stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bermuda kesäolympialaisissa 2012

Bermuda osallistui Lontoon olympialaisiin 2012 joukkueella, johon kuului kahdeksan urheilijaa viidestä eri lajista. Lipunkantajana avajaisissa toimi purjehtija Alexander Kirkland ja päättäjäisissä triathlonisti Flora Duffy.
Joukkue > Purjehdus

Jesse Kirkland ja Alexander Kirkland - 49er
Joukkue > Ratsastus

Jillian Terceira
Joukkue > Triathlon

Tyler Butterfield - Miesten triathlon
Flora Duffy - Naisten triathlon
Joukkue > Uinti

Roy-Allan Burch - Miesten 50 metrin vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Tyrone Smith - Miesten pituushyppy
Arantxa King - Naisten pituushyppy
Bangladesh kesäolympialaisissa 2016

Bangladesh osallistui Rio de Janeiron kesäolympialaisiin vuonna 2016. Sitä edusti seitsemän urheilijaa viidessä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi golfaaja Siddikur Rahman ja päättäjäisissä puolestaan jousiampuja Shamoli Ray. Bangladesh ei voittanut yhtään mitalia.
Joukkue > Ammunta

Ainoa ampuja oli Abdullah Hel Baki, joka kilpaili 10 metrin ilmakiväärissä. Hän sai karsinnoissa tuloksen 621,2, mikä riitti 25. sijaan.
Joukkue > Golf

Siddikur Rahman oli ainoa golfaaja Rion olympialaisissa. Rahman oli miesten golfin 58. tuloksella 11 yli parin 295 lyönnillä. Hänen paras kierrostuloksensa oli yksi alle ihannetuloksen, kun muut kierrokset olivat neljä yli ihannetuloksen.
Joukkue > Jousiammunta

Bangladeshista osallistui yksi jousiampuja, kun Shamoli Ray kilpaili naisten yksilökilpailussa. Ray sai sijoitusammunnoissa tuloksen 600, joka oli 53. paras tulos. Esnimmäisellä kierroksella Ray hävisi meksikolaiselle Gabriela Bayardolle 6–0. Rayn sijoitus kilpailussa oli 33.
Joukkue > Uinti

Uinnissa Bangladeshilla oli kahden urheilijan edustus. Mahfizur Rahman Sagor kilpaili miesten 50 metrin vapaauinnissa. Hän ui alkuerissään ennätyksensä 23,92, joka ei riittänyt jatkoon. Rahmanin lopullinen sijoitus oli 54. Sonia Aktar kilpaili naisten 50 metrin vapaauinnissa. Hän oli alkuerien 69. ajalla 29,99. Aika oli hänen uusi ennätyksensä.
Joukkue > Yleisurheilu

Bangladeshilla oli edustaja kummankin sukupuolen 100 metrin juoksussa. Miehissä Masbah Ahmmed juoksi alkuerissä ajan 11,34, joka ei riittänyt jatkoon. Naisissa Shirin Akter juoksi alkuerissä ajan 12,99, joka ei riittänyt jatkoon.
Bùi Viêt Hoa

| Bùi Viêt Hoa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1962 (ikä 61–62)
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä
Kirjailija
Äidinkieli: vietnam
Tuotannon kieli: vietnam
Pääteokset:  Kalevalan vietnaminnos   Monin ja Manin lapset
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Bùi Viêt Hoa (s. 1962) on vietnamilainen kielitieteilijä, kirjailija ja kääntäjä, joka on kääntänyt Kalevalan ja useita suomalaisia kirjoja vietnamiksi. Hän on Elias Lönnrotin esimerkkiä käyttäen kerännyt myös aineiston vietnamilaisilta kansoilta ja luonut sen pohjalta maan oman kansalliseepoksen Monin ja Manin lapset.
Elämä > Opiskelu

Bùi Viêt Hoa syntyi Vietnamissa vuonna 1962. Hän pärjäsi vuonna 1980 kotimaassaan englannin kielen pääsykokeissa, ja hänet lähetettiin kommunististen maiden yhteiskäytännön nojalla opiskelemaan Unkariin. Hän aloitti Debrecenin yliopistossa, mutta kahden vuoden päästä hän siirtyi Budapestin yliopistoon. Siellä hän otti sattumalta sivuaineekseen myös suomen kielen.
Hoa suoritti maisterintutkinnon pääaineenaan unkari ja sivuaineena Suomen kieli ja kirjallisuus. Hän käänsi ensin unkarilaisia ja suomalais-ugrilaisia satuja vietnamiksi. Hoa vieraili Suomessa vuonna 1986, jolloin hän teki suullisen sopimuksen Kalevalan kääntämisestä vietnamiksi. Hoa halusi ennen käännösurakkaa käydä Elias Lönnrotin kuvailemissa Vienan runokylissä. Kulttuurikeskus Juminkeon Markku Nieminen toteutti Hoan haaveen syksyllä 1989.
Elämä > Ura

Hoan vietnaminkielinen käännösvalikoima Kantelettaren runoista valmistui vuonna 1990. Koko Kalevalan vietnaminnos valmistui vuonna 1994. Vietnamin kääntäjäliitto valitsi seuraavana vuonna Kalevalan vuoden käännöskirjaksi.
Hoa on kääntynyt useita muitakin kirjoja suomesta sekä unkarista vietnamiksi. Vuodesta 2000 hän on keskittynyt erityisesti suomenkieliseen kirjallisuuteen. Hän on kääntänyt vietnamiksi muun muassa Aleksis Kiven Seitsemän veljestä, Frans Emil Sillanpään Ihmiset suviyössä ja useita Tove Janssonin muumikirjaa.
Hoa on väitellyt Budapestissa tohtoriksi kalevalamittaisen runouden ja mườngien mytologian eroista ja yhtäläisyyksistä. Sen jälkeen hän alkoi tehdä Vietnamille omaa eeposta, jonka mallina hän halusi käyttää Kalevalan syntyprosessia. Sen tekemiseen Hoa käytti seitsemän vuotta, ja Monin ja Manin lapset julkaistiin vuonna 2008. Hän keräsi aineistoa ainakin 40 Vietnamissa elävältä kansalta. Hän joutui tutkimusmatkojensa aikana myös viranomaisten silmätikuksi, sillä vähemmistökansojen asema oli 2000-luvun alussa varsin arka aihe. Monin ja Manin lapset sai Vietnamissa jokseenkin vaihtelevan vastaanoton.
Aiheesta muualla

Sirkka-Liisa Mettomäki: / Bui Viet Hoa Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  5.10.2018. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Brian Hoyer

| Brian Hoyer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1985 (ikä 38) Lakewood, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  98 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  2
Seura:  New England Patriots
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Pittsburgh Steelers Arizona Cardinals Cleveland Browns Houston Texans Chicago Bears San Francisco 49ers
Pääsarjaura:  2009–
Brian Axel Hoyer (s. 13. lokakuuta 1985 Lakewood, Ohio) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan New England Patriotsissa, ja on edustanut ammattilaisurallaan useampaa seuraa.
Pelaajaura

Hoyer teki varaamattomana pelaajan sopimuksen New England Patriotsin kanssa kaudelle 2009. Hoyer pelasi kolme kautta Tom Bradyn varamiehenä, kunnes Patriots vapautti Hoyerin sopimuksesta. Hoyer teki sopimuksen kesken kauden 2012 Pittsburgh Steelersin kanssa, jonka molemmat pelinrakentajat olivat loukkaantuneet. Hoyer oli kuitenkin vain varamiehenä Steelersissä, ja kolmen viikon kuluttua hänet laitettiin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Arizona Cardinals poimi hänet. Kauden viimeisessä ottelussa Hoyer sai ensimmäistä kertaa olla aloittavassa kokoonpanossa.
Cardinals vapautti kauden jälkeen Hoyerin sopimuksesta, ja hän teki kaksivuotisen sopimuksen Cleveland Brownsin kanssa. Hoyerista tuli Brownsin aloittava pelinrakenta kolmannella viikolla kun Brandon Weeden loukkaantui. Hoyer pelasi kolme ottelua kunnes hän loukkaantui itsekin. Hoyer oli Brownsin aloittava pelinrakentaja kauden 2014, jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi.
Hoyer teki kaksivuotisen sopimuksen Houston Texansin kanssa, ja kisasi kauden aikana Ryan Mallettin kanssa aloittavan pelinrakentajan roolista. Lopulta Hoyer vakiinnutti roolinsa aloittavana, mutta surkean pudotuspeliottelun jälkeen Texans purki Hoyerin sopimuksen. Hoyer siirtyi kauden mittaisella sopimuksella Chicago Bearsin kaudeksi 2016. Bearsin aloittavan pelinrakentajan Jay Cutlerin loukkaannuttua Hoyerista tuli aloittava. Kauden puolivälissä Hoyerin vasen käsi murtui taklaustilanteessa, mikä päätti hänen pelikautensa.
Bears ei jatkanut sopimusta Hoyerin kanssa, joten hän siirtyi kahden vuoden sopimuksella San Francisco 49ersiin. Hoyer pelasi 49ersin aloittavana pelinrakentajana, kunnes joukkue hankki New England Patriotsista Jimmy Garoppolon. Hoyerin sopimus ostettiin ulos ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Patriotsiin.
Brnon kaupunginmuseo

| Brnon kaupunginmuseo Muzeum města Brna, příspěvková organizace  |
| --- | --- |
 Kaupunginmuseo sijaitsee nykyään Špilberkin linnassa
Tyyppi:  Kaupunginmuseo, julkaisija 
Sijainti:  Brno, Tšekki
Perustettu:  18. syyskuuta 1904
Johtaja:  Pavel Ciprian
Kotisivut:  muzeumbrna.cz 
Koordinaatit:  49°11′38″N, 16°35′56″E
 fiBrnon kaupunginmuseo 
   
Brnon kaupunginmuseo (tšek. Muzeum města Brna) on museo Brnon kaupungissa, Tšekissä. Se on nykyään Špilberkin linnassa.
Museo avattiin 18. syyskuuta 1904 Brnon pormestarin Augustin Wieserin valtaanastumisen 10-vuotispäivänä. Museo sijaitsi nykyisessä uudessa kaupungintalossa. Rakennuksessa oli aiemmin ollut rikkaan porvarin Heinrich Gomperzin luoma näyttely, josta tuli osa museota sen perustamisen jälkeen. Špilberkin linnaan museo siirtyi vuonna 1960.
Brnon kaupunginmuseo omistaa kolme merkittävää kohdetta Brnossa. Špilberkin linnan lisäksi museon hallussa on Měnínin portti, joka on säilynyt ainoana porttina keskiaikaisesta linnoituksesta, ja Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Villa Tugendhat.
Christen Smith

| Christen Smith |
| --- | --- |
 Christen Smith
Henkilötiedot
Syntynyt: 1785 Drammen, Norja
Kuollut: 1816 (30–31 vuotta)  Kongo
Kansalaisuus:  norjalainen
Arvonimi: professori, (1814)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede, luonnontieteet
Christen Smith (1785 Drammen, Norja – 1816, Kongo) oli norjalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Smith syntyi Drammenissa, joka on lähellä Osloa Norjassa. Norja kuului tuohon aikaan Tanskaan. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa. Hänet nimitettiin kasvitieteen ja maatalouden professoriksi Christianian yliopistossa (nykyisin Oslon yliopisto) vuonna 1814. Samana vuonna hän sai perinnön, jonka turvin hän saattoi matkustella.
Smith matkusti Lontooseen, jossa tapasi Joseph Banksin, joka opasti häntä kasvien keräämisessä. Hän tapasi myös saksalaisen geologin Christian Leopold von Buchin, jonka kanssa hän suunnitteli tutkimusmatkan Makaronesiaan. He matkustivat Kanariansaarille Madeiran kautta vuonna 1815. Smith vastasi tuolloin Osloon vuonna 1814 perustetusta Oslon kasvitieteellisestä puutarhasta. Hän keräsi matkan aikana siemeniä sekä kasvinäytteitä, joista kuvattiin tieteelle uusia lajeja.
Viimeisen kerran Smith lähti matkalle vuonna 1816, jolloin hän otti osaa James Hingston Tuckeyn johdolla tehtyyn tutkimusmatkaan Kongoon. Matkalla oli mukana Banksin puutarhuri David Lockhart. Suurin osa retkikuntaa, Smith mukaan lukien, kuoli retkikunnan aikana. Lockhart sai tuotua kasvinäytteet Lontooseen Banksille. Ne liitettiin myöhemmin vuonna 1827 British Museumin kokoelmiin.
Smithistä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä C.Sm.
Concerto grosso

Concerto grosso [konˈtʃɛrto ˈgrɔsso] on barokin ajalla kehittynyt taidemusiikin muoto. Siinä on muutamia soitinsolisteja ja heitä säestävä orkesteri. Concerto grossossa on tavallisesti neljästä kuuteen osaa. Soolo- ja tuttiorkesteri vaihtelevat.
Varhaisimpia concerto grossojen säveltäjiä olivat Antonio Vivaldi, Alessandro Stradella ja Arcangelo Corelli, joka oli ensimmäinen concerto grosson suuri mestari. Tunnettuihin concerto grossoihin kuuluvat lisäksi Georg Friedrich Händelin opusnumerot 3 ja 6. Myös osa Johann Sebastian Bachin brandenburgilaisista konsertoista muistuttaa tyyliltään löyhästi concerto grossoja. Barokin jälkeen concerto grossoja ovat säveltäneet muun muassa Heitor Villa-Lobos, Bohuslav Martinů, Alfred Schnittke ja Philip Glass.
Bernhard Reinhold

| Bernhard Reinhold |
| --- | --- |
 Omakuvasiluetti, 1873
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1824 Schönberg, Mecklenburg, Saksa
Kuollut: 27. marraskuuta 1892 (68 vuotta) Dresden, Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Ludwig Heinrich Bernhard Reinhold (23. huhtikuuta 1824 Schönberg, Mecklenburg, Saksa – 27. marraskuuta 1892 Dresden, Saksa) oli saksalainen taidemaalari, joka asui jonkin aikaa Suomessa.
Elämäkerta

Reinhold asui Suomessa 1869–1874 enimmän ajan Helsingissä ja vuosina 1874–1878 hänen arvellaan vierailleen useita kertoja Suomessa. Hän maalasi aikansa suomalaisista merkkihenkilöistä muotokuvia, joita asetettiin ensi kerran näytteille Helsinkiin 1870. Reinholdin teoksia valittu mukaan Suomen Taiteilijaseuran kokoelmaan.
Teoksia

Eckerön kirkon alttaritaulu
Mäntsälän kirkon alttaritaulu
Ruoveden kirkon alttaritaulu
Teoksia > Kuvia teoksista

Frans Ludvig Schaumanin muotokuva, 1871
Elias Lönnrotin muotokuva vuodelta 1872
Johan Vilhelm Snellmanin muotokuva, 1874
Saimaan kanava, kuvitusta Zachris Topeliuksen kirjaan Matkustus Suomessa, 1872–74
Ilta Auralla, kuvitusta Topeliuksen kirjaan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bernhard Reinhold Wikimedia Commonsissa
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
Berthold Schwarz

Schwarzin muotokuva, jossa hänet esitetään tykistön keksijänä.
Berthold Schwarzin muistomerkki Freiburgissa.
Berthold Schwarz oli perimätiedon mukaan 1300-luvulla elänyt saksalainen fransiskaanimunkki, joka ensimmäisenä Euroopassa osoitti ruudin käyttökelpoisuuden ampuma-aseissa ja jota toisinaan on pidetty ruudin keksijänäkin.
Schwarzin on väitetty kokeilleen ruutia aseissa vuonna 1328, parikymmentä vuotta ennen kuin Crécyn taistelussa 1347 ensimmäisen kerran käytettiin tykkejä. Kiinassa ruuti kuitenkin tunnettiin jo ennen vuotta 800, ja Euroopassakin Roger Bacon oli tutkinut sen ominaisuuksia jo 1200-luvulla.
Henkilöllisyys

Ei ole varmaa, onko Schwarz historiallinen henkilö. On arveltu, että hän olisi ollut historiallinen alkemisti, joka kehitti ruutia Saksassa, mutta toiset tutkijat pitävät häntä pelkästään legendaarisena henkilönä.
Mahdollisesti Schwarz on sama henkilö kuin Bertold von Lützelstetten, nimellä "magister artium Bertoldus" tunnettu
oppinut, joka toimi Pariisin yliopistossa vuosina 1329–1336.[lähde? ] Toisten lähteiden mukaan hänen alkuperäinen nimensä olisi ollut Constantin Alklitzen tai Angelisen tai Anklitzen. Toisinaan Schwarzin on myös mainittu olleen syntyperältään tanskalainen tai kreikkalainen.
On myös mahdollista, ettei Schwarz ole lainkaan historiallinen henkilö, vaan symbolinen keksijähahmo, jolle annettu sukunimi johtuisi ruudin saksalaisesta nimestä Schwarzpulver ("musta jauhe").
Varhaisin mainita Schwarzista on noin vuonna 1410 nimettymänä julkaistussa pyro­tekniikan käsikirjasta, joka on säilynyt useina samalla vuosisadalla tehtyinä jäljennöksinä. Siinä mainitaan alkemisti ja humanististen tieteiden oppinut "Meister Berthold", joka alkemiallisia kokeita tehdessään olisi vahingossa keksinyt ruudin, mutta tarkempia tietoja ajasta ja paikasta tässä teoksessa ei ole.
Franz Maria Feldhausin mielestä 1400-luvun alusta peräisin oleviin mainintoihin "Meister Bertholdista" olisi kuitenkin suhtauduttava vakavasti historiallisina lähteinä, sillä ne kirjoitettiin vain noin 25 vuotta tämän oletetun kuoleman jälkeen. Niiden mukaan "Mustaksi" kutsuttu alkemisti Berthold, sisterssi­läisen sääntökunnan jäsen, olisi laatinut tehokkaan ruudin valmistusohjeen noin vuonna 1380 ja joka mahdollisesti teloitettiin noitana muutamia vuosia myöhemmin. Siinä tapauksessa saksalaisissa pyrotekniikan käsikirjoissa 1400-luvulla esitetyt valmistus­ohjeet perustuisivat suoraan Bertholdin laatimiin.
Meister Bertholdia, joka ei ollut ruudin alku­peräinen keksijä, olisi kuitenkin kehittänyt sille tehokkaamman valmistus­ohjeen, joka avasi uusia teknisiä mahdollisuuksia ja pani alkuun ruudin käytön sota-aseissa. Tätä historiallista Mestari Bertholdia Feldhaus vertasi James Wattiin, joka ei myöskän keksinyt ensimmäistä höyrykonetta mutta paransi Denis Papinin aikaisempaa keksintöä siinä määrin, että vasta hänen ansiostaan se sai suuren käytännöllisen merkityksen.
Muistomerkki

Freiburgin raatihuoneen torille pystytettiin vuonna 1854 Berthold Schwarzin patsas.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Berthold Schwarz
Käännös suomeksi
Christer Engelhardt

| Christer Engelhardt |
| --- | --- |
 Christer vaimoineen vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 1969
Tiedot
Puolue:  Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
Christer Engelhardt (s. 1969) on ruotsalainen sosiaalidemokraattipuolueen poliitikko. Hän istui vuosina 2002–2015 valtiopäivillä, jossa hän edusti Gotlannin läänin vaalipiiriä. Hän on varsinaiselta ammatiltaan diakoni.
Gotlannin saarella syntynyt ja kasvanut Engelhardt asuu Visbyssä vaimonsa ja kahden poikansa kanssa. Hän työskentelee diakonina Visbyn tuomiokirkkoseurakunnassa. Hän on paitsi valtiopäiväedustaja, myös Gotlannin kunnan kunnanvaltuuston jäsen.
Aiheesta muualla

Christer Engelhardt Valtiopäivien sivuilla (ruotsiksi)
Clarencensaari

Clarencensaari
| --- | --- |
Sijainti:  61°12′S, 054°05′W
Saariryhmä:  Eteläiset Shetlandinsaaret
Korkein kohta:  2300 m
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Clarencensaari (engl. Clarence Island) on Eteläisiin Shetlandinsaarin kuuluva saari Eteläisessä jäämeressä noin 30 kilometriä Elefanttisaaresta kaakkoon. Saaren korkein huippu Mount Irving kohoaa noin 2300 metrin korkeuteen saaren eteläosassa.
Edward Bransfield löysi saaren 4. helmikuuta 1820 ja nimesi sen Clarencen herttuan prinssi Vilhelmin mukaan.
Chamin piirikunta

Chamin piirikunta on piirikunta Oberpfalzin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa Saksassa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli asukasta. Sen keskus on Cham. Piirikunnan pinta-ala on 1 527 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 39 kuntaa. Idässä piirikunta rajautuu Tšekkiin.
Chamin piirikunta ja sen kunnat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chamin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Cornelius Elanjikal

Cornelius Elanjikal (8. syyskuuta 1918 – 7. elokuuta 2011) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. maaliskuuta 1945 ja nimitettiin Vijayapuramin hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Jerome M. Fernandez ja John Ambrose Abasolo y Lecue.
Elanjikal sai 26. tammikuuta 1987 nimityksen Verapolyn arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 14. kesäkuuta 1996.
Cornelius Fontem Esua

Cornelius Fontem Esua (s. 2. heinäkuuta 1943) on kamerunilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. joulukuuta 1971 ja nimitettiin Kumbon hiippakunnan piispaksi 10. syyskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Donato Squicciarini, jota avustivat Paul Mbiybe Verdzekov ja Pius Suh Awa.
Esua sai 7. joulukuuta 2004 nimityksen Bamendan arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli sen arkkipiispa 23. tammikuuta 2006.
Chicxulubin kraatteri

Chicxulub painovoimakartassa.
Chicxulubin kraatteri on Mesoamerikassa Etelä-Meksikossa Jukatanin niemimaalla oleva nyt jo maaperään hautautunut suuri impaktissa syntynyt törmäyskraatteri. Törmäys tapahtui 66 miljoonaa vuotta sitten. Alkuperäinen kraatteri oli läpimitaltaan noin 100 kilometriä ja syvyydeltään 10 kilometriä. Sittemmin se on laajentunut ja madaltunut, nyt sen halkaisija on noin 200 kilometriä.
Kraatterin synnyttänyt asteroidi oli laskelmien mukaan läpimitaltaan 12–15 kilometriä, ja sen nopeus osumahetkellä 20 km/s. Kraatterin synnyttäneen törmäyksen ajatellaan nykyään laajalti olevan syynä dinosaurusten joukkotuhoon. Törmäyksen ja joukkotuhon yhteyttä on joskus epäilty ja vaihtoehdoksi dinosaurusten häviämiseen on tarjottu esimerkiksi Deccanin laavapurkauksia Intiassa, mutta ne kestivät kauan, ja massatuho oli äkillinen.
Asteroidi synnytti törmätessään maanjäristyksiä, tulipaloja, maanvyöryjä ja tsunameita. Ilmakehään joutuneet materiaalit pimensivät taivaan pitkäksi aikaa. Lisäksi ilmaan nousi vesihöyryä ja rikkiyhdisteitä, joista syntyi pimentäviä pienhiukkasia ja happamia sateita. Vastaavan kokoisia asteroiditörmäyksiä tapahtuu maapallolla ehkä kerran sadassa miljoonassa vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chicxulubin kraatteri Wikimedia Commonsissa
Mystery of the Chicxulub Crater: Animation Shows Liquid Impact. Space.com. Arkistoitu 24.1.2001. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Morgan, W. Jason: Chicxulub impact predates the K-T boundary mass extinction Pnas.org.  16.3.2004. Arkistoitu 28.2.2021. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Seismic Images Show Dinosaur-Killing Meteor Made Bigger Splash Jackson School of Geosciences.  1.1.2008. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Did Asteroid Baptistina Kill The Dinosaurs? Think Other WISE… Universe Today.  19.9.2011. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
I am become Death, destroyer of worlds The Economist.  24.10.2009. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Mullen, Leslie: Did Multiple Impacts Pummel Earth 35 Million Years Ago Space Daily.  21.10.2004. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Carrie 2 – raivo

| Carrie 2 – raivo> The Rage: Carrie 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Katt Shea
Käsikirjoittaja:  Rafael Moreu
Perustuu:  Stephen Kingin henkilöhahmoihin
Tuottaja:  Paul Monash
Säveltäjä:  Danny B. Harvey
Kuvaaja:  Donald M. Morgan
Leikkaaja:  Richard Nord
Lavastaja:  Geoffrey S. Grimsman
Erikoistehosteet:  Roy Arbogast
Pääosat:  Emily Bergl  Mena Suvari  Jason London  Amy Irving
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Red Bank Films United Artists
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  12. maaliskuuta 1999
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  21 000 000 (arvio)
Edeltäjä:  Carrie
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carrie 2 – raivo (engl. The Rage: Carrie 2) on Katt Shean ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1999. Se on jatko-osa Brian de Palman Carrielle (1976). Elokuvassa käytetään Stephen Kingin luomia henkilöhahmoja.
Elokuvan pääosia näyttelevät Emily Bergl, Mena Suvari, Jason London ja Amy Irving, joka oli mukana myös ensimmäisessä osassa.
Juoni

20 vuotta aikaisemmin Carrie tuhosi kaikkea vihallaan. Painajainen on päättynyt, mutta Carrien sisarpuoli saa samanlaisia voimia ja lähtee kostoreissulle.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emily Bergl  | … |  Rachel Lang   |
|  Jason London  | … |  Jesse Ryan   |
|  Amy Irving  | … |  Sue Snell   |
|  J. Smith-Cameron  | … |  Barbara Lang   |
|  Dylan Bruno  | … |  Mark Bing   |
|  Zachery Ty Bryan  | … |  Eric Stark   |
|  Charlotte Ayanna  | … |  Tracy Campbell   |
|  Rachel Blanchard  | … |  Monica Jones   |
|  Justin Urich  | … |  Brad Winters   |
|  Elijah Craig  | … |  Chuck Potter   |
|  Eddie Kaye Thomas  | … |  Arnold   |
|  Mena Suvari  | … |  Lisa Parker   |
|  Sissy Spacek  | … |  Carrie White (vain takaumissa ensimmäisestä osasta)   |