stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kraft Foods

Kraft Foodsin logo.
Kraft Foods (nimetty James Lewis Kraftin mukaan) oli maailman suurin elintarviketeollisuuden yhtiö Unileverin ja Nestlén jälkeen. Kraft Foodsin pääkonttori sijaitsi Glenview'ssä, Chicagon liepeillä Yhdysvalloissa.
Vuonna 2012 Kraft Foods jakautui kahtia: Mondelez International -yhtiöksi ja Kraft Foods Group -yhtiöksi. Kraft Foods Group yhdistyi H. J. Heinz Companyn kanssa vuonna 2015 ja muodosti Kraft Heinz -yhtiön, josta tuli Pohjois-Amerikan kolmanneksi suurin elintarvikeyhtiö.
Samana vuonna 2012 Fazer osti takaisin Kraft Foodsille vuonna 2002 myymänsä Vantaalla toimivan keksintuotannon. Kauppaan sisältyivät muun muassa tuotemerkit Jyväshyvä ja Carneval.
Tunnettuja tuotemerkkejä

Suomessa tunnettuja tuotemerkkejä ovat muiden muassa:
Suklaat: Marabou, Toblerone, Milka (kuuluvat nykyisin Mondeléz Internationalille)
Kahvit: Gevalia, Maxwell House (kuuluvat nykyisin Kraft Heinzille), Jacobs (Mondelézille)
Keksit: LU (Mondelézin omistama)
Muut: O’boy (kaakao), Philadelphia (tuorejuusto) (Mondelézin omistamia)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kraft Foods Wikimedia Commonsissa
Kraft

Kraft tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sukunimi

Alvar Kraft (1901–1959), ruotsalainen säveltäjä ja kapellimestari
Hannelore Kraft (s. 1961), saksalainen ekonomi ja poliitikko, Nordrhein-Westfalenin osavaltion ent. pääministeri
Jean Kraft (1927–2021), yhdysvaltalainen oopperalaulaja
Jüri Kraft (1935–2023), virolainen tekstiiliteollisuusyrittäjä ja Viron neuvostotasavallan ministeri
Karen Kraft (s. 1969), yhdysvaltalainen soutaja
Ole Bjørn Kraft (1893–1980), tanskalainen poliitikko
Randy Steven Kraft (s. 1945), yhdysvaltalainen sarjamurhaaja
Stefan Kraft (s. 1993), itävaltalainen mäkihyppääjä
Thomas Kraft (s. 1988), saksalainen jalkapallomaalivahti
Vahur Kraft (s. 1961), virolainen yritys- ja pankinjohtaja, Viron keskuspankin pääjohtaja 1995–2005
Victor Kraft (1880–1975), itävaltalainen filosofi
William Kraft (1923–2022), yhdysvaltalainen säveltäjä, kapellimestari, lyömäsoittaja ja musiikkipedagogi
Muuta

Kraft Foods, vuoteen 2015 saakka toiminut elintarvikeyritys
Kraft Heinz, Kraft Foodsin ja Heinzin fuusiossa muodostettu elintarvikeyritys
Kurtis Kraft, yhdysvaltalainen kilpa-autojen suunnittelija ja valmistaja
Närpes Kraft, närpiöläinen urheiluseura
Kraft, Magnus Lindbergin orkesteriteos vuodelta 1985
kraft, paksu voimapaperi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kruunukerttulit

| Kruunukerttulit |
| --- | --- |
 Mustakruunukerttuli (Basileuterus nigrocristatus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Kruunukerttulit Basileuterus  Cabanis, 1849
Katso myös
   Kruunukerttulit Wikispeciesissä   Kruunukerttulit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kruunukerttulit (Basileuterus) on kerttuleiden heimoon kuuluva lintusuku. BirdLife Suomen luokituksen mukaan sukuun kuuluu 9 lajia.
Kruunukerttuleihin (Basileuterus) kuuluvia lajeja

Harmaakurkkukerttuli Basileuterus trifasciatus
Hippiäiskerttuli Basileuterus culicivorus
Juovapääkerttuli Basileuterus tristriatus
Kastanjaposkikerttuli Basileuterus rufifrons
Mustaposkikerttuli Basileuterus melanogenys
Pirrenkerttuli Basileuterus ignotus
Ruskonaamiokerttuli Basileuterus belli
Venezuelankerttuli Basileuterus griseiceps
Viuhkapyrstökerttuli Basileuterus lachrymosus
Aiheesta muualla

ITIS: Basileuterus (englanniksi)
Kulomäki (Hyvinkää)

Kulomäki vuonna 2006 otetussa valokuvassa.
Kulomäki on Hyvinkään Paavolan kaupunginosassa sijaitseva osa-alue ja täyttömäki, joka rajautuu etelässä Paavolan asuinalueisiin ja pohjoisessa Hyvinkään Golfin golf-rataan. Kulomäellä toimi alun perin kaatopaikka, ja se toimi myös soranottoalueena. Varsinainen täyttömäki rakennettiin 1980-luvulla, ja se kohoaa noin 80 metrin korkeuteen.tarvitaan parempi lähde
Kulomäellä sijaitsee paikallisesti merkittävä Sveitsin hiihtokeskus. Hiihtokeskuksessa on neljä valaistua rinnettä, joiden korkeudet ovat 40 ja 80 metriä ja pituudet 250–400 metriä. Lisäksi hiihtokeskuksessa on pulkkamäki.
Kirjoviiripyrstö

| Kirjoviiripyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Vanhanmaailmankillit Nothobranchiidae
Suku::  Aphyosemion
Laji::  australe
Kaksiosainen nimi
 Aphyosemion australe  (Rachow, 1921) 
Katso myös
   Kirjoviiripyrstö Wikispeciesissä   Kirjoviiripyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kirjoviiripyrstö (Aphyosemion australe) on Afrikasta kotoisin oleva Nothobranchiidae-heimon hammaskarppikala.
Koko ja ulkonäkö

Kirjoviiripyrstö kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Se on vartaloltaan pitkulainen. Kalasta on erilaisia värimuunnoksia. Koiraalla on tyypillisesti isommat evät ja tummat raidat pitkin evien ulkolaitaa. Naaras on vaatimattomamman värinen kuin koiras.
Alkuperä

Kirjoviiripyrstö on kotoisin Länsi-Afrikasta, Ogowejoelta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kirjoviiripyrstö on pieni, vilkas ja varsin helppohoitoinen akvaariokala. Se voi kutea kotiakvaariossakin.
Vesiolot ja ravinto

Kirjoviiripyrstö on peto ja syö lihapitoista ruokaa, johon voi kuulua myös hiutaleita.
Lämpötilaksi suositellaan 20–24 °C, pehmeää ja hiukan hapanta vettä.
Aiheesta muualla

Aphyosemion australe (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Valokuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
Värimuunnos gold, koiras
Värimuunnos gold, naaras
LaTasha Colander

| LaTasha Colander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1976 Portsmouth, Virginia, Yhdysvallat
Yleisurheilija
Pituus:  167 cm
Paino:  59 kg
Valmentaja:  Kris Clark
LaTasha Lavon Colander-Richardson (o.s. Clark; s. 23. elokuuta 1976 Portsmouth, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti olympiakultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Yhdysvaltain joukkueessa. Vuonna 2014 Colander valittiin Virginia Sports Hall of Fameen. Hän osallistui vuoden 2005 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka pidettiin Helsingissä. Colander osallistui myös kesäolympialaisiin 2004, jossa hän kilpaili .4 × 100 metrin viestijuoksussa sekä 100 metrin juoksussa.
Colander asuu Columbiassa, Etelä-Carolinassa, Yhdysvalloissa.
Kyle Chandler

| Kyle Chandler |
| --- | --- |
 Kyle Chandler marraskuussa 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kyle Martin Chandler
Syntynyt: 17. syyskuuta 1965 (ikä 59) Buffalo, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kathryn Chandler  (vih. 1995)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Merkittävät roolit:  Eric Taylor (Unelmien kentät)
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Primetime Emmy  2011 Unelmien kentät 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kyle Martin Chandler (s. 17. syyskuuta 1965 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Chandler tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Aikavaras ja Unelmien kentät. Jälkimmäisestä hän voitti vuonna 2011 Primetime Emmy -palkinnon parhaasta miespääosasta draamasarjassa.
Chandler on näytellyt myös useissa elokuvissa, joihin kuuluvat muun muassa King Kong (2005), Argo (2012), Super 8 (2011), Zero Dark Thirty (2012), The Spectacular Now (2013), The Wolf of Wall Street (2013), Carol (2015), Manchester by the Sea (2016), Game Night (2018), Ensimmäisenä kuussa (2018) ja Godzilla II: King of the Monsters (2019).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyle Chandler Wikimedia Commonsissa
Kyle Chandler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kruunuhäät

Pohjalainen aviopari. Piirros vuodelta 1894.
Kruunuhäät Lappajärven Itäkylän nuorisoseuralla 1952.
Kruunuhäät on Länsi-Suomessa 1800-luvulta 1960-luvulle suosittu, usein monipäiväinen juhla, jossa perinteisen hääseremonian ympärille kootaan muitakin paikallisen kansanperinteen teemoja, kuten kansanmusiikkia, kansantansseja, kansallispukuja, hevosajoneuvoja sekä perinneruokien ja -juomien kuten sahdin tarjoilua. Hääparit voivat olla aidosti vihittäviä tai amatöörinäyttelijöitä, ja samoissa kruunuhäissä pareja voi olla useampiakin. Kutsuttujen häävieraiden lisäksi paikalle otetaan maksullisia ”kuokkavieraita”, joilta saaduilla tuloilla tapahtumaa kustannetaan.
Alun perin aidoista pohjalaisten mahtisukujen hääseremonioista alkanut kruunuhääperinne oli katketa 1900-luvun alussa kirkon vastustaessa niiden synnillistä menoa. Juhlintaa hillitsi myös vuosina 1919–1932 voimassa ollut alkoholikieltolaki. 1900-luvulla kruunuhääperinnettä pitivät näytösluontoisesti yllä etenkin pohjalaismaakuntien nuorisoseurat ja muut maaseudun yhdistykset, ja niitä järjestettiin kesäisin, erityisesti juhannuksen aikoihin. Suuriin kruunuhäihin saattoi osallistua tuhansia ihmisiä. 1960-luvun jälkeen kruunuhääperinne on ollut hiipumassa, mutta sellaiset järjestettiin ainakin Ilmajoen Speleissä 2013, Soinissa 2019 ja Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 2017, joilla vihittäviä pareja oli peräti kolme.
Kruunuhäiden keskeisiä elementtejä on morsiamen näyttävä pukeutuminen morsiuskruunuineen, josta usein huolehti ammattipukija apulaisineen. Jos vihittävä morsian on neitsyt, näkyvän kruunun sisälle saatetaan piilottaa pienempi ”kunniakruunu”.
Ruoat, juhlatilojen koristelut ja muut tarvittavat asiat valmistellaan usein talkoovoimin. 1800-luvun pohjalaishäitä saattoivat tulla häiritsemään kuokkavieraina ”häjyt” eli puukkojunkkarit; tätäkin perinnettä on saatettu myöhemmissä kruunuhäissä pitää yllä kuvaelmien muodossa. Kuokkavierailla on kruunuhäissä ollut merkittävä rahallinen merkitys: häiden kutsuvieraat ovat päässeet ilmaiseksi, kun taas kuokkavierailta on peritty maksu tarjoiluista ja erikseen jopa morsiamen tanssittamisesta. Näin kruunuhäät olivat usein voitollisia tapahtumia.
Kruunuhäitä on järjestetty Helsingissäkin, muun muassa Messuhallissa 1946 ja Seurasaaressa 1978. Kirjailija Juha Vakkuri muistaa kruunuhäät lapsuutensa Riihimäeltä. Ne ovat olleet myös osa amerikansuomalaisten kesäjuhlaperinteitä. Kruunuhääteemasta on laadittu myös tanssiesityksiä sekä näytelmiä harrastajanäyttämöille ja koululaisille.
Kirjallisuutta

Aro, Jorma, (toim.): Eteläpohjalaiset häät -opas. Seinäjoki: Etelä-Pohjanmaan nuorisoseura, 2013.
Aiheesta muualla

Jämsäläiset kruunuhäät 1947, mykkää kaitafilmikuvaa 10 min. Elävä muisti -sivusto, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.
Kruunuhäät Isonkyrön Ylipäässä 1960, Veikko Kaukosen ja K. J. Mieltyn 16 mm:n filmimateriaalia kommentoivat vuonna 2008 morsiamia esittäneet Sisko Aho ja Kaarina Kivimäki. Video 33 min, YouTube.
Vanhanajan kruunuhäät Keski-Pohjanmaalla, Suomen Kuvalehti, 09.06.1934, nro 24, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kraft Heinz

| Kraft Heinz |
| --- | --- |

 Yhtiön toinen pääkonttori Chicagossa.
Osake:  NASDAQ: KHC NASDAQ-100
ISIN:  US5007541064
Perustettu:  2015
Kotipaikka:  Chicago ja Pittsburgh, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Kotisivu:  kraftheinzcompany.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kraft Heinz Company on yhdysvaltalainen maailmanlaajuisesti toimiva elintarvikealan yritys, joka muodostui, kun Kraft Foods ja Heinz fuusioituivat.  Kraft Heinzillä on 13 eri brändiä kukin arvoltaan vähintään 500 miljoonaa dollaria.
Fuusio

Kraft Heinz on maailman viidenneksi suurin ruoka- ja juomayhtiö ja kolmanneksi suurin Yhdysvalloissa. Yhtiön pääkonttorit sijaitsevat Pittsburghissa ja Chicagossa. Kraft Foodsin ja Heinzin fuusioituminen valmistui 2. heinäkuuta 2015.
Kraftin osakkeenomistajat saivat yhdistymisessä Kraft Heinzin osakkeista 49 prosenttia ja kertaluontoisen osingon 16,50 dollaria per osake. Heinz omistaa yhtiöstä 51 prosenttia. Yhtiön puheenjohtaja on Alex Behring, 3G Capitalin osakas, ja Bernardo Hees (Heinzin vanha puheenjohtaja) on toimitusjohtaja. John Cahill, Kraftin toimitusjohtaja, on varapuheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivusto
Krooninen kipu

Krooninen kipu on vaikeusasteeltaan vaihteleva, pitkäkestoinen kiputila. Kipu voidaan luokitella krooniseksi, mikäli se on kestänyt yli kolmen kuukauden ajan tai ylittänyt normaalin toipumisajan kudosvaurion jälkeen. Kivun vaikeusastetta voidaan mitata kipuasteikolla, kuten VAS-janalla.
Syyt

Krooninen kipu on nosiseptiivistä, mikäli se johtuu suoraan kudosvauriosta. Neuropaattisesta kivusta on kyse, jos kivun aiheuttavat hermostolliset tekijät, joiden seurauksena tuntoaistin toiminta häiriytyy. Nosiseptiivisessä kivussa kipukohdan ihossa voi ilmetä tuntoherkistymä. Erityisesti raajoihin paikantuva krooninen kipu voi aktivoida sympaattisen hermoston toimintaa ja näin aiheuttaa lämpötila- ja värimuutoksia raajassa. Neuropaattista kipua aiheuttavat muiden muassa diabeettinen neuropatia, MS-tauti ja toispuoleisena aivoverenkiertohäiriön jälkitila. Myös aavesärky on eräs neuropaattisen kivun muoto.
Krooniseksi kipuoireyhtymäksi kutsutaan vaikeaa kipua, jonka syy ei ole somaattinen. Kipu voi tällöin johtua tunne-elämään liittyvistä tai psykososiaalisista ongelmista. Idiopaattinen kipu on kyseessä, mikäli taustalta ei löydetä somaattista syytä eikä kipu sovi kroonisen kipuoireyhtymän kriteeristöön. Fibromyalgia voidaan todeta muiden sairauksien poissulkemisella oirekuvan sopiessa diagnoosiin.
Rinnakaissairaudet

Krooniseen kipuun liittyy usein psyykkisiä ongelmia, kuten masennusta ja krooniseen kipuun liittyy kasvanut itsemurhan riski. Yli 67 %:n potilaista on katsottu kärsivän myös psykiatrisesta häiriöstä. Masennuksen lisäksi esiintyy muun muassa yleistynyttä ahdistuneisuushäiriötä tai päihdeongelmia.
National Sleep Foundationin mukaan noin kaksi kolmesta kipukroonikosta kärsii univaikeuksista. On esitetty korkeampiakin arvioita univaikeuksista kärsivien potilaiden osuudesta kaikista kipukroonikoista.
Esiintyvyys

Kroonisen kivun esiintyvyydeksi on arvioitu eri tutkimuksissa 11–40 %. Krooninen kipu onkin aikuisilla yksi yleisimmistä syistä lääkärin apuun turvautumiseen.
Vuonna 2016 arviolta yhdysvaltalaisista aikuisista 20,4 % kärsi kroonisesta kivusta ja 8 % usein arjen tai työn toimintoihin vaikuttavasta kroonisesta kivusta. Skotlannissa vuonna 2001 tehty tutkimus viittasi siihen, että 14,1 % aikuisista koki huomattavaa ja 6,3 % vakavaa kroonista kipua. Australiassa vuonna 2001 tehdyssä tutkimuksissa 11 % miehistä ja 13,5 % naisista ilmoitti kärsivänsä kroonisesta kivusta, joka vaikutti arjen toimintoihin. Vuonna 2019 yhdysvaltalaisista aikuisista arviolta 20,4 % kärsi kroonisesta kivusta ja 7,4 % usein arjen tai työn toimintoihin vaikuttavasta kroonisesta kivusta.
Noin 20 prosenttia suomalaisista kärsii kroonisesta kivusta sosiaali- ja terveysministeriön arvion mukaan. Seitsemän prosenttia suomalaisista naisista ja viisi prosenttia miehistä kärsii vaikeasti toimintakykyä rajoittavasta kroonisesta kivusta.
Krooniset kiputilat vaikuttavat yleisemmiltä naisilla ja yli 65-vuotiailla. Esiintyvyys näyttää kasvavan iän myötä.
Hoito

Kroonisen kivun hoito riippuu aiheuttajasta. Usein hoito on oireenmukainen, jolloin tehoa parantaa varhaisempi aloitusajankohta. Hoidossa voidaan syystä ja muista yksilöllisistä tekijöistä riippuen käyttää muun muassa tavanomaisia kipulääkkeitä, opioideja, mielialalääkkeitä ja antikonvulsantteja. Muita keinoja ovat puudutukset, fysikaaliset hoidot, stimulaatiohoidot ja kivunhallintaryhmiin osallistuminen.
Akuutin kivun mahdollisimman hyvä hoito ennaltaehkäisee kroonista kipua.
Kranj

| Kranj |
| --- | --- |

 Kranj
 Koordinaatit: 46°14′N, 14°22′E 
Valtio:  Slovenia
Alue:  Gorenjska
Hallinto:  
 – Pormestari:  Damijan Perne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  150,9 km²
Korkeus:  385 m
Väkiluku (2007):  53 000
 – Väestötiheys:  351,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.kranj.si/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kranj (saks. Krainburg) on 53 000 asukkaallaan (2007) Slovenian neljänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee noin 25 kilometriä pääkaupungista Ljubljanasta luoteeseen Sava- ja Kokra-jokien yhtymäkohdassa ja on Gorenjskan alueen keskus. Kaupunki on 385 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen pinta-ala on 150,9 neliökilometriä.
Kranjissa on hyvin säilynyt vanhakaupunki, joka julistettiin historialliseksi ja kulttuuriseksi muistomerkiksi vuonna 1983. Sen keskus on Glavni trgin aukio, jonka reunalla on näyttelytilaksi muutettu kaupungintalo, 1500-luvulla rakennettu historiallinen Pavšlarin talo ja myöhäisgoottilainen kirkko. Kaupungin muihin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi France Prešerenin museo, vuonna 1527 rakennettu tullihuone, puolustusmuurien jäänteet, Khislsteinin linna ja Leopold Layerin talo.
Kaupunki sijaitsee Ljubljanan ja Villachin välisen rautatien ja moottoritien varrella. Brnikin lentoasema sijaitsee kaupungin lähellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kranj Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kranjska Gora

| Kranjska Gora |
| --- | --- |

 Kranjska Gora
 Koordinaatit: 46°29′N, 13°47′E 
Valtio:   Slovenia
Perinteinen alue:  Gorenjska
Kunta:  Kranjska Gora
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  44,7 km²
Korkeus:  806,3 m
Väkiluku (2012):  1 452
 – Väestötiheys:  32 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 kranjska-gora.si 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaupungin keskustaa
Kranjska Gora (saks. Kronau, ital. Monte Cragnisca) on taajama Gorenjskan perinteisellä alueella luoteisessa Sloveniassa. Se on Kranjska Goran kunnan keskustaajama.
Kaupungissa on 1 452 asukasta ja pinta-ala on 44,7 km2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kranjska Gora Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
Kulonen

Kulonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eino Kulonen (1921–1984), lääkäri ja lääketieteellisen kemian professori
Jouni Kulonen (s. 1981), jääkiekkoilija
Kari Kulonen (1964–1990), koripalloilija
Timo Kulonen (s. 1967), jääkiekkoilija, Kari Kulosen veli
Ulla-Maija Forsberg (o.s. Kulonen, s. 1960), suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Korppi (albumi)

| Korppi Liekki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003 Petrax-studio, Hollola
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD (2003)   LP (2011)
 Tuottaja(t): Jyrki Tuovinen ja Liekki
 Tyylilaji: indie rock, progressiivinen rock
 Kesto: 56.27
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Liekin muut julkaisut
| Magio 2001 | Korppi 2003 | Rajan piirsin taa 2005 |
Korppi on vuonna 2003 ilmestynyt Liekki-yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Spinefarm Recordsin alamerkki Ranka Recordings. Korppi on kaupallisesti Liekin menestynein levy, se oli Suomen virallisella listalla 14 viikon ajan ja nousi korkeimmillaan sijalle 5. Korppia pidetään yleisesti myös yhtyeen parhaana albumina.
Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet Pienokainen ja Korppi. Niistä erityisesti Pienokainen on noussut klassikon asemaan. Nuorgam-verkkomedia on valinnut sen 2000-luvun 18. parhaaksi suomalaiseksi rock- ja pop-kappaleeksi. Vuonna 2009 Sue-lehti puolestaan valitsi Korpin 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen seitsemänneksi parhaaksi kotimaiseksi albumiksi ja Radio Helsinki parhaaksi. Vuoden 2019 marraskuussa albumi valittiin 2000-luvun toiseksi parhaimmaksi levyksi musiikkilehti Soundin järjestämässä kriitikkoäänestyksessä.
Mustat Levyt julkaisi Korpin uudelleen vinyylilevynä keväällä 2011. Samassa yhteydessä Liekki esitti sen kappaleet kolmessa konsertissa, jotka järjestettiin Helsingissä, Turussa ja Tampereella.
Albumin kannen on piirtänyt sarjakuvataiteilija Jenni Rope.
Kappaleet

Veit omasi lentoon – 5.52
Kun kattojen ylle löi (Aurinkoon) – 6.01
En voi auttaa – 5.18
Korppi – 5.16
Luulin, luulen – 6.13
Tikari – 5.32
Saattaja – 7.10
Tuletko niinkuin öinen maa – 3.36
Pienokainen – 6.01
Valkoinen on enkelten yö – 5.25
Kokoonpano

Janne Kuusela – laulu, kitara
Teemu Soininen – basso
Juha Kulmala – rummut
Okke Komulainen – kosketinsoittimet
+
Poke – huilu
Kirjuri

Kirjuri teroittamassa sulkakynäänsä kynäveitsellä. Tuntemattoman tekijän maalaus 1800-luvulta.
Kirjuri on henkilö, joka hoitaa kirjoitustöitä ja sitä vastaavia töitä. Kirjurin ammatilla viitataan etenkin aikaan ennen kirjapainon keksimistä, jolloin käsikirjoitukset täytyi vielä kopioida käsin. Kirjurin työhön on historian aikana kuulunut käsikirjoitusten kopioimisen lisäksi myös muun muassa erilaisten lakidokumenttien laatimista sekä seinäkaiverrusten ja -maalausten piirtämistä.
Materiaalit

