Jean Harlow
Ura > Metro-Goldwyn-Mayer

MGM:llä Harlow’sta tuli supertähti. Studio yritti muuttaa Harlow’n röyhkeän ja eksoottisen platinapommin imagoa enemmän valtavirtaan sopivaksi. Pesäeroa Harlow’n ja tämän näyttelemien hahmojen välille yritettiin tehdä muuttamalla tähden sukunimi tavanomaisesta ”Carpenterista” hienommaksi ”Carpentieriksi” ja väittämällä, että kirjailija Edgar Allan Poe oli yksi hänen esi-isistään. Lisäksi julkaistiin kuvia Harlow’sta tekemässä hyvätekeväisyystyötä. Harlow’n imagon muuttaminen osoittautui kuitenkin vaikeaksi. Hänen kuultiin kerran mutisevan: ”Luoja, täytyykö minulla aina olla avokaulainen puku ollakseni tärkeä?”
MGM:llä Harlow sai parempia rooleja, joissa hän pystyi osoittamaan kykynsä näyttelijänä eikä pelkästään tusinatähtenä. Vuonna 1931 hän esiintyi elokuvassa Punatukkainen Lilli, jossa hänen viikkopalkkansa oli 1 250 dollaria. Punatukkainen Lilli oli arvostelumenestys, ja Harlow’n roolisuoritusta kehuttiin muun muassa seuraavasti: “Hänen roolinsa on kaikkea muuta kuin sympaattinen [mutta] hän esittää vanhempaa miestä tavoittelevan naisen roolia erinomaisesti. Kieltämättä hän sopii ulkonäöltään rooliin, mutta hänen vakuuttava esiintymisensä yllättää rankimmatkin kriitikot.”
Harlow’n valinta elokuvaan Paul Bernin suojattina oli herättänyt närää, ja vasta kun elokuva osoittautui menestykseksi eikä Harlow’ta voitu enää syyttää roolihahmonsa kaltaisesta käytöksestä, Harlow ja Bern virallistivat suhteensa ja menivät kihloihin kesäkuussa 1932. Pari vihittiin 2. heinäkuuta 1932.
Harlow näytteli seuraavaksi Clark Gablen kanssa elokuvassa Saigonin kaunotar. Kuvausten aikana Harlow’n elämässä tapahtui tragedia, kun Paul Bern löydettiin kuolleena pariskunnan kotoa 5. syyskuuta 1932. Seuranneesta skandaalista on siitä pitäen kiertänyt monenlaisia huhuja. Kuolinsyyksi todettiin kuitenkin itsemurha. Jotkut Bernin ystävät ja tämän elämäkerran kirjoittaja uskovat tuottajan avovaimon Dorothy Milletten ampuneen Bernin. Bern oli kertonut Harlow’lle Millettestä, vaikkakaan ei sanonut, että New Yorkin lain mukaan tämä oli hänen laillinen avovaimonsa, niin sanottu common-law wife. Bernin ja Harlow’n mentyä naimisiin Millette oli siirtynyt länsirannikolle San Franciscoon sekä kirjoitellut ja soitellut Bernille, joka lähetti tälle yhä rahaa mutta vältti henkilökohtaista yhteydenpitoa. MGM:n lääkäri Edward Jones väitti itsemurhan syyksi Bernin impotenssia, mutta väitettä ei voida todistaa puoleen eikä toiseen. Harlow antoi Bernin kuolemaan liittyen lausunnon kerran poliisille ja kerran suurelle valamiehistölle. Muutoin hän pysyi julkisesti vaiti, selvisi lopulta koettelemuksesta ja oli entistä suositumpi. Hollywoodissa häntä kunnioitettiin, koska hän ei puhunut aviomiehensä kuolemasta.
Bernin kuoleman jälkeen Harlow kuvasi loppuun Saigonin kaunottaren. Elokuva oli menestys, ja Harlow’ta aiemmin moittineet kriitikotkin kehuivat hänen suoritustaan. Harlow’sta ja Gablesta tuli äänielokuvien ensimmäinen onnistunut tähtipari, joka esiintyi yhdessä kaikkiaan kuudessa elokuvassa. Vuonna 1933 Harlow näytteli kaikkiaan kolmessa elokuvassa: Päivälliset klo 8, Miesten metsästäjä ja Bombshell. Miesten metsästäjä oli elokuvana niistä heikoin, mutta Harlow’n ja vastanäyttelijä Gablen ansiosta elokuva oli yleisömenestys, vaikka arvostelut olivat huonoja. Sen sijaan Päivälliset klo 8 menestyi sekä arvosteluissa että lippukassoilla. Harlow esiintyi siinä monien tunnettujen tähtien, kuten John Barrymoren ja Marie Dresslerin rinnalla, ja hänen roolisuorituksensa sai kehuja.
