stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inkvisitio (yhtye)
Diskografia > EP:t

Helvetti (1990, Poko Rekords)
Diskografia > Singlet

"Rakastinko sinua / Viime yönä" (1991, Poko Rekords)
"Koukussa / Pentti Haanpää" (1998, Poko Rekords)
Aiheesta muualla

Inkvisition historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
Inkivisitio finnmusic.netin tietokannassa
Inkvisition tuotanto Suomen äänitearkistossa[vanhentunut linkki]
Ihan yössä

| Ihan yössä> Trainwreck |
| --- | --- |
 Suomenkielinen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Judd Apatow
Käsikirjoittaja:  Amy Schumer
Tuottaja:   Judd Apatow  Barry Mendel 
Säveltäjä:  Jon Brion
Kuvaaja:  Jody Lee Lipes
Pääosat:   Amy Schumer  Bill Hader  Brie Larson  Colin Quinn  John Cena  Vanessa Bayer  Mike Birbiglia  Ezra Miller  Tilda Swinton  LeBron James 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Apatow Productions  Universal Pictures 
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   2015-03-1515. maaliskuuta 2015 (SXSW)  2015-07-1717. heinäkuuta 2015 (Yhdysvallat)  2015-08-2828. elokuuta 2015 (Suomi)  
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 miljoonaa dollaria
Tuotto:  140,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihan yössä (engl. Trainwreck) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Judd Apatow. Elokuvan on käsikirjoittanut Amy Schumer, joka esittää myös sen pääosaa. Muissa osissa esiintyvät Bill Hader, Tilda Swinton, Ezra Miller, Brie Larson, Vanessa Bayer, John Cena ja LeBron James.
Elokuvan päähenkilö on rankasti juhliva miestenlehden toimittaja Amy, joka on kasvatettu ajattelemaan, että sitoutuminen on pelkkää haihattelua.
Elokuvan teatteriensi-ilta oli Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2015 ja Suomessa 28. elokuuta 2015. Kriitikot kehuivat elokuvaa ja se oli myös taloudellinen menestys. Elokuva sai myös useita palkintoehdokkuuksia, muun muassa Golden Globe- ja MTV Movie Awards -kategorioissa. Schumer voitti roolistaan muun muassa parhaan naisnäyttelijän Critics' Choice Movie Award -kriitikkopalkinnon.
Juoni

Amylle on lapsena opetettu, ettei yksiavioisuus ole realistista. Nyt aikakauslehden toimittajana työskentelevä Amy elää isän opetuksen mukaan: hän juo paljon, polttaa ruohoa ja harrastaa irtosuhteita samalla kun seurustelee kuntosaliaddiktin kanssa. Omasta mielestään Amy nauttii elämästä estottomasti ilman sitoutumisen luomia kahleita, mutta todellisuudessa hän tavallaan polkee paikallaan. Kun Amy huomaa ihastuvansa artikkeliaan varten haastattelemaansa mieheen, menestyvään urheilulääkäri Aaron Connersiin, hän alkaa miettiä, ovatko muut aikuiset – mukaan lukien Aaron, joka tuntuu todella pitävän hänestä – sittenkin oivaltaneet jotain oleellista elämästä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amy Schumer  | … |  Amy Townsend   |
|  Bill Hader  | … |  Aaron Conners   |
|  Brie Larson  | … |  Kim Townsend   |
|  Colin Quinn  | … |  Gordon Townsend   |
|  John Cena  | … |  Steven   |
|  Vanessa Bayer  | … |  Nikki   |
|  Mike Birbiglia  | … |  Tom   |
|  Ezra Miller  | … |  Donald   |
|  Dave Attell  | … |  Noam   |
|  Tilda Swinton  | … |  Dianna   |
|  LeBron James  | … |  itsenään   |
|  Amar'e Stoudemire  | … |  itsenään   |
|  Jon Glaser  | … |  Schultz   |
|  Randall Park  | … |  Bryson   |
|  Norman Lloyd  | … |  Norman   |
|  Daniel Radcliffe  | … |  koiranulkoiluttaja   |
|  Marisa Tomei  | … |  koiranomistaja   |
|  Keith Robinson  | … |  mies teatterin takana   |
|  Matthew Broderick  | … |  itsenään   |
|  Chris Evert  | … |  itsenään   |
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7.1/10, perustuen 234 arvioon. Metacritic on antanut elokuvalle 75 pistettä 100:sta. Amerikkalaislehtien arvostelijat kehuivat erityisesti näyttelijäsuorituksia.
Aiheesta muualla

Ihan yössä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ihan yössä Box Office Mojossa. (englanniksi)
Ihan yössä Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Ihan yössä Metacriticissä. (englanniksi)
Jacob Sørensen

| Jacob Sørensen> Tanskan sisäministeri |
| --- | --- |
 Poul Hartlingin hallitus 19. joulukuuta 1973 – 13. helmikuuta 1975  
Edeltäjä:  Egon Jensen
Seuraaja:  Egon Jensen
Tanskan sosiaaliministeri
 Poul Hartlingin hallitus 19. joulukuuta 1973 – 13. helmikuuta 1975  
Edeltäjä:  Eva Gredal
Seuraaja:  Eva Gredal
Kansankäräjäedustaja
 1975–1977 1960–1966  
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. tammikuuta 1915 Guldager, Tanska
Kuollut: 27. syyskuuta 1990 (75 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Venstre
Jacob Sørensen (23. tammikuuta 1915 Guldager – 27. syyskuuta 1990) oli tanskalainen Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1960–1966 ja 1975–1977 sekä toimi Tanskan sisä- ja sosiaaliministerinä 1973–1975.
Aiheesta muualla

Jacob Sørensen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Jacob Stang

| Jacob Stang |
| --- | --- |

Norjan pääministeri Tukholmassa
 Sverdrupin hallitus 15. kesäkuuta 1888 – 13. heinäkuuta 1889  
Edeltäjä:  Ole Richter
Seuraaja:  Georges Gram
Norjan oikeusministeri
 Sverdrupin hallitus 15. marraskuuta 1887 – 6. kesäkuuta 1888  
Edeltäjä:  Birger Kildal
Seuraaja:  Walter Scott Dahl
Norjan sisäministeri
 Sverdrupin hallitus 15. elokuuta 1885 – 15. elokuuta 1886  
Edeltäjä:  Sofus Arctander
Seuraaja:  Sofus Arctander
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hans Georg Jacob Stang
Syntynyt: 17. marraskuuta 1830 Nannestad, Norja
Kuollut: 1. maaliskuuta 1907 (76 vuotta)
Lapset:  Georg Stang
Tiedot
Puolue:  Moderate Venstre
Hans Georg Jacob Stang (17. marraskuuta 1830 Nannestad – 1. maaliskuuta 1907) oli norjalainen juristi ja Moderate Venstre -puolueen poliitikko. Hän toimi Norjan sisäministerinä vuosina 1885–1886, oikeusministerinä 1887–1888 ja pääministerinä Tukholmassa 1888–1889.
Stangin poika oli upseeri ja poliitikko Georg Stang.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob Stang Wikimedia Commonsissa
Itsenäisten valtioiden yhteisön alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Itsenäisten valtioiden yhteisön alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edusti Itsenäisten valtioiden yhteisöä alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa lyhyen ajan. Joukkue syntyi kesken vuoden 1992 nuorten maailmanmestaruuskilpailujen. Neuvostoliiton valtio romahti 26. päivänä joulukuuta 1991, ja näin ollen joukkue vaihtoi nimensä 1. tammikuuta 1992 Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueesta Itsenäisten valtioiden yhteisön alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueeksi. Joukkue voitti nuorten maailmanmestaruuden.
Maailmanmestaruusjoukkueessa pelasivat muun muassa venäläiset Alexei Kovaljov, Alexei Jašin ja Nikolai Habibulin, latvialainen Sandis Ozoliņš sekä monia muita tulevia NHL-tähtiä.
Jacob Smith (näyttelijä)

