stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aristoteelinen logiikka
Organonin vaikutus

Aristoteleen logiikan alan kirjoitukset, jotka tunnetaan yhdessä nimellä Organon, ovat ainoat hänen töistään, jotka eivät ole missään vaiheessa olleet "kadoksissa". Muut hänen teoksensa olivat länsimaisen tiedeyhteisön kannalta käytännössä kadoksissa hänen kuolemastaan 1000-luvulle saakka. Organonia käytettiin Aristoteleen perustamassa Lykeionin koulussa, ja ainakin osa siitä on selvästi osa luentorunkoa. Andronikos Rhodoslainen kokosi teokset noin vuonna 50 eaa.
Teoksesta voidaan löytää ensimmäinen ontologinen teoria kategorioista, ensimmäinen kehitelmä muodolliseksi logiikaksi, ensimmäinen tieteellinen muodollisen ja epämuodollisen päättelyn määritelmä, modaalilogiikan perusteet ja erilaisia tieteellisen metodologian esivaiheita.
Hellenistisenä aikana Organon ei ollut koko ajan suosiossa. Vallitsevana logiikan muotona oli sen sijaan stoalainen logiikka, jota kehitti Khrysippos. Hänen teoksistaan yksikään ei ole säilynyt.
Keskiajalla skolastikot opiskelivat ja alkoivat hyödyntää Organoniin perustuvaa logiikkaa. Yksi suurimmista skolastikoista oli dominikaanimunkki Albert Suuri, Tuomas Akvinolaisen opettaja. Ennen heitä Aristoteleen teokset olivat olleet käytössä arabimaailmassa, ja niitä opiskelivat islamilaiset ja juutalaiset oppineet, mukaan lukien muun muassa rabbi Maimonides ja islamilainen Averroës, jotka kummatkin elivät Córdobassa Espanjassa. Tuomas Akvinolainen hyödynsi Aristoteleen kirjoituksia ja Albertin, Maimonideen, Averroëksen ja monen muun kommentteja.
Merkitys

Aristoteelinen logiikka joutuu vaikeuksiin, jos yksi tai useampi termeistä on tyhjä joukko. Aristoteelisessa logiikassa esimerkiksi lause "kaikki ohikulkijat ammutaan" olettaa, että ohikulkijoita on vähintään yksi. Syllogismi menetti merkitystään, kun tiedemaailma ryhtyi etsimään ilmiöille yleistyksiä, jolloin deduktiivinen päättely ei enää riittänyt. Syllogismien merkitystä logiikassa on vähentänyt lisäksi se, että kaikki syllogismin esittämät todistukset ja niiden pätevyys voidaan esittää myös diagrammimenetelmällä.
René Descartes uskoi, että syllogistisissa järjestelmissä johtopäätös ei tuota uutta tietoa, vaan kertoo vain sen, jonka muutenkin voimme ymmärtää puhtaalla intuitiolla.
Immanuel Kant ajatteli, että Aristoteleen töiden jälkeen ei ollut enää mitään keksittävää, ja tunnettu logiikan historioitsija Carl Prantl väitti, että kuka tahansa loogikko, joka sanoisi jotain uutta logiikasta olisi vain "eksynyt, typerä tai perverssi". Nämä esimerkit osoittavat, millainen ajatusmaailma vallitsi yleisesti 1200-luvulta 1800-luvulle – Aristoteleen työt hyväksyttiin kyseenalaistamatta. Kesti kauan, ennen kuin skolastikkojen Aristoteleen opetusten päälle rakentama dogmatismi murtui.
Nykyään Aristoteleen logiikka on menettänyt suurimman osan maineestaan ainoana korrektina logiikkana. Gottlob Frege ja Bertrand Russell kritisoivat Aristoteleen töitä ja osoittivat niistä useita puutteita. Nykyään modernia logiikkaa tutkivat loogikot arvostavat Aristoteleen logiikkaa sen varhaisten saavutusten vuoksi.
Aiheesta muualla

