stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ei koskaan yksin
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ville Virtanen  | … |  Abraham Stiller   |
|  Rony Herman  | … |  Georg Kollmann   |
|  Naemi Latzer  | … |  Janka Kollmann   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Arno Anthoni   |
|  Peter Kanerva  | … |  Aarne Kauhanen   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Väinö Tanner   |
|  Carl-Kristian Rundman  | … |  Toivo Horelli   |
|  Satu Tuuli Karhu  | … |  journalisti Elina Sana   |
|  Tomi Salmela  | … |  poliisi Ryynänen   |
|  Rain Tolk  | … |  Heinrich Huppert   |
|  Hubert Tolk  | … |  Kurt Huppert   |
Lähde:
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset käynnistyivät syksyllä 2023 Virossa. Marraskuussa 2023 elokuvaa kuvattiin Helsingin keskustassa, erityisesti Bulevardilla. Elokuvan tuotti Matila Röhr Productionsin Ilkka Matila ja levittää Nordisk Film.
Aiheesta muualla

Ei koskaan yksin -elokuvan traileri Youtubessa.
| n k Klaus Härö |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Näkymätön Elina (2003)  Äideistä parhain (2005)  Uusi ihminen (2007)  Postia pappi Jaakobille (2009)  Miekkailija (2015)  Tuntematon mestari (2019)  Elämää kuoleman jälkeen (2020)  Rakkaani merikapteeni (2022)  Ei koskaan yksin (2025) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Achterbahn (2001)  Päärooli (2005)  Kaksi kotia (2009) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Syntymättömien runoilijoiden seura (1998)  Kolme toivetta (2001)  Statisti (2003) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Johannes 10-11 v. (1993)  Tuulen tavoittelua (1994)  Maraton (1997)  Yölento (1999)  Samassa veneessä (2000)  Pullopoika (2019) 
Kuvauksia Helsingin Bulevardilla marraskuussa 2023.
Vladimir Suuri

Vladimir Suuri ukrainalaisessa setelissä vuodelta 1992.
Rusin valtakunta Vladimir Suuren aikana (vaaleanvihreä alue).
Vladimir Suuri (ven. Влади́мир I Святосла́вич, Vladimir I Svjatoslavitš; ukr. Володи́мир I Святосла́вич, Volodymyr I Svjatoslavytš) (muinaisslaaviksi: Володи́мѣръ Свѧтосла́вичь) oli Kiovan Rusin ruhtinas vuosina 980–1015. Vladimir otti kristillisen kasteen vuonna 988 ja sen vuoksi hänet tunnetaan myös nimellä Pyhä Vladimir Kiovalainen.
Lapsuus ja nuoruus

Vladimir oli Kiovan ruhtinaan Svjatoslavin ja tämän orjan Malušan poika. Vladimirin syntymävuosi ei ole tiedossa, mutta hänen isänsä syntyi vuonna 942 ja hänen vanhin poikansa Vyšeslav syntyi noin vuonna 977, jonka mukaan historioitsijat olettivat Vladimirin syntyneen noin vuonna 960. Äidin kohtalosta ei ole tarkempia tietoja, mutta Vladimir kasvoi Kiovassa ruhtinatar Olgan hoivissa. Vladimirin kasvattamiseen osallistui myös hänen enonsa Dobrynja, koska oli tapana antaa hallitsijan poika družinan vanhimman kasvatettavaksi.
Tie valtaan

Nestorin kronikan mukaan Vladimir oli perheen kolmas poika Jaropolkin ja Olegin jälkeen. Svjatoslav oli kyllästynyt hallitsemaan Kiovassa ja halusi muuttaa Perejaslaviin, joka oli keskellä hänen valtakuntaansa. Svjatoslav asetti vuonna 970 Jaropolkin Kiovan hallitsijaksi ja Olegin drevljaanien maan ruhtinaaksi, joka muutti sen keskukseen Ovrutšiin. Novgorodilaiset halusivat myös itselleen ruhtinaan. Vladimirin eno Dobrynja ehdotti heille Vladimiria, joka suostui. Vladimir lähti Dobrynjan kanssa Novgorodiin. Suuriruhtinas Svjatoslav lähti Perejaslavetsiin. Vladimir hallitsi ensin isänsä kuoltua vuonna 972  Novgorodissa.
Skandinaavien saagat kertoivat, että Norjan tuleva kuningas Olav Tryggvason vietti lapsuutensa Novgorodissa. Olavin äiti, Astrid, oli paennut miehensä murhan jälkeen Novgorodiin kuningas Vladimirin luo. Hänen palveluksessaan oli jo Astridin veli, Sigurd. Matkallaan Novgorodiin heidät kidnapattiin Viroon. Sigurd oli veroja keräämässä Vladimirille ja tapasi sattumalta Olavin, jonka Sigurd osti vapaaksi orjuudesta. Olav kasvoi Vladimirin hoivissa ja hän pääsi myös soturiksi družinaan, jossa hän nautti suurta kunnioitusta.
Kiovan ruhtinaskunta

Ruhtinas Svjatoslav kuoli vuonna 972, minkä jälkeen Kiovan hallitsija oli ruhtinas Jaropolk. Jaropolk hyökkäsi veljensä Olegin kimppuun vuonna 977. Taistelussa Oleg sai surmansa, jolloin Jaropolk sai myös drevljaanien maan haltuunsa. Vladimir säikähti tapahtunutta ja pakeni Novgorodista Norjaan kuningas Haakonin luo turvaan. Niin Jaropolkista tuli koko valtakunnan hallitsija ja hän nimitti sijaishallitsijan Novgorodiin.
Kronikan mukaan Vladimir palasi kolmen vuoden maanpakolaisuuden jälkeen takaisin Novgorodiin vuonna 980 mukanaan tuomien varjagisoturien kanssa ja otti Novgorodin uudelleen haltuunsa. Vladimir halusi mennä naimisiin Polotskin ruhtinaan Rogvolodin tyttären Rognedin kanssa. Rogned vastasi: "En halua vetää saappaita orjan pojan jalasta, haluan mennä Jaropolkille." Tästä suuttuneena Vladimir kokosi varjageista, slaaveista, tšuudeista ja krivitšeistä suuren sotajoukon ja lähti sotaretkelle Rogvolodia vastaan. He hyökkäsivät Polotskiin, tappoivat Rogvolodin ja Vladimir otti hänen tyttärensä Rognedin vaimokseen pakolla. Sen jälkeen Vladimirin sotajoukot hyökkäsivät Jaropolkin kimppuun Kiovassa. Viekkaudella Jaropolk saatiin tulemaan Vladimirin luo. Siellä kaksi varjagia surmasi miekoillaan Jaropolkin. Vladimir otti itselleen Jaropolkin kreikkalaisen vaimon, joka oli raskaana ja synnytti Svjatopolkin. Vladimir ei solminut avioliittoa hänen äitinsä kanssa.
Vladimirin varjagisoturit halusivat itselleen hyvän palkkion autettuaan hänet valtaistuimelle, mutta Vladimir ei maksanut heille mitään, vaan valitsi heidän joukostaan viisaimmat ja urheimmat soturit. Loput varjagisoturit saivat häneltä luvan lähteä Konstantinopoliin.
Vladimir pystytti Perunin ja muiden epäjumalien kuvia linnansa takaiselle kukkulalle Kiovaan. Vladimir asetti enonsa Dobrynjan Novgorodin hallitsijaksi.
Kristilliset tavoitteet

Vladimir liitti Kiovan valtakunnan lopullisesti Bysantin ja ortodoksisen kirkon vaikutuspiiriin, jota kohti se oli asteittain, mutta vääjäämättä koko ajan ajautunut. Vuosina 987-988 Bysantin keisari Basileios II oli vaikeuksissa, kun ylimyssuvut kapinoivat häntä vastaan.
Samanaikaisesti Bysantin kapinoiden kanssa Krimillä käytiin vuonna 988 sota rusien ja bysanttilaisten välillä. Vladimir Suuren joukot piirittivät Khersonin eli Khersonesoksen kaupunkia ja saivat sen antautumaan. Vladimir lähetti Basileiokselle viestin, jossa hän ilmoitti vallanneensa kaupungin. Hän uhkasi myös vallata pääkaupunki Konstantinopolin, ellei Basileios antaisi Vladimirille sisartaan prinsessa Anna Porfyrogenitaa vaimoksi. Basileios ei halunnut antaa sisartaan pakanalle. Anna kieltäytyi aluksi avioliitosta pakanallisen Vladimir Suuren kanssa, koska sellaista avioliittoa ei voisi mainita keisarillisissa annaaleissa. Kun Vladimir erosi aiemmista vaimoistaan ja suostui ottamaan kristillisen kasteen vastaan, hän oli jo tehnyt päätöksensä uskonnosta. Vladimir Suuri oli hyvin vaikuttunut Bysantin ortodoksiuskonnon käytännöistä, ja siksi hän päätti kääntyä ortodoksisen kirkon jäseneksi.
Vladimirin piti ottaa kaste ja ottaa koko maansa uskonnoksi ortodoksinen uskonto. Vladimir kastettiin 19. toukokuuta vuonna 988 Krimin Khersonissa eli Khersonesoksessa Pyhän Basileioksen kirkossa. Heti sen jälkeen ruhtinas Vladimir ja prinsessa Anna Porfyrogeneetta vihittiin kirkossa. Samalla Vladimir pääsi eroon suuresta määrästä kapinoivia varjageja, kun hän lähetti Bysantin tueksi 6 000 varjagisoturia, jotka olivat hänet auttaneet valtaan kahdekan vuotta aiemmin. Niistä sotureista muodostettiin Bysantin keisarin uskollinen ja kovamaineinen varjagikaarti.
Kiovaan rakennettiin lukuisia kirkkoja, muun muassa Neitsyt Marialle omistettu kirkko toria vastapäätä venäläiseen tapaan suurelle puistoaukiolle, jolle koko kaupungit asukkaat voitiin kutsua koolle. Kirkko hallitsi sekä poliittista että taloudellista kanssakäymistä. Vuonna 977 Kiovan piispa korotettiin metropoliitaksi, mutta hän johti Venäjän kirkkoa yhdessä Konstantinopolin nimittämän kreikkalaisen prelaatin kanssa.
Muu valtiollinen toiminta

Vladimir voitti korvatit Galitsiassa ja petsenegit sekä perusti Sula- ja Desnajokien rannoille kaupunkeja, joita hän asutti slaavilaisilla, suomensukuisilla ja varjagiasukkailla. Hallituskautensa lopulla hän jakoi valtakuntansa poikiensa kesken, mutta näistä Jaroslav nousi kapinaan; valmistautuessaan sotaretkelle poikaansa vastaan Vladimir kuoli 15. heinäkuuta 1015.
Perhesuhteet

Vladimirilla oli useita vaimoja, joista ainakin seuraavista on tietoja:
Adela Böömistä, lapsia:
Svjatoslav, Smolenskin ruhtinas, kuoli veljesten välisessä valtataistelussa vuonna 1015
Rogned Polotskin ruhtinatar, lapset:
Isjaslav, peri äidiltään Polotskin ruhtinaskunnan
Vsevolod, Volynian ruhtinas
Mstislav, Tšernihivin ruhtinas
Jaroslav Viisas
Predslava, Puolan kuningas Boleslaus I Rohkea jalkavaimo
Premislava
Mstislava
N.N., kreikkalainen nunna, lapsi:
Svjatopolk
Adela Volgan Bulgariasta, voi olla sama kuin edellinen, lapsia:
Boris
Gleb
Anna Porfyrogenita, Bysantin prinsessa, ei lapsia (joissakin lähteissä mainitaan 3 lasta)
N.N., saksalainen vaimo
Jalkavaimoja hänellä oli ennen kristityksi tulemistaan suuria määriä ennen vuotta 988:
Vyšgorodissa 300
Belgorodissa 300
Berestovossa 200
Muistomerkkejä

Vladimir suuren muistoksi pystytettyjä muistomerkkejä on sekä Ukrainassa että Venäjällä ja paikallisten ukrainalaisten yhteisöjen pystyttämänä myös ainakin Puolassa ja Britanniassa.
Vladimir Suuri kuvattuna monumentissa Novgorodissa Venäjällä.
Vladimir Suuren ja munkki Feodorin muistomerkki Vladimirissa Venäjällä.
Vladimir Suuren muistomerkki Kiovassa Ukrainassa
Britannian ukrainalaisten pystyttämä Pyhän Vladimirin patsas Lontoossa Isossa-Britanniassa
Pyhän Vladimirin patsas  Gdańskissa Puolassa.
Pyhän Vladimir Suuren muistomerkki Belgorodissa Venäjällä.
Kirjallisuutta

Jukka Korpela: Beitrage zur Bevölkerungsgeschichte und Prosopographie der Kiever Rus' bis zum Tode von Vladimir Monomah. Studia historica jyväskyläensia 54. Jyväskylä 1995.
Jukka Korpela: Kiovan Rusj. Keskiajan eurooppalainen suurvalta. Hämeenlinna 1996.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jaropolk | Kiovan ruhtinas 980–1015 | Seuraaja: Svjatopolk I |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Internet Encyclopedia of Ukraine 
Ruhtinas Vladimir keskustelee kreikkalaisen filosofin kanssa kristinuskosta. Radzivillin kronikka, s. 49
Heathers

| Heathers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Lehmann
Käsikirjoittaja:  Daniel Waters
Tuottaja:  Denise Di Novi
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  Francis Kenny
Leikkaaja:  Norman Hollyn
Pääosat:  Winona Ryder Christian Slater
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New World Pictures Cinemarque Entertainment
Levittäjä:  New World Communications Netflix Hulu
Ensi-ilta:  Italia 1. lokakuuta 1988 Yhdysvallat 31. maaliskuuta 1989
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heathers on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Michael Lehmannin ohjaama satiirinen musta komedia. Elokuva kertoo Heather-nimisten suosittujen tyttöjen ryhmästä kuvitteellisessa ohiolaisessa koulussa.
Elokuva sai parhaan elokuvakäsikirjoituksen Edgar-palkinnon ja parhaan esikoiselokuvan Film Independent Spirit Awards -palkinnon. Vaikka elokuva ei menestynyt elokuvateattereissa, siitä on tullut myöhemmin kulttiklassikko.  Vuonna 2006 elokuva saavutti viidennen sijan Entertainment Weekly -lehden viidenkymmenen parhaan high school -elokuvan listalla ja vuonna 2008 elokuva oli sijalla 412 Empire-lehden kokoamalla 500 kaikkien aikojen parhaan elokuvan listalla.
Vuonna 2010 elokuvasta sovitettiin musikaali Heathers: The Musical, jonka ohjasi Andy Fickman.
Juoni

Ohiolaisessa pikkukaupungissa sijaitsevassa Westerbergin lukiossa valtaa käyttää kolmen kauniin ja ylimielisen tytön muodostama jengi, joka kutsuu itseään nimellä Heathers. Veronica (Winona Ryder) pyrkii osaksi Heathers-ryhmää, vaikka ei olekaan aina samaa mieltä asioista heidän kanssaan. Kun kouluun tulee uusi kapinallinen oppilas Jason Dean (Christian Slater), hän saa Veronican kyseenalaistamaan entistä enemmän Heathersien käytöstä. Veronica ja J.D. päättävät kostaa Heatherseille ja päätyvät murhaamaan ensimmäisenä johtavan Heatherin (Kim Walker) ja myöhemmin kaksi muuta suosittua opiskelijaa. Veronica ja J.D. lavastavat murhat itsemurhiksi. Kuolemilla on odottamattomia seurauksia, kun sekä itsemurhien että kuolleiden opiskelijoiden suosio vain kasvaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Winona Ryder  | … |  Veronica Sawyer   |
|  Christian Slater  | … |  Jason ”J.D.” Dean   |
|  Shannen Doherty  | … |  Heather (Duke)   |
|  Lisanne Falk  | … |  Heather (McNamara)   |
|  Kim Walker  | … |  Heather (Chandler)   |
|  Renée Estevez  | … |  Betty Finn   |
Tuotanto

Elokuvan käsikirjoittaja Daniel Waters halusi alun perin Stanley Kubrickin ohjaavan elokuvan. Veronican rooliin suunniteltiin muun muassa Jennifer Connellya ja Justine Batemania, kun taas Heather Chandlerin rooliin valittu Heather Graham kieltäytyi roolista.
Vastaanotto

Elokuva on saanut hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 43 arvostelun perusteella kriitikoiden arvosteluista 95 prosenttia oli myönteisiä. Elokuva-arvosteluja keräävän Metacritic-sivuston mukaan 19 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 73 prosenttia oli myönteisiä.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Heathersin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Heathers Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Heathers Elonet.
Härmä

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Härmä voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimi

Härmä, Etelä-Pohjanmaalla Lapuanjoen keskijuoksun tuntumassa sijaitseva Kauhavan pohjoisosa (entiset Alahärmän ja Ylihärmän kunnat)
Härmä, Pohjanmaan radan rautatieasema Kauhavan Alahärmässä, myös postitoimipaikka
Härmä, Tampereen suunnittelualue.
Sukunimi

Antti Härmä (s. 1987), jääkiekkomaalivahti
Elina Suomela-Härmä (o.s. Suomela, s. 1946), romaanisen filologian professori
Erkki Härmä (1890–1957), SDP:n poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja ja maaherra
Frans Härmä (1881–1962), kokoomuslainen poliitikko
Heikki Maunonpoika Härmä, uudisraivaaja 1500-luvulla
Iiris Härmä (s. 1970), elokuvaohjaaja ja -tuottaja
Juhani Härmä (s. 1949), kielitieteilijä
Kimmo Härmä (s. 1971), muusikko ja laulaja
Laura Härmä (o.s. Numminen, 1891–1952), ammattiyhdistystoimitsija ja SDP:n poliitikko, Erkki Härmän puoliso
Leena Härmä (1914–2008), näytelmä- ja nuortenkirjailija
Matti Härmä (1600-luvulla), kirkonrakentaja
Matti Härmä (s. 2004), jääkiekkoilija
Mauri Härmä (oik. Mauri Salomaa, s. 1946), iskelmälaulaja
Mikko Härmä, lääkäri, Työterveyslaitoksen tutkimusprofessori
Anitra Karto (oik. Irma Anitra Karto-Härmä, ent. Heinonen, o.s. Gustafsson, 1913–1960), tanssija ja näyttelijä
Berit (oik. Tuula Nordström, o.s. Härmä, s. 1949), iskelmälaulaja.
Muita

härmä, kasvitauti
härmäsienet (Erysiphales), kotelosieniin kuuluva lahko
härmät (Erysiphe), sienisuku
härmä, kasteen ja kuuran välimuoto
Härmästä poikia kymmenen, suomalainen elokuva vuodelta 1950
Härmä, suomalainen elokuva vuodelta 2012
Härmät, Ala- ja Ylihärmässa aiemmin ilmestynyt paikallislehti
Hämeenlinnan Härmä, hämeenlinnalainen jalkapalloseura.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Härmä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chicago (elokuva)

| Chicago |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rob Marshall
Käsikirjoittaja:  Bill Condon
Perustuu:  Bob Fossen ja Fred Ebbin musikaaliin Chicago ja sen perustana olevaan Maurine Dallas Watkinsin näytelmään
Tuottaja:  Martin Richards
Säveltäjä:  John Kander Danny Elfman
Kuvaaja:  Dion Beebe
Leikkaaja:  Martin Walsh
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Pääosat:  Renée Zellweger Catherine Zeta-Jones Richard Gere
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Saksa
Tuotantoyhtiö:  Miramax Films
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix Miramax
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chicago on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Rob Marshallin ohjaama elokuvamusikaali, joka perustuu samannimiseen Broadway-musikaaliin 1970-luvulta. Elokuvan pääosissa ovat Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones, Richard Gere ja Queen Latifah.
Bill Condon laati elokuvan käsikirjoituksen Bob Fossen ja Fred Ebbin musikaalin pohjalta. Danny Elfman sävelsi elokuvaan musiikkia John Kanderin musikaalisävellysten täydennykseksi.
Elokuvan miespääosaroolia tarjottiin aluksi John Travoltalle, mutta tämä kieltäytyi.
Juoni

Nuori, kirkassilmäinen Roxie Hart uneksii esittävänsä vielä jonakin päivänä pääosaa uljaassa vaudeville-tuotannossa. Roxie toivoo astelevansa valaistulle estradille kuin konsanaan suuri idolinsa Velma Kelly, kaupungin kaunein ja vaarallisin laulajatähtönen.
Mutta kohtalon oikusta kumpikin nainen päätyy telkien taakse murhatuomio sirossa niskassaan. Vanginvartija "Mama" Mortonin avustuksella Roxie kuitenkin löytää itselleen sulavan lakimiehen, Billy Flynnin, joka saa sensaatiouutisen kärkkäästi haistavat lehdet kiinnostumaan nuoren laulajattaren tapauksesta...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Renée Zellweger  | … |  Roxie Hart   |
|  Catherine Zeta-Jones  | … |  Velma Kelly   |
|  Richard Gere  | … |  Billy Flynn   |
|  John C. Reilly  | … |  Amos Hart   |
|  Queen Latifah  | … |  Matron "Mama" Morton   |
Näyttelijät > Musikaalinumerot

"Overture/All That Jazz" – Velma ja kuoro
"Funny Honey" – Roxie
"When You're Good to Mama" – Mama
"Cell Block Tango" – Velma ja vangit
"All I Care About" – Billy ja kuoro
"We Both Reached for the Gun" – Billy, Roxie, Mary ja reportterit
"Roxie" – Roxie ja kuoro
"I Can't Do It Alone" – Velma
"Mister Cellophane" – Amos
"Razzle Dazzle" – Billy ja kuoro
"Class" – Velma ja Mama (Poistettu kohtaus)
"Nowadays" – Roxie
"Nowadays/Hot Honey Rag" – Roxie jaVelma
"I Move On" – Roxie and Velma (lopputekstit)
"All That Jazz (repriisi)" – Velma ja kuoro
Vastaanotto > Palkinnot > Oscarit

| --- | --- |
 Voitetut Paras elokuva  Paras naissivuosa – Catherine Zeta-Jones  Paras leikkaus – Walter Murch  Paras lavastus – John Myhre  Paras puvustus – Colleen Atwood  Paras äänitys – Michael Minkler, Dominick Tavella ja David Lee :  Ehdokkuudet Paras ohjaus – Rob Marshall  Paras naispääosa – Renée Zellweger  Paras miessivuosa – John C. Reilly  Paras naissivuosa – Queen Latifah  Paras kuvaus – Dion Beebe  Paras musiikkikappale – John Kanderin ja Fred Ebbin I Move On  Paras sovitettu käsikirjoitus – Bill Condon
Vastaanotto > Palkinnot > Golden Globet

Chicago voitti kolme Golden Globe -palkintoa:
Paras elokuva (musikaali tai komedia)
Paras naispääosa musikaalissa tai komediassa – Renée Zellweger
Paras miespääosa musikaalissa tai komediassa – Richard Gere
Lisäksi se oli ehdokkaana viidessä muussa kategoriassa:
Paras ohjaus – Rob Marshall
Paras naispääosa musikaalissa tai komediassa – Catherine Zeta-Jones
Paras miessivuosa – John C. Reilly
Paras naissivuosa – Queen Latifah
Paras käsikirjoitus – Bill Condon
Vastaanotto > Muut tunnustukset

The New York Timesin kriitikot valitsivat Chicagon vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Bu

Bu tarkoittaa seuraavia:
Braathens, IATA-koodi BU, lentoyhtiö
Burma, ISO 3166-1 -koodi BU, nykyinen Myanmar, valtio Kaakkois-Aasiassa, koodi korvattu vuonna 1989 koodilla MM
bushel, bu., kuivan tai nestemäisen aineen vetoisuusmitta
BU, Bethel University, yliopisto Saint Paulissa, Minnesotassa
business unit, bu, liiketoimintayksikkö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tervarit

Tervarit on vuonna 1994 perustettu oululainen jalkapallo- ja futsalseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Futsal-Ykkösessä kaudella 2022–2023. Tervareiden kotikenttänä toimii Ouluhalli.
Tervareilla on ollut merkittävä rooli suomalaisessa futsalissa ja Futsal-liigassa. Seura on ollut mukana futsal-liigassa yhteensä 18 kautta liigan 20-vuotisessa historiasta (poikkeuksena Ykkösessä vietetyt kaudet 2017–2018 ja 2019–2020). Tervarit on yhä futsal-liigan maratontaulukossa viidentenä 451 pisteellään ja yli tuhannella tehdyllä maalillaan. Tervarit ovat voittaneet yhden hopeamitalin (kaudella 2013–2014) sekä kolme pronssimitalia.
Seuralla on ollut merkittävä rooli myös oululaisessa jalkapallossa. Vuonna 2002 talousvaikeuksiin ajautunut Tervarit olivat mukana perustamassa AC Oulua, joka myös peri Tervareiden paikan Ykkösessä. Tällä hetkellä Tervareiden jalkapallo-toiminta keskittyy vain junioreihin.
Aiemmat kaudet Futsalissa

Kaudella 2016–2017 Tervarit putosi ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan pääsarjatasolta. Yhden Futsal Ykkösessä vietetyn vuoden jälkeen tehtiin paluu liigaparketeille kaudeksi 2018–2019 mutta palasi myös yhtä nopeasti takaisin divariin kauden päätteeksi.
| Kausi | Sarjataso | Sijoitus  runkosarjassa | Pudotuspelit | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020-2021 | Futsal Ykkönen | Kausi alkaa 14.10.2020 | Kausi alkaa 14.10.2020 | Kausi alkaa 14.10.2020 |
| * 2019-2020 | Futsal Ykkönen | 6. | - |  |
| 2018–2019 | Futsal Liiga | 12 | - | Tippui suoraan Ykköseen  |
| 2017–2018 | Futsal Ykkönen | 1. | - | Nousi suoraan Liigaan  |
| 2016–2017 | Futsal Liiga | 12. | - | Tippui suoraan Ykköseen |
| 2015–2016 | Futsal Liiga | 7. | Puolivälierät: Tappio SoVo otteluvoitoin 2–1 |  |
| 2014–2015 | Futsal Liiga | 5. | Puolivälierät: Tappio Sievi FS otteluvoitoin 2–1  |  |
| 2013–2014 | Futsal Liiga | 5. | Puolivälierät: Voitti KaDyn 2–1. Välierät: Voitti Sievin 3–1. Hävisi finaalisarjan Ilvekselle 3–0. | Futsal-Liigan hopeaa |
| 2012–2013 | Futsal Liiga | 9. |  |  |
| 2011–2012 | Futsal Liiga | 6. | Puolivälierät: voitti GFT:n otteluvoitoin 2–1. Välierät: hävisi Ilvekselle otteluvoitoin 2–0. Voitto Sievistä pronssiottelussa | Futsal-Liigan pronssia |
| 2010–2011 | Futsal Liiga | 3. | Puolivälierävoitto KTP:sta otteluvoitoin 2–1. Välierätappio Ilvekselle otteluvoiton 2–0. Tappio pronssipelissä GFT:lle.  |  |
*  = Kausi keskeytettiin 16.3.2020 koronapandemian johdosta, kun runkosarjasta oli pelaamatta viimeinen kierros.
Kansainväliset vieraat

1996 Ipswich Town
1997 Crystal Palace
1999 Leeds United
2000 Tottenham Hotspur
2001 Charlton Athletic
2002 Hibernian
2003 Wimbledon FC
2013 Notts County FC
Entisiä pelaajia

Ari Tegelberg
Juho Mäkelä (jalkapalloilija)
Otto Fredrikson
Jani Kauppila
Brent Sancho
Raphael Edereho
(Okeke Martins)