stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan Polynesian parlamenttivaalit 2023

Ranskan Polynesian vuoden 2023 parlamenttivaalit järjestettiin ensimmäisen kierroksen osalta 16. huhtikuuta ja toisen kierroksen osalta 30. huhtikuuta. Vaaleissa valitaan kaikki Ranskan Polynesian parlamentin 57 edustajaa seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Parlamenttivaalien jälkeen parlamentti valitsee myös alueen presidentin, jonka virkakausi on viisi vuotta.
Taustaa ja äänioikeus

Parlamentin koko on 57 edustajaa, joista 38 valitaan kahdesta kierroksesta koostuvilla vaaleilla siten, että ensimmäisellä kierroksella väh. 12,5 % äänistä saaneet puolueet selviävät toiselle kierrokselle. Loput 19 paikkaa menevät suoraan sille puolueelle, joka sai vaaleissa eniten ääniä. Parlamentin edustajien toimikausi on viisi vuotta. Ranskan Polynesia on jaettu kahdeksaan vaalipiiriin, joille on kiintiöity väkilukuun perustuva määrä edustajia.
Lokakuussa 2022 oikeus päätti, että Ranskan Polynesian presidentin virkakausien rajaaminen kahteen koskee vain täysiä viisivuotiskausia. Tämän nojalla Édouard Fritch saattoi mahdollisuuden jatkaa presidenttinä, mikäli hänen Tāpura Huira‘atira -puolue voittaisi vaalit.
Äänioikeus vaaleissa on henkilöillä, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
on täyttänyt 18 viimeistään vaalien 2. kierroksen päivämäärään mennessä
on Ranskan kansalainen
nauttii täysistä poliittisista oikeuksista
Tulokset

| Puolue | I kierros> Ääniä | I kierros> Osuus (%) | II kierros> Ääniä | II kierros> Osuus (%) | Voitetut paikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tāvini Huira‘atira | 43 401 | 34,90 | 64 551 | 44,32 | 38 |
| Tāpura Huira‘atira | 37 880 | 30,46 | 56 118 | 38,53 | 15 |
| ‘Āmuitahira‘a o te Nūna‘a Mā‘ohi | 14 773 | 11,88 | 56 118 | 38,53 | 1 |
| A here ia Porinetia | 18 067 | 14,53 | 24 989 | 17,16 | 3 |
| Ia Ora te Nuna‘a | 5423 | 4,36 |  |  | 0 |
| Hau Mā‘ohi | 2458 | 1,98 |  |  | 0 |
| Heiura-Les Verts | 2373 | 1,91 |  |  | 0 |
| Hyväksyttyjä ääniä | 124 375 | 124 375 | 145 658 | 145 658 | 57 |
| Hylättyjä ääniä | 748 | 748 | 823 | 823 |  |
| Tyhjiä ääniä | 1149 | 1149 | 700 | 700 |  |
| Ääniä yhteensä | 126 272 | 126 272 | 147 181 | 147 181 |  |
| Rekisteröityneitä äänestäjiä | 210 161 | 210 161 | 210 385 | 210 385 |  |
Lähde:
Hieman vaalien jälkeen parlamentti valitsi puhemiehekseen Tony Gérosin. Alueen uudeksi presidentiksi valittiin Moetai Brotherson, joka voitti vastaehdokkaansa Édouard Fritchin äänin 38–19.
Rik Smits

| Rik Smits |
| --- | --- |
 Smits vuonna 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rik Smits
Syntynyt: 23. elokuuta 1966 (ikä 58) Eindhoven, Alankomaat
Kansalaisuus:   Alankomaat
Koripalloilija
Lempinimi:  The Dunkin' Dutchman
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  224 cm
Paino:  113 kg
NBA-varaus:  2. varaus, 1988 Indiana Pacers
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1984–1988:  Marist College
Seurajoukkueet
1988–2000:  Indiana Pacers
Aiheesta muualla
FIBA
Rik Smits (s. 20. kesäkuuta 1966 Eindhoven) on alankomaalainen uransa lopettanut koripalloilija. Hänen pelipaikkansa oli sentteri.
Smits on Alankomaiden kaikkien aikojen menestynein koripalloilija, sekä maan yksi parhaiten ansainneista urheilijoista.
Ammattilaisura

