stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Help! (albumi)
Julkaisu ja vastaanotto > Kriitikoiden arviot

| Kriitikoiden vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Kriitikoiden vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
AllMusic Stephen Thomas Erlewine: 
The A.V. Club Chuck Klosterman: A
The Daily Telegraph Neil McCormick: 
The New Rolling Stone Album Guide: 
Paste Graeme Clark: 100/100
Pitchfork Media Tom Ewing: 
New Musical Expressin lyhyessä arvostelussa 23. heinäkuuta 1965 todettiin, että Help! on hyvä parannuskeino masentuneisuudelle. Levyn musiikkia pidettiin Beatlesille tyypillisenä, jossa ei juurikaan ole mukana yllätyksiä. Kriitikko kuitenkin toteaa, että tuskin kukaan haluaa yllätyksiä Beatlesilta.
Allmusicin Stephen Thomas Erlewinen mielestä Help!-albumilla on vielä jäänteitä Beatles for Salella vallinneesta väsymyksestä, mistä osoittavat albumin lainakappaleet. Erlewine kuitenkin pitää nimikappaletta mestariteoksena ja antaa tunnustusta myös laululle ”You’re Going to Lose That Girl”. Paul McCartneyn panosta Erlewine kehuu ja nostaa esiin varsinkin folkrock-tyylisen ”I’ve Just Seen a Facen” ja ”Yesterdayn”. Arvosana albumille on täydet viisi tähteä.
Pitchfork Mediassa Help!-albumin arvioi syyskuussa 2009 Tom Ewing, jonka mielestä se sisältää joitakin Beatlesin parhaista pop-kappaleista, kuten nimiraita ”Help!”. Ewing pitää albumia hienona, mutta hämmentävänä. Help! on hänen mukaansa Beatlesin albumeista se, jolla yhtye alkoi ammentaa musiikkiinsa uusia värejä ja ideoita. Siitä hän mainitsee esimerkkeinä ”You’re Going to Lose That Girlissa” kuultavan lyömäsoittimen, ”Ticket to Riden” intialaistyylisen soitinnuksen ja ”You’ve Got to Hide Your Love Awayn” puhallinsoittimet. Arvosanaksi albumille hän antaa 9,2 pistettä kymmenestä mahdollisesta.
The Daily Telegraphin Neil McCormick kiinnittää huomionsa siihen, että laulujen aiheet alkavat käsitellä aiempaa henkilökohtaisempia teemoja, kuten naisia, syrjähyppyjä ja kuuluisuuden aiheuttamaa vainoharhaisuutta. McCormickin mukaan Help! ei välttämättä ole Beatlesin paras albumi, mutta se sisältää joitain sen uran alkuvaiheen parhaita kappaleita. Hän antaa levyn arvosanaksi neljä tähteä viidestä.
Rolling Stone -lehti sijoitti albumin 331:nneksi vuonna 2003 julkaisemallaan 500 Greatest Albums of All Time -listalla. Sen yhteydessä mainittiin, että Help! ei mullistanut musiikillisesti, mutta se viitoitti tietä tulevalle Rubber Soul -albumille. Sama lehti julkaisi seuraavana vuonna kirjan The New Rolling Stone Album Guide, jossa Help!-albumi todetaan olleen yhtyeelle iso askel eteenpäin niin teemoiltaan kuin musiikillisestikin. Arvosanaksi albumi saa täydet viisi tähteä. Sen sijaan levyn amerikkalaista versiota kritisoidaan ”pilatuksi” huonojen orkesteriversioiden vuoksi.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset ja sertifiointi

1965
Kappalelista

| --- | --- |
 Britannian-painos A-puoli: Kappaleita elokuvasta Help!  Help! – 2.21 (säv. John Lennon, Paul McCartney) * (+ ** & ***)  The Night Before – 2.36 (säv. Lennon, McCartney) ** (+ * & ***)  You’ve Got to Hide Your Love Away – 2.11 (säv. Lennon, McCartney) *  I Need You – 2.31 (säv. George Harrison) *** (+ * & **)  Another Girl – 2.08 (säv. Lennon, McCartney) ** (+ * & ***)  You’re Going to Lose That Girl – 2.20 (säv. Lennon, McCartney) * (+ ** & ***)  Ticket to Ride – 3.12 (säv. Lennon, McCartney) * (+ **) B-puoli Act Naturally – 2.33 (säv. Vonnie Morrison, Johnny Russell) **** (+ **)  It’s Only Love – 1.58 (säv. Lennon, McCartney) *  You Like Me Too Much – 2.38 (säv. Harrison) *** (+ **)  Tell Me What You See – 2.39 (säv. Lennon, McCartney) * & **  I’ve Just Seen a Face – 2.07 (säv. Lennon, McCartney) **  Yesterday – 2.07 (säv. Lennon, McCartney) **  Dizzy Miss Lizzy – 2.54 (säv. Larry Williams) * * = laulu: John Lennon, ** = laulu: Paul McCartney, *** = laulu: George Harrison, **** = laulu: Ringo Starr. Suluissa taustalaulu. :  Yhdysvaltain-painos A-puoli Help! – 2.39 (Raidan alussa on James Bond -teemaan perustuva intro, säv. Lennon, McCartney)  The Night Before – 2.36 (säv. Lennon, McCartney)  From Me to You Fantasy – 2.08 (instrumentaali, säv. Lennon, McCartney, sov. Ken Thorne)  You’ve Got to Hide Your Love Away – 2.12 (säv. Lennon, McCartney)  I Need You – 2.31 (säv. Harrison)  In the Tyrol – 2.26 (instrumentaali, säv. Thorne) B-puoli Another Girl – 2.08 (säv. Lennon, McCartney)   Another Hard Day’s Night – 2.31 (instrumentaali, säv. Lennon, McCartney, sov. Thorne)  Ticket to Ride – 3.07 (säv. Lennon, McCartney)  Medley: The Bitter End / You Can’t Do That – 2.26 (instrumantaali, säv. Lennon, McCartney, Thorne)  You’re Gonna Lose That Girl – 2.19 (säv. Lennon, McCartney)  The Chase – 2.31 (instrumentaali, säv. Thorne)
Singlet

Lisäksi eri valtioissa ilmestyi joitakin yksittäisiä singlejä: Filippiineillä ”Tell Me What You See”, Turkissa ”Act Naturally”, Italiassa ja Japanissa ”I Need You” sekä Japanissa ja Kreikassa ”The Night Before”.
Kokoonpano

Muusikot
John Lennon – laulu, sähkökitara, akustinen kitara, 12-kielinen kitara, sähköpiano, Hammond-urut, tamburiini, virvelirumpu
Paul McCartney – laulu, bassokitara, sähkökitara, akustinen kitara, piano, sähköpiano
George Harrison – laulu, sähkökitara, akustinen kitara, 12-kielinen kitara, guiro
Ringo Starr – rummut, tamburiini, marakassi, lehmänkello, bongot, rytmikapulat, marimba, kättentaputukset, laulu
George Martin – piano
John Scott – tenori- ja alttohuilu
Tony Gilbert – viulu
Sidney Sax – viulu
Kenneth Essex – alttoviulu
Francisco Gabarro – sello
Muut
George Martin – tuottaja
Norman Smith – äänittäjä
Robert Freeman – valokuvaus
Aiheesta muualla

Albumin painosten ja kappaleiden teknisiä tietoja. (englanniksi)
Yhtyeen jäsenet kertovat albumin kappaleista. (englanniksi)
| n k The Beatles |
| --- | --- |
John Lennon Paul McCartney George Harrison Ringo Starr Stuart Sutcliffe Pete Best George Martin
Britannian studioalbumit: Please Please Me With the Beatles A Hard Day’s Night Beatles for Sale Help! Rubber Soul Revolver Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band The Beatles Yellow Submarine Abbey Road Let It Be
Yhdysvaltain studioalbumit: Introducing... The Beatles Meet The Beatles! The Beatles’ Second Album A Hard Day’s Night Something New The Beatles’ Story Beatles ’65 The Early Beatles Beatles VI Help! Rubber Soul Yesterday and Today Revolver Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band Magical Mystery Tour The Beatles Yellow Submarine Abbey Road Hey Jude Let It Be
EP:eitä: Twist and Shout The Beatles’ Hits Long Tall Sally Magical Mystery Tour
Kokoelmat: A Collection of Beatles Oldies (But Goldies) The Beatles 1962–1966 The Beatles 1967–1970 Rock ’n’ Roll Music The Beatles at the Hollywood Bowl Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962 Reel Music Love Songs The Beatles’ Ballads 20 Greatest Hits Past Masters, Volume One Past Masters, Volume Two The Beatles Box Set Live at the BBC Anthology 1 Anthology 2 Anthology 3 Yellow Submarine Songtrack 1 Let It Be... Naked The Capitol Albums, Volume 1 The Capitol Albums, Volume 2 Love The Beatles Stereo Box Set The Beatles in Mono Tomorrow Never Knows
The Beatles toukokuussa 1965. Vasemmalta John Lennon, Ringo Starr, Paul McCartney ja George Harrison.
Yhtye lehdistötilaisuudessa Minnesotassa vuonna 1965.
Alkuperäisen brittiläisen monopainoksen vinyylietiketti.
Henrik I (Englanti)

| Henrik I |
| --- | --- |
 Pienoiskuva Matthew Parisin Historia Anglorumista
Englannin kuningas
Valtakausi:  5. elokuuta 1100 – 1. joulukuuta 1135
Kruunajaiset:  5. elokuuta 1100
Edeltäjä:  Vilhelm II
Seuraaja:  Tapani
Normandian herttua
Valtakausi:  1106 – 1. joulukuuta 1135
Edeltäjä:  Robert Curthose
Seuraaja:  Tapani

Syntynyt:  n. 1068 mahdollisesti Selby, Yorkshire
Kuollut:  1. joulukuuta 1135 (66–67 vuotta) Saint-Denis-en-Lyons, Normandia
Puoliso:   Matilda Skotlantilainen (vih. 1100; k. 1118)  Adeliza Louvain (vih. 1121) 
Lapset:   Matilde  William Adelin  lukuisia aviottomia lapsia 
Suku:  Normandia
Isä:  Vilhelm I
Äiti:  Flanderin Matilda
Henrik I (n. 1068 – 1. joulukuuta 1135), myös Henrik Beauclerc, oli Englannin kuningas vuosina 1100–1135. Henrik oli Vilhelm Valloittajan neljäs poika ja hänelle opetettiin latinaa sekä vapaita taiteita. Vilhelmin kuoltua vuonna 1087 Henrikin vanhemmat veljet Robert Curthose ja Vilhelm Rufus perivät Normandian ja Englannin, mutta Henrik jäi maattomaksi. Henrik osti Cotentinin kreivikunnan Länsi-Normandiasta Robertilta, mutta Vilhelm ja Robert suistivat hänet vallasta vuonna 1091. Henrik kokosi valtapohjansa vähitellen uudelleen Cotentinissa ja liittoutui Vilhelmin kanssa Robertia vastaan. Henrik oli paikalla kun Vilhelm kuoli metsästysonnettomuudessa vuonna 1100, ja hän kaappasi itselleen Englannin valtaistuimen luvaten kruunajaisissaan oikaista useita Vilhelmin vähemmän suosittuja linjauksia. Henrik nai Matilda Skotlantilaisen, mutta piti monia rakastajattaria ja sai heidän kanssaan monta aviotonta lasta.
Robert hyökkäsi Englantiin vuonna 1101 ja haastoi Henrikin vallan maassa; tämä sotaretki päättyi neuvoteltuun sopimukseen, joka vahvisti Henrikin kuninkuuden. Rauha oli lyhytikäinen ja Henrik hyökkäsi Normandiaan vuosina 1105 ja 1106 päihittäen Robertin lopulta Tinchebrayn taistelussa. Henrik piti Robertia vankinaan koko tämän loppuelämän. Ranskan kuningas Ludvig VI, Flanderin Baldwin ja Anjoun Fulk kannattivat Robertin pojan Vilhelm Cliton vaadetta ja tukivat suurta kapinaa Normandiassa vuosina 1116–1119. Suotuisa rauhansopimus Ludvigin kanssa sovittiin Henrikin voitettua Brémulen taistelussa vuonna 1120.
Henrikin ainut aviossa syntynyt poika ja perijä Vilhelm Adelin hukkui laivaonnettomuudessa samana vuonna syösten kruununperimyksen epävarmuuteen. Henrik meni uusiin naimisiin Adeliza Louvainin kanssa uuden perillisen toivossa, mutta heidän avioliittonsa oli lapseton. Tästä syystä Henrik julisti tyttärensä Matildan perijäkseen ja naitti tämän Anjoun Gottfriedille. Henrikin ja parin välinen suhde muuttui kireäksi ja Anjoun rajalla syntyi taisteluja. Henrik kuoli 1. joulukuuta 1135 viikon kestäneen sairauden jälkeen. Henrikin omista suunnitelmista huolimatta seuraajaksi nousi hänen sisarenpoikansa Bloisin Tapani, mikä johti Anarkian nimellä tunnettuun sisällissotaan.
Lapsuus ja nuoruus

Henrik syntyi toukokuun 1068 ja 1069 välisenä aikana, luultavasti Selbyssä, Yorkshiressä Englannissa. Hänen äitinsä Flanderin Matilda oli kaukaista sukua anglosaksien kuninkaalle Alfred Suurelle. Matilda nimesi nuorimman poikansa setänsä Ranskan Henrik I:n mukaan. Perheen nuorimpana hänestä luultavimmin odotettiin tulevaksi piispaa ja Henrik sai hyvän koulutuksen. Henrik oli luultavasti ensimmäinen normannihallitsija, joka osasi sujuvaa englantia.
Villiam Valloittaja kuoli 1087 ja perintö jaettiin kolmen pojan kesken. Pojista Rikhard oli kuollut aiemmin metsästysretkellä:
Robert peri Normandian herttuakunnan
Vilhelm peri Englannin kuningaskunnan
Henrik sai 5 000 hopeapuntaa
Henrik juonitteli veljiään vastaan ja yritti saada nämä nousemaan toisiaan vastaan. Robert ja Vilhelm kuitenkin sopivat vuoteen 1091 mennessä, että Henrikiä ei päästetä perimään kummankaan valtakuntaa jommankumman kuollessa.
Nousu Englannin kuninkaaksi

Kun Englannin kuningas Vilhelm II kuoli metsästysretkellä 2. elokuuta 1100, näki Henrik tilaisuutensa tulleen, ja laukkasi heti Winchesteriin ottamaan siellä säilytetyn valtakunnan kassan haltuunsa. Tästä syystä Henrikiä on joskus epäilty veljensä Vilhelm II:n murhasta. Johtavat paronit hyväksyivät Henrikin kuninkuuden ja hänet kruunattiin Westminster Abbeyssa 5. elokuuta eli kolme päivää Vilhelmin kuoleman jälkeen. Varmistaakseen asemansa aatelisten keskuudessa hän julkaisi poliittisia myönnytyksiä sisältäneen Charter of Liberties -lain, jota pidetään Magna Cartan edeltäjänä.
Robert yritti vallata kruunun itselleen nousemalla maihin heinäkuussa 1101 Portsmouthissa. Hän ei kuitenkaan saavuttanut tavoitettaan vaan rauha solmittiin Henrikin ja Robertin välillä, Henrik suostui maksamaan veljelleen vuosittain 2000 puntaa.
Ensimmäinen avioliitto

11. marraskuuta 1100 Henrik meni naimisiin Edithin kanssa. Edith oli Skotlannin kuninkaan Malcolm III:n tytär. Koska Edith oli Edgar Athelingin sisarentytär ja Edmund Rautakylki oli hänen isoisoisänsä, avioliitto yhdisti normannien hallitsijasuvun vanhaan anglosaksikuninkaiden sukuun. Avioliitto ei miellyttänyt normanniparoneja, mutta toisaalta Henrikistä tuli suositumpi anglosaksien keskuudessa. Edith vaihtoi avioliiton myötä nimensä Matildeksi.
Normandian valloitus

Vuonna 1105 Henrik valtasi Normandian. Tarkoituksena oli poistaa hänen kyvytön veljensä vallasta, koska Normandia oli jatkuvasti naapurivaltioista tulevan uhan alla. Robert kukistui kuitenkin vasta 28. syyskuuta 1106, tarkalleen 40 vuotta sen jälkeen kun Vilhelm oli noussut maihin Englannissa Tinchebrayn taistelussa. Robert vietti loppuelämänsä vangittuna Englannissa, aluksi Lontoon Towerissa, sitten Devizesin linnassa ja lopulta Cardiffissa. Näin Henrikistä tuli kuten isästään sekä Englannin kuningas että Normandian herttua.
Henrik pyrki vähentämään vaikeuksia Normandiassa naittamalla vanhimman poikansa Vilhelmin tuolloisen vihollisensa Anjoun kreivi Fulk V:n tyttären kanssa. Kahdeksan vuotta myöhemmin, Vilhelmin odottamattoman kuoleman jälkeen tapahtui vieläkin merkittävämpi avioliitto Henrikin tyttären Matilden naitua kreivi Fulkin pojan Geoffrey Plantagenetin eli Gottfried V:n, tulevan Englannin kuningashuoneen hallitsijasuvun Angevin-haaran kantaisän.
Toinen avioliitto

Henrikillä oli vain kaksi lasta Edith/Matilden kanssa. Kuningatar kuoli vuonna 1118. Katastrofi iski 25. marraskuuta 1120, jolloin hänen ainoa laillinen poikansa Vilhelm hukkui haaksirikossa. Vain teurastaja selvisi hengissä turmassa ja kertoi kaikkien hukkuneen  . Kuolleiden joukossa oli myös kaksi Henrikin aviotonta lasta ja veljentytär Lucia-Mahaut de Blois.
29. tammikuuta 1121 Henrik nai Ala-Lothringenin herttua Godfrey I:n tyttären Adelizan. Tästä liitosta ei kuitenkaan syntynyt perillisiä. Tässä tilanteessa Henrik vaati Englannin paroneja vannomaan valan, jonka mukaan he tunnustavat Matilden Englannin kuningattareksi, jos Henrik kuolisi ilman miespuolista perijää.
Toiminta kuninkaana

Henrikiä pidettiin oikeudenmukaisena kuninkaana, mutta samalla häikäilemättömänä. Historioitsijat ylistivät häntä viisaudestaan ja sotataidoistaan. Sen vastapainona Henrik mainitaan myös rahanahneena ja hänen verokamarinsa tuli tunnetuksi nimellä Exchequer. Verokamari oli ensimmäinen hovin osasto, joka kasvoi liian suureksi matkustamaan hovin mukana. Sen vuoksi se jäi aina Westminsteriin tai Winchesteriin.
Kuolema ja perintö

Vuonna 1135 Henrik vieraili Normandiassa tavatakseen Matilden ja Gottfriedin lapset, Henrikin lapsenlapset. Vierailua kuitenkin varjosti epäsopu tyttären ja tämän miehen kanssa ja nämä kiistat saivat hänet pysymään Normandiassa ennakoitua kauemmin. Joulukuussa 1135 Henrik kuoli ruokamyrkytykseen "ahmittuaan itsensä täyteen nahkiaisia", joista hän piti erityisen paljon (joidenkin lähteiden mukaan nahkiaiset olivat myrkytettyjä). Hänet haudattiin Reading Abbeyhin, jonka oli perustanut 14 vuotta aiemmin.
Vaikka Henrikin paronit olivat vannoneet valan, että tämän tyttärestä tulisi kuningatar, Matilden sukupuoli ja uudelleen avioituminen normannien vihollisen eli Anjou-suvun edustajan kanssa mahdollistivat Henrikin sisarenpojan Tapani Bloisilaisen nousun Englannin kuninkaaksi. Matilden ja Tapanin valtataistelu johti Anarkiana tunnettuun pitkään sisällissotaan. Se päättyi lopulta Tapanin nimetessä Matilden pojan Henrikin perijäkseen vuonna 1153.
Aviottomat lapset

Kuningas Henrik I tunnetaan myös lukuisista aviottomista lapsistaan, joita oli enemmän kuin kellään toisella Englannin kuninkaalla. Lapsia oli noin 20–25 ja rakastajattaria oli useita. Sen selvittäminen kuka rakastajatar oli kenenkin lapsen äiti, on vaikeaa. Rakastajattaria olivat muun muassa Edith, Ansfride (Abingdon Abbeyn Sir Anskillin vaimo), Sibyl Corbet (Herbert FitzHerbertin vaimo), Edith FitzForne, prinsessa Nest ja Isabel de Beaumont (Rober de Beaumontin, Leicesterin ensimmäisen jaarlin tytär ja Pembroken ensimmäisen jaarlin Gilbert de Claren vaimo).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henrik I (Englanti) Wikimedia Commonsissa
Henrik I brittimonarkian virallisilla sivuilla
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vilhelm II eli Vilhelm Punainen | Englannin kuningas 1100–1135 | Seuraaja: Tapani |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Henry I of England
| n k Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- | --- |
 Alfred Suuri  Edvard Vanhempi  Ethelweard  Athelstan  Edmund I  Edred  Edwy  Edgar Rauhaisa  Edvard Marttyyri  Ethelred Neuvoton  Sven Haaraparta  Ethelred Neuvoton  Edmund Rautakylki  Knuut Suuri  Harald Jäniksenkäpälä  Knuut III Hardeknut  Edvard Tunnustaja  Edgar Atheling  Harald Godwininpoika  Vilhelm Valloittaja  Vilhelm Punainen  Henrik I  Tapani  Matilde  Eustace IV  Henrik II  Rikhard Leijonamieli  Juhana Maaton  Ludvig VIII  Henrik III  Edvard I  Edvard II  Edvard III  Rikhard II  Henrik IV  Henrik V  Henrik VI  Edvard IV  Henrik VI  Edvard IV  Edvard V  Rikhard III  Henrik VII  Henrik VIII  Edvard VI  Lady Jane Grey  Maria I  Filip II  Elisabet I  Jaakko I  Kaarle I  Oliver Cromwell  Richard Cromwell  Kaarle II  Jaakko II  Maria II  Vilhelm III Oranialainen  Anna 
Käännös suomeksi
Hepokatit

| Hepokatit |
| --- | --- |
 Lehtohepokatti (Tettigonia viridissima)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Ensifera
Yläheimo::  Tettigonioidea
Heimo::  Hepokatit Tettigoniidae  Krauss, 1902
Alaheimot
 Acridoxeninae  Austrosaginae  Bradyporinae  Conocephalinae  Hetrodinae  Lipotactinae  Listroscelidinae  Meconematinae  Mecopodinae  Microtettigoniinae  Phaneropterinae  Phasmodinae  Phyllophorinae  Pseudophyllinae  Saginae  Tettigoniinae  Tympanophorinae  Zaprochilinae 
Katso myös
   Hepokatit Wikispeciesissä   Hepokatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hepokatit (Tettigoniidae) on suorasiipisten heimo, johon kuuluu keskikokoisia tai suurehkoja hyppiviä hyönteisiä. Hepokattien heimoon kuuluu yli 6 400 lajia. Hepokatit eivät samankaltaisesta ulkonäöstään huolimatta ole kovin läheistä sukua heinäsirkkojen kanssa, vaan polveutuvat varhaisemmasta yhteisestä kantamuodosta oikeiden sirkkojen kanssa. Käsiteltäessä ne voivat purra varsin kipeästi.
Ulkonäkö

Hepokatit ovat yleensä vihreitä. Lajien tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, millä perusteella ne on helppoa erottaa heinäsirkoista, joiden tuntosarvet ovat aina lyhyet. Hepokatin pitkät takajalat ovat tavallisesti reiden ja säären muodostamassa kolmiomaisessa asennossa; heinäsirkat taas pitävät takajalkojaan supussa siten, että reisi ja sääri ovat tiukasti yhdessä. Monet hepokattilajit muistuttavat ulkonäöltään kasvien lehtiä.
Voimakkailla takaraajoillaan hepokatit voivat tehdä pitkiä hyppyjä. Myös hyppylihasten kiinnittymiseltään hepokatit poikkeavat heinäsirkoista.
Hepokateilla on sekä lennin- että peitinsiivet.
Levinneisyys

Hepokatit ovat levinneet laajalle maapallolla. Eniten niitä löytyy tropiikista, mutta myös lauhkealta vyöhykkeeltä voi tavata joitain lajeja.
Lisääntyminen

Hepokattinaaraiden takaruumiin kärjessä on tavallisesti suurikokoinen munanasetin. Naaraat munivat yleensä kasvien varsien ja lehtien sisälle tai pinnalle, joskus myös maahan. Hepokatit eivät muni koskaan munakotelon sisään, toisin kuin heinäsirkat.
Nuoret hepokatit ovat siivettömiä, mutta muutoin aikuisten yksilöiden kaltaisia. Hepokatit aikuistuvat luotuaan nahkansa 5–10 kertaa, mihin kuluu aikaa parista viikosta useaan kuukauteen.
Käyttäytyminen

Hepokateista useimmat ovat kokonaan tai osittain yöeläjiä.
Lähes kaikkien lajien koiraat pystyvät ääntelemään hankaamalla oikean etusiiven takareunaa vasemmassa etusiivessä olevaa hammasriviä vasten. Hepokattien ääntely on erittäin korkeaa ja koostuu pääasiassa ultraäänistä. Joidenkin lajien ääntely on kokonaan ihmisten kuuloalueella, toisten kokonaan sen yläpuolella. Eräiden lajien yksilöt pystyvät synkronoimaan laulunsa, joten syntyy huomattavia ”laulukuoroja”.
Ruokavalio

Hepokatit syövät ravinnokseen kasveja tai pieniä eläimiä. Useimmat lajit kumpiakin. Eläimistä hepokatit voivat syödä toisia hyönteisiä, etanoita tai jopa selkärankaisia, kuten pieniä liskoja tai käärmeitälähde?.
Suomessa tavatut lajit

Suomessa tavatut Tettigoniidae -heimon lajit. Paahdehepokatti on luokiteltu vuoden 2019 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa erittäin uhanalaiseksi (EN) ja se on myös rauhoitettu Ahvenanmaan maakunnassa 1. marraskuuta 2023 alkaen.
Alaheimo Decticinae
Decticus verrucivorus – niittyhepokatti
Metrioptera brachyptera – kanervatöpökatti
Roeseliana roeselii – heinätöpökatti
Pholidoptera griseoaptera – pensashepokatti
Platycleis albopunctata – paahdehepokatti (EN)
Alaheimo Conocephalinae
Conocephalus dorsalis – kaislahepokatti
Conocephalus fuscus – koonihepokatti
Alaheimo Phaneropterinae
Phaneroptera falcata – sirppihepokatti
Leptophyes punctatissima – puistohepokatti
Alaheimo Tettigoniinae
Tettigonia cantans – idänhepokatti
Tettigonia viridissima – lehtohepokatti
Alaheimo Meconematinae
Meconema thalassinum – tammihepokatti
Herakleion (Kreeta)

| Herakleion> Ἡράκλειον.Sijainti |
| --- | --- |
 Herakleion
Koordinaatit:  35°20′22″N, 25°08′05″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Iraklion, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  minolainen kulttuuri antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herakleion (m.kreik. Ἡράκλειον, Hērakleion, myös Ἡράκλεια, Hērakleia; lat. Heracleium) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Iraklionin kaupungin paikalla.
Maantiede

Herakleionin poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan pohjoisrannikolla samalla paikalla kuin nykyinen Iraklionin kaupunki, noin 20 stadioninmittaa eli viisi kilometriä pohjoiseen sisämaassa sijainneesta Knossoksen kaupungista, jonka satamana se toimi. Kaupungin keskus sijaitsi samalla kukkulalla, jossa nykyisin on Iraklionin venetsialaisaikainen vanhakaupunki. Kaupunki oli lähellä Kairatos (nyk. Katsampadianós eli Katsampás) -joen suuta.
Herakleionin kaupunkivaltion aluetta ei tunneta kovin hyvin. Sen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä, mukaan lukien rannikkotasanko kaupungin ympärillä.