stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ap Bacin taistelu
Taistelu > Laskuvarjojoukot

Kun selvisi, että vihollisjoukkoja ei pystyttäisiin kukistamaan, paikalle pyydettiin vahvistukseksi laskuvarjopataljoona. 8. laskuvarjopataljoona laskeutui riisipelloille auringonlaskun aikaan, muttei pystynyt hyökkäämään ennen seuraavaa aamua. Sekä Vann että eversti Daniel B. Porter (IV armeijakunnan taktisen alueen neuvonantaja) olivat ehdottaneet joukkojen pudottamista kanavan itäpuolelle, jolloin vihollinen olisi saarrettu, mutta pataljoona tiputettiin kuitenkin länteen.
Vihdoin puoliltapäivin joukot aloittivat hyökkäyksen, jossa lähinnä todettiin Vietkongin sotilaiden vetäytyneen alueelta.
Aiheesta muualla

Charles E. Kirkpatrick: The Battle at Ap Bac Changed America’s View of the Vietnam War
John Paul Vann - U.S. Army, American Hero & How to Win Sub-National Conflicts
|  Vietnamin sodan taistelut |
| --- | --- |
Ap Bac – Tonkininlahden välikohtaus – Bình Gia – Vung Be – Đồng Xoài – Operaatio Starlite – Gang Toi – Ia Đrăng – Operaatio Hastings – Operaatio Masher – A Shau – Xa Cam My – Đức Cơ – Long Tần – Operaatio Attleboro – Operaatio Cedar Falls – Tra Binh Dong – Operaatio Bribie – Operaatio Junction City – Operaatio Union – Kukkula 881 – Union II – Ong Thanh – Dak To – Tet-hyökkäys – Khe Sanh – Ensimmäinen Saigonin taistelu – Hue – Lang Vei – Kham Duc – Operaatio Speedy Express – Operaatio Dewey Canyon – Toinen Têt-hyökkäys – Hamburger Hill – Binh Ba – Snuol – Operaatio Tailwind – Operaatio Chenla I – Operaatio Ivory Coast – Operaatio Lam Son 719 – Operation Chenla II – Ban Dong – FSB Mary Ann – Pääsiäishyökkäys 1972 – 1. Quảng Trị – Loc Ninh – An Lộc – Kontum – 2. Quảng Trị – Svay Rieng – Phuoc Long – Buôn Ma Thuột – Operaatio New Life – Xuân Lộc – Truong Sa – Toinen Saigonin taistelu – Operaatio Linebacker I – Operaatio Linebacker II: 
Yhdysvaltalaisten käyttämä CH-21 Shawnee -helikopteri.
Näin Suomi pysyy pyörillään

| Näin Suomi pysyy pyörillään Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 46.26
 Levy-yhtiö: Audiovox Records Oy
Matti Eskon muut julkaisut
| Matti Esko 1988 | Näin Suomi pysyy pyörillään 1989 | Parhaat joulun sävelet 1989 |
Näin Suomi pysyy pyörillään on Matti Eskon vuonna 1989 julkaistu albumi. Levy sisälsi Matti Eskon tulkinnan Karman kappaleesta Huomenta Suomi, josta Matti Eskokin sai hitin. Levyltä löytyy myös Matti Eskon tulkinta kappaleesta Yölinjalla.
Kappaleet > A-puoli

Huomenta Suomi – 4.32
Tunteiden tumma ilta – 4.05
Sä olet mulle niinkuin taivas – 3.30
Vain yöksi tahtoisin luokses tulla – 4.35
Sä varmaan muistat sen – 3.11
Kerran elämässä – 3.26
Kappaleet > B-puoli

Näin Suomi pysyy pyörillään – 3.55
Keikka Ouluun – 4.13
Sinä se oot – 4.00
Mies vaikka öitä vuokses valvoo – 3.54
Rankan päivän jälkeen – 3.08
Yölinjalla – 3.51
Muusikoita

Matti Esko – laulu
Juha Björninen – kitarat (1-4, 6, 7–9)
Ihokeliakia

Ihokeliakian aiheuttamaa ihottumaa
Ihokeliakia (Dermatitis herpetiformis) on viljojen aiheuttama elinikäinen sairaus ja keliakian muoto. Se kuuluu ihon rakkulatauteihin. Ihokeliakia eroaa tavanomaisesta keliakiasta siten, että se ei oireile tavanomaisen keliakian tavoin vatsassa vaan iholla pienirakkulaisena ihottumana. Suomessa ihokeliakiaa sairastaa noin 5 000 ihmistä. Ihokeliakian esiintyvyys on Suomessa yleisintä maailmassa. Tauti alkaa tavallisesti 20–40 vuoden iässä. Ihokeliakia on miehillä yleisempi kuin naisilla.
Patogeneesi

Ihokeliakia esiintyy usein yhdessä suolistokeliakian kanssa. Geneettisesti alttiilla henkilöillä kehittyy IgA-luokan vasta-aineita ravinnon gluteenia vastaan. Vasta-aineet ristireagoivat dermoepidermaalisten solujen retikuliinin kanssa. Retikuliini on osa dermoepidermaalisten solujen ankkurifibrillejä, joilla ne kiinnittyvät ihon tyvikalvoon. Vasta-aine-retikuliini-ristireagoinnin seurauksena ihoon ilmaantuu subepidermaalisia rakkuloita.
Vaikutukset arkielämään ja hoito > Oireet

Ihokeliakian tärkeimmät oireet ovat kutina ja noin 2–6 millimetriä läpimitaltaan olevat nesterakkulat pääasiassa kyynärpäissä, polvissa ja pakaroissa. Rakkulat rikkoutuvat niitä raapiessa, ja sen takia ihokeliakiaa diagnosoitaessa ei aina huomatakaan rakkuloita vaan niiden raapimisesta aiheutuneet raapimajäljet. Toisinaan ihokeliakiassa on myös herpesrakkuloita muistuttavia rakkuloita suun alueella.
Vaikutukset arkielämään ja hoito > Diagnoosi ja hoito

Ihokeliakia todetaan ottamalla terveen näköiseltä iholta yksi ihokoepala. Usein ihokeliakian diagnosoimisen yhteydessä otetaan koepala myös ohutsuolesta, koska monella ihokeliaakikolla on muutoksia myös suolistossa. Noin neljällä viidesosalla ihokeliaakikoista vasta-aineita on myös veressä.
1970-luvulla huomattiin, että ihokeliakian hoitona on tavanomaisen keliakian tavoin elinikäinen gluteeniton ruokavalio, jonka vaikutus alkaa näkyä muutaman kuukauden kuluttua ruokavaliohoidon aloittamisesta. Tauti pysyy oireettomana tai lähes oireettomana ruokavaliohoidolla.
Nimi

Ihokeliakia kulki aluksi, noin sata vuotta sitten nimellä Bullous skin disease. Suomessa ihokeliakiaa kutsuttiin aluksi rokahdusihottumaksi, ja toinen harvoin käytetty synonyymi ihokeliakialle on Duhringin tauti. Vasta 1990-luvulla professori Jarmo Visakorpi ehdotti uudeksi nimeksi ihokeliakiaa.
Kuuluisia sairastuneita

Ranskan vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat'n epäillään sairastaneen ihokeliakiaa, mikä pakotti hänet viettämään suurimman osan ajastaan yrttikylvyissä.
Tyypillisiä raapimisjälkiä.
Louis Theroux’n vinksahtaneet viikonloput

| Louis Theroux'n vinksahtaneet viikonloput> Louis Theroux's Weird Weekends |
| --- | --- |
Tyyli:  dokumentti
Kestoaika:  noin 50–60 min.
Pääosissa:  Louis Theroux
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Verkko:   BBC Two  Yle Teema
Esitetty:  15. tammikuuta 1998 – 30. lokakuuta 2000
Jaksoja:  17
Tuotanto
Tuottaja(t):  David Mortimer
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Two
Aiheesta muualla
IMDb
Louis Theroux'n vinksahtaneet viikonloput (Louis Theroux's Weird Weekends) on brittiläinen dokumenttisarja, jossa brittijournalisti Louis Theroux tutustuu erilaisiin outoihin ja äärimmäisiin ilmiöihin sekä alakulttuureihin. Sarjaa on esittänyt vuosina 1998–2000 BBC Two. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle Teema.
Ohjelman avausjakso "Uskossaan autuaat" (Christianity) esitettiin 15. tammikuuta 1998. Ohjelmaa esitettiin 30. lokakuuta 2000 ja viimeinen jakso oli räppiä käsittelevä "Räppärinä" (Rap).
Bangladesh Betar

Bangladesh Betarin toimitalo Dhakassa.
Bangladesh Betar (bengaliksi বাংলাদেশ বেতার, Baṃladeś Betar) on Bangladeshin kansallinen radioyhtiö.
Yleisradiotoiminta alkoi nykyisen Bangladeshin alueella vuonna 1939, kun Dhakaan perustettiin All India Radion asema. Sillä on kaksi studiota ja viiden kilowatin keskiaaltolähetin. Intian jaon jälkeen toiminnasta vastasi Radio Pakistan. Uusi radiotalo valmistui vuonna 1960, ja vuonna 1963 avattiin sadan kilowatin keskiaalto- ja lyhytaaltolähettimet Dhakan lähelle Savariin. Sylhetiin perustettiin radioasema vuonna 1961, Chittagongiin ja Rajshahiin vuonna 1963, Rangpuriin vuonna 1967 ja Khulnaan vuonna 1970. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1964, mutta niiden merkitys oli 1990-luvulle saakka vähäinen.
Dhakan radioasema suljettiin Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana maaliskuussa 1971, mutta Chittagongin asema jäi Mujibur Rahmanin kannattajien haltuun. Pieni keskiaaltolähetin siirrettiin Intian puolelle Tripuraan, ja myöhemmin Intian hallitus antoi kapinallisten käyttöön 50 kilowatin lähettimen. Aseman nimenä oli Swadhin Bangla Betar Kendra (”Vapaan Bengalin radioasema”).
Maan itsenäistyttyä perustettiin valtion radioyhtiö Bangladesh Betar, joka vuosina 1975–1996 ja 2001–2009 käytti nimeä Radio Bangladesh. Se on toiminut lähinnä vallanpitäjien propagandavälineenä. Ensimmäinen yksityinen radioasema perustettiin vuonna 1999, mutta se joutui pian lopettamaan toimintansa. Nykyään Bangladeshissa on useita kaupallisia ja yhteisöradioita, ja maassa kuunnellaan myös ulkomaisten asemien kuten BBC:n ja Voice of American bengalinkielisiä lähetyksiä. Radion merkitys viestintävälineenä on television ja Internetin myötä vähentynyt, ja Bangladesh Betarin ohjelmisto on herättänyt paljon kritiikkiä.
Bangladesh Betarilla on nykyään kolme radiokanavaa Dhakassa sekä alueradiot Bandarbanissa, Barisalissa, Chittagongissa, Comillassa, Cox’s Bazarissa, Khulnassa, Rajshahissa, Rangamatissa, Rangpurissa, Sylhetissä ja Thakurgaonissa. Lähetykset tapahtuvat keski- ja lyhytaalloilla sekä ULA-alueella, ja niitä voi kuunnella myös Internetissä. Bengalinkielisten ohjelmien lisäksi välitetään uutisia englanniksi. Radion ulkomaanpalvelu tekee ohjelmia bengaliksi, englanniksi, hindiksi, nepaliksi ja arabiaksi. Sen 250 kilowatin lyhytaaltolähetin on ollut poissa käytöstä vuodesta 2019, ja ohjelmia on välitetty kotimaanpalvelun taajuudella.
Aiheesta muualla

Bangladesh Betar (bengaliksi), (englanniksi)
Al-Nour

Al-Nour (arab. النور‎, an-Nūr) on libanonilainen radioasema, jonka tilit Yhdysvaltain valtiovarainministeriö ilmoitti jäädyttävänsä 23. maaliskuuta 2006 yhdessä televisioyhtiö al-Manarin kanssa pitäen näitä Hizbollahin mediakäsinä. Radioyhtiö al-Nour on Lebanese Media Groupin tytäryhtiö, minkä osakkaina on muun muassa libanonilaisia kansanedustajia Bekaan laaksosta. Kolmas Yhdysvaltain Hizbollahin kannattajana pitämä media on kommunistisen puolueen radio Sawt al-Shab.
Yhdysvaltain valtiovarainministeriön tiedotteen mukaan niin al-Manar kuin al-Nour ovat tarjonneet mainosaikaa Hizbollahille, joka on tätä kautta tarjonnut yhteystietoja ja kerännyt rahaa harjoittamaansa sosiaalityöhön. Tämän lisäksi Yhdysvaltain valtiovarainministeriön mukaan Hizbollahin johtaja Hassan Nasrallah olisi julkaissut myös kutsun kaikille libanonilaisille Hizbollahin sotilaalliseen koulutukseen osallistumiseksi niin al-Manarilla kuin al-Nourilla.
Israelin ilmavoimat tuhosi al-Nourin toimituksen rakennuksen Beirutissa toisena sotapäivänä 13. heinäkuuta 2006.
Aiheesta muualla

al-Nourin toimitus 13. heinäkuuta 2006 jälkeen Beirutissa  (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan unionin komissio: EU Rules and Principles on Hate Broadcasts: Frequently Asked Questions
Yhdysvaltain valtiovarainministeriö: (Arkistoitu – Internet Archive) U.S. Designates Al-Manar as a Specially Designated Global Terrorist Entity Television Station is Arm of Hizballah Terrorist Network
LyngSat: Radio al-Nour (Arkistoitu – Internet Archive)
Leopold V

Leopold V. Josef Kremerin fantasiamaalaus vuodelta 1759.
Leopold V (1157 – 31. joulukuuta 1194), lisänimeltään der Tugendhafte tai der Tugendreiche ’Hyveellinen’, oli Itävallan herttuana kolmannen ristiretken aikoihin 1177–1194. Hänet muistetaan, paitsi Steiermarkin liittämisestä Itävaltaan, erityisesti kiistastaan ristiretken johtajan Rikhard Leijonamielen kanssa.
Suku ja perhe

Leopold kuului Babenbergien sukuun. Hänen vanhempansa olivat Itävallan ensimmäinen herttua Henrik II Jasomirgott ja tämän toinen puoliso Theodora Komnene, Bysantin keisarin Manuel I Komnenoksen veljentytär. Isänsä äidin, Agnes von Waiblingenin kautta hän oli sukua Hohenstaufien hallitsijasuvulle: keisari Fredrik Barbarossan isä oli Agnes von Waiblingenin poika tämän ensimmäisestä avioliitosta, siis Henrik Jasomirgottin velipuoli, joten Fredrik Barbarossa oli Leopoldin serkku.
Leopold nai 1172 Unkarin kuninkaan Géza II:n tyttären Helenan (unk. Ilona). Heille syntyi kaksi poikaa, Friedrich (sittemmin Itävallan herttuana Fredrik I) ja Leopold (sittemmin Itävallan herttuana Leopold VI).
Itävallan herttuana

Keisari Fredrik Barbarossa oli virallisesti antanut Itävallan Leopoldille läänitykseksi jo 1174, Henrik Jasomirgottin toivomuksesta, ja tämä läänitys toistettiin Henrikin kuoltua 1177. Henrikille myönnetyn Privilegium minus -asiakirjan perusteella, joka antoi Itävallalle aiempaa itsenäisemmän aseman, Itävallan herttuan olisi tarvinnut vierailla Saksan valtakunnassa vain Baijerin kuninkaallisilla hovipäivillä ja osallistua ainoastaan Itävallan naapurimaihin tehtäviin sotaretkiin. Leopold kuitenkin halusi olla mukana Saksan politiikassa, ja hänen tiedetään osallistuneen muun muassa vuonna 1185 Fredrik Barbarossan Italian-retkeen.
Leopold piti yllä yhteyksiä äitinsä kotimaahan Bysanttiin ja vieraili pyhiinvaellusmatkallaan vuoden 1182 alussa keisari Aleksios II:n hovissa. Sieltä hän toi arvokkaan pyhäinjäännöksen, kappaleen Jeesuksen ristiä, jonka hän lahjoitti erityisesti suosimalleen Heiligenkreuzin luostarille.
Saksan keisarikunnan kaakkoisosan mahtavimmaksi ruhtinaaksi Leopold nousi hankkimalla itselleen Steiermarkin herttuakunnan. Steiermarkin sairasteleva ja lapseton herttua Otakar IV, jota ilmeisesti huoletti mahtimiesten kiistojen repimän herttuakunnan tilanne, teki Leopoldista ja tämän pojasta Fredrikistä perillisensä: ns. Georgenbergin sopimuksella 1186 määrättiin, että Steiermark kuuluisi Itävallan kulloisenkin hallitsijan alaisuuteen, ja tämän vahvisti seuraavana vuonna keisari Fredrik Barbarossa. Otakar IV kuoli 1192, jolloin Leopold ja Fredrik saivat Steiermarkin virallisesti läänityksekseen keisari Henrik VI:lta.
Kiista Rikhard Leijonamielen kanssa

Kolmatta ristiretkeä valmisteltaessa Leopold oli vuonna 1188 Bysantin keisarin Isaak II Angeloksen lähettiläälle vannonut myös keisari Fredrik Barbarossan nimissä, että ristiretkeläiset eivät hyökkäisi Bysantin valtakuntaan. Suojellakseen omaa valtakuntaansa Leopold halusi ensiksi jättäytyä pois retkeltä ja luovutti toukokuussa 1189 ristiretkeä varten keräämänsä varat edelleen. Saman vuoden lopulla saapui kuitenkin tieto siitä, että bysanttilaiset olisivat rikkoneet tekemänsä sopimuksen, ja elokuussa 1190 Leopold vain pieni joukko mukanaan ja heikosti varusteltuna lähti Venetsian kautta meritse kohti Pyhää maata. Keväällä 1191 Leopold liittyi Akkoa piirittäviin saksalaisiin ristiretkeläisiin, mutta vasta Filip II Augustin johtamien ranskalaisten ja Rikhard Leijonamielen johtamien englantilaisten saavuttua Akko saatiin valloitetuksi.
Akkon valloituksen yhteydessä Leopold riitaantui Rikhard Leijonamielen kanssa, tarinan mukaan siksi, että Rikhard oli repinyt kaupungin tornista alas Leopoldin sinne nostaman lipun. Riidan taustalla oli myös se, että Rikhard tuki Jerusalemin kuningasta Guido Lusignanilaista tämän kilpailijaa, Leopoldin liittolaista Konrad Montferratilaista vastaan, ja välittömänä syynä oli luultavasti riita ryöstösaaliista.
Akkon valloituksen jälkeen Leopold palasi Itävaltaan 1191, mutta Rikhard Leijonamieli lähti paluumatkalle vasta seuraavana vuonna. Hän vaelsi Itävallan halki pyhiinvaeltajan valepuvussa, mutta 21. tai 22. joulukuuta 1192 hänet tunnistettiin ja pidätettiin Wienin lähistöllä; keisari Henrik VI oli jo aiemmin lähettänyt Rikhardista pidätysmääräyksen kaikille valtakunnan ruhtinaille ja kaupungeille. Rikhardia pidettiin vankina Dürnsteinin linnassa, kunnes hänet pääsiäisenä 1193 luovutettiin keisarille, ja helmikuussa 1194 hän pääsi palaamaan Englantiin. Rikhardista maksetuilla lunnasrahoilla Leopold laajennutti Wienin kaupunkia ja perusti Wiener Neustadtin, ja luultavasti niillä kustannettiin myös uuden rahapajan perustaminen Wieniin entisen, Kremsissä toimineen tilalle.
Luultavasti Rikhard Leijonamielen aloitteesta paavi Celestinus III, joka jo aiemmin oli yrittänyt järjestää Rikhardin vapauttamista, julisti vuonna 1194 Leopoldin kirkonkiroukseen. Veronan piispa Adelhardin välityksellä sovittiin, että Leopold pääsisi takaisin kirkon yhteyteen palauttamalla panttivangit ja lunnasrahat sekä tekemällä ristiretken. Leopold ei kuitenkaan ehtinyt toteuttaa vaatimuksia ennen kuin kuoli samana vuonna Grazissa, pudottuaan turnajaisissa hevosen selästä.
Perintö

Tarinan mukaan Itävallan puna-valko-punainen lippu sai alkunsa Akkon piirityksessä. Kun Leopold V taistelun jälkeen riisui vyönsä, hänen kauttaaltaan veren punaamaan valkoiseen asetakkiinsa jäi näkyviin keskelle valkoinen raita, ja tätä asetakkia kerrottiin käytetyn lippuna alkuperäisen lipun jouduttua taistelussa kadoksiin.
Kuolinvuoteellaan Leopold – Georgenbergin sopimuksen vastaisesti – jätti Itävallan herttuakunnan pojalleen Fredrikille ja Steiermarkin nuoremmalle pojalleen Leopoldille. Fredrik kuitenkin kuoli vailla perillistä jo 1198, jolloin Leopold VI peri myös Itävallan herttuan arvon.
Leopold V on haudattu Heiligenkreuzin luostariin.
Parhaat joulun sävelet

| Parhaat joulun sävelet Matti Esko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989
 Julkaistu: 1989, uudelleenjulkaisu 1999
 Tyylilaji: Joulumusiikki
 Levy-yhtiö: Audiovox Records Oy
Matti Eskon muut julkaisut
| Näin Suomi pysyy pyörillään 1989 | Parhaat joulun sävelet 1989 | Reissumies 1991 |
"Parhaat joulun sävelet" on Matti Eskon joulualbumi. Levy sisälsi myös Vesa-Matti Loirin tunnetuksi tekemän hitin "Näin sydämeeni joulun teen". Levy julkaistiin uudelleen 1999.
Kappaleet > A-puoli

Valkea joulu – 3.03
Näin sydämeeni joulun teen – 3.15
Tonttujen jouluyö – 2.57
Nissepolkka – 2.29
Kun maass' on hanki – 2.59
Varpunen jouluaamuna – 2.48
En etsi valtaa loistoa – 2.51
Joulupukki matkaan jo käy – 2.02
Jollei jouluna ole lunta – 2.26
Jouluaatto on nyt herttainen – 2.25
Kuuraparta – 2.30
Kappaleet > B-puoli

On hanget korkeat nietokset – 2.14
Ave Maria – 3.54
Kulkuset – 3.13
Petteri Punakuono – 2.13
Me käymme joulun viettohon – 2.18
Tonttuparaati – 3.32
Metsän joulu – 2.20
Sylvian joululaulu – 2.45
On pyhä jouluyö – 2.33
Arkihuolesi kaikki heitä – 2.22
Joulukirkkoon – 3.05
Muusikoita

Juha Björninen – kitarat (13)
Dušan Simović
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dušan Simović Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  SNAC
Dragiša Cvetković
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dragiša Cvetković Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  SNAC
Pajula (täsmennyssivu)

Pajula voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimi

Pajula, kaupunginosa Salossa Suomessa
Pajula (myös Paijula), kylä Halikossa, Salossa
Pajula, osa-alue Kangasalla entisen Kuhmalahden kunnan alueella Suomessa
Pajula, kylä Köyliössä Suomessa
Pajula (myös: Pajulankylä), kylä Mikkelissä Suomessa
Pajula, kylä Somerolla Suomessa
Pajula, kylä Tuutarissa Inkerinmaalla Venäjällä
Sukunimi

Fanny Pajula (1857–1918), suomalainen opettaja, kansanrunouden kerääjä ja ylioppilasaktiivi
Jaakko Pajula (1928–2012), suomalainen juristi, kansaneläkelaitoksen pääjohtaja
Jari-Pekka Pajula (s. 1980), suomalainen jääkiekkoerotuomari.
Johan Samuel Pajula (1856–1918), suomalainen teologi ja historioitsija
Jukka Pajula (1921–1991), suomalainen kenraaliluutnantti
Kuno Pajula (1924–2012), Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa
Matias Pajula (s. 1998), suomalainen kokoomuslainen poliitikko
Matti Pajula (1936–2021), suomalainen näytelmäkirjailija ja ohjaaja
Nemo Pajula (s. 2005), jääkiekkoilija ja parajääkiekkoilija
Paavo Pajula (1878–1961), suomalainen diplomaatti ja oikeushistorian tutkija
Sari Pajula (1960–2022), Eduskunnan kirjaston johtaja 2007–2017
Ville Pajula (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija.
Muita

Pajula Records, suomalainen levy-yhtiö
Herrasmiesliiga (televisiosarja)

| Herrasmiesliiga> The League of Gentlemen |
| --- | --- |
Kestoaika:  30-60 minuuttia
Luoja(t):  Jeremy Dyson Mark Gatiss Steve Pemberton Reece Shearsmith
Pääosissa:  Mark Gatiss Steve Pemberton Reece Shearsmith
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC Two  Nelonen
Esitetty:  11. tammikuuta 1999 – 31. lokakuuta 2002
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  19
Ikäraja:  
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Steve Bendelack
Aiheesta muualla
IMDb
Herrasmiesliiga (engl. The League of Gentlemen) on brittiläinen mustan huumorin komediasarja, jonka on luoneet Jeremy Dyson, Mark Gatiss, Steve Pemberton, Reece Shearsmith. Gatiss, Pemberton ja Shearsmith esittävät kaikkia sarjan rooleja – jokaisella on 17 eri roolihahmoa.
Sarja alkoi BBC Two -kanavalla vuonna 1999 ja päättyi 2002. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen, ja Helsingin Sanomien Harto Hänninen nimesi sen vuoden 2000 lopun tv-katsauksessaan vuoden hauskimmaksi..
Sarjan pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva League of Gentlemen's Apocalypse.
Hahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Reece Shearsmith  | … |  Edward, Benjamin Denton, Ross, Geoff, Samuel, Stella, Vinnie, Patch, Peter, Lisgoe, Ollie, Bernice, Papa Lazarou, Judee, Pamela, Henry Portrait, Mike King   |
|  Steve Pemberton  | … |  Tubbs, Harvey Denton, Pauline, Mike, Maurice, Charlie Hull, Reenie, Bob, Ernest, Barry, Dave, Herr Lipp, Barbara, Pop, Jed, Ally Welles, mekaanikko   |
|  Mark Gatiss  | … |  David, Val Denton, Mickey, Brian, Hilary Briss, Tony, kaupan asiakas, Les McQueen, Sheila, Glen, Phil, herra Chinnery, Mama Lazarou, Iris Krell, Lance, Alvin Steele, Mick McNamara   |
Juha-Pekka Koskinen

| Juha-Pekka Koskinen |
| --- | --- |
 Juha-Pekka Koskinen Helsingin kirjamessuilla 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1968 (ikä 56) Kemijärvi
Kansalaisuus:  suomalainen
Kirjailija
Tyylilajit:  historiallinen romaani, novellit, rikosromaani
Kirjallinen suuntaus: reaalifantastikot
Esikoisteos:  Ristin ja raudan tie (2004)
Palkinnot
 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2015 Sokeain kuunnelmapalkinto 2017 Savonia-kirjallisuuspalkinto 2019 Hämeen taidepalkinto 2020 
Aiheesta muualla
jpkoskinen.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Juha-Pekka Koskinen (s. 22. joulukuuta 1968 Kemijärvi) on suomalainen kirjailija ja keksijä . Hän on julkaissut romaaneja, novellikokoelmia ja lasten- ja nuortenkirjoja.
Koskisen esikoisteos, historiallinen romaani Ristin ja raudan tie, ilmestyi vuonna 2004. Koskisen teokset Ystäväni Rasputin (2013) ja Tulisiipi (2019) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina.
Elämä ja ura

Koskinen suoritti filosofian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1995 (matematiikka) ja Jyväskylän yliopistossa vuonna 2008 (kirjoittaminen).
Koskinen kuuluu reaalifantastikot-kirjailijaryhmään. Hän oli ensimmäinen suomalainen kirjailija, jonka kirjojen ensimmäinen luku oli ilmaiseksi ladattavissa kirjailijan kotisivuilta PDF-tiedostoina. Koskinen on myös julkaissut artikkeleita ja pakinoita eri lehdissä.
Kirjailijana Koskinen kuvaa usein rahan ja vallan vaikutusta. Koskisen esikoisteoksessa Ristin ja raudan tie (2004) seurataan pyhiinvaltajien ja ritareiden matkaa 1000-luvun lopussa kohti Jerusalemia. Teoksen itsenäinen jatko-osa Seitsemäs temppeliherra (2007) seuraa Jerusalemin kuningaskunnan vaiheita sekä Temppeliherrain ritarikunnan perustamista ja kasvua.
Koskinen käsittelee uskonnollisia aiheita myös romaanissaan Viisi todistajaa (2005). Kirja kertoo kristillisistä evankeliumeista tunnetun tarinan viiden eri silminnäkijän näkökulmasta. Kertojina ovat kolme Uudesta testamentissa esiintyvää Jeesuksen seuraajaa: Juudas, Tuomas ja Maria Magdala. Oman näkemyksensä tapahtumiin tuovat myös roomalainen sotilas Pertinax sekä Jeesuksen veli Jaakob.
Vuonna 2006 julkaistu Savurenkaita käsittelee lähihistoriaa. 1900-luvulle sijoittuva sukutarina yhdistää todellista historiaa ja sepitettä ja kertoo hämeenlinnalaisen tehtailijasuvun noususta ja tuhosta.
Koskisen viides romaani Punainen talvi ilmestyi vuonna 2010. Kemin veritorstaista alkunsa saava romaani kuvaa ammattiyhdistysliikkeen taistelua ihmisen puolesta. Kirjan maailma on tyylitellyn pelkistetty. Esiin nousee ihmisen kykenemättömyys toteuttaa ihanteita ilman, että hän menettää oman inhimillisyytensä.
Koskinen on kirjoittanut myös lasten- ja nuortenkirjoja. Vuonna 2011 ilmestyi runomuotoinen tarina Kauhea Gabriel Hullo ja vuonna 2013 Hallava hevonen. Kirjat on kuvittanut Koskisen tytär Miranda Koskinen. Vuonna 2014 Koskisen nuortenromaani Haavekauppias oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana. Sen jatko-osa Lumottu lelutehdas oli vuoden Anni Polva -palkintoehdokkaana.
Koskinen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän asuu Hämeenlinnassa.