stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vidar Helgesen

| Vidar Helgesen |
| --- | --- |
 Helgesen vuonna 2013.
Norjan ilmasto- ja ympäristöministeri
 Solbergin hallitus 16. joulukuuta 2015 – 17. tammikuuta 2018  
Edeltäjä:  Tine Sundtoft
Seuraaja:  Ola Elvestuen
Norjan ETA- ja EU-ministeri
 Solbergin hallitus 16. lokakuuta 2013 – 16. joulukuuta 2015  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Elisabeth Aspaker
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1968 (ikä 55) Bodø, Norja
Ammatti:  juristi, diplomaatti, poliitikko
Tiedot
Puolue:  oikeistopuolue
Koulutus:  Oslon yliopisto (oikeustiede)
Vidar Helgesen (s. 21. marraskuuta 1968 Bodø) on norjalainen juristi, diplomaatti ja oikeistopuolue Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan ETA- ja EU-ministerinä vuosina 2013–2015 sekä ilmasto- ja ympäristöministerinä 2015–2018. Vuodesta 2021 hän on johtanut Nobel-säätiötä.
Aiheesta muualla

Vidar Helgesen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vidar Helgesen Wikimedia Commonsissa
Valtakunnanritari

Ritarikantoneiden vaakunoita esittävä kaiverrus vuodelta 1721.
Valtakunnaritari (saks. Reichsritter, lat. Eques imperii) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa suoraan keisarin alainen ritari.
Historia

Valtakunnanritarit juonsivat juurensa keskiaikaisesta vapaasta aatelista (saks. edelfrei) ja ministeriaaleista. Toisin kuin muut ritarit, jotka olivat korkeampien aatelisten vasalleja, he nauttivat keisarillista välittömyyttä ja olivat täten monin tavoin valtakunnansäätyjen ja valtakunnankaupunkien vertaisia. Valtakunnanritareilla ei kuitenkaan ollut edustusta valtiopäivillä. Heidän suhteensa keisarikuntaan määriteltiin yleensä feodaalivelvollisuuksina keisaria kohtaan, kuten asepalveluksena ja vapaaehtoisina rahalahjoituksina.
Valtakunnanritarit olivat lounais-Saksaan ja etelä-Saksan keskiosiin – Schwabeniin, Frankeniin ja Reinin keskijuoksun varrelle – rajoittunut ilmiö. Nämä alueet olivat poliittisesti erityisen hajanaisia, eikä niihin ollut muodostunut voimakkaita valtioita. Pohjois- ja koillis-Saksassa, sekä Baijerissa ja Itävallan arkkiherttuakunnassa, paikalliset aateliset eivät olleet kyenneet säilyttämään itsenäisyyttään.
Suojatakseen asemaansa ja välttääkseen mahtavampien aatelisten vasalleiksi joutumista, valtakunnanritarit järjestäytyivät ensin 1400-luvun lopulla kolmeksi ja 1577 yhdeksi yhteisöksi, tarkoituksenaan välittömän asemansa tunnustaminen. Westfalenin rauhassa heidän oikeutensa tunnustettiinkin: ritarit maksoivat (vapaaehtoista) veroa suoraan keisarille, heillä oli oikeus valita valtionuskonto mailleen ja verottaa alustalaisiaan, sekä joukko muita etuoikeuksia, kuten perheenjäsenten avioliitoista ja suvun omaisuuden periytymisestä päättäminen. He eivät kuitenkaan päässeet valtiopäiville, eikä heitä luettu ylempään aateliin (saks. Hochadel).
Vuodesta 1650 alkaen valtakunnanritarit järjestäytyivät kolmeen ritaripiiriin (saks. Ritterkreise): Frankenin, Schwabenin ja Reinin piireihin. Piirit jakautuivat edelleen pitkälti itsenäisiin kantoneihin (saks. Ritterkantone). Kantoneita johtivat eliniäksi valittu johtaja (saks. Ritterhauptmann) ja ritarineuvosto (saks. Ritterräte), jonka jäsenet valittiin määräajaksi. Vaikka johtajat ja neuvoston jäsenet olivat ritareita, suurin osa hallinnosta oli aatelittomien juristien ja komiteanjäsenten käsissä.
Vuonna 1803, keisarikunnan hajotessa, suuremmat valtiot kuten Baijeri ja Württemberg alkoivat anastaa itselleen valtakunnanritarien maita, jotka olivat yleensä enklaaveja. Tästä kaappauksesta käytettiin nimeä Rittersturm. Keisari Frans II julisti sen laittomaksi, mikä keskeytti anastukset mutta ei palauttanut alueita ritareille. Vuonna 1806 Reinin liiton perustamissopimus vahvisti tilanteen, jossa aiemmin itsenäisistä valtakunnanritareista tuli ylempien aatelisten vasalleja ja heidän maansa liitettiin ympäröiviin valtioihin. Suurin osa valtakunnanritareista otti vapaaherran arvonimen ja alistui tilanteeseen.
Tunnettuja valtakunnanritareita

Petrus Apianus, tähtitieteilijä, joka sai valtakunnanritarin arvon tutkimustensa ansiosta.
Ulrich von Hutten, ritari ja oppinut; yhdessä Franz von Sickingenin kanssa Ritarien kapinan johtajia.
Götz von Berlichingen, palkkasoturi, joka tunnetaan rautaisesta tekokädestään ja Goethen näytelmästä.
Florian Geyer, yksi talonpoikaissodan johtajista.
Gottfried Heinrich Pappenheimin esi-isät olivat valtakunnanritareita ennen kuin he saivat kreivin arvon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtakunnanritari Wikimedia Commonsissa
Götz von Berlichingeniä esittävä korkokuva.
Vapaapudotus

| Vapaapudotus> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  rap
Kotipaikka:  Vaasa
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  TKK   Myyrä   Joniveli  
Levy-yhtiö:  Salaseura Productions, 2002-   Monsp Records, 2003-  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vapaapudotus on Vaasassa vuonna 2000 perustettu suomenkielistä rap-musiikkia tekevä yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat MC:t TKK (tunnettu myös nimillä "Tähtien kanssa kävelijä" ja "Kuningas Pähkinä"), Myyrä ja Joniveli. Vapaapudotus on julkaissut neljä EP:tä, joista kolme ensimmäistä omakustanteena ja neljäs pienlevy-yhtiö Monsp Recordsin kustantamana. Teidän kaupunkiin -EP:n nimikkokappale pääsi Radiomafian soittolistalle ja oli touko-kesäkuussa 2002 kaikkiaan neljällä viikolla kanavan 30:n soitetuimman kappaleen listalla, korkeimmillaan 20. sijalla (viikolla 22). Ennen Vaasaan muuttoaan TKK (oik. Pekka Karppinen) vaikutti Keski-Suomessa ja aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä, ollen ensimmäisiä jyväskyläläisiä rap-muusikoita. Lokakuussa 2013 niin ikään jyväskyläläinen rap-artisti Joniveli ilmoitti liittyneensä Vapaapudotukseen.
Diskografia > Albumit

Paholaismusiikkia (2000)
Kun te nukutte (2001)
Teidän kaupunkiin (2002)
Kokeile uudestaan (2003)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ritarikunta | "Joo joo osa 2" | Saranat avaavat sanat | Hannibal Stark & Herra Soppa | 2001 |
| Pietari | "Naisasiat" | Luonnollisesti syntynyt mies | Hopee | 2002 |
| Memmy Posse | "Ittensä kusetus" | Aina vanteilla |  | 2002 |
| Liisanpuisto | "Matsi" | Olipa kerran | Hanuri Syväkyykky | 2003 |
| Juan Muteniac | "Sydäntä" | Koko Suomi |  | 2010 |
| Sakke Aalto | "Oo niinku ennen" | Instrumentals & Exclusives Vol. 2 |  | 2010 |
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Victoria Mayer

Victoria Mayer (s. 6. toukokuuta 1976 Münster, Nordrhein Westphalia, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa ja sarjoissa 2000-luvun alusta lähtien. Hänen merkittävin roolinsa on komisario Sofia Lechner sarjassa Stolberg. Hän on opiskellut näyttelemistä Baijerin teatteriakatemiassa.
Aiheesta muualla

Victoria Mayer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vic Lindquist

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1935 |  |  |
Carl Victor ”Vic” Lindquist (22. maaliskuuta 1908 Gold Rock, Ontario – 30. marraskuuta 1983 Winnipeg) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovaikuttaja.
Lindquist oli Winnipeg Hockey Clubin johtava pelaaja, kun se saavutti Kanadan edustusjoukkueen ominaisuudessa kultaa talviolympialaisissa 1932. Hän pelasi viidessä ottelussa joissa teki kolme maalia. Hän voitti myös maailmanmestaruuden Sveitsissä 1935. Lindquist valmensi Ruotsin maajoukkuetta talviolympialaisissa 1936 ja toimi kansainvälisen tason erotuomarina.
Saavutuksia ja palkintoja

Allan Cup 1931
olympiakultaa 1932
Maailmanmestaruus 1935
IIHF Hall of Fameen 1997
nimettiin Manitoba Sports Hall of Fame and Museumiin 2004
Manitoba Hockey Hall of Famen jäsen
Aiheesta muualla

Vic Lundquisin elämäkerta Manitoba Sports Hall of Fame and Museumissa (englanniksi)
Vic Lindquisin elämäkerta Manitoba Hockey Hall of Famessa (englanniksi)
Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkila

Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkila (31. lokakuuta 1867 Aral-järven alue, Venäjä – 11. marraskuuta 1929 Tallinna, Viro) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkilan vanhemmat olivat kontra-amiraali Alexander Munck af Fulkila ja Helena Fredrika Catharina Juliana Helmcke ja puoliso vuodesta 1898 Rosa Langhammer. Munck toimi sotilasuransa alussa konduktöörinä Venäjän laivaston teknillisessä opistossa. Opiston jälkeen vuonna 1888 hänet ylennettiin aliluutnantiksi laivaston tykistöön. Luutnantiksi hän yleni 1893 ja palveli avomeritykkivene Otvažnyin tykistöupseerina matkalla Kronstadtista Tyynellemerelle 1894. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1896 ja hän toimi 1897 vanhempana tykistöupseerina panssarilaiva Imperator Nikolai I:llä Välimerellä. Jäseneksi merivoimien tykistökokeiden suunnittelukomiteaan Munck valittiin 1898, missä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1906 saakka. Kapteeniksi Munck ylennettiin 1904 ja määrättiin vanhemmaksi tykistöupseeriksi panssaripatterilaiva Pervenetsille 1906 ja edelleen samanan vuonna koulutuspäällikön apulaiseksi Itämeren laivaston tykistökoulutusosastoon. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1913. Vuonna 1907 Munck ylennettiin everstiluutnantiksi ja määrättiin lippukomentajan tykistöupseeriksi tykistöharjoituseskaaderin esikuntaan. Everstiksi hän yleni 1911. Munck toimi loppuvuodesta 1913 vuoteen 1914 Itämeren laivanrakennustöiden tykistöosaston vastaavana johtajana, merkittynä 2. Baltian meriekipaasin upseeriluetteloihin. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina vuonna 1917.
Vania King

