stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wangari Maathai
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Green Belt Movement
Rauhan palkinnon lehdistötiedote
Biography The Nobel Foundation
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950: 1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975: 1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000: 1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–: 2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef
Madrigaalidraama

Madrigaalidraama, madrigaalikomedia tai madrigaaliooppera on italialaisesta 1500-luvun musiikkiperinteestä käytetty nimitys, jossa joukko toisiinsan liittyviä madrigaaleja esitettiin peräkkäin siten, että niistä muodostui yhtenäinen tarina. Madrigaalidraama oli yksi keskeisistä oopperan esimuodoista. Termi itse on peräisin 1900-luvulla eläneeltä musiikkitieteilijältä Alfred Einsteinilta. Madrigaalidraamat jaettiin joskus näytöksiin ja saattoivat sisältää myös prologin. Madrigaalioopperat jäivät muodista 1600-luvun aikana oopperan saavuttaessa kasvavaa suosiota.
Keskeisiä madrigaalidraamojen säveltäjiä olivat Alessandro Striggio, Adriano Banchieri, Giovanni Croce ja Orazio Vecchi.
Habarovskin aluepiiri

| Habarovskin aluepiiri Хаба́ровский край |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Habarovskin aluepiirin sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 48.55°N, 135.1°E (Habarovsk) 
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  Habarovskin aluepiiri osaksi Kaukaisen idän maakuntaa 1938
Habarovskin aluepiiri:  1953
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Habarovsk (577 441 as.)
 – suurin kaupunki:  Habarovsk
 – kuvernööri:  Vjatšeslav Šport
Pinta-ala:  788 600 km²
Väkiluku (2010)  ():  1 343 869
 – väestötiheys:  1,7 as./km²
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  351 261,3 milj. RUB (eli 0,94 % Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  261 381 RUB,  noin 6 403 euroa (eli 100 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7)
Symbolit:  
 – lippu:  Habarovskin aluepiirin lippu
 – vaakuna:  Habarovskin aluepiirin vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  27
 – ISO 3166:  RU-KHA
 
khabkrai.ru
Habarovskin aluepiiri (ven. Хаба́ровский край, Habarovski krai) on Venäjän federaatioon kuuluva, Japaninmereen rajoittuva osa Kaukoidässä Aasiassa.
Historia

Habarovkan kaupunki (nykyinen Habarovsk) perustettiin 1858. Habarovskin aluepiirin alue oli Venäjän sisällissodan aikana osittain Japanin ja Yhdysvaltain miehittämä. Sisällissodan jälkeen alueesta tuli osa Neuvostoliittoa. Kaukoidän maakunta perustettiin 1926 ja siihen kuuluva Habarovskin aluepiiri 1938. Maakunnan pääkaupunki oli Habarovsk. Kaukoidän maakunta lakkautettiin 1953 ja jaettiin pienempiin osiin, joista yksi oli Habarovskin aluepiiri.
Maantiede

Habarovskin aluepiiri rajoittuu etelässä Primorjen aluepiiriin ja Kiinaan, lännessä Amurin alueeseen, luoteessa Sahaan, koillisessa Magadanin alueeseen ja idässä Ohotanmereen ja kaakossa Japaninmereen. Kapea Tatariansalmi erottaa sen Sahalinin alueesta.
Suuri osa aluepiiristä on vuoristoa. Aluepiirin pohjoisosassa ovat Džugdžurvuoret, länsiosassa Stanovoivuoret ja kaakkoisosassa Sihote-Alin vuoret. Aluepiirin korkein huippu nousee 2 933 metriin. Ohotanmeren rannikon edustalla sijaitsevat Šantarsaaret. Yli puolet aluepiirin pinta-alasta on metsää. Suurin joki on alueen eteläosan halki virtaava Amur. Sen lisäjokia on muun muassa Amgun.lähde?
Tässä yli kaksi kertaa Suomen kokoisessa aluepiirissä on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.
Talous

Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 Habarovskin aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli 351,3 miljardia Venäjän ruplaa eli 0,94 prosentista koko Venäjän bruttokansantuotteesta (37 398,5 mrd. RUB). Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti edusti Venäjän keskitasoa. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 6 403 EUR/vuosi (100 % maan keskiarvotasosta 6 413 euroa).
Habarovskin aluepiirissä on koneenrakennus-, metalli-, metsä-, puunjalostus-, öljynjalostus-, elintarvike- ja kaivosteollisuutta sekä selluloosan ja paperin valmistusta. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä, rautaa ja värimetalleja. Maataloudessa viljellään viljaa ja kasvatetaan nauta- ja siipikarjaa. Myös kalastus on tärkeä elinkeino. Lisäksi harjoitetaan mehiläistarhausta ja metsästystä.lähde?
Aluepiirin tärkeimmät satamat ovat erityisesti öljyterminaali De-Kastri (Де-Кастри) ja yleissatama Vanino (jonka kautta on viime vuosina kuljetettu runsaasti muun muassa hiiltä). Pienempiä satamia on muun muassa Nikolajevsk-na-Amuressa Amurin suulla, Ohotskissa Ohotanmeren rannalla ja Sovetskaja Gavanissa. Jokisatama on myös Habarovskissa ja Komsomolsk-na-Amuressa. Aluepiirin eteläosassa kulkevat Siperian ja Baikalin–Amurin radat.
Väestö

Asukasluku on pudonnut merkittävästi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Habarovskin aluepiirissä asui 1 343 869 henkeä (ilman Juutalaisten autonomista aluetta). Kaupunkilaisia oli tuolloin 81,8 prosenttia väestöstä.lähde?
Aluepiirin kaupunkeja ja taajamia ovat Habarovsk (577 441 as.), Komsomolsk-na-Amure (263 906 as.), Amursk (42 970 as.), Sovetskaja Gavan (27 712 as.), Nikolajevsk-na-Amure (22 752 as.), Bikin (Бикин, 17 154 as.), Vanino (Ванино, 17 001 as., kaupunkityyppinen taajama) ja Vjazemski (Вяземский, 14 555 as.). Lisäksi kaupunkilaisia asui aluepiirin kaupunkityyppisissä taajamissa.
Suurin osa väestöstä on venäläisiä, mutta Amurin varsilla asuu myös alueen alkuperäisväestöön kuuluvia nanaita, giljakkeja, orotšeja sekä kiinalaisia, japanilaisia ja korealaisia. Alueen pohjoisosassa asuu myös evenkejä ja eveenejä.lähde?
Hallinto

Aluepiirin hallinnon johdossa ovat aluepiirin kuvernööri ja lakiasäätävä duuma. Aluepiirin pääkaupunki on Habarovsk (1858–1893 nimenä Habarovka). Aluepiiri jakautuu paikallishallinnossa 19 osaan: kahteen kaupunkipiirikuntaan ja 17 kunnallispiiriin.
Hallinnollisesti aluepiiriin kuuluu osana myös Juutalaisten autonominen alue, vaikka sekin on itsenäinen Venäjän federaation subjekti (alue).lähde?
Hallinto > Piirijako

Habarovskin aluepiirin kartta
| --- | --- |
 Amurskin piiri  Anja-Majan piiri  Bikinin piiri  Habarovsk  Habarovskin piiri  Imeni Lazon piiri  Imeni Polina Denisovnan piiri  Komsomolskin piiri  Komsomolsk-na-Amure  Nanaiden piiri :  Nikolajevskin piiri  Ohotskin piiri  Solnetšnyin piiri  Sovetskaja Gavanin piiri  Tugur-Tšumikanin piiri  Ultšien piiri  Vaninon piiri  Vjazemskin piiri  Ylä-Burejan piiri 
Näkymä Habarovskin keskustaan.
Habarovskin aluepiirin kuvernööri Vjatšeslav Športin ja presidentti Medvedevin tapaaminen (2009).
Valtatie M60 tuo maantieyhteyden lännestä Habarovskin aluepiiriin.
Habarovsk-1 rautatieasema Siperian radan varrella.
De-Kastrin öljyterminaali sijaitsee merellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Habarovskin aluepiiri Wikimedia Commonsissa
| n k Kaukoidän federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Vladivostok
|  Amur  Burjatia  Habarovsk  Juutalainen  Kamtšatka  Magadan  Primorje  Sahalin  Saha  Taka-Baikalia  Tšukotka  |  Amur  Burjatia  Habarovsk  Juutalainen  Kamtšatka  Magadan  Primorje  Sahalin  Saha  Taka-Baikalia  Tšukotka  |  |
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Talent Suomi

| Talent Suomi> Got Talent |
| --- | --- |
 Talent Suomi -ohjelman logo vuodelta 2016.
Tyyli:  Viihdeohjelma
Pääosissa:  Tuomarit: Jorma Uotinen (2020–2021) Krista Siegfrids (2020–2021) Ernest Lawson (2020–2021) HP Parviainen (2020–2021) Sara Forsberg (2016) Sami Hedberg (2016) Jari Sillanpää (2016) Janne Kataja (2012) Maria Sid (2012) Mikko von Hertzen (2012) Jaana Saarinen (2009–2011) Katja Ståhl (2007–2011) Sami Saikkonen (2007–2011) Timo Koivusalo (2007) Juontajat: Mikko Leppilampi (2020–2021) Heikki Paasonen (2016) Elina Kottonen (2016) Lorenz Backman (2012) Sebastian Rejman (2012) Jarkko Valtee (2009–2011) Osku Heiskanen (2009–2011) Martti Vannas (2007) Susanna Laine (2007)
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Nelonen (2007–2016) MTV3 (2020–2021)
Esitetty:  30. syyskuuta 2007 – 11. huhtikuuta 2021
Ikäraja:  
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen TV (2010) Vuoden viihde- ja musiikkiohjelma
Ehdokkuudet:  Venla (2009) Vuoden paras viihdeohjelma
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Talent Suomi oli suomalaisversio Got Talent -ohjelmaformaatista. Ohjelman ideana on etsiä vuoden lahjakkainta ja lupaavinta viihdekykyä. Talent-kilpailu lähti käyntiin ensimmäistä kertaa Suomessa syyskuun 2007 lopussa, ja viimeisin seitsemäs tuotantokausi esitettiin keväällä 2021.
Tuotantokausi alkaa esikarsinnoilla, joita on järjestelty vaihtelevasti eri paikkakunnilla ympäri Suomea: Helsingissä, usein Tampereella ja lisäksi esimerkiksi Oulussa, Kuopiossa ja Turussa. Varsinaista finaalia edeltää useampi semifinaali, joista tietty määrä kilpailijoita valitaan finaaliin.
Talent-kilpailu on järjestetty yli 20 maassa, muun muassa Australiassa, Belgiassa, Brasiliassa, Isossa-Britanniassa (Britain's Got Talent), Yhdysvalloissa (America's Got Talent), Tanskassa, Ruotsissa, Ranskassa, Saksassa, Kreikassa ja Kroatiassa.
Tuotantokaudet > 1. tuotantokausi (2007)

Ohjelman esitys alkoi syyskuun 2007 lopussa. Tuotantokauden juontajina toimivat Susanna Laine ja Martti Vannas sekä tuomareina Suosikki-lehden silloinen päätoimittaja Katja Ståhl, televisiojuontaja ja elokuvaohjaaja Timo Koivusalo sekä Suomen Kansallisbaletin tanssija ja koreografi Sami Saikkonen. Esikarsintoja järjestettiin kolmella paikkakunnalla: Tampereella, Oulussa ja Helsingissä. Alkukarsinnoista jatkoi semifinaaliin yhteensä 40 lupaavinta kykyä. Semifinaaleiden parhaat pääsivät 9. joulukuuta pidettyyn finaaliin, jossa televisiokatsojilla oli valta päättää kaikista parhain kyky.
Yleisö valitsi 9. joulukuuta 2007 Talentin ensimmäisen kauden voittajaksi vantaalaisen beatboksaaja Aleksi Vähäpassin ja hän sai palkinnoksi 30 000 euroa sekä vuoden 2007 Talent Suomi -arvonimen. Yhteensä 40 semifinalistista vain kahdeksan eteni Helsingin Kulttuuritalolla järjestettyyn suuren finaaliin. Kolmen kärkeen sijoittuivat voittajan lisäksi koiratanssinumerollaan Sini ja Sonic sekä laulaja-lauluntekijä Saara Aalto.
| Esiintyjä(t) | Valinta finaaliin | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Capoeira Ação Liberdade | Katsojien valinta | Viisihenkinen capoeira-tanssiryhmä |
| Sini Eriksson ja Sonic-koira | Katsojien valinta | Esittivät koiratanssia |
| Vilhem and Jay | Katsojien valinta | Basso-rummut-yhtye |
| Manmeet Singh | Tuomareiden valinta | 9-vuotias intialainen tanssija |
| Ramin Sohrab | Katsojien valinta | Taistelulajien lavataitaja |
| Saara Aalto | Tuomareiden valinta | Laulaja-pianisti |
| Aleksi Vähäpassi | Tuomareiden valinta | Beatboxaaja (voittaja) |
| Santeri Koivisto | Tuomareiden valinta | 14-vuotias notkeusakrobaatti |
Tuotantokaudet > 2. tuotantokausi (2009)

Toinen tuotantokausi esitettiin syksyllä 2009. Ohjelman tuomarit pysyivät muuten samoina, mutta Timo Koivusalo ei enää jatkanut. Hänet korvasi Salatut elämät -sarjasta tuttu näyttelijä ja näyttelijäkouluttaja Jaana Saarinen. Uusina juontajina aloittivat Jarkko Valtee ja Osku Heiskanen. Alkukarsintoja järjestettiin kolmella paikkakunnalla: Tampereella, Turussa ja Helsingissä.
Talentin kolme semifinaalia ja lopulta finaali 22. marraskuuta 2009 pidettiin Helsingissä Linnanmäen Peacock-teatterissa. Voittajaksi selviytyi pantomiimitaiteilija Miikka Mäkelä eli Motoriikka-Miikka, ja toiseksi sijoittui kymmenvuotias laulaja Iina Kangasharju. Vahvana ennakkosuosikkina finaaliin lähtenyt laulaja Markku Laamanen sijoittui kolmanneksi. Talent-finaalia seurasi yli miljoona katsojaa, ja se teki samalla Nelosen uuden katsojaennätyksen.
| Esiintyjä(t) | Valinta finaaliin | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Markku Laamanen | Katsojien valinta | Laulaja |
| Joona Leppälä | Katsojien valinta | Ilmaveivaaja |
| Natural Hype | Tuomareiden valinta | Tanssiryhmä |
| Iina Kangasharju | Katsojien valinta | 10-vuotias laulaja |
| Miikka ”Motoriikka-Miikka” Mäkelä | Katsojien valinta | Pantomiimitaiteilija (voittaja) |
| Will Funk for Food | Tuomareiden valinta | Locking-tanssiryhmä |
| Elmeri Rantalainen | Katsojien valinta | Trikkaaja |
| Flying Circus | Katsojien valinta | Sisätaitolentoryhmä |
| Osku ”Matti Nysä” Pienimäki | Tuomareiden valinta | 11-vuotias Matti Näsä -imitaattori |
Tuotantokaudet > 3. tuotantokausi (2011)

Talentin kolmas tuotantokausi alkoi syyskuussa 2011. Koe-esiintymisiä järjestettiin kesällä Helsingissä, Tampereella ja Kuopiossa. Finaali esitettiin 26. marraskuuta 2011 Espoo Metro Areenalta, ja sen voitti flairtending-kaksikko VIP Bartenders.
| Esiintyjä(t) | Valinta finaaliin | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Perttu Tuomaala (DJ Preal) | Katsojien valinta | DJ-kisaaja |
| Unitop | Tuomareiden valinta | Trikkausryhmä |
| VIP Bartenders | Katsojien valinta | Flairtending-kaksikko (voittajat) |
| Henriikka Rinne | Tuomareiden valinta | Tankotanssija |
| Duo Flow | Katsojien valinta | Tulitaiteilijat |
| Minimies | Tuomareiden valinta | Stand up -komiikkahahmo |
| Jouko Lukkonen | Katsojien valinta | Laulaja |
| Jari Tapanainen | Tuomareiden valinta | Kahlekuningas / miekannielijä |
| Molly Rosenström | Katsojien valinta | 12-vuotias laulaja |
| Mika Pennanen & Mija Schrey | Tuomareiden valinta | Stunttiduo |
Tuotantokaudet > 4. tuotantokausi (2012)

Talent Suomen neljännen tuotantokauden jaksojen esitys alkoi 15. syyskuuta 2012. Koko ohjelman tuomaristo sekä juontajakaarti oli uudistettu. Suuri finaali nähtiin suorana Espoo Metro Areenalla 1. joulukuuta 2012, ja kilpailun voitti runonlausuja Daniel Helakorpi.
| Esiintyjä(t) | Valinta finaaliin | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Daniel Helakorpi | Katsojien valinta | 7-vuotias runonlausuja (voittaja) |
| CST X-nation | Katsojien valinta | Tanssiryhmä |
| Duo Minja | Katsojien valinta | Akrobaattikaksikko |
| Saana Back | Tuomareiden valinta | 12-vuotias laulaja |
| Jorma Koponen | Katsojien valinta | Laulaja |
| Edward Sabo | Katsojien valinta | 7-vuotias robottitanssija |
| DBDC | Katsojien valinta | Tanssiryhmä |
| Anniina Ahven | Tuomareiden valinta | Laulaja |
Tuotantokaudet > 5. tuotantokausi (2016)

Nelonen ilmoitti maaliskuussa 2016, että Talent Suomen viides tuotantokausi tullaan esittämään syksyllä. Juontajana toimivat Heikki Paasonen ja Elina Kottonen. Tuomareina toimivat Sara Maria Forsberg, Sami Hedberg ja Jari Sillanpää. Vierailevina tähtituomareina toimivat alkukarsinnoissa Riku Nieminen ja David Hasselhoff. Välikarsinnoissa vierailevat tuomarit olivat Robin ja Anna Abreu ja suorissa lähetyksissä Aki Palsanmäki, Niina Lahtinen ja Arman Alizad. Kauden voitti Antton Puoti, ja toiselle sijalle ylsi vatsastapuhuja Sari Aalto.
| Esiintyjä(t) | Valinta finaaliin | Muuta |
| --- | --- | --- |
| Antton Puonti | Katsojien valinta | Nahkatrumpetinsoittaja (Voittaja) |
| Lahden Gospelkuoro | Katsojien valinta | Gospelkuoro |
| Lauri Schreck | Tuomareiden valinta | Kanteleensoittaja |
| Sari Aalto | Katsojien valinta | Vatsastapuhuja |
| Delusion V | Katsojien valinta | Voguing-tanssiryhmä |
| Heikki Helastinen & Musta-Pekkaruuska | Tuomareiden valinta | Performanssitaiteilija |
Tuotantokaudet > 6. tuotantokausi (2020)

Talent Suomen kuudennen tuotantokauden jaksojen esitys alkoi MTV3:lla 2. helmikuuta 2020. Kuuden koe-esiintymisjakson jälkeen 24 esitystä jatkoi suorina lähetyksinä esitettyihin semifinaaleihin, joista jokaisesta yleisö valitsi kaksi finaaliin ja tuomaristo yhden. Finaalissa 5. huhtikuuta nähtiin vatsastapuhuja Rasmus Koskisen vetäydyttyä kahdeksan esitystä, joista voiton ja 30 000 euroa vei akrobatiaryhmä nimeltään Akrotaiturit. Neljän parhaan joukkoon sijoittuivat myös viulisti Pekka Niemi, tankotanssija Aino ja katutanssiryhmä MDD (Men Don't Dance). Juontajana toimi Mikko Leppilampi. Tuomareina toimivat Jorma Uotinen, Krista Siegfrids, Ernest Lawson ja HP Parviainen.
| Esiintyjä(t) | Muuta | Valinta finaaliin |
| --- | --- | --- |
| Pekka Niemi | Viulisti | Katsojien valinta |
| StepUp Juniors | Tanssiryhmä | Tuomareiden valinta |
| Aino | Tankotanssija | Katsojien valinta |
| Leevi Lehtonen | Tanssija | Katsojien valinta |

| Akrotaiturit | Akrobatiaryhmä | Katsojien valinta (Voittaja) |
| Juho Kuusi | Lavarunoilija | Tuomareiden valinta |
| Veronika Istomina | Laulaja | Katsojien valinta |
| MDD | Katutanssiryhmä | Tuomareiden valinta |
Tuotantokaudet > 7. tuotantokausi (2021)

Seitsemännen tuotantokauden jaksojen esitys alkoi 7. helmikuuta 2021 MTV3-kanavalla. Kuuden koe-esiintymisjakson jälkeen 24 esitystä jatkoi suorina lähetyksinä esitettyihin semifinaaleihin, joista jokaisesta kaksi esitystä eteni finaaliin yleisöäänillä ja yksi tuomareiden valitsemana. Finaalissa 11. huhtikuuta nähtiin yhdeksän esitystä, joista voiton ja 30 000 euroa vei sirkusryhmä Sirkus Bravuuri, ja toiseksi sijoittui perinnemuusikko Julius Rantala. Tuomareina jatkoivat edelliseltä kaudelta Jorma Uotinen, Krista Siegfrids, Ernest Lawson ja HP Parviainen ja juontajana Mikko Leppilampi.
| Esiintyjä(t) | Muuta | Valinta finaaliin |
| --- | --- | --- |

| Sirkus Bravuuri | sirkusryhmä | Katsojien valinta (Voittaja) |
| Unathletic Monkeys | tanssiryhmä | Tuomareiden valinta |
| Freestyle Street Athletes | street workout -ryhmä | Tuomareiden valinta |
| Yhden Joukon Yhtye | muusikko | Katsojien valinta |
| TR Urban Crew Kids | katutanssiryhmä | Katsojien valinta |
| Kangoo Power Team | voimisteluryhmä | Katsojien valinta |
| Aleksandre Goncharov Dias | laulaja | Tuomareiden valinta |
| Julius Rantala | perinnemuusikko | Katsojien valinta |
| Tinze Twerkers | twerk-ryhmä | Katsojien valinta |
Tuomarit

Tuomareilla on käytössään summerit, jotka aktivoivat tuomarin edessä olevan punaisen rastin. Kun jokainen tuomari on painanut summeriaan, esiintyjän täytyy lopettaa. Viidennestä kaudesta lähtien käytössä on ollut myös kultainen summeri, jota painamalla esitys etenee semifinaaliin ilman karsintavaihetta.
| Tuotantokausi | Tuomari> 1 | Tuomari> 2 | Tuomari> 3 | Tuomari> 4 | Vieraileva tuomari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sami Saikkonen | Katja Ståhl | Timo Koivusalo | N/A | N/A |
| 2 | Sami Saikkonen | Jaana Saarinen | Katja Ståhl | N/A | N/A |
| 3 | Sami Saikkonen | Jaana Saarinen | Katja Ståhl | N/A | N/A |
| 4 | Janne Kataja | Maria Sid | Mikko von Hertzen | N/A | N/A |
| 5 | Sami Hedberg | Jari Sillanpää | Sara Forsberg | N/A | David Hasselhoff, Riku Nieminen, Robin, Anna Abreu, Aki Palsanmäki, Niina Lahtinen, Arman Alizad |
| 6 | Ernest Lawson | HP Parviainen | Krista Siegfrids | Jorma Uotinen | Erika Vikman, Jannika B |
| 7 | Ernest Lawson | HP Parviainen | Krista Siegfrids | Jorma Uotinen | N/A |
Juontajat

Martti Vannas ja Susanna Laine (1. tuotantokausi)
Jarkko Valtee ja Osku Heiskanen (2. ja 3. tuotantokausi)
Lorenz Backman ja Sebastian Rejman (4. tuotantokausi)
Heikki Paasonen ja Elina Kottonen (5. tuotantokausi)
Mikko Leppilampi (6. ja 7. tuotantokausi)
Christoffer Strandberg (7. tuotantokausi)
Aiheesta muualla

Ohjelman verkkosivut (Mtv) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ohjelman verkkosivut (Nelonen)
Maeldun

Maeldun (myös Maeldúin tai Mael Dúin) on irlantilaiseen kansanperinteeseen kuuluvan immramm-tarinan ("matkakertomus") sankari. Tarinan nimi on Immram Curaig Mael Dúin.
Maeldunin äiti oli nunna, jonka aransaarelainen ylimys Ailill raiskasi. Myöhemmin merirosvot surmasivat Ailillin. Maeldun päättää lähteä purjehdusmatkalle, kun druidi on neuvonut häntä etsimään isänsä surmaajan. Maeldun näkee tappajan ensimmäisellä saarella, jota hän ja matkakumppaninsa lähestyvät, mutta myrsky työntää heidät takaisin merelle. He viettävät merillä kolme vuotta ja seitsemän kuukautta. Matkallaan he kohtaavat monia ihmeitä, ja Maeldun vierailee 31 saarella.
Joillakin saarilla on outoja olentoja, yhdellä saarella esimerkiksi muurahaiset ovat varsan kokoisia. Toiset saaret taas ovat hyvin jäsentyneitä. Eräs saari on jakautunut mustaan ja valkeaan osaan, jossa kaikki valkoinen muuttuu mustaksi yhdellä puolella ja toisin päin. Eräällä toisella saarella aidat jakavat saaren aristokraattisen hierarkian perusteella. Naisten saarelta matkamiesten on vaikeaa päästä pois. Saaren kuningatar heitää lankakerän veneeseen, aina kun se on lähdössä, ja joka kerta kun he sieppaavat kerän, heidän on jäätävä saarelle kolmeksi kuukaudeksi. Viimein he katkaisevat kerän sieppaavan miehen käden poikki ja pääsevät pakoon. Toiseksi viimeisellä saarella Maeldun kumppaneineen kohtaa munkin, joka aikoinaan ryösti aarteet kirkoltaan ja vietiin kallioiselle saarelle. Siellä munkki kuitenkin saa kuin ihmeen kautta ruokaa. Munkki neuvoo Maeldunia tekemään sovinnon isänsä tappajan kanssa. Viimeinen saari onkin heidän näkemänsä ensimmäinen saari ja täällä sovitus tapahtuu.