stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Mäkinen
Saavutukset

109 maaottelua (4. toukokuuta 2008 mennessä.)
15 maaottelumaalia (3. toukokuuta 2008 mennessä.)
EM-välierä 2005
EM-kisojen paras pelaaja 2005
Ruotsin mestaruus 2005 ja 2006
Suomen mestaruus MPS 1994
Suomen cup HJK 1993
Vuoden tyttöpelaaja 1992
Vuoden naispelaaja 1993 ja 2004
Vuoden tulokas USA:n yliopistosarjassa 1997
Vuoden pelaaja USA:n yliopistosarjassa 2000
All-Stars-pelaaja USA:n yliopistosarjassa 1997-2000
Suomen Palloliiton myöntämä Erik von Frenckell -mitali tunnustuksena mittavasta työstä suomalaisen jalkapallon edistämiseksi
Valinta Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2012
Aiheesta muualla

Anne Mäkinen Palloliiton sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2005
1 Kunnas |
2 Vaelma |
3 Julin |
4 Valkonen |
5 Salmén |
6 Sarapää |
7 Mäkinen |
8 Mustonen |
9 Kalmari |
10 Rantanen |
11 Kackur |
12 Junkkari |
13 Thorn |
14 Ahonen |
15 Malaska |
16 Uusi-Luomalahti |
17 Lindqvist |
18 Talonen |
19 Lindström |
20 Matikainen |
Valmentaja Käld
Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2009
1 Meriluoto |
2 Vaelma |
3 Julin |
4 Valkonen |
5 Niemi |
6 Salmén |
7 Mäkinen |
8 Nokso-Koivisto |
9 Österberg Kalmari |
10 Rantanen |
11 Lehtinen |
12 Häkkinen |
13 Hyyrynen |
14 Korpela |
15 Malaska |
16 Westerlund |
17 Hirvonen |
18 Sällström |
19 Sainio |
20 Sjölund |
21 Talonen |
22 Saari |
Valmentaja Käld
Antonio Tarver

| Antonio Tarver |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Antonio Deon Tarver
Syntynyt: 21. marraskuuta 1968 Orlando, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Magic Man
Pituus:  188  cm
Paino:  81 kg
Painoluokka:  Raskas keskisarja
Kätisyys:  Vasen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  39
Voitot:  31
– tyrmäysvoitot:  22
Tappiot:  6
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  1
Antonio Deon Tarver (s. 21. marraskuuta 1968), lempinimeltään "Magic Man," on ammattinyrkkeilijä Orlandosta, Floridasta, ja entinen raskaan keskisarjan maailmanmestari. Hän oli kautta aikojen ensimmäinen nyrkkeilijä, joka pystyi tyrmäämään Roy Jones Jr:n. Hän rakensi vaikuttavan ammattiuran, johon kuului pronssimitali Yhdysvaltojen edustajana  vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa. Hän sai amatöörinyrkkeilyn maailmanmestarin arvonimen vuonna 1995 Berliinissä, juuri kaksi kuukautta Pan-Amerikan kisojen riemuvoiton jälkeen  Mar del Platassa.
Tarver näytteli Mason Dixon-nimistä raskaansarjan maailmanmestaria elokuvassa Rocky Balboa -elokuvassa vuonna 2006.
Ammattilaisura > Varhaiset vuodet

Tarver teki ensiesiintymisensä ammattilaisena 28-vuotiaana 18. helmikuuta 1997 legendaarisessa "Blue Horizonissa"  Philadelphiassa, toisessa erässä hän tyrmäsi Joaquin Garcian.
Aiheesta muualla

Ammattilaisottelut boxrec.comissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roy Jones Jr. (luopui) | WBC liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari 23. huhtikuuta 2003 - 8. marraskuuta 2003 | Seuraaja: Roy Jones Jr. |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roy Jones Jr. (luopui) | IBF liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari 23. huhtikuuta 2003 - 8. marraskuuta 2003 | Seuraaja: Glen Johnson |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roy Jones Jr. | WBC liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari 15. toukokuuta 2004 - joulukuu 2004 | Seuraaja: Tomaz Adamek |
| --- | --- |
Edeltäjä: Roy Jones Jr.: WBA liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari 15. toukokuuta 2004 - joulukuu 2004   
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Clinton Woods | IBF liiton raskaan keskisarjan maailmanmestari 12. huhtikuuta 2008 - 11. lokakuuta 2008 | Seuraaja: Chad Dawson |
Alasjärvi (Janakkala)

| Alasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°47′57″N, 24°36′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tervajoen valuma-alue (35.87)
Laskujoki:  Tervajoki 
Järvinumero:  35.872.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,2 m 
Rantaviiva:  13,6405 km  
Pinta-ala:  1,21487 km²  
Tilavuus:  0,00207261 km³ 
Keskisyvyys:  1,71 m  
Suurin syvyys:  2,74 m  
Valuma-alue:  232 km² 
Saaria:  12 
 fiAlasjärvi 
Alasjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Tervakosken kylätaajaman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Tervakosken kylän keskustaajaman lounaispuolella. Järvenselästä työntyy lounaaseen 1,1 kilometriä pitkä Kuosarinlahti ja Savilahden taakse kaakkoon kilometrin pituinen Luulionlahti. Järven pinta-ala on 121 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 13,6 kilometriä ja rannat ovat puoliksi suo- ja metsämaata. Järven luoteis- ja koillisrannat ovat taajama-aluetta, mutta muut rannat ovat enimmäkseen luonnontilassa. Saaria on 12, joista 10 ovat yli aarin ja kaksi alle aarin kokoiset. Saarten yhteispinta-ala on 0,97 ha ja rantaviivan yhteispituus on 1,6 kilometriä.
Järvi on säännöstelty, jolloin vedenpinnan korkeuden tulee pysyä korkeusarvojen 90,75 m ja 91,40 m välillä. Säännöstely toimenpannaan Tervakosken paperitehtaan tarpeisiin ja se koskee myös Alasjärven valuma-alueen yläpuolisia suuria järviä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 2 073 tuhatta kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 2,7 metriä.
Järven luoteisrannassa on lounaasta lukien Marttila, Pajunoja, Korpilo, Tietty ja Tervakosken puuhamaa. Ne yhdistää toisiinsa yhdystie 2974. Koillisrannassa sijaitsee vain Lepola, joka kuuluu kiinteästi keskutaajamaan. Tietyn ja Lepolan välissä virtaa Tervajoki, joka sukeltaa hetkeksi paperitehtaan alle.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Tervajoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Alasjärven alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan keskikorkeus on 91,2 metriä mpy. Kuosarinlahteen laskee samalla korkeudella oleva Sokslammi. Samaan lahteen tulee myös Toivanjoki, joka on Kesijärven laskujoki. Toivanjoen kautta tulee pääosa Alasjärven läpi virtaavasta vedestä. Luulionlahteen laskee Saukonoja, joka virtaa Piilosuon turvetuotantoalueen vierestä. Järvenselän luoteisrantaan laskee vielä lyhyt Tietynoja. Järven laskujoki on Tervajoki, joka käytyään paperitehtaan alla, poistuu taajama-alueelta pohjoiseen Patalan suuntaan. Se laskee Kernaalanjärven kaakkoispäähän. Vedet jatkavat siitä Hiidenjokeen, joka laskee Vanajaveteen. Laskennallinen veden keskiviipymä järvessä on 7 vuorokautta.
Carl von Heidenstam

Carl Gerhard von Heidenstam (14. marraskuuta 1876 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 11. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli ruotsalainen diplomaatti ja Ruotsin Suomen-lähettiläs 1931–1939.
Von Heidenstamin isä, kamariherra Oscar Gustaf von Heidenstam oli Ruotsin lähettiläänä Konstantinopolissa ja myös hänen isoisänsä oli palvellut Ruotsin ulkoasiainhallinnossa. Heidenstam päätti lakitieteelliset opintonsa vuonna 1901 ja oli sitten jonkin aikaa työssä kauppakollegiumissa ja Tukholman raastuvanoikeudessa.
Diplomaatin uransa von Heidenstam aloitti 1901 attaseana Ruotsin Pietarin lähetystössä. Hän yleni siellä toiseksi lähetystösihteeriksi 1904 ja 1905 ensimmäiseksi lähetystösihteeriksi. Hän oli 1906–1910 lähetystösihteerinä Kööpenhaminassa ja sitten lähetystöneuvoksena Pietarissa 1910–1916. Heidenstam palasi 1917 Tukholmaan ja oli aluksi toimessa ulkoasiainministeriössä ja sitten jäsenenä valtion kauppakomissionissa, Oy Handionin johtajana sekä useiden muiden yhtiöiden johtokunnan jäsenenä. Hän siirtyi 1923 Moskovaan vientiyhdistyksen kauppalähetyskunnan puheenjohtajaksi ja hänestä tuli samana vuonna Moskovan v.a. asiainhoitaja ja pian senjälkeen Ruotsin lähettiläs Moskovaan. Vuonna 1930 Heidenstam nimitettiin lähettilääksi Ankaraan ja Sofiaan ja vuonna 1931 Ruotsin lähettilääksi Helsinkiin. Helsingin kautensa aikana Heidenstam tutustui erinomaisen hyvin Suomen oloihin.
Heidenstam harrasti eri urheilulajeja ja metsästystä. Hän oli vakinainen jäsen kuningas Kustaa V:nnen metsästysseuroissa, pelasi golfia ja tennistä ja harrasti myöskin autoilua ja hiihtoa.
Helsingin Olaus Petri-kirkossa 14. maaliskuuta 1939 järjestetyn surujuhlan jälkeen Heidenstamin ruumis kuljetettiin Helsingistä Tukholmaan panssarilaiva Ilmarisella. Tukholman Suurkirkossa pidetyn siunaustilaisuuden jälkeen Heidenstam haudattiin Lidingön hautausmaalle.
Aki Uusikartano

| Aki Uusikartano> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1977 (ikä 47) Lieto, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  AUK
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  81 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2014
Seurat:  TuTo (I-div.) Hermes (I-div.) Pelicans (I-div.) HIFK (SML) Lukko (SML) SaiPa (SML) Ässät (SML) HPK (SML) TPS (SML)
Aki Uusikartano (s. 13. kesäkuuta 1977 Lieto) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 761 runkosarjaottelua tehopistein 119+248=367 ja keräten 468 jäähyminuuttia sekä 87 playoff-ottelua tehopistein 12+26=38 ja keräten 34 jäähyminuuttia. Uusikartano oli kahden suunnan sentteri, jolla oli suhteellisen paljon osaamista myös hyökkäyspäässä. Uusikartanon vahvuuksiin kuului sijoittuminen, irtokiekkoihin meneminen ja alivoimapelaaminen. Hänen heikkouksiinsa kuului laukauksen säästäminen, ylivoimapelaaminen, ajoittainen kuvasta katoaminen nopeassa ja fyysisessä pelissä sekä liike.
Ura > Junioriura ja I-divisioona

Uusikartano oli Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1993 sekä B-nuorten SM-hopeaa vuosina 1994 ja 1995. Kaudeksi 1995–1996 Uusikartano siirtyi TuTon A-nuoriin. Hän debytoi TuTon miesten joukkueessa seuraavalla kaudella 1996–1997, jolloin Uusikartano nousi joukkueen ykkössentteriksi ja muodosti kohutun "junnuketjun" laidoillaan Antti Virtanen ja Timo Pärssinen. Hänen tulokaskautensa I-divisioonassa toi 36 runkosarjaottelussa tehot 13+21=34. TuTon tehoketju siirtyi kokonaisuudessaan Kokkolan Hermekseen kaudeksi 1997–1998. TuTolla ja Hermeksellä tuli riitaa Uusikartanon ketjukaverien Virtasen ja Pärssisen siirtymisestä, mutta loppujen lopuksi he siirtyivät vuokralle Hermekseen liiton sovittelun ja käräjäuhan jälkeen. Uusikartano oli kaksikon jälkeen joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+36=50. Hänen teholukemansa +21 oli Hermeksen paras.
Kaudeksi 1998–1999 Uusikartano siirtyi Pelicansin riveihin. Hän kuului joukkueen avainpelaajiin, kun Pelicans nousi kauden päätteeksi I-divisioonasta SM-liigaan. Uusikartano voitti kevään 1999 liigakarsintojen syöttöpörssin yhdeksällä syötöllään.
Muuta

