stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmanlämpötila
Vuotuiset vaihtelut > Eri kuukausien keskilämmöt Suomessa

Eri kuukausien keskimääräiset lämpötilat eräillä Suomen paikka­kunnilla vuosina 1981–2010 (°C):
| Paikkakunta | Tammikuu | Helmikuu | Maaliskuu | Huhtikuu | Toukokuu | Kesäkuu | Heinäkuu | Elokuu | Syyskuu | Lokakuu | Marraskuu | Joulukuu | Koko vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki, Kaisaniemi | −3,9 | −4,7 | −1,3 | 3,9 | 10,2 | 14,6 | 17,8 | 16,3 | 11,5 | 6,6 | 1,6 | −2,0 | 5,9 |
| Turku, lentoasema | −4,4 | −5,2 | −1,6 | 4,0 | 10,2 | 14,5 | 17,5 | 16,0 | 10,9 | 5,9 | 0,8 | −2,6 | 5,5 |
| Tampere, lentoasema | −6,4 | −6,9 | −2,8 | 3,3 | 9,7 | 14,1 | 16,9 | 15,0 | 9,8 | 4,6 | −0,6 | −4,5 | 4,4 |
| Vaasa, Mustasaari | −4,5 | −5,5 | −3,1 | 1,0 | 6,0 | 11,1 | 15,3 | 14,9 | 10,6 | 5,8 | 1,2 | −2,0 | 4,2 |
| Jyväskylä, lentoasema | −8,3 | −8,5 | −3,8 | 2,2 | 8,9 | 13,7 | 16,5 | 14,1 | 8,8 | 3,6 | −2,9 | −6,2 | 3,3 |
| Lieksa, Lampela | −10,5 | −10,3 | −4,9 | 1,3 | 8,2 | 13,6 | 16,5 | 13,8 | 8,8 | 3,3 | −3,3 | −8,0 | 2,4 |
| Oulu, lentoasema | −9,6 | −9,3 | −4,8 | 1,4 | 7,8 | 13,5 | 16,5 | 14,1 | 8,9 | 3,3 | −2,8 | −7,1 | 2,7 |
| Rovaniemi | −11,3 | −10,8 | −6,1 | −0,2 | 6,3 | 12,2 | 15,2 | 12,5 | 7,1 | 0,8 | −5,5 | −9,4 | 0,9 |
| Sodankylä | −13,5 | −12,7 | −7,5 | −1,3 | 5,3 | 11,6 | 14,5 | 11,7 | 6,2 | 0,1 | −7,1 | −11,7 | −0,4 |
| Utsjoki, Kevo | −14,0 | −12,8 | −8,2 | −2,5 | 3,7 | 9,6 | 13,1 | 10,7 | 5,7 | −0,5 | −8,3 | −12,3 | −1,3 |
Lämpötilakäsitteitä

Kun ilman­lämpö­tila on +25 °C:n ylä­puolella, on pohjois­maissa käytetyn määritelmän mukaan hellettä.
Kun ilman lämpötila on 0 °C:n alapuolella, on pakkasta. Jos lämpötila talvella joksikin ajaksi nousee nollan yläpuolella, on suojasää.
Jos kasvukaudella ilman lämpötila lähellä maan pintaa laskee nollan alapuolelle, on kyseessä halla. Maanpinnan läheisyydessä lämpötila öisin on kuitenkin yleensä alempi kuin korkeammalla, ja niinpä hallankin sattuessa ilman­lämpö­tila kahden metrin korkeudessa on yleensä nollan yläpuolella.
Lämpötilakäsitteitä > Virheellinen käsite: "lämpötila auringossa"

