stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tauno Karilas
Rymy-Eetu-kirjat

Säkeet kirjoittanut Tauno Karilas, kuvitus Erkki Tanttu :
Rymy-Eetu. Otava 1938
Rymy-Eetu rynnistää. Otava 1939
Rymy-Eetu rintamalla 1939-40. Otava 1941
Rymy-Eetun ennätykset. Otava 1941
Rymy-Eetun jymyvoitto. Otava 1942
Rymy-Eetu ryssän kauhu. Otava 1942
Rymy-Eetu ja Hymy-Freetu. Otava 1943
Rymy-Eetun räiskäleitä. Otava 1944
Rymy-Eetun tempaukset. Otava 1945
Rymy-Eetun napakymppi. Otava 1946
Rymy-Eetun esimerkki. Otava 1947
Rymy-Eetun mätkäykset. Otava 1948
Rymy-Eetun käsirysy. Otava 1949
Rymy-Eetun hyrysysy. Otava 1950
Rymy-Eetun tärskäykset. Otava 1951
Rymy-Eetun Paksu-Pertta. Otava 1952
Rymy-Eetu ja Kuikkaneva. Otava 1953
Rymy-Eetu frakissa. Otava 1954
Rymy-Eetu ja rasvattu salama. Otava 1955
Rymy-Eetu joulukadulla. Otava 1956
Rymy-Eetu ja Helppo-Heikki. Otava 1957
Rymy-Eetu peilisalissa. Otava 1958
Rymy-Eetun lannevanne. Otava 1959
Rymy-Eetu sammakkomiehenä. Otava 1960
Rymy-Eetun jymyhyppy. Otava 1961
Rymy-Eetun keikaus. Otava 1962
Rymy-Eetu tuulastaa. Otava 1963
Rymy-Eetun jenkka. Otava 1964
Rymy-Eetun yksityisalue. Otava 1965
Rymy-Eetu matkakuumeessa. Otava 1966
Rymy-Eetu ja merietana. Otava 1967
Rymy-Eetu ratsastaa. Otava 1968
Erkki Tanttu : Rymy-Eetu uljaimmillaan : valikoima huumoria kolmelta vuosikymmeneltä ; säkeet sepittänyt Tauno Karilas. Otava 1984
Rymy-Eetu urheilee. Otava 2002
Toimitustöitä

Ylioppilaan laulukirja. Otava 1923
Maanpuolustajan kirjanen : ohjelmistoa sotilas- ja suojeluskuntajuhliin ja iltamiin : lukukirja sotilaille ja suojeluskuntalaisille. Suomen sotilas, Helsinki 1925
Norssin valitut kaskut. WSOY 1937
Oppineita herroja : kaskuja Helsingin yliopiston kuuluisuuksista. WSOY 1940
Taiteellista väkeä ; kaskuja, koonnut Tauno Karilas. WSOY 1946
Suuri kaskukirja. WSOY 1948, 2. lisätty painos 1948, 3. tark. painos 1952, 4. painos 1991
Pieni juttukirja : iloisia ja jännittäviä kertomuksia menneiltä vuosilta. Gummerus 1950
Suuri pakinakirja. WSOY 1950, 3. painos 1959
Lasten aarreaitta 1-5 ; toim. Tauno Karilas, Olli Nuorto, runot valinnut, mukaillut ja riimitellyt Tauno Karilas, vieraskieliset sadut suom. Tauno Karilas ja Olli Nuorto ; kuv. Asmo Alho ym. Gummerus 1951-1954
Suomalaisia puheita. WSOY 1954, 2. uus. painos 1964
Kaskuja kahdeksasta maasta. Kirjayhtymä, Helsinki 1960
Pienokaisten aarreaitta ; kuv. Boris Bengtsström, Eila Koskinen-Krusberg, Helga Sjöstedt. Gummerus 1960, 2. painos 2005
Juhlakirja kauppaneuvos Väinö F. Virtasen kunniaksi osakeyhtiö Valistuksen täyttäessä 60 vuotta ; toim. V. Merikoski, Eero Salola ja Tauno Karilas. Valistus, Helsinki 1961
Santeri Ivalo ja Kyösti Wilkuna : Suomalaisia sankareita : historiallisia kertomuksia : supistettu ja kielellisesti tarkistettu laitos 1 kuv. Eric Vasström ja Rafael Rindell. 2. painos WSOY 1961
Parasta Topeliusta : (satuja ja kertomuksia) ; valikoinut ja lyhentäen suom. Tauno Karilas ; kuv. Yrjö Könni. Valistus, Helsinki 1962
Joulupukin jutelmia : joulusatuja ja -tarinoita viideltä vuosikymmeneltä ; kuv. Marjatta Vihma. Valistus, Helsinki 1964
Vapautemme vartiossa : kuvateos suojeluskuntajärjestöstä vv. 1917-1944 ; toimittaneet Julius Lagus, Tauno Karilas, Hannes Raikkala. Hata, Helsinki 1967
Kultaisen iän kirja ; piirrokset Maija Karma. WSOY 1970
Suomennoksia

Eric Långhjelm : Pyhiinvaellus : juhlaruno Vapaussodan invaliidien toveripäivien päättäjäisiin 12.VI.27. Viipuri 1927
Miguel de Cervantes Saavedra : Don Quijote manchalainen ; kuvittanut Aarne Nopsanen. Suomen kirja, Helsinki 1946
Jules Verne : Maailman ympäri 80 päivässä ; suomeksi lyhentäen kertonut Tauno Karilas ; kuvittanut Yrjö Könni. Mantere, Helsinki 1946, 2. painos Valistus, Helsinki 1963 (alkuteos  La tour du monde en quatre-vingts jours)
Gustave Aimard : Arkansasin armoton aavikko. Suomen kirja, Helsinki 1947
Karl May : Erämaan henki. Suomen kirja, Helsinki 1947
Karl May : Musta arohevonen. Suomen kirja, Helsinki 1947
Arthur Conan Doyle : Kadonnut maailma ; lyhentäen suomentanut Tauno Karilas. Pellervo-seura, Helsinki 1948
August Niemann : Nuori buurisankari Pieter Maritz ; lyhentäen suom. Tauno Karilas. WSOY 1953
Frederick Marryat : Nuori kadetti Simple ; kuv. J. Symington ; lyhentäen suom. Tauno Karilas. WSOY 1953 (alkuteos Peter Simple)
Daniel Defoe : Robinson Crusoe. Nide, Hämeenlinna 1953, 3. tark. painos Valistus, Helsinki 1965 (alkuteos The life and strange surprising adventures of Robinson Crusoe of York, mariner)
Otto Willi Gail : Hans Hardtin matka kuuhun ; lyhentäen suom. Tauno Karilas. WSOY 1953 (alkuteos Hans Hardts Mondfahrt)
Gustave Aimard : Punaiset puhvelit ; lyhentäen suom. Tauno Karilas ; kuv. Aarne Nopsanen. Tammi 1954
Roland Forrester : Punanahkojen vankina ; lyhentäen suom. Tauno Karilas ; kuv. Viljo Salonen. Tammi 1954
Egon Larsen : Keksintöjen voittokulku : kirja keksijöistä ja keksinnöistä. Tammi 1956 (alkuteos Abenteuer der Technik)
Jules Verne : Salaliitto : seikkailuromaani , lyhennetyn nuorisonlaitoksen suom. Tauno Karilas. Otava 1959
Sven Hedin ; Aasian karavaaniteillä ; tekijän matkakirjoista valikoinut Tauno Karilas. WSOY 1962
Karl May : Erämaan kostaja. 2. painos Valistus, Helsinki 1962 (alkuteos Winnetou)
Jules Verne : Armoton meri ; alkuteokseen sisältyvän J. R. Kazallonin päiväkirjan mukaan lyhentäen suomeksi kertonut Tauno Karilas. Valistus, Helsinki 1964 (alkuteos Le Chancellor)
Aiheesta muualla

Tauno Karilas : Sata vuotta asentoja kameran edessä, Suomen Kuvalehti, 30.04.1938, nro 17, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Felice Beato

Beato noin vuonna 1866.
Felice Beato (1832 Venetsia – 29. tammikuuta 1909 Firenze), tunnettu myös nimellä Felix Beato, oli brittiläis-italialainen valokuvaaja. Lapsuutensa hän vietti Korfun saarella, joka oli tuolloin brittiläinen protektoraatti. Hän oli ensimmäisiä Itä-Aasiassa valokuvanneita ja varhaisimpia sotavalokuvaajia. Hänen laatukuviaan, muotokuviaan sekä näkymiään ja panoraamojaan Aasian ja Välimeren alueen arkkitehtuurista ja maisemista pidetään merkittävinä.
Beaton matkat eri maissa soivat hänelle mahdollisuuden luoda voimakkaita ja kestäviä kuvia maista, ihmisistä ja tapahtumista, jotka olivat tuntemattomia ja kaukaisia suurimmalle osalle eurooppalaisista ja pohjoisamerikkalaisista. Nykyaikaan saakka hänen työnsä ovat muodostaneet keskeiset kuvat sepoykapinan ja toisen oopiumisodan kaltaisista tapahtumista. Hänen valokuvansa edustavat ensimmäisiä, myöhemmin valokuvajournalismiksi kutsuttuja töitä. Hänellä oli merkittävä vaikutus muihin valokuvaajiin, ja Beaton vaikutus Japanissa, jossa hän työskenteli ja opetti lukuisia muita valokuvaajia ja taiteilijoita, oli erityisen syvä ja kestävä.
Galleria

Shimazu-klaanin samuraita Boshin-sodan aikana, 1860-luku.
Pekingin Kesäpalatsi ennen sen tuhoa, lokakuu 1860.
Työläisiä työntämässä vaunuja, noin 1866–1867.
Fort McKee Koreassa kaatumisensa jälkeen, kesäkuu 1871.
Katu Nagasakissa, noin 1868.
Harvinaisten tavaroiden liike, Japani, 1868.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Felice Beato Wikimedia Commonsissa
Terveystieto

Terveystieto on Suomen koulutusjärjestelmän oppiaine sekä sovellettua kansanterveystiedettä, jonka avulla tiedotetaan väestöä terveyteen liittyvistä asioista.
Terveystiedon aihealueet

Terveystietoon kuuluvia aiheita ovat
terveyskäyttäytyminen
terveysosaaminen
peruselintavat, kuten uni ja lepo, liikunta ja liikkumattomuus, ravitsemus ja ruokailu sekä painonhallinta
päihteet, kuten tupakkatuotteet, alkoholijuomat ja huumeet
kansantaudit, tartuntataudit, sydän- ja verisuonitaudit, diabetes, syöpätaudit, allergiat, astma, tuki- ja liikuntaelinsairaudet, unihäiriöt
mielenterveys ja sen häiriöt, riippuvuudet, stressi, kriisit, masennus, ahdistuneisuushäiriöt, syömishäiriöt, itsetuhoisuus
seksuaali- ja lisääntymisterveys, raskaus, lapsettomuus, seksuaalinen riskikäyttäytyminen ja -häirintä, prostituutio, pornografia
sosiaalinen terveys, ihmissuhteet ja yksinäisyys, sosiaaliset taidot, tunne- ja vuorovaikutustaidot, sosiaalinen perimä
työhyvinvointi ja työergonomia
väkivalta
perintötekijät
ympäristötekijät, kuten luonnollinen ja rakennettu ympäristö, melu, säteily ja ilman, veden ja ruoan saasteet, mediaympäristö
terveyden alueellinen vaihtelu, suomalaisten terveys, globaaliterveys
elämänvaiheet (ikääntyminen)
itse- ja omahoito, hätäensiapu
oman terveyden mittaaminen
sosiaali- ja terveydenhuolto, terveysviestintä, terveydenhuollon etiikka ja potilaan oikeudet
terveyden historia ja terveystutkimus, -teknologia ja -politiikka.
Oppiaine Suomessa

