stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arenzano
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin viralliset sivut (italiaksi)
Genovan metropolikaupunki
Arenzano | Avegno | Bargagli | Bogliasco | Borzonasca | Busalla | Camogli | Campo Ligure | Campomorone | Carasco | Casarza Ligure | Casella | Castiglione Chiavarese | Ceranesi | Chiavari | Cicagna | Cogoleto | Cogorno | Coreglia Ligure | Crocefieschi | Davagna | Fascia | Favale di Malvaro | Fontanigorda | Genova | Gorreto | Isola del Cantone | Lavagna | Leivi | Lorsica | Lumarzo | Masone | Mele | Mezzanego | Mignanego | Moconesi | Moneglia | Montebruno | Montoggio | Ne | Neirone | Orero | Pieve Ligure | Portofino | Propata | Rapallo | Recco | Rezzoaglio | Ronco Scrivia | Rondanina | Rossiglione | Rovegno | San Colombano Certenoli | Sant’Olcese | Santa Margherita Ligure | Santo Stefano d’Aveto | Savignone | Serra Riccò | Sestri Levante | Sori | Tiglieto | Torriglia | Tribogna | Uscio | Valbrevenna | Vobbia | Zoagli
Anna Czakan

| Anna Czakan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Anna Czakan
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1996 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Pituus:  183 cm
Nyk. joukkue:   LP Viesti Salo
Sarja:  Lentopallon Mestaruusliiga
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2015–:   LP Viesti
Anna Czakan (s. 19. heinäkuuta 1996) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseura on Salon Viesti. Czakanin isoisä on puolalainen ja isä englantilainen.
Lentopalloharrastuksen 7-vuotiaana aloittanut keskitorjuja palkittiin 2014 A-tyttöjen SM-lopputurnauksen parhaaksi pelaajaksi joukkueessaan Salon Viesti sijoituttua viidenneksi. Czakan toimi samalla kaudella myös Viestin 1-sarjajoukkueen kapteenina joukkueen yllettyä pudotuspeleihin.
Czakan oli mukana yhdessä Mestarien liigan -ottelussa kaudella 2014–2015 LP Viestin paidassa ja siirtyi seuran liigajoukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Mestaruusliigan lisäksi Czakan on pelannut kaudella myös kasvattajaseuransa 1-sarjajoukkueessa.
Czakan oli voittamassa LP Viestille SM-hopeaa 2016 ja SM-kultaa 2017 ja 2021. Naisten maajoukkueryhmään hänet valittiin ensimmäisen kerran keväällä 2017. Czakan voitti koko liigan LähiTapiolan Pistekilpailun kaudella 2017–2018 tehden myös harvinaiset 50+50 eli yli 50 torjuntaa ja 50 ässää runkosarjassa.
Czakan on valittu Mestaruusliigan kuukauden pelaajaksi tammikuussa 2018 ja lokakuussa 2020.
Czakan on pelannut Suomen maajoukkueessa 15 maaottelua vuoden 2019 loppuun mennessä.
Mestaruusliigan runkosarjassa ja pudotuspeleissä

| Kausi | Seura | Ottelut | Pisteet | Ässät | Torjunnat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015-16 | LP Viesti | 23 | 38 | 14 | 6 |
| 2016-17 | LP Viesti | 23 | 96 | 27 | 20 |
| 2017-18 | LP Viesti | 24 | 253 | 50 | 51 |
| 2018-19 | LP Viesti | 23 | 227 | 32 | 53 |
| 2019-20 | LP Viesti | 27 | 289 | 39 | 65 |

| Kausi | Seura | Ottelut | Pisteet | Ässät | Torjunnat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015-16 | LP Viesti | 1 | 1 | 0 | 0 |
| 2016-17 | LP Viesti | 12 | 56 | 11 | 14 |
| 2017-18 | LP Viesti | 11 | 114 | 13 | 36 |
| 2018-19 | LP Viesti | 10 | 115 | 17 | 34 |
Auno Kerola

Auno Armas Kerola (22. marraskuuta 1907 Rovaniemen maalaiskunta – 26. tammikuuta 1984 Rovaniemi) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kerola ja Loviisa Tervaniemi ja puoliso vuodesta 1934 Kaino Irene Karén. Kerola valmistui rakennusmestariksi Oulun teollisuuskoulun talonrakennuslinjalta 1932, toimi lyhyen aikaa Lapin tie- ja vesirakennuspiirin rakennusmestarina ja meni sitten Metsähallituksen insinööriosastolle piirirakennusmestariksi. Tehtävää hän hoiti vuoteen 1939 asti, jolloin hänestä tuli Kemin kaupungingeodeetin apulainen.
Kerola osallistui talvisotaan ja oli välirauhan aikana Kemin Ajoksen sataman rakennusmestari, mitä työtä hän jatkoi myös kesästä 1943 osallistuttuaan sitä ennen jatkosotaan. Samana vuonna hän oli mukana perustamassa Kemin Rakennus -yhtiötä, joka teki ensin töitä Saksan Lapin armeijalle. Hän hankki yrityksen koko osakekannan ja tuli sen toimitusjohtajaksi 1945. Yhtiö oli yksi merkittävistä jälleenrakentajista Lapissa. Se rakensi muun muassa asuin-, liike-, julkisia ja tuotantotiloja sekä kouluja. Yksi yhtiön kohteista oli saksalaisten sotilaiden hautausmaa Rovaniemellä, suurimpia puolestaan sementtitehdas Kolarissa lähes 600 hengen työmaana. Konkurssiin Kemin Rakennus ajautui 1980-luvun alussa, Kerola oli jäänyt pois sen toimitusjohtajan työstä jo 1970-luvun puolivälissä.
Teollisuusneuvoksen arvonimen Kerola sai 1963. Hänellä oli runsaasti alansa luottamustehtäviä ja hän osallistui Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen, toimintaan. Hän oli myös aktiivinen seurakuntatyössä Rovaniemellä.
Audrey Totter

Audrey Totter
Audrey Totter (20. joulukuuta 1917 Joliet, Illinois – 12. joulukuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa radiossa ja pääsi sitten elokuviin, joista ensimmäinen ilmestyi vuonna 1945.
Tunnettuja roolisuorituksia Totterille kertyi muiden muassa elokuvista Kohtalon tuomio (The Postman Always Rings Twice 1946), Nainen järvessä (Lady in the Lake 1947), Ei epäilty (The Unsuspected 1947), Viimeinen isku (The Set-Up 1949) ja Satimessa (Tension 1950). Hän esiintyi myös television puolella muun muassa sarjoissa Our Man Higgins ja Medical Center.
Aiheesta muualla

Audrey Totter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Astola

Astola on suomalainen sukunimi. Se on ainakin seuraavilla henkilöillä:
Aaro Astola (1904–1981), kenraalimajuri
Jaakko Astola (s. 1949), signaalinkäsittelyn professori
Tiina Astola (s. 1953), oikeusministeriön kansliapäällikkö
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Astolatin Elaine

John William Waterhouse: The Lady of Shalott (1888)
Astolatin Elaine (Elaine of Astolat) on hahmo, joka esiintyy kuningas Arthuriin ja pyöreän pöydän ritareihin liittyvissä tarinoissa. Hän esiintyy joskus myös nimillä Elayne, Elaine of Ascolat tai The Lady of Shalott. Hahmoa ei tule sekoittaa Corbinin Elaineen.
Astolatin Elaine on viaton neito, joka rakastuu syvästi Sir Lancelotiin. Elaine ei kuitenkaan saa vastarakkautta, ja kuolee sen vuoksi suruunsa. Hänen ruumiinsa lipuu veneessä jokea pitkin Camelotiin.
Elainen surullinen hahmo esiintyy jo italialaisessa 1200-luvun kertomuskokoelmassa, tarinassa La Damigella di Scalot. Sittemmin Elainen traaginen tarina on kerrottu muun muassa Alfred Tennysonin runoelmassa The Lady of Shalott, ja hän on ollut suosittu aihe myös kuvataiteessa. Elainen nuoruus sekä hänen puhdas rakkautensa ja traaginen kuolemansa herättivät varsinkin viktoriaanisen ajan yleisössä laajaa ihailua ja sääliä. Myöhemmissä tarinan tulkinnoissa Elainesta on pyritty uhrin sijaan tekemään aktiivisempi hahmo.
Arthur’s Seat

Arthur’s Seat
Arthur’s Seat on Edinburghin kaupungin keskellä, noin 1½ kilometriä Edinburghin linnasta itään, sijaitsevilla Holyroodin kukkuloilla oleva huippu. Arthur’s Seatin huippu kohoaa noin 250 metriä kaupunkia korkeammalle, ja sieltä on erinomainen näköala kaupunkiin. Se on suosittu nähtävyys ja turistikohde.
Geologia

Arthur’s Seat on eroosion kuluttama jäämä kvartäärikaudella syntyneestä ja kivihiilikaudella (noin 350 miljoonaa vuotta) sammuneesta tulivuoresta.
Tarina

Arthur’s Seat mainitaan usein yhtenä mahdollisena tarunomaisen Kuningas Arthurin linnan Camelotin ja "pyöreän pöydän" sijaintipaikkana. Kukkulan nykyinen nimi on väännös keltinkielisestä nimestä (gaeliksi ard na saigheid) eli jousimiesten kukkula.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Canongaten vaakuna.
Arthur’s Seatiltä vuonna 1836 löytyneet salaperäiset puiset hauta-arkkuveistokset.
Aston Key

Aston Key (s. 2000) on australialainen suunnistaja. Tanskan MM-kilpailuissa 2022 Key sijoittui sprintissä viidenneksi. Suunnistuksen maailmancupissa hänen paras saavutuksensa on 19. sija Baselin sprintissä vuonna 2019. Juniorien MM-kilpailuissa Key saavutti sprintin maailmanmestaruuden ja pronssia pitkällä matkalla vuonna 2019. Hän edustaa seuratasolla Turun Suunnistajia.
Antón García Abril

Antón García Abril (19. toukokuuta 1933 Teruel – 17. maaliskuuta 2021) oli espanjalainen säveltäjä ja muusikko.
Teokset

Anton Garcia Abril on säveltänyt niin orkesterille kuin instrumentaali- ja vokaaliteoksiakin. Hän on säveltänyt musiikkitaustan useisiin elokuviin ja televisiosarjoihin kuten El Hombre y la Tierra, Fortunata y Jacinta, Anillos de oro, Segunda ensenanza, Brigada Central, Ramon y Cajal, ja Compuesta y sin novio.
Vuonna 1966 hän sävelsi soundtrackin elokuvaan Adios, joka on Franco Neron tähdittämä spagettiwestern. Vuonna 1969 hän työsti espanjalaisen ohjaaja Rafael Romero Marchentin kanssa musiikin toiseen spagettiwesterniin Manos torpes.
Arthur von Auwers

| Arthur von Auwers |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12.  syyskuuta 1838 Göttingen, Saksa
Kuollut: 24. tammikuuta 1915 (76 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Eduard Luther
Tutkimusalue:  Astrometria
   
Georg Friedrich Julius Arthur von Auwers (12.  syyskuuta 1838 Göttingen, Saksa – 24. tammikuuta 1915 Berliini) oli saksalainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura

Auwers opiskeli tähtitiedettä Göttingenin yliopistossa. Hän siirtyi Königsbergin yliopistoon ja tuli vuonna 1859 assistentiksi sikäläiseen observatorioon. Vuonna 1862 hän suoritti opintonsa menestyksekkäästi ja väitteli tohtoriksi Procyon-kaksoistähden liikkeestä.
Auwers hän teki erittäin tarkkoja havaintoja ja laskelmia tähtien sijainneista ja liikkeistä. Niiden ansiosta hän pystyi kehittämään erittäin tarkkoja tähtiluetteloita. Auwers muistetaan myös kaksoistähtien havainnoistaan ja erityisesti siitä, että hän oli laskenut tarkasti Siriuksen ja Procyonin seuralaistähtien kiertoradat ennen kuin teleskoopit olivat riittävän tehokkaita niiden visuaaliseen havainnointiin. Hän järjesti retkiä Egyptiin ja Chileen Venuksen ylikulun tarkkailemiseksi, jotta Maan ja Auringon välinen etäisyys voitiin mitata tarkemmin. Hän aloitti hankkeen kaikkien saatavilla olevien tähtikarttojen yhdistämiseksi, mikä oli alkanut hänen vuonna 1862 julkaisemastaan tähtisumujen luettelosta.
Vuonna 1866 Auwersista tuli Preussin tiedeakatemian varsinainen jäsen ja vuonna 1878 sen fysikaalis-matemaattisen jaoston pysyvä sihteeri. Vuonna 1873 hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtaja ja vuonna 1904 kunniajäsen. Vuonna 1879 hänet valittiin Royal Societyn ulkomaiseksi jäseneksi. Vuonna 1880 hänet valitsi jäseneksi Amerikan tiedeakatemia. Hänet valittiin myös Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arthur von Auwers Wikimedia Commonsissa
Australian Associated Press

Australian Associated Pressin (AAP) logo
Australian Associated Press (AAP) on Australiassa toimiva kansallinen uutistoimisto. Sen perustivat vuonna 1935 kustantamot Fairfax ja The Herald and Weekly Times (HWT).
AAP työllistää yli 175 toimittajaa, jotka työskentelevät kaikissa Australian osavaltioissa ja territorioissa. Sillä on kirjeenvaihtajat Port Moresbyssä, Lontoossa, Aucklandissa, Jakartassa ja Los Angelesissa. Lisäksi AAP:llä on avustajia Yhdysvalloissa, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. AAP: n kotimaista uutisointia täydentävät suuret kansainväliset uutistoimistot.
AAP:n omistaa neljä australialaista uutistoimistoa: News Limited (45%), Fairfax (45%), The West Australian -lehden julkaisija West Australian Newspapers (8%) sekä Rural Press Limited (2%). Yhdessä nämä yritykset julkaisevat valtaosan Australiassa ilmestyvistä sanomalehdistä.
AAP: n pääpaino on päivittäisten uutisten toimittaminen, mutta se toimittaa myös viihdeuutisia, reportaaseja, mielipidekirjoituksia, täytetarinoita sekä valokuvia. sen päätoimittajana työskentelee Tony Gillies.
Vuonna 1990 AAP:n Telekommunikaatio-liiketoiminta yhtiöitettiin AAPT:hen, jonka nykyään omistaa Telecom New Zealand.
Aiheesta muualla

Australian Associated Press (Arkistoitu – Internet Archive)
Australian Communications ja Media Authority
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Australian Associated Press
Käännös suomeksi
Australialainen lihapiirakka

Australialainen lihapiirakka
Australialainen lihapiirakka (engl. Australian meat pie, ”Aussie pie” tai ”Aussie meat pie”) on Australiassa erittäin suosittu ruoka. Se on yleensä kädessä pidettävän kokoinen ja sen sisällä on jauhelihaa ja kastiketta, sipulia, sieniä ja juustoa. Ruokaa pidetään Australian kansallisruokana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australialainen lihapiirakka Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Meat pie (Australia and New Zealand)
Käännös suomeksi
Baby Phat

Baby Phatin logo.
Baby Phat on yhdysvaltalaisen Kimora Lee Simmonsin luoma vaatemerkki. Merkin alla myydään vaatteita, kenkiä, laukkuja, koruja, lastenvaatteita ja alusasuja. Baby Phatin vaatteet ovat keskimääräistä kalliimpia.
Ars Magica

| Ars Magica |
| --- | --- |
Suunnittelija:  Jonathan Tweet, Mark Rein-Hagen
Julkaisija:  Lion Rampant (en)
Julkaisuvuosi:  1987
Tyylilaji:  pöytäroolipeli ja multiple perspectives role-playing (d) (käännä suomeksi)
Ars Magica (suom. taikuuden taide) on Jonathan Tweetin ja Mark Rein-Hagenin kehittämä roolipeli. Peli sijoittuu niin sanottuun "Myyttiseen Eurooppaan", joka on keskiaikainen Eurooppa, jossa sen aikaiset uskomukset ovat tosia: keijut ja haltijat asuttavat metsiä, maagit käyttävät taikavoimia, hirviöt syövät lapsia jne..
Pelissä pelaajat ovat maageja, jotka hallitsevat voimakkaita loitsuja. Pääpaino on itse taikuuden lisäksi maagien välisessä politiikassa. Maagit muodostavat yhteisön (Order of Hermes), joka jakautuu huoneisiin (houses). Huoneet kilpailevat ja juonivat keskenään, mikä muodostaa monien mielestä pelin suolan.
Säännöt

Erityistä Ars Magicassa sen ilmestyessä oli etenkin se, että toisin kuin monet muut ensimmäiset roolipelit, se ei pyrkinyt siihen, että pelaajien hahmot olisivat ominaisuuksiltaan tasavertaisia tai tasapainossa. Pelaajat muodostavat usealla hahmolla ryhmän, johon kuuluu maagien lisäksi palvelijoita, sotureita ja muita maageihin verrattuna heikkoja hahmoja. Järjestelmä mahdollistaa myös kiertävän pelinjohtajuuden.
Pelin magiajärjestelmää kuvataan edelleen yhdeksi roolipelien parhaista. Maageilla ei ole pelkästään ennalta määrättyjä loitsuja, vaan säännöt mahdollistavat kussakin tilanteessa tarvittavien spontaanien loitsujen luomisen. Spontaanit loitsut eivät ole yhtä voimakkaita kuin ennalta opetellut, mutta ne tuovat loitsujärjestelmään huomattavasti joustavuutta.
Historia

Lion Rampant Games julkaisi Ars Magican ensimmäisen ja toisen laitoksen 1980-luvun lopulla. 1990-luvun alussa pelin julkaisuoikeudet siirtyivät White Wolfille, jonka Rein-Hagen oli perustanut. White Wolf julkaisi pelin kolmannen laitoksen. Ars Magica myytiin Wizards of the Coastille, mutta juuri ennen neljännen laitoksen ilmestymistä oikeudet myytiin Atlas Gamesille. Viides laitos ilmestyi vuoden 2004 lopulla.
Ars Magica ja World of Darkness

White Wolfin vanhan World of Darkness -roolipelimaailma, jonka Mark Rein-Hagen myös alun perin loi, sisältää viitteitä Ars Magican myyttiseen Eurooppaan. Esimerkiksi Ars Magican vanhemmissa laitoksissa Tremere-nimisen maagien huoneen usea maagi muuttui vampyyreiksi tavoitellessaan valtaa ja yhä voimakkaampia taikavoimia. World of Darknessin Vampire: The Masquerade -pelin maailmassa Tremere on vampyyriklaani, joka syntyi keskiajalla maagien havitellessa kuolemattomuutta. Mage: The Ascension -pelin maageilla on klaani nimeltä Order of Hermes. Nämä ovat jäänteitä ajalta, jolloin White Wolf julkaisi Ars Magicaa.
Ars Magican ja World of Darknessin yhteydet alkoivat heiketä jo pelin neljännessä laitoksessa. Viidennen laitoksen toimittaja David Chart päätti irrottaa lopullisesti Ars Magican maailman World of Darkness -jatkumosta. Viidennessä laitoksessa ei ole enää lainkaan viittauksia vampyyri-Tremereihin ja kyseisiä tapahtumia ei virallisen kaanonin mukaan koskaan tapahtunut.
Triviaa

Legendan mukaan Rein-Hagen suostui siihen, että sääntökirjan kannessa on ensin Jonathan Tweetin nimi sillä ehdolla, että hänen nimensä kirjoitetaan muodossa Mark Rein•Hagen.
Autenttisuus

Autenttisuus viittaa alkuperän aitouteen.
Autenttinen tuote tai palvelu, alkuperäisen tarjoajan tuote tai palvelu
Autenttisuus filosofiassa; erityisesti eksistentialismin käsite, uskollisuus omalle persoonallisuudelle ulkoisen maailman paineissa.
Autenttisuus historianelävöittämisessä; esineen, toiminnan, tavan tms. sopivuus siihen aikakauteen, jota on tarkoitus kuvata.
Autenttisuus eli aitous, väärentämättömyys taiteessa
Autenttinen oppiminen
Autenttinen tentti, luonnollinen tentti
Autenttinen on kirkkosävellaji, jossa asteikko ulottuu perussävelestä sen oktaaviin. Vastakohta: plagaalinen.
Aslak Laiti

Aslak Laiti (2. heinäkuuta 1837 Kostejärvi, Utsjoki – 10. marraskuuta 1895 Lappee) oli ensimmäinen valtion virkamieheksi Suomessa päässyt saamelainen, toimittuaan ensin opettajana ja kääntäjänä.
Laitin vanhemmat olivat kalastajalappalainen David Laiti ja Anni Varsi. Poropaimenena toiminut Laiti sai rippikoulun käytyään opetusta kirjoitustaidossa Utsjoen kirkkoherra Antti Andelinilta ja hän toimi jo 19-vuotiaana itsekin saamelaisten lasten opettajana. Hän muutti 1859 Andelinin mukana Paltamoon jonne tämä siirtyi kirkkoherraksi. Andelin järjesti Laitin vuonna 1859 Kuopion opettajaseminaariin, josta hän valmistui opettajaksi 1861. Hän oli opettajana kaksi ja puoli vuotta Utsjoella ja Inarissa. 1862 hän käänsi utsjoenlapiksi A.F. Boreniuksen laatiman luvunlaskun eli aritmetiikan oppikirjan sekä kirkkoherra Antti Andelinin kanssa 1863 Martti Lutherin pienen postillan. Vuonna 1865 hän muutti Kittilään.
Sittemmin Laiti vaihtoi alaa, toimien aluksi kirjurina ja myöhemmin Oulussa lääninhallituksen ylimääräisenä kanslistina. Vuonna 1870 hän oli paikallisten olojen tuntijana mukana Ivalojoen kultamaille järjestystä valvomaan lähetetyssä komennuskunnassa. Pian tämän jälkeen hän suuntasi Pietariin ja pääsi siellä lehtiuutisiin pelastettuaan tammikuussa 1871 Nevajoella jäihin pudonneen luistelemassa olleen aatelisneidon. Saman vuoden kesällä hänet nimitettiin vastavalmistuneen Vesijärven kanavan kaitsijaksi Asikkalaan. Laiti hoiti tätä tehtävää aina vuoteen 1887 saakka, jolloin hänet valittiin Taipaleen ja Konnuksen kanavien hoitajaksi Leppävirralle.  Keväällä 1895 hänestä tuli Saimaan kanavan pääkasööri, mutta jo marraskuussa hän teki itsemurhan hirttäytymällä. Teon syynä saattoi olla pitkäaikaisen kuumesairauden aiheuttama masennus, taloudellisia vaikeuksia hänellä ei ollut ja myös kanavan raha-asiat olivat kunnossa.
Laiti sai aikanaan niin paljon julkisuutta, että hän oli mukana vuonna 1881 ilmestyneessä Biografisessa Nimikirjassa, vuonna 1927 ilmestyneessä Kansallisessa elämäkerrastossa sekä vuonna 1955 ilmestyneessä Suomen elämäkerrastossa.
Laitin puoliso vuodesta 1883 oli merikapteeni ja laivuri Josef Wahlgrenin tytär Maria Olivia Wahlgren (k. 1938).
Andrew Johnson

