stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfred Korzybski
Varhaisvuodet

Korzybski syntyi aristokraattiseen varsovalaissukuun, joka oli jo sukupolvien ajan työskennellyt sovellettujen ja teoreettisten tieteiden alalla. Alfred Korzybski ryhtyi opiskelemaan insinööriksi Varsovan Teknillisessä yliopistossa.
Ensimmäisessä maailmansodassa Korzybski palveli sotilastiedustelu-upseerina Venäjän armeijassa. Haavoituttuaan mm. jalkaansa hän siirtyi vuonna 1916 Pohjois-Amerikkaan, ensin Kanadaan ja myöhemmin Yhdysvaltoihin koordinoimaan asekuljetuksia rintamalle. Tämän ohella hän luennoi käynnissä olevasta konfliktista amerikanpuolalaiselle yleisöille, samalla edistäen sotaa rahoittavien joukkovelkakirjalainojen myyntiä.
Sodan jälkeen hän päätti jäädä Yhdysvaltoihin ja sai kansalaisuuden vuonna 1940. Hänen ensimmäinen kirjansa Manhood of Humanity julkaistiin 1921. Siinä hän esitteli uudenlaisen teorian ihmiskunnasta eliölajina, jolle on ominaista "ajan nivominen".
Yleinen semantiikka

Korzybskin suurta synteesiä, General semantics -nimellä kulkenutta oppirakennelmaa, ei pidä yhdistää semantiikkaan, vaan ne ovat täysin erillisiä aloja, kuten hän painotti. Sen perusperiaatteet hän esitti vuonna 1933 julkaistussa kirjassaan Science and Sanity: An Introduction to Non-Aristotelian Systems and General Semantics.
Vuonna 1938 hän perusti tätä oppia levittämään ja kehittämään Institute of General Semantics -nimisen instituutin ja johti sitä kuolemaansa asti. Oppirakennelman keskeisin väite kuului, että ihmistietoa rajoittaa ihmisten hermoston rakenne sekä luonnollisten kielten rakenne. Ihmiset eivät voi kokea maailmaa suoraan vaan ainoastaan abstraktioidensa, kuten verbalisoimattomien mielikuvien tai "ounastelujen" (gleanings), kautta, ja nämä juontuvat heidän hermostontiloistaan sekä sanallisista viitteistä, jotka ilmaistaan ja johdetaan kielellisistä muodoista.
Ajoittain näkemyksemme ja kielemme itse asiassa johtavat meidät virheellisiin "faktoihin", joiden varassa joudumme toimimaan. Toisinaan ymmärryksemme ei rakenteeltaan vastaa sitä, mitä tosiasiallisesti tapahtuu. Hänen oppisuuntansa painotti abstrahoimisen tiedostamista ja käytti hyväkseen menetelmiä, joita hän oli johtanut tieteen ja matematiikan tutkimuksestaan. Tätä tavoitetta kutsuttiin "abstrahoimisen tiedostamiseksi" (consciousness of abstracting).
Hänen oppiinsa kuului: "En tiedä – ottakaamme selvää!", niin toimintamallina kuin asenteenakin. Hän kannusti saavuttamaan tätä tavoitetta sisäisellä ja ulkoisella levollisuudella, kokemistavalla jota hän kutsui "objektiivisten tasojen hiljaisuudeksi" (silence on the objective levels).
Anekdootti

Eräänä päivänä luennoidessaan oppilasryhmälle Korzybski yllättäen keskeytti opetuksen ja kävi hakemassa laukustaan valkoiseen paperiin käärityn keksipaketin. Hän totesi, että hänen oli aivan pakko syodä jotakin, ja kysyi eturivin oppilailta, haluisivatko hekin keksin. Muutama oppilas otti keksin. "Mainio keksi, vai mitä tuumitte?" sanoi Korzybski ottaessaan toisen. Oppilaat jauhoivat antaumuksella. Sitten hän repäisi valkoisen paperin keksien ympäriltä paljastaakseen paketoinnin. Sen päällä oli suuri koiran pään kuva ja teksti "Koirankeksejä". Oppilaat katsoivat pakkausta järkyttyneinä. Kaksi laittoi kädet suunsa eteen tahtoen oksentaa ja juoksi ulos luokasta käymälään. "Näin näette, hyvät herrat ja rouvat", Korzybski huomautti, "kuinka olen juuri osoittanut, että ihmiset syövät paitsi ruokaa myös sanoja ja edellisen maku usein vaikutuksessaan häviää jälkimmäiselle."
Vaikutus

Korzybskin opit vaikuttivat gestalt-terapiaan ja neurolingvistiseen ohjelmointiin. Kolmas täydennetty painos Science and Sanity -kirjasta mainitsee, että Yhdysvaltain armeija käytti hänen menetelmiään tri Douglas M. Kelleyn alaisuudessa Euroopassa toisessa maailmansodassa lieventämään taisteluväsymystä. Kelley oli myös psykiatri, jonka vastuulle annettiin Nürnbergin syytetyt. Korzybskiltä ovat saaneet vaikutteita myös Kenneth Burke, William S. Burroughs, Frank Herbert, Albert Ellis, Gregory Bateson, Buckminster Fuller, Douglas Engelbart, Alvin Toffler, Robert A. Heinlein, L. Ron Hubbard, A. E. van Vogt, Robert Anton Wilson, viihdyttäjä Steve Allen ja Tommy Hall (13th Floor Elevatorsin sanoittaja) sekä tiedemiehet, kuten psykiatri William Alanson White, fyysikko P. W. Bridgman ja tutkija W. Horsley Gantt (Ivan Pavlovin entinen oppilas ja kollega).
Aiheesta muualla

Science and Sanity -teos kokonaisuudessaan
Institute of General Semantics
Alfred Korzybski and Gestalt Therapy Website
Anna Signeul

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Falun, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Suomi (naiset)
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1972–1978 | Falu BS |  |  |
| 1979–1981 | Sundborns GoIF |  |  |
| 1980–1984 | IK Brage |  |  |
| 1984–1992 | Strömsbro IF |  |  |
Valmennusura
1981–1983: IK Brage
1984–1986: Strömsbro IF
1987–1989: IK Sätra
1993–1994: Strömsbro IF
1996–1998: Tyresö FF
1996–2004: Ruotsin U16/U18 (tytöt)
2005–2017: Skotlanti (naiset)
2017–2022: Suomi (naiset)

Anna Signeul (s. 20. toukokuuta 1961 Falun) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Heinäkuusta 2017 heinäkuuhun 2022 hän toimi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Pelipaikaltaan Signeul oli keskikenttäpelaaja. Hän aloitti uransa vuonna 1972–1978 kotikaupunkinsa seuran Falu BS:n paidassa. Peliurallaan Signeul pelasi 240 ottelua Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Damallsvenskanissa IK Bragen ja Strömsbro IF:n riveissä. Hän lopetti uransa vuonna 1992.
Valmentajanuransa Signeul aloitti vuonna 1981 IK Bragessa pelatessaan seurassa myös samaan aikaan. Vuosina 1996–2004 hän toimi Ruotsin nuorten maajoukkueiden valmentajana johtaen alle 19-vuotiaat naiset Euroopan-mestaruuteen vuonna 1999 ja pronssille edeltävänä vuonna. Vuonna 2005 hänet nimettiin Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Päävalmentajakautensa aikana Signeul vei skotlantilaista naisjalkapalloa paljon eteenpäin ja johti maan historiansa ensimmäistä kertaa EM-kilpailuihin vuonna 2017. Hänelle on kertynyt yli 150 peliä Skotlannin valmentajana.
Tammikuussa 2017 Signeul valittiin Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen eli ”Helmarien” päävalmentajaksi. Hän aloitti työssään EM-kilpailuiden 2017 jälkeen. Hänet erotettiin heinäkuussa 2022, ja tilalle valittiin Marko Saloranta.
Signeul valmensi Suomen maajoukkueen EM-kilpailuihin 2022. Kisapaikka varmistui Helmarien voitettua Portugalin EM-karsintaottelussa Helsingissä 19. helmikuuta 2021. Portugali-voitto varmisti myös EM-karsintalohkon ykkössijan.
Anna Simó

Anna Simó
Anna Simó i Castelló (s. 1968 Els Alamús) on Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa edustava katalonialainen poliitikko. Hän oli vuosina 2006–2017 eli yhteensä neljä vaalikautta kansanedustajana Katalonian alueparlamentissa, mutta vetäytyi sen jälkeen politiikasta. Simó toimi parlamentin puhemiehistön ensimmäisenä sihteerinä vuosina 2015–2017, jolloin Carles Puigdemontin johtama hallitus valmisteli ja järjesti kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä.
Kansanäänestyksen ja sitä seuranneen itsenäisyysjulistuksen jälkeen Espanja nosti Katalonian hallituksen ministereitä, parlamentin puhemiehistöä ja eräitä muita avainpoliitikoita vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanjan korkein oikeus käsitteli parlamentin puhemiehistön syytteitä 9. marraskuuta 2017 ja määräsi puhemies Carme Forcadellin maksamaan jopa 150 000 euron takuut vastineeksi siitä, ettei tämä joutuisi tutkintavankeuteen. Forcadell vietti yhden yön vankilassa, mutta vapautui seuraavana päivänä maksettuaan takuut. Oikeus ei hyväksynyt, että Forcadell olisi maksanut takuut jo samana päivänä, jona ne määrättiin ja parlamentin puhemiehistön kolmas sihteeri Joan Josep Nuet arveli, että Forcadell pyrittiin näin saamaan tarkoituksella edes hetkeksi vankilaan. Simólle ja kolmelle muulle puhemiehistön jäsenelle (Lluís Corominas, Lluís Guinó ja Ramona Barrufet) määrättiin 25 000 euron takuut, ja syytetyistä vain Nuet päästettiin tutkinnan ajaksi vapaaksi ilman rajoituksia.
Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä kapinasyyte (kat. rebel·lió) lievennettiin Simón osalta syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (kat. desobediència), mutta Forcadell ja useita yhä "kapinasta" syytettyjä ministereitä (Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Dolors Bassa) vangittiin uudelleen heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Oriol Junquerasille, Joaquim Fornille, Jordi Sànchezille ja Jordi Cuixartille, jotka olivat olleet yhtäjaksoisesti vangittuina jo loppuvuodesta 2017 alkaen.
Simó ei ollut Katalonian hallituksen ministerinä, joten hän ei ollut suoraan toimeenpanemassa kansanäänestystä. Häntä vastaan nostettu syyte perustuukin siihen, että Espanjan mielestä Katalonian parlamentin puhemiehistö rikkoi Espanjan lakia salliessaan parlamentissa edes keskustelun mahdollisesta itsenäistymisestä.
Juris Kalniņš

| Juris Kalniņš> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Juris Kalniņš
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1938 Riika, Latvia
Kuollut: 9. helmikuuta 2010 (71 vuotta)
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
:  BK VEF Rīga ASK Rīga
Maajoukkueet
1962–1964:   Neuvostoliitto
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1963 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puola 1963 |  |  |
Juris Kalniņš (ven. Юрий Петрович Калныньш, Juri Petrovitš Kalnynš, 8. maaliskuuta 1938 Riika, Latvia – 9. helmikuuta 2010) oli Neuvostoliittoa pelaajaurallaan edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Kalniņš saavutti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa vuosina 1962–1964 pelatessaan olympiahopeaa Tokiossa 1964, MM-pronssia Brasiliassa 1963 ja Euroopan mestaruuden Puolassa 1963.
Seuratasolla Kalniņš edusti BK VEF Rīgaa ja ASK Rīgaa joista jälkimmäisessä voitti avoimen Euroliigan mestaruuden vuosina 1958, 1959 ja 1960 sekä Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1958.
Aiheesta muualla

Juris Kalniņš Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Toinen profiili FIBA Archive (englanniksi)
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Muižnieks |
5 Bahlei |
6 Alatšatšjan |
7 Travin |
8 Hrynin |
9 Krūmiņš |
10 Mosešvili |
11 Kornejev |
12 Petrov |
13 Volnov |
14 Lipso |
15 Kalniņš |
Valmentaja Gomelski
Anglars

| Anglars |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Anglars
 Koordinaatit: 44°44′26″N, 1°54′23″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Lot
Arrondissementti:  Figeac
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,0 km²
Väkiluku (2019):  221 
 – Väestötiheys:  22 as./km²
Kunnan numero:  46004
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anglars on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Ouysse-joen varrella, noin 21 kilometriä Figeacin kaupungista luoteeseen.
Saint-Martinin kirkko
Saint-Martinin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Tuolta ajalta on yhä jäljellä kirkon kellotorni. Kirkko tuhoutui osittain satavuotisessa sodassa ja Ranskan uskonsodissa. Nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1600-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anglars Wikimedia Commonsissa
Guntis Galviņš

| Guntis Galviņš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1986 (ikä 38) Talsi, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  98 kg
Pelinumero:  58
Aik. seurat:  HK Prizma Riika (EEHL B/Latvia) HK Riika 2000 (BXL/Latvia) HC Vsetín (ČEL) Alba Volán Székesfehérvár (EBEL/Unkari) Jugra Hanty-Mansijsk (KHL) AIK IF (SHL) HC Bolzano (EBEL) Dinamo Riika (KHL) HK Kurbads (Latvia)
Guntis Galviņš (s. 25. tammikuuta 1986 Talsi, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelannut ulkomailla Tšekissä, Unkarissa, Venäjällä, Ruotsissa ja Italiassa.
Ura > Seuraura

Galviņš on HK Prizma Riian kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Itä-Euroopan liigan B-sarjassa kaudella 2002–2003. Kaudella 2003–2003 Galviņš pelasi siellä Latvian pääsarjaa. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi HK Riika 2000:n riveihin pelaten Latvian pääsarjaa ja Valko-Venäjän Vysšaja Ligaa. Kauden 2005–2006 Galviņš pelasi siellä ainoastaan Vysšsaja Ligaa. Kauden 2006–2007 hän aloitti Tšekin Extraligassa, mutta Galviņš palasi kuitenkin kesken kauden HK Riika 2000:een, josta hän siirtyi taas kesken seuraavan kauden 2007–2008 Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan unkarilaisjoukkue Alba Volán Székesfehérváriin. Galviņš voitti joukkueessa kauden päätteeksi Unkarin oman pääsarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2008–2009 Galviņš siirtyi KHL:ssä aloittaneeseen Dinamo Riikaan, jossa hänen ensimmäinen kautensa toi 47 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 1+7=8. Kaudella 2009–2010 Galviņš oli seitsemällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2011–2012 hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+22=30, joilla Galviņš oli Dinamon tehokkain puolustaja, neljänneksi paras pistemies ja jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Torpedo Nižni Novgorodin Juuso Hietasen kanssa. Hänet valittiin KHL:n helmikuun 2012 kuukauden puolustajaksi. Galviņš edusti Dinamoa kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka finaalin joukkue hävisi kuitenkin isäntäjoukkue HC Davosille lukemin 3–2. Kaudella 2013–2014 hän toimi Dinamon kapteenina ja voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolella jääneiden kesken pelatun Nadežda Cupin.
Galviņš jatkoi kaudella 2013–2014 KHL-uraansa Jugra Hanty-Mansijskissa. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin kymmenen ottelun jälkeen lokakuussa 2013. Tammikuussa 2014 Galviņš siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsiin SHL-joukkue AIK IF:n paitaan. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin juuri Kvalserienin kynnyksellä 15 ottelun jälkeen maaliskuussa, kun joukkueen puolustuksessa oli kova kilpailu pelipaikoista ja Galviņšilla oli vaikeuksia mahtua kokoonpanoon.
Syyskuussa 2014 Galviņš siirtyi try-outin kautta Itävallan EBEL:n italialaisjoukkue HC Bolzanoon. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Dinamo Riikaan. Galviņš oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+17=20.
Ura > Maajoukkueura

Galviņš edusti Latviaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2014 ja 2015.
Galviņš pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006, joista ensimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi B-lohkon kultaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004.
Alfred Kordelin

| Alfred Kordelin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1868 Rauma
Kuollut: 7. marraskuuta 1917 (49 vuotta) Hausjärvi
Arvonimi: maanviljelysneuvos
Muut tiedot
Yritys:  Oy Suomen Trikootehdas Ab (omistaja)   Tampereen Sateensuoja & Keppitehdas (perustaja)   Laivanvarustaja (osakas)   Oy Tonnage Ab (pääosakas)   Reposaaren Höyrysaha (pääosakas)
Siviilisääty:  naimaton
Alfred Kordelin (6. marraskuuta 1868 Rauma – 7. marraskuuta 1917 Hausjärvi) oli suomalainen liikemies, kulttuurin ystävä ja mesenaatti. Kordelin oli kouluja käymätön raumalaisen merimiehen poika, joka loi itselleen suuromaisuuden käytännössä tyhjästä. Kordelinista tuli lopulta Suomen varakkain mies. Alfred Kordelinin lainopillisena neuvonantajana oli asianajaja, varatuomari Risto Ryti, josta tuli myöhemmin tasavallan presidentti. Kordelin kuoli niin sanotuissa Mommilan veriteoissa venäläisen matruusin ampumana. Hänen omaisuudestaan suurin osa oli testamentattu kulttuurin kehittämiseen. Testamentin pohjalta perustettiin Alfred Kordelinin säätiö.
Elämä > Nuoruus ja ensimmäinen yritys

Alfred Kordelinin vanhemmat olivat merimies Fredrik Kordelin ja Amalia Lindlöf. Vaikka Fredrik-isä kuului merimiesten ylempään ryhmään, perhe oli joutunut köyhäinhoidon varaan. Alfred ei ilmeisesti käynyt siitä syystä kouluja.
Kordelin ansaitsi itse elatuksensa kymmenvuotiaasta lähtien. Aluksi hän oli sokean rihkamakauppiaan apulainen. Janne-veljensä kanssa hän perusti 19-vuotiaana kauppapuodin. Se menestyi aluksi hyvin, ja Kordelin pystyi perustamaan sivumyymälöitä. Hän ajautui kuitenkin vararikkoon kokemattomuutensa ja liiallisten velkakauppojen takia. Pakkohuutokaupalta pelasti velkojien kanssa tehty akordi.
Elämä > Menestysvuodet

Kordelin muutti 1899 kauppiaaksi Tampereelle. Hän sijoitti varojaan teollisuuteen ja hankki 1903 itselleen Suomen Trikoon, josta hän kuitenkin luopui jo vuonna 1907. Samaan aikaan hän osti konkurssipesistä kauppaliikkeitä ja tehtaita ja myi ne eteenpäin hyvällä voitolla. Voittonsa hän sijoitti kutoma- ja metalliteollisuuteen, jotka edelleen kasvattivat hänen varallisuuttaan. Lisäksi hän sijoitti varojaan laajasti kauppaan, laivanvarustukseen ja teollisuuteen.
Kordelin sijoitti varojaan myös kartanoihin ja modernisoi niiden tuotantosuuntia. 1910-luvulla hän omisti muun muassa Mommilan ja Jokioisten kartanot sekä Reposaaren höyrysahan. Hän keskittyi Mommilassa ja Jokioisissa karjatalouteen, mutta hän myös laajensi viljelyspinta-aloja. Hän rakennutti suuria navettoja, hankki ayrshirekarjaa ja kehitti tehokkaan karjataloustuotteiden myyntiverkoston. Kordelinille myönnettiin 1913 maatalousansiosta maanviljelysneuvoksen arvonimi.
Tuleva presidentti Risto Ryti aloitti 1910 Kordelinin lakimiehenä ja neuvonantajana. Rytillä oli lakiasiantoimisto Raumalla. Kordelin ja Ryti tekivät läheistä yhteistyötä, ja Kordelin osti hieman ennen kuolemaansa Porin Reposaaren höyrysahan Rytin kehotuksesta.
Kordelin oli perheetön ja eli suhteellisen vaatimattomasti. Hän alkoi kuitenkin elämänsä loppuvaiheessa etsiä myös loistokkuutta ja rakennutti itselleen Kultarannan kesäasunnon Naantaliin. Kultaranta on nykyään tasavallan presidentin kesäasunto. Siellä hän ehti viettää vain yhden kesän.
Elämä > Kuolema Mommilan kahakassa

Kordelin joutui vaikeuksiin ensimmäisen maailmansodan levottomassa loppuvaiheessa, kun torpparit alkoivat lakkoilla ja maatyöläisten keskuudessa alkoi poliittinen liikehdintä. Kordelin ymmärsi maattomien vaatimuksia, mutta kartanoiden tuotto oli kuitenkin hänelle merkittävää. Hänestä tulikin levottomina aikoina rahan vallan symboli.
Kordelin kuoli kun venäläiset matruusit olivat saaneet käskyn lähettää 3 000 miestä Pietariin tukemaan vallankumouksellisia. Heillä oli myös virheellinen tieto Lahden seudun suojeluskuntalaisista. Matruusit luulivat, että suojeluskuntalaiset pitivät Mommilan kartanoa tukikohtanaan ja olivat aikeissa katkaista Helsingin ja Pietarin välisen radan. Matruusiosasto tunkeutui Mommilan kartanoon etsimään aseita ja pidättivät 7. marraskuuta 1917 Kordelinin ja osan tämän vieraista, jotka olivat olleet kartanossa juhlimassa Kordelinin syntymäpäivää. Matruusit lähtivät kuljettamaan vankeja Oitin rautatieasemalle, mutta he joutuivat tulitaisteluun suojeluskuntalaisten kanssa. Sekasortoisessa tilanteessa yksi matruuseista ampui Kordelinin.
Perintö

Kordelin oli testamentannut omaisuutensa tiedettä, kirjallisuutta, taidetta ja kansansivistystyötä edistäviin tarkoituksiin. Aiemmin hän oli suunnitellut tukevansa erilaisia paikallisia toimijoita, mutta päätyi viimeisessä testamentissaan kulttuurin tukemiseen. Hänen omaisuutensa turvin perustettiin hänen nimeään kantava suomenkielinen kulttuurirahasto tieteen ja kulttuurin edistämiseksi. Ensimmäiset stipendit Alfred Kordelinin yleinen edistys- ja sivistysrahasto, nykyinen Alfred Kordelinin säätiö, jakoi vuonna 1920. Vuonna 2005 apurahoihin ja palkintoihin käytettiin 3,2 miljoonaa euroa tieteen, kirjallisuuden, taiteen ja kansanvalistuksen edistämiseksi.
Kordelinin muistomerkki sijaitsee Hausjärven kunnan Mommilan kylässä yhdystie 2951:n varressa vajaat viisi kilometriä kantatieltä 54 pohjoiseen. Hänet on haudattu Rauman vanhalla hautausmaalla sijaitsevaan Kordelinin kappeliin.
Kordelinin murhan pohjalta tehtiin elokuva Mommilan veriteot 1917 vuonna 1973. Siinä Kordelinia esittää Reino Kalliolahti.
Kordelinin muistokivi Hausjärvellä. Muistomerkin suunnitteli Emil Wikström.
Laatta Kordelinin muistokivessä, joka on paljastettu 6. marraskuuta 1937.
Aiheesta muualla

Jalava, Kari: Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia: Kauppias ja maanviljelysneuvos Alfred Kordelin. (Arkistoitu – Internet Archive) Uudenkaupungin Suomalaisen seuran säätiö.
Kordelin, Alfred hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Anttila (Porvoo)

Anttila (ruots. Andersböle) on kylä ja taajama Porvoon kaupungissa noin 17 kilometrin päässä Porvoon keskustaajamasta länteen Vanhan Kuninkaantien tuntumassa. Vuoden 1997 kuntaliitokseen asti Anttila kuului Porvoon maalaiskuntaan.
Anttilan kylän vanhin asutus on sijoittunut Mustijoen länsirannalla olevan kallioisen mäen kaakkoisreunaan, jossa sijaitsevat nykyisin Nygrannin ja Påvalsin tilat. Vuonna 1560 kylässä oli kolme taloa. Viimeistään 1700-luvun lopulta lähtien asutusta tuli myös lännemmäksi, savikkoisen laakson pohjoisreunalle, pellon ja metsän reunavyöhykkeelle. Reunavyöhykkeen nykyinen rakennuskanta koostuu vaihtelevan ikäisistä rakennuksista, jotka kuuluvat melko harvaan sijoittuneiden maatilojen pihapiireihin. Rakennukset ovat muutamia luhtiaittoja lukuun ottamatta pääosin 1900-luvun kuluessa rakennettuja.
Teodors Bļugers

| Teodors Bļugers |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1994 (ikä 30) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ted, Teddy
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  53
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   Vegas Golden Knights (NHL)
NHL-varaus:  52. varaus, 2012 Pittsburgh Penguins
KHL-varaus:  39. varaus, 2011 Dinamo Riika
Teodors Bļugers (s. 15. elokuuta 1994 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksissa. Bļugers on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Bļugers on tunnettu Pohjois-Amerikassa myös nimillä Teddy, Ted tai Theodor Blueger.