Jonathan Jacob Charles William Smith (s. 21. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Jake Bakerin roolistaan elokuvasta Villi tusina. Smithillä on yhtye My September Story, jossa hän soittaa siinä sähkökitaraa.
Smith aloitti näyttelemisen 1990-luvun lopussa. Hän näytteli monissa tv-sarjoissa, kuten Viiden juttu ja Step by Step. Vuonna 1998 Jacob näytteli toimintakomediassa Pienet soturit sekä elokuvissa Troija.
Smithin perheeseen kuuluu veli Nathaniel ja sisko Natasha. Heidän vanhempansa ovat eronneet ja Jacob asuu isänsä kanssa Monorviassa.
Aiheesta muualla

Jacob Smith Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jacob Smithin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Itä-Lothian

| East Lothian Lodainn an Ear |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Alueen sijainti Skotlannissa
 Koordinaatit: 55°55′N, 02°45′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Skotlanti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Haddigton
Pinta-ala:  679 km²
Väkiluku (2015):  103 050
 – väestötiheys:  151,8 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-ELN
 
Hallintoalueen internetsivut
Itä-Lothian (engl. East Lothian, gaeliksi Lodainn an Ear, skotiksi Aest Lowden) on yksi Skotlannin hallintoalueista. Itä-Lothianin rajanaapurit ovat Edinburghin, Scottish Bordersin ja Midlothianin alueet. Siellä on arviolta 103 050 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 679 neliökilometriä.
Kyliä ja kaupunkeja

| --- | --- |
 Aberlady  Athelstaneford  Auldhame  Ballencrieff  Bolton  Cockenzie  Dirleton  Drem  Dunbar  East Fortune  East Linton  East Saltoun  Elphinstone  Felton Barns  Garvald  Gifford  Gladsmuir  Glenkinchie  Gullane  Haddington  Humbie  Innerwick:  Kingston  Longniddry  Luffness  Macmerry  Musselburgh  North Berwick  Ormiston  Pencaitland  Port Seton  Prestonpans  Scoughall  Spott  Stenton  Tranent  Wallyford  West Barns  West Saltoun  Whitecraig  Whitekirk and Tyninghame  Whittingehame  Wellington
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Lothian Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Skotlannin hallintoalueet
Aberdeen
Aberdeenshire
Angus
Argyll ja Bute
Clackmannanshire
Dumfries ja Galloway
Dundee
Edinburgh
Etelä-Ayrshire
Etelä-Lanarkshire
Falkirk
Fife
Glasgow
Inverclyde
Itä-Ayrshire
Itä-Dunbartonshire
Itä-Lothian
Itä-Renfrewshire
Länsi-Dunbartonshire
Länsi-Lothian
Midlothian
Moray
Orkney
Perth ja Kinross
Pohjois-Ayrshire
Pohjois-Lanarkshire
Renfrewshire
Scottish Borders
Shetland
Stirling
Ulko-Hebridit
Ylämaa
Institute of Physics

Insititute of Physics (IOP) on Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin fyysikoiden etujärjestö. Yli 34 000 jäsenen voimin se on yksi suurimmista fyysikoiden järjestöistä. Tytäryhtiö IOP Publishing on maailman merkittävin fysiikan alan tieteellisiä aikakauslehtiä julkaiseva yhtiö.
IOP:n historia alkaa Physics Society -järjestön perustamiskokouksesta 14. helmikuuta 1874. Alussa seuran toiminta ei ollut kovin järjestäytynyttä ja sen jäsenet koostuivat niin yliopiston professoreista kuin harrastelijafyysikoista ja opettajistakin. Kiinnostus fyysikoiden asioiden ajamiseen oli vähäistä, kunnes 1900-luvun alussa useat brittiläiset tiedeseurat olivat mukana muodostamassa yhteistä Institute of Physics -järjestöä, jonka tehtävänä oli parantaa fysiikan tutkijoiden ammatillista asemaa. Institute of Physics piti ensimmäisen kokouksensa 21. huhtikuuta 1921. Pian perustamisensa jälkeen Institute of Physics alkoi julkaista tieteellistä aikakausjulkaisua Journal of Scientific Instruments ja 1934 lähtien myös julkaisua Reports on Progress in Physics. Nykyinen IOP muodostui vuonna 1960 Physical Societyn ja Institute of Physicsin yhdistyttyä. Yhdistynyttä järjestöä kutsuttiin ensin nimellä The Institute of Physics and the Physical Society, kunnes vuonna 1970 nimi sai nykyisen muotonsa.
Aiheesta muualla

IOP Publishing (Arkistoitu – Internet Archive) elektroniset julkaisut (englanniksi)
Ion Panțuru

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ion Panțuru |  Ion Panțuru |  Ion Panțuru |  |
Maa:   Romania
Miesten rattikelkkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | kahden miehen kelkat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1969 | kahden miehen kelkat |  |
|  Pronssia | Lake Placid 1973 | kahden miehen kelkat |  |
Ion Panțuru (11. syyskuuta 1934 Sinaia tai Comarnic – 17. tammikuuta 2016) oli romanialainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Panțuru voitti Nicolae Neagoen kanssa kahden miehen kelkoissa olympiapronssia Grenoblessa 1968. Mitali on vuoteen 2017 mennessä Romanian ainoa talviolympialaisista. Samoissa kisoissa Panțuru sijoittui neljän miehen kelkoissa neljänneksi. Hän kilpaili olympiatasolla myös Innsbruckissa 1964, Sapporossa 1972 ja Innsbruckissa 1976. Näissä kisoissa Panțuru sijoittui parhaimmillaan kahden miehen kelkoissa viidenneksi Sapporossa. Panțuru saavutti kahden miehen kelkoista myös kaksi MM-mitalia ja useita EM-mitaleja.
Panțuru kuoli 81-vuotiaana 17. tammikuuta 2016.
Inno e Marcia Pontificale

Inno e Marcia Pontificale ("Paavillinen hymni ja marssi") on Vatikaanivaltion kansallislaulu. Laulu koostuu kahdesta osasta, hymnistä ja marssista. Sen on sanoittanut Antonio Allegra sekä Raffaello Lavagna ja säveltänyt Charles Gounod. Laulu esitettiin ensi kertaa paavi Pius IX:n kunniaksi 11. huhtikuuta 1869, mutta kansallislaulun aseman se saavutti vasta 1950 – tuolloisen Pyhän vuoden kunniaksi. Virallisesti se esitettiin tosin jo jouluyönä 1949. Hymni korvasi Vittorino Hallmayrin säveltämän vanhemman kansallislaulun Gran Marcia Trionfalen ("Suuren riemumarssin") vuodelta 1857. Laulun sanat olivat alun perin italian kielellä, mutta 1990–luvulla ne korvattiin latinankielisillä.
Inno Pontificale
Marcia Pontificale
Suora käännös suomen kielelle
Paavillinen hymni
Paavillinen marssi
Hymnin latinankielinen versio I
Vaikka Paavillisen hymnin ja marssin virallinen versio onkin italiaksi, katsottiin puutteeksi se, että hymnistä ei ollut versiota latinaksi, joka on Vatikaanivaltion virallinen kieli. Tämän johdosta hymnistä tehtiin myös latinankielinen versio, joka ei ole käännös italiankielisestä tekstistä, vaan oma itsenäinen laulunsa. Sen on laatinut Raffaello Lavagna (synt. 1918), ja sitä lauletaan samalla melodialla kuin italiankielistä hymniä, vaikkakin neliäänisesti. Latinankielinen versio esitettiin ensi kerran paavi Johannes Paavali II:n virkaanastumisen 15. juhlavuotena, 16. lokakuuta 1993.
Latinankielisten sanojen suora käännös suomen kielelle
Hymnin latinankielinen versio II

(Evaristo D'Anversa)
Roma, alma parens, Sanctorum Martyrumque, 

Nobile carmen, te decete, sonorumque, 

Gloria in excelsis, paternæ maiestati 

Pax et in terra fraternæ caritati
Ad te clamamus, Angelicum pastorem: 

Quam vere refers, Tu mitem Redemptorem! 

Magister Sanctum, custodis dogma Christi, 

Quod unun vitæ, solamen datur isti.
Non prævalebunt horrendæ portæ infernæ, 

Sed vis amoris veritatisque æternæ.
Salve, Roma! 

In te æterna stat historia, 

Inclyta, fulgent gloria 

Monumenta tot et aræ.
Roma Petri et Pauli, 

Cunctis mater tu redemptis, 

Lúmen cunctæ in facie gentis 

Mundique sola spes!
Salve, Roma! 

Cuius lux occasum nescit, 

Splendet, incandescit, 

Et iniquo oppilat os.
Pater Beatissime, 

Annos Petri attinge, excede 

Unum, quæsumus, concede: 

Tu nobis benedic.
Aiheesta muualla

Kuuntele Inno e Marcia Pontificiale täältä
Incendies

| Incendies |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Denis Villeneuve
Käsikirjoittaja:   Denis Villeneuve  Valérie Beaugrand-Champagne 
Perustuu:  Wajdi Mouawadin näytelmään Incendies
Tuottaja:   Luc Déry  Kim McCraw 
Säveltäjä:  Grégoire Hetzel
Kuvaaja:  André Turpin
Leikkaaja:  Monique Dartonne
Pukusuunnittelija:  Sophie Lefebvre
Pääosat:   Lubna Azabal  Mélissa Désormeaux-Poulin  Maxim Gaudette  Rémy Girard  Allen Altman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  micro_scope
Levittäjä:  Entertainment One Netflix
Ensi-ilta:   2010-09-044. syyskuuta 2010 (Telluride)  2010-09-1717. syyskuuta 2010 (Kanada)  
Kesto:  130 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska, arabia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Incendies (televisioesityksessä suom. Nawalin salaisuus) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut kanadalainen jännitysdraama, jonka on ohjannut Denis Villeneuve. Se pohjautuu Wajdi Mouawadin näytelmään.
Tarina

Äitinsä kuoltua kaksossisar ja -veli saavat kutsun montrealilaiseen asianajotoimistoon kuulemaan äidin testamenttia. Äiti haluaa, että tyttären Jeannen (Melissa Desormeaux-Poulin) pitäisi toimittaa sinetöity kirje heidän isälleen, jonka he luulivat kuolleen, ja pojan Simonin (Maxim Gaudette) pitäisi toimittaa kirje heidän veljelleen, josta he eivät olleet tienneet. Heidän äitinsä Nawal (Lubna Azabal) oli paennut Lähi-idästä Libanonista sisällissotaa Kanadaan parikymmentä vuotta aiemmin. Jeanne lähtee äitinsä viimeisen toiveen vuoksi Kanadasta Lähi-itään hoitamaan asiaa, ja karmeat salaisuudet alkavat paljastua. Pian myös veli Simon matkustaa vastahakoisesti sisarensa avuksi. Suuri osa elokuvasta on menneisyyteen sijoittuvia, äiti Nawalin aikoinaan  kokemia tapahtumia.
Palkintoja

Incendies sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla syyskuussa 2010 ja Kanadassa kahta viikkoa myöhemmin 17. syyskuuta 2010. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon vuonna 2011. Se voitti kahdeksan Kanadan elokuva-alan Genie-palkintoa muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja naispääosasta.Se palkittiin myös monilla festivaaleilla eri puolilla maailmaa ja sai levityksen noin 30 maahan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lubna Azabal   | … |  Nawal Marwan   |
|  Mélissa Désormeaux-Poulin   | … |  Jeanne Marwan   |
|  Maxim Gaudette   | … |  Simon Marwan   |
|  Rémy Girard   | … |  Jean Lebel   |
Aiheesta muualla

