stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1954
Lisätietoa:

taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
maksaneita katsojia oli 1. päivänä 41973 ja 2. päivänä 42625
pituushypyssä Valkaman voittotulos oli uusi Suomen ennätys
keihäänheitossa Fredrikssonin voittotulos oli uusi Ruotsin ennätys
Hellsten juoksi Suomen ennätyksen 200 m:llä
pistetilanteessa ennen viimeistä lajia, pitkää viestiä, oli Suomen johto 2 pistettä, Hellsten juoksi ankkurina lentävällä lähdöllä 46,8 s
400 m lähdössä Wolfbrandt kaivoi lähtökuopat kun taas muilla oli lähtötelineet
5000 m:n juoksussa Suomen Taipale keskeytti
Maaottelun päätäjäiset pidettiin Kalastajatorpalla. Urho Kekkosen maljan saivat Fredriksson ja Valkama. Hellsten sai hopeapokaalin ja erikoispalkinnon saivat Söderberg ja Halmetoja.
Lähteet:

Helsingin Sanomat 12.9. ja 13.9. v. 1954
| n k Suomi–Ruotsi-maaottelut |
| --- | --- |
1925 1926 1927 1928 1929 1930 1931 1932 1933 1934 1935 1936 1937 1938 1939 1940 1941 1942 1943 1944 1945 1946 1947 1948 1949 1950 1951 1952 1953 1954 1955 1956 1957 1958 1959 1960 1961 1962 1963 1964 1965 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024
Peruna (elokuva)

| Peruna |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joona Tena
Käsikirjoittaja:  Pekko Pesonen
Tuottaja:   Olli Haikka  Marko Talli 
Säveltäjä:  Panu Aaltio
Kuvaaja:  Konsta Sohlberg
Leikkaaja:  Jyrki Levä
Lavastaja:  Toni Kari
Pääosat:   Joonas Nordman  Mikko Penttilä  Alex Anton  Kari Hietalahti  Linnea Leino  Kari Ketonen  Petteri Pennilä  Mimosa Willamo  Linda Manelius  Lasse Karkjärvi  Antti Tuomas Heikkinen  Hannes Suominen  Antti Luusuaniemi  Mikko Kouki  Ville Myllyrinne  Helmi-Leena Nummela  Eero Herranen  Marc Gassot  Tommi Korpela  Lauri Maijala 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   2020-12-2525. joulukuuta 2020 (ennakko)  2021-8-1313. elokuuta 2021 (ensi-ilta)  
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  2 000 000 euroa
Katsojat:  71 320 (3.1.2022)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peruna on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Joona Tena. Sen on käsikirjoittanut Pekko Pesonen. Elokuva kertoo 1600-luvun startup-yrittäjä Untamosta (Joonas Nordman), joka yrittää tuoda perunaa Suomeen aikana, jolloin suosituin juures oli nauris.
Taustaa

Peruna kuvattiin syksyllä 2019 Liettuassa, ja sen budjetti oli 2 000 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 787 745 euroa.
Julkaisu

Perunan oli tarkoitus saada ensi-iltansa 14. lokakuuta 2020, mutta syyskuun lopussa sen ensi-ilta siirrettiin koronapandemian aiheuttamien rajoitusten vuoksi määrittelemättömälle päivälle loppuvuoteen 2020. Lokakuussa uudeksi ensi-iltapäiväksi ilmoitettiin 25. joulukuuta 2020. Pandemian jatkumisen vuoksi ensi-iltaa siirrettiin useita kertoja. Elokuvaa kuitenkin esitettiin ennakkonäytöksissä niissä Suomen elokuvateattereissa, jotka pystyivät järjestämään näytöksiä. Elokuun alussa 2021 elokuvan oli nähnyt lähes 14 000 ihmistä. Virallinen ensi-ilta oli 13. elokuuta 2021. Blu-rayna ja DVD:nä Peruna julkaistiin marraskuussa 2021.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joonas Nordman  | … |  Untamo   |
|  Mikko Penttilä  | … |  Axel   |
|  Alex Anton  | … |  Magnus   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Kalevi   |
|  Linnea Leino  | … |  Killisilmä   |
|  Lasse Karkjärvi  | … |  Untamon isä   |
|  Petteri Pennilä  | … |  linnanherra   |
|  Mimosa Willamo  | … |  kaksonen   |
|  Linda Manelius  | … |  kaksonen   |
|  Kari Ketonen  | … |  neuvonantaja   |
|  Antti Tuomas Heikkinen  | … |  kottikärryveli   |
|  Hannes Suominen  | … |  ämpäriveli   |
|  Antti Luusuaniemi  | … |  Lars   |
|  Mikko Kouki  | … |  kuparipohatta   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  piispa   |
|  Helmi-Leena Nummela  | … |  kylähuora   |
|  Eero Herranen  | … |  Birger Suuri   |
|  Marc Gassot  | … |  narri   |
|  Tommi Korpela  | … |  arkkienkeli Mikael   |
|  Lauri Maijala  | … |  viinakeisari   |
|  Ilmari Kujansuu  | … |  nuori Untamo   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Aamulehti Janne Kaakko: 
Elokuvauutiset Niko Jutila: 
Episodi Hannu Liekso: 
Film-O-Holic Mimosa Jaskari: 
Helsingin Sanomat Jussi Ahlroth: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Hämeen Sanomat Heikki Ikonen: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Keskipohjanmaa Hannu Björkbacka: 
Savon Sanomat Jussi Virratvuori:
Aiheesta muualla

Elokuvan traileri YouTubessa.
Pekko Pesonen ja Joonas Nordman kertomassa elokuvasta Ylen aamussa.
| n k Joona Tena |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  FC Venus (2005)  Syvälle salattu (2011)  Supermarsu (2018)  Peruna (2020)  Supermarsu 2 (2022) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Lapinpoika (1999)  Kivi ja Kilpi (2001)  Onnellisten laiva (2004)  Käenpesä (2006)  Röyhkeä diplomaatti (2007–2008)  Suojelijat (2008)  Parasta aikaa (2009–2010)  Hiphop Hamlet (2010)  Roba (2012–2015)  Syke (2014) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Haapoja Pariisissa (2000) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Aikansa edellä (1990)  Saattajat (1996)  Graceland (1997)  Kulkurin taivas (1998)
Pyhä tunti

Pyhä tunti on kristillinen, alkuperältään katolilainen hartaudenharjoitus.
Pyhä tunti käsitteenä juontaa juurensa 1600-luvulle pyhään  Marguerite-Marie Alacoqueen ja on osa Kristuksen kärsimykseen liittyvää kristillistä hartausperinnettä.  Se merkitsee tunnin mittaista Jeesuksen kärsimyksen kunnioitusta rukoillen, erityisesti muistaen Jeesuksen valvomista ja rukoilemista Getsemanessa ennen hänen pidättämistään. Rukous pyhän tunnin aikana  voi olla suullista rukousta tai mietiskelevää rukousta. Pyhä tunti voidaan viettää kirkossa tai kotona, yksinäisyydessä tai yhdessä muiden kanssa. Kirkossa siihen voi liittyä adoraatio.
Isännät ja isäntien varjot

| Isännät ja isäntien varjot |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kari Franck Hannu Kahakorpi
Käsikirjoittaja:  Hannu Kahakorpi Veijo Meri (dramatisointi)
Perustuu:  Pentti Haanpään romaaniin vuodelta 1935
Säveltäjä:  Olli Ahvenlahti
Kuvaaja:  Jouko Paavonen
Leikkaaja:  Jyrki Rapp
Lavastaja:  Timo Martinkauppi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yle TV1 Teatteritoimitus Sveriges Radio
Kesto:  143 min
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isännät ja isäntien varjot on Pentti Haanpään samannimiseen romaaniin perustuva, alun perin kolmiosaisena minisarjana esitetty televisioelokuva vuodelta 1976. Sen ovat ohjanneet Kari Franck ja elokuvassa näyttelijänäkin esiintyvä Hannu Kahakorpi, joka laati käsikirjoituksen yhdessä Veijo Meren kanssa. Tarina kertoo isännistä, jotka 1930-luvun pulakauden tultua menettävät vaivalla itselleen raivaamat maatilat ja kadottavat samalla elämänsä tarkoituksen. Pääosia näyttelevät Harri Tirkkonen, Paavo Pentikäinen, Eira Soriola, Hannu Kahakorpi ja Vesa Mäkelä.
Isännät ja isäntien varjot oli Suomen ja Ruotsin yleisradioyhtiöiden yhteistuotanto. Sen ensiesitys Suomessa tapahtui vuoden 1977 vaihteessa, ensimmäinen jakso esitettiin 30.12.1976 ja kolmas 5.1.1977. Elokuva esitettiin uusintana yhtenä kokonaisuutena lokakuussa 1985 ja kolmessa osassa Yle Teemalla lokakuussa 2015.
Tuotanto

Televisioteatterin 15-vuotista taivalta juhlistanutta suurtuotantoa kuvattiin vähin erin vuodesta 1975 saakka Oulun ympäristökunnissa. Avustajia tarvittiin lähes 300.
Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Pentti Haanpäähän erikoistunut kirjallisuustutkija Vesa Karonen vertasi Isäntiä ja isäntien varjoja paitsi Haanpään romaaniin, myös kuukautta myöhemmin ensi-iltansa saaneeseen Mikko Niskasen elokuvaan Pulakapina, joka kertoo saman ajan tapahtumista Suomen maaseudulla. Karonen harmitteli, miten Isännät ja isäntien varjot haalistuu kameran harhailuksi luonnossa ja ihmisissä sekä katkonaiseksi eri yhteiskuntaluokkien ihmisten erillisiksi kuvauksiksi. Romaanissa tarinaa sitova kertojanääni on jätetty pois, ja pois ovat hänestä jääneet myös 1930-luvun ajankuva ja ihmisten todellisuustausta. Erityisen pahana Karonen piti päähenkilön Jopi Herneisen kuvaamista pikemminkin rikollisena kuin sankarina.
Aiheesta muualla

Isännät ja isäntien varjot, Yle Areena
George Wallace

| George Wallace |
| --- | --- |

Alabaman kuvernööri
 17. tammikuuta 1983 – 19. tammikuuta 1987  
Varakuvernööri:  Bill Baxley
Edeltäjä:  Fob James
Seuraaja:  H. Guy Hunt
 18. tammikuuta 1971 – 15. tammikuuta 1979  
Varakuvernööri:  Jere Beasley
Edeltäjä:  Albert Brewer
Seuraaja:  Fob James
 14. tammikuuta 1963 – 16. tammikuuta 1967  
Varakuvernööri:  James Allen
Edeltäjä:  John Malcolm Patterson
Seuraaja:  Lurleen Wallace
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1919 Clio, Alabama, Yhdysvallat
Kuollut: 13. syyskuuta 1998 (79 vuotta) Montgomery, Alabama, Yhdysvallat
Puoliso:  (1) Lurleen Burns (aviol. 1943, kuollut 1968) (2) Cornelia Snively (aviol. 1971, ero 1978) (3) Lisa Taylor (aviol. 1981, ero 1987)
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
 Nimikirjoitus
George Corley Wallace Jr. (25. elokuuta 1919 – 13. syyskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Alabaman kuvernöörinä neljä kautta 1963–1967, 1971–1979 ja 1983–1987.
Huolimatta siitä, ettei Wallace tullut koskaan valituksi presidentiksi, hänen kampanjointiaan on kuitenkin katsottu auttaneen Washington-vastaisia ja populistisia ehdokkaita (esim. Jimmy Carter ja Richard Nixon) nousemaan presidentiksi. Martin Luther King Jr. kutsui Wallacea vuonna 1972 "Amerikan vaarallisimmaksi rasistiksi".
Varhainen elämä ja perhe-elämä

Wallace syntyi vuonna 1919 köyhään metodistiseen maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat George C. ja Mozelle Wallace. Sekä Wallacen isä että isoisä olivat mukana paikallispolitiikassa. Nuori Wallace kiinnostui politiikasta jo nuorena ja työskenteli lukioikäisenä avustajana Alabaman senaatissa. Tuona aikana Wallece myös ennusti, että hänestä tulisi jonain päivänä Alabaman kuvernööri. Wallace rekisteröityi äänestäjäksi kotiseudullaan Barbourin piirikunnassa koko elämänsä ajan.
Lukion jälkeen hän alkoi opiskella lakia Alabaman yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1942. Isänsä kuoltua Wallace joutui kustantamaan opintonsa itse työskentelemällä ravintoloissa, taksikuskina ja ammattinyrkkeilijä.
Vuonna 1943 Wallace pestautui Yhdysvaltain ilmavoimiin ja aluksi hänestä oli tarkoitu kouluttaa pilotti. Hän kuitenkin sairastui aivokalvontulehdukseen, minkä seurauksena hänen kuulonsa huononi sen verran, että Wallace siirrettiin lentoinsinööriksi. Vuonna 1945 Wallce lähetettiin Pohjois-Mariaaneille ja hän yleni aina kersantiksi saakka.
Wallace oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisen kerran hän meni naimisiin 21. toukokuuta 1943 Lurleen Burnsin kanssa. Lurleen, josta vuonna 1967 tuli miehensä seuraaja Alabaman kuvernöörinä, kuoli jo vuonna 1968. Toisen avioliittonsa Wallace solmi vuonna 1971 Cornelia Snivelyn kanssa, mutta liitto päätyi eroon seitsemän vuotta myöhemmin. Kolmannen kerran Wallace meni naimisiin Lisa Taylorin kanssa ja liitto kesti vuodesta 1981 vuoteen 1987. Lapsia Wallacelle syntyi yhteensä neljä.
Ura lakimiehenä

Toisen maailmansodan jälkeen Wallece toimi lyhyen aikaa Alabaman oikeusministerin avustaja, kunnes hänet valittiin osavaltion lainsäädäntöelimeen vuonna 1946.
Vuonna 1953 Wallace nimitettiin Alabaman 3. piirin tuomariksi. Tuomarina Wallce yllätti monet afroamerikkalaiset asianajajat reiluudellaan. Afroamerikkalaisille syytetyille Wallace myönsi toisinaan ehdonalaisen tuomion, minkä on myöhemmin arveltu vaikuttaneen Wallacen huonoon menestykseen vuoden 1958 vaaleissa.
Kuvernöörinä

Pyrkiessään ensi kerran Alabaman kuvernööriksi vuonna 1958 Wallace hävisi demokraattien esivaalin John Pattersonille. Wallace oli alun perin siinä uskossa, että Ku Klux Klan ei olisi kovinkaan suosittu poliittinen toimija, mutta hävittyään vaalit hän omaksui vahvasti rotuerottelua kannattavan linjan.
Kuvernöörinä > Ensimmäinen kausi

Wallace valittiin kuvernööriksi ensimmäistä kertaa vuonna 1962. Wallace pyysi Asa Carteria kirjoittamaan mieleenpainuvan virkaanastujaispuheen, ja Carter työstikin sitä parin viikon ajan, jonka jälkeen hä vakuutteli virkaan astuvalle kuvernöörille, että rotuerottelun ikuisuuteen viittava pätkä jäisi takuulla historiaan:
segregation now, segregation tomorrow, segregation forever
Vuonna 1963 Wallace yritti henkilökohtaisesti estää kolmen afroamerikkalaisen oppilaan pääsyn Alabaman yliopistoon seisomalla sisäänkäynnin edessä. Lopulta presidentti John F. Kennedy joutui käyttämään Alabaman kansalliskaartia kuvernööriä vastaan tilanteen ratkaisemiseksi.
Vuonna 1966 Alabaman perustuslaki esti häntä hakemasta jatkokaudelle, jolloin hänen vaimonsa Lurleen Wallace valittiin tammikuussa 1967 alkaneelle kaudelle. Rouva Wallace kuoli toukokuussa 1968 miehensä presidentinvaalikampanjan aikana, mikä vähensi Wallacen vaikutusvaltaa Alabaman politiikassa, kunnes hänet valittiin uudelleen kuvernööriksi 1970, kun kausirajoitukset oli poistettu.
Kuvernöörinä > Toinen kausi ja murhayritys

Wallacea vastaan tehtiin murhayritys 15. toukokuuta 1972, minkä seurauksena hän halvaantui. Arthur Bremer ampui häntä viisi kertaa Laurelissa Marylandissa. Bremerin päiväkirjan mukaan syynä ei ollut politiikka, vaan kuuluisuudentavoittelu. Wallace halvaantui vyötäröstä alaspäin ja joutui pyörätuoliin. Vuonna 1995 Wallace kirjoitti Bremerille kirjeen, jossa hän sanoi antaneensa Bremerille anteeksi. Bremer vapautui vankilasta vuonna 2007.
1970-luvun lopulla Wallace tuli uskoon ja pyysi anteeksi mustien kansalaisoikeusliikkeen johtajilta aiempia näkemyksiään. Murhayrityksestä selviytymistä pidetään toisinaan yhtenä syynä Wallacen kantojen muutokseen.
Kuvernöörinä > Kolmas kausi

Neljän vuoden tauon jälkeen Wallace teki paluun Alabaman kuvernööriksi saaden paljon myös afroamerikkalaisten ääniä. Viimeisellä kaudellaan vuosina 1983–1987 Wallace nimitti ennätysmäärä mustia osavaltion virkoihin. Hän myös pyysi anteeksi aikaisempaa rotuerotteluaan ja myönsi sen olleen väärin.
Taloudellisesti Alabamalla meni huonosti Wallacen kolmannen kauden kauden aikana. Asiantuntijat neuvoivat verokertymän kasvattamista kiinteistöveroa korottamalla, mutta Wallace vastusti tätä. Tilannetta ei myöskään auttanut se, että liittovaltion oikeuslaitoksen selvityksen mukaan Alabaman vankeinhoitojärjestelmä oli "julma ja epätavallinen" rangaistus ja määräsi osavaltion suorittamaan kalliin vankilareformin.
Presidenttiehdokkaana

Wallace pyrki useasti Yhdysvaltain presidentiksi tulematta kuitenkaan valituksi. Hän tavoitteli demokraattien presidenttiehdokkuutta neljä kertaa vuosina 1964, 1968, 1972 ja 1976, minkä lisäksi hän osallistui vuonna 1968 esivaalin hävittyään varsinaisiin presidentinvaaleihin American Independent Partyn ehdokkaana. Vuoden 1968 presidentinvaaleissa Wallace voitti viidessä etelävaltiossa ja on näin ollen toistaiseksi viimeisin ”kolmannen puolueen ehdokas” (ei demokraatti eikä republikaani), joka on onnistunut saamaan valitsijamiehiä Yhdysvaltain presidentinvaalissa.
Viimeiset vuodet ja kuolema

Wallace eläköityi politiikasta vuonna 1987. Pian tämän jälkeen Wallace erosi kolmannesta vaimostaan ja hyväksyi lähinnä symbolisen viran Troyn osavaltionyliopistossa. Lisäksi hän pyrki edistämään poikansa poliittista uraa parhaansa mukaan.
Viimeisinä vuosinaan Wallace sairasti Parkinsonin tautia. Hän kuoli hengitysvaikeuksiin ja sydämenpysähdykseen 13. syyskuuta 1998. Wallacen hautajaiset pidettiin 17. syyskuuta ja hänet on haudattu Greenwoodin hautausmaalle Montgomeryn kaupunkiin.
Galleria

Wallace estämässä afroamerikkalaisia opiskelijoita pääsemästä Alabaman yliopistoon.
Wallacen kampanjan logo vuoden 1976 presidentinvaalien aikana
Wallacen AIP-puolueen jäsenkortti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Wallace Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef
Pettymys (albumi)

| Pettymys Pyhimys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013–2015
 Julkaistu: 14. elokuuta 2015
 Tuottaja(t): mm. OP Beats ja Väinöväinö
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 45.06
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Pyhimyksen muut julkaisut
| Katuvisioita 2012 | Pettymys 2015 | Tapa poika 2018 |
Pettymys on rap-artisti Pyhimyksen studioalbumi, joka julkaistiin digijulkaisuna, cd:nä ja vinyylinä 14. elokuuta 2015. Pyhimys sai vision uudesta albumista heinäkuussa 2013 ja teki albumia muun muassa matkustellessaan Argentiinassa tammikuussa 2014. Albumin julkaisukeikka oli Blockfestissä 21. elokuuta 2015.
Pettymys nousi julkaisunsa jälkeen viikolla 34 Suomen virallisen listan ykkössijalle ja Rumban listan ensimmäiseksi.
Albumin kappaleista Ei unta ennen Maltsuu ja Häiriintyny julkaistiin tuplasinglenä.
Kappaleet

Ei unta ennen Maltsuu – 3.37 (feat. Mia Huovila)
Ote – 3.03 (feat. Mia Huovila, Kasmir)
Sipuli – 2.48
Aina ku Aira – 3.07 (feat. Yona)
Äiti anna anteeks – 3.40 (feat. Mia Huovila)
Sinimusta – 3.49
1% – 4.06 (feat. Kasmir)
Kaikkea pahaa – 3.06
Costa Rica – 4.28 (skitit Tuhlaajapoika-elokuvasta)
Häiriintyny – 3.23
Celeste – 3.23 (feat. Eva & Manu)
Pettymys – 6.36 (feat. Pauli Hanhiniemi)
Arviot

Soundi:
Keskisuomalainen:
Aiheesta muualla

Pettymys discogs.com -sivustolla
Pyhimys
| --- | --- |
Studioalbumit:  Poikkeustapaus  Rajatapaus  Ongelmatapaus  Salainen maailma  Tulva  Medium  Paranoid  Pettymys  Tapa poika  Mikko 
Kokoelmat: Pyhimysteeri? The Pink Album
EP:t:  Ai tähän väliin?  Mies & Tunteet EP 
Kokoelmat:  Clipshow 2003–2004  Vieras 
Muuta: Diskografia
Tapio Eerola

| Tapio Eerola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. lokakuuta 1958 (ikä 66)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Toimittaja ja kirjailija
Toimittaja
Maa:  Suomi
Lehti:  Koiramme
Palkinnot
 Lauri Vuolasvirta -palkinto (2002) 
Tapio Eerola (s. 3. lokakuuta 1958) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on Suomen Kennelliiton Koiramme-lehden pitkäaikainen päätoimittaja. Eerola kasvattaa hovawartteja ja toimii kansainvälisen hovawartliiton IHF:n varapuheenjohtajana.
Eerola on kasvattanut myös muutamia muita koirarotuja. Hän on kirjoittanut kaikki koirarodut esittelevän kirjan Suomen Koirarodut vuonna 1997 sekä kotimaisista roduista kertovan kirjan Suomalaiset koirarodut vuonna 2014. Eerola sai ulkomuototuomarioikeudet vuonna 1993 ja toimii kaikkien koirarotujen tuomarina Finnish Dog Show:ssa.
Eerola oli ehdolla eduskuntavaaleissa Keskustan puolueesta vuonna 2015, molemmissa kuntavaaleissa myöskin Keskustan puolueesta ehdolla, vuonna 2017 ja vuonna 2021. Hän ei tullut valituksi kyseisissä vaaleissa.
Julkaisut

Suomen koirarodut, 1997. Tammi.ISBN 9513110141
Suomalaiset koirarodut, 2014. Koiramme.ISBN 9789529342631
Palkinnot

Lauri Vuolasvirta -palkinto vuonna 2002 (yhdessä Kaija Eerolan kanssa)
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1994

| Yleisurheilun Euroopan mestaruuskilpailut 1994 |
| --- | --- |
Sijainti:  Helsinki  Suomi
Kilpailupaikka:  Helsingin olympiastadion
Osallistujamaita:  44
Avajaiset:  9. elokuuta
Päättäjäiset:  14. elokuuta
Vuoden 1994 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut pidettiin Suomessa Helsingin Olympiastadionilla 9.–14. elokuuta 1994. 16. Euroopan yleisurheiluliiton EAA:n yleisurheilun maanosakohtaiset mestaruuskilpailut käytiin helteisen sään vallitessa. Kisat myönnettiin Helsingille vuonna 1989, josta alkoi viisivuotinen järjestelyjakso. Järjestelytoimikuntaa johti Tapani Ilkka ja pääsihteerinä toimi Jouko Purontakanen. Tiedostustoimintaa johti Matti Salmenkylä. Kisoihin osallistui 623 mies- ja 490 naisurheilijaa. Pääsylippuja myytiin yli 212 000.
Avajaisissa aihetta hämmästelyyn aiheutti oopperatähti Karita Mattila, joka työnsi näkymätöntä kuulaa, ja oululainen Mieskuoro Huutajat esiintyi omaperäisellä tavallaan.
Tulokset > Miehet > 100 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Linford Christie | 10,14 |
| 2 |  | Geir Moen | 10,20 |
| 3 |  | Aleksandr Porhomovski | 10,31 |
Tulokset > Miehet > 200 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Geir Moen | 20,30 |
| 2 |  | Vladyslav Dolohodin | 20,47 |
| 3 |  | Patrick Stevens | 20,68 |
Tulokset > Miehet > 400 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Du'aine Ladejo | 45,09 |
| 2 |  | Roger Black | 45,20 |
| 3 |  | Matthias Rusterholz | 45,96 |
Tulokset > Miehet > 800 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Andrea Benvenuti | 1.46,12 |
| 2 |  | Vebjørn Rodal | 1.46,53 |
| 3 |  | Tomás de Teresa | 1.46,57 |
Tulokset > Miehet > 1 500 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Fermín Cacho Ruiz | 3.35,27 (CR) |
| 2 |  | Isaac Viciosa | 3.36,01 |
| 3 |  | Branko Zorko | 3.36,88 |
Tulokset > Miehet > 5 000 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Dieter Baumann | 13.36,93 |
| 2 |  | Rob Denmark | 13.37,50 |
| 3 |  | Abel Antón | 13.38,04 |
Tulokset > Miehet > 10 000 m

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Abel Antón | 28.06,03 |
| 2 |  | Vincent Rousseau | 28.06,63 |
| 3 |  | Stéphane Franke | 28.07,95 |
Tulokset > Miehet > Maraton

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Martín Fiz | 2.10.31 |
| 2 |  | Diego García | 2.10.46 |
| 3 |  | Alberto Juzdado | 2.11.18 |
Tulokset > Miehet > 20 km kävely

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mihail Štšennikov | 1.18.45 |
| 2 |  | Jevgeni Misjulja | 1.19.22 |
| 3 |  | Valentí Massana | 1.20.33 |
Tulokset > Miehet > 50 km kävely

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Valeri Spitsyn | 3.41.07 |
| 2 |  | Thierry Toutain | 3.43.52 |
| 3 |  | Giovanni Perricelli | 3.43.55 |
Tulokset > Miehet > 110 m aidat

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Colin Jackson | 13,08 (CR) |
| 2 |  | Florian Schwarthoff | 13,16 |
| 3 |  | Tony Jarrett | 13,23 |
Tulokset > Miehet > 400 m aidat

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Oleh Tverdoh’lib | 48,06 |
| 2 |  | Sven Nylander | 48,22 |
| 3 |  | Stéphane Diagana | 48,23 |
Tulokset > Miehet > 3 000 m esteet

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Alessandro Lambruschini | 8.22,40 |
| 2 |  | Angelo Carosi | 8.23,53 |
| 3 |  | William Van Dijck | 8.24,86 |
Tulokset > Miehet > 4 × 100 m viesti

| Sija | Maa | Urheilija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hermann Lomba   Eric Perrot   Jean-Charles Trouabal   Daniel Sangouma | 38,57 |
| 2 |  | Serhi Osovytš   Oleh Kramarenko   Dimitri Vanaikin   Vladyslav Dolohodin | 38,98 |
| 3 |  | Ezio Madonia   Domenico Nettis   Giorgio Marras   Sandro Floris | 38,99 |