stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiiluanmäen linnoitus

| Kiiluanmäen linnoitus> Sijainti |
| --- | --- |
 Kiiluanmäen linnoitus
Koordinaatit:  61.09811229°N, 25.3575258°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Hollola
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiiluanmäki on ainakin rauta- ja keskiajalla käytössä ollut linnavuori Hollolassa. Kiiluanmäkeä on käytetty myös vartiomäkenä, jossa on muinaisina aikoina poltettu vainovalkeita varoituksena lähiseudun asukkaille lähestyvästä vihollisesta.
Vielä nykyäänkin on noin 40–50 metriä linnavuoren korkeimmasta kohdasta alaspäin katsottuna on nähtävissä kivikkoa, joka on mahdollisesti ollut kivisen muurin tukena. Kiveystä on nähtävillä selvästi mäen pohjoisella puolella ja hieman epämääräisempänä lounaisella ja läntisellä puolella. Linnavuoren länsisivulla on mahdollisesti useitakin suojavalleja, mistä nykyään nähtävien kiveysten sekaisuus johtuu. Kaiken kaikkiaan sammal ja aluskasvillisuus peittävät suurimman osan muinaisista varustuksista. Mäen koillisrinteessä on myös kivien ympäröimä kuoppa, jonka pinta-ala on noin kuusi neliömetriä. Kuopan tarkoituksesta ei ole tietoa.
Aiheesta muualla

Väinö Wallin: Kertomuksia Hollolan kihlakunnan muinaisjäännöksistä. SMYA XIV, 1894, s. 187.
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Keijärvi (järvi Ylöjärvellä)

| Keijärvi |
| --- | --- |
 Keijärvi kesäiltana
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°33′21″N, 23°36′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskupuro:  Myllypuro Näsijärveen 
Järvinumero:  35.313.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144 m  
Rantaviiva:  11,076 km  
Pinta-ala:  1,4068 km²  
Suurin syvyys:  14,7 m [lähde? ]
Saaria:  1 
 fiKeijärvi 
Keijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärven keskustaajamassa sijaitseva järvi. Järvellä on kielletty moottorikäyttöiset ajoneuvot.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 141 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Keijärvi alkaa Vaasantien kohdalta ja jatkuu pohjoissuunnassa aina Asuntilaan asti. Keijärvi on tärkeä osa Ylöjärven kaupunkikuvaa ja esimerkiksi Ylöjärven kaupungintalon valtuustosalista aukeaa näkymä järvelle. Se on 3,1 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järven pohjoispää on kapea ja ilmeeltään lahtimainen järvenosa. Järven keskiosassa itään työntyy lyhyt Runnunlahti. Myös pieni Suojaistenlahti voidaan mainita. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee Runnunlahden edustalla. Tähän Pukkisaareen tulee rannasta lyhyt pengertie. Saarella on useita rakennuksia.
Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä. Järven länsiranta ja sen pohjoispään itäranta on rakennettu täyteen Ylöjärven keskustaajaman asuinalueita. Muut järvenrannat ovat metsä- tai peltomaata. Itärannassa kohoaa Runnunlahden eteläpuolella kallioinen Isomäki ja lounaisrannan muodostaa Teivaalanharjun rinteet. Keijärven eteläpään halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rautatie, joka erottaa Keijärvestä pienen lammen. Keijärven ja kyseisen lammen välillä kulkee venetunneli. Järven vieressä kulkee radan suuntaisena valtatie 3.
Virkistys ja kalastus

Järven rannalla on kaksi Ylöjärven kaupungin virallista uimarantaa, Aron ranta ja Räikän ranta. Lisäksi Aron rannan tuntumassa on soutuveneranta.[lähde? ] Keijärvessä ei saa käyttää motorisoituja kulkuvälineitä.
Keijärven kalalajeihin kuuluvat hauki, ahven, kiiski, muikku, lahna, sorva, ja särki. Siikaa ja muikkua kalastetaan yleisesti verkoilla. Uisteleminen on hieman harvinaisempaa moottorivenekiellosta johtuen, mutta uistellen saatavat kalat ovat siika, hauki, ahven ja lahna. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvitaimenta, kirjolohta sekä planktonsiikaa. Keijärven pohjassa on monia lähteitä, jotka voivat heikentää Keijärven jääpeitettä talvisin. Keijärven jäällä liikkuessa pitääkin olla varovainen, vaikka jään paksuus olisi riittävä.[lähde? ]
Suojastenlahden umpeen kasvanutta korteikkoa
Näkymä Suojastenlahdelta Isomäelle
Räikän uimaranta
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Keijärven valuma-alueeseen (35.313) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144 metriä mpy. Järven länsirantaan laskee taajama-alueelta kaksi ojaa ja järven pohjoispäähän yksi oja. Suurin oja laskee Suojastenlahteen, joka on hyvin rehevöitynyt. Järven laskupuro on Myllypuro, joka alkaa Runnunlahdesta ja laskee yli kolmen kilometrin päässä Näsijärveen ensin Lielahden Nuorlahteen ja siitä edelleen Siivikkalanlahteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keijärvi Wikimedia Commonsissa
Kalapaikka.net
Näsijärven–Ruoveden alue (35.3)
Kautto

Kautto on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ari Kautto (s. 1974), kyykänpelaaja
Hanne Kautto, toimittaja, YleX:n ohjelmapäällikkö
Helli Kautto (myöh. Okko, s. 1931), kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä
Hugo Ilmari Kautto (1885–1918), kansanvaltuuskunnan edustajana Lahden pormestari 1918
Jani Kautto (s. 1989), jääkiekkomaalivahti
Juho Kautto (1865–1942), SDP:n kansanedustaja
Juho Kautto (s. 1971), työehtosihteeri ja vasemmistoliittolainen poliitikko ja kansanedustaja
Jussi Kautto (s. 1942), arkkitehti
Kalle Kautto (s. 1981), futsalpelaaja
Kiira Kautto (s. 2005), pesäpalloilija
Matti Kautto (s. 1951), rakennusarkkitehti, kommunistipoliitikko ja kansanedustaja (SKDL, Deva)
Mikko Kautto (s. 1965), Eläketurvakeskuksen toimitusjohtaja
Otso Kautto (s. 1962), kirjailija, ohjaaja ja teatterinjohtaja
Päivi Kautto-Niemi (s. 1952), iskelmälaulaja
Risto Kautto (vuodesta 1962 Kautto-Seinäjokinen, 1931–2012), kustannustoimittaja ja tietokirjailija
Tarja Kautto (s. 1949), sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja
Vesa Kautto (s. 1936), filosofian tohtori, kirjastonjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kauttakulkusopimus

Kauttakulkusopimus on sopimus jonkun alueen läpi suoritettavasta transito- eli kauttakulkuliikenteestä. Historiallisessa mielessä kauttakulkusopimuksella tarkoitetaan yleensä valtioiden välistä sopimusta, jossa sallitaan vieraan vallan sotilaalliset kuljetukset toisen valtion alueen läpi.
Historiallisia kauttakulkusopimuksia ovat :
Suomen ja Saksan kauttakulkusopimus 1940 saksalaisille joukoille Pohjois-Suomen läpi
Suomen ja Neuvostoliiton kauttakulkusopimus 1940 neuvostojoukoille Hangon ja Suomen itärajan välille
Ruotsin ja Saksan kauttakulkusopimukset 1940 saksalaisille sotilas- ja materiaalikuljetuksille Ruotsin rautateillä
Ruotsin ja Saksan kauttakulkusopimus 1941 saksalaiselle divisioonalle Pohjois-Ruotsin halki Suomeen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kauttakulkusopimus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kauttuan koulu

| Kauttuan koulu |
| --- | --- |
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  1949
Rehtori:  Vesa Ahtola
Luokat:  1–6
Oppilaita:  257
Kauttuan koulu on peruskoulu Eurassa. Koulussa on 257 oppilasta. Koulussa on 14 perusopetuksen ryhmää vuosiluokilla 1–6. Näiden lisäksi koulussa on kaksi erityisopettajaa, toinen luokille 1–2 ja toinen luokille 3–6. Koulussa toimii myös kaksi englanninopettajaa, joista toinen opettaa myös ruotsia. Koulussa on oma terveydenhoitaja. Koulun rehtori on Vesa Ahtola ja koulusihteeri Teija Salminen.
Vuonna 1912 Kauttualle perustettiin kansakoulu, ja sitä laajennettiin 1927. 1949 perustettiin nykyinen Kauttuan koulu, jonne oppilaat todennäköisesti siirtyivät. Entisen koulun nimi vaihdettiin Kännön kouluksi. Kännön koulu lakkautettiin vuonna 2011.
Kevyt osasto 8 (jatkosota)

Kevyt Osasto 8 (KevOs 8) oli Lounais-Suomen sotilasläänin Vakka-Suomen suojeluskuntapiiri 17. kesäkuuta 1941 perustama noin pataljoonan vahvuinen joukko-osasto. Päämajan käskystä mainittuna päivänä annettiin yleinen kutsu saapua ylimääräisiin kertausharjoituksiin, mikä käytännössä tarkoitti yleistä liikekannallepanoa. Osasto kuului 1. divisioonaan.
Kevyt osasto 8 oli aluksi reservijoukkona, mutta jo kesä-heinäkuun vaihteessa 1941 se kuljetettiin Pohjois-Karjalaan Tuupovaaraan. Osasto lakkautettiin heinäkuussa 1942.
Perustaminen

Esikunta kokoontui Kiukaisten Seuratalolle, jonne perustettiin myös perustamisen ajaksi komentopaikka. 1. jääkärikomppania (1./KevOs 8) perustaminen aloitettiin 18. kesäkuuta 1941 Euran Nuorisoseuran talolla, josta siirryttiin kello 14.00 Kauttuan kansakoululle. Komppanianpäälliköksi määrättiin luutnantti T Routama. 2. jääkärikomppania (2./KevOs 8) perustettiin Euran kirkonkylän kansakoululla. Perustettaessa komppanianpäällikkönä oli luutnantti Mauri Valo. 3. jääkärikomppania eli Konekiväärikomppania perustettiin Kiukaisten Seuratalolla, josta siirryttiin työväentalolle kello 13.20. Komppanianpäällikkönä oli luutnantti Pekka Hovila. Komppanioiden lisäksi perustettiin huolto-osat.
Kevyen osaston vahvuus oli yhteensä 595 miestä, joille aseina jaettiin 
416 kivääriä, joista oli tarkkuuskiväärejä 24. Näiden lisäksi jaettiin 
60 pistoolia, 118 konepistoolit, 12 konekivääriä ja neljä 20 mm:n panssarintorjuntakivääriä. Kuljetusvälineinä osastolla oli polkupyörät sekä 53 kuorma-autoa ja yksi henkilöauto.
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti talvisodan aikaista parempi, mutta siitä huolimatta eivät yksiköt tulleet varustettua kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi. Kevyet osastot pyrittiin kuitenkin varustamaan liikkuvina yksiköinä mahdollisimman hyvin.
Komentajat

ratsumestari Lars Rönnquist 18. kesäkuuta 1941 – 13. marraskuuta 1941 ja 21. maaliskuuta 1942 – 31. heinäkuuta 1942 ollen väliajan sairaana
kapteeni Martti Silanterä 18. lokakuuta – 31. joulukuuta 1941
kapteeni Armas Varla 16. joulukuuta 1941 – 24. maaliskuuta 1942
Aiheesta muualla

artikkeli Suomalan kirjasta s. 60
Katujuna

Katujuna Potnapekka Oulun Hupisaarilla.
Katujuna Genevessä.
Katujuna on erikoisajoneuvoyhdistelmä, joka muodostuu kahdesta tai useammasta, yleensä ulkoisesti junien vaunujen näköisestä vaunusta, sekä niitä vetävästä joko ulkoisesti rautatieveturia muistuttavasta vetoyksiköstä tai muiden vaunujen kanssa samankaltaisesta moottoroidusta yksiköstä. Katujunassa on renkaat, koska kadulla ei ole kiskoja.
Katujunan vetoyksikkö on yleensä varustettu diesel- tai bensiinimoottorilla. Junassa on vetävän yksikön lisäksi yleensä kahdesta kolmeen moottoroimatonta vaunua. Vaunut ovat yleensä katettuja korkealaitaisia vaunuja, joissa on turvallisuuden vuoksi vähintään ovet. Laitojen yläreunan ja katoksen väli saattaa olla avoin tai peitetty läpinäkyvällä akryylimuovilla eli niin sanotulla pleksilasilla. Vaunuissa on mallista ja kokoluokasta riippuen istumapaikkoja kuudesta kahteenkymmenelle henkilölle.
Katujunia käytetään yleisimmin kiertoajelutarkoituksiin sekä matkailun edistämismielessä myös linja-autojen sijasta kuljettamaan matkailijoita majoituspaikoilta loma-alueiden ajanviettokeskuksiin. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa National Railway Museum hoitaa rautatiemuseoalueen ja York Minsterin välisen liikenteen ulkoisesti junalta näyttävällä katujunalla.
Joissakin maissa katujunat saavat liikennöidä myös kävelykatuja pitkin. Gruyèresin kaupungissa Sveitsissä katujunat ovat ainoita moottoroituja ajoneuvoja, jotka saavat liikennöidä kävelykaduilla.
Katujunia Suomessa

Kake Kaupunkijuna, Rauma
Lillijuna, Jyväskylä
Muumijuna, Naantali
Spa train, Naantali
Poritar, Pori
Potnapekka, Oulu
HöyryWille, Mikkeli ja Lappeenranta
Jokke jokijuna, Turku
Kukkopekka, Kuopio
Wili, Tampere
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koios

Koios (m.kreik. Κοῖος) oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani. Hän oli Uranoksen ja Gaian poika ja naimisissa sisarensa Foiben kanssa. Heidän tyttäriensä nimet olivat Leto ja Asteria.
Kuten muutkin titaanit, Koios syöstiin Tartarokseen titaanien hävittyä kamppailunsa Olympoksen jumalia vastaan.
Koios tunnettiin myös nimellä Polos.
Klaus Kultti

Klaus Kultti on suomalainen taloustieteilijä. Hän on työskennellyt taloustieteen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2000. Kultin tutkimukset keskittyvät etsintämalleihin, immateriaalioikeuksiin ja peliteoriaan.
Kultti on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori. Hän väitteli vuonna 1995 Helsingin yliopistosta otsikolla "Money and Credit in Exchange, a
theoretical study".
Aiheesta muualla

Kultin tutkimukset IDEASissa
Kultin kotisivu Helsingin yliopiston verkkosivulla
Klemettinen

Klemettinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Jimi Klemettinen (s. 2005), ampumahiihtäjä
Pasi Klemettinen (s. 1963), perinteentutkija ja tietokirjailija
Veera Klemettinen (s. 1998), suunnistaja
Yrjö Klemettinen (1920–2004), näytelmäkirjailija.
Katujuna HöyryWille

HöyryWille
Katujuna HöyryWille on Lappeenrannan kaduilla ja satama-alueella kesäisin liikennöivä kulkuneuvo. Kyydin mahdollistavat paikalliset yritykset, yhteisöt ja kaupunki, jotka ovat rahoittamassa Huvisataman ilmaislaitteeita ja junan toimintaa. Höyryjuna ei ole nykyään ilmainen, mutta kioskeista saa lippuja kaupan päälle ostaessaan vohveleita.
Katujuna uudistui vuonna 2009. Uusi katujuna on kaksivaunuinen Saksassa valmistettu ja se kulkee maakaasulla. Junan vaunut on katettu ja niissä on ikkunat, joten kiertoajelulle voi lähteä myös huonommallakin säällä. Vuonna 2010 katujunaan lisättiin laitteet, joiden avulla voi kuunnella reittiselostusta ja kaupungin historiaa. Selostuksia on mahdollista kuunnellä kuudella eri kielellä (suomi, ruotsi, englanti, venäjä, saksa ja ranska). Junan omistaa Lappeenrannan Seudun Yrityspalvelut Oy, joka on yksi Lappeenrannan kaupunkiyhtiöistä.
Kyytiin haluava asiakas voi ostaa lippunsa suoraan kuljettajalta tai hiekkalinnalta. HöyryWille on palvellut jo 11 vuotta kyyditen yhteensä pitkälle yli 200 000 matkustajaa.
Katujunan pysäkit

Hiekkalinna
Linnoitus
Scandic Hotel Patria
Valtakatu (Subwayn kohdalla)
Kauppatori
Sokos Hotel Lappee/Galleria
Liikennepuisto
Myllysaari
Satama
Hiekkalinna
Aiheesta muualla

Hiekkalinna (Arkistoitu – Internet Archive)
Keltajalkakurppa

| Keltajalkakurppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kurpat Gallinago
Laji::  andina
Kaksiosainen nimi
 Gallinago andina  (Taczanowski, 1875) 
Katso myös
   Keltajalkakurppa Wikispeciesissä   Keltajalkakurppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltajalkakurppa (Gallinago andina), joka yleisesti luokitellaan eteläamerikankurpan alalajiksi, on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Andien aluetta Etelä-Perussa, Länsi-Boliviassa, Pohjois-Chilessä ja Luoteis-Argentiinassa. Lajin holotyypin kuvaili Władysław Taczanowski 1875.
Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut

Katukiekon maailmanmestaruuskilpailut järjestetään kahden vuoden välein lukuun ottamatta vuosina 1996 ja  1999 järjestys oli erilainen.
Suomi voitti ensimmäisen mitalinsa vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Kyseessä oli hopeamitali, jonka Suomi otti edettyään turnauksen finaaliin, jossa kuitenkin kisaisäntä Slovakia voitti sen 4–3.
MM-kilpailut ja mitalistit

| Vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 |  Kanada |  Tšekki |  Slovakia |  Bratislava (Slovakia) |
| 1998 |  Tšekki |  Slovakia |  Kanada |  Litomerice (Tšekki) |
| 1999 |  Slovakia |  Kanada |  Tšekki |  Zvolen (Slovakia) |
| 2001 |  Kanada |  Tšekki |  Slovakia |  Toronto (Kanada) |
| 2003 |  Kanada |  Tšekki |  Slovakia |  Sierre (Sveitsi) |
| 2005 |  Kanada |  Slovakia |  Italia |  Pittsburgh (Yhdysvallat) |
| 2007 |  Kanada |  Tšekki |  Slovakia |  Ratingen (Saksa) |
| 2009 |  Tšekki |  Intia |  Slovakia |  Pilsen (Tšekki) |

| 2011 |  Tšekki |  Kanada |  Slovakia |  Bratislava (Slovakia) |
| 2013 |  Slovakia |  Tšekki |  Kanada |  St. John's (Kanada) |
| 2015 |  Slovakia |  Yhdysvallat |  Tšekki |  Zug (Sveitsi) |
| 2017 |  Slovakia |  Kanada |  Tšekki |  Pardubice (Tšekki) |
| 2019 |  Slovakia |  Suomi |  Kanada |  Košice (Slovakia) |
Mitalitilastot

| Nro | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kanada | 5 | 3 | 3 |
| 2 |  Slovakia | 5 | 2 | 6 |
| 3 |  Tšekki | 3 | 5 | 3 |
| 4 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 |
| 4 |  Intia | 0 | 1 | 0 |
| 4 |  Suomi | 0 | 1 | 0 |
| 5 |  Italia | 0 | 0 | 1 |
Klemetti (Kirkkonummi)

| Klemetti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°15′30″N, 24°27′38″E
Järvinumero:  81.057.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  51,1 m 
Rantaviiva:  0,8 km 
Pinta-ala:  0,045 km² 
Keskisyvyys:  2,1 m 
Suurin syvyys:  3,85 m 
 fiKlemetti 
Klemetti on noin neljän ja puolen hehtaarin laajuinen saareton metsäjärvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Klemetin tila on arvioitu hyväksi.
Klemetin ympäristö on järvisyydeltään runsas. Lännen suunnassa lähimpiä järviä ovat Kaljärvi ja Haapajärvi. Parin kilometrin päässä koillisessa on kahden pienen järven kokonaisuus nimeltään Pikaraiset (Pikaraiset (pohjoinen) ja Pikaraiset (eteläinen)). Klemetin vedet laskevat itään Hauklampeen ja edelleen Loojärven kautta Espoonlahteen. Klemetin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin viisitoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Klemetin pohjoispuolella.
Klemetti (81.057.1.016) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Klemetti on Mankinjoen valuma-alueen läntisiä vakavesiä.
Kerli Kivilaan

Kerli Kivilaan
Kerli Kivilaan (s. 15. joulukuuta 1992) on virolainen laulaja. Vuonna 2013 hänestä tuli Põhja-Tallinn-yhtyeen jäsen, kunnes ilmoitti joulukuussa 2016 eroavansa yhtyeestä. Hän opiskelee Tarton yliopistossa valtiotieteitä.
Kivilaan opiskeli vuoteen 2008 asti Viljandin musiikkikoulussa. Hän on osallistunut tv-ohjelmiin "Laulukarusell" ja vuonna 2009 "Eesti otsib superstaari" -laulukilpailuun, jossa hän putosi ennen semifinaalivaihetta.
Hänen isosiskonsa Triinu Kivilaan on laulanut Vanilla Ninja -yhtyeessä. Myös Kerli liittyi yhtyeeseen vuonna 2022. Kivilaan seurustelee laulaja Karl-Erik Taukarin kanssa.
Karlskrona

| Karlskrona |
| --- | --- |
 Fredrikskyrkan Karlskronassa.
 Karlskrona
 Koordinaatit: 56°9′39″N, 15°35′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Karlskronan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  21,72 km²
Väkiluku:  35 212
 – Väestötiheys:  1 621,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlskrona on entinen kaupunki ja nykyinen Karlskronan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Ruotsin etelärannikolla Itämeren rannalla Blekingen läänissä ja Blekingen historiallisessa maakunnassa. Karlskrona on Blekingen läänin pääkaupunki, ja 35 000 asukkaallaan myös läänin suurin taajama.
Karlskrona on perustettu vuonna 1680 laivastoasemaksi. Nykyäänkin siellä on Ruotsin merivoimien päätukikohta. Karlskronan keskustaajama on rakennettu saarille, joista suurimmassa, Trossössä, on varsinainen keskusta ja kaupungin vanhimmat osat. Karlskronassa on Ruotsin Itämeren rannikon suurin kalastussatama sekä tärkeä rautatieristeyspaikka.
Karlskronan laivastoasema yhdessä eräiden muiden kaupungissa sijaitsevien kohteiden kanssa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita nähtävyyksiä Karlskronassa ovat esimerkiksi Blekinge-museo ja merimuseo. Vuonna 2017 Karlskrona sijoittui kärkeen Arkitekturupproret-blogin (suom. arkkitehtuurikapina) yleisöäänestyksessä Ruotsin kauneimmasta kaupungista.
Media

Sanomalehdet Sydöstran ja Blekinge Läns Tidning ilmestyvät kuudesti viikossa.
Väestönkehitys

| Karlskronan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 30 642 | 30 642 |
| 1965 | 1965 |    | 31 062 | 31 062 |
| 1970 | 1970 |    | 33 873 | 33 873 |
| 1975 | 1975 |    | 33 414 | 33 414 |
| 1980 | 1980 |    | 32 223 | 32 223 |
| 1990 | 1990 |    | 30 091 | 30 091 |
| 1995 | 1995 |    | 31 597 | 31 597 |
| 2000 | 2000 |    | 32 077 | 32 077 |
| 2005 | 2005 |    | 32 606 | 32 606 |
| 2010 | 2010 |    | 35 212 | 35 212 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Karlskrona kasvoi yhteen Lyckebyn ja Torskorsin kanssa vuonna 1970.
Kuvia

Kaupungin vaakuna on nykyään Karlskronan kunnan käytössä.
Näkymä Karlskronaan.
Trefaldighetskyrkanin kirkko.