stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungeista kuntien väkiluvun mukaan
Luettelo

| Kaupunki | Valtio | Asukasluku | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Istanbul |  Turkki | 15 655 924 |  |
| Moskova |  Venäjä | 13 149 803 |  |
| Lontoo |  Yhdistynyt kuningaskunta | 8 926 568 |  |
| Pietari |  Venäjä | 5 597 763 |  |
| Berliini |  Saksa | 3 755 251 |  |
| Madrid |  Espanja | 3 332 035 |  |
| Kiova |  Ukraina | 2 952 301 |  |
| Rooma |  Italia | 2 754 719 |  |
| Baku |  Azerbaidžan | 2 336 600 |  |
| Pariisi |  Ranska | 2 087 577 |  |
| Wien |  Itävalta | 2 006 134 |  |
| Minsk |  Valko-Venäjä | 1 992 862 |  |
| Hampuri |  Saksa | 1 892 122 |  |
| Varsova |  Puola | 1 861 644 |  |
| Bukarest |  Romania | 1 739 297 |  |
| Budapest |  Unkari | 1 671 004 |  |
| Barcelona |  Espanja | 1 660 122 |  |
| München |  Saksa | 1 512 491 |  |
| Harkova |  Ukraina | 1 421 225 |  |
| Praha |  Tšekki | 1 384 732 |  |
| Milano |  Italia | 1 37 1850 |  |
| Kazan |  Venäjä | 1 318 604 |  |
| Sofia |  Bulgaria | 1 280 334 |  |
| Tbilisi |  Georgia | 1 241 709 |  |
| Nižni Novgorod |  Venäjä | 1 204 985 |  |
| Belgrad |  Serbia | 1 197 714 |  |
| Birmingham |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 171 468 |  |
| Ufa |  Venäjä | 1 163 304 |  |
| Samara |  Venäjä | 1 158 952 |  |
| Rostov-on-Don |  Venäjä | 1 140 487 |  |
| Krasnodar |  Venäjä | 1 138 654 |  |
| Jerevan |  Armenia | 1 086 677 |  |
| Köln |  Saksa | 1 084 831 |  |
| Voronež |  Venäjä | 1 046 425 |  |
| Perm |  Venäjä | 1 026 908 |  |
| Volgograd |  Venäjä | 1 018 898 |  |
| Odessa |  Ukraina | 1 010 537 |  |
| Donetsk |  Ukraina | &&&&&&&&&0955041.&&&&00955 041 |  |
| Dnipro |  Ukraina | &&&&&&&&&0999577.&&&&00999 577 |  |
| Napoli |  Italia | 989 160 |  |
| Tukholma |  Ruotsi | 911 989 |  |
| Torino |  Italia | 897 265 |  |
| Marseille |  Ranska | 852 516 |  |
| Saratov |  Venäjä | 837 831 |  |
| Amsterdam |  Alankomaat | 825 080 |  |
| Zagreb |  Kroatia | 790 017 |  |
| Valencia |  Espanja | 786 424 |  |
| Krakova |  Puola | 760 700 |  |
| Leeds |  Britannia | 757 655 |  |
| Toljatti |  Venäjä | 719 632 |  |
| Łódź |  Puola | 709 757 |  |
| Frankfurt am Main |  Saksa | 709 395 |  |
| Riika |  Latvia | 701 185 |  |
| Sevilla |  Espanja | 696 676 |  |
| Palermo |  Italia | 676 118 |  |
| Zaragoza |  Espanja | 666 058 |  |
| Ateena |  Kreikka | 664 046 |  |
| Oslo |  Norja | 638 529 |  |
| Wrocław |  Puola | 632 432 |  |
| Iževsk |  Venäjä | 627 734 |  |
| Helsinki |  Suomi | 656 250 |  |
| Rotterdam |  Alankomaat | 619 879 |  |
| Stuttgart |  Saksa | 604 297 |  |
Aiheesta muualla

Eurostat, 2008: European cities - Tilastotietoa Euroopan unionin kaupungeista (englanniksi) (eurostat.ec.europa.eu)
Eräs kaupallinen arvio Euroopan suurimmista kaupungeista (englanniksi) (citymayors.com)
Suomen urheilu 1993

Suomen urheilu 1993 käsittelee vuoden 1993 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Juha Kankkunen | Autourheilu |
| 2. | Antti Kasvio | Uinti |
| 3. | Sari Essayah | Kävely |
| 4. | Jani Sievinen | Uinti |
| 5. | Teemu Selänne | Jääkiekko |
| 6. | Mikko Kolehmainen | Melonta |
| 7. | Jari Litmanen | Jalkapallo |
| 8. | Pauli Kiuru | Triathlon |
| 9. | Valentin Kononen | Kävely |
| 10. | Kimmo Kinnunen | Yleisurheilu |
Lähde: 
Vuoden naisurheilijaksi valittiin kävelijä Sari Essayah ja vuoden valmentajaksi uintivalmentaja Kari Ormo.
Ammunta

Euroopan-mestaruuskilpailuissa elokuussa Brnossa, Tšekissä Satu Pusila voitti kultaa kaksoistrapissa ja Ann Sjökvist-Salminen olympiakiväärillä.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Toyotalla ajanut Juha Kankkunen voitti neljännen maailmanmestaruutensa. Hän oli nopein Safari-rallissa, Argentiinan rallissa, Jyväskylän Suurajoissa, Australian rallissa ja kauden päättäneessä RAC-rallissa, jossa hän otti 20. MM-rallivoittonsa nousten voittotilaston ykköseksi Markku Alénin edelle.
Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa Sauberilla ajanut Jyrki Järvilehto sijoittui 13:nneksi ja McLarenilla ajanut Mika Häkkinen 15:nneksi. Järvilehto ajoi pisteille 14.3. Etelä-Afrikan ja 25.4. San Marinon Grand Prix'ssä, ja Häkkinen ylsi palkintokorokkeelle kolmanneksi 24.10. Japanin Grand Prix'ssä.
Kuorma-autojen Euroopan-mestaruussarjassa Harri Luostarinen voitti mestaruuden.
Jalkapallo

Tommy Lindholmin valmentama Suomen miesten maajoukkue pelasi 15 maaottelua, joista viisi ensimmäistä tammikuussa Intiassa pelatussa Nehru-cupissa. Seitsemästä MM-karsintaottelustaan Suomi voitti kaksi, toukokuussa Turussa Itävallan 3–1 ja marraskuussa vieraskentällä Israelin samoin lukemin. Tasapeliin Suomi ylsi Lahdessa Israelia vastaan, ja tappiot tulivat Tampereella Ranskaa sekä vieraskentällä Bulgariaa, Itävaltaa ja Ruotsia vastaan. Suomi sijoittui MM-karsintalohkossaan viidenneksi. Maajoukkueessa ensiesiintymisensä Intiassa tehnyt Marko Rajamäki teki vuoden aikana kolme maalia ja eniten maaotteluita pelanneeksi suomalaisjalkapalloilijaksi noussut Ari Hjelm kaksi.
Suomen naisten maajoukkueen uutena päävalmentajana aloitti Nils Suomalainen. Joukkue pelasi elokuussa kahdesti Venäjää vastaan ja voitti Kirkkonummella pelatun ensimmäisen ottelun 2–0. Pauliina Auveri teki molemmissa otteluissa maalin. Syyskuussa Leppävaarassa pelattu EM-karsintaottelu Unkaria vastaan päättyi tasapeliin 1–1
Miesten Suomen-mestaruuden voitti porilainen FC Jazz, hopeaa sai anjalankoskelainen Myllykosken Pallo -47 ja pronssille sijoittui Helsingin Jalkapalloklubi.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Kontulan Urheilijat, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Jousiammunta

Varsijousiammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–5.9. Lilleshallissa, Englannissa Lasse Löfhjelm voitti miesten ja Marjut Babitzin naisten mestaruuden.
Judo

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 30.4.–2.5. Ateenassa, Kreikassa Jorma Korhonen saavutti pronssia alle 71-kiloisten sarjassa.
Jääkiekko

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 18.4.–2.5. Saksassa Suomi sijoittui 12 joukkueen turnauksessa seitsemänneksi hävittyään puolivälierissä Kanadalle 1–5.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 24.–27.3. Tanskassa Suomi voitti kultaa. Loppuottelussa Suomi voitti Ruotsin 8–2.
Pentti Matikaisen seuraajaksi Suomen maajoukkueen päävalmentajan tehtävään nimettiin 21.5. ruotsalainen Curt Lindström.
Winnipeg Jetsissä ensimmäisen NHL-kautensa 1992–1993 pelannut Teemu Selänne teki runkosarjassa 76 maalia ja voitti maalikuninkuuden yhdessä venäläisen Aleksandr Mogilnyin kanssa. Selänne valittiin NHL:n vuoden tulokkaaksi ja tähdistökentällisen oikeaksi laitahyökkääjäksi.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura, hopeaa sai Hämeenlinnan Pallokerho ja pronssille sijoittui jyväskyläläinen JyP HT.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Tampereen Ilves, hopeaa sai keravalainen Shakers ja pronssille sijoittui Kiekko-Espoo.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–7.2. Hamarissa, Norjassa Suomi sijoittui neljänneksi hävittyään välierissä Venäjälle ja pronssiottelussa Norjalle.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Warkauden Pallo -35, joka voitti loppuottelussa Botnia-69:n 3–2. Pronssille sijoittui Lappeenrannan Veiterä.
Keilailu

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11.–19.6. Malmössä, Ruotsissa Suomi voitti neljä kultamitalia. Pauliina Aalto voitti henkilökohtaisen kilpailun, Anu Peltola singlen, Jouni Helminen ja Jouko Kuossari parikilpailun sekä Kuossari, Helminen, Jari Kylmänen, Ari Halme ja Teemu Raatikainen joukkuekilpailun.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat, hopeaa sai helsinkiläinen Torpan Pojat ja pronssille sijoittui jyväskyläläinen Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Forssan Alku, hopeaa sai vantaalainen Pussihukat ja pronssille sijoittui Turun Riento.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Dicken, hopeaa sai karjaalainen BK-46 ja pronssille sijoittui Grankulla IFK.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran helsinkiläinen Kiffen, hopeaa sai Pargas IF ja pronssille sijoittui helsinkiläisseura Dicken.
Lentopallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin 4.–12.9. Turussa ja Oulussa. Suomi sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran kuopiolainen KuPS-Volley, hopeaa sai Tampereen Isku-Volley ja pronssille sijoittui Raision Loimu.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Vaasan Vasama, hopeaa sai Valkealan Kajo ja pronssille sijoittui elimäkeläinen Korian Ponsi.
Melonta

Maailmanmestaruuskilpailuissa 26.–29.8. Kööpenhaminassa, Tanskassa Mikko Kolehmainen voitti kultaa kajakkiyksiköiden 500 metrillä.
Moottoripyöräily

Enduron maailmanmestaruussarjassa Kari Tiainen saavutti hopeaa 1300 ksm:n luokassa.
Trialissa Tommi Ahvala voitti hallimaailmanmestaruuden ja saavutti ulkoratojen maailmanmestaruussarjassa pronssia.
Moottoriveneily

S550-luokan maailmanmestaruuden voitti voimanostossa aiemmin menestynyt Juhani Niemi.
Paini

Kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailuissa 16.–19.9. Tukholmassa, Ruotsissa Mikael Lindgren saavutti pronssia alle 57-kiloisten sarjassa. Juha Ahokas sijoittui alle 130-kiloisissa seitsemänneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 7.–9.5. Istanbulissa, Turkissa Mikael Lindgren voitti kultaa alle 57-kiloisten sarjassa. Michael Lyyski sijoittui alle 74-kiloisissa seitsemänneksi ja Juha Ahokas alle 130-kiloisissa yhdeksänneksi.
Painonnosto

