stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Return of Swamp Thing
Aiheesta muualla

The Return of Swamp Thing Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Return of Swamp Thing AllMoviessa. (englanniksi)
Temppeli

Kungfutsen temppeli Taiwanissa.
Temppeli eli pyhäkkö on tavallisesti jollekin jumaluudelle pyhitetty rakennus uskonnollisen palvonnan harjoittamista varten. Temppeli on paikka riittien suorittamiseen, kuten rukoiluun tai uhrauksiin.
Useimmissa uskonnoissa on jonkinlaisia temppeleiksi katsottavia rakennuksia. Eri kulttuuripiireissä ja uskontoperinteissä on pyhille rakennuksille annettu omia nimityksiä, kuten kristinuskon kirkko, juutalaisten synagoga ja islamin moskeija.
Kreikkalais-roomalaiset temppelit

Antiikin Kreikan ja Rooman temppelit olivat jumalien tyyssijoja, jonne pääsy oli pääsääntöisesti vain papeilla tai papittarilla ja auguureilla. Uhraaminen ja muut toimitukset suoritettiin ulkoilmassa ja yhteisön jäsenet seurasivat menoja pihamaalla.
Kreikkalainen temppeli oli yksinkertainen suorakaide, jonka sisällä oli karu ydinrakennus. 500-luvulta eaa. alkaen suurten temppelien ydinrakennuksen ympärille rakennettiin pylväskäytävä. Temppelin jumalankuva seisoi ydinhuoneen takaosassa vastapäätä sisäänkäyntiä. Temppeliä ympäröi pyhitetty alue, jonne kulku kävi usein pylväiden koristaman portin kautta. Alttari oli sijoitettu ulos itä-länsisuunnassa temppeliin nähden.
Roomalaiset temppelit muistuttivat monessa suhteessa kreikkalaisia, mutta varsinkin keisariajalla vallitseva tyyli oli mahtipontinen korinttilainen tyyli, kun taas Kreikassa suosittiin jykevää doorilaista ja hienostunutta joonialaista tyyliä. Roomalainen temppeli sijaitsi ympäristöä korkeammalla podiumilla, jonne noustiin jyrkkiä portaita pitkin. Julkisivua koristi portiikki ja massiivinen päätykolmio friiseineen. Roomalaisten kehittynyt holvaustekniikka mahdollisti suurten katettujen tilojen rakentamisen, jolloin sisätilan merkitys korostui, mikä näkyy parhaiten Pantheonin temppelissä. Useimmat roomalaiset temppelit olivat kuitenkin kansalaisilta suljettuja arvoesineiden tai vanhan kreikkalaisen kuvanveistotaiteen säilytyspaikkoja.
Juutalaisuuden temppeli

Juutalaisuudessa oli vain yksi temppelin asemassa ollut rakennus, Jerusalemin temppeli. Raamatun Vanhassa testamentissa on kuvattu Salomon temppeli, mutta siitä ei ole löydetty jäänteitä. Niin kutsuttu Jerusalemin toinen temppeli rakennettiin mahdollisesti 400-luvun loppupuolella eaa. Roomalaisajalla rakennettiin Jerusalemin kolmas temppeli eli Herodeksen temppeli.
Islamin moskeijat

Muslimien pyhäkköä kutsutaan moskeijaksi. Moskeijalle on tyypillistä korkea ja kapea torni, minareetti. Minareetista muessin ilmoittaa, kun rukoushetki lähestyy. Moskeijassa ei ole kuvia, koska islam kieltää kuvainpalvonnan. Sen sijaan moskeija on koristeltu ei-esittävillä kuvioilla, arabeskeilla. Moskeijaan astuttaessa jalkineet on riisuttava. Moniin moskeijoihin ei päästetä muita kuin muslimeja.
Moskeijoiden arkkitehtuurin kehitykseen vaikutti paljon Konstantinopolin valloitus 1453. Ottomaanien valtakunnassa jatkettiin bysanttilaista arkkitehtuuriperinnettä valloittajan tunnustaman islamin hengessä. Moskeijaksi muutettu Hagia Sofia toimi esikuvana Sinanin suunnittelemalle Suleimanin moskeijalle ja myöhemmälle Siniselle moskeijalle.
Mormonitemppelit

Temppelit ovat olleet osa Myöhempien aikojen pyhien liikkeen uskonnonharjoitusta aina 1830-luvulta asti.[lähde? ]
Kuvia

