stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kunnallisvaalit 2012
Tulokset

Äänimäärällä mitaten maan suurin puolue oli Kansallinen Kokoomus, joka sai 21,9 % äänistä. Kokoomus, Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (19,6 %) ja Suomen Keskusta (18,7 %) olivat kolme suurinta puoluetta, mutta ne menettivät kaikki ääniä edellisiin kuntavaaleihin verrattuina. Perussuomalaiset yli kaksinkertaisti äänimääränsä 12,3 prosenttiin.
Keskusta sai eniten valtuutettuja, 3 077 paikkaa, mutta sen valtuutettujen määrä pieneni edellisvaaleista huomattavasti. Myös kokoomus (1 735 paikkaa) ja sosiaalidemokraatit (1 729 paikkaa) menettivät paikkoja. Perussuomalaiset sai 752 lisäpaikkaa. Vihreät saivat enemmän ääniä mutta vähemmän valtuutettuja (8,5 % äänistä, 323 paikkaa) kuin vasemmistoliitto (8,0 % äänistä, 640 paikkaa).
Uusien valtuustoryhmien keski-ikä on selvästi alhaisin vihreillä: 43,6 vuotta, muilla puolueilla sen ollessa noin 50 vuotta. Vihreät olivat myös ainoa naisenemmistöinen puolue kuntavaltuustoissa. Siinä missä Keskustasta tuli suurin puolue 208 kunnassa, Vihreät ja Kristillisdemokraatit eivät saavuttaneet suurimman puolueen asemaa yhdessäkään kunnassa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Puolue | Puolue | Valtuutetut | Valtuutetut | Äänet | Äänet | Äänet | Äänet |
| Puolue | Puolue | Valtuutetut | Valtuutetut | Lukumäärä | Lukumäärä | Osuus | Osuus |
|   | Kansallinen Kokoomus | 1 735 | −286 | 545 889 | −53 259 | 21,9 % | −1,6 |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 1 729 | −337 | 487 924 | −54 198 | 19,6 % | −1,7 |
|   | Suomen Keskusta | 3 077 | −440 | 465 167 | −48 033 | 18,7 % | −1,4 |
|   | Perussuomalaiset | 1 195 | +752 | 307 797 | +170 039 | 12,3 % | +7,0 |
|   | Vihreä liitto | 323 | ­−47 | 213 100 | −15 177 | 8,5 % | −0,4 |
|   | Vasemmistoliitto | 640 | −193 | 199 615 | −24 555 | 8,0 % | −0,8 |
|   | Suomen ruotsalainen kansanpuolue | 480 | −30 | 117 865 | −2 361 | 4,7 % | 0,0 |
|   | Suomen Kristillisdemokraatit | 300 | −51 | 93 257 | −13 579 | 3,7 % | −0,4 |
|   | Suomen Kommunistinen Puolue | 9 | 0 | 11 174 | −2 812 | 0,4 % | −0,1 |
|   | Piraattipuolue | 0 | 0 | 5 986 | +5 986 | 0,2 % | +0,2 |
|   | Itsenäisyyspuolue | 0 | −2 | 1 303 | −179 | 0,1 % | 0 |
|   | Muutos 2011 | 1 | +1 | 1 258 | +1 258 | 0,1 % | +0,1 |
|   | Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistinen Työväenpuolue | 0 | 0 | 704 | −361 | 0,0 % | 0,0 |
|   | Köyhien Asialla | 0 | −1 | 572 | −487 | 0,0 % | 0,0 |
|   | Suomen Työväenpuolue | 0 | 0 | 538 | −165 | 0,0 % | 0,0 |
|   | Vapauspuolue – Suomen tulevaisuus | 0 | 0 | 15 | +15 | 0,0 % | 0,0 |
|   | Muut | 185 | −102 | 41 358 | −20 311 | 1,7 % | −0,8 |
|  | Yhteensä | 9 674 | −736 | 2 493 522 | −58 179 | 100 % |  |
Lähde: Oikeusministeriö 2012
Ääniharavat > Absoluuttisesti eniten henkilökohtaisia ääniä saaneet

| Järjestys | Valtuutettu | Puolue | Äänet | Valtuusto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jan Vapaavuori | Kokoomus | 7 894 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 2. | Paavo Arhinmäki | Vasemmistoliitto | 6 467 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 3. | Jussi Halla-aho | Perussuomalaiset | 6 034 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 4. | Osmo Soininvaara | Vihreät | 5 889 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 5. | Timo Soini | Perussuomalaiset | 5 603 ääntä | Espoon kaupunki |
| 6. | Eero Heinäluoma | SDP | 5 243 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 7. | Pentti Arajärvi | SDP | 3 682 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 8. | Maria Guzenina-Richardson | SDP | 3 308 ääntä | Espoon kaupunki |
| 9. | Carl Haglund | RKP | 3 135 ääntä | Espoon kaupunki |
| 10. | Jaana Pelkonen | Kokoomus | 3 156 ääntä | Helsingin kaupunki |
Ääniharavat > Suhteellisesti eniten ääniä saaneet

Martti Varanka (KESK), Posio, 15,5 % kunnan äänistä
Heikki Kuurne (KESK), Joutsa, 15,4 %
Minna-Liisa Laakso (KESK), Ristijärvi, 13,0 %
Sakari Lipponen (PS), Kolari, 12,6 %
Anna-Maja Henriksson (RKP), Pietarsaari, 12,5 %
Kannatuskyselyt

| Tutkimusaika | Tekijä / Teettäjä | Otos | Kok>  | SDP | Kesk>  | Vihr>  | Vas>  | PS | RKP | KD | Muut | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012-10-251.–24.10.2012 | Taloustutkimus / Yleisradio | 3640 3 640 | 20,9 % | 18,5 % | 17,3 % | 9,1 % | 8,5 % | 15,3 % | 3,9 % | 4,0 % | 2,5 % |  |
| 2012-10-248.–22.10.2012 | Research Insight Finland / MTV3 | 1279 1 279 | 20,5 % | 18,6 % | 18,6 % | 9,5 % | 8,2 % | 15,2 % | 3,5 % | 4,1 % | 1,8 % |  |
| 2012-10-2317.–21.10.2012 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 2009 2 009 | 20,7 % | 20,0 % | 16,9 % | 8,3 % | 8,1 % | 15,6 % | 4,5 % | 3,8 % | 2,1 % |  |
| 2012-10-192.–16.10.2012 | Research Insight Finland / Iltalehti | 1515 1 515 | 20,6 % | 19,1 % | 17,8 % | 8,8 % | 8,5 % | 15,8 % | 4,3 % | 3,7 % | 1,4 % |  |
| 2012-10-1911.–16.10.2012 | Tietoykkönen / Ilta-Sanomat | 10001 000 | 22,6 % | 19,5 % | 17,9 % | 9,2 % | 8,1 % | 13,6 % | 4,1 % | 3,4 % | 1,6 % |  |
| 2012-08-2727.8.–22.9.2012 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 24182 418 | 21,1 % | 19,5 % | 16,8 % | 8,7 % | 8,2 % | 15,7 % | 4,4 % | 3,9 % | 1,7 % |  |
| 2012-09-01 9/2012 | Tietoykkönen / Ilta-Sanomat |  | 21,7 % | 20,1 % | 16,5 % | 9,3 % | 8,5 % | 14,8 % | 4,0 % | 3,6 % |  |  |
| 2012-09-01 9/2012 | Research Insight Finland / Iltalehti |  | 19,8 % | 18,6 % | 17,1 % | 9,3 % | 8,6 % | 16,0 % | 4,3 % | 4,5 % | 1,8 % |  |
| 2012-09-03 3.–19.9.2012 | Taloustutkimus / Yleisradio | 24242 424 | 21,5 % | 19,9 % | 15,9 % | 8,9 % | 7,8 % | 17,2 % | 4,3 % | 3,2 % | 1,3 % |  |
| 2011-08-27 27.8.–9.9.2012 | Research Insight Finland / MTV3 | 2000 2 000 | 21,4 % | 18,7 % | 17,3 % | 7,4 % | 8,3 % | 16,8 % | 5,2 % | 3,9 % |  |  |
| 2012-08-077.–29.8.2012 | Taloustutkimus / Yleisradio | 28742 874 | 22,7 % | 18,7 % | 16,6 % | 9,4 % | 8,2 % | 15,8 % | 4,3 % | 3,2 % | 1,1 % |  |
| 8/2012 | Tietoykkönen / Ilta-Sanomat |   | 21,6 % | 20,4 % | 17,0 % | 9,7 % | 9,3 % | 12,6 % | 3,9 % | 3,3 % |  |  |
| 2012-08-088.–21.8.2012 | Research Insight Finland / Iltalehti | 15141 514 | 20,1 % | 19,8 % | 16,2 % |  |  | 16,3 % |  |  |  |   |
| 2012-08-018/2012 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat | 24652 465 | 20,9 % | 20,2 % | 17,4 % | 9,0 % | 8,4 % | 13,8 % | 4,6 % | 3,9 % | 1,8 % |  |
|  6/2012 | TNS Gallup / Helsingin Sanomat |   | 22,0 % | 20,9 % | 16,4 % | 8,9 % | 8,7 % | 12,9 % | 4,7 % | 3,6 % | 1,9 % |  |
| 6/2012 | Tietoykkönen / Ilta-Sanomat |   | 23,4 % | 19,9 % | 16,8 % | 9,8 % | 9,0 % | 11,3 % | 4,1 % | 2,6 % |  |  |
| 2011-05-07 7.–18.5.2012 | Research Insight Finland / MTV3 | 1526 1 526 | 23 % | 21 % | 20 % | 9 % | 9 % | 5 % | 5 % | 4 % | 3 % |  |
| Vaalit 2008 | Vaalit 2008 | Vaalit 2008 | 23,45 % | 21,23 % | 20,09 % | 8,94 % | 8,77 % | 5,39 % | 4,70 % | 4,18 % | 3,23 % |  |
Ehdokasasettelu

