stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Synkronointi (ohjelmointi)
Synkronointimekanismit

Synkronointimekanismit tai synkronointiprimitiivit ovat sopimuspohjaisia siten, että ohjelmakoodia tehtäessä on tunnistettava mitä muuttujia ei saa muokata lukituksen ollessa voimassa. Lukituksen käsittely tarvitaan sekä lukevalle että kirjoittavalle puolelle jotta molemmilla on käsitys milloin lukitus on voimassa.
Synkronointiin käytettäviä mekanismeja ovat spinlock, barrier, semaforit, (engl. semaphore) poissulkeminen (engl. mutual exclusion) ja kriittinen alue (engl. critical section, critical region), joilla varmistetaan, että vain yksi säie tai prosessi voi kerrallaan käsitellä yhteisiä muuttujia.
Eri mekanismeilla voi olla suorituskyvyn kannalta merkitystä lukituksen haastamisen (engl. contention) kannalta.
Synkronointimekanismit > Spinlock

Spinlock nimensä mukaisesti tarkastelee lukitusmuuttujaa kunnes se voi varata lukituksen (aktiivinen odotus). Tästä voi aiheutua busy-wait tilanne, mutta menetelmää yhä käytetään sen yksinkertaisuuden vuoksi. Ratkaisu riippuu arkkitehtuurikohtaisesta atomisesta tarkista-ja-aseta -toiminnosta. Tietokoneen suoritin voi tukea toimintoa ilman että laitteisto muuttaa tilaa kesken toiminnon.
Sekventiaaliset lukitukset (Seqlocks) ovat spinlockien variaatio, joka huomioi erikseen kirjoituksen ja lukituksen antaen kirjoitukselle korkeamman prioriteetin.
Lippupohjaiselle (ticket) ratkaisulle on vaihtoehtona kehitetty jonopohjainen (queue) suurissa NUMA-järjestelmissä käytettäväksi.
Synkronointimekanismit > Barrier

Barrier on esto, joka rajaa mm. kääntäjän tai suorittimen tekemän uudelleenjärjestelyn varmistaen että tietty ohjelmakoodi suoritetaan sitä ennen. Tähän voidaan liittää myös välimuistin tyhjentäminen keskusmuistiin (ks. välimuistin yhtenäisyys) ja muita toimintoja. Etenkin moniprosessointi voi vaatia mekanismia.
Synkronointimekanismit > Semafori

Semafori on kahden "suunnan" menettely, jossa lasketaan lukituksen ottaneet ja lukituksen vapauttaneet: kun lukituksen ottaneita on enemmän kuin lukituksen vapauttaneita muutoksia ei saa tehdä synkronoitavaan tietoon. Linuxin toteutus laskee sekä lukituksen ottaneet että odottajat.
Luku-kirjoitus-semaforit sallivat jaetun lukemisen, mutta vaativat yksityisen pääsyn kirjoittamista varten: menetelmä parantaa rinnakkaisuutta ja järjestelmän kokonaissuorituskykyä. Semaforipohjainen ratkaisu on suunnattu "luku-kirjoitus-ongelman" (engl. reader-writer-problem) ratkaisemiseen.
Tyypillinen semaforimekanismi ei ole sopiva reaaliaikaisten järjestelmien toteutukseen johtuen prioriteetti-inversion mahdollisuudesta.
Edsger Dijkstra mainitsee alankomaalaisen fyysikon C. S. Scholtenin osoittaneen semaforien soveltamista.
Synkronointimekanismit > Turnstile

Turnstile tai kääntöportti on Solaris-käyttöjärjestelmän toteuttama synkronointimenetelmä. Toteutus sisältää odotusjonot ja prioriteetin perintämekanismin.
Synkronointimekanismit > Fence

Fence (aita) on käytössä muun muassa grafiikkaprosessorin (GPU) ja suorittimen (CPU) välisessä synkronoinnissa.
Fence signaloidaan kun käsittely on valmis (GPU), jolla välin suoritin (CPU) voi tehdä työtä etukäteen.
Periaatteena on käsky, joka estää ohjelmointikielen kääntäjää ja laitteistoa järjestelemästä muistikäsittelyjä uudelleen: 1) fence valmistuu, kun sitä ennen annetut käsittelyt ovat valmiita; 2) fencen on oltava valmis ennen kuin sen jälkeiset käsittelyt ovat näkyvissä muille prosessoreille.
Synkronointimekanismit > Poissulkeminen

Poissulkeminen on yleinen prosessien välillä käytetty synkronointi. Monet menetelmät toimivat vain säikeiden välillä nopeusedun vuoksi, mutta yleiset tietokoneresurssit kuten sarjaportti voivat vaatia varmistuksen että muiden prosessien säikeet eivät myöskään pääse käsittelemään samaa resurssia samaan aikaan. Linux toteuttaa mutex tyypin lisäksi futex poissulkemisen, joka on nopeampi mutta kernelin sisäisiin toimintoihin rajoitettu. Poissulkemisella voidaan tarkoittaa myös yleistä termiä akateemisissa ja teoreettisissa teoksissa.
Lukkiutumisen välttämiseen on kehitetty vaihtoehtona muun muassa wait/wound mutex (ww-mutex): tämä ratkaisee päinvastaisessa järjestyksessä varauksen "vahingoittamalla" myöhemmin tullutta vapauttamaan omansa, jotta ensin ehtinyt voi jatkaa. Perinteisesti vastakkaisia järjestyksiä on vain vältettävä. Wait/wound-mekanismia käytetään grafiikkaprosessorien kanssa (GPU), joissa on useita puskureita joiden järjestystä ei voi määrittää etukäteen: nämä puskurit voivat olla vuoroin GPU:n, laiteajurin, käyttäjäavaruuden tai mahdollisesti toisen ajurin käytössä (videokuvan kaappaus). Relaatiotietokantoja käsittelevässä kirjallisuudessa transaktioiden käsittelyssä vastaavasta lukituksesta käytetään nimeä wait-die.
Leslie Lamport on tutkinut ja todennut poissulkemisessa olevan useita ongelmia. Lamport myös esitti ensimmäisen hajautettuihin järjestelmiin sopivan ratkaisun poissulkemisongelmaan.
Lamportin mukaan hajautetuissa järjestelmissä ja moniprosessointia käyttävissä järjestelmissä on samanlaisia ongelmia, joissa tapahtumien järjestys ei ole ennakoitavissa.
Petersonin algoritmia sanotaan standardinomaiseksi alhaisen tason algoritmiksi kahden säikeen väliseen poissulkemiseen.
Poissulkeminen voi olla verrattain raskas ja hidas operaatio ja ohjelman sisäiseen synkronointiin käytetään tyypillisesti muita menetelmiä kuten kriittisiä alueita.
Kiireinen odotus (engl. busy wait) -tekniikoita käytetään paljon poissulkemiseen, mutta tyypilliset toteutukset vaativat paljon muistia sekä kytkentäverkon kilpatilanteita, jotka aiheuttavat pullonkauloja suorituskyvylle.
Synkronointimekanismit > Kriittinen alue

Kriittinen alue (engl. Critical Section) on ohjelmalohko, joka on suoritettava sen loppuun asti ennen luovuttamista toiselle suorittajalle.
Termiä käytetään synkronointiprimitiivin (Critical Section) lisäksi myös synkronoinnilla suojatusta ohjelmalohkosta.
Synkronointiprimitiivi Critical Section Windowsissa eroaa poissulkemisesta muun muassa siten, että se toimii vain saman prosessin säikeiden välillä eikä voida jakaa eri prosessien kesken.
Prosessin sisäisen suorituksen synkronointiin kriittinen alue voi olla tehokkaampi vaihtoehto kuin poissulkeva mutex.
Synkronointimekanismit > Atomisuus

Atomisilla operaatioilla voidaan tehdä ohjelmointikielen (ja laitteiston) tukemana automaattisesti suojattuja (synkronoituja) tai lukottomia muuttujia, joilla voidaan välttää kilpatilanteita.
Suorittimet sisältävät laitteistotasolla erilaisia atomisia primitiivejä, joita voidaan käyttää "rakennuspalikoina" muille synkronointimuunnelmille. Laitteiston tukemia primitiivejä ovat esimerkiksi: test and set, compare and swap, fetch and increment ja load-link / store-conditional.
Muun muassa C++11 lisää ohjelmointikieleen tuen atomisille operaatioille (ISO/IEC 14882:2011). Atomisilla operaatioilla voidaan toteuttaa korkeamman tason synkronointitoimintoja.
Atomiset operaatiot voivat parantaa suorituskykyä huomattavasti verrattuna perinteisiin synkronointimenetelmiin.
Microsoft on käyttänyt atomisista toiminnoista nimitystä lomittuvat toiminnot (engl. interlocked operations).
Atomisuutta käytetään synkronointiprimitiivien lisäksi myös muualla kuten tietokantojen ACID-periaatteessa sekä tiedostojärjestelmän toimintaperiaatteiden kuvauksissa, jotka ovat eri tason käsitteitä.
Synkronointimekanismit > ReaderWriterLock

ReaderWriterLock on Microsoftin synkronointiprivimitiivi, joka sallii useamman lukevan säikeen mutta vaatii kirjoittavan säikeen odottavan poissulkevaa lukitusta.
Synkronointimekanismit > Read-Copy-Update

Read-Copy-Update (RCU) mekanismi on Linuxissa käytetty skaalautuva mekanismi. RCU:n etu on äärimmäisen nopea lukeminen harvoin päivitettäville tiedoille.
RCU on immuuni deadlock tilanteelle ja se on lähtöisin Sequentin DYNIX/ptx ytimestä, jossa RCU:n käytöllä vähennettiin huomattavasti deadlockin välttämiseen tarkoitettua ohjelmakoodia. Mekanismia on käytetty myös IBM:n tutkimusalustassa K42.
Mekanismi käyttää elävän (luettavissa olevan) ja kuolleen (muokattavissa olevan) muuttujan periaatetta.
Koska menetelmä käyttää eri operaatioita lukevalle ja kirjoittavalle puolelle tähän viitataan myös reader-writer locking konseptina, mutta sillä korvataan Linuxissa käytettyä read-write lock mekanismia (rwlock).
RCU:sta on tehty esitys C++:n ISO-standardointiin liittyen.
Myös käyttäjäavaruudessa käytettävää muunnosta on kehitetty.
Synkronointimekanismit > Compare-and-Swap

Lukottomalle Compare-and-Swap -mekanismille perustuen on toteutettu moniprosessointia tukeva Synthesis-ydin Sony NEWS -työasemalle.
Synkronointimekanismit > Keskeytyskäsittely

Laitteistokeskeytyksien pysäyttäminen kriittisen alueen ajaksi on yksi reaaliaikajärjestelmien käyttämä menetelmä.
Keskeytyksien ja moniajon pysäyttäminen ei ole lukitus, mutta se voi olla alhaisen tason koodin käyttämä tiedon serialisointiin suoritinkohtaisesti.
Synkronointimekanismit > Lukottomat algoritmit

Lukoton algoritmi voi vaihtaa (esimerkiksi linkitetyn listan kanssa) käytössä olevan alkion toiseen kun se on valmis häiritsemättä olemassa olevaa käyttöä. Ohjelmointikielen kääntäjä on usein vapaa muuttamaan toimintojen järjestystä, joka voi aiheuttaa ongelmia. Lisäksi suorittimet voivat käyttää myös spekuloivaa suoritusta. Välimuistin yhtenäisyyden vuoksi suorittimet vaihtavat viestejä (QuickPath, HyperTransport) varmistaakseen järjestyksen. Assembly-tasolla ohjelmoija näkee operaatioita kuten load-store-käskyjä viestivälityksen sijaan.
Hazardiosoitin on eräs menetelmä, joka on kehitetty dynaamisien olioiden lukottomaan käsittelyyn.
Synkronointivirheet

Rinnakkaiset ohjelmat voivat joutua myös odottamaan toisiaan jolloin säikeet estävät toisiaan (engl. block).
Väärin tehty ohjelma voi lukkiutua (engl. deadlock). Lukkiutumistilanteessa prosessit odottavat tosiaan, eikä yksikään niistä pääse etenemään.
Nälkiintyminen tai nääntyminen (engl. starvation) on tilanne, jossa ainakin yksi säie jatkuvasti jää ilman riittävää suoritinaikaa, vaikka varsinaista lukkiutumista ei esiinnykään – järjestelmä siis ainakin osittain toimii kuten pitääkin.
Livelock on deadlockin ja nälkiintymisen kaltainen tilanne, jossa säikeet jatkavat toimintaansa mutta eivät pääse etenemään: säikeet eivät ole pysäytettyjä kuten deadlockissa. Käsitteen nimen esitti E. A. Ashcroft vuonna 1973 artikkelissaan Proving Assertions about Parallel Program.
Priority inversion tilanne on ongelmallinen vuoronnetuissa järjestelmissä, joissa korkean prioriteetin säie voi joutua odottamaan matalan prioriteetin säiettä vapauttamaan varatun resurssin, mutta matalan prioriteetin säie ei saa riittävästi ajoaikaa. Ongelman välttämiseksi Real-Time Linux tukee prioriteettien perintämekanismia.
Käytetystä synkronointimenetelmästä riippuen järjestelmä voi olla myös herkkä busy-wait tilanteelle, jossa suoritinaikaa käytetään paljon odotettavan lukituksen tilan tarkisteluun. Etenkin spinlock synkronointi voi aiheuttaa tämän tilanteen.
Synkronointituki

Itse alustakohtaisen tuen lisäksi eräissä ohjelmointikielissä on niiden standardikirjastossa toteutus alustakohtaiselle synkronointimekanismille, joka käyttää samaa rajapintaa eri alustoilla.
Esimerkiksi C++11 lisäsi std::mutex toteutuksen kielen standardikirjastoon. C11 lisäsi säikeistyksen tuen mukaan lukien synkronointituen.
Käyttö

Esimerkki synkronoinnin käyttötapauksesta, jossa write_value() kirjoittaa arvon ja read_value() lukee arvon:
Sync valuelock;
int myValue;

void write_value(int scalarvalue)
{
   valuelock->lock();
   myValue = scalarvalue;
   valuelock->release();
}

int read_value()
{
   int current_value;

   valuelock->lock();
   current_value = myValue;
   valuelock->release();

   return current_value;
}
Huomaa, että tämä esimerkki olettaa synkronointiprimitiivin odottavan kunnes lukitus onnistuu ja voi pysäyttää säikeen suorituksen pitkäksi aikaa.
Esimerkki demonstroi miten lukittavan arvon käsittely on oltava sekä luku- että kirjoituspuolella sopimuskäytännön mukaisesti.
Aiheesta muualla

Paul McKenneyn RCU sivut (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Synchronization (computer science) & en:Lock (computer science)
Kolme prosessia käyttämässä jaettua resurssia samanaikaisesti (kriittinen alue).
Prosessi käyttämässä jaettua resurssia sen ollessa saatavilla synkronointimekanismin avulla.
Käännös suomeksi
Stephens cur

| Stephens cur |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Kentucky,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1800-luvun loppu/1970 (omana linjanaan)
Alkuperäinen käyttö:  oravan ja pesukarhun metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Muita nimityksiä:  Stephens' Stock Cur, Stephens Stock Mountain Cur, Stephens Stock, Little Black
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  16–25 kg
Säkäkorkeus:  40–59 cm
Väritys:  musta; pienet valkoiset merkit sallitaan
Stephens cur eli Stephens' stock cur on yhdysvaltalainen koirarotu, joka luokitellaan cur-tyyppisiin metsästyskoiriin. Sillä ei ole kansainvälistä tunnustusta, mutta se on Continental Kennel Clubin ja United Kennel Clubin rekisteröimä.
Ulkonäkö

Stephens cur muistuttaa sekä ulkonäöltään että käytökseltään enemmän ajokoiria kuin moni muu cur-rotu. Sen pää on litteä ja leveä ja korvat riippuvat. Toisin kuin monilla muilla yhdysvaltalaisilla metsästysroduilla, häntää ei typistetä. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Se on yleensä lähes kokomusta, eikä valkoisten merkkien osuus saa olla enempää kuin 1/3 koko värityksestä. Sallittu säkäkorkeus on 40–59 cm ja paino 16–25 kg. Molemmissa mitoissa maksimin ylittäminen on rangaistavampi virhe kuin minimin alittaminen.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, kestävä, nopea ja lempeä. Se on helppo kouluttaa ja on perhettään kohtaan omistautunut, mutta käyttäytyy varautuneesti vieraita kohtaan.
Alkuperä

Kaakkoiskentuckyläinen Hugh Stephens perheineen jalosti rodun alun perin, mistä myös sen nimi johtuu. He kasvattivat yli sadan vuoden ajan koiria jotka tunnettiin nimellä little darkies tai little blacks eli "pikkutummat" tai "pikkumustat". Toisen maailmansodan jälkeen viisi eri cur-linjaa jaoteltiin omiksi roduikseen, joista yksi nimettiin mountain curiksi. Vuonna 1970 Hugh Stephens jätti Mountain Cur Club -järjestön varapuheenjohtajan paikan, koska stephens-linja oli eriytynyt riittävästi toisesta mountain cur -linjasta nimeltä mcconnell, jotta sen voisi rekisteröidä omaan erilliseen rekisteriin.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Stephens cur on erityisen hyvä pesukarhun ja oravan metsästyksessä, mutta sitä voidaan käyttää myös villisikojen, karhun ja puuman ajuemetsästykseen. Ajokoiran tapaan se seuraa myös kylmää verijälkeä, toisin kuin moni muu cur.
Aiheesta muualla

Stephens' Breeders Association (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Stephens Cur
Käännös suomeksi
12. syyskuuta

12. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 255. päivä. (256. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 110 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Vilja, Valma, Neo
suomenruotsalainen kalenteri: Dagny, Nova, Neo
ortodoksinen kalenteri: Ahti
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Dávdna
vanhemmissa kalentereissa: Aleksanteri, Cyrus, Kyrus, Ostanus, Syrus, Tiila, Tyra
Tapahtumia

490 eaa. – Marathonin taistelu. Tarinan mukaan ateenalainen sanansaattaja juoksi ensimmäisen tunnetun maratonmatkan (42 km) Marathonista Ateenaan.
1683 – Suuri Turkin sota: Lähes kaksi kuukautta kestänyt Wienin taistelu päättyi, kun Puolan kuningas Juhana III Sobieskin johtama avustusarmeija voitti kaupunkia piirittäneet osmanit.
1835 – Nykymuotoinen tuuba patentoitiin.
1848 – Sveitsistä tuli liittovaltio uuden perustuslain hyväksymisen myötä.
1897 – Saragarhin taistelu. Kaikki Brittiläisen Intian armeijan linnoitusta Saragarhissa puolustaneet 21 sikhisotilasta saavat surmansa paštuheimojen hyökkäyksessä nykyisessä Pakistanissa.
1933 – Leó Szilárd keksi ydinreaktion periaatteen.
1936 – Yrjö Väisälä löysi asteroidin 1405 Sibelius.
1940 – Lascaux’ssa Ranskassa löydettiin luolamaalauksia.
1943 – Toinen maailmansota: Otto Skorzenyn johtamat saksalaiset laskuvarjojääkärit vapauttivat laukaustakaan ampumatta kotiarestissa olleen Benito Mussolinin Gran Sassossa, Abruzzissa.
1958 – Jack Kilby esitteli onnistuneesti ensimmäistä toimivaa mikropiiriä.
1959 – Bonanza-televisiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa.
1959 – Neuvostoliitto laukaisi Luna 2:n Kuuhun.
1963 – Porsche 911 esiteltiin.
1966 – Yhdysvallat laukaisi Gemini 11:n Maata kiertävälle radalle.
1974 – Etiopian viimeinen keisari Haile Selassie syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella.
1980 – Kenan Evren johti sotilasvallankaappauksen Turkissa.
1990 – Saksojen yhdistymistä edistänyt Saksojen yhdistymissopimus allekirjoitettiin Moskovassa.
1992 – Perulaiset erikoisjoukot pidättivät Loistava polku -sissiliikkeen johtajan Abimael Guzmánin.
1994 – Netscape-selain julkistettiin.
2007 – Etiopiassa juhlittiin vuosituhannen vaihtumista etiopialaisen kalenterin mukaan.
2008 – Metallica julkaisi kymmenennen studioalbuminsa Death Magneticin
2008 – Kummelin elokuva Kummeli Alivuokralainen julkaistiin.
2013 – Voyager 1 -luotain saavutti ensimmäisenä ihmisen tekemänä esineenä tähtienvälisen avaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 12. syyskuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Nobelin rauhanpalkinto

Nobelin rauhanpalkinto on rauhantyöstä jaettava ja yksi viidestä vuosittain jaettavasta Nobel-palkinnosta. Rauhanpalkinnon jakaa Norjan suurkäräjien valitsema Nobel-komitea ja se jaetaan Oslossa.
Valintaprosessi

Esitykset palkintoehdokkaista on jätettävä Nobel-komitealle vuosittain helmikuun alkuun mennessä. Komitea käy ehdokkaat läpi kevään aikana ja kokoaa lyhyen kärkilistan, josta se valitsee palkinnon saajan. Listalla olevia henkilöitä ja tahoja ei paljasteta ja arviot kulloisestakin palkinnon saajasta perustuvat asiantuntijoiden ja vedonlyöjien näkemyksiin. Palkinnon saajien nimet julkistetaan muiden Nobel-palkintojen tavoin lokakuun alkupuolella ja saajat vastaanottavat palkintonsa Oslossa 10. joulukuuta.
Norjan Nobel-komitea on määritellyt, ketkä saavat tehdä esityksiä palkintoehdokkaista. Näitä ovat esimerkiksi eri maiden hallitusten ja parlamenttien jäsenet, oikeuslaitosten ja yliopistojen edustajat sekä aiemmat rauhanpalkinnon saajat.
Rauhanpalkinnon arvo oli vuonna 2018 noin 860 000 euroa. Rahasumman lisäksi palkintoon kuuluvat diplomi ja kultainen mitali, jossa on latinankielinen teksti Pro pace et fraternitate, rauhan ja ihmisten veljeyden puolesta.
Historiaa

Pariisissa asunut palkinnon perustaja, liikemies ja dynamiitin keksijä Alfred Nobel palkkasi vuonna 1876 sihteerikseen böömiläisen kreivittären Bertha Kinskyn. Kinsky ehti tuskin aloittaa sihteerin tointaan, kun hän muutti Wieniin ja avioitui paroni Arthur Gundaccar von Suttnerin kanssa. Vaikka Bertha von Suttner ja Alfred Nobel eivät tämän jälkeen enää koskaan henkilökohtaisesti tavanneet, he pysyivät ystävinä, ja heidän kirjeenvaihtonsa kesti Nobelin kuolemaan, vuoteen 1896 saakka. Von Suttnerista tuli 1880-luvulla rauhanliikkeen johtava hahmo Itävallassa, ja hänen vaikutuksestaan Nobel päätti säätiöidä varsin suuren, yli 40 miljoonan Ruotsin kruunun arvoisen omaisuutensa, ja määräsi, että säätiön varallisuudesta jaettaisiin vuosittain suuri rahapalkinto ansioituneille rauhanaatteen edistäjille. Bertha von Suttner sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1905.
Nobelin kuoleman aikaan Ruotsi ja Norja olivat valtioliitossa, jossa Ruotsin hallitus määräsi liiton ulkopolitiikasta ja Norjan hallitus vain Norjan sisäpolitiikasta. Ei tiedetä, miksi Nobel antoi rauhanpalkinnon jaon norjalaisten tehtäväksi, mutta erään tarinan mukaan se tapahtui, jotta hallitukset eivät manipuloisi rauhanpalkinnon valitsijoita.
Rauhanpalkintoja ei jaettu maailmansotien aikana vuosina 1914–1916 ja 1939–1943. Lisäksi palkinto on jätetty myöntämättä vuosina 1918, 1923, 1924, 1928, 1932, 1948, 1955, 1956, 1966, 1967 ja 1972. Vuonna 1960 jakamatta jätetty rauhanpalkinto annettiin yhdessä vuoden 1961 rauhanpalkinnon kanssa ja vuoden 1976 rauhanpalkinto yhdessä vuoden 1977 rauhanpalkinnon kanssa. YK:n rauhanturvajoukot saivat Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1988, ja se jaettiin 10. joulukuuta 1988 Oslossa. Palkintoon oikeutettuja YK:n rauhanturvaajia on maailmassa noin puoli miljoonaa 53 eri maasta; Suomessa palkinnon saajia on noin 20 000 (YK:n rauhanturvatehtävissä 1988 tai sitä ennen palvelleet). Presidentti Martti Ahtisaari sai toistaiseksi ainoan suomalaiselle myönnetyn henkilökohtaisen Nobelin rauhanpalkinnon 2008.
Järjestöistä Kansainvälinen Punainen Risti on saanut rauhanpalkinnon kolmesti vuosina 1917, 1944 ja 1963 sekä YK:n pakolaiskomissariaatti (UNHCR) kahdesti vuosina 1954 ja 1981. Yhdysvaltalainen kemisti Linus Pauling oli ennen rauhanpalkintoaan (1962) saanut Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1954. Vuoteen 2014 mennessä Nobelin rauhanpalkinnon oli saanut 15 naista.
Vuonna 2021 Norjan Nobel-komitealle oli esitetty rauhanpalkinnon saajaksi 329 ehdokasta, joista 234 oli yksityishenkilöitä ja 95 järjestöjä. Huippuvuonna 2016 ehdokkaita oli 376. Viralliset luettelot palkintoehdokkaista ovat salaisia 50 vuoden ajan.
Ruotsissa ehdotettiin tammikuussa 1939 Saksan johtajaa Adolf Hitleriä rauhanpalkinnon saajaksi. Ruotsalainen poliitikko E. G. C. Brandt veti kuitenkin myöhemmin ehdotuksensa pois sanoen sen olleen satiiria.