Smith, Robin: Aristotle's Logic The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
S/S Ariadne

| S/S Ariadne |
| --- | --- |

Tyyppi:  matkustajahöyrylaiva
Rakennustelakka:  Lindholmens Verkstads Ab, Göteborg
Tekniset tiedot
Pituus:  83,22 m
Leveys:  13,31 m
Syväys:  5,90 m
Bruttovetoisuus:  2497 brt
Koneisto:  3-sylinterinen trippelihöyrykone
Koneteho:  2 665 kW
Nopeus:  14 kn
Hyttejä:  178 I luokan matkustajapaikkaa 68 II luokan matkustajapaikkaa
S/S Ariadne oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön omistama matkustajahöyrylaiva, joka oli liikenteessä 1914–1968.
Rakentaminen ja ensimmäisen maailmansodan aika

Ariadne rakennettiin Lindholmens Verkstads Ab:n telakalla Göteborgissa, mistä se valmistui 26. huhtikuuta 1914. Aluksen oli suunnitellut laivanrakennusinsinööri Hugo Lindfors. Hyttipaikkoja aluksella oli 128 I-luokan, 58 II-luokan ja 54 III-luokan paikkaa. Lisäksi kansipaikkoja oli 260, jolloin matkustajia voitiin ottaa alukseen kaikkiaan viisisataa. Alus aloitti liikennöinnin Helsinki–Tallinna–Stettin-linjalla 2. toukokuuta 1914. Ensimmäisen maailmansodan alettua Venäjän hallitus takavarikoi aluksen 4. elokuuta 1914 ja se ankkuroitiin sairaalalaivaksi Helsinkiin. Ruokasaleihin ja rahtitiloihin sijoitettiin sairasvuoteita, hyteissä asuivat lääkärit, hoitajat, papit ja upseerit. Alus jäi vuonna 1918 Helsinkiin venäläisten poistuessa Suomesta ja se palautettiin huhtikuussa takaisin Suomen Höyrylaivayhtiön omistukseen.
Maailmansotien välinen aika

Kunnostustöiden jälkeen Ariadne palasi liikenteeseen keväällä 1919. Laivan päällikkö oli Harry Rönngren, joka toimi tehtävässään aina vuoteen 1947 saakka.
Ariadne liikennöi aluksi kesäkaudella Helsinki–Hanko–Tukholma-linjalla ja talvikaudella ennen jäiden tuloa Helsinki–Kööpenhamina–Hull-linjalla. Vuonna 1921 alus siirrettiin Helsinki–Tallinna–Stettin-linjalle. Alus oli yksi tunnetuimmista Itämerellä liikennöinneistä suomalaisista laivoista. Esimerkiksi kirjailija Mika Waltari kirjoitti vuonna 1929 tunnelmiaan laivalta teoksessa  Yksinäisen miehen juna.
Ariadnella oli virallinen postilaivan arvo, oma postileimasin ja oikeus käyttää perälippunaan postilippua.
Elokuussa 1938 Ariadne toi Helsinkiin yli 60 Itävallasta paennutta juutalaista. Viranomaiset eivät päästäneet heitä maahan. Helsingin juutalaisen seurakunnan Abraham Stiller vetosi kansanedustaja Sylvi-Kyllikki Kilpeen, joka vetosi valtiovarainministeri Väinö Tanneriin. Tanner sai sisäministeri Urho Kekkosen suostumaan pakolaisten päästämiseen maihin. Ehtona oli, että juutalaiset seurakunnat vastaisivat pakolaisten oleskelusta. Hallitus päätti kuitenkin, että myöhemmin pakolaisia ei enää päästetä Suomeen. Neljän päivän kuluttua Ariadne toi Helsinkiin uuden pakolaisryhmän, mutta heidät käännytettiin hallituksen tekemän päätöksen mukaan maasta.
Vuonna 1938 laivaan tehtiin muutostöitä Hietalahden telakalla Helsingissä ja siihen rakennettiin muun muassa keulakansi. Muutostöiden yhteydessä aluksen uppouma kasvoi 2 558 bruttorekisteritonniin. Aluksen laidoituslevyjä uusittiin siten, että se täytti suomalaisen I C -jääluokan vaatimukset.
Toisen maailmansodan aika

Talvisodan puhjettua Ariadne sijoitettiin ensin Uuteenkaupunkiin ja myöhemmin Ruotsissa Holmsundiin ja Tukholmaan. Vuosina 1942–1943 alus oli vuokrattuna Saksan laivastolle, ja se kuljetti sairaalalaivana haavoittuneita sotilaita Saksaan. Jatkosodan lopulla 1943–1944 se kuljetti suomalaisia sotalapsia Vaasasta Ruotsin Uumajaan. Syyskuussa 1944 se muutettiin jälleen sairaalalaivaksi suomalaisille sotilaille.
Jatkosodan päätyttyä Ariadne luovutettiin Sotevalle. Neuvostoliitto vaati sen luovuttamista sotakorvauksena. Laivan päällikkö Rönngren lähti joulupäivänä 25.12.1944 viemään laivaa kohti itää Helsingistä Leningradiin. Alus juuttui kuitenkin Enskerin matalikolle Haminan edustalla. Huhuttiin, että karilleajo olisi ollut tahallinen teko, koska luotsi Viktor Forsell ei halunnut luovuttaa alusta Neuvostoliitolle. Vaurioitunut alus ei kelvannut Neuvostoliitolle, joka vaati tilalle uudemman S/S Aallottaren.
Uudistettuna Kööpenhaminan reitillä

Ariadne saatiin irti karilta toukokuussa 1945 ja se tuotiin kesäkuussa hinaamalla Helsinkiin korjattavaksi. Alus oli vuosina 1946–1948 Hietalahden telakalla, jossa sitä pidennettiin 6,1 metriä, parannettiin sen jäävahvistusta ja muutenkin uudistettiin sitä. Muutostöiden jälkeen laivan pituus oli 88,00 metriä, leveys 13,30 metriä ja syväys 5,40 metriä. Aluksen uppouma kasvoi 2 898 bruttorekisteritonniin. Jäävahvistusten ansiosta alus sai suomalaisen I B -jääluokituksen. Kunnostuksen jälkeen hyttipaikkoja oli 79 I-luokassa ja 66 II- eli turistiluokassa. Kansipaikkoja oli lisäksi 195. Aikaisempaan verrattuna matkustajien kokonaismäärä pieneni 340 matkustajaan.
Pidennettynä Ariadne liikennöi Helsinki–Kööpenhamina-reitillä kesäkuusta 1949 vuodenvaihteeseen 1967 saakka, jolloin sen korvasi uusi M/S Finlandia. Vuonna 1967 alus liikennöi Helsinki–Tallinna-reitillä ja viimeisen kautensa kesällä 1968 Turku–Tukholma-reitillä. Se otettiin pois liikenteestä syyskuussa 1968 ja heinäkuussa 1969 alus myytiin Helsingin Romuliike Oy:lle romutettavaksi. Osia aluksen sisustuksesta tallennettiin Suomen Höyrylaiva osakeyhtiölle, muutoin sisustus purettiin ja myytiin. Myöhemmin aluksen irtaimistoa ja sisustusta on päätynyt Suomen merimuseon kokoelmiin Kotkaan.
Kuvagalleria

Matkustajia ulkokannella. (Kuva: Suomen merimuseo.)
Katettu ulkokansi vuodelta 1934. (Kuva: Suomen merimuseo.)
Sisäkuva. (Kuva: Suomen merimuseo.)
Luksushytti vuodelta 1948. (Kuva: Suomen merimuseo.)
Nainen vilkuttamassa S/S Ariadnen venttiilistä. (Kuva: Suomen merimuseo.)
Henrik Ramsay, C. G. Mannerheim ja Harry Rönngren vuonna 1934
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta S/S Ariadne Wikimedia Commonsissa
Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön siirtolaislaivat – kuva S/S Ariadnesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Höyrylaiva Ariadnen karilleajo joulupäivänä 1944, Luotsi ja Majakka Luotsiliitto, s. 40–43 (lehdessä)
Armáthia

Armáthian saari Kásokselta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  35°26′12″N, 26°51′49″E, Kásos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Pinta-ala:  2,567 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Armáthia (kreik. Αρμάθια) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Kásoksen luoteispuolella. Saaren pinta-ala on 2,567 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Armáthia kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Maantiede

Egeanmeren kaakkoisosassa Dodekanesian saariryhmässä sijaitseva Armáthian saari yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Kásoksen kunnan, joka kuuluu Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Armáthia sijaitsee parin kilometrin päässä suuremmasta Kásoksen saaresta. Armáthian korkein kohta on 111 metriä merenpinnan yläpuolella. Saaren länsiosassa on pieni järvi. Armáthia yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan luonnonsuojelualueen, jolla on kokoa 134,537 neliökilometriä. Alueesta kaksi prosenttia on merta.
Frýgana-kasvillisuus on valloittanut saaren rannikkoalueiden hylätyt viljelysmaat. Esimerkiksi sykerötimjami ja  lyijykukkakasvien heimoon kuuluva Limonium graecum  ovat saarella kasvavan frýganan kasvilajeja. Armáthian sisäosassa kasvaa myös foinikiankatajaa, joka on huomattavasti elpynyt aiemmin saarella harjoitetusta intensiivisestä laidunnuksesta. Laidunnus on nykyisin vähentynyt. Armáthialla on hiekkadyynejä, jotka tosin ovat huonossa kunnossa. Dyynien kasvillisuuteen kuuluvat esimerkiksi huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva Teucrium gracile sekä Limonium graecum.
Historia

Saarella aloitettiin 1800-luvulla kipsinlouhinta. Vuodessa saatiin louhittua 8 000 tonnia, jotka sitten kuljetettiin muun muassa Pireukseen, Istanbuliin, Aleksandriaan ja Odessaan. Louhinnan huippukautena saarella oli noin sata asukasta, jotka viljelivät maata ja pitivät kotieläimiä. Vielä vuoden 1951 väestönlaskennassa saarella oli kahdeksan asukasta. Nykyisin saari on asumaton, ja sinne saapuu kesäaikaan ihmisiä ottamaan aurinkoa ja uimaan. Kesäaikaan saarelle liikennöi päivittäin vene läheiseltä Kásoksen saarelta. Kasvava matkailu saattaa olla uhka saarelle.
Nähtävyydet

Armáthialla on yksi kirkko, joka on omistettu Vapahtajan temppeliin tuomiselle (Ypapantí). Kirkko juhlii vuosittain 2. helmikuuta. Kirkon ympärillä on vanhojen rakennusten raunioita.
Armoton ase (vuoden 1994 elokuva)

| Armoton ase> Warriors |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shimon Dotan
Käsikirjoittaja:   Alex Epstein  Benjamin Gold 
Tuottaja:   Shimon Arama  Shimon Dotan 
Säveltäjä:  Walter Christian Rothe
Kuvaaja:  Avraham Karpick
Leikkaaja:  Netaya Anbar
Pääosat:   Gary Busey  Michael Paré 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada, Israel
Tuotantoyhtiö:   Arama Film Productions  Cinequest Films  New World Pictures  Nu Image Films 
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Armoton ase (tai Soturit, Warriors) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut kanadalainen toimintaelokuva, jonka ohjasi Shimon Dotan ja käsikirjoittivat Alex Epstein, sekä Benjamin Gold. Pääosassa esiintyivät Gary Busey ja Michael Paré.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gary Busey  | … |  Frank Vail   |
|  Michael Paré  | … |  Colin Neal   |
|  Wendii Fulford  | … |  Jody Richardson   |
|  Catherine MacKenzie  | … |  Janice Neal   |
|  Liz MacRae  | … |  Loretta Vail   |
|  Griffith Brewer  | … |  Truscott   |
|  Peter Colvey  | … |  Ladislaus   |
|  Richard Zeman  | … |  Willard   |
|  Desmond Campbell  | … |  Jordan   |
|  Ricardo Juárez  | … |  Romeo   |
|  Aron Tager  | … |  Moorhead   |
|  Minor Mustain  | … |  eversti Willis   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa rutiinimaiseksi action-rutistukseksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Pesäpallon miesten Halli-SM 2020

Pesäpallon Halli-SM 2020 oli Suomen Pesäpalloliiton hallimestaruuskilpailujen 27:s kausi. Kauteen osallistuvat kaikki 14 Superpesis-joukkuetta. Turnauksen lohkovaihe järjestettiin 12. tammikuuta – 1. maaliskuuta 2020. Lopputurnaus oli tarkoitus järjestää 14. – 15. maaliskuuta Kuortaneella. Lopputurnaus kuitenkin peruttiin vain kaksi päivää ennen sen alkamista koronaviruspandemian vuoksi. Näin ollen turnaus jäi lopulta ratkaisematta.
Joukkueet

| Lohko | Joukkue | Paikkakunta | Kotiareena | Perustettu | Pelinjohtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Kempeleen Kiri | Kempele | Ouluhalli | 1915 | Antti Vihtkari |
| A | Pattijoen Urheilijat | Raahe | – | 1928 | Jussi Haapakoski |
| A | Sotkamon Jymy | Sotkamo | – | 1909 | Jani Komulainen |
| B | Imatran Pallo-Veikot | Imatra | Aviasport Areena | 1955 | Petri Tuuva |
| B | Joensuun Maila | Joensuu | Joensuu Areena | 1958 | Mikko Korhonen |
| B | Kiteen Pallo -90 | Kitee | – | 1990 | Raimo Bragge |
| B | Siilinjärven Pesis | Siilinjärvi | – | 1987 | Perttu Westersund |
| C | JymyJussit | Seinäjoki | Seinäjoki-areena | 2012 | Mikko Vainionpää |
| C | Kankaanpään Maila | Kankaanpää | – | 1958 | Jukka-Pekka Karttunen |
| C | Koskenkorvan Urheilijat | Ilmajoki | – | 1945 | Jukka Latvala |
| C | Vimpelin Veto | Vimpeli | – | 1934 | Markku Hylkilä |
| D | Hyvinkään Tahko | Hyvinkää | – | 1915 | Pasi Kokkonen |
| D | Kouvolan Pallonlyöjät | Kouvola | – | 1931 | Iiro Haimi |
| D | Manse PP | Tampere | Tampereen Messu- ja Urheilukeskus | 2005 | Matti Iivarinen |
Sarjajärjestelmä

Alkulohkot pelattiin yksinkertaisena sarjana kahdessa neljän ja kahdessa kolmen joukkueen alkulohkossa. Lohkojako perustui joukkueiden maantieteelliseen sijoittumiseen. Alkulohkojen ottelut pelattiin hajautetusti eri puolilla Suomea. Alkulohkojen voittajat selviytyivät Kuortaneen lopputurnaukseen. Ne järjestettiin paremmuusjärjestykseen, ja paras lohkovoittaja olisi kohdannut neljänneksi parhaan sekä toiseksi paras kolmanneksi parhaan välierissä. Välierien voittajat olisivat edenneet loppuotteluun ja häviäjät pronssiotteluun. Välieriä ja mitaliotteluita olisi pelattu vain yhdet.
Lohkovaiheessa paremmuusjärjestys ratkaistiin seuraavalla kaavalla:
1) Pisteet
2) Voitetut ottelut
3) Kolmen pisteen voitot
4) Jaksoero (voitetut-hävityt)
5) Juoksuero
6) Voitetut jaksot
7) Tehdyt juoksut
Lohkovoittajavertailussa noudatettiin samaa kaavaa suhteuttamalla lukemat pelattujen otteluiden määrään, sillä A ja D-lohkon voittajat olivat pelanneet alkulohkossa vähemmän otteluita kuin muut.
Ottelut käytiin säännöiltään lähes tavallisten pesäpallo-otteluiden tavoin. Supervuoropareja ei tosin käytetty, vaan tasatilanteesta seurasi suoraan kotiutuslyöntikilpailu.
Alkulohkot

Kilpailuareenat
Alkulohkot > Lohko A

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Raahe | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 21 | 7 | +14 | 5 | Lopputurnaus |
| 2 | Sotkamo | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 12 | 9 | +3 | 3 |  |
| 3 | Kempele | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 9 | 26 | −17 | 0 |  |
Areena: Ouluhalli, Oulu
Alkulohkot > Lohko B

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Joensuu | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 30 | 6 | +24 | 9 | Lopputurnaus |
| 2 | Kitee | 3 | 0 | 2 | 0 | 1 | 15 | 17 | −2 | 4 |  |
| 3 | Imatra | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 18 | 25 | −7 | 3 |  |
| 4 | Siilinjärvi | 3 | 0 | 0 | 1 | 2 | 9 | 24 | −15 | 1 |  |
Areenat: Joensuu Areena, Joensuu & Aviasport Areena, Imatra
Alkulohkot > Lohko C

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vimpeli | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 15 | 14 | +1 | 7 | Lopputurnaus |
| 2 | Kankaanpää | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 17 | 12 | +5 | 5 |  |
| 3 | Seinäjoki | 3 | 0 | 2 | 0 | 1 | 24 | 25 | −1 | 4 |  |
| 4 | Koskenkorva | 3 | 0 | 0 | 1 | 2 | 15 | 20 | −5 | 1 |  |
Areena: Seinäjoki-areena, Seinäjoki
Alkulohkot > Lohko D

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kouvola | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 9 | 3 | +6 | 6 | Lopputurnaus |
| 2 | Tampere | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 | 11 | 10 | +1 | 3 |  |
| 3 | Hyvinkää | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 7 | 14 | −7 | 0 |  |
Areena: Tampereen Messu- ja Urheilukeskus, Tampere
Alkulohkot > Lohkovoittajien vertailu

Välieräpareja määritettäessä joukkueiden tulokset suhteutettiin pelattujen otteluiden määrään, sillä joukkueet olivat pelanneet eri ottelumääriä.
|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  VS         |  HS       |  H  |  TJ     |  PJ  |  JE    |  P  |  Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Joensuu  | 1 |    1 |   0 |    0 |  0 |   10 |    2 | +8 | 3 | Välierä 1 |
| 2 | Kouvola  | 1 |    1 |   0 |    0 |  0 |  4.5 |  1.5 | +3 | 3 | Välierä 2 |
| 3 | Raahe  | 1 |  0.5 | 0.5 |    0 |  0 | 10.5 |  3.5 | +7 | 2.5 | Välierä 2 |
| 4 | Vimpeli  | 1 | 0.67 |   0 | 0.33 |  0 |    5 | 4.67 | +0.33 | 2.34 | Välierä 1 |
Lopputurnaus > Välierät

Välierät oli tarkoitus pelata I-mediat Areenalla, Kuortaneella 14. maaliskuuta 2020. Voittajat olisivat edenneet seuraavana päivänä järjestettävään loppuotteluun. Koko lopputurnaus kuitenkin peruttiin 12. maaliskuuta koronaviruspandemian vuoksi.
Välierissä olisivat kohdanneet Joensuun Maila ja Vimpelin Veto sekä Kouvolan Pallonlyöjät ja Pattijoen Urheilijat.
GitHub

| GitHub |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  github.com
Kaupallinen:  kyllä
Rekisteröinti:  valinnainen
Kielet:  englanti
Omistaja:  Microsoft, Inc
Luonut:  Tom Preston-Werner Chris Wanstrath PJ Hyett Scott Chacon
Avattu:  10. huhtikuuta 2008
Nykyinen tila:  aktiivinen
Githubin etusivu
GitHub on vuonna 2008 avattu verkkosivusto, joka tarjoaa paikan Git-versionhallintaa käyttäville ohjelmakehitysprojekteille. Git itsessään on komentoriviohjelma ja GitHub tarjoaa käyttöliittymän sekä tallennuskapasiteettia Gitillä hallittuihin tietovarastoihin (engl. repository). GitHubin verkkosivujen kautta voi myös ladata lähdekoodia. Gitin lisäksi GitHub tarjoaa projekteille toimintoja kuten bugienseurannan, kehitystoiveet, tehtävien hallinnan ja wikin.
GitHub tarjoaa palvelunsa ilmaiseksi julkisesti nähtävillä oleville tietovarastoille. Yksityiset tietovarastot olivat pitkään maksullisia, mutta tammikuusta 2019 alkaen kaikki käyttäjät ovat voineet käyttää yksityisiä tietovarastoja rajoitetuilla ominaisuuksilla.
Syyskuussa 2020 GitHubin käyttäjähaun mukaan sillä oli yli 43 miljoonaa käyttäjää ja yli 100 miljoonaa tietovarastoa. Tämä tekee siitä maailman suurimman lähdekoodi-verkkopalvelun.
Microsoft osti GitHubin 7,5 miljardilla dollarilla kesäkuussa 2018 käyttäen omia osakkeitaan maksuvälineenä.
Yritys > Yritysrakenne

Alun perin GitHubilla ei ollut keskitason managereita, mutta vuonna 2014 työntekijöiden määrän kasvettua GitHubille tuli keskitason managereita. Toimitusjohtaja on ollut Nat Friedman lokakuusta 2018 lähtien.
Yritys > Maskotti

GitHubin maskotti on octocat, joka on viisikätinen mustekala. Octocatin alkuperäisen version on luonut graafikko Simon Oxley iStock-valmiskuvapalveluun. GitHub neuvotteli Oxleyltä yksinoikeuden kuvaan, koska halusi käyttää sitä logonaan, minkä iStockin lisenssi silloin esti. Internetin käyttäjät ovat ajan saatossa kehittäneet octocatista useita muita versioita, jotka ovat nähtävissä GitHubin Octodex-sivulla.
Palvelut > GitHub

GitHubin kehitys alkoi lokakuussa 2007, ja se julkaistiin huhtikuussa 2008 muutaman kuukauden beetatestauksen jälkeen.
GitHubin ydintuote on ohjelmakoodin pilvitallennus, mutta sen ympärille on vuosien varressa rakentunut useita työkaluja ja ominaisuuksia, kuten esimerkiksi
Issues: buginseurantajärjestelmä tägeillä ("tags"), virstanpylväillä ("milestones") ja tiketin omistajilla ("assignees")
Pull Requests: työkalu, jossa voidaan pyytää yhdistämistä toisesta haarasta
dokumentaatio Wikinä (GitHub Wiki) sekä Markdown-formaatissa olevissa tiedostoissa, kuten README-tiedostossa
erilaisia tilastoja muun muassa projektin osallistujista ja nopeudesta
GitHub Pages: Jekyll-verkkosivugeneraattoriin pohjautuva verkkosivualusta
GitHub tarjosi alussa koodinsäilönnän sekä osan työkaluista ilmaiseksi yksityisille projekteille mutta kehittyneet projektinhallintatyökalut yksityisiin projekteihin olivat maksullisia. Vuonna 2020 kaikki sen perustoiminnot tulivat ilmaisiksi eräin rajoituksin.
Palvelut > GitHub Gist

GitHub Gist on Git:iin pohjautuva Pastebin-tyylinen sivusto, joka on suunnattu lyhyiden koodinpätkien jakamiseen. Se julkaistiin jo pian GitHubin julkaisun jälkeen.
Palvelut > GitHub Enterprise

GitHub Enterprise on erityisesti isoille yrityksille suunnattu palvelu, joka muun muassa sallii SAML-kirjautumisen ja kehittyneen käyttäjä- ja pääsynhallinnan. Enterprise on saatavilla kahdessa versiossa: Enterprise Cloud, joka on GitHubin palvelimella hostattu sekä Enterprise Server, jota voi ajaa omalla palvelimella. Marraskuussa 2018 yli 2,1 miljoonaa organisaatiota käytti GitHub Enterpriseä.
Palvelut > GitHub Desktop

GitHub Desktop on Electronilla kehitetty työpöytäohjelma, joka sallii Gitin käytön graafisesti komentorivin sijaan. Lisäksi Desktopilla voi käyttää GitHubin projektinhallintatyökaluja. GitHub Desktop on avointa lähdekoodia.
Palvelut > Electron

Electron (aiemmin nimellä Atom Shell) on GitHubin kehittämä avoinen lähdekoodin ohjelmistokehys, joka on kehitetty käsittelemään Chromiumin ja Node.js:n tapahtumia. Electron on kehitettiin alun perin Atom-editoria varten. Ylläpito ja kehitys siirtyi OpenJS Foundationille vuonna 2019.
Palvelut > Atom

Atom on Electronilla kehitetty avoimen lähdekoodin monialustainen, ohjelmoijille tarkoitettu tekstieditori.