stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Succession

| Succession |
| --- | --- |
Tyyli:   satiiri  draamakomedia 
Kestoaika:  56–88 minuuttia
Luoja(t):  Jesse Armstrong
Pääosissa:   Hiam Abbass  Nicholas Braun  Brian Cox  Kieran Culkin  Peter Friedman  Natalie Gold  Matthew Macfadyen  Alan Ruck  Sarah Snook  Jeremy Strong  Rob Yang  Dagmara Domińczyk  Arian Moayed  J. Smith-Cameron  Justine Lupe  David Rasche  Fisher Stevens  Alexander Skarsgård 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  HBO
Esitetty:  3. kesäkuuta 2018 –  28. toukokuuta 2023
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  39
Säveltäjä(t):  Nicholas Britell
Aiheesta muualla
IMDb 
Succession on yhdysvaltalainen satiirinen draamakomediasarja, jonka on luonut Jesse Armstrong. Sarja kertoo kuvitteellisen media- ja viihdeyhtiö Waystar RoyCon omistavasta Royn perheestä, jonka jäsenet kamppailevat yhtiön johdosta samalla kun sen perustaja Logan Roy (Brian Cox) kärsii terveyshuolista. Sarjan esittäminen alkoi HBO:lla kesällä 2018 ja sen neljäs ja viimeinen kausi päättyi keväällä 2023.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hiam Abbass  | … |  Marcia Roy   |
|  Nicholas Braun  | … |  Greg Hirsch   |
|  Brian Cox  | … |  Logan Roy   |
|  Kieran Culkin  | … |  Roman Roy   |
|  Peter Friedman  | … |  Frank Vernon   |
|  Natalie Gold  | … |  Rava Roy   |
|  Matthew Macfadyen  | … |  Tom Wambsgans   |
|  Alan Ruck  | … |  Connor Roy   |
|  Sarah Snook  | … |  Siobhan Roy   |
|  Jeremy Strong  | … |  Kendall Roy   |
|  Rob Yang  | … |  Lawrence Yee   |
|  Dagmara Domińczyk  | … |  Karolina Novotney   |
|  Arian Moayed  | … |  Stewy Hosseini   |
|  J. Smith-Cameron  | … |  Gerri Kellman   |
|  Justine Lupe  | … |  Willa Ferreyra   |
|  David Rasche  | … |  Karl Muller   |
|  Fisher Stevens  | … |  Hugo Baker   |
|  Alexander Skarsgård  | … |  Lukas Matsson   |
Sounds Like Searchers

| Sounds Like Searchers The Searchers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 1965
 Tyylilaji: pop rock merseybeat rock and roll folk rock
 Kesto: 28:42 29.04
 Levy-yhtiö:  Pye Records    Kapp Records
Muut kannet
   Yhdysvaltain-versio The New Searchers LP
Listasijoitukset
  Britannia: 8.
The Searchersin muut studioalbumit
| This Is Us 1964 | Sounds Like Searchers 1965 | The Searchers No. 4 1965 |
Sounds Like Searchers on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1965 julkaistu neljäs albumi. Sen pop rock -voittoinen materiaali koostuu yhtyeelle tyypillisesti pääosin lainakappaleista. Cover-versio LaVern Bakerin levytyksestä ”Bumble Bee” oli Searchersin viimeinen top 40 -hitti Yhdysvalloissa. Albumi ylsi Britanniassa listan kahdeksanneksi ja on siten yhtyeen viimeinen Britanniassa listoille noussut studiolevy.
Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä The New Searchers LP. Kappalelistassa on yhden kappaleen ero; ”Let the Good Times Roll” on korvattu laululla ”What Have They Done to the Rain”.
Kappaleet > Britannian-versio

A-puoli
Everybody Come Clap Your Hands – 2.40 (säv. Ellie Greenwich, Jeff Barry)
If I Could Find Someone – 2.11 (säv. Chris Curtis)
Magic Potion – 2.35 (säv. Bacharach, David)
I Don’t Want to Go on Without You – 3.01 (säv. Bert Berns, Jerry Wexler)
Bumble Bee – 2.15 (säv. LaVern Baker, Leroy Fullylove)
Something You Got Baby – 2.39 (säv. Chris Kenner, Fats Domino)
B-puoli
Let the Good Times Roll – 1.49 (säv. Leonard Lee)
A Tear Fell – 3.01 (säv. Dorian Burton)
Till You Say You’ll Be Mine – 2.19 (säv. Jackie DeShannon)
You Wanna Make Her Happy – 2.13 (säv. Chris Curtis)
Everything You Do – 1.38 (säv. Chris Curtis)
Goodnight Baby – 2.21 (säv. Ellie Greenwich, Jeff Barry)
Kappaleet > Yhdysvaltain-versio

A-puoli
Everybody Come Clap Your Hands – 2.37
If I Could Find Someone – 2.09
Magic Potion – 2.33
I Don’t Want to Go on Without You – 2.58
Bumble Bee – 2.13
Something You Got Baby – 2.37
B-puoli
What Have They Done to the Rain – 2.34
A Tear Fell – 3.00
Till You Say You’ll Be Mine – 2.18
You Wanna Make Her Happy – 2.11
Everything You Do – 1.37
Goodnight Baby – 2.17
Kokoonpano

Frank Allen – basso
Chris Curtis – rummut, laulu
John McNally – kitara, laulu
Mike Pender – kitara, laulu
Selkärankaiset

| Selkärankaiset |
| --- | --- |
 Viisi eri selkärankaista lajia: tulisalamanteri (Amphibia), suistokrokotiili (Reptilia), kypäräkasuaari (Aves), tummajättiläishyppypäästäinen (Mammalia) ja möhkäkala (Actinopterygii).
 Kambrikausi - Holoseeni 520–0 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata  Cuvier 1812
Synonyymit
 Ossea Batsch, 1788 
Ryhmät
 Katso teksti 
Katso myös
   Selkärankaiset Wikispeciesissä   Selkärankaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Selkärankaiset (Vertebrata) on yksi kolmesta selkäjänteisten eläinten alajaksosta, jolle tyypillisiä piirteitä ovat selkäjänteen ympärille kehittynyt selkäydintä suojaava selkäranka ja erittäin kehittyneet aivot. Selkärankaisia on löydetty tähän mennessä yli 69 000 lajia. Niihin kuuluvat leuattomat ja leualliset selkärankaiset, joihin puolestaan kuuluvat rustokalat (hait, rauskut ja koppapäiset) sekä luukalat (viuhkaeväiset ja varsieväiset). Kladistisesti varsieväisiin luetaan myös tetrapodit, joka sisältää sammakkoeläimet, matelijat, linnut ja nisäkkäät.
Selkärankaisten koko vaihtelee Paedophryne amauensis -sammakkolajista (7 millimetriä) sinivalaaseen (33 metriä ja yli 170 tonnia) ja sukupuuttoon kuolleeseen Argentinosaurukseen (noin 35–40 metriä ja 80–100 tonnia). Selkärankaiset muodostavat vain 3 prosenttia koko eläinkunnastaselvennä; muut ovat selkärangattomia, joilla ei ole sisäistä tukirankaa.
Selkärankaiset sisältävät myös viiksiympyräsuiset, joilla ei kuitenkaan ole selkärankaa, eikä juuri muutakaan luustontapaista, kun taas niiden lähimmillä sukulaisilla, nahkiaisilla, on selkäranka. Viiksiympyräsuisilla on kuitenkin alkeellinen rustosta koostuva kallo. Tästä syystä selkärankaisia kutsutaan joskus nimellä ”Craniata”.
Monimuotoisuus

