stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Outokumpu (yritys)
Historia > Valtio-omisteinen osakeyhtiö > Uusi vuosituhat — keskittyminen jaloteräkseen

2000-luvulle tultaessa Outokumpu Oyj oli luopunut kaikista kaivoksistaan lukuun ottamatta Keminmaahan 1960-luvun alussa perustettua Kemin kromikaivosta (Elijärven kaivos) ja Nivalassa sijaitsevaa Hituran nikkelikaivosta. Kemin kromikaivos toimi avolouhoksena vuosituhannen vaihteeseen asti, jonka jälkeen se aloitti maanalaisen louhinnan. Hituran kaivoksen toiminta on ollut useamman kerran keskeytyksissä, mutta se käynnistettiin uudestaan joulukuussa 1999. Helmikuussa 2007 Outokumpu ilmoitti myyvänsä Hituran kaivoksen kanadalaiselle Belvedere-yhtiölle.
Outokummun  ruostumattoman teräksen valmistus yhdistettiin vuonna 2000 Avesta Sheffield -yhtiön kanssa AvestaPolarit -nimiseksi yhtiöksi. Outokumpu ilmoitti tuolloin jäävänsä vähemmistöosakkaaksi tähän yhtiöön. Vuonna 2003 Outokumpu osti takaisin Avesta Sheffieldin osuuden AvestaPolaritista ja ilmoitti luopuvansa asteittain värimetallurgiasta. Samana vuonna 8. syyskuuta Outokumpu myi Harjavallan kuparisulattonsa, Kokkolan sinkkisulattonsa ja Porin tehtaiden kuparielektrolyysiyksikkönsä ruotsalaiselle Boliden AB:lle. Kaupan myötä 2 200 työntekijää siirtyi Bolidenin palvelukseen. Outokumpu sai kaupassa 49 % omistuksen Bolidenista, mutta myi koko osuutensa vuonna 2005.
Huhtikuussa 2005 Outokumpu myi kuparituotetoimialansa (Outokumpu Copper Products Oy:n) pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Myydyn yhtiön nimi muutettiin toukokuussa 2006 Luvata Oy:ksi. Kupariputkia valmistava Outokumpu Copper Tube and Brass -divisioona ei sisältynyt kauppaan.
Outokummun yhden liiketoiminta-alueen muodosti aikaisemmin sen kokonaan omistama tytäryhtiö Outokumpu Technology Oyj. Lokakuussa 2006 Outokumpu myi pääosan tämän yhtiön osakekannasta ulkopuolisille sijoittajille, minkä jälkeen yhtiö listattiin Helsingin pörssiin. Outokummun osuus Outokumpu Technology Oyj:stä oli listauksen jälkeen 12 %. Keväällä 2007 Outokumpu Technology Oyj muutti nimensä Outotec Oyj:ksi.
Huhtikuussa 2008 Outokumpu myi jäljellä olevan kupariputkiliiketoimintansa Cupori Group Oy:lle.
Vuonna 2012 Outokumpu osti ThyssenKruppin omistaman Inoxumin.
Tehtaat

Tornion tehtaat käsittää Outokummun merkittävimmät tuotantolaitokset, ferrokromisulaton ja terästehtaan, joka valmistaa n. miljoonan tonnin vuosikapasiteetilla valssattuja ruostumattomia teräksiä. Tornion laitokset muodostavat maailman suurimman yhtenäisen ruostumattoman teräksen tuotantoketjun. Terässulaton tuotanto käynnistyi toukokuussa 1976. Tornion tehtaat kuluttavat eniten sähköä Suomessa yksittäisenä tehdaslaitoksena.
Yhtiöllä on ruostumattomia teräksiä valmistavia tehtaita myös San Luis Potosíssa Meksikossa, Ruotsissa Avestassa, Torshällassa ja Degerforsissa; Saksassa Benrathissa, Dahlerbrückissa, Dillenburgissa ja Krefeldissä; Calvertissa Alabamassa Yhdysvalloissa sekä Isossa-Britanniassa Sheffieldissä. Ruotsin Degerforsissa on lisäksi karkealevyjen valmistusta. Outokummun organisaatio Avestan tehdas valmistaa useita austeniittisia ja austeniittisferriittisiä, ruostumattomia ja haponkestäviä erikoisteräksiä, jotka se on itse kehittänyt ja tuonut markkinoille.
Toimitus-/pääjohtajat

