stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laulu Igorin sotaretkestä
Yhdistäminen eri kansojen kulttuuriperintöön

Runoelma on syntynyt aikana, jolloin itäslaavit eivät vielä olleet jakautuneet venäläisiksi, ukrainalaisiksi ja valkovenäläisiksi. Siksi sitä voidaan pitää näiden kansojen yhteisenä perintönä.
Svjatoslav Hordynskyin ja Marko Robert Stechin mukaan kukaan vakavasti otettava tutkija ei kiistä sitä, että laulu on kirjoitettu Ukrainassa ja että semanttisesti ja poeettisesti sen ominaispiirteet ovat ukrainaa. Koska se on Kiovan Rusin kirjallinen merkkiteos, kaikki kolme itäslaavilaista kansakuntaa katsovat sen kuuluvan omaan kirjallisuuteensa. Hordynskyi ja Stech huomauttavat, että poliittisen tilanteen vuoksi tutkimusta ovat kuitenkin hallinneet venäläiset tutkijat.
Teos on käännetty useita kertoja nykyukrainaksi, nykyvenäjäksi ja muille kielille. Jaakko Rugojevin venäjästä tekemä suomennos ilmestyi Petroskoissa vuonna 1953.
Suomennos

Laulu Igorin sotaretkestä. Suom. Jaakko Rugojev. Dmitri Lihatšovin esipuheen suom. Urho Ruhanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1953.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laulu Igorin sotaretkestä Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Слово о полку Игореве on Wikiaineistossa (venäjäksi)
Laulu Igorin sotaretkestä Krugosvet-tietosanakirjassa (venäjäksi)
Erinin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Erin Ylisfestareilla, Ylöjärvellä elokuussa 2012.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 4 |  |
| ↙Singlet | 26 |  |
| ↙Musiikkivideot | 3 |  |
Tämä artikkeli on suomalaisen poplaulaja Erinin diskografiasta.
Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Hunningolla |  Julkaistu: 25. toukokuuta 2011  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / digitaalinen | 4  | 59 600+ (Tuplaplatinaa) |
| Sä osaat! |  Julkaistu: 7. kesäkuuta 2013  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / digitaalinen | 1  | 27 900+ (Platinaa) |
| Seliseli |  Julkaistu: 11. marraskuuta 2016  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | 11  |  |
| Miljoona vastausta |  Julkaistaan: 26. elokuuta 2022  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / LP / digitaalinen | 3  |  |
Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista  | Listasijoitukset> Lataus-lista  | Listasijoitukset> Radio- lista  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Sarah” | 2008 | — | — | — |  |
| ”Vanha nainen hunningolla” | 2011 | 8  | 7  | 9  | Hunningolla |
| ”Popeda” | 2011 | 15  | 15  | 6  | Hunningolla |
| ”Vanha sydän” | 2011 | — | 13  | 7  | Hunningolla |
| ”On elämä laina” | 2012 | — | 27  | 6  | Hunningolla |
| ”Ei taida tietää tyttö” | 2013 | 9  | 4  | 1  | Sä osaat! |
| ”Toiset mimmit” | 2013 | — | 20  | 3  | Sä osaat! |
| ”Älä tule hyvä tyttö” | 2013 | — | — | 9  | Sä osaat! |
| ”Sydäntä särkee” | 2016 | — | 5  | 22  | Seliseli |
| ”Kohta hänen” | 2016 | — | — | 10  | Seliseli |
| ”Seliseli” | 2017 | — | — | — | Seliseli |
| ”Kun tänään lähden” | 2017 | — | 29  | — | Anssi Kela & isot biisit |
| ”Mä hiihdän” | 2019 | 14  | 6  | — | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| ”Muitaki ihmisii” | 2019 | — | — | — | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| ”Paluu tulevaisuuteen” (Erin feat. Jonna Geagea) | 2019 | — | 2  | — | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| ”Sinä olet minun” | 2019 | — | — | — | Vain elämää – kausi 10, ensimmäinen kattaus |
| ”Nuori nero” | 2019 | 16  | 8  | — | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| ”Tässä nää nyt on” | 2019 | 15  | 5  | 14  | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| ”Ei susta huomaa” | 2019 | — | — | — | Vain elämää – kausi 10, toinen kattaus |
| ”Joulutaivas tähtineen” | 2019 | — | — | — | Vain elämää – joulu |
| ”Tonttuparaati” | 2019 | — | — | 23  | Vain elämää – joulu |
| ”Jouluna saa” | 2019 | — | — | 19  | Vain elämää – joulu |
| ”Yhtenä sunnuntaina” | 2020 | 5  | — | 1  | Miljoona vastausta |
| ”Niinku koko ajan” | 2021 | 20  | — | 24  | Miljoona vastausta |
| ”Anna mun rakastaa” | 2022 | 10  | — | 2  | Miljoona vastausta |
| ”Päivii niit” | 2022 | — | — | 66  | Miljoona vastausta |
Singlet > Muut singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista  | Listasijoitukset> Lataus-lista  | Listasijoitukset> Radio- lista  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Siskoni” (Laura Närhi feat. Erin) | 2012 | — | 9  | 1  | Tuhlari |
| ”Seuraava” (Nopsajalka feat. Erin) | 2014 | — | — | 4  | Sun |
| ”Aamukuuteen” (Antti Tuisku feat. Erin) | 2017 | 1  | 1  | 1  | Anatude |
| ”Ensimmäinen rodeo” (Rodeo) | 2017 | — | — | 29  |  |
| ”Mieti mitä sä teet” (Rodeo) | 2025 | 46  | — | 33  |  |
Singlet > Muut listasijoitukset

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista  | Listasijoitukset> Lataus-lista  | Listasijoitukset> Radio- lista  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Nahkatakkinen tyttö” | 2012 | — | 25  | — | Vain elämää |
| ”Vapaa” | 2012 | 8  | 7  | — | Vain elämää |
| ”Vasten auringon siltaa” | 2012 | 15  | 9  | — | Vain elämää |
| ”Mitä tänne jää” | 2012 | 1  | 1  | 7  | Vain elämää jatkuu |
| ”Jos menet pois” | 2012 | — | 27  | — | Vain elämää jatkuu |
Musiikkivideot

Vanha nainen hunningolla (2011 – Ohj. Miika Ullakko)
Vanha sydän (2011)
Toiset mimmit (2013)
Elisabet Laurila

Elisabet ”Liisa” Laurila (12. kesäkuuta 1913 Tuulos – 23. maaliskuuta 2004) oli suomalainen runoilija.
Elisabet Laurila oli tuuloslaisen maanviljelijäperheen tytär ja kävi koulunsa Hämeenlinnassa. Hän opiskeli Helsingin Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi harjoittelijana Kotimaa- ja Ajan Suunta -lehdissä. Hyvät arviot saanut esikoisjulkaisu, proosateos Johanna (1944), kertoo perheen tragedioista lapsen näkökulmasta. Neljäs julkaistu teos, runokokoelma Aurinko laskee vuorille (1948), toi Laurilalle taiteen valtionpalkinnon. Elisabet Laurila ei työssään noudattanut runouden valtavirtauksia, vaan sanoi pyrkivänsä olemaan alkuperäinen ja aito. Hän julkaisi uransa aikana viisi proosateosta ja viisi runokokoelmaa, viimeisen vuonna 1978.
Laurila toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana 1944–1946, mistä hän siirtyi mainostoimisto SEKiin ennen kuin jäi vapaaksi taiteilijaksi. Hän asui noin 25 vuotta Pariisissa puolalaissyntyisen taidemaalari Zygmunt Schreterin (1896–1977) avopuolisona, talvet vuosina 1950–1961 ja ympärivuotisesti 1961–1977. Schreterin kuoltua Laurila palasi vuonna 1978 Suomeen ja asettui loppuiäkseen synnyinseudulleen Tuuloksen Juttilaan.
Laurilan lahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston Hämeen rahaston yhteyteen Elisabet Laurila-Schreterin rahasto, jonka tehtävänä on edistää kantahämäläistä kirjallisuutta ja impressionistista kuvataidetta.
Teoksia

Nuoret runoilijat 1943. WSOY 1943. Sisältää runoja seuraavilta kirjoittajilta: Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala.
Johanna.  Tammi 1944
Aurinkoniitty : runoja.  Tammi 1945
Hilliton sydän : romaani.  Mantere, Helsinki 1946
Aurinko laskee vuorille : runoja, kuvittanut Tapio Tapiovaara.  Otava 1948
Kesäyö : kolme novellia.  Pellervo, Helsinki 1955
Pikku Kristiina.  Kuva ja sana, Helsinki 1960
Elisabetin runoja, esipuhe Jean Rousselot.   Omakustanne, Pariisi 1972
Unohtumaton kuukausi.   Omakustanne, Pariisi 1975
Kootut runot.  Karisto 1978
Kirjallisuutta

Juri Nummelin: Unohdetut kirjailijat 2. BTJ Kustannus 2007. ISBN 978-951-692-685-1.
Sinikka Häppölä: Elisabet Laurila - unohdettu unohtumaton. Mediapinta 2008. ISBN 978-952-498-029-6.
Aiheesta muualla

Suomen kuvittajat -blogi: Rut Brykin kansikuva Elisabet Laurilan esikoisteokseen Johanna
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Muut:  IdRef
Jim Lea

Jim Lea vuonna 1973.
James Whild ”Jim” Lea (s. 14. kesäkuuta 1949 Wolverhampton, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko, joka soitti bassoa, viulua, kitaraa sekä kosketinsoittimia glamrock-yhtyeessä Slade.
Lapsena Lea soitti sekä klassista musiikkia orkesterissa että kevyempää musiikkia yhdessä koulukavereidensa kanssa. Lea soitti ainakin kolmessa eri yhtyeessä ennen liittymistään In Betweensiin, jossa Noddy Holder, Dave Hill ja Don Powell jo soittivat. Myöhemmin yhtyeestä kehittyi Slade, jossa hiljaisimpana ja ehkä musiikillisesti lahjakkaimpana Jim Lea räätälöi suurimman osan hiteistä yhdessä laulaja Noddy Holderin kanssa.
Lebor Gabála Érenn

Sivu 53 Leinsterin kirjasta, jossa ovat mukana myös Lebor Gabála Érenn -kokoelman tarut.
Lebor Gabála Érenn, nykyiiriksi Leabhar Gabhála Éireann ja englanniksi The Book of Invasions, on keskiaikainen kokoelma runo- ja proosamuotoisia irlantilaisia myyttejä. Kirja kertoo irlantilaisten alkuperästä ja Irlannin myyttisistä alkuasuttajista.
Lebor Gabála koottiin yhteen 1100-luvulla, mutta se perustuu jo 500–600-luvuilla luostareissa kirjoitettuihin Irlannin kansojen historiankirjoihin. Kirja kuvaa Irlannin myyttisiä valloituksia ennen vedenpaisumusta. Keskeisessä osassa on jumalten heimo Tuatha Dé Danann, joka tarinoiden mukaan asui Irlannissa ennen Milin poikia eli kelttejä. Keltit ajavat lopulta Tuatha Dé Danannin maanalaiseen valtakuntaan.
Bosnia ja Hertsegovina

Bosnia ja Hertsegovina tai Bosnia-Hertsegovina (bosniaksi, kroatiaksi ja serbiaksi Bosna i Hercegovina, BiH, kyrill. Босна и Херцеговина, БиХ) on valtio Balkanilla. Sen rajanaapureita ovat Kroatia, Montenegro ja Serbia.
Bosnia-Hertsegovinan valtio koostuu kahdesta poliittisesta entiteetistä: Bosnia-Hertsegovinan federaatiosta sekä Bosnian serbitasavallasta. Erillisinä käsitteinä sekä Bosnia että Hertsegovina ovat historiallis-maantieteellisiä eikä niillä nykyään ole hallinnollista merkitystä.
Maantiede

Bosnia-Hertsegovinan naapureina ovat Kroatia lännessä ja pohjoisessa, Serbia idässä ja Montenegro kaakossa. Sillä on kapea kaistale Adrianmeren rantaa. Tämä kaistale erottaa Dubrovnikin alueen muusta Kroatiasta.
Hertsegovina on kolmiomainen alue maan eteläosassa, kolmion yksi kärki koskettaa Adrianmerta. Bosnian pohjoisosa on tasankoa, ja siellä sijaitsee suuri osa viljelymaista. Etelä- ja keskiosat ovat vuoristoisia. 39 % maasta on metsien peitossa. Dinaariset Alpit ulottuvat etelään Serbian ja Montenegron puolelle. Vuoristossa on hiihtokeskuksia, kuten Sarajevo.
Vuoristossa talvet ovat kylmiä ja kesät viileitä ja sateisia. Muualla talvet ovat leudompia ja kesät kuumia ja kuivia. Rannikolla vallitsee välimerenilmasto.
Noin 40 % maasta on metsää, vallitsevina puulajeina mänty, pyökki ja tammi.
Maassa on kolme kansallispuistoa: Sutjeskan kansallispuisto maan eteläosassa lähellä Montenegron rajaa, Kozaran kansallispuisto metsäalueella pohjoisosassa ja Unan kansallispuisto Una-joen varrella maan länsirajalla. Maan korkein vuori Maglić (2386 m) sijaitsee Sutjeskan kansallispuiston alueella. Maan korkein putous Skakavac on 98 metriä korkea.
Historia

Slaavit asuttivat Bosnia-Hertsegovinan alueen 600-luvulla, jolloin siellä asui illyrialaisheimoja, ja 800-luvulla hallinta jakautui Serbian ja Kroatian kuningaskuntien kesken. 1000-luvulla alue tuli Unkarin kuningaskunnan hallintaan, ja noin vuonna 1100 se itsenäistyi omaksi kuningaskunnakseen. Bosnia säilyi itsenäisenä vuoteen 1463, jolloin se liitettiin turkkilaisten johtamaan Osmanien valtakuntaan. Osmanivallan aikana monet asukkaat kääntyivät islaminuskoon.
1800-luvun lopulla slaavilaiset nationalistiliikkeet alkoivat voimistua Bosnia-Hertsegovinassa, ja vuonna 1875 maassa puhkesi talonpoikien kapina osmanien hallintoa vastaan. Serbian, Montenegron ja Venäjän tultua kapinallisten avuksi osmanit luovuttivat Bosnia-Hertsegovinan vuonna 1878 Berliinin sopimuksessa Itävalta-Unkarin hallintaan, vaikka muodollisesti alue säilyi osana Osmanien valtakuntaa. 7. lokakuuta 1908 Bosnia-Hertsegovina liitettiin osaksi Itävalta-Unkaria.
Serbinationalisti Gavrilo Principin murhattua arkkiherttua Franz Ferdinandin Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle ja Eurooppa ajautui ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen Bosnia-Hertsegovinasta tuli osa uutta valtiota, jonka nimeksi tuli vuonna 1929 Jugoslavian kuningaskunta.
Kun Jugoslavia oli joutunut Saksan miehittämäksi vuonna 1941, osa Bosnia-Hertsegovinasta alistettiin kroaattinationalistisen Ustaša-liikkeen hallintaan ja osa annettiin fasistiselle Italialle. Ustašan hallinto tappoi tuhansia serbejä, juutalaisia, romaneja ja Ustaša-liikkeen vastustajia. Josip Broz Titon johtamat kommunistiset partisaanit taistelivat Ustašaa ja saksalaisia miehitysjoukkoja vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen Bosnia-Hertsegovinasta tuli yksi kommunistisen Jugoslavian liittovaltion kuudesta tasavallasta.
Slovenian ja Kroatian erottua Jugoslaviasta vuonna 1991 myös Bosnia-Hertsegovinassa alkoivat kypsyä itsenäistymispyrkimykset. Samalla etnisten ryhmien väliset jännitteet kiristyivät. Kansanäänestyksen jälkeen parlamentti julisti Bosnia-Hertsegovinan itsenäiseksi 5. huhtikuuta 1992. Serbian tukemat bosnian serbit olivat julistaneet oman serbitasavaltansa perustetuksi jo aiemmin 9. tammikuuta, ja alkoi verinen Bosnian sota. Sodan sekavuutta ja väkivaltaisuutta lisäsi kroaattien kääntyminen bosniakkeja vastaan vuonna 1993. Etenkin serbi- ja kroaattijoukot syyllistyivät sotarikoksiin ja etnisin puhdistuksiin, joista suurin oli serbiarmeijan toimeenpanema noin 9 000 srebrenicalaisen miehen ja pojan joukkoteloitus heinäkuussa 1995. Yhdistyneet kansakunnat on tuominnut Srebrenican joukkoteloituksen kansanmurhana. Sota loppui 21. marraskuuta 1995 allekirjoitettuun Daytonin rauhansopimukseen. Vuonna 2007 arvioitiin, että kaikkiaan sodassa kuoli lähes 100 000 ihmistä (vuonna 1994 uhreja oli arvioitu olleen jopa 200 000, mutta tähän arvioon oli laskettu mukaan myös kateissa olleet), ja maasta joutui pakenemaan yli 1,5 miljoonaa, pääosin bosniakkeja.
Hallinnollinen jako

Maa koostuu kolmesta poliittisesta kokonaisuudesta Bosnian serbitasavallasta, Brčkon alueesta ja Bosnia-Hertsegovinan federaatiosta.  Federaatio puolestaan jakautuu kymmeneen kantoniin.
Bosnian Podrinjen kantoni
Hertsegovina-Neretvan kantoni
Kantoni 10
Keski-Bosnian kantoni
Länsi-Hertsegovinan kantoni
Posavinan kantoni
Sarajevon kantoni‎
Tuzlan kantoni
Una-Sanan kantoni
Zenica-Doboj’n kantoni
Kantonien asema on hyvin itsenäinen, niillä on omat lainsäädäntö- ja hallintoelimet. Kantonit on jaettu edelleen 79 kuntaan.
Talous

Bosnia-Hertsegovinan valuutta on Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka (konvertibilna marka/конвертибилна марка). Se otettiin käyttöön vuonna 1996; se oli alkuun sidottu Saksan markkaan suhteessa 1:1. Euron käyttöönoton jälkeen se on sidottu kiinteällä kurssilla euroon.
Bosnia-Hertsegovinan taloudellisesti merkittävimmät luonnonvarat ovat kivihiili, rauta, bauksiitti, mangaani, kupari, kromi ja puu. Muita luonnonvaroja ovat alumiini, lyijy ja sinkki.  Merkittävimmät vientituotteet ovat tekstiilit ja puutavara. Päävientimaat ovat Italia (29 %), Kroatia (18,5 %), Saksa (17,3 %), Itävalta (9,3 %), Slovenia (6,7 %). Päätuontimaat ovat Kroatia (24,3 %), Slovenia (15,5 %), Saksa (13,6 %), Italia (12 %), Unkari (7,6 %), ja Itävalta (6,6 %).
Rautakaivos Ljubija, joka sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Prijedorista, oli jo Jugoslavian aikana Euroopan suurimpia rautakaivoksia. Vuonna 2006 Ljubija tuotti 1,2 miljoonaa tonnia rautamalmia. lähde?
Vuonna 2017 virallinen työttömyysprosentti oli 20, mutta monien virallisesti työttömien on arvioitu tekevän pimeästi töitä.
Talous > Liikenne

Bosnia-Hertsegovinassa on 24 lentopaikkaa, mutta vain seitsemän kiitotiet on päällystetty. Sarajevon kansainvälinen lentoasema on maan suurin.
Rautateitä on 965 kilometriä. Sava-joessa on jokisatamia.
Väestö

Vuoden 1991 väestölaskennassa Bosnia-Hertsegovinan väestöstä 44 prosenttia oli bosniakkeja, 31 prosenttia serbejä, 17 prosenttia kroaatteja ja 6 prosenttia ilmoitti olevansa ”jugoslaaveja”. Vuonna 2000 arvioitiin väestöstä olleen 48 prosenttia bosniakkeja, 37,1 prosenttia serbejä, 14,3 prosenttia kroaatteja ja 0,6 prosenttia muita. Useimmat bosniakit ovat uskonnoltaan muslimeja, serbit ortodokseja ja kroaatit katolisia. Suurin osa väestöstä kutsuu itseään bosnialaisiksi, jotta vältyttäisiin uskonnon sekoittamista arkeen. Suomen kielen kielenhuollon kannalta Bosnia-Hertsegovinan asukkaat ovat kuitenkin bosniahertsegovinalaisia.
Vuonna 2007 arvioitiin, että Bosnia-Hertsegovina saavuttaa todennäköisesti YK:n vuosituhattavoitteista viisi, ja muiden kahden saavuttaminenkin on mahdollista. Nämä kaksi ovat peruskoulutukseen ja kestävään kehitykseen liittyvät tavoitteet.
Kulttuuri

Bosnialaisessa ruokakulttuurissa on vaikutteita sekä Turkista että Itä-Euroopasta. Kaalia ja lihaa syödään paljon. Bosanski lonac on lihakaalipata. Ćevapčići-jauhelihatankoja syödään lepinja-leivän välissä, useimmiten sipulin ja ajvar-nimisen paprikatahnan kanssa. Ćevapit voi olla valmistettu lampaan, porsaan tai naudan jauhelihasta. Suolaisia ja makeita piiraita leivotaan monenlaisia.
Unescon maailmanperintöluettelossa on Bosnia-Hertsegovinasta kaksi kohdetta:  Mehmed Paša Sokolovićin silta Višegradissa sekä Mostarin vanha kaupunki ja vanha silta.
Bosnia ja Hertsegovina osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1993, eikä maa ole saavuttanut niissä vielä yhtään voittoa.
Urheilu

Bosnia-Hertsegovinan historian tärkein kansainvälinen urheilutapahtuma oli Sarajevossa 7.-19. helmikuuta 1984 järjestetyt XIV talviolympialaiset.
Maan suosituin urheilulaji on jalkapallo. Laji sai alkunsa vuonna 1903 mutta sen suosio kasvoi huomattavasti toisen maailmansodan jälkeen. Sarajevo (1967 ja 1984) ja Željezničar (1972) ovat molemmat voittaneet Jugoslavian mestaruuden. Entisen Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa pelasi useita bosnialaisia kuten Josip Katalinski, Dušan Bajević, Miroslav "Ciro" Blažević, Ivica Osim, Safet Susic, ja Mirsad Fazlagić. Merkittävimpiä nykyisiä bosnialaispelaajia ovat muun muassa Vedad Ibišević, Edin Džeko, Sejad Salihović ja Zvjezdan Misimović. Maajoukkue pääsi karsinnoista vuoden 2014 MM-kisoihin.
FIFA rankingissa miesten joukkue on ollut korkeimmillaan sijalla 19 vuonna 2013.
Bosnia-Hertsegovina voitti lentopalloturnauksen vuoden 2004 paralympialaissa. Monet joukkueen pelaajista olivat menettäneet jalkansa Bosnian sodassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bosnia-Hertsegovinan parlamentin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi)
Bosnia-Hertsegovinan hallituksen kotisivut (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi)
Bosnia-Hertsegovinan presidenttineuvoston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi)
Matkaopas aiheesta Bosnia and Herzegovina Wikivoyagessa (englanniksi)
Bosnia and Hertsegovina online: Turismitiedoteportaali (bosniaksi) (kroatiaksi) (serbiaksi) (englanniksi) (saksaksi) (espanjaksi)
Bosnia ja Hertsegovina – sydämen muotoinen maa (Arkistoitu – Internet Archive) (bosniaksi) (englanniksi) (saksaksi)
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Bosnia-Hertsegovina satelliittikuvassa joulukuussa 2002.
Počitelj
Laulukaija

| Laulukaija> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Punahuppukaijat Geoffroyus
Laji::  heteroclitus
Kaksiosainen nimi
 Geoffroyus heteroclitus  Hombron & Jacquinot, 1841 
Katso myös
   Laulukaija Wikispeciesissä   Laulukaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Laulukaija (Geoffroyus heteroclitus) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö

Laulukaija on noin 25 cm pitkä ja painaa noin 160–195 g. Lajista tunnetaan 2 alalajia, G. h. heterolictus ja G. h. hyacinthinus. Sen höyhenpuku on vihreä, tummempi selkäpuolelta ja siipien yläpeitinhöyhenistä. Koiraan pää ja nokka ovat keltaiset ja niska harmaa, naaraan ruskeat. Siiven pienissä peitinhöyhenissä on hohtavan punertava laikku. Iiris on vaaleankeltainen ja jalat harmaanvihreät. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta sen päälaki on vaalean siniharmaa ja vihreänhohtoinen.
Lajin äänet ovat tunnusomaisia ja auttavat huomaamaan hiljaisia ja vaikeasti havaittavia lintuja korkealta lehvästöstä.
Esiintyminen

Laulukaija elää Salomonsaarilla ja Papua-Uusi-Guinean itäpuolen Bismarckinsaarilla. Alalaji hyacinthinusta tavataan vain Rennellin atollilla. Sen populaatio on kooltaan yli 100 000 yksilöä ja sen elinympäristön ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Elinympäristö

Laji elää metsissä ja puutarhoissa, sekä alavilla mailla että vuoristometsissä 1 750 m korkeudelle merenpinnasta.
Lisääntyminen

Lajin pesintä tunnetaan puutteellisest mutta sen arvellaan olevan samanlaista kuin punanaamiokaijan.
Ravinto

Sinisepelkaija syö hedelmiä, siemeniä, kukkia ja niiden nuppuja.
Lauttakylän Auto

| Lauttakylän Auto Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1934
Perustaja:  Heikki Nieminen Vesa Heinonen William Lehtinen Jalmari Keinonen Antti Keinonen
Lakkautettu:  2008
Toimitusjohtaja:  1934–1967 Heikki Nieminen
Kotipaikka:  Huittinen
Toiminta-alue:  Lounais-Suomi
Toimiala:  linja-autoliikenne
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lauttakylän Auto Oy oli viimeksi Koiviston Auto -yhtymän omistama, Satakunnan suurin bussiyritys, ja myös koko Etelä-Suomen mittakaavassa yksi suurimmista liikennöitsijöistä.lähde? Yhtiö liikennöi Satakunnan, Varsinais-Suomen, Uudenmaan, Kanta-Hämeen ja Pirkanmaan maakuntien alueilla.
Kirjallisuutta

Mikola, Tapani: Lauttakylän Auto Oy - 50 vuotta linja-autoliikennettä. Satakunnan Kirjateollisuus 1984, Pori. ISBN 951-99514-1-5.