Uusikartano on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Carl Tausig

Carl Tausig
Carl Tausig (4. marraskuuta 1841 Varsova – 17. heinäkuuta 1871 Leipzig) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Tausig syntyi Varsovassa juutalaisille vanhemmille ja sai varhaisimman opetuksensa isältään, pianisti Aloys Tausigilta. Hän tutustui 14-vuotiaana Lisztiin ja 16-vuotiaana Wagneriin.
Tausigin lupaavasti alkaneen uran sekä säveltäjänä, esiintyvänä taiteilijana että musiikinopettajana keskeytti lavantauti, johon hän kuoli Leipzigissa vain 29-vuotiaana. Koko säilynyt sävellystuotanto koostuu pianomusiikista.
Aiheesta muualla

Carl Tausig International Music Score Library Project (englanniksi)
Amárynthos

| Amárynthos Αμάρυνθος |
| --- | --- |
 Amárynthoksen rantaa.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Amárynthos
 Koordinaatit: 38°23′36″N, 23°53′11″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Kunta:  Erétria
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  290302
Väkiluku (2011):  6 723
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  3 672
 – Kaupunki:  3 647
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  340 06
Suuntanumero(t):  22290
Rekisterikilpi:  ChA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amárynthos (kreik. Αμάρυνθος) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Erétrian kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αμαρυνθίων, Dimotikí Enótita Amarynthíon) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 723 ja varsinaisen Amárynthoksen kaupungin väkiluku 3 647 (vuonna 2011).
Amárynthoksen pieni kaupunki sijaitsee Euboian saaren keskiosissa Eteläisen Euboianlahden rannalla noin kahdeksan kilometriä itään Erétrian kaupungista ja noin 28 kilometriä Chalkídan kaupungista. Amárynthoksen kunnallisyksikkö käsittää Erétrian kunnan itäosan. Kaupunki on ottanut nimensä antiikin ajan Amarynthoksen (m.kreik. Ἀμάρυνθος, lat. Amarynthus) kaupungista, joka sijaitsi samalla seudulla. Se tunnettiin Artemis Amarynthian (tai Amarynthoksen) temppelistä. Nykyinen Amárynthos on pienimuotoinen lomakohde ja suosittu erityisesti ateenalaisten parissa.
Amárynthos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Erétrian kuntaan, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Amárynthoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Amárynthos | Amárynthos | 3 647 |
| Amárynthos | Galázia Nerá | 25 |
| Áno Vátheia | Áno Vátheia | 372 |
| Áno Vátheia | Koukáki | 83 |
| Áno Vátheia | Moní Agíou Nikoláou (luostari) | 13 |
| Gymnó | Gymnó | 2 008 |
| Gymnó | Metamórfosi | 22 |
| Gymnó | Paratheristikós Oikodomikós Synetairismós Olympiakís Aeroporías | 3 |
| Kallithéa | Kallithéa | 458 |
| Séta | Káto Séta | 32 |
| Séta | Séta | 60 |
Yhteensä: 6 723
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amárynthos Wikimedia Commonsissa
Chieko Homma

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Chieko Homma
Syntymäaika: 5. marraskuuta 1964 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Shimizudaihachi SC Shizuoka Koki LSC |  |
Maajoukkue
| 1981 | Japani | 3 (0) |
Chieko Homma (jap. 本間 知恵子, Homma Chieko; s. 5. marraskuuta 1964) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Homma debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1981. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Charles Frédéric Girard

| Charles Frédéric Girard |
| --- | --- |
 Girard vuonna 1891
Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Frédéric Girard
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1822 Mulhouse, Ranska
Kuollut: 29. tammikuuta 1895 (72 vuotta) Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Georgetownin yliopisto
Opettaja:  Louis Agassiz
Tutkimusalue:  Eläintiede ja lääketiede
Charles Frédéric Girard (8. maaliskuuta 1822 Mulhouse, Ranska – 29. tammikuuta 1895 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen luonnontieteilijä, joka oli erikoistunut iktyologiaan ja herpetologiaan. Girard kuvasi urallaan varsinkin kollegansa Spencer Fullerton Bairdin kanssa lukuisia kalalajeja, kuten kalalajit ruskoplaty (Xiphophorus couchianus) sekä moskiittokala (Gambusia affinis) ja käärmelajit Rena dulcis sekä teksasinkalkkarokäärme (Crotalus atrox). Girard julkaisi urallaan yhteensä 450 tieteellistä julkaisua kolmella kielellä.
Charles Gald Sibley

Charles Gald Sibley (7. elokuuta 1917 Fresno, Kalifornia – 12. huhtikuuta 1998 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja molekyylibiologi.
Sibley opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1948. Sibley matkusti paljon ja teki kenttätutkimuksia Meksikossa (1939 ja 1941), Salomonsaarilla, Bismarckinsaarilla, Papua-Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä toisen maailmansodan aikana. Hän palveli luutnanttina Yhdysvaltain laivaston viestintä- ja lääkintähuoltojoukoissa. Sodan aikana hänen tukikohtanaan oli pitkään Emirau Island, joka on nykyisin osa Papua-Uuden-Guinean Uuden-Irlannin provinssia.
Vuosina 1948-1949 Sibley toimi Kansasin yliopiston eläintieteen opettajana ja lintuosaston kuraattorina. 1949–1953 hän oli San Josén valtionkoulun eläintieteen apulaisprofessori. 1953–1965 Sibley työskenteli Cornellin yliopistossa, ensin eläintieteen apulaisprofessorina, sitten professorina ja myöhemmin ornitologisen laboratorion johtajana. 1965–1986 hän oli Yalen yliopiston biologian professorina ja Peabody Museumin lintuosaston kuraattorina. 1986–1992 Sibley toimi San Franciscon valtionyliopiston dekaanina, ja vuodesta 1993 kuolemaansa saakka Santa Rosassa toimivan Sonoman valtionyliopiston avustavana biologian professorina.
Sibley tutki lintujen luokittelua ja kehitti alan molekyylibiologista tutkimusta. Vuonna 1986 Sibley valittiin Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi ja 1986–1990 hän toimi 20. Kansainvälisen lintutieteen kongressin puheenjohtajana. Hänen pääteoksiaan olivat Phylogeny and Classification of Birds (1991), yhdessä Jon Edward Ahlquistin kanssa, ja A world checklist of birds (New Haven: Yale University Press, 1993), yhdessä Monroen kanssa. Sibleyn luokittelua käyttää muun muassa American Ornithologists' Union (AOU). Sibley toimi AOU:n puheenjohtajana 1986–1988.
Charles Sibleyn puoliso oli Frances Louise Kelly ja heillä oli kolme tytärtä: Barbara Susanne, Dorothy Ellen ja Carol Nadine.
Sibley nimesi linnuista lännenloistopipilon (Pipilo maculatus) alalajit oaxacae, orientalis ja vulcanorum.
Christian Hobin

Christian Hobin  (27. marraskuuta 1816 Jurva – 20. huhtikuuta 1882 Kuopio) oli suomalainen apteekkari, tilanomistaja ja sahateollisuuden uranuurtaja.
Elämäkerta

Hobinin vanhemmat olivat kapteeni Gustaf Hobin ja Kristina Beata Böcker. Hobin toimi Kuopiossa apteekkari Johan August Kellgrenin palveluksessa 1831–1839 ja sitten eri apteekeissa Kuopion lisäksi Turussa ja Tampereella. Proviisoriksi valmistuttuaan hän hankki apteekkioikeudet Jyväskylästä 1847, rakensi sinne lisäksi seuraavana vuonna 30-paikkaisen sairaalan ja sen oheen terveyskylpylän. 1849 hän osti Laukaasta maatilan, jossa 1857 laskettiin olleen 162 lypsylehmää lampaiden lisäksi. Hobin hankki myös metsäomistuksia ja osuuden vesisahaan, vaikkakin keskittyi lopulta karjatalouteen ja puukauppaan. Hän tosin aloitti myös laivaveistämön ja vientihöyrysahan rakentamisen nykyisen Kotkan paikalle, mutta senaatti asetti paikan vuokraehdot niin korkeiksi, että hanke kaatui. Viljakaupoissaan Hobin velkaantui niin pahoin, että Suomen Pankki haki hänet konkurssiin 1866, ja viimeiset elinvuotensa hän toimi Kuopion läänin viinanpolttimoiden tarkastajana.
Hobinin puoliso vuodesta 1860 oli Ida Maria Lovisa Wallenius (1827–1916).
Antonio Tabucchi

Antonio Tabucchi.
Antonio Tabucchi (s. 23. syyskuuta 1943 Pisa, Italia – 25. maaliskuuta 2012 Lissabon, Portugali) oli italialainen kirjailija, kääntäjä ja Portugalin kirjallisuuden professori Sienan yliopistossa[lähde? ], aiemmin opettajana Genovan yliopistossa. Eurooppalaiseksi intellektuelliksi kuvattu Tabucchi arvosteli ankarasti Silvio Berlusconia.
Portugali ja portugalin kieli olivat Tabucchille tärkeitä. Tabucchi käänsi italiaksi muun muassa Fernando Pessoan tuotantoa. Tabucchi kirjoitti myös itse portugaliksi.[lähde? ] Hän asui osittain Portugalissa.
Tabucchin teoksille tyypillisiä aineksia ovat ratkeamattomat arvoitukset, kysymykset minuudesta. Teokset ovat avoimia ja tulkinnoille alttiita. Tabucchin mukaan kirjailijan tehtäviin kuuluu epävarmuuden herättäminen, ”epäilyksen siemenien kylväminen” ja siten taisteleminen ajattelun jähmettymistä vastaan.[lähde? ] Tabucchkirjoitti novelli-, kirje- ja matkakertomuskokoelman I volatili de beato Angelico, novelleja ja romaaneja.
Tabucchin tunnetuimpia teoksia ovat romaanit Intialainen yösoitto ja Kertoo Pereira (1994), josta on myös tehty elokuva (Sostiene Pereira, 1996, ohjaus Roberto Faenza). Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle.
Tabucchi kuoli sattumalta löytyneeseen laajalle levinneeseen syöpään lissabonilaisessa sairaalassa.
Suomennetut teokset

Intialainen yösoitto.  (Notturno indiano, 1984.)  Suomentanut Turun yliopiston opiskelijaryhmä Pauliina de Annan johdolla. Helsinki:  Like, 2000.  ISBN 951-578-774-2.
Pieniä yhdentekeviä väärinkäsityksiä.  (Piccoli equivoci senza importanza, 1985.)  Suomentanut Jorma Kapari. Helsinki:  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-6806-4.
Taivaanranta.  (Il filo dell’orizzonte, 1986.)  Suomentanut Liisa Ryömä. Helsinki:  Tammi, 1995.  ISBN 951-30-9989-X.
Requiem.  (Requiem. Uma alucinação, 1991.)  Suomentanut Päivi Kaipainen. Suomennettu italialaisesta laitoksesta. Helsinki:  Like, 1995.  ISBN 951-578-219-8.
Unien unia.  (Sogni di sogni, 1992.)  Suomentanut Leena Rantanen. Helsinki:  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31-3821-9.
Kertoo Pereira.  (Sostiene Pereira, 1994.)  Suomentanut Liisa Ryömä. Helsinki:  Tammi, 1996.  ISBN 951-31-0543-1.
Damasceno Monteiron katkaistu pää.  (La testa perduta di Damasceno Monteiro, 1997.)  Suomentanut Liisa Ryömä. Helsinki:  Tammi, 1999.  ISBN 951-31-1158-X.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio Tabucchi Wikimedia Commonsissa
Christian Holst

Christian Holst vuonna 2014
Christian Lamhauge Holst (s. 25. joulukuuta 1981 Svendborg, Tanska) on färsaarelainen jalkapalloilija, joka edustaa Tanskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Fremad Amageria. Färsaarten jalkapallomaajoukkueeseen kuuluvan vasenjalkaisen hyökkääjän isä on tanskalainen ja äiti färsaarelainen.
Ura

Holst aloitti uransa Tanskan alasarjoissa ja siirtyi vuonna 2003 kotikaupunkinsa Svendborgin joukkueesta kakkosdivisioonassa tuolloin pelanneeseen Lyngby BK:hon. Hän lähti seurasta vuonna 2008, kun se pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla Tanskan Superliigassa. Seuraava seura oli sarjatasoa alempana pelannut Silkeborg IF. Silkeborg nousi Holstin ensimmäisen kauden jälkeen Superliigaan ja Holst oli Silkeborgin-vuosinaan yksi maan parhaista maalintekijöistä. Kauden 2012-13 jälkeen seura putosi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta Holst jäi seuraan. Hän oli nostamassa seuraa pääsarjaan takaisin kaudeksi 2014-15, mutta siirtyi kauden jälkeen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, nyt Fremad Amagerin riveihin.
Färsaarten jalkapallomaajoukkueessa 179 senttimetriä pitkä Holst debytoi jo vuonna 2003. Hän on ollut lähes vuosikymmenen yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista pelattuaan 49 maaottelua ja tehtyään kuusi maalia.
Käännös suomeksi
Charles Edward Hubbard

| Charles Edward Hubbard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1900 Norfolk, Englanti, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 1980
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Charles Edward Hubbard (1900–1980) oli englantilainen kasvitieteilijä.
Hubbard syntyi Norfolkissa Englannissa. Hän työskenteli ensin kuninkaallisella puutarhalla Sandringhamin kartanolla, mutta siirtyi sitten vuonna 1920 Kew Gardensiin aloittaen siellä työt herbaariossa vuonna 1923. Hubbard oli aktiivinen ja lahjakas nuori mies, joka alkoi opiskella heinäkasveja.
Hubbard oli kasvitieteilijävaihdossa Queenslandissa Australiassa 1930–1931, minkä aikana William Douglas Francis oli vuoden Kew Gardensilla. Hubbard keräsi Australiassa noin 15000 kasvinäytettä ja helmikuussa 1931 hän keräsi näytteitä Queenslandin keskiosista läheltä Rockhamptonia ja Fitzroy-jokea. Queenslandissa viettämänsä vuoden aikana Hubbard tutki kaikki Queenslandin herbaarion heinänäytteet ja sai samalla myös Stan Blaken kiinnostumaan heinistä ja saroista.
Vuonna 1957 Hubbard nousi Kew Gardensilla herbaarion- ja kirjastonhoitajaksi ja myöhemmin hänet nimitettiin Kew Gardensin apulaisjohtajaksi. Hubbard jäi eläkkeelle vuonna 1965.
Hubbardille on myönnetty Linnean Societyn kultamitali hänen työstään heinäkasvien taksonomian parissa. Muut kasvitieteilijät ovat myös nimenneet kasvilajeja Hubbardin mukaan – esimerkiksi Acacia hubbardiana -akaasialaji sekä Digitaria hubbardii -verihirssilaji.