stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vince Dunn

| Vince Dunn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1996 (ikä 27) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Chicago Wolves (AHL)   St. Louis Blues (NHL)
NHL-varaus:  56. varaus, 2015 St. Louis Blues
Vince Dunn (s. 29. lokakuuta 1996 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Seattle Krakenia. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. St. Louis Blues varasi Dunnin toisella kierroksella vuonna 2015.
Ura

OHL-seura Niagara IceDogs varasi Dunnin 109. pelaajana vuoden 2012 varaustilaisuudessa. Dunn siirtyi Niagaraan kaudeksi 2013–2014. Tulokaskaudellaan hän pelasi 63 runkosarja- sekä 13 pudotuspeliottelua. Kaudella 2014–2015 Dunn teki 68 runkosarjaottelussa tehot 18+38=56 ja keräsi 59 rangaistusminuuttia. Kahdeksassa pudotuspeliottelussa hän teki kuusi maalia sekä neljä syöttöpistettä. Hänet valittiin pelaamaan CHL Top Prospects Gameen.
Kesällä 2015 St. Louis Blues valitsi Dunnin toisella kierroksella 56. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa. Syyskuussa 2015 Dunn ja St. Louis solmivat kolmivuotisen tulokassopimuksen. Dunn palasi vielä kaudeksi 2015–2016 IceDogsiin, jossa hän teki 52 pelissä tehot 12+31=43. 12 pudotuspeliottelua hän pelasi piste per peli -tahdilla.
Kausi 2016–2017 oli Dunnin ensimmäinen ammattilaistasolla, kun hän edusti St. Louis Bluesin AHL-farmiseura Chicago Wolvesia. Hän pelasi 72 runkosarjaottelua tehden tehot 13+32=45. Joukkueen sisäisessä pistepörssissä hän oli puolustajien ykkönen sekä kaikista kenttäpelaajista neljäs. Hänen tehotilastonsa oli +15. Kymmenessä pudotuspeliottelussa hän teki yhden maalin ja yhteensä kuusi tehopistettä.
Dunn aloitti kauden 2017–2018 Bluesin NHL-kokoonpanossa. Hän debytoi 4. lokakuuta 2017 ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan saaden jääaikaa 15.28 minuuttia. Ensimmäisen maalinsa Dunn teki 12. lokakuuta Florida Panthersia vastaan. Hänet lähetettiin AHL:ään tammikuussa, jolloin hän oli pelannut 39 ottelua keräten yhteensä seitsemän tehopistettä sekä kahdeksan jäähyminuuttia. Hän pelasi Wolvesissa kaksi ottelua, joissa teki yhden maalin sekä syöttöpisteen, jonka jälkeen hänet kutsuttiin takaisin Bluesiin.
Joulukuussa 2020 Dunn teki Bluesin kanssa yksivuotisen ja 1,875 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Seattle Kraken varasi Dunnin joukkueeseensa vuoden 2021 laajennusvaraustilaisuudessa. Tämän jälkeen Dunn teki Krakenin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahdeksan miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Dunn teki Krakenin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 29,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Walther von Seydlitz-Kurzbach

