stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon SM-liigakausi 1979–1980
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 1 |  TPS | 1 |   |  |  |  |  |
|   | 4 |  Ässät | 3 |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 4 |  Ässät | 0 |
|   |   |   |   |   |   | 2 |  HIFK | 3 |
|   | 2 |  HIFK | 3 |   |   |  |  |  |
|   | 3 |  Kärpät | 1 |   |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
 
|  |  |  |  |  |  | 1 |  TPS | 0 |
|   |  |  |  |  |  | 3 |  Kärpät | 2 |
Pudotuspelit > Pronssiottelut

| TPS–Kärpät |
| --- | --- | --- | --- |
| TPS | Kärpät | 2–12 |  |
| Kärpät | TPS | 8–7 |  |
Kärpille pronssia voitoin 2–0.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Ässät–HIFK |
| --- | --- | --- | --- |
| HIFK | Ässät | 7–5 |  |
| Ässät | HIFK | 2–4 |  |
| HIFK | Ässät | 6–5 |  |
HIFK mestari voitoin 3–0.
Palkinnot

Runkosarjan paras pistemies oli HIFK:n Matti Hagman joka 35 ottelussa keräsi tehot 37+50 =87 ollen myös paras maalintekijä ja syöttäjä.
Maalivahtien tilastossa paras oli Jorma Valtonen, TPS, jolle lauottiin 9,99 kiekkoa kutakin maalia kohti (799 laukausta - 80 maalia), torjuntaprosentti on näin 89,99.
Hagman oli myös pudotuspelien tehokkain saldolla 3+10 = 13 seitsemässä ottelussa.
Liigakarsinta

| SM-liiga | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SaiPa | 6 | 4 | 1 | 1 | 45 | 27 | 9 |
| Jokerit | 6 | 4 | 1 | 1 | 49 | 34 | 9 |
| HPK | 6 | 1 | 2 | 3 | 30 | 38 | 4 |
| KooVee | 6 | 1 | 0 | 5 | 22 | 47 | 2 |
Jokerit säilyi ja SaiPa nousi SM-liigaan. KooVee putosi I-divisioonaan.
Jääkiekon SM-liigakausi 1991–1992

| Jääkiekon SM-liigakausi 1991–1992 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  JyP HT
Mestari:  Jokerit
Toinen sija:  JyP HT
Kolmas sija:  HIFK
Nousseet joukkueet:  Kiekko-Espoo
Pudonneet joukkueet:  JoKP
Pistepörssin voittaja:  Mikko Mäkelä, TPS
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Teemu Selänne, Jokerit
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1990–1991 :  1992–1993 → 
Kausi 1991–1992 oli jääkiekon SM-liigan 17. kausi. Kauden päätteeksi Helsingin Jokerit nappasi mestaruuden, toiseksi sijoittui JyP HT ja pronssia sai HIFK Helsingistä. Pudotuspeleissä pistepörssin kärkisijat miehitti Jokerikolmikko Teemu Selänne (10+7), Otakar Janecký (2+11) ja Keijo Säilynoja (5+6). Runkosarjan voitti JyP HT ja pistepörssin kärjessä oli TPS-kaksikko Mikko Mäkelä (25+45) ja Esa Keskinen (24+45).
Runkosarja

|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  JyP HT | 44 | 26 | 8 | 10 | 189 | 129 | +60 | 60 |
|  Jokerit | 44 | 28 | 3 | 13 | 195 | 132 | +63 | 59 |
|  TPS | 44 | 29 | 1 | 14 | 181 | 153 | +28 | 59 |
|  Lukko | 44 | 20 | 9 | 15 | 162 | 121 | +41 | 49 |
|  Ässät | 44 | 23 | 3 | 18 | 170 | 171 | -1 | 49 |
|  HIFK | 44 | 22 | 3 | 19 | 183 | 166 | +17 | 47 |
|  KalPa | 44 | 18 | 9 | 17 | 167 | 182 | -15 | 45 |
|  HPK | 44 | 18 | 4 | 22 | 191 | 183 | +8 | 40 |
|  Ilves | 44 | 16 | 3 | 25 | 134 | 155 | -21 | 35 |
|  Tappara | 44 | 12 | 6 | 26 | 154 | 187 | -33 | 30 |
|  Hockey-Reipas | 44 | 12 | 6 | 26 | 142 | 202 | -60 | 30 |
|  JoKP | 44 | 9 | 7 | 28 | 114 | 201 | -87 | 25 |
Uusinta 10.sijasta: Tappara - Hockey-Reipas 2-6
Pudotuspelit > Puolivälierät

