stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Knibb
Elämäkerta > Orjuuden päätyttyä

Työvelvollisuuden päättymisen jälkeen baptistikirkot saivat tuhansia uusia jäseniä vapautetuista orjista. Tilanteesta on joskus puhuttu "Jamaikan heräämisenä". Knibb itse kastoi 6 000 uutta baptistia ja oli mukana 35 uuden kirkon, 24 lähetysaseman ja 16 koulun perustamisessa. Knibb myös käänsi raamatun jamaikankreolille, jota erityisesti entiset orjat käyttivät.
Knibb sairastui lopulta keltakuumeeseen ja hän kuoli sunnuntaina 15. marraskuuta 1845. Knibb oli 42-vuotias. Taakse jäi nyt leskiytynyt vaimo ja kaksi tytärtä. Knibbin hautajaisiin osallistui 8 000 pääosin mustaa surijaa. Knibb sai orjuuden päättymisen 150-vuotis juhlapäivänä Jamaikalla postuumisti Jamaikan valtion korkeimman kunniamerkin, joka tuolloin myönnettiin ensimmäistä kertaa valkoiselle.
Orjuuden vastustajien seuran kokous vuonna 1840. Mukana yleisössä myös William Knibb.
Sininen muistolaatta Knibbin kotitalolla Ketteringissä.
Marraskuun sosialistit

Marraskuun sosialistit oli nimitys, jota käytettiin vuoden 1905 suurlakon jälkeen Suomen sosialidemokraattiseen puolueeseen liittyneistä nuorista akateemisista henkilöistä. Heidän mukaansa sosialismi oli tiede, jonka avulla voitiin toteuttaa lopullisena ja välttämättömänä yhteiskuntamallina pidetty sosialistinen yhteiskunta. Marraskuun sosialistit muodostivat puolueen niin sanotun "älymystösiiven", jonka esikuvana olivat böömiläissyntyisen sosiaalidemokraatin Karl Kautskyn luokkataisteluun pohjautuvat teoriat. Niiden mukaan kaikkea yhteistyötä omistavan luokan kanssa oli vältettävä.
Marraskuun sosialistit olivat alun perin maaliskuussa 1905 perustetun Ylioppilaiden sosialidemokraattisen yhdistyksen jäseniä, jonka ydinryhmään kuuluivat Otto Wille Kuusinen, Edward Gylling, Yrjö Sirola ja Sulo Wuolijoki. Suurlakon päätyttyä marraskuussa 1905 yhdistykseen kuuluneet ylioppilaat liittyivät sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Ylioppilaiden lakkokomitean johtohahmona toiminut Kuusinen tosin oli liittynyt puolueeseen jo vuotta aikaisemmin. Joulukuussa 1905 he perustivat poliittisen toimintansa pääfoorumiksi Sosialistisen Aikakauslehden, jonka päätoimittajaksi tuli Gylling, toimitussihteeriksi Kuusinen sekä kahdeksi muuksi vakituiseksi toimittajaksi Sirola ja Wuolijoki. Vuoden 1908 vaaleissa kaikki neljä valittiin eduskuntaan. Muita Marraskuun sosialisteja olivat muun muassa Severi Alanne, Johannes Gummerus, Eero Haapalainen, Ivar Hörhammer, Martti Kovero, Kullervo Manner, K. G. K. Nyman, K. E. Primus-Nyman, Väinö Tanner, Mikko Uotinen, K. H. Wiik, Josef Wolontis ja Wäinö Wuolijoki. Myöhemmin monet heistä liittyivät niin sanottuihin ”siltasaarelaisiin”.
Machhapuchhare

| Machhapuchhare |
| --- | --- |

Korkeus:  6 993 m
Sijaintitiedot
 Machhapuchhare
 Koordinaatit: 28°29′42″N, 83°56′57″E 
Sijainti:     Nepal
Vuoristo:  Himalaja
Machhapuchhare on vuori Himalajan vuoristolla Nepaliin keskiosassa. Sen huipun korkeus on 6 993 metriä. Nepalissa jossa vuorikiipeilyyn liittyvä matkailu on hyvin laajaa, Machhapuchhare tunnetaan vuorena, jolle kiipeäminen on kielletty.
Maantiede

Machhapuchhare sijaitsee Nepalin keskiosan Himalajalla Annapurnan vuorijonolla. Annapurna käsittää kolme maailman korkeimmista vuorihuipuista. Machhapuchharen korkeus on 6 993 metriä. Vuoren huippu on kaksikärkinen. Machhapuchhare ei ole yhtä korkea kuin jotkin muut huiput, mutta sijaitsee niistä erillään näkyen selvästi maastosta eri kohteilta sen ympärillä.  Maasto kohoaa lähialueelta vain 900 metrin korkeudelta nopeasti lähes 7 000 metriin vuoren huipulla. Pokhara sijaitsee vuoresta noun 24 kilometriä etelään. Lähellä on myös Phewan järvi. Vuorta ympäröivä alue on osa vuonna 1992 perustettua Annapurnan suojelualuetta.
Historia

Ympäröivän seudun asukkaat ovat gurungeja. Gurungit ovat taas yksi gurkhina tunnetuksi tulleista heimoista. Gurungit pitävät Machhapuchharea pyhänä vuorena. Nepalissa monet vuorenhuiput ovat matkailukohteita vuorikiipeilijöille. Maassa sijaitsee esimerkiksi Mount Everest, maailman korkein huippu ja suosittu kiipeilykohde. Machhapuchharella kiipeily on kuitenkin kielletty. Ensimmäisen virallisen kiivennän Machhapuchharelle järjesti brittiläinen Jimmy Roberts vuonna 1957. Tuolloin kiipeilijät eivät huonon sään takia päässeet koskaan huipulle saakka. Yrityksen epäonnistuttua Roberts käytti yhteyksiään Nepalin hallintoon saaden tehtyä vuorelle kiipeämisen kielletyksi. Täysin varmaa ei ole, miten tai miksi Roberts lopulta tämän sai aikaan. Sittemmin vuori on tullut kuitenkin erityisesti tunnetuksi vuorena, jolle kiipeäminen ei ole sallittua.
Näkymää huipulle.
Jakki, taustalla Machhapuchhare.
Martin Roche

Martin Roche (15. elokuuta 1855 – 4. kesäkuuta 1927) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Roche työskenteli aluksi William Le Baron Jenneyn arkkitehtitoimistossa, kunnes siirtyi Holabird & Simonds -arkkitehtitoimiston palvelukseen. Ossian Simonds jätti yrityksen vuonna 1883 keskittyäkseen maisemasuunnitteluun. Tämän jälkeen arkkitehtitoimiston nimeksi muutettiin Holabird & Roche osakkaiden William Holabirdin ja Martin Rochen mukaan.
Holabird & Roche kehittivät monia Chicagon kouluun liitettyjä innovaatioita, kuten julkisivujen suuret ikkunat, jotka toivat toimistorakennuksiin enemmän luonnonvaloa. Toimisto suunnitteli 1800-loppupuolella useita tunnettuja rakennuksia, kuten Marquette Building, Cable Building ja Gage Building.
Roche oli taitava suunnittelija, jolla oli silmää goottilaiselle arkkitehtuurille. Hän suunnitteli maailman ensimmäisen goottilaistyylisen pilvenpiirtäjän Chicagon yliopistoklubille. Pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 1908. Vuonna 1924 Holabird & Roche suunnitteli Chicagoon uusklassismia edustavan Soldier Field -stadionin.
Holabird kuoli vuonna 1923 ja Roche 1927. Holabirdin poika John alkoi johtaa arkkitehtitoimistoa John Rootin kanssa, ja yritys sai uuden nimen Holabird & Root. Arkkitehtitoimisto toimii edelleen.
Martin Regborn

Martin Regborn (s. 1992 Huddinge) on ruotsalainen suunnistaja.
Edinburghin MM-kilpailuissa 2024 Regborn saavutti sprintin maailmanmestaruuden. Jesenikin EM-kilpailuissa 2016 hän oli pitkällä matkalla kolmas. Viron EM-kilpailuissa 2022 hän voitti pitkän matkan kilpailun. Italian EM-kilpailuissa 2023 hän oli voittaneessa Ruotsin sprinttiviestijoukkueessa.
Juniorien MM-kilpailuista hänellä on pitkän matkan neljäs sija Kosicesta vuodelta 2012. Regborn on voittanut urallaan yhden suunnistuksen maailmancupin osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi.
Waynen piirikunta (Ohio)

Waynen piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka hallintokeskus on Wooster.
Maantiede

Waynen naapuripiirikuntia ovat Medina pohjoisessa, Summit koillisessa, Stark idässä, Holmes etelässä ja Ashland lännessä.
Maantiede > Kaupungit ja kylät

Apple Creek
Burbank
Congress
Creston
Dalton
Doylestown
Fredericksburg
Marshallville
Mount Eaton
Orrville
Rittman
Shreve
Smithville
West Salem
Wooster (hallintokeskus)
Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 114 520 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (95,7%), mustiin (1,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,8%).
Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 7,1%, 18,6% 5–17-vuotiaita, 9,7% 18–24-vuotiaita, 24,6% 25–44-vuotiaita, 26,3% 45–64-vuotiaita ja yli 65-vuotiaita 13,6%. Köyhyysrajan alapuolella oli vuonna 2009 11,2% asukkaista.
Wayne County Courthouse, Waynen piirikunta
Westfalenin kuningaskunta

Westfalenin kuningaskunta (ransk. Royaume de Westphalie, saks. Königreich Westphalen) oli 2,6 miljoonan asukkaan kuningaskunta Saksassa, joka oli olemassa vuodesta 1807 vuoteen 1813. Siihen kuului Hessen ja muita nykypäivän Saksan alueita. Kuningaskunta oli Ranskan ensimmäisen keisarikunnan vasallivaltio, jota hallitsi Napoleon I:n veli Jérôme Bonaparte.
Westfalenin kuningaskunnan perustaminen sai alkusysäyksensä vuonna 1806 Jenan–Auerstedtin taistelun jälkimainingeissa. Napoleonin kyseisessä taistelussa saavuttama voitto oli Preussin armeijalle siinä määrin tuhoisa, että Saksassa ei ollut enää varteenotettavaa sotilasmahtia, joka olisi voinut vastustaa Napoleonia. Tämä tarjosi Napoleonille tilaisuuden miehittää neljännen liittokunnan sodassa puolueettomiksi julistautuneet Elben länsipuoliset ruhtinaskunnat, kuten esimerkiksi Hessenin vaaliruhtinaskunnan. Vuonna 1807 solmitussa Tilsitin sopimuksessa Preussi joutui luopumaan kaikista Elben länsipuolisista alueistaan. Näistä ja jo aiemmin miehittämistään ruhtinaskunnista Napoleon loi Westfalenin kuningaskunnan, jonka kruunun hän antoi veljelleen Jérômelle. Napoleon myös antoi laatia uudelle valtiolle perustuslain, joka oli lukuisista epäjohdonmukaisuuksistaan ja ristiriidoistaan huolimatta ensimmäinen laatuaan Saksassa. Taloudenpito kuningaskunnassa ei koskaan ollut tasapainoista johtuen Napoleonin vaatimuksista perustaa westfalenilaisia joukko-osastoja Ranskan sotia varten sekä kustantaa ranskalaisten joukkojen ylläpito Westfalenin alueella. Westfalenin kuningaskunta joutui lopulta miehitetyksi ja hajotetuksi kuudennen liittokunnan sodassa Napoleonin vihollisten toimesta hänen kärsittyään tappio Leipzigin taistelussa vuonna 1813.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Westfalenin kuningaskunta Wikimedia Commonsissa
Ranskan vasallivaltiot vallankumoussotien (1792–1802) ja Napoleonin sotien (1803–1815) aikana
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ranskan vasallit | Balkanilla | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit |  |
| Ranskan vasallit | Saksassa | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz |  |
| Ranskan vasallit | Irlannissa | Connaught | Connaught | Connaught |  |
| Ranskan vasallit | Italiassa | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania |  |
| Ranskan vasallit | Alankomaissa | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon |  |
| Ranskan vasallit | Sveitsissä | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Saksassa | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Italiassa | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Alankomaissa | Hollanti | Hollanti | Hollanti |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Puolassa | Varsova | Varsova | Varsova |  |
Masaki Satō

| Masaki Satō> 佐藤優樹 |
| --- | --- |
 Satō lokakuussa 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1999 (ikä 25)
Ammatti:   laulaja  tanssija  malli  näyttelijä 
Muusikko
Laulukielet:  japani
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  piano
Yhtyeet:  Morning Musume (2011–2021)
Levy-yhtiöt:  Zetima 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Masaki Satō (jap. 佐藤 優樹, s. 7. toukokuuta 1999 Hokkaidō) on japanilainen poplaulaja. Hän oli Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Vuoden 1991 Kroatian serbivastaiset mellakat

Vuoden 1991 Kroatian serbivastaiset mellakat olivat Zadarin, Šibenikin ja Splitin kaupungeissa tapahtuneita serbeihin kohdistuneita väkivaltaisia mellakoita, jotka liittyivät serbien ja kroaattien väliseen kamppailuun hajoavassa Jugoslaviassa. Tapahtumat olivat kosto siitä, kun serbit murhasivat kroaatteja. Kroaatit särkivät serbien omaisuutta Zadarissa ja Šibenikissä, sekä protestoivat laivastotukikohdan lähellä Splitissä.
Tausta

Kroatian vuoden 1990 vaalit nostivat valtaan nationalisti Franjo Tuđmanin, joka alkoi ajaa kansallismielistä politiikkaa. Toisaalta Slobodan Milosevicin johtama Serbia pyrki saamaan Kroatian serbialueilla kapinan. Serbiasta tulleet ääriserbit aiheuttivatkin elokuussa 1990 tukkivallankumouksen, ja valtasivat itselleen alueita. Näin syntyi kasvava jännite kapinallisten serbien ja kroaattien välillä. Serbit hyökkäsivät muun muassa kroaattipoliisien kimppuun ja räjäyttelivät pommeja varsinkin Kninissä. 2. toukokuuta 1991 Serbiasta tulleet kovan linjan serbiaktivistit tappoivat 12 kroaattipoliisia Itä-Slavoniassa Borovo Selossa. Tämä herätti kroaateissa pelkoa ja vihaa serbejä kohtaan.
Mellakat

3. toukokuuta serbit tappoivat Polačan poliisipäällikkö Franko Lisican Benkovacin lähellä. Lisican murha suututti hänen kotiseutunsa kroaatteja Bibinjen lähellä, jossa kroaatit polttivat joidenkin paikallisten serbien taloja. Tämän jälkeen joukko Bibinjen nuoria meni Zadariin protestoimaan serbejä vastaan, ja protesti muuttui pian mellakaksi ja yli 100 serbien tai Jugoslavian omistamaa kauppaliikettä tai yritystä joutui ilkivallan kohteeksi. Serbejä oli Zadarissa noihin aikoihin noin 15%.
Koska mellakoijat rikkoivat monien rakennusten ikkunat, tapahtumaa kutsuttiin myöhemmin Zadarin kristalliyöksi (kroatiaksi Zadarska noć kristala) tai Dalmatian kristalliyöksi. Myös Šibenikissä järjestetty serbivastainen mielensoitus muuttui serbien omistamien yritysten ja ajoneuvojen särkemiseksi ja tuhoamiseksi. Ainakin 168 serbikohdetta hajotettiin ja ryöstettiin.
Väkivaltainen riehunta jatkui tuntikausia, ilman että poliisi puuttui tapahtumiin. 6. toukokuuta 1991 mellakoijat tappoivat yhden Jugoslavian armeijan sotilaan ja haavoittivat toista. Serbitiedotusvälineet syyttivät joitain Kroatian hallituspuolue HDZ:n korkeita jäseniä mellakan järjestämisestä. Serbit sanoivat tätä pogromia esimerkiksi serbivastaistesta mielialasta Kroatiassa, jossa oli yli puolen miljoonan asukkaan serbivähemmistö. Kun tähän vielä lisätään, että serbit vertasivat mielellään Tuđmanin hallitusta kymmeniä tuhansia serbejä toisessa maailmansodassa tappaneeseen ustaša-hallintoon, antoivat Dalmatien mallakat osaltaan sytykettä tulevalle Kroatian sodalle.
Tapauksen takia serbejä pakeni Zadarin alueelta. Serbejä pakeni myös muualta kroaattien harjoittaman uhkailun ja muun painostuksen takia.
Aiheesta muualla

Hurst Publishers: The Serbian Project and Its Adversaries (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:1991 Dalmatian anti-Serb riots
Käännös suomeksi
Matti Jylkkä

Matti Jylkkä (1713–1782) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hänen rakentamiaan oli muun muassa Toholammin entinen kirkko. Hänen poikansa oli kirkonrakentaja Simon Silvén.
Wendy Williams (juontaja)

| Wendy Williams |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1964 (ikä 60) Ocean Township, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja, tuottaja
Puoliso:  Kevin Hunter 1999–
Wendy Williams (s. 18. heinäkuuta 1964 Ocean Township, New Jersey) on yhdysvaltalainen radio- ja televisiojuontaja ja kirjailija Vuonna 1993 Billboard-lehti palkitsi hänet vuoden radiopersoonana, ja vuonna 2009 hänet nimettiin Radio Hall of Fameen.
Radiojuontajana Williams on työskennellyt muun muassa Washington DC:ssä, Philadelphiassa, ja erityisesti New Yorkissa. Hän on usein ajautunut riitoihin haastateltaviensa kanssa, ja on tullut useita kertoja erotetuksi työstään. Williams lopetti päivittäisen The Wendy Williams Experience -radio-ohjelman teon heinäkuun lopussa 2009 keskittyäkseen televisiossa esittävän The Wendy Williams Show’n tekemiseen.
Aiheesta muualla

The Wendy Williams Shown'n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wendy Williams (juontaja) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wendy Wasserstein

Wendy Wasserstein (18. lokakuuta 1950 Brooklyn, New York – 30. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Wassersteinin tunnetuimpia töitä on The Heidi Chronicles (1988), joka toi tekijälleen Pulitzer- ja Tony-palkinnot vuonna 1989. Hän käsikirjoitti myös Nicholas Hytnerin elokuvan Hellyyteni kohde.
Elämä

Wasserstein syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, Morris Wassersteinin ja Lola Schleiferin tyttäreksi. Hänen sisaruksistaan toinen on liikemies Bruce Wasserstein. Wendy Wasserstein valmistui vuonna 1976 Yale School of Dramasta, jossa hänen opiskelutoveriensa joukossa oli tuleva näytelmäkirjailija Christopher Durang. Wasserstein sai vuonna 1999 Lucy Jane -tyttären. Wendy Wasserstein ikuoli lymfoomaan 55-vuotiaana tammikuussa 2006.
Matti Jykylä

Matti Jykylä on suomalainen valosuunnittelija ja -taiteilija. Jykylä on Sun Effects -suunnittelukollektiivin perustaja. Hän on kuratoinut Lux Helsinki -valotaidefestivaalia vuodesta 2012 asti.
Martti Viluksela

Martti Johannes Viluksela, vuoteen 1907 Olin  (8. lokakuuta 1889 Lehtimäki – 5. toukokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi yli 40 vuoden ajan rautateiden rakentamisen parissa, vuodesta 1931 koko Suomen ratahankkeissa ja vuodesta 1936 rautateiden rakentamisesta vastanneen rautatiehallituksen rakentamisosaston päällikkönä.
Henkilöhistoria

Martti Vilukselan vanhemmat olivat kappalainen Fredrik Viluksela ja Aiva Salome Cannelin ja puoliso vuodesta 1916 Alice Berner. Viluksela tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1914. Hän oli  Valtionrautateiden ylimääräinen insinööri 1915–1916 ja sitten tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa Petsamon maantierakennusosaston insinööri 1916–1918. Tämän jälkeen Viluksela toimi rautatietutkijana ja osastoinsinöörinä, Oulun-Nurmeksen, Turun-Uudenkaupungin ja Viipurin-Koiviston ratojen rakentamispäällikkö hän oli 1924–1931. Valtionrautateiden 2. luokan ratainsinööriksi Viluksela nimitettiin 1923 ja 1. luokan ratainsinööriksi 1925. Rautatiehallituksen ratarakentamisosaston apulaisjohtajana hän toimi vuodesta 1931 ja johtajana 1935–1957. Jatkosodan aikana Viluksela oli päämajan rautatieosaston päällikkö. Vilukselalla oli runsaasti luottamustoimia ja asiantuntijatehtäviä, hän julkaisi alaltaan useita julkaisuja ja oli muun muassa Tekniikan käsikirjan toimittaja. Hänen kunniakseen lyötätettiin mitali 1954 ja hänelle myönnettiin palveluksistaan kunniamerkki 1955. Eläkkeellä Viluksela toimi Maastotutkimus-yhtiön johtajana.
Julkaisuja

Urakalla suoritettavien pengerrystöiden hinnoittelusta rautatierakennuksilla, 1936
Teknilliset määräykset rautatien rakentamisesta, 1937
Rautatierakennuksien työn järjestelystä, 1937
Uudet radat, 1937
Rautatierakennusosasto, 1937
Rautateiden rakennuksen työkoneista ja niiden käyttökustannuksista, 1941
Liikenteen vaikutus rautatien kunnossapitokustannuksiin, 1942
Piirteitä maamme rautateiden rakennuksesta ja kehityksestä, 1946
Heinolan–Lelkolan ja Lahden–Loviisan rautatiekysymysten nykyinen vaihe: johtaja, dipl. ins. M. Vilukselan Lahden kauppakamarin syyskokouksessa 24. 11. 1955 pitämä esitelmä, 1956
Jyväskylän–Jämsänkosken rautatie ja sen antama taloudellinen tulos, 1960
Uudenkaupungin–Peipohjan rautatie ja sen taloudellinen kannattavuus, 1961
Riihimäen-Forssan-Loimaan rautatie ja sen kannattavuus, 1962
Wendy Melvoin

Wendy Ann Melvoin (s. 26. tammikuuta 1964 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä, joka teki yhteistyötä Princen kanssa tämän taustayhtyeessä The Revolution ja duosta Wendy & Lisa yhdessä Lisa Colemanin kanssa.
Ura

Melvoin tapasi Princen vuonna 1983 harjoitellessaan kitaransoittoa Lisa Colemanin huoneessa. Muutaman päivän päästä Prince pyysi Melvoinia sijaistamaan kitaristi Dez Dickersonia joka ei ollut tullut soundcheckiin. Samana iltana Prince kutsui hänet yhtyeen jäseneksi.
Pian Princen vuonna 1986 valmistuneen albumin Parade jälkeen Coleman ja Melvoin erosivat yhtyeestä ja perustivat duon Wendy & Lisa, joka tunnetaan myös nimellä Girl Brothers.
Melvoin ja Coleman sävelsivät musiikkia tv-sarja Heroesin ensimmäiselle tuotantokaudelle ja teeman tv-sarjaan Nurse Jackie, josta heille myönnettiin Emmy-palkinto vuonna 2010. Marraskuun 2015 puolivälissä he aloittivat työskentelyn amerikkalaisen tv-sarjan Kosketus parissa.
Melvoin soittaa kitaraa Madonnan vuoden 2008 albumilla Hard Candy kappaleessa She's Not Me.
Vesa Enne

| Vesa Enne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1947 Rauma
Kuollut: 24. toukokuuta 1997 (50 vuotta) Porvoo
Ammatti:  laulaja, rumpali, muusikko, näyttelijä
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  iskelmä, rock, country rock
Soittimet:  laulu, rummut
Aiheesta muualla
IMDb Elonet
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Vesa Enne (7. helmikuuta 1947 Rauma – 24. toukokuuta 1997 Porvoo) oli suomalainen iskelmälaulaja ja lapsinäyttelijä.
Muusikonura

