stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fredrik V (Pfalz)
Kuningas

Kolmikymmenvuotinen sota alkoi Böömin protestanttien kapinalla keisari Ferdinand II:ta vastaan. Syrjäytettyään Ferdinandin he tarjosivat Fredrikille Böömin kuninkaan kruunua vuonna 1619. Näin he tavoittelivat evankelisen unionin tukea kapinassaan keisaria vastaan. Fredrik otti kruunun vastaan luottaen saavansa tukea apeltaan Englannin kuningas Jaakko I:ltä ja evankeliselta unionilta. Jaakko kuitenkin vetäytyi tulevasta konfliktista, kuten teki evankelinen unionikin. Fredrik jäi yksin suurta keisaria vastaan.
Ferdinand löi Böömin protestantit Valkeavuoren taistelussa 8. marraskuuta 1620, ja kapina käytännöllisesti katsoen päättyi. Seuraavaksi keisarilliset armeijat tunkeutuivat Pfalziin, ja Fredrik joutui vuonna 1622 pakenemaan Hollantiin. Hän vietti elämänsä loppuvuodet maanpaossa. Keisari antoi vuonna 1623 Pfalzin ja vaaliruhtinaan tittelin Baijerin herttualle Maksimilian I:lle. Vaaliruhtinaan arvo ja Pfalz palautettiin Fredrikin pojalle Kaarle I Ludvigille vuonna 1648 Westfalenin rauhassa.
Filippiinien huumesota

Murhia vastustava mielenosoitus 11. lokakuuta 2016 Filippiinien Yhdysvaltain suurlähetystön edessä New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Filippiinien huumesota on Filippiinien presidenttinä toimivan Rodrigo Duterten toukokuussa 2016 aloittama huumeiden käyttäjien ja huumeiden myyjien vastainen vainokampanja. Ihmisoikeusjärjestö Amnestyn mukaan huhtikuun 2017 lopulla Filippiineillä oli murhattu 9 000 ihmistä. Marraskuussa Duterte oli surmauttanut jo 12 000 ihmistä. Hallituksen mukaan 6. kesäkuuta 2017 "huumesodassa" oli 3 116 surmaa ja 2 091 huumeisiin liittyvää murhatapausta. Viranomaisten mukaan kesäkuussa 2017 oli saanut surmansa yli 7 000 ihmistä. Murhakampanjan uhreista suurin osa on köyhiä. Heidän on väitetty myyvän tai käyttävän huumeita. Amnesty pitää huumesotaa köyhien vastaisena sotana, sillä iso osa surmatuista on katutason käyttäjiä tai muita pikkurikollisia.
Filippiinien johto väittää virallisesti, että enemmistön surmista ovat tehneet naamioituneet, huumejengeihin kuuluvat miehet, jotka selvittelevät omia välejään. Poliisin ratsioissa on virallisesti kuollut vain murto-osa kaikista uhreista, noin 3 000 ihmistä.
Tausta

Filippiinit oli väkivaltainen yhteiskunta jo ennen, kuin Duterte aloitti presidenttinä kesäkuussa 2016. Etenkin diktaattori Ferdinand Marcosin hallitessa 1965−1986 sotilaat ja poliisi surmasivat tuhansia toisinajattelijoita.
Duterte on julkisesti myöntänyt ampuneensa opiskelutoveriaan 1970-luvulla, kun tämä oli puhunut halventavasti visayojen etnisestä ryhmästä, johon Duterte kuuluu. Uhri jäi henkiin, eikä Dutertelle annettu muuta rangaistusta, kuin että hän ei saanut osallistua yliopiston opiskelijoiden valmistujaisjuhlaan.
Vuosina Duterte toimi eteläfilippiiniläisen Davaon pormestarina 1988−1998, 2001−2010 ja 2013−2016. Vuonna 1988 pormestariksi valittu Duterte perusti laittomia ja epävirallisia kuolemanpartioita, joiden on arvioitu murhanneen ainakin 1 400 huumekauppiaaksi tai rikollisjengien jäseneksi epäiltyä. Dutertea vastaan ei ole nostettu syytteitä, mikä johtuu ihmisoikeusaktivistien mielestä siitä, ettei kukaan uskalla todistaa häntä vastaan.
Vuonna 2006 presidentti Gloria Macapagal-Arroyo lakkautti kuolemantuomion. Yleinen mielipide on kuitenkin puolustanut kuolemantuomioita. Filippiineillä on liikkunut kuolemanpartioita, jotka ovat murhanneet ihmisiä, etenkin vasemmistolaisia aktivisteja. lähde?
Filippiineillä toimii useita kiinalaisia huumejärjestöjä. Myös meksikolaiset järjestöt pyrkivät lisäämään myyntiään maassa. Käytetyimmät huumeet ovat metamfetamiini eli shabu ja kannabis.
Presidentinvaalikampanjassaan Duterte teki huumeidenkäytön lopettamisesta päälupauksensa. Hän lupasi populistisesti lopettaa Filippiinien rikollisuuden puolessa vuodessa, antaa turvallisuusjoukoille luvan ampua pidätystä vastustavia rikollisia, poliisille luvan tappaa järjestäytyneitä rikollisia ja palauttaa kuolemantuomion. Lisäksi poliittiseen yläluokkaan syntynyt Duterte puhui kampanjassaan köyhien puolesta. Filippiineillä neljäsosa väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella ja kourallinen perheitä hallitsee lähes kaikkea varallisuutta.. Duterte pitää itseään vasemmistolaisena
Toukokuussa 2016 Duterte voitti presidentinvaalit saamalla 38 prosenttia äänistä. Äänestysprosentin oli ennätyksellisen korkea: 81 %.
Duterte uhkasi hajottaa parlamentin ja muodostaa yhden hengen vallankumoushallinnon, jos kansanedustajat eivät tekisi yhteistyötä hänen kanssaan.
Suhtautuminen Filippiineillä ja kansainvälisesti

Presidenttikampanjan aikana väistyvä presidentti Benigno Aquino varoitti useasti, että Duterten noustessa valtaan Filippiinit on vaarassa joutua jälleen diktaattorin vallan alle. Hän vetosi äänestäjiin tukemansa ehdokkaan, Mar Roxasia, vaalitilaisuudessa, jotta voitaisiin pysäyttää terrorin paluu Filippiineille, mitä Aquino ei kykene tekemään yksin.
Pulse Asia -mielipidemittauslaitoksen kyselyssä heinäkuussa 91 % filippiiniläisistä luotti Duterteen. Social Weather Stations -laitoksen kyselyssä 84 % kansasta luotti häneen paljon. Dutertea arvostettiin suunnilleen yhtä paljon kaikissa yhteiskuntaluokissa köyhistä rikkaisiin, niin maalla kuin kaupungeissa. Monet pitävät Duterten ansiona sitä, että Davaon kaduilla on turvallisempaa liikkua, kuin monessa muussa kaupungissa ja Duterten uskotaan voivan luoda sama turvallisuus koko maahan.
Osa lehdistöstä ja katolisen kirkon edustajista on arvostellut murhia. Lopettakaa tappamiset -verkosto on järjestänyt mielenosoituksia vastustaakseen tappamista ja rankaisemattomuutta, mutta eivät Duterten presidenttiyttä. Monet murhien vastustajat pysyvät hiljaa, mahdollisesti koska he pelkäävät leimautumista. Esimerkiksi Duterten arvostelijana tunnettu senaattori Leila de Lima erotettiin tappoja tutkivan komitean johdosta. Human Rights Watchin mukaan kyseessä oli kosto siitä, että hän oikeasti tutki tappoja. Manilan katolisen kirkon apulaispiispa Broderick Pabillon mukaan Filippiineillä vallitsee murhien suhteen vaikenemisen kulttuuri, mikä johtui aluksi Duterten suosiosta ja myöhemmin pelosta. Pabillon mukaan ihmiset eivät tuomitse tappamista riittävän selkeästi. Netissä kohtaa ärhäkkää vastustamista, jos arvostelee presidenttiä tai hänen hallintoaan.
YK on vaatinut päästä Filippiineille tutkimaan huumesurmia, mikä ei ole onnistunut. Dutertesta on tehty valitus Kansainväliseen rikostuomioistuimeen, missä käsitellään rikoksia ihmisyyttä vastaan. Valituksen tehneet filippiiniläinen asianajaja ja kaksi oppositiopoliitikkoa syyttävät presidenttiä joukkomurhasta ja laittomista surmista huumesodassa.
Lokakuussa 2016 Kansainvälisen rikostuomioistuimen syyttäjä Fatou Bensouda julkaisi lausunnon, jossa hän ilmaisi huolensa murhista ja kertoi, että hänen virastonsa saattaa aloittaa esitutkinnan mahdollisista kansainvälisistä rikoksista.
Helmikuussa 2017 Amnesty sanoi, että laittomien teloitusten sarja voi olla rikos ihmisyyttä vastaan.
Social Weather Stationsin kyselyn mukaan maaliskuussa 75 % filippiiniläisistä luotti Duterten hallintoon. Valtaosa väestöstä kannatti sitä, ettei huumerikoksista epäiltyjä tapettaisi tapahtumapaikalla.
Huhtikuussa 2017 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump kehui Dutertea, siitä että tämä oli tehnyt loistavaa työtä huumeongelman hoidossa. Filippiinien poliisi oli tuolloin kertonut surmanneensa noin 2 700 ihmistä ja väittänyt tunnistamattomien hyökkääjien tappaneen 1 800 ihmistä ja lisäksi, että tutkinnassa oli 5 700 väkivaltaista kuolemaa.
Toukokuussa 2017 Duterte irtisanoi Euroopan unionin 250 miljoonan euron kehitysavun Filippiineille, koska siihen liittyy ihmisoikeusehtoja.
Murhien seuraukset

Jos toinen köyhän perheen vanhemmista surmataan, leski ei välttämättä pysty enää maksamaan lastensa koulunkäyntiä ja lasten voivat joutua menemään töihin. Myös poliisin ampumisesta selviytyminen voi johtaa kalliisiin sairaalamaksuihin, joiden vuoksi henkilö on joutunut esimerkiksi myymään kotinsa.
Social Weather Stationsin kysely kesällä 2017 kertoo, että yli 70 prosenttia kansalaisista pelkää, että hän itse tai hänen omaisensa kuolee huumesodassa. Alle neljännes filippiiniläisistä uskoo poliisin tietoihin surmista.
Presidentti Rodrigo Duterte esittelee päihteiden välitysverkoston rakennetta 7. heinäkuuta 2016.
Fredrik Valros

Fredrik Valros vuonna 1927
Fredrik Alexander Valros (9. lokakuuta 1887 Hiittinen – 10. maaliskuuta 1956 Tukholma) oli suomalainen lehtimies, joka oli muun muassa Svenska Pressen -lehden päätoimittajana.
Valros pääsi ylioppilaaksi 1906 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta. Hän aloitti lehtimiesuransa Hufvudstadsbladetin kauppaosaston toimittajana 1916–1917. Hän oli sitten 1917–1919 Keskusosuusliike Laborin palveluksessa toimien muun muassa aikakauslehti Laborin ensimmäisenä toimittajana. Valros oli Svenska Tidningenin päätoimittajana 1919–1921 sekä Svenska Pressenin toimituksen jäsenenä vuoden 1921 lopulla. Valros muutti 1922  Ruotsiin ja oli siellä työssä tukholmalaisen Nya Dagligt Allehandan toimituksessa vuoteen 1925 saakka, jolloin hän palasi takaisin Suomeen. Valros oli vuoden 1925 alusta lähtien Hufvudstadsbladetin artikkelitoimittajana ja hän toimitti samalla lehteen katsauksia sekä kirjoitti pakinoita käyttäen muun muassa nimimerkkejä A:son med ögat, Gong-gong ja Blick. Valros oli Hufvudstadsbladetin toimitussihteerinä vuodesta 1928 alkaen. Valros oli Svenska Pressenin päätoimittaja ja vastaava julkaisija 1930–1944 ja Hufvudstadsbladetin Tukholman-kirjeenvaihtaja 1944–1945. Hän oli sitten Suomen Yleisradion ruotsalaisen osaston ohjelmapäällikkönä 1945–1946 ja toimi viimeksi Finska Pressmeddelandenin toimittajana Tukholmassa vuodesta 1946 alkaen.
Valros oli Finlands Svenska Publicistförbundin puheenjohtaja 1933–1945, Yleisradion ohjelmaneuvoston jäsen 1935–1946 sekä ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen vuodesta 1943. Valros oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1919–1921 ja 1946.
Valros noudatti jatkosodan aikana saksalaisvastaista linjaa Svenska Pressenin päätoimittajana, ja hän kuului Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin. Alkuvuodesta 1944 Svenska Pressen julkaisi ennenaikaisesti tietoja Suomen erillisrauhahankkeista ja Leningradin piirityksen murtumisesta, minkä seurauksena lehden numeroita takavarikoitiin. Valtioneuvosto lakkautti Svenska Pressenin 7. kesäkuuta 1944, kun se oli julkaissut läntisistä lähteistä saamansa tiedon Normandian maihinnoususta. Kun lehti saman vuoden syksyllä sai taas ilmestymisluvan, Valros ei jatkanut enää sen päätoimittajana. Jatkosodan aikaisen sensuurielimen, Valtion tiedoituslaitoksen johtajana toiminut akateemikko Kustaa Vilkuna antoi myöhemmin Valrosille tunnustuksen tämän rohkeasta ja johdonmukaisesta toiminnasta pohjoismaisen demokratian puolustajana Natsi-Saksan painostusta vastaan.
Fredrik Valros oli naimisissa 1912–1938 Olivia Söderströmin (k. 1938) kanssa ja vuodesta 1941 Maja Bruunin kanssa.
Teoksia

Sovjet i sällskap : kommentarer till händelser och meddelanden under vårt andra försvarskrig.     Förlaget Bro, Åbo 1942
Skådat och tänkt.    Förlaget Bro, Åbo 1943 (nimimerkillä A-son med ögat)
Finland efter år 1946.    Helsingfors 1952
Finland 1946-1952.    Helsinki 1953
Käännöksiä

Urho Kekkonen : För fosterlandet : tal och artiklar 1938-1955 ; sammanställningen verkställd av Kustaa Vilkuna ; övers. av Fredrik Valros.     Förlagsaktiebolaget Union, Helsingfors 1955
Fleur van Dooren

Fleur van Dooren (26. tammikuuta 1989 – helmikuu 2024) oli alankomaalainen maahockeyn pelaaja, joka pelasi HC Rotterdamissa, Pinokessa ja Alankomaiden naisten maahockeymaajoukkueessa. Hänestä tuli nuorten maailmanmestari vuonna 2008 ja hän voitti pronssia Champions Trophy -turnauksessa. Hän pelasi kaksitoista vuotta Hoofdklassessa, Alankomaiden korkeimmassa maahockeyliigassa, ja hän pelasi myös Uuden-Seelannin kansallisessa maahockeyliigassa.
Van Doorenilla oli kahdeksan vuoden ajan vakava masennus, joka paheni hänen äitinsä kuoleman jälkeen. Hän kuoli 35-vuotiaana helmikuussa 2024 eutanasian kautta.  Hänen isänsä ja sisarensa olivat hänen kanssaan hänen viimeisinä hetkinä.
Fleurette Beauchamp-Huppé

Fleurette Beauchamp-Huppé
Marie Berthe Fleurette Beauchamp-Huppé (o.s. Beauchamp; 12. joulukuuta 1907 Montreal – 15. maaliskuuta 2007 Montreal) oli kanadalainen pianisti ja sopraano.
Beauchamp-Huppé opiskeli pianonsoittoa Alice McCaughanin johdolla vuosina 1915–1922. Vuosina 1922–1932 hän jatkoi näitä opintojaan Romain-Octave Pelletierin, Arthur Letondalin ja Romain Pelletierin johdolla. Lisäksi hän sai opetusta laulamisessa Albert Robervalilta, näyttämöesiintymisessä Jeanne Maubourgilta sekä harmoniassa Henri Mirolta ja Rodolphe Mathieulta. Beauchamp-Huppé esiintyi Société canadienne d'opéretten tuotannoissa. Hän sai pianistina Canadian Institute of Musicin palkinnot vuosina 1930, 1931 ja 1932 sekä sen Prix de Parisin vuonna 1933.
Vuosina 1933–1934 Beauchamp-Huppé täydensi pianonsoiton opintojaan Pariisissa Victor Staubin, Edith Lang-Laszlon ja José Estradan johdolla. Palattuaan Kanadaan hän piti resitaaleja ja esiintyi orkesterin solistina. Hän esitti muiden muassa François Brassardin, Alexis Contant'n, Rodolphe Mathieun, Henri Miron ja Georges Savarian johdolla. Osa näistä teoksista oli hänelle omistettuja. Vuonna 1945 Beauchamp-Huppé esiintyi Montrealin sinfoniaorkesterin solistina César Franckin teoksen Les Djinns tuotannossa. Hän säesti Adrienne Roy-Vilandréa levytyksellä Popular Songs of French Canada. Hän teki myös opetustyötä Montrealin musiikkikonservatoriossa.
Fire Within (albumi)

