stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oppimisympäristö

Oppimisympäristö tarkoittaa fyysisistä, psyykkisistä ja sosiaalisista tekijöistä koostuvaa ympäristöä, jossa opiskelu ja oppiminen tapahtuvat.  Oppiminen voi olla joko virallisen ja epävirallisen opetuksen seurausta tai arkioppimista.
Oppimisympäristö-sanaa käytetään usein myös tarkoittamaan yksittäistä oppimisalustaa, vaikka oppimisalusta tulisikin nähdä vain oppimisympäristön teknisenä osana. Hyvin usein oppijan oppimisympäristöä ajatellaan kapeasti, ottamatta huomioon kaikkia sen ulottuvuuksia.
Suomen perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa oleva kolmikantainen jako voidaan laajentaa seuraavasti:
rajoittavat ja mahdollistavat tekijät:
fyysinen: koulurakennus, koululuokka välineineen, huonekalut, valaistus
teknologinen: kynä, kumi, vihko, liitutaulu, tietokone, verkkopohjainen oppimisalusta jne.
suunnitellut tekijät:
pedagoginen tai andragoginen: kasvatukselliset ja opetukselliset periaatteet
didaktinen: opetuskäytännöt ja -menetelmät
interpersoonalliset tekijät:
sosiaalinen: luokkatoverit, opettajat, vanhemmat, kaverit, sosiaaliset suhteet ja vuorovaikutukset
kulttuurinen: koulun vakiintuneet toimintatavat, oppijoiden toimintatavat, kulttuuri ja piilokulttuuri
intrapersoonalliset tekijät:
kognitiivinen: oppijan tai opettajan tiedot ja taidot
affektiivinen: motivaatio, tavoitteet, vireys, tunnetila
Historia

Suomessa oppimisympäristöistä alettiin puhua 1990-luvun alussa. Asialla olivat lähinnä kasvatussosiologit, jotka tutkivat ihmisen oppimista koulun ulkopuolella. Oppimispsykologian puolelta Lave ja Wenger yrittivät vallankumousta kirjallaan: Lave, J. & Wenger, E. (1991). Situated Learning. Legitimate Peripheral Participation. New York: Cambridge University Press. Kirjassa on mm. kuvattu juovan ei-alkoholistin oppimisprosessia. Prosessin tulos on, että henkilöstä tulee ei-juova alkoholisti (henkilö menee AA-kerhoon, lopettaa juomisen ja myöntää olevansa alkoholisti). Suomessa komiteamietintö ”Oppimisen ilo - kansallinen elinikäisen oppimisen strategia” kuvaili avoimia ja uusia oppimisympäristöjä. Komiteamietintö korosti mm. sitä, että ihmisten oppimista elämän kaikissa vaiheissa ja kaikissa ympäristöissä olisi edistettävä. Koululla ei tulisi olla monopolia opettamiseen.
Suomessa alettiin 1990-luvun puolivälissä hyödyntää internetiä myös opinnollisiin tarkoituksiin. Edelläkävijät korostivat, etteivät he rakenna internetiin luokkahuoneita. Kun ei muuta sopivampaa termiä ollut käsillä niin he alkoivat puhua oppimisympäristöistä, vaikka oikeampi termi nykyisin olisi oppimisalusta. Myös opiskeluympäristön käsite otettiin esille oppijan aktiivisen toiminnan ympäristön erottamiseksi, jolloin oppimisympäristönä voitiin nähdä oppijan omassa mielessään tai päässään konstruoima malli ulkoisesta todellisuudesta. Kasvatussosiologit huomauttivat, että käsite oppimisympäristö kaventuu liikaa. Heidän mielestään oppimisympäristöjä oli muuallakin kuin vain netissä. Teknologiasta innostuneet opettajat, kouluttajat ja teknologit eivät kritiikistä piitanneet vaan alkoivat tehdä luomuksistaan ohjelmallisia versioita. Oppimisympäristö kaventui merkitsemään ohjelmaa, jonka avulla voitiin opettaa ja opiskella netissä. Ensimmäisiä ohjelmia olivat Alta Vista Forum ja Idemix. Myös projektit, jotka toimivat verkko-opetuksen saralla alkoivat käyttää itsestään nimitystä oppimisympäristö. Esimerkkinä mainittakoon vuonna 1996 toimintansa aloittanut Internetix Campus.
Kirjallisuus

