stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuin uni ja varjo

| Kuin uni ja varjo |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Yrjö Norta Toivo Särkkä
Käsikirjoittaja:  Toivo Särkkä
Perustuu:  Eino Railon romaaniin Kuin uni ja varjo (1935)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Martti Similä
Kuvaaja:  Theodor Luts
Leikkaaja:  Yrjö Norta
Lavastaja:  Karl Fager
Pääosat:  Yrjö Tuominen Ansa Ikonen Ester Toivonen Jorma Nortimo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  26. syyskuuta 1937
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuin uni ja varjo on Toivo Särkän ja Yrjö Nortan ohjaama elokuva, joka on valmistunut vuonna 1937. Elokuva perustuu Eino Railon samannimiseen romaaniin vuodelta 1935, joka on kirjailija Railon omakohtaisten kokemuksien muisteloa.
Railon romaani oli menestys ja ehti jo nopeasti neljänteen painokseen. Sen tapahtumien ajankohta on vuosi  1904, mutta elokuvassa ne on siirretty 1930-luvulle. Elokuvan nimi on vanhan herännäisvirren säkeestä "Mun elon' kuin warjo ja uni tääll'". Nykyisessä virsikirjassa säe kuuluu virteen 622 "Minä vaivainen oon, mato, matkamies maan".
Juoni

Ylioppilas Yrjö saapuu maanmittaustöihin Pohjanmaan körttiläisseudulle ja asettuu asumaan Ylitalon taloon. Talon leski-isännällä on kaksi tytärtä, uskovainen Johanna ja lapsesta saakka rampana elänyt Eliina. Yrjö rakastuu Eliinaan, ja Johannaa kosiskelevat samaan aikaan Talvitien talon isäntä Juho ja Huhdan Akseli.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva saa niin kiitosta kuin moitettakin. Myönteisesti arvioidaan vakavan aiheen käsittely onnistuneesti ja todetaan, ettei suomalainen elokuva ole enää vain puskateatteria. Juonen hajanaisuus kuitenkin saa moitteita.
Muuan myöhempi kriitikko luonnehtii tarinaa pateettiseksi ja hurmoshengen sävyttämäksi, ohjausta leimaa kokonaisuutena teatterimainen tulkinta, mutta pitää sitä kuitenkin kiinnostavana körttitapojen analyysina. Kosijoita saavia talontyttäriä, toinen rampa, toinen herätyksen saanut, näyttelevät Ansa Ikonen ja Ester Toivonen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yrjö Tuominen  | … |  Ylitalon isäntä   |
|  Ansa Ikonen  | … |  Ylitalon Eliina   |
|  Ester Toivonen  | … |  Ylitalon Johanna   |
|  Jorma Nortimo  | … |  Yrjö M., ylioppilas   |
|  Eino Kaipainen  | … |  Huhdan Akseli   |
|  Laila Rihte  | … |  Kerttu, Talvitien piika   |
|  Joel Rinne  | … |  Juho, Talvitien isäntä   |
|  Aku Korhonen  | … |  Huhdan ukko   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Huhdan eukko   |
|  Uuno Laakso  | … |  Juha Luoma, "Luoman paappa"   |
|  Olavi Karu  | … |  maanmittarin apulainen   |
|  Ida Salmi  | … |  Taava, Ylitalon piika   |
|  Kaarlo Kartio  | … |  Jussi, Ylitalon renki   |
|  Aino Haverinen  | … |  Tiina, Talvitien piika   |
|  Otto Noro  | … |  mies seuroissa   |
|  Jalmari Rinne  | … |  rovasti   |
|  Hellä Laiho  | … |  apunainen   |
|  Fiinu Autio  | … |  häävieras   |
|  Aino Angerkoski  | … |  häävieras   |
Montalto Dora

| Montalto Dora |
| --- | --- |

 Montalto Dora
 Koordinaatit: 45°29′N, 7°52′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  243 - 521 m
Väkiluku:  3 371
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.montalto-dora.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montalto Dora (piemonteksi Montàut ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 371 asukasta.
Mic Mac

