Damon Williams
Pelityyli ja ominaisuudet

Williams oli voitonhaluinen pelaaja, jonka pelityyliin kuului itsevarmuus, joka saattoi joskus näkyä liiallisena yksinyrittämisenä. Helsingin Sanomat kuvaili Williamsia "ikitaistelijaksi, joka ei luovuta koskaan". Helsingin Sanomien mukaan Williams saapui harjoituksiin ensimmäisenä ja poistui sieltä viimeisenä. Williamsilla oli erinomainen kestävyys: hän pelasi kausien aikana yleensä kaikissa joukkueensa otteluissa ja oli loukkaantumisten vuoksi sivussa vain poikkeustapauksissa. Williams kertoi vuonna 2015 Aamulehden haastattelussa, että hänelläkin oli urallaan loukkaantumisia, joista hän ei kuitenkaan kertonut julkisuuteen. Esimerkiksi Kotkassa pelatessaan hän pelasi sormi murtuneena. Valmentaja Jarmo Laitinen arveli vuonna 2016 Williamsin kunnossa pysymisen olleen pääosin perinnöllistä, mutta tämä oli Laitisen kuuleman mukaan lisännyt oheisharjoitteitaan iän karttuessa loukkaantumisten estämiseksi.
Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikola kuvaili keväällä 2014 Williamsia tilastojaan tärkeämmäksi pelaajaksi. Poikolan mukaan Williams oli kyseisellä hetkellä joukkueen paras puolustaja ja pelinlukutaidoltaan Korisliigan paras pelaaja, joka pystyi pelaamaan eri rooleissa ja ottamaan levypalloja. Poikola luki Williamsin vahvuuksiksi pelinlukutaidon ja oikein sijoittautumisen sekä kertoi tämän olleen tärkeä osa kentällä valmentajien kuvioita toteutettaessa.
Williamsin kautta pyrittiin usein pelaamaan ottelun ratkaisevilla hetkillä. Hänellä oli tapana pitää palloa lähes hyökkäysajan loppuun. Williamsin liikevalikoimaan kuului vaikeasti puolustettava hyökkäys, jossa hän eteni selkä päin korille kierähtäen vapaaksi korin alle tai vaihtoehtoisesti heittäen fadeaway-heiton. Puolustajansa Wiiliams haastoi lähes aina, ja hän kykeni antamaan vapauttavia syöttöjä vaikeistakin paikoista. Harri Mannosen maaliskuun 2016 kirjoituksen mukaan Williams oli hyökkäyksessä 1 vastaan 1 -pelaaja ja heikko skriineissä sekä tekijänä että hyödyntäjänä.
Eurobasket.com-sivuston mukaan Williams oli nopeudellaan, voimallaan ja reagointikyvyllään kyvykäs pieni laitahyökkääjä, joka kykeni pelaamaan myös takamiehenä tai isona laitahyökkääjänä. Koska Williams kykeni sekä hyvään korinalus- että kaukoheittopeliin, käytti hän usein puolustajansa heikkouksia hyväkseen: isot pelaajat hän ohitti pallonkäsittelyllään, ja itseään pienemmät pelaajat hän haastoi käyttämällä hyväkseen pituuttaan.
Koripalloilija Tuomas Iisalon mukaan Williamsilla oli poikkeuksellinen intensiteetti lajiin suhteutettuna. Iisalon mukaan Williamsilla oli vahva kilpailuvietti, ja hän eli voimakkaasti pelin mukana. Valmentaja Sami Toiviaisenkin mukaan Williamsin tunteet näkyivät voimakkaasti ottelujen aikana. Williamsille muun muassa tuomittiin tekninen virhe tämän tuijotettua erotuomaria liian vihaisesti. Williamsia kutsuttiin usein tämän etunimellä, ja vastustajajoukkueiden kannattajat paikkakunnasta riippumatta huusivat usein toistuvasti Williamsin etunimeä muun muassa tämän asetuttua heittämään vapaaheittoja.
Aamulehden mukaan Williams panosti lajinomaiseen harjoitteluun eikä esimerkiksi juuri tehnyt juoksuharjoitteita kuuluisissa Pyynikin portaissa. Saman artikkelin mukaan Williams oli pelatessaan raivokkaan kilpailullinen luonne ja tahdonvoimaltaan kovatasoinen pelaaja. Koripallon ulkopuolella Williamsia on kuitenkin luonnehdittu rauhalliseksi ja hiljaiseksi persoonaksi. Aamulehden mukaan voittamistakin enemmän Williamsia motivoi urallaan kaikkensa antaminen, mitä tinkimättömyyttä hän vaati myös joukkuetovereiltaan aiheuttaen välillä konflikteja. Toisaalta esimerkiksi valmentaja Pieti Poikolan ja Williamsin välillä oli luonnesynergioita: Poikola on luonnehtinut Williamsia uransa merkittävämmäksi vaikuttajaksi, joka oli yhtä aikaa haastava ja palkitseva valmennettava.