Meisalo Veijo, Sutinen Erkki, Tarhio Jorma: Modernit oppimisympäristöt.  Tietosanoma, 2003.  ISBN 951-885-214-6
Sian proliferatiivinen enteropatia

Sian proliferatiivinen enteropatia eli sian ileiitti (lyh.PPE) on Lawsonia intracellularis -bakteerin aiheuttama sikojen suolistotauti, jota esiintyy etenkin vierotetuilla porsailla. Lawsonia intracellularis hakeutuu infektoituneen sian suolistoon, etenkin sykkyräsuolen alueelle, jossa se stimuloi suolirauhasten solujen toimintaa. Tämän seurauksena kehittyy erilaisia tautitiloja, joihin liittyvä kuolleisuus vaihtelee. Tyypillisesti nuorilla vieroitetuilla eli alle neljän kuukauden ikäisillä porsailla bakteeri saa aikaan suoliston limakalvon liikakasvua, ja tähän taudinkuvaan liittyvä kuolleisuus on alhaista. Vanhemmilla eli yli neljän kuukauden ikäisillä porsailla liikakasvuun liittyy yleensä verenvuotoja, joka on hengenvaarallisempi tila. Bakteeritulehduksesta voi seurata myös suoliston nekroosi, johon liittyvä kuolleisuus on korkeaa. Kaikkiin tiloihin liittyy tavallisesti suoliston limakalvon villusten rakenteen häviäminen ja suolistotulehdus, etenkin sykkyräsuolen alueella.
Oireet

Oireina infektoituneilla sioilla on yleensä heikentynyt ruokahalu ja epätasainen kasvu. Lisäksi sioilla esiintyy ripulia, joka on tavallisesti väriltään harmaata ja voi sisältää verta.
Operaatio Linebacker I

Operaatio Linebacker I oli Yhdysvaltain ilmavoimien ja laivaston ilmavoimien Pohjois-Vietnamia vastaan järjestetty ilmaiskuoperaatio Vietnamin sodan aikana 10. toukokuuta – 23. lokakuuta 1972. Sen tavoitteena oli estää Pohjois-Vietnamin sotilaallinen voitto niin sanotun pääsiäshyökkäyksen aikana ja pakottaa pohjoinen neuvottelemaan rauhasta Yhdysvalloille hyväksyttävin ehdoin. Richard Nixon määräsi iskut pohjoiseen keskeytettäviksi, kun pohjoisen hyökkäys oli tyrehtynyt ja pohjoisen uskottiin alkaneen neuvotella paremmin ehdoin.
Operaatiota pidettiin huomattavasti menestyksekkäämpänä kuin esimerkiksi sitä edeltänyttä operaatio Rolling Thunderia. Ilmavoimilla oli Linebacker I:n aikana käytössään esimerkiksi laserohjattuja pommeja, jotka tekivät mahdollisiksi entistä tarkemmat iskut kohteita vastaan. Operaatiota seurasi joulukuussa 1972 operaatio Linebacker II.
Tausta

Aikaisemmat Pohjois-Vietnamiin kohdistuneet suuret ilmapommitukset olivat päättyneet operaatio Rolling Thunderin loputtua vuonna 1968. Uusien ilmapommitusten aloittamista oli alettu suunnitella jo vuoden 1972 alussa. Maaliskuussa Yhdysvaltojen ilmavoimat ja laivasto olivat jo tuoneet Vietnamiin huomattavia vahvistuksia tulevaa operaatiota varten. Uusien ilmapommitusten tarpeellisuudesta vakuututtiin viimeistään Pohjois-Vietnamin aloitettua huhtikuussa niin sanotun pääsiäishyökkäyksensä.
Operaatio Linebackerillä oli kaksi strategista tavoitetta: sen tuli estää Pohjois-Vietnamin sotilaallinen voitto ja pakottaa maa neuvottelemaan Yhdysvalloille hyväksyttävissä olevin ehdoin. Operatiivisia tavoitteita oli kolme; Pohjois-Vietnamissa olevien täydennysten ja tarvikkeiden tuhoaminen, maan eristäminen sen huoltoyhteyksistä ulkomaille ja sen Etelä-Vietnamiin tuomien täydennys- ja tarvikekuljetusten estäminen. Operaatio Rolling Thunderin tavoin kohteena tulisivat olemaan esimerkiksi maantiet, rautatiet, sillat, varastot, parakit ja voimalaitokset. Operaatio Linebackerin aikana sotilasjohdolle annettiin kuitenkin paljon vapaamat kädet valita iskujen kohteet. Toinen huomattava ero oli uudet asetekniikat, jotka mahdollistvat huomattavasti aiempaa tarkemmat iskut. Käytössä oli nyt esimerkiksi laserohjattuja ja elektro-optisesti ohjattuja pommeja.
Operaatio

Operaatio Linebacker I:n ensimmäinen ilmaisku tehtiin 10. toukokuuta 1972. 32 ilmavoimien McDonnell Douglas F-4 Phantom -hävittäjäpommittajaa iski Long Biênin siltaa ja Yên Viênin rautatieasemaa vastaan Hanoissa. Grumman A-6 Intruder- ja LTV A-7 Corsair II -koneet pudottivat 12. toukokuuta miinoja Hải Phòngin satamaan. Yksi operaation onnistuneimmista yksittäisistä iskuista oli Thanh Hóan sillan tuhoaminen 13. toukokuuta. Siltaa oli pommitettu useaan otteeseen operaatio Rolling Thunderin aikana, mutta se oli säilynyt ehjänä. Siltaa ei saatu sittemmin korjattua koko loppusodan aikana. Seuranneiden päivien aikana tehtiin myös useita iskuja Hanoista Kiinaan johtaville rautateille ja niiden silloille. Siltojen korjaamista häirittiin jatkoiskuilla. Kesäkuun loppuun mennessä oli tuhottu yli 400 siltaa ja tunnelia.
Rautatie- ja maantieverkkoon kohdistuneiden iskujen jälkeen hyökättiin Pohjois-Vietnamin polttoainevarastoja, sotilastukikohtia ja sähkövoimaloita vastaan. Tarkempien pommien avulla saatettiin hyökätä kohteita vastaan myös lähellä siviiliasutusta ilman suurempia siviiliuhreja. Syyskuuhun mennessä Pohjois-Vietnamista etelään tuotujen täydennysten määrä oli jo puolittunut operaation alkuun verrattuna. Etelä-Vietnamin asevoimien oli myös onnistunut vallata takaisin huomattava osa sen pääsiäishyökkäyksen aikana menettämistä alueista.
Operatiolla oli myös haasteita. Suurimmat yksittäiset tappiot koettiin 27. kesäkuuta, jolloin ilmavoimat menetti neljä Phantom-konettaan. Kolme niistä menetettiin Pohjois-Vietnamin Mikojan–Gurevitš-koneille niin, ettei pohjoisvietnamilaiset kärsineet lainkaan tappioita. 12. elokuuta mennessä oli ollut tarkoitus suorittaa 22 400 sotalentoa, mutta näistä 15 prosenttia oli jouduttu peruuttamaan huonon sään takia. Esimerkiksi Henry Kissinger arvosteli kovin sanoin peruutettujen lentojen määrää.
2. toukokuuta 1972 katkenneet rauhanneuvottelut Pohjois-Vietnamin ja Yhdysvaltojen välillä aloitettiin uudelleen 12. toukokuuta eli hieman jälkeen operaatio Linebacker I:n alun. Vasta syyskuussa pohjoisessa oltiin valmiita keskustelemaan ehdoista, jotka olisivat mahdollisia myös Yhdysvalloille. Richard Nixon keskeytti Pohjois-Vietnamin pommitukset 23. lokakuuta.
Seuraukset

Operaation päättyessä Pohjois-Vietnamiin oli tehty noin 18 000 taistelulentoa ja pommeja pudotettu 155 548 tonnia. Yhdysvaltojen ilmavoimat oli menettänyt 44 lentokonetta. Niistä viisi oli tuhoutunut ilmatorjuntatulessa, 12 ilmatorjuntaohjusten takia ja 27 vietnamilaisten hävittäjille. Laivaston ilmavoimien tappiot olivat 47 konetta, joista 27 menetettiin ilmatorjuntatulessa, 17 ilmatorjuntaohjuksille ja yksi hävittäjille. Pohjois-Vietnamin ilmavoimat oli menettänyt 62 hävittäjää.
Linebacker I oli huomattavasti menestyksekkäämpi kuin aikaisempi operaatio Rolling Thunder. Operaation menestykseen vaikutti esimerkiksi iskuille annetut vapaammat kädet sekä uusi teknologia ja tarkemmat iskut ilman sivullisia uhreja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Operaatio Linebacker I Wikimedia Commonsissa
|  Vietnamin sodan taistelut |
| --- | --- |
Ap Bac – Tonkininlahden välikohtaus – Bình Gia – Vung Be – Đồng Xoài – Operaatio Starlite – Gang Toi – Ia Đrăng – Operaatio Hastings – Operaatio Masher – A Shau – Xa Cam My – Đức Cơ – Long Tần – Operaatio Attleboro – Operaatio Cedar Falls – Tra Binh Dong – Operaatio Bribie – Operaatio Junction City – Operaatio Union – Kukkula 881 – Union II – Ong Thanh – Dak To – Tet-hyökkäys – Khe Sanh – Ensimmäinen Saigonin taistelu – Hue – Lang Vei – Kham Duc – Operaatio Speedy Express – Operaatio Dewey Canyon – Toinen Têt-hyökkäys – Hamburger Hill – Binh Ba – Snuol – Operaatio Tailwind – Operaatio Chenla I – Operaatio Ivory Coast – Operaatio Lam Son 719 – Operation Chenla II – Ban Dong – FSB Mary Ann – Pääsiäishyökkäys 1972 – 1. Quảng Trị – Loc Ninh – An Lộc – Kontum – 2. Quảng Trị – Svay Rieng – Phuoc Long – Buôn Ma Thuột – Operaatio New Life – Xuân Lộc – Truong Sa – Toinen Saigonin taistelu – Operaatio Linebacker I – Operaatio Linebacker II: 
Ilmatankkausta operaation aikana.
Onni on kun rakastaa

| Onni on kun rakastaa Marion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Studio : Finnscandia-studiot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy (9C 062-38360)   C-kasetti (262-38360)
 Tuottaja(t): Raimo Henriksson
 Tyylilaji: iskelmä, pop, balladi
 Kesto: 41.06
 Levy-yhtiö: Oy EMI Finland Ab
 Levymerkki: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 5. (marraskuu 1979)
Marionin muut julkaisut
| Por favor! 1978 | Onni on kun rakastaa 1979 | Moni-ilmeinen Marion 1980 |
Singlet albumilta Onni on kun rakastaa
 ”Napoleon” / ”Onni on kun rakastaa” Julkaistu: 1979 (9C 006-38356)  ”Locomotion” / ”Aamuun asti sambataan” Julkaistu: 1979 (MAXI 01)
Onni on kun rakastaa on suomalaislaulaja Marionin 10. studioalbumi, joka julkaistiin loppuvuodesta 1979.
Albumi menestyi suhteellisen hyvin ja ylsi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen 5. sijalle. Yhteensä levy pysyi listoilla 16 viikon ajan. Albumi on saavuttanut kultalevyrajan ja sitä on myyty 25 000 kappaletta. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Albumi julkaistiin EMI-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Albumia ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Antti Hyvärinen, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Onni on kun rakastaa – 3.13 (säv. Antti Hyvärinen, san. Chrisse Johansson)
Locomotion – 3.35 (säv. & san. Carole King / Gerry Goffin, suom. san. Pertti Reponen)
Siivin toit mut aamuun – 3.26 (alkup. ”Dance Forever”, säv. & san. Matthew Weiner, suom. san. Pertti Reponen)
On yksin sydämein – 3.00 (säv. & sov. Jyrki Niskanen, san. Chrisse Johansson)
Tee niin kuin tykkäät – 3.38 (alkup. ”Tu was dir Spass macht”, säv. & sov. Rudi Bauer, san. Gerd Thumser, suom. san. Chrisse Johansson)
Paras hän on, kuunnelkaa – 3.37 (alkup. ”She’s A Star”, säv. & san. Barry Manilow / Enoch Anderson, suom. san. Jukka Virtanen)
Kappaleet > B-puoli

Napoleon – 3.08 (säv. Rob & Freddy Bolland, san. Gerd Thumser, suom. san. Juha Vainio, sov. Rudi Bauer)
Laulun voimaa – 3.03 (säv. Antti Hyvärinen, san. Pertti Reponen)
Voi sua Luigi – 3.25 (alkup. ”Oh Luigi”, säv. & san. Gasoline, suom. san. Chrisse Johansson)
En näin voi muita rakastaa – 3.56 (alkup. ”I’ll Never Love This Way Again”, säv. & san. R. Kerr / W. Jennings, suom. san. Chrisse Johansson)
Aamuun asti sambataan – 3.33 (säv. Raimo Henriksson, san. Juha Vainio)
On näytös päättynyt... – 3.32 (säv. Antti Hyvärinen, san. Chrisse Johansson)
Kokoonpano

Marion – laulu
Kokoonpano > Säestävä orkesteri

Antti Hyvärinen – piano, sähköpiano, urut, klavinetti, hiekkaputki, taustakuoro, orkesterin johto
Jyrki Niskanen – piano (4)
Olli Ahvenlahti – syntetisaattorit
Juha Björninen – kitara (soolot)
Kaarlo Lae – kitara
Heikki Laurila – kitara
Heikki Virtanen – bassokitara
Martti Metsäketo – bassokitara, congarummut, taustakuoro
Tomi Parkkonen – rummut
Tapani Ikonen – timbaalit, tamburiini ja lehmänkello
Markku Hannola – harmonikka ja tamburiini
Juhani Aaltonen – alttosaksofoni
Jörgen Petersen – trumpetti
Juhani Aalto – pasuuna
Jorma Ylönen – viulu
Juhani Tiainen – viulu
Yrjö Lasonpalo – viulu
Jussi Pesonen – viulu
Marjukka Kankkunen – viulu
Seppo Rautasuo – viulu
Arja Pesonen – alttoviulu
Heikki Vehmanen – alttoviulu
Veli-Pekka Bister – sello
Juhani Kivilaakso – sello
Maarit Hurmerinta – taustakuoro
Irina Milan – taustakuoro
Kalle Fält – taustakuoro
Kokoonpano > Tuotanto

Antti Joki – äänitys (Finnscandia-studiot)
Juha Laakso – äänitys (Finnscandia-studiot)
Jukka Teittinen – äänitys (Finnscandia-studiot)
Tom Vuori – äänitys (Finnscandia-studiot)
Ilmari Kostiainen – kuvat
Oy Artifex Ab/Hy – kannen suunnittelu ja ulkoasu
Raimo Henriksson – tuottaja
Ooppera

