stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sauli Silpo
A-maajoukkue

Silpo sai kutsun Suomen A-maajoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Hän oli A-maajoukkueessa mukana koko kesän 2000 ja sai pelatakin mukavasti. Ensiesiintymisensä jälkeen joukkueessa on Silpo kerännyt A-maaotteluita tasaiseen tahtiin 18 kappaletta.
Muuta

Sauli Silpo on opiskellut Tampereen ammattikorkeakoulussa autotekniikkaa ja aikaisemmin biotekniikkaa.
Saavutukset

A-maajoukkueessa:
A-maaotteluita 18. kappaletta
Euroopan liigan 2.sija 2005
SM-liigassa:
Suomenmestaruus 2000
Suomen Cupin voitto 2000, 2005
SM-nelonen 2005, 2008
Joukkueet

1999-2001 KuPS-Volley
2001-2007 Raision Loimu
2007-2012 Tampereen Isku-Volley
??
2014-2015 Lempäälän Kisa
Viiskymppisen viisut

| Viiskymppisen viisut Juha Vainio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 39.35
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Juha Vainion muut julkaisut
| Elämää ja erotiikkaa 1985 | Viiskymppisen viisut 1991 |   |
Viiskymppisen viisut on Juha Vainion viimeinen albumi. Se julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1991. Lisäksi jotkin kappaleet viimeisteltiin pari päivää hänen kuolemansa jälkeen äänittämällä muun muassa Hyvän Tuulen Laulajat -kuoron lauluosuuksia. Laulun ”Kauan sitten” Vainio oli levyttänyt aiemmin jo vuonna 1971, jolloin se julkaistiin singlenä.
Kappaleet

A-puoli
Viiskymppisen viisu – 3.45
Kirje palmurannalta – 2.55
Janatuinen svengaa jälleen – 3.01
Kauan sitten – 3.34  (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat)
Santalahteen uudestaan – 3.24  (Vainio & Reijo Tani)
Entiset merimiehet – 2.59  (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat)
B-puoli
Valtavaaran valssi – 3.07  (Vainio & Hyvän Tuulen Laulajat)
Ookko käyny oopperassa – 2.27
Rajaseudun Rambo – 2.58
Kaiken yllä aarnikotka liitää – 4.03
Oot maalainen – 3.23
Mies itäsaariston – 3.54
Muusikot

Pedro Hietanen - kapellimestari (A1, B4), haitari (A1, B3, B4), piano (A1, B4) ja taustalaulu (B3, B4)
Jaakko Salo - kapellimestari (A2-A6, B1, B2, B5), haitari (A2-A4, A6, B1) ja sähköpiano (A2, B1)
Kaj Westerlund - kapellimestari ja kitara (B3)
Markku Johansson - kapellimestari (B6), trumpetti (A3, B1) ja flyygelitorvi (B6)
Maria Hänninen (B4), Rele Kosunen (A3, B5) ja Sonja Lumme (B5) - taustalaulu
Jari Lappalainen - taustalaulu (B3), mandoliini (A4, B2, B3, B6) ja viulu (A4, B3, B4)
Juhani Aaltonen - huilu (A5) ja tenorisaksofoni (B5)
Reijo Lehtovirta - klarinetti (A6) ja alttosaksofoni (A5, B2, B5, B6)
Kalevi Viitamäki - alttosaksofoni (A1)
Esko Heikkinen - trumpetti (A5)
Tom Bildo - pasuuna (A5, B2)
Raimo Roiha - piano (A5, A6, B5)
Aaro Kurkela - haitari (B2, B6)
Sami Hurmerinta (B5), Antero Jakoila (B3) ja Janne Louhivuori (A1, A4, B4) - kitara
Heikki Laurila - kitara (A2, A3, A5, A6, B1, B2, B5, B6) ja mandoliini (A6)
Jari Heino (A2, A3, B1), Harri Merilahti (A1, B4), Tapio Salo (A5, A6, B3, B5) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A4, B2, B6) - basso
Roope Koistinen (B3) ja Hannu Lemola (A1, B4) - rummut
Tapani "Nappi" Ikonen - rummut (A2-A6, B1, B2, B5, B6) ja lyömäsoittimet (A1, B4)
Vesuviuksen tulivuorenpurkaus 79