Ehdokasasettelu vahvistettiin 27. syyskuuta.
| Puolue | Yhteensä | Miehiä | Naisia | Kunnat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen Keskusta | 8 401 | 5 057 | 3 344 | 297 |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 6 987 | 4 162 | 2 825 | 293 |
| Kansallinen Kokoomus | 6 874 | 4 186 | 2 688 | 291 |
| Perussuomalaiset | 4 394 | 3 372 | 1 022 | 299 |
| Vasemmistoliitto | 3 506 | 2 177 | 1 329 | 233 |
| Vihreä liitto | 2 299 | 994 | 1 305 | 186 |
| Suomen Kristillisdemokraatit | 1 870 | 1 022 | 848 | 229 |
| Suomen ruotsalainen kansanpuolue | 1 350 | 763 | 587 | 49 |
| Suomen Kommunistinen Puolue | 304 | 203 | 101 | 40 |
| Piraattipuolue | 121 | 104 | 17 | 26 |
| Itsenäisyyspuolue | 89 | 62 | 27 | 29 |
| Kommunistinen Työväenpuolue– Rauhan ja Sosialismin puolesta | 47 | 36 | 11 | 21 |
| Muutos 2011 | 44 | 35 | 9 | 21 |
| Suomen työväenpuolue | 39 | 33 | 6 | 11 |
| Köyhien Asialla | 12 | 3 | 9 | 4 |
| Vapauspuolue – Suomen tulevaisuus | 1 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteislistat ja valitsijayhdistykset | 787 | 494 | 293 | 82 |
| Yhteensä | 37 125 | 22 703 | 14 422 | 304 |
Aiheesta muualla

Kunnallisvaalit 28.10.2012 Oikeusministeriö
kuntavaalit.fi Suomen Kuntaliitto
Hatakka, Niko; Railo, Erkka ja Ruohonen, Sini: Kuntavaalit 2012 mediassa.  Sastamala:  Kunnallisalan kehittämissäätiö, 2013.  ISBN 978-952-5801-87-3  Julkaisun verkkoversio (PDF).
Aiheesta muualla > Vaalilauseet ja -ohjelmat

Itsenäisyyspuolue: Itsenäiset kunnat itsenäisessä Suomessa – Sinä päätät Itsenäisyyspuolueen kunnallisvaaliohjelma 2012
Kansallinen Kokoomus: Suomiuudistus Kunnallisvaalit
Perussuomalaiset: Kunnat kuntoon Perussuomalaisten kunnallisvaaliohjelma 2012
Piraattipuolue: Piraattipuolueen vaaliohjelma kunnallisvaaleissa 2012
Suomen Keskusta: On kotiin tulon aika Keskustan kuntavaaliohjelma
Suomen Kommunistinen Puolue: Tekoja lähipalvelujen puolesta – Äänestä vastalause leikkauspolitiikalle SKP:n kuntavaaliohjelma 2012
Suomen Kristillisdemokraatit: Hyvinvointi tehdään lähellä Kristillisdemokraattien kuntaohjelma 2012–2016
Suomen ruotsalainen kansanpuolue: Anna arvo äänellesi Vaaliteesit
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue: "Reilumpi Suomi – Työ ja oikeudenmukaisuus"
Suomen työväenpuolue: Kyllä kunnallisille palveluille, sinä päätät Suomen työväenpuolue kunnallisvaaleissa 2012
Vasemmistoliitto: Me asukkaat olemme kunta Vasemmistoliitto kuntavaaleissa 2012
Vihreä liitto: Avoimempi kunta Vihreiden kunnallisvaaliohjelma 2012
Äänestyslippu kunnallisvaaleissa 2012.
Live After Death (video)

| Live After Death Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: Vuoden 1985 versio: 15. lokakuuta 1985  vuoden 2008 versio: 4. helmikuuta 2008
 Tyylilaji: heavy metal
Iron Maidenin muut julkaisut
| Behind the Iron Curtain 1984 A Matter of Life and Death 2006  | 'Live After Death' 1985 2008 | 12 Wasted Years 1987 Somewhere Back in Time 2008  |
Live After Death on Iron Maidenin nauhoitettu konsertti, joka julkaistiin vuonna 1985 VHS:nä, Betamaxina, Laserdiscinä, VHD:nä, Hi-8:nä  ja vuonna 2008 DVD:nä. Konsertti nauhoitettiin samannimiselle albumille vuonna 1985.
Videolla on Iron Maidenin loppuunmyyty konsertti Long Beach Arenalla maaliskuussa 1985 World Slavery Tour -kiertuellaan. Videolla on materiaalia kuin albumillaselvennä. Konsertti esitettiin alun perin MTV:llä. Kyseistä taltiointia on esitetty myös Suomen televisiossa 1990-luvun alkupuoliskolla. YLE:n televisiossa esitettyjen musiikkiohjelmien tapaan kaikkien kappaleiden sanat oli tekstitetty suomeksi, ja koko ohjelman nimeksi oli laitettu Live After Death - Meno päällä.
Iron Maiden julkaisi Live After Deathin DVD:nä 4. helmikuuta 2008 eli samaan aikaan, kun yhtyeen Somewhere Back in Time World Tour -kiertue oli käynnissä.
Uudessa versiossa on kaksi miksattua versiota: Martin Birchin versio, jossa on alkuperäinen konsertti ja uusi Kevin Shirleyn monikanavaääninen 5.1 Stereo -miksaus.
Live After Deathin suunnitteli Yhdysvalloissa Universal Music Group ja Sony BMG Music Entertainment. Muissa maissa videon julkaisi EMI.
Kappaleet

"Intro: Churchill's Speech"/"Aces High"
"2 Minutes to Midnight"
"The Trooper"
"Revelations"
"Flight of Icarus"
"Rime of the Ancient Mariner"
"Powerslave"
"The Number of the Beast"
"Hallowed Be Thy Name"
"Iron Maiden"
"Run to the Hills"
"Running Free"
"Sanctuary"
Soittajat

