stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AC Chievo Verona
Historiaa

AC ChievoVerona pelasi kotipelinsä samalla stadionilla kuin paikallisvastustajansa Hellas Verona. Hellas Verona on menestyneempi joukkue ja sen faneilla oli tapana sanoa, että AC ChievoVerona on varastanut heidän nimensä, värit ja stadionin. AC ChievoVerona oli aiemmin Paluani Chievo ja lisäsi Veronan nimeensä myöhemmin. Hellas Veronan faneilla oli myös tapana pilkata paikallisvastustajaansa sanomalla, että aasitkin lentävät ennen kuin AC ChievoVerona pelaa Serie A:ssa. Kun seura sitten kauden 2000–2001 päätteeksi nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana Serie A:han, se sai lempinimen Mussi Volanti (Lentävät Aasit paikallisella murteella). Fanit eivät pidä lempinimeä pilkkaavana vaan ovat ylpeitä siitä ja seuran virallisilla sivuillakin on nähtävissä lentävä aasi. Seuraa kutsutaan monesti myös nimellä Gialloblu (keltasiniset), ja paikalliset kannattajat käyttävät usein lempinimeä Ceo, joka tarkoittaa Chievoa sikäläisellä murteella.
AC ChievoVeronan paras sijoitus Serie A:ssa on neljäs sija kaudella 2005–2006. Seura sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi edeltä pudotettiin joukkueita pois. Niin sanotusti pelaamalla hankittu paras sijoitus on viides sija seuran ensimmäiseltä Serie A -kaudelta 2001–2002.
Euroopan kentillä menestys on jäänyt vaatimattomaksi. Kaudella 2002–2003 AC ChievoVerona putosi UEFA-cupista jo ensimmäisellä kierroksella kohdattuaan Red Star Belgraden. Jalkapalloskandaalin vuoksi seura pääsi osallistumaan Mestareiden liigan karsintaan kaudella 2006–2007 mutta hävisi kolmannella kierroksella bulgarialaiselle Levski Sofialle. UEFA cupissa taival katkesi ensimmäisellä kierroksella, kun portugalilainen SC Braga meni jatkoon jatkoaikamaalilla. Suomalaisjalkapalloija Perparim Hetemaj on myös pelannut Chievossa.
Entisiä pelaajia

| --- | --- |
  Amauri   Simone Barone   Oliver Bierhoff   Valter Birsa   Saša Bjelanović   Matteo Brighi   Eugenio Corini   Lorenzo D'Anna   Dario Dainelli   Serge Gakpé   Jonathan de Guzmán :   Stefano Fiore   Alessandro Gamberini   Perparim Hetemaj   Kamil Kosowski   Salvatore Lanna   Nicola Legrottaglie    Christian Manfredini   Luca Marchegiani   John Mensah   Simone Perrotta   Franco Semioli
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Alexander Wilhelm af Heurlin

Alexander Wilhelm af Heurlin (13. heinäkuuta 1866 Kuitia, Parainen – 27. kesäkuuta 1934 Parainen) oli suomalainen maanviljelysneuvos, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Af Heurlinin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Wolmar af Heurlin ja Nathalia Adelaide von Wendt ja puoliso Margareta (Maggie) Aminoff. Hän kävi Mustialan maanviljelysopiston ja otti 1908 Kuitian kartanon hoitoonsa isänsä kuoleman jälkeen. Af Heurlinilla oli useita luottamustoimia ja hän  osallistui aktiivisesti myös Paraisten kunnalliselämään, toimien muun muassa pitkään Paraisten kuntakokouksen esimiehenä ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Af Heurlin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Tilanomistaja, maanviljelysneuvos Håkan af Heurlin oli Alexander Wilhelm af Heurlinin ja Maggie Aminoffin poika.
Alex Landenburg

Alex Landenburg, Luca Turillin Rhapsody Live Münchenissä vuonna 2016.
Alexander ”Alex” Landenburg (s. 30. lokakuuta 1979) on saksalainen rumpali, joka soittaa muun muassa yhtyeissä At Vance, Axxis ja Mekong Delta. Hän esiintyi myös Annihilatorin vuoden 2007 kiertueella, ja marraskuussa 2010 hän korvasi sairastuneen maanmiehensä Jörg Michaelin Stratovariuksen kiertueella.
Landenburg käyttää Meinlin symbaaleja ja DrumCraftin rumpuja. Soittamisen ohella hän toimii soitonopettajana.
Julkaisut

At Vance: Ride the Sky (2009)
Axxis: Utopia (2009)
Mekong Delta: Wanderer on the Edge of Time (2010)
Aiheesta muualla

Alex Landenburg Myspacessa (englanniksi)
Allan Törnberg

Allan Erik Hubert Törnberg (27. maaliskuuta 1907 Hässjö, Medelpad, Ruotsi – 2. joulukuuta 1956 Falun, Ruotsi) oli ruotsalainen helluntailiikkeen johtohahmo, evankelista, saarnaaja, kirjailija ja säveltäjä.
Hän kävi koulunsa Sundsvallissa ja toimi aluksi pankkivirkailijana. Koettuaan herätyksen 1928 hän liittyi helluntailiikkeeseen ja hänet kutsuttiin evankelistaksi. Hän oli pitkän aikaa Ruotsin helluntailiikkeen johtavia hahmoja. Vuosina 1933–1943 hän toimi pastorina Tukholman Filadelfia-seurakunnassa, 1942–1945 Göteborgin Smyrna-seurakunnassa ja sen jälkeen Tukholman Filadelfia-seurakunnan varajohtajana. Hän kuoli saarnamatkalla Falunissa äkilliseen sairastumiseen.
Törnberg toimi myös uskonnollisen kirjallisuuden toimittajana sekä kirjoitti ja sävelsi hengellisiä lauluja. Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on kaksi hänen kirjoittamaansa ja säveltämäänsä virttä:
Virsi 30 "Gud är trofast!" vuodelta 1951. Suomenkielisen tekstin "Pettämättä Herra kantaa" on tehnyt Anna-Maija Raittila 1997.
Virsi 47 "Säg, känner du det underbara namnet" on vuodelta 1935 ja se on julkaistu Helluntailiikkeen lehdessä Sångens Härold 1936. Virren suomenkielisen tekstin "On Herra nimen armahdusta soivan" on tehnyt Pekka Kivekäs 1995. Virrestä on myös vanhempi, tuntemattoman tekijän suomennos "Oi tunnetko tuon ihmeelisen nimen". Se on Hengellisen laulukirjan laulu 71.
Allan Clarke (laulaja)

Allan Clarke vuonna 1974.
Harold Allan Clarke (s. 5. huhtikuuta 1942 Salford, Manchester) on brittiläinen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Clarke oli mukana perustamassa The Hollies -yhtyettä, ja hän on tehnyt uraa myös sooloartistina. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli vuonna 1972 ilmestynyt My Real Name Is ’Arold. Clarke erosi Holliesista vuonna 1999 ääniongelmien ja vaimonsa vakavan sairastumisen vuoksi.
Aleksandr Grin

Aleksandr Grin vuonna 1910.
Aleksandr Stepanovitš Grin, oikealta sukunimeltään Grinevski (ven. Алекса́ндр Степа́нович Грин, Грине́вский; 23. elokuuta (J: 11. elokuuta) 1880 Slobodskoi, Vjatkan kuvernementti – 8. heinäkuuta 1932 Staryi Krym) oli venäläinen kirjailija.
Aleksandr Grin syntyi Vjatkan lääniin karkotetun puolalaisen virkailijan perheeseen. Koulun jälkeen hän matkusti Odessaan ja kierteli eri puolilla Venäjää. Hän työskenteli matruusina, kalastajana, kullankaivajana ja palveli sotilaana. Armeijassa Grin liittyi sosialistivallankumouksellisiin. Hän levitti vallankumouksellista propagandaa Sevastopolin varuskunnassa, joutui vankilaan ja karkotettiin kahdesti. Vapauduttuaan vuonna 1912 hän asettui Pietariin. Vuonna 1920 Grin kutsuttiin puna-armeijaan, jossa hän sairastui lavantautiin. Maksim Gorki pelasti Pietariin rahattomana ja sairaana joutuneen kirjailijan. Vuonna 1924 Grin muutti Krimille, jossa hän asui Feodosijassa ja Staryi Krymissä. Griniä syytettiin hänen kuolemansa jälkeen kosmopolitismista.
Grinin ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi vuonna 1908. Hänen luomansa mielikuvitusmaailma Grinlandia on täynnä sadunomaisuutta ja uskoa ihmisen hyvyyteen. Kirjailijan romanttiset ja eksoottiset seikkailukertomukset olivat yleisön suosiossa mutta joutuivat pian kirjallisuuskritiikin hampaisiin ja julkaisukieltoon 1941. Vuodesta 1956 lähtien niitä julkaistiin jälleen miljoonapainoksina. Yksi tunnetuimmista teoksista on vuonna 1923 ilmestynyt pienoisromaani Punaiset purjeet (Alyje parusa), jossa keskeisenä on usko ihmisessä olevan hyvän voittoon.
Suomennettu teos

Punaiset purjeet.  Suomentanut Ulla-Liisa Heino. Helsinki:  Kansankulttuuri, 1980.  ISBN 951-615-285-6.  Kansankulttuurin nuorten kirjasto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Grin Wikimedia Commonsissa
Grinlandia – Aleksandr Grinistä kertova sivusto (venäjäksi)
Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Aleksandr Grin (venäjäksi)
Allan Christensen

Allan Hugo Norman Rahr Christensen (30. syyskuuta 1923 – 8. syyskuuta 1961) oli tanskalainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa ja sijoittui siellä trapissa 31. sijalle. Hän oli Merethe Jensenin isoisä.
Airedalenterrieri

| Airedalenterrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Englanti,  Iso-Britannia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 4 501
Rodun syntyaika:  1800-luvun puoliväli
Alkuperäinen käyttö:  mäyrän- ja saukonmetsästys, poliisikoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira, palveluskoira
Elinikä:  11–14 vuotta
Muita nimityksiä:  airis, terriereiden kuningas, Airedale Terrier, airedale’i terjer
FCI-luokitus:  ryhmä 3 Terrierit alaryhmä 1 Isot ja keskikokoiset terrierit #7
Ulkonäkö
Paino:  20–33 kg
Säkäkorkeus:  uros 58–61 cm narttu 56–59 cm
Väritys:  punaruskea mustin merkein (satula)
Airedalenterrieri (engl. Airedale Terrier) on terriereihin kuuluva koirarotu. Sitä sanotaan "terrierien kuninkaaksi", sillä se on terriereistä suurin.
Ulkonäkö

Airedalenterrieri on suurin terrieri. Se on lihaksikas ja melko tanakkarunkoinen koirarotu.
Airedalenterrierillä on valpas ilme. Sanotaan, että sen luonne heijastuu silmien ilmeestä ja korvien asennosta.
Airedalenterrierin kallo on pitkä ja litteä. Se ei saisi olla liian leveä korvien välistä ja sen tulisi kaventua hieman silmiä kohti. Airedalenterrierin kuono ja kallo ovat suunnilleen yhtä pitkät. Airiksen pää ja otsa ovat rypyttömiä ja otsapenger tuskin havaittava. Posket ovat tasaiset ja kuivat. Kuono-osa on silmien alapuolella täyteläinen ja yhdensuuntainen kallon kanssa. Hienovaraiset piirteet estävät mitättömän ja kiilamaisen vaikutelman. Airiksen leuat ovat syvät, voimakkaat, vankat ja lihaksikkaat. Leukojen liiallinen voimakkuus ei saisi johtaa poskien pullistumiseen, sillä näkyvästi pyöristyneet posket ovat virhe. Huulien tulisi olla tiiviit ja kirsun musta.
Silmät ovat tummat ja pienet, eivät ulkonevat. Airiksen ilme on terrierimäinen, älykäs ja valpas. Vaaleat ja/tai ulkonevat silmät ovat erityisen epätoivottavat.
Korvat ovat V:n muotoiset ja pään sivuilla kannetut. Niiden tulisi olla pienet suhteessa koiran kokoon.
Väriltään airedalenterrierri on ruosteenruskea, ja sillä on musta tai tummanharmaa satula (black and tan). kaula pitkä ja runko neliömäinen, luusto vankka. Peitinkarva on suoraa, karkeaa ja tiheää, pohjavilla pehmeää. Uroksen säkäkorkeus on noin 60 cm, nartun noin 57 cm.
Airedalenterrierin purenta on täydellisen leikkaava. Sen etuhampaat ovat tasaisessa rivissä ja tasapurenta on sallittu.
Airedalenterrierin kaula on kuiva ja lihaksikas. Se on kohtuullisen pitkä ja leviää lapoja kohden. Airiksella ei ole löysää kaulanahkaa.
Eturaajojen lavat ovat pitkät, viistot ja hyvin kulmautuneet. Lapaluut ovat litteät. Kyynärpäät ovat tiiviit ja helposti liikkuvat.
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan airedalenterrieri on ulospäinsuuntautunut, luottavainen sekä ystävällinen. Se tulee toimeen lastenkin kanssa. Airedalenterrieriä voidaan käyttää myös vahtikoirana. Sen koulutus on aloitettava pienestä pitäen.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Yorkshiren alueella Englannissa sijaitsevasta Aire-joen laaksosta. Airedalenterriereitä käytettiin vahteina ja viestinviejinä ensimmäisessä maailmansodassa. Suomen airedalenterrieriyhdistys ry perustettiin vuonna 1946. Sen tehtävänä on edistää rotuharrastusta ja jalostusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Airedalenterrieri Wikimedia Commonsissa
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Suomen Airedalenterrieriyhdistys
A Long Day’s Night

| A Long Day's Night Blue Öyster Cult |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Navy Pier/Skyline Stage Chicago, Yhdysvallat 21. kesäkuuta 2002
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2002
 Tuottaja(t): Steve Schenck
 Tyylilaji: heavy metal hard rock
 Kesto: 78.02
 Levy-yhtiö: Sanctuary Records
Blue Öyster Cultin muut julkaisut
| Curse Of The Hidden Mirror 2001 | A Long Day's Night 2002 | The Symbol Remains 2020 |
A Long Day's Night on Blue Öyster Cultin viimeisin livealbumi. Se on nauhoitettu 21. kesäkuuta 2002 Chicagossa. Myös samanniminen DVD on julkaistu.
Kappaleet > CD

Stairway to the Stars – 3.53 (säv. R. Meltzer/A. Bouchard/D. Roeser)
Burnin' for You – 4.39 (säv. D. Roeser/R. Meltzer)
OD'd on Life Itself – 4.41 (säv. E. Bloom/A. Bouchard/J. Bouchard/S. Pearlman)
Dance on Stilts – 5.49 (säv. J. Shirley/D. Roeser)
Buck's Boogie – 6.26 (säv. D. Roeser/A. Bouchard)
Mistress of the Salmon Salt (Quicklime Girl) – 4.58 (säv. A. Bouchard/S. Pearlman)
Harvest Moon – 4.42 (säv. D. Roeser)
Astronomy – 10.19 (säv. S. Pearlman/J. Bouchard/A. Bouchard)
Cities on Flame With Rock and Roll – 5.53 (säv. S. Pearlman/A. Bouchard/D. Roeser)
Perfect Water – 5.22 (säv. D. Roeser/J. Carroll)
Lips in the Hills – 4.22 (säv. D. Roeser/E. Bloom/R. Meltzer)
Godzilla – 8.44 (säv. D. Roeser)
(Don't Fear) The Reaper – 8.14 (säv. D. Roeser)
Kappaleet > DVD

Stairway To The Stars
Burning For You
O.D.'d On Life Itself
E.T.I. (Extra Terrestrial Intelligence) (S. Pearlman/D. Roeser)
Dance On Stilts
Harvester Of Eyes (D. Roeser/E. Bloom/R. Meltzer)
Buck's Boogie
Mistress Of The Salmon Salt (Quicklime Girl)
Flaming Telepaths (A. Bouchard/E. Bloom/S. Pearlman/D. Roeser)
Harvest Moon
Then Came The Last Days Of May (D. Roeser)
Cities On Flame with Rock and Roll
ME 262 (E. Bloom/D. Roeser/S. Pearlman)
Perfect Water
Lips In The Hills
Godzilla
(Don't Fear) The Reaper
Dominance And Submission (A. Bouchard/E. Bloom/S. Pearlman)
The Red And The Black (A. Bouchard/E. Bloom/S. Pearlman)
Muusikot

Eric Bloom: laulu, kitara, kosketinsoittimet
Donald "Buck Dharma" Roeser: kitara, laulu
Allen Lanier: kosketinsoittimet, kitara
Danny Miranda: basso, laulu
Bobby Rondinelli: rummut, perkussiot
Analyyttinen kieli

Analyyttinen (isoloiva) kieli on morfologisessa typologiassa kieli, jossa kieliopillisten suhteiden ilmaisemiseen käytetään enimmäkseen prepositioita ja postpositioita, toisin kuin synteettisissä kielissä, joissa siihen käytetään enemmän päätteitä. Äärimmäisen analyyttisissä kielissä sanat eivät taivu ollenkaan suvussa, sijassa tai luvussa. Tunnetuin tällainen kieli on kiina, ja näitä ovat myös Kaakkois-Aasian kielet kuten thai tai vietnam. Pääosin analyyttisia, mutta hieman taivutustakin käyttäviä kieliä ovat esimerkiksi jotkin germaaniset ja romaaniset kielet.
Alfa Romeo 2300

| Alfa Romeo 2300 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1974–1986
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 1900
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,3 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Alfa Romeo 2300 on Alfa Romeon vuosina 1974–1986 Brasilian markkinoille valmistama edustusluokan neliovinen sedan. Se muistuttaa ulkonäöltään samaan aikaan Euroopassa myytyä Alfa Romeo Alfettaa, mutta perustuu tekniikaltaan vanhempaan 1900-malliin. Alfettaan verrattuna 2300 oli myös noin 40 senttimetriä pidempi kokonaispituudeltaan.
Alfa Romeo kehitti mallin Italiassa, mutta malli suunniteltiin vastaamaan Brasilian markkinoiden tarpeita. Sitä valmistettiin Alfa Romeon brasilialaisen yhteistyökumppanin FNM:n tehtaalla. Autossa oli nelisylinterinen 2,3-litrainen (132 hv) bensiinimoottori ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Lämmityslaitetta siinä ei ollut.
Alfa Romeo 2300 Rio
Alfa Romeo 2300 ei mennyt kaupaksi odotetulla tavalla, sillä vuoden 1973 öljykriisi oli Brasiliassa kasvattanut kiinnostusta etanolia polttoaineenaan käyttäviä autoja kohtaan. Siksi mallia tuotiin vuonna 1978 Eurooppaan myytäväksi alle tuhannen kappaleen erä, jota markkinoitiin 2300 Rio -nimellä. Autoihin oli lisätty varusteeksi lämmityslaite. Vielä vuonna 1981 myymättä oli useita satoja autoja, ja maahantuoja laski hintoja kolmannekseen alkuperäisestä. Laatuongelmien vuoksi maahantuoja osti joissain maissa autoja takaisin asiakkailta tai tarjosi vaihtoa italialaisvalmisteiseen Alfettaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 2300 Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Giulia · Stelvio · Tonale
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan):  1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit:  Junior
Konseptimallit:  33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot:  Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
Alfa Romeo 1750 ja 2000

| Alfa Romeo 1750 / 2000 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Afrikka  Italia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1968–1977
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Seuraaja:  Alfa Romeo Alfetta
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 105/115-sarja Alfa Romeo Giulia Alfa Romeo Spider
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,8–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Alfa Romeo 1750 Berlina ja 2000 Berlina ovat Alfa Romeon vuosina 1968–1977 valmistamia edustusluokan sedan-korisia automalleja. Niiden seuraajaksi tuli Alfa Romeo Alfetta.
Alfa Romeo Giuliaan perustuva 1750 Berlina esiteltiin tammikuussa 1968. Moottori oli 1,8-litrainen (118 hv), joka oli varustettu kahdella kaksoiskaasuttimella. Yhdysvaltojen markkinoille viedyissä malleissa sen sijaan oli polttoaineen ruiskutusjärjestelmä. Voimansiirtona oli joko viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai ZF:n kolmeportainen automaattivaihteisto.
2,0-litraisella (132 hv) moottorilla varustettu Alfa Romeo 2000 Berlina esiteltiin vuonna 1971. Euroopassa myydyissä malleissa oli jälleen kaksoiskaasuttimet ja Yhdysvaltain vientimalleissa ruiskutusjärjestelmä. Myös vaihteistot olivat samat kuin 1750:ssä. Suurin ulkonäöllinen eroavaisuus 1750-malliin verrattuna oli leveämpi etusäleikkö. 1750-mallin valmistus päättyi seuraavana vuonna.
Alfa Romeo 2000 Berlina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 1750 Berlina Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo 2000 Berlina Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Giulia · Stelvio · Tonale
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan):  1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit:  Junior
Konseptimallit:  33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot:  Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
6. divisioona (jatkosota)

6. divisioona (6. D) oli Suomen maavoimien Perä-Pohjolan sotilasläänin perustama divisioona jatkosodassa. Tähän sotilaslääniin kuuluivat Pohjanmaan  ja Länsi-Pohjan suojeluskuntapiirit.
Perustaminen

Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:
Jalkaväkirykmentti 12 (JR 12)
Jalkaväkirykmentti 33 (JR 33)
Jalkaväkirykmentti 54 (JR 54)
Kenttätykistörykmentti 14 (KTR 14)
Kevyt osasto 3 (KevOs 3)
Pioneeripataljoona 36 (PionP 36)
Viestipataljoona 35 (VP 35)
264. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (264. ItKKK)
Divisioonaan ei kuulunut määrävahvuuksien mukaista Raskasta patteristoa
6. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, johon pääosin päästiinkin. Materiaalin osalta aivan kaikkien välineiden osalta määrävahvuuksia ei kuitenkaan saavutettu.
Toiminta

Divisioona liitettiin Saksan XXXVI vuoristoarmeijakuntaan Pohjois-Suomessa kesällä 1941. Operaatio Napaketussa divisioona hyökkäsi Sallaan ja edelleen kohti Kantalahtea yhdessä Saksan SS Division Nordin ja Saksan 169. jalkaväkidivisioonan kanssa. Operaatio epäonnistui.
Vuonna 1942 6. divisioona järjestettiin uudelleen 12. prikaatiksi, mutta laajennettiin uudelleen divisioonaksi vuonna 1943. Joukko siirrettiin Maaselän rintamalle 1942, ja Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua kesällä 1944 Kannaksen rintamalle, jossa se osallistui  Tali-Ihantalan taisteluihin.
Jatkosodan päätyttyä divisioona osallistui Lapin sotaan. Yksikön vallattua Rovaniemen divisioona hajotettiin.
Komentajat

Divisioonankomentajina olivat:
Eversti Verner Viikla 15. kesäkuuta – 18. joulukuuta 1941
Kenraalimajuri Einar Vihma 1. tammikuuta 1942 – 5. elokuuta 1944
Eversti Albert Puroma 8. elokuuta – 14. marraskuuta 1944
Eversti Arvi Kurenmaa 14. – 24. marraskuuta 1944
Tappiot

Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 6. divisioonan kokonaistappiot olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 9 479 miestä.
Fahid Ben Khalfallah

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. lokakuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Péronne, Ranska
Pelipaikka: Laitahyökkääjä
Pituus: 174 senttimetriä
Junioriseurat
1988–2001:  CAFC Péronne
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2005 2005–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2014 2014 |  Amiens SC  Stade Lavallois  SCO Angers  SM Caen  Valenciennes FC  Bordeaux  ESTAC Troyes | 82 (4) 72 (13) 35 (5) 30 (2) 39 (7) 76 (1) 15 (1) |
Maajoukkue
| 2008– |  Tunisia | 18 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. kesäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. maaliskuuta 2011.
Fahid Ben Khalfallah (arab. فهيد بن خلف الله‎, s. 9. lokakuuta 1982 Péronne, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikentällä molempia laitoja, sekä tarvittaessa hyökkäävämpää roolia.
Seurajoukkueura

Ben Khalfallah aloitti jalkapalloilun 6-vuotiaana paikallisessa seurassa CAFC Péronnessa. Myöhemmin hän edusti joukkuetta Ranskan viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Championnat de France amateur 2:ssa. Vuonna 2001 Ben Khalfallah siirtyi Ligue 2:ssa pelanneeseen Amiensiin. Hän pelasi joukkueessa yhteensä neljä kautta pelaten parhaimmillaan 33 ottelua Ligue 2:ssa.
Seurajoukkueura > Stade Lavallois

Kaudeksi 2005–2006 Ben Khalfallah siirtyi Stade Lavalloisiin, joka pelasi tuolloin myös Ligue 2:ssa. Hänen otteensa olivat vakuuttavia pelatessaan ensimmäisellä kaudella 34 ottelua ja onnistuttuaan maalinteossa neljästi. Seuraava kausi meni vielä paremmin tehtyään 9 maalia 37 pelaamassaan sarjaottelussa.
Seurajoukkueura > Angers ja Caen

Kaudeksi 2007–2008 Ben Khalfallah sai sopimuksen toiseen Ligue 2:ssa pelanneeseen SCO Angersiin. Jatkettuaan vakuuttavia otteita Ligue 1:ssä pelanneet seurat kuten Saint-Étienne ja Marseille ilmoittivat kiinnostuksensa pelaajaa kohtaan. Hän kuitenkin pelasi kauden loppuun Angersin riveissä ennen siirtymistään SM Caeniin vuonna 2008. Ben Khalfallah vietti seurassa vain yhden kauden, kun se putosi kauden päätteeksi Ligue 2:een. Hän ilmoitti haluavansa pelata vain pääsarjassa.