stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elämä on i-ha-haa
Juoni

Raviohjastaja Fredrik on pienen Magdan yksinhuoltaja. Hän yrittää menestyä ja päästä palkinnoille, ja jättää usein Magdan äitinsä hoitoon. Mummi ja Magda käyvät usein bingohallissa, jossa Magda saa leikkiä nuoren sinkkutytön Helenan labradorinnoutajan kanssa. Magda ja Helena ystävystyvät, ja ennen pitkää myös isä Fredrik saa tavata Helenan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frida Hallgren  | … |  Helena   |
|  Daniel Gustavsson  | … |  Fredrik   |
|  Mona Malm  | … |  Fredrikin äiti   |
|  Märta Ferm  | … |  Magda   |
|  Daniela Svensson  | … |  Lotta   |
|  Samuli Edelmann  | … |  Flottis   |
Lähde:
European Round Table of Industrialists

European Round Table of Industrialists (lyhenne ERT tai ERTI) on vuonna 1983 perustettu Euroopan unionissa toimiva suurteollisuuden edunvalvontaryhmä, johon kuuluu noin 50 eurooppalaista teollisuusjohtajaa, tavoitteena kilpailykyvyn vahvistaminen.
Ryhmä toimii sekä kansainvälisillä että kansallisilla tasoilla. Ryhmän perustajahahmo on ollut Volvon johtaja Pehr G. Gyllenhammar. 
Jorma Ollila oli ERT:n puheenjohtajana vuosina 2005–2009 ollessaan Nokian toimitusjohtajana.
Suomi ja ERT

Suomesta ryhmään ERT:n virallisella sivulla on jäseneksi ilmoitettu Kone Oyj:n Henrik Ehrnrooth ja Risto Siilasmaa (Nokia). Aiemmin on Suomesta "Euroopan pyöreän pöydän teollisuusmiehiin" kuulunut Nokian Kari Kairamo (1986-1988), Simo Vuorilehto (Nokia) ja Casimir Ehrnrooth Kymmene-yhtymästä. Kone.com-sivustollaan Kone-yhtiö ilmoittaa olevansa mukana ERT:n  energia- ja ilmastonmuutostyöryhmässä.
ERT on suomennettu monilla eri tavoin, esimerkiksi ”Euroopan teollisuusjohtajien pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreä pöytä”, ”Euroopan teollisuusmiesten pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreän pöydän klubi”. Jorma Ollila on ollut ERT:ssä mukana vuosina 1997–2011, myös Antti Herlinin nimi (Kone Oyj) on esiintynyt ERT:n jäsenlistoilla.[lähde? ]
Arvostelua ERT:tä kohtaan

Friedrich Moserin ja Matthieu Lietaertin vuoden 2012 elokuva 'Brysselin lobbarit', (The Brussels Business - Who Runs the European Union) pitää ERT:n kulissientakaista vaikutusvaltaa EU:ssa suurena. Ilkka Hakalehdon kirjan Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan mukaan ERT on perustettu nimenomaan toteuttamaan suuryritysten ja suurpääoman omistajien etujen mukainen rakennemuutos Euroopan unionin avulla - ja että ERT on EU:n todellinen vallankäyttäjä sen virallisten toimi- ja päätoksentekoelinten takana.
Englannin kunnat

Englannin kunnat sinisellä ja Walesin yhteisöt vihreällä. Harmaalla merkityt alueet eivät muodosta kuntaa.
Englannin kunnat (civil parish tai vain parish) ovat Englannin alueellisen hallinnon yksiköitä, joilla on hoidettavinaan tiettyjä kunnallisia tehtäviä. Vuoden 2015 lopussa kuntia oli 10 449; Englantiin kuuluu kuitenkin myös alueita, jotka eivät muodosta kuntaa (non-civil parish areas tai unparished areas).
Historia

Kuntien alkuperä on Englannin kirkon jako seurakuntiin (parish), joiden hallintoon kuului sekä kirkollisia että maallisia tehtäviä vastaavalla tavalla kuin Pohjoismaiden pitäjillä ja pitäjänkokouksilla. Seurakuntien maalliset tehtävät siirrettiin erillisille hallintoelimille 1800-luvun aikana[lähde? ].
Hallinto ja tehtävät