Lukko–Ässät 1–4
Ässät–Lukko 4–0
Ässät välieriin voitoin 2–0.
TPS–HIFK 1–3
HIFK–TPS 3–5
TPS–HIFK 3–4
HIFK välieriin voitoin 2–1.
Pudotuspelit > Välierät

Jokerit–Ässät 6–2
Ässät–Jokerit 3–2
Jokerit–Ässät 6–0
Ässät–Jokerit 6–2
Jokerit–Ässät 5–0
Jokerit finaaliin voitoin 3–2.
JyP HT–HIFK 5–0
HIFK–JyP HT 4–1
JyP HT–HIFK 5–1
HIFK–JyP HT 6–4
JyP HT–HIFK 3–2
JyP HT finaaliin voitoin 3–2.
Pudotuspelit > Pronssiottelu

Ässät–HIFK 2–3
Pudotuspelit > Finaalit

JyP HT–Jokerit 2–5
Jokerit–JyP HT 5–1
JyP HT–Jokerit 3–2
Jokerit–JyP HT 4–3
JyP HT–Jokerit 0–4
Jokerit mestariksi voitoin 4–1.
Pudotuspelit > Liigakarsinta

K-Espoo - JoKP 3-4
JoKP - K-Espoo 2-8
K-Espoo - JoKP 3-2 (ja)
JoKP - K-Espoo 3-2
K-Espoo - JoKP 2-1
Kiekko-Espoo nousi liigaan, JoKP putosi.
Tappara - Kärpät 7-3
Kärpät - Tappara 8-4
Tappara - Kärpät 12-3
Kärpät - Tappara 0-5
Tappara säilyi SM-liigassa.
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: JyP HT - Jokerit 1992 (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Kaalasjärvi

| Kaalasjärvi Gálásjávri |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Jällivaara, Kiiruna
Koordinaatit:  67°46′39″N, 19°53′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kalixjoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Kalixjoki, Gálajohka, Njurguhajohka, Biedjasjohka
Laskujoki:  Kalixjoki
Järvinumero:  SE752306-167779
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  461 m  
Pituus:  12,7 km  
Leveys:  3,2 km  
Rantaviiva:  58,1 km  
Pinta-ala:  16,413 km²  
Valuma-alue:  1 472,5 km²  
Keskivirtaama:  29 m³/s  
Saaria:  44 
 fiKaalasjärvi 
Kaalasjärvi (pohjoissaameksi Gálásjávri) on Ruotsin Norrbottenin läänissä Jällivaarassa ja Kiirunassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kalixjoen vesistöalueeseen. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Kiirunasta lounaaseen.
Maantietoa

Järvi on noin 13 kilometriä pitkä ja yli kolme kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 1 640 hehtaaria eli 16,4 neliökilometriä. Järven eri osat on luonteeltaan varsin erilaiset. Sen keskiosan muodostaa kuusi kilometriä pitkän järvenselkä, jonka itäpäässä Fjällnäsin takana sijaitsee 400 metriä leveän kapeikon alapuolella pyöreähkö lahti, jossa on järven luusua. Järven länsiosat ovat suuren Saivonsaaren ja ympäröimien pikkusaarien rikkomaa järvialuetta. Saivonsaari on lähes neljä kilometriä pitkä ja kaksi kilometriä leveä saari. Itse saaressa on kartasta laskien 25 lampea tai järveä. Saaren pohjoispuolelle laskee Holmajärvestä yli kilometrin pituinen Kalixjoen uoma usempaa suistohaaraa myöten. Järveen tulevat vedet kiertävät Saivonsaarta sen etelä- ja pohjoispuolelta ohi järvenselälle. Eteläpuolinen reitti laajenee ensin Pikkusaivoksi ja sitten Isosaivoksi. Varisniemen kohdalla järvi kapenee salmeksi, jonka jälkeen tulee vielä järvenselkää Várisjávrin järvenosa. Suurimpia saaria on yli 40, mutta pienten luotojen määrää on ilmakuvasta mahdoton laskea. Kiirunasta tuleva maantie 870 kulkee järven pohjoispuolella ja se päättyy Nikkaluotkassa. Tien varressa sijaitsevat järven länsipäässä Puoltsan (pohjoissaameksi Buolŋa) kylä ja järven itäpäässä Kaalasjärven kylä. Näiden välissä sijaitsee Jänkänalustan asuinalue ja sen vastarannalla Fjällnäsin kylä. Fjällnäsiin tulee Kaalasjärveltä oma tie Kalixjoen yli. Tiettömien taipaleiden takana Pikkusaivon rannalla sijaitsee vielä pieni Saivorovan kylä. Kiirunan ja Jällivaaran välinen kuntaraja kulkee järven keskilinjaa pitkin.
Historiaa

Järven karttanimi on suomennos saamenkielisestä nimestä (pohjoissaameksi Gálásjávri) ja siitä vanhin säilynyt kirjallinen mainita on vuodelta 1553, jossa sitä kutsuttiin Caliis tresk. Järven nimi katsotaan tulevan laskujoen Kalixjoen pohjoissaamelaisen nimen (pohjoissaameksi Gáláseatnu) mukaan, josta on muodostunut joen yläjuoksun meänkielinen nimitys Kaalasväylä. Järvellä kalastivat Siggevaran tai Lullebynin saamelaiset, jotka kuuluivat Jukkasjärven pitäjän itäosiin.
Vesistösuhteet

Järven luusuan yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 473 neliökilometriä, jonka aikaansaama keskivirtaama (MQ) on Kalixjoen laskujoen niskalla 29,9 m³/s. Keskialivirtaama (MLQ) on 3,8 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 175 m³/s. Kun Holmajärven laskujoen keskivirtaama on 26,9 m³/s, tulee Kaalasjärven lisäykseksi 3,0 m³/s. Holmanjärven ja Kaalasjärven valuma-alueiden erotus on 185 neliökilometriä, mikä on samalla Kaalasjärven lähialueen pinta-ala. Lähialue rajautuu pohjoisessa Tornionjoen valuma-alueeseen ja valuma-alue on siellä kapea. Suurin osa valuma-alueesta sijaitseekin eteläpuolella, missä valuma-alue rajautuu Kaitumälvenin sivujoen valuma-alueeseen.
Lähialueelta laskee järveen vain lyhyitä tunturipuroja tai -jokia. Niiden valuma-alueella sijaitsee pieniä järviä. Pohjoisrantaan laskee esimerkiksi Lehmijoki, jonka valuma-alueella sijaitsevat Juovajärvet. Muita pohjoispuolen järviä ovat Tammukkajärvi, Yhteinenjärvi, Isojärvi ja Saarijärvi. Järven etelärannan alapäähän laskee Gálajohka, jonka latvat sijaitsevat Bassečohkkan ja Návetoaivin huippujen rinteillä. Järvenselän etelärantaan laskee Sietasjärven ja Sapmaljávrin laskupuro, jonka latvahaara Njurguhajohka saa alkunsa Bassečohkkan rinteiltä. Pikkusaivon rantaan laskee vielä Biedjasjohka, jonka latvahaaroja juoksee Biedjasčohkkan ja Bassečohkkan rinteillä.
Kaalasjärven luusuasta voidaan katsoa alkavan Kalixjoen yhtenäinen jokireitti, joka tekee 336 kilometrin matkan Itämeren Pohjanlahden Perämerelle.
Huomautuksia

1 2 3  Pituus ja leveys on mitattu karttasivustolta suoraan kartasta. Saarten lukumäärää on arvioitu satelliittikuvasta..
↑  Haettu ruotsinkielisen wikipedian järviartikkelista Holmajärvi.
↑  Huomautus lainattu artikkelin ruotsinkielisestä artikkelista Kaalasjärvi, jossa käytettiin lähteenä tätä viitettä.
Ylioppilastutkintolautakunta

| Ylioppilastutkintolautakunta Studentexamensnämnden> YTL |
| --- | --- |

 Ylioppilastutkinnon toimipaikka Helsingin Siltasaaressa.
Perustettu:  1919
Tehtävä:  Ylioppilastutkinnon johtaminen, järjestäminen ja toimeenpano sekä tutkinnon hallinto
Ministeriö:  Opetus- ja kulttuuriministeriö
Sijainti:  Hakaniemenrannan virastotalo Hakaniemenranta 6 Helsinki
Valtio:  Suomi
Pääsihteeri:  Tiina Tähkä
Työntekijöitä:  n. 30 (31.12.2015)
Hallinnonala:  Opetushallitus
Aiheesta muualla
Sivusto
Ylioppilastutkintolautakunta (ruots. Studentexamensnämnden, SEN) eli YTL on opetus- ja kulttuuriministeriön alainen virasto, joka vastaa ylioppilastutkinnon johtamisesta, järjestämisestä ja toimeenpanosta. Ministeriö nimittää ylioppilastutkintolautakuntaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan puheenjohtajan ja tarpeellisen määrän jäseniä yliopistojen ja muiden korkeakoulujen sekä opetushallituksen esityksestä. Lautakunta valitsee keskuudestaan kaksi varapuheenjohtajaa. Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenten tulee olla ylioppilastutkintoaineita ja opetustointa hyvin tuntevia henkilöitä. Lautakunta voi ottaa apujäseniä kokeiden laatimista ja arvostelua varten. Lautakunnan jäsenyys on sivutoimista, ja jäsen hoitaa lautakuntaan liittyviä tehtäviään oman päätoimensa ohella.
Lautakunnan puheenjohtajana on vuodesta 2022 ollut Helsingin yliopiston kasvatustieteen professori Jari Lavonen. Häntä edelsivät kasvatustieteen professori Patrik Scheinin (2013–2022), biologi Juhani Lokki (2007–2012) ja matemaatikko Aatos Lahtinen (1998–2006).
Tutkinnon toimeenpanoa varten lautakunnalla on kanslia, jossa on n. 30 kokopäivätoimista virkailijaa. Kansliaa johtaa pääsihteeri Tiina Tähkä.
Vuonna 1919 perustettu YTL korvasi aiemman ylioppilastutkintovaliokunnan (Helsingin yliopiston toimielin). Sen perustaminen liittyi  vuoden 1920 muutokseen, jossa ylioppilastutkinnon suorituspaikka vaihtui Helsingin yliopistosta kokonaan yliopistoon valmentaviin oppilaitoksiin, nykykäsittein lukioihin, tutkinnon suullisen osan siirtyessä niissä toteutettavaksi. Tätä ennen oli tutkinnon kirjallisen osan suoritus siirtynyt oppilaitoksiin vuodesta 1874 alkaen, suullisen osan säilyessä yliopiston vastuulla. Suulliset kokeet lakkautettiin kokonaan 1900-luvun alkupuolen aikana, mutta niistä kehittyivät nykyiset preliminäärikokeet.  Varsinkin alkuaikoina YTL toimi kiinteässä yhteistyössä yliopiston kanssa muutoksesta huolimatta, ja säädettiinkin esimerkiksi, että yliopiston oli tarjottava sille toimitilat.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Ylioppilastutkintolautakunnan aineiston tutkiminen (Arkistolaitos)
Jääkiekon SM-liigakausi 1990–1991

| Jääkiekon SM-liigakausi 1990–1991 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  TPS
Mestari:  TPS
Toinen sija:  KalPa
Kolmas sija:  HPK
Nousseet joukkueet:  JoKP
Pudonneet joukkueet:  SaiPa
Pistepörssin voittaja:  Teppo Kivelä, HPK
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Teppo Kivelä, HPK
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1989–1990 :  1991–1992 → 
Jääkiekon SM-liigan kausi 1990–1991 oli järjestykseltään 16. SM-liigan kausi. Mestaruuden voitti TPS, hopeaa sai KalPa ja pronssia HPK. KalPalle hopeamitali oli sen historian ensimmäinen SM-mitali. TPS voitti myös runkosarjan.
Runkosarja

|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TPS | 44 | 27 | 5 | 12 | 168 | 109 | +59 | 59 |
| KalPa | 44 | 24 | 4 | 16 | 174 | 170 | +4 | 52 |
| JyP HT | 44 | 22 | 4 | 18 | 177 | 136 | +41 | 48 |
| HPK | 44 | 21 | 5 | 18 | 173 | 181 | -8 | 47 |
| HIFK | 44 | 22 | 1 | 21 | 169 | 163 | +6 | 45 |
| Tappara | 44 | 21 | 3 | 20 | 187 | 188 | -1 | 45 |
| Hockeyreipas | 44 | 21 | 2 | 21 | 169 | 170 | -1 | 44 |
| Ässät | 44 | 20 | 3 | 21 | 182 | 191 | -9 | 43 |
| Jokerit | 44 | 17 | 6 | 21 | 150 | 162 | -12 | 40 |
| Ilves | 44 | 16 | 6 | 22 | 158 | 185 | -27 | 38 |
| Lukko | 44 | 16 | 3 | 25 | 178 | 177 | +1 | 35 |
| SaiPa | 44 | 15 | 2 | 27 | 164 | 217 | -53 | 32 |
SaiPa putosi suoraan 1. divisioonaan.
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Teppo Kivelä | HPK | 23 | 50 | 73 |
| 2. |  Esa Keskinen | Lukko | 17 | 51 | 68 |
| 3. |  Jari Lindroos | JyP HT | 26 | 36 | 62 |
Puolivälierät

JyP HT - Tappara 7-2 , Tappara - JyP HT 4-3(ja), JyP HT - Tappara 3-2. JyP HT välieriin voitoin 2–1.
HPK - HIFK 2-4 , HIFK - HPK 3-4 , HPK - HIFK 8-3. HPK välieriin voitoin 2–1.
Välierät

TPS - HPK 8-0 , HPK - TPS 4-3 , TPS - HPK 3-0 , HPK - TPS 1-3. TPS finaaliin voitoin 3–1.
KalPa - JyP HT 2-1 , JyP HT - KalPa 3-4 , KalPa - JyP HT 3-2(ja). KalPa finaaliin voitoin 3–0.
Pronssiottelu

JyP HT - HPK 3-6
Loppuottelut

TPS - KalPa 5-1 , KalPa - TPS 3-4 , TPS - KalPa 4-3 , KalPa - TPS 6-2 , TPS - KalPa 7-2. TPS mestariksi voitoin 4–1.
Pudotuspelien paras pistemies oli Teppo Kivelä, HPK 5+7 = 12.
Liigakarsinta

Lukko - Kärpät 5-4 , Kärpät - Lukko 5-0 , Lukko - Kärpät 7-1 , Kärpät - Lukko 4-7
Lukko säilyi liigassa, jonne nousi suoraan 1. divisioonan voittaja Joensuun Kiekko-Pojat.
Kaarlen yliopisto

| Kaarlen yliopisto> Univerzita Karlova |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Carolina 
Perustettu:  1348
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Tomáš Zima
Sijainti:  Praha,  Tšekki
Yhteistyö:  Coimbra-ryhmä Europaeum
Sivusto:  www.cuni.cz
Kaarlen yliopisto (tšek. Univerzita Karlova, lat. Universitas Carolina), aiemmin Kaarlen yliopisto Prahassa (tšek. Univerzita Karlova v Praze), on Prahassa sijaitseva Tšekin suurin ja vanhin yliopisto. Tšekin vapautuminen samettivallankumouksessa 1989 vilkastutti yliopiston toimintaa. Yliopiston perusti Kaarle IV vuonna 1348, ja se on myös koko Euroopan vanhimpia yliopistoja. Nykyään Kaarlen yliopistossa on 17 tiedekuntaa.
Historia

Sodan päättyessä vuonna 1945 natsit varastivat Kaarlen yliopiston historialliset tunnusmerkit (rehtorin ketju, yliopiston sinetti, yliopiston yksittäisten tiedekuntien valtikat, historialliset perustamisasiakirjat, kirjat ja asiakirjat jne.) Mitään näistä historiallisista esineistä ei ole tähän päivään mennessä saatu takaisin.
Joulukuussa 2023 yliopiston filosofisessa tiedekunnassa tapahtui joukkoampuminen, jossa kuoli ainakin 15 ihmistä.
Suomi ja Kaarlen yliopisto

Keskiajalla tunnettuja Prahassa opiskelleita suomalaisia olivat piispat Maunu Tavast ja Bero Balk. Uskonpuhdistuksen jälkeen yhteys katkesi, koska protestantit eivät halunneet opiskella katolisissa yliopistoissa. Voimakas Prahan opillinen vaikutus tuli Suomeen 1600-luvulla sen vuoksi, että suomalaiset sotilaat olivat mukana kolmikymmenvuotisen sodan aikana ryöstämässä Kaarlen yliopiston kirjastoa, mm. Francis Baconin teoksia. Nykyajan tunnettuja Kaarlen yliopistossa opiskelleita ovat  radiokuuluttaja Jari Aula, jazzlaulaja Vanessa Philipp, säveltäjä Jarmo Sermilä, elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo ja kirjailija Alexandra Salmela.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaarlen yliopiston sivusto (tšekiksi) (englanniksi)
| n k Euroopan pääkaupunkien yliopistojen institutionaalinen verkosto (UNICA) |
| --- | --- |
Jäsenet:  Amsterdam  Ankara (AU)  Ankara (METU)  Ateena  Belgrad  Berliini (FU)  Berliini (HU)  Bratislava  Bryssel (ULB)  Bryssel (VUB)  Budapest (Loránd Eötvös)  Budapest (Semmelweis)  Bukarest  Bukarest (ASE)  Dublin  Edinburgh  Helsinki  Kiova  Kööpenhamina  Lausanne  Lissabon (ULisboa)  Lissabon (NOVA)  Ljubljana  Lontoo  Luxemburg  Madrid  Madrid (UC3M)  Madrid (UAM)  Moskova (HSE)  Moskova (Lomonosov)  Moskova (RUDN)  Nikosia  Oslo  Pariisi (PSL)  Pariisi III  Praha  Reykjavík  Riika  Rooma (FI)  Rooma III  Rooma (Sapienza)  Rooma (Tor Vergata)  Sarajevo  Skopje  Sofia  Tallinna (TU)  Tallinna (TUT)  Tirana  Tirana (UPT)  Tukholma  Varsova  Vilna  Wien  Zagreb 
Yksityiskohta Kaarlen yliopiston varastetuista tunnuksista. Vasemmalta: teologisen tiedekunnan ja oikeustieteellisen tiedekunnan valtikat, rehtorin valtikka, lääketieteellisen tiedekunnan ja filosofisen tiedekunnan valtikat.
Jääpallon SM-sarjakausi 1988–1989

| SM-sarja 1988–1989 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  Botnia
Toinen sija:  OLS
Kolmas sija:  HIFK
Pudonneet joukkueet:  RoPS
Paras maalintekijä:  Marko Kilpeläinen, OPS (30)
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1988 :  1990 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1988–1989 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Helsinkiläinen Botnia voitti ensimmäisen mestaruutensa. Loppuottelu  Oulun Luistinseuraa vastaan oli yksi kaikkien aikojen jännittävimmistä. Kallion kentällä pelattu ottelu ratkesi vasta kolmannella jatkoajalla Botnian 5-4 voittoon.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 18 | 14 | 0 | 4 | 118–61 | 28 |
| Botnia-69 | 18 | 11 | 2 | 5 | 83–54 | 24 |
| Porvoon Akilles | 18 | 11 | 0 | 7 | 83–64 | 22 |
| Oulun Luistinseura | 18 | 11 | 0 | 7 | 91–77 | 22 |
| Lappeenrannan Veiterä | 18 | 10 | 0 | 8 | 84–70 | 20 |
| Warkauden Pallo -35 | 18 | 9 | 1 | 8 | 75–68 | 19 |
| Oulun Palloseura | 18 | 9 | 1 | 8 | 66–76 | 19 |
| Veitsiluodon Vastus | 18 | 8 | 1 | 9 | 76–68 | 17 |
| Jyväskylän Seudun Palloseura | 18 | 3 | 1 | 14 | 52–79 | 7 |
| Rovaniemen Palloseura | 18 | 1 | 2 | 15 | 34–133 | 4 |
RoPS putosi sarjasta suoraan. Sarjaan nousi Porin Narukerä.

JPS säilytti sarjapaikkansa ilman karsintaa, sillä SaFa ja KemPa luopuivat karsinnoista.
Mestaruussarja > Runkosarjan parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Marko Kilpeläinen | OPS | 30 |
| 2. | Samuli Niskanen | OLS | 29 |
| 2. | Heikki Raitavuo | HIFK | 29 |
| 4. | Veikko Niemikorpi | HIFK | 27 |
| 5. | Leo Segerman | Veiterä | 26 |
Välierät

Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Luistinseura | 13–4 | Helsingin IFK | 7–4 (4–1) | 6–0 (0–0) |
| Porvoon Akilles | 1–20 | Botnia-69 | 1–6 (0–1) | 0–14 (0–8) |
Loppuottelu

12.3.1989 Helsinki
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Botnia-69 | 5–4 ja. 4–4 (0–3) | Oulun Luistinseura |
Ottelussa tarvittiin kolme jatkoaikaa.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Botnia-69
2.: Oulun Luistinseura
3.: Helsingin IFK
4.: Porvoon Akilles
Suomen mestarit

Botnia-69: Tapio Tarvainen, Timo Niemi; Ari Kukkonen, Jari Hattunen, Mika Halonen, Kaj Peltonen; Martti Tervo, Pekka Kurki, Esko Korhonen, Jukka Korhonen, Jukka Vauhkonen, Petri Manninen, Petri Laakso, Jaakko Hyttinen; Iiro Järvitalo, Janne Hölttö, Juha Snellman, Jukka Salmivaara, Ari Hirvonen, Jarmo Kehusmaa, Petteri Pitkänen. Valmentaja: Antti Parviainen.
Göran Sonnevi

Göran Sonnevi.
Göran Sonnevi (s. 2. lokakuuta 1939) on ruotsalainen runoilija ja kirjallisuuden kääntäjä. Hänelle on myönnetty uransa aikana useita palkintoja, kuten Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto (1979), Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto (2005) ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto (2006). Viimeksi mainittu tuli runokokoelmasta Valtameri (Oceanen, 2005),lähde? jonka suomentamisesta Jyrki Kiiskinen sai Yleisradion Tanssiva karhu -palkinnon.
Suomennettuja runoja

Koster, 1973 suom. Pentti Saarikoski, Parnasso 1976; nro 3
Koster 2002, suom. Jyrki Kiiskinen, Nuori Voima 2007; nro 1–2
Koster; Revisited, suom. Caj Westerberg, Parnasso 1989; nro 6
Mitä voivat rakkauden rakenteet, suom. Tuomas Anhava, Parnasso 1972; nro 5 Runo kokoelmasta "Och nu!", 1967; omistettu "Noam Chomskylle, muiden muassa".
Pakolaisia: I–IX, suom. Caj Westerberg, Parnasso, 1989; nro 6 Sikermä kokoelmasta Oavslutade dikter.
Rantaniityllä kallion alla, suom. Caj Westerberg, Parnasso, 1989; nro 6 Sikermä kokoelmasta Oavslutade dikter.
Runo; 31.10.1970, suom. Jyrki Kiiskinen, Nuori Voima 2007; nro 1–2
Tammikuu 1979, suom. Pentti Saarikoski, Parnasso 1979: 2
Vietnamin sodasta (Om kriget i Vietnam), suom. Tuomas Anhava, Parnasso 1972; nro 5 Runo kokoelmasta Ingrepp – modeller, 1965
Jääkiekon SM-liigakausi 1989–1990

| Jääkiekon SM-liigakausi 1989–1990 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  TPS
Mestari:  TPS
Toinen sija:  Ilves
Kolmas sija:  Tappara
Pudonneet joukkueet:  KooKoo ja JoKP
Pistepörssin voittaja:  Raimo Summanen, Ilves
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Kari Jalonen, TPS
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1988-1989 :  1990-1991 → 
Jääkiekon SM-liigan kausi 1989-1990 oli järjestykseltään viidestoista Jääkiekon SM-liigan kausi. Sarjassa pelattiin nelinkertainen runkosarja, jonka kuusi parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin. Runkosarjan ensimmäinen ja toinen selviytyivät suoraan välieriin. Kaksi viimeistä joukkuetta joutuivat SM-liigakarsintaan I-divisioonan kahden parhaan kanssa.
Runkosarjan voitti TPS, joka voitti lopulta myös mestaruuden. Hopeaa sai Ilves ja pronssia Tappara.