stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ifis
Naisia nimen kantajina

Ifis, Ligduksen ja Telethusan tytär
Ifis, Thespioksen ja Megameden tytär, Herakleen puoliso ja Keleustanorin äiti
Ifis, Patrokloksen rakastettu, jonka Akhilleus antoi tälle valloitettuaan Skyroksen ja otettuaan Ifiksen ryöstäsaaliiksi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ifis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Höyhkää

| Höyhkää |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°31′02″N, 27°02′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  Viipperonjoki Tulilampeen 
Järvinumero:  14.798.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,6 m  
Pituus:  860 m  
Leveys:  620 m  
Rantaviiva:  3,985 km  
Pinta-ala:  19,055 ha  
Suurin syvyys:  6,2 m  
Saaria:  1 
 fiHöyhkää 
Höyhkää  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Viipperon lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 860 metriä pitkä, 620 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 19,1 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,5 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Viipperonjoen valuma-alueeseen (14.798) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,6 metriä mpy.
Ihanne

Ihanne on ihmisten luoma ideaalimielikuva jostain tilanteesta tai oliosta. Yleensä nämä tilanteet ovat myös tavoittelemisen arvoisia ellei jopa saavuttamattomia. Ihanteilla ei sinänsä tarvitse olla minkäänlaista materialistista vastinetta vaan ne voivat olla täysin mielikuvituksen tuotetta. Ihanteet voidaan nähdä ihmisen toiminnan ohjaajana tai päämääränä, jota tulisi jäljitellä. Ihanteet kuvailevat usein olioihin liitettäviä positiivisia ominaisuuksia.
Ihanteiden ajatellaan usein olevan subjektiivisia; jokaisella ihmisellä on omat mielikuvansa mm. ihanneihmisestä (ks. hyve-etiikka) tai vaikkapa mieluisimmasta elämäntilanteesta.
Klassisessa filosofiassa esiintyviä kardinaalihyveitä voidaan pitää ihanneominaisuuksina, joita elämässä tulisi noudattaa. Tällaiset ihanteet muotoiltiin objektiivisiksi. Myös perinteisesti uskonnot luovat selkeitä ihannemalleja.
Yhteiskuntafilosofian alalla on yritetty jo kauan luoda mallia siitä, millainen on ihanneyhteiskunta. Muun muassa Karl Marx on luonut teorian yhteiskuntaideaalista, joka päättyy utopiaan.[lähde? ] Utopia on melko selkeä esimerkki ihanteesta, jonka saavutettavuus jääköön jokaisen tulkitsijan päätettäväksi.
Hyter

Hyter ry eli Hyvinvointi- ja terveysteknologian yhdistys on voittoa tavoittelematon suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on jakaa alan opiskelijoille tietoa työmahdollisuuksista ja jatko-opiskelumahdollisuuksista, informoida alalla toimivia yrityksiä ja yhdistyksiä sen hetkisen koulutuksen tarjoamista mahdollisuuksista ja luoda yhteyksiä alan toimijoiden, työntekijöiden, yritysten ja opiskelijoiden välille.
Aiheesta muualla

http://www.hyter.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Hysterian maa

| Hysterian maa>  Marko Tapio ja Arktinen hysteria |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Hännikäinen
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuudentutkimus, essee
Kustantaja:  Savukeidas
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  149
ISBN:  978-952-268-062-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hysterian maa. Marko Tapio ja Arktinen hysteria on Timo Hännikäisen vuonna 2013 ilmestynyt esseistinen kirja, joka käsittelee kirjailija Marko Tapiota ja tämän keskeneräiseksi jäänyttä pääteosta, romaanisarjaa Arktinen hysteria (kaksi osaa 1967 ja 1968).
Aiheesta muualla

Hannu Waarala: Hysterian maa (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 23.3.2013.
Matti Mäkelä: Arktinen hysteria nyt! Helsingin Sanomat 3.5.2013 (maksullinen).
Juhani Brander: Luvatun hysterian maa. Turun Sanomat 2.6.2013.
Vesa Rantama: Tapion aika. Kiiltomato.net 17.6.2013.
Aleksi Ahtola: Marko Tapion arktinen taika. Kansan Uutiset 25.8.2013.
Hythe (Kent)

| Hythe Hythe |
| --- | --- |
 Hythen pääkatua.
 fiHythe 
 51°04′19″N, 1°05′02″E 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Alue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Kent
Hallintopiiri:  Folkestone ja Hythe
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  12 km²
Metropolialue:  61 km²
Väestö
Väkiluku (2021):  15 000
Väestötiheys:  1 211 as./km²
Metropolialue:  85 000
Metropolialueen väestötiheys:  1 399 as./km²
 www.hythetc.kentparishes.gov.uk 
Hythe [haɪð] on noin 15 000 asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se muodostaa naapurikaupunkinsa Folkestonen kanssa 85 000 asukkaan yhtenäisen kaupunkialueen, joka on osa laajempaa Folkestonen ja Hythen hallintopiiriä. Kaupungin nimi on muinaisenglantia ja tarkoittaa maihinnousupaikkaa.
Kaupungissa on keskiaikaisia ja yrjönaikaisia rakennuksia, mutta mäellä on myös sydänkeskiajalta peräisin oleva kirkko. Merenrantaa reunustaa rantapromenadi. Hythea puolustivat aikoinaan kaksi linnoitusta, Saltwood ja Lympne. Kaupungintalo, joka on entinen kiltasali, on rakennettu 1794, ja sen tulisijan ovat suunnitelleet Adamin veljekset.
Hythen markkinat pidettiin aikoinaan torilla, jonka nykyinen nimi on Red Lion Square. Se sijaitsee lähellä paikkaa, jossa nykyisin pidetään maalaistori joka kuukauden toinen ja neljäs lauantai. Hythe kuuluu Cinque Portsiin eli Englannin kanaalin varrella oleviin viiteen satamaan, jotka aikoinaan muodostivat liiton. Vaikka Hythe sijaitsee leveässä kanaalin lahdessa, mataloituminen on siirtänyt satamaa jo satoja vuosia sitten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hythe Wikimedia Commonsissa
Höyhtösenlampi

| Höyhtösenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°17′51″N, 26°21′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Ala-Vuoliin 
Järvinumero:  14.179.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,4 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,056 km  
Pinta-ala:  4,06 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHöyhtösenlampi 
Höyhtösenlampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kesiön kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,4 metriä mpy.
Ihantalan kartano

Ihantalan kartano sijaitsi Viipurin maalaiskunnassa, jonka Suomi toisessa maailmansodassa joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle. Kartanon historia alkaa vuodesta 1639, jolloin Lindved Hästesko sai oikeuden perustaa säterin Ihantalan kylään. Tämän yhden manttaalin perintötilan osti 1820 kreivi Fabian von Steinheil, joka hankki ja liitti tilaan kolme muuta tilaa, jotka olivat yhteensä 2/3 manttaalia. Myöhemmin maatilan ovat omistaneet kenraali Nikolai von Rechenberg ja pankinjohtaja A. Ramstén, joka myi sen kreivi Nik. Sieversille 1903. Seuraavaksi kartano siirtyi Alfred Kordelinin ja A. Saarelan omistukseen. Heidän aikanaan Ihantalan hovin metsät hakattiin ja puut myytiin. Vuonna 1907 Suomen valtio osti kartanon, jonka pinta-ala silloin oli 1 969,81 hehtaaria. Kartanon maille muodostettiin vuokraoikeudella 45 pien- ja palstatilaa ja niille 270 hehtaarin yhteismetsä. Kartanon emätilasta tehtiin 109 hehtaarin suuruinen maatila, joka sekin vuokrattiin yksityiselle maanviljelijälle.
Kartanon jäljelle jääneelle maalle perustettiin koulutila, jonne 1913 järjestettiin Ihantalan kasvatuslaitos. Koulutilalle hankittiin 1916 lisää maata niin että pinta-alaksi tuli 55,4 hehtaaria, josta 26,6 hehtaaria oli viljelykelpoista. Väliaikainen kasvatuslaitos toimi kartanon kaksikerroksisessa päärakennuksessa, jossa oli 13 huonetta. Laitokseen voitiin sijoittaa 7–15-vuotiaita poikia yhteensä 35. Pojat otettiin laitokseen joko yleisen tuomioistuimen määrääminä tai hakemuksen perusteella, jolloin vaadittiin kouluhallituksen lastensuojeluosaston hyväksyntä. Lastensuojeluosasto laati suunnitelman Suomen kasvatuslaitosten uudelleenjärjestelemiseksi ja ehdotti Ihantalan laitoksen siirtämistä toiselle paikkakunnalle. Tällöin paikkakunnan väestö päätti anoa tilaa ja sen rakennuksia perusteilla olleen Ihantalan seurakunnan tarpeisiin, sillä niistä saataisiin seurakunnalle pappila ja papinvirkatalo. Kasvatuslaitoksen toiminta loppui 1919. Ihantalan kartanon päärakennus kunnostettiin kirkkosaliksi ja rakennuksen päätyyn rakennettiin kellotorni. Ihantalan kirkon vihki käyttöön Viipurin hiippakunnan piispa Erkki Kaila 6. marraskuuta 1927. Kirkko tuhoutui sodassa 1940.
Ice Cube (Sotši)

| Ice Cube |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Sotši, Venäjä
Avattu:  2012
Kenttä:  Viisi 45 m x 5 m rataa
Kustannukset:  10 000 000 €
Katsojakapasiteetti
 3 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ice Cube (ven. Керлинговый центр «Ледяной куб», Ledjanoi Kub) on curlinghalli Sotšissa, Venäjällä. Se sijaitsee Sotšin olympiapuistossa.
Ice Cube rakennettiin Sotšin talviolympialaisia ja talviparalympialaisia varten. Kisahakemuksen mukaan se oli määrä siirtää kisojen jälkeen Rostovin kaupunkiin kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti. Luvattu siirto ei kuitenkaan toteutunut. Olympialaisten jälkeisenä vuosikymmenenä rakennuksessa on kuvattu muun muassa joitakin TNT-televisiokanavan suositun Comedy Club -ohjelman jaksoja, esimerkiksi vuoden 2016 Venäjän F1-osakilpailun aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ice Cube (Sotši) Wikimedia Commonsissa
Höyhtyän suuralue

| Höyhtyän suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Höyhtyän suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  2
Väkiluku:  10 064   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Höyhtyä Karjasilta Lintula Mäntylä Nokela
Höyhtyän suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta. Suuralue sijaitsee keskustan eteläpuolella Pohjanmaan radan ja valtatien 4 välisellä alueella. Suuralueella asuu 10 064 (31.12.2023) asukasta, ja siellä on yhteensä 3 566 työpaikkaa. Ruokakuntia on yhteensä 5 320 (31.12.2020).
Höyhtyän suuralue on tunnettu etenkin Karjasillan kaupunginosan rintamamiestaloista sekä Nokelan puutaloalueesta. Sanomalehti Kalevan pääkonttori sijaitsi vuoteen 2012 asti Höyhtyän suuralueella.
Kaupunginosat Höyhtyän suuralueella

Höyhtyä
Karjasilta
Lintula
Mäntylä
Nokela
Heinäjärvi (Jämsä, Sammallahti)

| Heinäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°51′57″N, 25°25′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.120
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,7 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  1,033 km  
Pinta-ala:  1,062 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeinäjärvi 
Heinäjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Sammallahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Heinäjärven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Heinäjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,7 metriä mpy.
Muuta

Jämsän muita Heinäjärvi-nimisiä vakavesiä ovat Heräkulman Heinäjärvi, Turkinkylän Heinäjärvi ja Paljakan Heinäjärvi.
Ihmisjahti

Ihmisjahti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ihmisjahti (Maneater), elokuva vuodelta 1973
Ihmisjahti (The Abduction of Kari Svensson), elokuva vuodelta 1986
Ihmisjahti (Watchers II), elokuva vuodelta 1990
Ihmisjahti (Wrong Turn), elokuva vuodelta 2003.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ihmisjahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ice La Fox

Ice La Fox
Ice La Fox (s. 28. helmikuuta 1983 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja -malli työskennellen muun muassa Penthouselle. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 2001 taiteilijanimellä Ice D'Angelo. Hän sai vuonna 2007 AVN-palkinnon parhaasta suuseksikohtauksesta elokuvassa Fuck (2006). Hän on esiintynyt myös Snoop Doggin, Lil Jonin ja Mack 10:n musiikkivideoilla.
Ice La Foxin äiti Angela D'Angelo (s. 1963) on myös pornotähti ja pornoelokuvaohjaaja.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ice La Fox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilmari Rahola

Ilmari Antero Rahola, vuoteen 1906 Helenius (26. marraskuuta 1899 Mänttä – 26. helmikuuta 1968 Helsinki) oli opetusneuvos, joka teki elämäntyönsä osuustoiminnan parissa.
Henkilöhistoria

Ilmari Raholan vanhemmat olivat kauppias Johan August Helenius ja Anna Kristina Alenius ja puoliso vuodesta 1924 Eeva Kyllikki Marsio. Pääjohtaja, kontra-amiraali Eero Rahola ja professori Jaakko Rahola olivat hänen veljiään. Ilmari Rahola tuli ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Hän toimi Hämeen Sanomien toimitussihteerinä 1918–1920, Pellervo-seuran kirjallisena sihteerinä 1923–1934, Suomen Osuustoimintalehden toimitussihteerinä 1923–1930, Pellervon kirjeopiston johtajana vuodesta 1930 ja Pellervo-seuran sihteerinä vuodesta 1934. Vuonna 1965 Rahkola jäi eläkkeelle Pellervo-seuran pääsihteerinä. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1959.
Julkaisuja

Suomen liikemies-yhdistys 1896–1921: juhlajulkaisu, 1921, toim. Leo Harmaja, J. Bärlund, Oskari Kauppi, Ilmari Rahola
Suomen osuuskassaliike tätä nykyä: julkaistu liikkeen 25-vuotisjuhlan johdosta, 1927, toim. Hannes Gebhard, Ilmari Rahola
Voittaja: runoja ja kertomuksia osuuskuntain ja maataloudellisten yhdistysten illanviettoihin, 1929, kokoaja Ilmari Rahola
Maaseudun Pellervo-yhdistykset, 1929
Maaseudun puhelinyhtymät ja puhelinlaitoksen keskittäminen, 1933
Pääelinkeinomme tukemistoimenpiteitä, 1933
Hannes Gebhardin muisto, 1934, toim. Ilmari Rahola, avustanut Hedvig Gebhard
Agricultural co-operation in Finland, 1936
Das Genossenschaftswesen Finnlands während der letzten Wirtschaftskrise, 1936
Maataloustuotteiden vientikiintiöiden jakaminen, 1937
Pellervo-seuran toimintaa, 1937
Suomen osuustoiminnan oppikirja maatalouskouluja ja kansanopistoja varten, 1938, 5. painos, Hannes Gebhard, toim. Ilmari Rahola
Die Genossenschaftsbewegung gegenwärtig in Finnland, 1939
Pohjois-Savon pellervolainen osuustoiminta, 1953, julkaisussa Savonmaan hyväksi (juhlajulkaisu P. V. Heikkisen 70-vuotispäiväksi), ss. 140–151
Heikki A. Reenpää

Vasemmalta oikealle: Heikki A. Reenpää, Olavi Paavolainen ja Hannes Reenpää (1960).
Heikki Allan Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist; 14. toukokuuta 1922 – 18. syyskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja professori (1978). Hän toimi  Otavan toimitusjohtajana vuosina 1968–1978 ja hallituksen puheenjohtajana 1979–2000. Hän kuuluu Otavaa monessa polvessa johtaneeseen Reenpään sukuun, ja myös hänen isänsä Heikki Reenpää (1896–1959) oli Otavan toimitusjohtaja. Heikki A. Reenpää kohosi toimitusjohtajaksi setänsä Kari Reenpään tilalle tämän tehtyä itsemurhan. Reenpään on sanottu vaikuttaneen siihen, että monet 1950-luvun modernistiset kirjailijat tulivat Otavan leipiin.
Reenpää oli keskeinen henkilö perustettaessa Eino Leinon Seuraa, ja hän toimi myös Pro Karelia -yhdistyksessä.
Perhe

Heikki A. Reenpää avioitui keväällä 1944 Lotte Wichmannin (1921—2017) kanssa. Heidän lapsiaan ovat Lauri Reenpää (s. 1944), Maret Antell (s. 1947) ja Timo Reenpää (1949–2020).
Toiminta talvi- ja jatkosodassa

Heikki A. Reenpää ilmoittautui Helsingin ilmatorjuntarykmentin koulutusyksikköön alkuvuodesta 1940, mutta talvisota ehti loppua, ennen kuin hän pääsi rintamalle. Välirauhan aikana Reenpää komennettiin Ahvenanmaalle Eckeröhön, jossa hän toimi 40 mm:n ilmantorjuntatykin suuntaajana. Välirauhan aikana hän kouluttautui Santahaminassa ensin aliupseeriksi ja sen jälkeen IT-RUK:ssa ilmatorjuntaupseeriksi. Jatkosodan alkaessa hänet määrättiin aluksi Santahaminassa perustetun RsItPsto 4:n kevyen 40 mm:n patterin jaosjohtajaksi. Myöhemmin hän siirtyi VII AK:n esikuntaan IT-komentajan apulaiseksi. Keväällä 1943 hän osallistui 12 päivän tutkakurssille natsi-Saksassa. Reenpää osallistui kaikkiin kolmeen Helsingin suurpommitusten torjuntaan helmikuussa 1944 Helsingin ilmatorjuntakeskuksessa majuri Aake Pesosen alaisuudessa.
Sodanjälkeinen toiminta

Reenpää valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hän lahjoitti vuonna 2004  Kansalliskirjastolle yksityiskirjastonsa, johon kuului yli 20 000 nidettä. Tämä oli yksi arvokkaimmista lahjoituksista, mitä Kansalliskirjastolle koskaan on tehty.
Kirjallista tuotantoa

Henrik Renqvistin kirjalliset julkaisut ja Henrik Renqvistiä koskeva kirjallisuus sekä kirjoitukset. Helsinki, Otava, 1961.
Avance! Helsinki, Otava, 1984.
Martta ja kaikenkarvaiset ystävänsä. Helsinki, Otava, 1987.
Alvar Renqvist, Yrjö Reenpää: Tekstejä ja muistelmia. Helsinki, 1990. (Toimite.)
Suomen kirja-alan matrikkeli. Vantaa, Kirjavälitys, 1997. (Kirjoitettu Matti Harjun ja Yrjö Revon kanssa)
Pikku-Heikki. Helsinki, Otava, 2000.
Pro Karelia. Helsinki,  ProKarelia, 2000. (Kirjoitettu Matti Valkosen ja Veikko Saksin kanssa.)
Karjalan reformi. Helsinki, ProKarelia, 2001. (Kirjoitettu Matti Valkosen ja Veikko Saksin kanssa.)
Kirjallisuutta

Salokannel, Juhani: Hengen paloa & painettua sanaa: Renqvist-Reenpäät kustantajina 1815-2015.  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-27838-2.
Aiheesta muualla

Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. Arvostelu teoksesta Hengen paloa & painettua sanaa. (Agricolan kirja-arvosteluja, 26.5.2015.)
Reenpää, Heikki hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Iikka Vuotila

Leo Iikka Vuotila  (17. kesäkuuta 1933 Kemi – 15. huhtikuuta 1975 Oulu) oli suomalainen kirjailija ja teologian lisensiaatti. Vuotila toimi opettajana ja pappina muun muassa Helsingissä, Tampereella, Laukaassa ja Keravalla. Romaanien lisäksi Vuotila julkaisi 1967 kirjallisen tutkielman Kirjailija ja omatunto, jossa hän tarkasteli Väinö Linnaa, Olavi Siippaista ja Lauri Viitaa eettisinä kirjailijoina. Kirjallisuudentutkija Markku Eskelisen mukaan Vuotilan 1966 julkaistu romaani Kuin lähtö oli "ainoa 1960-luvun suomenkielinen romaani, jota on vähänkään luontevaa verrata ranskalaiseen uuteen romaaniin".
Teokset

Virrensiru: romaani.  Gummerus 1963
Paljon haltijaksi: romaani.  Gummerus 1965
Kuin lähtö: kertautuvaa tekstiä.  Gummerus 1966, näköispainos ntamo, Helsinki 2016
Kirjailija ja omatunto: Pekkanen, Linna, Siippainen ja Viita eettisinä kirjailijoina.  WSOY 1967
Lukion uskonto valintatehtävinä.  Kirjayhtymä 1968
Hra Petteri lähti merille: Romaani Pyhästä maasta ja Iin Haminasta.  WSOY 1969
Naisen puoli.  WSOY 1972
Oulu : kaupungin muuttuva omakuva, kuvat Matti Saanio, teksti Iikka Vuotila.  Pohjoinen 1972
Ihmisen oikea ja väärä.  WSOY 1973
Kanssapuheita: Postilla.  WSOY 1974
Palkinnot

Kalevi Jäntin palkinto 1966
Aiheesta muualla

Kirjasampo.fi: Iikka Vuotila
Iikka Törnvall

| Iikka Törnvall> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. tammikuuta 1983 (ikä 41) Kalajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Hokki
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) Ässät (SML) Bodens IK (Allsv.) Ilves (Mestis) JHT (S-S) Sport (Mestis) Jukurit (Mestis)
Iikka Törnvall (s. 13. tammikuuta 1983 Kalajoki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa vuosina 2001–2007  yhteensä 134 ottelua tehoin 1+3=4 ja keräsi 30 jäähyminuuttia. Törnvall on monipuolinen yleispuolustaja.
Ura

Törnvall on Kalajoen Junkkareiden kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin, joissa pelasi kauteen 2001–2002 saakka. Hän pelasi tuolloin myös kaksi SM-liigaottelua. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Ässissä. Tulokaskausi 2002–2003 toi Törnvallille 51 ottelussa tehot 1+1=2. Hän aloitti myös kauden 2004–2005 Ässissä, mutta hänet vuokrattiin kauden kynnyksellä pelaamaan HockeyAllsvenskania Bodens IK:n riveihin.
Törnvall pelasi kaudella 2005–2006 Mestistä Kajaanin Hokissa. Hän siirtyi joukkueeseen elokuussa 2005 ns. "kuukausi kerrallaan"-sopimuksella. Marraskuussa 2005 Törnvall siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Joukkue kärsi puolustajapulasta, kun Jyrki Lumme ja Juho Mielonen olivat loukkaantuneet sekä ruotsalainen Anders Eriksson ei saapunut joukkueeseen. Törnvall jatkoi muutamaa päivää myöhemmin sopimustaan noin joulutaukoon asti, mutta hän palasi noin joulukuun puolessa välissä Hokkiin. Törnvall pelasi Ilveksessä seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden syöttöpisteen. Törnvall pelasi joulutauolla Mestis-maajoukkueessa, joka voitti Ranskan turnauksen.
Tammikuussa 2006 Törnvall palasi kevääseen 2007 ulottuvalla sopimuksella Ässiin. Hän teki loppukaudella 15 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Törnvall oli voittamassa SM-hopeaa keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 hän pelasi 12 ottelua ilman tehopisteitä, kunnes marraskuussa 2006 Ässät antoi kerralla potkut Törnvallille, Ville Hirvoselle ja Peter Astonille. Törnvall harjoitteli kasvattajaseuransa Junkkareiden kanssa, kunnes hän palasi tammikuussa 2007 Hokkiin ja voitti saman vuoden keväällä Mestiksen mestaruuden. Törnvall siirtyi syksyllä 2007 Vaasan Sportiin koeajalle, kun Jussi Pernaa oli loukkaantunut. Hän harjoitteli harjoituskauden tamperelaisen III-divisioonajoukkue JälkiHiki-Hockeyn riveissä ja pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Suomi-sarjaa Kalajoen Junkkareissa. Törnvall loukkaantui itsekin kesken try-out -sopimuksensa, mutta hän ja Sport olivat sopineet sopimuksesta jo ennen loukkaantumista. Törnvall palasi vahvistamaan Sportia tammikuussa 2008.
Kauden 2008–2009 Törnvall aloitti kasvattajaseurassaan Junkkareissa, mutta hän siirtyi marraskuussa 2008 joulutaukoon kestävälle try-outille KooKoon riveihin. Törnvall sai joulukuussa loppukauden kestävän sopimuksen. Hänen kauttaan haittasi jälleen loukkaantumiset ja Törnvall pelasi loppukaudella vain 10 runkosarjaottelua tehoin 2+5=7 sekä neljä playoff-ottelua. Hän kävi keväällä 2009 leikkauksessa ja palasi heinäkuussa try-outille KooKoohon, mutta Törnvall jäi ilman sopimusta. Hänen koeaikaansakin häiritsi loukkaantuminen. Törnvall siirtyi tammikuussa 2010 Mikkelin Jukureihin, joissa hän pelasi viisi ottelua tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Törnvall siirtyi elokuussa 2010 viikon mittaiselle try-outille Hokkiin ja hän sai sopimuksen loppukaudeksi. Törnvall pelasi kauden aikana myös yhteensä viisi ottelua lainalla Suomi-sarjassa Raahe-Kiekon ja JHT:n joukkueissa.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 2001 | jääkiekko |  |
Törnvall pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001 ja voitti pronssia.
Ilmari Raekallio

Ilmari Johannes Raekallio (17. toukokuuta 1896 – 10. lokakuuta 1952) oli suomalainen toimittaja, taidemaalari, säveltäjä ja sanoittaja.
Raekallio oli v.t. päätoimittajana Kouvolan Sanomissa ja sen jälkeen toimittajana Viipurissa sanomalehti Karjalassa aina Talvisotaan asti. Sen jälkeen hän siirtyi Helsinkiin toimien STT:n palveluksessa. Vuodesta 1944 hän toimi Uuden Suomen toimituskunnassa.