stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaakko V
Elämäkerta

Jaakon vanhemmat olivat kuningas Jaakko IV ja tämän vaimo Margareeta Tudor. Hänen enonsa oli siis Englannin kuningas Henrik VIII, ja hän oli Edvard VI:n, Maria I:n ja Elisabet I:n serkku. Jaakko oli vasta runsaan vuoden ikäinen, kun hänen isänsä kaatui Flodden Fieldin taistelussa. Syyskuussa 1513 hänet kruunattiin Stirlingin linnassa, mutta koko hänen lapsuutensa vallassa oli sijaishallitsijoita. Jaakko nousi todelliseksi kuninkaaksi 16-vuotiaana vuonna 1528.
Jaakon ensimmäinen tehtävä kuninkaana oli raivata tieltä isäpuolensa, Angusin jaarli Archibald Douglas, joka oli pitänyt alaikäistä Jaakkoa vangittuna Edinburghin linnassa. Jaakko myös taltutti kapinat ja Ulko-Hebridien päälliköt. Hän myös lisäsi varallisuuttaan tiukentamalla verotusta ja peruuttamalla läänityksiä. Suuren osan rikkauksistaan Jaakko käytti rakennustöihin Stirlingissä, Falkirkissä, Linlithgow’ssa ja Holyroodissa.
Kuningas oli ankara harhaoppien vastustaja. Hänen kaudellaan useita uskonpuhdistuksen kannattajia teloitettiin, tunnetuimpana vuonna 1528 roviolla poltettu Patrick Hamilton.
Jaakko V avioitui Ranskan kuninkaan Frans I:n tyttären, Valois’n Madelinen, kanssa vuonna 1537, mutta tämä kuoli pian ja Jaakko avioitui uudelleen. Maria Guisen kanssa hän sai kaksi poikaa (Rothesayn herttua James ja Albanyn herttua Arthur), jotka kuitenkin kuolivat jo varhain. Tytär kuitenkin säilyi hengissä ja hänestä tuli Skotlannin seuraava hallitsija, Maria Stuart (Maria I). Jaakolla oli lisäksi useita aviottomia lapsia, joista Morayn jaarli James Stewart toimi myöhemmin Skotlannin sijaishallitsijana.
Jaakko pyrki tasapainoilemaan maansa ranskalais- ja englantilaissuuntausten välissä. Ranskalaissuuntauksen vaatimuksesta hän solmi liiton Ranskan kanssa vuonna 1542. Myös hyökkäystä Englantiin yritettiin, mutta se tyrehtyi alkuunsa tappioon Solway Mossin taistelussa 1542.
Legendan mukaan Jaakko naamioitui öisin, jotta sai liikkua rauhassa Edinburghin kaduilla nimellä Gudeman of Ballengeich.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaakko V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jaakko IV | Skotlannin kuningas 1513–1542 | Seuraaja: Maria I |
Stirlingin linnassa olevan patsaan arvellaan esittävän Gudeman of Ballengeich -hahmoa.
Jenni Hiltunen

| Jenni Hiltunen |
| --- | --- |
 Jenni Hiltunen Kiasmassa, 2014. Kuva: Kansallisgalleria / Pirje Mykkänen
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981 Hollola
Taiteilija
Ala:  Nykytaide
Kuuluisimpia töitä:  24/7 Shiva (2008), Pink Mania (2009), Blink (2010), Mirage (2011), Grind (2012)
Jenni Hiltunen (s. 1981 Hollola) on suomalainen, Helsingissä asuva ja työskentelevä nykytaiteilija. Hän valmistui Turun taideakatemiasta vuonna 2004 ja Kuvataideakatemiasta 2007.
Hiltunen työskentelee sekä öljyvärimaalauksen että videotaiteen keinoin. Hänen teoksensa käsittelevät aikaansa: internetiä ja sen loputonta kuvatulvaa, muotimaailmaa outoine ja banaaleine kuva-aiheineen sekä blogien, foorumien ja sosiaalisen median omituisia ja absurdeja puheenaiheita. Saamelaistaiteilijat Marja Helander ja Outi Pieski kritisoivat Hiltusen videoteosta Grind (2011) ja sen kokoelmiinsa hankkinutta Kiasmaa kulttuurisesta omimisesta. Kesällä 2014 Hiltunen oli mukana Kiasman ja Marimekon yhteisnäyttelyssä nimeltä Kimpassa.
JC Chasez