Eero Mäkinen, toimitusjohtaja, 1921–1953
Petri Bryk, toimitusjohtaja, 1953–1972
Kauko Kaasila, pääjohtaja, 1972–1980
Pertti Voutilainen, pääjohtaja, 1980–1991
Jyrki Juusela, toimitusjohtaja, 1992–2004
Juha Rantanen, toimitusjohtaja, 2005–2011
Mika Seitovirta, toimitusjohtaja, 2011–2015
Roeland Baan, toimitusjohtaja, 2016–2020
Heikki Malinen, toimitusjohtaja, 2020–2024
Kati ter Horst, toimitusjohtaja, 2024–
Osake

Outokummun osake noteerataan Helsingin pörssissä. Yhtiön suurin omistaja on Suomen valtio, joka tammikuussa 2025 omistaa 19,20 % osakkeista Solidiumin, Kansaneläkelaitoksen ja Valtion Eläkerahaston kautta.
Kirjallisuutta

Markku Kuisma: Outokumpu 1910-1985.  Outokumpu, 1985.  ISBN 951-99682-9-6
Tuomo Särkikoski: Tiedon liekki.  Outokumpu, Tekniikan historian seura, 1999.  ISBN 952-9507-06-2
Tuomo Särkikoski: Outo malmi – jalo teräs.  Outokumpu & Tekniikan Historian Seura, 2005.  ISBN 952-9507-10-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Outokumpu Oyj
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kemira  Kesko  Konecranes  KONE  Kojamo  Mandatum  Metsä Board  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tieto-Evry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 7. marraskuuta 2024
Outokummun pääkonttori sijaitsi heinäkuuhun 2016 saakka Espoossa.
Tornion tehtaan pääportti takanaan ferrokromisulatto
Luvata (Pori)
Albion-luokka (LPD)

| Albion-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  19 560 t
Pituus:  176 m
Leveys:  28,9 m
Syväys:  7,1 m
Koneteho:  2 × Wärtsilä Vasa 16V 32E -dieselgeneraattoria 2 × Wärtsilä Vasa 4R 32E -dieselgeneraattoria 2 × sähkömoottoria
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  325
Aseistus
Meritorjunta:  4 × GPMG konekivääriä
Ilmatorjunta:  2 × Goalkeeper CIWS 2 × 30 tykkiä
Albion-luokka on Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden 2000-luvun alussa palvelukseen otetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka, joka korvasi aiemman Fearless-luokan.
Suunnittelu

Päätös Fearless-luokan korvaavien alusten hankinnasta tehtiin vuoden 1991 puolivälissä. Suunnittelutyö saatiin päätökseen helmikuussa 1994, minkä jälkeen lähetettiin tarjouspyynnöt. Ainoastaan VSEL (myöh. BAE Systems) teki tarjouksen alusten toimittamisesta. Sopimus allekirjoitettiin 18. heinäkuuta 1996.
Luokan alukset ovat 176 metriä pitkiä, 28,9 metriä leveitä ja niiden syväys on 7,1 metriä. Normaaliuppouma on 14 000 tonnia ja täysin kuormattuna 21 000 tonnia, jolloin myös telakkakansi on täytetty vedellä. Miehistönä on 325 henkeä, minkä lisäksi aluksilla on tilat jopa 405 sotilaalle mukaan lukien ajoneuvot ja taisteluvälineet.
Voimanlähteenä on kaksi Wärtsilä Vasa 16V 32E -dieselgeneraattoria, jotka tuottavat virran kahdelle sähkömoottorille. Kumpikin sähkömoottori pyörittää omaa akselia. Alukset on varustettu keulaan asennetuilla vesisuihkuilla. Luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen täysin dieselsähköisellä voimansiirrolla varustettu alusluokka. Järjestelmä vähentää konehuoneenmiehistön kolmannekseen verrattuna edeltäneeseen Fearless-luokkaan. Alukset saavuttavat 18 solmun maksiminopeuden ja niiden toimintaetäisyys on 13 000 kilometriä.
Lentokannella on kaksi laskeutumispaikkaa Chinookin kokoiselle lentolaitteelle, mutta niitä ei ole varustettu hangaarein tai lentokalustovarastoin. Lentokannen alla on telakka- ja ajoneuvokannet. Ajoneuvokannella voidaan kuljettaa 31 suurta kuorma-autoa ja 36 pienempää ajoneuvoa tai kuusi Challenger 2 -panssarivaunua ja 30 miehistönkuljetusajoneuvoa. Telakkakannella voidaan kuljettaa neljä LCU Mk10 -maihinnousualusta, joista kukin kykenee siirtämään maihin jopa panssarivaunun. Lisäksi on aluksella on ripustimissa neljä LCVP Mk5 -maihinnousualusta, jotka kykenevät kuljettamaan 35 sotilasta tai kaksi kevyttä kuorma-autoa.
Ohjustorjuntaan aluksilla on 30 millimetrin Goalkeeper lähitorjuntajärjestelmät asennettuna kansirakenteiden etu- ja takaosaan. Näitä täydennetään kahdella 20 millimetrin tykillä. Suojaa lisäävät vielä Outfit DLJ -valemaalit, kahdeksan Seagnat -valemaalia sekä BAE Systemsin DLH -valemaali. Palvelukseenotettaessa aluksille oli kaksi Kelvin-Hughesin tyypin 1007/8 I-alueen merenkulku- ja ilmavalvontatutkaa. Ilma- ja merimaalien etsintään aluksilla on Selex Sensors and Airborne Systemsin tyypin 996 E/F-alueen tutka, jotka tullaan vuonna 2015 korvaamaan BAE Systems Maritime Servicesin Artisan 3D E/F-alueen tutkalla (tyyppi 997). Taistelunjohtojärjestelmänä on ADAWS 2000 ja ESM-järjestelmänä UAT/1-4.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelus | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Albion | BAE Systems Marine, Barrow-in-Furness | 23. toukokuuta 1998 | 9. maaliskuuta 2001 | 19. kesäkuuta 2003 | - |
| HMS Bulwark | BAE Systems Marine | 27. tammikuuta 2000 | 15. marraskuuta 2001 | 28. huhtikuuta 2005 | - |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albion-luokka (LPD) Wikimedia Commonsissa
Albion -luokan maihinnousualukset
Urho Veneskoski

Urho Albinus Veneskoski (15. lokakuuta 1897 Tampere – 5. helmikuuta 1950 Kotka) oli suomalainen pesäpalloilija.
Veneskoski oli Helsingin Pallonlyöjien lukkari, ja hän voitti pesäpallon Suomen Mestaruuden vuosina 1922, 1923, 1926 ja 1927.
Vuonna 1924 Veneskoski pelasi loppuottelun hävinneessä joukkueessa, Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirissä, joka oli suojeluskuntajärjestön mestari. Vuonna 1925 Veneskoski edusti Tampereen Pyrintöä ja 1929-1930 Haminan Palloilijoita saavuttaen näinä kausina hopeaa SM-sarjassa. Kaikkiaan Veneskoski saavutti siis neljä mestaruutta ja neljä hopeasijaa yhdeksän pelikauden aikana.
Ammatiltaan Veneskoski oli satamatarkastaja.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 1922, 1923, 1926, 1927
4 SM-hopeaa: 1924, 1925, 1929, 1930
Issam Jemâa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. tammikuuta 1984 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Gabès, Tunisia
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä, keskushyökkääjä
Pituus: 185 senttimetriä
Lempinimi: le Zorro
Junioriseurat
1995–2003:  CO Médenine
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2005 2005–2011 2007–2008 2011–2012 2012 2012–2014 2014–2016 2016–2017 |  Espérance  RC Lens → SM Caen (laina)  AJ Auxerre → Stade Brestois  Al Kuwait  Al-Sailiya  Dubai CSC | 19 (1) 114 (20) 21 (3) 7 (2) 10 (2) 38 (27) 26 (11) 13 (12) |
Maajoukkue
| 2005–2014 |  Tunisia | 85 (37) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. huhtikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. joulukuuta 2014.
Issam Jemâa (käytetään myös sukunimeä Jomaa, arab. عصام جمعة‎‎, s. 28. tammikuuta 1984 Gabès) on tunisialainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Arabiemiraattien pääsarjassa Dubai CSC:tä ja pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa. Pelipaikaltaan Jemâa oli vasen laitahyökkääjä.
Ura

Jemâa aloitti uransa CO Médeninen junioreissa, jossa hän pelasi vuosien 1995–2003 aikana. Jemâa siirtyi varsin hyvien juniorivuosien jälkeen vuonna 2003 Tunisian pääsarjassa pelaavaan Espéranceen, jossa hän pelasi vuoteen 2005 saakka voittaen ensimmäisellä kaudella Tunisian liigamestaruuden ja tehden toisella kaudella 19 ottelussa yhden maalin.
Ura > RC Lens

Kesällä 2005 Jemâa siirtyi RC Lensiin, tehden joukkueen kanssa viiden vuoden sopimuksen. Ensimmäisellä kaudella Jemâa sai hyvin vähän peliaikaa ja pelasi muun muassa Ligue 1:ssä kuudessa ottelussa, sekä UEFA Cupissa viidessä ottelussa tehden niissä kaksi maalia. Kaudella 2006–2007 hän sai huomattavasti enemmän peliaikaa pelaten usein vasempana laitahyökkääjänä. Kauden aikana Jemâa pelasi 27 liigaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti. Myös UEFA Cupissa hän oli varsin tehokas tehdessään neljä maalia 9 ottelussa.
Kesällä 2007 sarjanousija SM Caen hankki Jemâan riveihinsä vuoden mittaisella lainasopimuksella. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua ja teki kolme maalia. Palattuaan takaisin Lensiin Jemâa sai peliaikaa vaihtelevasti. Hän onnistui kuitenkin tekemään ensimmäisen hattutemppunsa Ranskassa 13. huhtikuuta 2009 RC Strasbourgia vastaan käydyssä ottelussa. Hän teki ottelun aikana myös oman maalin. Ottelu päättyi lopulta RC Lensin 4-1 voittoon. Kauden päätteeksi joukkue juhli nousua Ranskan pääsarjaan. Kausi 2009-2010 oli Jemäan kannalta vaihteleva, mutta hän kykeni kauden aikana viemään Lensin Ranskan cupin välieriin. Pääsarjassa Jemâa onnistui tekemään seitsemän maalia mikä oli hänen uransa maaliennätys. Hyvän kauden päätteeksi Lens teki toukokuussa 2010 Jemâan kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen. Kauden päätyttyä hän oli joukkueensa paras maalintekijä Ranskan pääsarjassa viidellä maalilla. Lens kuitenkin putosi kauden päätteeksi sarjatasoa alemmaksi.
Ura > Auxerre

30. kesäkuuta Jemaa allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen AJ Auxerren kanssa. Hän teki avausmaalinsa joukkueen paidassa 17. syyskuuta 2011 kotiottelussa SM Caenia vastaan. Ottelu päättyi 1–1.
31. tammikuuta 2012 Jemâa siirtyi loppukauden mittaisella lainasopimuksella Stade Brestois riveihin. Avausottelunsa hän pelasi heti Afrikan-mestaruuskisojen jälkeen 11. helmikuuta 2012 Dijonia vastaan, jossa hän sai kaksi keltaista korttia ottelun viimeisillä minuuteilla ja sai näin ulosajon. Vajaa viikkoa myöhemmin Jemâan sai törkeästä kielenkäytöksestään kolmen ottelun pelikiellon sijaan vuoden pelikiellon. Pelikieltoa kuitenkin lievennettiin, sillä Jemaa pelasi vielä kauden loppupuolella Stade Brestoisin riveissä tehden kaksi maalia, joista jälkimmäinen oli voittomaali vierasottelussa Eviania vastaan.
Ura > Al-Kuwait

Heinäkuussa 2012 Jemâa allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Kuwaitin valioliigassa pelaavan Al-Kuwaitin kanssa. Avauskaudellaan hän oli voittamassa jo marraskuussa 2012 AFC Cupin mestaruutta, kun Al-Kuwait voitti loppuottelussa Erbilin maalein 0–4. Pääsarjassa Jemâa teki avauskaudellaan yksitoista maalia ja jakoi maalikuninkuuden yhdessä Rogérion kanssa. Al-Kuwait voitti myös Kuwaitin pääsarjan 12 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Al Qadsiaan.
Toisella kaudella 2013–2014 Jemâa oli jälleen joukkueensa parhaimpia maalintekijöitä. Hän teki AFC Cupissa yhteensä kuusitoista maalia ja voitti cupin maalikuninkuuden. Jemâa juhli myös toistamiseen ACF Cupin mestaruutta, kun hänen joukkueensa voitti Al Qadsian maalein 0–2. Pääsarjassa sen sijaan Al-Kuwait hävisi mestaruuden Al Qadsialle neljän pisteen erolla sijoittuen toiseksi.
Ura > Al-Sailiya