| Walther von Seydlitz-Kurzbach |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1888  Hampuri, Saksa
Kuollut: 28. huhtikuuta 1976 (87 vuotta)  Bremen, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta   Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1908–1945
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota, toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Tykistönkenraali
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi tammenlehvin
Joukko-osasto:   Wehrmacht 12. jalkaväkidivisioona
Walther von Seydlitz-Kurzbach (22. elokuuta 1888 – 28. huhtikuuta 1976) oli saksalainen tykistönkenraali toisen maailmansodan aikana.
Seydlitz-Kurzbach syntyi Hampurissa kuuluisaan preussilaiseen Seydlitz-sukuun. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli sekä länsi- että itärintamalla upseerina. Toisessa maailmansodassa, 1940–1942 hän johti 12. jalkaväkidivisioonaa Wehrmachtissa. Hänet ylennettiin kenraaliksi tilanteessa, jossa hänen johtamansa divisioona pystyi murtautumaan ulos neuvostoliittolaisten saartorenkaasta. Hänen joukko-osastonsa liitettiin kenraali Pauluksen kuudenteen armeijaan Stalingradin taistelussa.
Kenraali Seydlitz-Kurzbach argumentoi vahvasti Stalingradin saartorenkaasta murtautumisen puolesta, vastoin Adolf Hitlerin käskyä puolustaa kaupunkia viimeiseen mieheen. Kun Stalingradin puolustus murtui, hän joutui venäläiselle vankileirille. Sotavankina hänestä tuli natseja vastustavan organisaation, Saksalaisten upseerien liiton (Bund deutscher Offiziere) johtaja. Monet hänen kenraalitovereistaan tuomitsivat hänen maanpetoksellisen käyttäytymisensä, ja hänet tuomittiin Saksassa kuolemaan in absentia. Häntä käytettiin säälimättömästi sekä saksalaisessa että neuvostopropagandassa.
Sodan jälkeen hänet päästettiin Saksan liittotasavaltaan 1955, ja vuonna 1956 hänen natsiaikainen kuolemantuomionsa kumottiin. Hän kuoli vuonna 1976 Bremenissä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Walther von Seydlitz-Kurzbach
Wang Qiang

| Wang Qiang |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Kiina
Tennispelaaja
Pituus:  172 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  5 355 460 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (28.1.2019)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  433–288
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2019)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2018)
Wimbledon:  2. kierros (2017)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2018)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  118. (23.7.2018)
Voitot/tappiot:  26–53
Aiheesta muualla
www.87pat.com/qiang-wang/e/profile/index.html
ITF
WTA
Wang Qiang (s. 14. tammikuuta 1992 Tianjin) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 18 tammikuussa 2019. Hän on voittanut urallaan 14 ITF-turnausta kaksinpelissä. WTA-turnauksia hän on voittanut kaksi.
Vuoden 2014 Yhdysvaltain avoimissa Wang eteni toiselle kierrokselle selvitettyään ensin karsinnat ja sen jälkeen voitettuaan Paula Kanian pääsarjan ensimmäisellä kierroksella. Toisella kierroksella hän hävisi Casey Dellacqualle. Kolmannelle kierrokselle Grand Slam -turnauksissa Wang on yltänyt Ranskan ja Yhdysvaltain avoimissa 2018 sekä Australian avoimissa 2019.
Aiheesta muualla

Wang Qiangin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Wang Qiang WTA:n sivuilla (englanniksi)
Wang Qiang ITF:n sivuilla (englanniksi)
Vauhtifriikki

| Vauhtifriikki |
| --- | --- |
 Vauhtifriikki
Luoja(t):  Peter David
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  The Incredible Hulk vol. 1 #388
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Leon Shappe
Status:  Kuollut
Pituus:  198 cm
Paino:  155 kg
Voimat:  Taisteluhaarniska, jonka avulla saavuttaa suuria nopeuksia. Haarniskassa kätkettyjä teräseita.
Suhteet
Sukulaiset:  Kate (tytär, kuollut), Leslie Anne Shappe (sisko, kuollut)
Vauhtifriikki on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui The Incredible Hulk-lehden numerossa 388 (1967). Vauhtifriikin loi Peter David. Vauhtifriikki on varsinkin Hulkin pääasiallinen vastustaja.
Suomessa Vauhtifriikki esiintyi ensimmäisen kerran MARVEL-lehden numerossa 10 (1993).
Historia

Pikkurikollinen Leon Shappe oli alusta alkaen juuri sellainen pikkutekijä, johon eivät luottaneet ammattimaisemmat rikolliset. Shappe oli suurisuinen ja nautti säännöllisesti huumetta nimeltään Snap. Snap teki Shappesta sekopäisen ja epäluotettavan. Hän oli valmis myymään äitinsäkin yhdestä annoksesta. Shappe kuitenkin varasteli käsilaukkuja ja ryösteli vanhuksilta rahaa, mutta kykeni vain hädin tuskin kustantamaan elämisensä. Eräänä päivänä Shappen eräs ystävä kertoi hänelle miehestä, joka oli keksinyt käänteentekevän haarniskan. Haarniskan avulla kuka tahansa voisi olla yhden miehen armeija.
Shappe etsi keksijän käsiinsä ja tappoi tämän. Hän varasti haarniskan miettien ensin sen myymistä korkeimmalle huutajalle, kunnes tajusi tekevänsä sillä enemmän rahaa itse. Shappe ryhtyi ammattitappajaksi ja otti itselleen uuden nimen - Vauhtifriikki. Silti edes uuden puvun kanssa asiat eivät sujuneet kaksisesti. Hänen addiktionsa teki Vauhtifriikistä epäluotettavan ja harva palkkasi häntä tekemään mitään merkittävää. Lopulta herra Lang, joka oli Yhdysvaltain johtavia mafiapomoja palkkasi Vauhtifriikin tappamaan hänen AIDS:ia sairastavan poikansa poikaystävän. Vauhtifriikki iski hyväntekeväisyystapahtumassa, jossa Rick Jones soitti bändinsä kanssa. Hulk kuitenkin saapui paikalle ja huolimatta Vauhtifriikin nopeudesta ja tämän adamantium-päällysteisistä nuolista, Hulk sai nujerrettua superroiston.
Myöhemmin Vauhtifriikki sai tietää että hänen tyttärensä Kate tapettiin tämän hakiessa aborttia. Naamioituen toiseksi mieheksi  Vauhtifriikki etsi Hulkin käsiinsä ja lupasi tälle suuren summan rahaa murhaajan tappamisesta. Hulk ei suostunut, mutta lupasi kuitenkin auttaa syyllisen löytämisessä. Lopulta Hulk pääsi Katen entisen poikaystävän jäljille, joka totesi Katen kuoleman olleen vahingon. Raivostunut Vauhtifriikki paljasti itsensä ja Hulkin onnistui pitkällisen taistelun jälkeen voittaa Vauhtifriikki huijaamalla tämän halkaisemaan kynsillään autoakun. Pojan Hulk luovutti viranomaisille.
Historia > Sisällissota

Myöhemmin jouduttuaan vankilaan Vauhtifriikki pakeni yhdessä Kobolttimiehen, Kylmäsydämen ja Nitron kanssa. Uudet Soturit jäljittivät vankikarkurit osana tositelevisio-ohjelmaa ja aikoivat napata nämä katsojalukujensa nostamiseksi. Nitro kuitenkin käytti suuria voimiaan pidätystilanteen aikana ja tappoi miltei kaikki Uudet Soturit ja karkuritoverinsa. Nämä tapahtumat johtivat sisällissodan syttymiseen.
Voimat ja varusteet

Vauhtifriikki ei normaalisti omaa minkäänlaisia yliluonnollisia voimia (on tosin spekuloitu josko hänen voimansa johtuisivat Snap-huumeesta) vaan pelkät ikäisensä normaalin miehen voimat. Hän oli kuitenkin jokseenkin harjaantunut taskuvaras ja ryöstelijä ennen taisteluhaarniskansa löytämistä.
Vauhtifriikki omaa kehittyneen taisteluhaarniskan, joka suo hänelle suuren nopeuden, liikkumäkyvyn, kestävyyden ja voimakkuuden. Vauhtifriikki kykenee myös lentämään pukunsa avulla. Itse puku on luotu kokeellisesta titaaniseoksesta, joka on käytännössä tuhoutumatonta. Haarniskan metalliseos kestää hyvin luoteja, eikä edes Hulkin iskut ole tehneet siihen sanottavampaa vahinkoa. Vauhtifriikin haarniskan saappaat sisältävät voimakkaat rakettimoottorit, joiden avulla Vauhtifriikki kykenee lentämään yli 240 km/h. Lentäessään Vauhtifriikin naamari suojaa häntä viimalta ja tarjoaa happea hengitettäväksi.
Vauhtifriikin molemmissa käsissä on pitkä adamantium-terä, jolla hän kykenisi dekapitoimaan jopa Hulkin. Vauhtifriikki omaa myös laukaistavan adamantium-kärkisen piikin, jonka hän voi ampua uhriinsa pitkän metallisen siiman saattamana.
Aiheesta muualla

Marvel-kustantamon kotisivujen tietopaketti Vauhtifriikistä (englanniksi)
Incredible Hulk-sivuston osuus Vauhtifriikistä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Marvunapp-sivuston kronologinen listaus Vauhtifriikin esiintymisistä (englanniksi)
Vlastimil Hort

| Vlastimil Hort |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Vlastimil Hort
Syntynyt: 12. tammikuuta 1944 (ikä 80)
Kansalaisuus:  tšekkiläinen
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Elo-luku:  2 436 (tammikuussa 2014)
Vlastimil Hort (s. 12. tammikuuta 1944) on tšekkoslovakialaissyntyinen shakin suurmestari. Hän muutti 1980-luvulla Saksaan, jota hän nykyisin edustaa.
Hort oli yksi maailman huipuista 1960- ja 1970-luvuilla ja pääsi MM-ehdokasotteluihin, muttei koskaan päässyt pelaamaan maailmanmestaruudesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FIDE-kortti: Vlastimil Hort (englanniksi)
Vlastimil Hort ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Villu Jaanisoo

Villu Jaanisoo vuonna 2016. Taustalla näkyy Kuukkeli-teos.
Villu Jaanisoo (s. 1963 Tallinna) on virolainen kuvanveistäjä ja Kuvataideakatemian kuvanveiston professori. Hänet tunnetaan kuvanveistäjänä  monipuolisena materiaalienkäyttäjänä ja veistostaiteen perinteiden tulkitsijana. Hän asuu ja työskentelee Pirkkalassa ja Helsingissä.
Villu Jaanisoo valmistui Viron taideakatemiasta vuonna 1989.
Jaanisoo on tehnyt useita julkisia veistoksia Suomeen ja Viroon. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat muun muassa Juice Leskisen muotokuva (1992), Homo Birkkalensis/Pirkkalan ihminen (1998) ja yhdessä arkkitehti Jorma Mukalan kanssa suunnittelema M/S Estonian uhrien muistomerkki Katkennut linja (1996). Viikin yliopistokampukselle sijoitettu Kaikki on mahdollista (2009) oli käytetyistä autonrenkaista rakennettu lähes viisi metriä korkea gorilla. Teos poltettiin 10. tammikuuta 2018. Teräsrungon varaan kootuista, värillisistä uusiomuovituotteen palasista koostuva Kuukkeli paljastettiin vuonna 2016 Kalasatamassa.
Jaanisoo toimii Pirkkalan veistospuiston taiteellisena johtajana.
Teoksia

Juice Leskisen muistomerkki, 1995, Juankoski, Kuopio.
Villu Jaanisoo ja Jorma Mukala, Katkennut linja, 1996, Tallinna.
Maaemon rakastaja, 1997, Kankaanpää
Suhde, 1997, Kankaanpää
Päällekkäin, 1998, Kankaanpää
Pirkkalan ihminen (Valte), 1998, Pirkkala.
Valolähde, 1999, yhdessä Jorma Mukalan kanssa, Tampere.
Sisällissodassa kaatuneiden muistomerkki, 2000, Pirkkala.
Lehmä, 2001, Pirkkala.
Kumiankka, 2003, Tampere. (teos poistettu 2020)
Seagull/Talking heads 2006. Teos on Kumun taidemuseon kokoelmassa.
Kaikki on mahdollista, 2009, Viikki. (tuhottu)
Lokki, 2015, Helsinki.
Kuukkeli, 2016, Helsinki.
Paratiisisaari, 2018, Lempäälä.
Aiheista muualla

