stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän varjolaivasto
Peitettyjä yrityksiä

Ylen MOT-ohjelman toimittajat tutkivat alkuvuodesta 2025 sitä, miten varjolaivoja omistavat yritykset on kätketty Dubaissa vapaakauppa-alueelle, joihin on rekisteröity muun muassa öljytankkeri Eagle S ja kymmenet muut varjolaivat. Vapaakauppa-alueen toimiston osoitteessa toimii tuhansia yrityksiä, mutta vain paperilla. Virtuaalitoimisto tarjoaa yrityksille posti- ja puhelinpalvelun sekä osoitteen. Venäjän varjolaivaston kannalta Dubain oleellinen valttikortti on tiukka yrityssalaisuus. Venäjän suurimmalle varustamolle Sovcomflotille rakennetut laivat on rekisteröity luksushotelliin ja  varustamon laivoja on rekisteröity myös muualle Dubaihin. Kaupungista löytyvät yhteensä lähes kahdeksankymmenen Sovcomflotille rakennetun laivan taustayhtiöt. Yhteensä Dubaista käsin hallinnoidaan lähes 150:tä Venäjän varjolaivaston alusta.
Ankkurointi ja uhkat Suomenlahdella

Suomenlahti on matala ja kapea, ja siihen nähden liikennemäärät ovat suuria. Suomenlahden merenkulun turvallisuustilanteesta oltiin huolissaan varsinkin talvella 2023-2024, kun suurin osa merestä jäätyi.
Rajavartiolaitoksen meriturvallisuusjohtajan, komentaja Mikko Hirven mukaan Suomenlahdella tapahtui syksyllä 2024 neljä läheltä piti -tilannetta, joissa onnettomuus estettiin suomalaisten viranomaisten toiminnalla. Tilanteet johtuivat Venäjän harjoittamasta gps-häirinnästä, jonka vuoksi Suomenlahdella liikkuvat alukset eivät aina tiedä tarkkaa sijaintiaan. Läheltä piti tilanteessa ei ollut osallisena tankkereita, mutta niihin liittyi öljyvahingon riski, koska isoilla aluksilla on kyydissä huomattava määrä polttoainetta. Riskiä Suomenlahdella nostaa myös se, että alueelle saapuvat Venäjän varjolaivaston tankkerit ovat entistä vanhempia. Osa varjolaivaston aluksista manipuloi niin kutsuttua AIS-signaalia, joka tarkoittaa sitä, että muiden merenkävijöiden näkemä laivan reaaliaikainen sijaintieto ei pidä paikkaansa.
Suomenlahdella öljytankkerit ankkuroituvat Viron talousvyöhykkeellä aluevesien tuntumassa Naissaaren länsipuolella ja Vaindloon majakkasaaren luoteispuolella. Ne jonottavat pääsyä Venäjän öljysatamiin, Koivistoon eli Primorskiin tai Laukaansuuhun eli Ust-Lugaan. Viron  infrastuktuuriministeri Vladimir Svetin mukaan ne ovat enimmäkseen laivoja, joiden vakuutukset tai kunto eivät vastaa nykyaikaisia ympäristövaatimuksia. Svet sanoi marraskuussa 2024, että ne rikkovat pakotteita, ruokkivat Putinin hallintoa ja auttavat tukemaan Venäjän sotaa Ukrainassa. Monet näistä aluksista kuuluvat varjolaivastoon.
Suomen ulkoministeri Elina Valtonen pitää jättimäisenä ongelmana sitä, ettei varjolaivojen todellisia omistajia saada selville. "Jos esimerkiksi Itämerellä tapahtuisi suuri öljytuho, niin saisiko siitä ketään vastuuseen?" EU-pakotelistalla oleva tankkeri ei saa länsimaisia vakuutuksia eikä lupaa pysähtyä jäsenmaiden satamissa. Se voi silti kuljettaa öljyä kolmansiin maihin, koska kansainvälisellä merireitillä on vapaa kulku.Valtosen mukaan EU selvittää jatkuvasti pakotteiden tehostamiskeinoja.
Ankkurointi ja uhkat Suomenlahdella > Epäilyttäviä viestintävälineitä

Ruotsin merivoimat raportoi huhtikuussa 2024, että varjolaivastoon liittyy myös se, että useat aluksista on varustettu viestintävälineillä, joita tavalliset kauppa-alukset eivät milloinkaan tarvitse. Venäjän varjolaivasto näyttää toimivan myös vakoilulaivastona. Laivaston kontra-amiraali Ewa Skoog Haslum sanoi Ruotsissa havaitun, kuinka merellä liikkuvilla on joskus ylimääräisiä tavoitteita toiminnassaan. Hänen mukaansa alukset voivat olla osa Venäjän hybriditoimintaa Itämerellä. Varjolaivaston alukset ovat olleet kiinnostuneita tarkkailemaan Gotlannin saarta, jossa Ruotsi on lisännyt sotilaallista läsnäoloaan jännitteiden kiristyessä Itämerellä.
Toimenpiteet > EU:n pakotteet

Lokakuussa 2024 Euroopan parlamentissa hyväksyttiin päätöslauselma, jonka tavoitteena on rajoittaa Venäjän mahdollisuuksia käyttää varjolaivastoaan. Sen mukaan Venäjä voi käyttää aluksia hybridioperaatioihin EU:n jäsenvaltioita vastaan.
EU:n komission 24. kesäkuuta 2024 julkituoman pakotepaketin mukaan pakotelistalle asetettiin 27 alusta. Ne ovat komission mukaan todistetusti osallistuneet pakotteiden kiertämiseen tai laittoman lastin kuljettamiseen. Komission arvion mukaan koko Venäjän varjolaivastoon kuuluu noin 400 alusta. Pakotepäätös tarkoittaa, että EU kieltää eurooppalaisia yhtiöitä tarjoamasta palveluita näille aluksille. Vain luotsauspalveluiden tarjoaminen on turvallisuussyistä sallittu jatkossakin.
Joulukuussa 2024 EUn pakotelistalla oli kaikkiaan 79 alusta, mutta siinä ei ole jouluna 2024 kaapelirikkoon yhdistetty Eagle S -alus.
Helmikuun 16. 2025 EU hyväksyi 16. pakotepaketin, jossa oli uusia toimia Venäjän varjolaivastoa kohtaan. EU:n pakotelistalle lisättiin 73 varjolaivaston alusta. Lisäksi sovittiin uusista kriteereistä, joiden mukaan varjolaivaston alusten omistajille ja operaattoreille voidaan asettaa pakotteita. Myös alusten kapteenit voivat päätyä EU:n pakotelistalle.
Toimenpiteet > Itämeren ja Pohjanmeren rantavaltiot

Tallinnan JEF-kokouksen yhteydessä 16. joulukuuta 2024 Itämeren ja Pohjanmeren rantavaltioista Iso-Britannia, Tanska, Ruotsi, Suomi, Puola ja Viro sopivat yhteisistä toimista Venäjän varjolaivastoon puuttumiseksi. Ne ilmoittivat ryhtyvänsä tarkistamaan Venäjän käyttämiltä öljytankkereilta vakuutustodistuksia, jotka tarkistetaan varjoalusten reitillä Englannin kanaalissa, Tanskan salmissa ja Suomenlahdella. Todistuksia kysytään vakuutuksista, joiden tulisi kattaa mahdollinen öljyvahinko. Lisäksi kohdennetaan pakotteita yhä enemmän Venäjän varjolaivastoon kuuluviin öljytankkereihin. Suomi aloitti vapaaehtoisuuteen perustuvat vakuutustodistusten tarkastukset 11. joulukuuta 2024, Iso-Britannia lokakuussa. Viron viranomaiset ovat kesäkuusta 2024 alkaen tehneet pistotarkastuksia niille aluksille, joiden kapteenit ovat antaneet luvan kiivetä kannelle merellä Viron talousvyöhykkeellä.
Helsingissä 14. tammikuuta 2025 pidetyn huippukokouksen yhteydessä ilmoitettiin, että Nato ottaa käyttöön uusia teknologioita, joiden avulla infrastruktuuria kuten kaapeleita sekä epäiltyjä varjolaivaston aluksia pystytään valvomaan tarkemmin. "Itämeren vartijaksi" kutsuttuun hankkeeseen osallistuu laivoja, sukellusveneitä sekä valvontalentokoneita ja -drooneja. Toimenpiteiden vaikutusten arveltiin selviävän muutaman kuukauden kuluessa. Edellisen viikon alussa lopussa Yhdysvallat teki uusia varjolaivoihin liittyviä kovia pakotepäätöksiä, jotka tietojen mukaan ovat jo vaikeuttaneet Venäjän taloudelle tärkeiden lastien vientiä maailman satamiin, vaikka laivaston kuuluukin useita satoja aluksia.
Latvian ja Ruotsin välinen tietoliikennekaapeli vaurioitui 26. tammikuuta 2025 Itämerellä. Ulkoministeri Elina Valtonen sanoi EU:n ulkoministerikokoukseen osallistuessaan seuraavana päivänä Brysselissä, että Euroopan unioni ja Nato tekevät tiivistä yhteistyötä Venäjän varjolaivaston suitsimiseksi. Hänen mukaansa on otettu käyttöön monia keinoja, kuten valvonta ja laajempien teknologioiden käyttö, sekä tiedonjako EU:n ja Naton sisällä. Valtosen mukaan on myös tärkeää, että EU käyttää koko unionin muskeleita ja painoarvoa ollakseen yhteydessä kolmansiin maihin, joiden lipun alla mahdollisia vaurioita aiheuttaneita aluksia seilaa. Valtonen sanoi: "Annamme tutkintaviranomaisten tehdä työnsä, ei ole poliitikkojen asia ottaa kantaa ennen kuin tutkinta on tehty. Mutta se, mikä on tärkeää joka tapauksessa: meidän pitää edelleen suitsia Venäjän varjolaivaston toimintaa, koska se on kaikkien ongelmien ytimessä."
Toimenpiteet > USA ja Kanada

Maaliskuun 8. 2025 Yhdysvallat hylkäsi Kanadan ehdotuksen perustaa työryhmä, joka torjuisi Venäjän öljytankkereiden varjolaivastoa. Kanada ehdotti toimenpidettä G7:n puheenjohtajamaana sen maiden ulkoministerien kokoukselle.
Kaapelikatko jouluna 2024

Suomen ja Viron välinen sähkökaapeli Estlink 2 katkesi 25. joulukuuta 2024. Vaurion aiheuttajaksi epäiltiin Cookinsaarten lipun alla seilaavaa Eagle S -öljysäiliöalusta, jonka poliisi ja rajavartiolaitos pysäyttivät. Suomen tullin pääjohtaja Sami Rakshitin mukaan laiva kuuluu niin kutsuttuun varjolaivastoon ja siihen kuuluu niin sanottua pakotteiden kiertämistä. Alus on aiemmin liikkunut pääasiassa Turkin ja Intian alueella. Aluksen kyydissä oli kaapelirikon aikaan noin 35 000 tonnia lyijytöntä bensiiniä. Lloyd’s Listin mukaan Eagle S:lle ja siihen liittyvälle tankkerille Swiftsea Riderille asetettiin kuuntelulaitteet tarkkailemaan Naton laivaston ja lentokoneiden toimintaa.
Aiheesta muualla

Spotlight: Varjolaivasto - tikittävä ympäristöpommi, Yle 30.9.2024
Suomenlahden uudet riskit, Tekniikan Maailma 22.3.2024
USA rankaisee Venäjän öljyä kuljettavaa varjolaivastoa, Verkkouutiset 29.12.2023
Russia’s growing dark fleet: Risks for the global maritime order, Atlantic Council 11.1.2024 (englanniksi)
Russia’s shadow fleet is a disaster waiting to happen, Politico 20.10.2023 (englanniksi)
Här tankas ryska skuggflottan – från fartyg utanför Gotland, SVT 10.4.2024 (ruotsiksi)
Hännätöntanrekki

| Hännätöntanrekki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Afrosoricida
Alalahko::  Tenrecomorpha
Heimo::  Tanrekit Tenrecidae
Alaheimo::  Piikkitanrekit Tenrecinae
Suku::  Tenrec  Lacépède, 1799
Laji::  ecaudatus
Kaksiosainen nimi
 Tenrec ecaudatus  (Schreber, 1778) 
Synonyymit
 Erinaceus ecaudatus Schreber, 1778  
 Hännätöntanrekin levinneisyys
Katso myös
   Hännätöntanrekki Wikispeciesissä   Hännätöntanrekki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hännätöntanrekki eli isotanrekki (Tenrec ecaudatus) on madagaskarilainen tanrekkien heimoon (Tenrecidae) kuuluva nisäkäs. Se on Tenrec-suvun ainoa laji.
Levinneisyys

Hännätöntanrekki elää alkuperäisenä lajina Madagaskarilla, jossa se on hyvin yleinen. Sitä on siirretty myös Komoreille, Maskareenien Réunionille ja Mauritiukselle sekä Seychelleille. Siirtoistutusten alkuperäisenä syynä on ollut saada tanrekeista ruokaa kasviplantaasien työntekijöille.
Tuntomerkit

Hännätöntanrekki on vaatimattoman näköinen 26–39 cm pitkä eläin, jolla on lyhyt, 1–1,5 cm:n mittainen häntä. Urokset ovat naaraita suurempia ja ne voivat kasvaa noin 1,5 kg painaviksi. Hännätöntanrekin turkissa on sekä karvoja että kovia piikkejä.
Lisääntyminen

Naaras synnyttää 58–64 vuorokauden kantoajan jälkeen 16–32 poikasta. Imetysaika kestää 25–30 vuorokautta, minkä jälkeen on yleensä vielä 12–16 poikasta elossa.
Poikue.
Pekka Punkari

Pekka Punkari (s. 24. maaliskuuta 1952) on suomalainen valokuvaaja ja Kamera-lehden entinen päätoimittaja. Hän toimii vapaana kirjoittajana ja kouluttajana. Hän on pitänyt myös useita valokuvanäyttelyjä.
Punkari on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta pääaineenaan valokuvaus. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa hän opiskeli lisäksi tieteellisteknistä kuvausta Helsingin yliopiston kuvalaitoksella. Hän on työskennellyt myös Suomen Valokuvataiteen Museossa, Satakunnan Kansa -sanomalehdessä ja Telelaitoksen AV-keskuksessa sekä opettanut valokuvausta useissa oppilaitoksissa, kurssikeskuksissa ja yrityksissä.
Julkaisut

Valokuvien arkistointi, Kaija Miettinen, Pekka Punkari, Sirkku Dölle. Kr-kirjat, 1982 ISBN 951-9387-20-X
Fotokoulu: 20 askelta luovan valokuvauksen perustaan, Pekka Punkari. Otava, 1983 ISBN 951-1-07208-0
Digifotokoulu, Docendo, 2004 ISBN 978-951-846-232-6
Matkakuvaus, Docendo, 2006 ISBN 951-846-300-X
Uusi digifotokoulu, Docendo, 2008 ISBN 978-951-0-34049-3
Digijärkkärikoulu 1: onnistu uudella kameralla, Docendo, 2010 ISBN 978-951-0-36085-9
Hannu Hautalan luontokuvausopas, Hannu Hautala, Pekka Punkari. Docendo, 2012 ISBN 978-951-0-38559-3
Kaikki kuvaa – Parempia kuvia ja videoita, Docendo, 2018 ISBN 978-952-291-549-8
Uljas valkoinen — Kansallislintumme laulujoutsen, Hannu Hautala, Pekka Punkari. Docendo, 2018 ISBN 978-952-291-453-8
Luonnon puolesta — Ympäristönsuojelun oppi-isän testamentti, Teuvo Suominen, Pekka Punkari. Docendo, 2020 ISBN 978-952-291-741-6
Palkinnot ja tunnustukset

Finnfoto-palkinto 2009
Laurent Lamothe

Laurent Lamothe vuonna 2012.
Laurent Lamothe (s. 14. elokuuta 1972) on haitilainen poliitikko, liikemies ja entinen urheilija. Hän toimi Haitin pääministerinä toukokuusta 2012. Lamothe ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä 14. joulukuuta 2014.
Aiemmin Lamothe toimi Haitin ulkoministerinä syyskuusta 2011 pääministerikautensa alkuun asti.
Lamothe pelasi 1990-luvulla tennistä. Hän oli mukana Haitin Davis Cup -joukkueessa vuosina 1994 ja 1995. Koulutukseltaan Lamothe on Master of Business Administration. Hän valmistui floridalaisesta St. Thomas -yliopistosta vuonna 1996.
Futura – Tuntematon

| Futura – Tuntematon |
| --- | --- |

Nimi:  Futura – Tuntematon
Tekijä:  Martti Aiha
Valmistumisvuosi:  1986
Taiteenlaji:  tilateos
Teostyyppi:  veistos
Materiaali:  betoni
Korkeus:  363 cm
Leveys:  290 cm
Syvyys:  112 cm
Sijainti:  Linja-autoaseman edustalla vuoden 2023 syksyyn saakka, jolloin poistettu.
Koordinaatit:  65°00′36″N 25°29′06″E﻿ / ﻿65.01°N 25.485°E﻿ / 65.01; 25.485
Futura – Tuntematon oli Martti Aihan vuonna 1986 valama valkobetoninen veistos. Veistoksen mitat ovat 363 cm × 290 cm × 112 cm.
Futura – Tuntematon oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1986 Helsingin Juhlaviikkojen ja Helsingin taiteilijaseuran järjestämässä ympäristötaidetapahtumassa Concrete, Experimental Environment, johon näyttelytoimikunta oli kutsunut viisi ulkomaalaista ja viisi suomalaista taiteilijaa. Taiteilijoille oli arvottu teospaikat eri puolilta Helsingin kantakaupunkia. Betoniteollisuus toimi tapahtuman sponsorina, ja siksi teokset oli toteutettava betonista. Martti Aiha sai arvonnassa Rautatieaseman ja Hotelli Vaakunan välisen liikennekolmion. Martti Aiha luonnehti Taide-lehdessä 6/1986 tähän paikkaan toteuttamaansa teosta seuraavasti:
”Alue on Helsingin perusrytmin ehkä keskeisin paikka. Liikenne, ihmisten kävely, valot, äänet, vuorokauden aikoihin sitoutunutta tietoista ja tiedostamatonta liikettä. Veistos on koottu tästä liikkeen ja rytmin perusmassasta ja on saanut nimensä: ”Futura – Tuntematon.”
Vaiheet Oulussa

Veistos oli toisen kerran esillä Oulun veistoskatu -näyttelyssä kävelykatu Rotuaarilla 18. heinäkuuta – 20. syyskuuta 1987, josta se hankittiin Oulun kaupungin kokoelmiin. Muut vuoden 1987 Oulun veistoskatu -näyttelyyn kutsutut kuvanveistäjät olivat: Radoslav Gryta, Veikko Hirvimäki, Kari Huhtamo, Pekka Kauhanen, Laila Pullinen, Terho Sakki, Hannu Siren, Ossi Somma ja Nina Terno.
Veistoksen sijoituspaikaksi suunniteltiin kävelykatu Rotuaaria, mutta kuvataidelautakunta ja kaavoitusosasto siirsivät sen Oulun linja-autoasemalle Vaaran kaupunginosaan tammikuussa 1988. Sekä taiteilija että veistoskatutoimikunta valittivat päätöksestä, mutta kaupunginhallitus päätti syksyllä 1989, että veistos jää linja-autoaseman tuntumaan.
Oulun taidemuseo poisti huonokuntoisen veistoksen vuonna 2023.
Kirjallisuutta

Heikinheimo, Risto: 10 betonista viestiä. Taide 6/1986, s. 18–25.
Helaakoski Anne: Futuran kolme vuosikymmentä. Kaleva 30.10.2016  K2, s. 34–35.
Veistoskatu Sculpture Street. Näyttelyluettelo, Oulu 1987.
Polytypos

Polytypos on suomalainen lomakkeisiin erikoistunut painotalo. Se kuuluu TS-Yhtymään. Polytypos Oy:n lomakeryhmän varsinainen tuotantolaitos sijaitsee Turengissa. Se on erikoistunut A4-irtolomakkeiden ja settilomakkeiden tuotantoon.
Tuotantolaitokset

Turku
Turenki
Yhtiön Tiedot

Perustamisvuosi: 1896
Työntekijöitä: noin 50 (latomo, asiakaspalvelu, hallinto, painatus, printtaus)
Toimitusjohtaja: Mikko Saarela
Osoite: Painotie 5, 14200 Turenki
Tuotteet

Viestiset
Polyset
Original ketjuset
Original Laser
Erilaiset lomakkeet
Päällepainatus
Aiheesta muualla

Yhtiön sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Michèle Pierre-Louis

| Michèle Pierre-Louis |
| --- | --- |
 2009
Haitin pääministeri
 5. syyskuuta 2008 – 11. marraskuuta 2009  
Edeltäjä:  Jacques-Édouard Alexis
Seuraaja:  Jean-Max Bellerive
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1947 (ikä 77) Jérémie, Haiti
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Michèle Pierre-Louis (o.s. Duvivier, s. 5. lokakuuta 1947 Jérémie, Haiti) on Haitin entinen pääministeri. Hän astui virkaan 17. heinäkuuta 2008 ja oli Haitin järjestyksessä toinen naispääministeri (Claudette Werleigh oli virassa 1995–1996). Pierre-Louis toimi pääministerinä syksyyn 2009 asti, jolloin Haitin senaatti äänesti hänen erottamisensa puolesta. Häntä oli syytetty maan talouskriisin huonosta hoidosta.
Claudette Werleigh

| Claudette Werleigh> Haitin pääministeri |
| --- | --- |
 7. marraskuuta 1995 – 27. helmikuuta 1996  
Edeltäjä:  Smarck Michel
Seuraaja:  Rosny Smarth
Haitin ulkoministeri
 8.11. 1994 – 7.11. 1995  
Haitin sosiaaliinisteri
 16.3. 1990 – 24.8. 1990  
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1946 (ikä 78) Cap-Haïtien, Haiti
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Georges Werleigh
Tiedot
Puolue:  PANPRA
Koulutus:  juristi
Tutkinnot:  Haitin yliopisto
Claudette Werleigh (o.s. Antoine, s. 26. syyskuuta 1946 Cap-Haïtien, Haiti) on haitilainen juristi, poliitikko ja rauhanaktivisti. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1993–1995 ja pääministerinä 1995–1996. Ministerinuransa jälkeen hän on työskennellyt erilaisissa rauhantutkimusjärjestöissä.
Claudette Werleigh syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli ulkomailla Haitin lisäksi. Valmistuttuaan juristiksi hän työskenteli kansalaisjärjestöissä. Hän lähti politiikkaan vuonna 1990 ja toimi silloin muutaman kuukauden ajan väliaikaishallituksen sosiaaliministerinä.
Mika Eirtovaara

| Mika Eirtovaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  stand up -koomikko, näyttelijä, teatteriohjaaja, käsikirjoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  Henry (Fantasticks)
Aiheesta muualla
Elonet
Mika Eirtovaara on suomalainen stand up -koomikko, näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ura

Eirtovaara aloitti ammattimaisen stand up -koomikon uransa vuonna 2000. Hän on tehnyt stand up -komiikkaa paitsi lavoilla elävän yleisön edessä myös televisiossa. Tematiikkansa Eirtovaara ammentaa yhtäältä arkipäiväisistä asioista, toisaalta täysin surrealistisista ulottuvuuksista.
Stand up -komiikan ohella Eirtovaara on työskennellyt näyttelijänä ja ohjaajana useissa puheteattereissa, kuten Hämeenlinnan Kaupunginteatterissa, Linnateatterissa, Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on näytellyt muun muassa klassisen Ventti Villen roolin Mika Waltarin komediassa Omena putoaa. Musikaalissa Fantasticks hän tulkitsi Henryä. "Mika Eirtovaara tekee unohtumattoman roolin nuhruisena, kiertävänä näyttelijänä", Etelä-Suomen Sanomat kirjoitti hänen suoriutumisestaan.
Eirtovaara on niin ikään käsikirjoittanut erinäisiä näytöskappaleita, kuten Kalsarimiehet, joka sai ensi-iltansa Linnateatterissa keväällä 2012.
Eirtovaara on näytellyt myös muutamassa lyhyessä fiktioelokuvassa, televisiosarjassa ja kokeiluelokuvassa Kohtalon kirja. Vuoden 2014 Joulukalenterissa Eirtovaaralla oli Kauppisen rooli. Vuonna 2018 Eirtovaara esiintyy television kykykilpailuja parodioivassa viihdesarjassa Kingi.
Eirtovaara toimii Gloriassa järjestettävien Nelosen Stand Up-iltojen isäntänä.
Kiertueita

Kadonneen naurun metsästys (2010)
Kolme iloista lusmua (2011)
Nauru pitkästä ilosta!
Teatteri > Rooleja

Akusti (Täällä Pohjantähden alla, 2002)
Ventti Ville (Omena putoaa, 2003)
Henry (Fantasticks, 2003)
Teatteri > Ohjauksia

Mieletön Turun lähihistoria (2009)
Klassikot lavalla / Klassikot lavalla Redux (2011)
Maanalainen armeija iskee jälleen (2013)
Näytelmä joka menee pieleen (2016)
Pomo! (2017)
Teatteri > Käsikirjoituksia

Klassikkokaraoke (2007)
Kalsarimiehet	(2012)
Harhautus (2015)
Filmografia > Stand up -koomikkona

Act!one (2004) television viihdesarja
Get Up, Stand Up! (2005) television kykyjenetsintäkilpailu
Stand Up! (2016–2017) television viihdesarja
Filmografia > Käsikirjoittajana

Act!one (2004) television viihdesarja
Nevada (2006) television viihdesarja
Filmografia > Näyttelijänä

Mahorkka (1999) lyhyt fiktio
Luokkajuhla (2002) televisioelokuva
Kohtalon kirja (2003) kokeiluelokuva
Joulukalenteri: Porokuiskaajan arvoitus (2014) televisiosarja
Kingi (2018) television kykyjenetsintäkilpailun parodia
DVD-julkaisu

Suomen Stand Up Club esittää: Mika Eirtovaara (2011)
Aiheesta muualla

Ohjelmakauppa: Mika Eirtovaara
Radio Rock: STAND UP -KOOMIKKO SKEITTAA KESKI-IÄN KRIISIÄÄN POIS – ISÄ PITI SUOMEN ENSIMMÄISTÄ SKEITTIKAUPPAA
Ruutu.fi: Stand up!
City.fi: MIKA EIRTOVAARA TUTUSTUI SUOMALAISEN SKEITTAUKSEN VARHAISHISTORIAAN – JA SAMALLA ISÄÄNSÄ (2.6.2017)
Kaarina-lehti: Stand up -koomikko Mika Eirtovaara rullaa Kaarinasta Logomoon (31.10.2017)
Turun Sanomat: Teatteriarvio: Pomo lupaa hyvää uudistuneelle Linnateatterille (5.2.2017) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Luokkajuhla (16.6.2009)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Fallout 3

| Fallout 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bethesda Game Studios
Julkaisija:  Bethesda Softworks
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, PlayStation Now ja Epic Games Store
Ohjaaja:  Todd Howard
Tuottaja:  Gavin Carter
Suunnittelija:  Emil Pagliarulo
Käsikirjoittaja:  Emil Pagliarulo
Taiteilija:  Istvan Pely
Säveltäjä:  Inon Zur
Ohjelmoija:  Guy Carver Steve Meister
Pelisarja:  Fallout
Pelimoottori:  Gamebryo
Julkaistu:  NA 28. lokakuuta 2008 EU 30. lokakuuta 2008 AUS 30. lokakuuta 2008 UK 31. lokakuuta 2008 JP 4. joulukuuta 2008
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18 ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 3 Xbox 360 Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD Blu-ray digitaalinen lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Fallout 3 on Bethesda Game Studiosin kehittämä ja Bethesda Softworksin julkaisema Fallout-pelisarjan toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille sekä Microsoft Windowsille. Yhdysvalloissa peli julkaistiin 28. lokakuuta 2008, Euroopassa ja Australiassa 30. lokakuuta, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 31. lokakuuta ja Japanissa 4. joulukuuta.
Pelin tarina sijoittuu vuoteen 2277, 36 vuotta Fallout 2 -pelin tapahtumien jälkeen, vaikka Fallout 3 ei olekaan varsinainen jatko-osa kahdelle ensimmäiselle pelille. Tapahtumapaikkana on ydinsodan jälkeinen Washington DC ja sen ympäristö, jotka tunnetaan pelissä nimellä Capital Wasteland.
Pelaaminen > Kuolemattomat hahmot

Poiketen aiemmista Fallout-peleistä, joissa pelaajalla oli lähes vapaat kädet, Fallout 3:ssa on Bethesdan aiemmin mainitusta The Elder Scrolls IV: Oblivionista tutut kuolemattomat NPC:t. Näihin kuuluvat tehtävien kannalta tärkeät hahmot sekä lapset, eli esimerkiksi child killer -perkin saavuttaminen on mahdotonta.
Asetelma > Taustajuoni

Fallout 3 sijoittuu vuoden 2277 post-apokalyptiseen Yhdysvaltoihin. Pelaajan luoma hahmo on Vault 101:n (ydinlaskeumalta suojattu turvapaikka Washington DC:ssä) asukas. Pelaaja elää leski-isänsä Jamesin (Liam Neesonin ääninäyttelemä) kanssa, kunnes yhtenä päivänä pelaaja herätessään huomaa isänsä kadonneen vaultista ulkomaailmaan tuntemattomasta syystä. Vaultin valvoja tulee epäileväksi pelaajaa kohtaan ja määrää näin pelaajan tapettavaksi, mikä pakottaa pelaajan lähtemään vaultista Capital Wastelandiin etsimään kadonnutta isäänsä. Ajan myötä pelaaja kohtaa tuttuja järjestöjä sarjan aiemmista osista, mukaan lukien Brotherhood of Steelin, joka on Yhdysvaltain armeijan jäänteistä muodostunut teknologianhimoinen selviytyjäjoukko, ja Enclaven, joka on elitistinen Yhdysvaltain hallituksen jäänteistä koostuva järjestö. Ghoulit ovat liialle säteilylle altistuneita ihmisiä, jotka ovat useimmiten vihamielisiä pelaajaa kohtaan.