stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lucas Jakubczyk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucas Jakubczyk Saksan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. |  Lucas Jakubczyk Saksan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. |  Lucas Jakubczyk Saksan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. |  |
Maa:  Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | 4×100 m |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | 4×100 m |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | 4×100m |  |
Lucas Jakubczyk (s. 28. huhtikuuta 1985 Plauen, Itä-Saksa) on saksalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä. Juoksussa hän kilpailee 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä Jakubczykin ennätys on toukokuussa 2014 juostu 10,07 ja 200 metrillä ulkoradoilla vuonna 2012 juostu 20,77, hallissa helmikuussa 2015 juostu 20,76. Pituutta Jakubczyk on hypännyt ulkoradoilla 785 cm ja sisäradoilla 788 cm.
Jakubczyk voitti hopeaa vuoden 2012 EM-kisoista pikaviestistä. Hänen lisäkseen joukkueessa juoksivat Julian Reus, Tobias Unger ja Alexander Kosenkow. Hän oli mukana voittamassa pikaviestin EM-hopeaa myös vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä, jolloin joukkueessa juoksivat hänen lisäkseen Julian Reus, Sven Knipphals ja Alexander Kosenkow. Samojen kisojen 100 metrillä hän sijoittui viidenneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi. Hän saavutti pikaviestissä EM-pronssia Amsterdamissa 2016.
Jakubczyk on 183 senttimetriä pitkä, painaa 73 kiloa ja edustaa SCC Berliiniä.
Käännös suomeksi
Lovozeron piiri

| Lovozeron piiri Ловозерский район |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti Murmanskin alueella.
Valtio:  Venäjä
Liittovaltiosubjekti:  Luoteinen
Alue:  Murmansk
Väkiluku   (2010):  11 820
 
Verkkosivu
Lovozeron piiri eli Luujärven piiri (ven. Лово́зерский райо́н, Lovozerski raion) on kunnallispiiri Murmanskin alueella Kuolan niemimaalla. Piiri on perustettu vuonna 1920 ja käsittää miltei koko Kuolan niemimaan pohjoisosan Ostrovnoin kaupunkia lukuun ottamatta. Asukkaita on vain 11 820 (2010), joista osa on saamelaisia. Alueen hallintokeskus on Lovozeron (suom. Luujärvi) kylä. Alueen ainoa taajama ja suurin asutuskeskus on Revda.
Lovozeron eli Luujärven piirin alueella sijaitsevat Lujaurtunturit eli Luujärventunturit.
Hallinnollinen jako > Revdan taajama-alue

Revda (Ревда), yhteensä 8 414 asukasta
Hallinnollinen jako > Lovozeron maalaiskunta

Vuonna 2010 yhteensä 3 406 asukasta, joista keskuskylä Lovozerossa 2 871 ja muualla 535 asukasta.
Lovozeron kylä (Ловозеро; joskus suom. Luujärvi)
Kanevka (Каневка)
Krasnoštšel (Краснощель)
Sosnovka (Сосновка)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lovozeron piiri Wikimedia Commonsissa
Lovozeron piirin sivut (venäjäksi) (lovozeroadm.ru)
Revdan taajaman sivut (venäjäksi) (revda51.ru)
Lovozeron maalaiskunnan sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (admsplovozero.ru)
Lovozeron maalaiskunnasta Murmanskin alueen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (mun.gov-murman.ru)
Lucien Mérignac

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucien Mérignac |  Lucien Mérignac |  Lucien Mérignac |  |
Maa:   Ranska
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | Floretti, miekkailumestarit |  |
Lucien Mérignac (5. lokakuuta 1873 – 1. maaliskuuta 1941) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti Pariisin olympialaisissa 1900 kultaa floretin mestareiden sarjassa kilpailussa, jossa Mérignacin maanmies Alphonse Kirchhoffer oli toinen.
Lucien Posman

