stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gao Lihua

| Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:  Kiina> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | maahockey |  |
Gao Lihua (s. 31. lokakuuta 1979 Dalian, Liaoning) on kiinalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän saavutti hopeaa Kiinan joukkueessa Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Gao on edustanut Kiinaa myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004 ja Lontoon kesäolympialaisissa 2012.
Gao Feng

| Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:  Kiina> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 48 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Doha 2006 | 48 kg |  |
Gao Feng (kiin.: 高峰; pinyin: Gāo Fēng, synt. Gao Yanling, yksink.: 高艳玲; perint.: 高艷玲; pinyin: Gāo Yànlíng; s. 2. helmikuuta 1982 Liaoning) on kiinalainen judoka.
Gao osallistui Ateenan olympialaisiin 2004. Hän saavutti olympiapronssia 48 kg:n sarjassa voittaen viisi ottelua ja häviten toiseksi tulleelle Frédérique Jossinetille.
Aasian kisoissa Wang voitti kultaa 48 kg:n sarjassa Dohassa 2006.
Funk metal

| Funk metal |
| --- | --- |
Alkuperä:  funk, funk rock, heavy metal, alternative metal, punk rock, thrash metal
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1980-luku
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, bassokitara, rummut, koskettimet, räppäys
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  rap metal, nu metal, groove metal
Funk metal on musiikkityyli, jossa yhdistyvät heavy metalin raskaat kitarariffit, menevät bassokuviot ja funkmusiikin synkooppiset rytmit. Tyyli kehittyi 1980-luvun puolivälissä, kun sen aikaiset funk-yhtyeet kuten Faith No More, Fishbone ja Red Hot Chili Peppers alkoivat yhdistää metallimusiikin vaikutteita funkmaiseen tyyliinsä.
Funk metal -artisteja

Audioslave
The Bloodhound Gang
Bootsauce
Buckethead
Chronic Future
Extreme
Faith No More
Fishbone
I Mother Earth
Infectious Grooves
Jimmie's Chicken Shack
Les Claypool
Limp Bizkit
Mind Funk
Mr. Bungle
Orange 9mm
Phunk Junkeez
Porno for Pyros
Primus
Red Hot Chili Peppers
Regurgitator
Royal Crescent Mob
Sausage
Shootyz Groove
Sugar Ray
White Trash
Zebrahead
Metallimusiikin tyylilajit
Alternative metal
Avantgardemetalli
Djent
Black metal
Death metal
Doom metal
Extreme metal
Folk metal
Funk metal
Glam metal
Goottimetalli
Grindcore
Hard rock
Heavy metal
Industrial metal
Kristillinen metallimusiikki
Metalcore
Neoklassinen metalli
Power metal
Progressiivinen metalli
Rapcore
Sinfoninen metalli
Stoner rock
Thrash metal
Viikinkimetalli
Fort Boyard Suomi

| Fort Boyard Suomi> Fort Boyard – Linnake |
| --- | --- |

Tyyli:  reality
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Merja Larivaara (2010) Kari-Pekka Toivonen (2010) Ellen Jokikunnas (2012) Ivan Puopolo (2012) Joanna Kuvaja (2018–) Ile Uusivuori (2018–)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  SuomiTV (2010) Nelonen (2012) MTV3 (2018–)
Esitetty:  8. lokakuuta 2010 –
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  30
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Broadcasters
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Fort Boyard on vanha linnake, josta piti tulla vankila. Sen suunnitteleminen aloitettiin vuonna 1666, mutta tehtävän vaikeuden takia rakentaminen aloitettiin vasta vuonna 1801.
Fort Boyard Suomi (aiempi nimi Fort Boyard – Linnake) on suomalainen tositelevisio-ohjelma, joka perustuu vuodesta 1990 lähtien esitetyn ranskalaisen Seikkailujen linnake -formaattiin. Sarjan ensimmäinen kausi kuvattiin kesällä 2010, toinen tuotantokausi kesällä 2012 kolmas tuotantokausi kesällä 2018 ja neljäs tuotantokausi kesällä 2019. Kaikki kaudet on kuvattu Ranskan länsirannikolla sijaitsevassa ohjelman nimen mukaisessa linnakkeessa. Ohjelmaa on esitetty SuomiTV:llä, Nelosella ja MTV3-kanavalla.
Tuotantokaudet > 1. tuotantokausi

Sarjan ensimmäisellä kaudella kuusi suomalaisista julkisuuden henkilöistä koottua nelihenkistä joukkuetta kilpailevat Ranskan länsirannikolla sijaitsevalla Fort Boyardin linnoitussaarella rahapalkinnosta, joka luovutetaan hyväntekeväisyyteen. Sarjan ensimmäisen kauden juonsivat Merja Larivaara ja Kari-Pekka Toivonen  Ensimmäinen jakso esitettiin SuomiTV:llä 8. lokakuuta 2010. Ensimmäinen kausi uusittiin Nelosella 4. tammikuuta 2012 alkaen. Sininen joukkue voitti kisan.
| --- | --- |
 Vihreä Marko Asell  Antti Kaikkonen  Tuuli Matinsalo  Satu Taiveaho Punainen Tidjân Ba  Kristiina Komulainen  Mika Poutala  Katja Ståhl Musta Reijo Kontio  Hanna-Riikka Siitonen  Nina Tapio  Janne Virtanen :  Pinkki Jimi Constantine  Tomi Metsäketo  Kirsi Salo  Sofia Sida Persikka Marko Björs  Noora Hautakangas  Jaana Puupponen  Jouni Viitanen Sininen (voittaja) Mikki Kauste  Kari Ketonen  Lotta Lehtikari  Kristiina Wheeler
Tuotantokaudet > 2. tuotantokausi

Sarjan toisen tuotantokauden esittäminen alkoi Nelosella 9. maaliskuuta 2013. Juontajina toimivat Ellen Jokikunnas ja Ivan Puopolo, ja joukkueita oli viisi.
| --- | --- |
 Timmit mimmit Viivi Pumpanen  Satu Tuomisto  Mari Kasvi  Anu Kiiveri Hunksit Nikia Koutcherenko  Jani Kokki  Petri "Mauno" Ahonen  Samuli Järvinen Poliisit Taina Kolkkala  Janne Ojaniemi  Pauli Jokinen  Jaakko Heikkinen :  Räppärit Mikko "Pyhimys" Kuoppala  Linda-Maria Roine  Jari-Pekka Hietsilta  Jani "Voli" Tuohimaa Hölöttäjät Esko Eerikäinen  Kimmo Vehviläinen  Christina “Kia” Svaetichin  Rakel Liekki
Tuotantokaudet > 3. tuotantokausi

Sarjan kolmas tuotantokausi alkoi 25. elokuuta 2018 MTV3-kanavalla. Kymmenosaisella tuotantokaudella kilpaili kuusi kolmehenkistä joukkuetta. Kolmannen kauden juonsivat Joanna Kuvaja ja Ile Uusivuori. Sininen joukkue voitti kauden.
| --- | --- |
 Sininen (voittaja) Janni Hussi  Roni Bäck  Sami Uotila Punainen Siim Liivik  Mikko Parikka  Shirly Karvinen Harmaa Oona Kivelä  Heikki Sorsa  Perttu Sirviö :  Oranssi Sabina Särkkä  Jaakko Parkkali  Johannes Hattunen Valkoinen James Nikander  Ringa Ropo  Alma Hätönen Keltainen Heidi Sohlberg  Teemu Packalén  Eevi Teittinen
Tuotantokaudet > 4. tuotantokausi

Sarjan neljäs tuotantokausi alkoi 23. elokuuta 2019 MTV3-kanavalla. Juontajina jatkoivat Ile Uusivuori sekä Joanna Kuvaja. Joukkueita kaudella oli kuusi, ja kauden voitti violetti joukkue.
| --- | --- |
 Harmaa Pete Lattu  Henriikka Roo  Alexander Eklund Punainen Alina Voronkova  Ina Mikkola  Hannes Hyvönen Keltainen Sara Chafak  Jeffrey Lawman  Monika Lindeman :  Sininen Aleksanteri Hakaniemi  Luukas Lindeman  Kia Lehmuskoski Valkoinen Jaakko Ojaniemi  Lotta Hintsa  Marko Keränen Violetti (voittaja) Emilia Nyström  Vellu Saarela  Juuso Karikuusi
Ghanan maantiede

Ghanan maantiede kertoo Ghanan maantieteestä. Ghanan länsipuolella sijaitsee Norsunluurannikko, pohjoispuolella sijaitsee Burkina Faso ja itäpuolella sijaitsee Togo. Ghanan eteläpuolella on Atlantin valtameri. Rannikon itäosassa on Guineanlahti ja hieman lännempänä on Kultarannikko. Merenrannikon seudulla maasto on hiekkatasankoa, maan keskiosassa on sademetsää ja maan pohjoisosassa on pensassavannia. Maan keskiosassa on laaja Asantin ylänkö. Maan pohjoisosassa virtaa joki Volta, jonka ympärillä olevaa alankoa, Voltan allasta ympäröivät Kwahuvuoret ja Gambagan kalliojyrkänteet. Volta on Afrikan kahdeksanneksi pisin joki. Se laskee Guineanlahteen. Voltan sivujokia ovat Musta Volta ja Valkoinen Volta.
Koko maassa kuivan kauden ja sadekauden välillä on selvä ero. Sadekausi alkaa tavallisesti auringon ollessa lakipisteessään. Joulukuulta helmikuulle Saharan suunnalta puhaltaa harmattantuuli, joka on kuuma ja kuiva.
Ghanan kansallinen sinfoniaorkesteri

Ghanan kansallisteatteri, jossa Ghanan kansallinen sinfoniaorkesteri säännöllisesti esiintyy
Ghanan kansallinen sinfoniaorkesteri (engl. National Symphony Orchestra-Ghana, NSO-Ghana) on Accrassa Ghanassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin Kwame Nkrumahin toimeksiannosta 1959. Toimeksiannon toteutti Philip Gbeho, joka oli aiemmin säveltänyt Ghanan kansallislaulun God Bless Our Homeland Ghana.
Ghanan kansallinen sinfoniaorkesteri on Ghanan valtion ylläpitämä. Sen kapellimestareina ovat toimineet muiden muassa Kenneth Kafui, Emmanuel Gyimah Labi, Dinah Reindorf ja Kweku Acquaah-Harrison. Orkesterin lyömäsoittimiston joukossa on käytetty perinteisiä afrikkalaisia soittimia. Sinfoniaorkesteri on esiintynyt valtiollisissa tilaisuuksissa ja kansainvälisten arvovieraiden, kuten kuningatar Elisabet II:n, Thabo Mbekin ja Brunein sulttaanin käydessä. Orkesteri on soittanut myös muun muassa National Festival of Arts and Culture -tapahtumassa (NAFAC) ja Panafestissä.
Galo Blanco

| Galo Blanco> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Oviedo 
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1995–
Palkintorahat:  1 832 691 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  40. (25.5.1998)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  122–175
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2004)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (1997)
Wimbledon:  2. kierros (1999)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (1999, 2000)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  3–15
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Galo Blanco Diaz (s. 8. lokakuuta 1976 Oviedo) on espanjalainen entinen tennispelaaja ja nykyinen tennisvalmentaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 40 toukokuussa 1998. Urallaan hän voitti yhden ATP-turnauksen.
Grand Slam -turnauksissa Blanco pääsi parhaimmillaan puolivälieriin Ranskan avoimissa 1997. Puolivälieräottelussa hän hävisi Patrick Rafterille suoraan kolmessa erässä. Ainoan turnausvoittonsa ATP-kiertueella Blanco otti San Marinossa elokuussa 1999. Turnauksen loppuottelussa hän voitti maanmiehensä, Albert Portasin luvuin 4–6, 6–4, 6–3.
Blanco lopetti tennisuransa vuonna 2006. Lokakuusta 2010 lähtien hän on toiminut kanadalaisen Milos Raonicin valmentajana.
Turnausvoitot kaksinpelissä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Päivä | Turnaus | Kenttä | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| 1. | 15. elokuuta 1999 | San Marino, San Marino | Massa |  Albert Portas | 4–6, 6–4, 6–3 |
Aiheesta muualla

Galo Blanco ATP:n sivuilla
Friedrich Nicolai

| Friedrich Nicolai |
| --- | --- |
 Friedrich Nicolai
Henkilötiedot
Koko nimi:  Christoph Friedrich Nicolai
Syntynyt: 1733
Kuollut: 1811 (77–78 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Gabriel Wunderlich, Danyel Seuberlich, Simon Ratzeberger, Jeremias Reibedanz ja Coelius Serotinus 
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christoph Friedrich Nicolai (1733–1811) oli saksalainen kirjailija. Hän oli Gotthold Ephraim Lessingin ja Moses Mendelssohnin ystävä. Hän vastusti Johann Christoph Gottschedin suuntaa aikakauskirjoissaan Bibliotek der schönen Wissenschaften (1757–1758) ja Briefe die neueste Litteratur betreffend (1759–1765). Myöhemmin hän kangistui runottomaan järkeilyyn. Uudet, syvemmät virtaukset filosofiassa ja runoudessa saivat hänet sotajalalle. Hän kirjoitti Immanuel Kantia ja Johann Gottfried Herderiä vastaan (Feyners kleyner Almanach, 1777–1778), samoin Goetheä (satiirinen romaani Freuden des jungen Werthers, 1775) ja niin edelleen. Niinpä kirjailijat tekivätkin hänestä pilkkaa, kuten jo mainitut sekä Friedrich Schiller (Xenioissaan) ja Schlegelin veljekset. Nicolain Laurence Sterneä jäljittelevällä romaanilla Das Leben und die Meinungen des Herrn Magister Sebaldus Nothanker (1773–1776) on ollut ajankuvauksena myöhemminkin arvonsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Friedrich Nicolai Wikimedia Commonsissa
Gilbert Perreault