Terveystietoa ja liikuntaa opiskeltiin aiemmin Suomessa yhteisenä oppiaineena, kunnes terveystiedosta tuli perusopetukseen, lukioon ja ammatilliseen koulutukseen oma oppiaineensa 2000-luvun alussa.
Terveystieto on peruskoulun ja toisen asteen oppilaitosten oppiaine, jossa käsitellään laajana kokonaisuutena ihmisen hyvinvointia ja terveyttä. Terveyteen liittyviä aiheita käsitellään ikäluokalle sopivalla tavalla terveysosaamisen osa-alueiden kautta. Terveysosaamisen osa-alueita ovat terveyteen liittyvät tiedot, taidot, itsetuntemus, kriittinen ajattelu ja eettinen vastuullisuus.
Alakoulussa terveystietoa opetetaan osana ympäristöoppia, ja terveyttä käsitellään yksilön ja ympäristön näkökulmasta. Omana oppiaineena terveystietoa opetetaan vasta 7.–9.-luokilla, jolloin käsitellään syvemmin terveyden eri osa-alueita.
Lukiossa terveystietoa on yksi pakollinen moduuli sekä kaksi valtakunnallista syventävää moduulia. Terveystietoa opiskellaan lukiossa yksilön, yhteisön ja yhteiskunnan näkökulmasta laajoina aihekokonaisuuksina.
Terveystieto on ollut osana ylioppilastutkinnon ainereaalia keväästä 2007 alkaen.
Terveyskasvatus muualla maailmassa

Terveyskasvatusta järjestetään maailmalla muun muassa terveystiedon opetuksen muodossa kouluissa. Kuitenkaan jokaisessa maassa terveyskasvatuksen saaminen ei ole itsestäänselvyys. Kansainväliset järjestöt Unesco ja WHO pyrkivät järjestämään terveyttä edistävän koulutuksen maailman lapsille. Terveys ja koulutus ovat perusihmisoikeuksia sekä avainasemassa yhteiskunnan kehitykselle.
Muut tietolähteet

Terveystietoa haetaan myös verkosta. Terveystiedon tuottajia tai välittäjiä ovat mm. lääkäriseura Duodecimin Terveyskirjasto, TerveysInfo ja potilas- ja kansanterveysjärjestöt, kuten Sydänliitto, Diabetesliitto ja syöpäjärjestöt.
Muut tietolähteet > Terveyskirjasto

Terveyskirjasto on Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin terveystietopalvelu, joka sisältää tietoa sairauksista, oireista ja niiden omahoidosta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diabetesliitto
Helsingin yliopistollinen keskussairaala
Sydänliitto
Syöpäjärjestöt
Terveyskirjasto
Terveystiedon itseopiskelusivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Terveystiedon oppimistulokset perusopetuksen päättövaiheessa[vanhentunut linkki]	Kansallinen koulutuksen arviointikeskus, 15.9.2014
Felix Hedman

Felix Leopold Hedman (8. heinäkuuta 1871 Kajaani – 24. helmikuuta 1935) oli suomalainen insinööri ja Valtion rikkihappo- ja superfosfaattitehtaiden ensimmäinen toimitusjohtaja.
Hedmanin vanhemmat olivat vankilanjohtaja Petter Leonard Hedman ja Augusta Petronella Elisabet Malmgren. Hän kävi kahdeksan luokkaa lyseota ja valmistui insinööriksi 1896.
Hedman oli Turun apulaiskaupungininsinöörinä 1897–1899 ja rakennuskonttorin työpäällikkönä 1899–1901 sekä Kuopion kaupungin isännöitsijänä ja kaupungininsinöörinä 1901. Hän oli myös Turun teollisuuskoulun tie-, vesi- ja siltarakennusopin, mekaniikan, fysiikan ja geometrian opettajana 1898–1901. Hedman lähti sitten Kaukasiaan Nobel-veljesten öljy-yhtiön Branobelin palvelukseen.
Hedman oli Nobelin Balahanyn naftakaivoksen osastopäällikkönä 1902–1904, naftakenttien johtajana Dagestanissa 1904–1906, yli-insinöörinä Bakussa 1906 sekä kaikkien Nobel-yhtiön Kaukasiassa, Transkaspiassa ja Krimillä sijainneiden naftakaivosten pääjohtajana 1907–1917. Venäjän vallankumouksen jälkeen Hedman oli Nobel-yhtiön päähallituksen käytettävänä ensin Pietarissa ja sitten Tukholmassa 1917–1920. Suomeen palattuaan Hedman oli vuonna 1920 perustetun Suomen valtion rikkihappo-ja superfosfaattitehtaiden toimitusjohtajana 1920–1935. Yhtiön pääkonttori oli Lappeenrannassa.
Hedman oli Lappeenrannan kaupungin rahatoimikamarin jäsenenä 1922–1925 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1926–1928. Hän oli myös useiden valtuuston asettamien valiokuntien jäsenenä ja puheenjohtajana 1924–1930.
Felix Hedman oli naimisissa 1897–1927 Fanny Sofia Flodströmin (k. 1927) kanssa.
Aiheesta muualla

Felix Hedmanin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Taalainmaan korkeakoulu

| Taalainmaan korkeakoulu> Högskolan Dalarna |
| --- | --- |

 engl. Dalarna University 
Perustettu:  1977
Tyyppi:  julkinen
Rehtori:  Martin Norsell
Henkilökunta:  778 (2019)
Opiskelijoita:  14 882, 5 815 päätoimista (2019)
Sijainti:  Falun ja Borlänge,  Ruotsi
Osoite:  Högskolan Dalarna, 791 88 Falun
Sivusto:  www.du.se
Kampus kaupungissa: Borlänge.
Taalainmaan Korkeakoulu on korkeakoulu (högskola) joka sijoittuu Faluniin ja Borlängeen, Taalainmaalla, Ruotsissa.
Taalainmaan Korkeakoulu on yksi Ruotsin nuorimmista korkeakouluista, ja se on perustettu vuonna 1977. Se sijaitsee Taalainmaalla, 200 kilometriä luoteeseen Tukholmasta.
Oppilaitoksella on noin 14 882 opiskelijaa. Noin puolet opiskelijoista sijoittuu kampukselle Falunissa, maakunnan pääkaupungissa ja loput opiskelijat opiskelevat joko Borlängessä tai etäopiskeluna. Taalainmaan Korkeakoululla on suhteellisen paljon etäopiskelijoita.
Historia

Vuoden 1977 korkeakoulureformissa syntyi Korkeakoulu Falun/Borlänge, joka vuoden 1995 jälkeen on ollut nimeltään Taalainmaan Korkeakoulu (Högskolan Dalarna). Falunissa toimi aikaisemmin opettajankoulutuskeskus, joka yhdistettiin uuteen korkeakouluun. Vuonna 1982 korkeakoulun Borlängen toimipiste muutti Tielaitoksen tiloihin. 1990 toimintansa aloittivat CITY- (Teollisen teknologian ja koulutuksen keskus) ja CTS-projektit (Liikenteen- ja sosiaalisten tutkimusten keskus).
Uusia koulutustiloja hankittiin taas vuosina 1991 ja 1992 Borlängessä, ja Falunissa vuonna 1994 ja 1997.
1994 Hoitoalan korkeakoulu muutti Taalainmaan Korkeakoulun tiloihin Falunissa, ja vuonna 2000 sen toiminta yhdistettiin osaksi Taalainmaan Korkeakoulua.
Organisaatio

