stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hobitti – Smaugin autioittama maa
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ian McKellen   | … |   Gandalf Harmaa   |
|  Martin Freeman   | … |   Bilbo Reppuli   |
|  Richard Armitage   | … |   Thorin Tammikilpi   |
|  Benedict Cumberbatch   | … |   Smaug, Synkmetsän Noita/Sauron   |
|  Evangeline Lilly   | … |   Tauriel   |
|  Lee Pace   | … |   Thranduil   |
|  Luke Evans   | … |   Bard Jousimies, Girion   |
|  Ken Stott   | … |   Balin   |
|  James Nesbitt   | … |   Bofur   |
|  Orlando Bloom   | … |   Legolas   |
|  Stephen Fry   | … |   Esgarothin Isäntä   |
|  Mikael Persbrandt   | … |   Beorn   |
|  Sylvester McCoy   | … |   Radagast Ruskea   |
|  Aidan Turner   | … |   Kíli   |
|  Dean O’Gorman   | … |   Fíli   |
|  Graham McTavish   | … |   Dwalin   |
|  Adam Brown   | … |   Ori   |
|  Peter Hambleton   | … |   Glóin   |
|  John Callen   | … |   Óin   |
|  Mark Hadlow   | … |   Dori   |
|  Jed Brophy   | … |   Nori   |
|  William Kircher   | … |   Bifur   |
|  Stephen Hunter   | … |   Bombur   |
|  Ryan Gage   | … |   Alfrid   |
|  John Bell   | … |   Bain   |
|  Peggy Nesbitt   | … |   Sigrid   |
|  Mary Nesbitt   | … |   Tilda   |
|  Manu Bennett   | … |   Azog Turmelija   |
|  Lawrence Makoare   | … |   Bolg   |
|  Cate Blanchett   | … |   Galadriel   |
|  Ben Mitchell   | … |   Narzug   |
|  Stephen Ure   | … |   Fimbul   |
|  Craig Hall   | … |   Galion   |
|  Robin Kerr   | … |   Elros   |
|  Michael Mitchinson   | … |   Braga   |
|  Richard Whiteside   | … |   Viljami Voivalvatti   |
|  Dallas Barnett   | … |   Bil Imarre vanhempi   |
Näyttelijät > Vain pidennetyssä versiossa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antony Sher  | … |  Thráin   |
Musiikki

Elokuvan sävellyksistä vastaa Howard Shore ja elokuvan tunnuskappale on Ed Sheeranin esittämä "I See Fire".
Vastaanotto

Suomessa elokuva sai ensi-iltansa keskiviikkona 11. joulukuuta. Se tuotti viitenä ensimmäisenä päivänään yhteensä 1 615 056 euroa, mikä on kaikkien aikojen suurin viiden päivän avaustulos Suomessa. Katsojia elokuva keräsi tuona aikana yhteensä 138 248. Aiempaa ennätystä piti hallussaan 007 Skyfall, joka keräsi ensi-iltaviikonloppunaan ennakkonäytökset mukaan lukien yhteensä 1 597 119 euroa. Suomen elokuvasäätiön mukaan elokuvan kävi katsomassa 446 000 katsojaa vuoden 2014 loppuun mennessä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hobitti – Smaugin autioittama maa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hobitti – Smaugin autioittama maa Box Office Mojossa (englanniksi)
Hobitti – Smaugin autioittama maa Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Hobitti – Smaugin autioittama maa Metacriticissä (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 2012: 007 Skyfall | Suomen lippukassan ykkönen 2013 | Seuraaja: 2014: Mielensäpahoittaja |
Peter Jacksonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Bad Taste (1987) · Meet the Feebles (1989)
1990-luku: Aivokuollut (1992) · Taivaalliset olennot (1994) · Kummituskopla (1996)
2000-luku: Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001) · Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (2002) · Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003) · King Kong (2005) · Oma taivas (2009)
2010-luku: Hobitti – Odottamaton matka (2012) · Hobitti – Smaugin autioittama maa (2013) · Hobitti – Viiden armeijan taistelu (2014)
Eurooppatie

Eurooppateiden verkosto.
Eurooppatiet ovat Euroopan valtioita yhdistävään kansainväliseen E-tieverkkoon kuuluvia teitä. Tiet johtavat maasta toiseen ylittäen valtakunnan rajat ja verkoston numerointi on Yhdistyneiden kansakuntien alaisen Euroopan talouskomission (UNECE) alaisuudessa. Tiet ulottuvat joiltakin osin myös Aasiaan.
Ensimmäinen eurooppateiden numerointi suoritettiin vuonna 1950. Nykyisen E-tieverkon määrittelevä kansainvälinen sopimus (niin sanottu AGR-sopimus) on vuodelta 1975. Teiden numerointi on muuttunut merkittävästi vuosien saatossa. Viimeisin merkittävä uudistus numerointiin on tehty vuonna 1992.
Historia

Toisesta maailmansodasta toipuvassa Euroopassa liikenneyhteyksien nopea kunnostaminen katsottiin jälleenrakennuksen kannalta välttämättömäksi. Erityinen huomio kohdistettiin maanteiden parantamiseen ja kattavan yhteysverkon laadintaan. Ensimmäinen ehdotus koko maanosan kattavista eurooppateistä syntyi kansainvälisen autoliiton (AIT) maailmankongressissa vuonna 1946. Esityksen taustalla oli tavaraliikenteen tarpeiden ohella lisääntyvä matkailuliikenne, ja myös Suomi luettiin järjestön esityksessä eurooppateiden piiriin. Kansainvälisen yhteysverkoston luominen sälytettiin Yhdistyneiden kansakuntien taloudelliselle komissiolle (UNECE). Vuonna 1950 Ranska, Belgia, Luxemburg, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta allekirjoittivat Genevessä ensimmäisen eurooppateitä koskevan yleissopimuksen. Sopimuksessa määriteltiin normit, joiden tasoisiksi tiet oli mahdollisimman pian rakennettava. Geneven sopimuksen allekirjoittivat 1950-luvun kuluessa useimmat Länsi-Euroopan maat.
Historia > Suomi mukaan eurooppatiejärjestelmään

Suomessa suhtauduttiin eurooppatiesuunnitelmiin, kuten muuhunkin eurooppalaiseen yhteistyöhön, 1950-luvun ajan varovaisesti. Tämä johtui osittain Suomen maantieteellisestä asemasta. Neuvostoliittoon haluttiin säilyttää hyvät ja luottamukselliset suhteet, minkä vuoksi oli jo aiemmin kieltäydytty Marshall-avusta. Lisäksi suomalainen poliittinen äärivasemmisto piti eurooppatieverkon luomista osana Yhdysvaltain ja muiden länsimaiden sotasuunnitelmia Neuvostoliittoa vastaan. Epäilyä tuki se seikka, että eurooppatiesopimuksen ensimmäiset allekirjoittajamaat olivat myös Euroopan maiden turvallisuusyhteistyötä vahvistamaan vuonna 1954 perustetun WEU:n perustajajäseniä. Toisena tärkeänä syynä poisjäännille eurooppatiejärjestelmästä oli se, ettei Suomessa katsottu 1950-luvulla olevan riittäviä resursseja kansainväliset vaatimukset täyttävien valtateiden rakentamiseen.
Suomen ja Ruotsin välisen autolauttaliikenteen alettua ja Suomen liityttyä Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) liitännäisjäseneksi kansainvälinen liikenne Suomen teillä vilkastui huomattavasti. Suomesta ulkomaille suuntautunut tavaraliikenne kasvoi vuosien 1959 ja 1964 välillä jopa kolminkertaiseksi. Ruotsin liityttyä eurooppatiejärjestelmään vuonna 1962 Suomessa päätettiin seurata perässä. Suomen liittyminen eurooppateiden verkkoon vahvistettiin tasavallan presidentin asetuksella vuonna 1965. Tuolloin eurooppatiejärjestelmään kuului 21 maata ja noin 50 000 tiekilometriä.
Ensimmäisiksi Suomen kautta kulkeviksi eurooppateiksi viitoitettiin seuraavat neljä:
E4 Tornio–Oulu–Jyväskylä–Lahti–Helsinki
E78 Tornio–Kilpisjärvi
E79 Vaasa–Tampere–Helsinki
E80 Turku–Helsinki–Lappeenranta–Imatra
Pohjoismaiden neuvosto sekä Suomen ja Ruotsin välillä liikennöineet laivayhtiöt Silja Line ja Viking Line kampanjoivat voimakkaasti Tukholma–Turku-lauttayhteyden liittämiseksi osaksi eurooppatieverkkoa. Vuonna 1971 lauttareitti sekä tieyhteys Turku–Helsinki–Lappeenranta numeroitiin E3:ksi. Laivayhtiöt maalasivat kookkaat E3-tunnukset autolauttojensa kylkiin heti päätöksen tultua. Tie- ja vesirakennuslaitos laati vuonna 1972 suunnitelman eurooppateiden opasteista, ja valkovihreät E-tiekyltit kiinnitettiin valtateiden varsien liikennemerkkeihin ja opastetauluihin vuoden 1973 aikana.
Luokittelu ja numerointi

Kansainvälinen E-tieverkko koostuu perusteistä (engl. reference roads), niiden välissä sijaitsevista väliteistä (engl. intermediate roads) sekä haarautumista ja yhdysteistä (engl. branch, link and connecting roads). Eurooppateiden yhteydessä yhdystie on eri asia kuin Suomen kansallisessa tieluokitusjärjestelmässä tarkoitettu yhdystie. Perus- ja väliteitä sanotaan myös A-luokan teiksi, ja haarautumia ja yhdysteitä B-luokan teiksi.
Eurooppatiet on numeroitu numerosta E01 eteenpäin. Numero merkitään tieopasteisiin valkoisella tekstillä vihreälle pohjalle. Perus- ja välitiet ovat kaksinumeroisia, joskin Itä-Euroopassa ja Aasiassa on myös kolminumeroisia perus- ja väliteitä. Tienumeroista E01–E09 etunolla tosin useimmiten jätetään pois: esimerkiksi E4 ja E04 ovat siis sama tie. Itä-länsisuuntaisten perus- ja väliteiden numerot ovat parillisia ja pohjois-eteläsuuntaisten parittomia. Tähän sääntöön on kuitenkin poikkeuksia, kuten Tromssasta Turkuun lähes täysin pohjois-eteläsuunnassa kulkeva E8. Haarautumat ja yhdystiet ovat kolminumeroisia, ja osa niistä alkaa nollalla. E004 on siis eri tie kuin E4 (E04).
Pohjois-eteläsuuntaiset perusteiden numerot päättyvät numeroon viisi ja suurenevat lännestä itään siirryttäessä. Tähänkin sääntöön on kuitenkin poikkeuksia Itä-Euroopan ja Aasian osalta. Itä-länsisuuntaisten perusteiden numerot päättyvät numeroon nolla ja suurenevat pohjoisesta etelään siirryttäessä.
Joissain maissa, kuten Ruotsissa ja Norjassa, eurooppatiet ovat myös osa kansallista tienluokitusjärjestelmää. Siellä eurooppateillä ei siis ole erillistä kansallista tienumeroa.
Eurooppatiet Suomessa

Suomessa kulkevat seuraavat eurooppatiet:
Tornio
Kilpisjärvi – Kaaresuvanto – Muonio – Tornio – Kemi – Oulu – Kokkola – Vaasa – Pori – Turku
Vaasa – Tampere – Helsinki
Turku/Naantali – Helsinki – Kotka – Vaalimaa
Kaaresuvanto – Palojoensuu – Hetta – Kivilompolo
Turku – Tampere – Jyväskylä – Kuopio – Iisalmi – Kajaani – Kuusamo – Kemijärvi – Sodankylä
Utsjoki – Inari – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Oulu – Jyväskylä – Heinola – Lahti – Helsinki
Myös E67 on AGR-sopimuksessa merkitty alkamaan Helsingistä, mutta käytännössä sitä ei ole merkitty Helsingin tieopasteisiin tai -karttoihin.
Suomessa eurooppatiet eivät ole osa tieluokitusjärjestelmää vaan opastuksellinen lisätieto. Eurooppateillä on siis aina myös kansallinen tienumero.
Ääripäät

Pisin E-tie on E 40 Ranskasta Kazakstaniin, pituutta noin 8 500 kilometriä.
Lyhyin on E 844 Italiassa, 24 kilometriä.
Pohjoisin on E 69, joka päättyy Norjan Nordkappiin.
Läntisin on E 1 Lissabonissa Portugalissa.
Eteläisin on   Kreetalla Kreikassa.
Itäisin on E 127 Maikapshagaissa Kazakstanissa.
Korkeimmalla (4 272 m) kulkee E 008 Tadžikistanissa.
Korkeimmalla Euroopassa kulkeva E-tie on E 62 (2 005 m) Simplonsolassa Sveitsissä.
Alimpana kulkeva E-tie on E 39 joka kulkee 262 metriä merenpinnan alapuolella Bømlafjordin tunnelissa Norjassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eurooppatie Wikimedia Commonsissa
Eurooppatiet
E1 | E3 | E4 | E5 | E6 | E7 | E8 | E9 | E10 | E11 | E12 | E13 | E14 | E15 | E16 | E17 | E18 | E19 | E20 | E21 | E22 | E23 | E24 | E25 | E26 | E27 | E28 | E29 | E30 | E31 | E32 | E33 | E34 | E35 | E36 | E37 | E38 | E39 | E40 | E41 | E42 | E43 | E44 | E45 | E46 | E47 | E48 | E49 | E50 | E51 | E52 | E53 | E54 | E55 | E56 | E57 | E58 | E59 | E60 | E61 | E62 | E63 | E64 | E65 | E66 | E67 | E68 | E69 | E70 | E71 | E72 | E73 | E74 | E75 | E76 | E77 | E78 | E79 | E80 | E81 | E82 | E83 | E84 | E85 | E86 | E87 | E88 | E89 | E90 | E91 | E92 | E94 | E95 | E96 | E97 | E98 | E99 | E101 | E105 | E115 | E117 | E119 | E121 | E123 | E125 | E127 | E136 | E271 | E551 | E844
Eurooppatien tunnus
Suomen eurooppatiet
1802

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

25. – 27. maaliskuuta – Amiensin sopimus Englannin ja Ranskan välillä aloitti seuraavaan vuoteen kestäneen välirauhan Napoleonin sodissa.
28. maaliskuuta – Heinrich Olbers löysi toisen koskaan löydetyn asteroidin, Pallaksen. (Asteroideja pidettiin tuolloin vielä planeettoina)
Tapahtumia > tuntematon päivämäärä

Madame Tussauds -vahakabinetti avattiin Lontoossa.
Maailman väkiluku saavutti miljardin.
Venäläinen Osip Križevski kehitti maitojauheen. Sen teollinen valmistus alkoi kuitenkin vasta 50 vuotta myöhemmin.
Isorokkorokotus aloitettiin Suomessa.
Haapajärven kirkko rakennettiin.
Syntyneitä > Tuntematon päivämäärä

William Medill, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kuvernööri (k. 1865)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1802 Wikimedia Commonsissa
Levykorallit

| Levykorallit |
| --- | --- |

 Ordovikikausi-Permikausi 488–251,4 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Zoantharia
Lahko::  †Levykorallit Tabulata  Milne-Edwards & Haime, 1850
Katso myös
   Levykorallit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levykorallit  (Tabulata) on sukupuuttoon kuollut korallieläinten lahko. Ne muodostivat ordoviki- siluuri- ja devonikausilla riuttoja, joissa viihtyivät myös esimerkiksi sarvikorallit ja trilobiitit. Kennokorallisukuja ovat esimerkiksi Heliolites, Halycites ja Favosites. Lajeja tavataan fossiileina esimerkiksi Saarenmaalla ja Gotlannissa. Lajit olivat muinaisen Itämeren alueella hyvin yleisiä siluurikaudella, kun alue sijaitsi päiväntasaajalla ja meri oli paljon nykyistä lämpimämpi ja suolaisempi.
Favosites sp.
Chaenomeles cathayensis

| Chaenomeles cathayensis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Ruusukvittenit Chaenomeles
Laji::  cathayensis
Kaksiosainen nimi
 Chaenomeles cathayensis  (Hemsl.) C.K.Schneid. 
Katso myös
   Chaenomeles cathayensis Wikispeciesissä   Chaenomeles cathayensis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chaenomeles cathayensis on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Bhutanissa ja Myanmarissa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko

Chaenomeles cathayensis on piikikäs kesävihanta pensas tai puu, joka kasvaa jopa kuuden metrin korkuiseksi. Lehdet ovat teräviä, usein hammaslaitaisia, muodoltaan soikeasta peitsimäisiin. Erityisesti nuorien lehtien alapinnat ovat villakarvaisia. Vaaleanpunaiset tai valkoiset kellonmuotoiset kukat ovat jopa 4 senttimetriä leveitä. Hedelmä on 6–7 senttimetriä leveä, tuoksuva, punakeltainen omenaa muistuttava pohjushedelmä.
Käyttö

Kasvia viljellään koristepuuna ja bonsaina.
Käännös suomeksi
Nordre Ålin kirkko

| Nordre Ålin kirkko Nordre Ål kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Lillehammer, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1994
Suunnittelija:  Willy Sveen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nordre Ålin kirkko (norj. Nordre Ål kirke) on Lillehammerin kunnassa Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1994.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nordre Ålin kirkko Wikimedia Commonsissa
Kehityshelvetti

Kehityshelvetti tai tuotantohelvetti (engl. development hell, development limbo) on termi, jota käytetään tuotantoprojektista, joka ei etene yrityksistä huolimatta. Termiä käytetään Hollywoodin elokuvateollisuudessa sekä videopeliteollisuudessa.
Eräitä syitä sanotaan olevan puutteellinen kommunikaatio alkuvaiheessa (erimielisyydet on helpompi sovittaa varhain kuin purkaa tehtyjä asioita myöhemmin) sekä rahoituksen loppuminen kesken. Tunnettu esimerkki rahoitusvaikeuksista on Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -trilogia, mutta tämä ratkesi New Line Cineman myötä.
Kirjat voivat olla kehityshelvetissä pahimmillaan vuosikymmeniä kirjailijan pyrkiessä täydellisyyteen ja tehdessä muutoksia alkuperäiseen jatkuvasti. J.R.R. Tolkien aloitti Silmarillionin kirjoittamisen ensimmäisen maailmansodan aikana 1916, ja se oli pääpiirteissään valmis 1930-luvulla, mutta hän teki jatkuvasti siihen muutoksia, ja se oli keskeneräinen vielä kirjailijan kuollessa 1973. Hänen poikansa Christopher Tolkien lopulta saattoi sen valmiiksi. Silmarillion julkaistiin 1977.
Pelit voivat olla kehityshelvetissä kuukausia tai vuosia tai harvoissa tapauksissa yli vuosikymmenen. Toisinaan projektit päädytään perumaan ennen julkaisua. Kehityshelvetissä pitkään olevista peleistä käytetään joskus myös termiä vaporware.
Kymnaasi

Kymnaasi (< kreik. γυμνάσιον, gymnasion, voimailusali) on aiemmin lukiosta käytetty nimitys, jota käytetään edelleen muun muassa Virossa. Kymnaasi tarkoitti erityisesti sellaista lukiota, jossa klassisilla kielillä, eli kreikalla ja latinalla, oli tärkeä osa. Saksassa kymnaaseiksi nimitettiin jokaista julkista oppilaitosta, jonka käyneillä oli oikeus päästä yliopistoon. Myös Itävallassa, Unkarissa ja Venäjällä oli kymnaaseja. Suomen ensimmäiset kymnaasit perustettiin Turkuun 1630 ja Viipuriin 1641.
Suomessa 1843 säädetty koulujärjestys nimitti kymnaasiksi alemman ja ylemmän alkeiskoulun kolmeluokkaista jatkokoulua. Koulujärjestelmä ja käytetyt nimitykset pysyivät samoina vuoden 1856 kymnaasi- ja koulujärjestyksessä. Kymnaasi-nimitys poistui vuoden 1872 koulujärjestyksen myötä, sillä siinä alkeiskoulu ja kymnaasi yhdistettiin yhtenäiseksi yliopistoon johtavaksi 7-luokkaiseksi lyseoksi.
Aiheesta muualla

Launonen, Paavo: Kymnaasin viimeiset. Savon Sanomat.  20.5.2012. Arkistoitu 29.4.2013.
Justøyn kappeli

| Justøyn kappeli Justøy kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Lillesand, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1902
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Justøyn kappeli (norj. Justøy kapell) on Lillesandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justøyn kappeli Wikimedia Commonsissa
Käpy selän alla

| Käpy selän alla |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Mikko Niskanen
Käsikirjoittaja:  Robert Alftan  Marja-Leena Mikkola
Tuottaja:  Kyösti Varesvuo
Säveltäjä:  Kaj Chydenius Otto Donner
Kuvaaja:  Esko Nevalainen
Leikkaaja:  Juho Gartz
Pääosat:  Eero Melasniemi Kristiina Halkola Pekka Autiovuori Kirsti Wallasvaara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  FJ-Filmi
Ensi-ilta:  21. lokakuuta 1966
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käpy selän alla (ruots. En kotte under ryggen) on Mikko Niskasen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1966. Se kertoo neljän kaupunkilaisnuoren telttaretkestä metsässä. Käpy selän alla on nykyään kulttielokuvan maineessa, koska sen katsottiin kuvastavan 1960-luvun nuorison asenteita erittäin terävästi. Elokuva ajoittuu seksuaalisen vallankumouksen kynnykselle.
Elokuva kuvattiin kuukauden aikana kesällä 1966 Puulavedellä. Suurin osa elokuvan dialogia ja osa kohtauksia on näyttelijöiden itsensä improvisoimaa. Tanssilavakohtauksessa esiintyi suomalainen The Creatures -yhtye, jonka rumpalina toimi Remu Aaltonen ja solistina Kirka.
Elokuva sai vuoden 1967 gaalassa kuusi Jussi-patsasta ja lisäksi ohjaaja Mikko Niskanen ja leikkaaja Juho Gartz saivat valtion elokuvataiteilijapalkinnot.
Elokuvasta on valmistettu myös HD-versio, joka sai ensiesityksensä televisiossa vuonna 2016.
Tarina

Neljä nuorta helsinkiläistä, Santtu ja Riitta sekä Timppa ja Leena, lähtevät telttailemaan metsään. Santtu ja Riitta kuhertelevat avoimesti, mutta Leena on hyvin pidättyväinen Timppaa kohtaan. Santtu ja Leena alkavat käydä syvällisiä keskusteluja elämästä. Santtu huomaa Leenan kokemattomuuden ja toteaa, että Leena pitää "vapauttaa".
Kun nuoret ovat käymässä läheisessä maalaistalossa, talon pikkutyttö saa kyyn pureman ja lääketiedettä opiskeleva Timppa alkaa hoitaa tyttöä. Tällä välin Santtu ja Leena livahtavat läheiseen metsään ja rakastelevat. Kun he palaavat leiripaikkaan Riitan ja Timpan luo, Riitta aavistaa että jotain on tapahtunut. Illalla he lähtevät nelistään lavatansseihin ja juovat itsensä humalaan. Leiriin palattuaan Riitta alkaa avautua humalassa Santulle. Seuraavana päivänä Leena pakkaa matkalaukkunsa ja lähtee yksin takaisin kaupunkiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eero Melasniemi  | … |  Santtu   |
|  Kristiina Halkola  | … |  Riitta   |
|  Pekka Autiovuori  | … |  Timo, "Timppa"   |
|  Kirsti Wallasvaara  | … |  Leena   |
|  Anneli Sauli  | … |  Filmitähti   |
|  Jukka Sipilä  | … |  Lauhasen aikamiespoika Janne   |
|  Kasperi Manninen  | … |  Lauhasen Kasperi-isäntä   |
|  Alma Manninen  | … |  Lauhasen Alma-emäntä   |
|  Kari Franck  | … |  Poika tanssilavalla   |
|  Mikko Niskanen  | … |  Leenaa tanssiin pyytävä mies   |
Palkinnot

Parhaan miespääosan Jussi: Jukka Sipilä
Parhaan ohjauksen Jussi: Mikko Niskanen
Parhaan musiikin Jussi: Kaj Chydenius
Parhaan kuvauksen Jussi: Esko Nevalainen
Parhaan käsikirjoituksen Jussi: Marja-Leena Mikkola
Paras tuottaja: FJ-Filmi Oy
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Käpy selän alla -elokuvan tähdet haastattelussa
Vingromin kirkko

| Vingromin kirkko Vingrom kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Lillehammer, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1908
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  220
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vingromin kirkko (norj. Vingrom kirke) on Lillehammerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1908.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vingromin kirkko Wikimedia Commonsissa
Schwabach

| Schwabach |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Schwabach
 Koordinaatit: 49°19.7′N, 11°1.2′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Mittelfranken
Piirikunta:  piiritön kaupunki
Hallinto:  
 – Pormestari:  Peter Reiß (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,82 km²
Väkiluku (31.12.2020):  41 056
 – Väestötiheys:  1 006 as./km²
 
 www.schwabach.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schwabach on kaupunki Baijerin osavaltiossa, kaakkoisessa Saksassa. Se sijaitsee Mittelfrankenin hallintopiirissä ja kuuluu Nürnbergin metropolialueeseen. Schwabach on niin kutsuttu piiritön kaupunki (saks. kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 41 056. Sen pinta-ala on 40,82 neliökilometriä.
Historia

Varhaisin tunnettu maininta Schwabachin kaupungista on peräisin vuodelta 1117, jolloin se tunnettiin nimellä Villa Suabach. Sille myönnettiin kauppaoikeudet vuonna 1303 ja kaupunginoikeudet vuonna 1371. Suuri osa kaupunkia tuhoutui kolmikymmenvuotisessa sodassa 1630-luvulla. Sodan jälkeen kaupunkiin saapui muun muassa ranskalaisia hugenotteja.