stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skruf Snus

Skrufin tehdas Sävsjössä.
Skruf Snus AB on brittiläisen Imperial Brandsin omistama ruotsalainen nuuskanvalmistaja.
Skruf Snus AB:n perustivat Jonas Engwall ja Adam Gillberg vuonna 2002. Skruf lanseerattiin Norjassa vuonna 2004 ja merkki nosti siellä markkinaosuutensa nopeasti neljään prosenttiin. Imperial Tobacco (nyk. Imperial Brands) laajentui nuuskamarkkinoille vuonna 2005 ostamalla osuuden Skruf Snus AB:sta. Heinäkuussa 2008 Imperial Tobacco ilmoitti lunastavansa loputkin Skrufin osakkeista.
Alun perin vain Skruf-tuotemerkin alla valmistettujen tuotteiden (esim. Skruf Xtra Stark, Skruf Stark White) lisäksi yhtiö lanseerasi vuonna 2006 halvemman hintaluokan Knox -nuuskatuotteet.
Aiheesta muualla

Skruf (ruotsiksi)
Stephanie Lose

| Stephanie Lose |
| --- | --- |
 Lose vuonna 2022.
Tanskan talousministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 23. marraskuuta 2023–  
Edeltäjä:  Troels Lund Poulsen
Salkuton ministeri (talousministerin sijainen)
 Mette Frederiksenin II hallitus 9. maaliskuuta 2023 – 31. heinäkuuta 2023  
Edeltäjä:  Troels Lund Poulsen
Seuraaja:  Troels Lund Poulsen
Venstren varapuheenjohtaja
 2021–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1982 (ikä 41) Løgumkloster, Tanska
Tiedot
Puolue:  Venstre
Aiheesta muualla
www.stephanielose.dk
Stephanie Lose (s. 14. joulukuuta 1982 Løgumkloster) on tanskalainen poliitikko, joka on toiminut Venstren varapuheenjohtaja vuodesta 2021 ja Tanskan talousministerinä marraskuusta 2023. Hän oli maaliskuusta heinäkuuhun 2023 salkuton ministeri Mette Frederiksenin II hallituksessa, kun hän sijaisti talousministeri Troels Lund Poulsenia, joka puolestaan hoiti puolustusministerin tehtäviä Jakob Ellemann-Jensenin sairausloman ajan. Lose valmistui kauppatieteiden maisteriksi Etelä-Tanskan yliopistosta vuonna 2006 ja on työskennellyt pankkialalla.
Lose on ollut Venstren jäsen 14-vuotiaasta lähtien. Hän on naimisissa Jakob Losen kanssa, joka on vuodesta 2015 lähtien ollut Esbjergin kunnan kulttuuri- ja vapaa-ajanlautakunnan puheenjohtaja. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephanie Lose Wikimedia Commonsissa
Stephanie Lose Tanskan kansakäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Sphecomyrma freyi

| Sphecomyrma freyi |
| --- | --- |
 Sphecomyrma freyi työläinen.
 90–100 miljoonaa vuotta sitten 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Ampiaismaiset pistiäiset Vespoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Suku::  †Sphecomyrma
Laji::  freyi
Kaksiosainen nimi
 † Sphecomyrma freyi  Wilson & Brown, 1967 
Katso myös
   Sphecomyrma freyi Wikispeciesissä   Sphecomyrma freyi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sphecomyrma freyi on muinainen, noin 90–100 miljoonaa vuotta sitten liitukaudella elänyt alkumuurahaislaji. Se oli ensimmäinen fossiili jossa oli alkumuurahaisia. Ne löydettiin vuonna 1966 meripihkapalasta jonka sisällä oli lajin kahden muurahaistyöläisen fossiilit. Niiden avulla pysyivät myrmekologit eli muurahaistieteilijät vahvistamaan muurahaisten evoluutiosta ja niiden aikaisemmasta rakenteesta laaditut teoriat oikeiksi.
Puuttuva rengas

Ennen Sphecomyrma freyin löytymistä vanhimmat tunnetut fossiilinäytteet muurahaisista olivat eoseeniajalta 40–60 miljoonaa vuotta vanhoja. Fossiilit eivät poikenneet merkittävästi nykyisitä lajeista ja sen vuoksi tieteilijät kaipasivat puuttuvaa rengasta. Alkumuurahaista joka liittäisi muurahaiset ja niiden ampiaisiin kuuluneet esi-isät nykyisiin. Muurahaiset ovat levinneet kaikkialle maailmaan oligoseeniajalla noin 25–40 miljoonaa vuotta sitten jonka jälkeen niistä on tullut yksi suurimmista hyönteisten ryhmistä. Tieteilijät olivat laatineet teorioita millaisia rakenteellisia ominaisuuksia tällä alkumuurahaisella pitäisi olla. Vasta kun ensimmäinen fossiili löydettiin vuonna 1966 heidän oletuksensa osoittautuivat oikeiksi.
Löytyminen ja nimeäminen

Sphecomyrma freyi löysi Cliffwood Beachista, New Jerseystä New Jerseyssä asuva eläkeläispariskunta. He löysivät myrskyn rapauttamasta rantakalliosta meripihkapalan jossa oli kahden Sphecomyrma freyi -lajin muurahaistyöläisen fossiilit. Meripihka oli 90 miljoonaa vuotta vanhan mammuttipetäjän pihkaa. Löytökerrostuma on vaaleaa hiekkaa jonka seassa on ruuskohiiltyneitä mammuttipetäjän paloja. Kerrostumassa on hajallaan ruskohiilen seassa runsaasti pieniä pieniä meripihkapaloja. Joskus löytyy suurempiakin, niin kuin tämä löydetty pala. On melko harvinaista että meripihkassa sisällä on hyönteisten fossiileja.
Löytöaikanaan meripihkafossiili oli ainoa laatuaan. Se oli lähellä tuhoutumista ennen sen tutkimista, kun myrmekologi Edward O. Wilson pudotti sen vahingossa lattialle. Fossiili kuitenkin halkesi vain kahteen osaan joihin molempiin jäi ehjä muurahaisfossiili.
Suvun nimi Sphecomyrma tarkoittaa suomeksi ”ampiaismuurahaista”, koska löydetty sukupuuttoon kuollut laji muistutti kovasti ampiaista. Lajin nimi Freyi tulee fossiilin löytäneen Freyn pariskunnan mukaan.
Vertailu ampiaisiin

Sphecomyrma freyin leuoissa oli vain kaksi hammasta kuten ampiaisilla on. Sen metapleuronrauhasen rakkomainen kilpi keskiruumissa ja muurahaisilla tämä elin esiintyy siinä mutta ampiaisilla ei. Tuntosarvien ensimmäinen jaoke on muurahaisille luonteenomaisesti pidentynyt. Tuntosarvien uloin kärkiosa on pitkä ja taipuisa kuten ampiaisilla. Keskiruumiissa sillä oli erilliset scutum ja scutellum kilvet jotka ovat myös ampiaisten ominaisuuksia. Sillä oli kuitenkin muurahaismainen vyötärö joka olin varhainen juuri kehittynyt muoto. Sen pistin oli myös hyvin kehittynyt.
Suezmax

Laivoja Suezin kanavassa
Suezmax-nimitystä käytetään laivoista, jotka mahtuvat kulkemaan Suezin kanavassa. Kanavan läpi voivat kulkea vain alukset, joiden syväys on alle 20,1 metriä ja korkeus enintään 68 metriä. Monet öljyä kuljettavat supertankkerit joutuvat suuren syväyksensä vuoksi kiertämään siksi Afrikan ympäri. Kanavassa kulkevien alusten korkeutta rajoittava silta valmistui vuonna 2001. Kulkusyvyys kasvoi nykyiseen vuonna 2009 aikaisemmasta 18 metristä.
Max-kokoiset alustyypit
Aframax
Baltimax
Chinamax
Dunkirkmax
Handymax
Japanamax
Kamsarmax
Malaccamax
Medimax
Newcastlemax
Panamax
Saimax
Seawaymax
Setouchmax
Suezmax
Supramax
B-Max
C-Max
P-Max
Q-Max
V-Max
Sorana Cîrstea

| Sorana Cîrstea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Bukarest, Romania
Kansalaisuus:   Romania
Tennispelaaja
Pituus:  176 cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2006–
Palkintorahat:  9 096 223 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  21. (12.8.2013)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  530–404
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2017)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (2009)
Wimbledon:  3. kierros (2009, 2012, 2017)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2009, 2019, 2020)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  35. (9.3.2009)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  151–124
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Sorana Cîrstea [soˈrana ˈkɨrste̯a] (s. 7. huhtikuuta 1990 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006. Hänen parhaat sijoituksensa WTA:n maailmanlistalla ovat toistaiseksi olleet kaksinpelissä 21:s elokuussa 2013 sekä nelinpelissä 35:s maaliskuussa 2009. Cîrstea on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä.
Tennisura > Junioriura ja ammattilaisuran alku (2004–2006)