| Fire Within Birdy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 16. syyskuuta 2013
 Tyylilaji: indie folk, indie pop, pop rock
 Kesto: 56.37
 Levy-yhtiö: 14th Floor, Atlantic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 48.
Birdyn muut julkaisut
| Birdy 2011 | Fire Within 2013 | Breathe (EP) 2013 |
Singlet albumilta Fire Within
 ”Wings” Julkaistu: 29. heinäkuuta 2013  ”No Angel” Julkaistu: 23. syyskuuta 2013  ”Light Me Up” Julkaistu: 23. helmikuuta 2014  ”Words as Weapons” Julkaistu: 14. huhtikuuta 2014
Fire Within on englantilaisen laulajan, Birdyn, toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin syyskuussa 2013. Ensimmäisenä singlenä albumilta julkaistiin kappale ”Wings”. Birdy on kirjoittanut kaikki albumin kappaleet yksin tai yhdessä muiden kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 48.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Wings | Ryan Tedder, Jasmine van den Bogaerde | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Heart of Gold | Van den Bogaerde | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Light Me Up | Van den Bogaerde, Trey Starxx, Tom Hull | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Words As Weapons | Van den Bogaerde, Tedder | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | All You Never Say | Van den Bogaerde, Dan Wilson | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Strange Birds | Van den Bogaerde, Sia Furler, Ariel Rechtshaid | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Maybe | Van den Bogaerde, Wilson | 3.14 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | No Angel | Van den Bogaerde, Ben Lovett | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | All About You | Van den Bogaerde, Wilson | 4.37 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Standing in the Way of Light | Van den Bogaerde, Fraser T Smith | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Shine | Van den Bogaerde | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe-version bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Same | Van den Bogaerde, Greg Wells | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Dream | Van den Bogaerde, Lovett | 1.52 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Older | Van den Bogaerde | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Home | Van den Bogaerde, Jake Gosling | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
Arviot

Allmusic:
Soundi:
Aiheesta muualla

Fire Within discogs.com -sivustolla
Fitty Wienhold

| Fitty Wienhold |
| --- | --- |
 Fitty Wienhold Wacken Open Air 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1956 (ikä 68) Ratingen, Saksa
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal,
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  U.D.O., Bullet
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Fitty Wienhold (s. 19. heinäkuuta 1956 Ratingen, Saksa) on saksalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten saksalaisen heavy metal -yhtyeen U.D.O.n yhtenä pitkäaikaisimmista jäsenistä.
Ura

Wienhold innostui musiikista jo nuorena. Hänen ensimmäinen soittimensa oli muovinen kitara, jonka hän sai kuusivuotiaana joululahjaksi. Hän on soittanut kitaran ja basson lisäksi pianoa, viulua, rumpuja ja oboeta. Hän on kertonut, ettei soittimella tai genrellä ole väliä, hän yksinkertaisesti nauttii soittamisesta.
Wienholdin ensimmäinen yhtye oli Exitus, josta hän siirtyi pian soittamaan yhtyeessä Sin City. Wienhold soitti Sin Cityn kanssa kymmenen vuotta eri puolella Saksaa mutta yhtye ei julkaissut yhtään albumia. Vuonna 1981 hän siirtyi yhtyeeseen Bullet. Bulletin kanssa hän julkaisi levyn No Mercy vuonna 1983.
Wienhold liittyi U.D.O.on vuonna 1996 ja oli sen jäsenenä yli 22 vuotta. Hän julkaisi yhtyeen kanssa kaksitoista studioalbumia. Hän kertoi eroilmoituksessaan syksyllä 2018 ”Oltuani 22 vuotta Udon ystävä ja U.D.O.-yhtyeen basisti, biisintekijä, motivaattori ja vaikka mitä, olen päättänyt ottaa uuden suunnan elämässäni ja lähteä bändistä. En kuitenkaan jätä U.D.O.-perhettä, joka on paljon enemmän kuin vain bisnestä. Olen käytettävissä, kun tarvitaan – säveltäjänä, ystävänä, neuvonantajana, minä vaan”.
Fitzgerald

Fitzgerald tai FitzGerald on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
FitzGerald (suku)
Barry Fitzgerald (1888–1961), irlantilainen näyttelijä
Benita Fitzgerald-Brown (s. 1961), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja
Charles Fitzgerald (1841–1921), brittiläinen vara-amiraali
Edward Fitzgerald (1763–1798), irlantilainen lordi ja vallankumouksellinen
Edward Fitzgerald (1809–1883), brittiläinen runoilija
Edward Fitzgerald (1891–1966), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Edward Aloysius Fitzgerald (1893–1972), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
Ella Fitzgerald (1917–1996), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Erin Fitzgerald (s. 1972), kanadalainen ääninäyttelijä
F. Scott Fitzgerald (1896–1940), yhdysvaltalainen kirjailija
Garret FitzGerald (1926–2011), Irlannin pääministeri 1981–1982 ja 1982–1987
George FitzGerald (1851–1901), irlantilainen fyysikko
Geraldine Fitzgerald (1913–2005), irlantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Joseph Fitzgerald (1904–1987), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
Kevin Fitzgerald (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Larry Fitzgerald (s. 1983), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lorna Fitzgerald (s. 1996), englantilainen lapsinäyttelijä
Michael Fitzgerald (s. 1988), uusiseelantilainen jalkapalloilija
Penelope Fitzgerald (1916–2000), brittiläinen kirjailija
Peter Fitzgerald (s. 1960), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Robert Fitzgerald (1923–2005), yhdysvaltalainen pikaluistelija
Rose Kennedy, o.s. Fitzgerald (1890–1995), Yhdysvaltain presidentti John Fitzgerald Kennedyn äiti
Tom Fitzgerald (s. 1968), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, valmentaja ja apulaistoimitusjohtaja
Willa Fitzgerald (s. 1991), yhdysvaltalainen televisionäyttelijä
Zelda Fitzgerald (1900–1948), yhdysvaltalainen kirjailija, F. Scott Fitzgeraldin puoliso.
Nimen muita merkityksiä

Fitzgerald, SS Edmund Fitzgerald, yhdysvaltalainen vuonna 1975 uponnut rahtilaiva
Fitzgerald, Fort Fitzgerald, taajama Albertassa, Kanadassa
Cantor Fitzgerald, yhdysvaltalainen finanssipalveluyritys
USS Fitzgerald (DDG-62), Yhdysvaltain laivaston ohjushävittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fitzgerald”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FIBA Euroliiga

| FIBA Euroliiga |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):  Eurooppa ja Israel
Perustettu:  1958
Lopetettu:  2000
Hallitseva mestari:   Panathinaikos BC
Eniten mestaruuksia:   Real Madrid (8)
Alempi taso:  Korać Cup, Saporta Cup
FIBA Euroliiga oli vuosina 1958–2000 toiminut kansainvälinen koripallosarja. Sarja oli Euroopan korkeatasoisin.
Historia

FIBA perusti sarjan vuonna 1958. Sarjaa pelattiin aina vuoteen 2000 saakka, kunnes FIBA perusti uuden sarjan, Suproleaguen. Tämä johtui siitä, että FIBA ei ollut koskaan rekisteröinyt kilpailulleen Euroliiga-nimeä, jolloin ULEB saattoi ottaa sen vapaasti käyttöönsä. Kaudella 2000–2001 Euroopassa nähtiinkin kaksi koripallon huippusarjaa, kun pelattiin ULEB:n järjestämä Euroliiga sekä FIBA:n järjestämä Suproleague. Yhden kauden jälkeen FIBA lopetti kuitenkin sarjan järjestämisen.
FIBA Euroliigan loppuottelut > 1958-1965: Moniosainen finaali

| Kausi | Pelipaikka | Mestari | 2>  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958 | Riika/Sofia |  ASK Rīga |  Academic Sofia | 86-81, 84-71 |
| 1958–1959 | Riika/Sofia |  ASK Rīga |  Academic Sofia | 79-58, 69-67 |
| 1959–1960 | Tbilisi/Riika |  ASK Rīga |  BC Dinamo Tbilisi | 86-81, 84-71 |
| 1960–1961 | Riika/Moskova |  CSKA Moskova |  ASK Rīga | 87-62, 61-66 |
| 1961–1962 | Geneve |  BC Dinamo Tbilisi |  Real Madrid | 90-83 |
| 1962–1963 | Madrid/Moskova |  CSKA Moskova |  Real Madrid | 69-86, 91-74, 99-80 |
| 1963–1964 | Brno/Madrid |  Real Madrid |  Spartak Brno | 99-110, 84-64 |
| 1964–1965 | Moskova/Madrid |  Real Madrid |  CSKA Moskova | 81-88, 76-62. |
FIBA Euroliigan loppuottelut > 1966-1987: Yksi finaali

| Kausi | Pelipaikka | Mestari | 2>  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965–1966 | Bologna |  Simenthal Milan |  USK Praha | 77-72 |
| 1966–1967 | Madrid |  Real Madrid |  Simenthal Milan | 91-83 |
| 1967–1968 | Lyon |  Real Madrid |  Spartak Brno | 98-95 |
| 1968–1969 | Barcelona |  CSKA Moskova |  Real Madrid | 103-99 |
| 1969–1970 | Sarajevo |  Ignis Varese |  CSKA Moskova | 79-74 |
| 1970–1971 | Antwerpen |  CSKA Moskova |  Ignis Varese | 69-53 |
| 1971–1972 | Tel Aviv |  Ignis Varese |  Jugoplástika Split | 70-69 |
| 1972–1973 | Liège |  Ignis Varese |  CSKA Moskova | 71-66 |
| 1973–1974 | Nantes |  Real Madrid |  Ignis Varese | 84-82 |
| 1974–1975 | Antwerpen |  Ignis Varese |  Real Madrid | 79-66 |
| 1975–1976 | Geneve |  Mobilgirgi Varese |  Real Madrid | 81-74 |
| 1976–1977 | Belgrad |  Maccabi Tel Aviv BC |  Mobilgirgi Varese | 78-77 |
| 1977–1978 | München |  Real Madrid |  Mobilgirgi Varese | 75-67 |
| 1978–1979 | Grenoble |  KK Bosna Sarajevo |  Emerson Varese | 96-93 |
| 1979–1980 | Berliini |  Real Madrid |  Maccabi Tel Aviv BC | 89-85 |
| 1980–1981 | Strasbourg |  Maccabi Tel Aviv BC |  Synudine Bologna | 85-79 |
| 1981–1982 | Köln |  Squibb Cantù |  Maccabi Tel Aviv BC | 86-80 |
| 1982–1983 | Grenoble |  Ford Cantù |  Billy Milan | 69-68 |
| 1983–1984 | Geneve |  Banco di Roma |  FC Barcelona | 79-73 |
| 1984–1985 | Ateena |  Cibona Zagreb |  Real Madrid | 87-78 |
| 1985–1986 | Budapest |  Cibona Zagreb |  Zalgiris Kaunas | 84-82 |
| 1986–1987 | Lausanne |  Tracer Milan |  Maccabi Tel Aviv BC | 71-69 |
FIBA Euroliigan loppuottelut > 1988-2000: Final Four

| Kausi | Pelipaikka | Mestari | 2>  | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987–1988 | Gent |  Philips Milan |  Maccabi Tel Aviv BC | 89-84 |
| 1988–1989 | München |  Jugoplástika Split |  Maccabi Tel Aviv BC | 75-69 |
| 1989–1990 | Zaragoza |  Jugoplástika Split |  FC Barcelona | 72-67 |
| 1990–1991 | Pariisi |  Pop 84 Split |  FC Barcelona | 70-65 |
| 1991–1992 | Istanbul |  KK Partizan |  Joventut Badalona | 71-70 |
| 1992–1993 | Ateena |  CSP Limoges |  Benetton Treviso | 59-55 |
| 1993–1994 | Tel Aviv |  Joventut Badalona |  Olympiakos BC | 59-57 |
| 1994–1995 | Zaragoza |  Real Madrid |  Olympiakos BC | 73-61 |
| 1995–1996 | Pariisi |  Panathinaikos BC |  FC Barcelona | 67-66 |
| 1996–1997 | Rooma |  Olympiakos BC |  FC Barcelona | 73-58 |
| 1997–1998 | Barcelona |  Kinder Bologna |  AEK Ateena BC | 58-44 |
| 1998–1999 | München |  Zalgiris Kaunas |  Kinder Bologna | 82-74 |
| 1999–2000 | Thessaloniki |  Panathinaikos BC |  Maccabi Tel Aviv BC | 73-67 |