Urin zikkurat.
Filain Isiksen temppeli.
Maison Carrée Ranskassa.
Kukulcánin temppeli Chichén Itzássa.
Angkor Wat.
Borobudur.
Kalliomoskeija.
Hindulaisen Meenakshin temppelin torneja 1200-luvulta.
Notre-Damen katedraali.
Buddhalainen temppeli Laosissa.
Kinkaku-ji.
Zarathustralainen temppeli Iranissa.
Kalevan kirkko Tampereella, Raili ja Reima Pietilä 1966.
Mormonitemppeli, Washington.
Lootustemppeli Delhissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta temppelit Wikimedia Commonsissa
Hefaistoksen temppeli Ateenassa.
Sulttaani Ahmedin moskeija eli Sininen moskeija, 1616.
The Philosophical Review

The Philosophical Review on neljästi vuodessa ilmestyvä englanninkielinen filosofinen tiedejulkaisu, jota toimittaa Cornellin yliopiston Sage School of Philosophyn opettajakunta ja jota julkaisee Duke University Press.
Merkittäviä artikkeleita

Donnellan, Keith S. (July 1966): "Reference and Definite Descriptions" 75 (3): 281-304.
Grice, H. P. (July 1957): "Meaning" 66 (3): 377-388.
Grice, H. P. (April 1969): "Utterer's Meaning and Intention" 78 (2): 147-177.
Nagel, Thomas (October 1974): "What Is It Like to Be a Bat?" 83 (4): 435-450.
Vendler, Zeno (April 1957): "Verbs and Times" 66 (2): 143-160.
Aiheesta muualla

The Philosophical Review. (englanniksi)
Sage School of Philosophy. (englanniksi)
Duke University Press: Philosophical Review. (englanniksi)
The Return of Bruno (elokuva)

| The Return of Bruno |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Yukich
Käsikirjoittaja:   Kenny Solms  Paul Flattery  Bruce DiMattia 
Tuottaja:   Kenny Solms  Paul Flattery 
Pääosat:   Bruce Willis  Michael J. Fox  Elton John  Bill Graham  Dick Clark 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  56 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
The Return of Bruno on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut tunnin pituinen komediaelokuva, jonka on ohjannut James Yukich. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Michael J. Fox, Elton John, Bill Graham, Dick Clark, Ronnie Cook ja Tommy Goodwin. Elokuvassa esiintyy lukuisia oikeita henkilöitä, kuten Phil Collins, Jon Bon Jovi, Ringo Starr, Clive Davis ja Joan Baez. Elokuva kertoo Bruno Radolini -nimisestä rockhenkilöstä. Elokuvan kaikki kappaleet ovat Bruce Willisin sooloalbumilla The Return of Bruno.
Aiheesta muualla

The Return of Bruno Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sergei Protopopov

Sergei Protopopov (ven. Серге́й Протопопов; 21. maaliskuuta 1893 Moskova – 14. joulukuuta 1954 Moskova) oli neuvostoliittolainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkiteoreetikko.
Protopopov opiskeli Boleslav Javorskin johdolla ja valmistui Kiovan konservatoriosta vuonna 1921. Hän edisti Javorskin muotoilemaa sävellysstrategiaa, jossa korostuvat modaalinen rytmi ja tritonuspohjaisuus. Hänen ilmaisunsa muistuttaa Aleksandr Skrjabinin myöhäisten teosten tyyliä ja tekniikoita. Protopopov johti monia orkestereita eri puolilla Neuvostoliittoa. Häneltä tunnetaan vain yksitoista sävellystä vuosilta 1917–1931. Niistä keskeisiä ovat kolme pianosonaattia (op:t 1, 5, 6), jotka Protopopov sävelsi 1920-luvulla. Hän käytti pianolle kirjoittaessaan usein kolmea viivastoa kahden sijaan. Protopopovin muuhun tuotantoon kuuluu venäjänkielisiä lauluja. Häneltä julkaistiin myös teoreettinen tutkielma, jossa hän laajensi Javorskin ajatuksia. Tutkielmassa tulee esiin Protopopovin mielenkiinto mikrotonaalista musiikkia kohtaan.
Protopopov esitteli musiikillisia ajatuksiaan Anatoli Lunatšarskin johtamassa konferenssissa ja sai suosiollisen vastaanoton vuonna 1930. Toisessa konferenssissa vuonna 1931 Protopopovin ideat kuitenkin tuomittiin vallankumouksen tarpeiden vastaisina. Hänen ei tiedetä säveltäneen tämän jälkeen. Protopopov työskenteli Moskovan konservatoriossa vuoteen 1943 saakka.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Bhutanissa

Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien taso Bhutanissa on näiden oikeuksien tilannetta eri maissa kartoittavan Equaldexin mukaan 48/100 (2024) parhaan mahdollisen tason ollessa 100/100.
Bhutanin hallitsija Jigme Khesar Namgyal Wangchuck hyväksyi vuonna 2021 rikoslain muutoksen, jonka tuloksena samaa sukupuolta olevien parien välinen seksuaalinen kanssakäyminen dekriminalisoitiin Bhutanissa 17. helmikuuta 2021. Dekriminalisointia oli alun perin ehdottanut talousministeri Namgay Tshering, joka katsoi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen yleisen hyväksynnän olleen Bhutanissa laajaa. Lisäksi Tshering näki mainehaittana maalle aiemman lain, joka oli kriminalisoinut "sodomian" ja muun "luonnonvastaisen" seksuaalisen käyttäytymisen.
Bhutanissa ei tunnusteta samansukupuolisten parien avioliittoja. Asepalvelus on maassa sallittu homoseksuaaleille, ja suojaikäraja on hetero- ja homoseksuaalisten suhteiden osalta yhteneväinen. Bhutanissa ei kuitenkaan ole turvattu lailla syrjintäsuojaa. Sukupuolenkorjausprosessi on Bhutanissa sallittu transsukupuolisiksi todetuille henkilöille. Vuonna 2022 Tashi Choden kruunattiin ensimmäisenä lesbona Miss Bhutaniksi. Hän nousi Bhutanissa queer-yhteisön ikonin asemaan.
Rosberg

Rosberg on sukunimi:
Fredrik Rosberg (1855–1924), suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja
Jari Rosberg (s. 1950), suomalainen jääkiekkoilija
Jarno Rosberg (s. 1981), suomalainen nyrkkeilijä
J. E. Rosberg (1864–1932), suomalainen maantieteilijä
John Rosberg (1891–1960), suomalainen insinööri, Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillinen johtaja ja äärioikeistolainen aktivisti, Fredrik Rosbergin poika
Keke Rosberg (s. 1948), suomalainen moottoriurheilija
Nico Rosberg (s. 1985), saksalais-suomalainen moottoriurheilija
Muut

Team Rosberg, saksalainen kilpa-autotalli
"Keke Rosberg formula rock", musiikkikappale
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rosberg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sergei Radonežilainen

Pyhittäjä Sergei Radonesilainen (ikoni) 1600-luku
Pyhittäjä Sergei Radonesilainen (ven. Сергий Радонежский, Sergi Radonežski; n. 1320 – 25. syyskuuta 1392) oli venäläinen munkki, joka perusti Sergijev Posadin Pyhän Kolminaisuuden luostarin. Hänen alkuperäinen etunimensä oli Varfolomei (Варфоломей). Sergei Radonesilainen vaikutti 1300-luvun Venäjän uskonnollisessa ja poliittisessa elämässä.
Mihail Nesterov, Nuoren Varfolomein näky, 1889-1890.
Eduard Lissner, Sergei Radonesilainen siunaa Dmitri Donskoin ennen Kulikovon taistelua, 1907.  Maalaus Troitse-Sergijevan lavrasta.
Sergei Radonesilaisen elämään liittyy useita legendoja. Väitetään muun muassa, että hän sai lapsena lukutaidon munkin tarjoamaa ehtoollisleipää syötyään. Hänen sanotaan saaneen ilmestyksiä vielä aikuisiällään.
Toisen kertomuksen mukaan nuori oppimisvaikeuksista kärsivä Varfolomei tapasi vanhan munkin ja pyysi häneltä apua ongelmiinsa. Munkin opastuksen ja rukousten avulla Varfolomei löysi elämälleen uuden suunnan. Hän luopui omaisuudestaan ja perusti veljensä kanssa Pyhän Kolminaisuuden luostarin, myöhemmän Troitse-Sergijevan lavran.
Varfolomei sai luostarissa luostarinimen Sergei ja hän nousi igumenina arvostettuun asemaan Moskovan ruhtinaspiireissä. Isä Sergei toimi suurruhtinas Dmitri Donskoin hengellisenä neuvonantajana ja auttoi tätä valmistautumaan Kulikovon taisteluun, jossa venäläiset puolustautuivat tataareja vastaan.
Vuonna 1892, kun Sergei Razonesilaisen kuolemasta oli kulunut 500 vuotta, venäläinen taidemaalari Mihail Nesterov innoittui maalaamaan aiheesta kaiken kaikkiaan viisi työtä, joista yksi on Nuoren Varfolomein näky.
Sergei Radonesilaista on muutenkin kuvattu useasti sekä kirkollisessa että kirkon ulkopuolisessa venäläistaiteessa, kuten Eduard Lissnerin maalauksessa.
Ortodoksinen kirkko viettää pyhittäjä Sergei Radonesilaisen muistopäivää 5. heinäkuuta.
Thorold Rogers

Vanity Fairissa julkaistu Leslie Wardin karikatyyri Thorold Rogersista.
James Edwin Thorold Rogers (1823–1890) oli englantilainen taloustieteilijä ja historioitsija.
Thorold Rogers
Rogers oli alun perin teologi, mutta siirtyi ystävänsä Richard Cobdenin vaikutuksesta opiskelemaan taloustieteitä. Hän oli vuodesta 1859 taloustieteen professorina Lontoon King’s Collegessa, 1862–1867 ja 1888–1890 myös Oxfordin yliopistossa. Hän oli 1880–1886 parlamentin jäsen. Rogers oli teoreetikkona ja talouspoliitikkona Manchesterin koulukunnan edustaja. Hän oli merkittävämpi kuitenkin taloushistorian tutkijana. Rogersin historiankäsitys muistuttaa hyvin paljon Karl Marxin materialistista historianfilosofiaa.
Teokset

A history of agriculture and prices from 1259 to 1793 (1866–1902; pääteos)
Six centuries of work and wages (1884)
The economic interpretation of history (1888)
The industrial and commercial history of England (1892).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thorold Rogers Wikimedia Commonsissa
Tom Fitzgerald

| Tom Fitzgerald |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1968 (ikä 56) Billerica, Massachusetts, USA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2006
Aik. seurat:  New York Islanders   Florida Panthers   Colorado Avalanche   Nashville Predators   Chicago Blackhawks   Toronto Maple Leafs   Boston Bruins
NHL-varaus:  17. varaus, 1986 New York Islanders
Thomas James Fitzgerald (s. 28. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi 17 kauden ajan NHL:ssä ja AHL:ssä. Nykyään hän toimii Pittsburgh Penguinsin apulaistoimitusjohtajana. Hän oli Pittsburghin apuvalmentaja joukkueen voittaessa Stanley Cupin vuonna 2009.
Pelaajaura

Fitzgerald pelasi collegekiekkoa Providence Collegessa, josta hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella 17. pelaajana New York Islandersiin vuoden 1986 varaustilaisuudessa. Hänen ammattilaisuransa alkoi vuonna 1988 Islandersin farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa hän voitti vuonna 1990 Calder Cupin.
Fitzgerald pelasi viisi kautta Islandersissa. 2. toukokuuta 1993 hänestä tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka onnistui tekemään kaksi alivoimamaalia saman jäähyn aikana tai edes samassa ottelussa. Hänet varattiin Florida Panthersiin ensimmäisenä vuoden 1993 laajennusvarauksessa. Vaikka Fitzgerald oli puolustava hyökkääjä, hän oli yksi Floridan eniten maaleja tehneistä pelaajista joukkueen vuoden 1996 Stanley Cup -jahdissa. Samoissa pudotuspeleissä hän teki ratkaisevan maalin itäisen konferenssin finaaleiden seitsemännessä ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Fitzgerald kaupattiin vuonna 1998 Colorado Avalancheen ennen kuin hänet valittiin toisen kerran laajennuvarauksessa Nashville Predatorsiin. Fitzgerald nimettiin Nashvillen ensimmäiseksi kapteeniksi ja hän pysyi joukkueessa neljän kauden ajan. Tämän jälkeen hän on pelannut Chicago Blackhawksissa ja Toronto Maple Leafsissa. Torontossa Fitzgerald ja hänen joukkuetoverinsa Gary Roberts saavuttivat molemmat tuhannen ottelun merkkipaalun samana päivänä 13. tammikuuta 2004.
Kesällä 2004 Fitzgerald siirtyi vapaana agenttina Boston Bruinsiin, jossa pelasi heinäkuuhun 2006 asti. Tällöin Boston jätti uusimatta Fitzgeraldin sopimuksen ja syyskuussa hän ilmoitti lopettavansa NHL-pelaajauransa 17 pelatun kauden jälkeen.
Heinäkuussa 2020 Fitzgeraldista tuli New Jersey Devilsin vakituinen toimitusjohtaja.
Käännös suomeksi
The Return (The Hensley/Lawton Band)

| The Return The Hensley/Lawton Band |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : The Corrib Rest, Pohjois-Lontoo, 6. toukokuuta 2000
 Julkaistu: 2001
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 79.12
 Levy-yhtiö: Eagle Records
The Hensley/Lawton Bandin muut julkaisut
|   | The Return 2001 |   |
The Return on The Hensley/Lawton Bandin vuonna 2001 julkaisema live-albumi.
Kappaleet

Introduction 2.21
It's Up To You (Hensley) 4.51
Stealin' (Hensley) 4.57
I'm Alive (Lawton) 4.27
The Return (Hensley) 6.31
The Wizard (Hensley/Clarke) 4.17
July Morning (Byron/Hensley) 10.10
Ken's Dialogue' 5.31
I Close My Eyes (Hensley) 4.33
Guard Your Heart (Liston/Liston) 5.40
Easy Livin' (Hensley) 2.53
Lady In Black (Hensley) 6.33
Wise Man (Hensley) 3.56
Free 'N' Easy (Lawton/Box) 4.42
Gypsy (Box/Byron) 8.29
Kokoonpano

Ken Hensley  – kitara, koskettimet, Hammond-urut, laulu
John Lawton – laulu, akustinen kitara
Justin Shefford – rummut
Paul Newton – basso
Reuben Kane – kitara
Thornycroftin M-luokka

| Thornycroftin M-luokka |
| --- | --- |
 Luokkaan kuulunut HMS Patrician

Tekniset tiedot
Uppouma:  985-1 070 t
Pituus:  84 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,46 m (HMS Meteor ja HMS Mastiff) 8,31 m (muut)
Syväys:  3,20 m
Koneteho:  25 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  78
Aseistus
Meritorjunta:  3 × QF 4" Mk IV -tykkiä P Mk IX -asennuksina 4 × 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 x QF 2 naulan Mk II -ilmatorjuntatykki
Thornycroftin M-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden vuosina 1914-1916 valmistuneen hävittäjän muodostama alusluokka. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa ja ne myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Suunnittelu

Alukset poikkesivat suuresti Amiraliteetin M-luokan aluksista, vaikka lähtökohdat olikin Amiraliteetti määritellyt. Aluksilla oli kolme savuhormia, mutta keskimmäinen oli paksumpi kuin kaksi muuta. Keskilaivaan sijoitettu nelituumainen oli siirretty toisen ja kolmannen savuhormin väliin. HMS Patriotille oli lisäksi asennettu sulkupallon kuljetusmahdollisuus
Thornycroft valmisti lisäksi kuusi alusta Amiraliteetin M-luokan mukaisina, joista HMS Michael, HMS Milbrook, HMS Minion ja HMS Munster tilattiin 20. syyskuuta 1914 sekä 20. marraskuuta 1914 tilatut HMS Nepeanin ja HMS Nereuksen.
Alukset

Telakka sai tilauksen kahdesta aluksesta 1. helmikuuta 1913, minkä jälkeen se sai edelleen kahden aluksen tilaukset 25. helmikuuta ja 15. toukokuuta 1915.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Meteor | John I. Thornycroft and Company | 8. toukokuuta 1913 | 24. heinäkuuta 1914 | 15. syyskuuta 1914 | myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 |
| HMS Mastiff | Thornycroft | 10. heinäkuuta 1913 | 5. syyskuuta 1914 | 12. marraskuuta 1914 | myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 |
| HMS Patrician | Thornycroft | 3. kesäkuuta 1915 | 5. kesäkuuta 1916 | 4. elokuuta 1916 | Kanadan laivastolle syyskuussa 1920 romutettu 1929 Esquimaltissa, Kanadassa |
| HMS Patriot | Thornycroft | 15. heinäkuuta 1915 | 20. huhtikuuta 1916 | 27. kesäkuuta 1916 | Kanadan laivastolle syyskuussa 1920 romutettu 1929 Briton Ferryssä, Kanadassa |
| HMS Rapid | Thornycroft | 12. elokuuta 1915 | 15. heinäkuuta 1916 | 19. syyskuuta 1916 | myyty romutettavaksi 20. elokuuta 1927 |
| HMS Ready | Thornycroft | 2. syyskuuta 1915 | 26. elokuuta 1916 | 31. lokakuuta 1916 | myyty romutettavaksi 13. heinäkuuta 1926 |
Sanginsuu

| Sanginsuu |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Sanginsuu korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Sanginsuun suuralue
Kaupunginosa nro:  92
Väkiluku:  262  31.12.2023
Työpaikkoja:  166 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Mikonmäki, Peräkylä, Sanginsuu
Fermionin tehtaat talvella 2007.
Sanginsuu on Oulun kaupunginosa, joka sijaitsee Oulujoen ja sen sivujoen, Sanginjoen, liittymäkohdassa Madekosken kaupunginosaa vastapäätä Oulujoen pohjoisrannalla. Kaupunginosaan lasketaan kuuluvaksi myös Mikonmäen ja Peräkylän alueet. Kaupunginosasta johtaa Sangin silta -niminen silta Madekosken kaupunginosaan.
Sanginsuussa sijaitsevat muun muassa Chempoliksen biojalostusteknologioiden tutkimus- ja demonstraatiolaitos, Fermionin lääkeainetehdas sekä Oulun ammattikorkeakoulun luonnonvara-alan yksikkö. Näiden lisäksi Sanginsuun alueella on myös Sankivaaran golfkenttä sekä Eläinkoti Nikula.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanginsuu Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
The Very Best of The Stone Roses

| The Very Best of the Stone Roses The Stone Roses |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2002
 Tuottaja(t): John Leckie, Peter Hook, Simon Dawson, Paul Schroeder
 Levy-yhtiö: Silverstone Records
The Stone Rosesin muut julkaisut
| The Remixes 2000 | The Very Best of the Stone Roses 2002 | The Very Best of the Stone Roses 2010 |
The Very Best of The Stone Roses on vuonna 2002 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää The Stone Rosesin tunnetuimmat kappaleet plus vuoden 1987 singlen "Sally Cinnamon".
Kappaleet

"I Wanna Be Adored" (4:52)
"She Bangs The Drums" (3:50)
"Ten Storey Love Song" (4:23)
"Waterfall" (4:39)
"Made Of Stone" (4:16)
"Love Spreads" (5:46)
"What the World Is Waiting For" (3:55)
"Sally Cinnamon" (2:50)
"Fools Gold" (9:53)
"Begging You" (4:56)
"Elephant Stone" (4:48)
"Breaking Into Heaven" (6:59) (editoitu)
"One Love" (3:40)
"This Is The One" (4:58)
"I Am The Resurrection" (8:12)
Alkuperäisten albumien kappalelähteet

The Stone Roses (1989) (1., 2., 4., 5., 14. & 15.)
Second Coming (1994) (3., 6., 10. & 12.)
Huom! muut kappaleet ovat julkaistu ainoastaan singleinä.
The Very Best of The Mills Brothers

| The Very Best of The Mills Brothers The Mills Brothers |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 31. lokakuuta 1997
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tyylilaji: Iskelmä, lauluyhtye
 Kesto: 36.19
 Levy-yhtiö: DGR
The Mills Brothersin muut julkaisut
|   | The Very Best of The Mills Brothers  |   |
The Very Best of The Mills Brothers on kokoelma-albumi Ohion Piquassa syntyneiden Millsin veljesten muodostaman kvartetin tuotannosta.
Levyn on julkaissut Weton/Wesgram B.V. DGR-merkillä. Musiikkikasettia DMC 1002 on tehty Italiassa. LP-levyn tunnus on DGR 1002 ja CD-levyn DGC 1002.
Levykannen on suunnitellut LW Project Consultancy B.V. (SWP / Jan Plooy).
Kappaleet

Sivu 1
1. Paper Doll – 2:40
2. Glowworm – 2:10
3. Mood Indigo – 2:48
4. Any Time – 2:29
5. I'll See You in My Dreams – 2:38
6. Poor Butterfly – 2:35
7. Tea for Two – 2:52
Sivu 2
1. Mister Sandman – 1:49
2. You Always Hurt the One You Love – 3:10
3. Till Then – 2:57
4. He'll Have To Go – 2:20
5. I Still Get a Thrill – 2:43
6. Stardust – 2:52
7. Autumn Leaves – 2:16
The Mills Brothers

Herbert Mills
Harry Mills
Donald Mills
John Mills