Heinäkuussa 2014 Jemâa allekirjoitti vuoden sopimuksen qatarilaisen Al-Sailiyan kanssa.
Maajoukkue

Jemâa on pelannut Tunisian jalkapallomaajoukkueessa 51 maaottelua. Hänet valittiin maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006, mutta hän joutui jäämään pois joukkueesta loukkaantumisen takia. Kaksi vuotta myöhemmin Jemâa oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa, jossa hän teki maansa avausmaalin. Jemâa oli mukana myös vuoden 2010 Afrikan-kisoissa.
20. kesäkuuta 2010 Jemaa teki kaksi maalia harjoitusottelussa Sudania vastaan, joka nosti hänen maalimääränsä maajoukkueessa 18. Tämän myötä Jemaasta tuli Tunisian maajoukkueen kautta aikain neljänneksi paras maalintekijä. Vuoden 2012 Afrikan kisojen karsinnoissa Jemaa nosti itsensä Tunisian kautta aikain parhaaksi maalintekijäksi yhdessä Santosin kanssa, tehtyään yhden maalin Tšadin maaliin ja kaksi Malawin maaliin, jonka myötä hänen maalimääränsä nousi 21. Sittemmin 10. lokakuuta 2010 Jemâasta tuli Tunisian kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään maalin Togoa vastaan.
Tilastot > Seuratilastot

| Seura | Kausi | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurocup> Ottelut | Eurocup> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Espérance | 2003–2004 | - | - | 4 | 2 | - | - | 4 | 2 |
| Espérance | 2004–2005 | 19 | 1 | 4 | 3 | - | - | 23 | 4 |
| Espérance | Yhteensä | 19 | 1 | 8 | 5 | - | - | 27 | 6 |
| RC Lens | 2005–2006 | 6 | 0 | 1 | 0 | 9 | 4 | 16 | 4 |
| RC Lens | 2006–2007 | 27 | 3 | 4 | 2 | 9 | 4 | 40 | 9 |
| RC Lens | Yhteensä | 33 | 3 | 5 | 2 | 18 | 8 | 56 | 13 |
| SM Caen | 2007–2008 | 21 | 3 | 1 | 0 | - | - | 22 | 3 |
| SM Caen | Yhteensä | 21 | 3 | 1 | 0 | - | - | 22 | 3 |
| RC Lens | 2008–2009 | 26 | 5 | 3 | 2 | - | - | 29 | 7 |
| RC Lens | 2009–2010 | 29 | 7 | 4 | 2 | - | - | 33 | 9 |
| RC Lens | 2010–2011 | 26 | 5 | 2 | 0 | - | - | 28 | 5 |
| RC Lens | Yhteensä | 81 | 17 | 9 | 4 | - | - | 90 | 21 |
| Uralla yhteensä | Uralla yhteensä | 153 | 24 | 23 | 11 | 18 | 8 | 195 | 43 |
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Tunisian mestaruus: 2004
Ligue 2:n mestaruus: 2009
AFC cup: 2012, 2013
Kuwaitin mestaruus: 2013
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Ligue 2:n kuukauden pelaaja: huhtikuu 2009
Kuwaitin valioliigan maalikuninkuus: 2013 (11 maalia)
AFC cupin maalikuninkuus: 2013 (16 maalia)
Aiheesta muualla

Jemâan profiili
Jemâan profiili national-football-teams.comissa (englanniksi)
Jemâan profiili LFP:ssä (ranskaksi)
Tunisian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Boumnijel |
2 Saïdi |
3 Essediri |
4 al-Abdi |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Namouchi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Ben Saada |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Jemâa |
22 Kasraoui |
23 Haj Massaoud |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Boumnijel |
2 Merdassi |
3 Haggui |
4 Melliti |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Ben Saada |
8 Namouchi |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Bouazizi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Jemâa |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Yahia |
22 Kasraoui |
23 Ltifi |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Kasraoui |
2 Ghezal |
3 Haggui |
4 al-Abdi |
5 El Bekri |
6 Felhi |
7 Ben Saada |
8 Nafti |
9 Chikhaoui |
10 Zaïem |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Ben Frej |
14 Zouaghi |
15 Jaïdi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Meriah |
20 Ben Dhifallah |
21 Traoui |
22 Nefzi |
23 Chermiti |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Nefzi |
2 Souissi |
3 Haggui |
4 Felhi |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Ben Saada |
8 Korbi |
9 Chermiti |
10 Darragi |
11 Ben Radhia |
12 Chemmam |
13 Hammami |
14 Mrabet |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Msakni |
20 Nafkha |
21 Ifa |
22 Ben Mustapha |
23 Akaichi |
Valmentaja Benzarti
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Ben Cherifia |
2 Ifa |
3 Haggui |
4 Chedli |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Korbi |
9 Chikhaoui |
10 Darragi |
11 Allagui |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Saihi |
22 Jridi |
23 Chermiti |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Ben Mustapha |
2 Ifa |
3 Hichri |
4 Baratli |
5 C. Dhaouadi |
6 Gharbi |
7 Msakni |
8 Hammami |
9 Harbaoui |
10 Darragi |
11 Ben Youssef |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Z. Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Mouelhi |
22 Ben Cherifia |
23 Khazri |
Valmentaja Trabelsi
Varna

| Varna Варна |
| --- | --- |

 lippu
 Varna
 Koordinaatit: 43°13′0″N, 27°55′0″E 
Valtio:  Bulgaria
Alue:  Varna
Väkiluku (2011):  343 704
 
 www.varna.bg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varna (bulg. Варна, vuodet 1949–1956 Stalin) on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki Mustanmeren rannalla. Sen asukasluku on 343 704 (2011).
Varna on Bulgarian kolmanneksi suurin kaupunki Sofian ja Plovdivin jälkeen ja suurin kaupunki Mustanmeren rannikolla, tärkeä satamakaupunki ja suosittu turistikohde. Asparuhovin 2,05 kilometriä pitkä silta yhdistää Asparuhovin kaupunginosan muuhun kaupunkiin Mustanmeren ja Varnajärven välisen kanavan yli. Kaupungissa on Bulgarian laivaston tukikohta ja laivastomuseo, jossa on näytteillä museotorpedovene Drăzki. Kaupungissa on delfinaario. Muihin nähtävyyksiin lukeutuu Aladžan luolaluostari.
Historia > Esihistoria

Vuonna 1972 löydettiin rakennustöiden yhteydessä Provadia-Solnitsan nekropoli (käytetään myös nimeä Provadia-Solnitsata), josta on löydetty lähes kolmesataa hautaa ajalta 4700–4200 eaa. Jäänteet kertovat omintakeisesta hautausmenetelmästä, jossa nilkat olivat voimakkaasti taakse taivutettuina. Provadia-Solnitsan muinaiskaupunki on vaikuttanut vuosina 5500–4200 eaa., joten se on Euroopan vanhin kaupunki. Kaupunkia ympäröineet muurit olivat yli kolme metriä korkeat ja kaksi metriä paksut. Tämä tekee siitä Euroopan esihistorian massiivisimman linnoituksen.
Kaupunki oli 350 asukkaan koti ja se sai toimeentulonsa suolantuotannosta, ja heidän arvellaan kuuluneen Gagaouziselvennä-kansaan. Paikannimi Solnitsa merkitsee suolantuottajaa. Suolantuottajanakin se on tiettävästi Euroopan vanhin. Hautalöytöihin kuuluvat vanhimmat tunnetut kultaesineet, niin sanottu Varnan kulta-aarre, johon kuuluu noin 3 000 eri esinettä. Löytö osoittaa, että alueella on tunnettu metallien valmistusta, metallurgiaa.
Historia > Antiikki

Antiikin aikana paikalle perustettiin kreikkalainen siirtokunta nimeltä Odessos noin vuonna 585–570 eaa. Antiikin Odessos kukoisti erityisesti roomalaisella kaudella 100- ja 200-luvuilla. Valtakunnan pääkaupungin siirto Konstantinopoliin toi Odessokselle uutta kukoistusta vielä 300-luvulla.
Roomalaisajalta jäänteenä ovat kylpylän rauniot, jotka ovat Bulgarian suurin roomalaisraunio.
Historia > Myöhempi historia