| Joshua Scott Chasez |
| --- | --- |
 JC Chasez vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1976 (ikä 48) Washington, DC, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, musiikkituottaja, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  JC Chasez
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  pop, dance
Levy-yhtiöt:  Jive Records 
Aiheesta muualla
jcchasez.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joshua Scott ”JC” Chasez (s. 8. elokuuta 1976) on yksi ’N Sync-poikabändin laulajista ja myös kritiikistään tunnettu tuomariston jäsen America’s Best Dance Crew’ssa.
Albumit > ’N Sync

NSYNC (1997)
Home for Christmas (1998)
No Strings Attached (2000)
Celebrity (2001)
Albumit > Soolo

Schizophrenic (2004)
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Longshot | Pizzeria työntekijä |
| 2008 | Killer Movie | Ted Buckley |
| 2009 | 21 and a Wake-Up | Dr. Tom Drury |
| 2014 | Red Sky | Alex Cruise |
| 2017 | Opening Night | Omana itsenään |
| 2019 | The Boy Band Con: The Lou Pearlman Story | Omana itsenään |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1991-1996 | The Mickey Mouse Club | Omana itsenään |
| 2000 | Saturday Night Live | Omana itsenään |
| 2001 | Simpsonit | Omana itsenään |
| 2002 | Sisko ja sen sisko | Omana itsenään |
| 2003 | Greetings from Tucson | Jay Dugray |
| 2005 | Scooby-Doo | Omana itsenään |
| 2006 | Aavekuiskaaja | Samson |
| 2008 | Las Vegas | William |
| 2008-2012 | America’s Best Dance Crew | Omana itsenään |
John Middleton

| John Middleton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1953 (ikä 71) Bradford, Yorkshire, Englanti, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Emmerdale
Aiheesta muualla
IMDb
John Middleton (s. 7. syyskuuta 1953 Bradford, Yorkshire, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pastori Ashley Thomasin roolista ITV:n draamasarjassa Emmerdale, jossa Middleton näytteli vuodesta 1996 vuoteen 2017. Hän on näytellyt myös vuosina 1993 ja 1994 draamasarjassa Coronation Street.
Johan Emil Aro

Johan Emil (J. E. ) Aro (29. elokuuta 1874 Espoo – 5. helmikuuta 1928 Viipuri) oli suomalainen entomologi, joka tutki etenkin päivänkorentoja. Hän myös kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen perhoskirjan Suomen perhoset paraiden lähteiden mukaan vuonna 1900.
J. E. Aro syntyi 29. elokuuta 1874 Espoossa rakennusmestari ja työmies Johan Fredrik Johanssonin ja Helena Maria Antintyttären perheeseen. Aro valmistui ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta vuonna 1896. Aro jatkoi opiskeluaan Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1902, maisteriksi vuonna 1904 ja lisensiaatiksi vuonna 1906. Helsingissä Aro oli tunnetun suomalaisen hyönteistieteilijän John Sahlbergin oppilas. Opiskeluaikanaan, vuonna 1902, Aro meni myös naimisiin Aino Victoria Liimanin kanssa.
Aro työskenteli opettajana Viipurin lyseossa, jonka luonnonhistorian ja maantiedon lehtorina hän toimi vuodesta 1906 aina kuolemaansa saakka. Aro kuoli liikenneonnettomuudessa 5. helmikuuta vuonna 1928, jolloin hänen tieteellinen työnsä jäi kesken. Aron kokoama hyönteismateriaali tuhoutui ilmeisesti toisessa maailmansodassa.
Teoksia

Suomen perhoset, paraiden lähteiden mukaan sommitteli Johan Eemil Aro. Vanamon kirjoja n:o 1. Otava 1897-1900
Katsahdus perhosten levenemiseen Suomessa. Helsinki 1900
Japani : maa ja kansa, sekä lyhyt esitys Koreasta. Otava 1904
Kehitysoppi nykyisellä kannallaan. Kansalaiskirjasto 4. Kansa, Helsinki 1907
Peltojen ja niittyjen viholliset Suomessa. Kansalaiskirjasto 3. Kansa, Helsinki 1907
Kansakoulun maantieto. Valistus, Helsinki 1908, 10. korjattu painos 1920, 11. korjattu painos 1921, 12. korjattu painos 1922, 13. korjattu painos 1923, 16. painos 1929
Koulun maantieto ; kirj. J. E. Aro ja J. E. Rosberg. Otava 1908, 2. korjattu painos 1910, 3. korj. ja lyhennetty painos 1914, 4. korj. ja lyhennetty painos 1918, 5. korj. painos 1921, 6. korj. painos 1923, 7. korj. painos 1925, 8. korj. painos 1929
Kansakoulun luonnontieto. WSOY 1911
Kansakoulun Venäjän maantieto. Kustannus-oy Kirja, Helsinki 1913
Oppikoulun Venäjän maantieto ; kirj. J. E. Aro, L. T. Helle. Kustannus-oy Kirja, Helsinki 1913, 3. painos 1916
Lisäys kansakoulun Venäjän maantietoon. Kustannus-oy Kirja, Helsinki 1913
Valmistavan koulun maantiede. Kustannus-oy. Kirja, Helsinki 1914, 3. painos 1924
Kasvifysiologisia kokeita teoksessa Viipurin suomalainen lyseo 1916-1917. Viipuri 1917
Kuvauksia eläinten ja kasvien elämästä : lukukirja kotia ja koulua varten. 1. Verneri Varjoranta, Helsinki 1922
Kuvauksia luonnon eliöistä ja elämästä 1-3 ; kokoillut ja muovaillut J. E. Aro. Valistus, Helsinki 1925
Maantieteellisiä kuvauksia 1, Austraalia ja napamaat. Valistus, Helsinki 1926
Suomen päivänkorennoiset : (Ephemerida). Vanamon kirjoja n:o 27. Otava 1928
Pieni perhoskirja. Otava 1934
Koulun maantieto ; kirj. J. E. Aro, J. E. Rosberg, L. Arvi P. Poijärvi. Otava 1935, 13. uusittu painos 1945, 17. tark. painos 1954
Suomennoksia

Karl Kraepelin : Luonnontiede kodissa : iltapuhteen pakinoita nuorisolle ; mukaellen suom. J. E. Aro. Vanamon kirjoja n:o 3. Holm, Helsinki 1900
Odo Morannal Reuter : Piirteitä eläinmaantieteestä : t:ri E. L. Trouessart'in mukaan ; suom. J. Eemil Aro. Kansanvalistus-seuran luonnontieteellinen kirjasto 6 osa. Kuopio 1903
Victor Madsen : Maapallon kehityshistoria ; tanskan kielestä suom. J. E. Aro. WSOY 1905
John Kay

John Kay voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
John Kay (s. 1948), brittiläinen taloustieteilijä
John Kay (s. 1944), Steppenwolf-yhtyeen perustajajäsen
John Kay (1704 – n. 1779), kangaspuissa käytettävän lentävän sukkulan keksijä
John Kay, 1700-luvulla elänyt kelloseppä, joka yhdessä Richard Arkwrightin kanssa kehitti kehruukoneen toimintaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Kay”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Bruton

| John Bruton |
| --- | --- |
 Bruton vuonna 2011
Taoiseach
 15.12.1994–26.6.1997  
Presidentti:  Mary Robinson
Edeltäjä:  Albert Reynolds
Seuraaja:  Bertie Ahern
Euroopan unionin suurlähettiläs Yhdysvalloissa
 24.11.2004–31.10.2009  
Edeltäjä:  Günter Burghardt
Seuraaja:  Angelos Pangratis (vt.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. toukokuuta 1947 Dunboyne, Meathin kreivikunta, Irlanti
Kuollut: 6. helmikuuta 2024 (76 vuotta) Dublin, Irlanti
Tiedot
Puolue:  Fine Gael
Aiheesta muualla
www.johnbruton.com
John Gerard Bruton (18. toukokuuta 1947 – 6. helmikuuta 2024) oli irlantilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa yhdeksäntenä pääministerinä (Taoiseach) vuosina 1994–1997. Sen jälkeen Bruton toimi Euroopan unionin suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 2004–2009 ja Euroopan kansanpuolueen varapuheenjohtajana 1999–2005.
Irlannin parlamentin alahuoneessa (Dáil Éireann) Bruton vaikutti vuosina 1969–2004. Ennen kauttaan maansa pääministerinä Bruton toimi maansa valtiovarainministerinä, kauppaministerinä ja teollisuusministerinä.
Brutonista tuli Irlannin pääministeri 1994. Hän johti niin sanottua ”sateenkaariliittoumaa”; hallituksessa olivat Fine Gael, Työväenpuolue ja Demokraattinen vasemmisto. Bruton vaikutti pääministerinä muun muassa Pohjois-Irlannin rauhanprosessiin, sillä hän oli 1995 luomassa Britannian pääministerin John Majorin kanssa niin sanottua englantilais-irlantilaista puitedokumenttia, joka edelsi suoraan pitkänperjantain sopimusta. Brutonin kaudella järjestettiin myös kansanäänestys avioeron sallimisesta. Tämä johti perustuslain lisäykseen, jossa avioero laillistettiin.
2010-luvulla hän otti voimakkaasti kantaa aborttia vastaan.
Bruton kuoli helmikuussa 2024 dublinilaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen.
John Gilmore (aktivisti)

John Gilmore (2014)
John Gilmore (s. 1955 York, Pennsylvania) on yksi Electronic Frontier Foundationin perustajista sekä Usenetin alt-hierarkian luoja.
Gilmore oli Sun Microsystemsin viides työntekijä ja Cygnus Supportin perustaja. Hän rikastui riittävästi vetäytyäkseen varhaiseläkkeelle ja tavoitellakseen muita päämääriä. Hän tukee vapaita ohjelmistoja ja on työskennellyt useiden GNU-projektien parissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Gilmore Wikimedia Commonsissa
John Gilmoren kotisivu (englanniksi)
Jaettu lähdekoodi

Jaettu lähdekoodi (engl. Shared Source) on lähdekoodin lisensointimalli, joka sallii valvotun, täyden tai rajatun sisäänpääsyoikeuden tuotteen lähdekoodiin. Jaetun lähdekoodin lisenssin määritelmän täyttäviä lisensointisopimuksia on useita erilaisia eikä sitä ole näin rajattu yhteen tiettyyn lisenssiin.
Termillä jaettu lähdekoodi viitataan usein Microsoftin Shared Source Initiative -aloitteeseen vaikka jaetun lähdekoodin määritelmän täyttäviä lisenssejä on käytössä myös muissa yrityksissä kuten Hewlett-Packardilla[lähde? ] ja Sun Microsystemsillä[lähde? ].
Jaettu ja avoin lähdekoodi

Vaikka jaetun lähdekoodin lisenssi sallii pääsyn tuotteen lähdekoodiin, se ei täytä avoimen lähdekoodin määritelmää. Ellei muuta siksi, ettei yksikään jaetun lähdekoodin lisenssi salli muokatun lähdekoodin kaupallista käyttöä. Useimmat jaetun lähdekoodin lisenssit vielä rajaavat käytön tietylle kohderyhmälle kuten instituutioille tai yhteistyökumppaneille. Eräät jaetun lähdekoodin lisenssit kuten Shared Source Common Language Infrastructure sallivat siitä huolimatta ei-kaupallisen lähdekoodin muokkauksen ja levityksen käyttäjien kesken. Kuitenkin, Enterprise Source Licensing -mallin mukainen lisenssi sallii yritysten katsella, muttei muokata tai levittää lähdekoodia.
Jaetun lähdekoodin hyödyt

Ohjelman toiminnan tarkka selvittäminen vaatii usein lähdekoodin tutkimista. Lähdekoodin avulla on helpompaa löytää ohjelmointivirheitä ja tietoturvaongelmia. Suuret yhtiöt ja valtioiden hallitukset ovat alkaneet vaatia tätä mahdollisuutta. Lähdekoodin mahdollistamat tarkemmat virheraportit ja korjausehdotukset helpottavat myös ohjelman kehittäjän kehitystyötä.
Lähdekoodin avulla oman ohjelman tai järjestelmän saaminen yhteensopivaksi huonosti dokumentoidun rajapinnan kautta on helpompaa, kunhan koodin käyttöehdot sallivat koodin käytön tähän tarkoitukseen. Usein se sallitaan, kunhan ohjelmia käytetään vain organisaation sisällä tai muuten tarkoin säädellyllä tavalla.
Jaetun koodin ongelmat

Jaettu koodi ja sen perusteella saadut tiedot saattavat olla salassa pidettäviä. Riippuen käyttöehdoista jaettuun koodiin tutustunut ei ehkä enää voi kehittää vapaita tai kaupallisia ohjelmia, joissa hänellä olisi hyötyä näkemästään (muuta kuin jaetun lähdekoodin käyttöehtojen puitteissa), koska se rikkoisi ehtoihin sisältyvää salassapitovelvoitetta.
Vapaiden ohjelmien puolesta puhuvien on vaikea ymmärtää mitä hyötyä on nähdä koodi, jos näin sitoutuu olemaan käyttämättä näkemäänsä hyödyksi. Ilman jaettua koodia, koodin toimintoja voi sentään kohtuullisen vapaasti tutkia ja arvuutella, ja tämän perusteella kehittää yhteensopivia ohjelmia.
Kun Microsoft julkisti jaetun lähdekoodin ohjelmansa, tätä pidettiin tapana antaa nuorille ohjelmoinnista kiinnostuneille Windows-käyttäjille tunne, että heilläkin oli mahdollisuus tutustua järjestelmäänsä samalla tavalla kuin jos valitsisivat Linuxin.[lähde? ] Kyse oli myös Microsoftin yrityksestä puhdistaa pahasti tuhriintunutta mainettaan ja hyötyä yhteisöllisyydestä sekä vapaaehtoisesta avunannosta, joka seuraa avoimen lähdekoodin projekteja.[lähde? ]
Vapaat ohjelmistolisenssit antavat mahdollisuuden lainata koodia yhdestä projektista toiseen, niin kauan kuin lisenssit ovat yhteensopivia. Jos jaetun lähdekoodin "riittävän vapaa" lisenssi houkuttelee kehittämään jotakin ohjelmaa jaetun koodin pohjalta, työ menee vapaan lähdekoodin yhteisön näkökulmasta hukkaan: ohjelmaa ei voi sisällyttää vapaaseen käyttöjärjestelmään eikä koodia voi käyttää muissa projekteissa.
Huomattavimmat jaetun lähdekoodin-lisenssiohjelmat

Microsoft Enterprise Source Licensing
Sallii yritysasiakkaille pääsyn lähdekoodiin.
Kieltää muutokset ja levityksen.
Sallii katseluoikeuden joidenkin Windows-käyttöjärjestelmien komponenttien lähdekoodeihin.
Microsoft Windows Academic Licensing
Lisenssityyppi sallii Windows-käyttöjärjestelmän kerneli-teknologiaan ja lähdekoodiin pääsyn yliopistoille opetustarkoituksiin.
Sisältää myös muuta opetusmateriaalia ja projekteja.
Microsoft Shared Source Common Language Infrastructure
Ensimmäinen laaja jaetun lähdekoodin lisenssiohjelma.
Sallii alkuperäisen lähdekoodin ei-kaupallisen muokkaamisen ja levittämisen niin kauan kuin jakeluversio sisältää alkuperäisen lisenssin tai ehtojen tiivistelmän.
Aiheesta muualla

Microsoft Shared Source -aloitteen kotisivu
Microsoftin jaetun lähdekoodin perusteet
Lista Microsoftin jaetun lähdekoodin lisensointiohjelmista
Lista ei-vapaista lisensseistä.
John Oliver Barres

John Oliver Barres (s. 20. syyskuuta 1960 New Yorkin osavaltio) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi delawarelaiseen Wilmingtonin hiippakuntaan Robert Edward Mulvee 21. lokakuuta 1989. Hänet nimitettiin Allentownin hiippakunnan johtoon Pennsylvaniaan 27. toukokuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Justin Francis Rigali, jota avustivat William Francis Malooly ja Michael Angelo Saltarelli.
John Milton Yinger

John Milton Yinger (6. heinäkuuta 1916 – 28. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja American Sociological Associationin puheenjohtaja vuosina 1976–1977.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Milton Yinger
John Kay (taloustieteilijä)

John Kay vuonna 2012
John Kay (s. 1948 Edinburgh, Skotlanti) on brittiläinen taloustieteen professori, joka toimii London School of Economicsissa ja Oxfordin yliopiston St. John’s Collegessa. Hänet tunnetaan myös viikoittaisesta kolumnistaan Financial Timesissa sekä perustamastaan konsulttiyrityksestä London Economics, joka kasvoi kymmenen vuoden aikana Britannian suurimmaksi omalla alallaan. Kayn on soveltanut taloustiedettä erityisesti teollisuuden rakennemuutoksen ja yksittäisten yritysten kilpailuedun analysoimiseen.
Kay on kirjoittanut muun muassa rahoitusmarkkinoiden osuudesta markkinoiden toimivuuteen. Kay on pohtinut, miten virheellinen käsitys rationaalisuudesta vaikuttaa päätöksiin niin taloudessa kuin politiikassa.
1980-luvun alussa Kay perusti Oxfordin St. John’s Collegeen julkisen sektorin taloutta tutkivan Institute for Fiscal Studies -ajatushautomon.
Vuonna 2012 Lappeenrannan teknillinen yliopisto myönsi John Kaylle Viipuri-palkinnon. Sen myöntää Viipurin Taloudellinen Korkeakouluseura ry joka toinen vuosi  strategiatutkimuksesta, joka on merkittävällä tavalla tukenut ja edistänyt Lappeenrannan teknillisen yliopiston kauppatieteellisen tiedekunnan tutkimustyötä.
Kayn tunnetuimpia teoksia ovat The Truth about Markets (2003), The Long and the Short of It (2009) ja Obliquity (2010).
John Gilbert

| John Gilbert |
| --- | --- |
 John Gilbert
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Cecil Pringle
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1897 Logan, Utah, Yhdysvallat
Kuollut: 9. tammikuuta 1936 (36 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Olivia Burwell (1918-1922) Leatrice Joy (1922-1925) Ina Claire (1929-1931) Virginia Bruce (1932-1934)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1915-1934
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Cecil Pringle (10. heinäkuuta 1897 Logan, Utah, Yhdysvallat – 9. tammikuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään John Gilbert, oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvien tähti. Rakastajanrooleistaan tunnettu Gilbert kilpaili itsensä Rudolph Valentinon kanssa kassamenestyksestä. Gilbertin tunnetuimpia elokuvia ovat Greta Garbo -elokuvat Himo (1926), Anna Karenina (1927), Kohtalokas nainen (1928) ja Kuningatar Kristiina (1933).
Gilbert lienee suurin Hollywood-tähti, jonka uran studiojohtaja on tuhonnut. Gilbert oli joutunut riitoihin MGM:n vaikutusvaltaisen johtajan Louis B. Mayerin kanssa Kohtalokkaan naisen jälkeen ja Mayer käytti tehokkaasti vaikutusvaltaansa tuhotakseen Gilbertin uran. Virallisena syynä oli Gilbertin äänen sopimattomuus äänielokuviin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Gilbert Appreciation Society Virallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Silent Ladies and Gents Kuvagalleria (englanniksi)
John Gilbert Allmoviessa (englanniksi)
Haastattelu Marlene Dietrichin tyttären kanssa, joka mainitsee myös Gilbertin (englanniksi)
John Gilbert Classic Movie Favorites -sivustolla (englanniksi)
Mykkäelokuvasivusto
John Ostrom

John Harold Ostrom (18. helmikuuta 1928 – 16. heinäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen paleontologi. Hän valmistui tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1960 ja oli professori Yalen yliopistossa. Hän vetäytyi terveyssyistä 1992 ja kuoli heinäkuussa 2005 Alzheimerin tautia sairastettuaan.
Ostrom nimesi ja kuvasi Deinonychuksen. Tutkimustensa pohjalta hän päätyi olettamaan lintujen kehittyneen hirmuliskoista.
John Onaiyekan

John Onaiyekan.

John Olorunfemi Onaiyekan (s. 29. tammikuuta 1944) on nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 3. elokuuta 1969 ja nimitettiin Ilorinin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thunusudan titulaaripiispaksi 10. syyskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Onaiyekan sai 20. lokakuuta 1984 nimityksen Ilorinin piispaksi ja 7. heinäkuuta 1990 Abujan koadjuuttoripiispaksi. 28. syyskuuta 1992 Onaiyekanista tuli Abujan piispa, ja 26. maaliskuuta 1994 hän sai nimityksen sen arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 24. marraskuuta 2012, jolloin hän sai nimityksen San Saturninon kardinaalipapiksi. 3. heinäkuuta 2013 hän sai lisäksi nimityksen apostoliseksi hallitsijaksi Ahiaran hiippakuntaan.
John Otto

| John Otto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1977 (ikä 47) Jacksonville, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  nu metal, alternative metal, alternative rock, rap metal, rap rock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Limp Bizkit, Stereochemix, The Killer and the Star, Sun Zoo
Aiheesta muualla
www.limpbizkit.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Everett Otto (s. 22. maaliskuuta 1977 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on Limp Bizkitin rumpali. Hän oli mukana perustamassa yhtyettä vuonna 1994. Basisti Sam Rivers on hänen serkkunsa.
John Otto kuuluu yhä Limp Bizkitin kokoonpanoon. Hänellä on kaksi lasta.
Johan Wilhelm Rosenborg

Johan Wilhelm Rosenborg (6. huhtikuuta 1823 Pernaja – 13. heinäkuuta 1871 Rönnskär) oli suomalainen juristi ja professori.
Rosenborgin vanhemmat olivat laivuri Johan Erik Rosenborg ja Lovisa Amalia Bastman. Rosenborgin puoliso vuodesta 1870 oli Maria Alexandroff (k. 1928). Rosenborg valmistui filosofian kandidaatiksi 1847, lakitieteen kandidaatiksi 1854 ja lakitieteen lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1857, väitöskirjan aiheenaan Om inskränkningar uti dispositionsrätten öfver hemman (1856). Kameraali- ja politialainopin sekä valtio-oikeuden dosentti Rosenborgista tuli 1858, tutkimuksella Om fattigdomen och fattigvården in Finland, joka suomennettiin 1863. Samojen alojen professori Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1860, tutkimuksella Bidrag till jordbeskattningens historia i Finland i medlet af sextonde seklet. Rosenborgin huomattavin teos oli silti hänen vuoden 1863 luentojensa pohjalta samana vuonna julkaistu Om riksdagar, joka lienee osaltaan vaikuttanut uudelleen koolle kutsuttujen valtiopäivien toimintaperiaatteisiin. Siitä oli hyötyä myös vuoden 1865 perustuslakikomitealle, jonka tehtävänä oli laatia uusi valtiopäiväjärjestys. Rosenborg oli itsekin komitean jäsen, samoin kuin vuoden 1863 valtiopäiville esityksiä valmistelleen komitean jäsen ja mainittujen valtiopäivien talousvaliokunnan sihteeri. Vuoden 1867 valtiopäivillä Rosenborg oli perustuslakivaliokunnan sihteeri. Vuosina 1868–1871 hän taas oli Suomen Pankin valtuusmies.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Johan Vilhelm Rosenborg. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 2.5.2014.