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa Karoliina Lundahl saavutti hopeaa alle 83-kiloisten sarjassa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Sotkamon Jymy, hopeaa sai Imatran Pallo-Veikot ja pronssille sijoittui Oulun Lippo.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Lapuan Virkiä, hopeaa sai Jyväskylän Kiri ja pronssille sijoittui Oulun Lippo.
Naisten Itä–Länsi-ottelun 24.7. Sotkamossa voitti Länsi juoksuin 15–21.
Miesten Itä–Länsi-ottelun 25.7. Sotkamossa voitti Itä juoksuin 8–1. Ottelu keskeytettiin sateen vuoksi kuuden vuoroparin jälkeen.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa 18.–28.2 Falunissa, Ruotsissa Suomi oli mitalitilastossa kahdeksas yhdellä hopea- ja yhdellä pronssimitalilla. Naisten perinteisen tyylin 15 kilometrin hiihdossa Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti hopeaa, Marjut Rolig ylsi pronssille ja Pirkko Määttä sijoittui seitsemänneksi. Perinteisen tyylin 5 kilometrillä Määttä sijoittui kuudenneksi ja Rolig seitsemänneksi. Takaa-ajokilpailussa Rolig oli yhdeksäs. Miesten perinteisen tyylin 30 kilometrin hiihdossa Harri Kirvesniemi sijoittui kymmenenneksi. Sekä naisten että miesten viestissä Suomi sijoittui neljänneksi. Mäkihypyssä Toni Nieminen sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja Suomi joukkuemäessä kuudenneksi. Yhdistetyn joukkuekilpailussa Suomi sijoittui kahdeksanneksi.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 1992–1993 Vesa Hakala sijoittui kokonaiskilpailussa viidenneksi.
Purjehdus

Laser-luokan maailmanmestaruuskilpailuissa maaliskuussa Uudessa-Seelannissa Thomas Johanson voitti kultaa. Tämä oli suomalaispurjehtijoiden ensimmäinen olympialuokissa saavutettu maailmanmestaruus.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 9.–14.10. West Pointissa, Yhdysvalloissa Suomi saavutti viisi mitalia. Hopeaa saivat Timo Karppinen pikamatkalla, Annika Viilo normaalimatkalla sekä naisjoukkue Johanna Tiira, Kirsi Tiira, Annika Viilo ja Eija Koskivaara viestissä. Pronssille sijoittuivat Eija Koskivaara pikamatkalla sekä miesjoukkue Keijo Parkkinen, Mika Kuisma, Petri Forsman ja Timo Karppinen viestissä.
Jukolan viestissä 12.–13.6. Paimiossa Venlojen viestin voitti porilainen Rastikarhut joukkueella Tiina Jukkola, Mari Aarikka, Riikka Ankelo ja Marja Pyymäki. Miesten viestissä Turun Suunnistajat sijoittui toiseksi.
Triathlon

Havaijin Ironman-kilpailussa 31.10. Pauli Kiuru sijoittui toiseksi ennätysajallaan 8.14.27.
Uinti

Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–5.12. Palma de Mallorcassa, Espanjassa Antti Kasvio voitti ensimmäisenä suomalaisuimarina maailmanmestaruuden. Voittamansa 200 metrin vapaauinnin kultamitalin lisäksi hän sai hopeaa 400 metrin vapaauinnista. Petteri Lehtinen saavutti 400 metrin sekauinnissa pronssia ja sijoittui neljänneksi 200 metrin sekauinnissa.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1.–8.8. Sheffieldissä, Englannissa Antti Kasvio voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa Suomen-ennätyksellä 1.47,11 ja 400 metrin vapaauinnissa Suomen-ennätyksellä 3.47,81. Jani Sievinen voitti kultaa 200 metrin sekauinnissa Suomen-ennätyksellä 1.59,50 ja saavutti hopeaa 400 metrin sekauinnissa Suomen-ennätyksellä 4.15,51. Petteri Lehtinen sijoittui 200 metrin sekauinnissa viidenneksi ja Suomen miesjoukkue sijoittui kaikissa kolmessa viestikilpailussa kuudenneksi. Suomen naisjoukkue sijoittui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kahdeksanneksi.
Sprinttiuinnin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11.–13.11. Gatesheadissä, Englannissa Suomen naisjoukkue saavutti 4 × 50 metrin perhosuintiviestissä pronssia.
Voimanosto

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–5.12. Jönköpingissä, Ruotsissa Jarmo Virtanen voitti alle 82,5-kiloisten sarjassa uransa kahdeksannen maailmanmestaruuden.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 13.–23.8. Stuttgartissa, Saksassa Suomi sijoittui mitalitilastossa yhdeksänneksi yhdellä kulta- ja kahdella hopeamitalilla. Sari Essayah voitti kultaa 10 kilometrin kävelyssä. Hopeaa saivat Valentin Kononen 50 kilometrin kävelyssä ja Kimmo Kinnunen keihäänheitossa. Ari Pakarinen sijoittui keihäänheitossa viidenneksi. Naisten viestijoukkue, johon kuuluivat Anu Pirttimaa, Sisko Hanhijoki, Sanna Hernesniemi ja Marja Salmela, sijoittui 4 × 100 metrillä seitsemänneksi.
Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 12.–14.3. Torontossa, Kanadassa Sanna Hernesniemi sijoittui 200 metrin juoksussa neljänneksi, Jani Lehtonen seiväshypyssä viidenneksi ja Sari Essayah 3 000 metrin kävelyssä seitsemänneksi.
Seiväshypyssä Jani Lehtonen hyppäsi 22.6. Tampereella Suomen-ennätyksen 578 ja paransi ennätystä 26.6. Kuortaneen juhannuskisoissa lukemiin 582. Stuttgartin MM-kilpailuissa 22.8. Suomen naiset juoksivat 4 × 100 metrillä Suomen-ennätyksen 43,37.
Hyväntahtoinen diktatuuri

Hyväntahtoinen diktatuuri viittaa hallitukseen, jossa autoritaarinen johtaja käyttää absoluuttista poliittista valtaa valtiossa, mutta oletetaan tekevän niin valtion hyvinvoinnin takia.
Richard B. Spencer

Richard Spencer.
Richard Bertrand Spencer on yhdysvaltalainen uusnatsi, juutalaisvastainen salaliittoteoreetikko ja valkoisen ylivallan kannattaja. Spencer on opiskellut eri yliopistoissa muun muassa kirjallisuutta ja humanistisia aineita. Vuonna 2007 Spencer erotettiin yhdysvaltalaisesta konservatiivilehdestä äärimmäisten mielipiteidensä takia. Vuonna 2010 Spencer perusti alternativeright.com-sivuston. Hän loi omien sanojensa mukaan nimityksen alt-right. Vuonna 2017 Spencer johti monia ääri­oikeistolaisia mielen­osoituksia Yhdysvalloissa. Spencer on esittänyt muun muassa "rauhan­omaista etnistä puhdistusta". Tavoitteena oli pelkästään valkoisista koostuva Yhdysvallat.
Virginian mellakat

Spencerin puhe elokuussa 2017 johti mellakoihin, jossa äärioikeisto ja sen vastustajat ottivat yhteen. Yksi ihminen kuoli.lähde?
Floridan puhe

Lokakuussa 2017 Spencer piti Floridassa kannattajineen yliopistossa äärioikeistolaisen puheen. Puhe oli yliopistossa sallittu Yhdysvaltain sananvapauslain perusteella. Jo etukäteen varauduttiin kalliin turvatoimin. Puhe herätti voimakkaan vastalausemyrskyn ja kyselyjä Spenceriltä. Spencer haukkui puheensa vastustajia.
Tämä synnytti yliopistolla Spenceriä tukevan ja varsinkin vastustavan mielenosoituksen.
Libanios

Libanios (m.kreik. Λιβάνιος) (n. 314–394) oli antiikin kreikkalainen reettori, joka eli Rooman valtakunnan myöhäisajalla, kun valtakunta oli siirtymässä pakanuudesta kristinuskoon.
Elämä

Libanios syntyi Antiokiassa sukuun, joka oli aiemmin ollut merkittävä, mutta menettänyt suurimman osan vauraudestaan ja vaikutusvallastaan. Libanios viehättyi retoriikasta 14-vuotiaana ja omisti sille koko elämänsä. Kuten monet tuona aikana eläneet pakanat, Libanios vetäytyi julkisesta elämästä ja omistautui tutkimuksilleen.  Libanios oli eräs viimeisiä Rooman valtakunnassa vaikuttaneita, joka puhui uskonnollisen suvaitsevuuden puolesta. Hänen uskonnolliset ja kulttuuriset näkemyksensä eivät kuitenkaan estäneet sitä, että hänellä oli useita pitkäaikaisia kristittyjä ystäviä, yhtä lailla yksityishenkilöinä kuin keisarikunnan viranhoitajinakin.
Libanios opiskeli Ateenassa ja aloitti uransa Konstantinopolissa yksityisopettajana. Pian hänet kuitenkin karkotettiin Nikomedeiaan. Tätä ennen hän oli ollut keisari Julianuksen ystävä. Heidän väliltään on säilynyt jonkin verran kirjeenvaihtoa, ja Libanios myös kirjoitti Julianuksen muistoksi puheita, jotka ovat hänen kirjallisen tuotantonsa parhaimmistoa. Ne kirjoitettiin vuosien 362 ja 365 välillä.
Vuonna 354 Libanios hyväksyi retoriikan opettajan toimen Antiokiassa. Hän pysyi kaupungissa kuolemaansa saakka. Vaikka Libanios oli pakana, hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa kristityt Johannes Krysostomos ja Theodoros Mopsuestialainen. Libanioksen kerrotaan arvostaneen niin paljon Krysostomosta ja toivoneensa tästä työnsä jatkajaa, että ennen kuolemaansa hän lausui vuonna 393 "Jos kristityt eivät olisi varastaneet häntä meiltä".
Teokset > Sokrateen puolustuspuhe

Libanios kirjoitti Sokrateen puolustuspuheen, joka on yksi kolmesta antiikin ajalta nykyaikaan säilyneestä puolustuspuheesta Sokrateelle Platonin ja Ksenofonin puheiden ohella.
Libanioksen versiossa Sokrates vetoaa sananvapauteen, jonka hän esittää oleellisena osana Ateenan demokratiaa ja kaupungin suuruuden perustana. Hänen mukaansa Ateenassa on sananvapaus, jotta ihmiset voisivat käyttää pelosta vapaana hengenlahjojaan oppimiseen, samoin kuin he käyttävät ruumistaan fyysiseen harjoitteluun. Sananvapaus oli se vetonaula, joka sai ihmiset eri puolilta tunnettua maailmaa tulemaan Ateenaan. Lopussa Sokrates kääntää häntä vastaan osoitetut syytökset osoittamaan syyttäjäänsä Anytosta: tämän ”vaitiolon laki” olisi kaupungille kuolemaksi.
Teokset > Muita teoksia

64 puhetta puhetaidon kolmelta alalta: oikeudellisia, neuvottelevia ja epideiktisiä (esittäviä, ylistäviä) puheita; sekä julkisuudessa esitettäviksi tarkoitettuja puheita, että puheita, jotka oli tarkoitettu luettavaksi ääneen yksityisesti opiskelutarkoituksessa. Tunnetuimpiin puheisiin kuuluu pakanallisia temppeleitä puolustanut ja niiden häpäisemistä valittanut Temppeleistä (Peri ton hieron). Libanioksen ensimmäinen puhe on omaelämäkerrallinen kertomus, jonka hän kirjoitti ensimmäisen kerran vuonna 374 ja jota hän korjaili läpi elämänsä.
51 deklamaatiota eli runon taiteellista esitystä, joka oli perinteinen julkisen retorisen puheen muoto antiikin aikana; käsitellen yhtä lailla historiallisia kuin mytologisia aiheita.
57 johdantoa Demostheneen puheisiin (hypotheses), noin vuodelta 352. Libanios asettaa puheet historialliseen kontekstiinsa aloittelevia puhujia varten.
Useita kirjoitusharjoituksia, Progymnasmata, joita käytettiin hänen kursseillaan, ja jotka tulivat laajalti hyvän kirjoitustyylin malliesimerkeiksi.
1545 kirjettä on säilynyt. Kirjeitä tunnetaan enemmän kuin Cicerolta. Myöhemmin ilmestyi 400 latinankielistä kirjettä lisää, esittäen olevansa käännöksiä latinan kielelle. Ne osoittautuivat kuitenkin italialaisen renessanssihumanistin Francesco Zambeccarin tuotoksiksi 1400-luvulta.
Kirjallisuutta