Lucien Posman (s. 22. maaliskuuta 1952 Eeklo) on belgialainen säveltäjä. Hän opiskeli Hogeschool Gentin konservatoriossa ja Antwerpenin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hänelle myönnettyihin tunnustuksiin lukeutuu Muizelhuis-palkinto kamarimusiikista (1988). Posman on opettanut Hogeschool Gent Conservatoriumissa. Hän on säveltänyt runsaasti kamarimusiikkia vaihteleville kokoonpanoille sekä kuoro- ja muita vokaaliteoksia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu pianomusiikkia, sinfonia (1996) ja kamariooppera Hercules Haché, the Adventure of a Professor! (1991).
Liisa Urpelainen

Liisa Urpelainen (s. 1952) on suomalainen dramaturgi, käsikirjoittaja ja suomentaja. Liisa Urpelainen valmistui dramaturgiksi ja käsikirjoittajaksi Suomen Teatterikoulusta vuonna 1979. Monipuolisen uransa aikana hän on tehnyt dramatisointi- ja käsikirjoitustöiden lisäksi muun muassa laulutekstejä ja näytelmien suomennoksia. Liisa Urpelaisen aviomies on näytelmäkirjailija Lauri Sipari.
Vuonna 2019 Liisa Urpelaiselle myönnettiin taiteilijaeläke.
Liisa Urpelaisen kiinnitykset teattereissa

KOM-teatteri 1979–1984
Turun Kaupunginteatteri 1984–1988
Työväen Näyttämöiden Liitto 1988–1990
MTV3 Draama 1993–1995
Liisa Urpelainen käsikirjoittajana

Kotikatu
Vaarallista kokea (2003) TV mini-sarja
Venny (2003) TV mini-sarja
Sydän toivoa täynnä (1996)
Kadonnut veljeni (1996) TV-sarja
Lämminveriset (1996) TV-sarja
Frank Viides (1993) (TV)
Enkelten siipi (1993)
Tornista näkyy kauas (1992) (TV)
Kultainen koskelo (1989) (TV)
Kuolemanlaiva (1983) (TV)
Lucien Nedzi

Lucien Nedzi
Lucien Norbert Nedzi (s. 28. toukokuuta 1925 Hamtramck) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Nedzi palveli toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Hän sai oikeustieteen tohtorin arvon Michiganin yliopistosta vuonna 1951. Hän sai juristinoikeudet Michiganin osavaltiossa tammikuussa 1952 ja District of Columbiassa vuonna 1977. Vuosina 1960 ja 1968 Nedzi oli edustajana demokraattipuolueen kansalliskonventeissa. Hän pääsi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1961 Thaddeus M. Machrowiczin erottua täyttämättä jääneelle paikalle. Hän istui edustajainhuoneen jäsenenä tammikuuhun 1981 saakka eikä asettunut enää uudelleen ehdolle vuonna 1980.
Battlefield 3

| Battlefield 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Digital Illusions CE
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Origin
Ohjaaja:  Tom Keegan
Tuottaja:  Patrick Bach    Lo Wallmo
Käsikirjoittaja:  Adrian Vershinin   Mikael Säker
Säveltäjä:  Johan Skugge   Jukka Rintamäki
Pelisarja:  Battlefield
Pelimoottori:  Frostbite 2 (DirectX 11)
Julkaistu:  NA 25. lokakuuta 2011AUS 27. lokakuuta 2011FI 27. lokakuuta 2011EU 28. lokakuuta 2011
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16   ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo   OFLC: 15+   USK: 18
Alusta:  Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, Digitaalinen, Blu-ray (PS3)
Vaatimukset:   Minimi: Käyttöjärjestelmä: Windows Vista (SP2) 32-bit  Prosessori: 2 GHz tuplaydin  RAM-muisti: 2 Gt  Kiintolevytila: 20 Gt  Näytönohjain: DirectX 10.0 yhteensopiva, jossa 512 Mt muistia  Äänikortti: DirectX-yhteensopiva  Näppäimistö ja hiiri  DVD-asema Suositus: Käyttöjärjestelmä: Windows 7 64-bit  Prosessori: Neliydin  RAM-muisti: 4 Gt  Kiintolevytila: 20 Gt  Näytönohjain: DirectX 11 -yhteensopiva, jossa 1024 Mt muistia  Äänikortti: DirectX-yhteensopiva  Näppäimistö ja hiiri  DVD-asema   
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Kuvakaappaus pelin moninpelistä.
Battlefield 3 on DICE:n kehittämä ja Electronic Artsin  vuonna 2011 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Pelaaminen

Battlefield 3:ssa käytetään DICE:n Frostbite 2.0 -pelimoottoria. DICE kehitti peliin elementtejä, jotka puuttuivat Battlefield: Bad Companysta ja sen jatko-osasta: muun muassa mahdollisuuden ryömiä ja lentää hävittäjillä. Battlefield 3 keskittyy enimmäkseen lähi-itään kuten mm. Irakiin  sekä avoimiin ympäristöihin kuten metsään, aavikkoon, vuoristoon ja jopa trooppisille saarille jossa on mahdollisuus käydä taisteluita merellä, ilmassa ja maalla kuten panssarivaunulla. Battlefield 3:n mukana esiteltiin myös Battlelog, kaikille alustoille ilmainen palvelu, joka sisältää äänikommunikoinnin, pelitilastoja sekä mahdollisuuden liittyä peliin, jossa ystävä on jo (molempien pelaajien pitää olla samalla alustalla).
Pelaaminen > Kaksinpeli

Battlefield 3:n yhteistyöpelitila (engl. co-op mode) ei sisällä jaettua ruutua. Uusi Battlelog-palvelu on kytketty kaksinpeliin. Pelaajat voivat yrittää päihittää omia ja ystäviensä parhaita aikoja. Pelaajat voivat myös käyttää kaksinpelistä ansaittuja palkintoja moninpelissä.
Pelaaminen > Moninpeli

Battlefield 3:n moninpeli tukee Windowsilla 64 yhtäaikaista pelaajaa ja konsoleilla 24 yhtäaikaista pelaajaa, vaikka DICE:n toimitusjohtajan Patrick Soderlundin mukaan he pystyisivät lisäämään peliin jopa 256 pelaajan yhtäaikaisen tuen. Moninpelin osapuolina on Venäjä ja Yhdysvaltain merijalkaväki. Moninpelissä on myös monista Battlefield-pelisarjan peleistä tuttu mahdollisuus kustomoida pelaajan aseita ja taitoja. Moninpelissä on yhdeksän tasoa, joissa kussakin on mahdollista pelata mitä tahansa viittä pelimuotoa. Windows-versiosta tuttu Server Browser eli palvelimien selaus on mahdollista myös konsoleilla.
Moninpelissä on neljä pelaajatyyppiä: Assault, Engineer, Support ja Recon (suom. Rynnäkkösotilas, pioneeri, tulitukimies ja tiedustelija). Sotilaalla on pääasiassa rynnäkkökiväärejä ja siinä on toisten pelaajien auttamiseen soveltuvia apuvälineitä, kuten defibrillaattori ja hoitopakkauksia. Insinööri pystyy taas erilaisilla välineillä korjaamaan ja tuhoamaan ajoneuvoja, tulitukimiehillä on puolestaan käytössä laaja valikoima konekivääreitä ja he voivat jakaa ammuslaatikoita, joista kuka tahansa saa ammusvarastonsa kerättyä täyteen. Isommilla aseilla kuten RPG kestää pidempään ladata ammukset kuin normaalilla aseella. Tarkka-ampuja taas nimensä mukaisesti omaa tarkkuuskiväärin, ja hänellä on tarkkailuun ja viestintään käytettäviä välineitä. Tarkka-ampuja voi myös pystyttää tukiaseman (spawn beacon), johon kuollut saman ryhmän pelaaja voi ”syntyä ” (tai ilmestyä, ilmentyä, spawn) uudelleen.
Pelissä valmiiksi olevia pelitiloja ovat Conquest, Rush, Squad Deathmatch, Squad Rush ja ensimmäistä kertaa Battlefield 1942:n jälkeen, Team Deathmatch (suom. Lipunvaltaus, Rynnäkkö, Ryhmätappomatsi, Ryhmärynnäkkö ja Joukkuetappomatsi). Lisäpakettien myötä on tullut uusia pelimuotoja, kuten Close Quarters ja Conquest Domination. Viimeisimmässä pelimuodossa, Capture The Flagissa, on käytössä
Pelissä on mukana yhdeksän moninpelikarttaa, joita jokaista voi pelata kaikissa moninpelitiloissa.
Tarina

Yksinpelissä Yhdysvaltain merijalkaväki taistelee PLR:ää (People’s Liberation and Resistance, suom. Kansallinen vapautus- ja vastarintaliike) vastaan. PLR on kaapannut vallan sekä Iranissa että Irakissa. Lähes kaikki tehtävät ovat pelin päähenkilö Blackburnin kuulustelussa kertomia takaumia. Pelin edetessä tapahtumat siirtyvät Pohjois-Iraniin, lisäksi yksi tehtävä on Pariisin kaduilla ja viimeinen New Yorkin metro- ja viemäriverkossa. Yksinpelissä on mukana ajoneuvoja, mutta niiden käyttö on rajoitettua.
Kehitys > Ennakkoversio

Battlefield 3:n ennakkoversion eli betan tarkoituksena oli paitsi antaa pelaajien kokeilla peliä, myös saada heidät lähettämään palautetta ja raportoimaan pelissä esiintyvistä bugeista ja ongelmista DICE:lle, jotta näitä saataisiin jo tekovaiheessa karsittua myyntiin tulevasta pelistä. Ennakkoversio julkaistiin avoimesti internetistä ladattavaksi Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle, ja se avattiin kaiken yleisön kokeiltavaksi ajalle 29. syyskuuta – 10. lokakuuta 2011. Aiemmin 30. heinäkuuta 2010 Electronic Arts ilmoitti, että kaikki Medal of Honor Limited Editionin ja Tier 1 Editionin ostaneet pääsevät mukaan Battlefield 3:n betaan 12 kuukauden sisällä siitä, kun uusin Medal of Honor on julkaistu. Niinpä Medal of Honor: Limited Editionin ostaneet tai Electronic Artsin uudesta latauspalvelu Originista pelin ennakkotilanneet pääsivät beetaan 48 tuntia etuajassa varsinaiseen ennakkoversion avajaisajankohtaan nähden.
Ennakkoversiossa pelaajien kokeiltavaksi julkaistiin kaksi kenttää: Operation Metro ja Caspian Border. Näistä ensimmäinen asetettiin kaikille ennakkoversion pelaajille avoimeksi, kun taas salasanasuojattua Caspian Borderia pääsi kokeilemaan vain rajattu pelaajakunta. Käytännössä Caspian Borderiin onnistui pääsemään myös testiryhmään kuulumattomia, sillä vastoin tarkoituksia salasanat vuotivat välillä julkisuuteen. Caspian Borderin betatestaus aloitettiin 29. syyskuuta 2011 ja suljettiin vain päivää myöhemmin. Lyhyt aukioloaika aiheutti pettymystä pelaajien keskuudessa, minkä vuoksi DICE päätti jatkaa kyseisen kentän ylläpitoa betatestaukseen varatun ajan viimeisenä viikonloppuna, jolloin myös tämä kenttä asetettiin kaikille avoimesti kokeiltavaksi.
Yhteensä ennakkoversiota kokeili 9,5 miljoonaa testaajaa.
Kehitys > Musiikki

Kaikki sävellykset Johan Skugge & Jukka Rintamäki.
| Kappalelista |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Main Theme | 1.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Thunder Run | 2.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Red Wire | 0.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Solomon’s Theme | 2.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Spark | 0.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Frostbite | 0.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Death of Vladimir | 2.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Fire From the Sky | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kaffarov’s Villa | 1.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Operation Metro | 2.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | La Bourse | 0.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Tremors | 2.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Choked | 2.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Black Gold | 1.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | The Great Destroyer | 2.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Hunter’s Point | 0.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Brawl | 0.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Interrogating Blackburn | 6.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Dark Theme | 0.32 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 35.59 |  |  |  |  |  |  |  |
Julkaisu ja myynti

Pelistä julkaistiin myös Limited Edition -versio, jolla pelaajat pääsevät pelaamaan Battlefield 2 -pelaajien mielestä parhaimpia moninpelikenttiä. Battlefield 3:a oli syyskuun 2011 alussa ennakkotilattu jo 1,25 miljoonaa kappaletta. Yhteensä ennakkotilaajia oli vajaa kolme miljoonaa.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 86.82% (PC)  85.01% (Xbox 360)  84.71% (PS3) 
Metacritic: 89/100 (PC) 85/100 (PS3) 84/100 (Xbox 360)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
1UP.com: (PC) A- (PS3 & X360) B+
Eurogamer: 8/10
Game Informer: 9.5/10 (PC)
GameSpot: 8.5/10
GameSpy:  (PC)
GameTrailers: 9.2/10
IGN: 9/10
Official Xbox Magazine: 9/10
Joystiq: 
Battlefield 3 on saanut kriitikoilta positiivisen vastaanoton. 30. syyskuuhun 2013 mennessä peliä oli myyty 20 miljoonaa kappaletta.
Saksalaisten kuluttajien keskuudessa vastaanotto on ollut selvästi varautuneempaa. Windows-pelaajien on hankittava itselleen Origin-tili, jonka seurauksena EA:lla on oikeus kerätä tietoja pelaajien järjestelmistä. EA:lla on mahdollisuus hyödyntää kerättyjä tietoja muiden muassa markkinointiin sekä jakaa niitä yksilöimättömien yhteistyökumppanien kesken.
Vastaanotto > Palkinnot

Paras ammuntapeli, 2011 IGN People's Choice Award
Paras moninpeli, 2011 IGN People's Choice Award
Paras Xbox 360 Shooter, Best of 2011 IGN Award & 2011 IGN People's Choice Award
Paras Xbox 360 moninpeli, Best of 2011 IGN Award & 2011 IGN People's Choice Award
Paras PS3 Shooter, 2011 IGN People's Choice Award
Paras PS3 moninpeli, Best of 2011 IGN Award & 2011 IGN People's Choice Award
Paras PC Shooter, Best of 2011 IGN Award & 2011 IGN People's Choice Award
Paras PC moninpeli, Best of 2011 IGN Award & 2011 IGN People's Choice Award
Lisäosat

Joulukuussa peliin julkaistiin lisäosa Battlefield 3: Back to Karkand. Julkaisuajankohta Windowsille ja Xbox 360:lle oli 14. joulukuuta 2011. Limited Edition -version ostaneilla henkilöillä on oikeus saada lisäosa ilmaiseksi. Lisäosa sisältää neljä Battlefield 2:sta tuttua tasoa. Kukin taso on tehty uudelleen DICE:n tuoreella Frostbite 2 -pelimoottorilla. Lisäosan mukana tulee myös aseita ja ajoneuvoja, jotka ovat tuttuja Battlefield 2:sta, sekä saavutuksia ja palkintoja, joita pelaaja voi saada. Myöhemmin samana vuonna pelaajille julkaistiin ilmaiseksi Physical Warfare Pack, jonka mukana tulee Type-88-kevytkonekivääri, DAO-12-puoliautomaattinen haulikko, suuliekin vaimentaja sekä Flechette-ammuksia.
Kesällä 2012 julkaistiin lisäosa Close Quarters. Se sisältää pieniä kenttiä, jotka ovat pelattavissa vain jalkaväellä. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin lisäosat Armored Kill ja Aftermath. Armored Kill keskittyy ajoneuvopohjaiseen taisteluun ja tarjoaa koko historian suurimman Battlefield-tason. Maaliskuussa 2013 julkaistiin lisäosa End Game.
Back to Karkand (joulukuu 2011)
Close Quarters (kesäkuu 2012)
Armored Kill (syyskuu 2012)
Aftermath (marraskuu 2012)
End Game (maaliskuu 2013)
Aiheesta muualla

Battlefield 3:n virallinen kotisivu (englanniksi)
Liisa Vuorinen

Alma Elisabet Sipiläinen, kirjailijanimi Liisa Vuorinen (o.s. Vuorinen; 28. toukokuuta 1920 Luopioinen – 13. huhtikuuta 2004 Lammi) oli suomalainen näkövammainen kirjailija.
Vuorisella oli opintoja Turun yliopistossa. Hän oli toimittajana Lasten Lehdessä 1950–1973. Pistekirjojen jäljentäjänä hän toimi vuodesta 1975. Vuorinen osallistui aktiivisesti Lammin seurakunnan ja Pipliaseuran toimintaan. Erityisen kiinnostunut hän oli Raamatun käännöstyöstä Afrikassa.
Vuorisen äiti oli siivooja Vilhelmiina Vuorinen. Puoliso oli Olavi Sipiläinen 1950–1977.
Teoksia

Kultaisia hetkiä'. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1947
Pääsen taivaaseen. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1953
Tulenkantajia : ohjelmia nuorisoiltoihin. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1955
Tähdenlennon äiti. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1958
Pirjo Tähtityttö. Suomen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1960
Lapsuuden kuvat. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1965
Tyttö ja tytön tie. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1971
Puhun Taivaan Isälle ; kirj. Liisa Vuorinen, Kaarina Ahonen. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1974
Pimeys ja paluu. Uuusi tie, Helsinki 1985
Palkinnot

Novellipalkinto Braille Instituten kilpailussa New Yorkissa 1958
Liejupiru

| Liejupiru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Salamanterit Caudata
Alalahko::  Suursalamanterit Cryptobranchoidea
Heimo::  Cryptobranchidae
Suku::  Cryptobranchus
Laji::  alleganiensis
Kaksiosainen nimi
 Cryptobranchus alleganiensis  (Daudin, 1803) 

Katso myös
   Liejupiru Wikispeciesissä   Liejupiru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liejupiru (Cryptobranchus alleganiensis) on kookas Pohjois-Amerikassa tavattava vesielämään sopeutunut salamanteri.
Koko ja ulkonäkö

Sukukypsät liejupirut ovat pituudeltaan 30–74 cm ja voivat painaa enimmillään 2,2 kiloa. Liejupirun pää ja ruumis ovat litteät, jalat lyhyet ja häntä pitkä. Liejupirujen naaraat ja urokset muistuttavat paljolti toisiaan. Urokset ovat keskimäärin hieman naaraita raskaampia ja leveämpiä. Liejupirujen väritys vaihtelee harmaasta oliivinruskeaan ja joskus kokonaan mustaan. Liejupiruilla on keuhkot, mutta ne hengittävät pääasiallisesti kylkiensä läppäisen ihon läpi. Sen ihoa peittää lima, joka saattaa suojella liejupirua loisilta ja petoeläimiltä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Liejupirua tavataan Yhdysvalloissa eteläisestä Illinoisista ja eteläisestä Indiananasta New Yorkin lounaisosiin ja eteläisiin keskiosiin, Ohiosta, Pennsylvaniaan, Missourin keski- ja eteläosiin, Arkansasiin, Georgiaan ja Mississippin pohjoisosiin, Etelä ja Pohjois-Carolinan länsiosiin, Virginian länsiosiin, Länsi-Virginian osavaltiosta Kentuckyin ja Tennesseen Tennesseejoen länsipuolisiin osiin. Joitakin kokoelmiin kerättyjä yksilöitä on pyydetty Kansasista, mutta ne ovat todennäköisesti olleet tulosta ihmisten sinne tuomista yksilöistä. Varmentamattomien tietojen mukaan lajia tavattiin aikanaan myöls Iowassa. Vanhat havainnot lajista Louisianasta, Suurten järvien laskujoilta ja New Jerseystä ovat todennäköisesti vääriä. Lajia tavataan tyypillisesti kivipojaisilla ja kirkasvetisillä joilla ja puroilla. Liejupirut välttävät vesistöjä, joilla veden keskilämpötila ylittää 20 °C.
Elintavat

Liejupirun pääasiallista ravintoa ovat ravut, mutta se pyytää myös muita selkärangattomia ja kaloja mahdollisuuden salliessa. Liejupiru saalistaa naamioitumalla esimerkiksi kiven alle ja odottaen saaliin tulevan paikalle. Liejupirut elävät yksin lukluun ottamatta lisääntymiskautta, jolloin ne saattavat kerääntyä kymmenen tai useamman yksilön joukoiksi. Urokset rakentavat pesäonkalon kiven alle ja joko houkuttelevat tai pakottavat naaraan onkaloon. Naaraat munivat 200-400 munaa, jotka uros hedelmöittää naaraan ruumiin ulkopuolella. Muninta tapahtuu myöhäiskesällä tai alkusyksystä. Muninnan jälkeen uros ajaa naaraan pesäonkalosta ja ne vartioivat munia niiden kehittymiseen asti 68-75 päivän jälkeen. Toukat ovat pituudeltaan 25–30 mm. Toukkien kuolleisuuden uskotaan olevan suurta monien päätyessä kalojen tai muiden saalistajien ravinnoksi. Liejupirut saavuttavat sukukypsyyden 5-7 vuoden ikäisinä. Liejupirut ovat yöaktiivisia ja ne nukkuvat päivät saalistaen öisin. Liejupirut voivat elää arviolta 25 vuotta luonnossa ja huomattavasti pidempäänkin vankeudessa.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt liejupirun vaarantuneeksi lajiksi. Sen pääasiallinen uhka on elinympäristön häviäminen. Liejupiru hengittää pääasiallisesti ihonsa läpi ja se on riippuvainen kylmistä, happipitoisista ja nopeajouksuisista vesistöistä. Patojen rakentaminen vähentää virtauksia ja kaivostoiminta, metsähakkuut ja teiden rakennus saattavat lisätä veden sedimenttipitoisuuksia, joka taas saattaa tuhota vesistöjen kivi ja sotapohjan jota liejupirut tarvitsevat esimerkiksi pesiensä rakentamiseen ja sen saaliseläinten elinympäristöksi. Kaivostoiminnasta veteen mahdollisesti päätyvät saasteet ovat erityisen vahingollisia liejupirujen munille ja toukille. Osa kalastajista uksoo lajin olevan vaarallisen myrkyllinen ja uhka paikallisille kalakannoille. Uskomuksen seurauksena liejupiruja tapetaan mahdollisuuksien puitteissa. Aikanaan niitä pyrittiin myös hävittämään järjestäytyneesti.
Monet liejupirujen tunnetuista kannoista esiintyvät liittovaltion tai osavaltioiden omistamilla tai suojelemilla alueilla, joilla liejupirujen suojelutoimet ovat mahdollisesti helppoja. Saint Louisin eläintarha kasvattaa liejupiruja vankeudessa.
Liejupirun pää.
Liejupirun mittailua luonnossa.
Lucien Monsi-Agboka

Lucien Monsi-Agboka (3. kesäkuuta 1926 – 27. huhtikuuta 2008) oli beniniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cotonoun arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Abomeyn hiippakunnan piispaksi 5. huhtikuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Bernard Yago ja Robert-Casimir Tonyui Messan Dosseh-Anyron.
Monsi-Agboka osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 25. marraskuuta 2002.
Lorraine

| Lorraine |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Arrondissementejä:  19
Kantoneita:  157
Kuntia:  2 339
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Metz
 – puheenjohtaja:  Jean-Pierre Masseret
Pinta-ala:  23 547 km²
Väkiluku (1999):  2 310 376
 – väestötiheys:  98 as./km²
Lorraine [lɔʁɛn] (ransk.) tai Lothringen [ˈloːtʁɪŋən] (saks.) on Ranskan entinen hallinnollinen alue maan koillisosassa. Vuonna 1999 Lorrainessa oli 2 310 376 asukasta, ja sen pääkaupunki oli Metz. Muita suuria kaupunkeja alueella olivat Nancy ja Verdun. Seutu on Ranskan raskaan teollisuuden keskus, ja perinteisesti hiili- ja terästeollisuusaluetta. Vuodesta 2016 Lorraine on ollut osa Grand Estin hallintoaluetta.