Bruce Dickinson - laulu
Dave Murray - kitara
Adrian Smith - kitara
Steve Harris - basso
Nicko McBrain - rummut
Listasijoitukset > Video ja DVD

| Lista (2008) | sijoitus |
| --- | --- |
Australia: 1
Iso-Britannia: 1
Ranska: Top 10
Italia: Top 10
Ruotsi: Top 10
Espanja: Top 10
Uusi-Seelanti: Top 10
Tanska: Top 10
Suomi: Top 10
Saksa: Top 10
Portugali: 2
Norja: 2
Irelanti: 2
Yhdysvallat: 2
Ljahovinsaaret

| Ljahovinsaaret |
| --- | --- |

  
Merialue:  Pohjoinen jäämeri
Saaria yht.:  3
Suurin saari:  Suuri Ljahovinsaari
Muita saaria:  Pieni Ljahovinsaari, Stolbovoi
Pinta-ala:  6 095 km²
Valtio
Valtio:  Venäjä
Territorio:  Sahan tasavalta
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Ljahovinsaaret (ven. Ляховские острова, Ljahovskije ostrova) on Uuden-Siperian saarten eteläisimmän osan muodostava saariryhmä Pohjoisella jäämerellä Sahan tasavallan alueella Venäjällä. Ljahovinsaaret sijaitsevat lähinnä mannerta Laptevinmeren ja Itä-Siperian meren välissä. Mantereesta saariston erottaa noin 60 kilometriä leveä Dmitri Laptevin salmi ja Uuden-Siperian saarten pääsaariryhmästä Anžusaarista noin 50 kilometriä leveä Sannikovinsalmi. Saariston pinta-ala on noin 6 100 km².
Saariston  saaret ovat:
Suuri Ljahovinsaari (о. Большо́й Ля́ховский) 4 600 km²
Pieni Ljahovinsaari (о. Ма́лый Ля́ховский) 1 325 km²
Stolbovoisaari (о. Столбово́й) 170 km²
Saaristoon kuului vielä 1900-luvun alkupuolella myös pieni Semjonovinsaari (о. Семёновский), joka kuitenkin mureni ja vajosi veden pinnan alapuolelle 1960-lukuun mennessä. Vuonna 1823 saaren pinta-ala oli vielä 5 km², 1945 enää 0,2 km².
Ljahovinsaaret on nimetty niitä vuonna 1773 tutkineen Ivan Ljahovin mukaan.
Keväällä 2013 saarilta löydettiin pehmytkudostensa osalta ennennäkemättömän hyvin säilynyt mammutin ruumis.
Logos

Logos (λόγος) on kreikan kielen sana, jolla on monia merkityksiä. Se voi tarkoittaa puhetta, sanaa, merkitystä, ajattelua, järkeä, periaatetta, sääntöä, suhdetta tai oppia. Oikeudellisessa yhteydessä sana tarkoittaa lakia. Kreikkalaisessa oikeusjärjestelmässä lakia ei nähty ainoastaan kirjoitettuna lakina, vaan laki oli osa tuomarin puhetta. Tämän vuoksi kreikan kielen lakia tarkoittava sana tarkoittaa myös järkevää ja mielekästä puhetta. Kreikan kielen sanan merkitystä on tulkittu eri tavoin uskonnossa, filosofiassa, psykologiassa ja retoriikassa. Sana logiikka on etymologisesti johdettu tästä kreikan kielen sanasta, samoin monien tieteenhaarojen nimissä esiintyvä sana logia.
Filosofiassa

Filosofiassa kreikan kielen sanaa logos on käytetty eri aikoina useissa erilaisissa merkityksissä. Herakleitos Efesoslainen (535 – 475 eaa.) käytti kreikan sanaa kuvaamaan kaikkeuden perimmäistä alkusyytä. Herakleitos tarkoitti sanalla todellisuuden järjestävää periaatetta, joka hallitsee kaikkea ja luo kaiken yhteyden. Tässä yhteydessä sana tarkoittaa ennen kaikkea järkeä. Toinen merkitys, jossa Herakleitos käyttää sanaa, on luonnonlaki. Kreikkalaiset eivät erotelleet Herakleitoksen aikaan ihmisyhteisön lakeja ja luonnonlakeja toisistaan. Tämän oikeuskäsityksen mukaan oikeus on yhteinen sekä ihmisille että luonnolle.
Sokrateen, Platonin ja Aristoteleen aikana kreikan kielen sanaa logos käytettiin kuvaamaan inhimillistä järjenkäyttöä. Platonin mukaan todellisuus voidaan ymmärtää järjen avulla. Tämän vuoksi todellisuus on myös järjestynyt järjen periaatteiden mukaisesti.
Stoalaiset (n. 300 eaa.) filosofit seurasivat tulkinnassaan Herakleitosta. Stoalaiset korostivat sanan asemaa kaikkeutta järjestävänä periaatteena ja samaistivat sen toisinaan jumalaan. Kyseessä oli rationaalinen jumalallinen voima ja järjen periaate (nous). Se ohjasi luontoa, ja sen mukaan ihmisen tuli elää elämänsä. Tässä jumalallisen periaatteen merkityksessä sana ymmärretään myös teosofian ja ruusuristiläisyyden käsitteistössä.
Retoriikassa

Aristoteleen mukaan ihmiset voidaan vakuuttaa kolmella eri tavalla. Nämä ovat tunteisiin (pathos) vetoaminen, puhujan luonteeseen (ethos) vetoaminen ja puheen sisältöön sekä järkeen (logos) vetoaminen. Tässä Aristoteleen tekemässä erottelussa sanalla logos tarkoitetaan järkeä ja puheen sekä argumenttien sisältöä.
Nykyään retoriikassa käytetään edelleen Aristoteleen tekemää jaottelua. Järkeen vetoavien perustelujen alaan voidaan laskea kaikki puhujan käyttämä argumentaatio. Järkeen vetoavaksi perustelemiseksi voidaan laskea myös esimerkiksi matemaattiset mallit, mielipidetutkimukset ja muu tieteellinen tieto.
Retoriikassa järkeen vetoavalla perustelemisella eli logoksella on monia etuja:
Tietoa on vaikea manipuloida. On hankalampaa väitellä ja kumota järkeen vetoavia perusteluja.
Samasta syystä se saattaa siirtää kyyniset kuuntelijat puhujan mielipiteen taakse.
Järkeen vetoavat perustelut parantavat puhujan luotettavuutta ja saavat puhujan näyttämään valmistautuneelta ja asiantuntevalta yleisölle.
Logoksella on myös monia haittoja:
Numerot eivät saata olla itsestään selviä useille kuulijoille, jolloin argumentti saattaa jäädä vaille huomiota.
Logoksen käyttö saattaa nostaa kysymyksen, ”Mutta miksi minä välittäisin?” Järkeen vetoava perusteleminen ei ole yhtä mukaansatempaava kuin tunnepitoinen ilmaisu.
Logoksen käyttö saattaa olla hämmentävää joissain tapauksissa.
Kokonaisvaltaisesta näkökulmasta se on vain yksi puheen muoto omine totuusvaatimuksineen. Haittana on, että tämä totuusvaadetta saatetaan käyttää sisäisistä näkökulmista epäloogisesti yksinomaisena todisteena kvantitatiivisuuden (logoksen) paremmuudesta.
Kristillisessä teologiassa

Logos-käsite on erityisen merkittävä kristillisessä teologiassa, jossa se tarkoittaa Jeesusta Jumalan kosmoksen luomisessa ja järjestämisessä sekä pelastushistoriassa aktiivisena persoonana. Tämä merkitys ilmenee selvästi Johanneksen evankeliumissa, jossa Kristus yhdistetään Jumalan Sanaan (Logokseen):
»1. Alussa oli Sana. Sana oli Jumalan luona, ja Sana oli Jumala. 2. Jo alussa Sana oli Jumalan luona. 3. Kaikki syntyi Sanan voimalla. Mikään, mikä on syntynyt, ei ole syntynyt ilman häntä [...] 14. Sana tuli lihaksi ja asui meidän keskellämme. Me saimme katsella hänen kirkkauttaan, kirkkautta, jonka Isä ainoalle Pojalle antaa.»
Aiheesta muualla

Lebreton, Jules: The Logos Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Lj

Lj tarkoittaa seuraavia:
Sierra National Airlines, IATA-koodi LJ, lentoyhtiö
lj, kirjain
lennonjohto, lj, lentoliikenteen ohjaus.
LJ-lennätin eli Eljot
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lj”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Li’l Abner

Li’l Abner on yhdysvaltalaisen Al Cappin luoma sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 1934–1977. Sarjaa levitti United Feature Syndicate ja se ilmestyi parhaimmillaan sadoissa lehdissä eri puolilla maailmaa.
Li’l Abner sijoittuu kuvitteelliseen Dogpatchin pikkukaupunkiin Appalakeille. Sarja leikitteli seudun asukkaisiin liittyvillä hillbilly-stereotypioilla. Hahmot puhuivat koomista, vahvasti murteellista englantia. Dogpatchin kaupungissa miehet ovat rehvakkaita mutta saamattomia, naiset sen sijaan voimakastahtoisia. Sarjan päähenkilö Abner Yokum on myös komea ja riuska, mutta samalla myös laiska poikamies. Sarjan jännite syntyi pitkään viehättävän Daisy Mae Scraggin yrityksistä kosiskella Abneria, kunnes he menivät lopulta naimisiin vuonna 1952 ilmestyneessä tarinassa. Capp teki Li’l Abnerissa usein satiiria amerikkalaiseen yhteiskuntaan ja politiikkaan kuuluneista ajankohtaisista ilmiöistä, sarjan alkuvuosina useammin kapitalisteista ja liike-elämästä, mutta loppuvuosina yhä enemmän hippiliikkeestä ja nuorisoradikalismista. Myöhempinä vuosina sarjassa esiintyi usein myös shmoo- ja kigmy-nimisiä satueläimiä.
Jotkin Li’l Abnerin toistuvat vitsit muodostuivat Yhdysvalloissa käsitteiksi. Yksi näistä oli vuotuinen juhla nimeltä Sadie Hawkinsin päivä, jolloin vanhatpiiat saavat jahdata poikamiehiä ja jos he onnistuvat juoksemaan jonkun kiinni, he voivat mennä tämän kanssa naimisiin. Sukupuoliroolien päälaelleen kääntämiseen perustunut juhlapäivä innoitti lukemattomia yhdysvaltalaisia oppilaitoksia järjestämään Sadie Hawkins -tanssiaisia, joissa normaalien tapojen vastaisesti tytöt saivat pyytää poikia tanssiin.
Sarjan pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa, Li’l Abner (1940) ja Tytöt jahdissa (Li’l Abner, 1959), sekä useita lyhytanimaatioita ja radio-ohjelmia.
Li’l Abnerista on julkaistu suomeksi vuonna 1993 yksi kokoelma, joka sisältää strippejä vuodelta 1946.
Liisa Viikari

Aune Anna-Liisa Viikari (o.s. Okkonen; s. 30. tammikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen biokemisti. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1986.
Viikari työskenteli vuodesta 1975 lähtien Teknologian tutkimuskeskus VTT:n palveluksessa. Hän tutki VTT:ssä erityisesti entsymologiaa ja biotekniikan teollisia sovelluksia, ja oli vuodesta 2000 lähtien alan tutkimusprofessorina. Vuonna 2001 hän sai ensimmäisenä naisena American Chemical Societyn Anselme Payen -palkinnon. Vuodesta 2007 lähtien Viikari oli Helsingin yliopiston biojalostuksen professorina, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2012.
IPad (1. sukupolvi)

iPad on Applen taulutietokone. Laite julkaistiin 27. tammikuuta 2010. iPad toimii iPhonen ja iPod touchin tapaan Applen omalla iOS-käyttöjärjestelmällä, jonka käyttöliittymä on muokattu tukemaan iPadin suurempaa näyttöä. Laitteessa on 9,7 tuuman LED-taustavalaistu monikosketusnäyttö, joka toimii XGA-resoluutiolla (1 024 × 768 pikseliä). Laitteen ytimenä toimii Applen suunnittelema Apple A4 -järjestelmäpiiri.
Laitteesta on saatavilla kaksi mallia, joista toisessa on sekä WLAN- että 3G-yhteys ja toisessa vain WLAN-yhteys. Mallien toimitukset alkoivat Yhdysvalloissa huhtikuussa 2010 ja Australiassa, Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Japanissa, Sveitsissä ja Isossa-Britanniassa toukokuussa 2010. Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa laite julkaistiin marraskuussa 2010.
Laitteisto

| Malli | WLAN | WLAN + 3G |
| --- | --- | --- |
Julkistuspäivä: 27. tammikuuta 2010
| Ensimmäinen myyntipäivä | Yhdysvallat: 3. huhtikuuta 2010 | Yhdysvallat: 20. huhtikuuta 2010 |
Näytön koko: Kuvasuhde 4:3 tai 3:4, 9,7 tuumaa (20 × 15 cm)
Näyttöteknologia: Nestekidenäyttö IPS (in-plane switching) -tekniikalla, LED-taustavalaistu
Grafiikat: 1 024 × 768 tai 768 × 1 024 px (XGA), 132 ppi
Prosessori: 1 GHz:n ARM Cortex-A8 -pohjainen Apple A4
Massamuisti: 16, 32, 64 gigatavun (Gt) flash-muisti
Langattomuus: WLAN (802.11a/b/g/n), Bluetooth (2.1, EDR)
| Matkapuhelinverkko | Ei | HSDPA (micro-SIM) |
| Geopaikannus | Skyhook Wireless | A-GPS |
Tunnistimet: Kiihtyvyysanturi, valoanturi, digitaalinen kompassi
Käyttöjärjestelmä: iOS 4.2.1
Akku: Sisäänrakennettu litiumionipolymeeriakku; 25 W·h (10 tuntia videota, 140 tuntia musiikkia, kuukausi valmiustilassa)
| Paino | 680 grammaa | 730 grammaa |
Mitat: 24,3 cm × 19,0 cm × 1,3 cm
Hallintapainikkeet: Koti-painike, lukituspainike, mykistyskytkin/näytön käännön lukituskytkin (muutettavissa asetuksilla), äänenvoimakkuuspainikkeet, monikosketusnäyttö
Laitteisto > Liitännät

iPadissa on ulkoiset portit telakkaliitäntänä yleiseen sisään- ja ulostuloon, 3,5 millimetrin kuulokeliitäntä, kaiutin ja mikrofoni.
Laitteisto > Hallintapainikkeet

iPadia ohjataan monikosketusnäytöllä, joka vie suurimman osan laitteen etuosasta. iPadissa on fyysiset painikkeet laitteen lukitsemiseen, näytön käännön estämiseen/äänetön tila, äänenvoimakkuuden säätämiseen sekä painike, jolla voidaan palata kotivalikkoon. Siinä on myös kiihtyvyysanturi, jolla voidaan tarkkailla laitteen liikettä, ja digitaalinen kompassi. IPodista ja iPhonesta poiketen iPadin näyttöä voi kääntää mihin suuntaan tahansa 90 asteen välein, jolloin laitteella ei ole niin sanottua ”oikeata” ylä- ja alaosaa. Liukukytkimen, jolla voi mykistää iPadin, voi muuttaa asetuksista kallistuksen lukitusnäppäimeksi tai mykistysnäppäimeksi. iOS 4 -päivityksessä kytkin palautettiin mykistämään äänet.
Laitteisto > Lisävarusteet

Apple myy iPadiin muutamia lisävarusteita:
Näppäimistötelakka, jossa on mukana näppäimistö sekä telakka- ja kuulokeliitäntä.
Kotelo, jolla laitteen saa pysymään pystyssä ilman lisätukea.
Telakka, jossa on telakka- ja kuulokeliitäntä.
Telakkaliitäntä–VGA-sovitin ulkoiselle näytölle tai projektorille.
Kameraliitäntäpaketti, jossa on mukana USB-A-adapteri ja SD-kortinlukija kuvien ja videoiden siirtämiseen.
USB-virtalähde 2A (10W)
Ohjelmisto

Kuten iPhonelle, myös iPadille voidaan luoda uusia kolmannen osapuolen sovelluksia iPhone SDK -sovelluskehitystyökalujen avulla. Sovelluksia voi ladata vain Applen App Store -sovelluskaupasta. iPad pystyy pyörittämään suurinta osaa kolmannen osapuolen iPhone-sovelluksista sellaisenaan, joko skaalattuna näytölle tai alkuperäisessä koossa, mutta kehittäjät voivat luoda myös vain iPadille tarkoitettuja sovelluksia. Julkaisun aikaan saatavilla oli noin 1 000 iPadille suunniteltua sovellusta. Laite käyttää iBooks-sovellusta e-kirjojen selaamiseen ja lataamiseen. E-kirjat ladataan EPUB-formaatissa iBookstoresta.