Taiteilijan verkkosivu
Viimeiseen pisaraan (albumi)

| Viimeiseen pisaraan Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Petrax-studio, Hollola; Eastwing, Järvenpää
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2009
 Tuottaja(t): Olli & Janne Haavisto
 Tyylilaji: country, rock and roll, gospel, iskelmä
 Kesto: 44.17
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Kari Tapion muut julkaisut
| Kaksi maailmaa 2008 | Viimeiseen pisaraan 2009 | Sinivalkoinen ääni 2009 |
Viimeiseen pisaraan on suomalaislaulaja Kari Tapion studioalbumi (albumilistan sijoitus 3.). Se julkaistiin 25. maaliskuuta 2009.
Kappaleet

Viimeiseen pisaraan – 3.28
Langenneet – 3.04
Rakkauden veteraani – 3.46
Sydänpuoli säätä vasten – 4.08
Risti jonka luona kohdataan – 3.01
Texaco taksi parturi baari – 3.22
Ennen pelkäsin et meet – 3.23
Kenelle kellot soi – 3.23
Kun kuljen vierellään – 3.50
Alumiinitähdet – 3.48
Näkymätön kukka – 4.25
Suuri voima – 4.34
Kokoonpano

Kari Tapio – laulu
Jani Jalkanen – taustalaulu (kappaleet "Viimeiseen pisaraan" ja "Alumiinitähdet")
Ninni Poijärvi – taustalaulu, viulu
Mika Kuokkanen – taustalaulu, akustinen kitara
Tommi Viksten – kitarat
Petri Hakala – mandoliini, akustinen kitara
Olli Haavisto –  dobro, pedal steel guitar, weissenborn ja kitarat
Eeva Koivusalo – basso
Tom Nyman – basso (kappale "Viimeiseen pisaraan")
Janne Haavisto – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Olli Haavisto – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Janne Haavisto – tuottaja
Jussi Jaakonaho – äänittäjä
Pauli Saastamoinen – masteroija
Seppo Hagfors – kansikuva
Tom Nyman – sisäkannen kuva
Fredrik Stürmer – kansikuva
Aiheesta muualla

Edel Records Finland - Viimeiseen pisaraan[vanhentunut linkki]
Viimeiseen pisaraan axr.fi -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Tapio
| --- | --- |
Studioalbumit:  Aikapommi • Nostalgiaa • Klabbi • Kaipuu •  Kari Tapio • Jää vierellein • Olen suomalainen • Ovi elämään • Osa minusta • Elämän viulut • Tää kaipuu • Aikaan täysikuun • Yön tuuli vain • Sinitaikaa • Laulaja • Myrskyn jälkeen • Meren kuisketta • Sinut tulen aina muistamaan • Valoon päin • Bella Capri • Joulun tarina • Juna kulkee • Toiset on luotuja kulkemaan • Paalupaikka • Kuin taivaisiin • Kaksi maailmaa • Viimeiseen pisaraan • Vieras Paratiisissa
Kokoelmat:  28 suosituinta levytystä • Toivotut • Viisitoista kesää • 20 suosikkia – Olen suomalainen • 20 suosikkia – Luoksesi Tukholmaan • Parhaat • Kaikki parhaat • 20 suosikkia – Kulkurin kyyneleet • 20 suosikkia – Sanoit liian paljon • Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa • Nostalgia • Lauluja rakkaudesta • Kaikkien aikojen parhaat Vol.2 • Klabbi/Olen Suomalainen • Sinivalkoinen ääni
Livealbumit:  Kari Tapio konserttilavalla • Vihdoinkin!
Viinikkala

| Viinikkala> Vinikby |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Viinikkala korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Aviapoliksen suuralue
Kaupunginosa nro:  41
Pinta-ala:  6,3 km² 
Väkiluku:  67 (31.12.2023)
Väestötiheys:  12  as./km²
Työpaikkoja:  5 845 kpl   (31.12.2017)
Postinumero(t):  01530, 01740
Lähialueet:  Ylästö, Vantaanlaakso, Piispankylä, Lapinkylä, Kiila, Lentokenttä, Veromies, Pakkala
Viinikkala (ruots. Vinikby) on kaupunginosa Vantaalla, Vantaanjoen itäpuolella ja Helsinki-Vantaan lentoaseman länsipuolella.
Kaupunginosa sijaitsee pääosin Kehä III:n pohjoispuolella ja lukeutuu suurelta osin lentoaseman melualueisiin. Kaupunginosassa, lähinnä sen hiljaisimmassa eteläosassa, asuu noin 80 henkeä. Työllistäjänä Viinikkala on merkittävä: työpaikkoja se tarjoaa yli 5 000:lle (2016).
Liikenne

Kehä-III kulkee kaupunginosan läpi. Kehärata ylittää Vantaajoen Viinikkalan alueella, mutta  rautatieasemaa varten on tehty ainoastaan varaus.
Luonto

Viinikkalan länsiosa kuuluu Vantaanjokilaakson maisemansuojelualueeseen. Viinikan alueen pohjoislaidalla Viinikanmetsän maisemissa on reheviä, kasvistoltaan merkittäviä lehtoja. Siellä kasvaa muun muassa lehmuksia, raitoja, vaahteroita, pähkinäpensasta, lehtosinijuurta, lehtokieloa, lehtoimikkää, mustakonnanmarjaa ja metsäorvokkia.
Uudenmaan historiassa merkittävä, jo kivikautisena asuinpaikkana tunnettu Vantaankoski on itärannaltaan Viinikkalaa. Kaupunginosa on saanut nimensä Viinikkalan kylästä, joka sijaitsee Kuninkaantien pohjoispuolella lähellä koskea. Kylän nimi on ollut keskiajalla saksalaista alkuperää oleva Vinitteby ja se on mainittu veroluetteloissa ensimmäisen kerran 1544.
Yrityksiä ja alueen työnantajia

Padotun kosken partaalla, vielä 1960-luvulla teollisuustoiminnassa olleen Dahlforsin viilatehtaassa toimii nykyään 135-paikkainen tilausravintola ja ohjelmapalveluyritys. Sen vieressä, entisen ruotsinkielisen kansakoulun tiloissa sijaitsee yrityksen tilausravintola (Kuninkaan Kartano).
Suurin osa alueen työpaikoista löytyy Kehä III:n ääreltä Tuupakan teollisuusalueelta. Hyvien liikenneyhteyksien äärelle on hakeutunut useita logistiikka-alan yrityksiä, tukkukauppoja sekä korkeaa teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä. Merkittäviä toimijoita ovat myös muun muassa Postin, DHL:n, DB Schenkerin ja Hobby Hallin logistiikkakeskukset.
Alueella toimii Turvalaaksona turvallisuusalan yrityspuisto, jossa Gemalto Oy:n ja Suomen pankin toimintojen ohella on usean museon kokoelmien säilytystiloja. Turvallisuusalan yrityksistä Avarn Security Finlandilla ja Loomis Suomella on toimintaa Turvalaaksossa. Läheisyydestä löytyy esimerkiksi Forsmanin teetalo.
Entisen Dahlforsin viilatehtaan tiloissa kosken äärellä toimii tilausravintola Kuninkaan Lohet.
Sisänäkymä Forsman tean teemyymälästä Kehä III:n pohjoispuolella.
Peltoa Viinikkalassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viinikkala Wikimedia Commonsissa
Havainneilmakuvia DHL:n uudesta logistiikkakeskuksesta
Vattianlammi

| Vattianlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°48′52″N, 24°20′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskujoki:  Kaartijoki 
Järvinumero:  35.886.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,4 m  
Rantaviiva:  0,51 km  
Pinta-ala:  1,873 ha  
 fiVattianlammi 
Vattianlammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Ahoisten kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi sijaitsee Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostuman vieressä . Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja se on kasvamassa umpeen. Lampea ympäröi suo ja se on autio. Lammelle ei johda tietä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, jonka Kaartjoen alaosan alueeseen lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 90,4 metriä mpy., mikä on sama kuin Paloniitunjärvessä. Kaartjoki, joka laskee Paloniitunjärveen, virtaa Vattianlammen vierestä ohitse.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Paloniitunjärvi oli piirretty nykyisenlaisena, mutta kartasta puuttui Vattianlampi. Vuoden 1961 peruskartassa se kuitenkin näkyy voimakkaasti soistuneena.
Vlasotince

| Vlasotince Власотинце |
| --- | --- |

 Vaakuna

 fiVlasotince 
 42°58′01″N, 22°07′59″E 
Valtio:  Serbia
 www.vlasotince.org.rs 
Vlasotince (serb. Власотинце) on kaupunki ja kunta Kaakkois-Serbiassa. Kunnassa on 33 312 asukasta ja kaupungissa 16 212 (vuoden 2002 väestönlaskenta).
Historia

Turkkilaisten lähteiden mukaan Vlasotince oli 1400-luvulla hallinnollinen keskus. Kun turkkilaiset lähtivät Serbiasta, paikalliset asukkaat alkoivat viljellä viiniä. Vlasotincesta tuli entisen Jugoslavian johtava viinialue ja Balkanin suurin viininviejä. Vlasotincen alue on ollut tunnettu myös käsityöläisistä ja rakentajista.
Unkari Eurovision laulukilpailussa

| Unkari |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  MTV
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  16
Ensiesiintyminen:  1994
Paras sijoitus:  4. (1994)
Huonoin sijoitus:  24. (2012)
Paras pistemäärä:  200 (2017)
Huonoin pistemäärä:  3 (1995)
Viimeinen sija:  1 (2008 SF)
Unkari osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1993, mutta se ei osallistunut tällöin varsinaiseen kilpailuun. Se taisteli Itä-Euroopan maille järjestetyssä Kvalifikacija za Millstreet -kilpailussa paikasta Euroviisuissa, mutta ei päässyt viisuihin asti. Tästä eteenpäin Unkarin osallistuminen kilpailuun on ollut satunnaista ja menestys vaihtelevaa. Unkari osallistui kuuden vuoden tauon jälkeen vuoden 2005 kilpailuun, ja taas vuoden kisatauon jälkeen vuosien 2007–2009 kisoihin, mutta vetäytyi sen jälkeen taloudellisiin syihin vedoten. Unkari palasi vuonna 2011.
Unkari on esittänyt valtaosan kappaleistaan unkarin kielellä, viimeksi vuoden 2018 kilpailussa. Edustuskappaleet ovat olleet englanninkielisiä vuosina 2007–2012 ja 2014, 2015 sekä 2016.
Unkarin sijoitukset > Nykyinen pistejärjestelmä

Vuodesta 1975 käytössä ollut suomalaisen viihdepäällikkö Heikki Seppälän ideoima äänestyskäytäntö:
Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle.
Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
| Vuosi | Artisti(t) | Kappale | Finaali | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Andrea Szulák | Árva Reggel | – | – |
| 1994 | Friderika Bayer | Kinek mondjam el vétkeimet? | 4 / 25 | 122 |
| 1995 | Csaba Szigeti | Új név a régi ház falán | 22 / 23 | 3 |
| 1996 | Gjon Delhusa | Fortuna |  |  |
| 1997 | V.I.P. | Miért kell, hogy elmenj? | 12 / 24 | 39 |
| 1998 | Charlie | A holnap már nem lesz szomorú | 23 / 25 | 4 |
Unkarin sijoitukset > Kaksivaiheinen loppukilpailu

Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on viime vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
| Vuosi | Artisti(t) | Kappale | Finaali | Pisteet | Semifinaali | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Nox | Forogj világ | 13 / 24 | 97 | 5 / 25 | 167 |
| 2007 | Magdi Rüzsa | Unsubstantial Blues | 9 / 24 | 128 | 2 / 28 | 224 |