Purkauksen tuottama tuhkapilvi peitti Vesuviuksen etelä- ja kaakkoispuoleiset alueet.
Vesuviuksen purkaus 79 tuhosi Campaniassa Rooman valtakunnan kaupungit Pompejin, Herculaneumin ja monia lähistön pikkukaupunkeja ja kyliä, kun pitkään hiljaisena pysynyt Vesuviuksen tulivuori purkautui rajusti syksyllä 79.
Purkaus on maailmanhistorian tunnetuin, koska se säilöi Pompejin ja Herculaneumin 1 700 vuodeksi. Esiin kaivetut kaupungit ovat merkittävä arkeologinen ja geologinen tutkimuskohde.
Tausta

Campania oli 70-luvulla vauras ja tiheään asuttu alue, jonka tuliperäinen maa oli hyvin viljavaa ja tuotti joskus kaksikin satoa vuodessa. Seutu oli myös luonnonkaunis ja sen ilmasto oli ympäri vuoden miellyttävä sitä ympäröivien vuorten ja meren ansiosta, minkä seurauksena se oli Rooman yläluokan ahkerassa virkistyskäytössä. 20 000 asukkaan Pompeji oli yksi alueen kolmesta tärkeästä kauppakeskuksesta. Pienemmässä Herculaneumissa ja muissa rannikon pikkukaupungeissa asui 5 000 – 6 000 ihmistä.
Ennen vuoden 79 purkausta Somma–Vesuvius ei ollut purkautunut yhtä tuhoisasti 3 000 vuoteen. Edellisestä laavapurkauksestakin oli kulunut useita vuosisatoja, joten ihmiset eivät osanneet pelätä vuorta. Sitä pidettiin sammuneena, ja esimerkiksi Plinius vanhempi ei edes maininnut Vesuviusta aktiivisten tulivuorten luettelossaan. Seudulle ominaisia jatkuvia pieniä maanjäristyksiäkään ihmiset eivät pelänneet, eivätkä he tuohon aikaan muutenkaan olisi osanneet yhdistää maanjäristyksiä tulivuoritoimintaan. Edellinen tuhoisa maanjäristys oli tapahtunut 17 vuotta aiemmin, jolloin etenkin Pompejissa tuhoutui useita rakennuksia. Järistys ei kuitenkaan ilmeisesti johtunut magman liikkeistä tulivuoren alla. Viimeisinä päivinä ennen vuoden 79 purkausta seudulla oli kuitenkin järissyt tavallista tiheämmin. Herculaneumin ranta oli noussut vajaan metrin, eivätkä aallot enää yltäneet huuhtomaan rannalle kasattuja roskia mereen.
Tuhoalue

Purkaus tuhosi 300 neliökilometrin laajuisen alueen Vesuviuksen ympärillä ja tappoi kaiken elollisen. Maa peittyi tilavuudeltaan 5–10 kuutiokilometrin suuruisen aineksen alle. Kaupunkeja, kyliä, huviloita, satamia, taloja, viljelyksiä katosi ja tuhansia ihmisiä kuoli. Hiukan tuhkaa kantautui ilmassa aina Roomaan, Egyptiin ja Syyriaan saakka. Somma–Vesuviuksen huippu muuttui 5 × 2,5 kilometrin laajuiseksi kalderaksi.
Keisari Titus järjesti purkauksen uhreille apua ja käynnisti tuhoalueen entisöinnin. Pompeji ja Herculaneum olivat hautautuneet pysyvästi. Osittain säilyneeseen Stabiaeen alkoi palata ihmisiä, ja tuhoalueen reunan kaupungeissa, kuten Misenumissa, elämä palasi pian normaaliksi. Maanviljelys palasi tuhoalueelle vasta vuosisatojen päästä, kun maaperä oli palannut soveltuvaksi viljelyyn.
Pompeji ja Herculaneum kaivettiin esiin 1 700 vuotta purkauksen jälkeen. Esiin kaivetut kaupungit ovat merkittävä arkeologinen ja geologinen tutkimuskohde.
Pompejilainen fresko, joka esittää viinin jumalaa Bacchusta ja oletetusti Vesuviusta sellaisena, kuin se oli ennen purkausta.
Esiin kaivettu Pompeji, taustallaan Vesuvius.
Purkauksen esiinkaivettuja uhreja Pompejissa.
SETI@home