Indiana Pacers varasi Smitsin vuoden 1988 NBA:n varaustilaisuuden toisena pelaajana. Hän pelasi seurassa 12 kauden aikana vuosina 1988–2000 yhteensä 867 runkosarjaottelua sekä 104 pudotuspeliottelua. Vuonna 1998 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun.
Jalkavaivoista kärsinyt Smits lopetti ammattilaisuransa kauden 1999–2000 jälkeen.
Oppilashuolto

Oppilashuolto on Suomen esi- ja perusopetuksessa sekä toisen asteen koulutuksessa tehtävää moniammatillista toimintaa, jolla edistetään oppilaan hyvää oppimista, terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia. Kaikki kouluyhteisössä työskentelevät aikuiset toteuttavat oppilashuoltoa omalta osaltaan yhteistyössä oppilaiden ja kotien kanssa. Oppilashuoltotyötä varten koulussa voi olla oppilashuoltoryhmä.
Oppilashuoltotyötä tehdään opetussuunnitelman mukaisesti. Kouluissa tarjotaan myös oppilashuollon palveluja, joita ovat kansanterveyslain mukainen kouluterveydenhuolto ja lastensuojelulain mukainen kasvatuksen tukeminen. Esiopetuksen oppilashuolto on sekä yhteisöllistä että yksilöllistä tukea. Sen tavoitteena on luoda terve ja turvallinen kasvu- ja oppimisympäristö. Se pyrkii lapsen kehityksen ja oppimisen esteiden varhaiseen tunnistamiseen ja niihin puuttumiseen.
Raittiuspoliisi

Raittiuspoliisit (ruots. nykterhetspolis) olivat 1920–1930-luvulla Suomen kunnissa toimihenkilöitä, jotka valvoivat väkijuomalain noudattamista.
Säännökset

Raittiuspoliisin tehtävänä oli vuoden 1928 päätöksen ja 1932 asetuksen mukaisesti raittiuslautakunnan antamien ohjeiden mukaan, yhteistoiminnassa paikkakunnan poliisiviranomaisten kanssa, valvoa väkijuomista annetun lain ja sen nojalla annettujen säännösten noudattamista sekä tarpeen vaatiessa toimittaa etsintöjä.
Raittiuspoliisien tuli olla hyvämaineisia, elämässään nuhteettomiksi ja raittiiksi tunnettuja henkilöitä.
Säännökset > Etsintäoikeuden myöntäminen

Raittiuspoliisin oikeuden toimittaa väkijuomalaissa mainittuja etsintöjä myönsi maaherra määräajaksi, enintään kahdeksi vuodeksi kerrallaan. Tällaista oikeutta ei voitu kenellekään myöntää ilman hänen omaa suostumustaan.
Raittiuslautakunnan, joka teki esityksen etsintäoikeuden myöntämisestä, tuli hankkia ja esitykseen liittää raittiuspoliisiksi ehdotetun henkilön papintodistus tai muu henkilötodistus sekä selvitys siitä, että hän täyttää vaaditut kelpoisuusehdot ja on muutenkin tehtävään sopiva. Kun maaherra oli myöntänyt etsintäoikeuden, hänen oli annettava siitä todistus raittiuspoliisille sekä tieto asianomaiselle raittiuslautakunnalle ja poliisiviranomaisille. Valtuutenaan raittiuspoliisilla oli maaherran antama todistus, joka oli tarvittaessa esitettävä.
Säännökset > Raittiuspoliisin palkkio

Raittiuspoliisit saivat toimestaan palkkiota valtuuston päätöksen mukaan. Valtuustolla oli myös valta harkita, maksettiinko raittiuspoliiseille korvauksia matkakustannuksta.
Säännökset > Raittiuspoliisin erottaminen

Jos raittiuspoliisi käytti väärin etsintäoikeuttaan tai osoittautui sopimattomaksi toimeensa, maaherran oli peruutettava hänelle myönnetty etsintäoikeus. Tästä maaherran päätöksestä oli ilmoitettava viipymättä raittiuslautakunnalle ja poliisiviranomaisille. Päätös pantiin täytäntöön muutoksenhaun estämättä, ellei maaherra ollut toisin määrännyt.
Aiheesta muualla

Valtioneuvoston päätös raittiuslautakunnista ja raittiuspoliiseista (208/1928).
Kieltolain aikainen raittiuden valvojan virkamerkki.
Nurmesniemi

Nurmesniemi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Antti Nurmesniemi (1927–2003), sisustusarkkitehti ja muotoilija
Eero Nurmesniemi (1882–1948), kansanedustaja (Maalaisliitto)
Vuokko Eskolin-Nurmesniemi (s. 1930), tekstiilitaiteilija, keraamikko ja taiteen akateemikko, Antti Nurmesniemen puoliso
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Roger Soyer

Roger Julien Jacques Soyer (s. 1. syyskuuta 1939 Thiais) on ranskalainen basso. Hän voitti Pariisin konservatoriossa ensimmäiset palkinnot laulussa (1962) ja oopperassa (1963). Hän on esiintynyt uransa aikana muun muassa Palais Garnier’ssa, La Scalassa, Metropolitan-oopperassa ja Aix-en-Provencen festivaalilla. Eräs hänen menestyksekkäimmistä rooleistaan on ollut Don Giovannin nimirooli.
Soyerin suhteellisen korkea ääniala on mahdollistanut hänelle myös bassobaritoniroolien tulkitsemisen ja jopa puhtaissa baritonirooleissa (Wertherin Albert, Béatrice et Bénédictin Claudio) esiintymisen. Hänen muihin rooleihinsa Don Giovannin ohella ovat lukeutuneet Don Basilio (Sevillan parturi), Mefistofele, Ferrando (Trubaduuri), Colline (La bohème), Sulpice (La fille du régiment), Procida (Les Vêpres siciliennes), Méphisto (Faust), Rangoni (Boris Godunov) ja Nilakantha (Lakmé).
Lokakuussa 1962 Soyer esiintyi Gilbert Bécaud’n L'opéra d'Aranin kantaesityksessä Théâtre des Champs-Elysées’ssä.
Raskas taakka

| Raskas taakka Läjä Äijälä |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2012
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: kokeellinen musiikki elektroninen musiikki
 Levy-yhtiö: Vauva, Joteski Groteskii
Läjä Äijälän muut julkaisut
| Passions of Läjä Äijälä 2004 | Raskas taakka 2012 | Alzheimer 2016 |
Raskas taakka on Läjä Äijälän EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2012 Vauvan ja Joteski Groteskii -levy-yhtiöiden yhteisjulkaisuna. Siitä otettiin 400:n kappaleen yksipuolinen vinyylipainos. Albumi on väitetty nauhoitetun jo vuonna 2005, mutta sen julkaisu olisi lykkääntynyt usealla vuodella henkilökohtaisista syistä.
Nuorgamin kriitikko antoi albumille arvosanan 55/100. Hän sanoi musiikin olevan mekaanista ja sekavaa, bassontäytteistä muhjua ja albumin aiheuttavan lähinnä korvakipua. Hänen mukaansa Äijälän ”ölinä” heijastaa taiteilijan ahdistusta.
Kappaleet > A-puoli

Anna kuoleman tulla
Jäinen kuin jää
Kuoleman maassa
Raskas taakka
Arvostelut

Nuorgam: 55/100
Robert Fogel

| Robert Fogel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1926 New York, New York
Kuollut: 11. kesäkuuta 2013 (86 vuotta) Oak Lawn, Illinois
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Johns Hopkinsin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Simon Kuznets ja G. Herberton (George) Evans
Tutkimusalue:  Taloustiede ja historia
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Robert William Fogel (1. heinäkuuta 1926 – 11. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja vuoden 1993 taloustieteen Nobel-palkinnon saaja. Hän sai palkintonsa yhdessä Douglass Northin kanssa taloushistorian tutkimuksen kehittämisestä soveltamalla talousteoriaa ja laskennallisia menetelmiä taloudellisen ja institutionaalisen muutoksen tutkimukseen.
Lapsuus ja nuoruus

Fogel syntyi venäjänjuutalaiseen perheeseen, joka oli muuttanut Yhdysvaltoihin Odessasta vuonna 1922. Hän varttui 1930-luvun laman aikana, mutta onnistui hankkimaan hyvän koulutuksen vanhempiensa kannustamana. Fogel valmistui Thomas Jefferson High Schoolista vuonna 1944 ja Cornellin yliopistosta vuonna 1948.
Aiheesta muualla

Riitta Hjerppe: Taloustieteen nobelit kliometrikoille. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1993, 89(4). vsk, s. 509-514.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Roger Sherman

| Roger Sherman |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Connecticutista
 13. kesäkuuta 1791 – 23. heinäkuuta 1793  
Edeltäjä:  William Samuel Johnson
Seuraaja:  Stephen Mix Mitchell
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Connecticutista
 4. maaliskuuta 1789 – 3. maaliskuuta 1791  
Edeltäjä:  –
Seuraaja:  Amasa Learned
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1721 Newton, Massachusettsin provinssi
Kuollut: 23. heinäkuuta 1793 (72 vuotta) New Haven, Conecticut, Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko, lakimies
Puoliso:   Elizabeth Hartwell  Rebecca Minot Prescott 
Lapset:  5
Tiedot
Uskonto:  kongregationalismi
 Nimikirjoitus
Roger Sherman (19. huhtikuuta 1721 Newton, Massachusetts – 23. heinäkuuta 1793 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja tuomari sekä yksi Yhdysvaltain perustajaisistä.
Sherman varttui Stoughtonissa, jossa hän sai vain niukan muodollisen koulutuksen, ja työskenteli aluksi suutarina. Hän kuitenkin hankki laajan sivistyksen, ja muutettuaan vuonna 1743 Connecticutiin hänestä tuli New Havenin piirikunnan maanmittari. Muutamaa vuotta myöhemmin hän aloitti lakiopinnot ja valmistui lakimieheksi 1754. Sherman toimi sen jälkeen rauhantuomarina ja monenlaisissa muissa julkisissa viroissa New Milfordissa. Hän oli useita kertoja Connecticutin lainsäädäntökokouksen jäsenenä vuosien 1755 ja 1766 välisenä aikana ja toimi siirtokunnan ylemmän oikeuden tuomarina 1766–1789.
Sherman kuului Connecticutin edustajana sekä ensimmäiseen että toiseen mannermaakongressiin koko niiden toiminnan ajan 1774–1781. Vuonna 1776 hän oli jäsenenä komiteassa, joka laati luonnoksen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseksi. Hän auttoi myös konfederaatioartiklojen valmistelussa. Sherman oli vielä konfederaation kongressin jäsenenä 1783–1784, minkä jälkeen hänet valittiin New Havenin pormestariksi.
Merkittävimmän panoksensa Yhdysvaltain historiaan Sherman antoi vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa. Kun perustuslain valmistelu juuttui suurten ja pienten osavaltioiden väliseen erimielisyyteen siitä, tulisiko osavaltioilla olla kongressissa yhtä suuri edustus vai väkilukujen mukainen painotus, hän ehdotti kompromissia, jossa kaksikamarinen kongressi perustuisi osin kumpaankin järjestelmään. Tämä ”suurena kompromissina” tai Connecticutin kompromissina tunnettu ratkaisu mahdollisti jumiutuneiden neuvottelujen viemisen ratkaisuun ja siten perustuslain säätämisen. Sherman myös puolusti perustuslain ratifiointia Connecticutissa.
Sherman toimi vielä 1789–1791 edustajainhuoneen ja 1791–1793 senaatin jäsenenä. Hän tuki valtiovarainministeri Alexander Hamiltonin politiikkaa. Sherman kuoli lavantautiin 72-vuotiaana.
Rambo – taistelija 3