Korkeakoulu on jaettu kolmeen tiedekuntaan:
Teknologia ja Liiketalous
Humanistiset Tieteet ja Media
Yhteiskuntatieteet ja Lääketiede
Korkeakoulun tutkimus- ja yhteistyökeskukset ovat seuraavat:
Livi, Lugnet- Urheilutieteellinen Instituutti
HUD, Terveys- ja Sairaanhoidollinen Koulutuskeskus Taalainmaalla
PUD, Pedagoginen Koulutuskeskus Taalainmaalla
SUD, Sosiaalialan Koulutuskeskus Dalarna
DUCIS, Taalainmaan Korkeakoulun Irlanti- tutkimuksen Keskus
DUCAS, Taalainmaan Korkeakoulun Afrikka- tutkimuksen Keskus
Rehtorit

Hans-Lennart Lundh 1977 - 1980
Birger Christofferson 1980 - 1991
Claes Wahlbin 1993 - 1994
Anders Marelius 1995 - 1997
Leif Borgert 1997 - 2003
Agneta Stark 2004 - 2010
Marita Hilliges 2010 –
Koulutus ja Oppilaat

Taalainmaan Korkeakoululla on yli 60 koulutusohjelmaa, joista 16 maisteritasolla, ja 1 330 kurssia .
Korkeakoulu järjestää myös toisen asteen opetusta, esimerkiksi ruotsin- ja englanninkielen kursseja. Koulutusta käytännön alalla annetaan lastenohjaajan, insinöörin, opettajan, sairaanhoitajan, sosiaaliohjaajan, erikoissairaanhoitajan ja hammashygienistin koulutusohjelmissa.
Tutkimus

Tutkimus on pääasiassa soveltavaa ja toteutetaan yhteistyössä teollisuuden ja muiden sidosryhmien kanssa. Korkeakoululla ei ole itsessään oikeutta tarjota tohtorintasoisia jatkotutkintoja.
Tutkimus > Tutkimusalueet

Taalainmaan Korkeakoulun Tutkimus keskittyy seuraaville alueille:
Osaamisintensiiviset Materiaalit
Energia
Tietotekniikka ja e-infrastruktuuri
Alueellinen Tutkimus ja Kehittäminen
Terveys, elämänlaatu ja hyvinvointi
Opetus ja Sosiaaliala
Maailman Perintökohteet
Visuaalinen Kulttuuri
Oppilastoiminta

Taalainmaan Korkeakoulun Oppilaskunta on muodostettu aikaisempien erillisten Falunin ja Borlängen oppilaskuntien tilalle. Oppilaskunnan talo Falunissa avattiin 2006 ja siellä sijaitsee toimisto, disko ja pubi. Oppilaskunnan talo Borlängessä avattiin 2004 ja siellä sijaitsee toimisto, ravintola, disko ja pubi. Falunin talon nimi on Kåre ja Borlängen Tenoren.
Linkit

Taalainmaan Korkeakoulu
Falun (Arkistoitu – Internet Archive)
Borlänge[vanhentunut linkki]
Ezeron kulttuuri

Ezeron kulttuuri vallitsi suuressa osassa nykyistä Bulgariaa 3300–2700 eaa.
Kirjallisuutta

G.Il. Georgiev et al. (eds.): Ezero, rannobronzovoto selishte. Sofii︠a︡ : Izd-vo na Bŭlgarskata akademii︠a︡ na naukite. Arkheologicheski institut 1979 (excavation report of Tell Ezero).
J. P. Mallory: "Ezero Culture". Encyclopedia of Indo-European Culture, Fitzroy Dearborn 1997.
Aiheesta muualla

archaeology.ro (Arkistoitu – Internet Archive)
FedEx Field

| FedEx Field |
| --- | --- |

Sijainti:  Landover, Maryland, Yhdysvallat
Koordinaatit:  38°54′28″N 76°51′52″W﻿ / ﻿38.907777777778°N 76.864444444444°W﻿ / 38.907777777778; -76.864444444444
Rakennustyyppi:  Stadion
Suunnittelija:  Populous (en)
Omistaja:  Daniel Snyder (en) ja Josh Harris (en)
Käyttäjä:  Washington Commanders
 fiFedEx Field 
  
FedExField  (alkujaan Jack Kent Cooke Stadium) on Washingtonissa sijaitseva stadion, jolle mahtuu kapasiteetti vuoden 2015 muutosten jälkeen noin 85 000 katsojaa.[lähde? ] Rakennustyöt aloitettu 1996 ja stadion valmistui vuonna 1997.

Stadionia käyttää amerikkalaisen jalkapallon joukkue Washington Commanders, joka aikaisemmin tunnettiin nimellä Washington Redskins, mutta vuoden 2020 rasismikohun takia nimi muutettiin ensin Washington Football Teamiksi ja vuodesta 2022 alkaen nykyiseen muotoon.
Fair Isle

Fair Isle
Saaren pohjoispäätyä
| --- | --- |
Sijainti:  Shetlanti, Dunrossness Skotlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  Ward Hill, 217 m
Pinta-ala:  5,61 km²
Suojelualue:  Fair Isle Site of Special Scientific Interest (d) 
| --- | --- |
Asukasluku:  68
Asutuskeskukset:  Stonybreck
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Fair Isle on Skotlantiin kuuluva saari Orkneysaarten ja Shetlandsaarten välissä. Se on hallinnollisesti osa Shetlandsaaria.
Fair Isle on 4,8 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 5,61 km². Asukkaita oli vuonna 1900 noin neljäsataa, ja nykyinen väkiluku on seitsemänkymmenen paikkeilla. Fair Islen lentoasemalta tehdään lentoja Shetlandsaarille. Lisäksi Fair Islella toimii muun muassa lintuasema ja ala-aste.
Fair Islella on ollut ihmisasutusta pronssikaudelta lähtien. 20. elokuuta 1588 voittamattoman armadan lippulaiva El Gran Grifón haaksirikkoutui saaren edustalla ja sen miehistö vietti saarella kuusi viikkoa. Hylky löydettiin 1970.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.fairisle.org.uk/ (englanniksi)
Ernesto Brambilla

| Ernesto Brambilla |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1934 Monza, Italia
Kuollut: 3. elokuuta 2020 (86 vuotta)
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1963, 1969
Talli(t):  SCS (1963) Ferrari (1969)
Kilpailuja:  2 (0 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1963
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1969
Ernesto "Tino" Brambilla (31. tammikuuta 1934 Monza, Italia – 3. elokuuta 2020) oli italialainen moottoriurheilija.
Ura > Formula 1

Brambilla osallistui Formula 1:n Italian GP:hen kahdesti vuosina 1963 ja 1969 SCS- ja Ferrari-talleissa, muttei kummallakaan kerralla päässyt itse kisaan mukaan. Vuoden 1969 kilpailussa hänen autollaan ajoi Pedro Rodríguez
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | Scuderia Centro Sud | Cooper T53 | Maserati S4 | MON | BEL | NED | FRA | GBR | GER | ITA DNQ | USA | MEX | RSA |  | NC | 0 |
| 1969 | Scuderia Ferrari | Ferrari 312/68/69 | Ferrari V12 | RSA | ESP | MON | NED | FRA | GBR | GER | ITA DNS | CAN | USA | MEX | NC | 0 |
Ura > Siirtyminen pienempiin sarjoihin

Brambilla siirtyi Formula 1:sten jälkeen ajamaan Italian ja Euroopan Formula 3 sekä Formula 2 -luokkiin, joissa hän voitti Italian Formula 3 -mestaruuden vuonna 1966.
Ura > Moottoripyöräily

Brambilla osallistui myös moottoripyörien Saksan Grand Prix'hin kahdesti, vuosina 1959 ja 1961, sijoituksina kolmas ja viides.
Muuta

Brambillan veli Vittorio Brambilla kilpaili Formula 1 -sarjassa vuosina 1974–1980.
Filomela

Tereus makaa Filomelan väkisin, Virgil Solis, 1500-luku
Filomela (m.kreik. Φιλομήλα) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Pandion I:n ja Zeuksippen tytär sekä Proknen sisar.
Tereus, Traakian kuningas ja Proknen puoliso, oli lupautunut matkustamaan Ateenaan ja ottamaan mukaansa Filomelan vierailemaan Traakiassa. Hän kuitenkin alkoi himoita vaimonsa sisarta, mutta tämä ei suostunut hänen ehdotuksiinsa lahjoista ja huomionosoituksista huolimatta. Viimein he nostivat purjeet ja palasivat takaisin Traakiaan, mutta alusten rantauduttua Tereus veikin Filomelan metsässä olleeseen mökkiin ja pahoinpiteli ja makasi tämän väkisin. Pelätessään Filomelan kertovan tapahtuneesta hän vielä leikkasi Filomelan kielen poikki ja piti tätä vankinaan. Vaimolleen hän kertoi Filomelan kuolleen. Vuoden kuluttua Filomela kuitenkin kutoi kankaan, jossa hän kertoi tapahtuneen ja sai sen toimitettua sisarelleen. Kostoksi sisarensa kohtelusta Prokne tappoi oman ja Tereuksen pojan Ityksen ja syötti tämän ruumiin miehelleen. Kun Tereus sai tietää, mitä oli tapahtunut, hän alkoi jahdata sisaruksia kirves aseenaan, mutta tällöin jumalat muuttivat kaikki kolme linnuiksi: Tereuksesta tuli harjalintu, Proknesta satakieli, joka laulaa suruisasti poikansa kuolemaa, ja Filomelasta pääskynen, joka kielensä menettäneenä ei pysty laulamaan vaan ainoastaan sirkuttamaan. Roomalaisten runoilijoiden aikana sisarusten lajit vaihtuivat, ja Proknen kerrottiin muuttuneen pääskyseksi ja Filomelan satakieleksi. Samoin Tereuksen ase muuttui miekaksi, jota verrattiin satakielen nokkaan.
Frank Schreiner

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | Vesipallo |  |
Francis Louis "Frank" Schreiner (24. maaliskuuta 1879 Saint Louis – 6. heinäkuuta 1937 Chicago) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Missouri Athletic Club. Schreiner pelasi kyseisessä joukkueessa St. Louisin olympialaisissa 1904, joissa hän oli voittamassa pronssimitalia.
Etelä-Afrikan jääkiekkoliitto

Etelä-Afrikan jääkiekkoliitto (englanniksi South African Ice Hockey Federation) on Etelä-Afrikassa jääkiekkoa hallinnoiva järjestö. Se on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen vuodesta 1937 alkaen. Vuonna 2021 maassa oli IIHF:n mukaan yhdeksän jäähallia ja liki tuhat rekisteröityä jääkiekkoilijaa. Tuolloin maassa toimi liiton omien tietojen mukaan 17 eri liigaa ja kahdeksan hallia.
Etelä-Afrikan jääkiekkoliitto hallinnoi Gautengin alueella toimivaa kansallista liigaa. Lisäksi Kapkaupungissa on oma Western Province -liigansa, jonka toiminnasta vastaa Western Province Ice Hockey Association. Kaikki Western Province -liigan joukkueet pelaavat GrandWest-kasinon yhteydessä sijaitsevassa jäähallissa. Etelä-Afrikan miesten jääkiekkomaajoukkue on koottu näissä kahdessa alueellisessa liigassa pelaavista pelaajista.