Bulgaarit valtasivat Odessoksen Bysantilta vuonna 679. Kaupunki vaihtoi omistajaa lukuisia kertoja bulgaarien ja Bysantin välillä, kunnes turkkilaiset valloittivat sen 1393. Vuonna 1444 Varnan taistelussa osmanien Murad II voitti Puolan kuninkaan Vladislav III:n johtaman 30 000 ristiretkeläisen armeijan, joka oli valmistelemassa purjehdusta Konstantinopoliin. Vuonna 1829 kaupungin valloitti Venäjän armeija pitkällisen piirityksen jälkeen. Turkille se kuului vuoteen 1878 asti.
Varna ja Turku ovat olleet ystävyyskaupunkeja vuodesta 1963.
Liikenne ja turismi

Kaupungissa on Varnan kansainvälinen lentokenttä (IATA: VAR, ICAO: LBWN).
Varna on Mustanmeren rannikon napa, ja opiskelijakaupunki, jossa on elämää ympäri vuoden. Keskustan kaduilla voi shoppailla ja nauttia monipuolisesta kahvila- ja ravintolavalikoimasta. Varnassa on myös arkeologinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varna Wikimedia Commonsissa
Bulgarian kaupungit
Aitos
Asenovgrad
Blagoevgrad
Botevgrad
Burgas
Dimitrovgrad
Dobritš
Dupnitsa
Gabrovo
Gorna Orjahovitsa
Gotse Deltšev
Harmanli
Haskovo
Jambol
Karlovo
Karnobat
Kazanlăk
Kărdžali
Kjustendil
Lom
Lovetš
Montana
Nova Zagora
Panagjurište
Pazardžik
Pernik
Petritš
Pleven
Plovdiv
Primorsko
Razgrad
Ruse
Samokov
Sandanski
Sevlievo
Šumen
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Stara Zagora
Svištov
Tărgovište
Trojan
Varna
Veliko Tărnovo
Velingrad
Vidin
Vratsa
Sofian museossa oleva löytö Varnan nekropolista
Varnan roomalaisten kylpylöiden raunioita.
Eränkäynti

Eränkäynti on erämaan virkistyskäyttöä. Yleisesti sen ymmärretään tarkoittavan metsästystä ja kalastusta, mutta toisaalta sillä voidaan tarkoittaa myös esimerkiksi  marjojen ja sienten keruuta. Metsästäjäpiireissä osallistutaan riistanhoitoon ja samalla myös luonnonhoitoon. Metsästäjäpiireissä myös tarkkaillaan säännöllisesti eri eläinlajien kantoja. Eränkäynti ja eräretkeily ovat viime vuosikymmeninä muodostuneet ihmisten mielissä eri käsitteiksi, vaikka perinteisesti niitä on pidetty lähes samana asiana.
Kabinetin kanslian päähiirestäjä

| Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kabinetin kanslian päähiirestäjä |
| --- | --- |
 Chief Mouser to the Cabinet Office of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 Hänen majesteettinsa hallituksen tunnus
 
 Nykyinen Larry 15. helmikuuta 2011 lähtien
Virka-asunto:  Downing Street 10
Nimittäjä:  Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
Kauden pituus:  ei määritetty; päättyy eläköitymiseen tai kuolemaan
Perustettu:  noin 1515
Ensimmäinen:  Kardinaali Wolseyn kissa
Kotisivut:  www.gov.uk
Kabinetin kanslian päähiirestäjä (engl. Chief Mouser to the Cabinet Office) on Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin virka-asunnossa Downing Street 10:ssä asuvalle kissalle annettava arvonimi. Arvonimen on virallisesti saanut vain neljä kissaa: Humphrey, Sybil, Larry ja Freya. Muista kissoista nimitystä on käyttänyt epävirallisesti erityisesti lehdistö.
Valtiovarainministeriöllä tai Downing Streetillä on ollut kissa hiirestäjänä ja lemmikkinä Henrik VIII:n valtakaudesta lähtien. Ensimmäinen niistä oli kardinaali Thomas Wolseyn kissa, jonka hän otti mukaansa toimiessaan lordikanslerina vuodesta 1515 eteenpäin.
Pääministerin kanslian mukaan päähiirestäjän virallisia tehtäviä ovat mm. virka-asuntoon saapuvien vieraiden tervehtiminen, turvatoimien tarkastaminen ja virka-asunnossa sijaitsevien huonekalujen torkkumismukavuuden testaaminen. Lisäksi tehtävää hoitava kissa lasketaan valtion virkamieheksi.