| Rambo – taistelija 3> Rambo III |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter MacDonald
Käsikirjoittaja:  Sylvester Stallone Sheldon Lettich
Tuottaja:  Buzz Feitshans
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  John Stanier
Leikkaaja:  O. Nicholas Brown Andrew London Andrew London Edward Warschilka
Pääosat:  Sylvester Stallone Richard Crenna Marc de Jonge Kurtwood Smith
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Edward Warschilka TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   25. toukokuuta 1988  15. heinäkuuta 1988
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  62 000 000 dollaria
Tuotto:  189 015 611 dollaria
Edeltäjä:  Rambo – taistelija 2
Seuraaja:  Rambo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rambo – taistelija 3 (Rambo III) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Rambo-elokuvasarjan kolmas osa. Elokuvan on ohjannut Peter MacDonald. Pääosassa näyttelee aiempien elokuvien tapaan Sylvester Stallone. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Afganistaniin, jossa Rambo yrittää vapauttaa eversti Trautmanin neuvostoliittolaisten linnakkeesta.
Juoni

Eversti Trautman löytää Rambon Thaimaasta, jossa tämä ottelee rahasta pimeissä keppitappeluissa. Rambo yrittää aloittaa uuden elämän, mutta Trautman haluaisi Rambon suorittavan vielä viimeisen tehtävän hänen kanssaan. Heidän pitäisi kuljettaa aseita afganistanilaisille kapinallisille, jotka yrittävät puolustaa maataan neuvostoliittolaisia vastaan. Rambo haluaa kuitenkin ensin löytää itsensä. Trautman lähtee suorittamaan tehtävää yksin ja jää neuvostoliittolaisten vangiksi. Häntä kidutetaan ja sadistinen venäläisupseeri yrittää saada hänet paljastamaan, ovatko yhdysvaltalaiset toimittaneet afganistanilaisille ohjuksia ja jos ovat, mihin ne on piilotettu. Trautman ei kuitenkaan kerro mitään.
Kun Thaimaassa luostaria rakentava Rambo saa kuulla tapahtuneesta, hän lähtee Afganistaniin pelastamaan ystäväänsä. Kapinallisten luona ollessaan hän joutuu taistelemaan Neuvostoliiton helikoptereita vastaan ja lopulta lähtemään kohti linnaketta, mukanaan ainoastaan eräs afganistanilaiskapinallinen ja pieni lapsisotilas, jota Rambo yrittää viimeiseen asti saada kääntymään takaisin. He pääsevät linnakkeeseen ja Rambo vapauttaa Trautmanin, mutta neuvostoliittolaiset ovat edelleen perässä. Afganistanilaiset kapinalliset kuitenkin hyökkäävät Neuvostoliiton joukkojen kimppuun. Venäläisupseeri lentää helikopterillaan päin Rambon kaappaamaa panssarivaunua ja kuolee seuranneessa räjähdyksessä. Neuvostojoukkojen tappioon päättyneen taistelun jälkeen Rambo ja Trautman jatkavat kotimatkaansa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Sylvester Stallone   | … |   John Rambo   |
|   Richard Crenna   | … |   Samuel Trautman   |
|   Marc De Jonge   | … |   Zaysen   |
|   Kurtwood Smith   | … |   Robert Griggs   |
|   Sasson Gabai   | … |   Mousa   |
|   Randy Raney   | … |   Kourov   |
|   Doudi Shoua   | … |   Hamid   |
Vastaanotto