Heini L.: Incendies (2010) arvostelu – Kätketty kohtalo Taikalyhty – Elokuvablogi.  21.7.2015. Viitattu 15.6.2021.
Travers, Peter: Incendies RollingStone.  21.4.2011. Viitattu 15.6.2021. (englanniksi)
I Looked Up

| I Looked Up The Incredible String Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: huhtikuu 1970
 Tuottaja(t): Joe Boyd
 Tyylilaji: folk, psykedeelinen folk
 Kesto: 41.22
 Levy-yhtiö: Elektra (2469 002)
The Incredible String Bandin muut julkaisut
| Changing Horses 1969 | I Looked Up 1970 | U 1970 |
I Looked Up on The Incredible String Bandin albumi, joka julkaistiin vuonna 1969 levymerkillä Elektra Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Mike Heron ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Black Jack Davy – 3.59
The Letter – 3.08
Pictures in a Mirror – 10.43 (säv. Robin Williamson)
Kappaleet > B-puoli

This Moment – 6.07
When You Find Out Who You Are – 10.58 (säv. Williamson)
Fair as You – 6.27
Kokoonpano

Robin Williamson – kitara, laulu, huilu, viulu, sintir
Mike Heron – kitara, laulu, harppu, urut, piano, viulu, torvet
Rose Simpson – basso, lyömäsoittimet, taustalaulu, viulu
Licorice McKechnie – kitara, rummut, laulu, lyömäsoittimet, dulcimer, kosketinsoittimet
Dave Mattacks – rummut
John Gimbri – huilu
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

I Looked Up discogs.com -sivustolla
Yhdystie 1882

| Telakkatie |
| --- | --- |
 Yhdystie 1882 kantatien 40 ja seututien 185 liittymien välillä.
Pituus:  850 m
Alkupiste:  Nesteentie, Raisio
Päätepiste:  Pernon telakan pohjoisportti, Turku (850 m)
Päällyste:  asfaltti
Kaistaluku:  2
Yhdystie 1882 on tie, joka kulkee Raisiosta kantatien 40 risteyksestä Pernon telakalle Turkuun. Tien pituus on 850 metriä. Alkupäässään tie ylittää Ihala-Viheriäinen-radan tasoristeyksenä ja suurin piirtein puolessa välissä matkaa kohtaa seututien 185 eritasoliittymän. Tämän sekä tien päätepisteen välillä on myös Raision ja Turun kaupunkien raja. Tien osoitenimi on koko matkalta Telakkatie.
Yhdystie 1896

Entinen yhdystie 1896 lähes koko pituudeltaan. Kuvassa näkyy myös Boyfood Oyn rakennus.
Yhdystie 1896 on entinen yhdystie joka kulki Naantalin Röölässä sijaitsevasta yhdystien 1890 risteyksestä Röölän satamaan. Tien pituus oli vain 90 metriä. Tien osoitenimenä oli Rööläntie koko matkan. Lyhyestä pituudestaan huolimatta tien varrelle sijoittui muutamia palveluita, kaikista tunnetuimman ollessa sillinjalostusta harjoittava Boyfood Oy.
Yhdystie 1851

Yhdystie 1851 eli Suikkilantie on maanteiden pääväyliin lukeutuva yhdystie joka haarautuu Turun Pansiontiestä ja kulkee saman kaupungin alueella sijaitsevaan Länsikeskukseen. Tien pituus on 4 kilometriä. Se liittää Turun sataman valtatie 8:aan. Pansiontien ja valtatie 8:n välinen osuus kuuluu Liikenne- ja viestintäministeriön määrittämiin maanteiden pääväyliin.
Tie on suositeltu reitti Turun Satamaan raskaalle liikenteelle Turun ulkopuolelta. Suikkilantien nelikaistaistaminen satamaliikennettä varten valmistui vuonna 2014, jolloin myös eurooppatie E18 siirrettiin kulkemaan Suikkilantien kautta ja Ratapihankatu rauhoitettiin raskaalta liikenteeltä.
Tien osoitenimenä on Suikkilantie koko matkan ja sillä on yhteistä linjaa myös eurooppateiden E18, E8 ja E63 kanssa Pansiontieltä eurooppatien 8 ja valtatien 8 liittymään asti.
Yhdystie 1893

Yhdystie 1893 on Naantalin ja Maskun välinen päätie. Se kulkee etelä-pohjoissuunnassa suurimmaksi osaksi Naantalin ja Maskun alueilla, ja pieni osa siitä on myös Raision kaupungin alueella. Tie alkaa kantatieltä 40 Vanton eritasoliittymästä, kulkee Kustavintien eli seututien 192 poikki ja päättyy Maskun keskustassa valtatien 8 risteykseen.
Tiellä on kaksi kiertoliittymää Naantalin puolella. Lietsalan kiertoliittymästä pääsee itään paikallistielle 12150 eli Raisiontielle, joka oli ennen Naantalin ja Raision välinen päätie, ja länteen Aurinkotielle, joka on Naantalin sisäisen liikenteen päätie. Toinen kiertoliittymä sijaitsee Soinisten ja Ladvo-Vengan kaupunginosien rajalla. Se valmistui vuonna 2007 ja toimii Soinisten ja Immasen asuinalueen kokoojakadun Immasentien purkaustienä.
Tien vieressä kulkee lähes koko matkalla kevyen liikenteen väylä, joka on suosittu rullaluistelijoiden keskuudessa.
Yhdystie 1808

Yhdystie 1808 on yhdystie joka kulkee Paraisilla Korppoon saaressa sijaitsevasta Korpoströmistä Gyltön saareen. Tien pituus on 4 kilometriä.
Iso Koukkujärvi (Hämeenlinna, Takamaa)

| Iso Koukkujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°10′03″N, 25°09′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskuoja:  oja Teväntiin 
Järvinumero:  35.835.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,6 m  
Rantaviiva:  2,047 km  
Pinta-ala:  7,914 ha  
 fiIso Koukkujärvi 
Iso Koukkujärvi , joka kirjoitetaan myös Iso-Koukkujärvi , on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Takamaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on kapea ja koukun muotoinen metsäjärvi. Sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja sen rannat ovat pääsääntöisesti suota. Sen rannoille on rakennettu yhdeksän vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Evon suunnalta.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Haarajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 161,6 metriä mpy. Siihen laskee ympäröivältä suolta johdettuja suo-ojia. Järvi laskee suo-ojia myöten todennäköisesti Teväntiin.
Ion Luchianov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ion Luchianov |  Ion Luchianov |  Ion Luchianov |  |
Maa:   Moldova
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Barcelona 2010 | 3 000 m ej |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2009 | 3 000 m ej |  |
|  Pronssia | Bangkok 2007 | 3 000 m ej |  |
Ion Luchianov (s. 31. tammikuuta 1981 Criuleni) on moldovalainen estejuoksija.
Luchianov voitti pronssia vuoden 2010 EM-kisoissa päälajissaan 3 000 metrin estejuoksussa. Hän sijoittui kilpailussa alun perin neljänneksi, mutta nousi pykälän ylöspäin kolmanneksi sijoittuneen José Luis Blancon jäätyä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
1 500 metrin juoksu: 3.43,94 (2010)
3 000 metrin juoksu: 8.05,60 (2006)
5 000 metrin juoksu: 14.04,34 (2005)
Puolimaraton: 1.08.11 (2002)
3 000 metrin estejuoksu: 8.18,97 (2008)