stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virolainen kansanrunous
Historia

Jo varhaisina aikoina itämerensuomalaiseen runouteen näyttää tulleen vaikutteita toisaalta balttilaiselta ja slaavilaiselta ja toisaalta germaaniselta ja skandinaaviselta taholta. Nämä piirteet esiintyvät myös suomalaisessa kansanrunoudessa. Myöhemmin virolaiseen kansanrunouteen on tullut vaikutteita maata hallinneilta saksalaisilta sekä eteläisiltä balttinaapureilta. Kertovien ainesten ohella itämerensuomalaiseen kansanrunouteen kuului mahdollisesti jo rautakaudella lyyrillistä runoutta, sananlasku- ja loitsurunoutta.
Ensimmäinen kirjallinen maininta virolaisesta kansanrunoudesta on 1100-luvulta, jolloin tanskalainen historioitsija Saxo Grammaticus mainitsee virolaisten soturien laulaneen taistelua odotellessa. Vanhimpia muistiin kirjattuja kansanrunona ovat Jacob Staël von Holsteinin 1660-luvulla pohjois-Virosta keräämät maaorjarunot. Eräs tunnettu virolainen kansanlaulu puolestaan on päätynyt loitsuna vuoden 1680 Pärnun noitakäräjien pöytäkirjoihin.
Maaorjuuden lakkauttamisen Venäjän keisari Aleksanteri I:n määräyksestä vuonna 1816 on sanottu muodostuneen virolaisen kansanrunouden kuoliniskuksi. Maaorjuuden aikana kansanrunous oli ollut virolaisille tärkeä tuki, ja sen loputtua eurooppalainen kulttuuri alkoi vallata Virossa alaa. Hieman myöhemmin alettiin määrätietoisemmin kerätä kuihtumassa olevaa kansanrunoutta. Viron kansalliseepos Kalevipoeg sai alkunsa, kun Suomessa tyttärensä luona vieraillut Viron-ystävä Georg Julius von Schultz esitteli Kalevalan ensimmäisen painoksen Viron oppineiden seuran eli Gelehrte Estnische Gesellschaftin kokouksessa, jossa siitä innostuttiin ja ryhdyttiin suunnittelemaan Kalevipoegaa. Kansanrunouden kokoamisen aloitti Friedrich Robert Faehlmann, jolta työ jäi kesken. Hänen kuolemansa jälkeen sitä jatkoi Kreutzwald, joka kokosi lisää aineistoa ja tutustui muun muassa Kalevalan saksankieliseen käännökseen. Tämän seurauksena Kalevipoegaan on kulkeutunut myös virolaisessa kansanrunoudessa esiintymättömiä aiheita ja henkilöitä; esimerkiksi Vanemuine on pseudomytologinen mukaelma suomalaisen kansanperinteen Väinämöisestä. Loppujen lopuksi Kalevipoeg kehittyi pikemminkin tekijän omaksi runoelmaksi kuin aitoon kansanrunouteen perustuvaksi eepokseksi.
Eesti Kirjameeste Selts aloitti kansanrunojen keräämisen vuonna 1872, osin Kalevipoeg-teoksen innoittamana. Vuonna 1888 julkaistiin yleinen keruukehotus ja 1 400 vapaaehtoista kerääjää kävi lähes jokaisessa virolaisasumuksessa. Vuonna 1920 Tarton yliopistoon perustettiin Viron ja vertailevan kansanrunouden professorin virka. Viron kansanrunousarkisto perustettiin samaiseen kaupunkiin seitsemän vuotta myöhemmin. Vuonna 1940 Viron kansanrunousarkistosta tuli Kreutzwaldin kirjallisuusmuseon yksi osasto.
Erot ja yhtäläisyydet suomalaiseen kansanrunouteen

Selvimpiä erottavia tekijöitä ovat lukuisat virolaisen kansanrunouden maaorjuudesta kertovat runot, jotka suomalaisilta puuttuvat. Myös eeppinen sankarirunous puuttuu lähes täysin. Syy tähän on luultavasti maaorjuus, joka esti miehiä lähtemästä seikkailuretkille, joilla suomalaiset runot syntyivät. Virolainen kansanrunous onkin pääasiassa naisten luomaa ja laulamaa, samoin kuin Inkerissä ja Vanhassa Suomessa, jossa maaorjuus lakkautettiin vasta vuonna 1861. Ei kuitenkaan tiedetä, millaista virolainen kansanrunous on ollut ennen saksalaisvalloitusta ja maaorjuuden aikaa. Esimerkiksi Osmi haigus ('Osmin sairaus') -runon on arveltu olevan jäänne kadonneesta sankariepiikasta
Virolaisen kansanrunouden vanhimmat kerrostumat koostuvat ikivanhoista, myös suomalaisten tuntemista myyteistä. Näihin kuuluu Maailman synty, jossa sinilintu ("sinilind", "sinikirja linnukene") lentää merellä etsien pesäpaikkaa. Se löytää mättään ja munii siihen yhden tai kolme munaa, joista syntyy maa ja taivas. Myös Inkerissä tunnetaan runo, jossa "sinisiipi linnukkainen" lentää kolmen metsän, kolmen pellon ja kolmen järven yli, minkä jälkeen se kutsuu poikia sotaan tai kaataa laivan. Runo on todennäköisesti virolaisperäinen ja inkeriläisten kopioima. Ikivanha on myös runo isosta tammesta, jossa tammi jakaa taivaan.
Runojen alkuperä

Suomalaisella kansanrunoudella on huomattavia yhtäläisyyksiä virolaiseen, ja runojen alkuperäistä levinneisyysaluetta on pohdittu paljon. Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot uskoi runojen alkuperän olevan Karjalassa, mutta Matti Kuusen mukaan runot ovat kotoisin pikemminkin läntisestä -Suomesta ja Viron rannikoilta. Joidenkin teorioiden mukaan itämerensuomalaisten kansojen alkukoti olisi Baltiassa, jossa myös runomitta olisi kehittynyt. Useimmat yksittäisistä runoista ovat toki syntyneet myöhemmin. Etelä- ja kaakkois-Virossa käytetyn alkukantaisemman ja vapaamuotoisemman runomitan on esitetty olevan peräisin jopa kalevalamittaa edeltävältä ajalta. Kulttuuriset vaikutteet ovat usein levinneet etelästä pohjoiseen, ja kalevalamitan on arveltu kehittyneen vähitellen etelävirolaisesta runomitasta ennen ajanlaskun alkua.
Aiheesta muualla

Virolaisen kansanrunouden hakutietokanta
Veke

| Veke |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Rakkaudesta kotiin
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1993
Perustaja:  Veijo Ranua
Toimitusjohtaja:  Markus Ranua
Puheenjohtaja:  Johan Wentzel
Kotipaikka:  Ranua
Toimiala:  sisustus- ja huonekalukauppa
Tuotteet:  huonekalut, puutarhakalusteet, matot, valaisimet, sisustustuotteet, sängyt, tekstiilit
Liikevaihto:  31,4 milj. (2022)
Henkilöstö:  150
Kotisivu:  https://www.veke.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Veke (ent. Veken kaluste) on huonekalujen ja sisustustuotteiden vähittäiskauppa, joka on perustettu Ranualla vuonna 1993. Vekellä on verkkokauppa ja viisi kivijalkamyymälää, jotka sijaitsevat Oulussa, Rovaniemellä, Tampereella, Vantaalla ja Raisiossa. Veken 7000 tuotteen verkkokaupan valikoima sisältää kotimaisia ja kansainvälisiä sisustustuotteita ja huonekaluja. Yhtiö valmistaa myös omia mäntyhuonekaluja osaomistamallaan ASWoodin tehtaalla Ranualla . Veken liiketoiminnalle on myönnetty avainlipputunnus.
Historia > 1995:

Lokakuussa 1995 Ranualle avattiin ensimmäinen Veken kalusteen myymälä.
Marraskuussa 1995 Veken kaluste laajeni, ja toinen myymälä avattiin Posiolle.
Historia > 1996:

Ranuan myymälä muutti ensimmäiseen omaan kiinteistöön.
Historia > 2000:

Lokakuussa 2000 Veken kaluste avasi kolmannen myymälänsä Rovaniemelle.
Historia > 2009:

Veken kalusteen ensimmäinen verkkosivusto aukesi. Verkosta ei voinut vielä ostaa, vaan sivustolla oli käytössä aluksi pelkkä tarjouspyyntö-ominaisuus.
Historia > 2015:

Posion myymälä suljetaan
Historia > 2017:

Veken kaluste muutti nimensä Vekeksi, ja uusi Ranuan logistiikkakeskus otettiin käyttöön. Verkkokauppa on kasvanut voimakkaasti.
Historia > 2018:

Veke laajensi myymäläverkostoaan avaamalla uuden myymälän Ouluun.
Historia > 2019:

Ranuan keskusvarastoa laajennetaan. Lahteen avattiin toinen keskusvarasto 2019
Historia > 2020:

Veke avasi uuden myymälän Vantaalle.
Historia > 2021:

Veke osti osuuden ranualaisesta mäntyliimalevytehtaasta ASWoodista ja käynnisti omien mäntyhuonekalumalliston suunnittelun. .
Historia > 2022:

Maaliskuussa 2022 Veke avasi uuden myymälän Tampereen Lielahteen.
Vauhtia kasvuun haettiin laajentamalla omistuspohjaa: kotimainen pääomasijoittaja Sentica tuli Veken pääomistajaksi.
Ensimmäiset oman malliston mäntyhuonehuonekalut tulivat myyntin kesällä 2022 ja esiteltiin suurelle yleisölle Habitaressa. Erityisesti sisustajan DIY-ideasta alkunsa saanut Taimi-tuotesarja saa paljon huomiota.
Veken liiketoiminnalle myönnetään avainlipputunnus avainlipputunnus.
Historia > 2023:

Toukokuussa 2023 Veke avasi uuden myymälän Raision Itäniityntielle. Uusi myymälä on yhtiön viides myymälä ja ensimmäinen Turun alueella.
Katanpää

Katanpään vesitorni
Katanpään linnake on Kustavin ulkosaaristoon Lypyrtin saaren Katanpään niemeen ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917 rakennettu linnake, joka muodosti Pietari Suuren merilinnoitusketjun pohjoisimman osan. Lypyrtin saarella sijaitsi optinen lennättimen asema jo Krimin sodan ajoista saakka ja Katanpäätä oli käytetty sotasatamana jo Suomen sodan aikana 1808.
Linnakkeen tiloissa toimi 1931–1940 vankila ja siellä tehtiin varustelutöitä sotavuosina 1939–1944. Katanpäätä pommitettiin vain kerran jatkosodan aikana. Katanpää siirtyi Merivoimilta Metsähallitukselle vuonna 1999.
Saarella on kasarmirakennuksia ja puinen vesitorni sekä kaksi betonoitua tykkipatteria bunkkereineen. Pattereille johtavat mukulakivillä päällystetyt tykkitiet ja saarta suojaavan kivivallin sisäpuolella kulkee myös kivetty tie. Kasarmirakennusten julkisivut ja sisätilat ovat säilyneet lähes alkuperäisessä asussa. Saaren linnoitukset on suojeltu muinaismuistolailla.
Katanpään linnake on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Katanpään niemi linnakkeineen on myös osa Selkämeren kansallispuistoa ja se muodostaa myös Natura 2000 -suojelualueen.
Aiheesta muualla

Katanpää Retkipaikka.fi
Volkswagen Scirocco (2008)

| Volkswagen Scirocco |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Portugali
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2008–2017
Korimalli:  3-ovinen coupé
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Corrado
Teknisesti samankaltaisia:   A5-pohjalevyn mallit  Audi A3 (Typ 8P)  Audi TT (Typ 8J)  Audi Q3 (Typ 8U)  SEAT Altea  SEAT León (Typ 1P)  SEAT Toledo (Typ 5P)  Škoda Octavia (Typ 1Z)  Škoda Yeti  Volkswagen Beetle (A5)  Volkswagen Caddy (Typ 2K)  Volkswagen Eos  Volkswagen Golf V  Volkswagen Golf VI  Volkswagen Golf Plus  Volkswagen Jetta V  Volkswagen Jetta VI  Volkswagen Tiguan I  Volkswagen Touran I 
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A5
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen Scirocco on Volkswagenin vuosina 2008–2017 valmistama coupé-korinen automalli, joka lainaa nimensä vuosien 1974–1992 Volkswagen Sciroccolta. Se perustuu samalle A5-pohjalevylle kuin muun muassa Volkswagen Golf.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Scirocco sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Sciroccon muotoilu perustuu Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2006 näytteillä olleeseen Volkswagen Iroc -konseptiautoon. Tuotantomalli esiteltiin keväällä 2008 Geneven autonäyttelyssä.
Volkswagen Scirocco R
Bensiinimoottorit olivat aluksi 1,4 TSI (122/160 hv) ja 2,0 TSI (200 hv), dieselmoottorina oli 2,0 TDI (140 hv). Keväällä 2009 tuli dieselin 170-hevosvoimainen versio ja samana syksynä 2,0 TSI:n teho nousi 211 hevosvoimaan. Vuoden 2013 alussa suuritehoisemman dieselmoottorin teho nousi 177 hevosvoimaan.
Vuonna 2009 malliston huipulle esiteltiin Scirocco R, jossa on 265-hevosvoimainen turboahdettu 2,0 TSI -moottori.
Facelift-mallin Volkswagen Scirocco.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Scirocco. Suuritehoisempi 1,4 TSI poistui valikoimasta ja jäljelle jääneen teho nousi 125 hevosvoimaan. 2,0 TSI:n tehovaihtoehdot olivat nyt 180 ja 220 hevosvoimaa, Scirocco R -mallissa 280 hevosvoimaa. Dieselmoottorien tehot nousivat 150 ja 184 hevosvoimaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Scirocco (2008) Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Without Love

| Without Love Black 'n Blue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): Bruce Fairbairn
 Kesto: 36.35
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Black 'n Bluen muut julkaisut
| Black 'n Blue 1984 | Without Love 1985 | Nasty Nasty 1986 |
Without Love on Black 'n Blue -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Albumin tuottajana toimi myöhemmin Bon Jovia (1987) ja Kissiä (1998) tuottanut Bruce Fairbairn.
Kappaleet

Rockin' on Heaven's Door – 3.30
Without Love – 3.38
Stop the Lightning – 4.08
Nature of the Beast – 3.50
Miss Mystery – 4.00
Swing Time – 3.21
Bombastic Plastic – 3.38
We Got the Fire – 3.11
Strange Things – 3.24
Two Wrongs (Don't Make It Love) – 3.51
Same Old Song And Dance (Aerosmith -cover, bonuskappale)
Kokoonpano

Jaime St. James – laulu
Tommy Thayer – soolo,- rytmikitarat, taustalaulu
Jeff Warner – rytmikitara, taustalaulu
Patrick Young – basso, taustalaulu
Pete Holmes – rummut, taustalalulu
Kalliolampi (Puolanka, Luppoperä)

| Kalliolampi (Puolanka, Luppoperä) |
| --- | --- |
 Lampinäkymä lounaisrannalta koilliseen.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Puolanka
Koordinaatit:  65°03′35″N, 27°20′51″E
Järvinumero:  60.075.1.007 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,5 m
Pinta-ala:  0,1047 km² 
 fiKalliolampi 
Kalliolampi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pieni järvi Puolangan kunnan luoteiskolkassa Luppoperällä.
Järvelle on yhteys metsäautotieltä sekä lännestä Utajärven Juorkunan Olvakselta että idästä Puolangan Lupposesta. Järvi laskee ojia myöten Kiiminkijokeen.  Kaakon puolen Kalliolamminsuota lukuun ottamatta järven rannat ovat kangasmaata, koilliskulmassa on avokallioita. Asumaton järvi on pohjois-eteläsuunnassa vajaa puoli kilometriä pitkä ja itä-länsisuunnassa reilut kolmesataa metriä leveä.
Vähä Teerijärvi (Orivesi)

| Vähä Teerijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°39′55″N, 24°17′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Isoon Teerijärveen 
Järvinumero:  35.721.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,8 m  
Rantaviiva:  1,613 km  
Pinta-ala:  11,497 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Teerijärvi 
Vähä Teerijärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä sen keskustaajaman länsipuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, vaikka se on vesikasvillisuutta kasvava matala järvi. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet metsäautotieltä, joka alkaa valtatieltä 9.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,8 metriä mpy. Siihen on johdettu rantasoiden ojia ja pari metsäojaa. Järven itäpäästä alkaa kaivettu laskuoja, joka on johdettu Nevasuon johto-ojaan ja siitä Isoon Teerijärveen. Sieltä veden jatkavat tämän laskuojaa pitkin Oriveden asemalle Längelmäveden Pappilanselkään.
Virkistys

Oriveden keskustaajaman länsipuolella kulkee järvien ympäristössä hiihtolatuja, joista osa poikkeaa järven pohjoisrannoille. Järven luoteisrantaan on rakennettu ladun varteen laavu.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa järvi oli autio erämaajärvi, jonka laskuoja virtasi vapaasti nykyisiä reittejä pitkin Nevasuolle. Vuoden 1977 kartassa näkyy rantasoille kaivetut suo-ojat, mutta se on edelleen autiona vuoden 1986 kartassa.
Valkialampi (Kouvola, Vuohijärvi)

| Valkialampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°06′26″N, 26°45′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.912.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  76,7 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,196 km  
Pinta-ala:  4,974 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkialampi 
Valkialampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vuohijärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 530 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Vuohijärven lähi-alueeseen (14.912) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,7 metriä mpy.
Karibianjatropa

| Karibianjatropa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Jatropat Jatropha
Laji::  integerrima
Kaksiosainen nimi
 Jatropha integerrima  Jacq. 
Katso myös
   Karibianjatropa Wikispeciesissä   Karibianjatropa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karibianjatropa (Jatropha integerrima) on jatropien (Jatropha) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pensas tai ainavihanta pieni puu, joka voi korkeimmillaan kasvaa noin neljä metriä korkeaksi. Kasvatettuna se jää tavallisesti matalammaksi. Lehdet sijaitsevat vuorottain ja ovat 5–15 cm pitkiä ja 3–8 cm leveitä. Lehdet ovat väriltään kirkkaanvihreitä, mutta niiden muoto vaihtelee; tavallisesti lehdet ovat ehyitä, soikeita ja teräväkärkisiä, mutta joskus eri tavoin liuskaisia. Kukat kehittyvät 5–10 cm pitkien kukintoperien päissä sijaitseviin viuhkoihin. Kukat ovat yksineuvoisia, halkaisijaltaan noin 3 cm ja väriltään punertavia. Hedelmät ovat halkaisijaltaan noin 1–1,3 cm olevia kotia. Siemenet ovat puolestaan 8 mm pitkiä, vaaleanruskeita ja mustapilkkuisia. Koko kasvi on myrkyllinen, etenkin siemenet.
Karibianjatropa kasvaa luontaisena Kuubassa sekä Hispaniolan saarella. Siellä laji kasvaa hiekkaisella maaperällä melko kuivilla kasvupaikoilla sekä erilaisilla häirityillä kasvupaikoilla.
Karibianjatropaa kasvatetaan koristekasvina. Se on helppohoitoinen koristekasvi, jota lisätään siemenistä. Siemeniä tulee liottaa vedessä yön yli ennen niiden istuttamista maahan. Karibianjatropa menestyy trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä paikoin myös temperaattisilla alueilla. Kasvit eivät kuitenkaan kestä yhtään pakkasta. Karibianjatropa menestyy monenlaisilla maaperillä ja täysikokoiset kasvit kestävät kuivia kausia. Kasvupaikan tulisi olla täydessä auringon valossa tai enintään vain kevyesti varjossa. Kasvupaikan lämpötilan tulisi pysyä mielellään yli +16°C:n. Kasvukauden aikana kasvia voi kastella keskimääräisesti, mutta talvikauden aikana sitä ei tarvitse kastella lainkaan, vaan maaperän voi antaa kuivua lähes kokonaan ennen seuraavan kasvukauden ja kastelun alkua.
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Jatropha integerrima (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Jatropha integerrima (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Jatropha integerrima (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Jatropha integerrima (peregrina) (englanniksi)
Flora of North America: Jatropha integerrima (englanniksi)
Katano

| Katano-shi (交野市) |
| --- | --- |
 Osakan kaupungin yliopiston luonnontieteellisen tiedekunnan kasvitieteellinen puutarha Katanossa
 lippu
 Katanon sijainti Osakan prefektuurissa.
 Koordinaatit: 34°47′17″N, 135°40′48″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,55 km²
Väkiluku (2013):  78 261
 – Väestötiheys:  3 063 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Alppiruusu
 – Lintu:  Viherfasaani
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katano (jap. 交野市, Katano-shi) on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin koillisosassa Osakan ja Kioton kaupunkien puolivälissä. Se rajautuu etelässä Osakan prefektuurin Shijōnawaten, lännessä Neyagawan ja pohjoisessa Hirakatan kaupunkeihin sekä idässä Naran prefektuurin Ikoman kaupunkiin. Noin puolet Katanon alueesta on vuoristoa, ja osa siitä kuuluu Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon; kaupungin länsi- ja pohjoisosat liittyvät vuorostaan saumattomasti Osakan metropolialueeseen. Amanojoki virtaa kaupungin halki. Katanon pinta-ala on 25,55 neliökilometriä ja siellä on 78 261 asukasta (vuonna 2013).
Katanosta tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1955 ja kaupunki 3. marraskuuta 1971. Silloin siellä oli noin 30 000 asukasta. Tämän jälkeen Katano on kehittynyt puutarhakaupunkina.
Katanoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja) sekä Keihan-rautateiden Katano-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katano Wikimedia Commonsissa
Katanon kaupungin internetsivut (japaniksi)
Vähäjärvi (Honkilahti)

| Vähäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Eura 
Koordinaatit:  60°57′46″N, 22°11′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Humaloja 
Järvinumero:  33.005.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  61,6 m 
Rantaviiva:  3,269 km 
Pinta-ala:  34,872 ha  
 fiVähäjärvi 
Vähäjärvi sijaitsee Eurassa Honkilahden kirkolta neljä kilometriä itään Satakunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 34,8 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 700 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 4,1 kilometriä pitkä Humaloja, joka yhtyy Välijokeen Löyttylän kylässä Kohmoisessa.
Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Tyynistönlahti on heinittynyt ja Kouluvuoren puoleisessa lounaiskulmassa se on peltokaistaleeseen rajautuvaa suota. Pohjois- ja etelärannoilla on runsaasti loma-asutusta. Etelärannalla on uimaranta. Järven ohittaa seututie 210  itäpuolelta, Yläneen kirkolta noin 14 km.
Luonto

Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, suutari ja karppi, jotka ovat istutettuja lajeja.
Kazuo Kanda

Kazuo Kanda (jap. 神田 和夫; s. 29. maaliskuuta 1930) on japanilainen entinen soutaja. Hän oli mukana maansa perämiehellisten nelikkojen joukkueessa Helsingin olympialaisissa 1952, joissa Japani putosi ensimmäisen kierroksen keräilyerissä.
Vähäjärvi (Hollola)

| Vähäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°03′22″N, 25°14′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.837.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,6 m  
Rantaviiva:  0,482 km  
Pinta-ala:  1,289 ha  
 fiVähäjärvi 
Vähäjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Palomaan kylän lähellä sijaitseva järvi.