stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kyllene (Elis)
Rakennukset ja löydökset

Nykyisen kylän läheltä on tehty löytöjä, joiden perusteella paikalla on ollut kaupunki ainakin klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. aina roomalaiselle kaudelle saakka. Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella Kyllenen kaupunki on ollut linnoitettu viimeistään noin vuonna 400 eaa. Paikalta on löydetty suuria kiviä, joiden arvellaan olevan peräisin antiikin aikaisista linnoitteista.
Sekä antiikin että keskiaikaisen kaupungin satamarakennelmista, kuten laitureista, aallonmurtajista ja torneista, on säilynyt paljon jäänteitä, joista osa on kokonaan tai osaksi meren pohjassa. Keskiaikaisissa linnoitteissa ja satamarakennelmissa on käytetty uudelleen antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Lisäksi tutkimukset ovat osoittaneet, että keskiaikaiset rakennelmat ovat monin paikoin antiikin aikaisten rakenteiden päällä.
Pausaniaan mukaan Kyllenessä oli Asklepiokselle ja Afroditelle omistetut temppelit sekä myös Hermeen kultti. Strabon kertoo, että kaupungissa oli norsunluinen Asklepioksen patsas, jonka oli tehnyt Kolotes. Arkeologisissa tutkimuksissa on löydetty hellenistisen ja roomalaisen ajan keramiikkaa ja rahoja.
Kirjallisuutta

Pakkanen, Jari: ”Kyllini Harbour Project”, artikkelissa Morgan, Catherine: Archaeology in Greece 2007–2008. Archaeological Reports, 2007–2008, 54. vsk, s. 42–43 (koko artikkeli 1–113).  Artikkelin verkkoversio.
Pakkanen, Jari: ”Kyllini Harbour Project”, artikkelissa Morgan, Catherine: Archaeology in Greece 2008–2009. Archaeological Reports, 2008–2009, 55. vsk, s. 38–39 (koko artikkeli 1–101).  Artikkelin verkkoversio.
Kymbidit

| Kymbidit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Tribus::  Cymbidieae
Alatribus::  Cytropodiinae
Suku::  Kymbidit Cymbidium  Sw.
Katso myös
   Kymbidit Wikispeciesissä   Kymbidit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kymbidit (Cymbidium) on kämmekkäkasvien suku, johon kuuluu noin 50 kaakkoisaasialaista trooppista lajia. Suvun lajeista on tehty lukuisia risteymiä, joista on tullut suosituimpia orkideoita huonekasvatuksessa ja leikkokukkina.
Luonnossa kymbidien levinneisyysalue ulottuu Himalajan juurelta Intiasta ja Nepalista Kiinaan, Japaniin, Indokiinaan ja etelään Malesiaan ja Australiaan asti. Monsuunit aiheuttavat ajoittaisia sateita sekä Himalajan juuren kukkuloilla että alankojen trooppisissa sademetsissä. Ne ovat vanhimpia viljeltyjä orkideoita, joita kasvatettiin ensin Kiinassa ja Japanissa. Vanhin niiden ihailuun tarkoitettu paviljonki rakennettiin vuonna 354. Eurooppaan kymbidit tuotiin 1700-luvulla.
Lajeja

Aaloekymbidi (Cymbidium aloifolium)
Ruskokymbidi (Cymbidium tracyanum)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kymbidit (Cymbidium)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kymbidit (Cymbidium)
ITIS: Cymbidium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Cymbidium (englanniksi)
Flora of China: Cymbidium (englanniksi)
Plant List: Cymbidium (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Cymbidium (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q843914  Wikispecies: Cymbidium  APDB: 189893  APNI: 93074  BioLib: 100671  BOLD: 281280  CoL: 8VWNG  EoL: 21177  EPPO: 1CMFG  FloraBase: 21267  FoAO2: Cymbidium  FoC: 108941  GBIF: 2782293  GRIN: 3267  iNaturalist: 128976  IPNI: 29179-1  IRMNG: 1273389  ITIS: 894593  NCBI: 14366  NZOR: c775d24a-7c2b-4fb7-bb2b-1b4619f6b333  Open Tree of Life: 636919  Paleobiology Database: 28191  PLANTS: CYMBI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:330383-2  Tropicos: 40019793  WFO: wfo-4000010363
Kyōka

