stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylänköaratti

| Ylänköaratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Ylänköaratit Psilopsiagon
Laji::  aurifrons
Kaksiosainen nimi
 Psilopsiagon aurifrons  (Lesson), 1830 
Katso myös
   Ylänköaratti Wikispeciesissä   Ylänköaratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ylänköaratti (Psilopsiagon aurifrons) on eteläamerikkalainen papukaijalaji. Sen esiintymisalue käsittää mantereen länsiosaa Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinan luoteiskolkassa. Lajin holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson Perusta vuonna 1830.
Kaksi ylänköarattia lemmikkeinä.
Yonkoma

Perinteinen yonkoman asettelu.
Yonkoma manga (jap. 四コマ漫画, lyhyesti 4-koma) on neljästä samankokoisesta pystysuuntaan asetetusta ruudusta koostuva manga-sarjakuva. Termi yonkoma on japanilainen, mutta sentyyppisiä sarjakuvia esiintyy myös Japanin ulkopuolella. Yonkoman ruudut on yleensä järjestetty pystysuoraan ylhäältä alas, mutta julkaisusta riippuen ne voivat olla myös vaakasuorassa tai neliössä.
Rakenne

Yonkomassa käytetään tyypillisesti kerronnallista rakennetta nimeltä kishōtenketsu (jap. 起承転結), joka tarkoittaa "esittelyä, kehitystä, käännettä ja päätöstä".
Käyttö

Yonkoma-strippejä on Japanissa melkein minkälaisissa julkaisuissa tahansa: mangalehdissä, sarjakuvakirjoissa, sanomalehtien sarjakuvaosastoilla, pelilehdissä, ruoanlaittolehdissä ja niin edelleen. Stripin juoni rajoittuu usein neljään ruutuun, mutta joissakin sarjoissa tarina saattaa jatkua stripistä toiseen. Jotkin yonkomat käsittelevät myös vakavia aiheita, mutta yleensä huumorin keinoin.
Esimerkkejä yonkoma-mangasta

Tunnettuja yonkoma-sarjoja ovat esimerkiksi Sazae-san, Azumanga Daioh ja Gekkan Shoujo Nozaki-kun.
Sazae-san on myös pitkäikäisin animoitu televisiosarja.
Guinnessin maailmanennätys yonkoma-strippien julkaisusta on Shoji Izumilla, jonka sarjaa Jan Ken Pon on julkaistu yhtäjaksoisesti 30. syyskuuta 1969 lähtien.
Niinivedenpään työväentalo

| Niinivedenpään työväentalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Niinivedenpää, Vesanto
Valmistumisvuosi:  1913
Tuhoutui:  1995
Rakennuttaja:  Niinivedenpään Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Pituus:  20 metriä
Leveys:  8 metriä
Korkeus:  7 metriä
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  198 neliömetriä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Niinivedenpään työväentalo (myös Niiniveden työväentalo) oli Vesannon kunnan Niinivedenpään kylässä sijainnut työväentalo. Talo tuhoutui tulipalossa vuonna 1995.
Historiaa

Niinivedenpään työväenyhdistys perustettiin 3.1.1909. Perustavassa kokouksessa yhdistykseen liittyi 25 jäsentä, ja yhdistys päätettiin liittää sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäsenistöstä oli aluksi enemmistö torppareita ja muita tilattomia maatyöläisiä, mutta pian osuudet laskivat ja käsityöläisten ja ammattitaidottomien työmiesten osuudet sen sijaan kasvoivat. Vuonna 1914 yhdistyksellä oli 75 jäsentä, joista hieman yli puolet erilaisia maatyöläisiä. Tuolloin se oli myös Vesannon suurin työväenyhdistys.
Rakennus

Vuonna 1911 yhdistys osti rantatontin meijerin vierestä ja alkoi rakentaa siihen taloa. Vihkiäiset pidettiin 28. syyskuuta 1913. Talo jäi pian ahtaaksi, ja sitä laajennettiin vuonna 1926. Talo oli hirsirakenteinen, yksikerroksinen ja pinta-alaltaan laajennuksen jälkeen 198 neliömetriä. Sen korkeus oli 7 metriä. Juhlasalissa oli 130 istumapaikkaa. Vuonna 1927 Vapaus -lehti kertoi, että talon kaikkien seinien alaosaan oli asennettu Enson pahvi, joka oli "tammeksi maalattu". Juhlasalin ja eteisen laipiot oli maalattu valkeiksi. Ikkunapuut sisältä ja ulkoa oli myös maalattu valkeiksi. Juhlasalin uunit oli maalattu keltaisiksi, ja kaikkien huoneiden lattiat oli maalattu. Seinät oli "pelkotettu" ja rakennuksen vanhempi osa uudelleen katettu.
Taloon vedettiin sähköt vuonna 1954, vesikatto uusittiin 1949 ja aaltopeltikatto asennettiin 1963. 1980-luvun lopulla talo oli vielä hyväkuntoinen.
Toimintaa työväentalolla

30. syyskuuta 1934 yhdistys aikoi järjestää 25-vuotisjuhlat omalla talollaan, mutta ne kiellettiin viime tipassa paikkakunnalla sattuneen poliotapauksen vuoksi. Samaan aikaan suojeluskunnan ja lottien sallittiin kuitenkin pitää arpajaisia nuorisoseurantalolla, joten kiellon arveltiin olleen poliittinen. Vuonna 1939 30-vuotisjuhlat sen sijaan onnistuivat, ja ohjelmassa oli muun muassa puheita, näytelmä, soittoa ja tanssiaiset.
Talo säilyi Niinivedenpään työväenyhdistyksen hallussa loppuun saakka, vaikka oma käyttö olikin vähäistä. Loppuaikoina talossa oli vuokralla urheiluvaateompelimo. Tammikuussa 1995 talo tuhoutui tulipalossa käytännössä korjauskelvottomaksi.
Oliver Nelson

| Oliver Nelson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1932 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat
Kuollut: 28. lokakuuta 1975 (43 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  saksofoni
Levy-yhtiöt:  Impulse!, Prestige, Flying Dutchman
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Oliver Edward Nelson (4. kesäkuuta 1932 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 28. lokakuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen omat soittimensa olivat saksofonit ja klarinetti. Hänet muistetaan erityisesti vuoden 1961 albumista The Blues and the Abstract Truth, jota luetaan usein yhdeksi merkittävimmistä jazzalbumeista. Levyn kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja avauskappaleesta ”Stolen Moments” on tullut monien levyttämä jazzstandardi.
Diskografia > Impulse! Records

1961: Three Dimensions
1961: The Blues and the Abstract Truth
1964: More Blues and the Abstract Truth
1966: Sound Pieces
1966: Oliver Nelson Plays Michelle
1966: Happenings
1967: Spirit of ’67 (mukana Pee Wee Russell)
1967: Live in Los Angeles
1967: Musical Tribute to JFK: The Kennedy Dream
Diskografia > Prestige Records

1959: Meet Oliver Nelson
1960: Taking Care of Business
1960: Images
1960: Screamin’ the Blues
1960: Soul Battle
1960: Nocturne
1961: Straight Ahead
1961: Main Stem
1962: Afro/American Sketches
1962: Impressions of Phaedra
Diskografia > Flying Dutchman Records

1969: Black Brown and Beautiful
1970: Berlin Dialogue for Orchestra
1970: Live in Berlin
1971: Swiss Suite
1974: In London with Oily Rags
1975: Skull Session
1978: Soulful Brass #2
Diskografia > Muut

1962: Full Nelson (Verve)
1962: Impressions of Phaedra (United Artists)
1964: Fantabulous (Argo)
1966: Leonard Feather Presents the Sound of Feeling (Verve)
1968: And the Sound of Oliver Nelson
1971: Impressions of Berlin
1973: Fugue and Bossa
1975: Stolen Moments (Inner City)
1976: A Dream Deferred (RCA)
Käännös suomeksi
Olli Kauppi

Olli Ilmari Kauppi (4. elokuuta 1934 Oulu – 3. heinäkuuta 2011 Oulu) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kaupin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Juho Heikki Kauppi ja opettaja Esteri Hilma Alava ja puoliso vuodesta 1959 Irma-Liisa Lauren. Kauppi tuli ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1955 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960. Hän oli Satakunnan meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960, Keski-Pohjanmaan meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960–1962, Pohjois-Suomen meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960–1962 ja toiminnanjohtaja 1962–1967 ja Osuuskunta Pohjolan Maidon isännöitsijä 1962–1963 ja toimitusjohtaja 1967–1989. Haapaveden Osuusmeijerin isännöitsijänä Kauppi toimi 1969–1977. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kauppi oli reservin luutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1986.
Xavier Marchand

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti.MM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti.MM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten uinti.MM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Ranska> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Perth 1998 | 200 m sekauinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1997 | 200 m sekauinti |  |
|  Pronssia | Helsinki 2000 | 200 m sekauinti |  |
Xavier Marchand (4. elokuuta 1973 Deauville) on ranskalainen entinen uimari ja MM-mitalisti. Hän voitti 200 metrin sekauinnin MM-hopeaa pitkällä radalla Perthin MM-kilpailuista vuonna 1998. Hän edusti kotimaataan kesäolympialaisissa kahteen otteeseen, vuosina 1996 ja 2000. Marchand voitti urallaan myös yhden pitkän radan EM-hopean ja yhden pronssin, kummatkin myös 200 metrin sekauinnista.
Winston Churchillin kunnianosoitukset

Sir Winston Churchillin vaakuna
Winston Churchill otti elämänsä aikana vastaan lukuisia palkintoja ja muita kunnianosoituksia.
Kunniakansalaisuus ja suunniteltu herttuan arvo

Vuonna 1963 Churchillista tuli ensimmäinen henkilö, jolle myönnettiin Yhdysvaltain kunniakansalaisuus. Todistuksen kunniakansalaisuudesta otti vastaan Churchillin poika Randolph. Äiti Teresan lisäksi Churchill on tähän asti ainoa henkilö, joka on saanut kyseisen kunnianosoituksen omana elinaikanaan. Kaikkiaan kunniakansalaisuus on myönnetty vain kahdeksan kertaa.
Vuonna 1945 kuningas Yrjö VI tarjosi Churchillille herttuan arvonimeä Doverin herttuakunnassa sekä nimitystä sukkanauharitarikuntaan. Churchill kuitenkin kieltäytyi molemmista kunnianosoituksista. Kymmenen vuotta myöhemmin Churchillin jättäessä pääministerin virkansa kuningatar Elisabet II tarjosi tälle uudelleen herttuan arvonimeä. Tällä kertaa kyseessä olisi ollut Lontoon herttua, ennenkuulumaton nimitys johtuen sen viittauksesta pääkaupunkiin. Churchill kieltäytyi tälläkin kertaa, mutta oli jo ottanut vastaan nimityksen sukkanauharitarikuntaan.
Hautajaiset

Kun Churchill kuoli, kuningatar Elisabet II määräsi pidettäväksi valtiolliset hautajaiset. Vastaava kunnia oli aiemmin myönnetty mm. Horatio Nelsonille ja Arthur Wellesleylle. Seuraavan kerran valtiolliset hautajaiset järjestettiin vasta Elisabet II:lle vuonna 2022.
Churchillin arkun ollessa esillä yli miljoona ihmistä kävi jättämässä hyvästit. Hautajaiset pidettiin 30. tammikuuta 1965. Siunaustilaisuuteen St Paulin katedraalissa osallistui 3000 henkilöä, joihin kuului viisi monarkia, 16 pääministeriä ja kuusi valtionpäämiestä. BBC:n televisioima lähetys kesti neljä tuntia ja sen selosti kokonaisuudessaan Richard Dimbleby, jota onneteltiin jälkikäteen vuolaasti suoritetusta urakasta.
Ritarikunnat > Brittiläiset

Sukkanauharitarikunta (1953)
Ansioritarikunta (1946)
Kunniaritarien ritarikunta (1922)
Intia-mitali (1895)
Kuningattaren Sudan-mitali (1899)
Kuningattaren Etelä-Afrikka -mitali (1901)
1914–15 -tähti (1919)
Britannian sotamitali (1919)
Voiton mitali (1920)
1939–1945 -tähti (1945)
Afrikka-tähti (1945)
Italia-tähti (1945)
Ranskan ja Saksan tähti (1945)
Puolustusmitali (1945)
Vuosien 1939–1945 sotamitali (1945)
Kuningas Yrjö V:n kruunajaismitali (1911)
Kuningas Yrjö V:n hopeariemujuhlan mitali (1935)
Kuningas Yrjö VI:n kruunajaismitali (1937)
Kuningatar Elisabet II:n kruunajaismitali (1953)
Puolustusjoukkojen ansiomerkki (1924)
Lähde:
Ritarikunnat > Ulkomaalaiset

Sotilasansioiden risti (Espanja, 1895)
Leopoldin ritarikunta (Belgia, 1945)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat, 1946)
Tammikruunun ritarikunta (Luxemburg, 1946)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja, 1946)
Elefanttiritarikunta (Tanska, 1950)
Ordre de la Libération (Ranska, 1958)
Nepalin tähden ritarikunta (Nepali, 1961)
Ansioituneen palveluksen mitali (USA, 1919)
Vapaudenristi 1. luokassa sotilaallisesta johtamisesta (Viro, 1925)
Sotaristi pronssipalmunlehvällä (Belgia, 1945)
Sotilasmitali (Luxemburg, 1946)
Sotilasmitali (Ranska, 1947)
Vuosien 1939–1945 sotaristi pronssipalmunlehvällä (Ranska)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekki, 2014, postuumisti)
Lähde:
Akateemiset kunnianosoitukset

| Maa | Yliopisto | Ajankohta | Tieteenala | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Pohjois-Irlanti | Belfastin yliopisto | 1926 | oikeustiede |  |
|  Massachusetts | Harvardin yliopisto | 1943 | oikeustiede |  |
|  New York | Rochesterin yliopisto | 1941 | oikeustiede |  |
|  Quebec | McGill-yliopisto | 1944 | oikeustiede |  |
|  Skotlanti | Aberdeenin yliopisto | 1946 | oikeustiede |  |
|  Missouri | Westminster College | 1946 | oikeustiede |  |
|  Alankomaat | Leidenin yliopisto | 1946 | – |  |
|  Tanska | Kööpenhaminan yliopisto | 1950 | filosofia |  |
Muita kunnianosoituksia

Vuonna 1953 Churchill sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon tunnustuksena erinomaisesta kirjallisesta tuotannostaan, joka käsitteli historiaa ja elämänkertoja. Lisäksi ansioksi luettiin poikkeuksellinen suullinen esitystaito arvojaan puolustaessaan.
Kaarle Suuren palkinnon Churchill vastaanotti vuonna 1955.
Olli Karkkila

Olli Erkki Antero Karkkila (s. 25. lokakuuta 1942 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Karkkilan vanhemmat olivat ekonomi Torsten Erik Karkkila, aiemmin Grönfors, ja ekonomi Aino Aleksandra Wiro. Hän avioitui 1965 lastentarhanopettaja Pirkko-Liisa Hautamäen kanssa. Karkkila tuli ylioppilaaksi Vaasan yhteiskoulusta 1961 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1966 ja kauppatieteiden kandidaatiksi ja maisteriksi 1968. Hän oli Tilitoimisto Salmi, Virkkunen & Heleniuksen tilintarkastaja 1967–1968, Oy Kerilon Ltd:n hallintopäällikkö 1969–1970, Holding Manutas Oy:n hallinnollinen johtaja 1970–1971, Säteri Oy:n talousjohtaja Valkeakoskella 1971–1974 ja Kerilon Inc:n toimitusjohtaja Yhdysvalloissa 1974–1976.
Fermion Oy:n toimitusjohtaja Espoossa Karkkila oli 1977–1982, Orion-yhtymä Oy:n Orion Diagnostican toimitusjohtaja 1983–1988, Chymoksen toimitusjohtaja 1989–1993 ja Lännen Tehtaat -yhtiön toimitusjohtaja Säkylässä 1994–2001, sekä yhtiön hallituksen jäsen 1993–2002 ja puheenjohtaja 2001–2002. Karkkilalla on ollut myös useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2001.
Yoshimi Battles the Pink Robots

| Yoshimi Battles the Pink Robots The Flaming Lips |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. heinäkuuta 2002
 Tuottaja(t): The Flaming Lips, Dave Fridmann, Scott Booker
 Kesto: 47.25
 Levy-yhtiö: Warner
The Flaming Lipsin muut julkaisut
| The Soft Bulletin 1999 | Yoshimi Battles the Pink Robots 2002 | At War with the Mystics 2006 |
Yoshimi Battles the Pink Robots on The Flaming Lipsin kymmenes albumi, joka julkaistiin kesällä 2002.
Sue-lehti valitsi sen 2000-kymmenluvun toiseksi parhaaksi ulkomaiseksi albumiksi vuonna 2009 Radioheadin Kid A:n jälkeen.
Kappaleet > Normaaliversio

"Fight Test" – 4:14
"One More Robot/Sympathy 3000-21" – 4:59
"Yoshimi Battles the Pink Robots Pt. 1" – 4:45
"Yoshimi Battles the Pink Robots Pt. 2" – 2:57
"In the Morning of the Magicians" – 6:18
"Ego Tripping at the Gates of Hell" – 4:34
"Are You a Hypnotist??" – 4:44
"It's Summertime" – 4:20
"Do You Realize??" – 3:32
"All We Have Is Now" – 3:53
"Approaching Pavonis Mons by Balloon (Utopia Planitia)" – 3:09
Kappaleet > Special edition DVD-Audio

"Fight Test" – 4:12
"One More Robot/Sympathy 3000-21" – 5:01
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 1" – 4:48
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 2" – 2:52
"In the Morning of the Magicians" – 6:25
"Ego Tripping at the Gates of Hell" – 4:25
"Are You a Hypnotist??" – 4:50
"It's Summertime" – 5:45
"Do You Realize??" – 3:32
"All We Have Is Now" – 3:53
"Approaching Pavonis Mons by Balloon (Utopia Planitia)" – 3:12
"Up Above the Daily Hum"
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 1 (Japanese version)"
"If I Go Mad (Funeral in my Head)"
"Do You Realize?? Floating in Space Remix (Edit)"
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 1 (AOL sessions)"
"Do You Realize?? (CD101 version)"
"Do You Realize?? (Mark Pellington version)"
"Do You Realize?? (Wayne Coyne * Bradley Beesley * George Salisbury version)"
"Making of the Do You Realize?? Video"
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 1"
"Making of the Yoshimi Video"
"Fight Test"
"Phoebe Battles the Pink Robots"
"Christmas on Mars (Movie trailer)"
"Making of the Yoshimi DVD-A"
"Are You a Hypnotist?? (George's Photogenic Stimulation Theory #1134)"
"Yoshimi Battles the Pink Robots, Pt. 1 (Animated episode)"
"Fight Test (Animated episode)"
Yoshiko Tanaka

Yoshiko Tanaka (jap. 田中好子, Tanaka Yoshiko) (8. huhtikuuta 1956 Adachi, Tokio – 21. huhtikuuta 2011) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja. Tanaka muistetaan Candies-yhtyeestä 1970-luvulla, jossa hän esiintyi nimellä Sue.
Yksityiselämä

Tanaka avioitui golfaaja Kazuo Odaten kanssa vuonna 1991. Vuonna 1992 Tanakalla diagnosoitiin rintasyöpä, johon hän sairastui uudestaan lokakuussa 2010. Hän kuoli 55–vuotiaana huhtikuussa 2011. Hän oli näyttelijä ja malli Masako Natsumen käly.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (japaniksi)
Yoshiko Tanaka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten turnaus nykyaikaisessa viisiottelussa Tokion olympialaisissa 2020 käytiin 5.–7. elokuuta 2021 Musashino Forest Sport Plazalla ja Ajinomoto-stadionilla. 5. päivä käytiin miekkailun ranking-kierrokset ja muut kilpailutapahtumat 6. päivä. Turnaukseen osallistuu 36 urheilijaa. Olympiakultaa voitti Kate French.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsi 36 urheilijaa. Näistä yksi paikka oli varattu isäntämaa Japanille, jos sen urheilijat eivät päässeet muutoin kilpailuihin. Yksi urheilija pääsi UIPM:n World Cupin loppukilpailusta olympiaturnaukseen. 20 urheilijaa valittiin maanosien omista karsintaturnauksista. Aasiasta valittiin viisi, Afrikasta yksi, Amerikasta viisi (Pan-Amerikan kisojen voittaja sekä Etelä-Amerikan että Pohjois-Amerikan kaksi parasta), Euroopasta kahdeksan ja Oseaniasta yksi urheilija. Maanosien karsintaturnauksista pystyi yhdestä maasta pääsemään korkeintaan yksi urheilija olympiaturnaukseen. Maailmanmestaruuskilpailuista 2019 ja 2020 olympialaisiin valittiin kummastakin kolme urheilijaa. Kuusi urheilijaa valittiin UIPM:n rankingin perusteella. Ranking-listat julkaistiin 14. kesäkuuta 2021. Loput kaksi urheilijaa kutsuttiin erikseen turnaukseen. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa olympiaturnaukseen.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 0 |  |
| UIPM World Cup 2019 | 27. – 30. kesäkuuta 2019 | 1 |  Laura Asadauskaitė (LTU) |
| Afrikan-mestaruuskilpailut 2019 | 23. helmikuuta 2019 | 1 |  Haydy Morsy (EGY) |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 27. – 30. heinäkuuta 2019 | 2 |  Mariana Arceo (MEX)    Samantha Achterberg (USA) |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 27. – 30. heinäkuuta 2019 | 2 |  Maria Ieda Guimarães (BRA)    Marcela Cuaspud (ECU) |
| Pan-Amerikan kisat 2019 | 27. – 30. heinäkuuta 2019 | 1 |  Leydi Moya (CUB) |
| Euroopan-mestaruuskilpailut | 6. – 11. elokuuta 2019 | 8 |  Kate French (GBR)    Irina Prosentsova (BLR)    Annika Schleu (GER)    Natalya Coyle (IRL)    Gintarė Venčkauskaitė (LTU)    Marie Oteiza (FRA)    Adelina Ibatullina (RUS)    Sarolta Kovács (HUN) |
| Maailmanmestaruuskilpailut 2019 | 3. – 9. syyskuuta 2019 | 3 21 |  Volha Silkina (BLR)    Elena Micheli (ITA) |
| Aasian ja Oseanian mestaruuskilpailut | 11. – 21. marraskuuta 2019 | 5 |  Kim Se-hee (KOR)    Natsumi Tomonaga (JPN)    Alise Fakhrutdinova (UZB)    Zhang Mingyu (CHN)    Yelena Potapenko (KAZ) |
| Aasian ja Oseanian mestaruuskilpailut | 11. – 21. marraskuuta 2019 | 1 |  Rebecca Jamieson (NZL) |
| Maailmanmestaruuskilpailut 2021 | 7. – 13. kesäkuuta 2021 | 3 |  Anastasiya Prokopenko (BLR)    Élodie Clouvel (FRA)    Michelle Gulyas (HUN) |
| Ranking | 14. kesäkuuta 2021 | 6 71 |  Joanna Muir (GBR)    Mayan Oliver (MEX)    Gulnaz Gubaydullina (OAR)    Anna Maliszewska (POL)    İlke Özyüksel (TUR)    Rena Shimazu (JPN)    Kim Sun-woo (KOR) |
| Käyttämättömät paikat |  | 5 |  Zhang Xiaonan (CHN)    Amira Kandil (EGY)    Rebecca Langrehr (GER)    Alice Sotero (ITA)    Uliana Batashova (OAR) |

1 Ison-Britannian Kate French sijoittui MM-kilpailuissa kolmanneksi. Koska hän oli jo varmistanut paikan olympialaisiin, siirrettiin kolmas karsintapaikka rankingiin. Samoin isäntämaa Japanin urheilija sai paikan muuta kautta, ei isäntämaalle myönnetä erillistä kiintiöpaikkaa ja tämä siirtyy rankingiin.
Otto Johannessen

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa systeemi |  |
Otto Olavus Johannessen (25. heinäkuuta 1894 Bergen, Norja – 6. joulukuuta 1962 New York, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Xavier Naidoo

| Xavier Naidoo |
| --- | --- |
 Xavier Naidoo vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1971 (ikä 53) Mannheim, Saksa
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kobra
Laulukielet:  saksa, englanti
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  soul, R&B
Yhtyeet:  Xavas (duo Kool Savasin kanssa), Brothers Keepers, Söhne Mannheims, Zeichen der Zeit
Aiheesta muualla
www.xaviernaidoo.de
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Xavier Naidoo (s. 2. lokakuuta 1971 Mannheim, Länsi-Saksa) on saksalainen soul- ja R&B-laulaja. Hänet tunnetaan Söhne Mannheims -yhtyeen keulakuvana. Hän on menestynyt myös soolouralla.
Marraskuussa 2015 televisioyhtiö NDR kertoi Naidoon edustavan Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2016, mutta perui ilmoituksen pari päivää myöhemmin Naidoon saaman voimakkaan negatiivisen vastaanoton jälkeen.
Oi aikoja!

| Oi aikoja! Puppa J |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. helmikuuta 2009 (CD) 1. huhtikuuta 2010 (LP)
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Asamasa (vastaava), Puppa J, Sakke Aalto, Toni Heinonen, Rasmus Pailos
 Tyylilaji: reggae
 Kesto: 42.52
 Levy-yhtiö: Roihis Musica
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 19.
Puppa J:n muut julkaisut
| Morobless 2006 | Oi aikoja! 2009 | Kiveliö kutsuu 2012 |
Oi aikoja! on reggaeartisti Puppa J:n ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin Roihis Musican kautta CD:nä 25. helmikuuta 2009 ja vinyylinä 1. huhtikuuta 2010. Kappaleesta "Huolii" on julkaistu musiikkivideo. Oi aikoja! nousi julkaisuviikollaan (10/2009) sijalle 19 Suomen virallisella listalla.
Kappaleet

Noitatyylei – 3.57
Omat jalat – 3.46
UlosottoAnthem – 3.18
Santa Maria – 3.50
Herra vartija – 4.34
Lähiörakkaus – 5.02 (mukana Raappana)
Vappumarssi – 4.50
Viisas mies skit – 2.39 (mukana Jonde)
Koiran juhla – 2.52
Jossain joskus jotenkin – 3.23
Huolii – 4.45
Tuottajat

Puppa J: 1, 6, 7, 8, 9, 11
Sakke Aalto: 2
Toni Heinonen: 3, 10
Rasmus Pailos: 4
Puppa J & Ramus Pailos: 5
Arvostelut

Rumba: positiivinen
Soundi:
Aiheesta muualla

Puppa J Myspacessa (suomeksi)