stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Casalnuovo di Napoli

| Casalnuovo di Napoli |
| --- | --- |
 Stazione di Casalnuovo (Circumvesuviana)
 Casalnuovo di Napoli
 Koordinaatit: 40°55′0″N, 14°21′0″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Campania
Metropolikaupunki:  Napolin metropolikaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,83 km²
Korkeus:  26 m
Väkiluku (31.12.2019):  48 697
 – Väestötiheys:  6 215 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  80013
Suuntanumero(t):  081
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Casalnuovo di Napoli on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 10 kilometriä Napolin keskustasta koilliseen. Casalnuovodinapolilaisia kutsutaan demonyymilla casalnuovesi. Useasta historiallisesta osa-alueesta muodostetulla kaupungilla on kolme suojeluspyhimystä: San Giacomo il Maggiore, San Biagio di Sebaste ja San Nicola di Bari. Casalnuovon yhteinen juhlapäivä on 25. heinäkuuta.
Maantiede ja ilmasto

Casalnuovo di Napoli sijaitsee Napolin metropolikaupungin pohjoisosassa. Muodoltaan soikeahkosta kunnasta työntyy kapea kaistale kohti kaakkoa. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Kesäisin sää on usein kuivaa ja lämpötila saattaa kohota 40 °C:een.
Casalnuovo di Napolin pinta-alaltaan suurin frazione on Licignano koillisessa. Muut frazionet ovat Casarea (kaakossa), Talona (idässä) ja Tavernanova (etelässä Casarean luoteispuolella). Kaupungin ydin sijaitsee vanhan Archoran kylän paikalla kaupungin luoteisosassa.
Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Casalnuovo di Napoli on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio-alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan.
Historia

Casalnuovo di Napoli sai alkunsa 1400-luvulla, aiemmin paikalla oli sijainnut Archora-niminen kylä. Ferdinand Katolilainen antoi alueet Angelo Cuomon haltuun, joka rakennutti uuden kylän, josta tuli osa Napolin arkkihiippakuntaa. Nykyisin kaupungin länsiosa kuuluu kyseiseen arkkihiippakuntaan, Licignano kuuluu Acerran hiippakuntaan ja Tavernanova Nolan hiippakuntaan. Joachim Murat toteutti reformin, jossa pieniä maalaiskyliä liitettiin Afragolaan. Hallinnollisesti Casalnuovo muotoutui nykyiselleen monivaiheisten alueellisten muutosten kautta 1900-luvun aikana. Virallisesti se erotettiin Afragolasta 25. helmikuuta 1929. Casalnuovo kärsi vaurioita marraskuun 1980 maanjäristyksessä.
Licignano

Licignano oli muinainen roomalaisten asuinpaikka, ja sen nimi oli tuolloin Licinianum. 
Licignano oli aiemmin Pomigliano d'Arcon frazione, eli kantakaupungista erillään oleva asutustihentymä, sen jälkeen itsenäinen kunta nimenään Licignano di Napoli ja sittemmin Acerran frazione, kunnes siitä tehtiin osa Casalnuovo di Napolia. Licignanon pinta-ala on 4 km², eli hieman yli puolet Casalnuovon koko alueesta, mutta sen väkiluku on vain noin kahdeksasosa kaupungin väkiluvusta. Licignanon suojeluspyhimys on San Nicola di Bari. Licignanossa sijaitsee 1700-luvun palatsi Salerno Lancellotti.
Talous ja liikenne

Casalnuovo di Napolissa on muun muassa tekstiili- ja jalkineteollisuutta. Maatalous tuottaa muun muassa vihanneksia. Casalnuovon rautatieasema, Stazione di Casalnuovo (RFI), sijaitsee rataosuudella Rooma–Cassino–Napoli. Kaupungissa on lisäksi rautatieasemat Stazione di Salice, Stazione di Casalnuovo (Circumvesuviana), Stazione di La Pigna ja Stazione di Talona. Ne sijaitsevat 38-kilometrisen Napoli–Nola–Baiano-rataosuuden varrella verraten lähellä toisiaan. Casalnuovon pohjoispuolella on liittymä kaupunkimoottoritielle Strada statale 162 NC Asse Mediano.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Casalnuovo di Napoli, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Casalnuovo di Napoli
Napolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
Talonan rautatieasema kesällä 2012
Käännös suomeksi
Christian Wörns

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Christian Wörns
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Mannheim, Saksan liittotasavalta
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 184 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–1991   1991–1998   1998–1999   1999–2008 |  SV Waldhof Mannheim   Bayer 04 Leverkusen   Paris Saint-Germain   Borussia Dortmund Yht. | 52 (2) 211 (13) 28 (2) 240 (14) 531 (31) |
Maajoukkue
| 1992–2005 | Saksa | 66 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Christian Wörns (s. 10. toukokuuta 1972 Mannheim) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Wörns aloitti uransa Phöniz Mannheimin juniorijoukkueissa, mistä siirtyi vuonna 1983 Waldhof Mannheimiin. Waldhofin edustusjoukkueessa hän debytoi 17-vuotiaana kaudella 1989–1990. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa kahden kauden ajan ennen siirtymistään Bayer Leverkuseniin vuonna 1991 ja pelasi seurassa aina vuoteen 1998. Leverkusenissa hän voitti Saksan Cupin kaudella 1992–1993. Kauden 1998–1999 Wörns edusti ranskalaista Paris Saint-Germainia, mutta palasi takaisin Saksaan ja Borussia Dortmundin joukkueeseen, missä hän voitti vuonna 2002 Saksan mestaruuden. Wörns lopetti uransa kauden 2007–2008 päätteeksi jäätyään ilman jatkosopimusta Dortmundin kanssa.
Saksan maajoukkueessa Wörns pelasi 66 ottelua vuosina 1992–2005. Hän kuului hopeaa voittaneeseen joukkueeseen EM-kilpailuissa 1992. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 1998 ja EM-kisoissa 2004.
Saavutukset

EM-hopea 1992
UEFA Cupin kakkossija 2002 (Borussia Dormund)
Saksan mestaruus 2002 (Borussia Dormund)
Saksan Cupin voitto 1993 (Bayer Leverkusen)
Saksan Cupin kakkossija 2008 (Borussia Dormund)
Saksan liigacupin kakkossija 2003 (Borussia Dormund)
Bukovinankoira

| Bukovinankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Romania
Määrä:  Suomessa ei virallisesti rekisteröityjä
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  laumanvartija, vahti- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  ciobănesc românesc de Bucovina, Bucovina Sheepdog, Bucovina Shepherd, Romanian Bucovina Shepherd, chien de berger roumain de Bucovine, berger roumain bucovina, Rumänischer Bukowina-Schäferhund, perro de pastor rumano de Bucovina, bukovinska ovcharka, bukovinska ovcar, Southeastern European Shepherd, berger de l'Europe du Sud-Est, dulau, capau
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat #357
Ulkonäkö
Paino:  suhteessa säkäkorkeuteen
Säkäkorkeus:  uros 68–78 cm (ihanne 71–75 cm) narttu 64–72 cm (ihanne 66–68 cm)
Väritys:  valkoinen brindlein, mustin tai hiekan-tummanharmain merkein
Bukovinankoira (romaniaksi ciobănesc românesc de Bucovina) on romanialainen laumanvartija koirarotu. Se on voimakas maalaiskoira, joka oli monien vuosisatojen ajan Karpaattien romanialaisten paimenten paras kumppani. Alkuperäinen käyttötarkoitus oli vartioida ja suojella karjaa pedoilta (villieläimiltä tai varkailta). Kaupungeissa asuvat ihmiset ovat alkaneet arvostaa bukovinanpaimenkoiraa ja he pitävät sitä vahtikoirina tai pelkästään lemmikkeinä koska se on tasapainoinen ja lasten kanssa erittäin kiltti.
Romanialaisia laumanvartijoita on neljää eri rotua: romanianpaimenkoira, musta romanianvuoristokoira, karpaattienkoira ja  bukovinankoira. Koska laumanvartijan käyttötarkoitus eroaa tyypillisestä lampaita paimentavasta koirasta, suomenkielisestä nimestä puuttuu kahden jälkimmäisen kohdalla sana "paimen", vaikka sekä romanialaisessa että englantilaisessa nimessä se esiintyykin (ciobănesc = "paimenkoira"). Tämä rodun alkuperäistä tehtävää selkeyttävä käytäntö vaikutti myös mm. siihen, miksi kaukasianpaimenkoirasta tuli kaukasiankoira, keskiaasianpaimenkoirasta keskiaasiankoira ja anatolianpaimenkoirasta anatoliankoira. Nykyisin FCI 2 -ryhmän laumanvartijoista ainoastaan karstinpaimenkoiran nimessä esiintyy sana "paimen".
Ulkonäkö