Lopetettuaan koulun lyseon neljännellä luokalla vuonna 1962 Enne ryhtyi täysipäiväiseksi muusikoksi keikkaillen ahkerasti. Hän teki Amar Rock-show’ta, Suosikkikarusellia ynnä muuta lähinnä Rauno Lepistön orkesterin kanssa, sekä keikkailua Norjassa ja muutamia radioesiintymisiä.
Vuonna 1965 Vesa Enne siirtyi Kari Kuuvan yhtyeeseen rumpaliksi. Keikat järjesti tunnettu tamperelaisen Tappi Suojasen Viihdeohjelmat Oy. Ajankohdan Kuuva-levytyksiä oli muun muassa "Lärvätsalo Go-Go". Syksyllä 1966 Kuuva lähti armeijaan ja Enne teki Suojasen kautta keikkoja Eemelin saunailtakiertueilla Eemelin, Irwin Goodmanin ja Lasse Liemolan kanssa, kunnes oli Enteen vuoro astua asepalvelukseen.
Armeijan jälkeen Vesa Enne siirtyi Rauno Lepistön tanssiorkesterin laulavaksi rumpaliksi. 1960-luvun lopussa orkesterilla oli peräti kolme laulavaa rumpalia (ei tosin koskaan samanaikaisesti rumpaleina lavalla), eli Enne, Erkki Liikanen ja Timo Tervo. Myös Pekka Loukiala toimi orkesterin laulusolistina näihin aikoihin.
1960-luvun lopulla kolmikko Enne, Liikanen & Tervo jättivät yhtyeen ja jatkoivat kolmistaan musiikin parissa mm. nimellä Heput, ja sittemmin omilla nimillään. Vuosina 1969–1971 Enne ja Liikanen julkaisivat muutaman singlen ja puolikkaan LP:n Blue Masterille nimellä Heput (LP:n toisen puolen kappaleet esitti Kari Purhonen). Vuonna 1972 ilmestyi kolmikolta Enne, Liikanen, Tervo LP "On ihmeen hyvä tulla kotiin".
Muusikonura > Karma

1972 Vesa Enne sekä Timo Tervo siirtyivät vasta perustettuun Karma-yhtyeeseen ja 1973 ilmestyi yhtyeen ensisingle "Wig-Wam-Bam", joka oli suomenkielinen cover-versio Sweetin samannimisestä hitistä. Sweet-linjalla jatkettiin vielä seuraavillakin singleillä. Keväällä 1973 Enne kuitenkin lähti perustamaan Kosmos-yhtyettä, jolta ilmestyi seuraavana vuonna oma LP. Kesän 1974 yhtye soitti Dannyn kesäkiertueella. Jo seuraavana vuonna Kosmoksen yhteistyö alkoi rakoilemaan, ja Vesa Enne palasi takaisin Karmaan.
Kesällä 1976 levytettiin Karman suurin hitti "Hyvää huomenta, Suomi" (alkuper. "City of New Orleans"), joka viitoitti bändin linjaa enemmän countryrockin suuntaan. Samoilla linjoilla jatkettiin myös saman nimisellä LP:llä. Välillä Enne kävi tekemässä singlen Timo Tervon kanssa, sekä yhden soolosinglen ja pari rock'n'roll kappaletta kokoelma-LP:lle. 1977 Karma julkaisi kaksi singleä lisää ja 1978 LP:n "Morjens, Karma", jonka jälkeen Vesa Enne erosi Karmasta ja ryhtyi studiomuusikoksi, laulaen taustoja kymmenille artisteille, mm. Pepe Willbergille ja Katri Helenalle. Samana vuonna Enne ja kaksi muuta taustalaulajaa Ami Jaara ja Kalle Fält tekivät nimellä JEF (eli Jaara, Enne, Fält) singlen "Tuuli kääntyä voi".