Kyōka on tankan rinnalle kehittynyt japanilaisen waka-runouden muoto. Se on tyyliltään humoristista ja ilveilevää. Pilkkaavia ja ironisia runoja kirjoitettiin jo aikaisemmin, mutta huippuunsa kyōka nousi Edo-kaudella. Kyōka-runoudessa esiintyi myös hallitsevien auktoriteettien parodiointia, joka toteutettiin pääasiassa sanaleikein ja anonyymisti. Alkuaikoinaan kyōkan harjoittaminen keskittyi pääasiassa Osakan ja Kioton alueelle, josta se myöhemmin levisi myös muualle Japaniin. 1770-luvulla kyōkasta kehittyi Edossa oma tyylinsä ja 1780-luvulla sen suosio kasvoi huomattavasti. Kyōkaa harrastettiin kaikissa yhteiskuntaluokissa ja säädyissä Kansei-kaudelle (1789–1801) saakka, jolloin kauden uudistukset rajoittivat samurai-luokan osallistumista.
Kymin lentokenttä

Kymin lentopaikka (ICAO: EFKY) on Kotkassa sijaitseva lentokenttä. Lentokenttä on nykyisin aktiivinen purjelentopaikka. Lentokentän yhteydessä toimii Karhulan ilmailukerhon lentomuseo. Lentokentän vieressä on myös Lentotekniikan Kilta ry:n vuonna 1999 pystyttämä Hävittäjälentolaivue 34:n muistopatsas.
Historiaa

Kymin Ohrakankaalle alettiin rakentaa sotilaslentokenttää elokuussa 1942 ja 10. huhtikuuta 1943 sinne laskeutui ensimmäinen lentokone. Jatkosodan lopulla kentältä toimi Hävittäjälentolaivue 34 Messerschmitt Bf 109 -koneilla. Laivue otti tunnuksekseen kotkan. Laivue suojasi Etelä-Suomen rannikkoa, Kotkan kaupunkia ja satamaa ja sen edustan laajaa meririntamaa. Se vastasi kaikkiaan 198 hälytykseen, suoritti 483 torjuntalentoa ja osallistui puolensataan ilmataisteluun. Tätä kunnioittaa 7. elokuuta 1999 julkistettu Hävittäjälentolaivue 34:n muistopatsas. Sodan lopussa kentältä operoivat myös Hävittäjälentolaivueet 30 ja 24.lähde?
Purjelento alkoi Kymin kentällä jo kesällä 1945, vaikka Suomi oli lentokiellossa. 1940-luvun lopussa kentälle tuli moottorikoneitakin. 1960-luvulla kentän pääkäyttäjäksi tuli Karhulan Ilmailukerho, jota on pidetty yhtenä Suomen aktiivisimmista purjelentokerhoista. Lentoja on tehty viime vuosina yli 3 000 vuodessa.lähde?
Kymin kentällä toimii myös Kotkan Ilmailukerho, jossa harrastetaan moottorilentoa. Kotkan ilmailukerhon toiminta juontaa juurensa vuoteen 1936, jolloin kerho aloitti toimintansa nimellä Kotkan Purjelentokerho. Nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1948. Alkuvuosina toiminta keskittyi purjelentoon ja lennokkeihin. Moottorilentotoiminta alkoi vuonna 1984, jolloin kerho herätettiin henkiin noin 20 vuoden hiljaiselosta – toiminta Kymin lentokentällä alkoi vilkkaana. Nykyään Kotkan ilmailukerho lentää Piper Cherokee 140 Mod. -lentokoneella, jonka tunnus on OH-PDU.
Kymin lentokentältä osallistutaan ajoittain myös OI-amatööriradiosemien toimintapäiviin, kuten 4. kesäkuuta 2017 viimeksi  OI5AY:llä, erikoisjääkärirykmentin kutsumerkillä.  lähde tarkemmin?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kymin lentokenttä Wikimedia Commonsissa
VFR Suomi/Finland – Kymin lentopaikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Lentopaikat.fi – Kymin lentopaikka
Karhulan ilmailukerho – Kymin lentokenttä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotkan ilmailukerho – Kymin lentokenttä (Arkistoitu – Internet Archive)
HLeLv 34 (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:   Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:   Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka
Kylähullut

| Kylähullut> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–2012
Tyylilaji:  punk rock, speed metal, hardcore punk
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Entiset jäsenet:  Vesku Jokinen, laulu   Tonmi Lillman, rummut, basso   Alexi Laiho, kitara, laulu  
Levy-yhtiö:  Kråklund Records, 2004-2007  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kylähullut oli vuonna 2004 perustettu suomalainen punk rock- ja speed metal -yhtye. Yhtyeen levy-yhtiö oli Kråklund Records. Alexi Laiho ja Vesa Jokinen saivat idean yhtyeestä, kun Children of Bodom oli tekemässä cover-kappaletta Klamydian Seokset-EP:lle. Rumpali-basistiksi värvättiin aikaisemmin muun muassa Sinergyssä ja To/Die/Forissa soittanut Tonmi Lillman.
Maaliskuussa 2007 vähemmistövaltuutettu Mikko Puumalainen paheksui Kylähullujen kappaleen "Lisää persettä rättipäille" sanoitusta. Hänestä se oli selvästi muslimeja loukkaava ja huonoa makua osoittava. Puumalainen arvioi kuitenkin, että huonoa makua on perinteisesti Suomessa suojattu sananvapaudella ja että syytekynnystä kiihottamisesta kansanryhmää vastaan on pidetty korkeana..
Alexi Laiho kertoi elämäkerrassaan Kitara, kaaos ja kontrolli yhtyeen uran päättyneen Tonmi Lillmanin kuoltua helmikuussa 2012.lähde tarkemmin? Laiho kuoli joulukuussa 2020. Vesku Jokinen on ainoa elossa oleva yhtyeen jäsen.
Jäsenet

Vesku Jokinen – laulu
Alexi Laiho – kitara, laulu
Tonmi Lillman – rummut, basso
Diskografia > Studioalbumit

Turpa täynnä (2005,  Kråklund Records)
Peräaukko sivistyksessä (2007,  Kråklund Records)
Diskografia > EP:t

Keisarinleikkaus (2004,  Kråklund Records)
Lisää persettä rättipäille (2007,  Kråklund Records)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Kylähullujen Vesku ja Tonmi haastattelussa
Hyeenat

| Hyeenat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Hyeenat Hyaenidae  Gray, 1821
Katso myös
   Hyeenat Wikispeciesissä   Hyeenat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyeenat (Hyaenidae) on petoeläinten heimo. Heimoon kuuluu neljä lajia, joista kaikkia tavataan Afrikassa; juovahyeenaa myös Lähi-idässä ja Intiassa. Hyeenat ovat läheisempää sukua kissaeläimille, sivettieläimille ja mangusteille kuin koiraeläimille.
Kuvaus

Hyeenoille tyypillistä on vankka ruumiinrakenne, voimakaspiirteinen pää ja suuret korvat. Heimon erityispiirteitä ovat muita nisäkkäitä vahvemmat leuat, joilla ne voivat murskata kovaakin luuta, ja hyvin tehokas ruoansulatus. Sulamattoman ravinnon hyeenat oksentavat, ja ne ulostavat lähinnä kalkkia. Vain sarvet ja sorkat ne jättävät rauhaan. Hyeenat juoksevat siirtäen saman puolen etu- ja takaraajaa samanaikaisesti. Hyeenojen haju- ja kuuloaisti ovat erittäin tarkat mutta näköaisti on heikko.
Hyeenat metsästävät isoja saaliseläimiä laumoissa, mutta pienempiä yksikseen. Monet hyeenalajit syövät raatojakin.
Lajit

Täplähyeena (Crocuta crocuta)
Rusko- eli vaippahyeena (Hyaena brunnea)
Juovahyeena (Hyaena hyaena)
Maasusi (Proteles cristatus)
Täplähyeena, hyeenoista suurin, saalistaa isojakin eläimiä ja käy myös haaskalla. Hyeena-sanalla tarkoitetaan usein nimenomaan täplähyeenaa.
Juova- ja ruskohyeena ovat pikkueläinten, hedelmien ja raatojen syöjiä.
Muista hyeenoista poiketen maasusi ei käy haaskoilla, eikä se tapa suuria eläimiä, johtuen sen verraten heikoista leuoista ja pienestä koosta. Maasusi on arka termiittien syöjä. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 maasuden uudeksi suomenkieliseksi nimeksi termiittihyeenaa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hyeenat (Hyaenidae)
ITIS: Hyaenidae (englanniksi)
Animal Diversity Web: Family Hyaenidae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q42046  Wikispecies: Hyaenidae  ADW: Hyaenidae  BioLib: 2119  BOLD: 359596  CoL: B7B  EoL: 7672  GBIF: 5306  iNaturalist: 41884  IRMNG: 104702  ISC: 107195  ITIS: 621756  MSW: 14000682  NCBI: 9676  Open Tree of Life: 397138  Paleobiology Database: 41020  ZooBank: 5C9C448E-18C0-4576-AD60-95BC12F13282
Kynsileikkuri

Kynsileikkureita.
Kynsileikkuri on pihtimäinen väline kynsien leikkaamista varten.
Kynsileikkurit valmistetaan yleensä metallista. Yleensä kynsileikkurit koostuvat neljästä osasta: terät, leikkuuvipu, kynsiviila ja kiinniketappi. Kiinniketappi pitää leikkuuvivun ja terätangon yhdessä mahdollistaen samalla leikkuuvivun kääntämisen nurinpäin, jolloin kynsileikkuri mahtuu säilytettäessä pienempään tilaan. Leikkuuvivun ja terätangon välissä on yleensä kynsiviila, joka pyörii 360 astetta terätangossa olevassa nivelessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kynsileikkuri Wikimedia Commonsissa
Hypoplectrus

| Hypoplectrus |
| --- | --- |
 Raitaperhoahven (Hypoplectrus puella)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Saha-ahvenet Serraninae
Suku::  Hypoplectrus  Gill, 1861
Katso myös
   Hypoplectrus Wikispeciesissä   Hypoplectrus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hypoplectrus on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä, Karibianmereltä ja Karibian alueella tavattava kalasuku. Sen tyyppilaji on raitaperhoahven (Hypoplectrus puella). Hypoplectrus-suvun eri lajit voidaan erottaa toisistaan lähes pelkästään värityksen pohjalta, minkä lisäksi myös lajien sisäiset vaihtelut ovat suuria. Tästä johtuen eri lajien määrää on ollut hankalaa määrittää ja tämä vaihteleekin suuresti eri julkaisujen välillä.
Hypoplectrus-sukuun luetaan seuraavat 18 lajia:
Hypoplectrus aberrans Poey, 1868 – keltaperhoahven
Hypoplectrus atlahua Tavera & Acero, 2013
Hypoplectrus castroaguirrei Del Moral Flores, Tello-Musi & Martínez-Pérez, 2012
Hypoplectrus chlorurus Cuvier, 1828 – keltapyrstöperhoahven
Hypoplectrus ecosur Victor, 2012
Hypoplectrus floridae Victor, 2012
Hypoplectrus gemma Goode & Bean, 1882 – siniperhoahven
Hypoplectrus gummigutta (Poey, 1851) – kultaperhoahven
Hypoplectrus guttavarius (Poey, 1852) – ujoperhoahven
Hypoplectrus indigo (Poey, 1851) – siniraitaperhoahven
Hypoplectrus maculiferus Poey, 1871
Hypoplectrus maya Lobel, 2011
Hypoplectrus nigricans (Poey, 1852) – mustaperhoahven
Hypoplectrus providencianus Acero P. & Garzón-Ferreira, 1994 – naamioperhoahven
Hypoplectrus puella (Cuvier, 1828) – raitaperhoahven
Hypoplectrus randallorum Lobel, 2011
Hypoplectrus unicolor Walbaum, 1792 – voiperhoahven
Hyppyrotat