Rambo – taistelija 3 oli valmistuessaan maailman kallein elokuva noin 63 miljoonan dollarin budjetillaan.
Se ei kuitenkaan noussut kertaakaan elokuvateatterikierroksellaan Yhdysvaltain katsotuimmaksi elokuvaksi vuonna 1988. Yhdysvalloissa elokuvan tuotto jäi kymmenen miljoonaa alle tuotantokustannusten, mutta muualla maailmassa se menestyi elokuvateattereissa paremmin. Videovuokraamoissa menestys oli erittäin suurta.[lähde? ]
Ohjaaja Peter MacDonald arvioi, että odotettua vaisumman vastaanoton syynä oli Neuvostoliiton vetäytyminen Afganistanista. Neuvostoliitto veti joukkonsa pois maasta neljä viikkoa ennen elokuvan julkaisua. MacDonald arvioi elokuvan DVD-julkaisun kommenttiraidalla, että elokuvan uskottavuus katosi, koska väitetylle sotatilalle ei löytynyt vastaavuutta todellisuudesta.
Triviaa

Guinness Book of Recordsin (1990) mukaan elokuva on kaikkien aikojen väkivaltaisin elokuva. Siinä on 221 väkivaltakohtausta ja yli 108 kuolemaa.
Elokuvassa esiintyvät Mi-24 Hind-D -helikopterit ovat todellisuudessa Aérospatiale SA 330 Puma -kuljetuskoptereita, joihin on lisätty Hind-D-tyypille ominaiset bolt-on-siivekkeet. Hind-D-helikoptereita käytettiin suurimmaksi osaksi entisissä Neuvostoliiton satelliittivaltioissa. Toinen elokuvassa esiintyvä malli on hieman muokattu Aerospatiale Gazelle.
Elokuvaa kuvattiin pääasiassa Thaimaassa, Pakistanissa ja Israelissa elokuusta joulukuuhun 1987.
Aiheesta muualla

Boxoffice tietoja (englanniksi)
MovieCheat.com -sivustolta löytyy elokuvan kokonainen synopsis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rambo
| --- | --- |
Elokuvat:   Taistelija  Rambo – taistelija 2  Rambo – taistelija 3  Rambo 
Näyttelijät:   Sylvester Stallone  Richard Crenna 
Videopelit:   Rambo   First Blood Part II  Rambo III  Rambo on Fire  Rambo: The Video Game 
Muut:   Ajojahti  Rambo ja vapauden voimat
Ranskan Pro A-liiga

| Ranskan Pro A-liiga |
| --- | --- |
 Ranskan lippu
Laji:  lentopallo
Maa(t):  Ranska
Perustettu:  -
Joukkueita:  14
Hallitseva mestari:  Chaumont Volley-Ball 52
Ranskan Pro A-liiga on Ranskassa ylin sarjataso lentopallossa. Liiga on yksi Euroopan arvostetuimmista lentopalloliigoista.
Kilpailujärjestelmä

Liigassa pelaa kaikkiaan 14. ammattilaisjoukkuetta, jotka pelaavat yksinkertaisessa runkosarjassa 26 ottelua. Runkosarjan neljä parasta joukkuetta, selviytyvät mitaliotteluihin, ja kaksi viimeistä joukkuetta runkosarjassa joutuu karsimaan paikastaan liigassa Pro B -liigan kärkijoukkueiden kanssa. Mitalipelit pelataan paras kolmesta sarjana, kuten myös finaaliottelut. Pronssiotteluja liigassa ei nähdä. Välieristä pudonneet jakavat pronssimitalit näin keskenään.
Joukkueet

Paris Volley
AS Cannes
Stade Poitevin VB Poitiers
Toulouse Toac-Tuc Volley-Ball
Tours Volley-Ball
Arago de Sete
Beauvais Oise U.C
Montpellier Université Club VB
Tourcoing VB Lille Metropole
Rennes Etudiants Club Volley
Asnieres Volley
St-Brieuc Côtes D'Armor
Avignon Volley-Ball
Nice Volley-Ball
Suomalaiset menestyjät

Tuomas Sammelvuo pelasi Ranskan liigassa monta kautta. Hän voitti VB Poitiers'n riveissä liigan mestaruuden vuonna 1999, ja seuraavalla kaudellaan hopeaa. Palattuaan Ranskaan vuonna 2004 hän voitti Toursin riveissä Pro A-liigan mestaruuden, ja Mestareiden liigan pronssia. Seuraavalla kaudella Toursissa Sammelvuo voitti Lentopallon Mestareiden liigan, ja samalla myös Ranskan mestaruuden.
Riikka Lehtonen voitti pelatessaan Ranskassa kaksi kertaa Lentopallon Mestareiden liigan, ja kerran pronssia. Samalla hän voitti Ranskan liigan kolme kertaa, ja kahdesti hopeaa. Cupin hän voitti joukkueensa kanssa kahdesti ja saavutti kerran hopeaa.
Olli Kunnari voitti AS Cannesin riveissä Ranskan cupin kaudella 2007-2008. Hänet valittiin kaudella 2008 Ranskan liigan All-Stars kentälliseen.
Robert William Fisher

FBI:n ikäkorjattu etsintäkuulutuskuva Robert William Fisheristä.
Robert William Fisher (s. 13. huhtikuuta 1961 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on FBI:n Ten Most Wanted Fugitives -listalla oleva rikollinen. Hänet on etsintäkuulutettu epäiltynä vaimonsa ja heidän kahden lapsensa murhista Arizonassa vuonna 2001. FBI on luvannut 100 000 dollaria pidätykseen johtavista vihjeistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert William Fisher Wikimedia Commonsissa
Retikat

| Retikat |
| --- | --- |
 Peltoretikka (Raphanus raphanistrum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Retikat Raphanus  L.
Katso myös
   Retikat Wikispeciesissä   Retikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Retikat eli nivelretikat (Raphanus) on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva suku. Suvusta tunnetaan ainakin neljä lajia. Ruokaretikasta (Raphanus sativus) on useita alalajeja. Se on viljelty laji, jonka alkuperä on epäselvä; se saattaa olla peräisin peltoretikan alalajista.
Retikat ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Kukat voivat olla valkoisia, vaaleanvioletteja tai keltaisia.
Lajeja ja muunnoksia

Raphanus caudatus
Raphanus confusus
Raphanus indicus
Raphanus raphanistrum – peltoretikka
Raphanus sativus – ruokaretikka
Raphanus sativus var. niger – tummaretikka eli retikka
Raphanus sativus var. sativus – retiisi
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nivelretikat (Raphanus)
ITIS: Raphanus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Raphanus (englanniksi)
Flora of China: Raphanus (englanniksi)
Ripsupallokala

| Ripsupallokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Monotrete
Laji::  baileyi
Kaksiosainen nimi
 Monotrete baileyi  (Sontirat, 1989) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ripsupallokala (Monotrete baileyi vanh. Tetraodon baileyi)  on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji.
Ulkonäkö ja koko

Ripsupallokala voi kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Se on ruskeankirjava väriltään, ja suomutonta ihoa peittävät karvamaiset nystermät, joita on koiraalla enemmän kuin naaraalla. Vatsapuoli on kullankeltainen tai oranssi ja sileä.
Alkuperä

Ripsupallokala elää Mekong-joen vesistössä.
Käyttäytyminen

Ripsupallokala on aggressiivinen kala, joka puree muita kaloja ja ärhentelee myös lajitovereilleen.
Aiheesta muualla

Aquarium Wiki
Puffer forum (Arkistoitu – Internet Archive)