stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perdasdefogu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perdasdefogu Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Alex Dimitriades

Alex Dimitriades AACTA-palkintogaalassa 2012.
Alex Dimitriades (s. 28. joulukuuta 1973) on kreikkalais-australialainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan elokuvasta Aavelaiva (2002). Australialainen scifielokuva The Infinite Man (2014) sai kriitikoilta paremmat arviot.
Aiheesta muualla

Alex Dimitriades Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alex Manninger

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alexander Manninger
Syntymäaika: 4. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Salzburg, Itävalta
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 senttimetriä
Seura
Seura: Augsburg
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: Austria Salzburg
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1996 1994–1995 1996–1997 1997–2002 2001–2002 2002 2003 2003–2005 2004–2005 2005–2008 2006–2008 2008 2008–2012 2012-  | Austria Salzburg → Vorwärts Steyr (laina)   Grazer AK  Arsenal → Fiorentina (laina) Espanyol Torino Bologna → Siena (laina) Salzburg → Siena (laina) Udinese Juventus Augsburg | 1 (-?) 5 (-?) 23 (-11) 40 (-22) 24 (-39) 0 (-0) 3 (-5) 6 (-0) 19 (-29) 14 (-9) 64 (-73) 0 (-0) 27 (-30) 25 (-20)  |
Maajoukkue
| 1999–2009 |  Itävalta | 33 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. syyskuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. joulukuuta 2011.
Alexander "Alex" Manninger (s. 4. kesäkuuta 1977 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa Serie A:n Juventuksessa.
Ura > Alkuvuodet

Manninger pelasi nuorena kotikaupunkinsa Austria Salzbugin joukkueessa. Kaudella 1994–1995 Manninger lainattiin itävaltalaisjoukkue SK Vorwärts Steyrille, jossa hän pelasi ensimmäinen huipputason jalkapallo-ottelunsa. Grazer AK:ta vastaan. Vahvojen otteiden ansiosta Grazer AK päätti ostaa hänet varamaalivahdiksi kaudelle 1996–1997. Manningerin ensimmäinen todellinen tulikoe tuli, kun seuran ykkösmaalivahti sairastui juuri ennen UEFA Cupin toisen kierroksen ottelua milanolaista Internazionalea vastaan. Manninger teki debyyttinsä Milanossa Stadio Giuseppe Meazzalla, jossa hän esitti tukun loistokkaita torjuntoja, mutta Grazer AK taipui kuitenkin milanolaisjoukkueelle 1–0. Kotonaan Grazer AK voitti ottelunsa 1–0 ja sarjassa edettiin aina rangaistuspotkukisaan asti, jonka kuitenkin he hävisivät.
Ura > Arsenal

Pysyttyään ykköstorjujana Grazer AK:ssa loppukauden 1996–1997, lontoolaisjoukkue Arsenal hankki Manningerin silloisen ykkösmaalivahti David Seamanin varamieheksi. Kaudella 1997–1998 Seaman loukkaantui pitkäksi aikaa ja Manninger sai ykkösmaalivahdin roolin seurassa, pitäen muun muassa maalinsa puhtaana kuudessa peräkkäisessä sarjaottelussa, millä hän jakoi seuraennätyksen Jimmy Ashcroftin kanssa. Viimeinen näistä nollapeleistä tapahtui maineikkaalla Old Traffordilla Manchester Unitedia vastaan, ”tykkimiehet” voittivat pelin 1–0. Tämä peli oli erittäin ratkaisevassa roolissa mestaruustaiston kannalta, jossa Arsenal lopulta osoittautuikin paremmaksi vain pisteen erolla Manchester Unitediin. Näiden nollapelien ansiosta Manninger valittiin Englannin valioliigaan kuukauden pelaajaksi. Huomattavaa tästä teki sen, että varamaalivahti ei ollut ikinä ennen valittu kyseiseen kunnianosoituksen saajaksi. Manninger joutui kuitenkin luopumaan ykkösmaalivahdin paikastaan David Seamanin kuntouduttua.
Manninger jatkoi Seamanin varamaalivahtina myös seuraavat kolme kautta, mutta pelaamissaan otteluissa hän ei päässyt yhtä loistokkaalle tasolle kuin kaudella 1997–1998. Hän pelasikin vain 64 ottelussa neljän kauden aikana Arsenalissa. Kun vuonna 2001 Arsenal vielä hankki uudeksi maalivahdikseen Richard Wrightin, jäi Manninger vasta kolmanneksi vaihtoehdoksi maaliin. Kaudella 2001–2002 Manninger lainattiin firenzeläisjoukkue Fiorentinalle, jossa hän pelasi 24 ottelussa.
Heinäkuussa 2002 katalonialaisseura Espanyol hankki Manningerin maalinsa suulle 960 000 punnan siirtosummalla ja neljän vuoden sopimuksella. Manninger ehti kuitenkin olla seurassa vain seitsemän viikkoa debyyttinsä jälkeen, koska seuralle ei tiettävästi ollut varaa maksaa hänen palkkaansa.
Ura > Serie A

Manninger liittyi Torinon joukkueeseen tammikuussa 2003. Hän pysyi siellä kuusi kuukautta ennen kuin siirtyi Bolognaan. Manninger vietti kaksi vuotta Bolognassa, mutta ei onnistunut murtautumaan seuran ykkösmaalivahdiksi. Hänet lainattiinkin Sienaan heti sen jälkeen, kun hän oli taas liittynyt kasvattaja seuransa Salzburgin joukkueeseen. Hyvin menneen Siena-reissun jälkeen Udinese hankki Manningerin joukkueeseensa, mutta vain viikkoja myöhemmin Italian jättiläisseura Juventus hankki hänet ykkösmaalivahdin Gianluigi Buffonin varamieheksi Antonio Chimentin ohella Udinesestä. 21. syyskuuta Cagliaria vastaan käydyssä Serie A -ottelussa Manninger teki debyyttinsä Juventuksen paidassa. Hän tuli toiselle puoliajalla vaihdosta kentälle, lihasvenähdyksestä kärsineen Buffonin tilalle. Manninger piti ottelussa nollan esittäen muutaman avaintorjunnan, jotka lopulta auttoivat bianconeriä voittamaan ottelun 1–0 brassi Amaurin maalilla.
Kansainvälinen ura

Manninger teki debyyttinsä Itävallan maajoukkueessa elokuussa 1999 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän oli mukana myös Itävallan joukkueessa EM-kilpailuissa 2008. Manninger päätti maajoukkueuransa vuonna 2009.
Palkinnot

Englannin valioliiga (1):
1998
FA Cup (1):
1998
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Manninger |
2 Standfest |
3 Stranzl |
4 Pogatetz |
5 Fuchs |
6 Aufhauser |
7 Vastić |
8 Leitgeb |
9 Linz |
10 Ivanschitz |
11 Korkmaz |
12 Gercaliu |
13 Katzer |
14 Garics |
15 Prödl |
16 Patocka |
17 Hiden |
18 Kienast |
19 Säumel |
20 Harnik |
21 Macho |
22 Hoffer |
23 Özcan |
Valmentaja Hickersberger
Perintökieli

Perintökieli on kieli, joka yksilön suvun historian kautta on hänelle merkittävä kieli, joka vaikuttaa kielelliseen identiteettiin.
Perintökieli voi täten olla sekä maahanmuuttajan tai tämän jälkeläisen kieli että vähemmistökielen puhujan tai tämän jälkeläisen kieli.
Peso

Chilen peso vuodelta 1933
Peso (espanjaa, merkitsee suomeksi painoa) on rahayksikön nimi, jota käytetään useissa maissa käytössä olevista valuutoista.
Maat joissa on  peso on valuutta

| Valtio | Valuutta | ISO 4217 koodi |
| --- | --- | --- |
|  Argentiina | Argentiinan peso | ARS    |
|  Chile | Chilen peso | CLP |
|  Kolumbia | Kolumbian peso | COP |
|  Kuuba | Kuuban peso; Kuuban vaihdettava peso | CUP; CUC |
|  Dominikaaninen tasavalta | Dominikaanisen tasavallan peso | DOP |
|  Meksiko | Meksikon peso | MXN |
|  Filippiinit | Filippiinien peso | PHP |
|  Uruguay | Uruguayn peso | UYU |
Maat joissa on  peso on valuutta > Maat, joissa peso on ollut valuutta

| Valtio | Entinen valuutta | Vuosi | Korvaava valuutta |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bolivia | Bolivian peso | 1986 | Bolivian boliviano |
|  Costa Rica | Costa Rican peso | 1896 | Costa Rican colón |
|  Kuuba | Kuuban vaihdettava peso | 2020 |  |
|  Ecuador | Ecuadorin peso | 1884 | Yhdysvaltain dollari |
|  El Salvador | Salvadoran peso | 1919 | Yhdysvaltain dollari |
|  El Salvador | Salvadoran peso | 1919 | Bitcoin |
|  Päiväntasaajan Guinea | Päiväntasaajan Guinean peseta | 1975 | Keski-Afrikan CFA-frangi |
|  Guatemala | Guatemalan peso | 1925 | Guatemalan quetzal |
|  Guinea-Bissau | Guinea-Bissaun peso | 1997 | Keski-Afrikan CFA-frangi |
|  Honduras | Hondurasin peso | 1931 | Hondurasin lempira |
|  Nicaragua | Nicaraguan peso | 1912 | Nicaraguan córdoba |
|  Paraguay | Paraguayan peso | 1943 | Paraguayn guaraní |
|  Peru | Perun real | 1863 | Perun sol |
|  Puerto Rico | Puerto Rican peso | 1900 | Yhdysvaltain dollari |
|  Espanja | Espanjan peseta | 1869 | Euro |
|  Venezuela | Venezuelan peso | 1874 | Venezuelan bolívar |
Alex Delvecchio

| Alex Delvecchio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1931 (ikä 92) Fort William, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1950–1974
Seurat:  Detroit Red Wings (NHL)
Valmennusura
Vuodet:  1973–1977
Seurat:  Detroit Red Wings
Hockey Hall of Fame
 1977 
Alexander Peter "Fats" Delvecchio, (s. 4. joulukuuta 1931 Fort William, Ontario, Kanada) on pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, joka myöhemmin toimi valmentajana ja joukkueen johtotehtävissä.
Amerikanitalialainen Delvecchio siirtyi junioriliigojen jälkeen Detroit Red Wingsiin National Hockey Leagueen kaudeksi 1951–1552. Hän auttoi uutta seuraansa saman tien voittamaan Stanley Cupin tuolla kaudella.
NHL:ssä pelaamillaan 22 kaudella Delvecchio nähtiin niin keskushyökkääjänä kuin vasempana laitahyökkääjänäkin. Hän tuli tunnetuksi etenkin niin sanotun Production line -ketjun keskusmiehenä ketjukavereinaan Gordie Howe ja Ted Lindsay. Pelaajista, jotka ovat urallaan edustaneet vain yhtä NHL-seuraa, Delvecchio on toisena otteluiden määrässä. Vain niin ikään Detroitissa pelannut Nicklas Lidström on pelasi enemmän otteluita ainoassa seurassaan kuin Delvecchio. Herrasmiespelaajana hän voitti Lady Byng Trophyn kolmesti.
Hän lopetti pelaajauransa 1973 ja oli tuolloin toiseksi eniten NHL-otteluja pelannut sekä myös maratontilaston kakkonen syötöissä ja pistetilastossa. Delvecchio toimi kaksi kautta Detroitin päävalmentajana ja sittemmin General Managerina, kunnes 1977 siirtyi liike-elämän palvelukseen.
Saavutuksia ja palkintoja

kolme Stanley Cupia Detroit Red Wingsissä 1952, 1954 ja 1955
NHL:n kakkostähdistössä 1953 (keskushyökkääjänä) ja 1959 (vasempana laitahyökkääjänä)
pelasi NHL:n All Star -ottelussa kolmetoista kertaa: 1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965 ja 1967 (kuudenneksi eniten kaikista pelaajista)
joukkueensa Detroitin kapteenina 12 vuotta
valinta Hockey Hall of Fameen 1977
1998 hän oli sijalla 82 The Hockey News -lehden 100 suurimman pelaajan listalla
Perintötorppa

Perintötorppa eli sukutorppa oli Suomessa ja Ruotsissa torppa, jollaisia talonpojat saivat 1767 annetun asetuksen perusteella muodostaa talonsa ulkotiluksille nuorempien lapsiensa perintöosuuden vastikkeeksi. Perintötorppien perustamisen tarkoituksena oli estää irtaimen väen muodostumista kyliin. Perintötorpat olivat yleisiä etenkin Pohjanmaalla. Asetus kumottiin 1800, jonka jälkeen perintötorppia ei saanut enää perustaa.
Alanis (albumi)

| Alanis Alanis Morissette |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. huhtikuuta 1991
 Tuottaja(t): Leslie Howe
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.44
 Levy-yhtiö: MCA Records
Alanis Morissetten muut julkaisut
|   | Alanis 1991 | Now Is the Time 1992 |
Alanis on kanadalaisen laulaja Alanis Morissetten esikoisalbumi vuodelta 1991. Albumi julkaistiin vain Kanadassa.
Kappaleet

Feel Your Love – 3.49
Too Hot – 4.00
Plastic – 3.45
Walk Away – 4.51
On My Own – 4.08
Superman – 4.32
Jealous – 3.54
Human Touch – 3.22
Oh Yeah! – 3.59
Party Boy – 4.20
Singlet

Too Hot
Walk Away
Feel Your Love
Plastic
Aiheesta muualla

Alanis discogs.com -sivustolla
Alaniiniaminopeptidaasi

| --- | --- |
Alaniiniaminopeptidaasi

Ihmisen AAP (PDBID: 4FYQ). Kuvassa on kaksi monomeeriä eli homodimeeri.
Tunnisteet
EC-numero: 3.4.11.2
Tietokannat
KEGGt: KEGG
OMIM: 151530
UniProt: P15144
Alaniiniaminopeptidaasi eli AAP tai CD13 on solukalvoihin upottautunut entsyymi, joka katkoo (hydrolysoi) N-terminaalisia aminohappoja irti monenlaisista peptideistä. AAP irrottaa monia aminohappoja, mutta ensisijaisesti se irrottaa alaniineja. AAP löytyy ihmisistä ja laajalti muista eläinlajeista.
Ihmisillä AAP:n geenin (geenin symboli: ANPEP) pituus on 35 kiloemäsparia ja se on kromosomissa 15. Sioilla geeni on kromosomissa 7.
Vaihtoehtoiset nimet

AAP:tä kutsutaan myös nimellä alanyyliaminopeptidaasi, kysteiini-glysiini-dipeptidaasi (Cys-Gly-dipeptidaasi) ja kysteinyyli-glysinaasi. Siitä on 1980-luvulta asti käytetty myös nimeä N-aminopeptidaasi (lyhenne AP-N), jossa N-merkitsee sen peptidaasiaktiivisuuden kohdistumista varaukseltaan neutraaleihin aminohappohin. Aiemmin sitä on kutsuttu myös M-aminopeptidaasiksi. "M" merkitsee mikrosomaalista tai kalvoihin liittyvää (eng. membrane), sillä varhaisessa tutkimuksessa AAP:tä löydettiin mikrosomien tai solukalvojen pinnoista. Joskus AAP:stä käytetään myös nimeä m-AAP täsmentämään sitä, että sen sijainti ja toiminta soluissa kohdistuu solukalvoihin (eng. membrane).
Rakenne

AAP on tyypin 2 integraalinen kalvoproteiini eli sen N-terminaali on solun sisäpuolen suuntaan. AAP on kiinni solukalvoissa. AAP-monomeerin massa useimmilla eläimillä on 140–150 kDa. AAP on glykoproteiini, jonka massasta 20 % noin on hiilihydraatteja. Useimmilla lajeilla AAP on homodimeeri.
AAP voi hajota kolmeksi 45–90 kDa kappaleeksi laboratoriokäsittelyssä. Siksi varhaisissa tutkimuksissa sen on oletettu olevan trimeeri ja sanottu koostuvan α-, β- ja γ-alayksiköistä.
Toiminta

Eläimissä AAP on laajalti eri kudosten solukalvoissa. Sitä on eritoten ohutsuolen sukasaumassa eli harjareunuksessa, munuaisissa ja maksassa. AAP:n toiminta on hajottaa monenlaisia peptideitä. Esimerkiksi munuaisissa AAP hajottaa solunulkoisesti osaltaan glutationin glysiini-kysteiini-sidoksia. Eri puolin kehoa AAP saattaa hajottaa muun muassa verisuoniston toimintaan vaikuttavia peptidejä, hermostolle haitallisia jätepeptidejä ja sytokiinejä
Tietyt virukset tartuttavat soluja AAP:n välityksellä. AAP on reseptori muun muassa ihmisten koronavirukselle 229E (HCoV-229E), kissan koronaviruksen serotyypille 2 (FCoV2), porsaiden tarttuvan virusripulin aiheuttavalle virukselle (PEDV), sikojen tarttuvalle gastroenteriittivirukselle (TGEV) ja koiran koronaviruksen genotyypille 2 (CCoV2).
Alessandra Mastronardi

| Alessandra Mastronardi |
| --- | --- |
 Mastronardi heinäkuussa 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1986 (ikä 38) Napoli, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  To Rome with Love Master of None
Aiheesta muualla
www.alessandramastronardi.it
IMDb 
Alessandra Mastronardi (s. 18. helmikuuta 1986 Napoli) on italialainen näyttelijä.
Elokuvat

Il manoscritto di Van Hecken(1999)
The Beast in the Heart (2005)
Prova a volare (2007)
Una piccola storia (2007)
To Rome with Love (2012)
Ameriqua also known as Eurotrapped (2013)
Amici come noi (2014)
Romeo and Juliet (2014)
Life (2015)
Lost in Florence (2017)
Titanium White (2017)
Aiheesta muualla

Alessandra Mastronardi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mastronardi, Alessandra: CV Alessandramastronardi.it. Viitattu 9.3.2020. (englanniksi)
Lockett, Dee: Meet Your New Crush, Master of None’s Alessandra Mastronardi Vulture.  16.5.2017. Viitattu 9.3.2020. (englanniksi)
Piaggio

| Piaggio |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Julkinen
ISIN:  IT0003073266
Perustettu:  1884
Toimitusjohtaja:  Roberto Colaninno
Kotipaikka:   Pontedera, Pisa, Italia
Toiminta-alue:  Koko maailma
Toimiala:  Moottoripyörät
Tuotteet:  Aprilia Derbi Gilera Ligier Moto Guzzi Piaggio Vespa
Kotisivu:  Piaggio.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piaggio NRG Power DT
Piaggio on etupäässä skoottereistaan kuuluisa yhtiö. Piaggio valmistaa myös autoja, moottoripyöriä, ja lentokoneita.
Tausta

Yhtiön perusti Rinaldo Piaggio vuonna 1884, ja se valmisti aluksi junien moottoreita ja vaunuja.
Toisen maailmansodan aikana yhtiö keskittyi lentokoneiden valmistamiseen. Piaggion lentokonemoottoreita oli useissa italialaisissa sotilaslentokoneissa. Lentokonesuunnittelija Corradino D’Ascanio kunnostautui Vespan suunnittelijana sodan jälkeen. Vuonna 1946 yhtiö esitteli uutuuden, Vespa-skootterin, josta tuli yhtiön tunnetuin tuote ja tuotemerkki. Vespoja valmistettiin 10 vuoden sisällä yli miljoona kappaletta, ja sille omistettiin jopa postimerkki. Vespan pohjalta kehitettiin myös pientavaran kuljetukseen tarkoitettu kolmipyöräinen Ape.
Vuonna 1957 yhtiö valmisti Vespa 400:n, pienen henkilöauton. Vuonna 1964 kaksi jaostoa (ilmailu ja moottoripyörä) erosivat toisistaan ja muuttuivat kahdeksi itsenäiseksi yhtiöksi; ilmailujaosto sai nimeksi IAM Rinaldo Piaggion. Vuonna 1969 yhtiö osti Gileran.
Nykyinen toiminta

Nykyään moottoripyöräyhtiötä kontrolloi hallintoyhtiö Imssi. Vuonna 2003 Piaggio myi 430 000 ajoneuvoa, liikevaihtona 987,2 miljoonaa euroa.[lähde? ] Se on maailman neljänneksi suurin moottoripyörävalmistaja, ja konserniin kuuluu nykyään seuraavat merkit:
Aprilia
Derbi
Gilera
Ligier
Moto Guzzi
Piaggio
Vespa
Laverda
Lentokoneyhtiö Piaggio Aeroa johtaa Piero Ferrarin perhe, joka yhä omistaa 10 % kuuluisasta autojen valmistajasta Ferrarista.
Museo

1990-luvun alussa valmistui Museo Piaggio, missä on nähtävillä kaikki Vespan mallit, ja myös runsaasti erikoisuuksia. Yhtenä erikoisuutena on Dalín koristelema Vespa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Piaggion suomenkielinen kotisivu
Italialaisia moottoripyörävalmistajia
Aprilia
Benelli
Beta
Bimota
Cagiva
Ducati
Fantic
Garelli
Gilera
Innocenti
Italjet
Laverda
Malaguti
Minarelli
Mondial
Morbidelli
Motobi
Moto Guzzi
Moto Morini
MV Agusta
Piaggio
Vespa
Vyrus
Alttiusgeeni

Alttiusgeeni tarkoittaa geeniä, joka altistaa yksilön jollekin taudille. Tautigeenit ovat yleensä resessiivisiä ja altistavat perinnöllisille taudeille homogeenisinä.
Pikmin 2

| Pikmin 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shigefumi Hino Masamichi Abe
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto Takashi Tezuka
Käsikirjoittaja:  Motoi Okamoto Kazumi Yamaguchi
Pelisarja:  Pikmin
Julkaistu:  Nintendo GameCube  29. huhtikuuta 2004  30. elokuuta 2004  8. lokakuuta 2004  4. marraskuuta 2004 Wii  15. maaliskuuta 2009    24. toukokuuta 2009  14. toukokuuta 2009   10. kesäkuuta 2012 
Lajityyppi:  reaaliaikainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Nintendo GameCube, Wii
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Pikmin 2 on Nintendon kehittämä ja julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka julkaistiin alun perin vuonna 2004 Nintendo GameCubelle. Peli on jatkoa vuonna 2001 ilmestyneelle Pikminille. Vuonna 2009 peli julkaistiin Wiille osana New Play Control! -sarjaa.
Pelille julkaistiin kesällä 2013 Wii U:lle jatko-osa, Pikmin 3.
Vastaanotto

Pikmin 2 sai positiivisen vastaanoton. Pelillä on Metacriticin sivuilla 90 % keskiarvo ja GameRankingsin sivuilla 89,44 % keskiarvo. IGN sanoi pelin olevan "erittäin nautittava alusta loppuun" ja antoi arvosanaksi 9,3/10. Eurogamer puolestaan antoi pelille arvosanaksi 9/10 ja GameSpot 9,2/10.
Ali Touré Farka

| Ali Touré Farka Ali Farka Touré |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Ali Farka Touré
 Tyylilaji: maailmanmusiikki
 Levymerkki: Sonafric (50016-LP)
Ali Farka Tourén muut julkaisut
|   | Ali Touré Farka 1976 | The River 1989 |
Ali Touré Farka on malilaisen muusikon Ali Farka Tourén esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Ali Farka Touré.
Kappaleet > A-puoli

Biennale – 5.10
Hali – 5.40
Karanda Bala Bozo – 3.20
Kappaleet > B-puoli

Roi Fayssal – 6.25
Treikongo – 5.25
Radio Mali – 2.40
Kokoonpano

Ali Farka Touré – kitara, laulu
Alexandre Piankoff

Alexandre Piankoff (ven. Александр Николаевич Пьянков, Aleksandr Nikolajevitš Pjankov; 18. lokakuuta 1897 Pietari — 20. heinäkuuta 1966 Bryssel) oli venäläinen arkeologi ja egyptologi. Hänet tunnetaan parhaiten uskonnollisten tekstien käännöstyöstä.
Alexandre Piankoff syntyi Pietarissa Venäjällä vuonna 1897. Hän kiinnostui egyptologiasta jo nuorella iällä tutustuessaan venäläisten museoiden kokoelmiin.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Piankoff opiskeli kirjallisuutta, vieraita kieliä sekä muinaisen egyptin kieltä. Sodan alkaessa hän joutui keskeyttämään opiskelunsa mutta jatkoi niitä taas sodan päätyttyä Berliinissä. Hän muutti vuonna 1924 Pariisiin, jossa hän opiskeli Pariisin yliopistossa. Vuonna 1930 hän valmistui filosofian tohtoriksi.
Toisen maailmansodan alettua Piankoff liittyi Ranskan joukkoihin vuonna 1940. Hän päätyi ennen pitkää Kairoon, johon jäi sodan jälkeen asumaan. Hän työskenteli Ranskan itämaisen arkeologian instituutissa, Kairossa, jossa hän erikoistui muinaisen egyptin, arabian, koptin, persian, turkin, ranskan, saksan, englannin sekä venäjän kieliin.
Piankoff työskenteli Kuninkaiden laaksossa Ramses V:n ja Ramses VI:n haudassa (KV9), jossa hän dokumentoi seinämaalauksia ja käänsi niiden tekstejä. Hän tutki vuonna 1958 myös faarao Tutankhamonin haudan hautatekstejä. Merkittävin osa Piankoffin työstä tapahtui Theban nekropolissa, jossa hän tulkitsi useita muinaisia uskonnollisia tekstejä mm. Ran litanian, Unaksen hautatekstejä sekä Yön ja Päivän kirjat.
Piankoff kuoli vuonna 1966 Brysselissä Belgiassa.
Aiheesta muualla

Alexandre Piankoff (1897-1966) Archéologie des Sociétés Méditerranéennes (ranskaksi)
Alexandre Sarnes Negrão

Alexandre Sarnes Negrão (s. 14. lokakuuta 1985 Campinas, Brasilia) on brasilialainen autourheilija. Hän ajoi GP2-sarjassa kaudet 2005–2007 Piquet Sports -tallissa saavuttaen yhden palkintosijan. Ennen GP2-uraansa Negrão ajoi Etelä-Amerikan F3-sarjassa, jossa hän sijoittui vuonna 2003 loppupisteissä kolmanneksi ja mestariksi vuonna 2004.
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Hitech Piquet Sports | SMRFEA Kesk. | SMRSPR 13 | ESPFEA 8 | ESPSPR 15 | MONFEA 12† | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | FRAFEA Kesk. | FRASPR 13 | GBRFEA 19 | GBRSPR 16† | GERFEA Kesk. | GERSPR 18 | HUNFEA 8 | HUNSPR 15 | TURFEA 12 | TURSPR 19 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 13 | BELFEA 7 | BELSPR 7 | BHRFEA 12 | BHRSPR 9 | 4 | 19. |
| 2006 | Piquet Sports | VALFEA 13 | VALSPR 7 | SMRFEA Kesk. | SMRSPR 11 | EURFEA 7 | EURSPR 7 | ESPFEA 7 | ESPSPR 18 | MONFEA Kesk. | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 12 | FRAFEA 5 | FRASPR Kesk. | GERFEA 16 | GERSPR 9 | HUNFEA 5 | HUNSPR Kesk. | TURFEA 8 | TURSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR Kesk. |  |  | 13 | 13. |
| 2007 | Minardi Piquet Sports | BHRFEA Kesk. | BHRSPR 15 | ESPFEA Kesk. | ESPSPR DNS | MONFEA 15 | FRAFEA Kesk. | FRASPR Kesk. | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 18 | EURFEA 12 | EURSPR 10 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR 13 | TURFEA 7 | TURSPR 2 | ITAFEA 14 | ITASPR Kesk. | BELFEA 19† | BELSPR 16 | VALFEA 15 | VALSPR 18 |  |  | 8 | 20. |