Vuonna 1933 Harlow’n huhuttiin tapailevan nyrkkeilijä Max Baeria. Koska Baerin vaimo aikoi hakea avioeroa, lehdistö päätteli Harlow’n rikkoneen avioliiton. Harlow sanoi itse tavanneensa nyrkkeilijän vain joitakin kertoja. Koska hän ei halunnut huonoa julkisuutta, hän rajoitti yksityiselämäänsä ja kävi ulkona työtovereidensa, kuten MGM:n kuvaaja Harold ”Hal” Rossonin kanssa. Syyskuussa 1933 Bombshellin kuvausten aikana Harlow ja Rosson avioituivat. Harlow kertoi lehdistölle, että heidän avioliittonsa olisi se yksi Hollywood-avioliitto, joka kestäisi. Toisten lähteiden mukaan avioliitto oli MGM:n järjestämä, koska studio ei halunnut tähtensä joutuvan toistamiseen skandaaliin Baerin avioerojutussa. Harlow’ta ei mainittu Baerin avioerokanteessa.
Bombshell oli yksi Harlow’n parhaimmista elokuvista. Elokuva perustui Clara Bow’n elämään, mutta siinä oli viittauksia myös Harlow’hun. Elokuvassa käytettiin hänen omaa pukuhuonettaan ja Harlow’n roolihahmo Lola Burns kutsutaan studioille tekemään Saigonin kaunottaren uusintaotoksia Clark Gablen kanssa. Tämän lisäksi Lola Burns elättää isäänsä ja veljeään, aivan kuten Harlow’n äiti ja isäpuoli, liikemieheksi itseään kutsunut Marino Bello asuivat Harlow’n luona. Noihin aikoihin Bellot rakennuttivat Harlow’n rahoilla valkoisen kartanon, ”maailman valkoisimman talon”, osoitteeseen 214 South Beverly Glen Boulevard.
Harlow kuitenkin kyllästyi olemaan ”platinapommi” ja painosti studiota antamaan hänelle parempia rooleja. Kun hän kieltäytyi hänelle lähetetyistä käsikirjoituksista, MGM hyllytti hänet marraskuussa 1933. Harlow antoi sillä aikaa haastatteluja ja kirjoitti kirjan Today is Tonight. Tähti ja studio pääsivät sopimukseen tammikuussa 1934, ja Harlow’n palkka nousi 3 000 dollariin 40 viikolta. Lisäksi hänelle luvattiin ennen pitkää lisää sanomista siihen, millaisia rooleja hän tulisi näyttelemään.
Harlow’n ensimmäinen elokuva uudella sopimuksella oli Vaarallinen nainen (1934). Se oli myös ensimmäinen Harlow’n elokuva, johon tiukentunut sensuuri vaikutti. Elokuva ei tosin poikennut Harlow’n aikaisemmista rooleista, sillä hän esitti elokuvassa kiipijää. Harlow’n palatessa töihin hän ja aviomies Rosson olivat jo huomanneet olevansa liian erilaisia, vaikka olivatkin alusta saakka hyviä ystäviä. Rosson ei pitänyt Harlow’n äidin ja isäpuolen otteesta tähän, ja parin avioiduttua Harlow oli muuttanut pois äitinsä luota Rossonin tahdosta. Harlow ilmoitti erostaan toukokuussa 1934, ja lopullinen avioero myönnettiin maaliskuussa 1935. Harlow kertoi lehdistölle, ettei aikonut mennä enää naimisiin.
Loppukeväällä 1934 Harlow tapasi kuitenkin viimeisen rakkautensa, toisen MGM:n tähden William Powellin. Pari alkoi seurustella Vaarallisen naisen kuvausten jälkeen. Kummallakin oli takanaan useampi avioero eikä kumpikaan halunnut sitoutua suin päin toisiinsa. Powell, jolla oli lapsi entisestä avioliitostaan, ei enää kaivannut lapsia, kun taas Harlow olisi tahtonut saada lapsen. Julkisuudessa he kertoivat olevansa ”vain ystäviä”. Harlow’n äiti Jean ja isäpuoli Bello erosivat loppuvuodesta 1935 Bellon paljastuttua huijariksi: Powell oli saanut selville, ettei Bellon markkinoimia ”kaivoksia Meksikossa” ollut olemassakaan. Harlow oli investoinut väitettyihin kaivoksiin neljänneksen palkastaan. Äitinsä avioeron jälkeen Harlow alkoi ensimmäistä kertaa hoitaa omat raha-asiansa.