| Andrew Johnson |
| --- | --- |

Yhdysvaltojen 17. presidentti
 15. huhtikuuta 1865 – 4. maaliskuuta 1869  
Varapresidentti:  –
Edeltäjä:  Abraham Lincoln
Seuraaja:  Ulysses S. Grant
Yhdysvaltojen 16. varapresidentti
 4. maaliskuuta 1865 – 15. huhtikuuta 1865  
Presidentti:  Abraham Lincoln
Edeltäjä:  Hannibal Hamlin
Seuraaja:  Schuyler Colfax
Yhdysvaltain senaattori Tennesseestä
 4. maaliskuuta 1875 – 31. heinäkuuta 1875  
Edeltäjä:  William Gannaway Brownlow
Seuraaja:  David M. Key
 8. lokakuuta 1857 – 4. maaliskuuta 1862  
Edeltäjä:  James C. Jones
Seuraaja:  David T. Patterson
Tennesseen sotilaskuvernööri
 12. maaliskuuta 1862 – 4. maaliskuuta 1865  
Edeltäjä:  Isham G. Harris (kuvernööri)
Seuraaja:  William Gannaway Brownlow (kuvernööri)
Tennesseen 15. kuvernööri
 17. lokakuuta 1853 – 3. marraskuuta 1857  
Edeltäjä:  William B. Campbell
Seuraaja:  Isham G. Harris
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Tennesseen 1. vaalipiiristä
 4. maaliskuuta 1843 – 3. maaliskuuta 1853  
Edeltäjä:  Thomas Dickens Arnold
Seuraaja:  Brookins Campbell
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1808 Raleigh, Pohjois-Carolina
Kuollut: 31. heinäkuuta 1875 (66 vuotta) Carterin piirikunta, Tennessee
Ammatti:  räätäli
Puoliso:  Eliza McCardle Johnson
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  Ei mikään
 Nimikirjoitus
Andrew Johnson (29. joulukuuta 1808 – 31. heinäkuuta 1875) oli Yhdysvaltojen 17. presidentti (1865–1869). Hän toimi ennen presidentiksi nousuaan räätälinä sekä edustajana useissa Tennesseen paikallishallinnoissa ja Yhdysvaltain kongressissa. Sisällissodan aikana hän oli Konfederaation ainoa Unionille lojaali senaattori vaikka henkilökohtaisesti kannattikin orjuutta.
Johnson nousi presidentiksi Abraham Lincolnin salamurhan jälkeen 15. huhtikuuta 1865. Presidenttinä hän pyrki jarruttamaan orjuuden lakkauttamista ja ajautui tämän takia riitaan kongressin kanssa. Johnson oli ensimmäinen presidentti, jonka kongressi asetti virkasyytteeseen. Johnsonia pidetään nykyisin yhtenä maan kaikkien aikojen huonoimmista presidenteistä.
Nuoruus

Johnsonin suvulla on skotlantilais-irlantilaiset ja englantilaiset juuret. Andrew Johnson syntyi hirsimökissä Raleighissa Pohjois-Carolinassa 29. joulukuuta 1808. Hänen isänsä Jacob Johnson toimi tavernan portieerina ja kuoli Andrew’n ollessa kolmevuotias. Jacobin vaimo Mary ”Polly” McDonough Johnson toimi pyykkärinä ja ompelijana. Johnsonit elivät köyhissä oloissa, eikä Andrew käynyt lainkaan koulua. Hän pääsi kuitenkin teini-ikäisenä räätälin oppipojaksi ja ryhtyi itsenäiseksi räätäliksi vuonna 1826 Greenevillessä Tennesseessä. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Eliza McCardlen kanssa. Pari sai viisi lasta. Eliza opetti Johnsonia kirjoittamaan ja laskemaan, ja näiden taitojen ansiosta Johnson sai hankituksi riittävästi varoja oman tilan ostoon. Hän käytti tilallaan useita mustia orjia.
Räätälintöitä tehdessään Johnson palkkasi työntekijän lukemaan hänelle kirjoja ja Yhdysvaltain perustuslakia, joista jälkimmäistä Johnson pystyi myöhemmin siteeraamaan suurimmaksi osaksi ulkomuistista. Naimisiin mentyään Eliza Johnson luki miehelleen myös kirjoja sivistäessään tätä. Eliza kannusti Andrewia jatkamaan koulutustaan ja parantamaan puhetaitojaan, mutta toisin kuin väitetään, hän ei kuitenkaan varsinaisesti opettanut miestään lukemaan ja kirjoittamaan.