Bukovinankoiran pää on massiivinen, hieman kohotettu mutta suhteessa takalinjaan. Kallo on kohtalaisen leveä. Otsapenger on hieman erottuva. Kirsu on musta, hyvin kehittynyt ja leveä. Kuono on katkaistun kartion muotoinen, saman pituinen kuin kallo, hyvin kehittynyt. Se kapenee progressiivisesti kohti kuononpäätä, muttei ole koskaan suippokärkinen. Huulet ovat tiiviit, hyvin soveltuvat ja niissä on vahva pigmentti. Tällä rodulla tulee olla vahvat leuat, joissa on terveet valkoiset hampaat ja leikkaava purenta. Tasapurenta hyväksytään. Posket eivät ole esiintyöntyvät. Silmät ovat pienet verrattuna kallon mittasuhteisiin, mantelinmuotoiset ja viistot, pähkinän väriset tai hieman vaaleammat, mutteivät koskaan keltaiset. Luomissa on hyvä pigmentti. Korvat ovat korkealle kiinnittyneet, v:n muotoiset, riippuvat ja hyvin lähellä poskia ja niissä on pyöreät kärjet.
Niska on kohtalaisen pitkä, tanakka ja voimakas, eikä siinä ole riippuvaa kaulanahkaa. Lihaksikas runko on massiivinen ja siinä on kestävä selkä. Rintakehä on leveä ja pitkä ulottuen kyynärien tasolle ja siinä on hyvin kaareutuneet kylkiluut. Rentoutuessaan koiralla on taipumus kantaa häntää alhaalla siten että se ulottuu kintereiden tasolle tai jopa vielä matalammalle. Koiran ollessa valppaana ja kiinnittäessään huomiota johonkin häntä kohoaa. Siinä tapauksessa se voi nousta yli selän tason sirpin muotoisena. Iho on tiivistä ja tummanharmaata.
Karvapeite on lyhyttä päässä ja eturaajoissa. Rungossa karva on runsasta, suoraa, tuuheampaa ja kovempaa, 6–9 cm pitkää. Toinen kerros on lyhyempää ja tuuheaa ja se on väriltään vaaleampi. Niskassa karva on pidempää ja muodostaa kauluksen. Raajojen takaosissa karva muodostaa keskipituisia hapsuja. Häntä on tuuhea ja sitä peittää pidempi ja paksumpi karva. Pohjavärin tulee olla valkoinen jossa on selvästi erottuvia hiekan-tummanharmaan värisiä, mustia tai juovikkaita läikkiä. Raajoissa voi olla hieman mustia tai muunvärisiä pilkkuja. Täysin valkoiset tai mustat yksilöt hyväksytään, mutta kasvattajat ja näyttelyharrastajat eivät suosi niitä.
ruskeavalkoinen
mustavalkoinen
Luonne ja käyttäytyminen

Bukovinankoira jalostettiin lammas- ja karjalaumojen suojeluun. Se on erinomainen vahtikoira. Tämä rotu on tasapainoinen, tyyni, erittäin omistautunut ja rakastaa lapsia. Se ei luota vieraisiin. Erinomaisena laumojen vahtikoirana se on rohkea ja hyvin taistelunhaluinen petoja kohdatessaan. Sillä on voimakas haukku. Jos tunkeilijat tai eläimet tulevat lähelle sen reviiriä, se varoittaa asiasta syvällä, läpitunkevalla haukulla. Öisin se partioi omaisuuden tai karjan lähettyvillä. Aikuinen bukovinankoira tarvitsee paljon tilaa ja suuren takapihan juostakseen ympäriinsä.
Alkuperä

Bukovinankoira on Karpaattien vuoriston alkuperäisrotu, kotoisin Koillis-Romanian Bukovinasta. Tällä alueella sitä käytetään yhä karjan ja omaisuuden vahtina, suurella menestyksellä. Koira tunnetaan myös nimillä dulau (paimenen koira) ja capau.
Ensimmäinen rotumääritelmä kirjoitettiin vuonna 1982 ja Romanian Kennelliitto Asociatia Chinologica Romana päivitti sitä vuonna 2001. Nykyinen rotumääritelmä, joka luotiin 29. maaliskuuta 2002, kirjoitettiin ja päivitettiin FCI:n vuonna 1987 Jerusalemissa pitämän kokouksen mallin mukaiseksi.
FCI hyväksyi bukovinankoiran vuonna 2009, jolloin siitä tuli kolmas kansainvälisesti virallinen romanialainen koirarotu. FCI kuitenkin määritti aluksi sen kotimaaksi Romanian lisäksi myös Serbian, mistä johtui aiempi virallinen FCI-nimitys kaakkoiseuroopanpaimenkoira. Nykyisin FCI tunnustaa rodun viralliseksi kotimaaksi ainoastaan Romanian ja viralliseksi rotunimeksi romanianbukovinanpaimenkoiran.
Rotua ei ole rekisteröity Suomessa, mutta siitä huolimatta Suomen Seurakoirayhdistys on virallisesti sitä edustava yhdistys Suomessa.
Aiheesta muualla

Romanian fan club (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.bucovinadogs.ro/
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bucovina Shepherd Dog
Bukovinankoira romanialaisessa postimerkissä.
Käännös suomeksi
Collin

Collin on seuraavien henkilöiden suku- ja etunimi:
Sukunimi

Albéric Collin (1886–1962), belgialainen kuvanveistäjä
Amanda Collin (s. 1986), tanskalainen näyttelijä
Anders Collin (1754–1830), ruotsalainen kirjastonhoitaja ja mystikko, johti kannattajiaan colliaaneja Suomessa ja Ruotsissa
Anton Collin (1891–1973), suomalainen hiihtäjä
Carl Constantin Collin (1863–1941), suomalainen insinööri ja tilanomistaja
Christen Collin (1857–1926), norjalainen kirjallisuushistorioitsija
Elias Collin (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
Eva Collin (1896–1982), suomalainen taidemaalari
Jesse Collin (s. 1993), suomalainen futsalpelaaja
Jimmie Collin (s. 1979), ruotsalainen karateka
Kaisa Collin (s. 1997), suomalainen jalkapalloilija
Luc Collin, Batem (s. 1960), belgialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja
Marcus Collin (1882–1966), suomalainen taidemaalari, kuvittaja ja professori
Otto Collin (1850–1924), suomalainen opettaja ja eläin- ja kasvitieteen harrastaja
Etunimi

Collin Altamirano (s. 1995), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Collin Benjamin (s. 1978), namibialainen jalkapalloilija
Collin Mitchell (s. 1969), kanadalainen curlingpelaaja
Collin Peterson (s. 1944), yhdysvaltalainen poliitikko
Collin Samuel (s. 1981), trinidadtobagolainen jalkapalloilija
Kinnari

| Kinnari |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kinnari korostettuna.
Kaupunki:  Järvenpää
Suuralue:  Keskeiset kaupunginosat
Kaupunginosa nro:  5 
Väkiluku:  2 711 (31.12.2014)
Postinumero(t):  04430
Kinnari on  Järvenpään 5. kaupunginosa ja sijaitsee heti kaupungin keskustasta itään. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 2 711 ihmistä.
Alueella on pääosin omakoti- ja rivitaloasuntoja. Kinnarissa toimii Kinnarin koulu (ala-aste ja yläaste),  päiväkoti ja moskeija sekä K-market. Kinnarin koulun urheilukentällä on tekonurminen pesäpallokenttä. Löytyy myös puistoja.
Konstantinopolin rauha

Konstantinopolin rauha voi tarkoittaa ainakin seuraavia historiallisia rauhansopimuksia:
Konstantinopolin rauha (1479), päätti Venetsian–Turkin sodan
Konstantinopolin rauha (1590), päätti Turkin–Persian sodan
Konstantinopolin rauha (1700), päätti Venäjän–Turkin sodan
Konstantinopolin sopimus (1724), Venäjän ja Osmanivaltakunnan sopimus Persian alueiden jakamisesta
Konstantinopolin rauha (1736), päätti Turkin–Persian sodan
Konstantinopolin rauha (1832), vahvisti Kreikan aseman Kreikan vapaussodan jälkeen
Konstantinopolin rauha (1897), päätti Kreikan–Turkin sodan
Konstantinopolin rauha (1913), päätti toisen Balkanin sodan Osmanivaltakunnan osalta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Konstantinopolin rauha”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Conker’s Bad Fur Day

| Conker’s Bad Fur Day |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rare
Julkaisija:  THQ
Ohjaaja:  Chris Seavor
Säveltäjä:  Robin Beanland
Pelisarja:  Conker
Julkaistu:  NA 5. maaliskuuta 2001EU 6. huhtikuuta 2001
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo   ELSPA: 15+   OFLC: M   OFLC: R16+
Alusta:  Nintendo 64
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Conker’s Bad Fur Day on Raren kehittämä ja THQ:n vuonna 2001 julkaisema tasohyppelypeli Nintendo 64:lle. Muista Nintendon tasoloikista poiketen Conker’s Bad Fur Day sisältää aikuisille kohdistuvaa viihdettä, veristä väkivaltaa ja parodiaa. Pelin päähenkilö Conker esiintyi aikaisemmin enemmän lapsille suunnatuissa peleissä Diddy Kong Racing N64:lle ja Conker’s Pocket Tales Game Boy Colorille. Neljä vuotta myöhemmin Conker’s Bad Fur Day julkaistiin uudestaan Xboxille nimellä Conker: Live & Reloaded. Tässä versiossa oli uudistettu grafiikka ja live-moninpeli.
Pelaaminen

Useimmat Conkerin taidot ja voimat ovat fyysisiä. Koska Conker on orava, hän voi hyppiä vähintään kaksi kertaa itseään korkeammalle. Lisäksi Conker voi käyttää häntäänsä lyhyen matkan lentoon pyörittämällä sitä kuin helikopterin roottoria. Ilmassa Conker pysyy häntänsä avulla noin viisi sekuntia eikä hän voi pyörittää häntäänsä uudestaan ennen maahan laskeutumista. Conker voi myös uida veden alla, ja tavallisten happimittareiden sijasta mittarina toimii Conkerin kasvot; niitä tarkkailemalla voi päätellä, milloin Conker on hukkumaisillaan.
Joskus Conker löytää B-merkillä varustettuja alustoja. Mikäli pelaaja painaa peliohjaimen B-painiketta Conkerin seisoessa alustalla, Conker saa avukseen jotain hyödyllistä, kuten ritsan, teräaseita, olutta tai vessapaperia. Conker voi kuitenkin käyttää näitä esineitä vain seisoessaan B-alustan päällä. Jotta alustat toimisivat, täytyy Conkerin maksaa linnunpelättimelle 10 dollaria, jotta saisi ohjekirjan niiden käyttöön. Conkerin vakioase on paistinpannu, joka toimii B-nappia painamalla missä vain, paitsi jos Conker on vedessä, humalassa tai hän käyttää toista apuvälinettä. Jos Conkerin kannattaisi tehdä jotakin erityistä, Conkerin pään yläpuolelle ilmestyy hehkulamppu. Vaikkei Conker seisoisikaan B-alustalla, voi pelaaja hehkulampun ilmestyttyä B-nappia painamalla saada Conkerin tekemään erikoisempia temppuja, kuten esimerkiksi juomaan alkoholia, käyttämään liekinheitintä tai muuttumaan alasimeksi. Alkoholia juotuaan Conker voi käyttää virtsaansa vihollisia vastaan. Tämän jälkeen hänen täytyy löytää ensiapukaappi, jotta hänen pahoinvointinsa loppuisi.
Suklaa oli alun perin linnassa työskentelevän professorin luomuksia, mutta aloittaessaan uuden projektin hän heitti ne pois. Conker palauttaa menettämänsä energian keräämällä suklaata. Hänen suklaalevyn muotoinen energiamittarinsa on täynnä, jos kuusi palaa on kerättynä. Kun hän vahingoittuu esimerkiksi vihollisen iskusta, hän menettää palasen tai pari suklaalevystä. Riittävän voimakas isku, esimerkiksi joutuminen sirkkeliin, voi tappaa Conkerin yhdellä osumalla.
Tarina

Aloitusvideossa Conker on ärtynyt kuningas, joka istuu valtaistuimella pidellen maitolasia kädessään. Valtaistuimen ympärillä esiintyy hahmoja, joita Conker tapaa pelin aikana. Conker aloittaa kertomaan huonosta päivästään, jossa pelaajan on edettävä itse nähdäkseen, mitä Conkerille tapahtui tuona päivänä. Aloitusvideo on parodia klassikkoelokuvasta Kellopeliappelsiini. Aloitusvideossa nähdään myös Conkerin tyttöystävä Berri, joka ei jumpatessaan kuule Conkerin puhelinsoittoa, jossa hän kertoo kavereidensa olevan juhlimassa sotaan lähtöä. Lopulta Conker lähtee Cock & Plucker -baarista pahoinvoivana kotiin.
Kehitys

Alun perin Conker’s Bad Fur Dayn nimeksi oli tarkoitus tulla Conker’s Quest ja seuraavaksi Twelve Tales: Conker 64. Ensimmäiset kuvat pelistä sisälsivät söpöjä hahmoja ja värejä. Rare on tehnyt aikaisemmin monta kaiken ikäisille soveltuvaa peliä, kuten Diddy Kong Racing ja Banjo-Kazooie, ja Conkerista oli tarkoitus tulla jatke Raren värikkäille perhepeleille.
Myöhemmin Rare alkoi pelätä, että peli hukkuisi monien muiden tasoloikkien sekaan ja ihmiset ajattelisivat: ”Taas kerran yksi söpö tasoloikka lisää”. Kun Conkeriin ilmoitettiin tulevan skatologista huumoria, moni ajatteli sen olevan aprillipilaa. Myöhemmin paljastui että väitteet olivat totta. Raren työntekijä Chris Seavor haki inspiraatiotaan muun muassa South Parkista ja hän itse oli Conkerin ääninäyttelijä.
Peli menestyi kohtuullisen hyvin Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, mutta peli menestyi huonommin kuin odotettiin, koska vuotta myöhemmin Nintendo 64 poistui pelimarkkinoilta ja sen paikan otti Nintendo GameCube.
Conker: Live & Reloaded

Conker’s Bad Fur Day ilmestyi neljä vuotta myöhemmin Xboxille uusintajulkaisuna nimellä Conker: Live & Reloaded. Uutta oli uudistettu grafiikka, live-moninpeli ja uudenlainen sensuuri. Peli myi ensimmäisellä myyntiviikollaan hyvin, mutta lopulta peli menestyi huonommin kuin edeltäjänsä. Monet pelaajat pettyivät, koska pelissä ei ollut mitään erikoista; se oli vain Conker’s Bad Fur Day muutamalla uudistuksella. Lisäksi pelistä oli sensuroitu vanhan version kirosanoja, mikä oli monen pelaajan mielestä huono asia.
Aiheesta muualla

Conker's Bad Fur Day MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Sarjan pelit:   Diddy Kong Racing  Pocket Tales  Bad Fur Day  Live & Reloaded 
Hahmot:  Conker
Catsuit

Nainen Catsuit-asu ja tiukat korkosaappaat yllään.
Catsuit (suom. kissapuku) on polyvinyylikloridista tai lateksista tehty kokovartaloasu, joka on suunniteltu sekä miehille että naisille. Asuja valmistetaan moniin erilaisiin käyttötarkoituksiin. Catsuitit peittävät aina vähintään koko vartalon, mutta jotkut niistä voi peittää myös kädet tai jalat jalkapohjia myöten.
Joissakin valtioissa zentai-asuja kutsutaan myös catsuiteiksi, kuten Japanissa.
Jotkut ihmiset kokevat catsuitin seksuaalisesti kiihottavana.
Käyttö

Catsuittien valmistusmateriaalin venyvyyden takia niitä käytetään aika monia aktiviteetteja harrastettaessa, kuten sukeltelussa, murtomaahiihdossa ja pyöräilemisessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Catsuit Wikimedia Commonsissa
Caron (albumi)

| Caron Caron Barnes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Park Studio & Sonet Studios, Tukholma
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Ulf Wahlberg
 Tyylilaji: Elektroninen musiikki, Funk, Soul
 Kesto: 35.40
 Levy-yhtiö: Megafon Records
Caronin muut julkaisut
|   | Caron 1986 | You’ll Always Have a Friend 1992 |
Caron on suomalais-brittiläisen Caron Barnesin esikoisalbumi vuodelta 1986. Kahden Jussi Halmeen tekemän ja singlenä julkaistun laulun lisäksi levyllä on ruotsalaisten tekijöiden kappaleita, ja se äänitettiin Tukholman Sonet- ja Park-studioilla. Albumin on tuottanut ja ruotsalaiskappaleet sovittanut Secret Service -yhtyeestä tunnettu Ulf Wahlberg. Levy-yhtiö on suomalainen Megafon Records.
Kappaleet ”Candle in the Dark” ja ”Dreamer of the Night” soivat Mats Arehnin ohjaaman ruotsalaiselokuvan En film om kärlek (1987) soundtrack-albumilla.
Kappaleet > A-puoli

Dancing in the Night – 4.05 (säv. Jussi Halme, san. Jennifer Thomas)
Room Service – 3.38 (instrumentaali, säv. Mike Vernon, Pete Wingfield)
Faces in the Crowd – 3.16 (säv. ja san. Joe Curiale, san. , Roy Freeland)
One More Minute – 2.49 (säv. ja san. Lars Muhl)
Dreamer of the Night – 3.25 (säv. ja san. Björn Håkanson, Ulf Wahlberg)
Kappaleet > B-puoli

I'm Going Up – 4.36 (säv. ja san. Per Kristian Indrehus)
Boy, Don't You See – 3.53 (säv. Jussi Halme, san. Jennifer Thomas)
Candle in the Dark – 3.50 (säv. ja san. Björn Håkanson, Håkan Fahraeus, Ulf Wahlberg)
Every Lover Can See – 3.34 (säv. ja san. Birriat-Stive-Jaymis-Stive)
Bits and Pieces – 2.34 (säv. ja san. Ulf Wahlberg)