| Gilbert Perreault |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1950 (ikä 73) Victoriaville, Québec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1970–1987
Seurat:  Buffalo Sabres
NHL-varaus:  1. varaus, 1970 Buffalo Sabres
Hockey Hall of Fame
 1990 
Gilbert Perreault (s. 13. marraskuuta 1950 Victoriaville, Québec) on kanadanranskalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
GNE

Kuvankaappaus GNE:stä vuodelta 2010
GNE (aiemmin GNUPedia) oli web-projekti, jonka tarkoitus oli luoda vapaa internet-tietosanakirja. Sen sisältö oli GNU Free Documentation License -lisenssin alaisena. Idean GNUPedia -projektiin keksi Richard Stallman joulukuussa 2000, ja se perustettiin tammikuussa 2001 Héctor Facundo Arenan moderoimana.
Historia

Heti, kun GNUPedia perustettiin, se sekoitettiin hyvin samalta kuulostavaan Nupediaan, jonka olivat perustaneet Jimmy Wales ja Larry Sanger. Lisäksi Wales omisti jo verkko-osoitteen gnupedia.org. GNUPedian nimeksi vaihdettiin GNE (lyhenne sanoista "GNE is Not an Encyclopedia", suom. "GNE ei ole tietosanakirja").
Funkrock

| Funkrock |
| --- | --- |
Alkuperä:  funk, rock, rock and roll
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvun alku
Tyypillisiä soittimia:  bassokitara, sähkökitara, rummut, koskettimet, laulu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  funk metal, post-punk, dance-punk
Funkrock on musiikin tyyli, jossa rockmusiikille tyypillinen särjetty kitarasoundi ja aggressiivisuus yhdistyvät funkmusiikin rytmeihin ja riffeihin.
Funkrockin juuret juontuvat 1960-luvun lopulta. Samalla kun varsinainen funk syntyi James Brownin ja Sly Stonen johdolla, alkoi Jimi Hendrix yhdistää funkille tyypillisiä rytmejä omaan rockmusiikkiinsa (varhaisin esimerkki tästä on hänen kappaleensa "Little Miss Lover" vuodelta 1967, myöhemmästä tuotannosta etenkin kappaleet "Freedom", "Izabella", "Straight Ahead" sekä lähes koko Band of Gypsys -albumi).
Muutamat muut mustien muusikoiden yhtyeet jatkoivat Hendrixin jalanjäljillä. Tärkeimpänä näistä pidetään George Clintonin Funkadelicia vuosien 1970 - 1977 albumeillaan. Funkadelicin lisäksi 1970-luvun varsinaisista funkrock-yhtyeistä voidaan mainita Black Nasty, joka on sekin enimmäkseen unohdettu. Lisäksi suuntausta edustivat Mother's Finest sekä brittiläinen Trapeze. 1970-luvun alussa oli myös joitain "psykedeelistä soulia" soittaneita kokoonpanoja, kuten Undisputed Truth, joiden musiikki oli lähellä funkrockia. Oma lukunsa oli räväkästä asenteestaan tunnettu laulaja-malli Betty Davis, joka levytti pari merkittävää funkrock -levyä. Toisin kuin useimmat muut mustat laulajattaret, hän halusi jatkaa bluesperinteen ja Hendrixin jalanjäljissä. Levy-yhtiöt eivät yleisesti ottaen uskoneet funkrockiin. Esimerkiksi myöhemmin diskoyhtyeenä tunnetun Chicin kitaristit olisivat aluksi halunneet levyttää funkrockia, mutta eivät saaneet levytyssopimusta.
Tyylin uusi tuleminen tapahtui Yhdysvalloissa 1980-luvun jälkipuoliskolla ja 1990-luvun alussa, jolloin se yhdistettiin ns. vaihtoehtorockiin. Tässä funkrockin toisessa tulemisessa vaikutteita haettiin nyt myös hip hop -musiikista. Tyylin tunnetuin edustaja oli tuolloin Red Hot Chili Peppers (joka tosin myöhemmillä levyillään on siirtynyt selvästi poispäin funkista). Sen ohella suosittuja funkrock-yhtyeitä olivat tällöin esimerkiksi Fishbone, Living Colour, Primus ja Jane's Addiction. Näiden yhtyeiden musiikissa oli mukana myös raskaan rockin elementtejä, ja joskus käytetäänkin termiä funk metal. Funkrockin toista aaltoa lähellä oleva tyyli on rap rock. Rage Against The Machine on yksi tunnetuimpia funk-riffejä, metallia ja hip hopia yhdistelleitä yhtyeitä 1990- ja 2000-luvuilla.
Keskeisiä funkrock- ja funk metal -albumeja