Esimerkki Mic Macin rohkeasta mainonnasta, jota kaikki lehdet eivät suostuneet julkaisemaan.
Mic Mac oli Helsingissä 1970-luvulta 2010-luvulle asti toiminut nuortenvaateliike, joka tuli tunnetuksi visuaalisesti hätkähdyttävästä ja eroottissävyisestä mainonnastaan. Mic Macillä oli myös liikkeen nimeä kantava oma farkkumerkki, jota myytiin ympäri Suomen. Mic Macin suosion huippu ulottui 1970-luvun lopulta 1980-luvulle.
Suomalaisyritystä ei pidä sekoittaa 1970-luvun alun keskieurooppalaiseen MicMac-luksusvaateketjuun, jonka omisti Brigitte Bardot’n kolmantena aviomiehenä tunnettu Gunter Sachs.
Historiaa

Mic Macin perusti Eila Salovaara vuonna 1972 ensin Puotilaan ja sitten Kluuviin Vuorikadulle lähelle Kaisaniemenkatua, jonka varrella oli tuolloin paljon vaateliikkeitä. Salovaara oli työskennellyt aiemmin Puotilan yksityisessä päiväkodissa ja kiinnostunut lastenvaatteista. Ennen Mic Maciä hänellä oli Papukaija-nimisiä lastenpukimoita Helsingin lähiöiden ostoskeskuksissa. Vuorikadun Mic Macissä myytiin alkuvaiheessa omien Järvenpäässä tehtyjen tuotteiden lisäksi muun muassa Mary Quantin ja Japin tuotteita. Oman farkkumerkkinsä rinnalla Mic Mac myi myös Levi’s-, Lee- ja Wrangler-tuotteita.
Mic Macissä työskenteli muiden muassa Suosikki-lehden Miss Farkku-Suomeksi 1978 valitsema Anne Murto, jonka mittojen mukaan suunniteltiin tuhansia pareja myynyt Primadonna-malli.
Mic Macin surrealistis-eroottista mainontaa teki etenkin 1980-luvulla Herbie Kastemaa, joka suunnitteli liikkeelle jopa oman kirjaintyypin. Se palkittiin vuonna 1985 Vuoden Huiput -kilpailun kultahuipulla, ja Mic Macin mainonnasta Kastemaa palkittiin kultahuipulla myös seuraavana vuonna. Hopeahuippuja Mic Mac tuotti Kastemaalle ainakin neljästi, ja mainoksia palkittiin myös Kultajyvä-kilpailussa. Mainosten tekstit laati Alpertti Skyttä, ja valokuvaajia olivat ainakin Ismo Hölttö ja Markku Lähdesmäki.
Suomalainen farkku-uranuurtaja Matti Majava on todennut Mic Macin olleen ainoa farkkumerkki Suomessa, joka onnistui 1990-luvulla pääsemään ”lökäpöksyisen” hip hop -sukupolven suosioon.
Mic Mac Boys -liike lopetettiin Forum-kauppakeskuksesta vuonna 2013. K & N Tukku Oy:n nimissä ollut verkko-osoite www.micmac.fi katosi myös 2010-luvun keskivaiheilla.
Aiheesta muualla

Eila Salovaaraa haastatellaan nuorisomuotiohjelmassa vuonna 1980, Yle Elävä arkisto, kohdissa 3:40 ja 11:38
Mic Macin palkittuja mainoksia Grafian sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mussolinin salattu rakkaus

| Mussolinin salattu rakkaus> Vincere |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marco Bellocchio
Käsikirjoittaja:   Marco Bellocchio  Daniela Ceselli 
Tuottaja:  Mario Gianani
Säveltäjä:  Carlo Crivelli
Kuvaaja:  Daniele Ciprì
Leikkaaja:  Francesca Calvelli
Tuotantosuunnittelija:  Marco Dentici
Lavastaja:  Marco Dentici
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Rai Cinema Ministry of Culture (käännä suomeksi) Luce
Levittäjä:  01 Distribution
Ensi-ilta:  2009
Kesto:  128 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mussolinin salattu rakkaus (Vincere) on Marco Bellocchion ohjaama elokuva vuodelta 2009.
Elokuva kertoo surullisen tarinan Italian fasistidiktaattori Benito Mussolinin ensimmäisen maailmansodan aikaisesta rakastajattaresta Ida Dalserista. Pääosassa näyttelee Giovanna Mezzogiorno.
Helsingin Sanomien elokuva-arvostelijan Leena Virtasen mukaan Mussolinin salattu rakkaus on "taitavasti tehty", kun taas Tv-maailman Matti Rämön mukaan se on "tasapaksua perusepookkia", joka fasismin kehitystä kuvatessaan "muuttuu pauhaavaksi pakkomielteen kuvaukseksi".
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Giovanna Mezzogiorno  | … |  Ida Dalser   |
|  Filippo Timi  | … |  Benito Mussolini   |
|  Fausto Russo Alesi  | … |  Riccardo Paicher   |
|  Michela Cescon  | … |  Rachele Guidi   |
|  Pier Giorgio Bellocchio  | … |  Pietro Fedele   |
|  Francesca Picozza  | … |  Adelina   |
Kastán hauta

| Kastán hauta> Τύμβος Καστά |
| --- | --- |
 Kastán hautakumpu.
Sijainti
 Kastán hauta
Koordinaatit:  40°50′22.9″N, 23°51′47.9″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Amfípoli, Sérres, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  tumulus
Ajanjakso:  noin 325–300 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Aiheesta muualla
  Kastán hauta Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kastán hauta (kreik. Τύμβος Καστά, Týmvos Kastá), paremmin tunnettu nimellä Amfipoliin hauta (Τάφος Αμφίπολης, Táfos Amfípolis), on muinainen makedonialainen hauta, joka on löydetty Kastán kukkulalta antiikin Amfipoliista, nykyisen Amfípolin kunnan alueelta Keski-Makedoniasta pohjoisesta Kreikasta.
Hauta on ympyrän muotoinen kumpuhauta eli tumulus. Se on ajoitettu hellenistiselle ajalle vuosiin 325–300 eaa. Hauta sijaitsee muinaisen Amfipoliin kaupungin raunioiden alapuolella noin 800–900 metriä Néa Mesolakkián kylästä kaakkoon. Hauta löydettiin vuonna 2012 ja sen sisäosien kaivaukset suoritettiin vuoden 2014 jälkimmäisellä puoliskolla.
Kaivauksissa hauta osoittautui kolmekammioiseksi. Se on ryöstetty jo antiikin aikana. Haudasta löydettiin luita, jotka kuuluvat viidelle ihmiselle: yhdelle yli 60-vuotiaalle naiselle; kahdelle miehelle, jotka ovat noin 35- ja 45-vuotiaita; yhdelle miehelle tai naiselle, joka on polttohaudattu; sekä yhdelle lapselle. Arkeologien mukaan kyseessä saattaa olla perhehauta.
Syyskuussa 2015 tutkijat ilmoittivat löytäneensä haudasta kirjoituksen ja monogrammin, jonka perusteella sitä on ehdotettu Hefaistionin haudaksi. Tulkintaa ei ole kuitenkaan yleisesti hyväksytty. Hautaa koskevat tutkimukset ovat edelleen kesken.
Kaivaukset

Hauta-aluetta tutkittiin alun perin jo 1950-luvulla. Arkeologi Dimitris Lazaridis aloitti kaivaukset kukkulalla 1960-luvulla, mutta työt keskeytyivät tuolloin rahoituksen loppumiseen, sillä tuohon aikaan Makedonian alueen arkeologiset resurssit kuluivat pääasiassa Aigaissa eli Vergínassa tehtyihin kaivauksiin. Arkeologi Katerína Peristérin johtama ryhmä jatkoi tutkimuksia vuonna 2009. Hauta löydettiin vuonna 2012 ja arkeologit aloittivat sen sisään kaivautumisen kesällä 2014. Haudan oviaukko kaivettiin esiin elokuussa 2014, minkä jälkeen hauta sai paljon huomiota.
Haudan ensimmäisen vaiheen kaivaukset päättyivät marraskuussa 2014. Seuraavaksi tutkimukset keskittyvät tehtyihin esinelöytöihin sekä luulöytöjä koskeviin DNA-tutkimuksiin. Lisäksi Thessalonikin Aristoteles-yliopisto suorittaa koko hautakummulle geofyysisen, mukaan lukien tomografisen, tutkimuksen. Tähän mennessä suoritettujen geofyysisten tutkimusten perusteella tutkijat totesivat jo vuoden 2014 lopussa, että kummun sisällä on mahdollisesti muita rakenteita toistaiseksi esiin kaivetun haudan lisäksi.
Haudan saaman suuren julkisuuden vuoksi Keski-Makedonian viranomaiset ovat järjestäneet haudalle ympärivuorokautisen vartioinnin. Viranomaiset ovat myös aloittaneet toimet haudan saamiseksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
Haudan rakenne

Kastán ympyränmuotoisen hautakummun halkaisija on noin 160 metriä. Haudan ulkoseinä on päällystetty thásoslaisella marmorilla, ja sen korkeus on kolme metriä ja ympärysmitta 497 metriä. Hautakummulle johtaa 4,5 metriä leveä tie. Varsinainen hauta on hautakummun sisässä ja sen sisäänkäynti on kummun etelälaidalla. Hauta koostuu kolmesta kammiosta. Haudan suunnittelijan on arveltu sen tyylin perusteella olleen Deinokrates, joka oli Aleksanteri Suuren hoviarkkitehti ja Aleksandrian rakennuttaja.
Haudan rakenne > Sisäänkäynti ja ensimmäinen kammio

Haudan ovea eli ensimmäisen kammion sisäänkäyntiä vartioi kaksi sfinksiä. Niiden korkeus on noin 1,45 metriä. Sfinksit ovat päättömiä ja myös niiden siivet on rikottu mahdollisesti jo antiikin aikana. Toisen sfinksin pää löytyi haudan kolmannesta kammiosta. Sisäänkäyntiä on koristanut joonialaista pylväikköä jäljittelevä fresko.
Haudan ensimmäisessä kammiossa on ollut mosaiikkilattia ja sen seiniä ovat koristaneet freskot, jotka ovat haalistuneet. Löydöksissä erottuu keltaisen, mustan, punaisen ja sinisen sävyjä. Lisäksi kammiossa on mm. ruusukekoristeluja.
Tutkijoiden mukaan haudan ovi oli radiohiiliajoituksen perusteella sinetöity 200- tai 100-luvulla eaa., mahdollisesti ennen kuin roomalaiset valtasivat Makedonian vuonna 168 eaa. Haudassa ei siis oltu käyty tämän jälkeen ennen arkeologeja.
Haudan rakenne > Toinen kammio

Haudan toisen kammion sisäänkäyntiä kannattelee kaksi naishahmoista pylvästä eli karyatidia. Karyatidit on sfinksien tavoin rikottu tarkoituksellisesti. Toisen karyatidin pää löytyi kammiosta. Karyatideja ja kuninkaallisiin viittaavaa kattosymbolia pidetään merkkeinä vainajan tärkeydestä. Karyatidien korkeus on 2,27 metriä. Ne on sijoitettu 1,40 metrin korkuisille jalustoille, jolloin pylväiden korkeus on jalustoineen 3,67 metriä. Patsaat seisovat kädet ojennettuna. Tämän tarkoituksena on mahdollisesti varoittaa tulijoita astumasta peremmälle hautaan.
Haudan toinen kammio on 4,5 metriä leveä ja 3,0 metriä pitkä. Kammion lattiassa on koko sen pinta-alan peittävä mosaiikki, joka kuvaa Persefonen joutumista manalan jumala Haadeen ryöstämäksi (tai tämän palautusta takaisin maan päälle). Haadeella on päässään laakeriseppele ja hän ajaa vaunuilla, joita johdattaa Hermes, jonka tehtävänä on saattaa kuolleet manalaan (Hermes Psykhopompos). Mosaiikin keskellä on pyöreä noin 80 senttimetriä halkaisijaltaan oleva vaurioitunut alue.
Toisen kammion seinäkoristelusta erottuvat mm. siivekäs hahmo yhdessä tripodin eli kolmijalan kanssa, mies- ja naishahmoja sekä eläinhahmo, mahdollisesti härkä.
Haudan rakenne > Kolmas kammio

Haudan kolmanteen kammioon johtaa makedonialaisille haudoille tyypillinen marmoriovi. Kolmannen kammion lattian alta löydettiin varsinainen hauta. Se on 1,6 metrin syvyydessä, ja siinä on kiviset seinämät, pohja ja päällys. Kivillä vuoratun osan pituus on 3,23 metriä, leveys 1,56 metriä ja syvyys 1,0 metriä. Siinä on ollut puinen arkku, joka on ollut 2,35 metriä pitkä ja 0,54 metriä leveä. Hautaa on pengottu ja sen esineistö on hajallaan. Haudasta on löydetty ihmisluita (mm. pääkallo, sääriluuta, käden luita sekä lantioluu). Luut kuuluvat viidelle eri ihmiselle (katso alla: Luulöydöt). Lisäksi haudasta on löydetty norsunluusta ja lasista tehtyjä arkun koristeosia sekä nauloja.
Kolmannen kammion peräseinässä on rako, jonka luultiin alun perin saattavan olla merkki ovesta neljänteen kammioon. Tutkimusten edetessä kuitenkin paljastui, että kolmannesta kammiosta on vain poistettu marmorinen pylväs, eikä neljättä kammiota ole.
Esine- ja muut löydökset > Luulöydöt

Haudasta löydettyjen luiden ensimmäisen vaiheen tutkimustulokset julkistettiin 19. tammikuuta 2015. Luunkappaleita on yhteensä noin 550. Niistä 137 on pystytty paikantamaan osaksi ihmisluurankoja. Luiden todettiin tutkimusten jälkeen kuuluvan viidelle eri ihmiselle:
Nainen, yli 60-vuotias, pituus 1,57 m. Vainajasta on jäljellä pääkallon osia sekä mm. käsien, jalkojen ja lantion luita. Vainajalla on ollut osteoporoosi.
Mies, noin 35-vuotias, pituus 1,68 m. Haavoittunut veitseniskuista ennen kuolemaa. Vainajasta on jäljellä mm. käsien, jalkojen ja lantion luita.
Mies, noin 45-vuotias, pituus noin 1,62 m. Vainajasta on jäljellä mm. käsien, jalkojen ja lantion luita.
Mies tai nainen. Vainaja on polttohaudattu, päin vastoin kuin muut vainajat, ja tästä on jäljellä vain muutamia luunpalasia. Tutkijoiden mukaan kyseessä saattaa olla ensimmäinen Kastán hautaan haudattu.
Lapsi, sukupuoli tuntematon. Vainajasta on jäljellä pään ja käsien luita.
Arkeologien mukaan kyseessä saattaa olla perhehauta, jolloin vainajat voisivat olla sukua toisilleen. Vainajien henkilöllisyyttä ja mahdollista sukulaisuussuhdetta ei kuitenkaan vielä tiedetä. Samoin ei tiedetä sitä, milloin kyseiset ihmiset ovat kuolleet, milloin kukin vainaja on haudattu hautaan ja onko hauta rakennettu alun perin kaikille heistä.
Luiden tutkimukset jatkuvat seuraavaksi muun muassa DNA-tutkimuksella. DNA-tutkimus voi viedä jopa 20 kuukautta, koska tuloksia verrataan alueen satoihin muihin luulöytöihin antiikin ajalta. Luulöytöjä on kuitenkaan mahdotonta yhdistää varmuudella suoraan kehenkään nimettyyn henkilöön edes DNA-tutkimuksen avulla.
Esine- ja muut löydökset > Kirjoitukset

Syyskuussa 2015 haudan tutkijat ilmoittivat löytäneensä haudasta kolme piirtokirjoitusta. Kahdesta kivestä, jotka ovat peräisin haudan ympärysmuurista, mutta irrotettu myöhemmin ja löydetty läheisestä Strymónas (Strymon) -joesta, on löydetty sana ΑΡΕΛΑΒΟΝ (arelabon), jonka yhteydessä esiintyy pitkä monogrammi, josta on luettavissa ainakin kirjaimet Η (eeta) ja φ (fi). Lisäksi haudasta itsestään on löydetty ruusukekuvio, jonka sisällä on pelkästään kirjaimista Η ja φ koostuva pienempi monogrammi.
Peristérin johtama tutkimusryhmä on tulkinnut monogrammin Hefaistionin, Aleksanteri suuren läheisen ystävän ja kenraalin, monogrammiksi, ja koko pidemmän tekstin ilmaisuksi ΠΑΡΕΛΑΒΟΝ ΗΦΑΙΣΤΙΩΝ (parelabon Hefaistiōn, ”vastaanotin, Hefaistion”) Tutkijoiden mukaan kirjoitukset liittyvät haudan rakentamisvaiheeseen ja rakentamista koskevaan sopimukseen.
Kriitikoiden mukaan kyseinen monogrammin tulkinta on kuitenkin hyvin epävarma. Lisäksi epävarmuutta aiheuttaa se, että osa kivistä on ollut irrotettuna haudasta. Tällöin kirjoitukset saattavat olla myöhempia graffiteja, joita muista haudan ympärysmuurista peräisin olevista kivistä tunnetaan lukuisia.
Esine- ja muut löydökset > Hautaesineet