Käsitteellä ”lämpötila auringossa” viitataan usein virheellisesti auringon säteilylle alttiina olevan lämpömittarin lukemaan. Väärinkäsityksiä on omiaan aiheuttamaan toisaalta se, että lämpömittari näyttää tällöin korkeampaa lämpötilaa kuin varjossa, toisaalta se, että auringon paisteessa myös tuntuu lämpimämmältä.
Nestelämpö­mittarin muovi- tai lasikuoren sisällä on kasvihuonetta vastaava tilanne, minkä vuoksi mittari ei ollessaan auringon paisteessa kerro sitä ympäröivän ilman lämpö­tilaa vaan sen lämpö­tilan, joka syntyy sen pien­kasvi­huoneen sisälle. Jos mitataan alkoholi­mittarilla, vaikuttaa neste­patsaan värikin siihen, kuinka paljon mittari absorboi auringon valoa, minkä vuoksi kaksi vierekkäinkin sijoitettua mittaria voi auringon paisteessa näyttää eri lukemia. Vastaavasti kesä­päivän asfaltti voi olla +40 °C lämpöinen, kun ilman lämpötila lähentelee +25 °C. Ilma lämpenee kuumien pintojen lähellä, mutta ilman­lämpö­tila voidaan mitata luotettavasti varjossa ilma­kehän suoralta säteilyltä sekä hajasäteilyltä suojatussa tuuletetussa valko­pintaisessa kopissa.
Auringon säteily lämmittää luonnollisesti myös ihmisen ihoa ja vaatteita. Tämän vuoksi auringon paisteessa tuntuukin lämpimmältä kuin varjoisessa paikassa, vaikka ilman todellinen lämpötila olisikin sama. Tämän tuntemuksen voimakkuuteen vaikuttavat kuitenkin monet muutkin seikat: esimerkiksi vaaleat vaatteet lämpenevät vähemmän kuin tummat, hikoilun viilentävä vaikutus riippuu, paitsi tuulesta ja ilman kosteudesta, myös yksilöllisistä fysiologisista tekijöistä, ja auringon ollessa korkealla kokee maassa makuullaan oleva henkilö sen lämmittävän vaikutuksen voimakkaampana kuin pystyssä kulkeva, koska säteily osuu häneen lähes kohtisuorasti. Tämä koettu "lämpötilan nousu" onkin subjektiivinen asia, jota ei voida mitata.
Äärimmäisyyksiä

Korkein maapallolla mitattu ilmanlämpötila on ollut 56,7 °C. Niin kuumaa oli Kalifornian Kuolemanlaaksossa 10. heinäkuuta 1913.
Alin maapallolla mitattu ilmanlämpötila on ollut −89,2 °C. Niin kylmää oli Vostokin tutkimusasemalla Etelämantereella 21. heinäkuuta 1983. Pohjoisen pallonpuoliskon alin lämpötila on ollut −67,8 °C, joka mitattiin Siperian Verhojanskissa 5. ja 7. helmikuuta 1892 sekä Oimjakonissa 6. helmikuuta 1933, epävirallisesti vuonna 1924 jopa −71,2 °C.
Korkein Suomessa mitattu ilmanlämpötila on 37,2 °C, joka vallitsi Liperissä Joensuun lentoasemalla 29. heinäkuuta 2010. Suomen alin ilmanlämpötila on ollut −51,5 °C, joka mitattiin Kittilän Pokassa 28. tammikuuta 1999.
Vuotuinen keskilämpötila maapallon eri alueilla
Eri kuukausien keskilämpötilat maapallon eri alueilla. Maailmankartta Mollweiden projektiossa.
Mavronísi (Lasíthi)

| --- | --- |
Muut nimet:  Mávros Vráchos (Μαύρος Βράχος)
Sijainti:  35°16′02″N, 26°13′19″E, Siteía Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Kreetanmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,011 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mavronísi (kreik. Μαυρονήσι) eli Mávros Vráchos (Μαύρος Βράχος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan koilliskärjen länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,011 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Mavronísi kuuluu Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Jouko Alhainen

Jouko Alhainen on humppilalainen luontoaktiivi, kurkien tutkija ja luontoyrittäjä, joka rakentaa lintutorneja. Suuri osa Suomen lintutorneista on Alhaisen rakentamia ja suunnittelemia.
Lintutorneja Alhainen rakentaa yrityksensä Taigabird Oy:n kautta, joka on ympäristö-, luonto- ja matkailupalveluihin erikoistunut yritys. Taigabird pyörittää myös Sääksisäätiön Kangasalan Pohtionlammella sijaitsevan Pohtiolammen sääksikeskuksen kahvila- ja luontomatkailutoimintaa. Hän pyöritti myös Humppilassa Taigabirdin Humppilan lohi ja Perhospuisto - kohdetta.
Lintutornien rakentaja