Kirjurin kynä saattoi olla materiaaliltaan ruokoa, sulkaa tai metallia. Muste valui onton kynän sisältä sen kärkeen. Metallinen kynä oli kestävä ja tarkka etenkin ohuiden viivojen piirtämisessä, mutta sulkakynä ja ruokokynä voitiin leikata kirjurin toiveiden mukaiseksi. Kynän leikkaamisen lisäksi kirjuri saattoi käyttää kynäveistään raaputtamaan tekemänsä virheet pois. Kirjoitusjäljen laatu riippui paljon pergamentin laadusta.
Babyloniassa

Babyloniassa kirjurin koulutukseen kuului sumerin ja akkadin kielten kirjoittaminen nuolenpääkirjoituksella sekä kirjeiden, sopimusten ja tilikirjojen käytäntöjen opettelu. Kirjureita suojeli jumalatar Nisaba, myöhemmin jumala Nabu, jonka symboli oli ruo’osta leikattu piirrin, jolla nuolenpäämerkkejä kirjoitettiin pehmeisiin savitauluihin.
Muinaisessa Egyptissä

Muinaisessa Egyptissä kirjurin ammatti oli arvostettu ja tarjosi taitavalle kirjurille uralla etenemisen mahdollisuuksia. Kirjuri käytti kivistä tai puista palettia, jolla oli punainen ja musta mustekivi, nahkainen kassi tai astia vedelle, sekä kokoelma ruokokyniä. Väripigmentit saatiin erilaisista mineraaleista, joita sekoitettiin sideaineisiin. Värin kirjuri levitti siveltimillä. Paperi valmistettiin papyruksesta. Jotkut kirjurit erikoistuivat piirtämiseen. Seinäkirjoituksia tehteässä nuorempi piirtäjä teki seinälle luonnoksen punaokralla ja vanhempi piirtäjä viimeisteli sen mustalla värillä. Piirtäjät käyttivät 18 × 18 -ruudukkoa asemoidakseen piirrostensa osat. Lopuksi kuvat veistettiin kohokuviksi ja maalattiin.
Kirjurinuralle lähtivät Egyptissä yleensä vain kirjurien pojat, joskus myös tyttäret. Kirjurit kävivät kirjurikoulun, jossa he opettelivat lukemaan ja kirjoittamaan hieroglyfejä ja hieraattista kirjoitusta. Oppilaat harjoittelivat papyruksilla, vanhoilla astioilla tai kalkkikiven palasilla. Kirjurikoulu kesti neljästä viiteen vuotta.
Muinaisessa Israelissa

Entisaikojen juutalaiset kirjurit kirjoittivat esimerkiksi Toora-kääröjä, tefillin-kirjoituksia, mezuzoja ja avioerosopimuksia. Tooraa kopioivat kirjurit käyttivät oppaanaan kirjaa nimeltä Tikkun Soferim, jossa oli Tooran tekstin lisäksi ohjeet esimerkiksi kirjainten koristeluun ja osioiden välistyksiin. Toora-kirjurin oli otettava rituaalinen kylpy ennen työn aloittamista. Talmudisena aikana kirjureille maksettiin huonosti, jotta he eivät rikastuisi ja lopettaisi tärkeää työtään. Juutalaisen lain mukaan kirjurin palkan maksoi se osapuoli, joka hyötyi kaupasta enemmän.
Keskiajan luostareissa

Rooman valtakunnan myöhäisaikana ja keskiajan alussa kirjurin työ muuttui maallisesta työstä munkkien työksi. Parhaat kirjurit olivat luultavasti varhaisteini-ikäisiä poikia, sillä työssä vaadittiin erinomaista näköä sekä kykyä kestää hyvin tylsää ja yksitoikkoista uurastamista ilman että kirjoitusjälki heikkeni väsymyksen johdosta.
Luostarien kirjurit työskentelivät koko valoisan ajan aamusta iltaan kopioiden luostarin kirjastonhoitajalta saamiaan tekstejä mekaanisesti ilman omaa älyllistä panosta. Koska kirjurien ei edes tarvinnut ymmärtää kopioimaansa tekstiä tai osata sen kieltä kunnolla, kopioihin tuli paljon virheitä. Joskus kirjurit myös tietoisesti korvasivat itselleen tuntemattoman sanan tutummalla mutta väärällä sanalla. Tauolta palaava kirjuri saattoi jatkaa kopiointia väärästä paikasta, jolloin kokonaisia lauseita tai kappaleita jäi kopioimatta.