stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert von Hellens

| Albert von Hellens |
| --- | --- |

Oikeuskansleri
 1930  
Edeltäjä:  Urho Castrén
Seuraaja:  Albert Makkonen 
Suomen sisäasiainministeri
 Erichin hallitus 15.3.1920–9.4.1921  
Edeltäjä:  Heikki Ritavuori  
Seuraaja:  Heikki Ritavuori
Suomen oikeusministeri
 Vennolan II hallitus 9.4.1921–24.2.1922 Ingmanin II hallitus 31.5.1924–31.3.1925  
Edeltäjä:  Heimo Helminen Frans Oskar Lilius
Seuraaja:  Frans Oskar Lilius Frans  Oskar Lilius
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1879 Helsinki
Kuollut: 2. huhtikuuta 1950 (70 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Albert Alexander von Hellens (22. marraskuuta 1879 Helsinki – 2. huhtikuuta 1950) oli suomalainen tuomari, ministeri, maaherra, valtiopäivämies  ja vapaaherra.
Von Hellensin isä oli Turun hovioikeuden presidentti, senaattori ja valtiopäivien maamarsalkka Lars Theodor von Hellens (1826–1896). Perheeseen kuului 12 lasta; tunnetuimmat von Hellensin sisaruksista olivat hygienian professori Oskar von Hellens (1867–1948), kenraalimajuri Lars Hjalmar von Hellens (1869–1953), valtiopäivämies ja pormestari Harald Wilhelm von Hellens (1865–1926) sekä Turun hovioikeuden presidentti Valde Hirvikanta (1863–1911).
Valmistuttuaan varatuomariksi 1903 von Hellens aloitti työuransa Turun tuomiokapitulin sihteerinä, jota tehtävää hän hoiti siihen asti, kunnes hänet nimitettiin Turun ja Porin läänin väliaikaiseksi maaherraksi vuonna 1917. Samana vuonna hänet nimitettiin Kuopion läänin maaherraksi 1917–1918 ja Hämeen läänin maaherraksi 1919–1930.
Edistyspuoluetta edustanut von Hellens toimi sisäasiainministerinä Erichin hallituksessa 1920–1921 ja oikeusministerinä Vennolan II hallituksessa 1922 sekä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925.
Vuonna 1930 von Hellensistä tuli oikeuskansleri, jota tehtävää hän hoiti lyhyen aikaa siirtyen Turun hovioikeuden presidentiksi ja samalla valtakunnanoikeuden jäseneksi.
Vapaaherra von Hellens oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Jäsen Turun kaupunginvaltuustossa hän oli 1913–1919.
Aiheesta muualla

/ Albert von Hellens Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Frans Hugo Lilius | Turun hovioikeuden presidentti 1930–1949 | Seuraaja: Niilo Vihtori Filip Jaatinen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Urho Jonas Castrén | Oikeuskansleri 1930 | Seuraaja: Albert Heikki Makkonen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heimo Helminen Frans Oskar Lilius | Suomen oikeusministeri 1922 1924−1925 | Seuraaja: Frans Oskar Lilius Frans Oskar Lilius |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heikki Ritavuori | Suomen sisäasiainministeri 1920−1921 | Seuraaja: Heikki Ritavuori |
Akselinien perheen surma

Akselinien perheen surma on selvittämätön rikos, jonka seurauksena 40- ja 36-vuotiaat Walde ja Ida Akselin kuolivat viiden lapsensa kanssa väkivaltaisesti Orimattilan Tuorakassa huhtikuussa 1918. Ida Akselinilla (o.s. Lahtinen) oli kaksi lasta jo ennen avioitumista Walde Akselinin kanssa. Surmien aikaan 10-vuotias Dagmar selviytyi, mutta 15-vuotias Kalle ilmeisesti ammuttiin Hennalan vankileirillä toukokuussa 1918. Surmat tuotiin yleiseen tietoon vasta sadan vuoden kuluttua Suomen sisällissodasta.
Tauno Tukkinen ja Harri Saarinen ovat tutkineet Akselinien perheen surmaa 2000-luvulla perehtyessään Suomen sisällissodan uhrien kohtaloihin. Työväen Arkiston vuonna 1919 kerättyjen tietojen mukaan sekatyöläinen Walde ja hänen vaimonsa Ida Akselin olivat kuolleet murhattuina 20. huhtikuuta 1918. Työväen Arkiston mukaan heillä oli eloon jäänyt alaikäinen lapsi. Orimattilan seurakunnan vanhoista rippikirjoista löydettiin tieto siitä, että samana päivänä vanhempiensa kanssa olivat kuolleet pariskunnan lapset Oiva (1), Wilho (4), Wäinö (6), Sofia (8) ja Aino (11). Rippikirjojen mukaan eloonjäänyt 10-vuotias Dagmar muutti vuonna 1918 tätinsä luo. Perukirjan mukaan perhe oli murhattu 13. huhtikuuta 1918 eli viikko aiemmin kuin Työväen Arkiston tiedon mukaan. Viittausta perheenisän mahdolliseen itsemurhaan ei ollut. Tapauksesta onkin esitetty erilaisia spekulaatioita niin perhesurmasta tappion häämöttäessä kuin valkoisten kostosta tai punaisten välienselvittelystäkin. Surma-ase väitetysti katosi tekopaikalta.
Dagmar-tyttären saamasta perinnöstä vähennettiin kuluina vainajien ruumiiden kuljetus kirkolle, mutta seurakunnan kuolleiden ja haudattujen kirjassa perhettä ei mainittu. Aikansa lehdissä tapausta ei käsitelty, vaikka lehdet tuohon aikaan uutisoivat itsemurhista usein tarkastikin. Perheen poika Kalle Lahtinen joutui punaisten vangitsemaksi Asikkalassa epäiltynä vakoilusta. Kuulustelupäiväkirja päivättiin 4. huhtikuuta 1918. Lahtinen oli joutunut aiemmin kahdesti valkoisten pidättämäksi ja oli uhattuna antanut näille tietoa punaisten asemista ja aseistuksesta. Tauno Tukkinen epäilikin, että punaiset olisivat saattaneet kostaa pojan teot tappamalla tämän perheen. Tukkinen kertoi saamiaan tietoja tapauksesta sisällissota-aiheisessa tilaisuudessa Orimattilassa huhtikuussa 2017. Tuolloin tapauksesta kertoi julkisuuteen Orimattilan Sanomat. Ensimmäisenä valtakunnallisena tiedotusvälineenä Seura julkisti tietoja tapahtumista elokuussa 2018. Väkivaltaisesti kuolleen perheen Dagmar-tytär oli muuttanut nuorena Ahvenanmaalle ja saanut kaksi lasta, joille hän oli lapsenlapsensa mukaan kertonut perheensä tulleen ammutuksi.
Akselinien perheen hautapaikasta on säilynyt perimätietoa, joka käsikirjoittaja Outi Keskevaarin mukaan saattaa kuitenkin perustua vuosikymmenten saatossa muovautuneeseen tarinankerrontaan. Keskevaarin isoisän äiti, 92-vuotiaana vuonna 1977 kuollut Aleksandra Keskevaari oli aikoinaan tuntenut Akselinien perheen hyvin.
Aleksandre Qazbegi

