stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Deggendorfer SC
Pelaajat

| Maalivahdit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 51 |  | Timo Pielmeier | L | 2027 | Deggendorf, Saksa |
| 65 |  | David Miserotti-Böttcher | L | 2025 | Sterzing, Italia |
| 67 |  | Valentin Lehner | L | 2025 | Straubing, Saksa |
| 92 |  | Raphael Fössinger | L | 2025 | Kufstein, Itävalta |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Robert Linhart | L | Juniori | Cham, Saksa |
| 3 |  | Viktor Skorohodov | L | Juniori |  |
| 4 |  | Silvan Heiß | L | 2027 | Köln, Saksa |
| 5 |  | Tomáš Gulda | L | 2025 | Opava, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| 9 |  | Kevin Lengle | R | 2025 |  |
| 25 |  | Ondřej Poživil | R | 2026 | Litvinov, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| 29 |  | Benedikt Schopper | L | 2025 | Weiden, Saksa |
| 88 |  | Marcel Pfänder | L | 2025 | Nürnberg, Saksa |
| 91 |  | Alex Großrubatscher | L | 2025 | Bressanone, Italia |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 11 |  | Curtis Leinweber | L | H | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 12 |  | Andreé Hult | L | KH | 2025 | Borlänge, Ruotsi |
| 15 |  | Thomas Pielmeier | R | OLH | 2025 | Deggendorf, Saksa |
| 17 |  | Julian Elsberger | L | H | 2025 | Landshut, Saksa |
| 18 |  | Leon Draser | L | H | 2026 |  |
| 22 |  | David Stach | R | KH | 2025 | Kladno, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| 24 |  | Niklas Pill | L | H | 2025 | Landshut, Saksa |
| 27 |  | Johannes Schmid | L | H | 2025 |  |
| 39 |  | Thomas Greilinger | R | LH | 2025 | Deggendorf, Saksa |
| 43 |  | Antonín Dušek | L | KH | 2025 | Havlíčkův Brod, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| 44 |  | Marco Baßler | R | OLH | 2025 | Landshut, Saksa |
| 77 |  | Jaroslav Hafenrichter | L | VLH | 2025 | Chomutov, Tšekki, Tšekkoslovakia |
| 79 |  | Petr Stloukal | L | KH | 2028 | Brno, Tšekki |
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Saksan jääkiekko
| --- | --- |
DEL: Adler Mannheim · Augsburger Panther · DEG Metro Stars · EHC München · Eisbären Berlin · ERC Ingolstadt · Grizzly Adams Wolfsburg · Hamburg Freezers · Iserlohn Roosters · Krefeld Pinguine · Kölner Haie · Nürnberg Ice Tigers · SERC Wild Wings · Straubing Tigers
DEL2: Bietigheim Steelers · Dresdner Eislöwen · Eispiraten Crimmitschau · ESV Kaufbeuren · EV Landshut · Fischtown Pinguins · Heilbronner Falken · Lausitzer Füchse · Ravensburg Tower Stars · EC Bad Nauheim · SC Riessersee · Starbulls Rosenheim
Oberliga Nord: Hannover Scorpions · EHC Timmendorfer Strand 06 · Hannover Indians · Rostock Piranhas · Hamburger SV · EC Harzer Falken · Adendorfer EC · Hamburg Crocodiles · GEC Ritter Nordhorn
Oberliga Ost: Icefighters Leipzig · Black Dragons Erfurt · Saale Bulls Halle · EHV Schönheide 09 · Tornado Niesky · FASS Berlin · Wild Boys Chemnitz · EHC Jondorfer Falken
Oberliga Süd: Selber Wölfe · EHC Freiburg · Tölzer Löwen · EHC Bayreuth · EHC Klostersee · EC Peiting · EV Füssen · Erding Gladiators · EV Regensburg · Deggendorf Fire · Blue Devils Weiden · Mighty Dogs Schweinfurt
Oberliga West: EC Kassel Huskies · ESC Moskitos Essen · Füchse Duisburg · Grefrather EG · Hammer Eisbären · Herner EV 2007 · Königsborner JEC · Löwen Frankfurt · Neusser EV · Ratinger Ice Aliens
Maajoukkue: Saksan jääkiekkomaajoukkue · Saksan naisten jääkiekkomaajoukkue · Saksan jääkiekkoliitto
Sophie (Kreikan ja Tanskan prinsessa)

