stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viluksela
Aiheesta muualla

Schroderus, Lars: Kansallisarkisto, Maanmittaushallitus, Maakirjakartat. Somero, Viluksela bb1a: 129-130.   1647.  Kartta Jyväskylän yliopiston julkaisuarkistossa (jpg) (viitattu 16.11.2009)
Forsell, Lars: Kansallisarkisto, Maanmittaushallitus, Uudistusarkisto. Somero, Viluksela h72a: 20/1.   1695.  Kartta Jyväskylän yliopiston julkaisuarkistossa (jpg) (viitattu 16.11.2009)
Kansallisarkisto, Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto, Senaatinkartasto 1:21 000. XI:21.   1874.  Kartta Kansallisarkiston digitaaliarkistossa (jpg) (viitattu 16.11.2009)
| n k Somero |
| --- | --- |
Taajamat:  Someron keskustaajama 
Rekisterikyliä Somerolla:  Harju  Hirsjärvi  Häntälä  Härkälä  Ihamäki  Jaatila  Joensuu  Jurvala  Kerkola  Kimala  Kivisoja  Kultela  Kärilä  Lahti  Lammi  Lautela  Ollila  Pajula  Paltta  Pappila  Pitkäjärvi  Pusula  Pyöli  Rautela  Ruunala  Ryhtä  Saarentaka  Sillanpää  Sylvänä  Syvänoja  Talvisilta  Terttilä  Viluksela  Ylenjoki 
Kulmakuntia Somerolla:  Isoniittu  Kauraketo  Koisthuhta  Laitiainen  Lehtimäenkulma  Palojoki  Uusi-Kaskisto 
Rekisterikyliä Somerniemellä:  Härjänlahti  Härjänoja  Jakkula  Kaskisto  Keltiäinen  Kopila  Mäyrämäki  Oinasjärvi  Palikainen  Salkola  Suojoki  Vesanoja  Viuvala
Chelsea FC

Chelsea Football Club (lempinimi The Blues, aikaisemmin The Pensioners) on vuonna 1905 perustettu Valioliigassa pelaava lontoolainen jalkapalloseura. Chelsea on historiansa aikana voittanut liigamestaruuden kuudesti, FA Cupin kahdeksasti, liigacupin viidesti, Cup-voittajien cupin kahdesti sekä Eurooppa-liigan kahdesti ja Mestarien liigan kaksi kertaa. Se on aina pelannut kotiottelunsa vuonna 1877 valmistuneella Stamford Bridgellä.
Edustusjoukkue > Lainalla olevat pelaajat

Päivitetty 20. elokuuta 2024.
| Pelaaja | Pelipaikka | Joukkue | Päättymispäivä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Teddy Sharman-Lowe | M |  Doncaster Rovers | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Ted Curd | M |  Hampton & Richmond Borough | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Eddie Beach | M |  Crawley Town | 31. toukokuuta 2025 |
|  Luke Campbell | M |  Hendon | 31. toukokuuta 2025 |
|  Gaga Slonina | M |  Barnsley | 31. toukokuuta 2025 |
|  Alfie Gilchrist | P |  Sheffield United | 31. toukokuuta 2025 |
|  Aarón Anselmino | P |  Boca Juniors | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Caleb Wiley | P |  RC Strasbourg | 30. kesäkuuta 2025 |
|  Lesley Ugochukwu | KK |  Southampton | 31. toukokuuta 2025 |
|  Andrey Santos | KK |  RC Strasbourg | 30. kesäkuuta 2025 |
Siirtohistoria > 2020-luku

| Kausi | Ostot | Myynnit | Ostot/Myynnit +- | Arvokkain hankinta | Siirtosumma | Arvokkain myynti | Siirtosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2025–2026 | 52,0M € | 0 € | -52,0M € |  Estêvão | 34,0M € | – | – |
| 2024–2025 | 189,0M € | 103,0M € | -86,0M € |  Pedro Neto | 60,0M € |  Ian Maatsen | 44,5M € |
| 2023–2024 | 464,1M € | 277,5M € | -186,6M € |  Moisés Caicedo | 116,0M € |  Kai Havertz | 75,0M € |
| 2022–2023 | 630,25M € | 67,86M € | -562,39M € |  Enzo Fernández | 121,0M € |  Timo Werner | 20,0M € |
| 2021–2022 | 118,0M € | 154,69M € | +36,69M € |  Romelu Lukaku | 113,0M € |  Tammy Abraham | 41,0M € |
| 2020–2021 | 247,2M € | 57,15M € | -190,05M € |  Kai Havertz | 80,0M € |  Álvaro Morata | 35,0M € |
| Yht. | 1700,55M € | 660,2M € | -1040,35M € |  |  |  |  |
Siirtohistoria > 2010-luku

| Kausi | Ostot | Myynnit | Ostot/Myynnit +- | Arvokkain hankinta | Siirtosumma | Arvokkain myynti | Siirtosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019–2020 | 45,0M € | 163,07M € | +118,07M € |  Mateo Kovačić | 45,0M € |  Eden Hazard | 120,8M € |
| 2018–2019 | 208,8M € | 83,25M € | -125,55M € |  Kepa Arrizabalaga | 80,0M € |  Thibaut Courtois | 35,0M € |
| 2017–2018 | 260,5M € | 194,6M € | -65,9M € |  Álvaro Morata | 66,0M € |  Diego Costa | 60,0M € |
| 2016–2017 | 132,8M € | 108,9M € | -23,9M € |  Michy Batshuayi | 39,0M € |  Oscar | 60,0M € |
| 2015–2016 | 96,5M € | 87,49M € | -9,01M € |  Pedro | 27,0M € |  Ramires | 28,0M € |
| 2014–2015 | 137,7M € | 142,81M € | +5,11M € |  Diego Costa | 38,0M € |  David Luiz | 49,5M € |
| 2013–2014 | 130,35M € | 77,93M € | -52,42M € |  Willian | 35,5M € |  Juan Mata | 44,73M € |
| 2012–2013 | 109,7M € | 25,45M € | -84,25M € |  Eden Hazard | 35,0M € |  Daniel Sturridge | 15,0M € |
| 2011–2012 | 96,45M € | 31,56M € | -64,89M € |  Juan Mata | 26,7M € |  Juri Žirkov | 15,0M € |
| 2010–2011 | 121,5M € | 16,5M € | -105,0M € |  Fernando Torres | 58,5M € |  Ricardo Carvalho | 8,0M € |
| Yht. | 1339,3M € | 931,56M € | -407,74M € |  |  |  |  |
Siirtohistoria > 2000-luku

| Kausi | Ostot | Myynnit | Ostot/Myynnit +- | Arvokkain hankinta | Siirtosumma | Arvokkain myynti | Siirtosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | 30,0M € | 3,8M € | -26,2M € |  Juri Žirkov | 21,0M € |  Claudio Pizarro | 2,0M € |
| 2008–2009 | 30,5M € | 44,55M € | +14,05M € |  José Bosingwa | 20,5M € |  Wayne Bridge | 13,0M € |
| 2007–2008 | 59,0M € | 43,65M € | -15,35M € |  Florent Malouda | 19,0M € |  Arjen Robben | 35,0M € |
| 2006–2007 | 88,98M € | 52,6M € | -36,38M € |  Andri Ševtšenko | 43,88M € |  Damien Duff | 15,5M € |
| 2005–2006 | 91,5M € | 34,6M € | -56,9M € |  Michael Essien | 38,0M € |  Tiago Mendes | 10,1M € |
| 2004–2005 | 162,4M € | 3,3M € | -159,1M € |  Didier Drogba | 38,5M € |  Jesper Grønkjær | 3,3M € |
| 2003–2004 | 173,7M € | 0,95M € | -172,75M € |  Hernán Crespo | 26,0M € |  Leon Knight | 0,2M € |
| 2002–2003 | 0M € | 2,1M € | +2,1M € |  Quique de Lucas | Ilmainen |  Samuele Dalla Bona | 1,6M € |
| 2001–2002 | 49,7M € | 14,32M € | -35,38M € |  Frank Lampard | 16,0M € |  Jon Harley | 5,25M € |
| 2000–2001 | 52,39M € | 37,72M € | -14,67M € |  Jimmy Floyd Hasselbaink | 22,5M € |  Tore André Flo | 18,0M € |
| Yht. | 738,17M € | 237,59M € | -500,58M € |  |  |  |  |
Siirtohistoria > 1990-luku

| Kausi | Ostot | Myynnit | Ostot/Myynnit +- | Arvokkain hankinta | Siirtosumma | Arvokkain myynti | Siirtosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999–2000 | 26,36M € | 7,88M € | -18,48M € |  Chris Sutton | 15,0M € |  Michael Duberry | 6,75M € |
| 1998–1999 | 19,3M € | 8,05M € | -11,25M € |  Pierluigi Casiraghi | 7,75M € |  Frank Sinclair | 3,0M € |
| 1997–1998 | 17,8M € | 0,35M € | -17,45M € |  Graeme Le Saux | 10,5M € |  Frode Grodås | 0,35M € |
| 1996–1997 | 15,57M € | 4,59M € | -10,98M € |  Gianfranco Zola | 6,2M € |  Paul Furlong | 2,25M € |
| 1995–1996 | 1,9M € | 1,84M € | -0,06M € |  Mark Hughes | 1,9M € |  David Hopkin | 1,28M € |
| 1994–1995 | 6,13M € | 1,75M € | -4,38M € |  Paul Furlong | 3,5M € |  Neil Shipperley | 1,75M € |
| 1993–1994 | 3,84M € | 4,84M € | +1,0M € |  Gavin Peacock | 1,7M € |  Andy Townsend | 2,4M € |
| 1992–1993 | 2,93M € | 5,98M € | +3,05M € |  Nigel Spackman | 0,6M € |  Tom Boyd | 1,13M € |
| 1991–1992 | 4,24M € | 5,24M € | +1,0M € |  Paul Elliott | 1,7M € |  Gordon Durie | 3,3M € |
| 1990–1991 | 3,9M € | 0,51M € | -3,9M € |  Dennis Wise | 2,4M € |  Clive Wilson | 0,51M € |
| Yht. | 101,97M € | 41,03M € | -60,94M € |  |  |  |  |
Saavutukset

Englannin-mestaruus (vuodesta 1992 Valioliiga): 1954–1955, 2004–2005, 2005–2006, 2009–2010,  2014–2015, 2016–2017 (6)
FA Cup: 1969–1970, 1996–1997, 1999–2000, 2006–2007, 2008–2009, 2009–2010, 2011–2012, 2017–2018 (8)
Liigacup: 1964–1965, 1997–1998, 2004–2005, 2006–2007, 2014–2015(5)
Charity Shield / Community Shield: 1956, 2000, 2005, 2009 (4)
Mestareiden Liiga: 2012, 2021 (2)
Eurooppa-liiga: 2013, 2019 (2)
UEFA Super Cup: 1998, 2021 (2)
Cup-voittajien Cup: 1970–1971, 1997–1998 (2)
Full Members Cup: 1986, 1990 (2)
Barclays Asia Trophy : 2003, 2011 (2)
Chelsean managerit

* Pelaaja-manageri

+ Väliaikainen manageri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran virallinen sivusto
Chelsea Supporters Finland - Suomen Chelsea-kannattajien yhteisö (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Mestarien liigan voittajat |
| --- | --- |
Kausi ja voittaja: 1992–93:  Marseille 1993–94:  Milan 1994–95:  Ajax 1995–96:  Juventus 1996–97:  Borussia Dortmund 1997–98:  Real Madrid 1998–99:  Manchester United 1999–00:  Real Madrid 2000–01:  Bayern München 2001–02:  Real Madrid 2002–03:  Milan 2003–04:  Porto 2004–05:  Liverpool 2005–06:  Barcelona 2006–07:  Milan 2007–08:  Manchester United 2008–09:  Barcelona 2009–10:  Internazionale 2010–11:  Barcelona 2011–12:  Chelsea 2012–13:  Bayern München 2013–14:  Real Madrid 2014–15:  Barcelona 2015–16:  Real Madrid 2016–17:  Real Madrid 2017–18:  Real Madrid 2018–19:  Liverpool 2019–20:  Bayern München 2020–21:  Chelsea 2021–22:  Real Madrid 2022–23  Manchester City
Chelsean joukkue vuodelta 1905.
Chelsea Mestarien liigassa 2008.
Vuoden 2012 Mestarien liigan finaalijoukkueet.
San Miguel

| San Miguel |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 San Miguel
 Koordinaatit: 13°28′53″N, 88°10′39″W 
Valtio:  El Salvador
Departementti:  San Miguel
Väkiluku (2006):  181 819
 
 www.alcaldiasanmiguel.gob.sv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Miguel on kaupunki El Salvadorissa.  Varsinaisen kaupungin arvioitu asukasluku oli vuonna 2005 noin 180 000, mikä tekee siitä maan toiseksi tai kolmanneksi suurimman kaupungin - se on hyvin tasoissa Santa Anan kanssa. Suurkaupunkialueella oli jo vuonna 2002 yhteensä 252 150 asukasta.
Kaupunki on merkittävä kahvin, tekstiilien ja kemikaalien tuotannon keskus. Se sijaitsee 107 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen lähellä sijaitsee Chaparrastiquen tulivuori.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Zohreh

Zohreh (pers. "Venus") oli kehitteillä ollut Iranin kehittämä tietoliikennesatelliitti, joka olisi kyennyt välittämään puheluita, telefakseja, radio-ohjelmia ja TV-ohjelmia koko Iraniin. Satelliitissa olisi ollut 12 transponderia, ja sen kustannukset olisivat olleet 132 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Iran ja Venäjä allekirjoittivat satelliitin kehityssopimuksen tammikuussa 2005. Sopimus on sittemmin peruttu.
Zwarte Piet

Ihminen pukeutuneena perinteiseksi Zwarte Pietiksi.
Zwarte Piet on osa hollantilaista Sinterklaas-perinnettä, mutta hahmo on herättänyt kiistoja rasistisina pidettävien mustaksi maalattujen kasvojensa vuoksi. Vaikka hahmon tumman ulkomuodon juuret ovat kansantaruissa ja pakanallisissa perinteissä, kolonialismin ja blackface-perinteen vaikutukset ovat tehneet siitä kiistanalaisen nykypäivänä.
Historia

Ensimmäiset kuvat mustasta apulaisesta ilmestyivät vuonna 1850 Jan Schenkmanin kirjassa Sint Nikolaas en zijn knecht. Hahmon ulkonäkö – tummaksi maalattu iho ja värikkäät vaatteet – muistuttaa 1500-luvun maurilaisia palvelijoita, jotka toimivat rikkaiden eurooppalaisten statussymboleina. Hahmon taustalla nähdään viittauksia siirtomaahistoriaan ja orjuuteen: Afrikkalaiset orjat toimivat usein eurooppalaisten perheiden palvelijoina, mikä heijastuu Zwarte Pietin roolissa.
1900-luvun alussa Zwarte Piet kuvattiin pelottavana hahmona, joka rankaisi tottelemattomia lapsia. 1970-luvulta alkaen hahmo muutettiin lapsiystävällisemmäksi. Samaan aikaan yhteiskunnan suhtautuminen auktoriteettiin ja kasvatukseen muuttui. Kuitenkin hahmo on vuosien varrella herättänyt kritiikkiä, koska sen katsotaan olevan rasistinen karikatyyri ja viittaavan kolonialistiseen ajatteluun.
Kritiikki

Ensimmäinen julkinen vastustus hahmoa kohtaan nousi 1960-luvulla, kun koulunjohtaja Arnold Ras ehdotti sen korvaamista valkoisella apulaisella. Sittemmin kritiikki on kasvanut, erityisesti 2010-luvulla. ”Kick Out Zwarte Piet” -liike ajaa perinteestä luopumista, ja monet organisaatiot ovat modernisoineet hahmoa esimerkiksi lisäämällä ”nokikerroksia” kasvoihin.
Kritiikki hahmoa kohtaan on voimistunut Alankomaiden monikulttuurisuuden kasvaessa, mutta monet hollantilaiset pitävät Zwarte Pietiä harmittomana osana perinnettä. Ratkaisuksi on ehdotettu hahmon ulkoasun muuttamista vähemmän loukkaavaksi, esimerkiksi nokisiksi kasvoiksi. Keskustelun odotetaan jatkuvan, kun Alankomaat etsii tapaa säilyttää juhlan merkitys ilman rasistisia piirteitä.
5. divisioona (jatkosota)

5. divisioona ("Hämäläis-" eli "Ilvesdivisioona") oli Etelä-Hämeen sotilasläänin perustama Suomen maavoimien yhtymä jatkosodassa. Sotilaslääniin kuuluivat Kanta- ja Lounais-Hämeen suojeluskuntapiirit. Jatkosodan alun hyökkäysvaiheessa Karjalan armeijaan kuulunut 5. divisioona eteni Ruben Laguksen johdolla nopeasti Laatokan Karjalassa. Hyökkäys aloitettiin 11.7.1941, Tarton rauhan raja saavutettiin 23.7. ja seuraavana päivänä Tuuloksenjoki. Siinä vaiheessa Karjalan armeijan komentaja Erik Heinrichs käski keskeyttää hyökkäyksen, koska muissa suunnissa hyökkäys ei ollut menestynyt yhtä hyvin. Itä-Karjalan valtauksessa 5. divisioona mursi 4.9. venäläisten puolustuksen ja avasi tien Aunukseen ja Syvärille.
Divisioonan ilvestunnuksen piirsi tuleva muotoilun professori Ilmari Tapiovaara. Nimi vahvistettiin divisioonan pitkäaikaisen komentajan kenraalimajuri Kustaa Tapolan aloitteesta.
Perustaminen

Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:
Jalkaväkirykmentti 2 (JR 2)
Jalkaväkirykmentti 22 (JR 22)
Jalkaväkirykmentti 23 (JR 23)
Jalkaväkirykmentti 44 (JR 44)
Kenttätykistörykmentti 3 (KTR 3)
Raskas patteristo 24 (RaskPsto 24)
Kevyt osasto 4 (KevOs 4)
Pioneeripataljoona 21 (PionP 21)
Viestipataljoona 23 (VP 23)
Sissiosasto (SissiOs./5.D)
Divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, joka pääsääntöisesti onnistuikin, mutta eräiden materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei saavutettu.
Komentajat

Divisioonankomentajina olivat:
jääkärieversti Eino Koskimies 18. kesäkuuta – 11. heinäkuuta 1941
jääkärieversti Ruben Lagus 11. – 25. heinäkuuta 1941
eversti Ilmari Karhu 25. heinäkuuta 1941 – 16. kesäkuuta 1942
kenraalimajuri Kustaa Tapola 16. kesäkuuta 1942 –
Tappiot

Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan sen kokonaistappiot olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 10 608 miestä.
Kenraalimajuri K. A. Tapola
Global Alliance in Management Education

CEMS – The Global Alliance in Management Education on kansainvälinen yliopistoverkosto, jonka jäsenkorkeakouluissa opetetaan CEMS Master’s in International Management -koulutusohjelmaa.
Jäsenyliopistot

| Land | Hochschule |
| --- | --- |
 Australia: Sydneyn yliopisto
 Itävalta: Wienin talousyliopisto
 Belgia: Louvainin katolinen yliopisto
 Brasilia: Escola de Administração de Empresas de São Paulo
 Kanada: Ivey Business School
 Chile: Adolfo Ibáñez -yliopisto
 Kiina: Tsinghua-yliopisto
 Tšekki: Prahan kauppakorkeakoulu
 Tanska: Copenhagen Business School
 Suomi: Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu
 Ranska: École des hautes études commerciales de Paris
 Saksa: Kölnin yliopisto
 Hongkong: Hongkongin tiede- ja teknologiayliopisto
 Unkari: Budapesti Corvinus Egyetem
 Intia: Indian Institute of Management Calcutta
 Irlanti: University College Dublin
 Italia: Luigi Bocconi -yliopisto
 Japani: Keiō-yliopisto
 Alankomaat: Rotterdamin Erasmus-yliopisto
 Norja: Norjan kauppakorkeakoulu
 Puola: Szkoła Główna Handlowa
 Portugali: NOVA-yliopisto
 Venäjä: Pietarin valtionyliopisto
 Singapore: Singaporen kansallinen yliopisto
 Espanja: Escola Superior d’Administració i Direcció d’Empreses
 Ruotsi: Tukholman kauppakorkeakoulu
 Sveitsi: St. Gallenin yliopisto
 Turkki: Koç-yliopisto
 Yhdistynyt kuningaskunta: London School of Economics
Aalto-maljakko

Aalto-maljakko eli Savoy-maljakko on Alvar Aallon ja hänen vaimonsa Aino Aallon vuonna 1936 suunnittelema lasimaljakko. Aallot voittivat maljakolla Karhula-Iittalan lasitehtaan järjestämän suunnittelukilpailun vuonna 1936. Maljakko esiteltiin seuraavana vuonna Pariisin maailmannäyttelyssä. Kaikki maljakot valmistetaan Iittalan lasitehtaalla Hämeenlinnassa.
Aalto-maljakkoa on kuvailtu suomalaisen muotoilun ikoniksi ja sitä on sanottu yhdeksi maailman tunnetuimmista lasiesineistä ja maailman tunnetuimmaksi maljakoksi.
Suunnittelu

Maljakko suunniteltiin alun perin Karhula-Iittalan lasitehtaan järjestämän suunnittelukilpailun osallistujaksi. Aallot voittivat maljakolla kyseisen kilpailun vuonna 1936.  Inspiraation maljakolle suunnittelijat saivat saamelaisnaisten perinteisestä puvusta, ja maljakon malli perustuu suunnitelmiin, joiden työnimi oli Eskimoerindens skinnbyxa, eskimonaisen nahkahousut. Idea maljakon muotoon tuli eskimonaisten vaatetuksesta ja niiden poimuista.
Nimi Savoy-maljakko juontuu helsinkiläisestä Savoy-ravintolasta, joka osti oikeudet maljakkoon. Aalloille maljakko ei tuottanut rahallisesti mitään, sillä oikeudet kuuluivat ennen maljakon niiden myymistä Savoylle suunnittelukilpailun järjestäneelle lasitehtaalle, jonka omisti A. Ahlström. A. Ahlströmin johtaja Harry Gullichsen palkkasi Alvar Aallon suunnittelemaan Ahlströmin Teollisuuspalatsin 7. ja 8. kerroksen Savoy-ravintolan sisustuksen.
Valmistus

Alun perin maljakkoa valmistettiin suupuhaltamalla puumuottiin. Tällöin maljakon pinnasta tuli karheampi, aaltomainen ja väreilevä. Nykyisin käytetään metallimuottia, jolla pinnasta tulee huomattavasti sileämpi.  Aalto-maljakoita tehtiin puumuoteilla vielä 1970-luvun alussa ja osa maljakoista valmistetaan edelleen puumuotilla.
Yhden maljakon valmistaminen vaatii 7-8 ammattilaista.
Maljakosta valmistetaan eri koko- ja värimalleja.
Suosio

Aalto-maljakkoa on myyty satoja tuhansia kappaleita.
Vuonna 2020 harvinainen Aalto-maljakko myytiin huutokaupassa 55 000 euron ennätyshintaan. Myyty maljakko edustaa mallia 9751, jota valmistettiin Karhulan lasitehtaalla vain parikymmentä kappaletta vuosina 1937–1939. Myös vuonna 2015 myytiin 1930-luvun Aalto-maljakko 19 570 euron hintaan.
Aiheesta muualla

Aalto-maljakot Iittalan verkkosivuilla
Jan Michl: Alvar Aalto's Savoy Vase (1936) Jan Michl. (englanniksi)
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Äänekoski

| Äänekoski |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°36′N, 025°43.5′E
Maakunta:  Keski-Suomen maakunta
Seutukunta:  Äänekosken seutukunta
Kuntanumero:  992
Hallinnollinen keskus:  Äänekosken keskustaajama
Perustettu:  1932
– kaupungiksi:  1973
– kaupunki:  2007 (uusi Äänekosken kaupunki)
Kuntaliitokset:  Äänekosken mlk (1969) Konginkangas (1993) Suolahti (2007) Sumiainen (2007) Äänekoski (2007)
Kokonaispinta-ala:  1 138,38 km² 104:nneksi suurin 2022 
– maa:  884,62 km²
– sisävesi:  253,76 km²
Väkiluku:  17 818 65:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  20,14 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,2 %
– 15–64-v.:  56,8 %
– yli 64-v.:  27,9 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,1 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  2,8 %
Kunnallisvero:  9,40 % 60:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  17,3 % (2019)
Kaupunginjohtaja:  Matti Tuononen
Hallituksen puheenjohtaja:  Kari Kiiskinen
Kaupunginvaltuusto:  43 paikkaa
– puheenjohtaja:  Jari Halttunen
  2021–2025   • SDP   • Kesk.   • Vas.   • PS   • Kok.   • KD   • Vihr.:   11 8 8 8 4 2 2
www.aanekoski.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Äänekoski on teollisuuskaupunki Keski-Suomen maakunnassa Keiteleen eteläpäässä. Äänekosken naapurikunnat ovat Kannonkoski, Konnevesi, Laukaa, Saarijärvi, Uurainen, Vesanto ja Viitasaari. Aakkosissa Äänekoski sijoittuu viimeiseksi nykyisistä Suomen kunnista suomenkielisten nimien osalta. Ruotsinkielisissä nimissä Äänekosken jälkeen sijoittuvat vielä Östermark (Teuva) ja Övertorneå (Ylitornio).
Maantiede ja luonto

Äänekoski sijaitsee valtatien 4 (E75) varrella noin 40 kilometriä Jyväskylän kaupungista pohjoiseen. Hirvaskankaalta, 12 kilometriä Äänekosken keskustasta Jyväskylän suuntaan sijaitsevalta huoltoasema- ja liikekeskittymältä erkanee kantatie 69 Suonenjoelle. Honkolasta, 6 kilometriä Äänekosken keskustasta Jyväskylän suuntaan erkanee valtatie 13 Kokkolaan.
Äänekoskella sijaitsee kaikkiaan 13 Natura-kohdetta. Niihin kuuluu harjualueita, reheviä lintuvesiä ja Hitonhaudan rotkovajoama.
Äänekoskella on yhteensä 169 järveä, joista suurin on Kymijoen vesistöön kuuluva Keitele, joka on myös Äänekosken syvin järvi. Äänekosken toinen suuri järvi on Pyhäjärvi. Keiteleen lajisto ja elinympäristö on monimuotoinen. Muita järviä ovat keskustan lähellä sijaitsevat Äänejärvi ja Kuhnamo sekä lisäksi esimerkiksi Niinivesi, Iisjärvi, Kiimasjärvi ja Iso-Jurvo.
Maantiede ja luonto > Taajamat

Vuoden 2021 lopussa Äänekoskella oli 18 318 asukasta, joista pääosa asui taajamissa, 4 274 haja-asutusalueilla ja 162:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Äänekosken taajama-aste on 75,8 %.
Äänekoskella oli kolme taajamaa, jonka lisäksi äänekoskelaisia asui kahdessa yli kunnanrajan ulottuvassa taajamassa naapurikunnan läheisyydessä:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2021) | Pinta-ala (km²) | Asukastiheys (as> /km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Äänekosken keskustaajama | 12 899 | 23,73 | 543,6 |
| 2 | Konginkangas | 445 | 1,43 | 311,2 |
| 3 | Sumiaisten kirkonkylä | 406 | 1,39 | 292,1 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Lisäksi pääosin naapurikuntiin kuuluvia taajamia olivat Hirvaskangas (Äänekosken puolella 13 as.) ja Pieni-Hirvanen (119 as.).
Vielä 2019 Tilastokeskus luokitteli myös Suolahden keskustaajaman, Kierälahden ja Paatelan erilliseksi taajamiksi. Nämä taajamat on sittemmin tilastollisessa tarkastelussa katsottu kasvaneen osaksi laajentunutta Äänekosken keskustaajamaa.
Maantiede ja luonto > Kylät

Äänekosken henkikirjakylät on seuraavassa lueteltu kuntaliitoksia edeltäneen kuntajaon mukaan:
Konginkangas: Kalaniemi, Konginkangas ja Pyyrinlahti
Sumiainen: Paadentaipale, Raikkaus ja Sumiainen
Suolahti: kylistä ei tietoja
Äänekoski ja Äänekosken maalaiskunta: Honkola, Kangashäkki,selvennä Kiimasjärvi, Koivisto, Paadentaipale, Petruma, (Laukaan) Äänekoski, (Saarijärven) Äänekoskiselvennä
Epävirallisia kyliä ja kulmakuntia ovat lisäksi ainakin Hietama, Hirvaskangas, Laajaranta, Liimattala, Mämme, Parantala ja Rannankylä.lähde?