stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mediafilosofia

Mediafilosofia on  termi, jota voidaan käyttää monenlaisesta mediaan ja filosofiaan liittyvästä tutkimuksesta. Yhden määritelmän mukaan mediafilosofia voi olla joko mediatieteellistä kiinnostusta filosofiaan tai filosofista kiinnostusta mediatieteisiin ja medioihin”. Toisen määritelmän mukaan mediafilosofia voidaan käsittää filosofian erityisalueeksi, joka tarkastelee mediaa filosofian näkökulmasta tai tutkii ajattelua medioiden lävistämänä.
Kirjallisuus

Olli-Jukka Jokisaari, Jussi Parikka, Pasi Väliaho (toim.): In medias res: Hakuja mediafilosofiaan.  Turku:  Eetos, 2008.  ISBN 978-952-99461-5-0
Prince of Wales Trophy

| Prince of Wales Trophy |
| --- | --- |

Myönnetään:  Itäisen konferenssin voittajalle
Jaettu:  1925–
Viimeisin voittaja:  Florida Panthers
Prince of Wales Trophy tai yksinkertaisemmin Wales Trophy on hopeasta valmistettu palkinto, jonka NHL myöntää kauden päätteeksi itäisen konferenssin mestarille. Prince of Wales Trophyn lahjoitti Walesin prinssi Edward vuonna 1924 (myöhemmin hänestä tuli kuningas Edvard VIII). Montreal Canadiens on voittanut palkinnon 25 kertaa, Boston Bruins 18 kertaa.
Prince of Wales Trophy jaettiin alun perin Montreal Canadiensin ja New York Americansin välisen ottelun voittajalle 15. joulukuuta 1925. Seuraavalla kaudella palkinto jaettiin NHL:n pudotuspelien voittajalle, joka kohtaisi Western Canada Hockey Leaguen voittajan Stanley Cup -otteluissa. Vuosina 1928–1938 palkinto myönnettiin NHL:n Amerikan divisioonan voittajalle. Kun Amerikan divisioona kuitenkin poistettiin käytöstä, alettiin palkintoa myöntää koko runkosarjan voittajalle. Näillä kriteereillä palkintoa jaettiin vuoteen 1967, jolloin NHL jaettiin jälleen kahteen divisioonaan. Vuosina 1968–1974 palkinto jaettiin itäisen divisioonan runkosarjan voittajalle. Vuosina 1975–1981 palkinto jaettiin Walesin konferenssin, nykyisen itäisen konferenssin, runkosarjan voittajalle. Vuodesta 1982 eteenpäin palkintoa on myönnetty konferenssin (joka vuonna 1993 vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa) pudotuspelien voittajalle. Lännessä vastaava palkinto on Clarence S. Campbell Bowl.
Voittajat > Ennen palkinnon myöntämistä kaiverretut

Palkintoon kaiverrettiin kaudella 1925–1926 myös kauden 1923–1924 liigan mestarin nimi. Kauden 1924–1925 voittajaa ei palkintoon ole kaiverrettu, mutta tuolloin voittaja oli edelliskauden tapaan Montreal Canadiens.
1923–1924 – Montreal Canadiens *
1924–1925 – Montreal Canadiens
Voittajat > Alkuperäinen voittaja

15. marraskuuta 1925 – Montreal Canadiens
Voittajat > Pudotuspelien voittajat

1925–1926 – Montreal Maroons *
1926–1927 – Ottawa Senators *
1927–1928 – Boston Bruins
Voittajat > Amerikan divisioonan voittajat

| Voittoja | Joukkue |
| --- | --- |
25: Montreal Canadiens
18: Boston Bruins
13: Detroit Red Wings
5: New Jersey Devils
5: Tampa Bay Lightning
4: Philadelphia Flyers
4: Pittsburgh Penguins
4: New York Rangers
3: Buffalo Sabres
3: Florida Panthers
3: New York Islanders
2: Carolina Hurricanes
2: Chicago Black Hawks
2: Toronto Maple Leafs
2: Washington Capitals
1: Montreal Maroons
1: Ottawa Senators
1: Ottawa Senators (alkuperäinen)
1928–1929 – Boston Bruins *
1929–1930 – Boston Bruins
1930–1931 – Boston Bruins
1931–1932 – New York Rangers
1932–1933 – Boston Bruins *
1933–1934 – Detroit Red Wings *
1934–1935 – Boston Bruins
1935–1936 – Detroit Red Wings *
1936–1937 – Detroit Red Wings *
Voittajat > Runkosarjan voittajat

1937–1938 – Boston Bruins *
1938–1939 – Boston Bruins *
1939–1940 – Boston Bruins
1940–1941 – Boston Bruins *
1941–1942 – New York Rangers
1942–1943 – Detroit Red Wings *
1943–1944 – Montreal Canadiens *
1944–1945 – Montreal Canadiens
1945–1946 – Montreal Canadiens *
1946–1947 – Montreal Canadiens
1947–1948 – Toronto Maple Leafs *
1948–1949 – Detroit Red Wings
1949–1950 – Detroit Red Wings *
1950–1951 – Detroit Red Wings
1951–1952 – Detroit Red Wings *
1952–1953 – Detroit Red Wings
1953–1954 – Detroit Red Wings *
1954–1955 – Detroit Red Wings *
1955–1956 – Montreal Canadiens *
1956–1957 – Detroit Red Wings
1957–1958 – Montreal Canadiens *
1958–1959 – Montreal Canadiens *
1959–1960 – Montreal Canadiens *
1960–1961 – Montreal Canadiens
1961–1962 – Montreal Canadiens
1962–1963 – Toronto Maple Leafs *
1963–1964 – Montreal Canadiens
1964–1965 – Detroit Red Wings
1965–1966 – Montreal Canadiens *
1966–1967 – Chicago Black Hawks
Voittajat > Itäisen divisioonan runkosarjan voittajat

1967–1968 – Montreal Canadiens *
1968–1969 – Montreal Canadiens *
1969–1970 – Chicago Black Hawks
1970–1971 – Boston Bruins
1971–1972 – Boston Bruins *
1972–1973 – Montreal Canadiens *
1973–1974 – Boston Bruins
Voittajat > Wales-konferenssin runkosarjan voittajat

1974–1975 – Buffalo Sabres
1975–1976 – Montreal Canadiens *
1976–1977 – Montreal Canadiens *
1977–1978 – Montreal Canadiens *
1978–1979 – Montreal Canadiens *
1979–1980 – Buffalo Sabres
1980–1981 – Montreal Canadiens
Voittajat > Wales-konferenssin pudotuspelien voittajat

1981–1982 – New York Islanders
1982–1983 – New York Islanders *
1983–1984 – New York Islanders *
1984–1985 – Philadelphia Flyers
1985–1986 – Montreal Canadiens *
1986–1987 – Philadelphia Flyers
1987–1988 – Boston Bruins
1988–1989 – Montreal Canadiens
1989–1990 – Boston Bruins
1990–1991 – Pittsburgh Penguins *
1991–1992 – Pittsburgh Penguins *
1992–1993 – Montreal Canadiens *
Voittajat > Itäisen konferenssin pudotuspelien voittajat (1993–2020)

1993–1994 – New York Rangers *
1994–1995 – New Jersey Devils *
1995–1996 – Florida Panthers
1996–1997 – Philadelphia Flyers
1997–1998 – Washington Capitals
1998–1999 – Buffalo Sabres
1999–2000 – New Jersey Devils *
2000–2001 – New Jersey Devils
2001–2002 – Carolina Hurricanes
2002–2003 – New Jersey Devils *
2003–2004 – Tampa Bay Lightning *
2004–2005 – Ei voittajaa työsulun takia
2005–2006 – Carolina Hurricanes *
2006–2007 – Ottawa Senators
2007–2008 – Pittsburgh Penguins
2008–2009 – Pittsburgh Penguins *
2009–2010 – Philadelphia Flyers
2010–2011 – Boston Bruins *
2011–2012 – New Jersey Devils
2012–2013 – Boston Bruins
2013–2014 – New York Rangers
2014–2015 – Tampa Bay Lightning
2015–2016 – Pittsburgh Penguins *
2016–2017 – Pittsburgh Penguins *
2017–2018 – Washington Capitals *
2018–2019 – Boston Bruins
2019–2020 – Tampa Bay Lightning *
Voittajat > Semifinaalien voittajat