Alhainen on rakentanut Suomeen yli sata lintutornia ja suunnitellut kaksi sataa. Hän on rakentanut myös Suomen suurimman lintutornin, Kärjenkallion lintutornin, joka sijaitsee Puurijärven ja Isonsuon kansallispuistossa Kokemäellä. Tämän kahdeksankulmaisen tornin korkeus on 20 metriä ja sisähalkaisija 8,7 metriä.
Toiminta kurkien parissa

Alhainen on hoitanut loukkaantuneita kurkia 1980-luvulta lähtien yhteensä noin 50 yksilöä. Alhainen hoitaa kurjet pihapiirissään kuntoon ja mahdollisuuksien mukaan palauttaa ne takaisin luontoon ja vapauteen. Pisimpään Alhaisella hoidossa ollut kurki on jo lähes 30-vuotias ”Kookka”, joka jäi orvoksi nuorena menetettyään lentokykynsä. Vuonna 2012 esitettiin Yle TV1:llä ensi kertaa 27-minuuttinen televisiodokumentti Kurkikuiskaaja, jossa seurataan lähes vuoden ajan Alhaista ja hänen hoitamiaan kurkia.
Alhainen on myös rengastanut satoja kurkia. Hän on BirdLife Suomen kurkien suojelutoiminnasta vastaavan kurkityöryhmän jäsen. Alhainen on ollut mukana kurkien värirengastuksissa, satelliitti- ja radiolähetinseurannoissa, myös Unkarissa ja Tunisiassa. 1990-luvulla Alhainen oli mukana kansainvälisessä lumikurjen suojelussa Iranissa.
Luontoaktivisti

Alhainen oli yksi harvoista paikallisista, joka osallistui vuonna 1979 Koijärvi-liikkeen toimintaan. Vuonna 2009 julkaistussa kirjassa Kahleissa Koijärvellä, Alhaista haastatellaan tapahtumista. Sittemmin Alhainen on ollut vahvasti mukana muun muassa Forssan Konikallion liito-oravametsien suojelussa Lounaisen Sisä-Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana ja erilaisissa kosteikkosuojeluhankkeissa.
Aiheesta muualla

Metsäradio: Lintutornien rakentaja Jouko Alhainen (Jouko Alhaisen radiohaastattelu Yle Radio Suomi) areena.yle.fi.  17.3.2014. Yleisradio Oy. Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 4.10.2014.
Karvonen, Markku: Luonnonsuojelija saa kirvestä ja kiitosta, ja kiittää molemmista (YLE Häme, Jouko Alhaisen radiohaastattelu Radio Häme) areena.yle.fi.  5.6.2014. Yleisradio Oy. Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 4.10.2014.
Karvonen, Markku: Kurkikuiskaaja: "Meillä jos kenellä olisi varaa suojella luontoamme" yle.fi.  19.7.2014. Yleisradio Oy.
Papadóplaka

| --- | --- |
Sijainti:  34°55′10″N, 24°47′09″E, Faistós Iraklion, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Libyanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,004 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Papadóplaka (kreik. Παπαδόπλακα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan etelärannikolla Kaloí Liménesin kylän lähellä. Saaren pinta-ala on noin 0,004 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Papadóplaka kuuluu Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Saarta ei tule sekoittaa samannimiseen riuttaan Kommóksen edustalla.
Hilja Grönfors

Hilja Grönfors (s. 27. huhtikuuta 1952 Juuka) on suomalainen laulaja, joka tunnetaan perinteisten romanilaulujen tulkitsijana. Hän on myös kerännyt romanien lauluperinnettä ja tehnyt romanimusiikkia tunnetuksi esiintymällä festivaaleilla sekä Suomessa että ulkomailla. Grönfors on levyttänyt kolme albumia. Hänet on palkittu muun muassa Suomi-palkinnolla ja hänelle on myönnetty taiteen akateemikon arvonimi.
Elämä ja ura

Grönfors on ammatiltaan ompelija ja hänellä on myös romanin kielen opettajan koulutus. Grönfors vietti varhaislapsuutensa kiertolaiselämää ja aloitti koulunkäynnin asuttuaan Juuassa ja Tuusniemellä. Kansakoulun jälkeen Grönfors opiskeli vuoden Pohjois-Savon kansanopistossa. Myöhemmin hän oli 15 vuotta Ruotsissa ja asuu nykyään Lahdessa. Grönfors on opettanut romanien musiikkiperinnettä Kaustisen kansanmusiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa.
Ensimmäisen kerran Grönfors lauloi levylle vuonna 1996 suomalaisen romanimusiikin kokoelma-albumilla Luludžako drom – Kukkien tie. Hän on levyttänyt myös kappaleen ”Aurinko kun mailleen vaipuu” vuonna 2000 julkaistulle Indiako drom – romanimusiikkia Kumpulassa -levylle.
Grönfors esittää yhtyeensä Latšo Džintan kanssa perinteistä romanimusiikkia. Hän on kerännyt ja tallettanut runsaat sata romanilaulua. Vuonna 2011 ilmestynyt Grönforsin toinen albumi Kai tu džaha? - Minne kuljet? on yhtä kappaletta lukuun ottamatta suomenkielinen ja sisältää perinteisiä romanilauluja. Levyn päätöskappale ”Kun kuljen tietäni” on Grönforsin itse säveltämä ja sovittama.
Grönfors on vieraillut laulajana Palefacen albumilla Helsinki – Shangri-La (2010) kappaleella ”Saapuu elokuun yö”. Vuonna 2022 julkaistulla Kalevala elävänä tai kuolleena Vol. 2 -albumilla on Grönforsin ja lauluntekijä Lau Naun kirjoittama ja esittämä kappale ”Päivälintu”, joka on inspiroitunut kalevalaisesta maailmanluomisesta.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuonna 2005 Grönfors nimettiin Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla mestarikansanlaulajaksi. Hänen albuminsa Phurane mirits palkittiin Etno-Emmalla vuonna 2008.
Vuonna 2011 Grönfors sai Kalevalaseuran perinteentaitajien ja -tallentajien tunnustuspalkinnon hän oli myös vieraana itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolla.
Vuonna 2014 Grönforsille myönnettiin Suomi-palkinto romanien kulttuuriperinteen hyväksi tehdystä työstä. Samana vuonna hänelle myönnettiin myös valtion taiteilijaeläke.
Elokuussa 2024 Grönfors vihittiin Taideyliopiston promootiossa Musiikin kunniatohtoriksi.
Marraskuussa 2024 hänelle myönnettiin taiteen akateemikon arvonimi.
Muuta

Katariina Lillqvist on tehnyt Grönforsista ja Suomen romanien historiasta dokumenttielokuvan Eihän tämä maa minun omani ollut. Hilja Grönforsin serkku oli toimittaja Raila Halmetoja.
Diskografia

Phurane mirits : Fintiko kaalengo ghurane dz̆iilia (2008)
Kai tu džaha? : Fintiko kaalengo dz̆iilia (2011)
Katta Ame Aavaa? • Mistä Tulemme? • Where Do We Come From? (2018)
Aiheesta muualla

Hilja Grönforsin Myspace-sivut
Jukka Hämäläinen: Suomalainen fado piilee romanien musiikissa (sisältää laulunäytteen) Helsingin Uutiset.  7.11.2011. Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 6.4.2013.
Hilja Grönfors, romanimusiikin taitaja ja tallentaja (video, haastattelu) Ylen Aamu-tv.  8.11.2011.[vanhentunut linkki]
Njassa: Njassan vieraana Hilja Grönfors (radiolähetys, haastattelu) Valiojoukko.  9.11.2011. Radio Helsinki.[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Bassins

| Bassins |
| --- | --- |
 vaakuna
 Bassins
 Koordinaatit: 46°27′58″N, 6°13′52″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,80 km²
Väkiluku (5.6.2024):  1 485
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bassins on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 1 485 asukasta.
Paximádi (Iraklion)

| --- | --- |
Sijainti:  35°26′07″N, 25°16′32″E, Chersónisos Iraklion, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Kreetanmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,032 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Paximádi (kreik. Παξιμάδι, kath.kreik. Παξιμάδιον, Paximádion) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan pohjoisrannikon edustalla sijaitsevan Dían saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,032 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Paximádi kuuluu Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Heikki Ruskoaho

| Heikki Juhani Ruskoaho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1952 Kemi (ikä 72)
Kansalaisuus:   suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oulun yliopisto   LL 1978, LT 1983,  Farmakologian dosentti 1986 
Instituutti:  Oulun yliopisto
Palkinnot:  Lääketieteen kunniatohtori Semmelweis-yliopisto Unkari (1994); Unkarin tiedeakatemian kunniajäsen (2001); Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I lk:n ritari (2005); Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2010-); Maud Kuistilan palkinto (2010); Sydäntutkimuksen suurpalkinto (2013) 
Heikki Juhani Ruskoaho (s. 5. huhtikuuta 1952 Kemi) on suomalainen lääkäri ja farmakologian ja lääkekehityksen professori emeritus. Hän on Suomen tunnetuimpia ja arvostetuimpia sydäntutkijoita. Ruskoaho on toiminut Suomen Akatemian hallituksen puheenjohtajana 2018-2018.
Elämä ja ura

Kemissä syntynyt Ruskoaho suoritti ylioppilastutkinnon 1971 Limingassa, lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1978 Oulun yliopistossa ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1983. Farmakologian dosentuuri Ruskoaholle myönnettiin vuonna 1986 Oulun yliopistosta.
Hän toimi Oulun yliopistossa vs. apulaisprofessorina vuosina 1986–1988, apulaisprofessorina 1989-1996, ja molekulaarisen farmakologian professorina 1996-2012. Vuonna 2013 hän siirtyi farmakologian ja lääkekehityksen professoriksi Helsingin yliopistoon.  Ruskoaho on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2010.
Ruskoaho on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Ruskoaho harrastaa perhokalastusta.
Aiheesta muualla

Heikki Ruskoaho (2013) Mitä farmakologian ja lääkekehityksen professori tutkii? (video) (youtube.com)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Petalída (Falásarna)

Matala Petalídan saari vasemmalla, oikealla antiikin ajan Falasarnan kaupungin akropolis. Näkymä Falásarnan rannalta.
| --- | --- |
Sijainti:  35°30′16″N, 23°33′46″E, Kíssamos Chaniá, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,024 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Petalída (kreik. Πεταλίδα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan länsirannikolla Falásarnan rannan edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Petalída kuuluu Kíssamoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Petalídi (Iraklion)

Petalídin saari (oikealla) Díalta nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Glaronísi (Γλαρονήσι)
Sijainti:  35°27′49″N, 25°11′27″E, Chersónisos Iraklion, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Kreetanmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,013 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Petalídi (kreik. Πεταλίδι)  eli Glaronísi (Γλαρονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan pohjoisrannikon edustalla sijaitsevan Dían saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Petalídi kuuluu Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Paximádi (Gkrántes)

| --- | --- |
Sijainti:  35°12′39″N, 26°18′19″E, Siteía Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Gkrántes, Kreetan saaret
Merialue:  Välimeri
Pinta-ala:  0,002 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Paximádi (kreik. Παξιμάδι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja tarkemmin Gkrántesin saariin, ja sijaitsee Kreetan koillispään itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Paximádi kuuluu Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Paximádi on Gkrántesin saarista pienin ja lähinnä pelkkä kari. Sen lounaispuolella sijaitsee ryhmän suurin saari Prasonísi.
Begnins

| Begnins |
| --- | --- |
 vaakuna
 Begnins
 Koordinaatit: 46°26′26″N, 6°14′50″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,76 km²
Väkiluku (5.6.2024):  1 999
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Begnins on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 1 999 asukasta.
Amadeus Lundberg

| Amadeus Lundberg |
| --- | --- |
 Amadeus Lundberg vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Helsinki
Muusikko
Taiteilijanimi:  Amadeus
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  tango, iskelmä, mustalaismusiikki
Levy-yhtiöt:  Suomen Mediamusiikki,  Magnum Music Oy (2014–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juha Grigori Amadeus Lundberg (s. 29. maaliskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hänet valittiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla tangokuninkaaksi vuonna 2009. Lundberg on julkaissut viisi pitkäsoittoa.
Ura

Amadeus Lundberg sai Tangomarkkinoiden superfinaalissa tuomaristolta 58/60 pistettä voittaen Kaija Lustilan kahdella pisteellä. Vuonna 2009 valittiin vain yksi tangokuninkaallinen. Lundberg sai opastusta laulamisessa oopperalaulaja ja muusikko Jyrki Niskaselta.
Vuoden 2010 tammikuussa Amadeus Lundberg oli mukana Suomen euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Anastacia”, jolla hän sijoittui karsinnan finaalissa viidenneksi. Tammikuussa 2010 julkaistiin ensimmäinen albumi Amadeus.
Tanssilava- ja ravintolaesiintymisten ohella Lundberg on konsertoinut monissa eri konserteissa, muun muassa Valon airueet -kiertueella ja Sielu soi -konserteissa sekä Sinitaivas-konserttikiertueilla (2009, 2011, 2012 ja 2013). Lokakuussa 2010 hän oli mukana Anneli Sarin kanssa yhteisessä musiikkinäytelmäteoksessa Taivaan portit, joka kiersi lukuisilla paikkakunnilla. Syksyllä 2013 ja keväällä 2014 Lundberg oli mukana Kari Tapio -muistokonserttikiertueella. Vuodesta 2011 alkaen Lundberg on tehnyt yhdessä Riku Niemi Orchestran konsertteja ja levyjä.
Keväällä 2014 julkaistiin Jukka Kuoppamäen Lundbergille tekemä kappale ”Vain rakkaus”. Kesällä 2014 ilmestyi samanniminen albumi, joka tehtiin yhteistyössä Riku Niemi Orchestran kanssa. Riku Niemi toimi levyllä tuottajana ja sovittajana. Levyllä on mukana seitsemän Olavi Virran levyttämää kappaletta. Tangoja levyllä on kahdeksan. Amadeus Lundbergin ja Riku Niemi Orchestran Vain rakkaus -albumi nousi lopulta ykköseksi Suomen virallisella listalla syyskuussa 2014.
Vuosina 2014 ja 2015 Amadeus Lundberg esiintyi Laulaja – Olavi Virta -musiikkinäytöksissä esittämässä Virran musiikkia. Näytökset menestyivät hyvin.
Syksyllä 2015 Amadeus Lundberg julkaisi kolmannen albuminsa Puhu minulle rakkaudesta yhdessä Riku Niemi Orchestran kanssa. Niemi toimi levyn tuottajana.
Perhe

Amadeus Lundbergin vanhemmat ovat laulaja Taisto Lundberg ja muun muassa Punaviesti-yhtyeessä esiintynyt laulaja Maarit Lundberg (o.s. Pesonen). Äidin isä oli vuorineuvos Juhani Pesonen. Lundbergin täti on laulaja Anneli Sari ja setä muusikko Feija Åkerlund.
Lundberg oli naimisissa vuosina 2014–2020 Lara del Mar Sánchezin kanssa ja heillä on vuonna 2015 syntynyt poika. Amadeus Lundbergin sisar on viulisti Miritza Lundberg.
Diskografia > Albumit

Amadeus (2010)
Vain rakkaus (2014)
Puhu minulle rakkaudesta (2015)
Poika varjoisalta kujalta (2016)
Pyyhi tuuli kyyneleet (2018)
Diskografia > Singlet

"Matador" (2009)
"Anastacia" (2010)
"Amado Mio" (2012)
"Vain rakkaus" (2014)
"Amor, amor, amor" (2014)
"Puhu minulle rakkaudesta" (2015)
"Poika varjoiselta kujalta" (2016)
"Kuka tekee joulun" (2016)
"Gipsy-sirkus" (2017)
"Minä rakastan" (2018)
"Saat mun rummut soimaan" (2018)
"Miksi ovet ei aukene meille" (2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amadeus Lundberg Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
MagnumLive: Amadeus Lundberg
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuninkaat
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Kauko Simonen  1986: Teuvo Oinas  1987: Harri Lahti  1988: Kari Piironen  1989: Risto Nevala 
1990-luku:   1990: Jouni Raitio  1991: Jaska Mäkynen  1992: Mika Pohjonen  1993: Sebastian Ahlgren  1994: Sauli Lehtonen  1995: Jari Sillanpää  1996: Tomi Markkola  1997: Matti Korkiala  1998: Jouni Keronen  1999: Petri Hervanto 
2000-luku:   2000: Antti Raiski  2001: Erkki Räsänen  2002: Mikko Kilkkinen  2003: Kari Hirvonen  2004: Tommi Soidinmäki  2005: Saska Helmikallio  2006: Marko Lämsä  2007: Henri Stenroth  2008: Jukka Hallikainen  2009: Amadeus Lundberg 
2010-luku:   2010: Marko Maunuksela  2012: Pekka Mikkola  2013: Kyösti Mäkimattila  2014: Teemu Roivainen  2015: Aki Samuli  2016: Marco Lundberg  2017: Teijo Lindström  2018: Jarno Kokko  2019: Johannes Vatjus 
2020-luku:   2022: Keijo Hietikko  2023: Pasi Flodström  2024: Harri Hautaniemi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana
Merja (nimi)

| Merja |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  27. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  merjalaiset
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merja on suomalainen naisen etunimi. Nimi oli annettu Suomessa vuoden 2009 loppuun mennessä 23 030 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuosien 1940 ja 1980 välisenä aikana. Nimi on 1900-luvun heimoaatteen inspiroima ja tulee suomalais-ugrilaista merjan kieltä puhuneesta muinaisesta merjalaisten kansasta.
Merjan nimipäivä on 27. huhtikuuta. Nimipäiväkalenterissa nimi on ollut vuodesta 1950 lähtien.
Shrek (hahmo)

| Shrek |
| --- | --- |

Luoja(t):  William Steig
Näyttelijä(t):  Englanniksi: Mike Myers Michael Gough Suomeksi: Samuli Edelmann
Ensi- esiintyminen:  Shrek! (1990)
Henkilötiedot
Status:  aktiivinen
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Vanhemmat:  nimeämätön isä
Puoliso(t):  Prinsessa Fiona
Lapset:  Fargle, Fergus ja Felicia
Muut sukulaiset:  Kuningas Harold (appi) (kuollut) Kuningatar Lillian (anoppi) Arthur Pendragon (puolison serkku)
Tutut:  Aasi Saapasjalkakissa muita satuhahmoja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shrek on samannimisessä elokuvasarjassa esiintyvä jätti, jonka loi William Steig. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä Shrek!, johon elokuvasarjakin perustuu. Elokuvissa sekä useissa muissa spin-offeissa häntä ääninäytteli Mike Myers ja muissa spin-offeissa häntä ääninäytteli Michael Gough.
Esiintymiset > Varsinainen elokuvasarja > Shrek

Elokuvassa Shrek Shrek nauttii yksinäisyydestään kotonaan suolla. Rauhaisa elo keskeytyy, kun useat satuhahmot joutuvat pakenemaan suolle lordi Farquaadin takia. Shrek lähtee Aasin kanssa tapaamaan lordia, joka suostuu siirrättämään satuhahmot, jos Shrek kävisi pelastamassa hänelle prinsessa Fionan, jolloin lordista tulisi oikea kuningas. Shrek lähtee ja onnistuu pelastamaan Fionan.