Aleksandre Qazbegi
Aleksandre Qazbegi (georg. ალექსანდრე ყაზბეგი; s. 1848, Stepantsminda, k. 1893) oli georgialainen kirjailija. Hän keskittyi tuotannossaan maan vuoristolaisten elämän kuvaukseen. Hän käänsi myös eurooppalaista kirjallisuutta georgiaksi.
Qazbegi syntyi Pohjois-Georgian vuoristoalueella historialliseen Khevin maakuntaan ja monet hänen teoksensa käsittelivätkin maan vuoristolaisten elämää, tapoja ja heidän kokemaansa sortoa. Qazbegi julkaisi ensimmäiset teoksensa muutettuaan synnyinseudultaan Tbilisiin vuonna 1879. Hän aloitti tällöin myös työskentelyn Droeba-sanomalehdelle. Hänen vuonna 1881 julkaistu romaaninsa Elgudža aiheutti skandaalin ja kiellettiin, sillä se kuvasi vuoristolaisia ja heidän tsaarinvallan vastaista kamppailuaan positiivisesti. Se saavutti kuitenkin suuren suosion. Elgudžaa seurasivat muun muassa teokset Eliso (1882), Mamismkvleli (1882), Tsiko (1883) ja Khevisberi Gotša (1884).
Qazbegin synnyinkaupungissa Stepantsmindassa on hänen kotimuseonsa ja hänelle omistettu monumentti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandre Qazbegi Wikimedia Commonsissa
Alice Schlesinger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alice Schlesinger |  Alice Schlesinger |  Alice Schlesinger |  |
Naisten judo
Maa:   Israel
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rotterdam 2009 | 63 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lissabon 2008 | 63 kg |  |
|  Pronssia | Tbilisi 2009 | 63 kg |  |
|  Pronssia | Tšeljabinsk 2012 | 63 kg |  |
Maa:   Britannia
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | 63 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Varsova 2017 | 63 kg |  |
Alice Schlesinger (hepr. ‏אליס שלזינגר‎, s. 26. toukokuuta 1988 Herzliya, Tel Aviv) on israelilaissyntyinen judoka, joka on edustanut Britanniaa vuodesta 2014.
Schlesinger voitti kadettien (alle 17-vuotiaiden) Euroopan-mestaruuden 57 kg:n sarjassa Rotterdamissa 2004. Hän oli samana vuonna kolmas Budapestin alle 20-vuotiaiden MM-kisojen 57 kg:n painoluokassa. Hän sai saman ikäluokan EM-kilpailujen 63 kg:n sarjassa pronssia Zagrebissa 2005, hopeaa Tallinnassa 2006 ja kultaa Prahassa 2007.
Schlesinger saavutti Lissabonin EM-kilpailuissa 2008 pronssia 63 kg:n painoluokassa. Pekingin olympialaisissa hän oli kolmastoista. Hän sai 63 kg:n sarjassa 2009 pronssia Tbilisin EM- ja Rotterdamin MM-kilpailuissa sekä voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Antalyassa. Hän sijoittui 63-kiloisissa viidenneksi Tokion MM-kilpailuissa 2010 ja Istanbulin EM-kilpailuissa 2011. Tšeljabinskin EM-kilpailuissa 2012 hän sai pronssia. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Schlesinger karsiutui 2016 Rio de Janeiron olympialaisten 63 kg:n sarjassa kahden ottelun jälkeen. Hän saavutti samassa painoluokassa EM-pronssia Varsovassa 2017 ja oli viides Tel Avivissa 2018. Hän saavutti 63-kiloisissa hopeaa Euroopan kisoissa 2019.
Schlesinger on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja yhdeksän kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on voittanut yhteensä neljä turnausta ja ollut kolme kertaa toinen. Hän on voittanut viisi Israelin-mestaruutta ja yhden Britannian-mestaruuden.
Agora (Thessaloniki)

| Agora> Αρχαία Αγορά |
| --- | --- |
 Thessalonikin agoran arkeologinen alue.
Sijainti:  Thessaloniki,  Kreikka
Koordinaatit:  40°38′16″N, 22°56′45″E
Rakennustyyppi:  forum
Valmistumisvuosi:  100-luku
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agora (kreik. Αρχαία Αγορά, Archaía Agorá, ”Antiikin agora”) tai Roomalainen forum on roomalaisaikainen agora eli forum Thessalonikissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kaupungin keskustassa lähellä Pyhän Demetrioksen kirkkoa. Sitä reunustavat kadut Filíppou, Agnóstou Stratiótou, Olýmpou ja Makedonikís Amýnis.
Roomalainen odeion.
Agoran rakentaminen alkoi ilmeisesti 100-luvun lopulla. Se rakennettiin varhaisemman agoran paikalle. Tämä agora oli rakennettu varhaisella keisariajalla ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla tai ensimmäisellä vuosisadalla jaa., jolloin Rooman provinsseihin rakennettiin paljon samanlaisia forumeita. Agora toimi kaupungin poliittisena, kaupallisena, yhteiskunnallisena ja uskonnollisena keskuksena. Roomalaiseen tapaan se sijaitsi linnoitetun kaupungin keskellä kahden pääkadun risteyksessä.
Agora oli suorakulmion muotoinen ja sen sivujen pituudet olivat 146 × 97 metriä. Se oli reunustettu kaikilta paitsi pohjoislaidalta stoilla eli pylväshalleilla sekä muilla julkisilla rakennuksilla, mukaan lukien kylpylä ja rahapaja. Agoran itälaidalla oli odeion eli musiikkiteatteri, johon mahtui 2 000–2 500 kuulijaa. Länsilaidan stoaa kutsuttiin Kupariseppien stoaksi, koska siellä työskenteli lukuisia käsityöläisiä. Läheinen Chalkéonin kirkko on saanut nimensä siitä.
Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1966. Nykyisin esiin on kaivettu lähinnä alueen itä- ja etelälaidan rakennusten raunioita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thessalonikin agora Wikimedia Commonsissa
Akseliteho

Akseliteho on sähkömoottorin tai höyryturbiini akselin kautta välittyvä teho. Tämä teho välittyy akselista edelleen kytkimeen ja pumpun juoksupyörään. Moottorin teho ja samalla myös akseliteho voidaan laskea voiman momentin ja kierrostaajuuden perusteella. Moottorin toimiessa kuormakoneessa voidaan voiman momentin, nopeuden ja moottorin tehon perusteella määrittää mekaaninen teho ja sitä myötä hyötysuhde. Perushäviötä tulee muun muassa kitka-, tuuletus- ja käämityshäviöstä.
Across the Acheron

| Across the Acheron Rifftera |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. tammikuuta 2019
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Janne Hietala
 Tyylilaji: melodinen death metal thrash metal
 Kesto: 54.49
 Levy-yhtiö: Inverse Records
Riffteran muut julkaisut
| Pitch Black 2015 | Across the Acheron 2019 |   |
Singlet albumilta Across the Acheron
 ”Eye of the Storm” Julkaistu: 16. marraskuuta 2018  ”Cuttroat Game” Julkaistu: 13. joulukuuta 2018
Across the Acheron on metalliyhtye Riffteran vuonna 2019 julkaistu toinen albumi.
Kappaleet

Sanoitukset: Janne Hietala
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Burning Paradise | Hietala, Antti Pöntinen | 6.12 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Two Sides of the Story | Hietala, Mikko Kuoppamaa | 8.04 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Eye of the Storm | Hietala | 6.34 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Cutthroat Game | Hietala | 6.12 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Cry Wolf | Hietala | 5.08 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Warmonger | Hietala | 6.29 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Deep Waters | Hietala | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Across the Acheron | Hietala, Pöntinen | 11.20 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 54.49 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Janne Hietala – kitara, huutolaulu
Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu
Antti Pöntinen – koskettimet
Jupe Karhu – basso
Ville Härkönen - rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Hietala – tuotanto, miksaus, äänitys
Mikko Kuoppamaa – äänitys
Sami Koivisto – äänitys (rummut)
Mika Jussila - masterointi
Petri Lampela – kansitaide
Heidi Järvi – valokuvaus
Arvostelut

Angry Metal Guy 10.2.2019 (Nameless N00b_03):
Apocalypse Later 16.1.2019 (Hal C. F. Astell):
Desibeli.net 18.02.2019 (Mika Roth):
The Headbanging Moose 21.1.2019 (Gustavo Scuderi):
Imperiumi.net 7.2.2019 (Serpent):
Kaaoszine 25.2.2019 (Jarmo Hänninen):
Lords Of Metal 3.1.2019 (Koen de Waele):
Metal Temple 17.2.2019 (Martin "Doomed" Desbois):
Aiheesta muualla

Across the Acheron Discogsissa. (englanniksi)
Across the Acheron (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rifftera - Eye of the Storm video YouTubessa
Rifftera - Cutthroat Game video YouTubessa
Alaa Jassim

Alaa Hikmat Jassim (s. 14. syyskuuta 1985) on irakilainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla Al-Ahli Clubia.
Jassim osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili tuolloin 100 metrin matkalla, jolla hän karsiutui ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä viimeinen. Jassim juoksi kisoissa ennätyksensä 12,70 sekuntia.
Alaa Mashzoub

Alaa Mashzoub (arab. علاء مشذوب‎; 24. heinäkuuta 1968 – 2. helmikuuta 2019 Karbala, Irak) oli irakilainen kirjailija. Hän oli kriittinen kirjailija, joka kirjoitti palkittuja romaaneja ja novellikokoelmia.
Mashzoub ammuttiin kotinsa lähellä Karbalassa 2. helmikuuta 2019. Motiivi ei ole tiedossa.
Mashzoub valmistui Bagdadin yliopistosta 1993. Hän aloitti kirjoittajanuransa paikallislehdissä ja julkaisi myöhemmin novelleja ja romaaneja. Hän kirjoitti kotikaupunkinsa historiasta kaksiosaisen teoksen A Summary of Karbala Cultural History. Esikoisteos, runokokoelma  In the Homeland and Nationalism, ilmestyi 2008, ja siinä hän arvosteli ulkomaiden puuttumista Irakin asioihin ja papiston roolia.
Muita Mashzoubin teoksia ovat The Chaos of the Nation (2014) Crime on Facebook (2015) ja The Jewish Baths (2017). Hän sai useita palkintoja niin kirjoittajana kuin elokuvantekijänäkin. Hän sai palkinnon dokumenttielokuvasta Doors and Windows ja kirjallisuuspalkinnon Katara Prize for Arabic Fiction.
Agustín Velotti

| Agustín Velotti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Argentiina
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  168. (16.9.2013)
Voitot/tappiot:  0–2
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  0–1
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Agustín Velotti (s. 24. toukokuuta 1992 Larroque) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 168 syyskuussa 2013.
Velotti voitti poikien kaksinpeliturnauksen Ranskan avoimissa 2010.
Aiheesta muualla

Agustín Velotti ATP:n sivuilla (englanniksi)
Agustín Velotti ITF:n sivuilla (englanniksi)
Agustín de Rojas Villandrando

Agustín de Rojas Villandrando
Agustín de Rojas Villandrando (noin 1547 – vuoden 1611 jälkeen)  oli espanjalainen teatterikirjailija ja näyttelijä. Hänen kaksi kirjaansa, El viaje entretenido (1604), joka sisältää 38 runo- ja proosamuotoista loa-näytelmää, ja El buen republico (1611), jonka inkvisitio kielsi, ovat hänen elämäkertatietojensa lähteitä ja sisältävät tietoa aikakauden espanjalaisesta teatterielämästä. Rojas muutti nuorena Englantiin, ryhtyi sotilaaksi, työskenteli kaleeriorjana ja palasi seikkailujen täyttämän elämän jälkeen Espanjaan, jossa hänen perustamansa teatteriseurue oli maan ensimmäisiä. Hänen näyttelijäuransa ei ollut menestyksekäs, mutta hänen kirjoittamansa loat olivat lajin esikuvia.  Merkittäviä Rojasin teoksia ovat Loa de la comedia ja Todo lo nuevo aplace.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agustín de Rojas Villandrando Wikimedia Commonsissa
Aktiv Grizzly

Aktiv Grizzly on ruotsalaisen Aktiv Maskin Östersund AB:n valmistama kaksitelainen raskas työmoottorikelkka. Aktiv Grizzly on varustettu kahdella rinnakkaisella 380 x 3840 mm:n telamatolla ja yhdellä etusuksella. Molemmat telamatot pyörivät kiinteästi toisiinsa nähden ja ohjaus tapahtuu perinteisesti ohjaustangosta ja painopistettä siirtämällä.
Kelkan edeltäjä on Aktiv Sno-tric Blå, jonka valmistus aloitettiin 1973. Aktiv Grizzlyksi se muuttui vuonna 1981. Aluksi kelkassa oli pyörätelasto. Myöhemmin nimi muuttui Aktiv Grizzly de Luxeksi ja telasto muuttui liukutelastoksi. Vuodenvaihteessa 1990 kelkan nimeksi tuli Aktiv Grizzly XP, jolloin lisättiin toinen vaihde eteen. Kelkan valmistus lopetettiin vuonna 1991.
Ainakin XP malliin on saanut lisävarusteena kaksoissuksea eteen. Yksittäisen suksen hyvyys tulee esiin varsinkin pusikkoisessa maastossa, jossa suksi ei tartu risukkoon tai puihin.
Vastaavaa kelkkaa on myyty 1982–1983 myös nimellä Winha Grizzly. Winhassa on joko liuku- tai pyörätelasto ja se on varustettu joko Artic Spirit AB 50, A3 tai Fuji EC 44-2PM-3000 -moottorilla. Saman aikakauden kaksitelaisia vastaavia kelkkoja oli myös  Ockelbo 8000 ja Ski-doo Alpine ja Alpine 2.
Nykyisin markkinoilla on kaksi kaksitelaista moottorikelkkaa/rekeä.selvennä Moottorikelkkaa valmistaa Buran Venäjällä ja rekeä valmistetaan Italiassa Alpina Sherpa nimellä.selvennä
Tekniset tiedot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| kokonaispituus | 309 cm |  |
| kokonaisleveys | 97 cm |  |
| kokonaiskorkeus | 141 cm |  |
| kokonaispaino | 345/375 kg |  |
| Moottorimerkki | Rotax |  |
| Moottorityyppi | 503 Scandinavia (Alpine) |  |
| Sylinterimäärä | 2 |  |
| kuutiotilavuus | 497 ccm |  |
| Sylinterinhalkaisija | 72 mm |  |
| Iskunpituus | 62 mm |  |
| Teho @ 5700 kierroksella/min | 38hv (28kW) |  |
| Max. kierrosluku | 5700 |  |
| Moottorin voitelu | 2-tahtiöljy 50:1 (2%) |  |
| Jäähdytysjärjestelmä | Akselituuletin |  |
| tyhjäkäyntikierrokset | 2100 |  |
| sytytys/laturi | CDI 12V/140W |  |
| Sytytystulppa | NGK B7ES, B8ES tai vastaava |  |
| Kärkiväli | 0,5 mm |  |
| Kaasutin | 1x Mikuni VM 32 |  |
| Polttoaine | Lyijytön bensiini, 90 Oc. tai korkeampi |  |
| Ensiövariaattori | Polaris/AKTIV |  |
| Toisiovariaattori | Polaris/AKTIV |  |
| vaihteisto | (de luxe 1+N+1) Eteen 3,07:1 / Taakse 4,82:1 | (XP 1+N+2) |
Aiheesta muualla

David`s Vintage Snowmobile Page on Aktiv Grizzly (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Teo Lehtimäki Oy: Aktiv 1973-1991 (PDF)
Across the Dark

| Across the Dark Insomnium |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fantom and Noiseworks Studios
 Julkaistu:  9. syyskuuta 2009  15. syyskuuta 2009  26. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Ville Friman & Samu Oittinen
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 45.40
 Levy-yhtiö: Candlelight
Listasijoitukset
  5.
Insomniumin muut julkaisut
| Above the Weeping World 2006 | Across the Dark 2009 | One for Sorrow 2011 |
Across the Dark on Insomniumin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2009 levy-yhtiö Candlelight Recordsin kautta. Albumilla vierailevat Jules Näveri laulajana Profane Omen- ja Enemy of the Sun -yhtyeestä ja Aleksi Munter kosketinsoittajana Swallow the Sun -yhtyeestä. Se valittiin saksalaisen Metal 1 -verkkosivuston kuukauden albumiksi syyskuussa 2009. Across the Dark oli ensimmäinen levy, jolla Insomnium käytti puhdasta laulua ja koskettimia laajemmin.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Equivalence | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Down with the Sun | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Where the Last Wave Broke | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Harrowing Years | 6.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Against the Stream | 6.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Lay of Autumn | 9.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Into the Woods | 5.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Weighted Down with Sorrow | 5.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The New Beginning |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Into the Evernight |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Niilo Sevänen − laulu, basso
Ville Friman − kitara
Ville Vänni − kitara
Marcus Hirvonen − rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Jules Näveri (Profane Omen, Enemy of the Sun) − puhdas laulu
Aleksi Munter (Swallow the Sun) − koskettimet
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi.net: 9+/10
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Across the Dark Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Across the Dark Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Insomnium
| --- | --- |
Studioalbumit:   In the Halls of Awaiting  Since the Day It All Came Down  Above the Weeping World  Across the Dark  One for Sorrow  Shadows of the Dying Sun  Winter’s Gate  Heart Like a Grave  Anno 1696 
EP:t:   Where the Last Wave Broke  Ephemeral  Argent Moon  Songs Of The Dusk 
Kokoelmat:  The Candlelight Years
Aleksandr Popov (jääkiekkoilija)

| Aleksandr Popov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1980 (ikä 44) Angarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  TsSKA Moskova
Sarja:  KHL
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–
Aik. seurat:  Avangard Omsk (KHL)
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi & Ruotsi 2012 | jääkiekko |  |
Aleksandr Popov MM-kisoissa 2012.
Aleksandr Aleksandrovitš Popov (s. 31. elokuuta 1980 Angarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-joukkue TsSKA Moskovaa. Melko pienikokoinen Popov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Maaliskuussa 2012 hänestä tuli Avangard Omskin seurahistorian eniten sarjaotteluita pelannut pelaaja ohittaen Dmitri Rjabykinin.
Ura > Seuraura

Popov on Jermak Angarskin kasvatti, mutta on pelannut koko muun uransa Avangard Omskissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset viisi pääsarjaotteluaan Venäjän superliigassa kaudella 1998–1999. Kaudella 2003–2004 Avangard voitti Venäjän superliigan mestaruuden. Joukkue on voittanut Venäjän liigan hopeaa vuosina 2001, 2006 ja 2012 sekä pronssia vuonna 2007.
Popovin tähän astisen uran tehokkain kausi oli ensimmäinen KHL-kausi 2008–2009, jolloin hän oli tehoilla 14+26=40 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Jaromír Jágrin ja Dmitri Pestunovin jälkeen. 31. maaliskuuta 2012 Popovista tuli Avangradin eniten sarjaotteluita pelannut pelaaja 643. ottelullaan ohittaen Dmitri Rjabykinin.
Ura > Maajoukkueura

Popov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2012. Venäjän päävalmentaja Zinetula Biljaletdinov istutti Popovin ja hänen joukkuetoverinsa Aleksandr Perežoginin samaan ketjuun supertähti Jevgeni Malkinin kanssa.
Popov oli aikaisemmin edustanut Venäjää kahdeksassa Euro Hockey Tourin ottelussa.