stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 2014 – miesten karsinnat
Esikarsinta > Lohko J

J-lohkon turnaus pelattiin Nikkōssa, Japanissa.
| Joukkue | O | V | JV | JT | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Britannia | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 9 | 6 | 7 |
|  Etelä-Korea | 3 | 1 | 1 | 1 | 0 | 9 | 7 | 6 |
|  Japani | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 6 | 4 | 5 |
|  Romania | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 7 | 0 |
Ottelut 
 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+9)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.11.2012 |  Britannia | 4-5 rl. |  Etelä-Korea | Nikkō |  |
14:00: 
| 14:00 | (3–1, 1–2, 0–1, 0–0, 0–1)  | (3–1, 1–2, 0–1, 0–0, 0–1)  | (3–1, 1–2, 0–1, 0–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 592 |  |
| 14:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 592 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.11.2012 |  Japani | 2-0 |  Romania | Nikkō |  |
18:00: 
| 18:00 | (1–0, 0–0, 1–0)  | (1–0, 0–0, 1–0)  | (1–0, 0–0, 1–0)  | Yleisömäärä: 956 |  |
| 18:00 |  Tetsuya Saito − 06:01 Takuro Yamashita − 47:54 | IIHF:n raportti 1-0 2-0 |      | Yleisömäärä: 956 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.11.2012 |  Romania | 0-3 |  Britannia | Nikkō |  |
14:00: 
| 14:00 | (0-2, 0-0, 0-1)  | (0-2, 0-0, 0-1)  | (0-2, 0-0, 0-1)  | Yleisömäärä: 1 143 |  |
| 14:00 |  | IIHF:n raportti 0-1 0-2 0-3 |  03:17 − Leigh Jamieson 18:32 − Ben O'Connor 52:39 − Robert Dowd     | Yleisömäärä: 1 143 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.11.2012 |  Japani | 3-2 ja. |  Etelä-Korea | Nikkō |  |
18:00: 
| 18:00 | (1-0, 1-1, 0-1, 1-0)  | (1-0, 1-1, 0-1, 1-0)  | (1-0, 1-1, 0-1, 1-0)  | Yleisömäärä: 1 762 |  |
| 18:00 |  Shuhei Kuji − 11:39  Daisuke Obara − 29:32  Shuhei Kuji − 63:13 | IIHF:n raportti 1-0 1-1 2-1 2-2 3-2 |   28:51 − Sin Sang-woo  59:49 − Sin Sang-woo     | Yleisömäärä: 1 762 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.11.2012 |  Etelä-Korea | 2-0 |  Romania | Nikkō |  |
14:00: 
| 14:00 | (1-0, 0-0, 1-0)  | (1-0, 0-0, 1-0)  | (1-0, 0-0, 1-0)  | Yleisömäärä: 1 075 |  |
| 14:00 |  Kim Hye-Ok − 19:30 Kim Ki-sung − 44:12 | IIHF:n raportti 1-0 2-0 |      | Yleisömäärä: 1 075 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.11.2012 |  Britannia | 2-1 |  Japani | Nikkō |  |
18:00: 
| 18:00 | (2-0, 0-0, 0-1)  | (2-0, 0-0, 0-1)  | (2-0, 0-0, 0-1)  | Yleisömäärä: 1 738  Tuomarit:   Klein  |  |
| 18:00 |  yv. Craig Peacock − 9:59  Ben O'Connor − 10:29 | IIHF:n raportti 1-0 2-0 2-1 |    44:01 − Shuhei Kuji     | Yleisömäärä: 1 738  Tuomarit:   Klein  |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00:
Karsinnan lopputurnaus

Karsinnan lopputurnaus pelattiin 7.–10. helmikuuta 2013, ja lohkojen voittajat pääsivät olympialaisiin.
Karsinnan lopputurnaus > Lohko D

D-lohkon turnaus pelataan Bietigheim-Bissingenissä, Saksassa.
| Joukkue | O | V | JV | JT | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 11 | 6 | 7 |
|  Saksa | 3 | 1 | 1 | 1 | 0 | 9 | 5 | 6 |
|  Italia | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 8 | 5 | 5 |
|  Alankomaat | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 3 | 15 | 0 |
Ottelut 
 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+1)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.2.2013 |  Itävalta | 3-2 |  Italia | Eisarena Ellental |  |
16:00: 
| 16:00 | (2-0, 1-1, 0-1)  | (2-0, 1-1, 0-1)  | (2-0, 1-1, 0-1)  | Yleisömäärä: 3 100 |  |
| 16:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 3 100 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.2.2013 |  Saksa | 5-1 |  Alankomaat | Eisarena Ellental |  |
19:30: 
| 19:30 | (2–0, 1–1, 2–0)  | (2–0, 1–1, 2–0)  | (2–0, 1–1, 2–0)  | Yleisömäärä: 3 780 |  |
| 19:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 3 780 |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.2.2013 |  Itävalta | 6-1 |  Alankomaat | Eisarena Ellental |  |
16:00: 
| 16:00 | (5–0, 1–0, 0–1)  | (5–0, 1–0, 0–1)  | (5–0, 1–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 4 150 |  |
| 16:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 4 150 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.2.2013 |  Italia | 2-1 ja. |  Saksa | Eisarena Ellental |  |
19:30: 
| 19:30 | (1–1, 0–0, 0–0, 1–0)  | (1–1, 0–0, 0–0, 1–0)  | (1–1, 0–0, 0–0, 1–0)  | Yleisömäärä: 4 517 |  |
| 19:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 4 517 |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Alankomaat | 1-4 |  Italia | Eisarena Ellental |  |
11:45: 
| 11:45 | (0–1, 1–2, 0–1)  | (0–1, 1–2, 0–1)  | (0–1, 1–2, 0–1)  | Yleisömäärä: 4 517 |  |
| 11:45 |    Bjorn Willemse − 35:07 | IIHF:n raportti 0-1 0-2 0-3 1-3 1-4 |  05:16 − Patrick Iannone 20:54 − Vincent Rocco 21:07 − Rob Sirianni  58:52 − Vincent Rocco     | Yleisömäärä: 4 517 |  |
11:45: 
11:45: 
11:45: 
11:45: 
11:45: 
11:45: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Saksa | 3-2 ja. |  Itävalta | Eisarena Ellental |  |
15:15: 
| 15:15 | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | Yleisömäärä: 4 517 |  |
| 15:15 |  Benedikt Kohl − 18:41  Michael Wolf − 46:54  Patrick Reimer − 62:34 | IIHF:n raportti 1-0 1-1 2-1 2-2 3-2 |   31:46 − André Lakos  52:22 − Markus Peintner     | Yleisömäärä: 4 517 |  |
15:15: 
15:15: 
15:15: 
15:15: 
15:15: 
15:15:
Karsinnan lopputurnaus > Lohko E

E-lohkon turnaus pelattiin Riiassa, Latviassa.
| Joukkue | O | V | JV | JT | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Latvia | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 11 | 7 | 7 |
|  Kazakstan | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 11 | 5 | 6 |
|  Ranska | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | 9 | 7 | 5 |
|  Britannia | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 4 | 16 | 0 |
Ottelut 
 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja. (UTC+2)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.2.2013 |  Ranska | 2-3 |  Kazakstan | Riika |  |
15:30: 
| 15:30 | (0-2, 1-1, 1-0)  | (0-2, 1-1, 1-0)  | (0-2, 1-1, 1-0)  | Yleisömäärä: 852  Tuomarit:   Antti Boman    Danny Kurmann  |  |
| 15:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 852  Tuomarit:   Antti Boman    Danny Kurmann  |  |
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.2.2013 |  Latvia | 6-2 |  Britannia | Riika |  |
19:30: 
| 19:30 | (2–1, 1–0, 3–1)  | (2–1, 1–0, 3–1)  | (2–1, 1–0, 3–1)  | Yleisömäärä: 5 058 |  |
| 19:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 5 058 |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.2.2013 |  Ranska | 4-2 |  Britannia | Riika |  |
15:30: 
| 15:30 | (1–0, 2–0, 1–2)  | (1–0, 2–0, 1–2)  | (1–0, 2–0, 1–2)  | Yleisömäärä: 922  Tuomarit:   Stephan Bauer    Antti Boman  |  |
| 15:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 922  Tuomarit:   Stephan Bauer    Antti Boman  |  |
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 
15:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.2.2013 |  Kazakstan | 2-3 |  Latvia | Riika |  |
19:30: 
| 19:30 | (1–2, 1–0, 0–1)  | (1–2, 1–0, 0–1)  | (1–2, 1–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 10 025 |  |
| 19:30 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 10 025 |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Britannia | 0-6 |  Kazakstan | Riika |  |
13:00: 
| 13:00 | (0–2, 0–4, 0–0)  | (0–2, 0–4, 0–0)  | (0–2, 0–4, 0–0)  | Yleisömäärä: 875  Tuomarit:   Antti Boman    Ján Hribik  |  |
| 13:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 875  Tuomarit:   Antti Boman    Ján Hribik  |  |
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Latvia | 2-3 ja. |  Ranska | Riika |  |
17:00: 
| 17:00 | (0–2, 1–0, 1–0, 0–1)  | (0–2, 1–0, 1–0, 0–1)  | (0–2, 1–0, 1–0, 0–1)  | Yleisömäärä: 10 190 |  |
| 17:00 |    yv. Lauris Dārziņš − 34:59   Mārtiņš Karsums − 40:12 | IIHF:n raportti 0-1 0-2 1-2 2-2 2-3 |  02:50 − Damien Fleury yv. 14:50 − Laurent Meunier    64:20 − Pierre-Édouard Bellemare | Yleisömäärä: 10 190 |  |
| 17:00 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 10 190 |  |
| 17:00 | 10 min |  | 18 min | Yleisömäärä: 10 190 |  |
| 17:00 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 10 190 |  |
| 17:00 | Māris Jučers |  | Cristobal Huet | Yleisömäärä: 10 190 |  |
17:00: 
17:00:
Karsiutuneiden lopulliset olympiasijoitukset

Sijoituksilla oli merkitystä Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingeihin vuosina 2014-–2017.
Aiheesta muualla

IIHF: MEN'S OLYMPIC QUALIFICATION (englanniksi)
Kelloseppä

Entisajan kelloseppiä työssään.
Kelloseppä
Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja. Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia.
Kellosepän verstaassa on hyvä työpistevalaistus, hienomekaaniseen korjaukseen käytettävät pienet ruuvimeisselit, pihdit, taltat, pölysuojausvälineet sekä suurentavat katseluvälineet kuten luupit ja mikroskoopit. Verstaan muita välineitä ovat metallisten kellonremmien kavennuskone, kaiverruskone, kellojen pesulaite, sähkövirran syöttölaite ja yleismittari. Kellosepän liiketoimintaan kuuluu usein myymälä, jossa korjauksen lisäksi myydään kelloja, koruja ja muita jalometalliesineitä. Toisaalta kellosepät voivat toimia myös pienissä kotiverstaissa, asiakkainaan sellaisia kello- ja kultaliikkeitä, joilla ei ole omaa kelloseppää.
Kellosepän ammatti on muuttunut monin tavoin 1970-luvulta alkaen, jolloin sähkötoimiset kvartsikellot alkoivat yleistyä ja vaativat kaikkien kelloseppien täydennyskoulutuksen täysin uudenlaisen koneiston saloihin. Jo 1980-luvun puolivälissä Suomen kelloliikkeissä 90 prosenttia myydyistä kelloista oli kvartsikelloja ja 10 prosenttia mekaanisella koneistolla varustettuja. Korjaustoimenpiteissä mekaanisten kellojen osuus on suurempi, koska niiden koneisto vaatii enemmän huoltoa. Kvartsirannekellojen yleisin huoltotoimenpide on yksinkertainen paristonvaihto, johon tarvittava erikoistaito ja -välineistö löytyy kuitenkin vain kellosepältä.  Seinä- ja pöytämalliset kvartsikellot toimivat yleensä tavallisilla paristoilla, jotka kuluttaja voi hankkia ja vaihtaa itse.
Kelloseppäkoulutus Suomessa

Suomessa kelloseppiä valmistuu Espoossa sijaitsevassa kolmivuotisessa kelloseppäkoulussa, joka on säätiön omistama yksityinen oppilaitos. Sieltä valmistunut voi jatkaa opintoja Sveitsissä WOSTEP-instituutissa.
Aiheesta muualla

Kelloseppäkoulu
Kellomuseo
6 miespolvea kelloseppiä, Suomen Kuvalehti, 09.03.1929, nro 10, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kellosinililjat

| Kellosinililjat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit
Suku::  Kellosinililjat Hyacinthoides  Heist. ex Fabr.
Katso myös
   Kellosinililjat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kellosinililjat (Hyacinthoides) on parsakasvisuku, johon kuuluu kaksitoista Länsi-Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa esiintyvää lajia. Sukuun kuuluu koristekasvina tunnettuja sipulikasveja, joilla on siniset kellomaiset kukat nuokkuvissa kukinnoissa.
Lajeja

espanjansinililja (Hyacinthoides hispanica, syn. Endymion campanulatus, Scilla hispanica (kevättähtien suvussa))
englanninsinililja (Hyacinthoides non-scripta, syn. Endymion nutans, Scilla non-scripta)
italiansinililja (Hyacinthoides italica)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kellosinililjat – Hyacinthoides
Kenian presidentti

| Kenian tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 President of the Republic of Kenya (englanniksi)   Rais wa Jamhuri ya Kenya (swahiliksi)
 Presidentillinen lippu
 
 Nykyinen William Ruto 13. syyskuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  State House, Nairobi
Kauden pituus:  5 vuotta, 1 uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  12. joulukuuta 1964
Ensimmäinen:  Jomo Kenyatta
Kotisivut:  Kenian presidentin kotisivut
Kenian tasavallan presidentti (engl. President of the Republic of Kenya, swahiliksi Rais wa Jamhuri ya Kenya) on Kenian valtionpäämies sekä hallituksen päämies. Kenian presidentti on myös maan asevoimien ylipäällikkö. Presidentin virallinen residenssi sijaitsee State Housessa, Nairobissa. Kenian nykyinen presidentti on William Ruto.
Kenian valtionpäämiehet > Monarkki

Kenian ollessa Commonwealth realmina Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, joka oli tuolloin kuningatar Elisabet II, toimi maan valtionpäämiehenä.
| Kenian kuningatar> Järjestys | Kenian kuningatar> Kuva | Kenian kuningatar> Nimi | Kenian kuningatar> Virkakausi | Kenian kuningatar> Kuningassuku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Elisabet II (1926–2022) | 12. joulukuuta 1963 – 12. joulukuuta 1964 | Windsor |
Kenian valtionpäämiehet > Presidentit

| Kenian presidentti> Järjestys | Kenian presidentti> Kuva | Kenian presidentti> Nimi | Kenian presidentti> Virkakausi | Kenian presidentti> Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Jomo Kenyatta (1893–1978) | 12. joulukuuta 1964 – 22. elokuuta 1978 (kuoli virassa) | Kenya African National Union |
| 2. |  | Daniel arap Moi (1924–2020) | 22. elokuuta 1978 – 8. marraskuuta 1978 (varapresidenttinä) 8. marraskuuta 1978 – 30. joulukuuta 2002 (presidenttinä) | Kenya African National Union |
| 3. |  | Mwai Kibaki (1931–2022) | 30. joulukuuta 2002 – 27. joulukuuta 2007 27. joulukuuta 2007 – 9. huhtikuuta 2013 | National Rainbow Coalition Party of National Unity |
| 4. |  | Uhuru Kenyatta (s. 1961) | 9. huhtikuuta 2013 – 13. syyskuuta 2022 | The National Alliance |
| 5. |  | William Ruto (s. 1966) | 13. syyskuuta 2022 – | United Democratic Alliance |
Kirjavahvuus

Kirjavahvuus on sotilasaston kirjoilla olevien henkilöiden määrä, suurin määrä, mitä sen piirissä voidaan käyttää palvelukseen. Kun kirjavahvuudesta vähennetään palvelushelpotuksen saaneet sairaat tai komennuksilla ja lomilla olevat, saadaan palvelukseen käytettävissä olevien henkilöiden vahvuus, rivivahvuus.
Kirjavalan kanava

Kirjavalan kanavaa Kirjavalassa, heinäkuu 2011
Kirjavalan kanavapolun opastaulu
Kirjavalan kanava sijaitsee Kirjavalan kylässä Parikkalassa. Kaksi kilometriä pitkä kanava kaivettiin Kirjavalanjokeen vuosina 1835–1838, jotta Suur-Rautjärven pintaa voitaisiin laskea uuden peltomaan saamiseksi. Kanavan valmistuttua uutta peltomaata saatiin 640 hehtaaria. Kanavaa syvennettiin 1920–1931, jolloin lisämaata saatiin vielä 661 hehtaaria.
Kirjavalan kanavan rannat on raivattu 2000-luvun alussa ja kanavan rannalla kulkee kaksi kilometriä pitkä luontopolku levähdyspaikkoineen.
Minulla on koti

| Minulla on koti Kim Lönnholm |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 1990
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: LP-levy (FGL 4046)   C-kasetti (FGK 4046)   CD-levy (FGCD 4046)
 Tuottaja(t): Edu Kettunen   Esa Kaartamo
 Tyylilaji: suomipop
 Kesto: 39.32
 Levy-yhtiö: Flamingo Kustannus
 Levymerkki: Flamingo   Camden (CD)
Listasijoitukset
  Suomi: 29. (lokakuu 1990)
Kim Lönnholmin muut julkaisut
| Minä olen muistanut 1989 | Minulla on koti 1990 |   |
Singlet albumilta Minulla on koti
 ”Katovuosia” / ”Tuulee” Julkaistu: 1990 (FGS 204)  ”Juomani” / ”Joen yli puiden siimekseen” Julkaistu: 1990 (FGS 207)
Minulla on koti on suomalaismuusikko Kim Lönnholmin soolouran toinen ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi vuodelta 1990.
Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1999 albumista julkaistiin uusi CD-painos, joka sisälsi myös kaksi bonuskappaletta.
Albumi kohosi parhaimmillaan Suomen levylistojen 29. sijalle ja pysyi listalla yhteensä neljän viikon ajan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut E. Kaartamo sekä sanoittanut E. Kettunen, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Syvä vesi vie – 4.28
Tule – 4.15 (säv. & sov. E. Kettunen)
Katovuosia – 2.25 (säv. & sov. E. Kettunen)
Minulla on koti – 4.33 (säv. & sov. E. Kettunen)
Joen yli puiden siimekseen – 4.35 (san. E. Kaartamo)
Kappaleet > B-puoli

Juomani – 2.43
Syksy – 4.41 (säv. K. Lönnholm, sov. K. Lönnholm – E. Kaartamo)
Vanha mies – 4.36 (san. E. Kaartamo)
Tuulee – 2.36
Tuulen hyvä henki – 4.40 (san. E. Kaartamo)
Kappaleet > Vuoden 1999 CD-painoksen bonuskappaleet

Sinä kävelet kuin mies – 3.10 (san. E. Kaartamo)
Rautataivas – 4.23 (san. E. Kaartamo, sov. E. Kaartamo, P. Pohjola)
Kokoonpano > Soittajat

Esa Kaartamo – kitarat, kosketinsoittimet ja stemmat
Edu Kettunen – akustiset kitarat ja lyömäsoittimet
Juha Lanu – kitarat
Kim Lönnholm – laulu
Masa Maijanen – bassokitara
Anssi Nykänen – rummut ja lyömäsoittimet
Timo Pratskin – kosketinsoittimet
Masa Rechardt – kitarat
Kokoonpano > Vierailijat

Harry Bent – tinapilli (9)
Olli Haavisto – dobro (6), steel-pedaali (10)
T. T. Oksala – sähkökitara (2)
Stina Tarvonen – stemmalaulu (5)
Kokoonpano > Tuotanto

Make Törrönen – äänitys ja masterointi (Finnvox-studiot, Helsinki elokuussa 1990)
Pertti Hohtio – kaiverrus
Henrik Schütt – kuvat
Edu Kettunen – tuottaja
Esa Kaartamo – tuottaja
Kathleen Folbigg

Kathleen Folbigg (o.s. Donovan; s. 1967) on australialainen oikeusmurhan uhri. Hänen neljästä lapsestaan jokainen kuoli alle kaksivuotiaana kymmenen vuoden sisällä toisistaan. Hänet tuomittiin vuonna 2003 taposta ja kolmesta murhasta, mutta vapautettiin vuonna 2023 armahduksella. Uuden tieteellisen todistusaineiston myötä Folbiggin lasten kuolemille löydettiin vaihtoehtoinen luonnollinen selitys, jonka katsottiin muodostavan järkevän epäilyn Folbiggin syyllisyydestä.
Tausta ja lasten kuolemat

Folbigg koki traumaattisen lapsuuden. Hän oli alle 2-vuotias kun hänen isänsä puukotti hänen äitinsä kuoliaaksi Sydneyssa. Folbiggin adoptoi Newcastlessa asunut pariskunta. Folbigg tapasi vuonna 1985 Craig Folbiggin, jonka kanssa hän meni naimisiin kaksi vuotta myöhemmin.
Vuonna 1989 pariskunnalle syntyi poika Caleb, joka löydettiin 19 päivän ikäisenä kuolleena vauvankorista. Kaksi vuotta myöhemmin syntyi poika Patrick, joka kuoli kahdeksan kuukauden iässä. Vuonna 1993 kuoli tytär Sarah kymmenen kuukauden iässä. Yli viisi vuotta myöhemmin kuoli 18 kuukauden ikäisenä tytär Laura.
Oikeuskäsittely ja tuomio

Toukokuussa 1999 Craig Folbigg toimitti vaimonsa päiväkirjat poliisille. Pariskunta erosi vuonna 2000. Mies oli vakuuttunut vaimonsa syyllisyydestä lasten kuolemiin.
Huhtikuussa 2001 Folbigg sai syytteet neljästä murhasta, mutta kiisti syyllisyytensä. Seitsemän viikkoa kestänyt oikeudenkäynti keskittyi vahvasti tarkastelemaan aihetodisteita, kuten päiväkirjoja, joissa Folbigg oli kuvannut äitiyteen liittyneitä haasteitaan ja syyllisyyden tunteitaan lasten kuolemista. Syyttäjien mukaan äiti oli tukehduttanut lapsensa. Fyysistä todistusaineistoa tukehduttamisesta ei kuitenkaan ollut eikä lapsista löydetty fyysisiä vammoja. Oikeudenkäynnin päätteeksi Folbigg todettiin syylliseksi Patrickin, Sarahin ja Lauran murhiin sekä Calebin tappoon. Alun perin Folbigg tuomittiin 40 vuoden vankeusrangaistukseen ilman armahdusmahdollisuutta 30 vuoteen. Valituksen myötä tuomio lievennettiin 30 vuoden vankeusrangaistukseksi ilman armahdusmahdollisuutta 25 vuoteen. Folbiggia käsiteltiin tiedotusvälineissä "Australian pahimpana naispuolisena sarjamurhaajana".
Neljän pienen lapsen luonnollista kuolemaa samassa perheessä pidettiin oikeudenkäynnissä erittäin epäuskottavana.
Uudet havainnot ja armahdus

Vuonna 2015 Uuden Etelä-Walesin kuvernööri David Hurley sai vetoomuksen tuomion uudesta tarkastelusta oikeuspatologisten löydösten perusteella. Kolme vuotta myöhemmin tätä uutta tieteellistä todistusaineistoa alettiin esitellä ensimmäisen kerran. Todisteisiin kuului kalmoduliinia tuottavan CALM2-geenin mutaatio (G114R), joka liittyy sydänperäisiin äkkikuolemiin. Mutaatioon liittyvää sydänsairautta kutsuttiin kalmodulinopatiaksi. Todettiin, että professori Carola Garcia de Vinuesan johtaman tutkimusryhmän löytämä, aiemmin raportoimaton mutaatio oli periytynyt kahdelle tyttärelle Folbiggilta. Kuolleilla Folbiggin pojilla puolestaan havaittiin harvinaiset BSN-geenin mutaatiot, jotka hiirillä tehdyissä kokeissa oli yhdistetty varhain puhkeavaan henkeä uhkaavaan epilepsiaan. Patrickilla oli kerrottu olleen epileptisiä kohtauksia kuolemaansa edeltäneinä kuukausina. Heinäkuussa 2019 todisteiden kokonaisarviointi kuitenkin katsottiin yhä syyllisyyden vahvistavaksi. Oikeudenkäynnissä esitellyt aihetodisteet saivat ratkaisussa suuren painoarvon. Uuden Etelä-Walesin hallituksen mukaan kiveäkään ei ollut jäänyt kääntämättä.
Marraskuussa 2020 tieteilijät Australiasta, Tanskasta, Ranskasta, Italiasta, Kanadasta ja Yhdysvalloissa kuvailivat havaintoja tarkemmin Europace-lehdessä. Folbiggin mutaation vaikutukset havaittiin yhtä vakaviksi kuin muiden CALM-mutaatioiden, jotka usein johtavat sydänpysähdykseen ja äkkikuolemaan myös pienillä lapsilla näiden nukkuessa. Molemmat tytöt olivat kärsineet ennen kuolemaansa infektioista, jotka tieteilijöiden mukaan olisivat voineet laukaista kuolemaan johtaneen rytmihäiriön.
90 tieteilijän allekirjoittamassa vetoomuksessa kuvernööri Margaret Beazleylle vaadittiin vuonna 2021 Folbiggin armahtamista. Allekirjoittajien joukossa oli kaksi Nobel-palkinnon saajaa, kaksi Australian of the Year -arvonimen saajaa ja Australian Academy of Sciencen puheenjohtaja John Shine. Uusi virallinen selvitys avattiin marraskuussa 2022. Huhtikuussa 2023 valmistuneessa selvityksessä Folbiggin syyllisyydestä katsottiin jäävän järkevän epäilyn. Syyttäjät hyväksyivät mutaatioista tehdyt tutkimukset syyttömyyttä puoltavaksi näytöksi. Kesäkuussa 2023 Folbigg armahdettiin ja vapautettiin välittömästi. Armahdus ei itsessään kumonnut langetettua tuomiota.
Folbiggin tuomitsemista kuvailtiin armahduksen jälkeen yhdeksi Australian vakavimmista oikeusmurhista. Sitä verrattiin Lindy Chamberlainin tapaukseen, jossa nainen oli tullut väärin tuomituksi tyttärensä murhasta, mutta tuomio oli kumottu myöhemmin.
Kari Weckström

| Kari Weckström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1954 (ikä 69) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Keni
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1980–1985
Seurat:  PiTa (I-div.) SaiPa (I-div./SML) Karhu-Kissat (I-div.) Ketterä (I-div.) LappRi (II-div.)
Kari Weckström (s. 3. joulukuuta 1954 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän pelasi pääsarjauransa Saimaan Pallossa, jossa Weckström pelasi SM-liigaa yhteensä 174 runkosarjaottelua tehopistein 10+28=38 ja kaksi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä keräten yhteensä 174 jäähyminuuttia. Weckström toimi kaudella 1983–1984 joukkueen kapteenina. Hän pelasi valtaosan urastaan myös alemmissa sarjoissa. Weckström toimi pelaajauransa jälkeen Imatran Ketterän päävalmentajana I-divisioonassa vuosina 1988–1990 ja Suomi-sarjassa vuosina 2007–2010. Suurimmaksi osan valmennusurastaan hän on toiminut kuitenkin Saimaan Pallon juniorivalmentajana.