Vaikka selkärankaisia on selkärangattomiin verrattuna hyvin vähän, muodostavat selkärankaiset hyvin monimuotoisen ryhmän, jonka eri lajit ovat sopeutuneet eri elinympäristöihin. Yli puolet selkärankaisista on kaloja (yli 32 000 lajia), joista edelleen yli 27 000 on viuhkaeväisiä ja rustokaloja puolestaan yli 500. Varsieväisiin kuuluu nykyään vain kahdeksan lajia, kun taas leuattomiin selkärankaisiin kuuluu nykyään yli 100 lajia. Tetrapodeja on nykyään noin 32 000 lajia, joista sammakkoeläimiä on yli 7 300, matelijoita yli 10 000, lintuja yli 10 000 ja nisäkkäitä yli 5 500.
Evoluutio > Ensimmäiset selkärankaiset

Ensimmäiset selkärankaiset kehittyivät suikulaista muistuttaneesta kantamuodosta noin 520 miljoonaa vuotta sitten kambrikaudella. Varhaisimpia niistä lienevät Myllokunmingia ja Haikouichthys. Varhaiset selkärankaiset olivat vielä leuattomia, mutta ne olivat jo huomattavasti kehittyneempiä kuin samaan aikaan eläneet trilobiitit tai nilviäiset. Pienet konodontit olivat melko yleisiä paleotsooisella maailmankaudella, mutta katosivat triaskauden lopulla.
Evoluutio > Kalasta sammakkoeläimeksi

Ensimmäiset leualliset selkärankaiset kehittyivät ordoviikkikaudella ja yleistyivät devonikaudella. Viuhkaeväiset ja varsieväiset tulivat yleisiksi ja syrjäyttivät valtaosan leuattomista kaloista. Myös panssarihait, jotka olivat panssaroituja kaloja, kehittyivät ja alkoivat hallita meriä. Tetrapodomorpha-kladi erkaantui keuhkokaloista noin 410 miljoonaa vuotta sitten, ja ne olivat niitä selkärankaisia, joiden evät alkoivat vähitellen kehittyä raajoiksi, ja ne siirtyivät vedestä maalle.
Evoluutio > Kivihiili- ja permikauden sekä mesotsooisen selkärankaiset

Kivihiilikaudella kehittyivät ensimmäiset sammakkoeläimet, matelijat ja synapsidit. Permikaudella näistä kehittyi hyvin monimuotoisia ryhmiä, kuten terapsidit ja pareiasaurit. Kauden lopulla tapahtunut permikauden joukkotuho hävitti monia selkärankaisryhmiä, kuten pelykosaurit ja kaikki muut anapsidit paitsi Procolophonidae-heimo; nykyään hävinnyt sekin. Mutta esimerkiksi kynodontit, dikynodontit ja diapsidit selviytyivät joukkotuhosta ja triaskaudella niistä kehittyi hallitsevia maaeläimiä. Dinosaurukset, krokotiilieläimet ja ensimmäiset lentokykyiset selkärankaiset, lentoliskot, lajiutuivat arkosaureista, ja nisäkkäät puolestaan kehittyivät kynodonteista. Kilpikonnatkin ilmestyivät jo triaskaudella, ja jotkin tetrapodit, kuten notosaurit, palasivat veteen. Triaskauden joukkotuhossa katosi jälleen paljon selkärankaisia, kuten Pseudosuchia-ryhmä (paitsi Crocodylomorpha) ja useat panssarisammakot. Jurakaudella dinosaurukset, kalaliskot ja joutsenliskot sekä nisäkkäät runsastuivat, ja kalat hallitsivat edelleen meriä. Linnut kehittyivät pienistä teropodeihin kuuluneista dinosauruksista. Liitukaudella kehittyivät esimerkiksi mosasaurit ja synnyttävät nisäkkäät. Liitukauden joukkosukupuutossa katosi jälleen useita lajeja, kuten lentoliskot, monet merimatelijat ja kaikki dinosaurukset lintuja lukuun ottamatta.
Evoluutio > Kenotsooisen selkärankaiset

Liitukauden joukkosukupuutosta selvisivät kuitenkin monet pienet nisäkkäät, linnut, liskot, käärmeet, krokotiilieläimet, kilpikonnat, kalat ja sammakot. Kenotsooisella maailmankaudella nisäkkäiden ja lintujen määrä sekä koko alkoivat moninkertaistua voimakkaasti. Monet nykyiset selkärankaisryhmät kehittyivät. Ihmisten suku, joka kuuluu kädellisiin, kehittyi vasta noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Nykyään monet selkärankaiset lajit, kuten tiikeri ja tonnikala, ovat uhanalaisia, johtuen ihmisen toiminnasta.
Luokittelu ja polveutuminen

Selkärankaiset voidaan jakaa ryhmiin usealla eri tavalla. Ne voidaan esimerkiksi jakaa vesikalvottomiin (kalat ja sammakkoeläimet, jotka munivat veteen) ja vesikalvollisiin (matelijat, linnut ja nisäkkäät, joiden alkiota suojaa vesikalvo). Toinen luokittelutapa on kalat ja tetrapodit.
Luokittelu ja polveutuminen > Taksonominen luokittelu

Selkärankaiset jaetaan taksonomisesti näihin ryhmiin:
Luokka Agnatha (leuattomat selkärankaiset)
Luokka Chondrichthyes (rustokalat)
Yläluokka Osteichthyes (luukalat)
Luokka Actinopterygii (viuhkaeväiset)
Luokka Sarcopterygii (varsieväiset)
Luokka Amphibia (sammakkoeläimet)
Luokka Reptilia (matelijat)
Luokka Aves (linnut)
Luokka Mammalia (nisäkkäät)
Näiden lisäksi selkärankaisiin luetaan perinteisesti myös kaksi sukupuuttoon kuollutta kalaluokkaa: Placodermi (panssarihait) ja Acanthodii.
Luokittelu ja polveutuminen > Fylogeneettinen luokittelu

Edellisistä luokittelutapojen ryhmistä monet ovat parafyleettisiä, eli eivät sisällä kaikkia esi-isän jälkeläisiä. Alla oleva kladogrammi The Tree of Life Web Projectin mukaan kuvaa selkärankaisten fylogeneettistä luokittelua:
Aiheesta muualla

Laji.fi: Selkärankaiset (Vertebrata)
ITIS: Vertebrata (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vertebrate
Haikouichthys, varhainen leuaton kala.
Acanthostega, kehittynyt kalasammakko.
Moschops, suuri terapsidi, joka eli keskipermikaudella Etelä-Afrikassa.
Käännös suomeksi
Pyöräily kesäolympialaisissa 2016 – miesten keirin

Vuoden 2016 kesäolympialaisten pyöräilyn miesten keirin käytiin 18. elokuuta 2016 Rio de Janeiron olympiavelodromilla. Kilpailun voitti Yhdistyneen kuningaskunnan Jason Kenny, toiseksi ajoi Alankomaiden Matthijs Büchli ja kolmanneksi Malesian Azizulhasni Awang.
Tulokset > Erät > Erä 1

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Michaël D’Almeida (FRA)
2:  Joachim Eilers (GER)
3:  Theo Bos (NED)
4:  Christos Volikakis (GRE)
5:  Patrick Constable (AUS)
6:  Im Chae-bin (KOR)
Tulokset > Erät > Erä 2

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Damian Zieliński (POL)
2:  Matthew Glaetzer (AUS)
3:  Kang Dong-jin (KOR)
4:  Eddie Dawkins (NZL)
5:  Kazunari Watanabe (JPN)
6:  Pavel Kelemen (CZE)
7:  Denis Dmitrijev (RUS)
Tulokset > Erät > Erä 3

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Sam Webster (NZL)
2:  Matthijs Büchli (NED)
3:  François Pervis (FRA)
4:  Krzysztof Maksel (POL)
5:  Azizulhasni Awang (MAS)
6:  Callum Skinner (GBR)
7:  Angel Pulgar (VEN)
Tulokset > Erät > Erä 4

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Jason Kenny (GBR)
2:  Fabián Puerta (COL)
3:  Maximilian Levy (GER)
4:  Hugo Barrette (CAN)
5:  Matthew Baranoski (USA)
6:  Yuta Wakimoto (JPN)
7:  Hersony Canelón (VEN)
Tulokset > Keräilyerät > Keräilyerä 1

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Azizulhasni Awang (MAS)
2:  Hugo Barrette (CAN)
3:  Theo Bos (NED)
4:  Pavel Kelemen (CZE)
Tulokset > Keräilyerät > Keräilyerä 2

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Krzysztof Maksel (POL)
2:  Im Chae-bin (KOR)
3:  Kang Dong-jin (KOR)
4:  Kazunari Watanabe (JPN)
5:  Hersony Canelón (VEN)
Tulokset > Keräilyerät > Keräilyerä 3

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  François Pervis (FRA)
2:  Yuta Wakimoto (JPN)
3:  Eddie Dawkins (NZL)
4:  Angel Pulgar (VEN)
5:  Patrick Constable (AUS)
Tulokset > Keräilyerät > Keräilyerä 4

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Christos Volikakis (GRE)
2:  Denis Dmitrijev (RUS)
3:  Matthew Baranoski (USA)
4:  Maximilian Levy (GER)
5:  Callum Skinner (GBR)
Tulokset > Toinen kierros > Erä 1

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Jason Kenny (GBR)
2:  Matthijs Büchli (NED)

3:  Azizulhasni Awang (MAS)
4:  Matthew Glaetzer (AUS)
5:  Christos Volikakis (GRE)
6:  Michaël D’Almeida (FRA)
Tulokset > Toinen kierros > Erä 2

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
1:  Joachim Eilers (GER)
2:  Damian Zieliński (POL)

3:  Fabián Puerta (COL)
4:  Krzysztof Maksel (POL)
5:  François Pervis (FRA)
6:  Sam Webster (NZL)
Tulokset > Finaalit > Finaali, sijat 7–12

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
7:  Sam Webster (NZL)
8:  Michaël D’Almeida (FRA)
9:  Krzysztof Maksel (POL)
10:  Matthew Glaetzer (AUS)
11:  François Pervis (FRA)
12:  Christos Volikakis (GRE)
Tulokset > Finaalit > Finaali, sijat 1–6

| Sija | Ajaja |
| --- | --- |
01 :  Jason Kenny (GBR)
02 :  Matthijs Büchli (NED)
03 :  Azizulhasni Awang (MAS)
4:  Joachim Eilers (GER)
5:  Fabián Puerta (COL)
6:  Damian Zieliński (POL)
Soma Manuchar

Soma Manuchar on kurditaustainen suomalais-ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä.
Ollessaan 6-vuotias Soma Manuchar asettui perheineen Helsinkiin, jossa hän aloitti koulunkäynnin.[lähde? ] Soman poikkeuksellinen lauluääni ja esiintymistaito huomattiin jo nuoressa iässä.[lähde? ] Soma kirjoitti ensimmäisen englanninkielisen laulunsa jo 12-vuotiaana.[lähde? ] Vuonna 2007 hän allekirjoitti levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa.
Soma Manucharin debyyttialbumi Drifter julkaistiin syyskuussa 2011. Drifter on sekoitus dramaattista elektropoppia, jossa on vaikutteita 1980-luvun diskomusiikkia. Sen on tuottanut Kim Wennerström. Debyyttialbumilta julkaistu ”Janie” oli virallinen Helsinki Pride -single vuonna 2010. Toisella singlellään ”Crazy ´Bout the Boy” Manuchar kilpaili New Wave 2011 -kilpailussa maaliskuussa 2011. Kolmas single oli ”Strong”, jonka kanssa Manuchar osallistui Euroviisukarsintaan 2011 kutsuartistina.
Julkaisut > Albumit