Junioreiden maailmanlistalla Cîrstea oli parhaimmillaan kuudentena kesäkuussa 2006. Hänen parhaat saavutuksensa tulivat nelinpelissä, missä hän voitti Orange Bowlin Urszula Radwańskan kanssa ja pääsi loppuotteluun Ranskan avoimissa 2007 Alexa Glatchin kanssa.
Cîrstea pelasi ensimmäiset ottelunsa ammattilaistasolla vuonna 2004 voittaen kaksi ITF-turnausta nelinpelissä. Vuonna 2005 hän voitti yhden ITF-turnauksen kaksinpelissä ja kaksi turnausta nelinpelissä. Cîrstea pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Tukholmassa 2006. Hän selvitti tiensä pääsarjaan karsintojen kautta. Pääsarjassa hän hävisi avauskierroksella Kaia Kanepille. ITF-kiertueella hän voitti kaksi kaksinpeliturnausta ja kaksi nelinpeliturnausta.
Tennisura > WTA-turnauksen loppuottelussa ja turnausvoitto (2007–2008)

Huhtikuussa 2007 Cîrstea selviytyi karsintojen kautta Budapestin WTA-turnauksen loppuotteluun, jossa hän hävisi maailmanlistan sijalla 50 olleelle Gisela Dulkolle lukemin 7–6(2), 2–6, 2–6. Finaalipaikan myötä Cîrstea nousi yli 100 sijaa maailmanlistalla, ensimmäistä kertaa 200 parhaan joukkoon. Hän osallistui Wimbledonin karsintoihin, missä hävisi toisella karsintakierroksella. Balin turnauksessa Cirstea eteni karsintojen kautta välieriin. Hän voitti turnauksen toisella kierroksella maailmanlistan sijalla 13 olleen Patty Schnyderin. Välierissä hän hävisi sijalla 12 olleelle Daniela Hantuchoválle. Kauden loppuessa Cirstea oli maailmanlistan sijalla 106.
Cirstea pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2008, missä hävisi ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan kolmoselle Ana Ivanovićille. Helmi-maaliskuussa Cirstea eteni puolivälieriin Méxicon turnauksessa ja huhti-toukokuussa Marokon turnauksessa. Toukokuun lopulla Cirstea saavutti ensimmäisen voittonsa grand slam -turnauksen pääsarjassa, kun hän voitti Ranskan avointen avauskierroksella Anne Kremerin. Toisella kierroksella hän hävisi Viktoryja Azarenkalle. Wimbledonissa 2008 hän hävisi toisella kierroksella jälleen Azarenkalle. Pekingin olympialaisissa Cirstea hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Shahar Pe'erille. Elokuussa hän pääsi puolivälieriin WTA 500 -turnauksessa Cincinnatissa voitettuaan maailmanlistan sijalla 17 olleen Flavia Pennettan. Yhdysvaltain avoimissa Cirstea hävisi toisella kierroksella maailmanlistan neloselle Svetlana Kuznetsovalle. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä Cîrstea saavutti Taškentissa, kun hän voitti loppuottelussa Sabine Lisickin luvuin 2–6, 6–4, 7–6(4). Vuoden viimeisessä turnauksessaan Luxemburgissa Cirstea eteni välieriin, missä hävisi Jelena Dementjevalle. Kauden loppuessa Cirstea oli maailmanlistan sijalla 37.
Tennisura > 2009–2011

Ranskan avoimissa 2009 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Carly Gullicksonin lukemin 6–4, 6–2, toisella kierroksella 21:nneksi sijoitetun Alizé Cornetin 6–3, 6–2, kolmannella kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Caroline Wozniackin 7–6(3), 7–5 sekä neljännellä kierroksella viidenneksi sijoitetun Jelena Jankovićin 3–6, 6–0, 9–7. Puolivälierissä hän hävisi 30:nneksi sijoitetulle Samantha Stosurille luvuin 1–6, 3–6. Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle.
Vuoden 2010 Ranskan avoimissa Cîrstean pelit päättyivät avauskierrokselle, kun hän kohtasi hallitsevan mestarin, Svetlana Kuznetsovan. Kuznetsova voitti ottelun 6–3, 6–1, vaikka oli tappiolla ensimmäisessä erässä jo 3–0. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Petra Kvitoválle ja Yhdysvaltain avoimissa Sofia Arvidssonille.
Vuonna 2011 Cîrstea pääsi Australian avoimissa toiselle kierrokselle voitettuaan Mirjana Lučićin. Toisen kierroksen ottelunsa hän hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Shahar Pe'erille. Ranskan avoimissa Cîrstea selviytyi kolmannelle kierrokselle voitettuaan Patty Schnyderin ja Alexandra Dulgherun. Kolmannella kierroksella hän hävisi Li Nalle. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Pauline Parmentierille ja Yhdysvaltain avoimissa Yanina Wickmayerille.
Nelinpelissä Cîrstea on voittanut viisi WTA-turnausta: vuonna 2008 Fèsissä ja Luxemburgissa, vuonna 2010 Estorilissä, vuonna 2011 Dallasissa ja vuonna 2019 Luganossa.
Tennisura > 2020

Joulukuussa Cîrstea otti ensimmäisen ammattilaisturnausvoittonsa lähes viiteen vuoteen voitettuaan Dubain W100-ITF-turnauksen.
Tennisura > Kaksinpelin turnausvoitto 13 vuoden tauon jälkeen (2021–)

Vuonna 2021 Cîrstea eteni Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle. Huhtikuussa hän saavutti uransa toisen WTA-turnausvoiton kaksinpelissä, kun hän voitti Istanbulin turnauksen. Hän voitti loppuottelussa turnauksessa ykköseksi sijoitetun Elise Mertensin.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Sorana Cîrstea WTA:n sivuilla (englanniksi)
Soralampi

| Soralampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°05′40″N, 25°27′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskuoja:  oja Muuruejärveen 
Järvinumero:  14.432.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,1 m  
Pituus:  630 m  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  2,135 km  
Pinta-ala:  10,588 ha  
Tilavuus:  0,0004649 km³ 
Keskisyvyys:  4,39 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSoralampi 
Soralampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kennään lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 630 metriä pitkä, 440 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 464 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,4 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Muuruejärven alueeseen (14.432) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy.
Siikajärvi (Kouvola)

| Siikajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°05′54″N, 26°41′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Lasku-uoma:  Oravasalmi Suolajärveen 
Taajamat:  Siikakoski
Järvinumero:  14.911.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  73,1 m  
Pituus:  1,8 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  7,442 km  
Pinta-ala:  89,829 ha  
Tilavuus:  0,00423536 km³ 
Keskisyvyys:  4,71 m  
Suurin syvyys:  10,48 m  
Saaria:  1 
 fiSiikajärvi 
Siikajärvi on Kymenlaaksossa Kouvolassa Siikakosken lähellä sijaitseva järvi. Järveen laskevassa Siikakoskessa toimii Siikakosken vesivoimalaitos, josta purkautuvat vedet aiheuttavat järvessä voimakkaan läpivirtauksen.
Kuten alempana esitetään, on Siikajärven kaakkoisosa virtaavaa vettä ja siellä on vedenpinta eri korkeudella. Tiukemman tulkinnan mukaan vain järven luoteisosa olisi järveä ja muu osa virtavettä. Tässä artikkelissa Siikajärvenä pidetään koko sitä vesiallasta, joka jää Oravasalmen ja Siikakosken voimalaitoksen väliin. Viranomaisten antaman mittaustiedot eivät siksi välttämättä tarkoita virtaavan veden osia, mutta ne esitetään täällä siitä huolimatta.
Maantietoa

Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 90 hehtaaria. Järven luoteisosassa on avoin ja saareton pikkuselkä. Se muodostaa entisen Siikakosken suvantoaltaan, jonka pohja on melko tasainen. Vesistöviranomaisten mukaan sillä on vain yksi saari Kotosaari, jonka pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Tähän artikkeliin on otettu mukaan virtaavan veden pienet saaret, joita on neljä lisää. Niistä Kotosaaressa ja Korkiasaaressa on vapaa-ajan asuntoja. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on laskettu 4,24 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,7 metriä. Järven suurin syvyys on 10,5 metriä, joka on mitattu järven suvanto-osan keskeltä.
Sen rantaviivan pituus on 7,4 kilometriä. Siikakosken kylän peltomaita sijaitsee järven pohjoisrannalla, jossa toimii kaksi maatilaa. Rannoilla sijaitsee 14 vapaa-ajan asuntoa, joista neljä ovat saarissa, ja lisäksi yksi kiinteä asumus. Neulaniemessä sijaitsee jokin yleisessä käytössä oleva rakennus. Myös Siikakosken vesivoimalaitoksen rakennuksia on järven rannassa.
Vedenpinnan korkeus

Siikajärvi sijaitsee Verlan vesivoimalaitoksen yläpuolisella vesistöalueella. Verlan voimala pitää yläpuolisissa järvissä vedenpintaa keinotekoisesti korkealla. Suolajärvessä, Niskajärvessä ja Siikajärvessä on tämän vuoksi sama vedenpinnan korkeus 73,1 metriä mpy. Lisäksi Siikajärvelle on kartoissa merkitty kaksi vedenpinnan korkeutta. Siikakosken vesivoimalaitoksen lähelle on vedenpinta merkitty noin 10 senttimetriä korkeammalle eli 73,2 metriä mpy. Tämä johtunee Siikakosken voimalasta virtaavasta vedestä, joka kohtaa suvannon jälkeen Kotosaaren ympäristön saaristoisessa kapeikoissa virtausvastusta.
Historiaa

Verlassa on ollut patoja 1800-luvulta asti ja sähköä tuottavia vesivoimalaitoksia on ollut vuodesta 1889, jolloin koskesta otti voimaa pieni generaattori, ja varsinaisesti vuodesta 1923 asti, jolloin rakennettiin ensimmäinen voimalaitos. Se korvattiin uudella voimalaitoksella vuonna 1954. Voimalaitoksen vaikutus yläpuolisiin järviin ja siten myös Siikajärveen, ei ole tässä tiedossa. Nykyinen vaikutus on sikäli huomattava, koska järven virtapaikka ei ole enää koskena. Siikakoski on ilmeisesti rakennettu Haarasaareen, jonka toinen uoma on padolla tukittu, kuten kartoista voi päätellä .
Vuosien 1965 ja 1976 peruskartoissa on Siikakosken vesivoimalaitos sijainnut 700 metriä ylempänä kylän keskustan kohdalla. Silloin kulki kylään johtava tie padon ylitse. Järven rannoilla tai saarissa ei vielä vuonna 1976 ollut kesämökkejä. Vuoden 1981 kartassa on voimala jo nykyisellä paikallaan ja kylään johtava tie kulkee uuden voimalan kohdalta yli. Vuoden 1981 kartoissa on jo neljä kesämökkiä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Verlan alueeseen (14.911) se kuuluu. Järvi sijaitsee keskeisesti Mäntyharjun vesistöreitillä. Vuohijärvi, joka kerää vesistöreitin kaiken yläpuolisen veden, laskee Siikajärven kautta Suolajärveen. Vuohijärven vedenpinta on 76,6 metriä mpy., kun se on Siikajärvellä noin 73,1 metriä mpy. Siikajärvi on tyypillinen läpivirtausjärvi, jonka virtaama on suuri. Järveen laskee lisäksi vain muutama pelto- ja metsäoja. Yhden ojan päässä sijaitsee pieni Kosenlampi.
Aiheesta muualla

Simola, Jouni: Siikakosken voimala hämmentää virho.fi.  3.4.2019. Virtavesien hoitoyhdistys Virho ry. Viitattu 1.9.2022.
Suolanen, Kyösti: Siikakosken vesivoimalaitos kunnostetaan turvalliseksi lähes 6 miljoonalla eurolla — Vuonna 1961 valmistuneessa voimalassa pannaan kaikki uusiksi Kouvolan sanomat.  21.7.2018. Kouvola:  Kaakon Viestintä Oy. Viitattu 1.9.2022.
Mäntyharjun seudun taloudellinen kartta (PDF) (Timo Meriluoto – Vanhat kartat) timomeriluoto.kapsi.fi.  1940. Helsinki:  Maanmittaushallitus. Viitattu 1.9.2022.
(14.9)
Stryn (taajama)

Strynin taajama Strynin kunnassa.
Stryn on taajama Strynin kunnassa, Vestlandin läänissä, Norjassa. Siellä asuu 2 240 asukasta (2012), ja se sijaitsee Nordfjordin vuonon pohjoispuolella, josta alkaa Stryneelva-joki. Taajaman keskusta kutsutaan nimellä Tonning. Siellä on myös kunnallishallinto, Tonningin peruskoulu, urheilukenttä sekä Tonningin huonekalutehdas.
Riksvei 15 ja Fylkesvei 60 (entinen Riksvei 60) menevät Strynin läpi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stryn (taajama) Wikimedia Commonsissa
Skrunda-luokka

| Skrunda-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  125 t
Pituus:  25,7 m
Leveys:  13,5 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 x MAN D 2842 -dieselmoottoria ja 2 x Servogear CPP 2 170 hv
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  8-10
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 12,7 mm konekivääriä
Skrunda-luokka on Latvian laivaston viiden aluksen muodostama vartiolaivaluokka. Niiden tehtävinä on kalastuksenvalvonta, etsintä- ja pelastuspalvelu, ympäristönsuojelu, merialueen valvonta sekä osallistuminen Naton ja EU:n operaatioihin.
Alukset

Alusluokka tilattiin 2008 ja ne on valmistettu 2009-2013  yhteistyössä saksalaisen Abeking & Rasmussenin telakan ja Riian telakan kanssa. Suunnittelu pohjautui Abeking & Rasmussenin 25 m SWATH luotsiveneeseen, joka on hyvin merikelpoinen. Alusten voimanlähteenä on kaksi MAN D 2842 -dieselmoottoria, jotka on sijoitettu alas torpedorunkoon. Moottorit pyörittävät Servogearin säätölapapotkureita Servogearin vaihteiston välityksellä.
Aluksille voidaan asentaa maksimissaan kuuden tonnin 20 jalan ISO-moduuli, mikä mahdollistaa erilaisten asejärjestelmien, tutkimuslaitteistojen ja sukeltajien välineistön asentamisen alukselle. Lisäksi konttiin voidaan asentaa miinanraivauskalustoa. Alusten kiinteänä aseistuksena on kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Skrunda | Abeking & Rasmussen |  | 20.1.2011 | 18.4.2011 |  |
| Cēsis | Abeking & Rasmussen |  | 23.11.2011 | 2.4.2012 |  |
| Viesīte | Riian telakka |  | 11.4.2012 | 22.8.2012 |  |
| Jelgava | Abeking & Rasmussen |  | 16.4.2013 | 24.7.2013 |  |
| Rēzekne | Riian telakka |  | 14.10.2013 | 20.3.2014 |  |

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Skrunda-class patrol boat
Käännös suomeksi
Smokey Robinson

| Smokey Robinson |
| --- | --- |
 Robinson maaliskuussa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Robinson, Jr.
Syntynyt: 19. helmikuuta 1940 (ikä 84) Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, musiikkituottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1955–
Tyylilajit:  R&B, soul, pop, adult contemporary
Soittimet:  laulu, piano, kitara
Yhtyeet:  The Miracles, The Temptations
Levy-yhtiöt:  Motown, Universal, SBK, Liquid 8, Robso
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
William ”Smokey” Robinson, Jr. (s. 19. helmikuuta 1940 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän kuuluu 1960-luvun keskeisiin R&B- ja soulmusiikin esittäjiin yhdessä yhtyeensä The Miraclesin kanssa, ja lisäksi hän teki paljon musiikkia muille artisteille.
Oman muusikonuransa lisäksi Robinsonia pidetään Berry Gordyn ohella keskeisimpänä vaikuttajana Motown-yhtiön tyyliin ja soundiin. Hän toimi yhtiössä lauluntekijänä, tuottajana ja varatoimitusjohtajana.