Haudasta ei ole löydetty merkittäviä hautaesineitä. Tutkimusten perusteella vaikuttaa siltä, että hauta on ryöstetty jo antiikin aikana. Tähän viittaavat muun muassa tarkoituksellisesti rikotut kuvapatsaat sekä se, että vainajien luut ovat hyvin hajallaan. Myös suurin osa haudassa olleista arvoesineistä on ryöstetty. Tämä vaikeuttaa haudattujen henkilöyden selvittämistä, koska se tapahtuisi parhaiten hautaesineiden perusteella.
Esine- ja muut löydökset > Haudan ulkopuoli

Arkeologit ovat löytäneet Amfipoliin leijonan osia haudan alueelta. Kyseinen viisimetrinen marmorista tehty leijonapatsas löydettiin jo vuonna 1912 ja on pystytetty lähelle. Haudan tutkijat ovat ehdottaneet, että se olisi alun perin ollut sijoitettuna haudan huipulle.
Lisäksi hautakummun ympärysmuurin puuttuvia palasia on löytynyt eri puolilta aluetta. Muun muassa läheisestä Kerkíni-järvestä on löytynyt yli 100 palasta.
Teoriat vainajien henkilöydestä

Hauta on suurin Kreikasta koskaan löydetty hautamonumentti, ja se saa esimerkiksi Aigain eli Vergínan tunnetut kuningashaudat, mukaan lukien kuningas Filippos II:n haudan, näyttämään pieneltä. Ennen kuin luita oli tutkittu, tutkijat esittivät erilaisia arvioita siitä, kuka hautaan voisi olla haudattu.
Alussa esitettiin arvailuja, että kyseessä olisi haudan suuren koon vuoksi voinut olla jopa Aleksanteri Suuren hauta, mutta tutkijat ovat torjuneet tämän, koska haudan ajoitus ei täsmää; historiallisen todistusaineiston valossa on nimittäin selvää, että Aleksanterin hauta on ollut Aleksandriassa ainakin myöhäisantiikkiin saakka. Todennäköisemmin kyseessä on jonkun muun merkittävän makedonialaisen hauta. Haudan on esitetty olevan rakennettu esimerkiksi jollekin Aleksanteri Suuren kenraaleista (nk. diadokit).
Haudan tutkimusten edetessä sen merkittävyys on käynyt yhä selvemmäksi, ja monet tutkijat kallistuivat sille kannalle, että se olisi Makedonian kuningassuvun jonkun myöhemmän jäsenen hauta. Ennen luulöytöjä koskeneita tutkimuksia jotkut tutkijat ehdottivat esimerkiksi, että hauta voisi olla Aleksanterin vaimon Roksanen tai näiden pojan Aleksanteri IV:n hauta. Leskeksi jäänyt Roksane karkotettiin Amfipoliiseen, missä sekä hänet että Aleksanteri IV murhattiin. Tähän saakka Aleksanteri IV:n hautana on pidetty yhtä Verginan haudoista.
Luulöytöjä koskevien tutkimustulosten julkaisun jälkeen esitettiin muun muassa teoria, että yksi vainajista saattaisi olla Aleksanteri Suuren äiti Olympias. Tämä kuoli noin 60-vuotiaana vuonna 316 eaa. Näin hänen ikänsä saattaisi täsmätä haudasta löydetyn naisen arvioituun ikään, ja kuolinvuosi täsmää yhteen haudan rakentamisen ajankohdan kanssa. Peristérin mukaan paikalliset ovat kutsuneet hautaa ”Kuningattaren haudaksi”.
Kirjoituslöytöjen perusteella Peristérin johtama tutkimusryhmä on päätynyt viimeisimpänä teoriaan, että kyseessä olisi alun perin ollut Meedian Ekbatanassa vuonna 324 eaa. kuolleen Hefaistionin hauta, jonka Aleksanteri Suuri olisi tilannut ja joka olisi rakennettu noin 325–300 eaa. Myöhemmin hautaan olisi haudattu myös muita henkilöitä. Kriitikot eivät kuitenkaan ole hyväksyneet teoriaa, vaan pitävät sitä heikkona sekä tekstin tulkinnan osalta että historiallisesti.
Kuvia

Kaaviokuva hautakummusta sivulta.
Kaaviokuva hautakummusta ylhäältä.
Kaaviokuva tähän saakka löydetyistä hautakammioista sivulta.
Piirros haudan toisen kammion karyatideista.
Haudan kolmannen kammion mosaiikki, joka esittää Persefonen joutumista Hadeen ryöstämäksi.
Amfipoliin leijona, joka on ajoitettu samalla ajalle kuin hauta ja jonka ajatellaan olleen alun perin hautakummun huipulla.
Kastán haudan, Amfipoliin ja Amfipoliin leijonan sijainnit kartalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kastán hauta Wikimedia Commonsissa
The Amphipolis Tomb. Photos, news and map of the great Tomb in Amphipolis, Greece. Kaivaus- ja tutkimusprojektin virallinen sivusto. (englanniksi)
Amphipolis Tomb. Kolmiulotteinen malli haudasta. (englanniksi)
Haudan tutkimuksia johtava arkeologi Katerína Peristéri.
Kastán haudan rakenne.
Kastán haudan kammiot ja merkittävimmät tähänastiset löydökset.
Micael Borges

| Micael Borges |
| --- | --- |
 Micael Borges vuonna 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1988 (ikä 35) Rio de Janeiro, Brasilia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Young Hearts Jumalan kaupunki Rebelde Brasil 
Aiheesta muualla
IMDb 
Micael Leandro de Farias Borges (s. 12. joulukuuta 1988 Rio de Janeiro, Rio de Janeiro) on brasilialainen näyttelijä.
Borges aloitti uransa vuonna 2001 elokuvassa Copacabana ja erottui vuonna 2002 elokuvassa Jumalan kaupunki. vuonna 2009 hän oli 16. Telenovela Young Hearts of Globon. Oli myös Rebelde Brasil (2011) päähenkilö, jossa hän sai kansallista mainetta.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Copacabana | katupoika |  |
| 2002 | Jumalan kaupunki | Tonho |  |
| 2003 | As Alegres Comadres | Raul |  |
| 2004 | Irmãos de Fé | Paulo |  |
| 2014 | Alemão | Kansalaisjärjestöjen neuvottelija |  |
| 2021 | Carnaval | Freddy |  |
Aiheesta muualla

Micael Borges Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Musai’id

Musai’id
Musai’id (arab. مسيعيد‎) oli yksi Qatarin  entisistä 10 kunnasta maan itäosassa Persianlahden rannalla. Se lakkautettiin hallintoyksikkönä vuoden 2004 kuntaliitoksessa. Kunnan pinta-ala oli 176 km² ja asukasluku 9 870 (2004). Pääkaupunki on Umm Sa'id.
Qatarin kunnat
al-Dauha
al-Khawr
al-Wakra
al-Dayyan
al-Rayyan
al-Šamal
Umm Salal
My Friend Irma

Marie Wilson ja hänen poikaystäväänsä Alia televisiossa näytellyt Sid Tomack.
My Friend Irma oli yhdysvaltalainen radiokomediasarja, jota CBS esitti 1947–1957. CBS esitti myös siihen pohjautuvaa televisiosarjaa 1952–1954.  Sarjan loi Cy Howard.
Sekä radio- että televisiosarjan pääosissa olivat Marie Wilson ja Cathy Lewis, jotka näyttelivät ystäviä ja asuintoveruksia Irma Petersonia ja Jane Stacya. Irma oli stereotyyppinen tyhmä blondi, ammatiltaan pikakirjoittaja. Jane puolestaan oli looginen ja luotettava. Sarjan radioversio oli hyvin suosittu, ja sen Hooper ratings oli keskimäärin yli 20.
Sarjan pohjalta tehtiin myös vuonna 1949 elokuva Tontut toverukset (My Friend Irma), ja siihen seuraavana vuonna ilmestynyt jatko-osa Tontut toverukset lännessä (My Friend Irma Goes West). Vastoin odotuksia ensimmäisessä elokuvassa yleisön huomio kiintyi pääosanesittäjän sijasta sivuosissa näytelleisiin uusiin näyttelijöihin Dean Martiniin ja Jerry Lewisiin, ja jatko-osassa Irma Petersonin rooli siirrettiinkin taka-alalle.
Motor City Online

| Motor City Online |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Electronic Arts
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Electronic Arts
Pelisarja:  Need for Speed
Julkaistu:   29. lokakuuta 2001
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Motor City Online on Electronic Artsin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille 29. lokakuuta 2001.