Kunta on hallintohierarkian alimman tason alue siellä, missä kyseinen aluejako on käytössä. Hallintotehtävistä huolehtii usein kunnanvaltuusto (parish council). Jos kunnalla on kaupunkioikeudet, nimitys voi olla myös kaupunginvaltuusto, (town council tai city council),. Kaikilla kunnilla ei kuitenkaan ole valtuustoa, ja pienet kunnat voivat muodostaa yhteisiä valtuustoja. Jos kunnassa on alle 200 asukasta, päätökset voidaan tehdä kuntalaisten kokoontumisissa.
Kunnilla on nykyään vain vähän valtaa. Ne voivat järjestää kuntaan julkisia tiloja, kuten kylätaloja, sotamuistomerkkejä, hautausmaita, vapaa-ajankeskuksia ja leikkipuistoja ja budjetoida rahaa kulttuurihankkeisiin, liikenteen kehittämiseen ja rikosten torjuntaan. Kunnat vastaavat myös retkeilyreittien kunnossapidosta alueellaan. Muiden paikallishallinon yksiköiden täytyy tiedottaa kunnanvaltuustolle tekemistään aluesuunnitelmista ja pyytää valtuustolta lausuntoa tiettyjen kunnallislakien osalta.
Britteinsaarten muut maat ja valtiot

Walesissa kuntaa vastaa yhteisö (engl. community, kymriksi cymuned) ja kunnanvaltuustoa yhteisöneuvosto (engl. community council, kymriksi cyngor cymuned). Myös Skotlanti on jaettu yhteisöihin, mutta niiden neuvostoilla ei ole samoja oikeuksia kuin Englannin ja Walesin vastaavilla. Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa jakoa kuntiin ei ole koskaan muodollisesti lakkautettu, mutta jako on menettänyt merkityksensä lähes kokonaan[lähde? ].
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Civil parish
Käännös suomeksi
Dariusz Trafas

Dariusz Trafas
Dariusz Trafas (s. 16. toukokuuta 1972 Kołobrzeg) on puolalainen keihäänheittäjä.
Hän karsiutui sekä Sevillan 1999 että Edmontonin 2001 MM-kilpailuissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kymmenes ja Münchenin EM-kilpailuissa 2002 seitsemäs.
Trafasin ennätys on 87,17 m, jonka hän heitti Gold Coastilla 17. syyskuuta 2000. Tulos olisi ollut Puolan ennätys, mutta sitä ei hyväksytty, koska kilpailussa oli vain kaksi osanottajaa. Hänen vuonna 2002 heittämänsä 86,77 m oli Puolan ennätys vuoteen 2017 asti, jolloin Marcin Krukowski heitti 88,09 m.
Kausien parhaat heitot

1990 72,76 Plovdiv 10.8.
1998 81,90 Bad Köstritz 19.9.
1999 83,23 Sopot 8.8.
2000 87,17 Gold Coast 17.9.
2001 85,78 Oslo 13.7.
2002 86,77 Varsova 16.6.
2003 81,98 Bielsko-Biala 5.7.
2004 80,78 Gdansk 10.7.
2005 77,55 Biala Podlaska 25.6.
2006 77,57 Bydgoszcz 22.7.
Deep Purplen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Deep Purple Wacken Open Airissa 2013.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 21 |  |
| ↙Livealbumit | 40 |  |
| ↙Kokoelmat | 25 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 45 |  |
| ↙Videot | 15 |  |
Deep Purple on vuonna 1968 perustettu englantilainen rockyhtye. Yhtye luetaan heavy metalin ja hard rockin edelläkävijöihin. Deep Purple on ensimmäisiä ja suosituimpia näiden tyylilajien edustajia. Yhtyeen albumeita on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta.
Studioalbumit

Shades of Deep Purple (1968)
The Book of Taliesyn (1968)
Deep Purple (1969)
Deep Purple in Rock (1970)
Fireball (1971)
Machine Head (1972)
Who Do We Think We Are (1973)
Burn (1974)
Stormbringer (1974)
Come Taste the Band (1975)
Perfect Strangers (1984)
The House of Blue Light (1987)
Slaves and Masters (1990)
The Battle Rages On... (1993)
Purpendicular (1996)
Abandon (1998)
Bananas (2003)
Rapture of the Deep (2005)
Now What?! (2013)
Infinite (2017)
Whoosh! (2020)
Turning to Crime (2021)
=1 (2024)
Livealbumit > Viralliset

Concerto for Group and Orchestra (1969)
Made in Japan (1972)
Nobody’s Perfect (1988)
Come Hell or High Water (1994)
Live at the Olympia '96 (1997)
Total Abandon: Australia ’99 (1999)
In Concert with The London Symphony Orchestra (2000)
Live at the Rotterdam Ahoy (2001)
The Soundboard Series (2001)
Live at Montreux 2006 (2006)
Live at Montreux 2011 (2011)
From the Setting Sun (2015)
To the Rising Sun (2015)
Long Beach 1976 (2016)
The Infinite Live Recordings, Vol. 1 (2017)
Live in Newcastle 2001 (2019)
Live in Rome 2013 (2019)
Livealbumit > Arkisto

Made in Europe (julkaistu 1976, äänitetty 1975)
Last Concert in Japan (julkaistu 1977, äänitetty Tokiossa 1975)
Deep Purple in Concert (julkaistu 1980, äänitetty 1970–1972)
Live in London (julkaistu 1982, äänitetty 1974)
Scandinavian Nights (julkaistu 1988, äänitetty Tukholmassa 1970)
In the Absence of Pink (julkaistu 1991, äänitetty Knebworthissa 1985)
Gemini Suite Live (julkaistu 1993, äänitetty 1970)
On the Wings of a Russian Foxbat (julkaistu 1995, äänitetty USA:ssa 1976)
California Jamming (julkaistu 1996, äänitetty California Jamissa 1974)
Mk III: The Final Concerts (julkaistu 1996, äänitetty 1975)
This Time Around – Live in Tokyo (julkaistu 2000, äänitetty 1975)
Extented Versions (julkaistu 2000, äänitetty USA:ssa 1976)
The Bootleg Series (2001)
Inglewood – Live in California (julkaistu 2002, äänitetty 1968)
Kneel & Pray (julkaistu 2002, äänitetty Montreux’ssä 1969)
Space Vol 1 & 2 (julkaistu 2002, äänitetty Aachenissa 1970)
Just Might Take Your Life (julkaistu 2003, California Jam 1974)
Perks and Tit (julkaistu 2004, San Diego 1974)
Live in Paris 1975 (julkaistu 2004, äänitetty Pariisissa 1975)
Live in Stockholm (julkaistu 2005, äänitetty Tukholmassa 1970)
Live in Europe 1993 (julkaistu 2006, äänitetty 1993)
Live at Montreux 1996 (julkaistu 2006, äänitetty 1996)
Live in Denmark 1972 (julkaistu 2007, Kööpenhamina 1972)
Kokoelmat

Purple Passages (1968–1969,  1972)
Mark I & II (1968–1973,  1973)
24 Carat Purple (1970–1973,  1975)
Powerhouse (1969–1972,  1977)
New, Live & Rare Vol. 1–3 (1969–1972,  1977–1980)
When We Rock, We Rock, and When We Roll, We Roll (1968–1973,  1978)
The Singles A's & B's (1968–1971,  1978)
The Mark II Purple Singles (1970–1973,  1979)
Deepest Purple: The Very Best of Deep Purple (1970–1974,  1980)
The Anthology (1968–1975,  1991)
Knocking at Your Back Door (1984–1988,  1992)
30 Very Best of Deep Purple (1968–1998,  1998)
Purplexed (1998)
Shades 1968–1998 (1999)
In Profile (1968–2000,  2000)
Days May Come: The 1975 Rehearsals, Volume 1 (1975,  2000)
1420 Beachwood Drive: The 1975 Rehearsals, Volume 2 (1975,  2000)
Listen, Learn, Read On (1968–1976,  2002)
The Essential Deep Purple (2003)
Purple Hits (2003,  vain Suomessa julkaistu)
The Early Years (1968–1969,  2004)
The Platinum Collection (1968–2003,  2005)
More Purple Hits (1968–2005,  2008 vain Suomessa julkaistu)
Singles & E.P. Anthology '68 – '80 (2010)
The Vinyl Collection (2016)
A Fire in the Sky (2017)
EP:t

New, Live & Rare (1977)
New, Live & Rare Vol. 2 (1978)
New, Live & Rare Vol. 3 (1980)
Singlet

”Hush” (1968)
”Kentucky Woman” (1968)
”Help!” (1969)
”Emmaretta” (1969)
”Hallelujah” (1969)
”Black Night” (1970)
”Speed King” (1970)
”Strange Kind of Woman” (1971)
”Fireball” (1971)
”Never Before” (1972)
”Lazy” (1972)
”Child in Time” (1972)
”Highway Star” (1972)
”Smoke on the Water” (1973)
”Woman from Tokyo” (1973)
”Super Trouper” (1973)
”Might Just Take Your Life” (1974)
”Burn” (1974)
”You Can’t Do it Right” (1974)
”Stormbringer” (1974)
”Lady Double Dealer” (1974)
”Child in Time” (1975)
”You Keep on Moving” (1976)
”Gettin’ Tighter” (1976)
”Black Night” (live) (1976)
”Smoke on the Water” (live) (1977)
”Perfect Strangers” (1984)
”Nobody’s Home” (promo) (1985)
”Knockig at Your Back Door” (1985)
”Call of the Wild” (1987)
”Bad Attitude” (1987)
”Hush” (1988)
”King of Dreams” (1990)
”Fire in the Basement” (promo) (1991)
”Love Conquers All” (1991)
”The Battle Rages On” (1993)
”Anya” (1993)
”Time to Kill” (1993)
”Anyone’s Daughter” (live) (1994)
”Sometimes I Feel Like Screaming” (1996)
”Aviator” (1996)
”Haunted” (2003)
”Hush” (live) (2011)
”All the Time in the World” (2013)
”Vincent Price” (2013)
”Above and Beyod” (2013)
”Out of Hand” (2015)
”Time for Bedlam” (2017)
”All I Got Is You” (2017)
”Johnny’s Band” (2017)
”Throw My Bones” (2020)
”Man Alive” (2020)
”7 and 7” (2021)
”Oh Well” (2021)
”Rockin’ Pneumonia and the Boogie Woogie Flu” (2021)
”Portable Door” (2024)
”Pictures of You” (2024)
Videot

Concerto for Group and Orchestra (1969)
Special Edition EP (1969–1971)
Doing Their Thing (1970)
Live in Concert 1972/73 (vuoden 1972 osuus julkaistu aiemmin nimellä Scandinavian Nights,  1972–1973)
Live in California 1974 (1974)
Rises Over Japan (1975)
The Videosingles (1984–1988)
Heavy Metal Pioneers (1968–1991)
Come Hell or High Water (1993)
Bombay Calling – Live in India 1995 (1995)
Around the World 1995–1999 (1995–1999)
Live Encounters (1996)
Live in Montreux 1996 (1996)
Total Abandon (1999)
Live at the Royal Albert Hall (1999)
Perihelion (2001)
New, Live & Rare (1984–2001)
Classic Albums: Deep Purple – Machine Head (2002)
Live in Montreux 2006 (2006)
Around The World Live (2008)
Live at Montreux 2011 (2011)
Live in Verona (2014)
Celebrating Jon Lord at the Royal Albert Hall (2014)
From the Setting Sun… (In Wacken) (2015)
...To the Rising Sun (In Tokyo) (2015)
Dariush Mehrjui

| Dariush Mehrjui |
| --- | --- |
 Mehrjui vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1939 Teheran, Iran
Kuollut: 2023 Karaj, Iran
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1966-2023
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Dariush Mehrjui (pers. ‏داریوش مهرجویی‎, Dāryuš Mehrjuyi; 8. joulukuuta 1939 Teheran, Iranin keisarikunta – 2023 Karaj, Iran) oli iranilainen elokuvaohjaaja. Mehrjui muutti vuonna 1959 Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli elokuvataidetta Kalifornian yliopistossa. Valmistuttuaan vuonna 1964 Mehrjui perusti yhdessä muiden iranilaisten kanssa kirjallisuuslehden, jonka tarkoituksena oli tehdä iranilaista nykykirjallisuutta tunnetuksi länsimaissa. Mehrjui palasi Iraniin kirjoitettuaan ensimmäisen elokuvakäsikirjoituksensa. Alkuperäinen iranilaiseen kansantarustoon pohjautuva elokuvaprojekti kaatui ja hän päätyi ohjaamaan kaupallisesti epäonnistuneen James Bond -parodian Almaas 33.
Dariush Mehrjui elokuvan Postinkantaja kuvauksissa 1970-luvun alussa.
Mehrjuin toinen pitkä elokuva oli vuonna 1969 valmistunut Lehmä. Se oli Iranin valtion rahoittama, mutta siitä huolimatta se kiellettiin kotimaassaan synkän maaseutukuvauksen johdosta. Elokuva palkittiin Venetsian elokuvajuhlien kriitikkopalkinnolla. Myöhemmin elokuva on valittu parhaaksi iranilaiseksi elokuvaksi useissa iranilaisten kriitikoiden järjestämissä äänestyksissä. Mehrjuin Lehmän jälkeisiin palkittuihin elokuviin kuuluu muun muassa vuonna 1993 valmistunut Sara, joka pohjautuu Henrik Ibsenin näytelmään Nukkekoti.
Iranin ulkopuolella Mehrjuin elokuvia on nähty pääasiassa elokuvafestivaaleilla. Hänen elokuvansa saivat 49 kotimaista ja kansainvälistä palkintoa.
Mehrjui ja hänen vaimonsa Vahideh Mohammadifar löydettiin 14. lokakuuta 2023 murhattuina kotoaan. Heillä kummallakin oli puukoniskuja niskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dariush Mehrjui Wikimedia Commonsissa
Erik Acharius

Erik Acharius
Erik Acharius (1757 – 1819) oli ruotsalainen biologi. Hän tutki sieniä ja varsinkin jäkäliä. Häntä pidetään jäkälien systemaattisen tutkimuksen isänä.
Acharius opiskeli lääketiedettä Uppsalassa, missä Carl von Linné ohjasi hänen lopputyötään vuonna 1776. Acharius väitteli Lundin yliopistossa ja asettui harjoittamaan lääkärin työtä ensin Landskronaan, myöhemmin Vadstenaan. Hän käytti mikroskooppia jäkälien rakenteen tutkimiseen, ja jakoi ne sukuihin, kun Linné oli jättänyt ne yhdeksi laajaksi suvuksi.
Teoksia

Lichenographiæ suecicæ prodromus (1798)
Methodus lichenum (1803)
Lichenographia universalis (1810)
Synopsis methodica Lichenum (1814)
Sienten tai jäkälien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Ach.  tarkoittaa Achariusta.
Synopsis methodica lichenum, 1814
Emil Zuckerkandl

Emil Zuckerkandl (1849–1910)
Emil Zuckerkandl (1. syyskuuta 1849 Győr, Unkari – 28. toukokuuta 1910 Wien, Itävalta) oli itävaltalais-saksalainen anatomi, jonka mukaan nimitetään toisinaan tavattavaa ylilukuista, leuan alla sijaitsevaa kilpirauhasta Zuckerkandlin rauhaseksi tai Zuckerkandlin kyhmyksi (tuberculum Zuckerkandl), joka on 2000-luvulla ollut kiinnostuksen kohteena kilpirauhaskirurgiaa käsittelevissä artikkeleissa.
Zuckerkandl syntyi juutalaiseen perheeseen 1. syyskuuta 1849 Unkarissa Győrissä. Hänellä oli kaksi veljeä, teollisuudenharjoittaja Victor Zuckerkandl ja urologi Otto Zuckerkandl. Hän opiskeli Wienin yliopistossa ja siirtyi sieltä mentorinsa Joseph Hyrtlin suosituksesta Amsterdamiin Utrechtin yliopistoon, josta hän palasi 1873 Wieniin. Hän valmistui lääkäriksi siellä 1874. Vuonna 1888 hän sai nimityksen professoriksi Wienin yliopiston anatomian tiedekuntaan. Hän avioitui 1889 toimittaja Berta Szepsin kanssa. Zuckerkandl ei tehnyt käytännön lääkärintyötä, mutta hän oli kuitenkin kliinisen anatomian uranuurtaja. Anton Hanakin veistämä muistomerkki on Wienin yliopistossa kunnioittamassa Zuckerkandlin perintöä ja ansioita opettajana ja lääketieteessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emil Zuckerkandl Wikimedia Commonsissa
Elysium (Stratovariuksen albumi)

| Elysium Stratovarius |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 5-by-5 Studios, 2010
 Julkaistu: 12. tammikuuta 2011 (Japani, Suomi) 14. tammikuuta 2011 (muu maailma)
 Tyylilaji: power metal, progressiivinen metalli
 Levy-yhtiö: EarMusic, Victor
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Stratovariuksen muut julkaisut
| Polaris 2009 | Elysium 2011 | Unbreakable (EP) 2013 |
Elysium on Stratovarius-yhteen albumi, joka ilmestyi 12. tammikuuta 2011. Albumia edelsi singlejulkaisu kappaleesta ”Darkest Hours”. Singlejulkaisussa oli mukana myös kappale "Infernal Maze", "Darkest Hoursin" demoversio ja kaksi livekappaletta. Albumin nimikappale "Elysium" on Stratovariuksen pisin kappale 18 minuutin kestollaan. Elysiumin digipak-versiossa oli mukana demo-versio jokaisesta albumin kappaleesta.
Kappaleet

Darkest Hours – 4.11 (säv. Matias Kupiainen, san. Timo Kotipelto, Kupiainen)
Under Flaming Skies – 3.52 (säv. Kotipelto, Kupiainen, san. Kotipelto)
Infernal Maze – 5.33 (säv. Kupiainen, san. Kotipelto)
Fairness Justified – 4.21 (säv. Kupiainen, san. Kotipelto)
The Game Never Ends – 3.54 (säv. Jens Johansson, san. Johansson)
Lifetime in a Moment – 6.39 (säv. Lauri Porra, san. Porra)
Move the Mountain – 5.34 (säv. Johansson, san. Johansson)
Event Horizon – 4.24 (säv. Kupiainen, san. Kotipelto)
Elysium – 18.07 (säv. Kupiainen, san. Kupiainen, Kotipelto)
Castaway – 4.39 (Japanin-painoksen bonuskappale, säv. Porra, san. Porra)
Kokoonpano

Jens Johansson – kosketinsoittimet
Timo Kotipelto – laulu
Matias Kupiainen – kitara
Jörg Michael – rummut
Lauri Porra – basso
Singlet

| Single | Vuosi | Lista- sijoitus | Levy-yhtiö | Kuvaus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Darkest Hours | 2010 |  | Ear Music | Ilmestyi 26. marraskuuta 2010. Singlen livekappaleet äänitettiin Polaris-maailmankiertueella. |
Darkest Hours
Infernal Maze
Darkest Hours (demo)
Against the Wind (live)
Black Diamond (live)
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Soundi:
Listasijoitukset

| Lista | Sija |
| --- | --- |
Suomen virallinen albumilista: 1
Aiheesta muualla

Elysium (Stratovariuksen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Elysium (Stratovariuksen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Donatien Bouché

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Donatien Bouché vuonna 1928. |  Donatien Bouché vuonna 1928. |  Donatien Bouché vuonna 1928. |  |
Maa:   Ranska
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 8mR |  |
Donatien Bouché (10. toukokuuta 1882 – 1965) oli ranskalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana voittamassa L'Aile VI:llä kultaa kahdeksan metrin luokassa.
Die Freiheitlichen

Die Freiheitlichen (lyh. F) on poliittinen puolue Etelä-Tirolin autonomisessa maakunnassa Italiassa. Se perustettiin vuonna 1992 Bolzanossa "liberaalidemokraattisena liittoutumana" ja vastavoimana vuodesta 1949 Etelä-Tirolia hallinneelle Südtiroler Volksparteille. Puolue pyrkii edustamaan Etelä-Tirolin saksankielistä ja ladininkielistä väestöä ja kannattaa Südtiroler Volksparteita vahvemmin Etelä-Tirolin itsenäistymistä Italiasta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Esa Holopainen (sarjakuvantekijä)

Esa Holopainen (s. 1958) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hän on piirtänyt sarjakuvia ja pilakuvia muun muassa Contactor-lehteen, Lintumies-lehteen, Oulun ylioppilaslehteen, Kansan tahtoon, Kalevaan, Lihatalous-lehteen, Rakentaja-lehteen, Maatilan Pellervoon ja Ilta-Sanomiin.
Sarjakuvat

Naapurit, verkkosarjakuva
Tyrnävän Verikoirat
Potka ja Poika
Kärsämäki
Jere Kostamus
Albumit

Jere Kostamus ja Big Joki.  Musta Ritari, 2012.  ISBN 978-952-6630-01-4.
Kärsämäki.  Omakustanne/BoD, 2011.  ISBN 978-952-498-553-6.
Tyrnävän Verikoirat vol 5.  Omakustanne/BoD, 2011.  ISBN 978-952-498-216-0.
Palkinnot

"Skrew You" -tunnustuspalkinto. (Oulun sarjakuvaseura)
Sarjis 2009 -kilpailu. Kolmas sija (strippisarjakuva)
Sarjis 2007 -kilpailu. Kunniamaininta (fantasiasarjakuva)
Sarjis 2005 -kilpailu. Käsikirjoitus. Nuorten sarjakuva
Lastensarjakuva Pavelin kalansaalis. Tunnustuspalkinto
Esa Vesterbacka

Esa Vesterbacka
Esa Vesterbacka  (s. 6. joulukuuta 1954) on Vankeinhoitolaitoksen entinen pääjohtaja. Hän on oikeustieteen lisensiaatti. Vesterbacka jäi eläkkeelle 31.8.2019.
Oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäällikkönä vuodesta 2001 toiminut Vesterbacka nimitettiin virkaansa 11 hakijan joukosta 3. helmikuuta 2005. Hän toimi lisäksi Rikosseuraamusviraston päällikkönä.
Ennen virkaansa nousemista Vesterbacka oli työskennellyt Turun yliopistossa ja Lapin korkeakoulussa. Vesterbacka on toiminut lisäksi Köyliön varavankilan sekä Turun lääninvankilan johtajana ennen siirtymistään oikeusministeriön vankeinhoito-osaston palvelukseen vuonna 1995. Hän nousi oikeusministeriön kriminaalipoliittisen osaston osastopäälliköksi kuusi vuotta myöhemmin ja sieltä edelleen Vankeinhoitolaitoksen pääjohtajaksi. Vesterbacka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Euroihme

| Euroihme |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  yksityinen
Perustettu:  13. syyskuuta 2002
Lakkautettu:  huhtikuu 2007
Toimitusjohtaja:  Raija Västilä
Emoyhtiö:  Scanoce Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Euroihme oli Suomessa vuosina 2002-2007 toiminut halpakauppaketju, jonka emoyhtiö oli suomalainen Scanoce Oy, ja sen toimitusjohtajana toimi Raija Västilä. Suomessa se oli lajinsa ainoa ketju, sillä siellä jokainen tuote ja erä maksoivat vain yhden euron. Ketju avasi ensimmäisen myymälänsä syyskuussa 2002 Raisioon Kauppakeskus Myllyyn. Ketju lopetti toimintansa keväällä 2007, jolloin uutisoitiin esimerkiksi Kauppakeskus Myllyyn avatun liikkeen sulkemisesta.
Myymälät

Yrityksellä oli ainakin seuraavilla paikkakunnilla myymälöitä.
Helsinki
Raisio
Tampere
Turku
Uusikaupunki
Pori
Loimaa
Die Freiheit

| Vapaus Die Freiheit |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2010
Johto:   René Stadtkewitz pj. 
Ideologia:  kansallisliberalismi, konservatiivinen liberalismi
Toimisto:  Storkower Straße 158 10407 Berliini
Jäsenmäärä:  2000
Kotisivu:  www.diefreiheit.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Die Freiheit (suom. Vapaus) eli Die Freiheit – Bürgerrechtspartei für mehr Freiheit und Demokratie on pieni konservatiivis-liberaalinen puolue Saksassa.
René Stadtkewitz perusti puolueen lokakuussa 2010 Deutsche Bundesbankin johtokunnan silloisen jäsenen Thilo Sarrazin (SPD) aloittaman maahanmuuttokeskustelun vanavedessä. Stadtkewitz erotettiin Saksan kristillisdemokraattisesta unionista sen jälkeen, kun hän kutsui hollantilaisen islamvastaisen poliitikon Geert Wildersin puhumaan Berliiniin.
Puolue haluaa Saksaan suoran demokratian, ja haluaa laajoja muutoksia integraatio- ja maahanmuuttopolitiikkaan.
Ideologia

Die Freiheit kuvailee itseään konservatiivis-liberaaliseksi puolueeksi. Heidän ydinkysymyksiään ovat:
Sveitsiläistyyppinen suora demokratia Saksaan.
Tiukemmat toimenpiteet rikollisuutta vastaan.
Maahanmuuton rajoittaminen.
Israelin tukeminen.
Tiukempi sosiaaliturvapolitiikka.
Saksan islamisoitumisen vastustaminen.