stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satama

Wellingtonin satama yöllä. Useat satamat toimivat myös öisin laivojen tehokkaamman käytön, vuorovesien ja joskus myös satamakapasiteetin rajoitusten vuoksi.
Satama on meren tai vesistön rannalle rakennettua infrastruktuuria, joka on sopiva vesialusten, kuten laivojen ja veneiden, lastin purkamista ja lastaamista sekä matkustajien laivaannousua ja maihinnousua varten. Satamissa on usein nostureita ja varastotilaa. Satama on kytketty muuhun liikenneinfrastruktuuriin, kuten maantie- tai rautatieverkkoihin. Merten satamat on perinteisesti rakennettu aalloilta suojaisiin lahtiin sekä muihin sopiviin paikkoihin, mutta myöhemmin on rakennettu myös aallonmurtajia aaltojen vähentämiseksi. Satamassa väylän syvyyden tulee olla aluksille riittävän syvä.
Satamaluokittelua

Satamia voidaan ryhmitellä usealla eri tavalla. Yleisesti satamia luokitellaan niiden kautta kulkevien tuote- ja tavaravirtojen perusteella. Satamia voidaan luokitella myös omistuspohjan mukaan yleisiin, tavallisesti kunnan omistamiin satamiin ja yksityisiin, esimerkiksi teollisuusyrityksen omistamiin satamiin. Maantieteellisen sijainnin perusteella satamat voidaan ryhmitellä meri-, joki-, kanava- ja sisävesisatamiin. Rakenteen perusteella voidaan tehdä jako luonnonsatamiin ja keinotekoisiin satamiin. Käytön perusteella ryhmittely voi sisältää jaon esimerkiksi kauppa-, sota- , vene- ja piensatamiin.
Suuri osa Suomen satamista on ollut kuntien omistamia liikelaitoksia. Euroopan komission päätöksen johdosta tällaiset liikelaitokset muutetaan yhtiöiksi. Myös kunnalliset satamat yhtiöitetään ja niiden toiminnasta halutaan markkinaehtoisempaa.
Satamaluokittelua > Satamatyyppejä

erikoissatama: Johonkin kapeampaan toimialueeseen erikoistunut satama. Esimerkiksi kemikaalisatama, kaasusatama, autojen vienti- ja tuontisatama, junalauttasatama, turistiristeilyjä palveleva matkustajasatama.
irtolastisatama: tyypillisesti yhtä tai muutamaa irtolastituotetta käsittelevä satama. Keskeisiä kuivia irtolastituotteita ovat kivihiili, malmit, lannoitteet, sementti, vilja, sokeri ja puuhake.
kalastussatama:
kappaletavarasatama:
konttisatama:
lentosatama: vedestä toimivien ilma-alusten lähtö- ja saapumispaikka
luonnonsatama: luonnonpiirteittensä puolesta laivojen satamapaikaksi soveltuva paikka vesistön varrella; termiä käytetään myös pienveneiden yölliseen rantautumiseen soveltuvista suojaisista rakentamattomista satamaista.
matkustajasatama: matkustajalaivoille tarkoitettu erikoissatama.
matkustaja-autolauttasatama tyypillisesti nopeilla satamatoiminnoilla varustettu, aikataulun mukaan operoivia, matkustajien ohella autoja ja muita ro-ro-lasteja kuljettavia laivoja palveleva satama.
palvelusatama: rantautuminen aluksen huoltoa tai elintarvike-, vesi- ja polttoainevarastojen täydennystä varten
retkisatama: hoidettu vapaasti virkistyskäytössä oleva rantautumispaikka.
sotasatama: sotalaivaston satama
suojasatama: rantautuminen kovan merenkäynnin tai muun veneilyn jatkamista estävän syyn vuoksi.
talvisatama: ei jäädy talvella tai pidetään jäänmurtajien avulla auki.
tavarasatama: tavaralaivoille tarkoitettu satama.
venesatama: veneille tarkoitettu satama.
vierassatama: vieraileville matkustajalaivoille tai veneille tarkoitettu satama.
öljysatama: tuotantoalueen läheisyydessä sijaitseva lastaussatama, jalostamon satama raakaöljyn lastaamiseen ja jalostustuotteiden lastaamiseen, tai paikallisen öljyvaraston yhteydessä oleva satama.
Itämeren suurimmat satamat

Luettelossa on esitetty Itämeren suurimpia satamia kokonaisrahtimääränsä perusteella. Listattujen satamien kautta kulkenut rahtimäärä ylitti 20 miljoonaa tonnia vuonna 2011. Vuosien 2012–2014 kolme suurinta rahtisatamaa löytyivät kaikki Pietarin seudulta. (Luettelo on hieman puutteellinen; esitetyt arvot löytyvät lähteistettynä vastaavista artikkeleista. Sköldvikin sataman kohdalla käytetyt lähteet on kuitenkin merkitty. Ruotsin toiseksi suurimman sataman, Preemraff Lysekil -jalostamon sataman rahtimäärät eivät tätä taulukkoa laadittaessa olleet tiedossa, rahtivolyymi suuruusluokassa 15–22 milj. tonnia.) Vuoden 2014 rahtitilaston perusteella Ust-Lugan satama oli kasvattanut kuljetuksiaan 21 prosenttia edellisvuoteen verrattuna ja oli kivunnut rahtimäärältään Itämeren suurimmaksi satamaksi 75,7 miljoonan tonnin kokonaisrahtimäärällään. Vastaavasti Primorskin öljysataman rahtimäärä laski, kun kasvava määrä sen aiemmin hoitamista kuljetuksista kulki vuonna 2014 Suomenlahden eteläpuolisen sataman kautta.
| Sataman nimi | Valtio | Rahti- liikenne 2015 (milj>  t. | Rahti 2014 (milj>  t.) | Rahti 2013 (milj>  t.) | Rahti 2012 (milj>  t.) | Rahti 2011 (milj>  t.) | Rahti 2010 (milj>  t.) | Rahti 2009 (milj>  t.) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ust-Lugan satama | Venäjä | 87,9 | 75,7 | 62,6 | 46,6 | 22,7 | 11,8 | 10,4 |
| Primorskin öljysatama | Venäjä | 59,6  | 53,7 | 63,8 | 74,8 | 75,1 | 77,6 | 79,2 |
| Pietarin suursatama | Venäjä | 51,5 | 61,9 | 58,0 | 57,8 | 60,0 | 58,0 | 50,4 |
| Riian satama | Latvia | 40,1 | 41,1 | 35,5 | 36,1 | 34,1 | 30,5 | 29,7 |
| Klaipėdan satama | Liettua | 38,5 | 36,4 | 33,4 | 35,2 | 36,6 | 31,3 | 27,9 |
| Göteborgin satama | Ruotsi | 38,2 | 37,1 | 38,9 | 42 | 41,3 | 44,3 | 38,9 |
| Gdańskin satama | Puola | 35,9 | 32,3 | 30,3 | 26,9 | 25,3 | 27,2 | 18,9 |
| Lyypekin satama | Saksa | 25,2 | 26,4 | 26,0 | 26,5 | 26,6 | 26,4 |  |
| Rostockin satama | Saksa | 25,1 | 24,2 | 21,3 | 21,2 | 22,2 | 23,7 | 21,5 |
| Szczecin-Świnoujścien satama | Puola | 23,2 | 23,4 | 22,8 | 21,3 | 21,4 | 20,8 | 16,5 |
| Ventspilsin satama | Latvia | 22,5 | 26,2 | 28,8 | 30,3 | 28,5 | 24,8 | 26,6 |
| Tallinnan satama1) | Viro | 22,4 | 28,3 | 28,2 | 29,5 | 36,5 | 36,7 | 31,6 |
| Sköldvikin satama | Suomi | 20,6 | 22,4 | 23,1 | 23,2 | 22,2 | 20,5 | 20,8 |
1) Luvut koskevat Tallinna Sadam -yhtiötä, jolla on useita satamia eri puolilla Viroa.
Suomen suurimpia satamia > Tavaraliikenteen satamat

Vuonna 2015 Suomen satamien ulkomaan tavaraliikenteen yhteismäärä oli 89,1 miljoonaa tonnia (2014: 96,1 milj. t). Satamien kautta kulkenut kokonaisrahtimäärä oli kotimaanliikenteen kanssa vuonna 2015 yhteensä 96,6 miljoonaa tonnia (2014: 102,3 milj. t).
Alla on lueteltu Suomen suurimpia satamia tavaramäärässä mitattuna ja näiden kautta kulkeneen kokonaisrahdin (eli ulkomaan ja kotimaan liikenteen rahdin yhteismäärä) vuosina 2010, 2012 , 2014 ja 2015. Vuonna 2011 aiemmin erilliset Kotkan ja Haminan satamat yhdistyivät Hamina-Kotkan satamaksi.
| Satama | Rahti  2010 (milj>  t) | Rahti  2012 (milj>  t) | Rahti  2014 (milj>  t) | Rahti  2015 (milj>  t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sköldvikin satama | 20,54 | 23,21 | 22,43 | 20,63 |
| Hamina-Kotkan satama | 15,81 11,299 (Kotkan satama) 4,511 (Haminan satama) | 14,52 | 13,44 | 12,98 |
| Helsingin satama | 10,94 | 10,83 | 10,83 | 11,41 |
| Naantalin satama | 8,11 | 6,66 | 6,66 | 6,87 |
| Rauman satama | 5,70 | 5,97 | 5,67 | 5,73 |
| Kokkolan satama | 6,34 | 7,41 | 8,57 | 5,72 |
| Raahen satama | 6,20 | 5,43 | 5,41 | 5,57 |
| Hangon satama | 3,58 | 3,23 | 3,74 | 4,17 |
| Oulun satama | 3,60 | 3,58 | 3,45 | 3,44 |
| Porin satama | 4,98 | 3,74 | 4,01 | 3,39 |
| Tornion satama | 1,96 | 2,27 | 2,79 | 2,92 |
| Turun satama | 2,96 | 2,53 | 2,56 | 2,24 |
| Uudenkaupungin satama | 1,20 | 1,46 | 1,79 | 2,03 |
| Kemin satama | 2,20 | 1,98 | 1,95 | 1,93 |
| Inkoon satama | 1,34 | 1,54 | 1,43 | 1,44 |
| Vaasan satama | 1,40 | 1,20 | 1,58 | 1,22 |
| Pietarsaaren satama | 1,66 | 1,32 | 0,97 | 0,86 |
| Loviisan satama | 1,15 | 1,03 | 0,94 | 0,68 |
| Kaskisen satama | 1,07 | 0,93 | 0,97 | 0,91 |
| Kantvikin satama |   | 0,79 | 0,63 | 0,56 |
Suomen suurimpia satamia > Matkustajaliikenteen satamat > Suomen ulkomaanliikenteen matkustajasatamat

Vuonna 2015 Suomen kauppasatamien kautta kulki yhteensä 18,5 miljoonaa ulkomaanliikenteen matkustajaa. Satamamista vilkkain oli Helsinki, jonka kautta kulki yhteensä 12,0 miljoonaa matkustajaa.
Suomen ulkomaanliikenteen matkustajamäärät vuosina 2013 ja 2014 on esitetty satamakohtaisesti oheisessa taulukossa. Lukuarvo kuvaa tulevan ja lähtevän liikenteen yhteistä matkustajamäärää.
| Satama | Matkustajat 2013 | Matkustajat 2014 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin satama | 11 556 525 | 11 736 064 |
| Turun satama | 2 916 312 | 2 731 682 |
| Maarianhaminan länsisatama | 2 505 417 | 2 492 012 |
| Eckerön satama | 911 357 | 912 935 |
| Vaasan satama | 152 358 | 161 267 |
| Naantalin satama | 143 011 | 124 751 |
| Lappeenrannan satama | 20 706 | 18 419 |
| Hangon satama | 5 459 | 182 |
| Långnäsin satama | 4 357 | 3 920 |
| Kemin satama | 1 555 | 498 |
| Hamina-Kotkan satama | 1 366 | 0 |
| Muut satamat | 296 | 113 |
| Ulkomaan matkustajaliikenne yhteensä | 18 218 719 | 18 181 844 |
Vuonna 2017 Helsingin satama oli maailman vilkkain matkustajasatama.
Suomen suurimpia satamia > Matkustajaliikenteen satamat > Kotimaan matkustajaliikenteen satamat

Tilastokeskuksen tietojen mukaan Suomen kotimaanliikenteessä matkusti vuonna 2010 yhteensä 4 307 997 matkustajaa (huviveneilyä ei tässä lasketa).
Kotimaan matkustajaliikennettä edustavat vaikkapa Suomenlinnan lautalla tehdyt matkat, saariston yhteysalusliikenne ja lukuiset päiväristeilyreitit merellä ja sisävesistössä. Vilkkainta matkustajaliikenne oli pääkaupunkiseudulla (yhteensä 2 474 845 matkustajaa), Manner-Suomen ja Ahvenanmaan välillä (528 479), Ahvenanmaalla (533 709), ja Saaristomerellä (223 544). Helsingin, Maarianhaminan ja Långnäsin ohella merkittäviä satamapaikkoja olivat muun muassa Kuopio, Tampere, Savonlinna, Lappeenranta, Turku, Lahti ja Jyväskylä ja Naantali.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Top 10: Busiest ports in Europe (27.10.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (portnews.ru)
Shanghai International Shipping Centre Releases The Global Port Development Report (2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (3plnews.com)
Kuivaa irtolastia: Venäjän Nahodkan sataman kivihiiliterminaalia
Marokon Agadirin kalastussatama
Kemiönsaaren Kasnäsin vene- ja yhteysalussatama
Maailman toiseksi suurimman sataman Shanghain konttinostureita
Le Havren satama Ranskassa.
Itämeren suurin rahtisatama vuonna 2012 oli Primorskin öljysatama
Riika on myös risteilysatama
Liettuan Klaipėdan satamaa laajennetaan LNG-kaasukuljetuksiin sopivaksi 2014 mennessä
Nesteen Sköldvikin satama Porvoon Kilpilahdessa on Suomen suurin satama.
Helsingin satama on maailman vilkkain matkustajasatama.
Urpalanjoen vesistö

| Urpalanjoen vesistö  (Suomen päävesistö: 09) |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä, Suomi
Alue:  Leningradin alue
Maakunnat:  Etelä-Karjala, Kymenlaakso
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Urpalanjoen vesistö (08)
Vesistöjako:  Urpalanjoen alaosan alue (ven.) (09.001R), Urpalanjoen alaosan alue (09.001), Suurijärven−Pitkäjärven alue (09.002), Urpalanjoen yläosan alue (09.003), Ravinsaaran valuma-alue (09.004), Saarenpuron valuma-alue (09.005), Suuri-Urpalon valuma-alue (09.006), Ihaksenlanjoen valuma-alue (09.007)
Laskujoki:  Urpalanjoki
Pääuoman jatke:  ←Kytöjoki ←Lakajoki ←Jussinjoki
Laskupaikka:  Ala-Urpala, Suomenlahti
Koordinaatit:  60°31′26″N, 28°00′25″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  557,34 km²  
Järvisyys:  5,32 % 
Alueen pituus:  50 km
Alueen leveys:  30 km  
Pääuoma:  97 km
Keskivirtaama:  3,6 m³/s  
 fiJoki laskee Suomenlahteen lähelle Suomen rajaa. 
Urpalanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 09) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Urpalanjoki laskee Suomenlahteen. Vesistöalue jakautuu sekä Suomen että Venäjän puolelle.
Yleistä > Vesistön sijainti

Urpalanjoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 557,34 neliökilometriä, josta 467,18 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 90,16 neliökilometriä Venäjälle. Suomenpuolisen valuma-alueen järvisyys on 5,32 %. Vesistöalueen pituus on noin 50 kilometriä ja sen suurin leveys on noin 30 kilometriä. Sen pohjoisosat kuuluvat Suomessa Etelä-Karjalassa Luumäelle, vaikka idässä se ulottuu hieman Lappeenrannan puolelle. Keskijuoksulla se siirtyy sekä idässä Lappeenrannan että lännessä Kymenlaakson Miehikkälän puolelle. Venäjälle Leningradin alueelle siirryttyään se kuuluu Viipurin piirissä Tienhaaran kuntaan. Valuma-alueen pohjoisosa rajautuu ensimmäiselle Salpausselälle, jonka takana levittäytyy Kymijoen vesistöalue (14) ja suuri Kivijärvi. Valuma-alue on pohjoisessa paljon leveämpi kuin sen eteläosassa. Sen itäpuolella sijaitsee Vilajoen vesistöalue (08). Etelämpänä Vilajoen ja Urpalanjoen vesistöjen väliin tulee Suomenlahdelta työntyvä Santajoen eli Kaltonjoen valuma-alue (86.003). Itäpuolella vesistöllä yhteinen vedenjakaja Vaalimaanjoen vesistön (10) kanssa lukuun ottamatta luoteisosassa, jossa vedenjakajan takana on Virojoen vesistö (11).
Yleistä > Pääuoman kulun ja pituuden määritys

Joen alajuoksu on suomalaiselta nimeltään Urpalanjoki, mutta venäläiset kutsuvat sitä Sergaksi (Серьга). Venäjälle kuuluvan osuuden pituudeksi ilmoitetaan Venäjällä 15 kilometriä. Suomalaisten vesistöviranomaisten julkaisemassa verkkopalvelu Paikkatietoikkunan alajuoksun pituudeksi annetaan 13,9 kilometriä. Koska vesistön valuma-alue on alajuoksulla paljon kapeampi kuin se on latvavesistössä, ovat venäläiset ja alajuoksulla myös suomalaiset sivu-uomat lyhyitä ja valuma-alueeltaan pieniä. Urpalanjoki säilyttääkin sekä silmämääräisesti että nimistöllisesti pääuoman asemansa. Sen kolme suurinta sivu-uomaa ovat Kanaoja, Ihakselanjoki ja Kirkkojoki. Kanaoja sijaitsee pääosin Venäjällä, Ihakselanjoki taas keskijuoksulla, mutta Kirkkojoki on latvahaara. Suomessa pääuomaan luetaan jokihaarassa se uoma, jonka virtaama on suurempi. Urpolanjoen vesistöstä ei ole sivu-uomien virtaamatietoja käytettävissä, joten vertailuun on käytettävä sivu-uomien valuma-alueiden pinta-aloja. Lännestä tulevalla Kirkkojoella pinta-ala on noin 56 neliökilometriä ja idästä tulevalla Urpalanjoella 76 neliökilometriä. Urpalanjoki säilyttää pääuoman asemansa Urpalonjärvelle asti. Järveen laskee vain yksi leveä joki Kytöjoki, joka alkaa Pieni-Urpalosta. Siihen laskee kaksi suuojaa. Myllyojan valuma-alue on 6,8 neliökilometrin suuruinen ja Lakajoella se on 20 neliökilometriä. Lakajoki on yläjuoksulla Jussinjoki, joka alkaa Latvasesta. Latvaseen tulevia ojia ei tässä tarkastelussa huomioida enää. Näin määriteltynä pääuoma muodostuu Jussinjoki–Lakajoki–Kytöjoki–Urpalanjoki-vesireitistä, jonka pituus on 97,0 kilometriä. Urpalanjoen osuus, jos se määritetään Urpalonjärvestä mereen kulkevana vesistöreittinä, on 89,9 kilometriä pitkä. Joessa on kuitenkin suuria järviä, jotka on vähennettävä pois joen pituudesta. Silloin on joen pituus vain 72,7 kilometriä.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Urpalanjoen alaosan alue (Venäjän puolella) (09.001R)
Urpalanjoen alaosan alue (09.001)
Ravinsaaran valuma-alue (09.004)
Suurijärven–Pitkäjärven alue (09.002)
Ihaksenlanjoen valuma-alue (09.007)
Urpalanjoen yläosan alue (09.003)
Saarenpuron valuma-alue (09.005)
Suuri-Urpalon valuma-alue (09.006)
Yleistä > Vesistöalueen maankäyttö

Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 76,6 %, maatalousalueita 12,7 %, kosteikkoja ja soita on 1,8 % ja rakennettuja alueita on 3,6 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 5,3 %. Tässä ei ole tietoa, sisältyykö valuma-alueen lukuihin myös Venäjän puoleiset alueet.
Vesistöalueen jokia ja järviä

Venäjän puolella ei joella ole venäläisissä verkkopalveluiden kartoissa nimettyjä sivu-uomia. Yksi sivu-uoma tulee Kanaojan nimellä Suomen puolelle. Sen valuma-alueella sijaitsee kaksi suurempaa järveä: Laihajärvi (Лайхаярви, noin 300 ha) ja Laihalampi (Лайхалампи, noin 50 ha). Heti valtionrajalla Urpalanjokeen yhtyy luoteesta tuleva Tuorusoja, joka alkaa Tuorusjärvestä (54 ha). Seuraava sivu-uoma on nimeltään Ravinsaara. Se yhtyy pääuomaan pian Kavalanjärven (49 ha) jälkeen. Salajoki yhtyy Urpalanjokeen Kavalanjärven ja Väkevänjärven (453 ha) välissä. Hujakkalan kylässä pääuomaan yhtyy kaksi ojaa Hujakkalan kylässä. Tässä kohdassa sijaitsee joessa Joutsenkosken vesivoimalaitos. Se patoaa yläpuolelleen Suurijärven (246 ha), jota säännöstellään vesivoiman takia. Suurijärvi jatkuu Pitkäjärvenä (138 ha), jonka perässä tulee Lastenlammesta (14 ha) ja josta on 3,5 kilometriä Ihakselanjoen jokihaaraan. Ihakselanjoen valuma-alueella ovat esimerkiksi Ihaksenjärvi (110 ha) ja Ala-Hirvas (78 ha). Seuraavalla yli 20 kilometriä pitkällä osuudella pääuomaan yhtyy pieniä järvien laskuojia. Ne ovat Valkjärvi (49 ha), Kasarinjärvi (37 ha), Ravikainen (33 ha) ja 
Hermusenjärvi (37 ha). Ennen Hermusenjärveä pääuomaan yhtyy pitkä Saarenoja. Kymmenen kilometrin päässä yläjuoksulla pääuomaan yhtyy sivu-uoma, jonka valuma-alueella ovat esimerkiksi Salajärvi (42 ha) ja Elkiänjärvi (181 ha). Ennen Urpalonjärveä (351 ha) Urpalanjokeen yhtyy lännestä tuleva Kirkkojoki, joka on suurin sivujoki. Pääuoma jatkuu Urpalonjärven itäpuolella ensin Kytöjoella, joka alkaa Pieni-Urpalosta. Pieni-Urpaloon laskee pieni Myllyoja, mutta pääuoma jatkuu edelleen Lakajokena ja Jussinjokena, jotka alkavat Latvasesta (113 ha).
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet: Urpalanjoen vesistö, vesi.fi
VIPSU-hanke, Saimaan vesiensuojeluyhdistys
Günther Schwägermann

Günther Schwägermann (s. 24. heinäkuuta 1915 Uelzen) oli saksalainen SS-Hauptsturmführer ja toisen maailmansodan aikana propagandaministeri Joseph Goebbelsin avustaja.
Schwägermann opiskeli nuoruudessaan liiketaloutta. Hän liittyi vuonna 1937 Leibstandarte SS Adolf Hitleriin ja vuonna 1938 SS Junker -kouluun. Vuonna 1939 hän meni Berliinin poliisivoimiin, josta siirtyi Goebbelsin avustajaksi.
Schwägermann oli Goebbelsin mukana Führerbunkerissa Berliinissä sodan loppuhetkillä. Hän poltti Joseph Goebbelsin ja tämän vaimon Magdan ruumiit näiden tehtyä itsemurhan 1. toukokuuta 1945.
Schwägermann pakeni Führerbunkerista ja oli sodan jälkeen amerikkalaisten vankina vuoteen 1947.
Urheiluvuosi 1983

Urheiluvuosi 1983 käsittelee vuoden 1983 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmancupkaudella 1982–1983 miesten kokonaiskilpailun voitti kolmannen peräkkäisen kerran Yhdysvaltain Phil Mahre 67 pisteen erolla Ruotsin Ingemar Stenmarkiin ja naisten kokonaiskilpailun ykkönen oli Yhdysvaltain Tamara McKinney 32 pistettä Liechtensteinin Hanni Wenzeliä enemmän keränneenä.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 22.–27.2. Anterselvassa, Italiassa. Itä-Saksan Frank Ullrich voitti kultaa 20 kilometrillä, Norjan Eirik Kvalfoss 10 kilometrillä ja Neuvostoliitto viestissä.
Maailmancupissa 1982–1983 kokonaiskilpailun voitti Länsi-Saksan Peter Angerer seitsemän pisteen erolla Norjan Eirik Kvalfossiin.
Autourheilu

Formula 1:n maailmanmestaruuden voitti Brabhamilla ajanut brasilialainen Nelson Piquet kahden pisteen erolla ranskalaiseen Renault-kuljettajaan Alain Prostiin ja kymmenen pisteen erolla ranskalaiseen Ferrari-kuljettajaan René Arnoux'hun.
Rallin maailmanmestaruuden voitti Audi Quattrolla ajanut suomalainen Hannu Mikkola 23 pisteen erolla länsisaksalaiseen Walter Röhrliin ja 25 pisteen erolla maanmieheensä Markku Aléniin.
Golf

Masters-turnauksen voitti toisen kerran urallaan espanjalainen Severiano Ballesteros.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti yhdysvaltalainen Larry Nelson.
Britannian avoimen turnauksen voitti viidennen kerran urallaan yhdysvaltalainen Tom Watson.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Hal Sutton.
Ryder Cupin voitti Yhdysvallat.
Jalkapallo

Euroopan mestarijoukkueiden cupin 1982–1983 loppuottelu 25.5. Ateenassa, Kreikassa. Saksalaisseura Hamburger SV voitti italialaisen Juventuksen 1–0.
Judo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 13.–16.10. Moskovassa, Neuvostoliitossa. Japani voitti neljä kultamitalia sekä Itä-Saksa ja Neuvostoliitto kumpikin kaksi. Japanin Yasuhiro Yamashita voitti mestaruuden yli 95-kiloisten sarjassa ja hänen maanmiehensä Hitoshi Saitō avoimessa luokassa.
Jääkiekko

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 16.4.–2.5. Dortmundissa, Düsseldorfissa ja Münchenissä, Länsi-Saksassa. Mestaruuden vei Neuvostoliitto, joka voitti kymmenestä pelistä yhdeksän ja pelasi mitalisarjassa tasan hopeamitalisti Tšekkoslovakian kanssa. Pronssia sai Kanada ja neljänneksi sijoittui Ruotsi.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailut 15.–20.2. Helsingissä ja Porvoossa, Suomessa. Loppuottelussa Ruotsi voitti Neuvostoliiton 9–3 ja pronssiottelussa Suomi voitti Norjan 4–1.
Koripallo

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 25.7.–6.8. São Paulossa, Brasiliassa. Loppuottelussa Neuvostoliitto voitti Yhdysvallat 84–82. Pronssiottelussa Kiina voitti Etelä-Korean 71–63.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 26.5.–4.6. Ranskassa. Loppuottelussa Italia voitti Espanjan 105–96, ja pronssia sai Neuvostoliitto.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 11.–18.9. Budapestissa, Unkarissa. Loppuottelussa Neuvostoliitto voitti Bulgarian 91–70, ja pronssia sai Unkari.
NBA:n mestaruuden voitti Philadelphia 76ers.
Lentopallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–25.9. Itä-Saksassa. Kultaa voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Puola ja pronssille sijoittui Bulgaria.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–25.9. Itä-Saksassa. Kultaa voitti Itä-Saksa, hopeaa sai Neuvostoliitto ja pronssille sijoittui Unkari.
Melonta

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 28.–31.7. Tampereella, Suomessa. Miehet kilpailivat 15 lajissa ja naiset kolmessa. Kisojen menestynein maa oli seitsemän mestaruutta voittanut Itä-Saksa, jonka Birgit Fischer voitti kolme kultamitalia.
Pikaluistelu

Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut 12.–13.2. Oslossa, Norjassa. Mestaruuden voitti norjalainen Rolf Falk-Larssen oltuaan nopein kolmella lyhimmällä matkalla vaikka Ruotsin Tomas Gustafson kokosikin paremmat yhteispisteet.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut 19.–20.2. Karl-Marx-Stadtissa, Itä-Saksassa. Mestaruuden voitti järjestäjämaan Andrea Schöne, joka oli nopein kolmella pisimmällä matkalla.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 26.–27.2. Helsingissä, Suomessa. Oulunkylän tekojääradalla mestaruuden voittivat Japanin Akira Kuroiwa ja Itä-Saksan Karin Enke.
Purjehdus

America’s Cupissa syyskuussa australialainen, John Bertrandin kipparoima Australia II vei voiton ensimmäisenä ei-amerikkalaisena venekuntana. Yhdysvaltojen voittoa puolusti Dennis Connerin ohjaama Liberty, joka hävisi viimeisen osapurjehduksen 41 sekunnin erolla.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti isäntämaan Giuseppe Saronni.
Ranskan ympäriajon voitti isäntämaan Laurent Fignon.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailut 1.–4.9. Zalaegerszegissa, Unkarissa. Norjan miehet ottivat Morten Berglian johdolla henkilökohtaisella matkalla neloisvoiton ja voittivat myös viestin. Ruotsin Annichen Kringstad-Svensson voitti kultaa sekä henkilökohtaisella matkalla että viestissä.
Tiomila-viesti 7.–8.5. Skeppstassa, Ruotsissa. Suomalaisseura Kalevan Rasti voitti miesten viestin, ja norjalainen Romerikslaget IL oli paras naisten viestissä.
Jukolan viesti 11.–12.6. Valkealassa, Suomessa. Suomalainen Vehkalahden Veikot voitti miesten Jukolan ja ruotsalainen Almby IK Venlojen viestin.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailut 7.–13.3. Helsingissä ja Vantaalla, Suomessa. Maailmanmestaruuden voittivat Yhdysvaltain Scott Hamilton, Yhdysvaltain Rosalynn Sumners, pariluistelussa Neuvostoliiton Jelena Valova / Oleg Vasiljev sekä jäätanssissa Ison-Britannian Jayne Torvill / Christopher Dean.