stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kunnallisvaalit 1960
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| äänestysaktiivisuus | 75,0% | +8,8 |
| puolue | valtuutetut | äänet> lukumäärä | äänet> lukumäärä | äänet> osuus | äänet> osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen Kansan Demokraattinen Liitto | 2 409 | 432 146 | +78 179 | 22,01% | +0,8 |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 2 261 | 414 175 | −10 802 | 21,10% | −4,3 |
| Maalaisliitto |  | 401 346 | +34 966 | 20,44% | −1,5 |
| Kansallinen Kokoomus |  | 275 560 | +170 340 | 14,04% | +7,8 |
| Ruotsalainen kansanpuolue |  | 124 024 | +22 387 | 6,32% | +0,2 |
| Suomen Kansanpuolue |  | 99 709 | +51 822 | 5,08% | +2,2 |
| Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto | 263 | 66 667 | – | 3,40% | – |
| Suomen Pientalonpoikien Puolue | 359 | 52 524 | – | 2,68% | – |
| Muut (valitsijayhdistykset) |  | 97 208 | −174 604 | 4,95% | −11,3 |
| Yhteensä | 12 408 | 1 963 359 | +291 479 | 100% |  |
Lähde: Tilastokeskus 1992 ellei toisin mainittu
Krjukivin silta

| Krjukivin silta ukr>  Крюківський міст |
| --- | --- |
 Krjukivin silta vuonna 2007.
Ylittää:  Dnepr
Sijainti:  Krementšuk, Pultavan alue Ukraina
Ylläpitäjä:  Ukrainan rautatiet
Siltatyyppi:  betonipalkein tuettu teräksinen ristikkosilta ylä- ja alakannella yhdistetty maantie- ja rautatiesilta
Pisin jänneväli:  82 m
Pituus:  1 200 m
Korkeus:  27 m
Avattu liikenteelle:  7. huhtikuuta 1872 tai 25. maaliskuuta 1872 ja 21. joulukuuta 1949
Koordinaatit:  49°3′11.05″N, 33°25′25″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Krjukivin silta (ukr. Крюківський міст, Krjukivskyi mist), myös Krementšukin silta, on Dneprjoen yli johtava perinteisesti betonipalkein tuettu kaksikantinen teräsristikkosilta Ukrainassa Pultavan alueella Krementšukissa.
Silta on saanut nimensä Dneprin oikeanpuoleisella rannalla sijaitsevan Krjukivin kaupunginosan mukaan ja on tarkoitettu sekä rautatie- että maantienliikenteelle. Sillan teräsristikkokannattimet ovat tyypiltään sokkeloristikkorakenteisia rinnakkaisia yhdensuuntaisia kannattimia. Sillan kokonaispituus on 1 200, korkeus 27 ja pääjänne 82 metriä. Sillan yli kulkee kansallisesti tärkeä valtatie N 08 Boryspil–Krementšuk–Dnipro–Zaporižžja–Polohy–Mariupol ja kansainvälinen M 22 Pultava–Oleksandrija. Päivässä sillan yli kulkee jopa 3 000 kuorma-autoa. Rautatie on yksiraiteinen ja sähköistetty vaihtovirralla.
Sillan rakentaminen

Silta valmistui aikoinaan Harkovan ja Pultavan rautateitä yhdistävän kattavan eteläisen rautatien rakentamisen yhteydessä, jolloin rata Jelisavetgradista Krjukiviin valmistui vuonna 1869 ja Harkovasta Krementšukiin jo seuraavana vuonna. Silloin Krjukivin ja Krementšukin välisen puuttuvan rautatieyhteyden suunnittelu ja rakennuttaminen uskottiin baltiansaksalaiselle sotilasinsinöörille ja silta-asiantuntijalle Amand Struvelle. Alkuperäisen sillan rakennustyöt alkoivat 1870-luvulla. Silloinen Venäjän viestintäministeriö edellyttiselvennä rakentamisen kestävän vähintään kolme vuotta, mutta Amand Struve sai toistaiseksi suuriman suunnittelemansa sillan valmiiksi vuoden verran etuajassa ja säästi valtion kassalle lähes miljoonaa ruplaa. Avajaiset pidettiin 7. huhtikuuta 1872. Tämän Struven rakennuttaman sillan pituus oli noin 962 metriä, ja se koostui kasuunoille ja kahdelle kivijalustalle asennetusta 11:stä tai 12:sta tai joidenkin lähteiden mukaan 22:sta teräsristikosta. Ratakiskojen lisäksi sillalla oli puulattia hevosajoneuvojen kulkua ja muuta joukkoliikennettä varten.
Sillalla oli kaikki arkkitehtonisen rakenteen piirteet. Sen päädyt oli varustettu koristeellisilla graniittiporteilla, sen joissakin lyhdyissä oli betonikannattimet ja kaiteissa koristevalurautaisia osia. Silta päättyi Pištševaja-kadulle, josta tuli heti yksi vilkkaimmista väylistä. Dneprin ylittävän sillan käyttöönoton ja Krjukiv-Krementšuk-yhdyshaaran rakentamisen jälkeen rautatieyhteys yhdisti Harkovan Odessaan ja Nikolajeviin ja Keski-Venäjän lastit pääsivät Mustanmeren satamiin.
Krjukivin kaupunki alkoi kehittyä vuonna 1869 rautatien, vuonna 1872 sillan ja vuosina 1869–1874 rautatietyöpajojen avaamisen myötä, mikä teollisuustuotannon kehittyessä johti joidenkin rautatieteollisuuden korjausyritysten, mukaan lukien Krjukivin autokorjaamoiden siirtymiseen rautatielaitteiden tuotantoon ja vastuulliseen tehtävään perustaa 16 tonnin metallirunkoisten katettujen vaunujen tuotanto. Joulukuussa 1917 Etelä-Venäjän armeija kenraali Anton Denikinin johtamana räjäytti sillan, mutta se onnistuttiin rakentamaan uudelleen.
Sodanaikaiset sillat

Toisen maailmansodan aikana 9. tai 21. heinäkuuta 1941 saksalainen lentokone tuhosi kohdistetulla pommituksella Dneprin ylittävän rautatiesillan Krementšukissa. Jo kolme päivää myöhemmin tuotiin paikalle uusi ristikko, ja elokuun lopussa jänneväli oli korjattu. Krementšukin varuskunnan päällikkö eversti Kuznetsov asetti kaupungin johdolle tehtäväksi rakentaa kelluva silta, joka sen jälkeen valmistui seitsemässä päivässä, otettiin käyttöön 4. elokuuta. Se tuhottiin elokuun loppupuolella.selvennä Saatuaan silloin pienen jalansijan joen vasemmalla rannalla saksalaiset ryhtyivät välittömästi rakentamaan siltaa Dneprin yli. 2. syyskuuta 1 253 metriä pitkä ja 16 tonnia kantava silta oli valmis. 10. syyskuuta saksalaiset aloittivat sillan siirtämisen räjäytetystä rautatiesillasta ylävirtaan, ja syyskuun 12. päivän aamuun mennessä silta oli käytössä. Krementšukin valloittamisen myötä saksalaisten sillanrakennustoiminta kaupungissa tehostui, jolloin sillanrakentajille annettiin kaksi tehtävää kerralla: palauttaa käyttöön rautatiesilta ja rakentaa väliaikainen puinen silta pyöräajoneuvoille. Krementšukin miehityksen aikana talvella 1942 saksalaiset rakennuttivat Dneprin yli vangittujen puna-armeijan sotilaiden työvoimalla 1 450 metrin pituisen puisen sillan. Talvi oli ankara, pakkasta noin 40 astetta, jään paksuutta jopa metrin verran, ja satoi paljon lunta, jolloin monet vangit kuolivat kylmyyteen. Se oli valmistunut noin sata metriä tuhoutuneesta rautatiesillasta alavirtaan ja tarkoitettu enimmäkseen autojen ja joskus hevosvetoisten ajoneuvojen käyttöön. tiesilta Se nimettiin sotamarsalkka Gerd von Rundstedtin mukaan. Sillan kantovoima oli 24 tonnia, ajoradan leveys oli 6,5 ja korkeus vedenpinnasta 14 metriä. Silta oli silti liian matala, ja kun vuoden 1942 toukokuussa Dneprin vedenpinta nousi ja tulvi, puusillasta oli näkyvissä vain kaide. Puinen Rundstedtin silta palveli saksalaisia kevääseen 1942 asti, jolloin kevättulvan aikana joki tulvi ja silta tuhoutui osittain.
Syksyllä 1941 saksalaiset nostivat romahtaneen rautatiesillan ristikon ja asettivat sen paikoilleen. Kaksi uutta sillan jänneväliä, jotka saksalaiset asensivat räjäytettyjen paikalle, olivat entisiä huomattavasti pienempiä. Sillan ympärille saksalaiset järjestivät tiukasti vartioidun alueen ja vetivät sen ympärille piikkilankaa kahteen riviin. Puusillan epäonnistumisen jälkeen saksalaiset rakennuttivat ylävirtaan ponttonisillan. Saksalaisten joukkojen vetäytyessä 29. syyskuuta vuonna 1943 suurin osa Wehrmachtin joukkojen sotavarusteita kuljetettiin yli rautatie- ja ponttonisillan, jonka jälkeen saksalaiset räjäyttivät sekä rautatie- että puusillan. Neuvostolentokoneet tuhosivat ponttonisillan.
Nykytilanne

Vuonna 1944 Neuvostoliiton joukot kunnostivat sillan väliaikaisesti, mihin kului 32 päivää. Jo seuraavana vuonna Transmostprojekt-suunnitteluyhtiö aloitti työt perääntyvien saksalaisten räjäyttämän sillan uudelleen rakentamiseksi. Uuden suunnitelman mukaan vanhan tuhoutuneen sillan metallirakenteet romutettiin, mutta vedenalaiset sillanarkut jätettiin ennalleen. Vaikka ne oli valmistettu vuonna 1872, pitivät asiantuntijat niitä erittäin vahvoina ja raskastakin kuormaa kestävinä. Vuosina 1947–1949 tehtyihin rakennustöihin osallistui noin kolmetuhatta työntekijää. Entiseen verrattuna sillan rakenne muuttui, sen pituus kasvoi ja siitä tuli kaksitasoinen. Myös jännevälien pituutta lisättiin ja vastaavasti kasuunojen määrä väheni. Sillan kantokyky nousi yli sataan tonniin. Kaksikerroksisen sillan alempi kerros oli tarkoitettu rautatie- ja ylempi autoliikennettä varten. Laivojen kulkua varten sillan keskelle asennettiin nosto-osa, jonka osat tilattiin Tšekkoslovakiasta. Uusi silta otettiin käyttöön 21. joulukuuta 1949, ja avajaistilaisuus oli omistettu Josif Stalinin 70-vuotissyntymäpäivälle. Vuonna 1988 sillalla suoritettiin laajat kunnostustyöt.
Kun vanhoille tuille rakennetun sillan kuntoa arvioitiin vajaat 70 vuotta sodanjälkeisestä rakentamisesta, sen arvioitiin joidenkin lähteiden mukaan olleen 30 vuotta romahtamisvaarassa. Huhtikuussa vuonna 2009 Krementšukin kaupunki ehdotti ajokieltoa yli 13 tonnia painaville rekka-autoille, joita päivässä ajoi sillan yli noin 200 kappaletta, ja sillan ylläpitäjä Ukrzaliznytsja vahvisti rajoituksen asettamalla kieltomerkit. Noin 255 hryvnian vähimmäissakolla oletettiin voitavan saada noin 51 000 hryvniaa päivässä eli 18,36 miljoonaa hryvniaa vuodessa, mutta valvonta ei kuitenkaan toteutunut toivotulla tavalla. Vuonna 2010 loppupuolella Krementšukin kaupungin tavoittelemaa 20 miljoonan hryvnian valtiontukea uuden sillan rakentamiseen ei myönnetty, koska viranomaisten arvioinnin mukaan uusi silta on kunnallinen eikä sitä voitu pitää kansallisesti tärkeänä kohteena. Helmikuussa 2021 Ukravtodor allekirjoitti turkkilaisen Doğuş İnşaat ve Ticaretin kanssa sopimuksen uuden sillan rakentamisesta 11,249 miljardilla hryvnialla. Uuden sillan rakentaminen Krementšukissa toteutetaan presidentin Velyke budivnytstvo (’Suurrakentaminen’) -ohjelman puitteissa. Ukravtodorin mukaan uusi silta rakennetaan rinnakkain vanhan kanssa ja yhdistetään Boryspilin ja Mariupolin väliseen valtatiehen N 08. Sen takia silta on yli kolme kilometriä pitkä ja siihen on suunniteltu neljä liikennekaistaa, kaksi kumpaankin suuntaan. Krjukivin vanha silta puolestaan on suunniteltu muutettavaksi rautatiesillaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krjukivin silta Wikimedia Commonsissa
Krjukivin silta 1900-luvulla.
Uudelleen rakennettu Krjukivin silta nostolaitteineen vuonna 2012.
Kyrkoby folkskola

Kyrkoby folkskola voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Kyrkoby folkskola (Helsingin mlk)
Kyrkoby folkskola (Kruunupyy)
Kyrkoby svenska folkskola (Lapväärtti)
Kyrkoby östra folkskola (Lapväärtti)
Kyrkoby folkskola (Oravainen)
Kyrkoby folkskola (Petolahti)
Kyrkoby folkskola (Pietarsaaren mlk)
Kyrkoby folkskola (Purmo)
Kyrkoby folkskola (Raippaluoto)
Kyrkoby svenska folkskola (Siipyy)
Kyrkoby finska folkskola (Siipyy)
Kyrkoby folkskola (Sipoo)
Kyrkoby folkskola (Teerijärvi)
Kyrkoby folkskola (Tenhola)
Kyrkoby finska folkskola (Tenhola)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kyrkoby folkskola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kyynelneste

Kyynelelimet
Kyynelneste on kyynelrauhasen tuottamaa kirkasta eritettä, joka puhdistaa ja huuhtelee silmän pintaa sekä estää hankausta silmän liikkuessa. Suojaavaa kyynelnestettä on silmän sarveiskalvojen pinnalla aina. Silmäluomien räpytysliike levittää kyynelnestettä tasaisesti silmän pintaan ja pitää sen kosteana. Kyynelnestettä tuottaa kyynelrauhanen ja silmän sidekalvossa olevat lisäkyynelrauhaset. Kyynelrauhasen ulosvievät putket päättyvät sidekalvopussiin ylemmän silmäluomen sisäpinnalle. Sidekalvopussin sisäreunasta alkaa kyynelkanava kaksiaukkoisena ja päättyy nenäonteloon. Kyynelkanavan alkuosassa on laajennus eli kyynelpussi.
Joskus kyynelnestettä voi erittyä paljon, esimerkiksi itkettäessä tai roskan joutuessa silmään, jolloin sitä valuu alaluomen reunan yli ja silmän sisänurkasta pieniä kyynelkanavia pitkin kyynelpussiin ja sitä kautta nenään. Kyynelrefleksin tehtävänä on suojata näköaistia ulkoisilta ärsykkeiltä. Sen voi laukaista esimerkiksi sipulin happo tai ilmassa oleva savu.
Kyynelneste sisältää useita bakteereja tappavia tai niiden kasvua estäviä proteiineja, kuten fosfolipaasi A2:ta (FLA2), lysotsyymiä, laktoferriinia, immunoglobuliineja ja defensiinejä.
Fysiologia

Ihmisen silmän pintaa peittää kolmikerroksinen kyynelfilmi.
Ulommainen kerros sisältää runsaasti rasvoja.
Keskimmäinen kerros sisältää ravinteita, entsyymejä, antioksidantteja, happea ja suoloja.
Sisin kerros sisältää runsaasti musiinia, joka sitoo silmän pinnalle mahdollisimman paksun vesikerroksen ja estää kyynelnesteen pisaroitumisen.
Rähmä

Rähmä on silmän pinnalla olevaa tahmeaa nestettä, joka koostuu joko kyynelnesteestä tai tulehduseritteestä tai molemmista. Runsas rähmä saa silmäluomien reunat tarttumaan toisiinsa, jolloin silmien avaaminen varsinkin unen jälkeen on vaikeaa.
Aiheesta muualla

Valtteri V. Aho, Timo J. Nevalainen ja K. Matti Saari: Kyynelnesteen antimikrobiset proteiinit, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 2004;120(13):1569-73
Kunnallisvaalit 1947

Kunnallisvaalit 1947 pidettiin joulukuun alussa 1947. Eduskuntavaaleissa 1945 SKDL oli menestynyt hyvin, nyt oli mielenkiintoista jatkuisiko SKDL:n menestys myös kunnallisvaaleissa. SDP aloitti kampanjan kommunisteja ja SKDL:ää vastaan kunnallisvaalien alla.
Oikeistopuolueiden Yhteishyvän vaaliliitto Tampereella varoitti kommunismin mustasta kourasta. Tampereella äänestysprosentti nousi 77,6%:iin.Tampereella kommunistit menettivät yhden paikan sosiaalidemokraateille, oikeisto sai 17 paikkaa, sosiaalidemokraatit 16 edustajaa ja SKDL ja kommunistit 14 paikkaa.
Seuraavan vuoden alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Hämeenlinnan maalaiskunta liitettiin Hämeenlinnaan, Renkoon ja Vanajaan. Lisäksi perustettiin kaksi uutta kauppalaa: Imatra ja Parainen.
Tulokset

| --- | --- |
äänestysaktiivisuus: 66,3 %
äänestäneet: 1 551 053
hylätyt äänet: 4 533
Kyriákos Papadópoulos

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kyriákos Papadópoulos
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka:  Kateríni, Kreikka
Pelipaikka: keskuspuolustaja, puolustava keskikenttä
Pituus: 183 senttimetriä
Paino: 85 kilogrammaa
Seura
Seura:  Bayer
Pelinumero: 14
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2010–2015 | Schalke |  |
Kyriákos Papadópoulos (kreik. Κυριάκος Παπαδόπουλος; s. 23. helmikuuta 1992 Kateríni) on kreikkalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer 04 Leverkusen -joukkuetta. Papadópoulos pelaa topparina tai alimpana keskikenttäpelaajana. Papadópoulos on pelannut aiemmin Schalkessa ja kreikkalaisessa Olympiakos FCssä.
Kotijärvi (Juva)

| Kotijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Juva 
Koordinaatit:  61°46′50″N, 28°01′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Salmenjoki 
Järvinumero:  04.116.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,6 m  
Rantaviiva:  19,6444 km  
Pinta-ala:  5,0178 km²  
Tilavuus:  0,0167578 km³  
Keskisyvyys:  3,34 m  
Suurin syvyys:  10,07 m  
Saaria:  1 
 fiKotijärvi 
Kotijärvi  on Etelä-Savossa Juvalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 500 hehtaaria eli 5,0 neliökilometriä. Se on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi järvenselkää, joita erottavat Kärkkälänniemi ja Kiiskilänniemi, jonka niemenkärjet osoittavat toisiaan päin. Suurempi selkä on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Sen luoteispäässä ovat Pohjoislahti, Pirttilahti ja Putronlahti, ja kaakkoispäässä on Hiekanpäänlahti. Niemien välinen kapeikko on 350 metriä leveä, ja se takana sijaitsee toinen selkä, joka on 3,5 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Selän luoteispään nimi on Summalanlahti ja kaakkoispää on Kotijärvenlahti. Siitä työntyy lounaaseen Hintunlahti.
Järvellä on ilmoitettu olevan yksi saari Kurvinkivi, joka on kallioinen saari. Se sijaitsee järven koillisrannan tuntumassa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 17 miljoonaa kuutiometriä eli 0,017 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 10,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kiiskilänniemen länsipuolella.
Järven rantaviivan pituus on 20 kilometriä. Sen rannat ovat alavaa metsämaata, jonka yhtenäisyyttä rikkovat kulmakuntien peltoalueet. Summalanlahdella sijaitsee Summalan kulmakunta ja Pirttilahden ympärillä Kiiskilänniemen kulmakunta. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet järven itäpuolen seututieltä 434, yhdysteiltä 15164 ja 15166, jotka kiertävät järven toista kautta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Ala-Saimaan alueella (04.11), jonka Huosiosjoen–Tylhyjoen valuma-alueeseen (04.116) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,6 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Huosiosjoen–Tylhyjoen valuma-alueella on 37 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista vain seitsemän laskee suoraan tai välillisesti Kotijärveen. Putronjoki laskee Isosta Tarpeenjärvestä (41 ha) Putronlahteen ja sen valuma-alueella sijaitsevat myös Pieni Tarpeenjärvi (21 ha) ja Riihijärvi (54 ha). Löttökosken uoma laskee Pohjoislahteen ja se on Pienen Särkijärven (32 ha) laskuoja. Pieni Särkijärvi laskee vuorostaan Särkijärveen (100 ha). Tyrynlampi (9 ha) laskee järven itärantaan omaa laskuojaa pitkin.
Kotijärven laskujoki on 700 metriä pitkä Salmenjoki ja se laskee Pyhäjärveen (799 ha), jonka vedenpinta on yli metrin alempana. Vesireitti jatkuu ensin Herajärven (33 ha) ja Ruokojärven (162 ha) kautta, josta saa alkunsa Tylttyjoki, ja joka sitten virtaa Ohmolammen (4 ha) läpi ja jatkaa Huosiosjokea myöten laskien lopuksi Luonterin Saviveteen.
Kunnallisvaalit 1953

Vuoden 1953 kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 4.–5. lokakuuta.
Vaaleissa asetettiin yhteensä 39 538 ehdokasta, joista naisia oli 3 959 (10 %). Valituista naisia oli 912 (7,4 %). Miehistä äänesti 75,3 ja naisista 68,0 prosenttia.
Kokoomus kampanjoi muun muassa tunnuksilla ”Vapauden puolesta puolueiden holhousta vastaan” ja ”Vapauden puolesta myös kunnalliselämässä”.
Seuraavan vuoden alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Pielisensuu liitettiin Joensuuhun. Näissä kunnissa vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| äänioikeutetut | 2 484 676 | +65 806 |  |
| äänestysaktiivisuus | 71,4% | +8,4 |  |
| puolue | valtuutetut | äänet> lukumäärä | äänet> lukumäärä | äänet> osuus | äänet> osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue |  | 449 251 | +71 957 | 25,53% | +0,5 |
| Suomen Kansan Demokraattinen Liitto | 2 551 | 406 550 | +59 448 | 23,10% | +0,1 |
| Maalaisliitto |  | 282 331 | +160 527 | 16,04% | +8,0 |
| Kansallinen Kokoomus |  | 133 626 | +45 467 | 7,59% | +1,7 |
| Ruotsalainen kansanpuolue |  | 120 544 | +11 344 | 6,85% | −0,4 |
| Suomen Kansanpuolue |  | 60 194 | +42 777 | 3,42% | +2,3 |
| Muut (valitsijayhdistykset) |  | 307 435 | −137 804 | 17,47% | −12,1 |
| Yhteensä | 12 321 | 1 759 931 | +253 716 | 100% |  |
Lähde: Tilastokeskus 1992 ellei toisin mainittu
Kroatian kansanäänestys 2013

Kroatian perustuslakia koskeva kansanäänestys järjestettiin 1. joulukuuta 2013. Siinä kysyttiin äänestäjien mielipidettä koskien ehdotettua muutosta maan perustuslakiin, jolla oli tarkoitus määritellä avioliitto vain miehen ja naisen väliseksi liitoksi.
Kyseessä oli Kroatian kolmas kansanäänestys: vuonna 1991 äänestettiin Jugoslaviaan kuulumisesta ja vuonna 2012 EU-jäsenyydestä.
Tausta ja kampanjointi

Ehdotus sai alkunsa katolilaiseen kirkkoon linkittyneestä kansanliikkeestä nimeltä U ime obitelji ("Perheen nimeen"), joka onnistui keräämään 700 000 allekirjoitusta kansanäänestyksen järjestämiseksi. Kroatian sosiaalidemokraattinen pääministeri Zoran Milanović ilmoitti jo ennen kansanäänestyksen järjestämistä, ettei tule äänestämään muutoksen puolesta ja kutsui kansanäänestyksen järjestämistä "suvaitsevaisuuden puutteeksi"..
Ehdotuksen puolesta kampanjoi etupäässä katolilainen kirkko. Myös muut paikalliset uskonnolliset yhteisöt, kuten ortodoksisen, evankelisen ja kalvinistisen kirkkojen sekä Kroatian islamilaisen ja juutalaisen yhteisöjen edustajat, asettuivat yhtenäisessä kannanotossaan ehdotuksen puolelle.
Kroatian vanhin sanomalehti Novi list ilmoitti olevansa ehdotusta vastaan.
Ehdotusta tukeva juliste: "Jokainen lapsi tarvitsee äidin ja isän"
Ehdotusta vastustava juliste: "Äänestä vastaan!"
Tulokset

Yli kaksi-kolmannesta äänestäjistä kannatti ehdotusta huolimatta maan melko hyväksyvästä ilmapiiristä homoseksuaalisuutta kohtaan.
| Vaihtoehto | Ääniä | % |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 946 433 | 66,28 |
| Ei | 481 534 | 33,72 |
| Tyhjät / hylätyt | 8 196 | 0,57 |
| Yhteensä | 1 427 967 | 100 |
Lähde:
Tulokset kunnittain
Kultaraputokko

| Kultaraputokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Gobioidei
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Amblyeleotris
Laji::  randalli
Kaksiosainen nimi
 Amblyeleotris randalli  Hoese & Steene, 1978 
Katso myös
   Kultaraputokko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultaraputokko (Amblyeleotris randalli) on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Kultaraputokko kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sen vartalossa on vaalealla pohjalla kapeita kullankeltaisia juovia. Selkäevän tyvessä on tumma silmäkuvio. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat.
Alkuperä

Kultaraputokko elää luonnossa Tyynen valtameren länsiosassa.
Käyttäytyminen

Kultaraputokko voi elää symbioottisesa suhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen (Alpheus sp.) kanssa. Se on tokoista vähiten aggressiivisia, ja voi asua samassa kolossa myös toisen raputokon kanssa.
Vesiolot ja ravinto

Kultaraputokkoja pidetään meriakvaariossa jossa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.
Aiheesta muualla

The Aquarium Wiki
Kaksi raputokkoa (Amblyeleotris sp.) ja pistoolirapu (Alpheus sp.) samassa kolossa - tokkojen laji määrittämättä
Kyösti Teräs

Gustaf Adolf Andersson, kirjailijanimi Kyösti Teräs (17. syyskuuta 1854 Kuopio – 3. marraskuuta 1925 Pohja) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Tähystäjä.
Anderssonin vanhemmat olivat lukkari Henrik Andersson ja Brita Lovisa Styr. Hän kävi Kuopion lyseota 1871–1876 ja sen jälkeen opiskeli maatalousoppilaitoksessa 1878–1883.
Andersson keräsi kansanrunoutta ja hän oli muun muassa Oulun Ilmoituslehden päätoimittajana 1886–1893.
Teoksia

Perä-Pohjolan ja Lapin asutusvaiheita, kokoillut ja kirjoittanut G. A. Andersson.  Kemi 1911
Kemijärven pitäjän vaiheita.  Tekijä, Kemi 1912
Tietoja Sodankylän ja Kittilän pitäjien aikaisemmista ja myöhemmistä vaiheista, kokoillut ja kertonut G. A. Andersson.  Kemi 1914, 2. painos Rovaniemi 1954
Rowaniemen pitäjä: tietoja pitäjän entisistä ja nykyisistä oloista.  Kemi 1915
Nimimerkillä Kyösti Teräs:
Kotoisia kertomuksia I. Elnan huolet.  Oulu 1891
Kotoisia kertomuksia II. Kahden vaiheella.  Oulu 1891
Rikkaan raha... ja köyhän kunnia, kertomus.  Oulu 1891
Nimimerkillä Tähystäjä:
Katsaus tukkityöläisten työlakkoihin Perä-Pohjolassa 1906, tositapahtumiin nojaten piirtänyt Tähystäjä.  Trävaru-aktiebolaget "Kemi", Kemi 1907
Aiheesta muualla

Lapin portti – Rovaniemen matkailu 1880-2000: G. A. Anderssonin kuvaus Rovaniemen markkinoista 1910-luvulla[vanhentunut linkki]