2020–2021 – Tampa Bay Lightning *
Voittajat > Itäisen konferenssin pudotuspelien voittajat (2021–)

2021–2022 – Tampa Bay Lightning
2022–2023 – Florida Panthers
2023–2024 – Florida Panthers
* Joukkue voitti myös Stanley Cupin
Megálo Viókastro

Megálo Viókastron saari Amorgókselta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  36°49′02″N, 25°54′37″E, Amorgós Náxos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,027 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megálo Viókastro (kreik. Μεγάλο Βιόκαστρο, myös Viókastro megálo, Βιόκαστρο μεγάλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Amorgóksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,027 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Megálo Viókastro kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Hieman pohjoiskoilliseen samalla rannikolla sijaitsee Mikró Viókastron saari.
Megálo

| --- | --- |
Muut nimet:  Megálo Nisí (Μεγάλο Νησί), Meganísi (Μεγανήσι)
Sijainti:  37°50′54″N, 24°45′02″E, Ándros Ándros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Gavrionísia, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,25 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megálo (kreik. Μεγάλο, ”Suuri”) eli Megálo Nisí (Μεγάλο Νησί) eli Meganísi (Μεγανήσι) (”Suuri saari”) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Gavrionísian saariin, ja sijaitsee Ándroksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,250 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Megálo kuuluu Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Megálo on nimensä mukaisesti suurin Gavrionísian saarista.
Megaron

Megaron Mykenessä.
Megaron (m.kreik. μέγαρον, ”suuri huone”) oli antiikin Kreikassa talon pääosa, suuri suorakulmainen huone, johon liittyi eteishuone. Megaroniin astuttiin keskellä kapeaa sivua olevan kulkuaukon kautta.
Megaroneiksi nimitetään myös mykeneläisen ja arkaaisen ajan palatseja ja temppeleitä, jotka olivat kolmeen osaan jaettuja muodoltaan pitkänomaisia rakennuksia. Tunnettuja megaroneja oli Mykenessä, Pyloksessa ja Tirynsissa. Niitä rakennettiin mykeneläisenä aikana myös varhaisempiin minolaisen ajan palatseihin, kuten Knossokseen.
Talo ilman eteishuonetta (Megaron Cella)
Megaron eteishuoneen kanssa
Megaron pylväiden kanssa (antatemppeli)
Megalopoliin teatteri

| Megalopoliin teatteri |
| --- | --- |
 Megalopoliin teatterin rauniot.
Sijainti:  Megalópoli, Arkadia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°24′37″N, 22°7′38″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  noin 370 eaa.
Suunnittelija:  Polykleitos nuorempi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megalopoliin teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Megalopoliin kaupungissa. Sen rauniot sijaitsevat kaupungin arkeologisella alueella lähellä nykyistä Megalópolin kaupunkia. Se oli antiikin Kreikan suurin teatterirakennus.
Megalopoliin teatterin ja Thersileionin pohjapiirros. Kuvitusta Pausaniaan Kreikan kuvauksen englanninkieliseen julkaisuun vuodelta 1898.
Teatteri rakennettiin noin vuonna 370 eaa. heti Megalopoliin rakentamisen jälkeen. Sen suunnitteli Polykleitos nuorempi, joka suunnitteli myös Epidauroksen teatterin. Teatteriesitysten lisäksi paikalla järjestettiin Arkadian liiton kaupunkivaltioiden yhteisiä kokouksia, sillä kaupunki oli tehty liiton pääkaupungiksi. Teatteri oli raunioina viimeistään 100-luvulla jaa., jolloin Pausanias kävi paikalla.
Puolikaarenmuotoisen teatterin rauniot sijaitsevat arkeologisen alueen eteläosassa. Rakennus avautuu pohjoiseen päin. Koko teatterin halkaisija on noin 145 metriä ja orkhestran eli keskellä olevan kuoron esiintymisalueen halkaisija noin 30 metriä. Teatterin näyttämö oli puinen ja varustettu pyörillä. Sen koko oli noin 31 × 7 metriä. Sitä säilytettiin erityisessä skenotheke-rakennuksessa ja se siirrettiin paikalle teatteriesityksiä varten. Teatterin alaosassa oli 20 penkkiriviä ja yläosassa 17 penkkiriviä. Ensimmäisen rivin penkit oli varattu kaikkein arvokkaimmille vieraille ja niissä oli selkänojat. Katsomoon mahtui noin 20 000–21 000 katsojaa.
Teatterin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1890–1891. Niitä on suorittanut British School at Athens eli Brittiläinen arkeologinen koulu Ateenassa. Rakennuksesta on kaivettu esiin lähinnä orkhestra, proskenion, skenotheke sekä ensimmäisiä penkkirivejä.
Medaljonki

