stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vähäjärvi (Mestilä)
Maantiede

Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria, ja sen pituus on 1,0 kilometriä ja leveys suurimmillaan 250 metriä. Se sijaitsee pohjois-etelä-suunnassa. Luusua sijaitsee järven pohjoiskärjessä, mistä laskee 140 metriä pitkä Vähäjärvenoja Pyhäjärveen. Laskuoja kiertää Kelkon mäen, joka erottaa sen Pyhäjärvestä.
Vähäjärven rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä, josta pääosa on moreenipohjaista metsämaata. Rantaan päättyy vain kaksi peltotilkkua ja Mestilän peltoaukean soistunut ja ruohottunut lounaisranta. Loma-asuntoja on kaakkois- ja pohjoisrannassa. Järvelle pääsee kantatieltä 43 tai yhdystieltä 2053. Järveen laskee pari pelto-ojaa ja Lamminjärven laskuoja.
Luonto

Ympäristön kallioperä kuuluu Laitilan rapakiveä sisältävään massiiviin. Järvessä elää alkuperäisenä kantana jokirapu.
Luonnonhistoriaa

Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen. Sen seurauksena järven suolapitoisuus aleni ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5450–5370 eaa., ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 5300–5200 eaa. Sitä välivaihetta, jossa järvessä on murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 64,2 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Vlatádeksen luostari

| Vlatádeksen luostari Μονή Βλατάδων |
| --- | --- |
 Vlatádeksen luostari.
Sijainti:  Thessaloniki,  Kreikka
Koordinaatit:  40°38′31″N, 22°57′16″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustettu:  n. 1351–1354
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Vlatádeksen luostari (kreik. Μονή Βλατάδων, Moní Vlatádon) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen luostari Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Luostari on perustettu noin vuonna 1351–1354. Vanhin maininta luostarista on vuodelta 1400 nimellä Pantokratorin (Kaikkivaltiaan) luostari. Nykyinen nimi, monikkomuoto Vlatádes, viittaa sen kahteen perustajaan, jotka olivat Dorotheos ja Markos Vlat(t)is. Nykyisin luostari kunnioittaa perustajana Anna Palaiologinaa ja Andronikos III:ta, koska se perustettiin näiden luvalla. Luostari sijaitsee Thessalonikin Áno Pólissa (Yläkaupunki) lähellä Heptapyrgionin linnoitusta. Legendan mukaan paikka on sama, jossa apostoli Paavali olisi opettanut ollessaan kaupungissa.
Luostari jatkoi toimintaansa keskeytyksettä läpi osmanivallan ajan, vaikkakin sen kirkko ilmeisesti muutettiin joksikin aikaa moskeijaksi 1400-luvun alussa. 1500-luvun alussa luostarissa säilytettiin Gregorios Palamaksen pyhäinjäännöksiä, kunnes ne siirrettiin Pyhän Gregorios Palamaksen katedraaliin. Nykyään Vlatádeksen luostari on kaupungin ainoa bysanttilaisaikainen luostari, joka on edelleen käytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vlatádeksen luostari Wikimedia Commonsissa
Vlycháda

| Vlycháda Βλυχάδα |
| --- | --- |
 Vlycháda
 Koordinaatit: 38°1′37″N, 23°26′14″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Attika
Kunta:  Mégara
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5004010104
Väkiluku (2011):  1 462
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vlycháda (kreik. Βλυχάδα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ateenan metropolialueella. Se kuuluu hallinnollisesti Mégaran kuntaan, Länsi-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 462 (vuonna 2011).
Vlychádan kylä sijaitsee A8-valtatien varrella noin kymmenen kilometriä itäkoilliseen Mégaran kaupungista ja noin 34 kilometriä länteen Ateenan keskustasta. Se on osa Mégaran kaupunkiyhdyskuntaa ja voidaan lukea sen esikaupungiksi.
Vladimir Oranovski

Kenraali Vladimir Oranovski.
Vladimir Aloizijevitš Oranovski (ven. Владимир Алоизиевич Орановски; 1866 – 11. syyskuuta 1917 Viipuri) oli venäläinen ratsuväenkenraali, joka toimi 42. armeijakunnan komentajana Venäjän keisarikunnan armeijassa ja Viipurin linnoituksen komendanttina. Bolševikit surmasivat hänet Viipurin upseerisurmien eli ”upseerien uimakoulun” yhteydessä 11. syyskuuta 1917.
Ura

Oranovski palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa upseerina ja sai vuonna 1914 ratsuväenkenraalin sotilasarvon.
Oranovskin varmaa suhtautumista vallankumoukseen ei tiedetä, mutta hänen oletetaan suhtautuneen tilanteeseen pragmaattisesti ammattiupseerin näkökulmasta, johon kuului epäluulo rivimiesten vallantavoittelua kohtaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oranovski nimitettiin 42. armeijakunnan komentajaksi A. A. Gulevitšin tilalle huhtikuussa 1917, kun keisarinvaltaa tukenut päällystö poistettiin tehtävistä ja heidän tilalleen nostettiin uudet henkilöt.
Viimeiset vaiheet ja kuolema

Kenraali Oranovskin on väitetty olleen osallisena Kornilovin kapinaan, jonka tavoitteena oli korvata Venäjän väliaikainen hallitus kenraali Lavr Kornilovin johtamalla sotilasdiktatuurilla. Lokakuussa 1917 tutkimuskomitean jäsen Vengerov väitti, ettei Oranovskilla ”ollut minkäänlaisia yhteyksiä kornilovilaisiin”. Syyskuussa 1917 perustettiin Suomen vallankumouskomitea, jonka tarkoituksena oli kuulustella upseereita Kornilovin kapinaan liittyen ja kitkeä vastavallankumouksellinen toiminta. Upseereilta vaadittiin julkinen kuulustelu ja kolme kirjallista vakuutusta, ettei aio osallistua Kornilovin ”vastavallankumoukselliseen” toimintaan.
Vallankumouskomitean komissaari Sasov saapui Viipuriin 11. syyskuuta 1917 kuulustelemaan Oranovskia. Tämä kuitenkin kieltäytyi tunnustamasta komissaarin auktoriteettia ja yritti vangita Sasovin. Tämän seurauksena Oranovski itse vangittiin viiden muun upseerin kanssa komissaari Sasovin koolle kutsuman Viipurin neuvoston päätettyä niin. Ensimmäisten vangittujen joukossa oli linnoituksen esikuntapäällikkö kenraalimajuri Stepanov, kenraali Vasiljev, eversti Kyrenius ja kaksi muuta everstiä. Vangit vietiin Linnansillalle, jossa heitä pahoinpideltiin lyömällä ja pistimin. Upseerit heitettiin veteen, jossa heidät lopuksi ammuttiin.
Vlásios Máras

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vlásios Máras |  Vlásios Máras |  Vlásios Máras |  |
Maa:   Kreikka
Miesten telinevoimistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gent 2001 | rekki |  |
|  Kultaa | Debrecen 2002 | rekki |  |
|  Pronssia | Århus 2006 | rekki |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | rekki |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Patras 2002 | rekki |  |
|  Kultaa | Ljubljana 2004 | rekki |  |
|  Kultaa | Volos 2006 | rekki |  |
|  Kultaa | Milano 2009 | rekki |  |
|  Kultaa | Birmingham 2010 | rekki |  |
|  Hopeaa | Lausanne 2008 | rekki |  |
|  Pronssia | Montpellier 2012 | rekki |  |
|  Pronssia | Montpellier 2015 | rekki |  |
Vlásios ”Vlásis” Máras (kreik. Βλάσιος ”Βλάσης” Μάρας, s. 31. maaliskuuta 1983 Ateena) on kreikkalainen telinevoimistelija, maailman- ja Euroopan mestari. Hänen vahvin telineensä on rekki.
Máras on voittanut rekillä MM-kilpailuista kaksi kultaa ja pronssin. EM-kilpailuissa hän on voittanut viidesti rekin kultaa, kerran hopeaa ja kahdesti pronssia. Euroopan kisoista hänellä on yksi hopea. Máras osallistui myös vuosien 2004, 2008  ja 2012 kesäolympialaisiin: Ateenassa 2004 hänen paras sijoituksensa oli rekin 13. sija, Pekingissä 2008 hän sijoittui parhaimmillaan hypyn 11:nneksi ja Lontoossa 2012 rekin 35:nneksi.
Vuojärvi (Toivakka)

| Vuojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°07′10″N, 26°04′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskujoki:  Pitkäjoki Leppäjärveen 
Järvinumero:  14.318.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,9 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,127 km  
Pinta-ala:  7,891 ha  
Tilavuus:  0.000032 km³ 
Keskisyvyys:  0,4 m  
Suurin syvyys:  1,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVuojärvi 
Vuojärvi  on Keski-Suomessa Toivakassa Toivakan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 31 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,4 metriä ja suurin syvyys on 1,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Pitkäjoen valuma-alueeseen (14.318) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 92,9 metriä mpy.
Walser (täsmennyssivu)

Walser voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
walser, saksan kielen murre
walserit, Sveitsin Wallisista peräisin oleva kansanryhmä
Walser, sukunimenä:
Martin Walser (1943–2023), saksalainen kirjailija
Robert Walser (1878–1956), sveitsiläinen kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Walser”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Walsall FC

Walsall FC on vuonna 1888 perustettu englantilainen jalkapalloseura. Se on parhaimmillaan pelannut Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kausina 1892–1895, 1896–1901, 1961–1963, 1988–1989, 1999–2000 ja 2001–2004. Kaudella 2021–2022 joukkue pelaa neljännellä sarjatasolla Englannin kakkosliigassa, jonne se putosi keväällä 2019.
Walserit

Walserit ovat Sveitsin Valais’sta peräisin oleva kansanryhmä, joka muutti 1200–1400-luvulla Rhônen laakson latvoilta saksankielisestä Ylä-Valais’sta, Sierren–Brigin seudulta lähinnä itään Reinin alkujokien varrelle Graubündeniin. Muuttoalueita oli myös Valais’n Alppien eteläpuolella nykyisessä Italiassa (Valsesia) ja idässä Feldkirchin-Oberstdorfin seudulla nykyisessä Liechtensteinissa ja Itävallassa sekä Saksassa (Grosses Valsertal, Kleinvalsertal).
Walserit elivät karjanhoidolla.
Walserien edelleen käyttämä kieli on saksan murre walser, jota puhuu äidinkielenään parikymmentä tuhatta Sveitsissä, Italiassa, Liechtensteinissa ja Itävallassa. Nimitys Walser/walser on peräisin Valais’n saksankielisestä nimestä Wallis tarkoittaen wallisilaista (saks. Walliser).
Walserien asuttamilla aluilla on runsaasti Walser-, Vals- tai Valser-alkuisia paikannimiä.
Väijytys

Väijytys on sotilastermi, jolla tarkoitetaan valmisteltua hyökkäystä vihollisjoukon oletetulle kulkureitille. Yleisintä väijytysten käyttö on sissisodassa, jossa eri menetelmin tuotetaan tappioita tietä pitkin kulkeville vihollisen saattueille. Väijytyksiä tekee taisteluissa yleensä se osapuoli, jonka alueelle sotilaallisesti vahvempi vihollinen on tunkeutunut. Taktiikkaa pystyy käyttämään tehokkaasti taistellessa lukumääräisesti vahvempaa vihollista vastaan, sillä sen teho perustuu yllätyksellisyyteen, hyvin valmisteltuihin taisteluasemiin ja hetkelliseen suureen tulivoimaan, kun väijytyksen tekevä osapuoli pyrkii tuottamaan viholliselleen mahdollisimman paljon tappioita, ennen kuin väijytykseen joutunut ehtii reagoimaan tilanteeseen. Väijytyksiä on käytetty aina varhaisista ajoista nykypäivään ja vaikka niissä käytetty aseistus ja kohteet ovat muuttuneet, on sen perusidea kuitenkin säilynyt samana.
Valmistelut

Väijytyksen tekevät joukot valitsevat itse taistelupaikan ja ajankohdan. Väijytystä valmistellessa väijytykseen osallistuvat osastot hakevat itselleen mahdollisimman hyvät taisteluasemat, josta voivat toimia tiellä liikkuvaa vihollista vastaan. Olennaista on myös se, etteivät asemat paljastu ennen taistelun alkamista ja että asemista pystyy irtaantumaan suojassa iskun jälkeen. Modernissa sodankäynnissä väijytyksissä käytetään aseistuksena aktiivisesti laukaistavia tähysmiinoja (kylkimiinat, viuhkapanokset tai tiehen kaivetut räjähteet), sinkoja sekä rynnäkkö- ja tarkkuuskiväärejä. Lisäksi väijytystä voidaan tukea kranaatinheittimin ja taisteluasemien ja tien väliin voidaan asentaa jalkaväki- ja telamiinoja hankaloittamaan vihollisen vastatoimia.
Taistelu

Kun väijytys on valmis on väijyttävän osaston seuraava tehtävä odottaa sopivan vihollisen saapumista väijytettävälle tieosuudelle. Odotusaika voi vaihdella tilanteen mukaan tunneista useisiin vuorokausiin. Kun kohteeksi sopiva vihollinen sattuu kohdelle, antaa väijytysosaston johtaja sovitun merkin taistelujen aloittamisesta laukaisemalla ensimmäisen miinan, ampumalla purskeen tai jotain muuta merkkiä käyttäen. Ensimmäisenä laukaistava miina on aina kauimmaisena vihollisen tulosuunnasta, jotta myös muiden miinojen kohdalle tulisi ajoneuvo taistelun alettua. Tulen avaamisen jälkeen pyrkivät joukot toimimaan mahdollisimman nopeasti omiin kohteisiinsa tuhoten ajoneuvoja ja jalkaväkeä. Omien tappioiden välttämiseksi taistelu ei yleensä kestä kuin korkeintaan muutaman minuutin, jotta vihollinen ei ehtisi aloittaa vastatoimia. Taistelun jälkeen väijyttäjät irtaantuvat pois tienvarresta syvälle maastoon, jonne on voitu tehdä harhautusjälkia ja ansoitteita mahdollisen takaa-ajon vaikeuttamiseksi.
Vaikutus

Onnistuessaan väijytykset huolto- ja täydennyskuljetuksia vastaan tuottavat viholliselle sekä suoranaisia tappioita, että hidastavat vihollisen etenemistä etulinjassa. Runsas sissitoiminta vihollisen alueella aihettaa sen, että vihollinen joutuu käyttämään jotakin toista tietä kuljetuksiin tai sitomaan taistelevia joukkoja suojaamaan kuljetuksia, haravoimaan tienvarsia tai etsimään ja tuhoamaan sissien tukikohtia maastosta. Tässä vaiheessa sissit yleensä väistyvät taistelualueeltaan, mutta palaavat takaisin kun vihollisen vastatoimet ovat loppuneet.
Walrus

Walrus viittaa muun muassa seuraaviin:
USS Walrus, usean Yhdysvaltain laivaston aluksen nimi
Supermarine Walrus, brittiläinen lentovene vuodelta 1933
Valttu Mursu (Wally Walrus), kuvitteellinen hahmo Nakke Nakuttajassa 1944–1953
The Walrus kanadalainen aikakauslehti
"Mursu ja puuseppä" ("The Walrus and the Carpenter"), Lewis Carrollin runo kirjassa Liisan seikkailut peilimaailmassa eli Alice Peilintakamaassa.
HMS Walrus (1917), Amiraliteetin W-luokan hävittäjä
HMS Walrus (1945), lentokoneiden kuljetusalus
HMS Walrus (S08), Porpoise-luokan sukellusvene.
Hr. Ms. Walrus (1939), apumiinanraivaaja
Walrus-luokka (1953), sukellusveneluokka
Hr. Ms. Walrus (S802), Walrus-luokan sukellusvene
Walrus-luokka, sukellusveneluokka
Hr. Ms. Walrus (S801), Walrus-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Walrus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antti Hyvärinen

Antti Hyvärinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Antti Hyvärinen (1932–2000), suomalainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja
Antti Hyvärinen (s. 1946), suomalainen kapellimestari, säveltäjä ja muusikko
Antti Hyvärinen (s. 1960), suomalainen judoka
Antti Hyvärinen, suomalainen koripallovalmentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Hyvärinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Volter Rihtniemi

Tohtori Volter Rihtniemi 1900-luvun alussa. Kuva Atelier Apollo, Helsinki.
Volter Rihtniemi (vuoteen 1908 Högman, 16. maaliskuuta 1861 Haukipudas – 26. huhtikuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen filosofian tohtori ja Kajaanin opettajaseminaarin johtaja.
Elämä

Rihtniemen vanhemmat olivat maanmittari Erik Juho Högman ja Kristina Elisabet Ricksten. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1882 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, maisteriksi 1890 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1908.
Rihtniemi toimi Rauman alkeiskoulun rehtorina 1891-1893, Rauman yhteislyseon rehtorina 1893–1898, Raahen piirin kansakouluntarkastajana 1898–1901 ja Kajaanin opettajaseminaarin johtajana 1901–1926. Hän toimi myös lehtimiehenä ja perusti Kainuun Kaikuja-lehden.
Volter Rihtniemi oli aluksi Suomalaisen puolueen ja sen jälkeen vuonna 1918 perustetun kokoomuksen kantavia voimia Kainuussa. Hän toimi Rauman ja Kajaanin kaupunginvaltuustojen jäsenenä sekä Kajaanin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Hän osallistui jääkäriliikkeen toimintaan ja oli venäläisten santarmien vangitsemana kolme viikkoa Katajanokan vankilassa vuonna 1917. Suomen sisällissodan aikana Rihtniemi oli Kajaanin sissien esikunnan jäsenenä ja Pohjois-Savon sotilaspiirin Kajaanin alueen apulais- ja vt. päällikkönä. Hän toimi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin valistusohjaajana vuodesta 1926 alkaen.
Rihtniemi oli myös harrastaja-arkeologi, joka 1890-luvulla teki ensimmäiset tutkimukset Lapin pitäjän Sammallahdenmäellä.
Perhe

Volter Rihtniemi oli naimisissa 1889–1915 Ida Rosina Rydmanin (k. 1915) ja vuodesta 1922 Verna Irene Hollméruksen kanssa. Rihtniemellä oli seitsemän lasta. Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta oli Kansallinen Kokoomus rp:n perustajajäsen ja Suojeluskuntain yliesikunnan keskusjaoston päällikkö, everstiluutnantti Elja Rihtniemi. Volter Rihtniemen pojanpoika, kansanedustaja Juha Rihtniemi (1927-71) toimi Kansallisen kokoomuksen puheenjohtajana 1965-71. Juha Rihtniemen tytär Suvi Rihtniemi on toiminut mm. Helsingin kokoomuslaisena kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1995-2000.
Teoksia

Nimellä Volter Högman:
Alkeiskoulu Raumalla : kertomus lukuvuodelta 1892-1893. Rauma 1893
Rauman kaupungin historia 1, Vuoteen 1641, Helsingin yliopiston väitöskirja. Rauman kaupunki 1907
Suomennoksia

Nimellä Volter Rihtniemi:
V. K. E. Wichmann : Yleisen historian oppikirja : seminaareja y. m. opistoja varten ; suomeksi sovitellut Volter Rihtniemi. G. W. Edlund, Helsinki 1914
Aiheesta muualla

Yle Kainuun Radio : Kainuun tuntemattomat suuruudet, osa 13: Volter Rihtniemi, esitetty 16.12.2011 (Yle Areena)
Volter Rihtniemi täytti 70 vuotta maaliskuussa 1931. Juhlan kunniaksi otettiin perhekuva. Volter Rihtniemi edessä toinen oikealta. Hänen sylissään on pojanpoika Juha Rihtniemi, joka toimi kokoomuksen puheenjohtajana 1965-71.
Vuoreksenlammi

| Vuoreksenlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Koordinaatit:  61°25′54″N, 23°46′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Moisionjoen valuma-alue‎ (35.24)
Laskuoja:  oja Särkijärveen 
Järvinumero:  35.242.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,3 m 
Rantaviiva:  1,76 km 
Pinta-ala:  0,13182 km² 
Suurin syvyys:  noin 15 m 
 fiVuoreksenlammi 
Vuoreksenlammi  on Pirkanmaalla Lempäälän Sääksjärvellä ja Tampereen Vuoreksessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Moisionjoen valuma-alueeseen. Vuoreksenlammi on osa Höytämönjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lampi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee Vuoresvuoren juurella sen itäpuolella olevassa maaston painaumassa. Siihen ei laske ojia ja sen laskuoja on 300 metriä pitkä ja se putoaa viisi metriä laskiessaan Särkijärveen. Lammen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja rannat ovat kovaa moreenimaata. Länsirantaan putoaa Vuoresvuoren jyrkät ja paikoin kallioiset rinteet. Vuoren ja lammen väliin on rakennettu tie, jonne pääsee Multisillasta. Tien varrella on runsaasti rakennuksia, jotka sijaitsevat louhitun kallion ja lammen välissä. Lampea ja Vuoreksenvuorta kiertää aitaus, joka on aikoinaan Vuoreksen varikon sinne rakentama. Lammen eteläpuolelta alarinteen puolelle työntyy Lempäälän Lehtivuoren kaatopaikan täyttömaat.
Historiaa

Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa Vuoreksen varikko sijaitsi vuoren juurella.
Antti Hyvärinen (judoka)

Antti Tapani Hyvärinen (s. 26. marraskuuta 1960 Kangasala) on suomalainen judoka.
Hyvärinen edusti Suomea Los Angelesin 1984 olympialaisissa sarjassa alle 71 kg mutta hävisi 1. kierroksen ottelunsa ipponilla Länsi-Saksan Stefan Stranzille eikä päässyt jatkoon. Hän otteli kisoissa umpisuoli tulehtuneena. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1980 ja 1982–1985 sarjassa alle 71 kg sekä vuonna 1986 alle 78-kiloisten sarjassa. Seurojensa Fusegin ja Tampereen Judon riveissä hän voitti myös useita joukkuemestaruuksia.
Anders Hansson

Anders Hansson vuonna 2015.
Anders Hansson (10. maaliskuuta 1992 – 30. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen kilpakävelijä. Hän kilpaili 50 kilometrin kävelytapahtumassa vuoden 2015 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Pekingissä Kiinassa, mutta ei saapunut maaliin. Vuonna 2018 hän kilpaili miesten 50 kilometrin kävelyssä vuoden 2018 yleisurheilun EM-kisoissa Berliinissä, Saksassa. Hän sijoittui 23. sijalle.
Hansson kuoli syöpään 30. lokakuuta 2020.
Vähäjärvi (Orivesi, Eräslahti)

| Vähäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°42′25″N, 24°36′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Koljonselkään 
Järvinumero:  35.722.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,9 m  
Rantaviiva:  1,728 km  
Pinta-ala:  7,179 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähäjärvi 
Vähäjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Eräslahden kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Eräsjärven ja Koljonselän Eräslahden välisessä laaksossa, jonka rannat ovat paikoin jyrkät. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee yksi toimiva maatila. Sen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 91,9 metriä mpy. Siihen laskee Eräsjärveltä Jokioja ja siihen on johdettu etelästä peltomaiden kuivatusoja. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä ja se laskee Koljonselän Koivistonselältä haarautuvaan Eräslahteen.
Historiaa

Vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1752 maantie kulki järven kaakkoispään kohdalta ohi. Järven ympäristö vaikutti silloin olevan autio, mutta Eräslahdella sijaitsi mahdollisesti kylä . Vuosien 1957–1986 peruskartoissa alueen viljelytilanne ja asutus ei ole kokenut merkittäviä muutoksia.
Anaksagoras

| Anaksagoras |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 500 eaa.
Kuollut: 428 eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  joonialainen luonnonfilosofia
Tunnetut työt:  Luonnosta
Anaksagoras (m.kreik. Ἀναξαγόρας, noin 500 — 428 eaa.) oli antiikin Kreikan esisokraattisia filosofeja. Hän kuuluu joonialaisen luonnonfilosofian haaraan.