SETI@home (lyhenne sanoista Search for Extra-Terrestrial Intelligence at home) on tieteellinen hajautetun laskennan projekti, jossa etsitään Maapallon ulkopuolista älyllistä elämää. Projektiin osaaottavat vapaaehtoiset lataavat tietokoneelleen ohjelman, joka analysoi radioteleskoopin keräämää dataa etsien säännöllisiä kapeakaistaisia radiosignaaleja.
SETI@homea ylläpitää ryhmä tutkijoita Kalifornian Berkeleyn yliopistossa, Yhdysvalloissa johtajanaan David Anderson. SETI@home-ohjelma on avointa lähdekoodia.
SETI@homen ensimmäinen versio julkaistiin 17. toukokuuta 1999. Nykyään ohjelma käyttää BOINC-ohjelmistoalustaa. SETI@home kykenee hyödyntämään Nvidian CUDA-ohjelmaa ja näin hyödyntämään näytönohjainten laskentatehoa BOINCin versiosta 6.6.38 lähtien. Nvidia tarjosi apuaan hyväntekeväisyystarkoituksessa ja teki tarvittavat liitännät ohjelmaan.
Maaliskuussa 2020 SETI@homen ylläpitäjät ilmoittivat, että laskentapakettien jakaminen laskentaan osallistuneille päättyy maaliskuun 2020 lopussa, minkä jälkeen projekti keskittyy viimeistelemään saadut tulokset julkaistakseen niistä aikanaan tutkimusraportin.
Datan analysointi

SETI@home-projektissa analysoidaan Puerto Ricossa sijaitsevan Arecibon radioteleskoopin nauhoittamaa dataa. Arecibosta postitse lähetetyt datanauhat pilkotaan Berkeleyssä kestoltaan ja taajuusalueeltaan pienemmiksi työpaketeiksi, joita lähetetään Internetin välityksellä vapaaehtoisille. Työpaketin pituus on noin 107 sekuntia, taajuusalue noin 10 kilohertsiä ja koko on noin 350 kilotavua. Peräkkäiset työpaketit sisältävät aina 20–30 sekuntia päällekkäistä dataa, jotta mahdolliset mielenkiintoiset signaalit eivät katkeaisi työpakettien välillä. Kukin työpaketti lähetetään analysoitavaksi usealle eri tietokoneelle, jotta pystyttäisiin erottamaan ja hylkäämään virheellisesti analysoidut ja tahallisesti manipuloidut tulokset.
Analysoitavan datan perustaajuus on noin 1,42 gigahertsiä, jolla maailmankaikkeuden yleisin alkuaine vety sähköisesti neutraalina säteilee. Taajuus on myös useiden muiden SETI-projektien käyttämä, ja se onkin suojattu kansainvälisellä sopimuksella astronomisen tutkimuksen käyttöön.
Koska vieraan sivilisaation oletetaan lähettävän vähän energiaa vaativaa kapeakaistaista signaalia, analysoinnin ensimmäisessä vaiheessa datapaketista poistetaan laajakaistainen melu, joka on todennäköisesti peräisin normaaleista astronomisista tapahtumista. On myös epätodennäköistä, ettei signaalin lähde pysyisi Maapalloon nähden paikallaan, vaan se joko etääntyy tai lähenee. Tällöin syntyvä Doppler-ilmiön mukainen taajuuden muutos signaaleissa otetaan huomioon analysoimalla dataa eri taajuuksilla myös siten kuin se lähenisi tai etääntyisi eri nopeuksilla.
Ohjelma etsii neljänlaisia taustakohinasta erottuvia signaaleja:
piikkejä eli yksittäisiä, voimakkaita radioaaltoja
pulsseja eli toistuvia piikkejä
kolmoispiikkejä eli kolme kertaa säännöllisin väliajoin toistuvia piikkejä
gaussilaisia eli voimakkuudeltaan Gaussin käyrää mahdollisimman hyvin mukailevia signaaleja. Tämä voimakkuuden muutos on näennäinen ja se syntyy, kun teleskoopin keila liikkuu paikallaan pysyvän signaalin lähteen ohi.
Löydettyjen lupaavien signaalien eli kandidaattien tiedot kirjoitetaan tekstitiedostoon, joka palautettaan analysoinnin päätteeksi Berkeleyyn ja yhdistetään siellä tietokantaan.
Vaikka SETI@home toimii näennäisesti yksittäisenä projektina, se on pilkottu pienempiin aliohjelmiin jotka etsivät eri asioita BOINC-alustalla eri tavoilla. SETI@home Enhanced suorittaa avaruudesta tulevan signaalin täydellisen analysoinnin. Astropulse etsii myös älyllisen elämän merkkejä signaaleista mutta eri tavalla kuin SETI@home.
Analysoitavaa dataa tulee SETI@homelle n. 300 gigatavua päivässä, eli n. 100 teratavua vuodessa.
Projektin tulokset

Maaliskuussa 2003 tutkijaryhmä sai 24 tuntia aikaa kuunnella lupaavimpia kandidaatteja uudelleen Arecibon radioteleskoopilla. Vain harvat signaalit ilmenivät tarkistuksessa uudelleen ja vain yksi oli voimakkuudeltaan kasvanut. Tästä signaalista nousikin jonkinlainen kohu tiedelehti Naturen artikkelin myötä, mutta Berkeleyssä kiistettiin sen keinotekoinen alkuperä.
Vaikkei SETI@home olekaan löytänyt todisteita Maapallon ulkopuolisesta älyllisestä elämästä, se on toiminut hajautetun laskennan uranuurtajana ja osoittanut sen olevan varteenotettava vaihtoehto suurta laskentatehoa vaativille tieteellisille projekteille: SETI@homeen osallistuvien tietokoneiden yhteenlaskettu laskentateho (15. ´marraskuuta 2016: noin 708 biljoonaa liukulukuoperaatiota sekunnissa)  Yksin BOINC-alustaa käyttäviä enemmän tai vähemmän aktiivisia projekteja onkin nykyään kymmeniä.
Historia > Myöhemmät kehitysvaiheet

Yksinkertaisin tapa parantaa SETI@homen tehokkuutta on etsiä useammanlaisia signaaleja laajemmalta alueelta ja useammilta taajuuksilta. Näihin päämääriin pyrittiin uusien projektien, kuten Astropulse sekä eteläisen pallonpuoliskon tutkinta, sekä parempien datatallentimien avulla.
SETI@home on ollut pitkän tähtäimen projekti: tähtitieteilijä ja SETI-vaikuttaja Seth Shostak on arvioinut, että muukalaissignaali havaitaan aikaisintaan vuonna 2020. Uusien investointien, ohjelmistokehityksen ja perusylläpidon rahoituksen lisäksi ongelmaksi projektille tunnistettiin, että suuren yleisön mielenkiinnon ylläpitäminen voi olla vaikeaa. BOINCista pyrittiin tekemään helppokäyttöisempi tilihallitsimilla eli verkkosivuilla, joiden kautta voi hallita kerralla kaikkia tietokoneitaan ja projektejaan, sekä näyttävämmillä BOINC Manager -ohjelman vaihdettavilla kuorilla.
Vuonna 2008 SETI@home sai käyttöönsä maailman suurimman radioteleskoopin, joka tuotti 500 kertaa aikaisempaa enemmän dataa laskettavaksi.
Myös suorituskyvyn paha pullonkaula – 100 MB/sekunti oleva yhteys Berkeleystä ulos – aiheutti huomattavaa hitautta datansiirrossa.
Historia > Päättyminen

SETI@home ilmoitti 2. maaliskuuta 2020, että laskentapakettien jakaminen osallistuneille vapaaehtoisille lopetetaan 31. maaliskuuta 2020. Syiksi kerrottiin:
Laskennasta ei enää kerry olennaisesti lisää tieteellisesti merkittävää tulosta, eli nyt on analysoitu riittävä määrä dataa.
Ohjelman tiimiltä suuri osa ajasta kuluu hajautetun laskennan hallinnointiin. Nyt täytyy keskittyä saatujen tulosten analysointiin ja niistä johonkin tieteelliseen julkaisuun kirjoitettavaan tutkimusraporttiin.
Viestissä mainittiin kuitenkin, ettei SETI@home vielä häviä, vaan nettisivut ja keskustelupalsta säilyvät, ja ohjelmaa voidaan ehkä myöhemmin käyttää johonkin muuhun astronomiseen projektiin. Samalla kannustettiin osallistuneita vapaaehtoisia osallistumaan johonkin muuhun hajautetun laskennan projektiin.
Kilpailu

Kilpailu käyttäjien ja heidän muodostamiensa ryhmien (tiimien) kesken on alusta alkaen kuulunut oleellisena osana SETI@homeen, ja itse asiassa se on monille käyttäjille kohonnut tieteentekemistä tärkeämmäksi motiiviksi osallistua projektiin. Monet käyttäjät ostavat tietokoneita muodostaakseen ”farmeja” pelkästään SETI@homen käyttöön. Kilpavarustelu on kuitenkin taannut projektille vakaan laskentatehon kasvun.
SETI@home Classicin aikana kilpailtiin laskettujen työpakettien määrästä, mutta siirryttäessä BOINC-alustalle alettiin työpaketeista jakaa pisteitä. Tämä poisti sen ”epäkohdan”, että työpaketti, jonka analysointi kesti vain muutaman minuutin, luettiin yhtä arvokkaaksi kuin normaali tunteja kestänyt paketti. Aluksi pisteitä jaettiin käyttäjän BOINC-ohjelman ajamien suorituskykytestien perusteella, mutta Enhancedin myötä pisteitä alettiin jakaa suoritettujen liukulukuoperaatioiden mukaan. BOINCin myötä kilpailun kohteeksi tuli myös RAC (Recent Average Credit), joka kertoo karkeasti osanottajan pistesaldon päivää kohti: tällainen nopea palaute kannustaa myös uusia osanottajia kilpailemaan.
SETI@home on vetänyt puoleensa myös huijareita. Classicin aikana oli mahdollista palauttaa sama työpaketti monta kertaa tai manipuloida palautettavia tuloksia. Tammikuussa 2006 vanhat Classicin tilastot siivottiin huijaajista, jolloin 10 000 parhaan joukosta poistettiin noin 900 käyttäjän tiedot. Ohjelmia asennetaan myös luvattomasti koulujen ja työpaikkojen tietokoneille: ainakin kahden työntekijän tiedetään saaneen tästä syystä potkut. Äärimmäisenä tapauksena vuonna 2006 kävi ilmi, että käyttäjä oli levittänyt BOINC- ja SETI@home-ohjelmia haittaohjelman mukana. Loppuvuonna 2009 tuli ilmi tapaus, jossa koulupiirin tietokoneista vastannut järjestelmänvalvoja oli asentanut kaikille koulupiirin koneille SETI@home-ohjelman. Hän oli myös varastanut koulupiiriltä 18 tietokonetta. Vahinkojen suuruudeksi arvioidaan yli miljoona dollaria, koostuen varastetun omaisuuden arvosta, kasvaneesta sähkönkulutuksesta, kuormitetun laitteiston lyhyemmästä eliniästä ja häiriöistä muiden tietokoneohjelmien toimintaan.
Koska SETI@home on avointa lähdekoodia, vapaaehtoisten on ollut mahdollista optimoida ohjelmaa poistamalla siitä tarpeetonta ohjelmakoodia ja muokkaamalla se käyttämään eri käskykantoja. Täten muokatut ohjelmat ovat käyttöjärjestelmä- ja suoritinmallikohtaisia, mutta ne myös analysoivat työpaketit huomattavasti tavallista ohjelmaa nopeammin. Myös optimoituja ohjelmia tulee jakaa vapaasti GNU GPL -lisenssin mukaisesti.
Aiheesta muualla

SETI@homen verkkosivut (englanniksi)
Suomen suurimman BOINC-tiimin Universe Examinersin keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
BOINC-projektien pistetilastoja
Optimoituja sovelluksia Windows- ja Linux-käyttöjärjestelmille (englanniksi)
Kuvakaappaus SETI@homen BOINC-version näytönsäästäjästä.
Kuvankaappaus SETI@home Classicin näytönsäästäjästä (versio 3.08).
Arecibon radioteleskooppi.
Euroopan kulttuuripääkaupunki

Euroopan kulttuuripääkaupunki on Euroopan parlamentin ja komission päättämä ohjelma, jossa kaupunkeja valitaan Euroopan kulttuuripääkaupungeiksi hakemuksista.
Euroopan unioni on valinnut yhden tai useamman kaupungin Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuodesta 1985 lähtien. Kulttuuripääkaupunkiohjelman avulla EU on halunnut lisätä Euroopan kansalaisten vuorovaikutusta sekä esitellä Euroopan kulttuurien rikkautta ja moninaisuutta. Valitussa kaupungissa kulttuuritoiminta kehittyy ja matkailijoiden määrä lisääntyy. Kulttuuripääkaupunki voi olla myös EU:n ulkopuolelta: esimerkiksi Norjasta kulttuuripääkaupunkina oli Bergen vuonna 2000 ja Stavanger vuonna 2008. Lisäksi Puola ja Tšekki eivät kuuluneet vielä EU:hun, kun Krakova ja Praha olivat kulttuuripääkaupunkeina vuonna 2000.
Suomesta kulttuuripääkaupunkeina ovat olleet Helsinki vuonna 2000 ja Turku 2011. Oulu taas valittiin vuoden 2026 toiseksi kulttuuripääkaupungiksi. Hakijoina olivat myös Tampere ja Savonlinna.
Euroopan kulttuuripääkaupungit > Kulttuuripääkaupungit

| Vuosi | Kaupunki | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Ateena |  Kreikka |
| 1986 | Firenze |  Italia |
| 1987 | Amsterdam |  Alankomaat |
| 1988 | Länsi-Berliini |  Länsi-Saksa |
| 1989 | Pariisi |  Ranska |
| 1990 | Glasgow |  Britannia |
| 1991 | Dublin |  Irlanti |
| 1992 | Madrid |  Espanja |
| 1993 | Antwerpen |  Belgia |
| 1994 | Lissabon |  Portugali |
| 1995 | Luxembourg |  Luxemburg |
| 1996 | Kööpenhamina |  Tanska |
| 1997 | Thessaloniki |  Kreikka |
| 1998 | Tukholma |  Ruotsi |
| 1999 | Weimar |  Saksa |
| 2000 | Avignon |  Ranska |
| 2000 | Bergen |  Norja |
| 2000 | Bologna |  Italia |
| 2000 | Bryssel |  Belgia |
| 2000 | Helsinki |  Suomi |
| 2000 | Krakova |  Puola |
| 2000 | Praha |  Tšekki |
| 2000 | Reykjavík |  Islanti |
| 2000 | Santiago de Compostela |  Espanja |
| 2001 | Rotterdam |  Alankomaat |
| 2001 | Porto |  Portugali |
| 2002 | Brugge |  Belgia |
| 2002 | Salamanca |  Espanja |
| 2003 | Graz |  Itävalta |
| 2004 | Genova |  Italia |
| 2004 | Lille |  Ranska |
| 2005 | Cork |  Irlanti |
| 2006 | Patras |  Kreikka |
| 2007 | Sibiu |  Romania |
| 2007 | Luxembourg |  Luxemburg |
| 2008 | Liverpool |  Britannia |
| 2008 | Stavanger |  Norja |
| 2009 | Vilna |  Liettua |
| 2009 | Linz |  Itävalta |
| 2010 | Essen |  Saksa |
| 2010 | Istanbul |  Turkki |
| 2010 | Pécs |  Unkari |
| 2011 | Turku |  Suomi |
| 2011 | Tallinna |  Viro |
| 2012 | Guimarães |  Portugali |
| 2012 | Maribor |  Slovenia |
| 2013 | Marseille |  Ranska |
| 2013 | Košice |  Slovakia |
| 2014 | Riika |  Latvia |
| 2014 | Uumaja |  Ruotsi |
| 2015 | Mons |  Belgia |
| 2015 | Plzeň |  Tšekki |
| 2016 | San Sebastián |  Espanja |
| 2016 | Wrocław |  Puola |
| 2017 | Aarhus |  Tanska |
| 2017 | Páfos |  Kypros |
| 2018 | Leeuwarden |  Alankomaat |
| 2018 | Valletta |  Malta |
| 2019 | Matera |  Italia |
| 2019 | Plovdiv |  Bulgaria |
| 2020 | Rijeka |  Kroatia |
| 2020 | Galway |  Irlanti |
| 2021 | Timișoara |  Romania |
| 2021 | Elefsína |  Kreikka |
| 2022 | Kaunas |  Liettua |
| 2022 | Esch |  Luxemburg |
| 2023 | Veszprém |  Unkari |
| 2024 | Tartto |  Viro |
| 2024 | Bad Ischl |  Itävalta |
| 2024 | Bodø |  Norja |
| 2025 | Nova Gorica |  Slovenia |
| 2025 | Chemnitz |  Saksa |
| 2026 | Trenčín |  Slovakia |
| 2026 | Oulu |  Suomi |
| 2027 | Liepāja |  Latvia |
| 2027 | Évora |  Portugali |
| 2028 | České Budějovice |  Tšekki |
| 2028 | Bourges |  Ranska |
| 2028 | Skopje |  Pohjois-Makedonia |
| 2029 | Lublin |  Puola |
| 2029 | ilmoitetaan myöhemmin |  Ruotsi |
| 2030 | ilmoitetaan myöhemmin |  Kypros |
| 2030 | ilmoitetaan myöhemmin |  Belgia |
| 2031 | ilmoitetaan myöhemmin |  Malta |
| 2031 | ilmoitetaan myöhemmin |  Espanja |
| 2032 | ilmoitetaan myöhemmin |  Bulgaria |
| 2032 | ilmoitetaan myöhemmin |  Tanska |
| 2033 | ilmoitetaan myöhemmin |  Alankomaat |
| 2033 | ilmoitetaan myöhemmin |  Italia |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Päätös Euroopan kulttuuripääkaupunkia koskevasta toiminnasta 2005–2019 (Arkistoitu – Internet Archive)
European Commission: European Capital of Culture
Sibiu 2007
Luxemburg 2007
Stavanger 2008
Liverpool 2008
Vilna 2009
Linz 2009
Istanbul 2010
Essen 2010
Pecs 2010
Turku 2011
Tallinna 2011
Maribor 2012
Guimarães 2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
Marseille 2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
Košice 2013
Uumaja 2014 (Arkistoitu – Internet Archive)
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Robin Warren

| Robin Warren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1937
Kuollut: 23. heinäkuuta 2024 (87 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Mikrobiologia, patologia, gastroenterologia ja lääketiede
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (2005)
J. Robin Warren (11. kesäkuuta 1937 Adelaide, Etelä-Australia – 23. heinäkuuta 2024 Perth, Länsi-Australia) oli australialainen patologi ja tutkija, joka löysi helikobakteerin vuonna 1979. 1980-luvulla hän osoitti yhdessä Barry Marshallin kanssa, että gastriitti, mahalaukun limakalvon tulehdus sekä vatsalaukun ja pohjukaissuolen haava johtuvat tästä bakteerista. Vuonna 2005 Warren jakoi Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Marshallin kanssa näistä helikobakteeriin liittyvistä tutkimuksista.