stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Halla
Hallan syntyminen

Kylmä ilma painuu lämmintä ilmaa raskaampana alaspäin, ja erityisesti hallanarkoja paikkoja ovat laaksot, joihin kylmä ilma laskeutuu. Vähiten hallanarkoja ovat kukkulat, koska kylmä ilma ei pääse nousemaan kukkulan päälle vaan ympäröi sen. Halla johtuu poikkeuksetta ilman alhaisesta lämpötilasta, koska kylvöä ei suoriteta ennen roudan sulamista. Erityisesti yöaikaan keväällä voi olla hallanvaara, koska tavallisesti vuorokauden alhaisin lämpötila koetaan yöaikaan. Suomessa hallaa aiheuttavat pohjoissuunnasta puhaltavat tuulet, jotka tuovat pohjoisia kylmiä ilmamassoja, mutta myös pilvettömät yöt, jolloin maaperän ja ilmakehän varastoima lämpösäteily karkaa avaruuteen ja alentaa maanpinnan lämpötilaa.[lähde? ]
Hallan estäminen

Turvemaalla esiintyy hallaa herkemmin kuin mineraalimaalla, sillä turve johtaa lämpöä huonosti varsinkin kuivana. Hallaa voidaan torjua vesisadettimilla (hallantorjuntakastelu) ja viljelmien ylle levitettävillä harsokankailla. Hallalle vähemmän alttiita paikkoja ovat kukkulat ja vesistöjen ja merien rannat. Sen sijaan laaksot ovat hallalle altteimpia.[lähde? ]
Halvari

Halvari on suomalainen sukunimi, joka viittaa seuraaviin henkilöihin:
Mika Halvari, entinen kuulantyöntäjä
Mikko Halvari, kymmenottelija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Halvari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Halla (maalaus)

| Halla |
| --- | --- |

Nimi:  Halla
Tekijä:  Hugo Simberg
Valmistuspaikka:  Ruovesi
Valmistumisvuosi:  1895
Taiteenlaji:  Henkilömaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Vesiväri
Korkeus:  27  cm
Leveys:  18  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Symbolismi
Fernand Khnopff, , 1911.
Symbolismi
Fin de siècle | Romantiikka | Dekadenssi |  Symbolismi kirjallisuudessa | Venäläinen symbolismi
Symbolisteja
Léon Bakst | Charles Baudelaire | Aubrey Beardsley | Arnold Böcklin | Magnus Enckell | Gustav Klimt | Max Klinger | Stéphane Mallarmé | Gustave Moreau | Mihail Nesterov | Edgar Allan Poe |  Sully Prudhomme | Arthur Rimbaud | Konstantin Somov | Émile Verhaeren | Paul Verlaine
Symbolismia
Pahan kukat | Ad Astra | Haavoittunut enkeli | Halla | Kuoleman puutarha | Köynnöksenkantajat | Lemminkäisen äiti | Symposion | Terror Antiquus
Halla on Hugo Simbergin vuonna 1895 valmistunut symbolistinen vesiväri- ja guassimaalaus, 27×18 cm. Halla kuuluu Simbergin tärkeimpiin töihin. Se on nykyään Ateneumin taidemuseon kokoelmissa.
Maalauksen hahmo on suurikorvainen, kelmeänvaalea viljakuhilaan päällä istuva olento, joka puhaltaa kylmää huurua ympärilleen. Halla saapuu turhia kyselemättä kylminä kirkkaina öinä ja se keskittyy istuen tehtäväänsä. Maalauksen oranssi taivas saattaa tietää vielä auringonpaistetta seuraavana päivänä, mutta hallaan päättyy monen kasvin kasvu siltä kesältä ja niiden sato on menetetty. Simberg maalasi hallansa kuin myöhästyneeksi, koska se kohtasi näillä pelloilla vain jo seipäille nostettua viljaa.
Paperille tehty maalaus on liimattu lumppupaperille, jonka leveät, tummanruskeat reunat rajaavat maalausta voimakkaasti.
Hallassa on kuvallisia yhtymäkohtia paria vuotta aikaisemmin valmistuneeseen Edvard Munchin Huuto-teokseen. Molemmissa on samaa tuskaa, appoisen auki olevat suut sekä lohdutonta tunnetta.
Maalauksen historiaa

Hugo Simberg kertoi maalauksesta kirjeessään veljelleen
"Se esittää hallaa, joka rauhallisena kirkkaana syyspäivän iltapäivän auringonlaskun aikaan levittäytyy seudun ylle. Sitä esittää ihmisolento, joka on hyvin tyylitelty, jolla on aivan valkoinen ihonväri ja joka on tehty ihonvärisin ääriviivoin. Se istuu ruiskuhilaan päällä ja puhaltaa henkiverhonsa ja leikatun ruispellon ylle, jossa näkyy asiaankuuluvia kuhilaita. Horisontin muodostavat Ruoveden kukkulat, etummaisena havupuuta, mustanvihreää, sitten lehtipuuta, intensiivisen keltaista, syksyistä ja sitten viimein kukkiva kukkula. Olen koettanut saada aikaan kauniin värikokonaisuuden."
Halla syntyi Ruovedellä, jossa Hugo Simberg työskenteli kolmeen otteeseen vuosina 1895–1897. Hallassa yhdistyvät Simbergin fantasiamaailma, Ruoveden korpimaisemissa koettu yksinäisyys, maanviljelijöiden työ ja luonnon armoilla oleminen. Simberg oli Ruovedellä Akseli Gallen-Kallelan yksityisoppilaana tämän rakentaessa tuohon aikaan erämaa-ateljeetaan sinne.
Simbergin taiteelle Ruovedelle siirtyminen merkitsi taiteellista vapautumista. Hän löysi noissa puitteissa oman persoonallisen ilmaisutapansa.
Taiteilija myi Hallan Ateneumin taidemuseolle vuonna 1913 osana 50 akvarelli- ja guassimaalauksen kokonaisuutta.
Aiheesta muualla

Teos Ateneumin sivuilla[vanhentunut linkki]
Tumma versio
Halvard Lange

| Halvard Manthey Lange |
| --- | --- |

Norjan ulkoministeri
 2. helmikuuta 1946 – 28. elokuuta 1963 25. syyskuuta 1963 - 12. lokakuuta 1965  
Edeltäjä:  Trygve Lie Erling Wikborg
Seuraaja:  Erling Wikborg John Lyng
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1902 Kristiania, Norja
Kuollut: 19. toukokuuta 1970 (67 vuotta) Oslo, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Puoliso:  Karen Bøe (1930–1938) Aase Monsen (1939–)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Halvard Manthey Lange (16. syyskuuta 1902 – 19. toukokuuta 1970) oli norjalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Norjan ulkoministerinä kaksi vuosikymmentä, vuodesta 1946 vuoteen 1965.
Halvard Lange oli Nobel-palkitun pasifistin Christian Lous Langen poika, joka omaksui isänsä aatemaailman. Hän opetti 1930-luvulla taloushistoriaa Oslon kauppakorkeakoulussa ja toimi kansanopiston rehtorina. Vuodesta 1933 aina 1960-luvulle saakka hän oli mukana Norjan työväenpuolueen johtoelimissä, lukuun ottamatta sotavuosia 1940–1945, jolloin hän oli Gestapon vankina.
Lange oli ulkoministerinä yksi Norjan Nato-jäsenyyden ja muiden kansainvälisten yhteistyömuotojen vahvimmista tukijoista.
Langea kuvataan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi, mutta lujatahtoiseksi poliitikoksi.
Lange on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle.
HMS Gravelines

| HMS Gravelines |
| --- | --- |
 HMS Gravelines

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  10. elokuuta 1943
Laskettu vesille:  30. marraskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  14. kesäkuuta 1946
Loppuvaihe:  romutettu 1961
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 315 t (standardi) 3 290 t (max)
Pituus:  116 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,27 m
Syväys:  3,89 m (standardi) 4,7 m (max)
Koneteho:  50 000 hv (37 MW)
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  247 (rauhan aikana) 308 (sodan aikana)
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk III 1 x 4" tykki 8 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Gravelines (viirinumero D24) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjä, joka valmistui toisen maailmansodan päätyttyä.
Valmistus

Alus tilattiin 12. elokuuta 1942 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1944 ja valmistui 14. kesäkuuta 1946.
Palvelus

Alus saapui 4. huhtikuuta 1961 romutettavaksi.
HMS Ramillies

HMS Ramillies on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Ramillies (1706), 82-tykkinen toisen luokan linjalaiva
HMS Ramillies (1763), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Ramillies (1785), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Ramillies (1892), Royal Sovereign -luokan taistelulaiva
HMS Ramillies (07), Revenge-luokan taistelulaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Ramillies”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gülağaç

| Gülağaç |
| --- | --- |

 Gülağaç
 Koordinaatit: 38°23′N, 34°20′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Aksarayn maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Faruk Teymen
Väkiluku (2019):  19 615
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gülağaç on piirikunta Turkin Aksarayn maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gülağaçin väkiluku oli 19 615.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gülağaç Wikimedia Commonsissa
Hanhilammi (Tammela)

| Hanhilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°56′36″N, 23°54′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  suo-oja Kaitalammiin 
Järvinumero:  35.285.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,3  m 
Rantaviiva:  1,478 km 
Pinta-ala:  11,961  ha 
 fiHanhilammi 
Hanhilammi  on Kanta-Hämeessä Tammelan Perävehmaalla sijaitseva suojärvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 144,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Isosuolln eteläreunassa ja siihen on johdettu 14 suo-ojaa. Kaksi koilliseen kaivettua ojaa toimivat laskuojina ja ne laskevat kilometrin matkan ja 4,7 metrisen pudotuksen jälkeen Kaitalammiin. Lampi on 500 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja kolmeneljäsosaa siitä on ojitettua suota. Lammen kaakkoisrantaan on rakennettu yli 10 vapaa-ajan asuntoa ja lammen etelärantaan rajautuu pieni luonnonsuojelualue. Suojelualueen länsireunassa on kota, jonne johtaa kävelypolku. Seudulle johtaa tie Lautaportaan suunnalta.
Haminan Ponteva

Haminan Ponteva on haminalainen urheilun yleisseura. Seura perustettiin vuonna 1912 Haminan työväenyhdistyksen alaosastoksi, jollaisena se toimi vuoteen 1937 saakka. Haminan Ponteva on perustamisestaan asti ollut yleisseura ja sen riveissä on urheiltu useissa eri lajeissa. Viimeisten vuosien aikana seuran urheilijat ovat kunnostautuneet erityisesti yleisurheilussa, jossa kansalliselle huipulle ovat nousseet esimerkiksi Sanna Kaaria, Mikko Tyni, Kaisa Tyni, Markus Hämäläinen ja Janette Niemi.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Guillermo Cabrera Infante

| Guillermo Cabrera Infante |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1929 Gibara, Kuuba
Kuollut: 21. helmikuuta 2005 (75 vuotta) Lontoo, Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: G. Caín 
Tuotannon kieli: espanja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Guillermo Cabrera Infante (22. huhtikuuta 1929 Gibara, Kuuba  – 21. helmikuuta 2005 Lontoo, Britannia)  oli kuubalainen kirjailija. Hän asui maanpaossa ulkomailla. Hän sai 1999 espanjalaisen Cervantes-palkinnon.
Cabrera Infante oli Kuuban vallankumouksen jälkeen Lunes de la Revolución -lehden toimittaja. Kirjallisessa tuotannossaan hän käsittelee Fulgencio Batistan diktatuurin aikaista Kuubaa ja kuubalaisten riippuvuutta Yhdysvalloista.
Suomennettu tuotanto

Antologiassa Kolmas maailma: uutta proosaa espanjankielisestä Amerikasta, suom. ja toim. Matti Rossi. Helsinki: Tammi 1968
Kuubalainen serenadi
Hän lauloi vain boleroja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guillermo Cabrera Infante Wikimedia Commonsissa
Haaran myllylampi

| Haaran myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°13′17″N, 26°54′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  puro Pyhäluomaan 
Järvinumero:  14.934.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  alle 110 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  1,065 km  
Pinta-ala:  2,195 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaaran myllylampi 
Haaran myllylampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Neuvolan lähellä sijaitseva lampi. Tämä ei ole lammen virallinen nimi. Karttoissa ei nimeä ole kirjoitettu.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Nykälänjoen–Naarajoen alueeseen (14.934) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on alle 110 metriä mpy.
Gøtu Ítróttarfelag

Gøtu Ítróttarfelag (tunnetaan myös nimellä GÍ Gøta) oli färsaarelainen jalkapallojoukkue. Vuonna 1926 perustettu Gøtu ÍF lopetti toimintansa 2008, jolloin se yhdistyi Leirvik ÍF:n kanssa muodostaen uuden seuran nimeltä Víkingur.
Färsaarten mestaruuden Gøtu ÍF voitti kuudesti. Eurocupeihin seura osallistui useita kertoja. Vuoden 1996 UEFA Cupissa se kohtasi suomalaisen FC Jazzin.
Saavutukset

Färsaarten mestari: 1983, 1986, 1993, 1994, 1995, 1996
Färsaarten cup-mestari: 1983, 1985, 1996, 1997, 2000, 2005
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:GÍ Gøta
Käännös suomeksi
Hankuri

Hankuri on kylä Punkalaitumella Murroharjuntien varrella, noin viisi kilometriä Punkalaitumen keskustasta valtatie 2:n suuntaan.
Hankurissa on matkailuyritys Kokkon kota, joka on juhlien ja pitotapahtumien järjestyspaikka. Hankurissa on myös toinen pitotapahtumien järjestyspaikka ja museo, 200 vuotta vanha Myllypirtti koskipaikalla Punkalaitumenjoen rantatörmällä. [lähde? ]
Hankurin alueeseen voidaan laskea myös Porttikallio. Porttikallio on paikallinen hiihto- ja kuntoilukeskus. Alueella on kymmeniä kilometrejä valaistuja hiihto- ja lenkkipolkuja.
Hans Schmidt-Isserstedt

Hans Schmidt-Isserstedt
Hans Schmidt-Isserstedt (5. toukokuuta 1900 Berliini – 28. toukokuuta 1973 Holstein) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Schmidt-Isserstedt opetteli lapsena viulunsoittoa ja suoritti korkeakouluopintonsa Berliinissä. Hän väitteli tohtoriksi Wolfgang Amadeus Mozartin varhaisten oopperoiden italialaisvaikutteista. Kapellimestariksi Schmidt-Isserstedt päätti ryhtyä Arthur Nikischin innoittamana. Hän kuitenkin aloitti musiikkiuransa vuosina 1923–1928 korrepetiittorina Wuppertalissa, jossa hän myös soitti orkesterin viulistina. Wuppertalissa kantaesitettiin Schmidt-Isserstedtin säveltämä ooppera Hassan gewinnt vuonna 1928. Uransa varhaisvaiheessa Schmidt-Isserstedt sävelsi myös orkesteriteoksia, yksinlauluja ja kamarimusiikkia.
Vuosina 1928–1931 Schmimdt-Isserstedt työskenteli kapellimestarina Rostockissa ja vuosina 1931–1933 Darmstadtissa. Vuodesta 1935 hän toimi Hampurin valtionoopperan pääkapellimestarina. Vuonna 1943 hänestä tuli Berliinin Deutsche Operin oopperajohtaja ja vuonna 1944 sen yleismusiikkijohtaja. Natsihallinnon kukistuttua Saksassa brittiläisiä miehitysvoimia edustanut Hugh Greene kutsui poliittisesti neutraalina pysytelleen Schmidt-Isserstedtin perustamaan NDR:n sinfoniaorkesterin, jonka pääkapellimestarina hän jatkoi toimintaansa vuoteen 1971. Hänen johtamansa NDR:n sinfoniaorkesteri kiersi laajasti kansainvälisellä tasolla. Vuosina 1955–1964 Schmidt-Isserstedt toimi Tukholman kuninkaallisten filharmonikkojen pääkapellimestarina. Samalla hän työskenteli eri orkesterien vierailevana kapellimestarina pitkin Eurooppaa.
Schmidt-Isserstedt teki uransa aikana monia levytyksiä ja radioäänityksiä, etenkin NDR:n sinfoniaorkesterin kanssa. Hänen levytystensä joukossa ovat Wienin filharmonikkojen kanssa tehdyt tulkinnat kaikista Ludwig van Beethovenin sinfonioista. Hän levytti myös monia muita romantiikan ajan sinfonioita sekä oopperaa. Schmidt-Isserstedt edisti intohimoisesti Béla Bartókin, Paul Hindemithin ja Igor Stravinskyn tuotantoja.
Hanhilammi (Loppi)

| Hanhilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°42′48″N, 24°37′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tervajoen valuma-alue (35.87)
Laskujoki:  suo-oja Ali-Heinijärveen 
Järvinumero:  35.875.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,4 m  
Rantaviiva:  0,541 km  
Pinta-ala:  2,168 ha  
 fiHanhilammi 
Hanhilammi  on Kanta-Hämeessä Lopella Riihelänkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Hanhilamminsuolla. Sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suota. Ojitetun suon kuivatusojat on johdettu lampeen, joka on autio.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen, johon Pihtojan valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,4 metriä mpy. Suon kuivatusoja on johdettu ulos suolta Ali-Heinijärveen.
Hans Mehlhorn

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lake Placid 1932 | neljän miehen kelkat |  |
Johannes ”Hans” Mehlhorn (16. tammikuuta 1900 Aue – 2. heinäkuuta 1983) oli saksalainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Ludwig voitti Saksan joukkueessa neljän miehen kelkkojen olympiapronssia Lake Placidin kisoissa 1932.
Hans Schnitger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Schnitger esittelemässä olympiamitaliaan vuonna 2008. |  Schnitger esittelemässä olympiamitaliaan vuonna 2008. |  Schnitger esittelemässä olympiamitaliaan vuonna 2008. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten hockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | maahockey |  |
Henri Carel Willem ”Hans” Schnitger (5. elokuuta 1915 Enschede – 2. maaliskuuta 2013) oli alankomaalainen hockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Schnitger kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 ja kuului maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Schnitger teki olympiaturnauksessa viidessä ottelussa yhteensä yhdeksän maalia.
Scnitger kuoli perjantain ja lauantain välisenä yönä 2. maaliskuuta 2013, 97-vuotiaana.
Hans Schöchlin

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | Perämiehellinen kaksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 1925 | Kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | 1923 | Kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | 1924 | Kahdeksikko |  |
Sveitsin olympiakultajoukkue vuonna 1928: Hans Schöchlin (vas.), perämies Hans Bourquin ja Karl Schöchlin.
Hans W. Schöchlin (6. maaliskuuta 1893 – 3. kesäkuuta 1978) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Seeclub Bieliä.
Schöchlin oli voittamassa EM-kisojen hopeaa kahdeksikoissa vuosina 1923 sekä 1923, ja vuonna 1925 hän voitti lajista kultamitalin. Hän sai perämiehellisten kaksikkojen olympiakultaa Amsterdamin kisoissa 1928. Hansin kanssa samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Karl. Schöchlin osallistui vuoden 1936 olympialaisten taidekilpailuihin kirjallisuudessa työllään Geist und Sport.
HMS Grenville (R97)

| HMS Grenville |
| --- | --- |
 HMS Grenville vuonna 1943

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Wallsend
Kölinlasku:  1. marraskuuta 1941
Laskettu vesille:  12. lokakuuta 1942
Palveluskäyttöön:  27. toukokuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1983
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 806 t (standardi) 2 091 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  37 solmua (69 km/h)
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII CP Mk XXII -asennuksina 2 × Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 2 × Oerlikon 20 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Grenville (viirinumero R97) oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna.
Valmistus

Alus tilattiin huhtikuussa 1941 hätäohjelmassa Swan Hunterilta Wallsendistä Newcastlesta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1942 ja valmistui 27. toukokuuta 1943.
Halvdan Musta

Halvdanshaugen, yksi Halvdanin hautapaikoista.
Halvdan Musta (muinaisnorjaksi Halfdanr Svarti) oli 800-luvulla elänyt norjalainen päällikkö ja Vestfoldin lääninherra sekä Norjan ensimmäisen kuninkaan Harald Kaunotukan isä. Halvdania koskevat tiedot ovat peräisin saagoista ja legendoista ja osin ristiriitaisia. Tarinoiden mukaan Halvdan Musta kuului tarunomaiseen Ynglinga-suvun norjalaiseen haaraan. Halvdan kuoli upottuaan jäihin Randsfjordenilla.
Ynglingien saaga mainitsee Halvdanin olleen Gudröd Metsästäjän ja tämän toisen vaimon Åsan, Agderin kuninkaan tyttären, poika. Saagan kirjoittajan Snorri Sturlusonin mukaan Halvdanin isän kuoltua hänen äitinsä vei pojan Agderiin, jossa Halvdanista tuli kuningas täytettyään 18 vuotta. Silloin hän meni Vestfoldiin ja jakoi kuninkuuden velipuolensa Olafin kanssa. Halvdan ulotti valtansa myös muualle Norjan itäosiin sekä mahdollisesti myös länsirannikolle Sognevuonon alueelle. Halvdan Mustan saagan mukaan useat kunnat halusivat hänen kuoltuaan kunnian saada haudata Halvdanin omalle alueelleen. Sen vuoksi hänen ruumiinsa jaettiin neljään osaan, ja osat haudattiin Raumarikiin, Ringarikiin, Hedmarkiin ja Vestfoldiin.
Aiheesta muualla

Halvdan svartes historia Heimskringla (ruotsiksi)
Haaraneitokala

| Haaraneitokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Koralliahvenet Pomacentridae
Suku::  Acanthochromis
Laji::  polyacanthus
Kaksiosainen nimi
 Acanthochromis polyacanthus  (Bleeker, 1855) 
Katso myös
   Haaraneitokala Wikispeciesissä   Haaraneitokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haaraneitokala (Acanthochromis polyacanthus) on koralliahveniin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Haaraneitokala kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Se on harmaansävyinen, kyljessä on kullanvärinen raita.
Alkuperä

Haaraneitokala elää luonnossa Intian valtamerellä.
Käyttäytyminen

Haaraneitokalat viihtyvät pienissä parvissa. Ne hoitavat poikasiaan vielä näiden kuoriuduttua mädistä.
Ravinto

Haaraneitokala syö luonnossa planktonia, akvaariossa lihapitoista ruokaa.
Aiheesta muualla

Acanthochromis polyacanthus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Haiminlampi

| Haiminlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°14′52″N, 27°00′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Mustajärveen 
Järvinumero:  14.984.1.047
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,2 m  
Pituus:  710 m  
Leveys:  590 m  
Rantaviiva:  2,43 km  
Pinta-ala:  18,087 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaiminlampi 
Haiminlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 710 metriä pitkä, 590 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 18,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy.