stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eko Yuli Irawan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eko Yuli Irawan |  Eko Yuli Irawan |  Eko Yuli Irawan |  |
Maa:   Indonesia
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 62 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 2021 | 61 kg |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 56 kg |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 62 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ašgabat 2018 | 62 kg |  |
|  Hopeaa | Goyang 2009 | 62 kg |  |
|  Hopeaa | Almaty 2014 | 62 kg |  |
|  Hopeaa | Pattaya 2019 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Chiang Mai 2007 | 56 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2011 | 62 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Jakarta 2018 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Kanton 2010 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Incheon 2014 | 62 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanazawa 2008 | 62 kg |  |
Eko Yuli Irawan (s. 24. heinäkuuta 1989 Metro, Lampung) on indonesialainen painonnoston maailmanmestari ja nelinkertainen olympiamitalisti.
Irawan saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia 56 kg:n sarjassa yhteistuloksella 288 kg. Tempauksessa hän nosti 130 kg ja työnnössä 158 kg. Hän sai samassa painoluokassa pronssia myös Lontoon olympialaisissa 2012. Hän tempasi 145 kg ja työnsi 172 kg, joten yhteistulokseksi muodostui 317 kg. Hän saavutti 62-kiloisissa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 yhteistuloksella 312 kg, joka muodostui 142 kg:n tempauksesta ja 170 kg:n työnnöstä. Vuoden 2021 Tokion olympialaisissa Irawan saavutti hopeaa 61-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 302 kg, joka muodostui 137 kg:n tempauksesta ja 165 kg:n työnnöstä.
Irawan voitti yhteistuloksen maailmanmestaruuden 62 kg:n sarjassa 2018 tuloksella 317 kg. Hän on saavuttanut MM-kilpailujen yhteistuloskilpailussa hopeaa 62 kg:n painoluokassa 2009, 2014 ja 2019 sekä pronssia 56-kiloisissa 2007 ja 62-kiloisissa 2011. Lisäksi hän on sijoittunut 56 kg:n sarjassa kahdeksanneksi 2006 sekä 62-kiloisissa neljänneksi 2010 ja kuudenneksi 2015. Työnnössä hän on voittanut maailmanmestaruuden 2009 ja 2018, saanut hopeaa 2011 ja 2014 sekä pronssia 2007 ja 2010. Tempauksessa hän voitti maailmanmestaruuden 2018 sekä sai MM-hopeaa 2019 ja MM-pronssia 2009.
Irawan voitti yhteistuloksen ja työnnön nuorten maailmanmestaruuden 56 kg:n painoluokassa 2007 ja 62-kiloisissa 2009. Molempien kisojen tempauksessa hän sai hopeaa. Vuoden 2006 nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti 56-kiloisissa hopeaa tempauksessa ja yhteistuloksessa sekä pronssia työnnössä..
Irawan saavutti Aasian kisoissa 62 kg:n sarjassa kultaa Jakartassa 2018 tuloksella 311 kg sekä pronssia Kantonissa 2010 yhteistuloksella 311 kg ja Incheonissa 2014 tuloksella 308 kg. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän oli toinen 62 kg:n painoluokassa 2008. Hän voitti 62-kiloisissa kultaa Kaakkois-Aasian kisoissa 2009 ja 2011 sekä universiadeissa 2011.
Ekofasismi

Ekofasismi (myös ympäristöfasismi) on radikaali luonnonsuojeluaate, jonka mukaan elämää tulisi suojella totalitaristisen hallinnon keinoin, joilla kansalaisia kontrolloidaan erittäin tiukasti. Aatteen nimitys viittaa fasismiin, ja jotkin ryhmät ovat avoimesti käyttäneet sitä itsestään.
Ekofasismi voidaan lukea yhdeksi ympäristöfilosofian syväekologiseksi suuntaukseksi. Sen lähtökohtana on luonnon suojeleminen luonnon itsensä vuoksi eikä ihmisen oman edun ajamiseksi. Ihmisen vaikutus luontoon on pyrittävä supistamaan minimiin, minkä katsotaan edellyttävän erityisesti jyrkkää ihmisväestön vähentämistä.
Ekofasistit sanovat olevansa huolestuneita väestönkasvun vaikutuksesta maapalloon, ja monet heistä ovat eugeniikan kannattajia, jotka uskovat maapallon väestön vähentämiseen valikoivasti. Ekofasistiksi toisinaan määritelty Pentti Linkola pitää liikakansoitusta ympäristön tuhoutumisen syynä ja suhtautuu myös demokratiaan epäilevästi. Enimmät ekofasistit vastustavat maahanmuuttoa ja katsovat, että se pahentaa ylikansoitusta kohdemaissa ja sitä kautta tuhoaa luontoa. Ekofasistit eivät myöskään katso maahanmuuttajien kunnioittavan uuden maansa luontoa samalla tavalla kuin alkuperäisväestö. Samanaikaisesti ekofasisteja eivät kuitenkaan aiheesta kirjoittaneen journalistin mukaan näytä huolestuttavan yhtä paljon esimerkiksi heidän omien kotimaidensa alkuperäiskansojen kohtalo tai tehomaatalous.
Suomalaisessa keskustelussa ekofasistiksi on joskus leimattu kalastaja Pentti Linkola. Muualla henkilöitä, joista nimitystä on käytetty, ovat Savitri Devi, Julius Evola ja Herbert Gruhl.[lähde? ]
Monia ekofasisteiksi itsensä Internetissä, kuten Twitterissä, määritteleviä ihmisiä yhdistävät veganismi, monikulturismin vastustus, valkoinen nationalismi, kertakäyttömuovin käytön vastustus, juutalaisvastaisuus sekä kiinnostus skandinaaviseen mytologiaan, jossa jotkut ekofasistit sanovat arvostavansa sen luontokuvastoa ja esi-isien palvontaa. Ekofasisteilla on joiltain osin samoja näkemyksiä kuin alt-rightilla.
Jotkut joukkomurhaajat ovat kutsuneet itseään ekofasisteiksi tai julkaisseet ekofasistisia kannanottoja ennen surmatekoaan. Tällaisia ovat Uuden-Seelannin moskeijaiskujen pääepäilty ja 20 ihmisen joukkomurhasta El Pasossa elokuussa 2019 epäilty. Vahvistamattomien tietojen mukaan jälkimmäinen siteerasi edellisen manifestia ja kertoi pyrkivänsä vähentämään ihmisten määrää ympäristön pelastamiseksi.
Chokri el-Ouaer

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 15. elokuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1986–2002 2001 |  Espérance →  Genoa (laina) | 375 (0) 5 (0) |
Maajoukkue
| 1985 1993–2002 1996 |  Tunisia U-20  Tunisia  Tunisian olympiajoukkue |  101 (0) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Etelä-Afrikka 1996 | Jalkapallo |  |
Chokri el-Ouaer (arab. شُكري الواعر‎, s. 15. elokuuta 1966 Tunis, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapallomaalivahti.
Ura

El-Ouaer aloitti uransa Espérancessa vuonna 1986, jossa hän myös vietti koko uransa voittaen yhteensä kymmenen Tunisian liigamestaruutta. Joulukuussa 2000 El-Ouaeria syytettiin näyttelemisestä loukkaantunutta Afrikan Mestarien liigan finaalissa Hearts of Oakia vastaan. Ottelun loppuhetkillä hän ryntäsi kohti keskikenttää kasvon toinen puolisko veressä väittäen, jonkun yleisöstä heittäneen häntä terävällä esineellä. Ottelun tuomarit kuitenkin olivat huomanneet el-Ouaerin itse aiheuttaneen haavansa. Tämän tempauksen syyn uskottiin johtuvan Espérancen ollessa häviöllä vierasmaali säännöllä, jonka myötä hän yritti saada ottelun keskeytymään. Ottelu kuitenkin jatkui ja Espérancen täytyi vaihtaa El-Ouaer kenttäpelaajaan, jonka seurauksena joukkue hävisi ottelun 1-3.
Voitettuaan yhdeksännen liigamestaruutensa kaudella 2000/2001 el-Ouaer siirtyi kuusi kuukautta lainalle Genoa CFC:hen Serie B:hen kaudella 2001/2002, jossa pelasivat tuolloin muun muassa Khaled Badra ja Hassen Gabsi. Palattuaan takaisin Tunisiaan hän lopetti uransa vuonna 2002 selkävaivojen vuoksi.
Maajoukkue

El-Ouaer pelasi pitkään maajoukkueessa ollen mukana jo 1980-luvulla pelatessaan vuonna 1985 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Jerevanissa. Hän oli myös vuoden 1996 kesäolympialaisissa, jossa el-Ouaer pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua. Lisäksi hän edusti maataan kerran jalkapallon maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1998. El-Ouaer oli edustaa maataan vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailussa, mutta ilmoitti neljä viikkoa ennen kisoja lopettavansa uransa selkävaivojen vuoksi. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 101 ottelua.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Tunisian-mestaruus (10): 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002
Tunisian cup (4): 1989, 1991, 1997, 1999
Arabian Mestarien liiga (2): 1993, 1996
Afrikan Mestarien liiga: 1994
Afrikan Super Cup: 1995
Afro-Aasian Club Cup: 1995
Afrikan Cup-voittajien cup: 1998
Saavutukset > Maajoukkueessa

Afrikan–mestaruuskilpailut
Hopeaa: 1996
Aiheesta muualla

Footballplus (Arkistoitu – Internet Archive)
Fifa.com (Arkistoitu – Internet Archive)
National Football Teams
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1994
1 Boumnijel |
2 Mahjoubi |
3 Mizouri |
4 Boukadida |
5 Thabet |
6 Ben Sassi |
7 Trabelsi |
8 S. Sellimi |
9 Hicheri |
10 Souayah |
11 A. Sellimi |
12 Tlemçani |
13 Okbi |
14 Souissi |
15 Bouzaiene |
16 el-Ouaer |
17 Gharbi |
18 Chihi |
19 Rouissi |
20 Hamrouni |
21 Limam |
22 Salhi |
Valmentaja Zouaoui
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 el-Ouaer |
2 Ben Younes |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 Berrekhissa |
6 Chouchane |
7 Sahbani |
8 Baya |
9 Limam |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Hanini |
13 Bouazizi |
14 Aloui |
15 A. Trabelsi |
16 Zitouni |
17 Fekhi |
18 Ben Slimane |
19 Ben Hassen |
20 Jaballah |
21 Badra |
22 Bejaoui |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
1 El Ouaer |
2 Ben Younes |
3 Baccouche |
4 Badra |
5 Mkacher |
6 Chouchane |
7 Kanzari |
8 Baya |
9 Gabsi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Bokri |
13 Bouazizi |
14 Jaballah |
15 Jaïdi |
16 Baba |
17 Ben Chrouda |
18 Ben Slimane |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 el-Ouaer |
2 Ben Younes |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 H. Trabelsi |
6 Chouchane |
7 Thabet |
8 Baya |
9 Jelassi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Melki |
13 Bouazizi |
14 Chihi |
15 Souayah |
16 Salhi |
17 Clayton |
18 Ben Slimane |
19 Ben Ahmed |
20 Jaballah |
21 Badra |
22 Boumnijel |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 el-Ouaer |
2 Badra |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 H. Trabelsi |
6 Mogaadi |
7 Mhedhebi |
8 Baya |
9 Zitouni |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Bouzaiene |
13 Bouazizi |
14 Chihi |
15 Jaïdi |
16 Salhi |
17 Thabet |
18 Kanzari |
19 Gabsi |
20 Jaziri |
21 Azaiez |
22 Bedoui |
Valmentaja Scoglio
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 el-Ouaer |
2 Badra |
3 Baya |
4 Boukadida |
5 Nafti |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Gabsi |
9 Zabi |
10 Ghodhbane |
11 Boujelbene |
12 Bouzaiene |
13 Bouazizi |
14 Marzouki |
15 Jaïdi |
16 Bejaoui |
17 Azaiez |
18 Benachour |
19 Mkademi |
20 Melki |
21 Daassi |
22 Jaouachi |
Valmentaja Michel
Dev Gill

| Dev Gill> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Devinder Malkeet Harnam Singh Gill
Syntynyt: 12. lokakuuta 1977 (ikä 46)  Pune, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä, malli, yrittäjä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Raghu Veer / Ranadev Billa (Magadheera)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Dev Gill (s. 12. lokakuuta 1977 Pune, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, malli ja yrittäjä.
Ura

18-vuotiaana Dev Gill voitti Punessa järjestetyn vuoden malli -kilpailun. Mallina toimiessaan hän on mainostanut muun muassa Cadburyn suklaita.
Näyttelijäksi Dev Gill päätyi, kun hänet valittiin Mumbain Prithvi-teatteriin. Hän teki joitain pieniä rooleja hindinkielisissä elokuvissa, mutta hänen ensimmäinen varsinainen menestysroolinsa oli kaksoisrooli telugunkielisen Magadheeran antagonistina vuonna 2009.
Dev Gill työskentelee myös kauneusalan yrittäjänä Mumbaissa ja Punessa. Lisäksi hän omistaa Punessa sijaitsevan ravintolan.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Kieli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Shahid-e-azam: Bhagat Singh |  | hindi |  |
| 2005 | Mr. Prime Minister |  | hindi |  |
| 2006 | Bold | Raj | hindi |  |
| 2008 | Krishnarjuna |  | telugu |  |
| 2009 | Magadheera | Raghu Veer / Ranadev Billa | telugu |  |
| 2010 | Sura | Samudra Raja | tamili |  |
| 2010 | Ragada | G. K. | telugu |  |
| 2011 | Prema Kavali |  | telugu |  |
| 2012 | Poola Rangadu | Konda Reddy | telugu |  |
| 2012 | Racha |  | telugu |  |
| 2013 | Naayak | Badvel | telugu |  |
| 2013 | Bhaag Milkha Bhaag | Abdul Khaliq | hindi |  |
| 2013 | Election | Deviprasad | kannada |  |
| 2013 | Adda |  | telugu |  |
| 2014 | Mr. Fraud | Nikki | malajalam |  |
| 2014 | Lingaa |  | tamili |  |
| 2016 | Zoom |  | Kannada |  |
Aiheesta muualla

Dev Gill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dev Gillin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Elena Dhont

Elena Dhont (s. 27. maaliskuuta 1998) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 13. heinäkuuta 2022 mennessä 23 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Dhont on edustanut kotimaassaan Gentiä. Hänen nykyinen seuransa on alankomaalainen FC Twente.
Elena Cornaro Piscopia

Elena Cornaro Piscopian muotokuva.
Elena Lucrezia Cornaro Piscopia (5. kesäkuuta 1646 Venetsia – 26. heinäkuuta 1684 Padova) oli italialainen oppinut. Hän opiskeli kreikkaa, latinaa, ranskaa, hepreaa ja espanjaa, sekä matematiikkaa, tähtitiedettä, filosofiaa, musiikkia ja teologiaa. Vuonna 1672 hänen opettajansa anoi Elena Cornaro Piscopialle lupaa tohtorin tutkinnon suorittamiseen Padovan yliopistosta. Sukupuolen takia teologian tutkinnon suorittaminen evättiin, mutta vuonna 1678 hän väitteli filosofian tohtoriksi. Ensimmäinen naisen väitöstilaisuus herätti niin paljon huomiota, että se pidettiin yliopiston sijasta katedraalissa. Aiheena olivat Aristoteleen tekstit. Tutkinto hyväksyttiin.
Elena Cornaro oli liittynyt benediktiinien maallikkosisareksi jo 1665, ja tutkintonsa jälkeen hän jakoi aikansa tutkimustyön ja laupeudentyön välillä.
Disenå

| Disenå |
| --- | --- |
 Disenån asema Kongsvingerin radan varrella.
 Disenå
 Koordinaatit: 60°12′00″N, 11°39′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Sør-Odal
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,5 km²
Väkiluku (2023):  256
 – Väestötiheys:  512 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Disenå on taajama Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 256 vuonna 2023.
Kuvia

Maarud-elintarvikekonsernin tehdas, jossa valmistetaan muun muassa perunalastuja.
Elena (täsmennyssivu)

Elena tarkoittaa seuraavia:
Elena, kansainvälinen naisen etunimi
prinsessa Elena, Espanjan kuningasparin tytär
hurrikaani Elena, Atlantin trooppinen myrsky 1985
Elena, sukunimenä:
Daniel Elena (s. 1972), monacolainen autourheilija ja kartanlukija
Laís Elena (1943–2019), brasilialainen koripalloilija
Elena, kaupunki Bulgariassa
Sant'Elena, pieni kirkko Veronan tuomiokirkon yhteydessä Italiassa
Elena, Joel Haahtelan pienoisromaani vuodelta 2003.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elena”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Code 13

Code 13 on Minnesotalainen hardcore punk/thrashcore/crust punk/powerviolence yhtye, joka perustettiin 1994 ja hajosi vuonna 2000. Yhtyeen perustivat Tattoo Shane, Trevor Trend ja Criminal Shane.
Jäsenet

Tattoo Shane
Felix Havoc
Criminal Shane
Trev Nugent
Josh "BLAST" Wiss
Mitch Useless
Big Rick
Cyber Nate
Diskografia > EP:t

"Doomed Society" – 1995, Havoc Records
"They Made a Wasteland and Called It Peace" – 1995, Havoc Records
"A Part of America Died Today" – 1998, Havoc Records
Diskografia > Splitit

"Code 13/DS 13" – 2000, Havoc Records
Diskografia > CD:t

"Complete Discography 1994–2000" – 2000, Havoc Records
Enchilada

Enchiladas suizas eli enchiladoja kermakastikkeella.
Enchilada on rullalle kääritty täytetty maissitortilla, joka kuorrutetaan yleisimmin juustolla ja tomaattikastikkeella sekä gratinoidaan uunissa. Täyte vaihtelee, ja enchiladoja tehdään monenlaisilla liha-, juusto- ja vihannestäytteillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enchilada Wikimedia Commonsissa
Ohutleivät ja niihin liittyvät ruokalajit
Erityyppiset ohutleivät

Arepa
– Chapati
– Injera
– Kistibi
– Lavash
– Naan-leipä
– Näkkileipä
– Pita
– Rieska
– Roti
– Tortilla
Täytettyjä ja kuorrutettuja ohutleipiä

Focaccia
– Pannukakku
– Pizza
Ohutleipiä käyttäviä ruokalajeja

Burrito
– Enchilada
– Fajita
– Nacho
– Taco
– Quesadilla
– Wrap
Colorado Rockies (jääkiekko)

| Colorado Rockies |
| --- | --- |

Historia:  Kansas City Scouts   1974–1976   Colorado Rockies   1976–1982   New Jersey Devils   1982–
Perustettu:  1974
Kaupunki:   Denver, Colorado
Kotiareena:  McNichols Sports Arena
Sarja:  NHL
Värit:  sininen, punainen, kultainen, valkoinen                    
Stanley Cupit:  0
Konferenssin mestaruudet:  0
Divisioonan mestaruudet:  0
Infobox OKNimi-testi OK: 
Colorado Rockies oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi NHL:ssä vuodesta 1976 vuoteen 1982. Seuran kotipaikka oli Denver Coloradon osavaltiossa.
Organisaatio siirtyi Denveriin Kansas Citystä, jossa se oli perustettu vuonna 1974 nimellä Kansas City Scouts. Denveristä seura muutti puolestaan vuonna 1982 New Jerseyn East Rutherfordiin ja otti nimekseen New Jersey Devils.
Rockiesin menestys jäi vaatimattomaksi eikä se yleensä selvinnyt runkosarjan jälkeen pelattaviin pudotuspeleihin.
Pelaajia > Kapteenit

Simon Nolet 1976–77
Wilf Paiement 1977–79
Gary Croteau 1979–80
Mike Christie 1980
Rene Robert 1980–81
Lanny McDonald 1981
Rob Ramage 1981–82
Pelaajia > Ensimmäisen kierroksen varaukset

1976: Paul Gardner (11:s)
1977: Barry Beck (toinen)
1978: Mike Gillis (5:s)
1979: Rob Ramage (ensimmäinen)
1980: Paul Gagne (19:s)
1981: Joe Cirella (5:s)
Pelaajia > Henkilökohtaisia seuraennätyksiä

yhden kauden maaliennätys: Wilf Paiement, 41 (1976–77)
yhden kauden syöttöennätys: Wilf Paiement, 56 (1977–78)
yhden kauden piste-ennätys: Wilf Paiement, 87 (1977–78)
yhden kauden jäähyennätys: Rob Ramage, 201 (1981–82)
puolustajien yhden kauden piste-ennätys: Barry Beck, 60 (1977–78)
tulokkaiden yhden kauden piste-ennätys: Barry Beck, 60 (1977–78)
eniten otteluita kauden aikana voittanut maalivahti: Glenn Resch, 16 (1981–82)
Päävalmentajat

Johnny Wilson 1976–1977
Pat Kelly 1977–1978
Pat Kelly ja Aldo Guidolin 1978–1979
Don Cherry 1979–1980
Billy MacMillan 1980–1981
Bert Marshall ja Marshall Johnston 1981–1982
Seurassa pelanneet suomalaiset

Veli-Pekka Ketola
Tapio Levo
Jukka Porvari
Jari Kaarela
Command & Conquer 4

| Command & Conquer 4: Tiberian Twilight |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Los Angeles
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam
Suunnittelija:  Samuel Bass
Säveltäjä:  James Hannigan
Pelisarja:  Command & Conquer
Pelimoottori:  SAGE
Julkaistu:  16. maaliskuuta 2010 19. maaliskuuta 2010
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  , PEGI: 16
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Command & Conquer 4: Tiberian Twilight on Electronic Artsin kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 2010 Windowsille.
Peli kuuluu Command & Conquer -pelisarjaan.
Peli sijoittuu tiberium-jatkumoon, jossa GDI ja Nod yhä käyvät taistelua maapallon herruudesta ja tiberiumista. EA Los Angeles on ilmoittanut, että tiberium-jatkumon tarina päättyy Command & Conquer 4:een.
Juoni

On vuosi 2062 ja ihmiskunta on sukupuuton partaalla, sillä kuuden vuoden kuluttua salaperäinen muukalaismineraali tiberium tekee maapallosta täysin asuinkelvottoman, joten sekä Global Defense Initiative (GDI) ja Nodin Veljeskunta löytävät itsensä tilanteesta, jossa heillä on sama päämäärä: pysäyttää tiberiumin kasvu. Mutta entä mitkä ovat Nodin veljeskunnan salaperäisen johtajan Kanen suunnitelmat tänä aikana? Tutkittuaan Tacitusta 10 vuoden ajan Kane marssii GDI:n päämajaan ja muodostaa GDI:n kanssa Tiberiuminhallintaverkoston, jonka tarkoituksena on hallita Tiberiumin leviämistä ja muuttaa Tiberium halvaksi voimanlähteeksi. 15 vuotta myöhemmin Tiberium on melkein hävitetty maasta. Jatkuvat levottomuudet kuitenkin aiheuttavat osapuolten välille neljännen ja viimeisen Tiberiumsodan.
Pelissä pelaaja ohjaa komentaja Parkeria, jonka päähän on asennettu erikoisimplantti. Pelaaja saa valita avustaako hän Kanea vai Eversti Louise Jamesia. Kanen tavoitteena on aktivoida Tiberiumhallintaverkoston ja Parkerin päähän asennetun implantin avulla muukalaisrotu Scrinien rakentama Threshold tornin portaali, jotta hän voisi poistua maasta. Nodin separatistit joita johtaa mielipuoli komentaja Gideon ja GDI:n eversti Jamesin joukot yrittävät estää Kanea onnistumasta. Molempien kampanjoiden lopussa Kane saa vakuutettua  Parkerin aktivoimaan implanttinsa avulla viimeisen Scrinien Threshold tornin portaalin vaikka eversti James ampuu Parkeria kuolettavasti. Kane kiittää pelaajaa ja astuu portaaliin poistuen maasta uskollisimpien kannattajiensa mukana. Maailmassa on taas rauha ja Tiberium on hävitetty maasta lopullisesti.
Laitteistovaatimukset

Minimi
Intel Core 2 tai parempi / AMD 64 X2 tai parempi
1 GB RAM-muistia XP:lle / 1.5 GB Vistalle ja Windows 7:lle
10 GB kovalevytilaa
8x-nopeuksinen DVD-ROM-soitin
256 MB Nvidia GeForce 6800 tai parempi / ATI Radeon X1600 tai parempi
Windows XP SP3 / Vista SP1 / Windows 7
Direct X 9.0c yhteensopiva äänikortti
Hiiri ja näppäimistö
Laajakaistainen Internet-yhteys
Suositus
Core 2 Duo E6600 2.4GHz (Intel) / Athlon 64 X2 Dual Core 5400+ (AMD)
3GB RAM-muistia
Geforce 7900 GTX (Nvidia) / Radeon X1900 Series (ATI)
Direct X 9
10 GB kovalevytilaa
8x-nopeuksinen DVD-ROM-soitin
Windows XP / Vista / 7
Hiiri ja näppäimistö
Laajakaistainen Internet-yhteys
Aiheesta muualla

Pelisarjan virallinen kotisivusto (englanniksi)
Code Red (Primal Fearin albumi)

| Code Red Primal Fear |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2023
 Tuottaja(t): Mat Sinner, Ralf Scheepers, Tom Naumann
 Kesto: 57.57
 Levy-yhtiö: Atomic Fire
Listasijoitukset
 Suomessa: 10. (fyysiset albumit)
Primal Fearin muut julkaisut
| Metal Commando 2020 | Code Red 2023 |   |
Singlet albumilta Code Red
 ”Another Hero” Julkaistu: 31. toukokuuta 2023  ”Deep In The Night” Julkaistu: 21. heinäkuuta 2023
Code Red on Primal Fearin studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2023. Albumin on miksannut ja masteroinut Jacob Hansen omalla Hansen Studiollaan. Albumin kansitaiteesta vastaa Stan W. Decker.
Kappaleet

Another Hero – 4.59
Bring That Noise – 4.49
Deep In The Night – 5.47
Cancel Culture – 6.48
Play A Song – 4.15
The World Is On Fire – 5.01
Their Gods Have Failed – 7.23
Steelmelter – 4.46
Raged By Pain – 3.22
Forever – 5.12
Fearless – 5.29
Kokoonpano

Ralf Scheepers - laulu
Mat Sinner - bassokitara, laulu
Tom Naumann - kitara
Alexander Beyrodt - kitara
Magnus Karlsson - kitara
Michael Ehré - rummut
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Code Red (Primal Fearin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Code Red (Primal Fearin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Primal Fear
| --- | --- |
Studioalbumit:   Primal Fear  Jaws of Death  Nuclear Fire  Black Sun  Devil’s Ground  Seven Seals  New Religion  16.6 (Before the Devil Knows You’re Dead)  Unbreakable  Delivering the Black  Rulebreaker  Apocalypse  Metal Commando  Code Red 
Kokoelmat:   Metal Is Forever – The Very Best of Primal Fear  Best of Fear 
DVD:t:  The History of Fear