| Hyppyrotat |
| --- | --- |
 Koivuhiiri (Sicista betulina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha 
Yläheimo::  Dipodoidea
Heimo::  Hyppyrotat Dipodidae  Fischer de Waldheim, 1817 
Synonyymit
 Allactagidae Vinogradov, 1925   Dipodes Fischer de Waldheim, 1817  Dipodina Bonaparte, 1838  Dipodum Fischer de Waldheim, 1817  Dipsidae Gray, 1821  Jaculidae Gill, 1872  Sicistidae Weber, 1928  Sminthidae Brandt, 1855  Koivuhiiret Zapodidae Coues, 1875 
Alaheimot 
 Allactaginae  Cardiocraniinae  Dipodinae  Euchoreutinae  Sicistinae  Zapodinae 
Katso myös
   Hyppyrotat Wikispeciesissä   Hyppyrotat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyppyrotat tai hyppyrotat ja koivuhiiret (Dipodidae) on jyrsijöiden heimo, johon kuuluu 16 eri sukua ja niiden sisältämät 51 lajia. Ne elävät mm. Aasiassa, Pohjois-Afrikassa ja Yhdysvalloissa. Lajeista vain yksi, koivuhiiri (Sicista betulina), esiintyy Suomessa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on jerbot.
Hyppyrotille ominaista ovat pitkät takaraajat, lyhyet eturaajat ja pitkä häntä. Niiden vartalon ja pään yhteispituus on 4–15 cm, takaraajat ovat 2,5–8 cm ja häntä 7–25 cm.
Hyppyrotat tulevat sukukypsiksi parin viikon ikäisenä ja voivat elää 6-vuotiaiksi asti. Useimmiten ne viihtyvät erakkona omassa onkalossaan ja hankkii itse ruokansa, mutta joskus ne kuitenkin muodostavat hajanaisia yhdyskuntia.
Hyppyrottien asema jyrsijöiden tieteellisessä luokittelussa on muuttunut useaan kertaan. Aiemmin esimerkiksi koivuhiiret (Sicista) ja kiinanhyppyhiiri (Eozapus setchuanus) luettiin erilliseen koivuhiirien heimoon Zapodidae. Nykyisin vallitsevan käsityksen mukaan koivuhiiret ja hyppyrotat muodostavat yhdessä Dipodidae-heimon, joka jaetaan kuuteen alaheimoon.
Isolaktago (Allactaga major)
Hygromysiini B

| --- | --- |

Hygromysiini B
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(3'R,3aS,4S,4'R,5'R,6R,6'R,7S,7aS)-4-[(1R,2S,3R,5S,6R)-3-amino-2,6-dihydroksi-5-(metyyliamino)sykloheksyyli]oksi-6'-[(1S)-1-amino-2-hydroksietyyli]-6-(hydroksimetyyli)spiro[4,6,7,7a-tetrahydro-3aH-[1,3]dioksolo[4,5-c]pyran-2,2'-oksaani]-3',4',5',7-tetroli
Tunnisteet
CAS-numero: 31282-04-9
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 35766
Kemialliset tiedot
Kaava: C20H37N3O13 
Moolimassa: 527,526
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 160–180 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen: Liukenee hyvin veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Hygromysiini B (C20H37N3O13) on aminoglykosideihin kuuluva antibiootti. Nykyään sitä käytetään pääasiassa eläinlääketieteessä sisäloisten häätöön.
Esiintyminen, rakenne ja kemialliset ominaisuudet

Hygromysiini B:tä eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1953 maaperän bakteerista Streptomyces hygroscopicus. Myöhemmin myös samaan sukuun kuuluvan bakteerin S. eurocidicus on havaittu tuottavan samaa yhdistettä.
Rakenteeltaan hygromysiini B on glykosidi ja koostuu kolmesta sokeri- tai aminosokerikomponentista. Sokerikomponenttina yhdisteen rakenteessa on D-taloosi, joka on sitoutunut 1→5-glykosidisella sidoksella aminosokereihin kuuluvaan hyosamiiniin ja muodostaa spirosyklisen rakenteen 2→1- ja 3→1-glykosidisilla sidoksilla toiseen aminosokeriin destomiinihappoon.
Hygromysiini B liukenee hyvin veteen ja vesiliuos on lievästi emäksinen. Yhdisteessä on kaksi emäksistä aminoryhmää, joiden pKa-arvot ovat 7,1 ja 8,8. Veden lisäksi yhdiste liukenee hyvin myös polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin. Hygromysiini B:n ominaiskiertokyky on +20,2 °.
Biologiset ominaisuudet ja käyttö

Hygromysiini B estää sekä grampositiivisten että gramnegatiivisten bakteerien ja eräiden eukaryoottien kuten sienten ja matojen proteiinisynteesiä. Yhdiste sitoutuu ribosomin 30S-alayksikön siirtäjä-RNA:n sitoutumiskohtaan stabiloiden siirtäjä-RNA:n ja ribosomin muodostamaa kompleksia. Tämän vuoksi translokaatio estyy ja solujen toiminta häiriintyy.
Nykyään yhdistettä käytetään pääasiassa sikojen ja siipikarvan sisäloisten, kuten matojen häätöön. Monet bakteerit kykenevät kehittämään resistenssin sitä vastaan. Resistentit bakteerikannat koodaavat hygromysiini B:tä fosforyloivaa kinaasientsyymiä, joka inaktivoi yhdisteen. Ainetta biosyntetisoiva S. hygroscopicus fosforyloi destomiinihapon hydroksyyliryhmän, kun taas Escherichia coli -bakteerin entsyymi liittää fosfaattiryhmän hyosamiinin hydroksyyliryhmään.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Hygromycin B (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hygromycin B (englanniksi)
ChemBlink: Hygromycin B (englanniksi)
Kynthoksen luola

| Kynthoksen luola |
| --- | --- |
 Kynthoksen luolapyhäkkö.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret  Kreikka
Koordinaatit:  37°23′46″N, 25°16′17″E
Rakennustyyppi:  luola ja pyhäkkö
Valmistumisvuosi:  200-luku eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kynthoksen luola eli Herakleen luola on luola ja antiikin aikainen Herakleelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Kynthoksen luolan suuaukko, katto ja alttari.
Luolapyhäkkö on rakennettu hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se muodostuu luonnollisesta kallionhalkeamasta, jonka suuaukko on katettu kymmenellä suurella harjakaton muotoon asetetulla kivipaadella. Niiden alla oli Herakleen kuvapatsas. Sen jalusta on säilynyt. Luolan edessä on pyöreä marmorinen alttari.
Pyhäkön luonteesta väiteltiin tutkijoiden keskuudessa aiemmin. Monet ajattelivat pitkään sen olleen Deloksen alkuperäinen, mykeneläiselle ajalle palautuva Apollonin kulttipaikka ja samalla Apollonin varhaisin kulttipaikka koko Kreikassa. Siksi sitä kutsuttiin varhaisessa tutkimuksessa Apollonin luolaksi. Myöhemmin se on kuitenkin osoittautunut myöhemmäksi, hellenistisen ajan rakennelmaksi, joka on mahdollisesti tarkoituksella arkaisoiva eli esittää varhaisempaa ja alkukantaisempaa rakennusta.
Ylempänä vuoren rinteessä sijaitsee myös Agathe Tykhen pyhäkkö. Vuoren huipulla sijaitsee Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kynthoksen luola Wikimedia Commonsissa
Hyrylän vesitorni

Hyrylän uusi vesitorni.
Hyrylän vesitorni on Tuusulan keskustaan Hyrylään vuonna 2007 rakennettu vesitorni. Sen vesitilavuus on 800 m³. Vesitornin korkeus on 42 metriä ja sen vesisäiliöosa on päällystetty keraamisella tiilenpunaisella lankulla.
Uusi vesitorni korvasi vanhan heikkokuntoisen Hyrylän vesitornin, joka lisäksi sijaitsi nykyiseen vesijohtoverkostoon nähden epäedullisesti. Vanha torni oli vesitilavuudeltaan 1 000 m³ ja rakennettu 1973. Torni oli elementtirakenteinen MJ-vesitorni.
Kydonia

| Kydonia> Κυδωνία |
| --- | --- |
 Kydonian raunioita Kastéllin arkeologisella alueella.
Sijainti
 Kydonia
Koordinaatit:  35°31′2″N, 24°1′10″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Chaniá, Kreeta
Historia
Tyyppi:  palatsikeskus ja kaupunki
Ajanjakso:  n. 2900–1170 eaa. n. 725 eaa.–
Kulttuuri:  minolainen kulttuuri mykeneläinen kulttuuri antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kydonia (m.kreik. Κυδωνία, Kydōnia, myös Κυδωνίς, Kydōnis, lat. Cydonia) oli minolais- ja mykeneläisaikainen palatsikeskus ja kaupunki sekä antiikin aikainen kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Chanián kaupungin paikalla.
Kydonia oli yksi Kreetan merkittävimpiä kaupunkeja sekä minolaisella kaudella että antiikin ajalla. Osia kaupungista on kaivettu esille. Paikalla on kuitenkin suhteellisen vähän muinaisjäänteitä, koska myöhempi kaupunki on aina sijainnut samalla paikalla.