stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dogri

| Dogri |
| --- | --- |
Oma nimi:  डोगरी (ḍogarī)
Tiedot
Alue:  Jammu ja Kashmir, Himachal Pradesh (Intia)
Puhujia:  3 980 000
Kirjaimisto:  devanagari
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet indoarjalaiset kielet pohjoinen ryhmä läntiset paharikielet
ISO 639-3:  doi
 Ohje 
Dogri on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Jammu ja Kashmirin ja Himachal Pradeshin osavaltioissa Pohjois-Intiassa. Dogria puhuu äidinkielenään noin neljä miljoonaa ihmistä ja se sai kansallisen kielen aseman Intian perustuslain 92. lisäyksessä tammikuussa 2004. Dogri kuuluu läntisten paharikielten ryhmään.
Kielitunnusstandardi ISO 639 jakaa dogrin kahteen kieleen: Jammu ja Kashmirissa puhuttuun dogriin ja Himachal Pradeshissa puhuttuun kangriin. ”Dogri” on näin ollen sekä makrokielen yhteisnimitys että sen toisen kielivariantin nimi. Jammu ja Kashmirin dogrin puhujilla on todettu olevan vaikeuksia ymmärtää kangria, ja toisaalta osa Himachal Pradeshin muiden paharikielten puhujista ymmärtää kangria hyvin.
Dogria kirjoitettiin aikaisemmin arabialaisilla kirjaimilla ja takri-aakkostolla. Nykyisin dogrin kirjoittamiseen käytetään devanagaria.
Douglas Costa

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Douglas Costa de Souza
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Sapucia de sul, Brasilia
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: Grêmio (lainalla Juventuksesta)
Junioriseurat
2001-2002:  Novo Hamburgo
2002–2008:  Grêmio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 |  Grêmio | 29 | (2) |
| 2010–2015 |  Šah’tar Donetsk | 141 | (29) |
| 2015–2018 |  Bayern München | 50 | (8) |
| 2017–2018 | →  Juventus | 31 | (4) |
| 2018– |  Juventus | 42 | (2) |
| 2020–2021 | →  Bayern München | 11 | (1) |
| 2021 | →  Grêmio | 23 | (2) |
| 2022 | →  LA Galaxy | 4 | (1) |
Maajoukkue
| 2009 | Brasilia U20 | 12 | (4) |
| 2014–2018 | Brasilia | 31 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. maaliskuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. toukokuuta 2021.
Douglas Costa de Souza (s. 14. syyskuuta 1990 Sapucaia do Sul, Rio Grande do Sul) tunnetaan nimellä Douglas Costa, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltojen MLS-liigassa pelaavaa Los Angeles Galaxya lainalla italialaisesta Juventuksesta. Hän on vasenjalkainen hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Kausina 2015–2017 hän edusti Saksan Bundesligassa Bayern Müncheniä, johon hän siirtyi 30 miljoonan euron siirtosummalla. Kauden 2020–2021 hän pelasi jälleen Bayernissa lainalla Juventuksesta.
Douglas Costa on tunnettu Brasiliassa myös lempinimellä uusi Ronaldinho. Useat suurseurat kiinnostuivat hänestä vuonna 2008. Hän siirtyi tammikuussa 2010 ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin, jossa hän pelasi 5,5 vuotta. Bayern Münchenissä hän pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 50 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Italian Serie A:ssa Juventuksen joukkueessa hän pelasi 31 ottelua ja teki neljä maalia kaudella 2017–2018 ollessaan vielä lainalla Bayern Münchenistä sekä pelasi 17 ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2018–2019. Italian cupin loppuottelussa 2018 hän teki joukkueensa toisen maalin, kun Juventus voitti AC Milanin 4–0.
Douglas Costa on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä Mestarien liigassa 76 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Douglas Costa on pelannut Brasilian maajoukkueessa 31 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua, joissa molemmissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Douglas Costa Wikimedia Commonsissa
Brasilian joukkue – Copa América 2015
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Miranda |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Filipe Luís |
7 Robinho |
8 Casemiro |
9 Tardelli |
10 Neymar |
11 Costa |
12 Neto |
13 Marquinhos |
14 Silva |
15 Geferson |
16 Fabinho |
17 Fred |
18 Firmino |
19 Willian |
20 Ribeiro |
21 Coutinho |
22 Elias |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Alisson |
2 Thiago Silva |
3 Miranda |
4 Geromel |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Douglas Costa |
8 Renato Augusto |
9 Gabriel Jesus |
10 Neymar |
11 Coutinho |
12 Marcelo |
13 Marquinhos |
14 Danilo |
15 Paulinho |
16 Cássio |
17 Fernandinho |
18 Fred |
19 Willian |
20 Firmino |
21 Taison |
22 Fagner |
23 Ederson |
Valmentaja Tite
Donnai–Barrow’n oireyhtymä

Donnai–Barrow’n oireyhtymä on LRP2-geenin mutaatiosta kromosomissa 2 johtuva autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä.
Donnai–Barrow’n oireyhtymä aiheuttaa monenlaisia synnynnäisiä epämuodostumia. Vastasyntyneillä on miltei aina havaittavissa isoaivojen harmaan aineen poikkeavuus. Kehitysviiveet sekä asteeltaan vaihteleva kehitysvamma ovat yleisiä. Usein kehitysvamma on ollut lievä tai keskivaikea. Noin puolissa tapauksista esiintyy synnynnäinen palleatyrä tai napanuoratyrä. Molemmat voivat myös esiintyä samanaikaisesti. Donnai–Barrow’n oireyhtymään liittyy kasvojen epämuodostumia ja oireistolle tyypilliset kasvonpiirteet, joihin kuuluvat muiden muassa toisistaan etäällä sijaitsevat silmät ja pitkä, leveä otsa. Silmien huomattava likinäköisyys saattaa johtaa verkkokalvon irtoamiseen tai rappeutumiseen, joten oireyhtymä voi aiheuttaa myös etenevän näön heikkenemisen. Osassa tapauksista on todettu värikalvon kolobooma. Muita Donnai–Barrow’n oireyhtymässä esiintyneitä piirteitä ovat olleet sensorineuraalinen kuulonalenema tai kuurous, aivokurkiaisen puutos, sydän- ja verisuonielimistön poikkeavuudet, munuaisten vajaatoiminta ja proteinuria.
Donnai–Barrow’n oireyhtymä on nimetty sen vuonna 1993 kuvanneiden Dian Donnain ja Margaret Barrow’n mukaan. LRP2-geenin mutaatio aiheuttaa kuitenkin myös FOAR-oireyhtymää, josta oli laadittu kuvauksia jo 1970-luvulla. Nykyään näitä kahtaa oireyhtymää pidetään saman taudin ilmentyminä, joiden välillä on kuitenkin joitain eroja eri oireiden esiintymistiheydessä. Donnai–Barrow’n oireyhtymä on niin harvinainen, että sen tarkka yleisyys on ollut vaikeasti määritettävissä. Esiintyvyys on kuitenkin arvioitu alle yhdeksi miljoonaa kohden. Riski on ollut suurempi lapsilla, joiden vanhemmat ovat olleet sukua toisilleen. Oireistoa pidetään yhtä yleisenä miehillä ja naisilla. Sen hoito on oireenmukaista. Erotusdiagnostiikassa saatetaan huomioida Pallister–Killianin oireyhtymä, Frynsin oireyhtymä, Chudley–Mcculloughin oireyhtymä, Lowen oireyhtymä ja Dentin tauti.
Dr. Kawashima’s Brain Training: How Old Is Your Brain?

| Dr>  Kawashima’s Brain Training: How Old Is Your Brain? |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Akito Nakatsuka
Pelisarja:  Brain Age
Julkaistu:   19. toukokuuta 2005  17. huhtikuuta 2006  19. huhtikuuta 2006  9. kesäkuuta 2006  16. kesäkuuta 2006
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  Nintendo-pelimoduuli ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Dr. Kawashima’s Brain Training: How Old Is Your Brain? on Nintendon kehittelemä pulmapeli Nintendo DS -käsikonsolille. Se julkaistiin ensin Japanissa ja myöhemmin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja Etelä-Koreassa.
Brain Training sisältää kokoelman erilaisia älypelejä, kuten matemaattisia laskutehtäviä ja Sudokuja, jotka on suunniteltu pitämään yllä aivojen toimintakykyä. Kaikkien pelien pelaamiseen käytetään joko kosketusnäyttöä tai mikrofonia.
Pelaaminen

Brain Training on suunniteltu pelattavaksi hieman päivittäin, kuten Nintendogs-pelit tai Animal Crossing: Wild World. Pelattaessa Nintendo DS:ää pidetään kädessä poikittain siten, että oikeakätisillä Nintendo DS:n kosketusnäyttö on oikealla puolella ja vasenkätisillä vasemmalla puolella. Toisessa kädessä pidetään Nintendo DS:n stylus-kynää. Kaikkia pelejä pelataan siten, että pelaajan täytyy joko kirjoittaa vastauksensa kosketusnäytölle tai puhua mikrofoniin. Ennen kuin pelaaja voi aloittaa varsinaisen päivittäisen harjoittelun, Daily Training -pelimuodon, tämän täytyy antaa nimensä ja syntymäaikansa.
Aiheesta muualla

Brain Age: Train Your Brain in Minutes a Day! MobyGamesissa (englanniksi)
Daniel Olin (televisio-ohjelma)

Daniel Olin oli Ylen tuottama ja lähettämä ruotsinkielinen keskustelutelevisio-ohjelma. Keskusteluohjelmassa toimittaja Daniel Olinin vieraana oli viikoittain vaihtuva kiinnostava ja yhteiskunnallisesti merkittävä henkilö. Keskustelu käsitteli vieraan elämää, uraa ja henkilökohtaisia kokemuksia. Ensimmäinen ohjelma lähetettiin 6. huhtikuuta 2019 ja viimeinen 17. huhtikuuta 2022.
Aiheesta muualla

Daniel Olin Yle Areenassa
Dominique de Villepin

| Dominique de Villepin |
| --- | --- |

Ranskan 167. pääministeri
 31.5.2005 – 17.5.2007  
Presidentti:  Jacques Chirac
Edeltäjä:  Jean-Pierre Raffarin
Seuraaja:  François Fillon
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1953 (ikä 70) Rabat, Marokko
Puoliso:  Marie-Laure Le Guay
Tiedot
Puolue:  UMP (2002-2010) RS (2010-)
Dominique Marie François René Galouzeau de Villepin  kuuntele ääntämys (ohje) (s. 14. marraskuuta 1953 Rabat, Marokko) on ranskalainen diplomaatti, enarkki, poliitikko ja maan pääministeri 31. toukokuuta 2005 alkaen. Hän jätti eronpyyntönsä vuoden 2007 presidentinvaalien jälkeen 15. toukokuuta 2007.
Villepin syntyi Rabatissa Marokossa ja kasvoi Latinalaisessa Amerikassa. Hänellä on kirjallisuuden ja oikeustieteen tutkinto. Hän on kirjoittanut runoutta, runoudesta ja poliittisia ja historiallisia esseitä. Hänen Napoléonin sadasta päivästä kertova teoksensa Les Cent-Jours ou l'esprit de sacrifice (2001) voitti Fondation Napoléonin Grand Prix d'Histoiren ja Prix des Ambassadeurs'n.
Poliittinen ura

Villepin teki uraansa diplomaattina, Afrikan asioiden komiteassa 1980–1984, Washingtonin lähetystössä 1984–1989, New Delhissä 1989–1992 ja ulkoministeriön konsulttina Afrikan asioihin 1992–1993.
Politiikkaan Villepin lähti 1980-luvun alussa, kun hänestä tuli Jacques Chiracin avustaja ulkopolitiikassa. Vuonna 1993 hänestä tuli Édouard Balladurin hallituksen ulkoministeri Alain Juppén kabinettipäällikkö. Chiracin vaalivoiton jälkeen Villepin nimitettiin Élysée-palatsin pääsihteeriksi.
Villepin nimitettiin ulkoministeriksi Jean-Pierre Raffarinin toiseen hallitukseen toukokuussa 2002. Maailmanpolitiikassa Villepin tuli tunnetuksi Irakin sotaa koskevassa keskustelussa, missä hän Ranskan ulkoasiainministerinä päättäväisesti vastusti Yhdistyneissä kansakunnissa Yhdysvaltain ja Britannian pyrkimystä Irakin sodan aloittamiseen. Ulkoministerinä de Villepin toimi maaliskuuhun 2004, jolloin hän ministeripaikkojen vaihdon jälkeen toimi sisäministerinä Raffarinin hallituksessa. Sisäministerinä Villepin kannatti Ranskan valtion ja uskonnon tiukkaa erottamista, jota hänen edeltäjänsä sisäministerinä, Sarkozy oli halunnut lieventää. Villepin järjesti lainmuutoksen, jolla karkotettiin kotiinsa naisten kivittämistä ja ruoskimista saarnannut imaami Abdelkader Bouziane. Hän järjesti muslimisaarnaajille ranskanopetusta, koulutusta laissa ja tasavallan periaatteissa.
Pääministerinä

29. toukokuuta 2005 ranskalaiset äänestivät kansanäänestyksessä selvästi EU:n perustuslakia vastaan. Tämän vuoksi Jean-Pierre Raffarinin hallitus joutui eroamaan ja 31. toukokuuta 2005 Jacques Chirac nimesi Villepinin pääministeriksi.
Villepinin kautta pääministerinä ovat leimanneet sisäpoliittiset levottomuudet. Lokakuun 2005 lopussa puhkesi useiden kaupunkien lähiöissä laajoja nuorisomellakoita. Villepinin ajaman pehmeän linjan mukaisesti niitä yritettiin ensimmäiset 12 päivää hillitä. Sisäministeri Nicolas Sarkozyn vaatimuksesta presidentti Jacques Chirac vahvisti voimaan 12 päiväksi hätätilalain väkivaltaisuuksien tukahduttamiseksi.
Villepin pyrki paikkaamaan edellisten mellakoiden osasyynä olevaa Ranskan kroonista nuorisotyöttömyyttä tekemällä työnantajille helpommaksi erottaa, ja siten myös palkata nuoria ensikertalaisia työnhakijoita. Contrat de première embauche (CPE) salli työnantajan erottaa alle 26-vuotiaan työntekijä ilman syytä kahden ensimmäisen työvuoden aikana.
Lauantaina 18. maaliskuuta yli 1,5 miljoonaan opiskelijaa ja lain vastustajaa osoitti mieltään lakia vastaan 160 kaupungissa. Pariisissa mielenosoitukset muuttuivat mellakoiksi kahdessa eri tilanteessa, Sorbonnen yliopistolla heiteltiin katukiviä ja polttopulloja ja itä-Pariisissa maahanmuuttajien jengit polttivat jälleen autoja ja rikkoivat ikkunoita. Ammattiliitot vaativat yleislakon uhalla hallituksen eroa, etenkin koska Villepin ajoi lain läpi parlamentissa kuulematta työntekijäjärjestöjä.
Käytännössä Villepinin mahdollisuudet vuoden 2007 presidentinvaaleihin tuhosi ns. Clearstream-skandaali. Kesällä 2004 nimetön kirje syytti Sarkozyn pitävän pankkitiliä luxemburgilaisessa Clearstream-pankissa, jossa olisi säilytetty kahden miljardin euron arvosta voitelurahoja ranskalaisten fregattien myymisestä Taiwanille 2001. Syytökset osoittautuivat pian vääriksi, mutta huhtikuussa Le Monde julkisti eläkkeelle jääneen tiedustelupalvelun kenraali Philippe Rondotin todistuksen, jonka mukaan De Villepin, presidentti Chiracin määräyksestä, oli käskenyt kaivaa esiin Sarkozyn mainetta leimaavia asioita.
Muita vastoinkäymisiä ovat olleet valtionyhtiö EADSin ongelmat uuden Airbus A380:n myöhästyessä ja Réunionin chikungunyavirus, joka surmasi kansalaisia pääministerin vaarattomuusvakuutteluista huolimatta. Kun sosialistijohtaja François Hollande arvosteli Villepinia Clearstream-skandaalista kirjoittaneita vastaan nostetuista kunnianloukkausoikeusjutuista ja sen jälkeen välittömästi kysyi luottaako tämä EADS:in johtaja Noêl Fogeardiin, Villepinia sai raivokohtauksen ja haukkui Hollanden pelkuriksi, mikä johti opposition ulosmarssiin parlamenttisalista.
Pääministerikauden jälkeen

Villepin sai syytteen Sarkozyn herjauksesta Clearstream-jutussa, mutta hänet vapautettiin tammikuussa 2010.
Toisen vapauttavan tuomion hän sai vetoomustuomioistuimesta syyskuussa 2011.
Maaliskuussa 2010 de Villepin ilmoitti perustavansa uuden keskustaoikeistolaisen puolueen République solidairen ja asettuvansa Sarkozya vastaan vuoden 2012 presidentinvaaleissa. Hän ei kuitenkaan onnistunut saamaan tarpeeksi kannatusta ja ehdokkuus ei edennyt pidemmälle.
Vuonna 2014 The Telegraph uutisoi de Villepinin palanneen diplomaatin työhön yhden päivän ajaksi Francois Hollanden hallituksen palvelukseen, jotta pystyi jäämään eläkkeelle 100 000 euron palkkion kanssa. Nykyään de Villepin matkustaa ympäri maailmaa konsulttifirma Villepin Internationalin johtajan ominaisuudessa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Site officiel de Dominique de Villepin (ranskaksi)
Dominique de Villepin| Potrail du Government (ranskaksi)
Donnacona

| Donnacona |
| --- | --- |
 Donnaconan ja Jacques Cartier’n kohtaaminen
Henkilötiedot
Kuollut: n. 1539
Kansalaisuus:  irokeesi
Ammatti:  intiaanipäällikkö
Donnacona (k. noin 1539) oli Stadaconan irokeesipäällikkö, kun ranskalainen Jacques Cartier päätyi alueelle.
Donnaconna protestoi, kun Cartier nosti heinäkuussa 1534 ristin Gaspén niemimaalle. Hän saarnasi ranskalaisille, jotka pysäyttivät Donnaconan kanootin ja pakottivat hänet tulemaan maihin matkakumppaniensa kanssa. Cartier järjesti Donnaconalle juhlan ja suostutteli hänet lähettämään poikansa Domagayan ja Taignoagnyn Cartier’n mukana Ranskaan. Ranskalaiset tarvitsivat tulkkeja, ja Cartier lupasi palauttaa pojat.
Cartier palasi toukokuussa 1535 Donnaconan poikien kanssa, jotka olivat oppineet ranskaa. Heidän avullaan Cartier löysi uusia maita, mutta lopulta sekä Donnacona että hänen poikansa käänsivät Cartier’lle selkänsä, kun Cartier päätti lähteä Hochelagan saakka Donnaconan vastustuksesta huolimatta. Cartier käytti Donnaconan ja tämän vihollisen välistä riitaa hyväkseen ja kutsui Donnaconan neuvotteluun. Cartier vangitsi Donnaconan ja kaikkiaan kymmenen intiaania ja kuljetti heidät Ranskaan. Donnacona saapui heinäkuussa 1536 Ranskaan, ja hänet esiteltiin myös kuningas Frans I:lle. Donnacona kuoli Ranskassa, mikä hiersi entisestään ranskalaisten Stadaconan asukkaiden välejä.
Disney’s Aladdin (Capcom)

| Disney's Aladdin |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Capcom (SNES) (GBA)
Julkaisija:  Capcom (Super Nintendo) Capcom(GBA)
Ohjaaja:  Shinji Mikami
Tuottaja:  Tatsuya Minami, Hirobu Takeshita
Suunnittelija:  Shinji Mikami
Käsikirjoittaja:  Yuki Iwai, Yuko Takehara, Setsuo Yamamoto
Pelisarja:  Aladdin
Julkaistu:  Super Nintendo Entertainment System
Lajityyppi:  toiminta, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Super Nintendo Entertainment System, Game Boy Advance
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Disney's Aladdin on Capcomin kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva vuonna 1993 julkaistu tasohyppely ja sivuttaisvierittävä peli. Peli julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille 21. päivä marraskuuta 1993 ja käännettiin myöhemmin Game Boy Advancelle Japanissa 1. päivä elokuuta 2003, Euroopassa 19. päivä maaliskuuta 2004 ja Pohjois-Amerikassa 28. päivä syyskuuta 2004. Samana vuonna julkaistiin myös Virgin Interactiven kehittämä samanniminen peli Sega Mega Drivelle.
Peli on Super Nintendon kolmanneksi myydyin peli viidellä miljoonalla kopiollaan.
Earl Clark

| Earl Clark |
| --- | --- |
 Clark heittämässä vapaaheittoa vuonna 2013
Henkilötiedot
Koko nimi:  Earl Rashad Clark
Syntynyt: 17. tammikuuta 1988 (ikä 36) Plainfield, New Jersey
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  102 kg
Nyk. joukkue:   Los Angeles Lakers
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  14. varaus, 2009 Phoenix Suns
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009–2010 2010–2012 2012–:   Phoenix Suns  Orlando Magic  Los Angeles Lakers
Earl Rashad Clark (s. 17. tammikuuta 1988, Plainfield, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NBA-liigassa pelaavaa Los Angeles Lakersia, ja on ammattilaisurallaan pelannut myös Phoenix Sunsissa sekä Orlando Magicissä.
Ennen ammattilaisuraansa Clark pelasi yliopistokoripalloa Louisvillen yliopiston joukkueessa.
Earl Dodge

Earl Farwell Dodge (24. joulukuuta 1932 Malden, Massachusetts[lähde? ] – 7. marraskuuta 2007 Denver, Colorado) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Dodge kuului pieneen, alkoholin kieltolakia kannattavaan Prohibition Party -puolueeseen.
Dodge oli vailla kummempaa menestystä ehdolla lukuisten poliittisten virkojen haltijaksi. Dodge oli vuonna 1966 ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi Kansasista saaden 9 400 ääntä. Hän oli ehdolla Coloradon kuvernööriksi vuosina 1970, 1974, 1982, 1986 sekä 1994; parhaiten hän menestyi vuonna 1986, jolloin hän sai 8 200 ääntä.
Dodge oli ehdolla varapresidentiksi 1976 ja 1980 sekä presidentiksi 1984, 1988, 1992, 1996 ja 2000. Hän menehtyi sydänkohtaukseen 74 vuoden ikäisenä.
Eero Viima

Eero Jalmari Viima (12. elokuuta 1907 Kisko – 6. marraskuuta 1982 Helsinki) oli Tukkukauppojen Oy:n pääjohtaja 1954–1972. Hän oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja sai vuorineuvoksen arvonimen 1960. Ennen pääjohtajakauttaan hän työskenteli yrityksessä konttoripäällikkönä 1942–1954.
Dogtown and Z-Boys

| Dogtown and Z-Boys |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stacy Peralta
Käsikirjoittaja:   Stacy Peralta  Craig Stecyk 
Tuottaja:  Agi Orsi
Säveltäjä:   Paul Crowder  Terry Wilson 
Kuvaaja:  Peter Pilafian
Leikkaaja:  Paul Crowder
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Agi Orsi Productions  Vans Off the Wall 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dogtown and Z-Boys on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Stacy Peraltan ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka kertoo Kalifornian Santa Monicassa 1970-luvulla toimineesta rullalautailuryhmästä Z-Boys. Peralta oli itse yksi ryhmän jäsenistä, ja elokuvan kuvamateriaali perustuu paljolti poikien ystävien kuvaamiin kaitafilmeihin. Elokuvan selostajaäänenä on Sean Penn.
Sports Illustrated -lehti nimesi dokumentin vuonna 2003 kaikkien aikojen 12. parhaaksi urheiluelokuvaksi.
Aiheesta muualla

Dogtown and Z-Boys Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eero Vasa

| Eero Vasa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Kätisyys:  Oikea
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Eero Vasa (s. 1. helmikuuta 1997) on suomalainen tennispelaaja. Vasa teki debyyttinsä Suomen Davis Cup -joukkueessa vuoden 2016 Davis Cupissa maaliskuussa 2016 Zimbabwea vastaan. Vuoden 2017 Davis Cupissa hän pelasi helmikuussa Georgiaa vastaan ja huhtikuussa Madagaskaria vastaan. Vasa on hävinnyt kaikki kolme pelaamaansa Davis Cup -ottelua.
Vasa voitti kesäkuussa 2020 ulkokenttien Suomen mestaruuden nelinpelissä yhdessä parinsa Patrick Kaukovallan kanssa voittamalla parin Ilari Vesanen/Mikko Rouvala lukemin 4–6, 6–2 ja 10–7.
Vasa opiskelee University of Central Floridassa Yhdysvalloissa.
Dmitri Sokolov (jääkiekkoilija)

| Dmitri Sokolov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1998 (ikä 26) Omsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelinumero:  98
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
NHL-varaus:  196. varaus, 2016 Minnesota Wild
Dmitri Sokolov (ven. Дмитрий Соколов; s. 14. huhtikuuta 1998 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Minnesota Wildia. Hän pelasi aiemmin OHL:n Sudbury Wolvesin joukkueessa ja toimi sen varakapteenina. Sokolov on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. The Sports Forecaster -sivuston mukaan Sokolov on monipuolinen maalintekijätyyppinen pelaaja, joka luistelee vahvasti, omaa hyvät kädet ja laukoo terävästi ranteella. Hänellä on kuitenkin kehitettävää liikkeessä ja Sokolovin tulisi merkitä vastustajansa paremmin.
Ura > Seuraura

Sokolov on Avangard Omskin kasvatti. Kauden 2014–2015 hän vietti pääosin kotimaansa A-nuorten MHL-liigan Omskije Jastrebyssä. OHL-joukkue Sudbury Wolves varasi Sokolovin koko CHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Sokolov oli Wolvesin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 30+22=52. Hän voitti koko OHL:n tulokkaiden maalipörssin.
Minnesota Wild varasi Sokolovin seitsemännellä kierroksella 196. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudella 2016–2017 hän oli Sudbury Wolvesin OHL-joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 48+24=72, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 6+3=9. Sokolov sijoittui koko liigan runkosarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Erie Ottersin Alex DeBrincat. OHL-kautensa päätteeksi, huhtikuussa 2017 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Iowa Wildin vahvuuteen. Sokolov teki siellä kahdessa runkosarjaottelussa yhden maalin.
Kaudeksi 2017–2018 Sokolov palasi Wolvesin vahvuuteen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Sokolov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa syksyllä 2014, jolloin Sokolov voitti kultaa. Hän voitti Venäjän sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Vitali Abramovin kanssa tehoilla 6+3=9. Sokolov valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän edusti Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2015, jolloin Sokolov voitti kultaa.