stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evankeliumi Luukkaan mukaan, 5. luku
Rakenne

The New King James Version -raamatunkäännös järjestää tämän luvun seuraavasti (ristiviittaukset muihin synoptisiin evankeliumeihin):
Luukkaan evankeliumi 5:1-11 = Neljä kalastajaa kutsutaan opetuslapsiksi (Matteuksen evankeliumi 4:18-22; Markuksen evankeliumi 1:16-20)
Luukkaan evankeliumi 5:12-16 = Jeesus puhdistaa spitaalisen (Matteuksen evankeliumi 8:1-4; Markuksen evankeliumi 1:40-45)
Luukkaan evankeliumi 5:17-26 = Jeesus antaa anteeksi ja parantaa halvaantuneen (Matteuksen evankeliumi 9:1-8; Markuksen evankeliumi 2:1-12)
Luukkaan evankeliumi 5:27-32 = Matteus, publikaani (Matteuksen evankeliumi 9:9-13; Markuksen evankeliumi 2:13-17)
Luukkaan evankeliumi 5:33-39 = Jeesukselta kysytään paastoamisesta (Matteuksen evankeliumi 9:14-17; Markuksen evankeliumi 2:18-22)
Kalastamassa kalaa ja ihmisiä: ensimmäiset opetuslapset

Jeesus saapuu Gennesaretin järvelle, tai Galileanmerelle. Raamatun tutkija William Smith esittää, että Galileanmeren luoteiskulmassa "oli kaunis ja hedelmällinen tasanko nimeltään 'Gennesaret'", ja "siitä oli peräisin nimi 'Gennesaretin järvi'", mitä nimitystä Luukkaan evankeliumin jakeessa 5:1 käytettiin. Tässä kohdassa Jeesus alkaa saarnata "Jumalan sanaa" monille kuuntelijoille, käyttäen Simonin kalastusvenettä alustana. Sen jälkeen hän pyytää kalastajia menemään uudelleen kalastamaan. He ovat haluttomia, koska he eivät olleet onnistuneet edellisen yön aikana, mutta seuraten hänen pyyntöään he saavat suuren saaliin ja ovat ihmeissään. Sitten Jeesus kutsuu Simonin (Pietari) ja hänen kumppaninsa, Jaakobin ja Johanneksen, Sebedeuksen pojat, mukaansa, ja sanoi Simonille: "Tästä lähtien sinä (yksikössä) olet ihmisten kalastaja". Marvin Vincent huomauttaa, että "sekä Matteus että Markus kertovat lupauksen olleen osoitettu Pietarille ja hänen seuralaisilleen; Luukaksen mukaan se oli tarkoitettu ainoastaan Pietarille".
Kertomus ensimmäisten opetuslasten kutsumisesta on kerrottu myös Markuksen evankeliumin jakeissa 1:16-20 ja Matteuksen evankeliumin jakeissa 4:18-22 (Matteus mainitsee myös Andreaan, Simonin veljen), mitä Luukas on laajentanut kertomalla ihmeellisestä kalansaaliista. Luukas on myös jo paljastanut, että Jeesus oli parantanut Simonin anopin luoden yhteyden näiden kahden välille (Luuk. 4:38-39). Ensimmäisten opetuslasten kutsuminen on kerrottu eri tavoin Johanneksen evankeliumissa: se ei ole ihmeellisen kalansaaliin yhteydessä, vaan Andreas on välittäjä, joka tuo Pietarin Jeesuksen luo (Joh. 1:35-42).
Johanneksen evankeliumin viimeisessä luvussa evankeliumin kirjoittaja kertoo myöhemmästä ihmeellisestä kalansaaliista, kun ylösnoussut Jeesus tapaa seitsemän opetuslapsistaan kalastamassa jälleen järvellä. Ensin opetuslapset eivät tunnista häntä. Sitten Jeesus pyytää heitä kalastamaan veneen oikealta puolelta. He saavat suuren saaliin ja alkavat ymmärtää, kuka hän on. (Joh. 21:1-14.)
Spitaalisen parantaminen

Jeesus tapaa spitaalisen, joka kumartuu kasvoilleen, pyytäen häneltä suoraan, "Herra! Jos vain tahdot, sinä voit puhdistaa minut" (jae 12b). Jeesus koskettaa häntä - epätavallinen ele, koska spitaaliset oli eristetty juutalaisen lain mukaan (3. Moos. 13-14) - ja  parantaa hänet: "Minä tahdon. Tule puhtaaksi". Parantuminen tapahtuu välittömästi. Jeesus pyytää häntä näyttämään itsensä papille. Tämä antaa virallisen vahvistuksen parantumisesta ja uhrin kanssa täyttää lain, Mooseksen lain mukaan (jae 14).
Koska Jeesusta seuraa nyt moni, joka kuuntelee häntä ja haluaa tulla parannetuksi, hän vetäytyy erämaahan.
Halvaantuneen miehen parantaminen

Jeesus on opettamassa eräässä talossa, jossa oli läsnä fariseuksia ja lainopettajia. Luukas mainitsee, että uskonnolliset viranomaiset tulevat Galileasta, Juudeasta ja Jerusalemista. Siellä on halvaantunut mies, jota hänen ystävänsä tuovat Jeesuksen luo laskemalla hänet talon katon läpi. Kun Jeesus näkee hänen ystäviensä uskon, hän julistaa, että miehen synnit on annettu anteeksi. Uskonnollisten viranomaisten silmissä Jeesuksen anteeksianto edustaa jumalanpilkkaa. Jeesus tietää heidän ajatuksensa ja haastaa heidät: mikä on helpompaa, antaa syntejä anteeksi vai parantaa? Kuka tahansa saattaisi "sanoa", että hän antaa syntejä anteeksi. Jeesus käskee sitten miehen nousta ylös, ottaa mattonsa ja mennä kotiin. Jeesuksen välitön parantaminen todistaa hänen voimansa antaa anteeksi syntejä. Ihmiset ylistävät Jumalaa, mutta uskonnollisten viranomaisten näennäisesti hiljaisella läsnäololla Luukas on viitannut kasvavaan konfliktiin. Tämä kertomus on myös Markuksen evankeliumin 2. luvussa lyhyemmässä muodossa.
Johanneksen evankeliumin 5. luvussa Jeesus parantaa halvaantuneen miehen (Betesdan altaalla), mikä vie hänet ristiriitaan uskonnollisten viranomaisten kanssa, koska parantaminen tapahtuu sapattina.
Leevin kutsuminen

Jeesus kutsuu Leeviä, veronkantajaa, seuraamaan häntä. Leevi lähtee seuraamaan häntä välittömästi. Myöhemmin hän järjestää ison juhlan Jeesukselle ja muita veronkantajia on läsnä. Fariseukset ja muutamat kirjanoppineet valittavat, että Jeesus aterioitsee publikaanien ja muiden hylkiöiden kanssa. Veronkantajia halveksitaan, koska he tekevät yhteistyötä roomalaisten kanssa ja pyrkivät rikastumaan. Jeesuksen vastaus on, että ihmiset, jotka ovat terveitä, eivät tarvitse lääkäriä, hän on tullut auttamaan niitä, jotka tarvitsevat parannusta. Tästä tapahtumasta kerrotaan myös Markuksen evankeliumin jakeissa 2:13-17 ja Matteuksen evankeliumin jakeissa 9:9-13 (jossa veronkantaja on nimeltään Matteus).
Paastoamisesta

Kritiikkiä syntyy Jeesuksen opetuslasten toiminnasta, he eivät paastonneet ja rukoilleet, sen sijaan he söivät ja joivat. Vastauksessaan Jeesus vertaa itseään sulhaseen ja hänen opetuslapsiaan hääjuhlan vieraisiin. Nyt, kun Jeesus on vielä heidän kanssaan, on aika juhlia, mutta hän myös ensimmäistä kertaa toimintansa aikana viittaa kuolemaansa. Paasto tulee olemaan sopiva, kun hän on lähtenyt.
Kaksoisvertaus

Paastoamattomuutta koskevaa vastausta seuraa välittömästi kaksoisvertaus. Jeesus vertaa "vanhaa" ja "uutta": ensinnäkin, uusi paikka ei sovi vanhaan vaatteeseen, ja toiseksi, uusi viini ei sovi vanhoihin leileihin. Syyt ovat selvät: uuden vaatteen repiminen vanhan vaatteen korjaamiseksi tuhoaisi uuden eikä ehkä sopisi, ja vanhoihin, jo käytössä venyneisiin viinileileihin ei saa sijoittaa uutta viiniä, joka laajentaisi vanhan viinileilin yli sen rajojen käymisen aikana: ne puhkeaisivat ja kaikki olisi menetetty. Vertaus on myös merkitty muistiin Matteuksen evankeliumin jakeisiin 9:14-17 ja Markuksen evankeliumin jakeisiin 2:21-22, mutta vain Luukas käyttää termiä παραβολὴν, (parabolēn, vertaus).
Kaksinkertaisen vertauksen perinteinen tulkinta on, että Jeesuksen uusi opetus ei sovi vanhoihin ajattelumalleihin: Hänen toimintansa eroaa juutalaisesta perinteestä. Tämä tulkinta "Uuden" ja "Vanhan" yhteensopimattomuudesta voi juontaa juurensa Markioniin ja on myös ollut myöhempien uudistajien argumenttina kirkon sisällä.
Kaksoisvertaus > Jae 39

Jeesus jatkaa julistaen, että vanhaa viiniä pidetään yleensä parempana kuin uutta viiniä - "vanha (viini) on hyvää" - kommentti, jota ei löydy muista kahdesta synoptisesta evankeliumista. Tämä jakeen tulkinta aiheuttaa vaikeuksia. Jos Jeesus opettaa juutalaisuudesta eroamista, sanoisiko hän, että vanha on parempaa? Useita selityksiä on annettu. Yksi näkemys on, että linja ei kuulu tänne ja sitä ei pitäisi huomioida tai se pitäisi poistaa, näkemys, jonka Markion on ottanut. Toinen näkemys sanoo, että Jeesus  vain huomauttaa, että vanhoista ja tutuista kuvioista on vaikea irottautua. Edelleen yksi selitys viittaa siihen, että Jeesus yrittää pelastaa Vanhan, ja Uusi viittaa opetuksiin, jotka saavat kritiikkiä. Muut selitykset kääntävät uudelleen alkuperäistä kreikkalaista tekstiä eri tavoin yrittäen saada selkoa toteamuksesta.
Erilainen lähestymistapa on ehdotus, että ei oleteta, että Jeesus puhuu "vanhoista" ja "uusista" uskonnollisista opetuksista, vaan hänen tavastaan valita opetuslapsia. Jeesus käyttää uusia menetelmiä (uusia vaatteita) antamaan uusille ihmisille (viinileilit) uuden sanoman (viini). Hän ei hylkää "Vanhaa", mutta "Vanha" on rajallinen, eikä se ole kaikkien saatavilla. Kun hän aloittaa toimintansa,  hän osoittaa, että se on osallistavaa, jolloin hän löytää syntisiä, hylättyjä, köyhiä ja sairaita.
John Calvinin suosima tulkinta katsoo vanhat vaatteet ja vanhat viinileilit esityksinä Jeesuksen opetuslapsista. Kommentaarissaan koskien Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumeita hän kertoo, että uusi viini ja kutistamaton kangas edustavat käytäntöä paastota kahdesti viikossa. Paasto tällä tavalla olisi hankalaa uusille opetuslapsille, ja se olisi enemmän kuin he voisivat kantaa.
Käännös suomeksi
Luettelo Georg Philipp Telemannin sävellyksistä

Georg Philipp Telemann.
Tämä on osittainen luettelo Georg Philipp Telemannin sävellyksistä.
Teokset (valikoima) > Kokoelmat

Pöytämusiikki (Musique de table eli Tafelmusik, 18 alkusoittosarjan, kvartettosonaatin, konserton, triosonaatin, continuosäestyksellisen soolosonaatin ja orkesteriloppusoiton muodostama kokonaisuus), P 27
Teokset (valikoima) > Hengelliset kantaatit

Harmoninen kirkkotoimitus
Musiikkia Jumalan kunniaksi
Teokset (valikoima) > Hautajaiskantaatit

Selig sind die Toten, TWV 4:1. Sävelletty 1722
In dunkler Nacht, bestürzt und bange, serenata eroica kuudelle lauluäänelle, kuorolle, orkesterille ja continuolle, TWV 4:7. Sävelletty 1733 August II Väkevän muistojumalanpalvelukseen
Teokset (valikoima) > Oratoriot, passio-oratoriot ja passiot

Paimenet Betlehemin seimen äärellä (Die Hirten bei der Krippe zu Bethlehem), TWV 1:797. Sävelletty 1759
Brockes-passio (Der für die Sünden der Welt gemarterte und sterbende Jesus), TWV 5:1. Sävelletty 1716, uudistettu 1722
Seliges Erwägen, TWV 5:2. Sävelletty 1722
Ristiinnaulittu rakkaus (Die gekreuzigte Liebe, oder Tränen über das Leiden und Sterben unseres Heilandes), TWV 5:4. Sävelletty 1731
Jeesuksen kuolema (Der Tod Jesu), TWV 5:6. Sävelletty 1755
Ukkos-oodi (Donnerode), TWV 6:3 (TWV 1:1624). Sävelletty 1762
Messias-oratorio (Sing, unsterbliche Seele; Mirjam und deine Wehmut), TWV 6:4. Sävelletty 1759
Vapautettu Israel (Das befreite Israel), TWV 6:5. Sävelletty 1759
Jeesuksen ylösnousemus ja taivaaseenastuminen (Die Auferstehung und Himmelfahrt Jesu), TWV 6:6. Sävelletty 1760
Ylösnousemus (Die Auferstehung), TWV 6:7. Sävelletty 1761
Tuomiopäivä (Der Tag des Gerichts), TWV 6:8. Sävelletty 1762
Luukaspassioselvennä
Markuspassioselvennä
Matteuspassioselvennä
Teokset (valikoima) > Motetit ja psalmimotetit

Deus judicium tuum kuorolle ja kamariorkesterille, TWV 7:7. Sävelletty 1737
Teokset (valikoima) > Hääkantaatit, serenatat, syntymäpäivämusiikki, kapteenimusiikki ja muu tilapäismusiikki

De danske, norske og tydske undersaatters glaede, TWV 12:10. Sävelletty 1757
So kömmt die kühne Tapferkeit, TWV 15:9. Sävelletty 1736
Schlagt die Trommel, blast Trompeten, TWV 15:13. Sävelletty 1742
Ihr rüstigen Wächter Hamburgischer Zinnen, TWV 15:20. Sävelletty 1755
Teokset (valikoima) > Maalliset kantaatit

Alles redet jetzt und singet, "Die uns im Frühling zur Andacht reizende Vergnügung des Gehörs in einem Singgedicht" sopraanolle, bassolle ja kamariorkesterille, TWV 20:10. Sävelletty 1720
Maalaiselämän ihanuus (Die Landlust) sopraanolle, huilulle/viululle ja continuolle, TWV 20:33
Kauniisti laulavan kanarialinnun hautajaismusiikki (Trauer-Music eines kunsterfahrenen Canarienvogels) sopraanolle, jousiorkesterille ja continuolle, TWV 20:37. Sävelletty 1737
Vuorokaudenajat (Die Tageszeiten) neljälle lauluäänelle, kuorolle, kamariorkesterille ja continuolle, TWV 20:39. Sävelletty 1757
Toukokuu (Der May) sopraanolle, bassolle, kamariorkesterille ja continuolle, TWV 20:40. Sävelletty noin 1760
Ino sopraanolle, kamariorkesterille ja continuolle, TWV 20:41. Sävelletty 1765
Ha, ha, wo will wi hüt noch danzen sopraanolle, viululle ja continuolle, TWV 20:53. Sävelletty viimeistään 1753
Koulumestari eli Rehtori (Der Schulmeister) bassolle, poikakuorolle, kamariorkesterille ja continuolle, TWV 20:57. Säveltänyt nähtävästi Christoph Ludwig Fehre vuonna 1751
Teokset (valikoima) > Oopperat

Satyyrit Arkadiassa (Die Satyren in Arcadien), TWV 21:8. Sävelletty 1719, uudistettu 1724 nimellä Muodikas rakastaja Damon (Der neumodische Liebhaber Damon)
Kärsivällinen Sokrates (Der geduldige Socrates), TWV 21:9. Sävelletty 1721
Kauneuden voitto (Sieg der Schönheit), TWV 21:10. Sävelletty 1722, uudistettu 1725 ja 1732 nimellä Gensericus
Pimpinone (Pimpinone, oder Die ungleiche Heirat, oder Die herrschsüchtige Cammer-Mädgen), TWV 21:15. Sävelletty 1725
Miriways, TWV 21:24. Sävelletty 1728
Flavius Bertaridus, König der Longobarden, TWV 21:27. Sävelletty 1729
Orfeus (Orpheus, oder Die wunderbare Beständigkeit der Liebe), TWV 21:31. Sävelletty 1736
Don Quijote (Don Quichotte auf der Hochzeit des Comacho), TWV 21:32. Sävelletty 1761
Pastorelle en musique
Teokset (valikoima) > Laulut

Das Frauenzimmer verstimmt sich immer lauluäänelle ja continuolle, TWV 25:37. Julkaistu 1728 tai 1729
Singe-, Spiel- und General-Bass-Übungen, 48 laulua lauluäänelle ja continuolle, TWV 25:39–85. Julkaistu 1733–1734
24 theils ernsthafte, theils scherzende Oden lauluäänelle ja continuolle, TWV 25:86–109. Julkaistu 1741
Teokset (valikoima) > Kosketinsoitinmusiikki

20 pientä fuugaa uruille tai kosketinsoittimelle (XX kleine Fugen, so wohl auf der Orgel, als auf dem Claviere zu spielen, nach besonderen Modis verfasset, und dem hochberühmten Venetianischen Nobili und Haupte der Virtuosen, Herrn Benedetto Marcello, gewidmet), TWV 30:1–20. Julkaistu 1731
48 fugeeraavaa koraalialkusoittoa uruille tai kosketinsoittimelle (Telemanns fugirende und veraendernde Choraele, so wohl auf der Orgel als auf dem Claviere zu spielen), TWV 31:1–48 (julkaistu 1735)
Puolalainen alkusoitto (Ouverture à la polonoise), alkusoittosarja cembalolle d-molli, TWV 32:2. Julkaistu 1728–1729
Alkusoittosarja cembalolle C-duuri, TWV 32:3. Julkaistu 1727 tai 1728
Alkusoittosarja cembalolle F-duuri, TWV 32:4. Julkaistu 1727 tai 1728
6 alkusoittosarjaa kosketinsoittimelle (VI Ouverturen nebst zween Folgesätzen bey jedweder, französisch, polnisch oder sonst tändelnd und welsch, fürs Clavier), TWV 32:5–10. Julkaistu viimeistään 1749
Alkusoittosarja kosketinsoittimelle a-molli, TWV 32:12. Sävelletty viimeistään 1719
Alkusoittosarja kosketinsoittimelle G-duuri, TWV 32:13. Sävelletty viimeistään 1723 (?). Teoksen toista osaa (Courante) on aiemmin luultu Johann Sebastian Bachin säveltämäksi (BWV 840)
Alkusoittosarja kosketinsoittimelle A-duuri, TWV 32:14. Teosta on aiemmin luultu Johann Sebastian Bachin säveltämäksi (BWV 824)
Alkusoittosarja kosketinsoittimelle A-duuri, TWV 32:16
Alkusoittosarja kosketinsoittimelle A-duuri, TWV 32:18. Sävelletty viimeistään 1707. Teosta pidetään myös Johann Sebastian Bachin säveltämänä (BC L174, BWV 832)
Marche pour Monsieur le Capitaine Weber und Retraite, TWV 35:1. Julkaistu 1728 tai 1729
Posti (La poste), kappale kosketinsoittimelle, TWV 35:2. Julkaistu 1728 tai 1729
Teokset (valikoima) > Kamarimusiikki

Puolalainen partita (Partie polonoise), alkusoittosarja kahdelle luutulle B-duuri, TWV 39:1
Alkusoittosarja kahdelle luutulle g-molli, TWV 39:2
Sonaatti viola da gamballe D-duuri, TWV 40:1. Julkaistu 1728–1729
12 fantasiaa poikkihuilulle, TWV 40:2–13. Julkaistu 1732 tai 1733
12 fantasiaa viululle, TWV 40:14–25. Julkaistu 1735
12 fantasiaa viola da gamballe, TWV 40:26–37. Julkaistu 1735 tai 1736
6 sonaattia kahdelle nokka- tai poikkihuilulle tai viululle, TWV 40:101–106. Julkaistu 1727
Gulliver-sarja kahdelle viululle D-duuri, TWV 40:108. Julkaistu 1728–1729. Perustuu Jonathan Swiftin Gulliverin retkien (1726) aiheisiin.
Kellopeli (Carillon), duo kahdelle chalumeaulle tai nokka- tai poikkihuilulle ja chalumeaulle, TWV 40:109. Julkaistu 1728 tai 1729
Kanoniset sonaatit kahdelle poikkihuilulle, kahdelle viululle tai kahdelle viola da gamballe (XIIX canons mélodieux, ou, VI sonates en duo à flûtes traverses ou violons ou basses de viole), TWV 40:118–123. Julkaistu Pariisissa 1738
Sonaatti kahdelle viululle, alttoviululle ja violonelle (tai sellolle) A-duuri, TWV 40:200 (TWV Anh. 43:A1)
Kamarikonsertto neljälle viululle G-duuri, TWV 40:201
Kamarikonsertto neljälle viululle D-duuri, TWV 40:202
Kamarikonsertto (sonaatti) neljälle viululle C-duuri, TWV 40:203
Kamarikonsertto neljälle viululle A-duuri, TWV 40:204. Teoksen aitous on epävarma
Kvartettosonaatti nokkahuilulle (tai fagotille tai sellolle), kahdelle poikkihuilulle ja continuolle d-molli, TWV 43:d1. Julkaistu 1733
Kvartettosonaatti poikkihuilulle, viululle, sellolle ja continuolle e-molli, TWV 43:e2. Julkaistu 1733
Kvartettosonaatti poikkihuilulle, oboelle, viululle ja continuolle G-duuri, TWV 43:G2. Julkaistu 1733
Kamarikonsertto nokkahuilulle, kahdelle viululle ja continuolle g-molli, TWV 43:g3
Pariisilaiset kvartetot I, kaksi kamarikonserttoa, kaksi kvartettosonaattia ja kaksi alkusoittosarjaa poikkihuilulle, viululle, viola da gamballe (tai sellolle) ja continuolle (Quadri a violino, flauto traverso, viola di gamba o violoncello e fondamento, ripartiti in 2 concerti, 2 balletti, 2 sonate), P 17. Julkaistu 1730
Pariisilaiset kvartetot II (Nouveaux quatuors en six suites), kuusi alkusoittosarjaa huilulle, viululle, viola da gamballe (tai sellolle) ja continuolle, P 43. Julkaistu Pariisissa 1738
Quatrième livre de quatuors, kuusi kvartettosonaattia huilulle, viululle, alttoviululle ja continuolle, P 60. Julkaistu Pariisissa noin 1752–1760
Sonaatti kahdelle viululle, alttoviululle, tenoriviululle ja continuolle e-molli, TWV 44:5
Sonaatti kahdelle viululle, kahdelle alttoviululle ja continuolle F-duuri, TWV 44:11
Sonaatti kahdelle viululle, alttoviululle, tenoriviululle, sellolle ja continuolle f-molli, TWV 44:32
Sonaatti kahdelle viululle, kahdelle alttoviululle, sellolle ja continuolle g-molli, TWV 44:33
Sonaatti kahdelle viululle, kahdelle alttoviululle, sellolle ja continuolle B-duuri, TWV 44:34
Kamarikonsertto kolmelle oboelle, kolmelle viululle ja continuolle B-duuri, TWV 44:43
Teokset (valikoima) > Sinfoniat ja sekalainen orkesterimusiikki

Melodinen sinfonia (Sinfonia melodica) kamariorkesterille ja continuolle C-duuri, TWV 50:2
Sinfonia (kantaattialkusoitto?) alttonokkahuilulle, viola da gamballe, kamariorkesterille ja continuolle F-duuri, TWV 50:3
Sankarimusiikkia (Heldenmusik eli Musique héroique), 12 marssia kamariorkesterille, TWV 50:31–42
Fanfare käyrätorvelle, kahdelle nokka- tai poikkihuilulle, jousiorkesterille ja continuolle D-duuri, TWV 50:44
Alkusoitto Hampurin ylistyksenarvoisen kauppakomppanian ensimmäisten satavuotisjuhlien serenataan (Symphonie zur Serenate auf die erste hundertjährige Jubelfeyer der Hamburgischen Löblichen Handlungs-Deputation), TWV Anh. 50:1. Serenatan TWV 24:4 alkusoitto, jonka hampurilainen Bock julkaisi erillisenä vuonna 1765
Teokset (valikoima) > Konsertot

Heinäsirkkasinfonia (Grillen-Sinfonie eli Grillen-Symphonie), ryhmäkonsertto puupuhaltimille, kahdelle kontrabassolle, jousiorkesterille ja continuolle G-duuri, TWV 50:1
Konsertto nokkahuilulle, jousiorkesterille ja continuolle C-duuri, TWV 51:C1
Konsertto poikkihuilulle, jousiorkesterille ja continuolle D-duuri, TWV 51:D2
Konsertto trumpetille, jousiorkesterille ja continuolle D-duuri, TWV 51:D7
Konsertto nokkahuilulle, jousiorkesterille ja continuolle F-duuri, TWV 51:F1
Konsertto poikkihuilulle, jousiorkesterille ja continuolle G-duuri, TWV 51:G2
Konsertto sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle G-duuri, TWV 51:G7
Konsertto alttoviululle, jousiorkesterille ja continuolle G-duuri, TWV 51:G9
Konsertto sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle g-molli, TWV 51:g1. Johann Sebastian Bach on tehnyt tästä teoksesta sovituksen kosketinsoittimelle (BC L201, BWV 985)
Kurnutuskonsertto, Rupikonnakonsertto eli Sammakkokonsertto (Die Relinge), konsertto sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle A-duuri, TWV 51:A4
Konsertto sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle B-duuri, TWV 51:B1
Konsertto poikkihuilulle, jousiorkesterille ja continuolle h-molli, TWV 51:h1
Kaksoiskonsertto oboelle, viululle, jousiorkesterille ja continuolle c-molli, TWV 52:c1. Teosta on aiemmin luultu Antonio Vivaldin säveltämäksi (RV Anh. 17)
Kaksoiskonsertto kahdelle chalumeaulle, jousiorkesterille ja continuolle d-molli, TWV 52:d1
Kaksoiskonsertto nokkahuilulle, huilulle, jousiorkesterille ja continuolle e-molli, TWV 52:e1
Kaksoiskonsertto nokkahuilulle, fagotti, jousiorkesterille ja continuolle F-duuri, TWV 52:F1
Kaksoiskonsertto kahdelle alttoviululle, jousiorkesterille ja continuolle G-duuri, TWV 52:G3
Kaksoiskonsertto nokkahuilulle, viola da gamballe, jousiorkesterille ja continuolle a-molli, TWV 52:a1
Kaksoiskonsertto kahdelle nokka- tai poikkihuilulle, jousiorkesterille ja continuolle a-molli, TWV 52:a2
Kaksoiskonsertto kahdelle nokkahuilulle, jousiorkesterille ja continuolle B-duuri, TWV 52:B1
Kolmoiskonsertto trumpetille, viululle, sellolle, jousiorkesterille ja continuolle D-duuri, TWV 53:D5
Kolmoiskonsertto poikkihuilulle, lemmenoboelle, lemmenviululle, jousiorkesterille ja continuolle E-duuri, TWV 53:E1
Kolmoiskonsertto kolmelle sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle F-duuri, TWV 53:F1. Teoksesta tunnetaan myös aikalaissovitus kolmelle cembalolle ja jousiorkesterille.
Kolmoiskonsertto poikkihuilulle, sooloviululle, sellolle, jousiorkesterille ja continuolle A-duuri, TWV 53:A2
Neloiskonsertto kahdelle käyrätorvelle, kahdelle sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle Es-duuri, TWV 54:Es1
Neloiskonsertto neljälle sooloviululle, jousiorkesterille ja continuolle A-duuri, TWV 54:A1
Kolmoiskonsertto, a-molli
Konsertto kahdelle käyrätorvelle ja orkesterille, Es