stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Babur (1956)
Palvelus

Pakistan osti 1956 aluksen, joka modernisoitaisiin ennen luovutusta. Modernisointi oli huomattava, sillä kevyt aseistus standardisoitiin 14 uudella Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunalla, jotka sijoitettiin kolmena kahden tykin Mk 5 ja kahdeksana yhden tykin Mk 7 asennuksena. Alukselle tehtiin uusi komentosilta, joka varustettiin uusilla tutkilla ja elektronisilla ilmaisimilla. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta 1957 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Babur. Nimi oli kunnianosoitus suurmogulien valtakunnan perustajalle Baburille. Modernisointi ylitti Pakistanin hallituksen varaaman 400 000 punnan budjetin. Pakistanin hallitus aikoi aluksi ottaa aluksen pois käytöstä nähden sen turhanpäisenä hienoutena, jotta heidän ei tarvitsisi maksaa suuria summia modernisoinnista, mutta Britannia vaati maksuja maksettavaksi, joita jopa brittien oma Kaukoidän laivasto piti liian suurina ja mahdollisina aiheuttaa poliittista kriisiä Pakistanissa.
Alus myytiin romutettavaksi 1985.
Uuden-Kaledonian kansanäänestys itsenäisyydestä 2021

Uuden-Kaledonian itsenäistymisäänestys 2021 on osa kolmen kansanäänestyksen sarjaa, joissa selvitetään Uuden-Kaledonian alueen halua itsenäistyä Ranskasta. Kolmen erillisen äänestyksen järjestämisestä sovittiin vuonna 1998 ns. Nouméan sopimuksessa. Kolmas äänestys järjestettiin 12. joulukuuta.
Taustat

Ensimmäinen äänestys järjestettiin vuonna 2018. Siinä itsenäisyyttä vastaan äänesti 56,67% väestöstä. Toinen äänestys järjestettiin 6. syyskuuta 2020. Alkujaan kolmas äänestys oli tarkoitus pitää vuonna 2022.
Ranskan Uuden-Kaledonian komissaari Patrice Faure ilmoitti, että kansanäänestys järjestetään 12. joulukuuta koronatilanteesta huolimatta. Marraskuun puoleen väliin mennessä Uudella-Kaledonialla oli kuollut virukseen hieman yli 270 ihmistä, jonka vuoksi itsenäisyyttä kannattava leiri vaati äänestyksen siirtämistä vuoteen 2022 vedoten suruaikaan. Kun päivämäärä 12. joulukuuta 2021 lyötiin lukkoon, itsenäisyyden kannattajat sanoivat, etteivät aio kunnioittaa kansanäänestyksen tulosta.
Tulokset

|  | Ääniä | Osuus (%) |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 2 747 | 3,5 |
| Ei | 75 720 | 96,5 |
Hyväksyttyjä ääniä: 78 467
Hylättyjä/ tyhjiä ääniä: 2 418
Rekisteröityneitä äänestäjiä: 184 364
Lähde:
Presidentti Emmanuel Macron kertoi iloinneensa tuloksesta ja sanoi, että "tänään Ranska on kauniimpi, koska Uusi-Kaledonia on päättänyt jäädä osaksi sitä". Tämän jälkeen hän ilmoitti, että Ranskan hallinto aloittaa reformin, jolla on tarkoitus lisätä Uuden-Kaledonian autonomiaa. Vastaavanlainen uudistus on aikaisemmin tehty mm. Ranskan Polynesialla.
Galleria

Äänestysaktiivisuus kunnittain
Käytössä ollut äänestyslipuke
Moshtagh Yaghoubi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. marraskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Kabul, Afganistan
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Paino: 84 kg
Seura
Seura: Attack Energy
Pelinumero: 16
Junioriseurat
2007: HaPa
2008: MP
2009: HJK
2010: PK-35
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 | Honka | 52 | (4) |
| 2011–2012 | → Pallohonka | 22 | (2) |
| 2014 | Spartaks Jūrmala | 6 | (1) |
| 2014 | → Dynamo Moskova (laina) | 0 | (0) |
| 2015 | RoPS | 30 | (4) |
| 2016 | Spartaks Jūrmala | 6 | (0) |
| 2016 | → Šahtjor Karaganda (laina) | 11 | (0) |
| 2017–2018 | HJK | 38 | (4) |
| 2019 | SJK | 15 | (1) |
| 2020–2021 | HIFK | 40 | (4) |
| 2022 | AC Oulu | 6 | (0) |
| 2022 | → SJK (laina) | 4 | (0) |
| 2023 | PK-35 | 10 | (0) |
| 2024 | Kingston City | - | (-) |
| 2024– | Attack Energy | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2009 | Suomi U15 | 4 | (0) |
| 2013 | Suomi U19 | 1 | (0) |
| 2013–2014 | Suomi U20 | 5 | (1) |
| 2013 | Suomi U21 | 20 | (6) |
| 2017–2018 | Suomi | 7 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. kesäkuuta 2018.
Moshtagh ”Mosa” Hossein Yaghoubi (s. 8. marraskuuta 1994 Kabul, Afganistan) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Afganistanin pääsarjaseura Attack Energyssä.
Ura > Seurajoukkueura

Hazaraperheeseen Kabulissa syntynyt Yaghoubi joutui pakenemaan viisivuotiaana perheensä kanssa Iraniin kun hänen kauppiaana työskennellyt isänsä Gholam Sakhi murhattiin kotipihalle Talibanin valtakaudella. Iranissa Yaghoubi pelasi jalkapalloa Teheranin kaduilla serkkujensa kanssa, mutta aloitti joukkueessa vasta tultuaan pakolaisena Suomeen vuonna 2006. Junioritasolla Yaghoubi edusti Haukivuoren Palloa, Mikkelin Palloilijoita, Helsingin Jalkapalloklubia ja Pallokerho-35:a ennen kuin hän vuonna 2011 siirtyi FC Hongan organisaatioon. Hongassa Yaghoubi ehti kolmen kauden aikana saavuttaa Suomen Cupin voiton 2012 ja Veikkausliigan hopeaa 2013.
Talvella 2014 Yaghoubi kävi Dynamo Moskovan testileirillä, jonne hänen spekuloitiinkin siirtyvän, mutta Yaghoubi teki kuitenkin sopimuksen latvialaiseen Spartaks Jūrmalaan. Helmikuun lopussa Yaghoubi siirtyi Spartaks Jūrmalasta lainalle Dynamo Moskovaan loppukauden ajaksi. Hongan mukaan siirto Latviaan tapahtui, jotta Yaghoubista voitaisiin maksaa pienempi kasvattajarahakorvaus.
Hän pelasi myös viisi futsal-ottelua kaudella 2015–2016 Someron Voimassa.
Yaghoubi allekirjoitti tammikuussa 2016 ammattilaissopimuksen ja siirtyi ulkomaille pelaamaan jalkapalloa. Maaliskuussa 2016 hän palasi Spartaks Jūrmalaan, mutta vielä maaliskuun aikana hänet lainattiin Šahtjor Karagandaan. Marraskuussa 2016 hän teki kahden vuoden sopimuksen Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. HJK ja Yaghoubi purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä 16. lokakuuta 2018.
Kaudella 2019 Yaghoubi pelasi Veikkausliigaa SJK:ssa. Sopimus kuitenkin purettiin ennen kauden päätöstä. Pelaamissaan 18 ottelussa Yaghoubi onnistui maalinteossa vain yhden kerran.
Seuraavan kahden kauden (2020–2021) ajan Yaghoubi pelasi HIFK:n riveissä ennen siirtoaan AC Ouluun kaudeksi 2022. Yaghoubi siirtyi loppukaudeksi 2022 lainalle SJK:on omasta pyynnöstään. Siirron taustalla olivat Yaghoubin ja AC Oulun päävalmentaja Ricardo Duarten tulehtuneet välit. Kauden päätteeksi AC Oulu ja Yaghoubi purkivat sopimuksensa.
Kesäkuun alussa 2023 Yaghobi allekirjoitti loppukauden 2023 kattavan sopimuksen Kakkosen PK-35:n kanssa. Syksyn 2024 Yaghoubi pelasi australialaisessa Kingston Cityssä. Joulukuun alussa 2024 Yaghoubi siirtyi Afganistanin hallitsevan mestarin Attack Energyn riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Yaghoubi on saanut Suomen kansalaisuuden ja hän on edustanut Suomen juniorimaajoukkueita ja B-maajoukkuetta. Yaghoubi valittiin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen otteluun Valko-Venäjää vastaan 8. kesäkuuta 2013. Myöhemmin hänet nimettiin myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Yaghoubi oli mukana myös Suomen B-maajoukkueessa Meksikoa vastaan.
Koska Yaghoubilla on myös Afganistanin kansalaisuus, hän olisi voinut pelata myös Afganistanistanin maajoukkueessa. Hän teki kuitenkin debyyttinsä Suomen  A-maajoukkuessa 24. maaliskuuta 2017 Turkkia vastaan.
Tilastot

Päivitetty 26. lokakuuta 2023.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Honka |  Veikkausliiga | 1 | 0 |
| 2011 | Pallohonka |  Kakkonen | 20 | 2 |
| 2012 | Honka |  Veikkausliiga | 27 | 1 |
| 2012 | Pallohonka |  Kakkonen | 2 | 0 |
| 2013 | Honka |  Veikkausliiga | 24 | 3 |
| 2014 | Spartaks Jūrmala |  Virslīga | 6 | 1 |
| 2013–2014 | Dynamo Moskova |  Venäjän liiga | 0 | 0 |
| 2015 | RoPS |  Veikkausliiga | 30 | 4 |
| 2016 | Spartaks Jūrmala |  Virslīga | 6 | 0 |
| 2016 | Šahtjor Karaganda |  Valioliiga | 11 | 0 |
| 2017–2018 | HJK |  Veikkausliiga | 38 | 4 |
| 2019 | SJK |  Veikkausliiga | 15 | 1 |
| 2020 | HIFK |  Veikkausliiga | 17 | 1 |
| 2021 | HIFK |  Veikkausliiga | 23 | 3 |
| 2022 | AC Oulu |  Veikkausliiga | 6 | 0 |
| 2022 | SJK |  Veikkausliiga | 8 | 0 |
| 2023 | PK-35 |  Kakkonen | 10 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 244 | 20 |
Aiheesta muualla

Moshtagh Yaghoubi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Lahden Tenniskerho

| Lahden Tenniskerho ry>  |
| --- | --- |

Perustettu:  7.3 1963
Paikkakunta:  Lahti
Lajit:  Tennis
Jäseniä:  207
Puheenjohtaja:  Anna Degerman
Mestaruudet:  180 henkilökohtaista Suomen mestaruutta
Kotisivu:  https://www.lahdentenniskerho.fi/
Lahden Tenniskerho on vuonna 1963 perustettu lahtelainen tennisseura. Seurassa on yli 200 jäsentä vuonna 2025. Seuran lyhenteenä toimii LT.
Historia

Toiminta alkoi heti perustamiskokouksen jälkeen 7.3.1963 ja 29.3.1963 seura merkittiin yhdistysrekisteriin. Jäseniä oli siinä vaiheessa 103, joka kasvoi vuoden loppuun mennessä 244 jäseneen. Aloituksen jälkeen seuran jäsenmäärä tasaantui noin sataan jäseneen, kunnes vuonna 2022 seuran jäsenmäärä ylitti uudestaan 200 jäsenen rajan.
Tennistä opetettiin niin Kisapuistossa, kuin myöhemmin muillakin kaupungin kentillä Tonttilassa, Jalkarannassa ja Mukkulassa. Useiden lasten ensikosketus tennikseen on tullut LT:n kesäkuun tennisleiriltä, joita on pidetty heti ensimmäisesta vuodesta alkaen.
60-luvulta lähtien LT on järjestänyt myös aikuisten aloittelijakursseja. Talvisin tennistunteja pidettiin Urheilutalolla sekä lahtelaisten koulujen liikuntasaleissa ja myöhemmin Kisapuistossa.
Kisamenestys

Seuran pelaajat ovat voittaneet yhteensä 180 henkilökohtaista Suomen mestaruutta. Seura on voittanut myös useita joukkuemuotoisia Suomen mestaruuksia. Wimbledonin turnaukseen LT:n pelaajat Hilkka Hannula ja Tarja Koho ovat päässeet. Seuran menestyneimmän pelaajan, Anne Aallosen, WTA-ranking oli parhaimmillaan 179.
Vuosi 1983 oli seuran historian kilpailumenestyksellisesti paras kausi. Naisten SM-liigassa murrettiin ensimmäisen kerran pääkaupunkilaisvoittojen sarja. Tarja Koho ja Anne Aallonen voittivat ratkaisevassa, viimeisessä ottelussa HVS:n naiset ja saavuttivat seuralle SM-kultaa. Tyttöjen vastaava mestaruus sisäkaudella tuli joukkueella Anne Aallonen, Raija Hassinen ja Riikka Murtamo. Tytöt voittivat myös ulkopelikauden SM-liigamestaruuden. Koko vuoden aikana seura voitti yhteensä 20 SM-kultaa, joita eniten keräsi Anne Aallonen (8 kpl).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | 1981 | 1982 | 1984 | 1985 | 1986 | 1986 sisäkausi | 1988 sisäkausi |
| Tarja Koho | Tarja Koho | Tarja Koho | Anne Aallonen | Tarja Koho | Anne Aallonen | Anne Aallonen | Anne Aallonen |
Puheenjohtajat ja Tennisliiton tunnustukset

| 1963-1967 | 1968 | 1969-1972 | 1973--1977 | 1978-1981 | 1982-2003 | 2004-2021 | 2022- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tauno Lautamatti | Elli Ahoinniemi | Elna Halle | Kauko Saario | Pertti Eversti | Aarno Murtamo | Jari Lautaniemi | Anna Degerman |
| Kultainen ansiomerkki | Hopeinen ansiomerkki | Pronssinen ansiomerkki | Kultainen pallo | Vuoden seuratoimija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tuulikki Kukkola 1985 | Tuulikki Kukkola 1968 | Anne Aallonen 1991 | Tuulikki Kukkola 1999 | Anna Degerman 2022 |
|  | Elna Halle 1968 | Veijo Jankkila 1998 |  |  |
|  | Aarno Murtamo 2003 |  |  |  |
|  | Veijo Jankkila 2011 |  |  |  |
|  | Jari Lautaniemi 2011 |  |  |  |
Windows 11

Windows 11 on Microsoftin Windows-perheeseen kuuluva käyttöjärjestelmä, joka julkistettiin 5. lokakuuta 2021. Windows 11 on Windows 10:n seuraaja, johon päivittäminen on ilmaista kaikille Windows 10:n käyttäjille.
Ominaisuudet

Windows 11:n käyttöliittymämuutokset perustuvat Microsoftin aiempaan peruttuun Windows 10X -projektiin. Näihin muutoksiin kuuluu muun muassa käynnistysvalikon muutoksia ja uusia kuvakkeita vanhojen tilalle.
Windows 11 sisältää tuen Android-sovelluksille, jotka ladataan uudistetun Microsoft Storen kautta.
Microsoft ilmoitti kuitenkin maaliskuussa 2024 peruuttavansa tuen Android-ohjelmille vuoden siirtymäajalla.
Tehtäväpalkki on päivitetty toimimaan paremmin kosketusnäytöillä sekä hiirellä, ja sille on annettu uudeksi nimeksi Dock, kuten MacOS:ssä.
Microsoft Teams on integroitu osaksi Windows 11:ta, ja Microsoft Store uudistuu sekä sen sisältöä valvotaan tarkemmin.
Vähimmäislaitevaatimukset

Windows 11 vaatii suhteellisesti huomattavasti uudemman tietokoneen kuin edeltävät Windows-käyttöjärjestelmät. Kesäkuun 2021 esiversiossa tuettuja ovat ainoastaan Intel Coren kahdeksannen sukupolven (Coffee Lake, Whiskey Lake) suorittimet ja myöhemmät, AMD Zen+ -suorittimet ja myöhemmät sekä Qualcomm Snapdragon 850 ja myöhemmät.
Nämä suorittimet ovat noin vuosilta 2017 ja 2018. Vuonna 2015 julkaistu Windows 10 vaati suorittimelta vain NX-, PAE- ja SSE2-tuen, jotka löytyvät Intelin vuoden 2004 Pentium 4 "Prescott"-mallista tai syksyllä 2003 julkaistusta AMD Athlon 64 3200+ -suorittimista.
PIRG arvioi että 400 miljoonaa  tai 40 % Windows 10 PC-tietokoneista ei voi päivittää Windows 11:n käyttöön ja ne päätyvät vuonna 2025 SER-jätteeksi.
Vähimmäislaitevaatimukset > Vähimmäislaitevaatimukset

Suoritin:
64-bittinen suoritin (x86-64)
1.0 GHz
2 ydintä
Keskusmuisti (RAM):
4 gigatavua
Näytönohjain:
DirectX 12
WDDM 2.x
Näyttö:
720p
9 tuumaa
Tallennustila:
64 Gt
Järjestelmä:
UEFI, Secure Boot -tuki
Trusted Platform Moduuli (TPM) 2.0
Laitteisto ja verkko
Internet-yhteys
Muuta
Microsoft-tili
Listan lähde  ellei toisin mainita.
Mainokset

Microsoft lisäsi marraskuussa 2022 Windows 11:n Start-menuun mainoksia tuotteistaan. Toukokuussa 2023 myös Settings-valikkoon on lisätty mainos Microsoft 365 -kuukausitilauksesta.
Päivitysversiot

| Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Versio | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Versio | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Koodinimi | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Myyntinimi | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Julkaisupäivä | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Julkaisupäivä | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Tuen päättymispäivämäärä (Home, Pro, SE, Pro Education, Pro for Workstations) | Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio > Tuen päättymispäivämäärä  (Education, Enterprise, IoT Enterprise) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vanhempi versio, yhä tuettu:   | 21H2 | Sun Valley 1 | — | 4. lokakuuta | 2021 | 10. lokakuuta 2023 | 8. lokakuuta 2024 |
| Vanhempi versio, yhä tuettu:   | 22H2 | Sun Valley 2 | 2022 Update | 20. syyskuuta | 2022 | 8. lokakuuta 2024 | 14. lokakuuta 2025 |
| Nykyinen versio:   | 23H2 | Sun Valley 3 | 2023 Update | 31. lokakuuta | 2023 | 11. marraskuuta 2025 | 10. marraskuuta 2026 |
|  | 24H2 |  | 2024 Update | H2 2024 | 2024 | 24 kuukautta | 36 kuukautta |
Kritiikki

Kolme kuukautta käyttöjärjestelmän julkaisun jälkeen arvioitiin, että noin 0,21 % käyttäjistä oli päivittänyt Windows 10:sta uudempaan versioon. Käyttöjärjestelmän julkaisua pidettiin selvänä epäonnistumisena. Hitaan omaksumisen arvioitiin johtuvan laitevaatimuksista, kuten Trusted Platform Module (TPM 2.0) -vaatimuksesta, joka rajaa vuotta 2018 vanhemmat tietokoneet päivityksen ulkopuolelle, sekä käyttöliittymän heikennyksistä ja ohjelmointivirheistä.
Marraskuussa 2022, eli vähän yli vuoden uuden käyttöjärjestelmän julkaisusta, verkkosivustoja mittaavan Statcounterin mukaan  16 % internetissä käytetyistä PC-yhteensopivista tietokoneista on päivitetty Windows 11:een.
Vuoden 2023 lopussa markkinaosuudet olivat Statcounterin mukaan 23,61 % Windows 11 ja 71,64 % Windows 10. Jotkin analyytikot, kuten yritys-PC:itä seuraava Lansweeper määritti Windows 11:n markkinaosuuden olevan vain 8,35 prosenttia.
The Registerin kirjoittaa että Microsoft kumppaneineen mahdollisesti yritti pakottaa käyttäjät päivittämään tietokoneensa, mikä epäonnistui ja suurin osa jäi Windows 10:n käyttäjiksi.
Microsoft ilmoittaa, että käyttöjärjestelmän vähimmäisvaatimus RAM-keskusmuistille on neljä gigatavua. Käyttöjärjestelmä kuitenkin käyttää normaalikäytössä suunnilleen tämän määrän, ja käyttäjät eivät voi pelata tai käsitellä multimediaa sujuvasti vain neljällä gigatavulla. Verkkoselaimessa ei pysty pitämään auki edes välttämättä muutamaa verkkoselaimen välilehteä enempää. Windows 11 vaatii myös Trusted Platform Module (TPM) 2.0 -yhteensopivan suorittimen. Laitekannan uusiutumistrendistä päätellen vasta vuonna 2026 maailman koko PC-laitekanta täyttää Windows 11:n asentamisen vaatimukset. Jo vuonna 2021 tätä TPM 2.0 -vaatimusta lehdistö arveli käyttöjärjestelmän yleistymisen rajoitteeksi.
Windows 11:een ei voi päivittää Windows 8.1- ja Windows 7 -versioista suoraan. Vain tietokoneelle asennetusta Windows 10 -versiosta voi siirtyä Windows 11:een.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Esittelyssä Windows 11
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Windows 10 | Windows-versiot | Seuraaja: (nykyinen) |
| n k Microsoft Windows |
| --- | --- |
MS-DOS-pohjaiset:  1.0  2.0  3.x  95  98  Me 
NT-pohjaiset:  3.1  3.5  3.51  4.0  2000  XP  Server 2003  FLP  Vista  Server 2008  7  8  RT  Server 2012  8.1  10  Server 2016  10 S  Server 2019  11  Server 2022 
CE-pohjaiset:  2.0  3.0  4.0  5.0  6.0  Mobile  WP
Jussi Markkanen

| Jussi Markkanen |
| --- | --- |
 Jussi Markkanen EV Zugin paidassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1975 (ikä 49) Imatra, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Juicy, Volvolähde?
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2018
Aik. seurat:  SaiPa (SML) Ketterä (I-divisioona) Tappara (SML) Edmonton Oilers (NHL) New York Rangers (NHL) Lada Toljatti KHL) Jokerit (SML) TsSKA Moskova (KHL) EV Zug (National League)
NHL-varaus:  133. varaus, 2001 Edmonton Oilers
Jussi Aleksi Markkanen (s. 8. toukokuuta 1975 Imatra, Suomi) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka lopetti ammattilaisuransa kevään 2018 aikana. Hän pelasi useissa Euroopan jääkiekkoliigoissa. sekä NHL:ssä, jonne hänet varasi Edmonton Oilers viidennellä varauskierroksella vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Hän oli SaiPan osaomistaja ja entinen toimitusjohtaja.
Pelaajaura

Ennen NHL:ään siirtymistään vuonna 2001, Markkanen pelasi SM-liigaa Tapparassa (vuosina 1995–1996 ja 2000–2001) ja SaiPassa (1996–2000). Markkanen on nykyisin yksi SaiPan liigajoukkueen omistajista ja omisti vuonna 2018 organisaatiosta 19,06 %. Hän on toiminut myös seuran toimitusjohtajana vuoden 2018 toukokuusta lähtien.
Markkanen pelasi suurimman osan NHL-urastaan Edmonton Oilersin joukkueessa. Kauden 2003–2004 hän aloitti New York Rangersissa, mutta palasi jo saman kauden lopulla Edmontoniin. NHL:n työsulun 2004–2005 aikana Markkanen edusti Venäjän Superliigassa Lada Toljattin joukkuetta, jossa hän saavutti 31 voittoa, 9 tasapeliä sekä 9 tappiota. Työsulun päätyttyä Markkanen palasi jälleen Edmontoniin, jossa hän pääsi kauden päätteeksi pelaamaan Stanley Cupin finaaleita Carolina Hurricanesia vastaan Oilersin ykkösmaalivahdin, Dwayne Rolosonin loukkaannuttua. Hän keräsi laajalti arvostusta hyvien otteidensa ansiosta ja pelasi muun muassa yhden nollapelin, mutta Oilers joutui lopulta taipumaan Hurricanesin edessä ja Stanley Cup matkasi Carolinaan.
Kaudelle 2007–2008 Markkanen päätti palata Suomeen ja liittyi Jokereiden vahvuuteen. Seura tiedotti 30. heinäkuuta 2007 pidetyssä lehdistötilaisuudessa Markkasen liittymisestä joukkueeseen. Markkanen ilmoitti toukokuussa 2008 siirtyvänsä TsSKA Moskovan joukkueeseen kaksivuotisella sopimuksella. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Sveitsin liigan EV Zugiin.
Toukokuussa 2013 julkistettiin Markkasen palaavan neljän Zugissa pelatun kauden jälkeen kaksivuotisella sopimuksella SaiPaan. Hän oli pelannut SaiPassa edellisen kerran keväällä 2000.
Kauden 2013–2014 päätösgaalassa julkistettiin Jussi Markkasen valinta SM-liigan vuoden maalivahdiksi. Hänet valittiin myös SM-liigan tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2016 Markkanen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Helmikuussa 2017 Markkanen siirtyi loppukauden mittaiselle lainalle sveitsiläiseen EV Zugiin. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi sopimuksensa mukaisesti SaiPaan.
Suomen maajoukkuetta Markkanen edusti Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sekä maailmanmestaruuskisoissa 2002 ja 2004.
Urheilu-uran jälkeen

Markkanen toimi vuosina 2018-2023 SaiPan toimitusjohtajana. Toukokuu 2023 alussa hän siirtyi seuran urheilujohtajaksi, aiemmin urheilujohtajan tehtävää hoitaneen Jani Valkeapään vastaavasti aloittaessa seuran toimitusjohtajana. Toukokuun lopulla 2023 uutisoitiin Markkasen aloittavan Liigan urheilujohtajana vuoden 2023 elokuussa.
Markkanen oli SaiPan osaomistaja elokuuhun 2024 asti, jolloin koko Liiga-Saipa oy:n omistus vaihtui.
Yksityiselämä

Syyskuun 22. päivänä 2008 Markkasen nelivuotias poika kuoli pudottuaan Markkasten kerrostaloasunnon ikkunasta alas Moskovassa. Markkanen on naimisissa Sanna Markkasen kanssa ja heillä oli kolme lasta, joista keskimmäinen kuoli. Maaliskuussa 2020 aviopari jätti erohakemuksen Etelä-Karjalan käräjäoikeuteen.
Aiheesta muualla

Jussi Markkanen nhlfinns.com:ssa
Markkanen CBS:n sivustolla
Jussi Markkanen Eurohockey.com. (englanniksi)
Jussi Markkanen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Antti Raanta | Urpo Ylönen -palkinnon voittaja 2014 | Seuraaja: Juha Metsola |
SaiPa – SM-liiga
2 Mařík |
6 Airola |
7 Niinisaari |
10 Kivenmäki |
11 Karvinen |
12 Strömberg |
13 Pysyk |
18 Heikkilä |
19 Tiihonen |
21 Appelgren (A) |
22 Aho |
23 V. Petman (C) |
28 Niemelä |
30 Piiroinen |
33 Vuorinen |
34 Hutchinson |
38 Žemlička |
39 Lindberg |
44 Kousa (A) |
46 Kiukas |
50 Salminen |
51 Kalapudas |
55 Trejbal |
57 Hokkanen |
59 Granholm |
62 Tauslahti |
63 M. Petman |
70 Naukkarinen |
71 Siikonen (A) |
80 Hiltunen |
81 Klintrup |
82 Nikkanen |
91 Loukkojärvi |
93 Laakso |
-- Chapuis

Valmentajat Helminen – Hietaniemi – Immonen – Ore – Ropo – Mäkinen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2002
3 Nummelin |
4 Timonen (A) |
6 Koivisto |
8 Ojanen |
9 Lydman |
10 Hagman |
12 Jokinen |
13 Karalahti |
14 Helminen (C) |
17 Kallio |
19 Norrena |
20 Miettinen |
27 Lind |
29 Pärssinen |
30 Markkanen |
31 Lehtonen |
32 Rintanen |
36 Tuulola |
39 Kapanen |
39 Viitakoski |
41 Aalto |
44 Niinimaa (A) |
56 Pirjetä |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2004
3 Nummelin (A) |
5 Salo |
7 Niemi |
9 Hagman |
10 Karalahti |
12 Jokinen (A) |
15 Virta |
16 Peltonen (C) |
20 Pirjetä |
21 Mäntylä |
23 Viuhkola |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Söderholm |
27 Pärssinen |
30 Norrena |
31 Markkanen |
32 Rintanen |
35 Noronen |
37 Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
61 Pirnes |
71 Kallio |
Valmentaja Raimo Summanen
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2002
4 Timonen |
5 Salo |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne |
10 Nieminen |
12 Jokinen |
14 Helminen |
16 Hagman |
17 Kallio |
21 Lumme |
22 Eloranta |
24 Kapanen |
26 Lehtinen |
27 Numminen |
30 Nurminen |
31 Markkanen |
35 Hurme |
36 Ylönen |
37 Ruutu |
41 Aalto |
42 Lind |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle