stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dwight L. Moody
Aiheesta muualla

﻿Dwight Lyman Moody
﻿The life and work of  Dwight Lyman Moody (1837-1899)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
D. L. Moody n.1870
D. L. Moody Vanity Fair –lehdessä 3. huhtikuuta 1875
Moodyn ensimmäinen pyhäkoululuokka Chicagon North Market Hallissa (Pohjoinen kauppahalli) 1876
Laulaja Ira D. Sankey ensimmäisen Britannian ristiretken aikaan
Lähetyssarnaaja puhumassa Kiinassa käyttäen The Wordless Bookin (Sanaton kirja) Moodyn versiota
Moodyn Raamattuinstituutti
Käännös suomeksi
Kromnos

| Kromnos> Κρῶμνος.Sijainti |
| --- | --- |
 Kromnos
Koordinaatit:  37°19′57″N, 22°5′35″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Paradeísia, Megalópoli, Arkadia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lakonia
Kromnos (m.kreik. Κρῶμνος, Krōmnos, myös Κρώμνα/Κρῶμνα, Krōmna, Κρῶμοι, Krōmoi; lat. Cromnus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lakoniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Megalópolin kunnan alueella noin kaksi kilometriä koilliseen nykyisestä Paradeísian kylästä.
Maantiede

Kromnoksen kaupungin sanotaan olleen alun perin Arkadiaa, ja se sijaitsi lähellä Messenian rajaa. Myöhemmin kaupunki luettiin osaksi Lakoniaa, ollen sen ja Arkadian rajaseutua, ja osaksi Aigytiin tai Skiritiin aluetta. Nykyisin kaupungin paikka on jälleen Arkadian alueyksikön alueella.
Kromnoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Kromitis (Κρωμῖτις, Krōmītis). Se oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Kromnoksesta pohjoiskoilliseen sijaitsi Megalopolis, koilliseen Haimoniai, itään Leuktra eli Leuktron ja Malea, lounaaseen Gatheai ja luoteeseen Lykosura.
Historia

Kromnoksen kaupunki oli olemassa pääasiassa klassisella ja hellenistisellä kaudella. Sen historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kromnos perustettiin mahdollisesti Spartasta käsin vasta klassisella kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimen selitettiin tulevan Kromnoksesta tai Kromoksesta, Lykaonin pojasta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Krōmnitēs (Κρωμνίτης).
Kromnos oli pitkään arkadialaisten ja spartalaisten kiistakapulana. Arkadialaiset valtasivat sen vuonna 365/364 eaa., mutta spartalaiset valtasivat sen takaisin joksikin Arkhidamos III:n johdolla ja asettivat sinne varuskunnan. Tämän jälkeen arkadialaiset hyökkäsivät uudelleen. Jossakin välissä näitä tapahtumia Kromnoksen asukkaat siirrettiin synoikismoksessa Megalopoliihin. Vuonna 352 eaa. arkadialaisten ja spartalaisten välillä oli uusi konflikti.
Arkeologisten löydösten perusteella Kromnos saatettiin hylätä 300-luvulla eaa. tai sen jälkeen. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli paljolti raunioina, mutta ei kuitenkaan kokonaan lakannut olemasta.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty klassiselle ja varhaiselle hellenistiselle kaudelle ajoitettua keramiikkaa.
Heikki Kainulainen

Heikki Olavi Kainulainen (21. huhtikuuta 1917 Virolahti – 19. helmikuuta 2005) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä. Hän toimi vuosina 1970–1972 Suomen Maaseudun Puolueen sekä vuosina 1972–1975 Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä. Kainulainen toimi kotikuntansa Sulkavan kunnanvaltuuston jäsenenä ja kunnanhallituksen puheenjohtajana, SMP:n Mikkelin piirin puheenjohtajana sekä Suomi-Neuvostoliitto-Seuran Mikkelin piirin johtokunnan jäsenenä.
Kainulainen meni vuonna 1941 naimisiin Iida Härkösen kanssa ja sai neljä poikaa sekä yhden tyttären. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.
Jalmari Jyske

Jalmari Jyske (11.3.1938)
Kustaa Jalmari Jyske, vuoteen 1906 Friman (9. lokakuuta 1884 Rauma – 19. elokuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja ja maanviljelysneuvos.
Jyske oli eduskunnan jäsen 1919–1922, 1924–1927 ja 1930–1933 edistyspuolueesta valittuna. Hän oli Maatalousseurojen keskusliiton sihteeri ja toiminnanjohtaja vuodesta 1918. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 1934.
Aiheesta muualla

.aspx Jalmari Jyske Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1919–1922 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Auer  Collan (1919–1920)  Fränti  Hannula  Heimonen (1919–1920†)  Hämäläinen  Jyske (1919–1922)  Kaskinen (1922)  Kekki  Kivimäki (1922)  Kontu  Kojonen  Laine (1922)  E. Linna  Mantere  Nissinen (1920–1922)  Rantanen (1920–1922)  Ritavuori (1919–1922†)  Ruuskanen  Ryti  Sarlin (1919–1920)  Sihvo (1919–1920)  Sinkko  Soininen  Särkkä  Taskinen (1920–1922)  Thuneberg  Toiviainen (1920–1922)  Torppa  Valkonen  Vennola  Vilkemaa (1920–1922)  Vuokoski 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (17):  Auer  Brander  Hannula  Heikinheimo (1925–1927)  Hirvensalo  Jaskari (1924–1925†)  Jyske  Kivimäki  Linna  Luostarinen  Mantere  Pullinen  Särkkä  Tuomioja  Valkama  Vennola  Viljanen  Wuokoski 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Brander  Cajander  Jatkola  Jyske  Kaskinen (1930–1932†)  Kivimäki  Mantere  Sarlin  Ståhlberg  Särkkä  Tuomioja (1930–1931†) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Merja Larivaara

| Merja Larivaara |
| --- | --- |
 Merja Larivaara vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1964 (ikä 60) Haukipudas
Ammatti:  Näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Kari-Pekka Toivonen
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  Inkeri Tatti (Kohtaamiset ja erot) Vilma Kaunispää (Seitsemän) Ohjelman juontaja (Uuno Turhapuro – This Is My Life) Outi Keränen (Sydänjää) Elisabeth Raappana (Vares – Kaidan tien kulkijat)
Palkinnot
 Jussi-palkinto Paras naispääosa: Kaivo, 1992 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Merja Johanna Larivaara (oik. Toivonen, s. 4. heinäkuuta 1964 Haukipudas) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi useista elokuvista ja tv-sarjoista, minkä lisäksi hän on tehnyt pitkän uran Helsingin kaupunginteatterissa. Vuosina 2014–2019 hän näytteli Oulun kaupunginteatterissa. Hän palasi Helsingin kaupunginteatteriin näyttelijäksi vuonna 2020.
Elämä

Larivaara on valmistunut Teatterikorkeakoulusta. Hän on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja Suomen Kansallisoopperassa. Vuonna 1995 hän alkoi näytellä Helsingin kaupunginteatterissa.
Larivaara sai Jussi-palkinnon parhaasta naispääosasta vuoden 1992 elokuvassa Kaivo.
Lisäksi hän on esiintynyt useana vuonna Linnanmäen Peacock-teatterin revyy-esityksissä. Hän on myös toiminut ääninäyttelijänä, esimerkiksi Disneyn Tarzan-elokuvissa. Vuonna 2008 Larivaara nähtiin Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa.
Larivaara on naimisissa näyttelijä Kari-Pekka Toivosen kanssa, ja heillä on neljä lasta. He asuvat Porvoon saaristossa. Pariskunnan tytär Meeri Toivonen on myös näyttelijä.
Näyttelijän työn ohessa Larivaara on tullut tunnetuksi laulajana ja hanuristina, ja hän muun muassa esiintyi Kikka Laitisen kanssa Vexi Salmen 70-vuotisjuhlakonsertissa.
Larivaara kävi Teatterikorkeakoulun Jouko Turkan toimiessa koulun rehtorina. Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2018 hän ruoti kovin sanoin vuonna 2016 kuolleen Turkan opetusmetodeja ja kuvasi niitä hyvin ahdistaviksi.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Kekkonen tulee! | Alli |
| 2013 | Kaappari | Lentoemäntä Kananen |
| 2012 | Vares – Kaidan tien kulkijat | Elisabeth Raappana |
| 2010 | Paha perhe | konsuli |
| 2006 | Rock’n Roll Never Dies | Eternal Youth - esittelijä |
| 2005 | Game over | Kimin puolestapuhuja |
| 2004 | Uuno Turhapuro – This Is My Life | This Is My Life- ohjelman juontaja |
| 2002 | Heinähattu ja Vilttitossu | Helga Alibullen |
| 1998 | Vuoden viimeinen kesä | Kristiina Kivi-Bergh |
| 1997 | Kersantin kunnia | opettajatar Halonen |
| 1997 | Otsa kurtussa |  |
| 1997 | Viisi tytärtäni | Taru |
| 1997 | Sisämaalainen | Laura |
| 1996 | Tie naisen sydämeen | Marketta "Tutteli" Bööm |
| 1994 | Marja | Terttu |
| 1994 | Aapo | maanviljelysneuvoksetar |
| 1993 | Harjunpää ja kiusantekijät | Kati |
| 1993 | Kun piru tuli polkupyörällä sepän tölliin ja sepän vaimo sai uuden nenän | Blacksmithin vaimo |
| 1993 | Ripa ruostuu | Pirjo |
| 1993 | Ne halii meitin |  |
| 1992 | Kaivo | Anna-Maija |
| 1992 | Bonjour kirvesvartta |  |
| 1988 | Rengasmatka | Astan sisko |
Filmografia > Tv-sarjat

| Vuosi | Tv-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Maailma on valmis | Koskelan sairaanhoitaja |
| 2011 | Villa Helena | Marjaleena |
| 2007–2010 | Sydänjää | Outi Keränen |
| 2005 | Tahdon asia | Finn Financen virkailija |
| 2003 | Kaverille ei jätetä | Jätski |
| 2003 | Rikospoliisi Maria Kallio | Elina Rosberg |
| 2002 | Sänky | Sointu |
| 2001 | Benner & Benner | Isolde |
| 2001 | Seitsemän | Vilma Kaunispää |
| 1998 | Team Ahma | Kanniston emäntä (jakso 26) |
| 1997 | Kadonnut näky | Ilona Lumme |
| 1996–1997 | Olen Finni | useita rooleja |
| 1994–1995 | Kohtaamiset ja erot | Inkeri Tatti |
| 1993 | Kiimaiset poliisit | Marita |
| 1992 | Vesku rempallaan |  |
| 1989 | Seitsemän veljestä | Timon vaimo |
Filmografia > Omana itsenään

| Vuosi | Tv-sarja |
| --- | --- |
2008: Tanssii tähtien kanssa
2006: Leikin varjolla
2005: Pirjo, Pirjo ja Mato
2002: Bettina S.
2002: Levyraati
2000–2001: Hotelli Sointu
1999: Kokkisota
1997, 2001, 2002, 2004: BumtsiBum!
Aiheesta muualla

Merja Larivaara Elonetissä.
Merja Larivaara Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| n k Parhaan naispääosan Jussit |
| --- | --- |
1944–1959:  Ansa Ikonen (1944)  Lea Joutseno (1945)  Regina Linnanheimo (1946)  Emma Väänänen (1947)  Eeva-Kaarina Volanen (1948)  Eeva-Kaarina Volanen (1949)  Eeva-Kaarina Volanen (1950)  Emma Väänänen (1951)  Mirjami Kuosmanen (1952)  Rauni Luoma (1953)  Maija Karhi (1954)  Rakel Laakso (1955)  ei jaettu (1956)  Emma Väänänen (1957)  Emma Väänänen (1958)  Tea Ista (1959) 
1960–1979:  ei jaettu (1960)  ei jaettu (1961)  Sinikka Hannula (1962)  Ruth Snellman (1963)  ei jaettu (1964)  ei jaettu (1965)  Riitta Elstelä (1966)  Elli Castrén (1967)  Kristiina Halkola (1968)  Liisamaija Laaksonen (1969)  Ritva Vepsä (1970)  Hillevi Lagerstam, Siiri Angerkoski (1971)  Eeva-Maija Haukinen, Eila Pehkonen (1972)  Tea Ista (1973)  Tuula Nyman, Anja Pohjola, Aino Lehtimäki (1974)  ei jaettu (1975)  Leena Uotila (1976)  Tuula Nyman (1977)  Irma Seikkula, Raili Veivo, Nanny Westerlund (1978)  Elina Salo (1979) 
1980–1999:  ei jaettu (1980)  Rea Mauranen, Eeva Eloranta (1981)  ei jaettu (1982)  ei jaettu (1983)  Eeva Eloranta (1984)  Rauni Luoma (1985)  Soli Labbart (1986)  Pirjo Leppänen (1987)  Kaija Pakarinen (1988)  Liisamaija Laaksonen (1989)  Pirkko Hämäläinen (1990)  Kati Outinen(1991)  Irma Junnilainen (1992)  Merja Larivaara (1993)  Tiina Lymi (1994)  ei jaettu (1995)  Päivi Akonpelto (1996)  Kati Outinen (1997)  Leea Klemola (1998)  Elena Leeve (1999) 
2000–2019:  Eeva Litmanen (2000)  Outi Mäenpää (2001)  Irina Björklund (2002)  Kati Outinen (2003)  Sari Mällinen (2004)  Outi Mäenpää (2005)  Maria Lundqvist (2006)  Susanna Anteroinen (2007)  Outi Mäenpää (2008)  Elena Leeve (2009)  Minna Haapkylä (2010)  Katja Küttner (2011)  Elina Knihtilä (2012)  Laura Birn (2013)  Leea Klemola (2014)  Anu Sinisalo (2015)  Krista Kosonen (2016)  Linnea Skog (2017)  Krista Kosonen (2018)  Oona Airola (2019) 
2020–2039:  Mimosa Willamo (2020)  Alma Pöysti (2021)  Seidi Haarla (2022) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle
Maamoottori

Maamoottori metsämuseo Lustossa.
Maamoottori, maatalousmoottori tai paikallismoottori on yleensä yksisylinterinen, harvaiskuinen, bensiinillä, petrolilla tai polttoöljyllä toimiva moottori, jollaisia käytettiin 1900-luvun alkupuoliskolla työkoneiden ja -laitteiden voimanlähteinä.
Toimintaperiaate

Voimansiirto maamoottorilta työkoneelle tai -laitteelle tapahtui hihnavälityksellä. Polttoaineen sytytys tapahtui maamoottorissa yleensä induktiolaitteen, magneeton, hehkuputken tai hehkukuvun voimasta. Maamoottoreissa on suhteellisen heikko teho/paino-suhde, esimerkiksi 5 hevosvoiman moottori painoi noin 300 kg ja 10–15 hevosvoiman moottorit noin 500–1000 kg.
Maamoottoreissa oli yleensä avoin metallinen astia jäähdytysvettä varten. Jäähdytysveden kierto toteutettiin useissa tapauksissa mäntäpumpulla ja jäähdytys siten, että lämmin vesi pudotettiin pisaroina ilmasta eli "vesiverhona" jäähdytysvesiastiaan uudelleen. Moottorin lämpötilan säätö tapahtui jäähdytysveden määrää muuttamalla. Lämpötilan arviointi oli koneen käyttäjän eli ”masinistin” vastuulla, koska maamoottoreissa ei ollut lämpötilan mittalaitteita.
Käyttö

Tavallisimmin maamoottoria käytettiin puimakoneen, sirkkelisahan, pärehöylän tai jauhomyllyn voimanlähteenä. Maamoottori ei ollut kiinteästi kiinnitettynä varsinaiseen työkoneeseen tai -laitteeseen ja oli sen vuoksi liikuteltavissa tarvittaessa eri paikkaan, jossa sitä kulloinkin tarvittiin. Maamoottorien tullessa käyttöön 1900-luvun alkupuolella maaseutukylissä yleensä hankittiin yksi tai kaksi moottoria koko kylän yhteiseen käyttöön. Joskus tällaisen hankintaa ja ylläpitoa varten perustettiin erityinen maamoottoriosuuskunta. 1950-luvulla maamoottorien kysyntä alkoi vähentyä maaseudun sähköistämisen ja traktorien yleistymisen myötä.
Valmistajat

Suomessa oli 1900-luvun alussa joitain maamoottoreiden valmistajia, joista suurimmat olivat BMW Porin konepaja, Suomen moottoritehdas ja veljekset Wickström Vaasassa sekä Teijon tehtaat Perniössä.
Porin Konepaja Oy (BMW = Björneborgs Mekaniska Werkstad), 1910 alkaen, insinööri Hugo Lindberg, saksalaisiin esikuviin perustuen
Moottoritehdas Oy, veljekset Wickström, 1906 alkaen, yhdysvaltalaisiin esikuviin perustuen
John Stenbergin Konetehdas, 1895 alkaen, vientiä Venäjälle, Oy Vulcan valmisti samanlaisia 1897–1917
Pohjois-Suomen Maanviljelyskauppa, kaksitahtisia
Turun Rautateollisuus ja Vaunutehdas Oy, valmisti myös lopulta Kullervo-traktoreita
Suomen Moottoritehdas Oy, Olympia-merkkisiä moottoreita
Kuopion Konepaja Oy, Kipinä-moottoreita
Pohjois-Suomen maanviljelyskauppa (Oulun Rautateollisuus Oy) 1911 Ilmajäähdytteisiä PSM moottoreita, sekä yksi- ja kaksisylinterisiä Osmo-moottoreita
Maamoottoriperinne

Oulaisissa järjestetään vuosittain heinäkuun toisena viikonloppuna Waltakunnalliset Weteraanikonepäivät, jotka ovat yhdet merkittävimmistä alan tapahtumista Suomessa.
Hollolan Miekkiössä on vuosittain järjestetty kesällä viikonloppuna maamoottori- ja konepäivät, joilla esitellään maamoottoreita 1920-luvulta aina 1940-luvulle, samoin kuin koneita, joita niiden avulla on käytetty. Suomen maatalousmuseo Sarka on saanut kokoelmiinsa 13 maamoottoria.
Hämeenlinnassa järjestetään vuosittain kesäkuussa Rauta ja Petrooli -niminen tapahtuma, aikaisemmin tapahtuma on järjestetty Hyvinkäällä ja Riihimäellä.
Maamoottoreiden toimintaa on useimpina vuosina esitelty myös Kiteen Vanhassa Puhoksessa järjestettävillä Perinnepäivillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maamoottorit verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuva Teijo-maamoottorista (Arkistoitu – Internet Archive)
Konevoimayhdistyksen paikallis- ja maamoottorit (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.maamoottori.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Rohila, Vesa: Maamoottorit ja muut woimakoneet.  Alfamer, 2008.
Veljekset Wickströmin valmistama maamoottori vuodelta 1934. Jäähdyttävä vesiverho näkyy kuvan takaosassa.
Anna-Liisa Jokinen

Anna-Liisa Jokinen (18. lokakuuta 1923 Pöytyä – 10. huhtikuuta 2018 Turku) oli suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko. Jokinen toimi kansanedustajana yli 20 vuotta (1970–1991). Hän oli myös aktiivinen kunnallis- ja ay-poliitikko. Jokinen edusti vuoteen 1990 Suomen Kansan Demokraattista Liittoa.
Ennen kansanedustajuutta Jokinen työskenteli kassa-apulaisena, ompelijana, niisittäjänä sekä Uuden Päivän ja Kansan Uutisten mainostoimittajana. Turun verkatehtaalla 1950-luvulla työskennellessään Jokinen toimi Suomen kutomotyöväen liiton osasto 25:n puheenjohtajana. Siirryttyään lehtityöhön Jokinen liittyi Suomen mainostoimittajien liittoon.
Jokinen valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vaaleissa 1970 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä, jota hän edusti koko eduskuntauransa ajan. Jokinen oli eduskunta-aikanaan lakivaliokunnan, toisen lakivaliokunnan, laki- ja talousvaliokunnan, liikennevaliokunnan, pankkivaliokunnan, suuren valiokunnan ja palkkavaltuuskunnan varsinainen jäsen. Hän toimi suuren valiokunnan varapuheenjohtajana vuosina 1983–1986. Jokinen oli aikoinaan liikennevaliokunnan ensimmäinen naisjäsen.
Turun kaupunginvaltuustoon Jokinen valittiin ensi kerran vaaleissa 1960. Hän toimi valtuustossa keskeytyksettä aina vuoteen 1997. Tämän jälkeen hän jatkoi varajäsenenä. Vuoden 2004 vaaleissa, tuolloin 81-vuotias, Jokinen ei enää päässyt edes varasijalle 116 äänellään.
Puolueiden ja ammattiyhdistysten lisäksi Jokinen oli aktiivinen monenlaisessa järjestötoiminnassa. Ystävyysseuroista hän on osallistunut Suomi–Korea-seuran, Suomi–Neuvostoliitto-Seuran ja Suomi–Slovakia-seuran toimintaan. 1950-luvulta alkaen Jokinen kuului Suomen Naisten Demokraattisen Liiton johtoon. Hän oli SNDL:n Turun piirin puheenjohtaja vuodesta 1970.
Jokinen oli kahdesti naimisissa. Hän sai kaksi lasta 1940-luvulla.
Jokiselle myönnettiin Pohjois-Korean Kansojen ystävyyden ritarikunnan ensimmäisen luokan kunniamerkki vuonna 1986.
Kari Kantalainen

Kari Sakari Kantalainen (s. 14. tammikuuta 1947 Valkeakoski) on suomalainen poliitikko. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden kandidaatti ja toimi vuosina 1976–1995 muun muassa Lempäälän kunnan elinkeinoasiamiehenä, Vakuutusyhtiö Sammon piirijohtajana, Pirkanmaan yrittäjät ry:n toimitusjohtajana ja Sampo-ryhmän aluejohtajana. Kansanedustajana hän toimi kaksi vaalikautta vuosina 1995–2003. Hän edusti Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Kantalainen oli Lempäälän kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1980–1987 ja puheenjohtaja vuosina 1982–1987 sekä Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1991–1995.
Aulis Juvela

| Aulis Juvela> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.1966–25.3.1983  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1927 Parkano
Kuollut: 3. huhtikuuta 1999 (71 vuotta) Rauma
Ammatti:  toimittaja
Aulis Alarik Juvela (25. elokuuta 1927 Parkano – 3. huhtikuuta 1999 Rauma) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1966–1983. Hän oli myös Parkanon kunnanvaltuuston ja Rauman kaupunginvaltuuston jäsen.
Juvela työskenteli sotavuosien jälkeen metsä- ja uittotöissä Parkanossa, ja lähti politiikkaan isänsä esimerkin innostamana. Vuonna 1950 Juvela suoritti Sirola-opiston ja pääsi järjestötöihin Suomi–Neuvostoliitto-Seuran toimitsijaksi. Vuodesta 1952 lähtien hän työskenteli Satakunnan Työn Rauman aluetoimittajana. Rauman kaupunginvaltuustoon Juvela valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1953 kunnallisvaaleissa ja eduskuntaan vuoden 1966 eduskuntavaaleissa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vusien 1968, 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa.
Juvela kuului SKP:n Satakunnan piirikomiteaan. Lisäksi hänellä oli luottamustehtäviä muun muassa Keuhkovammaliitossa. Vuosina 1969–1970 hän toimi Kulttuurityön Keskuksen puheenjohtajana.
Juvela oli naimisissa vuodesta 1954 lähtien  ja hänellä oli kolme lasta.
Teokset

Eduskuntajutut.  Pori:  Tekstipori, 1992.  ISBN 951-96593-0-7
Satamapastorista ydinvoimaan : muistikuvia ja pohdintoja Raumalta ja maailmalta.  Rauma:  Kirjatiimi, 1997.  ISBN 952-90872-2-5
Taave Junnila

Taave Junnila 1930-luvun alussa.
Taavetti (Taave) Ananias Junnila (vuoteen 1890 Yli-Maakala, 27. maaliskuuta 1869 Mouhijärvi – 29. tammikuuta 1943 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja poliitikko. Hän vaikutti Suomalaisessa puolueessa ja Kansallisessa kokoomuksessa. Hänen vanhempansa olivat Taavetti Ananias Yli-Maakala ja Anna Katrina Junnila. Puoliso oli vuodesta 1890 Matilda Pantti.
Junnila valittiin eduskuntaan vuoden 1908 vaaleissa. Hän uusi paikkansa kolmesti ja päätti työnsä kansanedustajana talvella 1914. Takaisin eduskuntaan, Kokoomuksen edustajaksi Junnila nousi 1922 ja hän oli eduskunnassa aina vuoteen 1936. Presidentin valitsijamies hän oli 1925, 1931 ja vielä jätettyään eduskunnan 1937 ja 1940. Junnila johti Kokoomuksen eduskuntaryhmää 1933–1936.
Katri Kaarlonen

Katri Inkeri Kaarlonen (o.s. Kallio, 28. maaliskuuta 1915 Nivala – 1. lokakuuta 2008 Perniö) oli suomalainen poliitikko. Kaarlonen toimi Keskustapuolueen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1966–1972. Hänen vanhempansa olivat tasavallan presidentin toimessa 1937–1940 ollut Kyösti Kallio ja Kaisa Kallio. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Kalervo Kallio ja sisarensa kansanedustaja ja ministeri, opetusneuvos Kerttu Saalasti.
Katri Kallio meni naimisiin perniöläisen Olavi Kaarlosen kanssa joulukuussa 1940. Häät pidettiin Presidentinlinnassa Helsingissä vain kolme päivää ennen presidentti-isän kuolemaa. Kaarloset asuivat miehen kotipaikassa Perniössä. Heille syntyivät lapset Juha Antero (1942), Ilkka Tapani (1944), Pentti Olavi (1947) ja Kaisa-Leena (1949). Kaarlonen toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1962 ja 1968.
Kaarloselle myönnettiin opetusneuvoksen arvo 1985. Koulutukseltaan hän oli puutarhaopettaja.
Aiheesta muualla

.aspx Katri Kaarlonen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Keskustapuolueen kansanedustajat
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Antila (1967–1970†)  Eskelinen  Halinen  Hanhirova  Hasu (1967–1970)  Haukipuro  Holopainen  Honkanen (1967–1970)  Häppölä  Jussila  Jämsén  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  Kangas  Kankaanpää (1970)  Karjalainen  Karpola  Kekkonen  Lahtela (1966–1968†)  Lahti (1966–1967†)  Linna  Lintilä  Lottanen  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Paarman (1968–1970)  Paaso  Pakkanen  Partanen  Pekkarinen  Pentti  Pohjonen  Ruutu (1967-1970)  Ryhtä (1966–1967)  Räsänen  Rönkkö  Saalasti  Saimo  Saloranta  Sarjala  Savela  Sileäkangas  Sinkkonen  Sukselainen  Suorttanen  Sääskilahti  Tiitu  Timonen (1966–1967)  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Volotinen 
| n k Keskustapuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (36):  Eskelinen  Hanhirova  Haukipuro  Härkönen  Jämsén (1970–1971)  Kaarlonen  Kaarna  Kaasalainen  O. Kangas  R. Kangas  Karjalainen  Karpola  Linna  Lintilä  Lottanen  Maijala  Mattila  Niemelä  Niinikoski  Partanen  Pekkala  Pekkarinen  Pekonen  Pohjonen (1971–1972)  Poutanen  Ruokola  Rönkkö  Saimo  Siikaniemi  Sinkkonen  Sutinen  Tähkämaa  Uusitalo  Vilmi  Virolainen  Väyrynen  Ääri 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta