stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maantieteellinen käytävä
Alueellisella tasolla > Oseania

| Maantieteellinen käytävä | Valtio |
| --- | --- |
Koillis-Nadroga-Navosan maakunta:  Fidži
Etelä Anetanin piiri:  Nauru
Koillis -Läntinen Uusi-Britannia:  Papua-Uusi-Guinea
Rangitaiki-joki laakso, Bay of Plenty Region:  Uusi-Seelanti
Hunter River laakso, Otago:  Uusi-Seelanti
Ylä-Rangitatan laakso, Timarun piiri:  Uusi-Seelanti
Ylä-Waitakin laaako, Wataki:  Uusi-Seelanti
Kamaka

Kamaka
| --- | --- |
Sijainti:  Gambier Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Gambiersaaret
Korkein kohta:  166 m
Pinta-ala:  0,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kamaka on saari Gambiersaarilla Ranskan Polynesiassa. Sen pinta-ala on puoli neliökilometriä. Saarella ei ole vakituista ihmisasutusta.lähde?
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
Martin Häusling

| Martin Häusling |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2009–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1961 (ikä 63) Bad Wildungen
Aiheesta muualla
www.martin-haeusling.eu
Martin Häusling (s. 21. maaliskuuta 1961) on saksalainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän on Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen. Hän kuuluu Talousarvion valvontavaliokuntaan ja  Maatalouden ja maaseudun kehittämisen  valiokuntaan.
Karl Fredrik Öller

Karl Fredrik Öller (25. syyskuuta 1822 Kokkola – 22. maaliskuuta 1887 Hämeenlinna) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Öllerin vanhemmat olivat Kokkolan, sittemmin Kuopion postimestari, nimineuvos Georg (Jöran) Johan Öller (1786–1863) ja Kristina Maria Österman (1791–1874). Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1844. Öller opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1846.
Öller toimi Perhon seurakunnan saarnaajan apulaisena vuodesta 1846, Kosken tehtaan saarnaajana Perniössä vuodesta 1848, Snappertunan kappalaisena vuodesta 1860 ja Espoon kappalaisena vuodesta 1867. Hän sai varapastorin arvon 1862. Viimeksi Öller oli Hämeenlinnan ja Vanajan kirkkoherrana vuodesta 1881 alkaen. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1882.
Öller oli naimisissa 1848–1877 Fredrika Lovisa Charlotta Ranckenin (1822–1877) kanssa. Heidän poikansa oli rautateiden liikennetarkastaja, filosofian maisteri Karl Jonathan Öller (1861–1947).
Teoksia

Ymmärrätkö tämän kappaleen : ”Herra siunatkoon meitä”?. 1. painos 1867 nimimerkillä C. F. Ö, 2. painos Suomalaisen kirjallisuuden seura - Suomen lähetys-seura, Helsinki 1874
Köyhyys ja rikkaus : sananen köyhille ja rikkaille ; suom. Antero Keihänen. Suomen Evankeliumi seuran kirjoitus 140. Suomen Evankeliumi Seura, Turku 1878
Vanha koulumestari eli Pyhästä Hengestä ja hänen armotöistään. Vaasan piplia- ja evankeliumi-seuran palkitsema kirjoitus. Unggren, Nikolainkaupunki 1881
Rurutu

| Rurutu |
| --- | --- |
 Rurutun kylä Avera
 lippu
 Rurutu korostettuna Australsaarten kartalla
Valtio:  Ranska
Territorio:  Ranskan Polynesia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Frédéric Riveta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29 km²
Väkiluku (2012):  2 322
 – Väestötiheys:  80,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rurutu on saari ja kunta Ranskan Polynesiassa, Tyynellä valtamerellä. Se on osa Australsaarten saariryhmää ja sijaitsee noin 210 kilometrin päässä sen pääsaaresta, Tubuaista. Rurutulla puhutaan tubuain murretta nimeltään rurutu.
Saarella on kolme kylää: Moerai, Hauti ja Avera, sekä lentoasema.
Vuonna 2012 saaren asukasluku oli 2322.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rurutu Wikimedia Commonsissa
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
Tikehau

Tikehau
| --- | --- |
Sijainti:  Rangiroa Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Tuamotu, Pallisersaaret
Pinta-ala:  2,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  560 (2017)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tikehau on atolli Pallisersaarilla Ranskan Polynesiassa. Atollin asukasluku oli 560 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Tahitin matkailuviranomaisten mukaan Tikehau on "vaaleanpunaisen hiekan ja mustien helmien saari". Se on kenties tuntemattomin saari Ranskan Polynesiassa. Tikehaussa on vähän maapinta-alaa, ja näin ollen sinne on vaikea muodostua matkailunähtävyyksiä ja -keskuksia. Atollilla on lentoasema lähellä Tuheraheran kylää.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikehau Wikimedia Commonsissa
tahiti-tourisme.com
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
Kirkon työmarkkinalaitos

Kirkon työmarkkinalaitos on kirkon työnantajaviranomainen, joka neuvottelee ja sopii kirkon viranhaltijoiden ja työntekijöiden palvelussuhteen ehdoista. Työmarkkinalaitos edustaa sopimusneuvotteluissa kirkkoa ja seurakuntia työnantajana, ja se on yksi nykyisen tulopoliittisen sopimuksen allekirjoittaneesta viidestä työnantajakeskusjärjestöstä.
Kirkon työmarkkinalaitokseen kuuluu 11 kirkolliskokouksen neljän vuoden toimikaudeksi kerrallaan valitsemaa jäsentä, jotka edustavat maan eri osia ja kirkon työmarkkinaolojen tuntemusta. Työmarkkinalaitos valitsee keskuudestaan puheenjohtajan. Työmarkkinalaitoksen toimistona on kirkkohallituksen henkilöstöosasto. Toimistoa johtaa sopimusjohtaja.
Kirkon sopimusjärjestelmä perustuu vuoden 1975 alusta voimaan tulleisiin lakeihin kirkon virka- ja työehtosopimuksista sekä työmarkkinalaitoksesta.
Aiheesta muualla

Kirkon työmarkkinalaitoksen viralliset sivut[vanhentunut linkki]
Tverinkarjalaiset

| Tverinkarjalaiset |
| --- | --- |
 Karjalan kielen murrealueet (englanniksi)   1) varsinaiskarjala 1a) vienankarjala, eli pohjoiskarjala   1b) eteläkarjala   2) aunuksenkarjala, eli livvi   Kuvan alalaidassa näkyvät saarekkeet ovat alueita, joissa puhutaan karjalan kielen tytärkarjalaisia murteita, joihin Tverin murrekin lukeutuu.
Väkiluku:  7 394 (v. 2010)
Asuinalueet:  Venäjä (Tverin alue)
Kielet:  venäjä, karjala
Uskonnot:  ortodoksisuus
Tverinkarjalaisiksi nimitetään Venäjällä Tverin alueella eläviä karjalaisia. Heidän asuma-alueestaan käytetään yleisesti nimitystä Tverin Karjala. Vuodelta 2000 peräisin olevien virallisten väestötilastojen mukaan Tverin alueen 1 614 000lähde? hengestä kansallisuudeltaan karjalaisia oli oman ilmoituksensa mukaan noin 23 000 henkeä, mutta jotkut tutkijat arvioivat vuonna 1998 tverinkarjalaisten määräksi jopa yli 100 000 henkeä. Vuonna 2000 määräksi arvioitiin 100 000 – 200 000. 2020-luvulla arvioitiin, että määrä voisi enimmillään olla liki 60 000 henkeä. Karjalainen perinne on säilynyt Tverin karjalaiskylissä varsin hyvin, ja useat osaavat myös karjalan kieltä.
Tverinkarjalaisten kohtalo on eronnut monista muista Venäjän suomalais-ugrilaisista kansoista siten, että heillä ei ole Venäjän liittovaltiossa omaa nimikkotasavaltaansa, toisin kuin eräillä muilla suomensukuisilla kansoilla, kuten udmurteilla ja marilaisilla. Tästä syystä tverinkarjalaiset ovat jääneet muiden tunnetumpien suomalais-ugrilaisten kansojen varjoon. Vuonna 1996 tverinkarjalaiset saavuttivat kulttuuriautonomian, joka kuitenkin toi tverinkarjalaisia tunnetuiksi myös kansainvälisissä yhteyksissä: tverinkarjalaiset pääsivät presidentti Boris Jeltsinin antaman asetuksen jälkeen jäseniksi suomalais-ugrilaisten kansojen liittoon ja Yhdistyneissä kansakunnissa toimivaan suomalais-ugrilaisten kansojen konsultatiivikomiteaan.
Määrä

Edellä esitettyjen arvioiden ja laskentojen lisäksi vuoden 2002 väestönlaskennassa vain 14 633 ilmoitti kansallisuudekseen karjalaisen. Karjalaisten määrän epävarmuus johtuu osaltaan siitä, ettei erityisesti iäkäs väestö ole uskaltanut tai katsonut tarpeelliseksi ilmoittaa kansallisuudekseen vähemmistökansallisuutta pyrkiessään välttämään leimautumista. Vuoden 2010 väestönlaskennassa karjalaiseksi itsensä ilmoitti 7 394 henkeä, ja heistä vain 25 ilmoitti puhuvansa pelkästään karjalan kieltä.lähde?
Historia > 1600-luvulta 1930-luvulle

Tverin karjalaiskylät sijaitsevat Sisä-Venäjällä, noin 200 kilometriä Moskovasta Pietarin suuntaan. Tverin karjalaiset kuuluvat saarekekarjalaisiin, ja he ovat 1600-luvulla Käkisalmen läänistä lähteneiden karjalaissiirtolaisten jälkeläisiä. Karjalaisia lähti Laatokan liepeiltä ja Pohjois-Karjalasta aina Liperistä ja Ilomantsista sekä Pielisen seuduilta asti. He pakenivat Suomesta Ruotsin valtaa ja luterilaista uskontoa. Lisäksi lähtijöitä oli pohjoisesta Inkeristä. Se erotti heidät luterilaisista karjalaisten heimoon kuuluneista suomalaisista, jotka jäivät pääasiassa asuinsijoilleen ruotsalaisen pakkoluterilaistamisen aikana. Myös Ruotsin kruunulle maksettavat verot olivat raskaat, samoin muut velvoitteet.
Moskovan Venäjä myös lupasi muuttajille verohelpotuksia, mikä teki heille muutosta helpompaa. Suuri karjalaisasutus kehittyi tuolloiseen Tverin lääniin, mutta karjalaisia muutti myös Aunukseen. Lisäksi Tihvinän, Valdain ja Djoržhan alueelle kehittyi karjalaisten asutuskeskukset.lähde?
Tverin karjalaisasukkaiden esi-isät ovat siirtyneet Tverin alueelle pääasiassa vuosina 1581–1595 ja 1617–1661. Suurin osa tverinkarjalaisista muutti Tveriin 1600-luvulla Stolbovan rauhan jälkeen. Muuttajia oli 25 000 – 30 000, mitä on tuon ajan Suomen väkilukua ajatellen pidettävä hyvin suurena määränä. Tverin kylät olivat jääneet autioiksi sotaa ja ruttoa pakoon lähteneiltä venäläisiltä. Tverinkarjalaisten muutot alueelle jatkuivat aina 1700-luvulle suureen Pohjan sotaan saakka. Tverinkarjalaiset ovat eläneet vuosisatoja eristyksissä muista karjalaisista, mutta vanha karjalan eri muodoille yhteinen sanasto on Tverin murteissa pitkälti säilynyt. Siellä he elivät omissa kylissään niin sitkeästi, että varsinkin karjalaisalueiden sisäosissa asuvat olivat täysin eristyksissä venäläisistä ja selvisivät vuosisatoja ilman venäjän kieltä.
Tiettävästi ensimmäinen Tverin Karjalassa käynyt suomalainen tutkija oli D. E. D. Europaeus, joka liikuskeli Tverin Karjalassa1840-luvulla. Myös Elias Lönnrot ja M. A. Castrén tiesivät karjalaisista Tveristä, mutta eivät siellä käyneet. Kesällä 1882 Tverissä kävi matkalla Theodor Schwindt, joka kirjoitti tästä matkakuvauksia Uuteen Suomettareen.
Historia > 1600-luvulta 1930-luvulle > Lukumäärä ja karjalan kielen puhujat

Venäläistyminen alkoi 1800-luvun puolivälissä modernin maailman levitessä venäjänkielisen koululaitoksen ja rautateiden myötä karjalaisiin kyliin. Vuonna 1800 tverinkarjalaisia oli Venäjän keisarikunnassa 32 670 henkeä.lähde? Vuoden 1873 väestönlaskennassa luku oli noin 100 000. 1920-luvulla Tverin Karjala ja Karjalan neuvostotasavalta valitsivat toisistaan eroavan kielipolitiikan: Karjalassa venäjän rinnalle vieraaksi kieleksi otettiin suomi, Tverissä karjala. 1920-luvulla tverinkarjalaisia oli 140 000, ja he muodostivat yli puolet kaikista Neuvostoliiton karjalaisista. Vuonna 1930 heitä oli jo peräti 150 617. Varsinainen karjalankielinen julkaisutoiminta ja tverinkarjalan kirjakielen erottaminen Karjalassa puhuttavasta karjalan kielestä tapahtui 1930-luvun alussa. Tuo aika oli Tverin karjalaisen kulttuurin kehittymisen aikaa, kun latinalaisia kirjaimia käyttävä karjalan kielen kirjaimistoa alettiin kehittää.
Historia > 1930-luvulla

Samalla aikaa, kun kirjakieltä kehitettiin, lehtiä julkaistiin ja karjalankielisiä opettajia koulutettiin, Stalinin vainot levisivät ympäri maata. Tverinkarjalaisten latinalaisten aakkosten käyttö tulkittiin fasistiseksi, ja niiden poistaminen julistettiin voitoksi suursuomalaisesta porvarillisesta nationalismista. Vainojen ja epäluulon keskellä Neuvostoliiton johdolta tuli omituinen päätös: Tverinkarjalaisille piti perustaa oma autonomia, Tverin piirikunta. Piirikunnalla oli suurellisia suunnitelmia uusista karjalankielisistä kouluista ja teatterista. Kohta piirikunnan perustamisen jälkeen sen karjalaisaktiiveja alettiin kuitenkin pidättää, ja tverinkarjalaisten lyhyt autonomia loppui vuonna 1939. Tutkijat arvelevat, että autonomia perustettiin karjalaisaktiivien esiin saamiseksi ja likvidoimiseksi. Vuoden 1939 jälkeen ei painotuotteissa enää saanut käyttää sanaa ”karjalainen”. Tverinkarjalaisten kansa oli siten virallisesti poispyyhitty Neuvostoliitosta. Ennen karjalan kielen kieltämistä 1930-luvulla karjalan kieltä opetettiin lähes 200 koulussa. Vuosina 1932–1938 karjalan kieltä ja kirjallisuutta opetettiin peräti 181 koulussa Tverin alueen 12 piirissä. Tuona aikana painettiin sata karjalankielistä kirjaa.lähde? Kiellon jälkeen karjala säilyi kuitenkin perheissä kotikielenä. Nämä 50 vuotta olivat kova isku karjalaiselle kulttuurille Tverissä, kun karjalaista väestöä sulautettiin valtaväestöön. Samoin karjalan kielen tilalle tuli venäjä.lähde?
Kun Stalinin vähemmistöpolitiikka 1930-luvulla teki tverinkarjalaisten elämän tukalaksi, ei virallisiin väestötietoihin ole sen jälkeen ollut uskominen: monet tverinkarjalaiset ovat ilmoittaneet itsensä varmuuden vuoksi venäläisiksi – ja tekivät niin yhä 1990-luvun lopulla. Puhtaasti turvallisuussyistä monet karjalaiset ovat myös hakeutuneet venäläisten kanssa naimisiin.
Tverin karjalaismurteet

Karjalan kieli jakautuu kahteen päämurteeseen eli varsinaiskarjalaan ja livvinkarjalaan, jota kutsutaan myös aunuksenkarjalaksi. Varsinaiskarjala jakautuu edelleen vienankarjalan ja eteläkarjalaan murteisiin. Tverinkarjalan murteet kuuluvat eteläkarjalan murteisiin. Tverinkarjalan murteet pohjautuvat lähinnä Käkisalmen läänissä 1600-luvulla puhuttuihin murteisiin, koska pääosa tverinkarjalaisista on tuolloin Käkisalmen seuduilta Keski-Venäjälle muuttaneiden karjalaisten jälkeläisiä. Murteet ovat lähellä Suojärvellä ja Suistamolla puhuttuja karjalan kielen murteita. Toisaalta tverinkarjalassa on sellaisia piirteitä, että osa tutkijoista pitää sitä omana kielenään.
Tverinkarjalaiset asuvat 1–5 hengen pikkukylissä, joita on 458 ja noin 80 suurehkoissa kylässä. Heillä on oma kulttuuriautonomiansa, jota ennen nimitettiin Tverinkarjalaisten kulttuuriseuraksi. Karjalan kieltä opetetaan 11 koulussa. Lihoslavlin opettajaopistosta on valmistunut myös karjalan kielen opettajia. Vuonna 1998 Helsingin yliopiston sivuilla kerrottiin, että vuoden 1999 syksyllä Tverin yliopistossa on määrä alkaa karjalan kielen opetus. Samana vuonna Helsingin yliopiston ylioppilaskunta tuki tverinkarjalaisen Lihoslavlin opettajaopiston tietokoneitten verkottamista. Vuoteen 2007 mennessä viisi opiskelijaa oli valmistunut Tverin yliopistosta karjalan kielen ja kirjallisuuden opettajiksi.lähde? Vuonna 2014 karjalan kielen opettaminen opettajakoulutuksessa oleville oli lakkautettu.
Yhteydet venäjänkielisiin ovat tuoneet tverinkarjalaan kosolti lainasanoja, ja venäjän vaikutusta on myös ääntämisessä ja lauserakenteissa. Siitä huolimatta moni suomalainen venäjää ja karjalaa taitamaton Tverin karjalaiskylissä 2000-luvulla vieraillut on yllättynyt siitä, miten paljon tverinkarjala kuulostaa suomen kieleltä.
Tverin karjalaismurteet > Tverin murteiden tutkimushistoriaa

Varhaisimmat Karjalan kielen sanakirjan muistiinpanot tverinkarjalasta pohjautuvat 1890-luvulla Keski-Venäjälle Tverin kuvernementtiin tehtyihin tutkimusmatkoihin.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa tverinkarjalaisten kielen ja kulttuurin tallentaminen tapahtui lähes tyystin Suomesta käsin. Karjalan kielen sana-arkistossa on useita tverinkarjalan kokoelmia. Kesällä 1895 K. F. Karjalainen matkusti Tverin kuvernementtiin matkakumppaninaan perinteentallentaja Vihtori Alava ja keräsi siellä karjalankielistä sanastoa. He lähtivät Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran apurahan ja yliopiston kanslerin matka-apurahan turvin Tveriin. Vuosina 1912 ja 1913 Juho Kujola kulki Venäjällä ja teki sanamuistiinpanoja Tverin sekä Tihvinän ja Valdain eli Novgorodin kuvernementin karjalaisilta. Kujolan runsaat ja monipuoliset sanatiedot 1900-luvun alusta olivat pitkään unohduksissa, ja oikeastaan ne löytyivät sattumalta. Nykyään tämä merkittävä ja suuri aineisto on digitoitu ja vapaasti käytettävissä.
Kylmän sodan aikana Tverin kylät olivat suljettua aluetta ulkomaalaisille, mutta Helmi ja Pertti Virtaranta retkeilivät siellä erikoisluvalla vuonna 1957 ja monena kesänä sen jälkeen. Näistä matkoista syntyivät muun muassa kirjat Kauas läksit karjalainen sekä Karjalan kieltä ja kansankulttuuria. Heidän työkalunaan olivat jo nauhurit, ja he tekivät sanalippuja myös ääninauhojen pohjalta. Virtarantojen tuoreimmat, 1970-luvun tverinkarjalan sanatiedot eivät ehtineet mukaan Karjalan kielen sanakirjan ensimmäisiin osiin. Tuoreimmat Karjalan kielen sanakirjan muistiinpanot tverinkarjalasta pohjautuvat 1970-luvun tutkimusmatkoihin Tverin alueelle. Pertti Virtaranta on edelleen tunnettu ja arvostettu henkilö Tverin alueella. Virtaranta teki arvokasta työtä tverinkarjalaisten kansallistunteen ja ihmisten itsetunnon kohottajana tallentaessaan vuodesta 1957 lähtien tverinkarjalaa, kansan vanhoja itkuvirsiä ja runoja. Kylissä muistetaan ja arvostetaan suuresti sitä, että Virtaranta ensimmäisenä suomalaisena oli vakavasti kiinnostunut karjalaisten kielestä ja kulttuurista. Hän korosti, että jokaisen ihmisen on tiedettävä kuka on ja mistä tulee.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Тверские карелы
Aiheesta muualla

YLEn Elävä arkisto  Kaukaiset tverinkarjalaiset - reportaasi (1985), 59:55
Tverinkarjalaisten ystävät ry:n kotisivut
Karjalaisten asuttamia alueita Novgorodin ja Tverin kuvernementeissa. Osa Peter von Köppenin laatimasta kartasta vuodelta 1851.
Käännös suomeksi
Bora Bora

Mount Otemanu
| --- | --- |
Sijainti:  16°26′40″S, 151°45′5″W, Bora Bora Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Seurasaaret
Korkein kohta:  Mont Otemanu, 727 m
Pinta-ala:  29,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  9 598 (2012)
Suurin kaupunki:  Vaitape
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa

Bora Bora on saari Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se sijaitsee Tahitin saaresta noin 275 kilometriä luoteeseen. Tärkein asutuskeskus on saaren länsiosissa sijaitseva Vaitape.
Vuonna 2012 saaren asukasluku oli 9 598.
Maantiede

Bora Bora sijaitsee Tyynellämerellä noin 270 kilometriä Tahitista luoteeseen. Saarta ympäröi laguuni ja riutta. Bora Boran ja sitä ympäröivän riutan pienten saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 29,3 neliökilometriä. Pääsaari on noin yhdeksän kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä, ja sitä ympäröivään laguuniin on vain yksi sisääntuloväylä.
Vaikka Bora Bora ei olekaan kovin suuri saari, se on huomattavan vuoristoinen. Sen keskellä kohoavat vuoret hallitsevatkin saaren maisemia. Korkein huippu on 727 metrin korkuinen Mont Otemanu. Bora Boraa ympäröivät pienet saaret ovat pääosin matalia hiekkasärkkiä, poikkeuksena vain mäkinen Motu Toopua.
Eläimistö

Koska saari on syntynyt tuliperäisen toiminnan takia keskelle Tyyntämerta, ei siellä ole juurikaan maaeläimiä. Ainoat maaeläimet ovat ihmisten mukanaan tuomia koti- ja lemmikkieläimiä. Käärmeitä tai muita vaarallisia eläimiä saarella ei ole. Saarella on rapujen tekemiä isoja koloja ja rannoilta löytyy erakkorapuja.
Historia

Nimi Bora Bora juontaa juurensa pitkälle historiaan. Ennen eurooppalaisten saapumista saarta kutsuttiin nimellä Vavau tai Mai Te Pora, eli pimeydestä noussut tai jumalien luoma, koska legendan mukaan saari oli alueen ensimmäinen, joka nousi merestä. Ensimmäiset asukkaat saapuivat saarelle 800-luvulla ja James Cook ankkuroi laivansa saaren edustalle vuonna 1769. Vuonna 1842 Ranska otti saaren haltuunsa. Bora Bora oli Yhdysvaltain tukikohtana toisen maailmansodan aikana, Pearl Harborin pommitusten jälkeen. Suuri osa saaren teistä ja vesijohtoverkosta on yhdysvaltalaisten sotilaiden rakentamia. Saaren silloiset asukkaat ottivat sotilaslaivaston lämpimästi vastaan kanooteillaan ja lannevaatteissaan. Ensimmäinen hotelli saarelle rakennettiin 1967.
Talous

Saari on nykyään riippuvainen matkailusta. Vaikka ranska on Ranskan Polynesian virallinen kieli, englannista on tulossa saarella puhutumpi. Valuutta on paikallinen frangi, joskin Yhdysvaltain dollari on käypää valuuttaa joka paikassa. Hinnat ilmoitetaan monessa paikassa myös euroissa, mutta niillä ei voi maksaa, vaan eurot tulee vaihtaa paikalliseen valuuttaan (kiinteä suhde 1 000 XPF = 8,38 €).
Matkailijoita ja saarelaisia palvelee saaren lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bora Bora Wikimedia Commonsissa
Kuvia Bora Boralta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea