stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teemu Pulkkinen
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2009 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Minsk 2010 | jääkiekko |  |
Keväällä 2011 Pulkkinen pääsi Suomen maajoukkueen MM-leirille, mutta huolimatta tehdyistä pisteistä harjoitusotteluissa, häntä ei lopulta valittu maailmanmestaruuskisoihin. Sen sijaan Yhdysvalloissa järjestetyissä vuoden 2011 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Pulkkinen oli Suomen joukkueen paras pistemies. Vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Pulkkinen teki tehopisteet 6+4=10. Ottelussa Tanskaa vastaan hän teki neljä maalia.
Pulkkinen oli mukana Suomen joukkueessa vuoden 2016 maailmanmestaruuskisoissa Venäjällä. Hän teki kahdeksassa pelaamassaan ottelussa tehopisteet 0+2. Vuonna 2022 Pulkkinen hyllytettiin maajoukkueringistä jatkettuaan seurauraansa Venäjän KHL-liigassa huolimatta maan käymästä hyökkäyssodasta.
Pelityyli

Pulkkinen osaa laukoa kiekon pitkälle ja nopeasti. Elite Prospects -sivuston ja Jatkoaika.comin verkkolehden mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu myös halu tehdä maaleja sekä kyky luoda peliä ja maalintekopaikkoja myös muille. Pulkkisen heikkouksiin kuuluu puolustuspelaaminen.
Perhe

Teemu Pulkkisen isoveli Toni Pulkkinen on myös jääkiekkoilija.
Saavutukset

MM-hopeaa 2016
Calder Cup - AHL mestaruus 2013
Jarmo Wasaman muistopalkinto 2011
SM-liigan tulokkaiden syöttöennätys (36) 2011
U18 MM-kisojen pistepörssin voitto 2010
U18 MM-kisojen maalipörssin voitto 2010
U18 MM-kisojen paras hyökkääjä 2010
U18 MM-kisojen tähdistökentällisessä 2010
Muuta

Minnesota Wildin faniyhteisö keksi Teemu Pulkkiselle, tuolloin uusimmalle tulokkaalle seurassa, useita lempinimivaihtoehtoja. Vaihtoehtoihin kuuluivat esimerkiksi "Pokémon", "Sled", "Cannon" ja "Pulled Pork".
Aiheesta muualla

U16 maajoukkue 2007–2008 Nordic Cup, 11.–13.12.2007, Aalborg, DEN (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjola-leiri pistepörssi 2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjola-leiri 2007 Palkinnot (Arkistoitu – Internet Archive)
U18 World Championships Fargo, USA 2009
U18 World Championships Fargo, USA 2009 Tilastot
Suomen joukkueen pelaajatilastot vuoden 2012 U20-kisoissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mikael Granlund | Jarmo Wasaman muistopalkinnon voittaja 2011 | Seuraaja: Teuvo Teräväinen |
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2016
1 Saros |
2 Pokka |
4 Kivistö |
5 Kukkonen (A) |
6 Jaakola |
7 Lindell |
9 Koivu (C) |
19 Koskinen |
20 Aho |
24 Lajunen |
28 Salmela |
29 Laine |
32 Bäckström |
36 Jokinen (A) |
37 Pyörälä |
38 Hietanen |
40 Koskiranta |
41 Pihlström |
51 Sallinen |
55 Ohtamaa |
56 Pulkkinen |
61 Barkov |
64 Granlund |
71 Komarov |
96 Rantanen |
Valmentaja Kari Jalonen
Pulkkinen AHL:n tähdistöottelussa 2015.
The Theory of Everything

| The Theory of Everything Ayreon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013
 Tuottaja(t): Arjen Anthony Lucassen
 Tyylilaji: Progressiivinen metalli
 Kesto: 89.54
 Levy-yhtiö: Inside Out Music
Listasijoitukset
  28.
Ayreonin muut julkaisut
| 01011001 2008 | The Theory of Everything 2013 | The Theater Equation 2016 |
The Theory Of Everything (tyylitelty ŦĦΣ ŦĦΣΦɌ¥ ΦƑ ΣVΣɌΨŦĦIΠG) on hollantilaisen muusikon Arjen Anthony Lucassenin progressiivisen metalli/rock -oopperaprojekti Ayreonin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2013.
Kuten jokainen Ayreon-albumi, se on konseptialbumi, jossa jokaista hahmoa esittää ainutlaatuinen laulaja; Se on kuitenkin erillään useimpien Ayreon-albumien tieteiskirjallisuudesta, sen sijaan se toimii itsenäisenä tarinana, joka sijoittuu nykyaikaan. Tarinassa nuori tiedemies pyrkii ratkaisemaan kaiken teorian, selityksen maailmankaikkeuden kaikille näkökohdille, navigoidessaan levottomassa mielenterveydessään ja henkilökohtaisessa elämässään.  Lucassen sävelsi kaiken musiikin ja kirjoitti tarinan ja sanoitukset tyttöystävänsä Lori Linstruthin kanssa, mikä teki siitä ensimmäisen Ayreon-albumin, jolla hän jakaa kaikkien kappaleiden sanat.
Projektille tyypilliseen tyyliin albumilla on useita vierailevia laulajia kuvaamassa albumin hahmoja, mukaan lukien Tommy Karevik Kamelotista ja Seventh Wonderista, Marko Hietala Nightwishista ja Tarotista, Cristina Scabbia Lacuna Coilista ja Asia ja entinen King Crimsonin jäsen John Wetton. Mukana on myös useita vierailevia muusikoita, kuten kosketinsoittajat Rick Wakeman (ex-Yes), Keith Emerson (ex-Emerson, Lake & Palmer), Jordan Rudess (Dream Theater) ja kitaristi Steve Hackett (ex-Genesis). Se on Lucassenin ensimmäinen yhteistyö kaikkien albumin laulajien kanssa, lukuun ottamatta taustalaulaja Wilmer Waarbroekia, joka lauloi jo Lucassenin sooloalbumilla Lost in the New Real.
Lucassenin mukaan albumi on "neljä pitkää kappaletta, jotka on jaettu eri osiin", ja jokainen kappale on pidempi kuin 20 minuuttia ja yhteensä lähes puolitoista tuntia musiikkia.  Segmenttien kokonaismäärä on 42, mikä on vastaus perimmäiseen kysymykseen elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta The Hitchhiker's Guide to the Galaxy -kirjassa, jonka Lucassen tunnustaa suoraksi viitteeksi.  18. joulukuuta 2013 Lucassen julkaisi YouTubessa ilmaisen version albumista, jossa kaikki laulut laulaa Waarbroek.
The Theory of Everything oli kaupallinen menestys ja sai kiitosta yleisöltä ja kriitikoilta, jotka ylistivät sen instrumentaaliosuuksia, laulunkirjoitusta, tarinaa ja laulajien esityksiä.
Tuotanto

01011001 julkaisun jälkeen Lucassen päätti keskeyttää Ayreonin väliaikaisesti, koska hän ei ollut innostunut jatkamaan ja myös siksi, että monet kriitikot totesivat, ettei 01011001 tarjonnut mitään uutta. Hän keskittyi muihin projekteihin, kuten Guilt Machinen ensimmäiseen albumiin, Star Onen toiseen albumiin ja uuteen sooloalbumiin.
23. elokuuta 2012 Lucassen julkaisi YouTube-kanavallaan aloittaneensa uuden projektin säveltämisen, ja 9. lokakuuta 2012 paljasti sen jälleen YouTuben kautta uudeksi Ayreon-albumiksi, joka julkaistaisiin vuonna  2013.  26. maaliskuuta 2013 Lucassen paljasti seuraavan albumin nimeksi The Theory of Everything.  Siitä lähtien Lucassen paljasti asteittain uudella albumilla mukana olevat laulajat ja muusikot YouTuben kautta. 6. syyskuuta uuden albumin kuvitus ja kappaleluettelo paljastettiin Ayreonin virallisella Facebook-sivulla. Albumin kannen on maalannut Jef Bertels, joka on tehnyt myös muiden Ayreonin levyjen kannet.
Nauhoitusten aikana Lucassen kärsi kyynärpäävammasta. Hänen mukaansa se on "melko vakava" ja se oli leikattava, vain 70/80% onnistumistodennäköisyydellä. Hän päätti kuitenkin olla leikkaamatta kyynärpäätään välittömästi, koska se viivästyttäisi The Theory of Everything -albumin julkaisua, ja jatkoi äänittämistä kivusta huolimatta.
Lucassen kuvaili albumia "vähemmän raskaaksi ja instrumentaalisemmaksi kuin 01011001" ja mainitsi myös elokuvat A Beautiful Mind ja Rain Man inspiraationa sanoituksille.
Kriittinen vastaanotto

| Arvostelun tulokset> Lähde | Arvostelun tulokset> Luokitus |
| --- | --- |
Classic rock: 7/10
Dangerdog Music Reviews: 4.5/5
Metal.de: 9/10
Metal Hammer (GER): 7/7
Metal injection: 8.5/10
Metal Mouth: 10/10
Myglobalmind: 10/10
Nightfall in Metal Earth: 4.5/5
Sputnikmusic: 3.5/5
Ultimate Guitar Archive: 8.6/10
Metal1.info: 9/10
Albumi sai positiivisia arvosteluja musiikkikriitikoilta. Metal Mouth antoi albumille täydellisen arvosanan 10/10, todeten " massiivisen projektin, joka kannattaa täysin. Se ammentaa monista tyylilajeista ja antaa sinulle niin paljon enemmän kuin koskaan odotat, jättäen sinulle ylivoimaisen rauhallisuuden tunteen [...] Tämä levy on välttämätöntä kuunneltavaa. Se on progen täydellisyyttä, ja siitä minun on kunnioitettava kaikkia mukana olleita."  Dangerdog Music Reviews kutsui The Theory of Everything -albumia "toiseksi melodiseksi progressiivisen rockin kiertueeksi Arjen Lucassenin luovalta mieleltä" ja antoi lähes täydelliset pisteet 4,5/5.
Metal Injection kutsui albumia "musiikillisesti monipuolisimmaksi tarjonnaksi, jossa [Lucassenilla] oli osa, ehkä lukuun ottamatta hänen soololevyään [...] Kuuntelijoiden tulisi kohdella sitä oikeana musikaalina tai elokuvana teatterissa. Yritä kokea kaikki yhdellä istumalla saadaksesi täyden vaikutuksen. Se on ehdottomasti sen arvoista."  MyGlobalMind kutsui sitä "mestariteokseksi, joka on täynnä monia eri musiikkityylejä, seitsemän vahvaa vierailevaa laulajaa, monia vierailevia muusikoita ja unohtumaton tarina, joka vie sinut varmasti emotionaaliselle matkalle. Lyhyesti sanottuna se tarjoaa kaiken, mitä Ayreon-albumin pitäisi tarjota, ja sitten se menee askeleen pidemmälle."
Positiivisesta arvostelusta huolimatta Sputnikmusicin arvostelija huomautti useista virheistä: "The Theory Of Everything levyn ongelma on musiikillisen rakenteen alikehityksessä ja liiallisessa luottamuksessa oopperamaiseen laulumuotoon, joka ei tunne lyhyyttä [...] Tarinankerronnan ja lyyrisen näkökulman kannalta Kaiken teoria ei keskity introspektiiviseen ja emotionaaliseen dialogiin samalla tavalla kuin The Human Equation. Hän kritisoi myös lauluesityksiä kutsumalla niitä "tunteettomaksi laulupuheeksi" sekä hahmoja, joita hän tunsi vähemmän inspiroituneena kuin aiemmilla Ayreon-albumeilla. Hän kuitenkin kehui voimakkaasti "häikäiseviä ja kiehtovia" ja "uskomattoman hyvin sovitettuja" instrumentaaliosuuksia ja antoi koko albumille arvosanan 3,5/5.
Kappaleet > CD 1

Kaikki sanoitukset ovat kirjoittaneet Arjen Anthony Lucassen ja Lori Linstruth; kaiken musiikin on säveltänyt Lucassen
| Ei>  | Nimi | Laulajat | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Prologue: " The Blackboard | Janne JB Christoffersson, Sara Squadrani | 1:55 |
| 2. | "The theory of Everything, part 1" | Michael Mills, Cristina Scabbia | 3:01 |
| 3. | "Patterns" | Instrumentaali | 1:03 |
| 4. | " The Prodigy's World" | Scabbia, Tommy Karevik | 1:31 |
| 5. | "The Teacher's discovery" | JB, Karevik, Marko Hietala | 2:58 |
| 6. | "Love and Envy" | Squadrani, Hietala | 2:39 |
| 7. | "Progressive Waves" | Instrumentaali | 3:16 |
| 8. | "The Gift" | JB, Mills | 2:38 |
| 9. | "The Eleventh Dimension" | Instrumentaali | 1:46 |
| 10. | "Inertia" | Karevik | 0:45 |
| 11. | "The theory of Everything, part 2" | Scabbia, Mills | 1:50 |
| Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | 23:29 |
| Ei>  | Nimi | Laulajat | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 12. | "The Consultation" | John Wetton, Karevik, Scabbia | 3:49 |
| 13. | "The Diagnosis" | Wetton, Mills, Scabbia | 2:48 |
| 14. | "The Argument 1" | Scabbia, Mills | 0:24 |
| 15. | "The Rival's Dilemma" | Hietala | 2:22 |
| 16. | "Surface Tension" | Instrumentaali | 0:57 |
| 17. | "A Reason to Live" | JB, Squadrani | 0:45 |
| 18. | "Potential" | JB, Squadrani | 3:14 |
| 19. | "Quantum chaos" | Instrumentaali | 2:09 |
| 20. | "Dark Medicine" | Wetton, Mills | 1:23 |
| 21. | "Alive!" | Karevik, Mills | 2:29 |
| 22. | "The Prediction" | Scabbia | 1:05 |
| Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | 21:31 |
Kappaleet > CD 2

| Ei>  | Nimi | Laulajat | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Fluctuations" | Instrumentaali | 1:01 |
| 2. | "Transformation" | JB, kaupunki Karevik | 3:13 |
| 3. | "Collision" | Karevik, Hietala | 3:26 |
| 4. | "Side Effects" | Wetton, Mills, Karevik | 2:59 |
| 5. | "Frequency Modulation" | Instrumentaali | 1:44 |
| 6. | "Magnetism" | Karevik, Squadrani, Hietala | 3:54 |
| 7. | "Quid Pro Quo" | Hietala, Karevik, Squadrani | 3:09 |
| 8. | "The Stringtheory" | Instrumentaali | 1:29 |
| 9. | "Fortune?" | Hietala, Squadrani, Karevik | 1:36 |
| Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | 22:34 |
| Ei>  | Nimi | Laulajat | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 10. | "Mirror of Dreams" | Squadrani, Scabbia | 2:30 |
| 11. | "The Lighthouse" | JB, Karevik | 3:16 |
| 12. | "The Argument 2" | Mills, Scabbia | 0:49 |
| 13. | "The Parting" | Scabbia, Mills | 3:27 |
| 14. | "The Visitation" | Mills, Karevik | 3:27 |
| 15. | "The Breakthrough" | Karevik, Mills | 2:00 |
| 16. | "The note" | Karevik | 1:11 |
| 17. | "The Uncertainty Principle" | JB, Squadrani | 2:09 |
| 18. | "Dark Energy" | Instrumentaali | 0:44 |
| 19. | "The theory of Everything, part 3" | Scabbia, Squadrani | 1:29 |
| 20. | "The Blackboard (Reprise)" | JB | 1:13 |
| Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | Kokonaispituus: | 22:20 |
Kokoonpano

| --- | --- |
 Laulajat JB (Grand Magus) ... Opettaja  Sara Squadrani (Muinaiset bardit) - Tyttö  Michael Mills (Toehider) ... Isä  Cristina Scabbia (Lacuna Coil) ... Äiti  Tommy Karevik (Kamelot, seventh Wonder) - Prodigy  Marko Hietala (Nightwish, Tarot) – Kilpailija  John Wetton (Asia, Iso-Britannia, ex-King Crimson, ex-Family, ex-Roxy Music) ... Psykiatri  Wilmer Waarbroek – taustalaulu Tuotanto Arjen Anthony Lucassen - tuotanto, miksaus, äänitys  Brett Caldas-Lima - masterointi:  Muusikot Arjen Anthony Lucassen – sähkökitara, akustinen kitara, basso, mandoliini, analogisyntetisaattorit, Hammond, Solina-jouset  Ed Warby - rummut, lyömäsoittimet  Rick Wakeman (ex-Yes) - minimoog-soolo kappaleessa "Diagnosis", syntetisaattorisoolo kappaleessa "Surface Tension", piano  Keith Emerson (ex-Emerson, Lake & Palmer) - modulaarinen moog-soolo kappaleessa "Progressive Waves"  Jordan Rudess (Dream Theater, Liquid Tension Experiment) - syntetisaattorisoolo kappaleessa "Progressive Waves"  Steve Hackett (ex-Genesis) - kitarasoolo kappaleessa "The Parting"  Troy Donockley (Nightwish) - uilleann-putket, pillit  Ben Mathot - viulu  Maaike Peterse (Kingfisher Sky) - sello  Jeroen Goossens - huilut, bassohuilu, piccolo, bambuhuilu, kontrabassohuilu  Siddharta Barnhoorn - orkestraatiot  Michael Mills (Toehider) - irlantilainen bouzouki
Arvostelut

CDstarts.de: 9/10
Kaaoszine: 7/10
Soundi:
Aiheesta muualla

The Theory of Everything Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Theory of Everything Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Epäilyksen polttopiste

| Epäilyksen polttopiste> Prime Suspect |
| --- | --- |
Tyyli:  Rikosdraama
Kestoaika:  n. 200 min / kausi
Luoja(t):  Granada Television
Pääosissa:  Helen Mirren
Alkuperämaa:  Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV Britanniassa
Esitetty:  7. huhtikuuta 1991 – 15. lokakuuta 2006
Jaksoja:  15
Aiheesta muualla
IMDb 
Epäilyksen polttopiste (tunnetaan suomeksi myös nimellä Paholaisen palapeli, engl. Prime Suspect) on brittiläinen television rikosdraamasarja. Sitä tehtiin 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Sarjan pääosassa nähtiin Helen Mirren, joka esitti rikosylikomisario Jane Tennisonia. Sarjaan käsikirjoitti Lynda La Plante.
Sarjaa tehtiin seitsemän tuotantokauden verran. Jokainen jakso oli yleensä kestoltaan noin 200 minuuttia ja jaettiin kahteen jaksoon. Poikkeuksen teki 2. kausi, joka jaettiin neljään osaan, sekä 4. kausi, joka oli kestoltaan yli 300 minuuttia ja joka koostui kolmesta erillisestä osasta.
Tuotantokaudet

Epäilyksen polttopiste 1: Paholaisen palapeli (1991 Iso-Britannia, 207 min., 2 osaa)
Epäilyksen polttopiste 2: Operaatio Nadine (1992 Iso-Britannia, 203 min., 4 osaa)
Epäilyksen polttopiste 3: Sielujen kaitsija (1993 iso-Britannia, 207 min., 2 osaa)
Epäilyksen polttopiste 4 (1995 Iso-Britannia)
Kadotettu lapsi (101 min.)
Sisäpiirit (102 min.)
Pimeyden haju (105 min.)
Epäilyksen polttopiste 5: Virhearvioita (1996 Iso-Britannia, 200 min.)
Epäilyksen polttopiste 6: Viimeinen todistaja (2003 Iso-Britannia 200 min., 2 osaa)
Epäilyksen polttopiste: Viimeinen näytös (2006 Iso-Britannia, ~200 min., 2 osaa)
Esitysnimet

Televisiosarjaa Epäilyksen polttopiste on esitetty useissa maissa, ja sen esitysnimiä ovat muun muassa olleet:
Suspect n° 1 (Ranska)
I mördarens spår (Ruotsi, SVT)
Heißer Verdacht (Saksa)
Epäilyksen polttopiste (Suomi, YLE)
Karnakin temppeli

Ramses II:n patsas Karnakissa.
Karnakin temppeli on suuri muinaisen Egyptin aikainen temppeli ja uskonnollinen keskus Luxorissa. Temppelikompleksin vanhimmat, nyt jo kadonneet osat rakennettiin Keskivaltakunnan aikana 2055–1650 eaa. ja sitä laajennettiin huomattavasti Uuden valtakunnan aikana. Temppelialueella on monenlaisia temppelirakennuksia, kappeleita, pylväitä, torneja ja patsaita. Se koostuu kolmesta osasta, joista suurimmassa, Amonin temppelialueessa, sijaitsi Amon-jumalan temppeli.
Osat

Karnakin temppelialueella on kolme eri jumalalle pyhitettyä suurta osaa: Amon-Ran rakennukset keskustassa, Mutin rakennukset etelässä ja Montun rakennukset pohjoisessa. Suurin on Amonin temppelialue, joka kasvoi lopulta 123 hehtaarin laajuiseksi. Sen keskellä oli varsinainen Amonin temppeli, jonka ulkopuolella olivat 18. dynastiasta peräisin olevat Thutmosis I:n aarrekammio, Thutmosis III:n Ptah-temppeli, Amenofis III:n rakennuttama temppeli, Hatšepsutin ja Thutmosis III:n aurinkokulttipaikka sekä Amenofis II:n kuninkaankulttitemppeli.
Alueella on kymmenen pylonia eli sisäänkäytävää reunustavaa torniparia. Temppelin esipihoilla, jotka eivät olleet tavalliselta kansalta suljettuja, kuten sisäpihat, oli lukuisia kolossaalipatsaita ja sfinksejä. Nämä patsaat toimivat tavallisten ihmisten uhrilahjojen ja rukousten vastaanottajina.
Nicolae Titulescu

| Nicolae Titulescu |
| --- | --- |
 Nicolae Titulescu 1930-luvulla.
Romanian ulkoministeri
 24. marraskuuta 1927 – 9. marraskuuta 1928 20. lokakuuta 1932 – 1. lokakuuta 1934 10. lokakuuta 1934 – 28. elokuuta 1936  
Edeltäjä:  Ionel Brătianu Alexandru Vaida-Voevod Gheorghe Tătărescu
Seuraaja:  Gheorghe Mironescu Gheorghe Tătărescu Victor Antonescu
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1882  Craiova, Romanian kuningaskunta
Kuollut: 17. maaliskuuta 1941 (59 vuotta)  Cannes, Vichyn Ranska
Ammatti:  professori poliitikko diplomaatti
Arvonimi: lakitieteen tohtori
Tiedot
Uskonto:  ortodoksinen
Nicolae Titulescu (4. maaliskuuta 1882 Craiova – 4. maaliskuuta 1941 Cannes) oli romanialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Romanian ulkoministerinä kolmessa hallituksessa vuosina 1927–1928 ja 1932-1936 sekä Kansainliiton yleiskokouksen puheenjohtajana 1930-1932. ,
Lakimies ja kansallinen poliitikko

Titulescu oli koulutukseltaan lakimies. Hän opiskeli Pariisissa lakia ja väitteli oikeustiteestä vuonna 1905. Sen jälkeen hän palasi Romaniaan ja toimi kansainvälisen oikeuden professorina ensin Iasin yliopistossa ja vuodesta 1907 Bukarestin yliopistoissa.
Titulescu tuli politiikkaan vuonna 1909 Take lonescun johtaman Konservatiivi-demokraattisen puolueen jäsenenä. Vuonna 1912 hänet valittiin Romanian parlamenttiin puolueen edustajana. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen, joka lopulta päättyi Romanialle edullisesti, Titulescu osallistui Trianonin rauhanneuvotteluihin, jonka tuloksena kesäkuussa 1920 Unkari joutui luovuttamaana Romanialle Transsilvanian. Titulescu oli ollut Versailles'n rauhanneuvotteluiden aikaan Pariisissa pohjustamassa Romanian asiaa yhdessä Take Ionescun, Octavian Gogan, Traian Vuian ja Constantin Millen kanssa Romanian kansalliskomitean nimissä. Sen mukaan maailmansotaa ennen eri valtioiden alaisuudessa olleet romanialaiset alueet tuli saada yhteen, joka onnistuikin Trianoninin rauhassa.,
Titulescun ensimmäiset ministeritehtävät liittyivät talouteen, sillä hän toimi liberaalijohtaja Ionel Brătianun hallituksessa talousministerinä vuosina 1917-1918. Vuonna 1920-1921 Titulescun tärkeimmät tehtävät Alexandru Averescun ja Take Ionescun hallituksissa liittyivät juuri yhdistyneen suur-Romanian taloudellisten kysymysten ratkaisuun, jota merkittävästi laajentunut Romanian alue vaati. Titulescun ajamat uudistukset sisälsivät kansallisen verouudistuksen ja verorasituksen jakautumisen oikeudenmukaisuuden ja suorien verojen korottamisen periaatteiden mukaisesti.,
Näkyvä romanialainen toimija 1920-luvun Euroopassa

Nicolae Titulesculle tammikuussa 1920 perustettu Kansainliitto tuli keskeiseksi kansainvälisen toiminnan areenaksi. Hän oli Romanian pysyvä edustaja Genevessä toimineessa Kansainliitossa. Samaan aikaan hän toimi vuosina 1921-1932 myös diplomaattina Lontoossa Romanian edustajana. Ensimmäisen kerran Titulescusta tuli Romanian ulkoministeri marraskuu 1927 - marraskuu 1928 istuneessa Vintilă Brătianun hallituksessa. Hänelle keskeinen väline oli myös Pikku Entente, joka toimi Trianonin rauhan jälkeisten rajojen säilyttämisen välineenä Romanian ollessa yksi järjestön jäsenistä.
Titulescun ensimmäiseen ulkoministerikauteen liittyy elokuussa 1928 solmittu Kellogg–Briand-sopimus, jonka ihanteellisena tavoitteena oli sodankäynnin kieltäminen politiikanteon välineenä. Titulescu oli mukana kyseisen sopimuksen valmistelussa ja tuli omassa toiminnassaan sen jälkeen tukeutumaan kyseisen sopimuksen periaatteisiin.
Eurooppalainen huippupoliitikko 1930-luvun alkupuoliskolla

Titulescusta tuli maailmansodan jälkeisen Euroopan rauhanomaisen yhteistyön puolestapuhuja. Tässä mielessä eri puolilla Eurooppaa kannatustaan lisänneet kansallismieliset ja fasistiset liikkeet olivat ristiriidassa Titulescun ajaman linjan suhteen.  Titulescu valittiin vuosien 1930 ja 1931 Kansainliiton yleiskokousten puhemieheksi. Vuosina 1932-1936 hän toimi kahdessa hallituksessa eli Ion Ducan ja Gheorghe Tătărescun hallituksissa ulkoministerinä.
1930-luvun ulkoministerikautenaan Titulescu teki ensin vahvaa yhteistyötä Ranskan ja sen ulkoministeri Louis Barthoun kanssa. Vuonna 1934 hän oli mukana yhteistyökeskusteluissa, jossa oli mukana myös Neuvostoliitto ja sen ulkoministeri Maksim Litvinov. ,  Pikku Ententen toiminta muuttui tänä aikana enemmän sotilasliitosta taloudellista yhteistyötä painottavaksi. Litvinov-neuvottelujen myötä Romania normalisoi suhteensa Neuvostoliittoon 9. heinäkuuta 1934 tehdyllä sopimuksella. Titulescu käytti merkittävän puheenvuoron kesäkuussa 1936 Kansainliiton yleiskokouksessa, jossa hän tuomitsi Etiopiaan juuri hyökänneen fasistisen Italian. Elokuussa 1936 Titulescu neuvotteli venäläisten kanssa ystävyyssopimuksesta, jonka hän oli valmis solmimaan edellyttäen, että Neuvostoliitto tunnustaisi Bessarabian kuuluvan Romanialle. Bessarabia oli liittynyt ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa osaksi Romaniaa, ja Ranskan, Ison-Britannian ja Italian johtajat olivat vahvistaneet asiat lokakuussa 1920 Pariisin rauhassa. Neuvostoliitto ei ollut antanut tunnustusta tehdylle ratkaisulle Bessarabiasta. Näihin Titulescun ulkopolittiisiin ratkaisuihin suhtauduttiin niin naapurimaissa kuin kotimaassakin kriittisesti, ja niinpä kuningas Kaarle II erotti hänet elokuun lopussa 1936 kaikista hänen tehtävistään "hallituksen yhdenmukaistamisen" nimissä ja pyysi häntä poistumaan Romaniasta.