Drifter (16. helmikuuta 2011)
Julkaisut > Singlet

Janie (2009) Virallinen Helsinki Pride 2010 -kappale
Crazy ’Bout the Boy (2010)
Strong (2010)
Making My Heart Beat (2011)
Aiheesta muualla

Soma Manucharin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Siporex

Siporex -harkoista valmistettu talo
Rakennusvaiheessa oleva Siporex -talo Kuopiossa
Siporexia käytetään sekä ulko- että väliseiniin
Siporex on Ruotsissa 1920-luvulla keksittyyn kevytbetoniin perustuen suomalaisen Lennart Forsénin 1930-luvulla kehittämä, höyrykarkaisumenetelmällä valmistettu kevytbetoni. Siporexia käytetään niin rakennusten ulko- ja väliseinissä kuin ylä-, väli- ja alapohjissa. Siporex-harkoista ja elementeistä valmistetaan muun muassa paloseiniä ja -muureja. Tuotannon ylijäämäharkoista ja -elementeistä valmistetaan kevytbetonimursketta ja kevytbetonijauhetta.
Ominaisuudet

Siporexin hyvinä puolina pidetään sen yksikerroksisuutta, joka parantaa seinän eristävyyttä. Erillistä lämmöneristettä ei välttämättä tarvita. Muita hyötyjä ovat kosteus- ja muiden rakennusfysikaalisten riskien vähäisyys.
Ominaisuudet > Palonkesto

Siporexia käytetään paloseinissä ja -muureissa ja se on erinomainen rakennusmateriaali hyvän palonkestonsa ansiosta. Betonista poiketen siporexin huokoisuus suojelee materiaalia höyrystyvän veden aiheuttamilta vauriolta. Siporex-rakenteet kuuluvat paloturvallisuusluokituksessa kaikkein turvallisimmaksi katsottuihin paloluokkiin.
Ominaisuudet > Ääneneristävyys

375 mm paksun ulkoseinän ilmaääneneristävyys Rw on noin 47 dB. Sivutiesiirtymä ulkoseinää pitkin estetään katkaisemalla seinärakenne tai sitomalla seinä raskaisiin runkorakenteisiin.
Ominaisuudet > Päästöluokitus

Siporex kuuluu M1-luokiteltuihin rakennusmateriaaleihin, mikä määrittelee rakennusmateriaalien vaatimuksia tavanomaisissa työ- ja asuintiloissa hyvän sisäilman laadun kannalta. M1-merkki kertoo vähäpäästöisyydestä.
Ominaisuudet > Kosteudenkestävyys

Siporexia käytetään märkätiloissa väliseinäratkaisuna. VTT on myöntänyt Siporex väliseinäratkaisulle märkätilasertifikaatin
Valmistus

Siporexin perusraaka-aineita ovat sementti, hienoksi jauhettu hiekka, vesi ja masuunikuona. Raaka-aineet annostellaan viiden kuutiometrin kokoiseen sekoittimeen, josta juokseva seos valetaan vakiokokoisiin teräsmuotteihin.
Muotteihin lisättävä alumiinijauhe saa aikaan kemiallisen prosessin, jossa massaan syntyy vetykaasua, joka nostattaa seoksen ja huokoistaa sen. Muotin sisältö kovetetaan 60-asteisessa lämpötunnelissa, jonka jälkeen materiaali paloitellaan leikkauskoneessa harkoiksi, palkeiksi, laatoiksi tai elementeiksi. Leikkauksen jälkeen materiaali höyrykarkaistaan korkean lämpötilan ja paineen avulla. Karkaisu antaa Siporexille sen lopullisen lujuuden ja ominaisuudet.
Valmistusmenetelmällä voidaan tuottaa myös raudoitettuja elementtejä. Raudoitteet valmistetaan hitsattavasta teräksestä, pinnoitetaan korroosionestomassalla ja sijoitetaan muottiin ennen valua.
Elementtien ja harkkojen urat, pontit ja viisteet tehdään karkaisemattomaan massaan leikkauskoneessa. Ne voidaan myös jyrsiä tai höylätä tuotteiden jälkikäsittelyn yhteydessä.
Siporex Suomessa

Suomessa Siporexia valmisti vuoteen 2013 asti H+H Finland, jolla oli alun perin Lohjan Kalkkitehtaan 1972 perustama tehdas Ikaalisissa. Tehtaan lopettamista edeltävänä vuonna Siporexista valmistettujen Jämerä-kivitalojen valmistus ja myynti siirtyi virolaiselle Aerocille, jolla on kevytbetonitehdas Virossa.
Lohja-yhtiön Siporex-liiketoiminta juonsi juurensa vuonna 1935 perustettuun ja vuonna 1947 Lohjan Kalkkitehtaan ostamaan Sasekaan, jolla oli juuri ennen sotia rakennettu tehdas Helsingin Vuosaaressa. Tehdas valmisti Kahi-kalkkihiekkatiiliä ja Siporex-kevytbetonia. Vuonna 1972 Lohja perusti Siporex-tehtaan myös Ikaalisiin, ja tuotanto siirrettiin sinne kokonaan niin, että Vuosaaressa toiminta loppui 1978. Kun Oy Lohja Ab ja Wärtsilä yhdistyivät 1990-luvun alussa Metraksi, Ikaalisten tehtaan ostivat Lohjan palveluksessa olleet Eero Kalliokoski ja Juha Vine, jotka myivät tehtaan vuonna 1999 tanskalaiselle H+H:lle.
Vuonna 1936 valmistunut Malmin lentokentän terminaali on ensimmäinen rakennus Suomessa, jossa on käytetty Siporexia betoniseinien lämmöneristeenä. Rakennetta käytettiin sylinterinmuotoisessa keskiosassa.  Helsingin Merihaan kulttuurisauna on rakennettu Siporexista.
Siporex Suomessa > Kevytbetonipientalot

Siporexista tehdyt talopaketit on vuodesta 1974 tunnettu nimellä Jämerä-kivitalot. Sitä aiemmin kevytbetonitaloja myytiin nimellä LK-pientalot (Lohjan Kalkki). Jämerän on omistanut vuosien varrella Oy Lohja Ab, Suomen Siporex Oy, tanskalainen H+H-konserni ja viimeisimpänä vuodesta 2012 virolainen Bauroc International AS -konserni.
Aiheesta muualla

Siporex-tuotetietoa valmistajan internetsivuilla
Soma (videopeli)

| Soma |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Frictional Games
Julkaisija:  Frictional Games
Jakelija:  Epic Games Store, GOG.com, Steam, Humble Store, Microsoft Store, Discord Store, PlayStation Now ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Thomas Grip
Käsikirjoittaja:  Mikael Hedberg
Säveltäjä:  Mikko Tarmia
Pelimoottori:  HPL Engine 3
Julkaistu:  22. syyskuuta 2015
Lajityyppi:  selviytymiskauhupeli, tieteisfiktiopeli (en) ja postapokalyptinen videopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta 
Alusta:  Linux, Mac OS X, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Soma on ruotsalaisen Frictional Gamesin kehittämä sci-fi-selviytymiskauhupeli, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2015. Peli on saatavilla Microsoft Windowsille, Linuxille, OS X -käyttöjärjestelmälle sekä PlayStation 4 -konsolille. Musiikit peliin on säveltänyt suomalainen Mikko Tarmia. Pelimoottorina toimii Frictional Gamesin oman HPL Enginen kolmas versio.
Peli sijoittuu PATHOS-2-nimiselle vedenalaiselle tutkimusalueelle, jossa mystiset koneet ja viruksenomainen elämänmuoto ovat ottaneet vallan ja aiheuttaneet kaaoksen; koko miehistö ja muut ihmiset on tapettu tai ovat kadonneet pelin päähenkilöä Simon Jarrettia lukuun ottamatta.