stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tokion kaupunki

| Tokio (東京市) |
| --- | --- |
 Tokion kaupungintalo Taishō-kaudella
 vaakuna
 Tokio
 Koordinaatit: 35°41′N, 139°41′E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Perustettu:  1889
Lakkautettu:  1943
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki (shi)
Pinta-ala  (vuonna 1933):  
 – Kokonaispinta-ala:  478,60 km²
Väkiluku (1940):  6 778 804
 – Väestötiheys:  14 163,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tokio (jap. 東京市, Tōkyō-shi) on Japanin entinen kaupunki, joka kuului Tokion prefektuuriin (jap. 東京府, Tōkyō-fu). Kaupunki oli olemassa Japanin kunnallishallinnon perustamisesta lähtien vuodesta 1889 vuoteen 1943 saakka, kun se lakkautettiin ja perustettiin uusi prefektuuritason hallintoalue Tokion metropoli. Tokion kaupungin alue vastaa nykyisen metropolin 23:a erillisaluetta.
Alun perin kaupunki koostui viidestätoista suuralueesta (ku), ja vuonna 1908 siellä oli 1 588 119 asukasta. Vuonna 1932 siihen liitettiin 82 ympäristön kuntaa, joista muodostettiin 20 uutta suuraluetta. Silloin Tokiosta tuli maailman toiseksi suurin kaupunki, jossa oli vuonna 1935 jo lähes kuusi miljoonaa asukasta. Ennen kaupungin lakkautusta toisen maailmansodan keskellä asukasmäärä nousi 6 778 804 henkeen vuonna 1940. Kaupungin pinta-ala kuntaliitoksen jälkeen vuonna 1933 oli 478,60 neliökilometriä.
Kuvia

Tokion kaupungin alue ennen vuoden 1923 maanjäristystä
82 kunnan liittäminen Tokioon vuonna 1932 ja kaksi pienempää kuntaliitosta vuonna 1936
Aiheesta muualla

Historical Development of Japanese Local Governance (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi) (englanniksi)
Karnion

Karnion (m.kreik. Καρνίων, Karniōn) tai Carnium (lat.) voi viitata seuraaviin:
Xerílas, antiikin Karnion (Carnium), joki Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa
Carnium, antiikin aikainen kaupunki Pannoniassa; nykyinen Kranj Sloveniassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karnion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Torinon egyptiläinen museo

| Torinon egyptiläinen museo Museo Egizio |
| --- | --- |
 Entrada al Museo de Egipto, Turín
Tyyppi:  arkeologinen museo
Osoite:  Via Accademia delle Scienze 6  
Sijainti:  Torino
Perustettu:  1824
Kotisivut:  www.museoegizio.it
Koordinaatit:  45°04′05″N, 7°41′02″E
 fiTorinon egyptiläinen museo 
   
Torinon egyptiläinen museo (Museo Egizio) on Torinossa sijaitseva, vuonna 1824 perustettu muinaisen Egyptin kulttuuriin ja taiteeseen keskittyvä museo. Museon muinaisen Egyptin esineistön kokoelma on toiseksi laajin maailmassa. Ainoastaan Kairon egyptiläisessä museossa on suurempi kokoelma.
Museon papyruskokoelmaan kuuluu 700 kokonaista tai paloista koottua papyrusta. Kuuluisin näistä on Torinon papyrus eli Torinon kuningasluettelo.
Kuvagalleria

Torinon papyrus
Torinon papyruskartta, jossa on kuvattu Wadi Hammamatin kivilouhosten sijainti
Seti II:n patsas
Ptah-jumalan patsas
Ramses II:n patsas
Ibin sarkofagi
Kaarlo Slöör

Kaarlo Slöör
Kaarlo (Karl) Aleksanteri Slöör (18. tammikuuta 1833 Viipuri − 21. syyskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen hovineuvos, runoilija, suomentaja ja Suomen virallisen lehden päätoimittaja. Slöör käytti nimimerkkejä Santala ja Kaarlo Santala.
Slöörin vanhemmat olivat seppämestari Gustaf Adolf Slöör ja Johanna Sofia Tammelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1851 ja valmistui filosofian maisteriksi 1857. Slöör toimi Pietarin suomalaisen seurakunnan koulujen tarkastajana 1857−1865, Suomen virallisen lehden toimittajana ja päätoimittajana 1865−1905 ja Finlands Allmänna Tidningin päätoimittajana 1900−1905. Slöör oli myös kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana 1884−1899.
Slöör sai kansallisen herätyksen jo Viipurin ruotsalaisessa lukiossa opiskellessaan, ylioppilasaikanaan vuonna 1854 hän keräsi runoja Kannakselta ja Inkerissä.
Slöör julkaisi runoja salanimellä Santala, muun muassa Mansikoita ja mustikoita -nimisessä kalenterissa 1860, ja suomensi William Shakespearen Macbethin 1864 ja osia Vänrikki Stoolin tarinoista sekä Henrik Ibsenin Nukkekoti-näytelmän. Ensin mainittu oli ensimmäinen Suomessa koskaan tehty Shakespeare-suomennos. Slöör sai Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon samana vuonna eli 1864.
Slöörin vaimo vuodesta 1863 oli Aina Emilia Ehrnström (s. 1845, k. 1929), heidän tyttärensä Mary Helena Slöör (s. 1868, k. 1947) oli naimisissa Akseli Gallen-Kallelan (s. 1865, k. 1931) kanssa.
Tohtori Watson
Triviaa

Microsoft on nimennyt debuggeri-ohjelmansa Tohtori Watsonin mukaan "Dr. Watson".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tohtori Watson Wikimedia Commonsissa
Tohtorinkukat

| Tohtorinkukat |
| --- | --- |
 Brunfelsia americana
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Suku::  Tohtorinkukat Brunfelsia  L.
 Tohtorinkukkien levinneisyys kartalla  (eri sektiot eri väreillä):  vihreä: Brunfelsia-sektio,  (punainen: Franciscea-sektio,  (sininen: Guianenses-sektio,  (musta: Franciscea ja Guianenses-sektiot yhdessä
Katso myös
   Tohtorinkukat Wikispeciesissä   Tohtorinkukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tohtorinkukat (Brunfelsia) on koisokasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 50 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina Panaman ja Uruguayn välisellä alueella sekä Antillien saarilla. Ne ovat ikivihreitä pensaita tai pieniä puita, joilla on usein näyttävät kukat. Joidenkin lajien kukat ovat myös tuoksuvia.
Sukuun kuuluvaa tohtorinkukkaa (Brunfelsia pauciflora var. calycina) viljellään huonekasvina.

Tohtorinkukan kukat vaihtavat väriä: ne puhkeavat tummanvioletteina, muuttuvat päivässä tai kahdessa vaaleanvioletiksi ja seuraavana päivänä valkoisiksi. Samassa kasvissa on siis yleensä kolmen värisiä kukkia yhtaikaa.
Lajeja

Brunfelsia pauciflora
sinitohtorinkukka (B. pauciflora var. calycina)
poimutohtorinkukka (Brunfelsia undulata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brunfelsia
The Labyrinth (Leona Lewisin kiertue)

The Labyrinth oli englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin ensimmäinen konserttikiertue, joka kiersi Britanniaa ja Irlantia touko-heinäkuussa 2010. Kiertueen soittolistalla oli kappaleita Lewisin kahdelta ensimmäiseltä studioalbumilta.  Kiertueen teemana oli Labyrintti-elokuva. Syksyllä 2010 kiertueelta julkaistiin DVD/CD The Labyrinth Tour Live from The O2.
Soittolista

"Brave"
"Don't Let Me Down"
"Better in Time"
"Whatever It Takes"
"Take a Bow"
Välinäytös: "Ride a White Swan" (T. Rex -cover)
"I See You"
"Can't Breathe"
"Forgive Me"
"Happy"
"Could It Be Magic" (Barry Manilow -cover)
"I Got You"
"Cry Me a River" (Justin Timberlake -cover)
"The First Time Ever I Saw Your Face"
"Homeless"
Välinäytös: "They Don't Care About Us" (Michael Jackson -cover)
"Outta My Head"
"Sweet Dreams (Are Made of This)" (Eurythmics-cover)
"Run"
Encore: "Bleeding Love"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Labyrinth -kiertue Wikimedia Commonsissa
Leona Lewis
| --- | --- |
Studioalbumit:   Spirit  Echo  Glassheart  Christmas, with Love  I Am 
EP:t:   Hurt: The EP 
Singlet:   "A Moment Like This"  "Bleeding Love"  "Better in Time"  "Footprints in the Sand"  "Forgive Me"  "Run"  "I Will Be"  "Happy"  "I Got You"  "Collide"  "Trouble"  "Lovebird"  "One More Sleep"  "Fire Under My Feet" 
Konserttitallenteet:   The Labyrinth Tour Live from The O2 
Kiertueet:   The Labyrinth  Glassheart Tour 
Muuta:   Diskografia  Kappaleet  Syco Music  Island Records  Walking on Sunshine
Tikkurilan kirjasto

| Tikkurilan kirjasto |
| --- | --- |
 Tikkurilan kirjastotaloa lounaasta katsoen.
Sijainti:  Lummetie 4, 01300 Vantaa
Koordinaatit:  60.2949°N, 25.0422°E
Tyyppi:  Vantaan kaupunginkirjaston toimipiste
Perustettu:  1984
Asiakkaita:  noin 473 300 (käynnit vuonna 2018)
Kotisivut
Tikkurilan kirjasto on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva kirjasto, joka on osa Vantaan kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. Se on lainaus- ja kävijämäärältään suurin Vantaan kirjastoista. Se sijaitsee keskeisellä paikalla lähellä Tikkurilan rautatieasemaa ja liikekeskus Dixiä osoitteessa Lummetie 4. Tikkurilan kirjasto oli ennen Vantaan pääkirjasto, kunnes pää- ja sivukirjastojaottelusta luovuttiin vuoden 2021 jälkeen.
Kirjastossa on aikuistenosasto, lastenosasto sekä musiikki- ja mediaosasto. Rakennuksessa sijaitsevat myös Vantaan kirjastoautopalvelujen työtilat ja kirjastoautojen tallit sekä kirjastopalvelujen hallinnon, logistiikan ja sekä hankinta- ja luettelointikeskuksen tilat. Kirjastotalossa toimii lisäksi osa Vantaan musiikkiopistosta ja Vantaan aikuisopistosta.
Vuonna 2018 Tikkurilan kirjastossa kävi noin 473 000 kävijää.
Historia

Tikkurilan kirjaston rakennustyöt aloitettiin vuonna 1982, ja se valmistui vuonna 1984. Arkkitehtisuunnittelun teki  Arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäki sekä sisustussuunnittelun Sisustus- ja tuotesuunnittelu Sistergo Oy. Suunnittelukilpailun voitti ehdotus ”Heijastuksia”, jonka yhtenä ideana oli ulkotilojen heijastavat vesipinnat, jotka toisivat vinoikkunoiden kautta heijastuksia ja valoa myös sisätiloihin.  Graniittiverhoillussa rakennuksessa on kuparisia yksityiskohtia. Kirjastotalo oli Vantaan ensimmäinen suuri kulttuurin monitoimitalo.
Kirjaston kokonaishyötypinta-ala on 4 933 neliömetriä. Käsikirjaston Vantaa-kokoelmassa on julkaisu ”Vantaan kirjastotalo”, josta löytyvät perustiedot Tikkurilan kirjaston rakennuksesta.
Kokoelmat

Aikuistenosastolla on laaja kirja-aineisto ja lehtivalikoima. Vantaaseen liittyvästä aineistosta on koottu erillinen Vantaa-kokoelma. Jatkuvasti karttuvaan e-aineistoon (kirjoja, lehtiä, elokuvia) voi tutustua kirjastossa henkilökunnan opastuksella tai omatoimisesti.
Musiikki- ja mediaosastolla on lainattavissa laaja valikoima musiikkiaineistoa, dvd-elokuvia ja pelejä. Osastolla on asiakkaiden käytettävissä erilaisia digitointilaitteita (kuten vhs-dvd, vinyyli-cd, kasetti-cd), joita voi varata.
Kirjaston aineiston saatavuustiedot löytyvät HelMet-aineistohausta.
Tilat, välineet ja tapahtumat

Tikkurilan kirjastotalo luoteen suunnalta nähtynä.
Pääsisäänkäynti
Lastenosasto
Tikkurilan kirjaston ensimmäisessä kerroksessa sijaitsevat lastenosasto, musiikki- ja mediaosasto, kokous- ja opetustila Aleksis-sali, Lumme-sali ja kahvila. Toisessa kerroksessa ovat aikuistenosasto, käsikirjasto, Vantaa-kokoelma, lehtialue, galleriaseinä, lukusali, tutkijanhuoneet sekä kopiokone ja skanneri. Vuokrattava kokoushuone sijaitsee alimmassa kerroksessa, ja sinne on käynti Vehkapolun puolelta.
Asiakkaiden käytettävissä on useita tietokoneita. Lehtialueella on suurilla näytöillä varustettuja koneita, joilla voi lukea laajaa valikoimaa verkkolehtiä. Kirjastossa on myös vuokrattava galleriaseinä tauluja varten toisessa kerroksessa. Tutkijanhuoneita on asiakkaiden käytettävissä erillisellä hakemuksella, joka löytyy kirjaston verkkosivuilta.
Tikkurilan kirjastossa tapahtuu monenlaista. Osan tapahtumista järjestää kirjasto. Suurin osa tapahtumista järjestetään yhteistyökumppaneiden kanssa. Kirjasto myös vuokraa kokoushuonetta asiakkaiden omia tilaisuuksia varten.
Runsaasti myönteistä julkisuutta ovat saaneet Tikkurilan kirjaston lastenosaston lukukoirat. Toiminta perustuu yhteistyöhön näkövammaisten kanssa.
Tikkurilan kirjaston toimintaa ohjaa Vantaan kirjastopalvelujen vuonna 2014 laadittu visio ”Rikasta arkea kirjastossa”.
Kirjaston ympäristössä on vuonna 2017 valmistunut Kirjastopuisto, jossa on skeittipaikka, lasten leikkipaikka ja nurmialue. Puistossa on järjestetty ulkoilmakonsertteja ja esitetty elokuvia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helmet: Tikkurilan kirjasto
HelMet-verkkokirjasto
Karl Golser

Karl Golser ja yleisvikaari Josef Matzneller
Karl Golserin vaakuna
Karl Golser (16. toukokuuta 1943 Cermes – 25. joulukuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bolzano-Bressanonen hiippakuntaan 10. lokakuuta 1968 ja nimitettiin sen johtoon 5. joulukuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. maaliskuuta 2009. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Scola, jota avustivat Luigi Bressan ja Manfred Scheuer.
Golser erosi tehtävistään Bolzano-Bressanonen piispana 27. heinäkuuta 2011. Hänen on todettu kärsivän Parkinsonin taudista. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 Ehrenzeichen des Landes Tirol.
Hän kuoli joulukuun 24. ja 25. päivien välisenä yönä 2016.
The BlackSheeps

Nikolaj Nordbakk Gloppen, Agnete Kristin Johnsen, Emelie Nilsen
The BlackSheeps on norjalainen popyhtye. Se koostuu neljästä nuoresta, Agnete Christin Johnsenista (laulu, s. 1994), Aleksander Touryguinista (basso, s. 1993), Viktoria Eriksenistä (rummut, s. 1993) ja Emelie Nielsenistä (kitara ja taustalaulu, s. 1993). He asuvat Pohjois-Norjassa, Ruijan Varangissa. He voittivat vuoden 2008 MGP Nordic -kilpailun kappaleellaan Oro jaska beana, joka on pohjoissaamea ja tarkoittaa ole hiljaa koira. Kaikki yhtyeen jäsenet ovatkin kaksikielisiä. Vuonna 2011 yhtye sijoittui Norjan euroviisukarsintana toimineessa Melodi Grand Prix -laulukilpailussa toiseksi kappaleella Dance tonight.
Jäsenet

Agnete Johnsen - laulut
Nikolaj Gloppen  - basso
Simon Stenvoll Pedersen  – rummut
Emelie Nilsen  - kitara
Jäsenet > Entiset jäsenet

Alexander Touryguin - basso
Viktoria Eriksen - rummut
Diskografia > Albumit

The Blacksheeps (2009)
Diskografia > Singlet

Oro jaska, beana (2008)
Edwin (2009)
Gold Lion (2009)
No Milk Today (2009)
Dance Tonight (2011)
The New Seekers

The New Seekers esiintymässä vuonna 1972.
The New Seekers oli vuonna 1969 perustettu englantilais-saksalais-australiainen popyhtye. Perustaja oli Keith Potger, joka oli jättänyt aiemman yhtyeensä The Seekersin. Ajatuksena oli, että The New Seekers miellyttäisi samoja markkinoita kuin alkuperäinen Seekers, mutta heidän musiikkiinsa sisältyisi myös rock- ja folkvaikutteita.
Historia

The New Seekersin kuuluisimpaan kokoonpanoon kuuluivat Eve Graham, Lyn Paul, Marty Kristian, Peter Doyle ja Paul Layton. He saavuttivat muutamia isoja hittejä, ja yhtye edusti Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 1972 sijoittuen toiseksi kappaleellaan ”Beg, Steal Or Borrow”. The New Seekersin oli tarkoitus kilpailla edustuspaikasta myös vuonna 1980, mutta yhtye hylättiin ennen karsinnan televisiofinaalia, koska he olivat esittäneet kappaleensa ”Tell Me” julkisesti jo aiemmin vastoin kilpailun sääntöjä.
Yhtyeen ensimmäinen hitti oli Coca-Colan kansainväliseen mainoskampanjaan kirjoitettu ”I’d Like to Teach the World to Sing (In Perfect Harmony)”, joka nousi suosioon monessa maassa vuonna 1972.
Diskografia > Singlet

Meet My Lord (Kelly) (1969)  - Philips BF 1821
Look What They've Done To My Song, Ma - (1970) - UK Number 44.
Neverending Song Of Love - (1971) - Number 2.
I'd Like To Teach The World To Sing (In Perfect Harmony) - (1971) - Number 1.
Beg, Steal Or Borrow - (1972) - Number 2.
Circles - (1972) - Number 4.
Come Softly To Me - (1971) - Number 20.
Pinball Wizard - See Me, Feel Me (Medley) - (1973) - Number 16.
Nevertheless (I'm In Love With You) - (1973) - Number 24.
Goodbye Is Just Another Word - (1973) - Number 36.
We've Got To Do It Now - (1973)
You Won't Find Another Fool Like Me - (1973) - Number 1.
I Get A Little Sentimental Over You - (1974) - Number 5.
Sing Hallelujah - (1974)
It's So Nice (To Have You Home) - (1976) - Number 44.
I Wanna Go Back - (1977) - Number 25.
Anthem (One Day In Every Week) - (1978) - Number 21.
Diskografia > Albumit

New Colours - (1971) - Number 40.
Beatiful People -(1971)
We'd Like To Teach The World To Sing - (1972) - Number 2.
Never Ending Song Of Love - (1972) - Number 35.
Circles - (1972) - Number 23.
Live at The Royal Albert Hall - (1973)
Now - (1973) - Number 47.
Together - (1974) - Number 12.
Farewell Album - (1974)
Together Again - (1976)
Anthems - (1978)
The New Seekers Live - (2007)
It's Been Too Long – Greatest Hits and More - (2009)
Suomenkielisiä versioita The New Seekersin kappaleista

I'd Like To Teach The World To Sing (In Perfect Harmony) = Mä Tahdon Teidän Oppivan Eija Merilä (1972)
Beg, Steal Or Borrow = Varkain Vien Taikka Lainaan Tapani Kansa (1972)
Neverending Song Of Love =  Mun On Niin Hyvä Olla Lea Laven (1973)
I'd Like To Teach The World To Sing (In Perfect Harmony) = Mä Tahdon Teidän Oppivan Lea Laven (1974)
Beg, Steal Or Borrow = Varkain Vien Taikka Lainaan Aaron (1974)
Neverending Song Of Love = Ei Oppi Ojaan Kaada Milloinkaan Monica Aspelund (1975)
Aiheesta muualla

Yhtyeet kotisivut (englanniksi)
Kathryn Erbe

| Kathryn Erbe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kathryn Elsbeth Erbe
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1965 (ikä 59) Newton, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Terry Kinney (vih. 1993; ero 2006)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  “Anna Marvin” Entäs Bob? “Shirley Bellinger” Kylmä rinki “Alexandra Eames” Kova laki: Rikollinen mieli
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kathryn Elsbeth Erbe (s. 5. heinäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Alexandra Eamesin roolista rikossarjassa Kova laki: Rikollinen mieli sekä Shirley Bellingerin roolista rikossarjassa Kylmä rinki.
Erbe oli vuosina 1993–2006 naimisissa näyttelijä Terry Kinneyn kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Kaarlo Simojoki

Kaarlo Simojoki.
Kaarlo (Kalle) Juho Mikael Simojoki (vuoteen 1935 Simelius; 15. maaliskuuta 1913 Muhos – 12. heinäkuuta 1941 Kitee) oli suomalainen teologian ylioppilas ja sotakirjailija.
Simojoen vanhemmat olivat rovasti Yrjö Henrik (Heikki) Simojoki (ent. Simelius) ja Hilda Valerie (Vally) Reudolph. Hän pääsi ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1935 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa ensin maatalous- ja metsätieteitä ja sitten teologiaa.
Simojoki osallistui talvisotaan joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Taipaleen Koukkuniemessä ja hän kirjoitti kirjan näistä kokemuksistaan. Jatkosodassa luutnantiksi 1940 ylennetty Simojoki oli komppanianpäällikkönä JR 37:ssä. Simojoki kaatui 12. heinäkuuta 1941 Kiteen Välivaarassa Kuivalaisen kukkulan maastossa hyökkäyksen yhteydessä.
Teoksia

Taipale: ”tavanmukaista tykistötulta”. Otava 1941
Tolterodiini

| --- | --- |

Tolterodiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(R)-2-[3-(diisopropyyliamino)-1-fenyylipropyyli]-4-metyylifenoli
Tunnisteet
CAS-numero: 124937-51-5
ATC-koodi: G04BD07
PubChem CID: 443879
DrugBank: APRD00146
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H31NO 
Moolimassa: 325,488 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 77 %
Proteiinisitoutuminen: Noin 96,36 %.
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1,9-3,7 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Tolterodiini on muskariinireseptoria salpaava antikolinerginen lääkeaine, jota käytetään tihentyneen virtsaamistarpeen ja virtsanpidätyskyvyttömyyden hoitoon. Se metaboloituu CYP2D6-entsyymin kautta ja on entsyymin geneettisen polymorfian vuoksi altis metaboliaeroille. Tolterodiinia ei suositella käytettäväksi muiden CYP2D6-entsyymin kautta hajoavien lääkkeiden, eikä myöskään CYP3A4:n kautta hajoavien, kanssa.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tolterodine (englanniksi)
ChemBlink: Tolterodine (englanniksi)
Kaarlo Saxman

Kaarlo Saxman.
Karl Wilhelm (Kaarlo Vilho) ”Kalle” Saxman (28. tammikuuta 1867 Jyväskylä − 1. toukokuuta 1918 Urjala) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka oli yksi Väinö Linnan kirjoittaman Täällä Pohjantähden alla -trilogian räätäli Aadolf Halmeen esikuvista. Saxman vastusti Halmeen tavoin aseellista kapinaa, mutta osallistui vastahakoisesti punaisten siviilihallintoon ja teloitettiin sodan loppuvaiheessa. Linna oli kuullut Saxmanista Urjalan punakaartin esikuntaan kuuluneelta muurari Kalle Halmeelta.
Elämä

Saxman valmistui opettajaksi Sortavalan seminaarista ja työskenteli myöhemmin Urjalassa Honkolan kansakoulussa. Hän lähti äänioikeusliikkeeseen marraskuun 1905 suurlakon jälkeen vaikuttaen aluksi vanhasuomalaisissa. Saxman kuului paikallisten pappien perustamaan porvarilliseen Urjalan kristilliseen työväenyhdistykseen, vaikka häntä luonnehdittiin ateistiksi. Saxman oli myös riidoissa kirkkoherra Nathanael Borgin johtaman kansakoulun johtokunnan kanssa. Oppilaiden vanhemmat valittivat muun muassa kristillisen aamunavauksen laiminlyönnistä.
Saxman kiinnostui pian sosialismista, muttei kuulunut sosiaalidemokraattisiin järjestöihin vielä 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Lisäksi hänen välejään Honkolan työväenyhdistykseen kuvattiin huonoiksi. Vuonna 1916 Saxman viimein liittyi työväenyhdistykseen ja seuraavana kesänä hän oli perustamassa Sosialidemokraattista opettajaliittoa. Punakaartin perustamiskokouksessa Saxman vastusti aseelliseen vallankumoukseen ryhtymistä, mutta sisällissodan käynnistyttyä otti vastaan tehtävät vallankumousoikeuden syyttäjänä ja Urjalan järjestyspäällikkönä välttääkseen joutumasta rintamalle. Hän oli myös punaisten muodostaman kunnanvaltuuston jäsen.
Sodan loppuvaiheessa toinen punaisten hallinnossa ollut kansakoulunopettaja Abel Pärnänen pakeni Urjalasta, mutta Saxman jäi paikkakunnalle katsoessaan, ettei ollut sekaantunut mihinkään raskauttavaan. Valkoisten saavuttua Saxman kuitenkin ammuttiin vapunpäivänä. Ei ole tiedossa surmattiinko hänet sodan aikaisen toiminnan vuoksi vai olivatko syynä vanhemmat kaunat. Oikeuskansleri Axel Charpentier ei pitänyt tarpeellisena eläkkeen myöntämistä Saxmanin leskelle, koska katsoi että hänet olisi sodan aikaisen toimintansa vuoksi joka tapauksessa tuomittu. Saxmanilta jäi myös kahdeksan lasta. Hänet on haudattu Urjalan hautausmaalle yksityishautaan punaisten joukkohaudan viereen.
Trick ’r Treat

| Trick ’r Treat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Dougherty
Käsikirjoittaja:  Michael Dougherty
Tuottaja:  Bryan Singer
Säveltäjä:  Douglas Pipes
Kuvaaja:  Glen MacPherson
Leikkaaja:  Robert Ivison
Pääosat:   Dylan Baker  Rochelle Aytes  Anna Paquin  Brian Cox 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Kanada 
Tuotantoyhtiö:  Warner Premiere
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 9. joulukuuta 2008  Suomi 21. lokakuuta 2009 
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trick ’r Treat on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-kanadalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Michael Dougherty. Elokuva kertoo viisi toisiinsa liittyvää tarinaa halloweenin vietosta. Elokuvan pääosissa esiintyvät Dylan Baker, Rochelle Aytes, Anna Paquin ja Brian Cox.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dylan Baker  | … |  Steven Wilkins   |
|  Rochelle Aytes   | … |  Maria   |
|  Anna Paquin  | … |  Laurie   |
|  Brian Cox  | … |  Mr. Kreeg   |
|  Quinn Lord   | … |  Sam / Peeping Tommy   |
|  Lauren Lee Smith  | … |  Danielle   |
|  Tahmoh Penikett  | … |  Henry   |
|  Moneca Delain  | … |  Janet   |
|  Brett Kelly  | … |  Charlie   |
|  Britt McKillip  | … |  Macy   |
|  Isabelle Deluce  | … |  Sara   |
|  Jean-Luc Bilodeau  | … |  Schrader   |
|  Leslie Bibb  | … |  Emma   |
|  Patrick Gilmore  | … |  Bud   |
|  Christine Willes  | … |  Mrs. Henderson   |