Cribiore, Raffaella: The school of Libanius in late antique Antioch.  Princeton:  Princeton University Press, 2007.  ISBN 0-691-12824-3  (englanniksi)
Kirjallisuutta > Libanioksen teosten käännöksiä

Bradbury, Scott (toim.): Selected letters of Libanius: From the age of Constantinus and Julian.  (Translated with an introduction and notes by Scott Bradbury. Translated texts for historians 41)  Liverpool:  Liverpool University Press, 2004.  ISBN 0-85323-509-0  (englanniksi)
Norman, A. F. (toim.): Autobiography and selected letters.  (Sisältö: The autobiography; selected letters 1–50. Toimittanut ja kääntänyt A. F. Norman. The Loeb classical library 478)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press, 1992.  ISBN 0-674-99527-9  (englanniksi)
Norman, A. F. (toim.): Selected works: In three volumes: 1: The Julianic orations.  (With an English translation, introduction and notes by A. F. Norman. The Loeb classical library 451)  London:  Heinemann, 1969.  (englanniksi)
Norman, A. F. (toim.): Selected works: In three volumes: 2: Selected orations.  (With an English translation, introduction and notes by A. F. Norman. The Loeb classical library)  London:  Heinemann, 1977.  ISBN 0-674-99497-3  (englanniksi)
Norman, A. F. (toim.): Selected works: In three volumes: 3.  (With an English translation, introduction and notes by A. F. Norman. The Loeb classical library 452)  London:  Heinemann.  (englanniksi)
Russell, Donald Andrew (toim.): Imaginary Speeches: A selection of declamations translated with notes by D. A. Russell.  (Toimittanut ja kääntänyt Donald Andrew Russell)  London:  Duckworth, 1996.  ISBN 0-7156-2715-5  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Libanius: ”Progymnasmata” (englanniksi)
Libanius: ”Funeral Oration on Julian” (englanniksi)
Malosse, P.-L. (toim.): Centre Libanios (ranskaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Libanius
Käännös suomeksi
Hank Hanegraaff

Hank Hanegraaf St. Louisissa vuonna 2007
Hendrik ”Hank” Hanegraaff on yhdysvaltalainen ortodoksikristitty kirjailija, radio-ohjelmien tuottaja ja herätyskristillisyyden puolestapuhuja. Hän on huomattava henkilö Yhdysvaltojen kristillisessä kulttienvastaisessa liikkeessä (Christian Countercult Movement), jonka pyrkimyksenä on arvostella ei-kristillisiä uskontoja, uusia uskonnollisia liikkeitä, kristilliseltä pohjalta syntyneitä lahkoja, sekä perinteisen kristillisyyden piirissä ilmeneviä opista poikkeamisia. Hän on toiminut pitkään kristilliseen apologiaan keskittyvän Christian Research Instituten työntekijänä.
Hanegraaff syntyi Hollannissa, mutta varttui ja sai kasvatuksensa Yhdysvalloissa. Hän on naimisissa ja hänellä on yhdeksän lasta. Hän liittyi vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa vuonna 2017 ortodoksiseen kirkkoon.
Aiheesta muualla

Christian Research Institute
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Yhdysvallat  Japani  Korea  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz