stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakettimoottori
Kemiallinen rakettimoottori > Nestemäinen ajoaine

Toinen yleinen moottorityyppi on nesterakettimoottori, joka perustuu nestemäisen hapettimen ja polttoaineen palamiseen. Tämä moottorityyppi on monimutkaisin, koska nesteen pumppaamiseen tarvitaan yleensä ajoaineen paineistetut säiliöt, polttoaineen syöttöjärjestelmän, jonka kriittisiä osia ovat turbopumput.
Tätä tyyppiä käytetään lähinnä suurissa kantoraketeissa, joissa tarvitaan paljon työntövoimaa, joka syntyy parhaiten nestevedyn tai alkoholin polttamiseen nestehapen tai esim. fluorin tai typpihapon johdannaisten avullaselvennä. Tällaisia moottoreita käytetään myös avaruusaluksissa, joissa vaaditaan, että moottori voidaan sammuttaa ja käynnistää useita kertoja, mikä ei ole mahdollista, jos käytetään kiinteää ajoainetta. Esimerkiksi NASAn Avaruussukkulan ohjaukseen käytettiin noin 30 tällaista pientä rakettimoottoria.
Osa nestemäistä ajoaineitta käyttävistä moottoreista ovat yksinkertaisempia, esim. hydratsiini on ajoaineena sellainen neste, joka palaa itsestään esim. platinakatalyytin sytyttämänä. Nestemäistä ajoainetta käyttävä on myös useimmissa tapauksissa huomattavasti puhtaammin palava, kuin kiinteää polttoainetta käyttävä moottori, koska nestepolttoaine ei sisällä kiinteässä polttoaineessa olevia sidosaineita.
Kemiallinen rakettimoottori > Kaasumainen ajoaine

Avaruusalusten asennonsäännössä käytetään jonkin verran rakettimoottoreita, joiden ajoaine on paineenalainen nestetyppi, joka kaasuuntuneena tuottaa työntövoimaa suuttimissa kaasusuihkun nopeuden kasvaessa. Näitä moottoreita kutsutaan trustereiksi. Tällaisen ajoaineen ominaisimpulssi on hyvin pieni verrattuna palamisprosessia hyväksikäyttäviin moottoreihin.
Kemiallinen rakettimoottori > Hybridiraketti

Kolmas moottorityyppi on hybridirakettimoottori, jonka toiminta perustuu yleensä kiinteään polttoaineeseen ja nestemäiseen tai kaasumaiseen hapettimeen (ns. suora hybridi).
On olemassa myös hybridimoottoreita, joissa polttoaine on nestemäinen ja hapetin kiinteässä muodossa. Näitä kutsutaan käänteisiksi hybrideiksi ja ne ovat selvästi harvinaisempia kuin suorat hybridit.
Hybridimoottorin tehoa pystytään säätämään kaasumaisen hapettimen tai polttoaineen virtausta rajoittamalla, ja se voidaan myös sammuttaa ja käynnistää uudelleen toisin kuin kiinteää polttoainetta käyttävä moottori. Eduistaan huolimatta hybridimoottorien kehitys on jäänyt jälkeen perinteisemmistä kiinteää ja nestemäistä ajoainetta käyttävistä moottoreista.
Ydinlämpömoottori

Ydinlämpöraketti hyödyntää reaktorin tuottamaa lämpöenergiaa samaan tapaan kuin perinteinen ydinvoimala. Moottorin toiminta perustuu ajoaineen virtaukseen reaktorin läpi, jolloin se lämpenee ja laajenee. Ajoaineessa ei tapahdu useimmissa ydinmoottorissa kemiallisia reaktiota, kuten palamista. Ydinrakettien etuna on niiden korkea ominaisimpulssi ja suuri työntövoima, mutta niiden avaruuteen lähettämistä on jarruttanut lähinnä moottoreihin liittyvät ympäristöriskit.
Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa kehitettiin kylmän sodan aikana ydinraketteja, jotka etenivät jopa prototyyppiasteelle.
Ydinlämpömoottori > Esimerkkejä ydinraketeista

NERVA
RD-0410
Ionimoottori

Ionimoottori käyttää työntövoimana ioneja. Ionimoottorin työntövoima ei riitä Maan painovoimakentästä poistumiseen mutta se mahdollistaa planettojenväliset lennot vähäisellä polttoainemäärällä.
Moottoria voidaan käyttää pitkiä aikoja ja alus kiihtyy hitaasti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Designing for rocket engine life expectancy
Rocket Engine performance analysis with Plume Spectrometry
Rocket Engine Thrust Chamber technical article
Design Tool for Liquid Rocket Engine Thermodynamic Analysis
Rocket & Space Technology - Rocket Propulsion
The official website of test pilot Erich Warsitz (world’s first jet pilot)
Übersicht über Raketentriebwerksprüfstände der DLR
Radiofrequency Ion Thruster Heritage: EURECA (Arkistoitu – Internet Archive)
NASA gibt „Go“ für Nuklear-Projekt Prometheus
Nukleare Raketenantriebe bei FAS
DLR: Advanced Rocket Engines
Tool für die thermodynamische Berechnung der Leistungsdaten von Raketentriebwerke (mit Deutscher Oberfläche)
Tamperelainen amatööri/yliopistoraketti Supikoira (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen avaruustutkimusseuran Haisunäätä-amatööriraketti (Arkistoitu – Internet Archive)
Avaruussukkula Atlantis muutama sekunti lentoonlähdön jälkeen. Kiinteää ajoainetta käyttävät moottorit tuottavat merkittävän osan työntövoimasta lentoonlähdön aikana.
Kaavio ydinlämpöraketin toiminnasta
Rees

Rees on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alan Rees (1938–2024), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
Angharad Rees (1949–2012), walesilainen näyttelijä ja korusuunnittelija
Celia Rees (s. 1949), brittiläinen kirjailija
Jo Rees, brittiläinen kirjailija
Martin Rees (s. 1942), brittiläinen tähtitieteilijä
Matt Rees (s. 1967), brittiläinen toimittaja ja kirjailija
Merlyn Rees (1920–2006), brittiläinen poliitikko
Percy Rees (1883–1970), brittiläinen maahockeypelaaja
Roman Rees (s. 1993), saksalainen ampumahiihtäjä
Trevor Rees-Jones (s. 1968), brittiläinen henkivartija
William E. Rees (s. 1943), kanadalainen biologi ja ekologi.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ranskan ja Suomen suhteet

Ranska  Suomi
Ranskan ja Suomen suhteet alkoivat Ranskan ollessa yksi ensimmäisistä maista, jotka tunnustivat Suomen itsenäisyyden 4. tammikuuta 1918; diplomaattisuhteet solmittiin 24. tammikuuta 1918. Suomen suurlähetystö sijaitsee Pariisissa ja Ranskan suurlähetystö Helsingissä. Molemmat maat ovat Euroopan unionin ja Naton jäseniä.
Vuonna 2005 BBC World Service kyseli suomalaisten mielipidettä ranskalaisista. 48 prosentilla suomalaisista oli myönteinen käsitys ranskalaisista, 26 prosentilla kielteinen.
Ranskassa asuu noin 6 000 suomalaista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ja Suomen suhteet Wikimedia Commonsissa
Revel in Time

| Revel in Time Star One |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. helmikuuta 2022
 Tyylilaji: Progressiivinen metalli
 Levy-yhtiö: Inside Out Music
Listasijoitukset
  18. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Star Onen muut julkaisut
| Victims of the Modern Age 2010 | Revel in Time 2022 |   |
Revel in Time on Star Onen kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 18. helmikuuta 2022.
Kappaleet

CD 1
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Fate Of Man | 5.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 28 Days (Till the End of Time) | 7.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Prescient | 6.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Back from the Past | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Revel in Time | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Year of '41 | 6.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Bridge of Life | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Today Is Yesterday | 5.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | A Hand on the Clock | 5.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Beyond the Edge of it All | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lost Children of the Universe | 9.46 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 66.42 |  |  |  |  |  |  |  |
CD 2 (Vaihtoehtoiset versiot)
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Fate Of Man | 5.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 28 Days (Till the End of Time) | 7.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Prescient | 6.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Back from the Past | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Revel in Time | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Year of '41 | 6.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Bridge of Life | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Today Is Yesterday | 5.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | A Hand On the Clock | 5.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Beyond the Edge of it All | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lost Children of the Universe | 9.26 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 66.42 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Inferno:
Imperiumi: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Revel in Time Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Revel in Time Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Skierniewicen piirikunta

Skierniewicen piirikunta (puol. powiat skierniewicki) on Puolan piirikunta Łódźin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 38 174. Piirikunta on jaettu yhdeksään maalaiskuntaan, jotka ovat Bolimów, Głuchów, Godzianów, Kowiesy, Lipce Reymontowskie, Maków, Nowy Kawęczyn, Skierniewice sekä Słupia.
Skierniewicen piirikunnan pinta-alasta 21,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Skierniewicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 3,6 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Skierniewicen piirikunnassa oli 38 174 asukasta, joista 50,3 prosenttia naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 38 262 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 423 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,2 prosenttia, työikäisten 59,9 prosenttia ja eläkeikäisten 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 389 lasta.
Robert Venturi

Robert Venturi 2008 Roomassa.
Princetonissa olevan Butler Collegen Wu- ja 1915-hallit.
Robert Charles Venturi, Jr. (25. kesäkuuta 1925 – 18. syyskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, joka tunnettiin postmodernistisen tyylin uranuurtajana yhdessä vaimonsa ja yhtiökumppaninsa Denise Scott Brownin kanssa. Hän kirjoitti kaksi merkittävää kirjaa, Complexity and Contradiction in Architecture (1966, suom. Moninaisuus ja ristiriitaisuus arkkitehtuurissa, Avain 2006) ja Learning from Las Vegas (yhdessä Denise Scott Brownin ja Steven Izenourin kanssa, 1972). Venturi käänsi modernistiarkkitehti Ludwig Mies van der Rohen kuuluisan lauseen ”Less is more” (”Vähemmän on enemmän”) päälaelleen muotoon ”Less is a bore” (”Vähemmän on tylsää”).
Venturi syntyi Pennsylvanian Philadelphiassa, valmistui Princetonin yliopistosta ja täydensi opintojaan Roomassa 1954–1956. Vuonna 1951 Venturi teki yhteistyötä Eero Saarisen kanssa. Valtaosan elämästään hän asui synnyinkaupungissaan Philadelphiassa ja opetti Pennsylvanian yliopistossa 1959–1967. Sen lisäksi hän luennoi Harvardin ja Yalen yliopistoissa. Hän meni vuonna 1967 naimisiin tärkeän yhteistyökumppaninsa Denise Scott Brownin kanssa. Pariskunnan arkkitehtitoimiston nykyinen nimi on Venturi, Scott Brown and Associates (VSBA).
Robert Venturin äidilleen suunnittelema Vanna Venturi House (1964) palkittiin vuonna 1989 Yhdysvaltojen arkkitehtijärjestön AIA:n 25-vuotispalkinnolla ja pääsi mukaan yhdysvaltalaista arkkitehtuuria esittelevään postimerkkisarjaan. Venturin muita merkittäviä töitä ovat paloasema numero 4 Indianan osavaltion Columbusissa (1968), Princetonin yliopistokampuksen Gordon Wu Hall (1983) ja Lontoon National Galleryn laajennus Sainsbury Wing (1991). Venturi sai Lontoon kansallisgallerian laajennuksen tehtäväkseen sen jälkeen, kun Walesin prinssi Charles oli hylännyt kaikki modernin tyylin arkkitehtien ehdotukset.
Venturi voitti vuonna 1991 Pritzker-palkinnon. Vuonna 1992 hän sai Denise Scott Brownin kanssa Yhdysvaltain presidentin myöntämän taidepalkinnon National Medal of Arts. Hän kuului Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan vuodesta 1990.
Kuvagalleria

Paloasema nro 4, Columbus, Ohio (1968)
National Galleryn Sainsbury Wing, Lontoo (1991)
Vanna Venturi House, Philadelphia (1964)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Venturi Wikimedia Commonsissa
Rebelution

| Rebelution Pitbull |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008–2009
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Jim Jonsin (vastaava), Lil Jon, Play-N-Skillz, Dj Class, DJ Noodles, Clinton Sparks, DJ  Khalil, Clinton Sparks, BASS III EURO
 Tyylilaji: hip hop, electro hop
 Kesto: 47.31
 Levy-yhtiö: Mr. 305 Inc., Polo Grounds, J, RCA
Pitbullin muut julkaisut
| The Boatlift 2007 | Rebelution 2009 | Armando 2010 |
Singlet albumilta Rebelution
 ”Krazy” Julkaistu: 30. syyskuuta 2008  ”I Know You Want Me (Calle Ocho)” Julkaistu: 24. helmikuuta 2009  ”Hotel Room Service” Julkaistu: 15. kesäkuuta 2009  ”Shut It Down” Julkaistu: 31. elokuuta 2009
Rebelution rap-artisti Pitbullin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2009. Albumi julkaistiin Pitbullin oman Mr. 305 Inc. -levy-yhtiön kautta.
Kappaleet

Triumph – 3.19 (feat. Avery Storm)
Shut It Down – 3.45 (feat. Akon)
I Know You Want Me (Calle Ocho) – 3.57
Girls – 3.06 (feat. Ke$ha)
Full of Shit – 3.53 (feat. Nayer & Bass III Euro)
Dope Ball (Interlude) – 1.40
Can’t Stop Me Now – 3.14 (feat. The New Royales)
Hotel Room Service – 3.57
Juice Box – 3.04
Call of the Wild – 3.11
Krazy – 3.51 (feat. Lil Jon)
Give Them What They Ask for – 2.56
Across the World – 3.48 (feat. B.o.B)
Daddy’s Little Girl – 3.44 (feat. Slim)
Kappale ”Hotel Room Service” sisältää samplen Nightcrawlers-yhtyeen ”Push the Feeling On” -kappaleesta.
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B–
Los Angeles Times:
Listasijoitukset

| Lista (2009) | Sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 42
Australia: 65
Belgia (Flanderi): 23
Belgia (Vallonia): 15
Brasilia: 20
Britannia (R&B-lista): 11
Espanja: 90
Irlanti: 88
Itävalta: 20
Kanada: 3
Meksiko: 6
Ranska: 24
Saksa: 34
Sveitsi: 8
Billboard 200: 8
Robert Balser

Robert ”Bob” Balser (25. maaliskuuta 1927 Rochester, New York – 4. tammikuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen animaattori, joka työskenteli pääasiassa Euroopassa. Hänen tunnetuin työnsä oli animaation ohjaaminen elokuvaan Keltainen sukellusvene (1968). Balser työskenteli vuosina 1960–1961 Suomessa ja vaikutti Suomen mainosanimaatioalan kehitykseen.
Elämä ja ura

Balser vietti nuoruutensa Los Angelesissa, palveli vuoden ajan Yhdysvaltain laivastossa ja valmistui vuonna 1950 UCLA-yliopistosta pääaineenaan mainostaide. Hän työskenteli sen jälkeen mainosanimaatioiden tekijänä. Hän myös avusti kuuluisaa graafikkoa Saul Bassia elokuvan Maailman ympäri 80 päivässä (1956) seitsenminuuttisen animoidun lopputekstijakson toteutuksessa. Vuonna 1959 Balser lähti Eurooppaan, kiertäen aluksi maasta toiseen. Työskenneltyään vuoden Laterna Film -studiolla Kööpenhaminassa hän saapui vuonna 1960 Suomeen, johon hänet kutsuttiin perustamaan Fennada-Filmin animaatiostudiota FA-animaatiota. Mainosfilmien tuottamiseen tarkoitetun studion toiminta aloitettiin tyhjästä Balserin rekrytoidessa ja kouluttaessa työntekijät. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Martti Jännes, Sauli Rantamäki, Martti Utriainen ja Seppo Suo-Anttila. Balser vaikutti Suomen animaatioalan kehitykseen opettamalla suomalaisille piirrosanimaatioiden tekemistä selluloidikalvolle. Hänen johdollaan syntyi vuonna 1961 13-minuuttinen valistusfilmi Alkoholi ihmisruumiissa, joka voitti 1963 Milanon elokuvafestivaaleilla Anica Mifed -palkinnon. Suomesta Balser jatkoi Espanjaan. Hän ohjasi vuonna 1964 Estudios Moro -studiolle lyhytanimaation El Sombrero, joka voitti Annecyn animaatioelokuvafestivaalin pääpalkinnon.
Balserin päätyönä pidetään vuonna 1968 valmistunutta The Beatles -yhtyeen ympärille luotua surrealistista elokuvaa Keltainen sukellusvene, jonka animaatio-osuudet hän ohjasi yhdessä Jack Stokesin kanssa. Seuraavaksi Balser perusti oman studionsa Pegbar Productionsin Barcelonaan Espanjaan. Balserin studio tuotti animaatiosarjan The Jackson 5 (1971–1972), animoidun televisioelokuvan Velho ja leijona (1979), useita jaksoja 1980-luvulla tehtyyn animaatiosarjaan The Charlie Brown and Snoopy Show sekä BBC:lle 1980-luvun lopussa tehdyn lastenohjelman Turre. Balser ohjasi myös animaatio-osuudet elokuvaan Muskettisoturien seikkailut (1973) sekä Den-hahmon osuuden animaatioelokuvaan Heavy Metal (1981). Hän lopetti studionsa Barcelonassa vuonna 1993, mutta ohjasi vielä piirrossarjan Las tres mellizas (”Kolmoset”) toiselle studiolle ennen kuin jätti Espanjan vuonna 1996. Sen jälkeen hän työskenteli vielä kolme vuotta Kairossa ja Ankarassa kunnes vetäytyi viettämään eläkepäiviään Los Angelesiin.
Balser kuului Kansainvälisen animaatioelokuvayhdistyksen (ASIFA) johtokuntaan vuosina 1978–1994. Hän vieraili vuoden 1997 Tampereen lyhytelokuvajuhlilla ja kuului siellä kansainvälisen kilpailun tuomaristoon. Balser lahjoitti vuonna 2012 Yhdysvaltain elokuva-akatemian arkistolle kokoelmansa, joka sisältää muun muassa materiaalia lyhytelokuvasta Alkoholi ihmisruumiissa. Balser kuoli 88-vuotiaana tammikuussa 2016 Cedars Sinain sairaalassa Los Angelesissa hengitysvaikeuksista aiheutuneisiin komplikaatioihin.
Robert B. Sherman

Robert B. Sherman vuonna 2002.
Robert Bernard Sherman (19. joulukuuta 1925 New York – 5. maaliskuuta 2012 Lontoo) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, joka tuli yhdessä veljensä Richard M. Shermanin kanssa tunnetuksi varsinkin elokuvamusiikistaan. Shermanin veljekset tekivät yhteistyötä muun muassa elokuvissa Maija Poppanen (1964), Viidakkokirja (1967) ja Nalle Puh (1977).
Robert B. Sherman syntyi New Yorkissa lauluntekijä Al Shermanin (1897–1973) poikana. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa polveen. Hän opiskeli Bard Collegessa ja pääsi vuonna 1958 ensimmäistä kertaa Top Ten -listalle laululla "Tall Paul". Walt Disney kiinnitti huomiota lahjakkaisiin veljeksiin ja kiinnitti heidät Walt Disney Studiosin palvelukseen, ja he työskentelivät Disneyn alaisina tämän kuolemaan (1966) saakka.
Sherman avioitui 27. syyskuuta 1953 Joyce Sasnerin (k. 2001) kanssa. Parille syntyi neljä lasta.
Sherman sai Oscar- ja Grammy-palkintoja, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella; hänet hyväksyttiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 2005. Hän harrasti teini-ikäisestä saakka maalaustaidetta mutta piti ensimmäisen julkisen näyttelynsä vasta vuonna 2002.
Sherman menehtyi kotonaan Lontoossa 5. maaliskuuta 2012.
Aiheesta muualla

Robert B. Shermanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Reino Saarinen

Reino Kaarlo Saarinen (2. heinäkuuta 1924 Salmi – 30. joulukuuta 1994 Seinäjoki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Saarisen vanhemmat olivat puuseppä Kalle Saarinen ja Edla Kesseli ja puoliso vuodesta 1952 Alli Marjatta Puro. Saarinen kävi kauppakoulun, kolme luokkaa keskikoulua ja Rovaniemen kauppaoppilaitoksen sekä suoritti liikealan kursseja ja LIFIM:in liikkeenjohdon kurssin 1969–1970. Hän oli T:mi V. J. Auvisen perillisten myyjä Leppävirralla 1940–1943, Tie- ja vesirakennuslaitoksen Lapin piirin työmaakirjuri ja työnjohtaja 1945–1946 ja Keskon palveluksessa varastomies, apualaisvarastohoitaja ja myyjä Rovaniemellä 1948–1952, piirineuvoja 1952–1955, apulaisosastopäällikkö 1958–1961, Joensuun konttorin konttoripäällikkö 1961–1962, neuvottelukunnan sihteeri 1961–1964, kenttäpäällikkö 1963–1964, Myllymäen konttorin johtaja Ähtärissä 1964–1965 ja Seinäjoen konttorin johtaja vuodesta 1965. Hän oli myös Lakeuden Leipä Oy:n perustajia ja kuului yhtiön hallitukseen. Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen Saarinen oli  1968–1972 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan osallistunut Saarinen oli sotilasarvoltaan reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975.
Julkaisuja

Maakunnassa on voimaa, 1983, Martti Kaakisen ja Raija Nyrhisen kanssa
Sirkkalehti

Metsävaahteran (Acer platanoides) taimi, jossa alimpana näkyvät kaksi sirkkalehteä.
Sirkkalehti on siemenkasveilla ensimmäinen lehti tai lehtiryhmä, joka syntyy itäneestä taimesta. Sirkkalehtien määrä jakaa koppisiemeniset kahteen luokkaan: yksisirkkaisille kehittyy yksi sirkkalehti ja kaksisirkkaisille kaksi. Paljassiemenisillä kasveilla voi olla 2–24 sirkkalehteä.
Sirkkalehdet kehittyvät siemenen sisällä kasvin alkiossa. Ne sisältävät siemeneen varastoidun ravinnon tai niillä on siihen pääsy; kun siemen itää, alkavat sirkkalehdet käyttää ravintoa ja muuttuvat tavallisesti yhteyttäviksi. Sirkkalehdet saattavat lakastua muutaman päivän kuluttua kasvin itämisestä ensimmäisten varsinaisten lehtien ilmestyessä tai kestää jopa vuoden. Niiden ulkonäkö poikkeaa usein selvästi kasvin muista lehdistä; muodoltaan ne ovat usein pyöristyneitä ja yksinkertaisia.
Robin Bergman

| Robin Bergman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Frederikshavn White Hawks
Sarja:  AL-Bank Ligaen
Pelinumero:  88 (TPS) 26 (Sport)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Sport (Mestis) TPS (SML) TuTo (Mestis)   AaB Ishockey (DEN)
Robin Bergman (s. 12. heinäkuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 tanskalaiseen Frederikshavn White Hawksiin. Laitahyökkääjän vahvuuksia ovat hyvä peliäly ja laukaus.
Ura

Bergman on Hammarby IF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2004–2005 J18 Elitin piste- ja maalipörssin toinen tehoilla 28+19=47 edellään vain Bergmanin joukkuetoveri Calle Ridderwall. Bergman siirtyi kaudeksi 2006–2007 Pohjois-Amerikkaan ja USHL:ään 18-vuotiaana. Hän teki Cedar Rapids Roughridersin riveissä tehot 26+17=43, joilla Bergman oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Jacob Cepisin jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa.
Kauden 2007–2008 Bergman aloitti Notre Damen yliopistojoukkueessa, mutta hän palasi kesken kauden Cedar Rapidsiin, jossa Bergman pelasi vielä seuraavankin kauden 2008–2009 toimien Roughridersin kapteenina. Heinäkuussa 2009 hän teki try-out -sopimuksen Mestis-joukkue Vaasan Sportin kanssa. Bergman sai neljän harjoitusottelun jälkeen loppukauden 2009–2010 kattavan sopimuksen elokuussa 2010. Hän teki Mestiksen runkosarjassa tehot 20+8=28, joilla Bergman oli Sportin kolmanneksi paras maalintekijä, neljänneksi paras pistemies sekä sarjan maalipörssin kahdeksas Jokipoikien Tobias Salmelaisen ja LeKin Antti Höllin kanssa.
Toukokuussa 2010 Bergman teki try-out -sopimuksen TPS:n kanssa. Syyskuun alussa sitä jatkettiin syyskuun loppuun kestäväksi. Bergman pelasi kauden 2010–2011 avausottelussa TPS:n ykkösketjussa Mario Valery-Trabuccon ja Sami Venäläisen rinnalla. Hän sai kevääseen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen lokakuussa 2010.
Bergmanin peliaika heikosti menestyneessä TPS:ssä jäi melko vähäiseksi, joten hän palasi lokakuun 2010 puolessavälissä joulutaukoon asti kestävällä lainasopimuksella Sportiin. Bergman pelasi kuitenkin ennen joulutaukoa kolmen ottelun lainasopimuksella myös TuTossa. Hän pelasi TPS:ssä lopulta vain 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja hänet lainattiin siirtorajan kynnyksellä tammikuussa 2011 loppukaudeksi Vaasan Sportiin.
Bergman teki tanskalaisen Aalborgin kanssa koesopimuksen ennen kauden 2011–2012 alkua. Syyskuussa hän sai vuoden sopimuksen. Bergman pelasi kauden Aalborgissa ja siirtyi sen jälkeen toiseen tanskalaisseuraan, Frederikshavn White Hawksiin.
Robert W. Clarke Trophy

Robert W. Clarke Trophy annetaan American Hockey Leaguen läntisen konfrenenssin mestarille. Ennen vuotta 1996 se annettiin etelän divisioonan tai konfrenenssin voittajalle.
Palkinto on nimetty AHL:n hallituksen puheenjohtaja Robert W. Clarken mukaan.
Voittajat > South -divisioona (1990-1995)

1989-90 - Rochester Americans - 1
1990-91 - Rochester Americans - 2
1991-92 - Rochester Americans - 3
1992-93 - Rochester Americans - 4
1993-94 - Cornwall Aces - 1
1994-95 - Cornwall Aces - 2
Voittajat > Southern -konfrenenssi (1996-1997)

1995-96 - Rochester Americans - 5
1996-97 - Hershey Bears - 1