Koronaviruspandemia 2019–

| Koronaviruspandemia 2019– |
| --- | --- |
 Varmennetut tautitapaukset maittain suhteessa väestöön    yli 1 000 per milj. hlöä   500–1 000 per milj. hlöä   200–500 per milj. hlöä   50–200 per milj. hlöä   >0–50 per milj. hlöä   Ei vahvistettuja tapauksia / tiedot puuttuvat 
Yleistä
Virus:  SARS-CoV-2
Tauti:  COVID-19
Ensimmäinen tapaus
Aika:  1. joulukuuta 2019 (vahvistetusti)
Paikka:  Wuhan, Hubei, Kiina
Tapaukset
Vahvistetut:  704 753 890 
Parantuneet:  675 619 811 
Kuolleet:  7 010 681 
 Tiedot päivitetty viimeksi 13.4.2024. 
Koronaviruspandemia eli COVID-19-pandemia on joulukuussa 2019 kiinalaisesta Wuhanin kaupungista alkanut pandemia. Pandemiassa taudinaiheuttaja on aiemmin tuntematon koronavirus SARS-CoV-2, joka aiheuttaa ihmisessä COVID-19-nimistä tautia. COVID-19 on määritelty Suomessa valvottavaksi tartuntataudiksi.
Maailman terveysjärjestö WHO julisti epidemian pandemiaksi 11. maaliskuuta 2020. Vuoden 2020 alussa viruksen arvioitiin leviävän suurimpaan osaan maailman väestöstä.
1. tammikuuta 2023 mennessä tartunta oli vahvistettu yli 262 miljoonalla ihmisellä. Taudista oli parantunut arviolta 238 miljoonaa ihmistä.
Pandemian alusta vuoden 2021 loppuun mennessä tautiin kuoli maailmassa virallisten lukujen mukaan 5,94 miljoonaa ihmistä, mutta tilastollisten mallien perusteella kuolleisuuden on arvioitu nousseen kokonaisuudessaan 19,0 miljoonaan.
Länsimaat olivat varautuneet huonosti pandemiaan. Monet Itä-Aasian maat reagoivat pandemiaan melko nopeasti, koska niillä oli kokemusta SARS- ja MERS-epidemioista. Useiden länsimaiden toiminta taudin leviämisen hidastamiseksi oli alussa vitkuttelevaa ja horjuvaa. Pandemia näkyi monien maiden terveydenhuollossa potilaiden suurina määrinä ja suojatarvikkeiden ja hengityskoneiden puutteena, mikä lisäsi kuolleisuutta. Monien maiden terveydenhuolto ylikuormittui.
Maaliskuussa 2020 koronaviruspandemian takia tehtiin useissa maissa sulkutoimia, joilla pyrittiin hidastamaan taudin etenemistä. Kouluja, urheilukilpailuja, ravintoloita ja joukkokokouksia suljettiin, ja maiden rajoille sekä maiden sisälle asetettiin kulkukieltoja, ja ihmisiä joutui työttömiksi. Monin paikoin ihmiset välttivät kaupungeissa turhaa kaduilla liikkumista. Jotkut pyrkivät siirtymään pandemiaa pakoon maaseudulle tai muualle eristyksiin. Taudin leviämisriskiä kohtaan oli piittaamattomuutta. Maaliskuussa sulkutoimien takia yhteiskuntien talous supistui suuresti, joten sulkuja vastustettiin joissakin maissa.
Sulkutoimet haittasivat monien maiden talouksia, minkä vuoksi ne pyrkivät avaamaan yhteiskuntia ainakin osittain taudin voimakkaan leviämisen uhasta huolimatta. Sulkujen avaamisten uskottiin johtavan epidemioiden pahenemisiin.
Huhti-toukokuussa 2020 epidemia näytti monin paikoin hiipuvan. Tilanne oli monissa maissa silti paha. Uusia tautiaaltoja ennustettiin. Esimerkiksi Yhdysvalloissa tauti alkoi levitä taas voimakkaammin, ja uusia tartuntaryppäitä oli monissa maissa.
Syys-lokakuussa delta-virusmuunnoksen myötä epidemia paheni monissa Euroopan maissa. Se johti moniin paikallisiin rajoituksiin.  Joissakin maissa niitää vastaan  mellakoitiin ja osoitettiin mieltä.
Pandemian aikana arvioitiin myös viruksen tai sen aiheuttaman taudin heikkenemistä. Kaksi italialaista lääkäriä arvioi kesäkuun alussa 2020, että virus oli edeltävinä kuukausina menettänyt tehoaan ja muuttunut vähemmän voimakkaaksi.
Vuoden 2022 aikana moni maa on luopunut koronarajoituksista. 5. toukokuuta 2023 WHO julisti, että pandemia ei aiheuta enää maailmanlaajuista terveydellistä hätätilaa. COVID-19-tauti on silti WHO:n  mukaan edelleen terveydelle maailmanlaajuinen uhka.
Helmikuussa 2023 havaittiin uusi herkästi tarttuva virusvariantti EG.5, joka vaikuttaa aiempia herkemmältä kiertämään immuniteettia piikkiproteiiniensa avulla. Ensiksi variantti havaittiin Yhdysvalloissa ja Suomessa kesäkuussa. Kyseinen variantti kiertää pandemian tavoin maailmaa, mutta sitä ei pidetä aiempia vakavamman sairauden aiheuttajana.