stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AGM-158 JASSM
Vaikutukset

Sekä Australian, Puolan että Suomen suorittamien hankintojen yhteydessä on virinnyt keskustelu uuden suorituskyvyn sotilaallisista ja poliittisista vaikutuksista. Esimerkiksi Suomessa se on nähty niin sanottuna kynnysasejärjestelmänä, jolla on teknisen ulottuvuuden lisäksi myös ennalta ehkäisevä pelotevaikutus. Puolan hankinnan on spekuloitu vaikuttaneen Venäjän aikomukseen sijoittaa toimintaa Baranavitšyn lentotukikohtaan Valko-Venäjälle. Kiinnostuksen kerrotaan siirtyneen 250 kilometriä idemmäksi Babruiskiin, järjestelmän saavuttamattomiin. Myös Yhdysvaltain halukkuudesta myydä järjestelmä on esitetty tulkintoja. Esimerkiksi kieltäytyminen Suomen ensimmäisestä pyynnöstä kirvoitti tulkintoja maiden kahdenvälisten suhteiden mahdollisesta heikosta tilasta. Australian tapauksessa on arveltu Kiinan kasvavien kykyjen ja geopoliittisen tilanteen edistäneen yhteisymmärrystä. Toisaalta Yhdysvallat on kieltäytynyt myymästä JASSM-järjestelmää Etelä-Korealle. Puolan ja Suomen kohdalla mahdollisia vaikuttajia ovat Ukrainan kriisi ja yleinen eurooppalainen turvallisuustilanne. Puolan kerrotaan aikaistaneen omaa hankintaansa kriisin myötä.
Kilpailevia järjestelmiä on markkinoilla useita. Esimerkiksi Yhdistyneet arabiemiirikunnat päätyi 90-luvun lopulla modernisoimaan Mirage-hävittäjänsä ja hankkimaan ranskalaiseen SCALP EG:hen pohjautuvia Black Shaheen -risteilyohjuksia. Britit puolestaan myivät omaan Storm Shadow -versioonsa pohjautuvan ratkaisun Saudi-Arabialle. Tällöin Yhdysvallat vetosi kansainväliseen ohjustekniikan siirtymistä rajoittavaan MTCR-sopimukseen, jota Britannia ja Ranska tulkitsivat löyhemmin. Syynä Yhdysvaltojen nuivaan suhtautumiseen on arveltu olleen halu olla horjuttamatta alueen voimatasapainoa, ja sen mukana Israelia, integroimalla uusia asejärjestelmiä arabiemiirikuntien F-16:iin. Toisaalta Lähi-idän maiden on katsottu perinteisesti hajauttaneen hankintojaan välttääkseen riippuvuutta yhdestä toimittajasta. 2010-luvulle tultua Yhdysvaltojen suhtautumisen kaukovaikutteisten aseiden myyntiin katsotaan väljentyneen. Venäläisiä risteilyohjuksia ei pidetä suoranaisina kilpailijoina. Ne luottavat nopeuteen häiveominaisuuksien sijasta eivätkä ole yleisesti ottaen yhteensopivia samojen hävittäjien kanssa.
Puolassa ihmeteltiin Suomelle tarjottua kauppahintaa korkeampaa pyyntöä. Suomi ajoitti oman hankintansa F-18:n elinkaaripäivityksen yhteyteen. Puolan piti päivittää erikseen F-16:t asejärjestelmän käyttämistä varten. Puolalaiset hankkivat ohjuksia ensi alkuun 40 kpl ja ovat aikeissa ostaa lisää mahdollisimman pian, mieluiten ER-mallia. Varapuolustusministeri Czesław Mroczekin mukaan näin tehtiin aikataulusyistä ja uusi hakemus on jo jätetty. Hänen mukaansa myynnille ei pitäisi olla sopimusteknistä estettä.
Tekniset tiedot

AGM-158A JASSM
Pituus: 4,27 m
Siipien kärkiväli: 2,4 m
Paino: 1 021 kg
Taistelukärki: 450 kg WDU-42/B läpäisevä/sirpaloituva taistelukärki, sisältää 110 kg AFX-757 räjähdettä
Nopeus: alisooninen
Polttoaine: JP-10
Kantama: >370 km, riippuen laukaisukorkeudesta
Moottori: Teledyne CAE J402-CA-100 suihkumoottori
Käyttöliittymä: Universal Armament Interface (UAI)
Datalinkki: yksisuuntainen
Hinta: 830 000 dollaria (FY 2014)
Varastointiaika: 15 vuotta
Valmistettu: 1998–
AGM-158B JASSM-ER
Kantama: > 926 km, riippuen laukaisukorkeudesta
Moottori: Williams International F107-WR-105 ohivirtausmoottori
Datalinkki:  Weapon Data Link (WDL), kaksisuuntainen
Hinta: 1 510 000 dollaria (FY 2014)
75 % rakenneosista ja 95 % ohjelmistoista samoja kuin perusversiossa
Valmistettu: 2010– (LRIP Q3/2012, FRP 2017 )
Kilpailijat

JSOW-ER (Raytheon)
NSM/JSM (Kongsberg)
SLAM-ER (Boeing)
SOM (TÜBİTAK SAGE)
Storm Shadow/SCALP EG (MBDA)
Taurus KEPD 350 (MBDA & Saab)
Suomen katsotaan tehneen valinnan JASSM, JSOW ja KEPD 350 välillä. AGM-154C JSOW -liitopommia tilattiin rajoitettu määrä testikäyttöä varten. Australia kilpailutti JASSM, SLAM-ER ja KEPD 350 välillä.
JASSM:n testilaukaisu.
Albert Montañés

| Albert Montañés |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1980  La Ràpita 
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1999–
Palkintorahat:  5 866 340 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  22. (2.8.2010)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  255–287
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2010)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2011)
Wimbledon:  3. kierros (2009, 2010)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2010)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  73  (23. heinäkuuta 2007)
Voitot/tappiot:  60–121
Aiheesta muualla
www.albertmontanes.es
ITF
ATP
Albert Montañés Roca (s. 26. marraskuuta 1980 Sant Carles de la Ràpita) on espanjalainen tennispelaaja. Hän asuu nykyään Barcelonassa.
Ensimmäisen kerran tenniksen maailmanlistalla 100:n joukkoon hän pääsi vuonna 2001, jonka jälkeen hän on ollut pois top 100:sta 20 viikkoa. Elokuussa 2010 Montañés saavutti tähän asti parhaimman ATP-sijoituksensa oltuaan listalla 22:s.
Montañés voitti ensimmäisen ATP-turnauksen heinäkuussa 2008 Alankomaiden avoimissa, kun finaalivastustaja oli Steve Darcis. Toinen voitto tuli toukokuussa 2009 Estoril Openissa, kun finaalissa hän voitti James Blaken. Kolmas voitto tuli Bukarestissa syyskuussa 2009, kun finaalissa hän voitti Juan Mónacon. Neljäs voitto tuli Estorilissa toukokuussa 2010, kun finaalissa hän voitti Frederico Gilin. Viides voitto tuli Stuttgartissa heinäkuussa 2010, kun hän voitti finaalissa Gaël Monfilsin. Viimeisimmän turnausvoittonsa hän saavutti Nizzassa toukokuussa 2013 voitettuaan loppuottelussa Gaël Monfilsin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Montañés Wikimedia Commonsissa
ATP-kiertueen profiili
1 2  ATP:n kotisivut . Tieto on haettu Wikidatasta.
Eurooppa (täsmennyssivu)

Eurooppa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eurooppa, maanosa
Eurooppa, Hectorin albumi
Eurooppa, Kosovon kansallislaulu
Akropolis-ralli 2000

|  Akropolis-ralli 2000 |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2000. 
Ajankohta:  8.–11. kesäkuuta 2000
Pituus:  19 erikoiskoetta, 390,27 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Colin McRae    Nicky Grist  (Ford Motor Co)
Toinen:   Carlos Sainz    Luis Moya  (Ford Motor Co)
Kolmas:   Juha Kankkunen    Juha Repo  (Subaru World Rally Team)
Carlos Sainz ajamassa kilpailun kolmantena päivänä.
Akropolis-ralli 2000 (viralliselta nimeltään 47. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2000. Kilpailu järjestettiin 8.–11. kesäkuuta 2000. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 390,27 kilometriä.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Colin McRae |  Nicky Grist | Ford Focus WRC 00 | 4:56.54,8 | 0.0 |  |
| 2. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Ford Focus WRC 00 | 4:57.17,9 | +0.23,1 |  |
| 3. |  Juha Kankkunen |  Juha Repo | Subaru Impreza WRC2000 | 5:03.03,1 | +6.38,3 |  |
| 4. |  Toshihiro Arai |  Roger Freeman | Subaru Impreza | 5:04.15,1 | +7.40,8 |  |
| 5. |  Armin Schwarz |  Manfred Hiemer | Škoda Octavia WRC | 5:05.35,8 | +9.11,0 |  |
| 6. |  Abdullah Bakhashab |  Bobby Willis | Toyota Corolla WRC | 5:09.50,7 | +12.54,9 |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2000
Monte Carlo
Ruotsi
Safari
Portugali
Katalonia
Argentiina
Akropolis
Uusi-Seelanti
Suomi
Kypros
Korsika
Sanremo
Australia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Akropolis-rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013 
2020-luku:   2021  2022  2023  2024
Elina Aarnisalo

| Elina Aarnisalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. heinäkuuta 2005 (ikä 19)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  takamies
Pituus:  177 cm
Maajoukkueet
2020–2021 2022– 2021–:  WU16 WU18 Susiladies
Elina Aarnisalo (s. 26. heinäkuuta 2005) on suomalainen koripalloilija. Hän pelaa takamiehenä ja on 176-senttinen. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa yhden ja alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 13 maaottelua. Hän edustaa Suomen Korisliigassa HBA-Märskyä.
Naisten Korisliiga

Aarnisalo pelasi ensimmäisellä korisliigakaudellaan 2020–2021 kasvattajaseurassaan Tapiolan Hongassa. Hän pelasi runkosarjassa 27 ottelua 16 minuutin ottelukohtaisella peliajalla. Ottelua kohden hän teki 6,3 pistettä ja otti 3,7 levypalloa. Ratkaisevassa välieräottelussa Espoo Basket Teamia vastaan hän teki kauden 2020-2021 Korisliigan yhden ottelun piste-ennätyksensä 14 pistettä, otti 4 levypalloa, antoi yhden syötön ja otti yhden riiston. Aarnisalo palkittiin korisliigakaudella 2020-2021 vuoden tulokkaana.
Kaudella 2021-2022 Aarnisalo edusti HBA-Märskyä. Han teki ottelua kohden 15,1 pistettä, otti 4,5 levypalloa ja antoi 3,3 syöttöä. Aarnisalo pelasi otteluissa 30 minuutin keskiarvolla. Kaudella HBA-Märsky sijoittui neljänneksi ja pääsi ensimmäistä kertaa mitalipeleihin.
Maajoukkue

Aarnisalo pelasi ensimmäisen maaottelunsa naisten maajoukkueessa 15-vuotiaana helmikuussa 2021 EM-karsinnassa Ukrainaa vastaan. Hän pelasi ottelussa 11:26 minuuttia, teki yhden pisteen, otti 3 levypalloa, antoi yhden syötön ja torjui yhden heiton.
U16 tyttöjen EM-karsinnoissa 2021 (U16 Women’s European Challengers) Aarnisalo edusti Suomea (sijoittui 3:nneksi) ja pelasi ottelua kohden noin 35,8 min ja tilastoiden 23,4 pistettä, 4,6 levypalloa, 4 syöttöä ja 1,6 riistoa. Aarnisalo valittiin Helsingin turnauksen MVP-pelaajaksi.
Akropolis-ralli 2001

|  Akropolis-ralli 2001 |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2001. 
Ajankohta:  15.–17. kesäkuuta 2001
Pituus:  20 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Colin McRae  Nicky Grist  (Ford World Rally Team)
Toinen:   Petter Solberg  Phil Mills  (Subaru World Rally Team)
Kolmas:   Harri Rovanperä  Risto Pietiläinen  (Peugeot Sport)
Akropolis-ralli 2001 (virallisesti 48. Acropolis Rally) oli Rallin MM-sarjan kauden 2001 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 15.–17. kesäkuuta 2001. Kilpailussa oli 20 erikoiskoetta ja keskuspaikka oli Ateenassa.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Colin McRae |  Nicky Grist | Ford Focus RS WRC 01 | 4:19.01,9 |  | 10 |
| 2. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Subaru Impreza WRC 2001 | 4:19.50,9 | +49,0 | 6 |
| 3. |  Harri Rovanperä |  Risto Pietiläinen | Peugeot 206 WRC | 4:20.37,6 | +1.35,7 | 4 |
| 4. |  Tommi Mäkinen |  Risto Mannisenmäki | Mitsubishi Lancer Evo VI | 4:21.17,2 | +2.15,3 | 3 |
| 5. |  François Delecour |  Daniel Grataloup | Ford Focus RS WRC 01 | 4:21.37,3 | +2.35,4 | 2 |
| 6. |  Philippe Bugalski |  Jean-Paul Chiaroni | Citroën Xsara WRC | 4:23.02,1 | +4.00,2 | 1 |
Lähde:
Akropolis-ralli 1999

|  Akropolis-ralli 1999 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1999. 
Ajankohta:  6. – 9. kesäkuuta 1999
Pituus:  21 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Richard Burns    Robert Reid  (Subaru World Rally Team)
Toinen:   Carlos Sainz    Luis Moya  (Toyota Castrol Team)
Kolmas:   Tommi Mäkinen    Risto Mannisenmäki  (Mitsubishi Ralliart)
Akropolis-ralli 1999 (viralliselta nimeltään 46. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu ajettiin 6. – 9. kesäkuuta 1999. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja kilpailussa oli 21 erikoiskoetta.
Kilpailun keskuspaikkana oli Aggi Theodorin lomakohde länteen Ateenasta. Erikoiskokeiden yhteispituus oli 413 kilometriä ja kilpailun kokonaispituus oli 1 400 kilometriä.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Richard Burns |  Robert Reid | Subaru Impreza S5 WRC 99 | 4:21.21,2 | 0.0 |  |
| 2. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Toyota Corolla WRC | 4:22.22,5 | +1.01,3 |  |
| 3. |  Tommi Mäkinen |  Risto Mannisenmäki | Mitsubishi Lancer Evo VI | 4:25.01,2 | +3.40,0 |  |
| 4. |  Freddy Loix |  Sven Smeets | Mitsubishi Carisma GT Evo VI | 4:25.33.6 | +4.12,4 |  |
| 5. |  Markko Märtin |  Toomas Kitsing | Toyota Corolla WRC | 4:30.02,7 | +8.41,5 |  |
| 6. |  Leonídas Kyrkos |  Ioánnis Stavropoulos | Ford Escort WRC | 4:35.17,7 | +13.56,5 |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1999
Monaco
Ruotsi
Kenia
Portugali
Espanja
Ranska
Argentiina
Kreikka
Uusi-Seelanti
Suomi
Kiina
Italia
Australia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Akropolis-rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013 
2020-luku:   2021  2022  2023  2024
Emile Berliner

Emile Berliner
Emile (alun perin Emil) Berliner (20. toukokuuta 1851 Hannover – 3. elokuuta 1929) oli saksalais-yhdysvaltalainen keksijä, joka kehitti gramofonin, levysoittimen edeltäjän. Hän osallistui myös puhelimen ja mikrofonin varhaiseen kehitystyöhön ja kehitti uudenlaisen kevyen helikopterin moottorin.
Berliner siirtyi kotikaupungistaan Hannoverista New Yorkiin Yhdysvaltoihin 19-vuotiaana, koska ei saanut kykyjään vastaavaa työtä ja koska hän vältti samalla Saksan–Ranskan sodan (1870–1871). Muutaman dollarin kanssa Yhdysvaltoihin saapunut Berliner oli käynyt kouluja 14-vuotiaaksi, mutta hän oli ahkera ja kunnianhimoinen. Töitä hän oli tehnyt sukunsa kangaskaupassa. Yhdysvalloissa hän siirtyi Washingtoniin ja aloitti lyhyttavarakaupan myyjänä. Vuonna 1873 hän aloitti fysiikan ja sähkötekniikan iltakurssit New Yorkin Cooper-instituutissa. Ensimmäisen patenttihakemuksensa hiiltä sisältävästä puhelinlähettimestä hän teki vuonna 1877 työskennellessään Bell Telephone Companyllä. Kyseessä oli maailman ensimmäinen mikrofoni.
Thomas Edison oli kehittänyt fonografin vuonna 1877 eli kaksitoista vuotta ennen kuin Berliner esitteli gramofonin vuonna 1889. Edisonkaan ei ollut ensimmäinen, joka esitteli äänentoistolaitteiston. Jo vuonna 1857 oli keksitty fonoautografi ja vuonna 1877 ennen Edisonia oli markkinoille tullut paleofoni. Ennen gramofonia kuultiin vielä vuonna 1881 grafofoni. Edisonin fonografi oli luonut äänitemarkkinoita. Gramofonin ja fonografin kesken alkoi ensimmäinen formaattisota, joita äänitealalla nähtiin 1900-luvun lopulla useita. Edisonin laitteen ääni oli parempi kuin gramofonin ja sylinterillä pyörimisnopeus säilyi vakiona äänitteen loppuun toisin kuin äänilevyllä, jonka spiraaliradalla neulan nopeus muuttui loppua kohden. Gramofoni kuitenkin voitti sodan, koska levyjä pystyttiin helposti valmistamaan suuria määriä puristamalla ja levyjen varastointi vei vähemmän tilaa kuin fonografirullien. Gramofonilevyformaatti säilyi 70 vuotta, kunnes vinyylilevy vei markkinat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emile Berliner Wikimedia Commonsissa
Agesandros

Agesandros (m.kreik. Ἀγήσανδρος, Agēsandros, lat. Agesander) tai Hegesandros (m.kreik. Ἡγήσανδρος, Hēgēsandros, lat. Hegesander) voi viitata seuraaviin:
Agesandros Rhodoslainen (1. vuosisata eaa.), kuvanveistäjä
Aleksanteri (Aleksandros) tai Agesandros Antiokialainen (100-luku eaa.), kuvanveistäjä, jonka nimeä ei tunneta varmuudella
Hegesandros Delfoilainen (100-luku eaa.), historioitsija
Hegesandridas tai Agesandridas (toimi 411 eaa.), Hegesandroksen tai Agesandroksen poika, sotilas, joka on mahdollisesti sama kuin Thukydideen mainitsema ”Agesandros”
Alpo Tuomisto

Juice Leskisen Minä-albumin kansikuva.
Alpo Tuomisto (19. marraskuuta 1937 – 15. syyskuuta 2021) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli 1980-luvun alusta lähtien eräs tuotteliaimpia suomalaisia muotokuvamaalareita. Virallisesti julkistettuja Tuomiston töitä löytyy pääosin pankkien, kuntien, sähkölaitosten ja erilaisten julkisyhteisöjen kokoelmista.
Tämän lisäksi Tuomisto maalasi huomattavan määrän taiteilijaprofessoreita ja viihdetaiteilijoita. Esimerkiksi Juice Leskisen albumin Minä kansikuvituksessa käytettiin Alpo Tuomiston muotokuvamaalausta.
Evold Oskar Alexander Kuhlefelt

Evold (Evald) Oskar Alexander Kuhlefelt (5. maaliskuuta 1828 Mäntsälä – 29. tammikuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen juristi ja  valtiopäivämies.
Kuhlefeltin vanhemmat olivat tilanomistaja, kapteeni Karl Ferdinand Kuhlefelt ja Antoinette Elisabet Munck ja puolisot vuodesta  1859 Anna Henrietta Wasenius (k. 1866) ja vuodesta 1867 Katarina Karolina Wik (k. 1883). Kuhlefelt tuli ylioppilaaksi 1848 ja suoritti tuomarintutkinnon 1854 ja kameraalitutkinnon 1856. Valmistuttuaan  hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1854 ja sitten senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri 1856, prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1859, kansliatoimituskunnan kopisti 1861 ja kanslisti 1865. Laukaan kihlakunnan kruununvoutina  Kuhlefelt toimi 1870–1874 ja tilanomistajana Siuntiossa 1875–1878. Valtiopäiväedustaja hän oli aatelissäädyssä 1867.
Evold Oskar Alexander Kuhlefeltin veli oli alikapteeni, valtiopäivämies Johan August Ferdinand Kuhlefelt.
Aarne Tenkanen

Aarne Tenkanen Rakuunarockissa Lappeenrannassa heinäkuussa 2013.
Aarne Tapani Tenkanen  on suomalainen laulaja ja kuvitteellinen hahmo, jota esittää Kai ”Kaide” Järvinen.
Järvisen ja myös Tenkasen ura alkoi Gösta Sundqvistin kanssa tehdyistä radio-ohjelmista 1990-luvun alussa. Näitä olivat muun muassa Aamusumpilla, Tenkasen pohjat, Tietokoneenkorjauskurssi, Belgialaisia kirjaharvinaisuuksia, Koe-eläinpuisto ja Teinitalo. Sundqvist loi Tenkasen hahmon yhdessä Järvisen kanssa. Tenkanen esiteltiin stadin slangia puhuvana helsinkiläisenä raitiovaununkuljettajana, jonka kiinnostuksen kohteisiin kuuluvat pääasiassa naiset ja alkoholi.
Muusikkona

Vuonna 1995 julkaistiin ”Hemaisevan seksikäs pörröpää” -kappale, josta Tenkasen varsinainen laulajaura alkoi Aarne Tenkanen & Tempuntekijät -yhtyeessä. Gösta Sundqvist sävelsi ja sanoitti suurimman osan Tenkasen kappaleista useilla eri salanimillä, joita olivat muun muassa L. Samarialainen ja Pentti Jormanainen.
Sundqvistin kuolema vuonna 2003 keskeytti käytännössä uusien laulujen tekemisen, kunnes vuonna 2007 julkaistiin kuuden vuoden tauon jälkeen uusi albumi nimeltä Viimeinen ratikkamatka. Tällä levyllä kaikista kappaleista vastasi Tommy Huovinen pseudonyymillä Taisto Piipponen.
Tenkasen viides studioalbumi Ajan platinaa julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Myös sen kappaleet oli tehnyt Huovinen. Levyn tuotti Jani Viitanen.
Kuudes pitkäsoitto Ymmärrät varmaan ilmestyi 2014. Levyn kappaleet ovat pääosin Huovisen tekemiä, mutta mukana on myös Järvisen sanoituksia salanimellä Aatos Jalo. Levyn kannen suunnitteli ja piirsi Juho Juntunen.
Pitkän levytystauon jälkeen alkuvuodesta 2021 remmiin astui lauluntekijä Lauri Salo. Hänen johdollaan tehtyjä uusia singlejä ovat Irmeli, Opus Nautilus nro69 (Atlantis Fc maali- ja kannatuslaulu sekä 20-vuotisjuhlalaulu), joulunamilloin? julkaistu ep-levy Pipareiden Sauna, Kun Joulu Oli ja Tapanina kappaleet. Vuonna 2022 alkuvuodesta julkaistiin single Nahkamarakassi. Viimeisin julkaisu tapahtui heinäkuussa 2022 kappale Sodasta ja rakkaudesta, joka myös julkaistiin Virossa samaan aikaan.
Aarne Tenkasen oma verkkosivu ei enää ole aktiivinen.
Tempuntekijät

Taustayhtye Tempuntekijät on kiertänyt Tenkasen mukana keikoilla alusta lähtien. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Risto Paananen, Janne Teuronen, Jukka Teuronen ja Matti Seppälä. Myöhemmin mukaan tuli myös Juha Hietala.
Tempuntekijät > Nykyinen kokoonpano

Tommy Huovinen – Kitara, taustalaulu
Juha Hietala – Kitara
Matti Seppälä – koskettimet
Tempuntekijät > Entiset jäsenet

Jukka Teuronen – soolokitara, taustalaulu
Janne Teuronen – koskettimet
Risto Paananen – komppikitara, taustalaulu
Diskografia > Studioalbumit

Iso pitkä (1996)
Tenkasen tyttökalenteri (1997)
Tenho (2001)
Viimeinen ratikkamatka (2007)
Ajan platinaa (2010)
Ymmärrät varmaan (2014)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Best of Aarne Tenkanen – Edestä ja takaa (2002)
Parhaat (2008)
Pizzan päälle mä haluan sut – 24 Tenkas-rallia (2011)
Diskografia > Singlet

Hemaisevan seksikäs pörröpää (1995,  maxi-single)
Karhupuiston boogie woogie (1996)
Näillä Korteilla Mennään (2007)
Kyllä Sitä Vielä Yhdet Kestää (2010)
Irmeli (2021)
Opus Nautilus (Atlantis Fc Kannatuslaulu) (2021)
Pipareiden Sauna, Kun Joulu Oli, Tapanina (Joulu Ep) (2021)
Nahkamarakassi (2022)
Sodasta ja rakkaudesta (2022)
Diskografia > DVD:t

Näillä korteilla mennään (2008)
Aiheesta muualla

Keikkavälitys ja -lista/Dexviihde
Viralliset sivut, "ei enää aktiivinen"
Aarne Tenkanen Facebook sivu
Aarne Tenkanen Last.fm:ssä (englanniksi)
Aarne Tenkasen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Atlantis FC:n kotisivut: Tenkasen palsta
Akropolis-ralli 1998

|  Akropolis-ralli 1998 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1998. 
Ajankohta:  6.–9. kesäkuuta 1998
Pituus:  17 erikoiskoetta, 388,76 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Colin McRae    Nicky Grist  (555 Subaru World Rally Team)
Toinen:   Didier Auriol    Denis Giraudet  (Toyota Castrol)
Kolmas:   Juha Kankkunen    Juha Repo  (Ford Motor Co)
Akropolis-ralli 1998 (viralliselta nimeltään 45. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 6.–9. kesäkuuta 1998. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 368,11 kilometriä (suunniteltu pituus oli 388,76 kilometriä).
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Colin McRae |  Nicky Grist | Subaru Impreza WRC | 4:26.31,6 | 0.0 |  |
| 2. |  Didier Auriol |  Denis Giraudet | Toyota Corolla WRC | 4:26.51,6 | +0.20,0 |  |
| 3. |  Juha Kankkunen |  Juha Repo | Ford Escort WRC | 4:27.15,9 | +0.44,3 |  |
| 4. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Toyota Corolla WRC | 4:28.09,3 | +1.37,7s |  |
| 5. |  Freddy Loix |  Sven Smeets | Toyota Corolla WRC | 4:29.20,0 | +2.48,4s |  |
| 6. |  Piero Liatti |  Fabrizia Pons | Subaru Impreza WRC | 4:37.18,0 | +10.46,4 |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1998
Monaco
Ruotsi
Kenia
Portugali
Espanja
Ranska
Argentiina
Kreikka
Uusi-Seelanti
Suomi
Italia
Australia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Akropolis-rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013 
2020-luku:   2021  2022  2023  2024