stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scarto
Narrin käyttö sijaisena

Narrilla ei voi voittaa tikkiä. Sen sijaan pelaaja voi käyttää sitä, jos ei halua pelata jotakin kädessään olevaa korttia. Tällöin Narri lyödään tikkiin. Narrin pelannut antaa voittamistaan tikeistä 1-pisteen arvoisen kortin tikin voittajalle ja siirtää narrin voittamiensa tikkien sekaan. Jos pelaaja ei ole voittanut yhtään tikkiä hän jää kortin velkaa tikin voittajalle. Jos narrin pelannut ei voita pelissä yhtään tikkiä, narri siirtyy pelin lopussa sen tikin voittajalle, johon narri pelattiin.
Pisteiden laskeminen

Kun kaikki 25 tikkiä on pelattu pelaajat laskevat korttinsa kolmen kortin nipuissa. Jokaisesta nipusta vähennetään 2 pistettä. Niinpä kolmen 1 pisteen arvoista korttia tuottaa pelaajalle 1 pisteen. Kuningas ja kaksi yhden pisteen arvoista korttia puolestaan 5 pistettä jne... Kolme ylimääräistä korttia, jotka jakaja laittoi syrjään omista korteistaan lasketaan hänen hyväkseen.
Pakassa on jaossa 78 pistettä. Niinpä jokaiselle pelaajalle on jaossa 26 pistettä. Pelaajat voittavat tai häviävät yhden pisteen jokaisesta pisteestä yli tai alle 26 pisteen.
Peliä pelataan yleensä vähintään kolme jakoa. Enemmänkin voi pelata mutta mielellään niin, että kaikki toimivat jakajana yhtä monta kertaa.
Aiheesta muualla

Kuvia piemontelaisesta Tarot-pakasta
Aiheesta muualla > Muita Tarot-pelejä

Mitigati
Ranskalainen tarot
Troggu
Tšekkiläinen tarokki
Zwanziger-rufen
Hedy Schlunegger

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sankt Moritz 1948 | syöksylasku |  |
Hedy Schlunegger (10. maaliskuuta 1923 – 3. heinäkuuta 2003) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Schlunegger voitti kultaa Sankt Moritzin 1948 olympialaisten syöksylaskussa. Hänestä tuli täten kaikkien aikojen ensimmäinen naisten syöksylaskun olympiavoittaja. Hänen voittoaikansa oli 2.28,3 ja hän voitti Itävallan Trude Beiserin 0,8 sekunnilla. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui kahdeksanneksi.
Odysseus (elokuva)

| Odysseus> Ulisse |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Mario Camerini
Käsikirjoittaja:  Franco Brusati, Mario Camerini, Ennio De Concini, Hugh Gray, Ben Hecht, Ivo Perilli, Irvin Shaw
Perustuu:  Homeroksen Odysseiaan
Tuottaja:  Carlo Ponti, Dino De Laurentiis
Säveltäjä:  Alessandro Cicognini
Kuvaaja:  Harold Rosson
Leikkaaja:  Leo Catozzo
Tuotantosuunnittelija:  Flavio Mogherini
Pukusuunnittelija:  Giulio Coltellacci
Lavastaja:  Flavio Mogherini
Erikoistehosteet:  Eugen Schüfftan
Pääosat:  Kirk Douglas, Silvana Mangano, Anthony Quinn, Rossana Podestà
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Lux Film, Ponti-De Laurentiis
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  6. lokakuuta 1954 (Italia) 23. syyskuuta 1955 (Suomi)
Kesto:  117 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia ja muita kieliversioita
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odysseus (ital. Ulisse) on vuonna 1954 valmistunut italialainen elokuva. Homeroksen Odysseiaan perustuvan seikkailuelokuvan on ohjannut Mario Camerini. Sen sankaria Odysseusta esittää yhdysvaltalainen Kirk Douglas.
Juoni

Ithakassa kilpakosijoiden piirittämä Penelope odottaa sitkeästi Odysseuksen kotiinpaluuta. Sillä aikaa muistinsa menettänyt Odysseus huuhtoutuu faiaakkien saarelle, jossa prinsessa Nausikaa rakastuu häneen. Kuningas Alkinoos lupaa tyttärensä Odysseukselle, mutta ennen häitä muistot palaavat hänen mieleensä: Troijan valloitus, kyklooppi Polyfemos, seireenit, Kirke-velho ja manalan näyt... Odysseus jättää Nausikaan ja purjehtii Ithakaan, jossa hän poikansa Telemakhoksen avulla surmaa kilpailijansa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kirk Douglas  | … |  Odysseus   |
|  Silvana Mangano  | … |  Penelope/Kirke   |
|  Anthony Quinn  | … |  Antinoos   |
|  Franco Interlenghi  | … |  Telemakhos   |
|  Elena Zareschi  | … |  Kassandra   |
|  Rossana Podestà  | … |  Nausikaa   |
|  Jacques Dumesnil  | … |  kuningas Alkinoos   |
|  Umberto Silvestri  | … |  Polyfemos/Krakos   |
|  Sylvie  | … |  Eurykleia   |
|  Daniel Ivernel  | … |  Eurylokhos   |
|  Gualtiero Tumiati  | … |  Laertes   |
|  Evi Maltagliati  | … |  Antiklea   |
|  Ludmilla Dudarova  | … |  Arete   |
|  Tania Weber  | … |  Eukalikanto   |
|  Piero Lulli  | … |  Akhilleus   |
|  Ferruccio Stagni  | … |  Mentor   |
|  Alessandro Fersen  | … |  Diomedes   |
|  Oscar Andriani  | … |  Kalops   |
|  Andrea Bosic  | … |  Agamemnon   |
|  Teresa Pellati  | … |  Melantho   |
|  Mario Feliciani  | … |  Eurymakhus   |
|  Michele Riccardini  | … |  Leodes   |
|  Aldo Pini  | … |  Polites   |
|  Piero Pastore  | … |  Leokritus   |
|  Gino Scotti  | … |     |
|  Massimo Pietrobon  | … |     |
|  Corrado Nardi  | … |     |
|  Alberto Lupo  | … |     |
|  Edoardo Toniolo  | … |     |
|  Ettore Jannetti  | … |     |
|  Vera Molnar  | … |     |
|  Goliarda Sapienza  | … |     |
|  Renato Malavasi  | … |     |
|  Walter Brandi  | … |     |
|  Daniele Dentice  | … |     |
|  Andrea Aureli  | … |     |
|  Mimmo Poli  | … |     |
|  Gianni Di Benedetto  | … |     |
|  Lucia Brusco  | … |     |
|  Claudio Morgan  | … |     |
|  Carlo Mazzone  | … |     |
|  Victor Ledda  | … |     |
|  Enzo Maggio  | … |     |
|  Genny Folchi  | … |     |
|  Mirella Di Lauro  | … |     |
|  Benito Stefanelli  | … |     |
|  Sergio Giovannucci  | … |     |
|  Amerigo Santarelli  | … |     |
|  Roberto Rai  | … |     |
|  Piero Ghione  | … |     |
|  Piero Mastrocinque  | … |     |
Tuotanto, teemat ja vastaanotto

Amerikkalaisrahoitteinen Odysseus oli siihen mennessä kallein Italiassa tuotettu elokuva. Sen valmistelua johti ohjaaja Georg Wilhelm Pabst, mutta tuottajat Carlo Ponti ja Dino De Laurentiis päättivät korvata hänet italialaisella Mario Camerinilla, jolla ei ollut aikaisempaa kokemusta spektaakkelielokuvista. Elokuva on kuvattu Technicolor-väreissä Ponti-De Laurentiisin studiolla Roomassa. Siitä suunniteltiin alun perin kolmiulotteista, mutta samaan aikaan tehdyn Totò-elokuvan tekninen epäonnistuminen sai tuottajat luopumaan aikeesta. Vuoden 1957 uudelleenjulkaisua varten Odysseuksesta muokattiin laajakangasversio.
Elokuva on värikäs ja viihdyttävä antiikin myytin filmatisointi, joka on hengeltään varsin uskollinen Homeroksen alkutekstille. Sen kerronta perustuu Odysseuksen muistin takaumiin sekä Silvana Manganon kaksoisrooliin uskollisena Penelopena ja viettelevänä Kirkenä. Kirk Douglasin esittämä sankari kuvataan elämän monimuotoisuudesta juopuvana seikkailijana, joka samalla janoaa elokuvan valmistumisajan porvarillisia arvoja, kodin ja perheen lämpöä ja vakautta.
Odysseus oli vuoden 1954 katsotuin italialainen elokuva ja se menestyi kaupallisesti hyvin myös ulkomailla. Elokuva avasi tien amerikkalais-italialaisille yhteistuotannoille ja toimi yhtenä 1950- ja 1960-luvun vaihteen peplum-tyylilajin esikuvista.
Aiheesta muualla

Odysseus Elonet.
Odysseus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Georg Simon Ohm

| Georg Simon Ohm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1789 Erlangen, Saksa
Kuollut: 6. heinäkuuta 1854 München, Saksa
Kansalaisuus:  Saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Erlangenin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Karl Christian von Langsdorf
Instituutti:  Münchenin yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Ohmin laki
Palkinnot:  Copley-mitali (1841)
Georg Simon Ohm (16. maaliskuuta 1789 – 6. heinäkuuta 1854) oli saksalainen fyysikko. Hänet tunnetaan parhaiten nimeään kantavasta Ohmin laista. Ohm huomasi kokeissaan, että johtimeen syntyvä sähkövirta on suoraan verrannollinen johtimessa tapahtuvaan jännitehäviöön. Myös resistanssin yksikkö ohmi (Ω) kantaa hänen nimeään.
Ohmista tuli matematiikan opettaja jesuiittojen koulussa Kölnissä 1817 ja polyteknisessä ammattikorkeakoulussa Nürnbergissä 1833. Koulu on myöhemmin nimetty hänen mukaansa. Hän sai arvostusta vasta vanhemmalla iällä, Copley-mitalin vuonna 1841 ja Torinon tiedeakatemian ja Royal Societyn jäsenyydet pian sen jälkeen.
Hän sai professorin viran Münchenissä vuonna 1852, vain muutaman vuoden ennen kuolemaansa. Ennen tätä hän toimi monissa opetustehtävissä.
Ohm julkaisi Ohmin lakia käsittelevät tutkimuksensa aluksi tiedejulkaisuissa 1826, mutta julkaisi jo seuraavana vuonna niitä käsittelevän kirjan, Die galvanische Kette: mathematisch bearbeitet. Hän tutki myös atomeja, ääntä, polarisaatiota ym.
Georg Ohmin julkaisuja

Die galvanische Kette : mathematisch bearbeitet (The Galvanic Circuit Investigated Mathematically). Berlin: Riemann, 1827. - 245 S. : graph. Darst. (PDF, 4.7 MB) (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Simon Ohm Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  zbMATH 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Oikeasilmäkampelat

| Oikeasilmäkampelat |
| --- | --- |
 Tähtikampela (Platichthys stellatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Heimo::  Oikeasilmäkampelat  Pleuronectidae  Cuvier, 1816
Alaheimot 
 Paralichthodinae  Pleuronectinae  Poecilopsettinae  Rhombosoleinae 
Katso myös
   Oikeasilmäkampelat Wikispeciesissä   Oikeasilmäkampelat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oikeasilmäkampelat (Pleuronectidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä. Monet oikeasilmäkampelalajeista ovat merkittäviä ruokakaloja.
Taksonomia ja anatomia

Varhaisimmat oikeasilmäkampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluvien sukujen ja lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimo voidaan jakaa viiteen alaheimoon Eopsettinae, Hippoglossinae, Hippoglossoidinae, Lyopsettinae ja Pleuronectinae, jolloin sukuja heimossa on 23 ja lajeja noin 60. Nykyään alaheimot Paralichthodinae, Poecilopsettinae ja Rhombosoleinae luetaan omiksi heimoikseen, mutta jos ne luetaan kuuluvaksi oikeasilmäkampeloihin on heimossa 39 sukua ja noin 103 lajia.
Oikeasilmäkampelat ovat ovaalinmallisia ja litteähköjä kaloja. Suurimmat lajit voivat saavuttaa 3 metrin pituuden. Silmät sijaitsevat kalan oikealla kyljellä. Selkäevä ja peräevä ovat heimon lajeilla pitkät ja selkäevä ulottuu päähän. Pyrstöevä ei ole yhtynyt selkä- ja peräevien kanssa, ja vatsaevät ovat symmetriset. Kylkiviiva on hyvin kehittynyt. Oikeasilmäkampeloiden suu on suuri ja hampaat melko kookkaat. Aikuisilta kaloilta puuttuu uimarakko. Heimon lajit kykenevät vaihtamaan väritystään pohjan mukaiseksi.
Levinneisyys ja elintavat

Oikeasilmäkampelalajeja tavataan Pohjoisesta jäämerestä, Atlantista, Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä. Suurin osa lajeista elää kylmissä tai lauhkeissa vesissä, mutta tunnetaan myös trooppisten vesien lajeja. Ne ovat pääasiassa mereisiä, mutta kykenevät selviämään myös murtovesissä ja toisinaan myös makeissa vesissä. Heimon kalat elävät lähellä pohjaa matalista vesistä aina yli 1 000 metrin syvyyteen. Oikeasilmäkampeloiden ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Monet heimon lajeista, kuten ruijanpallas (Hippoglossus hippoglossus), grönlanninpallas (Reinhardtius hippoglossoides), kampela (Platichthys flesus) ja mustaselkäkampela (Pseudopleuronectes americanus), ovat merkittäviä ruokakaloja.
Mitsuo Ogasawara

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Iwate, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaajat
Seura
Seura: Kashima Antlers
Pelinumero: 40
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998– 2006–2007 | Kashima Antlers →Messina Peloro |  |
Maajoukkue
| 2002-2010 | Japani | 53 (7) |
Mitsuo Ogasawara (jap. 小笠原満男, s. 5. huhtikuuta 1979) on japanilainen jalkapalloilija, joka on edustanut pitkään kotimaansa Kashima Antlers -seuraa. Hän pelasi lainsaopimuksella myös Italian Serie A:ssa FC Messina Pelorossa. Ogasawara pelasi Japanin maajoukkueessa Saksan MM-kisoissa 2006 kahdessa alkulohko-ottelussa avauskokoonpanossa.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2002 | 8 | 0 |
| 2003 | 8 | 0 |
| 2004 | 12 | 2 |
| 2005 | 15 | 4 |
| 2006 | 10 | 1 |
2007: 0
2008: 0
2009: 0
| 2010 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 53 | 7 |
Palkinnot

Nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1999: Vuoden nousija
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2003
1 Narazaki |
2 Narahashi |
3 Akita |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Ōkubo |
10 Nakamura |
11 Matsui |
12 Doi |
13 Oku |
14 Santos |
15 Myōjin |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Nagai |
19 Endō |
20 Takahara |
21 Tsuboi |
22 Yamada |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Narazaki |
3 Tanaka |
4 Endo |
5 Miyamoto |
6 Nakata |
8 Ogasawara |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Fujita |
17 Miura |
18 Matsuda |
19 Motoyama |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
24 Nishi |
25 Chano |
26 Yamada |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Narazaki |
2 Tanaka |
3 Chano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Tamada |
10 Nakamura |
11 Suzuki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Miura |
18 Inamoto |
19 Motoyama |
20 Tsuboi |
21 Kaji |
22 Moniwa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Narazaki |
2 Moniwa |
3 Komano |
4 Endō |
5 Miyamoto |
6 K. Nakata |
7 H. Nakata |
8 Ogasawara |
9 Takahara |
10 Nakamura |
11 Maki |
12 Doi |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 Ōguro |
17 Inamoto |
18 Ono |
19 Tsuboi |
20 Tamada |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Zico
Heinz Schmalix

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Heinrich ”Heinz” Schmalix (24. heinäkuuta 1910 – 1975) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Schmalix pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1935–1941 yhteensä 28 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Occupy Wall Street

Mielenosoittajia 1. lokakuuta 2011.
Occupy Wall Street (suom. Vallatkaa Wall Street) on protestiliike, joka syntyi 17. syyskuuta 2011 Wall Streetillä New Yorkissa Yhdysvalloissa. Osallistujat kertoivat vastustavansa talouden valtaa ihmisiin. Heidän mukaansa maan talousvaikeudet johtuvat epäonnistuneesta talouspolitiikasta sekä hallinnon ja talouden läheisistä kytköksistä. Liikkeen syyskuun lopussa 2011 antama julistus käsittää kuitenkin monia muitakin kuin taloudellisia teemoja. Liike protestoi esimerkiksi työpaikoilla tapahtuvaa ikään, ihonväriin, sukupuoleen, sukupuoli-identiteettiin ja seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjintää vastaan. Tämän lisäksi julistukseessa tuomitaan esimerkiksi yritykset, jotka ovat tehneet työntekijöilleen mahdottomaksi työehtojen neuvottelun ja käyttäneet työpaikkojen ulkoistamista sekä työntekijöiden palkan laskemiseen että terveydenhuollon heikentämiseen.
Mielenosoitukset hiipuivat vuoteen 2012 mennessä, mutta liikkeen synnyn yksivuotispäivänä 17. syyskuuta 2012 mielenosoittajia kokoontui jälleen New Yorkin Manhattanille. Liike on edelleen aktiivinen ja oli esimerkiksi järjestämässä ulosmarssia Yhdysvaltain presidentinvaalien 2016 demokraattien presidenttiehdokkaan julkistustilaisuudesta.
Mielenosoittajien poliittiset kannat

Fox Newsin Douglas Schoenin teettämän tutkimuksen mukaan vajaan 200 haastatellun mielenosoittajan joukosta 52 % on aiemmin osallistunut poliittiseen liikkeeseen ja 31 % kannattaa väkivaltaa asiansa ajamiseksi. Tästä huolimatta protestiliike on julistautunut rauhanomaiseksi. Myös mielenosoittajien tulotaso oli melko korkea; kolmasosa tienasi yli 100 000 dollaria vuodessa. Työttömiä oli vain 15 %. Mielenosoittajia yhdisti voimakas vasemmistolaisuus, antikapitalismi, vaatimus voimakkaasta sääntelystä ja jyrkästä tulontasauksesta sekä protektionismin kannattaminen. 49 prosentin mielestä pankkien pelastuspaketit olivat tarpeen, 51 prosentin mielestä eivät. Mielenosoittajien joukossa on kuitenkin ollut myös Tea Party -aktivisteja, libertaristeja ja vapaan internetin kannattajia.
Monet ammattiliitot ovat tukeneet mielenosoituksia. Suurimpaan mielenosoitukseen osallistui ainakin 15 ammattiliittoa.
Liikettä ja sen tukijoita ja perustajaa, Adbustersin päätoimittaja Kalle Lasnia, on arvosteltu antisemitismistä.
Valtioiden reaktioita

Britannian entinen pääministeri Gordon Brown sanoi mielenosoittajien vaativan oikeudenmukaisuutta ja puhui paremman talousjärjestelmän rakentamisesta.
Iranin korkein johtaja Ali Khamenei sanoi mielenosoitusten johtuvan siitä, että "mätä ydin on paljastunut amerikkalaisille".
Kiinan valtion uutistoimisto Xinhuan mukaan mielenosoittajat ovat paljastaneet Yhdysvaltojen talousjärjestelmän perustavat ongelmat. Xinhua sanoi, että koska Yhdysvallat vaatii muilta hallituksilta muutoksia mielenosoitusten edessä, sen on nyt tehtävä sama itse.
Kreikan pääministeri George Papandreou tuki mielenosoituksia sanoen: "Taistelemme globaalin talousjärjestelmän muuttamiseksi aivan kuten monet Wall Streetiä vastustavat kansalaiset oikeutetusti protestoivat järjestelmän epätasa-arvoa ja epäoikeudenmukaisuutta vastaan".
Neuvostoliiton entinen presidentti Mihail Gorbatšov vertasi mielenosoitusta perestroikaan ja Neuvostoliiton romahdukseen ja sanoi protesteja oikeutetuiksi. Hänen mukaansa amerikkalaisten pitää korjata omat asiansa ennen kuin puuttuvat muiden maiden asioihin.
Pohjois-Korean uutistoimisto kertoi mielenosoittajien "protestoivan pääoman harjoittamaa riistoa ja sortoa, vavisuttaen koko yhteiskuntaa."
Vatikaanin korkea-arvoinen virkailija, kardinaali Peter Turkson puolusti mielenosoittajia, ja Vatikaanin tuore julkaisu Towards Reforming the International Financial and Monetary Systems in the Context of Global Public Authority oli samoilla linjoilla mielenosoittajien kanssa.
Venezuelan presidentti Hugo Chávez tuomitsi mielenosoittajien "kammottavan sorron" ja tuki liikettä.
Arvostelua

Sijoitusyhtiöjohtaja John Paulson arvosteli mielenosoituksia huomauttaen, että "1 % New Yorkin asukkaista maksaa yli 40 % tuloveroista tuottaen suuria etuuksia kaikille kaupungissa ja valtiossa."
Joukko bloggareita perusti liikkeen "We Are the 99%" -iskulausetta mukaillen verkkosivun "We Are the 53%" viitaten niihin 53 %:iin yhdysvaltalaisista, jotka maksavat liittovaltion verot.
Toimittaja John Stosselin mukaan ne mielenosoittajat ovat oikeassa, jotka vastustavat veronmaksajien pelastuspaketteja yrityksille, mutta Stossel korostaa, että kapitalismissa pelastuspaketteja ei olisi. Hänen mukaansa tällaisesta valtion harjoittamasta yritysten tukemisesta johtuva osa tuloerosta on väärin mutta vapaudesta johtuva osa kuten Steve Jobsin rikkaus ei. Stosselin mukaan ihmiset ovat taantumasta huolimatta rikkaampia kuin vuonna 1993 ja useimpien elintaso on korkeampi kuin aiemmin kuninkailla tai edes vuoden 1970 keskiluokalla.
Cato-instituutin tutkija Tom Palmerin mukaan yhdysvaltalaisten pitäisi protestoida valtionhallintoa eikä Wall Streetiä vastaan, koska kriisin, työttömyyden ja stagnaation tuottivat Yhdysvaltain keskuspankki, asuntohallitus ja puolivaltiolliset luottolaitokset kuten Fannie Mae ja Freddie Mac, jotka tukivat löysää rahaa ja korkeariskistä asuntolainaamista.
Poliisikustannukset

Mielenosoituksen aiheuttamat ylityökustannukset olivat 7.10.2011 mennessä 1,9 miljoonaa ja 12.10. jo 3,2 miljoonaa dollaria.
Noin 700 mielenosoittajaa pidätettiin 1. lokakuuta 2011 heidän tukittuaan Brooklyn Bridgen ajokaistat liikenteeltä. Kesäkuussa 2012 liittovaltion tuomioistuin totesi pidätysten olleen laittomia. Tuomioistuimen mukaan vain hyvin harva mielenosoittajista pystyi kuulemaan poliisin poistumiskäskyä, minkä lisäksi poliisi antoi toiminnallaan ymmärtää että sillan yli saisi kulkea.
Kirjallisuutta

Gessen, Keith ym. (toim.): Occupy!.  (Into-pamfletti)  Helsinki:  Into-Kustannus, 2012.  ISBN 978-952-264-144-1
Aiheesta muualla

Here is what Occupy Wall Street is about and the data behind the movement! Reddit.com.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Occupy Wall Street Wikimedia Commonsissa
Kathy Schmidt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kathy Schmidt |  Kathy Schmidt |  Kathy Schmidt |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | München 1972 | keihäs |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 | keihäs |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1973 | keihäs |  |
|  Hopeaa | Rooma 1975 | keihäs |  |
Kathryn Joan (Kathy) Schmidt (s. 29. joulukuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen keihäänheittäjä. Hän on yhä vuonna 2009 viimeisin yhdysvaltalainen keihäänheiton olympiamitalisti.
Schmidt saavutti keihäänheitossa olympiapronssia Münchenin 1972 olympialaisissa tuloksella 59,94 m, jonka hän heitti ensimmäisellä heitollaan. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti toisen olympiapronssinsa tuloksella 63,96 m. Hän heitti yli 60 metriä vasta viimeisellä heittokierroksella ja nousi viidenneltä sijalta kolmanneksi ohi kahden itäsaksalaisheittäjän.
Kathy Schmidt heitti Fürthissä 11. syyskuuta 1977 keihäänheiton maailmanennätyksen 69,32 m. Ennätys pysyi hänen nimissään kesäkuuhun 1979, jolloin itäsaksalainen Ruth Fuchs otti sen takaisin nimiinsä.
Odysseus vastaan Hercules

| Odysseus vastaan Hercules> Ulisse contro Ercole Ulysse contre Hercule |
| --- | --- |
 Elokuvan ranskalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Mario Caiano
Käsikirjoittaja:  Mario Caiano, André Tabet
Tuottaja:  Luigi Nannerini, Nat Wachsberger
Säveltäjä:  Angelo Francesco Lavagnino
Kuvaaja:  Alvaro Mancori
Leikkaaja:  Renato Cinquini
Lavastaja:  Piero Filippone
Pääosat:  Georges Marchal, Michael Lane, Alessandra Panaro
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska
Tuotantoyhtiö:  Compagnia Cinematografica Mondiale, Fidès Film
Ensi-ilta:  3. helmikuuta 1962 (Italia) 8. elokuuta 1962 (Ranska)
Kesto:  105 min.
Alkuperäiskieli:  italia, ranska
Tuotto:  405 000 000 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Odysseus vastaan Hercules (ital. Ulisse contro Ercole, ransk. Ulysse contre Hercule) on vuonna 1962 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan mytologia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Caiano. Sen pääosia Odysseusta ja Herkulesta esittävät ranskalainen Georges Marchal ja yhdysvaltalainen Michael Lane.