stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Hackzell
Työmarkkinajohtajana

Kivimäen hallituksen kaaduttua 1936 Hackzell nimitettiin Suomen työnantajain keskusliiton (STK) toimitusjohtajaksi. Aiemmin hän oli toiminut STK:n varajohtajana 1930–1931. Toimitusjohtajana Hackzell pyrki parantamaan suhteita työntekijäjärjestöihin ja tekemään pesäeroa 1920-luvulla syntyneeseen mielikuvaan STK:sta lakonmurtajajärjestönä. Hackzellilla oli keskeinen osuus työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen sopiessa talvisodan aikana tammikuun kihlauksesta.
STK ja SAK allekirjoittivat 28. huhtikuuta 1944 vuoden kestäneiden neuvottelujen jälkeen yleissopimuksen työehtoja koskevista neuvottelu- ja työtaistelusäännöistä, mikä oli selkeä askel kohti työehtosopimuksia. Pääneuvottelijoina toimivat STK:n toimitusjohtaja Hackzell ja SAK:n puheenjohtaja Eero A. Wuori. Neuvotteluja käytiin keskeytyksettä lukuun ottamatta helmikuuta 1944, jolloin sekä Hackzellin että Wuoren kotitalot vaurioituivat Neuvostoliiton pommituksissa. Työehtosopimusneuvottelut alkoivat syksyllä 1944.
Linkomiehen hallituksen sosiaaliministeri Aleksi Aaltonen antoi lakiesityksen vapun muuttamisesta yleiseksi vapaapäiväksi maaliskuussa 1944. STK:n toimitusjohtajana toiminut kansanedustaja Hackzell esitti harkittavaksi, että vastaavasti työpäiväksi muutettaisiin joku työviikkoa rikkova juhlapyhä. Hän myös ehdotti mahdollisuutta, että maan vaikean tilanteen vuoksi esimerkiksi vappua ja itsenäisyyspäivää vietettäisiin toistaiseksi vain joka toisena tai kolmantena vuonna. Hackzell ei kuitenkaan tehnyt lakiin muutosesitystä ja ensimmäisen kerran vappua vietettiin lakisääteisenä vapaapäivänä jo samana vuonna.
Hackzell toimi STK:n toimitusjohtajana aina vuoteen 1945 asti, jolloin hänen seuraajakseen valittiin eversti V. A. M. Karikoski.
Teoksia

Santarmipäällikkö Freibergin esitys Suomen asevelvollisuuden lakkauttamisesta. Helsinki 1933
Sotien probleemi: Esitelmä Suomalaisessa Klubissa 13.1.1939. Suomalainen Klubi, Helsinki 1940
Huru mycket har kriget kostat finland? Referat över föredrag vid ordinarie sammanträdet den 3 november 1942. Stockholms köpmansklubb, Stockholm 1942
Kirjallisuutta

Häikiö, Martti: Hackzell: Karhunkaatajasta rauhantekijäksi.  Jyväskylä:  Docendo, 2020.  ISBN 978-952-291-822-2.
Uola, Mikko: ”Hackzell, Antti (1881–1946)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 454–458.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antti Hackzell Wikimedia Commonsissa
Antti Hackzell Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Hackzell, Antti hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Edwin Linkomies | Suomen pääministeri 1944 | Seuraaja: Urho Castrén |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aarno Yrjö-Koskinen | Suomen ulkoasiainministeri 1932–1936 | Seuraaja: Rudolf Holsti |
STK:n puheenjohtajat
Axel Palmgren | 
Antti Hackzell | 
V. A. M. Karikoski | 
Johan Nykopp | 
Päiviö Hetemäki | 
Timo Laatunen | 
Pentti Somerto | 
Tapani Kahri | 
Johannes Koroma
Pääministeri Antti Hackzell lähdössä 6.9.1944 Helsingin rautatieasemalla Moskovan rauhanneuvotteluihin. Oikealla ministeri Viljami Kalliokoski ja keskellä ministeri Olli Paloheimo
Arne Lund