| Vania King |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  165 cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2006–
Palkintorahat:  4 556 888 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  50. (6.11.2006)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  269–250
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2012)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2011)
Wimbledon:  2. kierros (2006, 2009)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2009, 2011)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  3. (6.6.2011)
Turnausvoittoja:  14
Voitot/tappiot:  324–204
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Vania King (s. 3. helmikuuta 1989 Monterey Park, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on Taiwanin-amerikkalainen. King on voittanut kaksinpelissä yhden WTA-turnauksen ja nelinpelissä neljätoista WTA-turnausta. King voitti vuonna 2010 naisten nelinpeliturnaukset Wimbledonissa sekä Yhdysvaltain avoimissa parinsa Jaroslava Švedovan kanssa. Wimbledonin finaalissa he voittivat Jelena Vesninan ja Vera Zvonarjovan luvuin 7–6(6), 6–2 ja US Openin finaalissa Liezel Huberin ja Nadja Petrovan luvuin 2–6, 6–4, 7–6(4)
Kingin vanhemmat muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1982. Hän on nuorin neljästä lapsesta. Hänen veljensä Phillip King oli nelinkertainen Duke Universityn ja kaksinkertainen Yhdysvaltain juniorimestari. Hänen siskonsa Mindy käy koulua Pennsylvanian yliopistossa, ja toinen sisko Ivana Princetonin yliopistossa.
King lopetti uransa huhtikuussa 2021.
Tennisura > 2005-2008

Vuonna 2005 hän pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam-turnauksen pääkaaviossa Yhdysvaltain avoimissa ollessaan maailmanlistan sijalla 721. Ensimmäisen kierroksen ottelussaan hän voitti maailmanlistan sijalla 41 olleen Klára Zakopalován luvuin 3–6, 6–3, 1–6. Toisella kierroksella hän hävisi turnauksessa viidenneksitoista sijoitetulle Nathalie Dechylle luvuin 6–1, 6–1.
Ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kaksinpeliturnauksensa King voitti 15. lokakuuta 2006 Bangkokin avoimissa. Turnauksessa hän päihitti Alicia Molikin, Lucie Safarovan, Jelena Kostanić Tošićin, Meghann Shaughnessyn ja finaalissa Tamarine Tanasugarnin luvuin 2–6, 6–4, 6–4. 6. marraskuuta 2006 King saavutti toistaiseksi parhaan sijansa kaksinpelin maailmanlistalla noustessaan sijalle 50. King pääsi sekanelinpelin finaaliin Ranskan avoimissa 2006, parinaan Brasilian Marcelo Melo. Finaalissa he hävisivät ykössijoitetuille Liezel Huberille ja Bob Bryanille luvuin 5–7, 7–6(5), 10–7.
Vuosi 2007 meni Kingiltä varsin vaisusti. Hän jäi kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa avauskierrokselle. Vuonna 2008 Monterreyn turnauksessa hän pääsi puolivälieriin asti, kunnes hävisi viidenneksi sijoitetulle Magdaléna Rybárikoválle. Puolivälieriin hän pääsi myös Cincinnatissa, mutta hävisi sen Amelie Mauresmolle.
Tennisura > 2009

King pääsi Monterreyn turnauksessa puolivälieriin asti voitettuaan Agnes Szavayn kolmannella kierroksella. Puolivälierässä hän hävisi toiseksi sijoitetulle Marion Bartolille 2–6, 6–2, 6–3. Wimbledonin tennisturnauksessa King hävisi toisella kierroksella 15:nneksi sijoitetulle Flavia Pennettalle 6–2, 6–2. King pelasi naisten nelinpelissä Anna-Lena Grönefeldin kanssa, ja he hävisivät puolivälierässä hallitseville mestareille, Venus ja Serena Williamsille.
Tennisura > 2010

Vuoden 2010 Australian avoimissa King pelasi sijoittamattomana ja voitti avauskierroksella 23:nneksi sijoitetun Dominika Cibulkoválle erin 6–3, 6–7(5), 7–5. Toisella kierroksella hän hävisi Roberta Vincille 7–6(7), 7–5. Strasbourgissa King voitti avauskierroksella toiseksi sijoitetun Jelena Vesninan, toisella kierroksella Alize Cornetin ja kolmannella Anastasia Rodionovan, kunnes hävisi välierässä Kristina Barroisille 2–6, 6–2, 7–6(6). Wimbledonissa King voitti naisten nelinpeliturnauksen parinsa Jaroslava Švedovan kanssa. Finaalissa he voittivat Jelena Vesninan ja Vera Zvonarjovan luvuin 7–6(6), 6–2. Myös Yhdysvaltain avoimissa King ja Švedova voittivat turnauksen, tällä kertaa finaalissa heitä vastassa olivat Liezel Huber ja Nadja Petrova, jotka kaatuivat luvuin 2–6, 6–4, 7–6(4)
Tennisura > 2011

Vuoden 2011 Australian avoimissa King voitti avauskierroksella Tamira Paszekin, mutta hävisi toisella kierroksella maailmanlistan ykköselle Caroline Wozniackille. Ranskan avoimissa King voitti Dominika Cibulkován sekä Olena Baltatšan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Petra Kvitoválle. Wimbledonissa King hävisi ensimmäisellä kierroksella Petra Martićille. Yhdysvaltain avoimissa King pääsi kolmannelle kierrokselle, jossa hän hävisi Caroline Wozniackille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vania King Wikimedia Commonsissa
Vania King WTA:n sivuilla (englanniksi)
United Soccer League

| United Soccer League |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Yhdysvallat Kanada
Perustettu:  2010
Edeltäjä:  USL First Division USL Second Division
Joukkueita:  30
Hallitseva mestari:  Louisville City FC
Eniten mestaruuksia:  Orlando City SC (2)
Sarjataso:  2.
Ylempi taso:  Major League Soccer
Sivusto:  uslsoccer.com
United Soccer League (lyh. USL) on pohjoisamerikkalainen miesten jalkapalloliiga, johon kuuluu joukkueita Yhdysvalloista ja Kanadasta. Se on Yhdysvaltain sarjajärjestelmässä toisella tasolla Major League Soccerin alapuolella. Liigan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 2011.
Liigaa hallinnoi NuRock Soccer Holdingsin omistama United Soccer Leagues, ja se perustettiin vuonna 2010 nimellä USL Pro yhdistämällä USL First Division ja USL Second Division. Perustaminen oli seurausta sekavasta kaudesta 2010, jota ennen useat joukkueet erosivat USL First Divisionistä ja perustivat kilpailevan North American Soccer Leaguen. Yhdysvaltain jalkapalloliitto ei antanut kummallekaan liigalle hyväksyntäänsä, vaan kaudella 2010 USL First Divisionin ja NASL:n joukkueet kilpailivat liiton hallinnoimassa väliaikaisessa USSF Division 2 Pro Leaguessa.
Liiga on tehnyt yhteistyötä Major League Soccerin kanssa kaudesta 2013 alkaen, ja se on asteittain korvannut MLS:n oman reserviliigan. Kaudella 2015 liigassa pelaa kahdeksan MLS-seuran reservijoukkuetta ja lisäksi 12 joukkueella on yhteistyösopimus MLS-seuran kanssa. Kaudeksi 2015 myös liigan nimi muutettiin USL Prosta United Soccer Leagueksi.
Liigan ensimmäisellä kaudella 2011 siihen kuului kolme puertoricolaisjoukkuetta, mutta ne suljettiin liigasta kesken kauden talousvaikeuksien vuoksi. Liigaan on kuulunut myös antiguabarbudalainen joukkue.
Mestarit

2011: Orlando City
2012: Charleston Battery
2013: Orlando City
2014: Sacramento Republic FC
2015: Rochester Rhinos
2016: New York Red Bulls II
2017: Louisville City FC
2018: Louisville City FC
2019: Real Monarchs SLC
Joukkueet kaudella 2017

Kaudella 2017 liigassa pelaa 30 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen konferenssiin. Joukkueet pelaavat 30 ottelun runkosarjan, ja kuusi parhaiten sijoittunutta joukketta molemmista konferensseista pääsevät pudotuspeleihin.
| --- | --- |
 Itäinen konferenssi  Bethlehem Steel FC   Charleston Battery   Charlotte Independence   FC Cincinnati   Harrisburg City Islanders   Louisville City FC   New York Red Bulls II   Orlando City B   Ottawa Fury FC   Pittsburgh Riverhounds   Richmond Kickers   Rochester Rhinos   Saint Louis FC   Tampa Bay Rowdies   Toronto FC II :  Läntinen konferenssi  Colorado Springs Switchbacks FC   LA Galaxy II   OKC Energy FC   Orange County Blues FC   Phoenix Rising FC   Portland Timbers 2   Real Monarchs SLC   Reno 1868 FC   Rio Grande Valley FC   Sacramento Republic FC   San Antonio FC   Seattle Sounders FC 2   Swope Park Rangers   Tulsa Roughnecks FC   Vancouver Whitecaps FC 2
Joukkueet kaudella 2017 > Entiset joukkueet

Antigua Barracuda FC
Charlotte Eagles
Dayton Dutch Lions
FC New York
Orlando City SC
Phoenix FC
Puerto Rico United
River Plate Puerto Rico
Sevilla FC Puerto Rico
VSI Tampa Bay FC
Aiheesta muualla

Sarjan sivusto (englanniksi)
Victoria Mars

| Victoria Mars |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Yhdysvallat
Muut tiedot
Omaisuus:  5,9 miljardia dollaria (2018)
Yritys:  Mars
Victoria B. Mars  on yhdysvaltalainen perijätär, miljardööri ja hyväntekijä.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 296. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 30. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 5,9 miljardia dollaria. Tämä vastasi noin 8 prosentin osuutta hänen isoisoisänsä Frank C. Marsin perustamasta, nykyään erityisesti makeisia, elintarvikkeita ja eläinruokaa tuottavasta Mars-konsernista. Hänellä on kolme siskoa (Marijke Mars, Pamela Mars-Wright ja Valerie Mars), joilla kullakin on vastaava omistusosuus Mars-yhtiöstä.
Aiheesta muualla

Victoria Mars, Mars, Inc.: How Does a Family Business Survive? (19.4.2017) (englanniksi) (youtube.com)
Vallan väärinkäyttö

Vallan väärinkäyttö on käsite, jolla tarkoitetaan erilaisia valta-aseman väärinkäytöksiä joihin henkilöt saattavat sortua saadessaan valtaa. Alkujaan oikeusvaltion idea kehittyi vastaamaan mielivaltaiseen ja ennalta ennustamattomaan hallintoon ja lainkäyttöön. Vallan jakamisella eri instituutioihin pyritään estämään vallan väärinkäyttöä hallinnon sisällä.
Diktatuuri on vallan väärinkäytölle erityisen altis hallitusmuoto, joka on tavallisesti myös autoritäärinen hallinto. Hallintoa vastustava oppositio ja vallan vahtikoirana toimiva kriittinen vallankäyttäjistä riippumaton media vähentävät vallan väärinkäyttöä. Vallan väärinkäyttöä mahdollistavat opposition kukistaminen ja lehdistön kontrolli sekä lehdistön sensuuri. Diktatuurit yleensä pyrkivätkin kukistamaan opposition ja kontrolloimaan lehdistöä.
Oikeusvaltio

Oikeusvaltio on valtiosääntöoikeuden keskeisimpiä lähtökohtia ja sen mukaan oikeudenkäytön on perustuttava lakiin. Oikeusvaltioperiaatetta noudattavassa maassa ei voida tuomita sellaisesta rikoksesta jota ei ole ollut kirjattuna maan lakiin tekohetkellä.
Valtiosääntö ja perustuslaki ovat systemaattiselta kannalta oikeusvaltioperiaatteen johdannaisia. Alkujaan oikeusvaltion idea kehittyi vastaamaan mielivaltaiseen ja ennalta ennustamattomaan hallintoon ja lainkäyttöön. Perustuslaki muodostaa oikeusjärjestyksen perustan ja siihen on vaikea tehdä muutoksia.
Oikeusvaltioperiaatetta noudattamaton hallinto kykenee pitämään hallintoalamaiset varovaisina ja nöyrinä, sillä sellainen hallinto voi tuomita kenet tahansa rangaistukseen esimerkiksi hallinnon vastustamisesta. Oikeusvaltiossa myös maksimirangaistukset teoista on kirjattu lakiin, mutta oikeusvaltioperiaatetta noudattamaton hallinto voi tuomita minkälaisen tahansa rangaistuksen.
Vallan kolmijako-oppi

Vallan kolmijako-opin mukaan lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja toimeenpanovalta on erotettava toisistaan. Valtio vastaa joka tapauksessa jokaisesta kolmesta funktiosta. Vallankolmijako-opin avulla kyetään vähentämään yksittäisten henkilöiden väärinkäytöksiä, mutta mädäntyneessä hallinnossa funktioiden rajat ylittävien henkilöiden yhteenliittymien väärinkäytöksiä on vaikeampi vähentää.
Nyky-yhteiskunnassa virkamiehet valmistelevat lait ja toisaalta valvovat niiden noudattamista. Virkamiesten virkaurat ovat tyypillisesti paljon pidempiä kuin poliitikoiden kaudet. Virkamiehet voivat myös pyrkiä ajamaan omia agendojaan käyttämällä asiantuntijavaltaa. Oikeuslaitos on valtion rahoittama ja korkeimman oikeuden tuomarit nimittää presidentti eikä heitä voi erottaa. Korkeimman oikeuden tuomareiden ratkaisut ohjaavat lainkäyttöä alemmissa oikeusasteissa.
Viktor Fischer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Viktor Gorridsen Fischer
Syntymäaika: 9. kesäkuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka:  Aarhus, Tanska
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura:  Middlesbrough
Pelinumero: 7
Junioriseurat
1999–2004   2004–2009   2009–2011   2011–2012:  Lyseng IF    AGF    FC Midtjylland    AFC Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2012– |  AFC Ajax | 47 (13) |
Maajoukkue
| 2012– | Tanska | 7 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. maaliskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. maaliskuuta 2014.
Viktor Gorridsen Fischer (s. 9. kesäkuuta 1994 Aarhus) on tanskalainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapalloilija. Hän lopetti pelaajauransa 29-vuotiaana. Fischeriä pidettiin alusta pitäen suurena lahjakkuutena, mutta loukkaantumiset hidastivat urakehitystä. Hän edusti urallaan muun muassa Ajaxia ja FC Kööpenhaminaa. Hän pelasi vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Pelipaikkana hänellä oli vasen laitahyökkääjä.
Vitali Proškin

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
Vitali Vasiljevitš Proškin (ven. Виталий Васильевич Прошкин; s. 8. toukokuuta 1976 Elektrostal, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hän pelasi viimeiset ottelunsa Salavat Julajev Ufa -jääkiekkoseurassa kaudella 2013–2014. Proškin oli voittamassa Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa MM-kultaa vuoden 2009 MM-kisoissa.
Saavutukset

Venäjän mestaruus: 2000, 2006, 2007
Euroopan Mestarien Cup: 2007 (Ak Bars Kazan)
Jääkiekon maailmanmestaruus 2009
Vitali Taskinen

Vitali Taskinen (s. 27. heinäkuuta 1986 Ufa, Neuvostoliitto) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka toimii nykyään valmentajana.
Ura

Taskinen on Kalevan Pallon kasvatti. Lisäksi hän on pelannut Slaviassa, Benešovissa, Kobra Prahassa, LeKi-75 Leppävirrassa ja Lauttakylän Lujassa. Kaudesta 2018 - 2019 alkaen hän on toiminut Jokereiden valmentajana.
Verner Panton

Panton vuonna 1996.
Verner Panton (13. helmikuuta 1926 – 5. syyskuuta 1998) oli tanskalainen arkkitehti ja huonekalumuotoilija. Hänet tunnetaan rohkeista ja futuristisista kalusteistaan ja sisustuksistaan, jotka usein perustuvat selkeisiin geometrisiin muotoihin, kirkkaisiin väreihin ja muovien käyttöön. Monet Pantonin esineet ovat uustuotannossa muun muassa Vitran valmistamina.