Georges Bizet’n Carmenin esitys Salzburger Festspielessä 2012
Ooppera (lat. opera, monikko sanasta opus ’työ, teos’) on näyttämötaidemuoto, jossa yhdistyvät musiikki ja näytelmä. Oopperassa on usein täysimittainen sinfoniaorkesteri. Pääosassa ovat kuitenkin laulajat. Oopperan tekstiä, jota kutsutaan nimellä libretto, lauletaan oopperan aikana tavallisesti kahdella laulutyylillä. Resitatiivi on puhemaista laulua, joka kuljettaa juonta eteenpäin. Resitatiivien välillä olevia lauluja kutsutaan aarioiksi. Lisäksi oopperateoksiin kuuluu usein duettoja, kolmen laulajan esittämiä tertsettoja ja neljän laulajan kvartetteja, kuorokohtauksia ja orkesterin esittämiä alku-, väli- ja loppusoittoja.
Tekijät

Oopperan sanoituksen eli libreton kirjoittaa libretisti. Joskus libreton kirjoittaa oopperan säveltäjä itse. Libretisti päättää, mitä kussakin kohtauksessa tapahtuu, ja hän kirjoittaa laulajien laulamat ja puhumat sanat. Libreton tarina on joskus peräisin tunnetusta lähteestä kuten sadusta, myytistä, Raamatusta, romaanista, näytelmästä tai elämäkerrasta. Monessa oopperatalossa katsoja voi lukea librettoa esityksen aikana omalla kielellään esimerkiksi näyttämön yläpuolella tai istuimen selkänojassa olevasta näytöstä.
Oopperan säveltäjä tekee oopperan musiikin ja antaa toiminnalle ja tunteelle musiikillisen muodon. Hän määrittelee myös orkesterin koon, mitä soittimia ja äänialoja esityksessä käytetään, ja kuinka monta laulajaa esitykseen osallistuu.
Oopperatalon johtaja suunnittelee jokaisen esityskauden ohjelmiston. Hän valitsee esitettävät oopperat ja varaa niihin laulajat.
Laulajat sijoitetaan rooleihin äänialansa mukaan. Oopperalaulajien äänialoja ovat miehillä basso, baritoni, tenori ja kontratenori, ja naisilla kontra-altto, altto, mezzosopraano ja sopraano. Oopperat esitetään nykyisin yleensä alkukielellä, joten laulajat joutuvat laulamaan useilla eri kielillä. Joissain oopperoissa on laulukuoro, ja joissain esiintyy balettitanssijoita. Lavalla on usein myös statisteja, jotka eivät puhu tai laula.
Kapellimestari, "maestro", johtaa esityksessä orkesteria ja päättää esimerkiksi musiikin tempon ja voimakkuuden. Hän osoittaa laulajille ja soittajille milloin on heidän vuoronsa olla äänessä. Orkesteri istuu orkesterimontussa näyttämön ja yleisön välissä. Näyttämön edessä on yleisöltä piilotettu kuiskaajan koppi, josta hän muistuttaa laulajaa sanoituksista.
Näyttämöohjaaja vastaa siitä, mitä näyttämöllä tapahtuu, ja hän ohjaa laulajien liikkeitä. Lavastaja suunnittelee lavasteet ja sen, miltä esitys näyttää. Hän työskentelee yhteistyössä etenkin ohjaajan ja valaistussuunnittelijan kanssa, joka suunnittelee esityksen valaistuksen. Puvustaja tekee esittäjien esiintymisasut, meikkaaja laatii meikit ja peruukkimestari tekee peruukit, joita oopperassa käytetään hyvin runsaasti.
Musiikkijärjestäjä tai näytäntöjärjestäjä on ikään kuin toinen kapellimestari, joka seuraa partituuria ja määrää esimerkiksi esiintyjien sisääntulon ajoituksista, lavasteiden ja valojen vaihtumisesta, erikoistehosteista ja esiripun liikkeistä. Esitykseen osallistuu lisäksi erilaisia näyttämötyöntekijöitä, jotka esimerkiksi siirtelevät lavasteita ja hoitelevat tehosteita.
Kuuluisia oopperasäveltäjiä

Claudio Monteverdi
Georg Friedrich Händel
Wolfgang Amadeus Mozart
Richard Wagner
Giuseppe Verdi
Giacomo Puccini
Kirjallisuutta

Batta, András (päätoim.): Ooppera. Säveltäjät, teokset, esittäjät.  ((Opera. Komponisten, Werke, Interpreten, 1999.) Suomentanut Elli Ainola)  Köln:  Könemann, 2001.  ISBN 3-8290-5833-0
Hertzen, Pirjo von: Mentäiskö oopperaan!.  Helsinki:  Tammi, 2012.  ISBN 978-951-31-6530-7
Lazarus, John: Oopperan käsikirja.  ((The Opera Handbook, 1987.) Suomentanut Hannu-Ilari Lampila. 4., uudistettu painos)  Helsingissä:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26604-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Suomen Kansallisooppera.
Savonlinnan Oopperajuhlat.
OperaBase – esityksiä, säveltäjiä, laulajia.
OperaGlass – muun muassa luetteloituna yli 4800 säveltäjän yli 25 000 teosta. (englanniksi)
Operissimo – suuri ooppera- ja konserttitietokanta. (englanniksi)
Historic Opera (Arkistoitu – Internet Archive) – kuvia, postikortteja ym. oopperan historiasta. (englanniksi)
Patriciagra.net – opas oopperasäveltäjien ja teosten oikeaan lausuntaan.
Suomen av-kääntäjät: Oopperoiden kääntäminen ja tekstitys (Arkistoitu – Internet Archive).
Ote Henry Purcellin barokkioopperasta Dido ja Aeneas (1689), esittäjinä Les Arts Florissants.
Christoph Willibald Gluck Joseph Siffried Duplessisin maalaamana vuonna 1775.
Edler von Schuch johtamassa Richard Straussin Ruusuritari-oopperaa vuonna 1912.
Sidi Kaouki

| Sidi Kaouki |
| --- | --- |
 Sidi Kaouki
 Koordinaatit: 31°21′20″N, 9°47′50″W 
Valtio:  Marokko
Hallintoalue:  Marrakech-Tensift-Al Haouz
Provinssi:  Essaouira
Väkiluku (2004):  4 335
Aikavyöhyke:  UTC+0
 – Kesäaika:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sidi Kaouki
Sidi Kaouki on maalaiskunta (ransk. commune rurale) Essaouiran provinssissa Marrakech-Tensift-Al Haouzin hallintoalueella Marokossa. Asukkaita Sidi Kaoukissa oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 4 335, joista kahdeksan oli ulkomaalaista. Kotitalouksia oli 902. Vuonna 1994 asukkaita oli 3 895 ja kotitalouksia 738.
Sidi Kaouki rajautuu pohjoisessa Essaouiran kuntaan, koillisessa Aguerdin maalaiskuntaan, kaakossa Sidi Hmad Ou Hamedin maalaiskuntaan ja etelässä Sidi Ahmed Essayehin maalaiskuntaan. Lännessä Sidi Kaouki rajautuu Atlantin valtamereen. Sidi Kaouki sijaitsee noin 27 kilometrin päässä Essaouirasta etelään ja noin 150 kilometrin päässä Agadirista pohjoiseen.
Jatkuvan tuulen ja hiekkarannan ansiosta paikkakunnasta on muodostunut yksi Marokon suosituimmista laine- ja purjelautailukohteista. Sidi Kaoukissa on muun muassa majoituspalveluita sekä laine-, purje- ja leijalautavuokrausta. Merenrannalla Sidi Kaoukissa sijaitseva rakennus on parannustaidoistaan tunnetun suufipyhimys Sidi Kaoukin hautapaikka. Sidi Kaoukista Essaouiraan kulkee linja-autoja.
Aiheesta muualla

Sidi Kaoukin vesiurheilukeskuksen kotisivut (englanniksi)
Opus (Lokris)

| Opus> Ὀποῦς.Sijainti |
| --- | --- |
 Opus
Koordinaatit:  38°37′50″N, 23°2′52″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Atalánti, Lokroí, Fthiotis, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Opuntian Lokris
Infobox OKNimi-testi OK: 
Opus (m.kreik. Ὀποῦς, Opūs tai Opous) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Opuntian Lokriin alueella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Atalántin kaupungin lähelle sen ja Tragánan kylän puoleen väliin Lokroín kunnassa.
Maantiede

Opus oli Opuntian Lokriin ja koko itäisen Lokriin merkittävin kaupunki, sillä antiikin aikana ei aina tehty eroa itäisen Lokriin osien Opuntian ja Epiknemidian Lokriin välillä. Kaupunki sijaitsi Pohjoiseen Euboianlahteen kuuluneen pienemmän Opuntianlahden lähellä, Strabonin mukaan noin 15 stadioninmitan eli noin 2,6 kilometrin ja Liviuksen mukaan noin yhden roomalaisen mailin eli noin 1,5 kilometrin päässä rannikosta sisämaahan päin. Lahdessa kaupungin edustalla sijaitsi saari nimeltä Atalante (myös Atalanta, nyk. Atalantonísi).
Historia

Antiikin aikana Opusta pidettiin yhtenä koko Kreikan vanhimmista kaupungeista. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Opusta, joka oli Lokroksen ja Protogeneian poika. Deukalion ja Pyrrha asuivat Opuksessa, ja Patroklos oli kotoisin sieltä. Homeroksen Iliaan laivaluettelossa kaupunki esiintyy nimellä Opoeis (Ὀπόεις) yhtenä Aiaan, Oileuksen pojan alaisuudessa olleista lokrislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.
Persialaissodissa Opus liittyi Leonidaan johtamiin spartalaisiin Thermopylain taistelussa persialaisia vastaan vuonna 480 eaa. Se osallistui myös samaan aikaan käytyyn Artemisionin taisteluun seitsemällä laivalla. Myöhemmin kaupunki oli Spartan puolella Ateenaa vastaan. Ateenalaisten vallattua Boiotian vuoden 456 eaa. Oinofytan taistelun jälkeen nämä veivät sata rikkainta opuslaista panttivangeiksi.
400-luvun eaa. loppupuolen peloponnesolaissodassa opuslaiset häiritsivät Ateenan merikauppaa, ja ateenalaiset linnoittivat tämän vuoksi kaupungin edustalla sijainneen Atalanten saaren. Antigonos I:n sodassa Kassandrosta vastaan Opus oli jälkimmäisen puolella, ja siksi Antigonoksen kenraali Ptolemaios piiritti kaupunkia.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Opūntios (Ὀπούντιος).
Derek Sherinian

| Derek Sherinian |
| --- | --- |
 Derek Sherinian vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1966 (ikä 58)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1982–
Tyylilajit:  progressiivinen metalli, neoklassinen metalli, fuusiojazz, glam rock
Soittimet:  koskettimet, kitara
Yhtyeet:  Planet X, Dream Theater, Alice Cooper, Yngwie Malmsteen
Levy-yhtiöt:  Inside Out Music 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Derek George Sherinian (s. 25. elokuuta 1966 Laguna Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhtyeistä Alice Cooper, Kiss ja Dream Theater. Hän on sittemmin julkaissut seitsemän sooloalbumia ja perustanut yhtyeen nimeltä Planet X. Hän soittaa nykyisin Sons of Apollo -yhtyeessä, jossa soittaa hänen lisäkseen muun muassa Mike Portnoy ja Billy Sheehan.