Betty Davis - Betty Davis (1972)
Mother's Finest - Another Mother Further (1977)
Jimi Hendrix - Band of Gypsys (1970), First Rays of the New Rising Sun (1997)
Funkadelic - Free Your Mind and Your Ass will Follow (1970), Maggot Brain (1971), Standing on the Verge of Getting It on (1974), Let's Take It to the Stage (1975)
Wild Cherry - Wild Cherry (1976), Electrified Funk (1977), I Love My Music (1978), Only The Wild Survive (1979)
Red Hot Chili Peppers - Freaky Styley (1985), The Uplift Mofo Party Plan (1987), Blood Sugar Sex Magik (1991)
Primus - Sailing the Seas of Cheese (1991), Pork Soda (1993)
Eddie Hazel - Games, Dames and Guitar Thangs (1977)
Rockin suuntauksia
Aikuisrock
Bluesrock
Brittipop
Country rock
Elektroninen rock
Folkrock
Funkrock
Garage rock
Glam rock
Goottirock
Grunge
Hard rock
Instrumentaalirock
J-rock
Katurock
Klassinen rock
Kristillinen rock
Metallimusiikki
Poprock
Post-rock
Progressiivinen rock
Psychobilly
Psykedeelinen rock
Punk
Rap rock
Rock and roll
Rockabilly
Sinfoninen rock
Soft rock
Southern rock
Space rock
Stadionrock
Suomirock
Taiderock
Vaihtoehtorock
Ghanan kuningaskunta

| Ghanan kuningaskunta Wagadou> n. 750–1235 |
| --- | --- |
   Ghanan kuningaskunnan arvioitu sijainti. 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Kumbi Saleh
Uskonnot:  islam   Afrikan perinteiset uskonnot
Kielet:  mande, soninke
Seuraaja(t):  Malin kuningaskunta
Ghanan kuningaskunta (noin 750–1240) sijaitsi nykyisen Mauritanian ja Malin alueella. Se rikastui Saharan poikki kulkeneen kullan ja suolan kaupalla. Ghanan kuningaskunnasta on hyvin vähän tietoa, lähinnä Andalusian kauppiailta ja Almorovadeilta, jotka hyökkäsivät sinne 1100-luvulla. Valloituksesta seurasi maan islamisoituminen.
Ghanan nousu alkoi, kun dromedaari ja muut arabien tuntemat kotieläimet tuotiin alueelle. Tällöin voitiin aloittaa laajamittainen kullan, norsunluun ja suolan kauppa ja vaihdanta Saharan pohjoispuolella valmistettuihin tuotteisiin.
Syynä valtakunnan heikkenemiselle on pidetty ilmastonmuutosta. Saharan aavikkoalueen laajeneminen teki viljelemisen mahdottomaksi. Yhtenä syynä on myös pidetty Almorovadien hyökkäystä, mutta ilmastonmuutosta pidetään todennäköisempänä vaihtoehtona.
Ghanan kuningaskuntaa seurasivat Malin kuningaskunta ja  Songhain valtakunta.
Nykyinen Ghanan valtio on ottanut nimensä Ghanan kuningaskunnasta, vaikka se sijaitseekin eri alueella. Tarinoiden mukaan kuningaskunnan henkiin jääneet pakenivat nykyisen Ghanan alueelle, mutta todisteita siitä ei ole.
Going the Distance (vuoden 2004 elokuva)

| Going the Distance |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Griffiths
Käsikirjoittaja:   Eric Goodman  Kelly Senecal 
Tuottaja:   Stephen Hegyes  Shawn Williamson 
Pääosat:   Christopher Jacot  Joanne Kelly  Jason Priestley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:   Brightlight Pictures  Chum City  Chum Television 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Going the Distance on vuonna 2004 tehty kanadalainen teinikomedia. Brightlight Picturesin tuottaman elokuvan on ohjannut Mark Griffiths. Sen käsikirjoittivat Eric Goodman ja Kelly Senecal.
Aiheesta muualla

Going the Distance Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gilbert Meriel

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. marraskuuta 1986
Syntymäpaikka: Tahiti
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  AS Vénus
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1995-2000:  AS Vénus
2000-2003:  SCO Angers
2003-2006:  Carquefou
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006-2008 |  Carquefou |  |  |
| 2010-2011 |  AS Tefana |  |  |
| 2011-2014 |  AS Central Sport |  |  |
| 2014- |  AS Vénus |  |  |
Maajoukkue
| 2012- |  Tahiti | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. marraskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. marraskuuta 2014.
Gilbert Meriel (s. 11. marraskuuta 1986 Tahiti) on tahitilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Vénusta. Meriel kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Meriel pelasi nuorena Ranskassa sekä SCO Angersin että Carquefoun riveissä. Vuonna 2010 hän palasi takaisin Tahitille ja AS Tefanaan. Tefanassa Meriel pelasi vain kauden, ennen kuin siirtyi AS Central Sportin joukkueeseen. Tuota seuraa Meriel edusti kolme vuotta, kunnes vuonna 2014 hän siirtyi AS Vénukseen.
Ura > Maajoukkueura

Meriel debytoi Tahitin jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2012. Seuraavana vuonna hän kuului joukkueeseen, joka oli selviytynyt Maanosaliittojen cupiin voitettuaan vuonna 2012 Oseanian mestaruuden. Meriel pelasi turnauksessa yhden pelin, lohkon päätöskamppailun Uruguayta vastaan. Vaikka Tahiti hävisi, Meriel pelasi silti melko hyvin torjuen muun muassa Andrés Scottin rangaistuspotkun.
Käännös suomeksi
Gabriel Johan Masalin

Gabriel Johan Masalin (20. elokuuta 1823 Juva – 1. maaliskuuta 1886 Oulu) oli suomalainen juristi, kuvernööri ja valtiopäivämies.
Masalinin vanhemmat olivat tilanomistaja, varatuomari Karl Gabriel Masalin ja Ebba Katarina Poppius ja puoliso vuodesta 1860 Emilia Masalin (k. 1912). Masalin tuli ylioppilaaksi 1843 ja suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1848. Varatuomarin arvon Masalin sai 1851 ja laamannin arvonimen 1875. Hän oli Viipurin hovioikeuden ylimääräinen kanslisti vuodesta 1849 ja Vaasan ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan sotatuomari 1856. Mikkelin läänin varalääninsihteeriksi Masalin tuli  1856 ja lääninsihteeriksi 1864 ja sitten senaatin siviilitoimituskunnan esittelijäsihteeriksi 1879 ja Oulun läänin kuvernööriksi 1884. Masalin oli porvarissäädyssä Mikkelin edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.
Taidemaalari, piirtäjä ja kuvittaja Ebba Masalin oli Gabriel Johan Masalinin tytär.
Gao E

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | Trap |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | Kaksoistrap |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Montecatini 1985 | Trap, joukkue |  |
|  Kultaa | Suhl 1986 | Trap |  |
|  Kultaa | Barcelona 1993 | Trap, joukkue |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | Trap, joukkue |  |
|  Kultaa | Tampere 1999 | Trap, joukkue |  |
|  Kultaa | Tampere 1999 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Suhl 1986 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Valencia 1987 | Trap |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Kairo 2001 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2003 | Trap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Nikosia 2007 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Caracas 1982 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Edmonton 1983 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Montecatini 1989 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Barcelona 1993 | Trap |  |
|  Pronssia | Barcelona 1993 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Pronssia | Fagnano 1994 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Pronssia | Kairo 2001 | Trap |  |
|  Pronssia | Lahti 2002 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Lonato 2005 | Trap, joukkue |  |
Gao E (s. 7. marraskuuta 1962 Liaoning) on kiinalainen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Gao E on saavuttanut olympialaisissa kaksi pronssia Sydneyssä 2000 trapissa ja Ateenassa 2004 kaksoistrapissa. Lisäksi hän on saavuttanut MM-kilpailuissa lukuisia mitaleita, joista kirkkain on trapin henkilökohtainen maailmanmestaruus Suhlissa 1986.