stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guinean jalkapallomaajoukkue
Afrikan-mestaruuskilpailut

| --- | --- |
 1957–1962 – Ei osallistunut  1963 – Hylättiin  1965 – Ei selviytynyt kisoihin  1968 – Ei selviytynyt kisoihin  1970 – 1. kierros  1972 – Ei selviytynyt kisoihin  1974 – 1. kierros  1976 – Toinen  1978 – Ei selviytynyt kisoihin  1980 – 1. kierros  1982–1992 - Ei selviytynyt kisoihin  1994 – 1. kierros  1996 – Ei selviytynyt kisoihin :  1998 – 1. kierros  2000 – Ei selviytynyt kisoihin  2002 – Hylättiin  2004 – Puolivälierät  2006 – Puolivälierät  2008 – Puolivälierät  2010 – Ei selviytynyt kisoihin  2012 – 1. kierros  2013 – Ei selviytynyt kisoihin  2015 – Puolivälierät  2017 – Ei selviytynyt kisoihin  2019 – Neljännesvälierät
Amílcar Cabral Cup

(Läntisen Afrikan maiden turnaus)
Mestari 1981, 1982, 1987, 1988, 2005
Toinen 1989
Kolmas 1979, 1980, 1986, 1997, 2000
Entisiä päävalmentajia

Robert Nouzaret (12/2006-5/2009)
Patrice Neveu (4/2004-10/2006)
Michel Dussuyer (9/2002-4/2004, 2/2014-4/2015)
Bernard Simondi (2000-2001)
Bruno Metsu (2000)
Henri Stambouli (1998-1999)
Boro Primorac (1994)
Aiheesta muualla

Guinean jalkapalloliiton sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Julian Savea

| Julian Savea |
| --- | --- |
 Savea vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1990 (ikä 34) Wellington, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Uran tiedot
Lempinimi:  The Bus
Pituus:  192 senttimetriä
Laji:  rugby union
Seura:  Wellington (ITM Cup) Hurricanes (Super Rugby)
Kilpauran kesto:  2010-
Saavutukset
Voitot:  maailmanmestaruus 2015
 Tietolaatikko päivitetty 28. syyskuuta 2015 
Sio Julian Savea (s. 7. elokuuta 1990 Wellington) on uusiseelantilainen rugby union -pelaaja, joka edustaa ITM Cupissa Wellingtonia ja Super Rugbyssä Hurricanesia. Hän kuuluu myös Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueeseen. Pelipaikaltaan 192 senttimetriä pitkä ja 108 kilogrammaa painava Savea on laitapelaaja.
Savea debytoi kotimaansa ITM Cupissa Wellington Lionsin paidassa vuonna 2010. Monikansallisessa Super Rugby -sarjassa Savea debytoi seuraavana vuonna Hurricanesin paidassa. Vuonna 2015 hän oli häviämässä Super Rugby -finaalia Highlandersille.
Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueeseen Savea on kuulunut vuodesta 2012 alkaen. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joissa Uusi-Seelanti voitti kultaa ja Savea teki eniten try-maaleja, kahdeksan kappaletta.
Savea on pelannut myös rugby-7:ä maajoukkuetasolla. Vuonna 2014 hän oli ehdolla vuoden parhaaksi rugby union -pelaajaksi. Myös Savean pikkuveli Ardie Savea on rugby union -pelaaja.
KHT-Media

KHT-Media Oy on vuonna 1981 perustettu KHT-yhdistyksen omistama yhtiö, joka kustantaa taloushallinnon julkaisuja ja järjestää koulutustilaisuuksia. Vuonna 2012 yrityksen liikevaihto oli 1,7 miljoonaa euroa ja sillä oli 9 työntekijää. KHT-Median toimitusjohtaja on Sanna Alakare.
KHT-Media kustantaa taloushallinnon ammattikirjallisuutta. Se on keskittynyt muun muassa taloudellisen raportoinnin oppaisiin ja malleihin sekä lakikäännöksiin. Kirjanimikkeistö sisältää yli 30 tilintarkastukseen, kirjanpitoon, tilinpäätöskäytäntöön, yhteisölainsäädäntöön ja verotukseen liittyvää julkaisua, joista osa julkaistaan myös sähköisinä kustanteina.
KHT-Media järjestää liikkeenjohdolle ja taloushallinnon ammattilaisille vuosittain noin 40 jatko- ja täydennyskoulutustilaisuutta, jotka käsittelevät kirjanpitoa, tilinpäätöskäytäntöä, yhteisölainsäädäntöä, tilintarkastusta ja verotusta. Se tarjoaa myös ammatillista täydennyskoulutusta sekä tilintarkastusammattiin valmistavaa koulutusta.
Aiheesta muualla

KHT-Median kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kabardi-Balkarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

ASNT:n vaakuna
Kabardi-Balkarian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (Kabardi-Balkarian ASNT, vuosina 1944-1957 Kabardian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta) oli autonominen sosialistinen neuvostotasavalta Pohjois-Kaukasiassa Venäjän FSNT:ssa Neuvostoliitossa. Se käsitti nykyisen Kabardi-Balkarian tasavallan alueen.
Kabardi-Balkarian ASNT muodostettiin Kabardi-Balkarian autonomisesta alueesta 5. joulukuuta 1936. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Kabardi-Balkarian ASNT:n loppukesällä 1942, mutta Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin seuraavana vuonna. Neuvostojohto syytti balkaareja yhteistoiminnasta saksalaisten kanssa ja koko kansa karkotettiin Keski-Aasiaan 1944. Balkaarien karkotuksen jälkeen tasavallan nimeksi tuli Kabardian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Balkaarit saivat palata kotimaahansa vuonna 1957 ja tasavallan nimeksi palautettiin Kabardino-Balkarian ASNT.
Neuvostoliiton hajotessa 1991 Kabardi-Balkarian ASNT antoi suvereenisuusjulistuksen ja muutti nimensä Kabardi-Balkarian tasavallaksi. Maaliskuussa 1992 Kabardi-Balkaria allekirjoitti sopimuksen Venäjän federaation kanssa ja tuli näin sen osaksi.
KIDSing (albumi)

| KIDSing V/A |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 7. kesäkuuta 2013
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 76.17
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 14.
KIDSing on samannimisen KIDSing-televisiosarjan kokoelmalevy, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2013.
Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 14.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Olga Heikkala – Beautiful – 2.43  Jenni Jaakkola – Onnenpäivä – 2.34  Miska Mäkiviita – Faija skitsoo – 2.28  Oona Pätäri – Yksinäisen keijun tarina – 2.30  Tatu Sandvik – Missä muruseni on – 2.33  Jooa Salminen – Baby – 2.35  Lotta-Maria Heinonen – The Climb – 2.36  Viktorio Angelov – The Lazy Song – 2.29  Eetu Maadidi – Kaunis luonnostaan – 2.33  Renée Böök – One Moment in Time – 2.55  Rose-Mari Engberg – Rakkauslaulu – 2.49  Ronja Välimäki – Mitä tänne jää – 2.19  Julia Reinhardt – Because of You – 2.29  Martha Melista – Set Fire to the Rain – 2.32  Jan Jelys – Hengaillaan – 2.24 :  CD 2 Samuel Shipway – Enemmän duoo ku sooloo – 2.30  Jessica Jansson – Uncover – 2.37  Kia Keskitalo – Pettävällä jäällä – 2.25  Matilda Elo – Skyfall – 2.32  Julia Eskelinen – Heilutaan – 2.27  Jessi Korhonen – Tinakenkätyttö – 2.34  Meri Hellsten – Girl on Fire – 2.32  Sara Kortelainen – Gift of a Friend – 2.22  Raid Amiri – As Long as You Love Me – 2.20  Iina Virtanen – Teflon Love – 2.27  Cleopatra Licciardo-Toivola – Feeling Good – 2.36  Lisette Tiks – Hulluksi onnesta – 2.31  Petra Mäkinen – When You Believe – 2.45  Joona Mänty-Sorvari – Järjetön rakkaus – 2.39  Sonja Gentz – I’m Yours – 2.30
KIF Örebro

Seuran logo
KIF Örebro DFF (aiemmin Karlslunds IF) on vuonna 1980 perustettu ruotsalainen naisjalkapalloseura Örebrosta. Seura pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Damallsvenskanissa.
Aiheesta muualla

Seuran viralliset sivut
HMS Vesta (1910)

| HMS Vesta |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  24. marraskuuta 1910
Palveluskäyttöön:  1911
Poistui palveluskäytöstä:  30. joulukuuta 1941
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  120 t
Pituus:  40,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  4,4 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 x 45,7 cm M/04 torpedoputkea 2 x 57 mm kan M/95D -tykkiä
HMS Vesta (runkonumerot 54 ja V54) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1910 ja liitettiin laivastoon 1911.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V54, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 30. joulukuuta 1941 ja myytiin 1947 romutettavaksi.
Guinean presidentinvaali 2010

Guinean presidentinvaalin 2010 ensimmäinen kierros järjestettiin 27. kesäkuuta ja toinen kierros 7. marraskuuta. Guinean presidentiksi valittiin Alpha Condé, joka voitti toisella kierroksella Cellou Dalein Diallo. Vaali oli Guinean historian ensimmäinen vapaa vaali. Ehdokkaita oli yhteensä 24.
Ensimmäisten vapaiden vaalien taustalla oli maata kaksi vuosikymmentä hallinneen Lansana Contén kuolema vuonna 2008. Vallankaappauksen jälkeen uusi johto ilmoitti järjestävänsä maassa presidentinvaalit. Niitä siirrettiin kuitenkin kertaalleen, ja marraskuussa 2009 vallankaappausjohtaja kapteeni Moussa Dadis Camara yritettiin murhata. Camaran seuraajaksi tullut Sékouba Konaté lupasi järjestää vaalin puolen vuoden sisällä.[lähde? ]
Ensimmäisellä kierroksella kukaan ehdokkaista ei saanut puolia äänistä, joten toiselle kierrokselle menivät eniten ääniä saaneet Condé ja Diallo. Toinen kierros kuitenkin viivästyi, kun vaalilautakunta joutui käsittelemään useita vilppisyytöksiä. Se järjestettiin lopulta marraskuussa, melkein puoli vuotta ensimmäisen kierroksen jälkeen.[lähde? ]
Tausta

Guineaa kaksi vuosikymmentä hallinnut Lansana Conté kuoli 2008, mitä seurasi kapteeni Moussa Dadis Camaran johtama vallankaappaus. Maaliskuussa 2009 Guinean johto ilmoitti, että presidentinvaalin ensimmäinen kierros pidetään 13. joulukuuta kaksi kuukautta parlamenttivaalien jälkeen. Vaalia siirrettiin kuitenkin, ja Camara asetti elokuussa uudeksi päivämääräksi 31. tammikuuta 2010.
Camara ilmoitti syyskuussa asettuvansa vaalissa ehdokkaaksi aiemmista vastakkaisista lupauksistaan huolimatta. Oppositio järjesti Camaran ilmoituksen jälkeen Guinean pääkaupungissa Conakryssä mielenosoituksen Camaran ehdokkuutta vastaan. Armeijan joukot tukahduttivat protestin, ja paikallisen ihmisoikeusjärjestön mukaan väkivaltaisuuksissa kuoli yli 150 ihmistä. Camaran vartiokaartin johtaja Aboubacar Diakité yritti salamurhata Camaran marraskuun alussa. Diakité oli myös niiden turvallisuusjoukkojen johtaja, jotka avasivat tulen protestoijia vastaan. Murhayrityksen taustalla epäillään olleen Camaran halu syyttää Diakitéa murhista ja päästä itse vastuusta. Camaran murhayrityksen jälkeen Sékouba Konaté otti vallan marraskuussa 2009 ja lupasi järjestää maassa vaalin puolen vuoden sisällä.
Guinean poliittiset tahot sopivat 15. tammikuuta siirtymähallinnon muodostamisesta. Hallinto johtaisi maata vaaliin asti. Maaliskuussa 2010 hallinto ilmoitti, että presidentinvaali pidettäisiin 27. kesäkuuta.
Kolme päivää ennen vaalia sattui yhteenotto Tasavaltalaisvoimien liiton (UFR) ja Guinean demokraattisten voimien liiton (UFDG) kannattajien kesken Coyahin kaupungissa 50 kilometrin päässä Conakrystä. UFR:n kannattajat olivat aloittamassa kokousta, kun he joutuivat väittelyyn UDFG:n kannattajien kanssa. Tilanne yltyi kivien heittelyyn, ja molemmista ryhmistä loukkaantui useita ihmisiä.
Vaali > 1. kierros

Vaalin ensimmäinen kierros sujui uutistoimisto Reutersin mukaan rauhallisesti. Ensimmäisellä kierroksella yksikään ehdokkaista ei saanut tarvittavaa ääniosuutta. Toisella kierroksella kohtasivat kaksi eniten ääniä saanutta ehdokasta: Cellou Dalein Diallo ja Alpha Condé.
Ensimmäisen kierroksen jälkeen monet tahot nostivat epäilyjä vaalin rehellisyydestä. Yhdysvaltalaiset tarkkailijat ja johtavat ehdokkaat kyseenalaistivat vaalin järjestelyt. Carter Centerin tarkkailijaryhmän mukaan vaalissa oli sekaannuksia äänestys- ja ääntenlaskukäytännöissä. Lisäksi joitakin äänestysmateriaaleja jaettiin todella myöhään, mikä vaikeutti negatiivisesti vaalin kulkuun.
Vaali > 2. kierros

Guinean vaalikomissio ilmoitti 9. heinäkuuta, että vaalin toinen kierros tulee viivästymään. Se piti pitää 18. heinäkuuta, mutta korkein oikeus joutuu käsittelemään ensimmäiseltä kierrokselta tulleita valituksia. Muutamaa päivää aiemmin kolmanneksi jääneen ehdokkaan Sidya Tourén kannattajat kokoontuivat vaalivilppiepilyiksien takia. Monet ehdokkaat ovat epäilleet vilppiä, ja Touré on syyttänyt vaalikomissionkin osallistuneen vilppiin. Toisen kierroksen äänestyspäivä riippuu korkeimman oikeuden päätöksestä.
Toista kierrosta viivytettiin lopulta neljään otteeseen, ja äänestyspäiväksi muodostui lopulta 7. marraskuuta. Diallon ja Condén toisen kierroksen vaalikampanja ei sujunut ongelmitta. Ehdokkaat edustavat Guinean kahta suurinta etnistä ryhmää. Diallo on fulbe ja Condé mandinka. Kampanjan aikana ehdokkaiden kannattjien välille syttyi kaksi vakavampaa yhteenottoa, joista jälkimmäinen vain hieman yli viikko ennen vaalipäivää. Jälkimmäisen yhteenoton jälkeen kampanjoiti kiellettiin.
Molemmat ehdokkaat julistivat kaksi päivää ennen vaaleja yhteisvetoomuksen uusien yhteenottojen välttämiseksi. Vaalipäivä sujui lopulta ulkomaalaisten tarkkailijoiden mukaan rauhallisesti. Diallo ilmoitti kuitenkin vaalipäivänä, että vaalikampanjaa oli värittänyt etninen viha ja väkivalta. Myös Condén kannattajat ovat valittaneet etnisestä väkivallasta. Diallo ilmoitti myös, että hän ei hyväksyisi vaalitulosta, jos niihin on laskettu niiden kahden vaalipiirin tulokset, joissa vaalia edeltänyt väkivalta pienensi hänen äänisaalistaan. Siguirin ja Kouroussan kaupungeista pakeni tuhansia Dialloa kannatteneita fulbeja.
Vaalikomission johtaja Siaka Toumany Sangare ilmoitti 15. marraskuuta, että Condé oli voittanut vaalin ja saanut 52,52% äänistä. Aikaisemmin samana päivänä Diallon kannattajat olivat ottaneet yhteen poliisin kanssa, kun Condé oli julistautunut vaalin voittajaksi. Ranskalaisen uutistoimisto Agence France-Pressen mukaan yhteenotoissa kuoli yksi ja loukkaantui kymmeniä.
Korkein oikeus vahvisti vaalituloksen ja julisti presidentinvaalien voittajaksi Alpha Conden joulukuun alussa.
Levottomuuksia vaalin jälkeen

Tulosten julkistamisen jälkeen Guineassa puhkesi levottomuuksia, kun vaalin hävinneen Diallon kannattajat alkoivat mellakoida. Diallo valitti tuloksista korkeimpaan oikeuteen, joka päätti lopullisesti tuloksista. Mellakoissa kuoli ensimmäisen kolmen päivän aikana eri lähteiden mukaan ainakin seitsemän ihmistä. Guinean hallitus julistikin maahan poikkeustilan 17. marraskuuta.
YK:n ihmisoikeusvaltuutetun mukaan Guinean turvallisuusjoukot olisivat sortuneet mielenilmaisujen aikana ylimitoitettuun voimankäyttöön. Sen mukaan turvallisuusjoukkojen toimien takia levottomuuksissa kuoli neljä ja haavoittui 300 ihmistä. Poliisivoimat ja vaaleja varten luotu Fossepel-joukot ovat pääsiassa mandinkoja. Diallon kannattajat ovat puolestaan fulbeja. Suurin osa pääkaupungissa Conakryssä sairaalaan tuodut ihmiset ovat saaneet ampumahaavoja, vaikka Fossepel-joukkojen ei pitäisi olla aseistettu.
Guinean naapurivaltio Sierra Leone kiristi valmiustilaansa levottomuuksien takia. Maassa pelätään poliittisen levottomuuden leviämistä rajan yli. Sierra Leonessa asetettiin jo ennen vaalipäivää lisäjoukkoja maiden väliselle rajalle. Tulosten julkistamisen jälkeen Keneman kaupungissa Sierra Leonessa puhkesi yhteenottoja Condén ja Diallon kannattajien välille. Poliisi pidätti yhteensä 58 mellakoitsijaa. Sierra Leone on vasta toipumassa vuonna 2002 päättyneestä sisällissodasta.
Tulokset

| Ehdokas | Puolue | 1>  kierros.Ääniä | 1>  kierros.% | 2>  kierros.Ääniä | 2>  kierros.% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alpha Condé | RPG | 553 021 | 20,67 | 1 474 973 | 52,52 |
| Cellou Dalein Diallo | UFDG | 1 062 549 | 39,72 | 1 333 666 | 47,48 |
| Sidya Touré | UFR | 417 261 | 15,60 |  |  |
| Lansana Kouyaté | PEDN | 207 389 | 7,75 |  |  |
| Papa Koly Kouroumah | RDR | 129 155 | 4,83 |  |  |
| Ibrahima Abe Sylla | NGR | 90 117 | 3,37 |  |  |
| Jean Marc Telliano | RDIG | 51 443 | 1,92 |  |  |
| Aboubacar Somparé | PUP | 27 699 | 1,04 |  |  |
| Ibrahima Kassory Fofana | GPT | 19 713 | 0,74 |  |  |
| Boubacar Barry | PNR | 17 176 | 0,64 |  |  |
| Ousmane Bah | UPR | 15 200 | 0,57 |  |  |
| Ousmane Kaba | PLUS | 14 492 | 0,54 |  |  |
| Elhadj Mamadou Sylla | UDG | 10 534 | 0,39 |  |  |
| François Lounceny Fall | FUDEC | 10 296 | 0,38 |  |  |
| Mamady Diawara | PTS | 8 857 | 0,33 |  |  |
| Boubacar Bah | ADPG | 8 229 | 0,31 |  |  |
| M’Bemba Traoré | PDU | 6 388 | 0,24 |  |  |
| Joseph Bangoura | UDIG | 6 367 | 0,24 |  |  |
| Alpha Ibrahima Keira | PR | 4 756 | 0,18 |  |  |
| Mamadou Baadiko Bah | UFD | 3 966 | 0,15 |  |  |
| Fodé Mohamed Soumah | GECI | 3 266 | 0,12 |  |  |
| Saran Daraba Kaba | CDP | 2 969 | 0,11 |  |  |
| Abraham Bouré | RGUD | 2 398 | 0,09 |  |  |
| Bouna Keita | RGP | 1 779 | 0,07 |  |  |
| Äänet | Äänet | 2 675 320 | 100 % | 2 808 339 | 100 % |
| Äänet yhteensä | Äänet yhteensä |  |  | 2 898 233 |  |
| Hylätyt äänet | Hylätyt äänet |  |  | 89 594 |  |
| Äänestysprosentti | Äänestysprosentti |  |  | 67,87 % |  |
Guy Delisle

Guy Delisle Angoulêmen sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2015.
Guy Delisle (s. 19. tammikuuta 1966 Quebec) on kanadalainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti matkakokemuksia kuvaavista reportaasisarjakuvistaan.
Delisle teki uransa alkuvaiheessa piirroselokuvia Montrealissa CinéGroupen studiolla ja sen jälkeen studiotöitä Saksassa, Kiinassa, Pohjois-Koreassa ja Réunionilla. Hän asettui asumaan Ranskaan vuonna 1991.
Delisle sai vuonna 2008 Kemin sarjakuvakeskuksen Lempi International -palkinnon Helsingin sarjakuvafestivaaleilla. Vuonna 2012 hän sai Angoulêmen sarjakuvafestivaalien parhaan albumin palkinnon teoksellaan Merkintöjä Jerusalemista.
Suomennetut teokset

Shenzhen.  (Chroniques birmanes, 2000)  Suomentanut Saara Pääkkönen. WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36352-2.
Pjongjang.  (Pyongyang, 2003)  Suomentanut Saara Pääkkönen. WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35484-1.
Merkintöjä Burmasta.  (Chroniques birmanes, 2007)  Suomentanut Saara Pääkkönen. WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34522-1.
Merkintöjä Jerusalemista.  (Chroniques de Jérusalem, 2011)  Suomentanut Saara Pääkkönen. WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39022-1.
Huonon isän opas.  (Le guide du mauvais père, 2013)  Suomentanut Saara Pääkkönen. WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41899-4.
Aiheesta muualla

Guy Delislen verkkosivut (ranskaksi)
HMS Vesper

| HMS Vesper |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Linthouse
Kölinlasku:  7. joulukuuta 1916
Laskettu vesille:  15. joulukuuta 1917
Palveluskäyttöön:  20. helmikuuta 1918
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 100 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  95,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 x 3" 20 cwt Mk I -ilmatorjuntatykki 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Vesper (viirinumero D55) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1916 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilauksessa Alexander Stephen and Sonsilta Govanista Glasgow'sta, missä köli laskettiin vuoden lopulla 7. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1917 ja valmistui 20. helmikuuta 1918.
Palvelus

Euroopan sotatoimien päätyttyä alus siirrettiin reserviin. Se sijoitettiin poistolistalle ja alus myytiin 4. maaliskuuta 1947 BISCOlle. Alus saapui maaliskuussa 1948 T. W. Wardille Inverkeithingiin romutettavaksi.
Julianus Kemo Sunarko

Julianus Kemo Sunarko (25. joulukuuta 1941 – 26. kesäkuuta 2020) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittain papiksi 3. joulukuuta 1975 ja nimitettiin Purwokerton hiippakunnan johtoon 10. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius Riyadi Darmaatmadja, jota avustivat Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo ja Alexander Soetandio Djajasiswaja.
KIM-1

| KIM-1 |
| --- | --- |

Valmistaja:  MOS Technology
Kehittäjä:  Chuck Peddle
Julkaistu:  1976
Suoritin:  MOS 6502
KIM-1 (lyhenne sanoista Keyboard Input Monitor) oli MOS Technologyn julkaisema yhden piirilevyn tietokone, joka julkaistiin vuonna 1975 tai 1976. Commodoren ostettua MOS Technologyn tämä jatkoi KIM-1:n myyntiä omalla nimellään.
Tietokonetta myytiin myös harrastajille. Tietokone myytiin valmiiksi koottuna, testattuna ja takuun kanssa.
Tietokoneessa oli yhden megahertsin MOS 6502 -prosessori ja yksi kilotavu (1024 tavua) RAM-muistia. Tietokoneessa oli kuusinumeroinen LED-näyttö, siinä oli liityntä kasettiasemalle ja se oli mahdollista kytkeä tekstinäyttöön tai videomonitoriin sarjaportin kautta.
Tietokoneen suunnitteli Chuck Peddle.
KIM-1:lle julkaistu Microchess oli ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs mikrotietokoneille myyty peliohjelma.
Aiheesta muualla

What is the KIM-1? (englanniksi)
The First book of KIM (englanniksi)
KIM-1 ohjekirjoja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Julian Sark

| Julian Sark |
| --- | --- |
Luoja(t):  J. J. Abrams
Näyttelijä(t):  David Anders
Ensi- esiintyminen:  Jaksossa 1.14 "The Coup"
Viimeinen esiintyminen:  Jaksossa 5.17 "All the Time in the World"
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julian Sark
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Vanhemmat:  Andrian Lazarey (isä, kuollut)
Tutut:  Sydney Bristow, Lauren Reed, Arvin Sloane, Michael Vaughn
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Julian Sark on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä David Anders.
Hahmon tarina

Julian Sark vietti lapsuutensa Englannissa ja myöhemmällä iällä lähti rikolliselle tielle. Hänet tavataan ensimmäisen kerran ensimmäisellä kaudella. Hän työskentelee Miehelle, joka paljastuu myöhemmin Irina Derevkoksi. Sark tulee monesti vastaan Sydney Bristow'n tehtävillä ympäri maailmaa. Toisella kaudella hän alkaa tehdä yhteistyötä Arvin Sloanen kanssa Irinan antauduttua CIA:lle. Yhdessä Sloanen kanssa he edesauttavat Sloanen työnantajan, Allianssin, alasajoa. Tämän jälkeen hän avustaa Francie Calfon murhassa ja Irinan paossa, mutta CIA saa hänet kiinni.
Kolmannella kaudella selviää, että Sarkin isä Andrian Lazarey on jättänyt hänelle 800 miljoonan perinnön. Sark lupaa rahoittaa terroristiorganisaatio Liittoa, jos nämä saisivat hänet vapautettua vankilasta. Paettuaan vankilasta, hänestä tulee tärkeä osa Liittoa. Hän rakastuu Liiton agentti Lauren Reediin, joka toimii vakoojana CIA:ssa. Kaksikosta tulee myöhemmin Liiton Pohjois-Amerikan solun johtajia. Kauden lopussa Lauren kuolee ja Sark pidätetään jälleen.
Sark palaa neljännellä kaudella, jolloin hänet pyydetään apuun terroristi Anna Espinosan jahtaamisessa. Vastineeksi Sark vaatii nähdä Laurenin ruumiin, minkä nähtyään hän murtuu ja lupaa auttaa CIA:ta. Anna auttaa Sarkia pakenemaan, mutta Sark pettää Annan ja pakenee.
Viidennellä kaudella CIA:n agentti Rachel Gibson törmää eräällä tehtävällään Sarkiin, tietämättä tämän taustasta, ja päätyy sänkyyn hänen kanssaan. Myöhemmin Sark palaa kuvioihin avustaakseen jälleen Sloanea ja Irinaa kahden kaupungin pommittamisessa. CIA ottaa hänet kiinni, mutta vastineeksi ohjusten peruutuskoodeista, hänet päästetään pakenemaan.
Sarja loppuu, kun näytetään muutamia vuosia eteenpäin, jolloin Sydneytä pyydetään apuun Sarkin etsimisessä.
Gudbrandsdalen

| Gudbrandsdalen |
| --- | --- |
 Näkymä Dovressa, Gudbrandsdalenin pohjoisosassa.
Sijainti:  Oppland, Norja
Vuoristo:  Skandit
Laakson ominaisuudet
Pituus:  230 km
Pituussuunta:  luode−kaakko
Geologia ja hydrologia
Joet:  Gudbrandsdalslågen (myös Lågen)
Järvet:  Losna, Mjøsa
Gudbrandsdalen on Opplandin läänissä, Norjassa sijaitseva suuri laakso. Sen alueella sijaitsee myös samanniminen Norjan piiri.