| Sophie |
| --- | --- |
 Kreikan ja Tanskan prinsessa, Hessen-Kasselin prinsessa ja Hannoverin prinsessa
Syntynyt:  26. kesäkuuta 1914 Mon Repó Korfu, Kreikka
Kuollut:  24. marraskuuta 2001 (87 vuotta) Schliersee Baijeri, Saksan liittotasavalta
Puoliso:  Hessenin prinssi Christoph Hannoverin prinssi Georg Wilhelm
Lapset:  Hessenin prinssi Christophin kanssa: Christina (1933–2011) Dorothea Charlotte s. 1934 Karl s .1937 Rainer s. 1939 Clarissa s. 1944 Hannoverin prinssi Georg Wilhelmin kanssa: Ernst August Andreas (1947–1981)  Georg Paul Christian s. 1949 Friederike Elisabeth, rouva Cyr s. 1954
Suku:  Glücksburg
Isä:  Kreikan ja Tanskan prinssi Andreas
Äiti:  Battenbergin prinsessa Alice
Kreikan ja Tanskan prinsessa, Hannoverin prinsessa Sophie  (26. kesäkuuta 1914 – 24. marraskuuta 2001) oli syntyjään Kreikan ja Tanskan prinsessa. Hänen vanhempansa olivat Kreikan kuninkaan Yrjö I:n poika, prinssi Andreas, ja tämän vaimo, Battenbergin prinsessa Alice. Hän oli heidän heidän viidestä lapsestaan toiseksi nuorin.
Kreikan kuningashuoneen maanpakolaisperheessä

Kreikan kuninkaallisen perheen kohtalo, nuori prinsessa Sophie mukaan lukien, oli vaikea, sillä he joutuivat maanpakoon Sveitsiin (1917–1920) ja sitten Ranskaan (1922–1936). Maanpaossa Sophie ja hänen perheensä olivat riippuvaisia ​​ulkomaisten sukulaistensa taloudellisesta tuesta.
Hänen äitinsä Alice joutui olemaan vuosina 1930–1933 sveitsiläisessä psykiatrisessa sairaalassa ja palasi Ateenaan kuningasvallan palattua Kreikkaan vuonna 1936. Isä, prinssi Andreas, etääntyi mielenterveysongelmista kärsineestä vaimostaan prinsessa Alicesta vuodesta 1930 lähtien ja muutti rakastajattarensa kanssa Monacoon, jossa eli vuoteen 1944 asti. Sophien kolme vanhempaa siskoa avioitui 1930-luvun alussa saksalaisten ruhtinaiden kanssa. Nuorin sisaruksista, veli Philip, muutti Isoon-Britanniaan äitinsä sukulaisten kasvatettavaksi, jotka käyttivät Britanniassa sukunimenään Mountbatten-nimeä.
Avioliitto natsi-Saksaa kannattaneen saksalaisprinssin kanssa

Sophie avioitui vuonna 1930 Hessenin prinssi Christophin kanssa. Prinssi Christophin isä Friedrich Karl oli ollut syksyllä 1918 hetken aikaa Suomeen valittuna kuninkaana. Sophie ja hänen miehensä Christoph muuttivat Berliiniin ja saivat viisi lasta. Prinssi Christoph liittyi kansallissosialisteihin. Töissä prinssi Christoph oli ennen avioitumista autoyhtiössä ja avioitumisen jälkeen berliiniläisessä vakuutusyhtiössä. Prinssi Christop eteni natsi-Saksassa valtaeliittiin töidensä puolesta niin, että taloudellisesti heillä oli mahdollisuus asua Berliinin Dahlemin huvilakaupunginosassa. Sophie itse liittyi vuonna 1938 kansallissosialistiseen naisliittoon. Prinsessa Sophien tuttavapiiriin kuului mm. natsijohtaja Hermann Göringin puoliso Emmy. Christoph ja Sophie olivat mm. kunniavieraina heidän häissään vuonna 1935.
Vuodesta 1932 SS-upseerina toiminut prinssi Christoph liittyi maailmansodan syttyessä syksyllä 1939 Luftwaffeen. Prinsessa Sophie muutti tällöin Frankfurtin lähelle appivanhempien luo Friedrichshofin linnaan Kronberg im Taunukseen. Aviomies prinssi Christophin lentokone tuhoutui Italiassa Apenniineilla lokakuussa 1943. Näin prinsessa Sophie jäi leskeksi viiden lapsensa kanssa sodan myötä tuhoutuvassa Saksassa. Hän joutui toimimaan kasvattajana myös Saksan natsijohdon vangitseman miehensä veljen Philippin ja hänen keskitysleirissä kuolleen vaimonsa prinsessa Mafaldan kolmelle lapselle.
Toinen avioliitto sodan jälkeen saksalaisprinssin kanssa

Amerikkalaisten miehitettyä Hessenin alueen keväällä 1945 he takavarikoivat myös prinsessa Sophien omaisuutta. Hän muutti tässä vaiheessa lastensa kanssa miehensä sukulaisten luo asumaan. Hän avioitui vuonna 1946 etäisen sukulaisensa Hessenin prinssi Georg Wilhelmin kanssa, jonka sisar Frederika oli naimisissa Sophien serkun Kreikan kruununprinssi Paulin kanssa. Sophien ja Georg Wilhelmin häät järjestettiin prinsessa Sophien sisaren Theodoran miehen Badenin maakreivi Bertholdin omistamassa Salemin linnassa lähellä Bodensee-järveä. Häävieraana oli myös Sophien veli, silloinen Britannian meriupseeri Philip Mountbatten, tuleva kruununprinsessa Elisabethin puoliso. Tällöin Sophie näki Philipin 10 vuoden jälkeen.  Vuonna 1947 pidettyihin Elisabethin ja Philipin häihin ei kuitenkaan kutsuttu Philipin saksalaisia sukulaisia, kuten prinsessa Sophieta, johtuen juuri päättyyneestä sodasta Saksaa vastaan. Useat näistä prinssi Philipin saksalaissukulaisista olivat olleet vahvasti mukana saksalaisessa natsihallinnossa tai todettu natsihallinnon kannattajiksi.
Uusi aviopuoliso, prinssi Georg Wilhelm, päätti lakiopintonsa 1948. Sen jälkeen he muuttivat Bodenseen alueelle. Sophien lanko, Badenin maakreivi Berthold, pyysi prinssi Georg Wilhelmiä johtamaan yksityistä internaattioppilaitosta Salem Castle Schoolia, jonka rehtorina prinssi toimi vuoteen 1959.
Tilanne alkoi muutenkin normalisoitua eli yhteydet Britannian kuningashuoneeseen, jossa veli-Philipistä oli tullut hallitsevan kuningatar Elisabert II:n prinssipuoliso. Äitinsä Alicen asuessa Ateenassa ja Kreikan kuningashuoneen palattua sodan jälkeen valtaan prinsessa Sophie vieraili miehensä kanssa toistuvasti Kreikassa sukulaistensa luona.
Vuoden 1959 jälkeen Sophie ja Georg Wilhelm muuttivat Baijerin Schlierseehen, jossa oli heidän asuntonsa elämänsä loppuvuodet. Vuonna 1969 kuollut Sophien äiti prinsessa Alice sai sodanaikaisesta toiminnastaan Ateenassa vuonna 1994 tunnustuksena nimityksen vanhurskaana kansakuntien joukossa hänen työstään holokaustin uhrien puolesta. Tilaisuudessa Jerusalemissa oli läsnä prinsessa Alicen jälkeläisistä mm. elossa olleet lapset prinssi Philip ja prinsessa Sophie.
Prinsessa Sophie kuoli 24. marraskuuta 2001, ja tällöin jäi eloon hänen miehensä, seitsemän lasta, neljätoista lastenlasta ja neljätoista lastenlastenlasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie (Kreikan ja Tanskan prinsessa) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 
Vuonna 1966 Hollannin Haagissa vietettiin prinsessa Sophien pojan, Hessenin prinssi Karlin ja hänen vaimonsa kreivitär Yvonne Szaparyn häitä. Ryhmäkuvassa kuninkaallisia sukulaisia. Prinsessa Sophie ja hänen miehensä, prinssi Georg Wilhelm, sulhasen oikealla puolella. Eturivissä vasemmalta halitsevia kuninkaallisia eli Sophien veli, prinssi Philip ja edelleen Kreikan kuningaspari, kuningatar Anne-Marie ja kuningas Konstantin.
Edesmenneen prinsessa Alicen elossa olleet lapset, prinsessa Sophie ja prinssi Philip, laskemassa seppeleen Jerusalemin Yad Vashemissa vuonna 1994.
Turkin maakunnat

Ankara
Kırklareli
Edirne
Tekirdağ
Çanakkale
Balıkesir
Bursa
Yalova
İstanbul
Kocaeli
Sakarya
Düzce
Zonguldak
Bolu
Bilecik
Eskişehir
Kütahya
Manisa
İzmir
Aydın
Muğla
Denizli
Burdur
Uşak
Afyon
Isparta
Antalya
Konya
Mersin
Karaman
Aksaray
Kırşehir
Kırıkkale
Çankırı
Karabük
Bartın
Kastamonu
Sinop
Çorum
Yozgat
Nevşehir
Niğde
Adana
Hatay
Osmaniye
K. Maraş
Kayseri
Sivas
Tokat
Amasya
Samsun
Ordu
Giresun
Erzincan
Malatya
Gaziantep
Kilis
Şanlıurfa
Adıyaman
Gümüşhane
Trabzon
Rize
Bayburt
Erzurum
Artvin
Ardahan
Kars
Ağrı
Iğdır
Tunceli
Elazığ
Diyarbakır
Mardin
Batman
Siirt
Şırnak
Bitlis
Bingöl
Muş
Van
Hakkari
Turkin maakunnat (turk. il, monikossa iller) ovat Turkin ylimmän tason hallintoalueita. Turkki jakautuu 81 maakuntaan, jotka jakautuvat edelleen 919 piirikuntaan (2014 tilanne).
Vuonna 2014 Turkin väkirikkain maakunta oli Turkin tilastokeskuksen mukaan Istanbul (14 377 018 as.) ja vähiten asukkaita oli puolestaan Bayburtin maakunnassa (80 607 as.). Pinta-alaltaan laajin maakunta on Konya (40 838 km2) ja pienin Yalova (798 km2).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkin maakuntien kartat Wikimedia Commonsissa
Arkistoitu kopio (xls) (Turkin maakuntien väkiluku, väestönlaskenta 2011) tuik.gov.tr. Arkistoitu 16.2.2016. Viitattu 11.2.2016. (turkiksi) ja (englanniksi)
Euroopan maiden ylimmän tason hallinnollinen jako
Alankomaat
Albania
Andorra
Armenia²
Azerbaidžan¹
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Bulgaria
Espanja
Georgia¹
Irlanti
Islanti
Italia
Itävalta
Kazakstan¹
Kosovo
Kreikka
Kroatia
Kypros²
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Malta
Moldova
Monaco
Montenegro
Norja
Pohjois-Makedonia
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
San Marino
Serbia
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Turkki¹
Ukraina
Unkari
Valko-Venäjä
Venäjä¹
Viro
Yhdistynyt kuningaskunta
¹ Sijaitsee sekä Euroopassa että Aasiassa

² Aasiassa sijaitseva, kulttuurihistoriallisesti eurooppalainen valtio
Aaro Airola

| Aaro Airola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1996 
Muusikko
Taiteilijanimi:  Arppa
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  indie pop
Levy-yhtiöt:  Johanna Kustannus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aaro Atte Aukusti Airola (s. 1996) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Muusikkona hän käyttää taiteilijanimenään kutsumanimeään Arppa. Näyttelijänä Airola on esiintynyt muun muassa Ylen vuonna 2020 esittämässä Kakarat-draamasarjassa, jossa hän esitti alikersantti Pohjolaa.
Arpan ensimmäinen albumi Laavalamppuja julkaistiin omakustanteisesti elokuussa 2020. Ensimmäisen levy-yhtiön kautta julkaistun singlen (”Laila”) julkaisi Johanna Kustannus helmikuussa 2021. Kappale oli ensimmäinen single syyskuussa 2021 julkaistulta toiselta albumilta Kinovalon alla.
Airolan äiti on toimittaja Outi Airola. Hänen siskojaan ovat näyttelijät Oona ja Anna Airola, toimittaja-musiikintekijä Laura Airola sekä sirkustaiteilija Sara Airola. Arppa asuu Loviisassa siskonsa Anna Airolan kanssa. He kertoivat yhteiselostaan Yökylässä Maria Veitola -ohjelmassa helmikuussa 2024.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Lista> Fyysinen |
| --- | --- | --- | --- |
| Laavalamppuja |  Julkaistu: 28. elokuuta 2020  Formaatti: LP / digitaalinen  Levy-yhtiö: omakustanne | – | – |
| Kinovalon alla |  Julkaistu: 24. syyskuuta 2021  Formaatti: CD / LP / digitaalinen  Levy-yhtiö: Johanna Kustannus | 6 | 3 |
| Valeria |  Julkaistu: 10. maaliskuuta 2023  Formaatti: CD / LP / digitaalinen  Levy-yhtiö: Johanna Kustannus | 1 | 1 |
| Muovipussi kummittelee |  Julkaistu: 4. lokakuuta 2024  Formaatti: CD / LP / digitaalinen  Levy-yhtiö: Johanna Kustannus | 5 | 3 |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Helsingin hulina” | 2019 | – | – | Laavalamppuja |
| ”Vartiovuori” | 2019 | – | – | Laavalamppuja |
| ”Silmät” | 2020 | – | – | Laavalamppuja |
| ”Juhani” | 2020 | – | – | Laavalamppuja |
| ”Kiertoradat” | 2020 | – | – | Laavalamppuja |
| ”Laila” | 2021 | – | – | Kinovalon alla |
| ”Väistä” | 2021 | – | – | Kinovalon alla |
| ”Hauki” | 2021 | – | – | Kinovalon alla |
| ”Oulu (theme)” | 2021 | – | – | Kinovalon alla |
| ”Karuselli” | 2022 | – | – | – |
| ”Paha meno Pengerkadulla” | 2022 | – | – | Valeria |
| ”Kartta väärinpäin” | 2022 | – | – | Valeria |
| ”Kaverin synttäreillä” | 2022 | – | – | Valeria |
| ”Avaruuskakut” | 2022 | – | – | - |
| ”Kavereita, Hilma” | 2024 | – | – | Muovipussi kummittelee |
| ”Kerran Turussa” | 2024 | – | – | Muovipussi kummittelee |
| vierailijana Yonan singlellä ”Lalala (Happysad)” | 2024 | – | – | Eden |
Diskografia > Musiikkivideot

Juhani (ohj. Tommi Pasanen)
Kiertoradat
Täällä taas
Leikkiä sanoilla (ohj. Juho Kuosmanen, Tero Ahonen)
Avaruuskakut (ohj. Andre Pozusis)
Kavereita, Hilma (ohj. Aaro Airola, Atte Männikkö)
Kerran Turussa (ohj. Aaro Airola, Atte Männikkö)
Aiheesta muualla

Aaro Airola Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aaro Airola Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet  Yle
Alex Berardinelli

| Alex Berardinelli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Greensburg, PA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:   Wichita Thunder (ECHL)  Knoxville Ice Bears (SPHL)  Tulsa Oilers (ECHL)  Huntsville Havoc (SPHL)  Norfolk Admirals (ECHL)  Scorpions de Mulhouse (Ranska)  IPK (Mestis) 
Alexander Berardinelli (s. 1. heinäkuuta 1995 Greensburg, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Berardinelli osaa pelata myös laidassa.
Ura > Juniori- ja yliopistovuodet

Berardinelli aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana. Hän kävi high schoolin Franklin Regional High'ssa ja pelasi vuosina 2010–2012 Pittsburgh Jr. Penguinsin joukkueessa, jälkimmäisenä kautena NA3HL-junioriliigassa. Kaudeksi 2012–2013 Berardinelli siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Three Rivers Vengeanceen. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Nick Vecchion jälkeen tehoilla 32+32=64. Berardinelli jakoi NA3HL:n maalipörssin viidennen sijan Carolina Thunderbirdsin Cameron Dimmittin kanssa ja pistepörssin yhdeksännen sijan North Iowa Bullsin Eric Behrendin kanssa. Hän voitti myös Vengeancen sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Berardinelli valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Kauden 2013–2014 Berardinelli vietti Pittsburgh Vengeancen NA3HL-joukkueessa. Hän oli suurimman osan kaudesta sivussa loukkaantumisen vuoksi, kunnes Berardinelli palasi kaukaloihin maaliskuussa 2014 ja pelas runkosarjassa kolme ottelua. Toukokuussa 2014 hän teki varaamattomana pelaajana ns. tender-sopimuksen NAHL-junioriliigassa pelaavan Michigan Warriorsin kanssa. Berardinelli oli kaudella 2014–2015 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+15=30. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi samassa liigassa pelaavan Lone Star Brahmasin riveihin. Berardinelli voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+22=55 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Hän sijoittui koko NAHL:n maalipörssissä kolmanneksi edellään vain Fairbanks Ice Dogsin Todd Burgess ja Odessa Jackalopesin Hampus Sjödahl. Berardinelli valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja eteläisen divisioonan tähdistökentälliseen.
Vuosina 2016–2020 Berardinelli kävi Colorado Collegen yliopistoa. Sophomore-vuotenaan 2017–2018, 28. lokakuuta 2017 pelatussa ottelussa Pohjois-Dakotaa vastaan hän teki kauden ainoaksi jääneen maalinsa, jota tuulettaessaan Berardinelli törmäsi epäonnisesti laitaan, kaatui ja loukkasi olkapäänsä. Hän oli sivussa kaksi seuraavaa ottelua, joiden jälkeen Berardinelli pelasi neljä ottelua, kunnes St. Cloudia pelatussa ottelussa hän loukkasi olkapäänsä uudelleen taklaustilanteessa. Berardinellin kausi jäi lopulta vain 12 ottelun mittaiseksi. Senior-vuotenaan 2019–2020 hän toimi CC:n kapteenina.
Ura > Ammattilaisura

Heinäkuussa 2020 Berardinelli teki sopimuksen ECHL-joukkue Wichita Thunderin kanssa. Hän pelasi siellä koronaviruspandemian vuoksi vasta joulukuussa käynnistyneellä kaudella 2020–2021 yhden ottelun, kunnes tammikuussa 2021 Berardinelli siirtyi SPHL-joukkue Knoxville Ice Bearsiin. Reilu kaksi viikkoa myöhemmin seura lainasi hänet ECHL-joukkue Tulsa Oilersiin, jossa Berardinelli pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä. Maaliskuussa hän siirtyi jatkamaan SPHL-pelejään Huntsville Havociin. Beradinelli pelasi liigassa kauden aikana yhteensä 20 runkosarjaottelua tehopistein 7+4=11 ja kaksi pudotuspeliottelua tehden yhden maalin.
Syyskuussa 2021 Berardinelli palasi vuoden mittaisella sopimuksella Wichita Thunderiin. Hän ei ehtinyt pelata joukkueessa otteluakaan, kun lokakuussa Thunder kauppasi Berardinellin Norfolk Admiralsiin vaihdossa hyökkääjä Taylor Rossiin. Kausi 2021–2022 hänellä jäi kuitenkin vain kymmenen ottelun mittaiseksi jo Berardinellin kolmannen leikkaushoitoa vaatineen olkapäävamman vuoksi.
Kaudeksi 2022–2023 Berardinelli siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Scorpions de Mulhouseen. Hän pelasi runkosarjassa 33 ottelua tehopistein 10+22=22. Pudotuspeleissä Berardinelli pelasi viisi ottelua tehopistein 4+1=5. Hän oli Mulhousen paras maalintekijä. Berardinelli pelasi myös neljä Ranskan Cupin ottelua tehopisten 3+1=4.
Berardinelli siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän teki runkosarjassa 48 ottelussa tehot 28+25=53, joilla Berardinelli voitti koko sarjan maalipörssin ja hänet palkittiin Jouni Rinne -palkinnolla. Berardinelli oli myös IPK:n toiseksi paras pistemies Ludwig Perssonin jälkeen ja hän sijoittui Mestiksen pistepörssissä kuudenneksi. Berardinelli voitti myös sarjan voittomaalipörssin yhdeksällä osumallaan. Pudotuspeleissä hän teki 20 ottelussa tehot 8+13=21, joilla Berardinelli jakoi Mestiksen syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Austin Algerin ja Ketterän Ossi-Petteri Jaakolan kanssa sekä sijoittui pistepörssissä toiseksi Algerin jälkeen. Neljännessä finaaliottelussa 13. huhtikuuta 2024 vieraissa Imatran Ketterää vastaan hän teki ylivoimalla IPK:n 1–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin. Berardinelli sai ottelussa myös kakkosyöttöpisteen Pekka Suhosen tekemään ylivoimamaaliin. IPK siirtyi ottelusarjassa 3–1-johtoon. Berardinelli voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kaudeksi 2024–2025 Berardinelli siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Joukkuetta siirtyi myös valmentamaan hänelle IPK:sta tuttu Marko Tuomainen. Maaliskuussa 2025 Jukurit käytti Berardinellin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Pelityyli

Berardinelli pelasi juniorina pääasiassa vasempana laitahyökkääjänä, mutta viimeisellä yliopistokaudellaan hän siirtyi enemmän keskushyökkääjän pelipaikalle. Berardinellin mukaan hänen yliopistovalmentajansa arvosti hänen puolustuspeliään ja halusi hänen paikkaavan joukkueensa puutteellista sentteriosastoa. Berardinelli on sittemmin jatkanut ammattilaisurallaan pääasiassa keskushyökkääjänä.
Berardinelli on mainunnut vahvuuksikseen heti luisteluvoiman ja -nopeuden. Hän on kertonut pyrkivänsä pelaamaan viisaasti sekä puolustus- että hyökkäyssuuntaan. Puolustusvastuun lisäksi Berardinelli on kertonut haluavansa pelata tehokkaasti myös hyökkäyssuuntaan. Hän on kertonut myös työmoraalin ja asenteen merkityksestä pelaamisessaan.
Berardinelli on maininnut nuorempana hänen suosikkipelaajakseen Jaromír Jágrin.
Aiheesta muualla

Alex Berardinelli Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Alex Berardinelli Eurohockey.com. (englanniksi)
Alex Berardinelli The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Jukurit – SM-liiga
1 Herpin |
3 Arola |
4 V. Koskela |
6 Nordsäter (A) |
8 Soini |
9 Hakala |
10 Olsen |
11 Helenius |
13 Ellis |
17 Butkovskiy |
18 Sandvik |
23 Šmits |
27 Berardinelli |
28 Peltomäki (A) |
29 Buitenhuis |
33 S. Koskela |
34 Immonen |
35 Anttila |
36 Ruusu |
44 Kolehmainen |
48 Vuorela |
52 Hynninen |
54 Piitulainen (C) |
58 Johansson |
60 Lundgren (A) |
67 Haatanen |
71 Romppanen |
76 Hämäläinen (A) |
77 Dornbach |
82 Ruuttu |
85 Persson |
93 Horváth |
93 Järvenpää |
96 Frilander |
98 Abbandonato

Valmentajat Virtanen – Ahvenjärvi – Welling – Helenius
HK Poprad

| HK Poprad |
| --- | --- |

Perustettu:  1926
Kaupunki:  Poprad
Kotiareena:  Zimný štadión mesta Poprad
– kapasiteetti:  4 500
Sarjataso:   Tipos Extraliga
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Július Koval
Puheenjohtaja:   Richard Pichonský
Päävalmentaja:   Todd Bjorkstrand
Hopeaa:  2 (2006, 2011, 2021)
Pronssia:  2 (1997, 1998)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Poprad on slovakialainen maansa pääsarjassa Tipos Extraligassa pelaava jääkiekkojoukkue Popradista.