stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Aurora Botnia
Historia

Laivan tilasi Kvarken Link -yhtiö, jonka Vaasan kaupunki ja Uumajan kunta omistavat.
Rauma Marine Constructionsin telakalla Raumalla rakennetun aluksen piti aloittaa liikennöinti Merenkurkussa Vaasan ja Uumajan välillä alun perin jo vappuna 2021, mutta laivan valmistuminen viivästyi useita kuukausia. Neitsytmatka suoritettiin lopulta 28. elokuuta 2021.
Tammikuussa 2022 kerrottiin että laiva siirtyy käyttämään polttoaineenaan puoliksi dieseliä, koska nesteytetyn maakaasun hinta oli vuodessa kuusinkertaistunut. Lokakuussa 2022 Wasaline ilmoitti hiilidioksidipäästöjensä pienentyneen yli puolella verrattuna Aurora Botnian edeltäjään, M/S Wasa Expressiin.
Kevättalvella 2023 siirryttiin jälleen käyttämään pelkästään maakaasua sen hinnan alennuttua.
Palvelut laivalla > Ravintolat ja baarit

Lähde:
buffet-ravintola
à la carte -ravintola
baari
kahvila
Palvelut laivalla > Matkustajatilat

Business Lounge
Comfort Lounge -istumasalonki
lemmikkilounge
lasten leikkihuone
Palvelut laivalla > Kokoustilat

5 kokoustilaa
Palvelut laivalla > Muuta

Myymälä
Laivalla on 68 hyttiä
Rio de Janeiron metro

| Metropolitano do Rio de Janeiro |
| --- | --- |


Sijainti:  Rio de Janeiro, Brasilia
Avattu:  15. maaliskuuta 1979
Pituus:  41 km
Asemia:  35
Linjoja:  2
Estação São Cristóvãon metroasema linjalla 2.
Rio de Janeiron metro (Metrô Rio) on Rio de Janeiroon Brasiliaan vuonna 1979 avattu metrojärjestelmä. Se koostuu kahdesta linjasta ja 35 asemasta. Raideleveys on 1 600 mm.
Historia

14. marraskuuta 1968 perustettiin metroyhtiö Companhia do Metropolitano do Rio de Janeiro. 23. kesäkuuta alkoivat rakennustyöt. Resurssien puutteessa ne keskeytettiin vuodesta 1971 vuoteen 1974. Metro avattiin vuonna 1979 osuudella Glória-Praça Onze. Asemat olivat Praça Onze, Central, Precidente Vargas, Cinelândia ja Clória. Vuonna 1980 järjestelmää laajennettiin avaamalla Uruguianan asema välille Precidente Vargas-Cinelândia sekä jatkamalla linjan Praça Onzen puoleista päätä Estácion asemalle. Vuonna 1981 lisättiin Cariocan asema Uruguianan ja Cinelândian asemien väliin.
Lisäksi linjaa jatkettiin Glóriasta Botafogoon (3 uutta asemaa) ja linja 2 avattiin osuudella Estácio-São Cristóvão-Maracaña. Seuraavana vuonna jatkettiin linja 1 nykyiselle pääasemalleen Saens Peñaan (2 uutta asemaa). 1983 linjaa 2 jatkettiin Maracañan asemalta Iraján asemalle ja vuosina 1988, 1991 ja 1996 sinne lisättiin yhteensä kolme asemaa (8 uutta asemaa). 1998 linjaan 1 lisättiin Botafogon puoleiseen päähän Cardeal Acoverden asema, sekä linjaa 2 jatkettiin Irajásta Pavunan asemalle (5 uutta asemaa). Linjaa 1 jatkettiin vuonna 2002 Cardeal Acoverdestä Siqueira Camposiin ja 2007 Siqueira Camposista Cantagaloon.
Linjat ja asemat

Linja 1 kulkee Copacabanan rannan reunoista pohjoiseen keskustaan ja jatkaa sieltä kauemmas länteen Tijucaan. Se on 19 km pitkä ja kokonaan maan alla. Linjassa on 19 asemaa, josta 1 on yhteinen linjan 2 kanssa. Asemien keskimääräinen väli on 830 m.lähde?
Linja 2 kulkee Estácion asemalta pohjoiseen. Se on n. 22 km pitkä. Linja kulkee lyhyitä matkoja maan päällä. Linjassa on 16 asemaa joista 1 on yhteinen linjan 1 kanssa. Asemien keskim. väli on 1 720 m.lähde?
Linjat ja asemat > Asemat

| --- | --- |
 Linja 1: General Osorio (rakenteilla)  Cantagalo  Siqueira campos  Cardeal Acoverde  Botafogo  Flamengo  Largo do Machado  Catete  Glória  Cinelândia  Carioca  Uruguiana  Presidente Vargas  Central  Praça Onze  Estácio (myös linjan 2 asema)  Alfonso Pena  São Francisco Xavier  Saens Peña :  Linja 2: Estácio (Myös linjan 1 asema)  São Cristóvão  Maracaña  Triagem  Maria da Graça  Del Castilho  Inhaúma  Engenho da Rainha  Thomaz Coelho  Vicente de Carvalho  Irajá  Colégio  Coelho Neto  Acari/Fazenda Botafogo  Engenheiro Rubens Paiva  Pavuna
Kalusto

Matkustajavaunut ovat ruostumatonta terästä. Ajovaunuihin mahtuu 351 matkustajaa (40 istumapaikkaa) ja ei-ajovaunuihin mahtuu 378 matkustajaa (48 istumapaikkaa). Kuuden vaunun kokoonpanoon mahtuu enintään 2214 matkustajaa. Vaunut ovat ilmastoituja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.urbanrail.net tietoa Rio de Janeiron metrosta
Janne Jukkola

| Janne Jukkola |
| --- | --- |
 Janne Jukkola vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1977 (ikä 47–48) Lohtaja
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Yrittäjä
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (5.4.2023–)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Kotipaikka:  Kokkola
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Janne Jukkola (s. 1977 Lohtaja) on suomalainen kokoomuslainen poliitikko ja kansanedustaja. Jukkola on Kokkolan kaupunginhallituksen 2. varapuheenjohtaja. Hän toimii myös juustomestarina perheyrityksessä. Jukkola valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Jukkola harrastaa maanpuolustustoimintaa Keski-Pohjanmaan maakuntajoukoissa.
Jukkola piti eduskuntavaalikampanjassaan esillä maaseudun ja metsien asiaa sekä huoltovarmuutta.
Aiheesta muualla

Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Janne Jukkola (kok.)
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (48):  Aalto-Setälä  Autto  Castrén (2024–)  Eestilä  Fagerström  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Hänninen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen  Jukkola  Jäntti  Kaleva  Kauma  Kaunisto  Kaunistola  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnari  Kiuru  Kopra  Koulumies  Lahdenperä  Laiho  Limnéll  Lindberg  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Paasi (2024–)  Partanen  Päivärinta  Risikko  Salla (2023–2024)  Sammallahti  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Talvitie  Toveri (2023–2024)  Valkonen  Valtola  Valtonen  Vestman  Vikman  Väyrynen  Wallinheimo  Zyskowicz 
| n k Vaasan vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (16):  Berg  Henriksson (2023–2024)  Ingo (2024–)  Jukkola  Kurvinen  Lintilä  Mäenpää  Mäkynen  Norrback  Ollikainen  Peltokangas  Rintamäki  Risikko  Savola  Sillanpää  Strand  Östman 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Juha Näsi

Juha Mikael Näsi (22. helmikuuta 1949 Tampere – 7. syyskuuta 2008 Tampere) oli suomalainen liiketaloustieteilijä ja professori.
Henkilöhistoria

Näsin vanhemmat olivat lehtori Yrjö Valdemar Näsi ja kanslisti Hilkka Alma Hellevi Virtanen. Hän avioitui 1975 Salme Jokisen kanssa, josta tuli myös liiketaloustieteen professori. Näsi tuli ylioppilaaksi Sammon yhteislyseosta 1968 ja valmistui Tampereen yliopistosta ekonomiksi 1971, taloustieteeen maisteriksi 1972 ja taloustieteen lisensiaatiksi 1977. Kauppatieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1979.
Näsi oli Tampereen yliopistossa markkinoinnin assistentti 1972–1975, lehtori 1975–1980 ja vt. apulaisprofessori 1980–1984. Strategian apulaisprofessori hän oli siellä 1984–1992, yrityshallinnon professori Jyväskylän yliopistossa 1992–2000, teollisuustalouden ja strategian professori Tampereen teknillisessä yliopistossa 2000–2005 ja Tampereen yliopiston yrityksen hallinnon professori vuodesta 2006. Näsi oli myös vieraileva professori kahteen otteeseen Yhdysvalloissa ja kerran Kanadassa ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän julkaisi sekä tutkimuksia että tietoteoksia.
Julkaisuja

Miten organisaatiot toimivat, Helsinki, 1974, James D. Thompson, suom. Juha Näsi
Pankin markkinoinnin kokonaispuitteet, Tampere: Tampereen yliopisto, 1974
Yrityssuunnittelun peruskäsitteet, 	Tampere: Tampereen yliopisto, 1975
Yrityksen suunnittelun rakenteiden teoriaperusteet : erään normatiivisen yrityksen taloustieteellisen teorian loogis-formaalinen konstruointiyritys, Tampere: Tampereen yliopisto, 1977
Yrityksen suunnittelun perusteet: käsitteellis-metodologiset rakenteet ja tieteenfilosofinen tausta, Tampere: Tampereen yliopisto, 1979 (väitöskirja)
Yrityksen taloustieteet Tampereen yliopistossa, Tampere: Tampereen yliopisto, 1980, toim. Vesa Mäkinen, Juha Näsi
Liiketaloustiede soveltavana tieteenä: perusongelmien hahmotus ja analyysi, Tampere: Tampereen yliopisto, 1980
Suomalainen laskentatoimen tutkimus 1940-luvulta nykypäiviin: väitöskirjatuotannon tutkimusstrateginen analyysi, Tampere: Tampereen yliopisto, 1985, Juha Näsi, Salme Näsi
Liikkeenjohdon viisastenkivet: pehmokriittinen katsaus nykypäivän liikkeenjohto-oppiin, Espoo: Amer, 1987
Arenas of strategic thinking, Helsinki: Liikesivistysrahasto, 1991, toim. Juha Näsi
Understanding stakeholder thinking, Helsinki: LSR-Publications, 1995, toim. Juha Näsi
Linkosuo Oy, kuusi vuosikymmentä, Tampere: Linkosuo, 1998, toim. Juha Näsi, Päivi Myllykangas
Management tensions and configurations: papers on strategic management issues in the stakeholder society, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2002, toim. Juha Näsi, Salme Näsi
Strategisen johtamisen teoria ja käytäntö, Helsinki: Metalliteollisuuden kustannus, 2002, Juha Näsi, Manu Aunola
Mitä on liiketoimintaosaaminen, Helsinki: WSOY, 2006, Juha Näsi, Kari Neilimo
Gene Sharp

Gene Sharp (21. tammikuuta 1928 North Baltimore, Ohio, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja kirjailija, joka tutki väkivallatonta vastarintaa ja edisti sen käyttöä. Hän perusti vuonna 1983 Albert Einstein -instituutin. Hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto väkivallattomuuden edistämisestä vuonna 2012.
Sharpista tuli 1990-luvulla väkivallattoman vallankumouksen tiennäyttäjä. Hänen teesinsä on, että diktatuurit pysyvät pystyssä vain siksi, että diktatuurissa elävät ihmiset ovat apaattisia ja pelkäävät. Hän vastusti väkivallan käyttöä diktatuurista vapautumiseksi paitsi moraalisista syistä, etenkin siksi, että väkivalta on tehotonta, sillä sortajalla on yleensä aina ylivoima.
Sharpin pamfletissa From Dictatorship to Democracy on paljon kopioitu liite, jossa luetellaan 198 autoritaarisen hallinnon vastustamisessa käyttökelpoista väkivallatonta taktiikkaa, kuten puheet, mielenosoitukset, julkilausumat, adressit. Teos ilmestyi alun perin 1994 oppaaksi Burman demokratia-aktivisteille. Listaa on sittemmin levitetty eri maissa ja sovellettu tietoisesti ja tietämättä esimerkiksi arabikevään aikana 2011. Sen jälkeen The New York Timesissa oli hänestä kaksi juttua, joissa hänen sanottiin vaikuttaneen useisiin tapahtumiin eri puolilla maailmaa, mutta myös syytettiin – aiheettomasti – yhteyksistä CIA:han.
Suomennetut teokset

Väkivallattomuus.  (There are Realistic Alternatives, 2003)  Suomentanut Antti Kaski. Helsinki:  Into, 2014.  ISBN 978-952-264-326-1
Dokumenttielokuva

Ruaridh Arrow: How to Start a Revolution. Skotlanti, 2011. 85 min.
Aiheesta muualla

Albert Einstein -instituutin kotisivut (englanniksi)
Gene Sharp: A Biographical Profile (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Interview with New Internationalist (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Interview with Peace Magazine (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Peimari United

Peimari United on vuonna 2010 perustettu suomalainen jalkapallon erikoisseura, jonka toiminta-aluetta ovat Paimio ja Sauvo. Seuran edustusjoukkue nousi kaudeksi 2017 Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, Kakkoseen. Kaudella 2024 edustusjoukkue pelaa Kolmosessa. Peimari Unitedilla on myös naisten joukkue, Akatemia-joukkue sekä aktiivista junioritoimintaa.
Joukkue pelaa kotiottelunsa Sauvon Hakkispaana KHT:llä sekä Paimion KHT Soikalla. Seuralla on myös käytössä sisähalli, Peimari-Areena.
Historia

Seuran perustamiskokouksessa 27.10.2010 käytiin vilkas keskustelu Peimarin alueen jalkapallotoiminnan tulevaisuudesta.
Sekä Paimion Haka että Sauvon Urheilijoiden piirissä nähtiin yhteistyöseuran perustamisen koituvan koko alueelle eduksi.
Molemmilla paikkakunnilla oltiin huolestuneita pelaajapulasta, joka vaaransi jalkapalloharrastuksen jatkumisen vanhemmissa
junioreissa, ja kun Peimari United -yhteistyöjoukkueesta oli saatu hyviä kokemuksia, molemmat seurat halusivat lähteä
mukaan yhteistyöseuran perustamiseen. Kokouksessa päätettiin seuran kotipaikaksi Paimio ja toimialueeksi määriteltiin Paimio ja Sauvo.
Seuran johtokunnan muodostivat Olli Dahl (pj), Pertti Kuokkanen (varapj), Esko Karvonen, Hanna-Leena Rantala, Mikko Laihinen 
ja Pasi Särvä.
Seuraa perustettaessa sille asetettiin seuraavat päätavoitteet:
Tarjota pelaajille mahdollisuus jalkapalloharrastukseen hyvin toimivassa seurassa mahdollisimman pitkään.
Tarjota jokaiselle pelaajalle mahdollisuus pelata " omalla huipulla" joukkueessa, joko kilpasarjassa tai harrastesarjassa
Löytää kaikille halukkaille vanhemmille kiinnostavat tehtävät seuran toiminnan tukemiseksi.
Vähentää "drop-out" -ilmiötä ja lisätä nuorten liikuntaa
Luoda laadukkaalla toiminnalla seurasta sellainen, että se huokuttelee pelaajia, valmentajia ja toimihenkilöitä Peimarin alueen ulkopuolelta.
Seuraa perustettaessa sovittiin, että Sauvon Urheilijat ja Paimion Haka hoitavat juniorityön nappuloista E11 junioreihin asti.
D12-juniori-ikäisinä pelaajat molemmista yhteistyöseuroista siirtyivät Peimari Unitediin. 
Tämän systeemin kautta Peimari Unitedin joukkuemäärät kasvaisivat vuosittain.
Ajatuksena olivat muun muassa erilaisuus, panostus ammattivalmennukseen ja ketteryys toiminnassa. Seura on asettanut tavoitteekseen, että sen edustusjoukkue nousee yhdeksi Turun alueen parhaimmista.
Peimari United aloitti Kutosessa, mistä se nousi Vitoseen kaudeksi 2014. Seuraavaksi vuodeksi 2015 joukkue nousi Neloseen, ja heti perään Kolmoseen 2016. Kolmosesta Peimari United nousi kaudeksi 2017 Kakkoseen, joten seura saavutti peräti neljä peräkkäistä sarjanousua. Kaudella 2022 Peimari United -edustusjoukkue pelaa Kolmosessa. Keväällä 2019 seura perusti Peimari Unitedin Akatemian, joka aloitti pelaamisen Kutosessa. Samana keväänä seuraan perustettiin myös naisten edustusjoukkue, joka aloitti pelaamisen Naisten Nelosessa. Kaudelle 2020 seuran taustalla ja juniorivalmennuksessa toimivat henkilöt innostuivat ja perustivat M35 (miehet 35) -joukkueen, mutta pelattavasta sarjasta ei ole vielä varmuutta.
Pelaajat ja valmentajat > Entiset pelaajat

Huomionarvoiset pelaajat jotka ovat pelanneet joukkueessa.
Adimar Neves, Sao Tome ja Principe  ( 2013-2018 )
Leonildo Soares  (2015-2018) Sao Tome ja Principe
Bruno Rodrigues  (2017-2018)  Pelaajasopimus 2020
Pelaajat ja valmentajat > Jäädytetyt pelinumerot

4 Adimar Neves
6 Eero Vornanen
7 Samuli Vihervirta
26 Nico Salmiosalo
Pelaajat ja valmentajat > Valmentajat ja taustahenkilöt

Puheenjohtaja: Olli Dahl
Päävalmentaja: Sergio Vieira https://www.zerozero.pt
Valmentaja: Jose Miguel Mendes, Ismo Ekman
Joukkueenjohtajat: Pertti Suuronen, Jarmo Anttalainen
Huoltaja: Metin Duman
Huoltaja: Kaj Kesälä
Huoltaja: Marko Eerikäinen
Huoltaja: Miia Suuronen
Fysio: Laura Parkkunen
Videot: Ismo Möykky
Valokuvaus: Seppo Siipola
Entiset päävalmentajat

Diogo Nobre  2012-2017
Joaquim Valinho  2018
Tiago Santos 2019-2021
Marco Santos 2022-2023
Saavutukset ja ennätykset > Saavutukset

Vuoden Grassroots-seura 2015.
Errea Cup 2015 voitto Errea Cup finaali.
Vuoden maalivahti 2017 Kakkonen lohko B, Gerson Lima Kakkosen kausi 2017
Vuoden 2020 Kolmonen Länsi lohko A:n voitto.
Muut joukkueet > Naisten joukkue

Keväällä 2019 seuraan perustettiin naisten edustusjoukkue. Se aloitti pelaamisen Nelosessa, joka on Suomen naisten jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. .
Uuden valmentajan johdolla joukkue voitti lohkonsa ja nousi kaudeksi 2022 Kolmoseen. Kauden 2023 joukkue pelaa Nelosessa
Naisten joukkue vuoden 2021 Nelonen:
Muut joukkueet > Valmentajat ja taustahenkilöt

Päävalmentaja: Jose Miguel Mendes
Valmentaja: Laura Parkkunen
Huoltaja: Kimmo Ahlqvist
Huoltaja:  Marko Eerikäinen
Huoltaja: Miia Suuronen
Joukkueenjohtaja: Pertti Suuronen, Olli Dahl
Muut joukkueet > Peimari Akatemia

Keväällä 2019 seura perusti Peimari Unitedin Akatemian, joka aloitti pelaamisen Kutosessa. Akatemia toimii edustusjoukkueen reservinä sekä mahdollistaa A- ja B- junioreiden pelaamisen aloittamisen aikuisten tasolla.
Peimari Akatemia (Peimari UTD2) voitti Kutosen ja nousi kaudeksi 2020 Viitoseen. Kaudella 2023 pelit jatkuvat Viitosessa.
Tilastot > Sarjasijoitukset miesten edustusjoukkue

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM–PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Kutonen | 3. | 14 | 7 | 3 | 4 | 36–26 | 24 |
| 2013 | Kutonen | 1. | 16 | 16 | 0 | 0 | 80–8 | 48 |
| 2014 | Vitonen | 1. | 22 | 19 | 1 | 2 | 73–16 | 58 |
| 2015 | Nelonen | 1. | 22 | 16 | 2 | 4 | 58–19 | 50 |
| 2016 | Kolmonen | 1. | 22 | 15 | 4 | 3 | 49–20 | 49 |
| 2017 | Kakkonen | 10. | 22 | 5 | 4 | 13 | 26–43 | 19 |
| 2018 | Kolmonen | 6. | 26 | 13 | 4 | 9 | 62-44 | 43 |

| 2019 | Kolmonen | 3. | 26 | 15 | 8 | 3 | 57-23 | 53 |

| 2020 | Kolmonen lohko A | 1. | 12 | 8 | 4 | 0 | 29-11 | 28 |
| 2021 | Kolmonen lohko A | 7. | 17 | 7 | 4 | 5 | 21-16 | 25 |
| 2022 | Kolmonen lohko A | 6. | 22 | 9 | 5 | 8 | 50-44 | 32 |
| 2023 | Kolmonen lohko A | 4. | 22 | 13 | 2 | 7 | 65-38 | 41 |
| 2024 | Kolmonen lohko A | 6. | 18 | 6 | 3 | 9 | 30-39 | 21 |
Tilastot > Sarjasijoitukset naisten edustusjoukkue

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM–PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Nelonen | 6. | 18 | 8 | 0 | 10 | 40–35 | 24 |
| 2020 | Nelonen | 5. | 9 | 4 | 1 | 4 | 30–19 | 13 |
| 2021 | Nelonen | 1. | 13 | 9 | 2 | 3 | 49–15 | 29 |
| 2022 | Kolmonen A+B | 9. | 16 | 2 | 1 | 13 | 13–66 | 7 |
Tilastot > Sarjasijoitukset miesten akatemiajoukkue

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM–PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Kutonen | 1. | 16 | 14 | 0 | 2 | 81–15 | 42 |
| 2020 | Viitonen | 3. | 11 | 6 | 1 | 4 | 22–21 | 19 |
| 2021 | Viitonen A | 9. | 14 | 4 | 3 | 6 | 22–21 | 15 |
| 2022 | Viitonen A | 4. | 18 | 11 | 2 | 5 | 58–30 | 35 |
| 2023 | Viitonen A2 | 7. | 22 | 9 | 3 | 10 | 41–35 | 30 |
| 2024 | Viitonen A2 | 3. | 22 | 12 | 5 | 5 | 71 - 34 | 41 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Virallinen YouTube-kanava
Virallinen Facebook sivu
Sauvon kunta
August Nilsson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten köydenveto. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten köydenveto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | köydenveto |  |
August Nilsson (15. lokakuuta 1872 Trollenäs – 23. toukokuuta 1921 Tukholma) oli ruotsalainen köydenvetäjä ja yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja voitti kultaa köydenvedossa ruotsalaisten ja tanskalaisten muodostaman sekajoukkueen jäsenenä. Yleisurheilussa Nilsson sijoittui seiväshypyssä kahdeksanneksi ja kuulantyönnössä yhdeksänneksi.
Taipaleen rautatieasema

Taipaleen rautatieasema (lyh. Te) on rautatieliikennepaikka Iisalmessa rataosalla Kouvola–Iisalmi. Se toimii junakohtauspaikkana.
Taipale avattiin rataosan valmistuessa 1. heinäkuuta 1902 Peltosalmen alaisena laiturina. Laiturirakennus rakennettiin samana vuonna Bruno Granholmin Platformskjul III -tyypin piirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin vuonna 1941. Sivuraiteet rakennettiin 1920-luvulla.
Taipale muutettiin miehittämättömäksi 26. toukokuuta 1968, ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1970. Tavaraliikenne ja koko liikennepaikka lakkautettiin 3. kesäkuuta 1973. Laiturirakennus siirrettiin muualle 1970-luvulla. Taipale avattiin uudelleen 1970-luvulla junakohtauspaikaksi.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: Kuva Taipaleen laiturirakennuksesta vuodelta 1978
Iranin kansalliskirjasto ja -arkisto

| Iranin kansalliskirjasto ja -arkisto |
| --- | --- |
 Sisäänkäynti Iranin kansalliskirjaston rakennukseen Teheranissa.
Osoite:  Kansalliskirjasto: National Library Blvd., Shahid Haqqani Highway, Tehran 1537614111, Iran  Kansallisarkisto: Mirdamad Blvd, (before Madar Square, at the end of Shahid Behzad Hesari (S. Razan) St.), Teheran
Sijainti:  Teheran, Iran
Koordinaatit:  35.7520°N, 51.4345°E
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iranin kansalliskirjasto ja -arkisto (pers. ‏سازمان اسناد و كتابخانه ملى ايران, Sazman-e Asnad va Ketabkhaneh-ye Melli-ye Iran‎, engl. National Library and Archives of I.R. of Iran, NLAI) on Iranissa toimiva, vuonna 2002 perustettu organisaatio, johon yhdistettiin Iranin kansalliskirjasto (NLI, jonka ensimmäinen oma rakennus valmistui 1937) ja kansallisarkisto (NAI, per. 1970). Iranin kansalliskirjaston ja -arkiston johtajana toimii Seyed Reza Salehi Amiri (tilanne 8/2017).
NLAI toimii keskeisesti kahdessa eri osoitteessa Teheranissa. Näistä kansalliskirjaston (NLI) 97 000 neliömetrin suuruista rakennusta luonnehditaan uudeksi.
Kuvia

Iranin kansalliskirjasto pysäköintialueelta nähtynä.
Näkymä Iranin kansalliskirjaston lukusaliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iranin kansalliskirjasto ja -arkisto Wikimedia Commonsissa
IFLA World Report - Iran (The International Federation of Library Associations and Institutions) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
| n k Teheran |
| --- | --- | --- |
 Teheranin provinssi 
| Liikenne |  Mehrabadin kansainvälinen lentoasema  Imaami Khomeinin kansainvälinen lentoasema  Teheranin metro  |  |
| Nähtävyydet |  Ab-o-Atash  Azadin torni  Borj-e Milad  Chitgarin järvi  Darband  Ferdows-puisto  Golestanin palatsi  Iranin kruununjalokivet  Laleh-puisto  Laskettelukeskus Tochalilla  Masoudie-palatsi  Niavaranin palatsialue Ahmad-Shahi-paviljongi  Teheranin suuri basaari  Tochal-vuori  |  |
| Koulutus |  Amirkabirin teknillinen yliopisto  Iranin kansallinen terveyden tutkimuslaitos  Iranin Pasteur-instituutti  Teheranin yliopisto  |  |
| Kulttuuri |  Iranin kansalliskirjasto ja -arkisto  Iranin kansallismuseo  Teheranin autonäyttely  Teheranin nykytaiteen museo  Teheranin sinfoniaorkesteri  |  |
| Urheilu |  Azadi Stadium  Esteghlal  Persepolis FC  |  |
| Muuta |  Teheranin pörssi  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 2  Kreikka 
Taiteenala:  ULAN 
Muut:  IdRef
Hyvärinen

Hyvärinen on suomalainen sukunimi. Nimi on kahdella suvulla, joista toinen on peräisin Savosta, toinen Laatokan-Karjalasta. Nämä ovat mahdollisesti alkujaan saman suvun haaroja, mutta asiaa ei ole toistaiseksi voitu varmistaa. Oletetaan edelleen, että Laatokan Hyväriset olisivat tulleet Ruotsista Laatokan ranta-alueiden siirryttyä Ruotsin hallintaan.
Vuonna 1935 perustettu Savon Hyväristen sukuseura on maan toiseksi vanhin sukuseura.
Laatokan-Karjalan Hyväriset perustivat oman sukuseuransa vuonna 2008.
Savon Hyväriset julkaisevat sukulehteä Hyväristen sukuviesti. Laatokan-Karjalan Hyväriset julkaisevat sukulehteä Laatokan Hyväristen uutiset.