Karl Arne Lund (20. toukokuuta 1878 Kristiinankaupunki – 9. kesäkuuta 1919 matkalla Tornioon) oli suomalainen juristi ja Tornion pormestari.
Arne Lundin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Karl Johan Lund ja Mathilda Hanna Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1896 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1902. Lund sai varatuomarin arvon 1905.
Lund oli Tornion pormestarina 1912–1918. Hän erosi virasta Suomen sisällissodan aikana, siirtyi hankolaiseeen Karl Boströmin huolintaliikkeeseen lainopilliseksi neuvonantajaksi ja muutti syksyllä 1918 Hankoon toimien siellä liikkeen palveluksessa. Hangossa Lund kuului paikallisen suojeluskunnan esikuntaan ja hänet valittiin vuokralautakunnan puheenjohtajaksi. Hän kuoli 41-vuotiaana halvaukseen ollessaan matkalla Torniossa.
Arne Lund oli naimisissa vuodesta 1908 Märtha Lilian Torsellin kanssa. Lundin veli oli asianajaja ja Loviisan pormestari Paul Åke Lund.
Arkkitehtitoimisto CJN

Accountor Tower Espoossa.
Pasilan virastokeskus Helsingissä.
Arkkitehtitoimisto CJN Oy (aiemmin Castrén–Jauhiainen–Nuuttila ja Jauhiainen–Nuuttila) on suomalainen arkkitehtitoimisto, joka on nykyään osa KVA Design Groupia. Sen perustivat arkkitehdit Heikki Castrén, Juhani Jauhiainen ja Marja Nuuttila. Toimisto tunnetaan muun muassa suunnittelemistaan suurista toimistorakennuksista.
Historia

CJN:n perustajat työskentelivät alkujaan Viljo Revellin arkkitehtitoimistossa, jota Heikki Castrén johti Revellin ollessa Kanadassa toteuttamassa Toronton kaupungintaloa. Revellin kuoltua yllättäen vuonna 1964 toimiston muut arkkitehdit jatkoivat sen toimintaa ja perustivat vuonna 1965 arkkitehtitoimisto Heikki Castrén & Co:n jatkamaan keskeneräisiä suunnitteluhankkeita. Vuonna 1972 sen seuraajaksi perustettiin Castrén–Jauhiainen–Nuuttila Oy. Vuodesta 1974 toimisto käytti myös nimeä CJN Oy. Castrénin kuoltua toimiston nimenä oli vuosina 1980–1988 Jauhiainen–Nuuttila Oy. Marja Nuuttila luopui osakkuudesta vuonna 1988, minkä jälkeen nimenä oli jonkin aikaa Jauhiainen–CJN Ky, ja sittemmin pelkkä CJN Oy. Toimiston mainittaviin arkkitehteihin kuuluivat myös muun muassa Mirja Castrén ja Juhani Katainen.
Castrén–Jauhiainen–Nuuttilalla oli merkittävä rooli suomalaisessa toimistorakentamisessa, ja sen arkkitehtien on sanottu olleen alansa huippuja Suomessa erityisesti 1960–1980-luvuilla. Sen suunnittelemia tunnettuja kohteita ovat muun muassa niin sanottu Nesteen torni eli nykyinen Accountor Tower Espoossa, Pohjolatalo Kouvolassa ja Pasilan virastokeskus sekä sittemmin purettu Pasilan rautatieasema Helsingissä. Nesteen torni oli pitkään Suomen korkein tornitalo, Pasilan virastokeskus puolestaan Suomen suurin toimistorakennus kerrosneliöissä laskettuna. Vuosina 1975–1986 toimisto suunnitteli rakennuksia Libyaan, Kuwaitiin, Algeriaan ja Vietnamiin yhteistyössä arkkitehti Kari Virran kanssa.
Vuonna 2016 CJN:n omistaneet yrittäjä-arkkitehdit Juhani Jauhiainen, Kari Somma, Eero Valtiala, Hannu Mikola, Olli Rouhiainen ja Veli-Markku Kukkanen myivät yrityksen Vartola Oy:lle, joka oli Kalle Vartolan perustaman KVA Arkkitehdit -toimiston pääomistaja. Nykyään CJN, KVA ja arkkitehtitoimisto Mika Päivärinne Oy muodostavat yhdessä KVA Design Groupin.
Suunnittelutöitä

Luettelon yleislähteet:
Suunnittelutöitä > Viljo Revell & Co:n aikana aloitetut hankkeet

Pohjola-talo, Helsinki (1969, laajennuksia 1983 ja 1988, osittain purettu 2018)
Oulunkylän kirkko, Helsinki (1972)
Suunnittelutöitä > Heikki Castrén & Co:n aikana aloitetut hankkeet

Keskustalo, Lahti (1968)
Keskuskatu 7, Helsinki (1970)
Seinäjoen keskusliikenneasema, Seinäjoki (1970)
Espoon kaupungintalo, Espoo (1972, purettu 2022)
Teljäntori, Pori (1972)
Partiotalo, Lauttasaari, Helsinki (1972)
Hakaniemen metroasema, Helsinki (1982)
Suunnittelutöitä > Castrén–Jauhiainen–Nuuttilan aikana aloitetut hankkeet

Konalan kirkko ja seurakuntatalo, Helsinki (1973)
Virastotalo 1, Espoo (1975, purettu 2013)
Accountor Tower (Nesteen torni), Espoo (1976, laajennuksia 1980- ja 1990-luvulla)
Pohjolatalo, Kouvola (1977)
SYP:n konttori, Lahti (1977, purettu 2015)
Espoon valtuustotalo, Espoo (1979)
Tampereen Verkatehtaan pääkonttori, Tampere (1979)
rakennuksia Sétifin yliopistolle, Sétif, Algeria (1980), Kari Virran arkkitehtitoimiston kanssa
Kokkolan kaupungintalo, Kokkola (1980)
valtion virastotalo, Lappeenranta (1980)
Pasilan virastokeskus, Helsinki (1982)
Kuntatalo, Helsinki (1983)
Lappeenrannan kaupungintalo, Lappeenranta (1983)
Ras Lanufin kaupunki, Libya (1986)
Suunnittelutöitä > Myöhempiä hankkeita

Teollistamisrahaston toimitalo, Helsinki (1985)
Hewlett-Packardin pääkonttori, Espoo (1985)
valtion virastotalo, Savonlinna (1986)
Satakielitalo, Tapiola, Espoo (1987, purettu 2023)
Kauppakeskus Kluuvi, Helsinki (1989)
hotelli Kuninkaantie, Espoo (1989)
valtion virastotalo, Nurmijärvi (1989)
Pasilan rautatieasema, Helsinki (1990, purettu 2017)
Keravan Maxi, Kerava (1990)
Shellin pääkonttori, Tikkurila, Vantaa (1991)
Ouagadougou-kongressikeskus, Sirt, Libya (1997)
Jyväskylän oikeus- ja poliisitalo, Jyväskylä (1999), arkkitehtitoimisto Pekka Paavolan kanssa
Paviljonki, Jyväskylä (1999), arkkitehtitoimisto Pekka Paavolan kanssa
Navitas Taitotalo, Varkaus (2002), arkkitehtitoimisto Pekka Paavolan kanssa
A-lehtien pääkonttori, Kulosaari, Helsinki (2003), Kouvo & Partasen suunnitelman pohjalta
Awash International Bankin pääkonttori, Addis Abeba, Etiopia (2003)
Etelä-Tapiolan palvelukeskus Haukitalo, Espoo (2004)
Keskustan huoltotunnelin arkkitehtisuunnittelu, Helsinki (2009)
Cafe Piritta, Helsinki (2010)
Solo Sokos Hotel Paviljonki, Jyväskylä (2012)
Suurpellon eritasoliittymä, Espoo (2013)
Länsimetron ja sen asemien konseptisuunnittelu, Espoo ja Helsinki (2017, 2023)
Espoon kaupungintalo hieman ennen purkamistaan vuonna 2022.
Athene Arkhegetiin portti

| Athene Arkhegetiin portti |
| --- | --- |
 Athene Arkhegetiin portti.
Sijainti:  Roomalainen agora, Ateena,  Kreikka
Koordinaatit:  37°58′29″N, 23°43′32″E
Rakennustyyppi:  portti
Valmistumisvuosi:  n. 11–9 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Athene Arkhegetiin portti eli Läntinen propylon on Ateenan antiikin aikaisen Roomalaisen agoran länsiportti.
Portti rakennettiin Roomalaisen agoran rakentamisen yhteydessä noin vuonna 11–9 eaa. Sen rahoitus tuli Julius Caesarilta ja myöhemmin keisari Augustukselta. Portti omistettiin Athene Arkhegetiille eli Athene ”Johtajalle” tai ”Perustajalle”, Ateenan suojelijalle. Portti on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja siinä on neljä doorilaista pylvästä.
Athene Arkhegetiin portti.
Nykyisinkin portti toimii Roomalaisen agoran arkeologisen alueen sisäänkäyntinä. Portti on alueen toiseksi parhaiten säilynyt rakennus Tuulten tornin jälkeen. Agoran itäpäässä oli antiikin aikana toinen portti, Itäinen propylon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athene Arkhegetiin portti Wikimedia Commonsissa
Ar Riyad

| Ar Riyad منطقة الرياض |
| --- | --- |
 Näkymä Riadiin.
 Provinssi Saudi-Arabian kartalla
Valtio:   Saudi-Arabia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Riad
 – suurin kaupunki:  Riad
Pinta-ala:  404 240 km²
Väkiluku (2017):  8 276 700
Ar Riyad (arab. منطقة الرياض‎, Minṭaqa ar-Riyāḍ) on Saudi-Arabian provinssi maan keskiosassa. Provinssin pinta-ala on 404 240 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 8 276 700. Ar Riyad on pinta-alaltaan ja väkiluvultaan Saudi-Arabian toiseksi suurin provinssi. Provinssin pääkaupunki on Riad.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ar Riyad Wikimedia Commonsissa
Saudi-Arabian provinssit
Al Bahah
Al Hudud ash Shamaliyah
Al Jawf
Al Madinah
Al Qasim
Ar Riyad
Al-Šarqiyya
Asir
Ha'il
Jizan
Makkah
Najran
Tabuk
Erkki Luikko

Erkki Luikko  (28. kesäkuuta 1905 Kitee – 13. helmikuuta 1968) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Luikon vanhemmat olivat agronomi Edward Lorenzo Aristides Luikko, aiemmin Swan, ja Anna Sofia Brander, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies Aksel Emil Branderin tytär. Hänen puolisonsa 1931–1960 oli Martta Kokkonen ja vuodesta 1961 Eeva Fogelberg. Luikko tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1924 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1929. Hän oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja Iisalmen itäisellä hoitoalueella 1929 ja 1930–1933, Lieksan hoitoalueella 1929 ja Savonlinnan hoitoalueella 1933–1935 ja apulaismetsänhoitaja 1935–1936. G. A. Serlachius Oy:n piirimetsänhoitaja Jyväskylässä Luikko oli vuodesta 1936 ja metsäpäällikkö Mäntässä 1943–1965. Hän oli  Mäntän kauppalanvaltuuston jäsen 1946–1955 ja hänellä oli myös useita metsäalan ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Luikko sai 1955.
Julkaisuja

G. A. S:n laulukirja yhteisten tilaisuuksien ratoksi, 1948 (toim. muiden kanssa)
Aiheesta muualla

Tuomas Möttönen: Erkki Luikko Biografiasampo.
Felicity Lott

Felicity Lott DBE, FRCM (s. 8. toukokuuta 1947 Cheltenham) on englantilainen sopraano. Lott esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Naantalin Musiikkijuhlilla vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Felicity Lottin kotisivut (englanniksi), (saksaksi), (ranskaksi)
Ari Jokinen

Ari Seppo Antero Jokinen (s. 1965) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän toimii Jyväskylän yliopistossa ydinfysiikan professorina vuodesta 2011. Fyysikkona hän on erikoistunut kokeelliseen ydinfysiikkaan.
Akateeminen ura

Ari Jokinen opiskeli 1980- ja 90-luvulla fysiikkaa Jyväskylän yliopistossa ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi ydinfysiikan alalta vuonna 1994. Valmistumisen jälkeen hän on toiminut erilaisissa opetus- ja tutkimustehtävissä. Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen tutkijatohtorina hän oli vuoteen 2006. Viimeisimpänä ennen nimitystä professoriksi hän työskenteli lokakuusta 2006 heinäkuuhun 2011 yliopistonlehtorina. Opetustyön ohella hän oli tutkijana professori Juha Äystön tutkimusryhmässä.
Akateeminen ura > Professorina

Jokinen nimitettiin Jyväskylän yliopistoon ydinfysiikan professoriksi vuonna 2011. Hän aloitti tehtävässä elokuun alussa 2011. Professuurin myötä Jokinen sai seuraavina vuosina hoitaakseen merkittäviä johto- tai hallintotehtäviä. Professori Juha Äystö siirtyi huhtikuussa 2012 Fysiikan tutkimuslaitoksen johtajaksi Helsinkiin. Hänen jälkeensä Jokisesta tuli Jyväskylän fysiikan laitoksen niin kutsutun IGISOL-tutkimusryhmän johtaja. Nimitys tulee  IGISOL-laitteistosta (engl. Ion Guide Isotope Separator On-Line), joka on Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen itse kehittämä massaerotin. IGISOL-ryhmä tunnetaan myös toisella nimellä eli Eksoottiset ytimet ja ionisuihkut -ryhmänä. IGISOL-ryhmän tekemä tutkimustyö lukeutuu kokeellisen ydinfysiikan tutkimukseen. Fysiikan laitoksella toimi vuosina 2012–2017 Suomen Akatemian nimeämä ydin- ja kiihdytinpohjaisen fysiikan huippututkimusyksikkö, jonka osana Jokisen ryhmä työskenteli.
Vuodesta 2014 Jokinen johti Jyväskylän yliopiston kiihdytinlaboratoriota, kunnes hänet valittiin tiedekunnan varadekaaniksi (2017). Laboratorion uudeksi johtajaksi nimitettiin hänen jälkeensä vuonna 2018 professori Paul Greenlees. Ari Jokisen vastuulla  Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaanina nelivuotisella toimikaudella (2018–2021) ovat olleet yleiset tutkimusasiat ja tiedekunnan tutkimuksen kehittäminen.
Tutkimus

Ari Jokinen on fyysikkona suuntautunut kokeelliseen ydinfysiikkaan. Jokisen johtama tutkimusryhmä tutkii muun muassa eksoottisten atomiytimien ominaisuuksia käyttäen tutkimusmenetelmänä ionisuihkuja. Eksoottinen ydin tarkoittaa alkuaineisotooppia, joka on luonnossa harvinainen (esimerkiksi nopeasti puoliintuvat isotoopit). Ytimiä voidaan tarkastella esimerkiksi tarkkojen massamittauksien avulla. Niitä voidaan tutkia myös hajoamistutkimuksissa  puoliintumisaikojen kautta. Fysiikan laitoksen ydinfysiikan tutkimuslaitteiston osana on niin kutsuttu JYFLTRAP Penningin loukku, jossa ytimien massa voidaan mitata jopa 10 miljardisosan tarkkuudella.
Perustutkimuksen ohella ryhmä kehittää tutkimuksessa käytettäviä menetelmiä. Menetelmätutkimuksen alalla ryhmä tekee yhteistyötä ionilähderyhmän kanssa. Ionilähderyhmä kehittää fysiikan laitoksella ionilähteitä ja uusia tekniikoita ionisuihkujen tuottamiseksi.
Professori Jokisen tutkimuksista pääosa tapahtuu IGISOL-massaerottimen avulla. IGISOL-laitteiston tarvitsemia ioneja voidaan tuottaa kahdella tavalla: joko Jyväskylän fysiikan laitoksen 1980-luvulla kehittämän ioniohjaimen (engl. Ion Guide) avulla tai sitten ionit saadaan suoraan laitoksen hiukkaskiihdyttimiltä eli ionit tuotetaan hiukkaskiihdyttimellä synnytettyjen ydinreaktioiden avulla. Ioniohjaimella voi tuottaa ioneja mistä alkuaineesta tahansa. Laitoksella on käytössä kolme hiukkaskiihdytintä eli syklotronia: iso K-130-syklotroni, pienempi MCC30/15-syklotroni ja lisäksi Pelletron-kiihdytin.
Toukokuuhun 2021 mennessä professori Jokiselta on tutkimuksistaan ilmestynyt yli 580 tieteellistä julkaisua.
Tunnustukset

Professori Jokinen on Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Professori Jokisen henkilökohtainen kotisivu[vanhentunut linkki] Jyväskylän yliopisto. (englanniksi)
Etävanhempi

Etävanhempi on lapsen huoltaja, jonka luona lapsi ei pääsääntöisesti asu, mutta joka on kuitenkin yhteishuoltajuuden myötä lapsen virallinen huoltaja. Huoltajaa, jonka luona lapsi pääsääntöisesti asuu, kutsutaan lähivanhemmaksi tai lähihuoltajaksi.
Suomessa etävanhempi maksaa elatusapua lapsestaan. Maksujen lisäksi hän elättää lapsensa suoraan luonapitopäivinä.[lähde? ] Kun vanhemmuus on jaettu, molemmat vanhemmat maksavat itse elatuskulut, eikä rahaa vanhempien välillä yleensä siirry.selvennä Suomessa yhteiskunta maksaa lapsilisää sille vanhemmalle, jonka luona lapset virallisesti ovat kirjoilla. Etävanhemmalla ei ole oikeutta normaaleihin lapsiperhetukiin, joita ovat esimerkiksi perheellisen asumistuki, elatusapu tai -tuki, lapsilisä, maksuhuojennukset ja ulosoton perhesuojarajat.[lähde? ]
Suomen järjestelmää on kritisoitu siitä, että lapsi voi olla kirjoilla vain lähivanhemmallaan, vaikka tämä käytännössä asuisi myös etävanhempansa luona. Tämän on katsottu asettavan vanhemmat taloudellisesti eriarvoiseen asemaan. Ruotsissa lapset voivat olla kirjoilla molemmilla vanhemmilla.
Atlantic Southeast Airlinesin lento 529

| Atlantic Southeast Airlinesin lento 529 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen runko.
Yhteenveto
Päivämäärä:  21. elokuuta 1995
Onnettomuustyyppi:  tekninen vika, maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Carrol County, Georgia, Yhdysvallat
 :  33°34′51″N, 85°12′51″W
Lähtöpaikka:  Atlantan kansainvälinen lentoasema, Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Määränpää:  Gulfport–Biloxin kansainvälinen lentoasema, Gulfport, Mississippi, Yhdysvallat
Kuolleita:  8
Loukkaantuneita:  21
Eloonjääneitä:  21
Lentokone
Konetyyppi:  Embraer EMB-120ER Brasilia
Lentoyhtiö:  Atlantic Southeast Airlines
Rekisteritunnus:  N256AS
Matkustajia:  26
Miehistöä:  3
Atlantic Southeast Airlinesin lento 529 oli Atlantic Southeast Airlinesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Georgian Atlantan kansainväliseltä lentoasemalta Mississipin Gulfport–Biloxin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 21. elokuuta 1995 käytetty Embraer EMB-120ER Brasilia törmäsi peltoon puoli tuntia Atlantasta nousun jälkeen. Lennolla oli 29 matkustajaa ja miehistön jäsentä, joista kahdeksan sai onnettomuudessa surmansa. Onnettomuuden aiheutti todennäköisesti potkurista irronnut lapa väärien huoltotoimenpiteiden vuoksi.
Fauna

Fauna tarkoittaa seuraavia:
fauna eli eläimistö, systemaattinen esitys jonkin alueen eläinlajeista
Fauna, roomalainen jumalatar.
Fauna, eläinoikeusyhdistys
Fauna, Haken-yhtyeen albumi vuodelta 2023.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fauna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arne Jörgensen

Arne Skjold Raahauge Jörgensen (11. kesäkuuta 1883 Uusikaupunki – 7. helmikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja.
Jörgensenin vanhemmat olivat hovineuvos Niels Raahaugo Jörgensen ja Rosalie Twarjansky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1905, maisteriksi 1907 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1930.
Jörgensen toimi Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1903–1918 sekä vanhempana alikirjastonhoitajana 1921–1941.  Hän oli välillä Holger Schildtin kustannusliikkeen palveluksessa 1918–1921.
Jörgensen oli naimisissa vuodesta 1917 Märta Bergbomin kanssa.
Teoksia

Nyländska avdelningens matrikel 1640–1868. Nyland : samlingar utgivna av Nyländska avdelningen : 7 Häft.    Nyländska avdelningen, Helsingfors 1911
Bokägarmärken i Finland.      Helsingfors 1916
Samtida skrifter rörande Sveriges förhållande till främmande makter och Sveriges krig : supplement. Helsingfors universitetsbiblioteks skrifter 2.    Helsingfors 1918
Hertonäs gård : beskrivning enl. J. G. Bergbom: Hertonäs och G. Nikander: Herrgårdar i Finland.       Svenska odlingens vänner i Helsinge, Helsingfors 1923
Nikolai I ja Yliopiston kirjasto.     Porvoo 1928 (Eripainos teoksesta "Helsingin yliopiston alkuajoilta")
Universitetsbiblioteket i Helsingfors 1827-1848, väitöskirja.   Helsingfors 1930, uusi painos 1980
Unhoonjääneitä englantilaisia Kalevalan tutkimuksia, teoksessa Juhlakirja Yrjö Hirnin kuusikymmenvuotispäiväksi 7. 12. 1930; toimituskunta Gunnar Castrén, K. S. Laurila, Hans Ruin.    Otava 1930
Universitetsbiblioteket i Helsingfors : den 10 juli 1931 : till de skandinaviska deltagarena i femte nordiska historikermötet.    Helsingfors 1931
En splittrande ångbåtsstämpel : en gensaga på ett ohemult angrepp av några "Verteidiger".   Helsingfors 1932
Guomundur Ólafssons marginaler till Verelius' Hervarar Saga. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 247.     Helsingfors 1935
Calonius-Naumannska samlingen i Helsingfors universitetsbibliotek : redogörelse för samlingen även som katalog över en del av densamma. Helsingfors universitetsbiblioteks skrifter 17.    Helsingfors 1936
Kuninkaalliset ja kanslerin kirjeet 1640-1713 / Kongliga och cancellers bref 1640-1713 ; toim. Arne Jörgensen.     Helsingin yliopisto 1940
Areumdaun geudaeege

| Areumdaun geudaeege> 아름다운 그대에게 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Sulli  Choi Minho  Lee Hyun-woo 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   SBS
Esitetty:  15. elokuuta 2012 – 4. lokakuuta 2012
Jaksoja:  16
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Areumdaun geudaeege (kor. 아름다운 그대에게, engl. To the Beautiful You) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Sulli, Choi Minho ja Lee Hyun-woo.
Sarja perustuu japanilaiseen mangaan Hanazakari no Kimitachi e (lyhennettynä Hana-Kimi).
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Fear of the Dark (kappale)

| ”Fear of the Dark Live” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: A Real Live One
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 1993
 Tuottaja(t): Martin Birch
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 07.11
 Levy-yhtiö: EMI
Iron Maidenin muut singlet
| ”Wasting Love” 1992 | ”Fear of the Dark Live” 1993 | ”Hallowed Be Thy Name (live)” 1993 |
Fear of the Dark on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kappale, jonka on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen basisti Steve Harris. Kappale ilmestyi alun perin vuonna 1992 yhtyeen yhdeksännellä studioalbumilla Fear of the Dark, mutta singlenä kappale julkaistiin vasta vuonna 1993 live-versiona nimellä "Fear of the Dark Live". Kappale on yhtyeen tunnetuimpia.
Singlejulkaisun kappale on yhtyeen livealbumilta A Real Live One. Singlen listasijoitus Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli kahdeksas.
Singlen kappaleista "Fear of the Dark" ja "Bring Your Daughter... to the Slaughter" on nauhoitettu 27. elokuuta 1992 Helsingin jäähallissa järjestetyssä Fear of the Dark Tour-maailmankiertueen konsertissa. Kolmas kappale "Hooks in You" on nauhoitettu 17. joulukuuta 1990 Lontoon Wembley Arenalla järjestetyssä No Prayer On The Road-maailmankiertueen konsertissa.
Kappaleet

Fear of the Dark (live) – 7.22 (säv. Harris)
Bring Your Daughter... to the Slaughter (live) – 5.17 (säv. Dickinson) (UK CD single digipack)
Be quick or be death (live) – 3.20 (säv. Dickinson/Gers) (Alankomaiden CD single)
Tailgunner (live) – .00 (säv. Dickinson/Harris) (7 vinyyli)
Hooks in You (live) – 3.45 (säv. Dickinson/Smith) (7vinyyli)
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu
Steve Harris – basso, taustalaulu
Dave Murray – kitara
Janick Gers – kitara, taustalaulu
Nicko McBrain – rummut