Kelttiläisiä medaljonkeja.
Medaljonki on pyöreä tai soikea koteloriipus, jossa pidetään pientä valokuvaa tai muuta muistoesinettä.
Hollantilainen muotokuvamedaljonki, noin 1650.
Muita merkityksiä

Medaljongiksi kutsutaan myös muita pyöreitä tai soikeita koristeaiheita, kuten tietynlaista tapettikuviota, pyöreää tai soikeaa maalausta tai kohokuvaa sekä huonekalumuotoilussa tuolin selkänojan pyöristettyä tai soikion muotoista puukehystä muun muassa Hepplewhite-tyylissä ja ruusumedaljonkiempireksi kutsutussa tyylissä.
Ruoanlaitossa medaljonki on lihasta tai kalasta leikattu ja muotoiltu soikea pihvi tai muu annospala, esim. lohimedaljonki, vasikanmedaljonki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medaljonki Wikimedia Commonsissa
Medimnos

Medimnos eli medimni (m.kreik. μέδιμνος, myös μέδιμνος σιτηρός, medimnos sitēros; lat. medimnus) oli antiikin kreikkalainen kuiva-aineiden tilavuusmitta. Se vastasi kuutta hekteusta. Attikalainen (ateenalainen) medimnos oli nykymitoissa noin 52,53 litraa.
Medimnos oli tärkein kreikkalainen kuiva-ainemitta, ja sitä käytettiin erityisesti viljan mittaamiseen. Attikalainen medimnos vastasi kuutta roomalaista modiusta tai kahta amphoraa eli roomalaista amforallista. Aiginalainen ja ptolemaiolainen medimnos olivat noin 11⁄2 attikalaisesta, aiginalaisen ollessa noin 72,7 litraa ja ptolamaiolaisen 78,8 litraa. Sisilialainen medimnos vastasi attikalaista. Kreikkalaisissa käsikirjoituksissa medimnoksen lyhenne on me (με).
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 medimnos = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × medimnos |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – kokhliarion | 11 520 kokhliarionia | 1⁄11520 medimnosta |
| – kyathos | 1 152 kyathosta | 1⁄1152 medimnosta |
| – oksybafon | 768 oksybafonia | 1⁄768 medimnosta |
| – kotylē | 192 kotyleä | 1⁄192 medimnosta |
| – ksestēs | 96 ksestestä | 1⁄96 medimnosta |
| – khoiniks | 48 khoiniksia | 1⁄48 medimnosta |
| – hēmiekton | 12 hemiektonia | 1⁄12 medimnosta |
| – hekteus | 6 hekteusta | 1⁄6 medimnosta |
Kansainväliset (SI)
| – litra | 52,53 l | 0,02 medimnosta |
Brittiläiset
| – pint | 92,44 imp pt | 0,01 medimnosta |
| – gallona | 11,56 imp gal | 0,09 medimnosta |
Yhdysvaltalaiset
| – pint | 111,02 US pt | 0,01 medimnosta |
| – gallona | 13,88 US gal | 0,07 medimnosta |
Operaatio MD3

Operaatio MD3 oli peitenimi Välimeren laivaston ensimmäiselle Bardian pommitukselle toisessa maailmansodassa 21. kesäkuuta 1940. Pommituksen tarkoituksena oli tuhota Bardiaan sijoitetut Italian maavoimien varastot sekä joukkojen keskitykset.
Bardia oli pieni satamakaupunki noin kuusi mailia Englannin ja Italian armeijoiden väliseltä Egyptin rintamalta Libyaan.
Operaatio

Vara-amiraali John Toveyn johtaman hyökkäysosaston muodostivat risteilijät HMS Orion, HMS Neptune ja HMAS Sydney sekä ranskalainen taistelulaiva Lorraine. Osaston saattueena oli neljä hävittäjää. Osaston maaleiksi oli määrätty rannikkopatterit, radioasema, ammusvarastot sekä voima- ja pumppuasemat.
Osasto saapui käsketylle tulitusalueelle noin puoli kuusi aamulla ja tulitti määrättyjä kohteita kello 05.48–06.06 21. kesäkuuta. Etäisyys maaleihin oli 12 000–14 000 jaardia. Italialaisten rannikkopatterit eivät vastanneet tuleen, mutta ilmatorjunta tulitti samaan aikaan hyökkääviä Royal Air Forcen koneita. Ilmatorjunta kuitenkin lamautettiin nopeasti HMS Neptunen ja Lorrainen tykkien tulella.
Tiedustelukoneen ottamat valokuvat osoittivat neljän ammusvarastona käytetyn rakennuksen tuhoutuneen sekä merkittävää vahinkoa aiheutetun varastoille, kasarmeille ja hallintorakennuksille. Hyökkäyksessä olisi ehkä ollut mahdollista saada vielä enemmän tuhoa aikaan, mikäli Royal Air Forcen hävittäjä ei olisi hyökännyt HMAS Sydneyn lähettämän tulenjohtokoneen kimppuun. Tulenjohtokone joutui tekemään pakkolaskun Mersa Matruhin lentotukikohtaan. Toisaalta Lorraine avasi tulen Royal Air Forcen Gloster Gladiatoreja vastaan. Taistelualueella ei havaittu vihollisen lentotoimintaa.
Samanaikaiset operaatiot

Operaation kanssa samaan aikaan hyökkäsi Royal Air Forcen Bristol Blenheimit Tobrukin satamaan. Lentäjien ilmoituksen mukaan hyökkäyksessä syttyi yksi satamassa ollut alus tuleen.
Kyrenaikan rannikolla oli kaksi laivasto-osastoa:
Viisi 2. Hävittäjälaivueen hävittäjää etsimässä vihollisen sukellusveneitä Aleksandrian ja Tobrukin väliltä
Ranskalaiset risteilijät Suffren ja Duguay-Trouin sekä kolme 14. Hävittäjälaivueen hävittäjää valvomassa merialuetta ja etsimässä mahdollisia italialaisia huoltosaattueita.
Kumpikaan laivasto-osastoista ei kohdannut vihollista ja ne palasivat 21. kesäkuuta iltapäivällä Aleksandriaan.
Operaatioon osallistunut HMS Orion.
Operaatioon osallistunut HMS Neptune.
Hippolyte Mège-Mouriès

Hippolyte Mège-Mouriès
Hippolyte Mège-Mouriès (24. lokakuuta 1817 Draguignan, Ranska – 31. toukokuuta 1880 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti ja apteekkari.
Keisari Napoleon III lupasi vuonna 1866 huomattavan rahasumman sille, joka kehittäisi köyhän kansan käyttöön voin korvikkeen. Mège-Mouriès sai keksintönsä valmiiksi 1869. Hänen keksinnössään naudan ihraa maustettiin maitorasvalla ja näin saatiin voita muistuttavaa seosta. Tämä seos sai nimen margariini. Sittemmin margariinin valmistuksessa siirryttiin eläinrasvoista kasvirasvoihin.
Megálos Pontikós

| --- | --- |
Sijainti:  35°25′52″N, 26°50′11″E, Kásos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pontikonísia, Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,078 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megálos Pontikós (kreik. Μεγάλος Ποντικός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Pontikonísian saariin, ja sijaitsee Kásoksen saaren luoteispuolella länteen Armáthiasta. Saaren pinta-ala on noin 0,078 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Megálos Pontikós kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Megálos Pontikós on Pontikonísian kahdesta saaresta suurempi ja läntisempi. Sen itäpuolella sijaitsee Mikrós Pontikós.
Medyn

| Medyn (Медынь) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kalugan alue Venäjällä, alla sijainti Kalugan alueella
 Medyn
 Koordinaatit: 54°58′00″N, 35°52′00″E 
Valtio:  Venäjä
Liittovaltion subjekti:  Kalugan alue
Väkiluku (2015)  (Kaupunkiasukkaat):  7 713
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  249950 
Suuntanumero(t):  +7 (484) 33 
 
 http://www.medyn.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Medyn (ven. Меды́нь) on kaupunki Kalugan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan vesistöön kuuluvan Medynka-joen rannalla 60 kilometriä Kalugasta luoteeseen. Kaupunki on Medynin piirin keskus. Asukkaita on 7 700 henkeä (vuonna 2008).
Medyn mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1386, jolloin se siirtyi Smolenskin ruhtinaskunnalta Moskovan ruhtinaskunnalle. Vuonna 1389 Dmitri Donskoi lahjoitti sen osana Možaiskin läänitystä pojalleen Andreille. Vuonna 1454 Možaiskin läänitys liitettiin Moskovaan. Vuonna 1776 Medynistä tuli kaupunki ja Kalugan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuoden 1812 sodan aikana Aleksei Ilovaiskin kasakkajoukko löi 13.10. kaupungin lähellä ranskalaisten etujoukot, minkä jälkeen Napoleon päätti vetäytyä Moskovasta vanhaa Smolenskin tietä pitkin. Toisen maailmansodan aikana Medyn oli saksalaisten miehittämä ja tuhoutui pahoin.
Medynin kihlakunnassa on asunut pieni karjalaisryhmä, joka oli siirretty sinne Gžatskin seudulta. Vuonna 1859 heitä oli 1 396 henkeä. Vuoden 1897 väestönlaskennassa ei karjalaisia Kalugan läänissa enää mainittu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Medynin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Saku Puhakainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. tammikuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Lappeenranta, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 169 cm
Lempinimi: Rotta
Junioriseurat
1978–1992: LauTP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992 | FC Lappeenranta | 18 | (2) |
| 1993–1994 | Kultsu | 43 | (17) |
| 1995 | Kuusysi | 25 | (9) |
| 1996–1999 | TPS | 100 | (30) |
| 1997 | → Aarhus Fremad (laina) | 3 | (1) |
| 2000–2009 | MyPa | 257 | (75) |
| 2010 | Kultsu FC | 9 | (8) |
| 2010 | → PEPO (laina) | 1 | (0) |
| 2011–2012 | LAUTP | – | (13) |
| Yhteensä | Yhteensä | 456 | (142) |
Maajoukkue
| 1991 | Suomi U16 | 8 | (1) |
| 1992 | Suomi U17 | 6 | (1) |
| 1993 | Suomi U18 | 7 | (0) |
| 1996–1997 | Suomi U21 | 12 | (0) |
| 1997 | Suomi | 3 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Saku Puhakainen (s. 14. tammikuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Puhakainen edusti Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuusysiä, Turun Palloseuraa ja Myllykosken Palloa kausina 1995–2009.
Myös Puhakaisen veljet Harri ja Jyri ovat pelanneet jalkapalloa Suomen korkeimmalla sarjatasolla.
Seurajoukkueura

Puhakainen on Lauritsalan Työväen Palloilijoiden kasvatti, minkä lisäksi hän pelasi uransa alkuvuosina 2. divisioonan FC Lappeenrannassa ja 1. divisioonan Kultsussa.
Puhakaisen Veikkausliiga-ura alkoi kaudella 1995 Kuusysissä. Hän debytoi liigassa 30. huhtikuuta 1995 ottelussa Tampereen Pallo-Veikkoja vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 11. toukokuuta 1995 ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kuusysin pudottua Ykköseen Puhakainen siirtyi Turun Palloseuraan, jota hän edusti neljän kauden ajan. Hän saavutti TPS:ssä SM-pronssia kaudella 1996. Vuoden 1997 lopulla Veikkausliiga-kauden päätyttyä hän pelasi kuukauden mittaisella lainasopimuksella Tanskan superliigassa Aarhus Fremadin joukkueessa. Kaudeksi 2000 Puhakainen siirtyi Myllykosken Palloon. Sekä TPS:ään että MyPaan hänet hankki Suomen nuorten maajoukkueista tuttu valmentaja Juha Malinen.
Puhakainen oli kaudella 2003 Veikkausliigan paras maalintekijä 14 maalillaan. Hän voitti MyPan riveissä Suomen cupin kaudella 2004 ja Suomen mestaruuden kaudella 2005. Lisäksi hän saavutti MyPassa SM-hopeaa kaudella 2002 ja SM-pronssia kausilla 2000 ja 2001. Hän pelasi liigaurallaan 382 ottelua ja teki 114 maalia, ja on Veikkausliigan ottelutilastossa sijalla kolme ja maalitilastossa sijalla kaksi. Hän on myös MyPan paras maalintekijä Veikkausliigassa. Kausi 2009 oli Puhakaisen viimeinen liigatasolla.
Päätettyään liigauransa Puhakainen palasi kotiseudulleen Lappeenrantaan, jossa hän on kaudella 2010 edustanut Kolmosen Kultsu FC:tä ja Kakkosen PEPOa.
Maajoukkueura

Puhakainen pelasi 21 poikien ja 12 nuorten maaottelua. Suomen A-maajoukkueessa hän pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia vuonna 1997 valmentaja Richard Møller Nielsenin alaisuudessa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2005
SM-hopea 2002
SM-pronssi 1996, 2000, 2001
Suomen Cup 2004
Veikkausliigan paras maalintekijä 2003
Aiheesta muualla

Saku Puhakaisen esittely Veikkausliigan sivustolla
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
Gheorghe Megelea

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gheorghe Megelea |  Gheorghe Megelea |  Gheorghe Megelea |  |
Maa:   Romania
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 | keihäänheitto |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Rooma 1975 | keihäänheitto |  |
Gheorghe Megelea (s. 14. maaliskuuta 1954 Reşiţa) on entinen romanialainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.
Megelea sijoittui nuorten EM-kilpailuissa 1973 hopealle ja voitti kultaa universiadeissa 1975 tuloksella 81,30 m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 87,16 m. Hän heitti parhaan tuloksensa ensimmäisellä heittokierroksella kuten tekivät myös kaksi muuta mitalistia.
Megelea on pituudeltaan 192-senttinen ja painoi Montréalin olympialaisten aikaan 101 kiloa. Hänen vuosittainen tuloskehityksensä vuosina 1970–1976 oli seuraavanlainen: 53,78 m, 60,08 m, 76,34 m, 82,26 m (nuorten Euroopan-ennätys), 78,20 m, 83,64 m ja 87,16 m.
MEGA-Marx

| MEGA-Marx: Johdatus uuteen Marxiin |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Juha Koivisto ja Vesa Oittinen
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2010
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
MEGA-Marx: Johdatus uuteen Marxiin on Juha Koiviston ja Vesa Oittisen toimittama artikkelikokoelma Karl Marxin filosofian uusista tulkinnoista. Teoksen on julkaissut Vastapaino vuonna 2010. Teos perustuu suomalaisen Karl Marx -seuran syksyllä 2009 järjestämän seminaarin esityksiin. Pääosa artikkeleista on suomennoksia.