stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cadillac BLS
Moottorit

Moottorivaihtoehtoina on aluksi kolme bensiinimoottoria ja yksi diesel. Kyseessä on Cadillacin historian ensimmäinen malli, jossa käytetään turbodiesel-moottoria, joskin ensimmäiset dieselmoottorit ovat olleet valikoimissa jo 1970-luvun lopulla. Turbomoottorit perustuvat Saabin vastaaviin. V6:nen on GM:n globaalin V6-sarjan (Chevrolet Holden Alloytec) johdannainen, joka on myös Saabin 9-3:sessa ja Alfa Romeo 159 -mallissa, moottori on kokonaan alumiinia ja Cadillacissa vielä varustettuna Saabin kehittämällä turbolla. Turbodiesel moottoreita on kaksi variantia; yhdellä ahtimella ja tehokkaampi tuplaturbomalli. Turbodiesel on Fiat-peräinen. Kaikki moottorit ovat valittavissa manuaali- tai 5-vaihteisen automaattivaihteiston yhteyteen. Manuaalissa on 6-vaihdetta, pois lukien tehottomimman bensiinikoneen yhteydessä oleva 5-vaihteinen laatikko.
Moottorit > Bensiinimoottorit

| Malli | Mallivuodet | Moottori | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.0 | 2006–2009 | R4, DOHC 16v, matalapaineturbo | LK9 Ecotec | 1998 cm3 | 129 kW (175 hv) @ 5500 r/min | 265 Nm @ 2500 r/min |
| 2.0 | 2008–2009 | R4, DOHC 16v, korkeapaineturbo | LK9 Ecotec | 1998 cm3 | 154 kW (210 hv) @ 5300 r/min | 300 Nm @ 2500 r/min |
| 2.0 Bioflex | 2007–2009 | R4, DOHC 16v, turbo |  | 1998 cm3 | 147 kW (200 hv) @ 5500 r/min | 300 Nm @ 2500 r/min |
| 2.8 | 2008–2009 | V6, DOHC 32v, turbo | HFV6 | 2792 cm3 | 188 kW (255 hv) @ 5500 r/min | 350 Nm @ 1800–4500 r/min |
Moottorit > Dieselmoottorit

| Malli | Mallivuodet | Moottori | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Vääntö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.9 D | 2006–2009 | R4, DOHC 16v turbo | Multijet | 1910 cm3 | 110 kW (150 hv) @ 4000 r/min | 320 Nm @ 2000–2750 r/min |
| 1.9 D | 2007–2009 | R4, DOHC 16v turbo | Multijet | 1910 cm3 | 132 kW (180 hv) @ 4000 r/min | 400 Nm @ 1850 r/min |
Suorituskyky

| Malli> Malli.Malli | Huippunopeus (km/h)> Sedan.man | Huippunopeus (km/h)> Sedan.aut | Huippunopeus (km/h)> Wagon.man | Huippunopeus (km/h)> Wagon.aut | Kiihtyvyys (s 0–100 km/h)> Sedan.man | Kiihtyvyys (s 0–100 km/h)> Sedan.aut | Kiihtyvyys (s 0–100 km/h)> Wagon.man | Kiihtyvyys (s 0–100 km/h)> Wagon.aut | Kulutus yhd>  EU (l/100 km).Sedan.man | Kulutus yhd>  EU (l/100 km).Sedan.aut | Kulutus yhd>  EU (l/100 km).Wagon.man | Kulutus yhd>  EU (l/100 km).Wagon.aut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.0 T (175 hv) | 220 | 220 |  |  | 8,5 s | 9,7 s |  |  | 7,6 | 9,0 |  |  |
| 2.0 T (210 hv) | 235 | 230 |  |  | 7,7 s | 8,8 s |  |  | 8,5 | 9,1 |  |  |
| 2.8 T V6 | 250 | 245 |  |  | 6,7 s | 7,5 s |  |  | 10,2 | 10,8 |  |  |
| 1.9 D | 210 | 210 |  |  | 9,5 s | 11,0 s |  |  | 6,1 | 7,2 |  |  |
Turbodiesel: 
Bioflex:
Mitat

| Malli | Sedan | Farmari |
| --- | --- | --- |
| Pituus | 4680 mm | 4716 mm |
Leveys: 1752 mm
| Korkeus | 1471 mm | 1543 mm |
Akseliväli: 2675 mm
Raideleveys (e/t): 1524/1506 mm
| Omamassa | 1460–1585 kg | 1515–1610 kg |
| Tavaratila | 425 l | 419/1285 l |
Polttoainesäiliö: 58 l
Rekisteröinti

BLS -mallia rekisteröitiin Suomessa seuraavasti:
| Vuosi | 2008 |
| --- | --- |
Määrä (kpl): 3
Linkkejä

Cadillac-BLS.com
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cadillac BLS Wikimedia Commonsissa
Farmarikorinen Cadillac BLS
Rjazan

| Rjazan (Рязань) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Rjazanin alueen sijainti Venäjällä.
 Rjazan
 Koordinaatit: 54°36′N, 39°42′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue:  Rjazanin alue
Piiri:  Rjazanin kaupunkipiiri
Perustettu:  1305
Hallinto:  
 – Pormestari:  Vitali Artjomov
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  223 km²
Korkeus:  130 m
Väkiluku (2010)  ():  524 927
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  390000-390048
Suuntanumero(t):  +7 4912
 
 www.admrzn.ru 
 Rjazanin alueen hallinnollinen keskus  Ajoneuvojen rekisterikoodi: 62 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rjazan (ven. Ряза́нь) on kaupunki Venäjällä Rjazanin alueella, jonka pääkaupunki se on. Kaupunki sijaitsee Okajoen varrella noin 200 kilometriä Moskovasta kaakkoon. Kaupungin väkiluku on 524 927 asukasta (vuonna 2010).
Väitetään, että Rjazanin ovat perustaneet vuonna 1095 venäläiset asuttajat. Nykyiseen paikkaansa se siirrettiin vuonna 1237 mongolihyökkäyksen jälkeen, ja vanha Rjazan (Staraja Rjazan) sijaitsee 50 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista, joka ennen tunnettiin nimellä Pereslavl-Rjazanski. Rjazan liitettiin vuonna 1521 Moskovan suuriruhtinaskuntaan.
Rjazanin kulkuyhteyksiä tarjoavat muun muassa rautatieasemat Rjazan-1 (päärautatieasema) ja Rjazan-2. Kaupungin luoteisosassa toimii strategisten pommituslentokoneiden ja ilmatankkauskoneiden käyttämä Rjazanin Djagilevon lentotukikohta.
Rjazanin ystävyyskaupunkeja ovat muun muassa Münster Saksassa ja Lovetš Bulgariassa.
Väestö

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | 1897 | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| Rjazan | 44 500 | 51 000 | 95 000 | 214 000 | 350 000 | 453 200 | 511 817 | 521 560 | 524 927 |
Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 ja Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010.
Kuuluisia rjazanilaisia

Sergei Jesenin (1895–1925), venäläinen runoilija
Andrei Markov (1856–1922), venäläinen matemaatikko
Ivan Pavlov (1849–1936), venäläinen fysiologian tutkija, joka tunnetaan erityisesti kokeistaan koirilla
Kirill Sosunov (1975), venäläinen pituushyppääjä
Konstantin Tsiolkovski (1857–1935), venäläinen opettaja ja rakettitieteilijä
Ystävyyskaupungit

Bressuire, Ranska
Kruševac, Serbia
Lovetš, Bulgaria
Münster, Saksa
Novyi Afon, Abhasia
Omiš, Kroatia
Ostrów Mazowiecka, Puola
Xuzhou, Kiina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rjazan Wikimedia Commonsissa
Kaupunkikuva – Sergei Mihailovitš Prokudin-Gorski (1912)
Rjazanin alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Rjazan

Kasimov | Korablino | Mihailov | Novomitšurinsk | Rybnoe | Rjažsk | Sasovo | Skopin | Spas-Klepiki | Spassk-Rjazanski | Šatsk
Journey into Space

Journey into Space on BBC:n tuottama ja Charles Chiltonin kirjoittama science fiction -kuunnelmasarja, jota esitettiin alun perin 1953–1958. Sarja oli viimeinen radion iltaohjelma, joka sai Britanniassa suuremman kuuntelijaosuuden kuin samaan aikaan lähetettävät televisio-ohjelmat. Sarja on käännetty 17 kielelle.
Päähenkilöt

Neljä henkilöistä on esiintynyt sekä alkuperäisissä sarjoissa että myöhemmin tehdyissä erikoisjaksoissa.
|  | Kapteeni Andrew "Jet" Morgan | Doc Matthews | Stephen "Mitch" Mitchell | Lemuel "Lemmy" Barnet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Journey to the Moon | Andrew Faulds | Guy Kingsley Poynter | Bruce Beeby (jaksot 2–6) | David Kossoff |
| Journey to the Moon | Andrew Faulds | Guy Kingsley Poynter | Don Sharp (jaksot 7–18) | David Kossoff |
| The Red Planet | Andrew Faulds | Guy Kingsley Poynter | Bruce Beeby | David Kossoff |
| The World in Peril | Andrew Faulds | Guy Kingsley Poynter | Don Sharp | Alfie Bass |
| Operation Luna | Andrew Faulds | Guy Kingsley Poynter | David Williams | Alfie Bass |
| The Return from Mars | John Pullen | Ed Bishop | Nigel Graham | Anthony Hall |
| Frozen in Time | David Jacobs | Alan Marriott | Michael Beckley | Chris Moran |
| The Host | Toby Stephens | Alan Marriott | Jot Davies | Chris Pavlo |
Alkuperäiset sarjat > Journey to the Moon / Operation Luna

Ensimmäisen sarjan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1965, ja siinä kerrotaan miehistön matkasta Kuuhun avaruusalus Lunalla. Sarjalla ei ollut virallista nimeä. Radio Times antoi sille alaotsikoksi A Tale of the Future ja BBC kutsui sitä tammikuusta 1955 alkaen sisäisesti nimellä Journey to the Moon. Sarjassa oli tarkoitus olla 12 jaksoa, mutta lopulta niitä tehtiin 18. Ensimmäisen jakson BBC Light Programme esitti 21. syyskuuta 1953. Se sai 5,1 miljoonaa kuulijaa, josta kuulijamäärä putosi neljään miljoonaan seuraavien jaksojen aikana. Kuulijaluvut kuitenkin nousivat sarjan loppua kohden, ja viimeisellä jaksolla oli 8 miljoonaa kuulijaa.
Koska alkuperäiset nauhat oli ehditty pyyhkiä yli, BBC Transcription Service teki sarjasta uuden version ensisijaisesti ulkomaanmyyntiä varten. Tällöin huonot kuulijaluvut saaneet ensimmäiset neljä jaksoa jätettiin pois, ja jaksot 12 ja 13 yhdistettiin. Uusi 13-osainen sarja sai nimekseen Operation Luna, ja BBC Light Programme esitti jaksot 26 maaliskuuta 1958 alkaen. Näidenkin tallenteiden uskottiin myöhemmin kadonneen, kunnes ne löytyivät uudelleen 1986. BBC Radio 2 esitti sarjan uudelleen 1989, ja samaan aikaan julkaistiin myös 12-osaiseksi muokattu versio C-kasetilla. Myöhemmin on julkaistu myös lyhentämätön CD-versio.
Journey into Moonissa näyttelivät päähenkilöiden lisäksi muun muassa:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Wilfred Walter  | … |  Sir William Morgan   |
|  Robert Perceval  | … |  Mackenzie   |
|  Deryck Guyler  | … |  aikamatkustaja   |
|  Mark Baker  | … |     |
|  Errol McKinnon  | … |     |
|  Jessica Dunning  | … |     |
|  David Jacobs  | … |     |
|  Duncan McIntyre  | … |     |
|  Wyndham Milligan  | … |     |
Operation Lunassa esiintyivät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Cazabon  | … |  Maan valvonta-aseman ääni   |
|  Alan Keith  | … |  Lontoon kirjeenvaihtaja   |
|  Duncan McIntyre  | … |  Jetin isosetä, Hector   |
|  Deryck Guyler  | … |  aikamatkustaja   |
|  David Jacobs  | … |  useita hahmoja   |
Alkuperäiset sarjat > The Red Planet

Sarjan toisessa osassa miehistö suorittaa tutkimusretken Mars-planeetalle vuonna 1971. Ensimmäinen  The Red Planetin 20 jaksosta esitettiin 6. syyskuuta 1954. The Red Planetista on julkaistu sekä lyhennetty c-kasettiversio että editoimaton cd-versio.
Päähenkilöiden lisäksi sarjassa esiintyivät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Jacobs  | … |  Frank Roberts ja muita hahmoja   |
|  Anthony Marriott  | … |  James Edward Whitaker   |
|  Miriam Karlin  | … |  Lemmyn äiti rouva Barnet   |
|  John Cazabon  | … |  Australian komentokeskuksen ääni ja muita hahmoja   |
|  Madi Hedd  | … |  Martha Bodie   |
|  Don Sharp  | … |  Sam   |
Alkuperäiset sarjat > The World in Peril

The World in Peril on suoraa jatkoa The Red Planetille. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1972, ja tarinassa Jet Morgan miehistöineen pyrkii estämään marsilaisten hyökkäyksen maapallolle. Sen ensimmäinen jakso lähetettiin 26. syyskuuta 1955, ja kaikkiaan jaksoja oli 20. Myös World in Peril on julkaistu lyhennettynä c-kaseteilla ja editoimattomana CD-levyversiona.
Sarjassa esiintyi päähenkilöiden ohella:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Jacobs  | … |  Frank Roberts ja muita hahmoja   |
|  Alan Tilvern  | … |  Jack Evans   |
|  John Cazabon  | … |  Jenkins   |
|  Fred Yule  | … |  Moore   |
|  Pat Campbell  | … |  Paddy Flynn   |
Erikoisjaksot > The Return from Mars

The Return from Mars esitettiin 26. syyskuuta 1981 Saturday Night Theaterin ohjelmapaikalla. Kestoltaan 90-minuuttinen kuunnelma on jatkoa The World in Perilille. Kuunnelman saama yleisöpalaute oli ristiriitainen, mutta se rohkaisi BBC:tä tilaamaan Chiltonilta käsikirjoituksen uuteen tieteissarjaan nimeltään Space Force. Vaikka Space Force oli oma itsenäinen sarjansa, se sai vaikutteita Journey into Spacesta.
Päähenkilöiden lisäksi esiintyivät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elizabeth Proud  | … |  Cassia   |
|  Patrick Barr  | … |  Nichols   |
|  David Bradshawe  | … |  radio ja lähtölaskennan ääni   |
|  Graham Faulkner  | … |  Pilotti ja Talian   |
|  Stephen Garlick  | … |  valvoja / ääni radiossa   |
|  John McAndrew  | … |  videopuhelin / nuorempi upseeri   |
|  Sion Probert  | … |  valvoja   |
|  Christopher Scott  | … |  Harry   |
|  John Webb  | … |  Valvoja ja radio   |
Erikoisjaksot > Frozen in Time

Frozen in Time esitettiin 12. huhtikuuta 2008. Tarina sijoittuu Marsiin vuonna 2013, jossa suurin osa miehistöstä on ollut 36 vuotta elintoiminnot hidastettuina vanhenemisen estämiseksi. Jet Morganin roolin esitti ainoana alkuperäisestä näyttelijäkaartista jäljellä ollut David Jacobs.
Kuunnelmassa esiintyivät päähahmojen ohessa:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emma Fielding  | … |  Astrid   |
|  Stephen Hogan  | … |  Jensen   |
|  Kate Harbour  | … |  Radio-operaattori ja filmiääni   |
Erikoisjaksot > The Host

Viimeisimmän Journey into Space -kuunnelman on aikaisemmista poiketen kirjoittanut Julian Simpson. The Host esitettiin BBC Radio 4:llä 27. kesäkuuta 2009. Chilton, joka kuunnelman esityshetkellä oli täyttänyt 92 vuotta, lukee esityksen lopputekstin. Kuunnelman tuotti BBC:lle Goldhawk Essential.
Pääroolien ohella kuunnelmassa esiintyivät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Jacobs  | … |  The Host   |
|  Jana Carpenter  | … |  Edie   |
|  Basher Savage  | … |  JJ Andreev   |
Kirjat

Chilton kirjoitti romaanin jokaisesta alkuperäisestä kolmesta kuunnelmasarjasta. Näistä ensimmäinen, Journey into Space, ilmestyi 1954, ja se oli samalla Chiltonin esikoisromaani. The Red Planet ilmestyi 1956 ja viimeinen, The World in Peril, vuonna 1960.
BBC Audiobooks julkaisi kirjoista ensimmäisen William Hopen lukemana äänikirjana 2008.
Sarjakuvat

Journey into Space -sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran Express Weekly -lehdessä 28. huhtikuuta 1956. Sitä julkaistiin viikoittain, ja ensimmäinen julkaistu tarina oli nimeltään Jet Morgan in Planet of Fear. Charles Chilton teki tarinan käsikirjoituksen, ja sen piirsi italialainen Ferdinando Tacconi. Tämän jälkeen julkaistiin tarina nimeltään Shadow over Britain, jota seurasi Terence Patrickin piirtämä The World Next Door, jonka viimeinen jakso julkaistiin 5. lokakuuta 1957. Lisäksi Express Weeklyn vuosittaisessa erikoisnumerossa julkaistiin vuonna 1956 Tacconin piirtämä kahdeksansivuinen tarina Jet Morgan and the Space Pirates, ja seuraavana vuonna Space Castaways, jonka puolestaan piirsi Bruce Cornwall.
Aiheesta muualla

CFR Old Time Radio Presents Journey into Space - Red Planet Ep 3 & 4 Internet Archivessa (äänitiedosto, 60 min)
Hundin säännöt

Hundin säännöt ovat saksalaisen fyysikon Friedrich Hermann Hundin mukaan nimettyjä empiirisiä sääntöjä atomien tai molekyylien eri energiatilojen keskinäisen järjestyksen ennustamiseksi. Atomin elektronikonfiguraatio kertoo, mille orbitaaleille elektronit ovat atomissa asettuneet. Elektronikonfiguraatio ei kuitenkaan kerro tarkemmin, mitkä kvanttiluvut elektroneilla ovat käytössä. Näiden atomin mikrotilojen kuvaamiseen käytetään spektritermejä. Eri termit vastaavat eri energiatasoja ja termistä ilmenevät elektronien kvanttiluvut. Hundin sääntöjen avulla voidaan ennustaa yksi- tai monielektronisen atomin, virittyneen atomin, ionin tai molekyylin spektritermeistä se, jolla on alhaisin energia eli ns. perustila. Säännöistä ensimmäinen, Hundin suurimman multiplisiteetin sääntö, on erityisen tärkeä kemiassa, missä sitä käytetään elektronikonfiguraatioiden ennustamiseen.
Hundin säännöt > Sääntö 2

Kun spektritermeillä on sama multiplisiteetti, alhaisin energia on sillä spektritermillä, jonka pyörimismäärä (engl. total orbital angular momentum) L on suurin. L:n positiivinen kokonaislukuarvo saadaan laskettua yksittäisten elektronien ratapyörimismääristä (engl. individual orbital angular momentum) li Clebsch-Gordanin sarjalla.
L=l_{1}+l_{2}{,}\ l_{1}+l_{2}-1{,}...{,}\mid l_{1}-l_{2}\mid
Suurin L:n arvo saadaan ratapyörimismäärien ollessa samansuuntaisia. Tämä vastaa klassista tilannetta, jossa elektronit pyörivät samaan suuntaan, jolloin ne voivat olla keskimäärin kauempana toisistaan ytimen vastakkaisilla puolilla. Pienillä L:n arvoilla osa elektroneista pyörii vastakkaisiin suuntiin, jolloin ne joutuvat kierroksen aikana lähemmäksi toisiaan. Tämä johtaa suurempiin hylkimisvoimiin ja energiaan.
Spektritermejä kirjoitettaessa L:n arvot muutetaan kirjaimiksi.
L = 0 → S
L = 1 → P
L = 2 → D
L = 3 → F
L = 4 → G
Täyden elektronikuoren pyörimismäärän kvanttiluvun L arvo on nolla. Tämän vuoksi spektritermiä määritettäessä riittää tarkastella vajaan elektronikuoren elektroneja.
Hundin säännöt > Sääntö 3

Hundin kolmas sääntö huomioi spin- ja ratapyörimismomentteihin liittyvien magneettikenttien keskinäisen vuorovaikutuksen eli ns. spin-rata kytkennän. Kun spin-ratakytkentä (engl. spin-orbit coupling) on heikko (elektronien lukumäärä vähäinen), saadaan kokonaispyörimismäärä (engl. total angular momentum) J yhdistämällä kokonaisspinpyörimismäärä S ja pyörimismäärä L Russell-Saunders kytkennällä (LS-kytkentä).
J=L+S{,}\ L+S-1{,}\ L+S-2{,}...{,}\mid L-S\mid
Raskaammilla atomeilla käytetään ns. jj-kytkentää, missä yksittäisten elektronien spin- ja ratapyörimismäärät yhdistetään ensin pyörimismäärän momentiksi j (j=l+s), jotka kytketään keskenään kokonaispyörimismääräksi.
J=j_{1}+j_{2}{,}\ j_{1}+j_{2}-1{,}...{,}\mid j_{1}-j_{2}\mid
Kun spektritermeillä on sama multiplisiteetti ja L:n arvo, alhaisin energia on tilalla, jonka kokonaispyörimismäärä J on pienin, jos alakuori on alle puoliksi miehitetty. Yli puoliksi miehitetyillä alakuorilla alhaisin energia on tilalla, jonka J arvo on suurin. Puoliksi miehitetyillä alakuorilla on vain yksi J:n arvo.
Esimerkki Hundin sääntöjen käytöstä

Hiilen 2p2 elektronikonfiguraatiolle saadaan mahdollisiksi kokonaisspinkvanttiluvun arvoiksi S = 1 tai S = 0. Pyörimismäärän kvanttiluku voi saada arvoja L = 2, 1 tai 0. Mahdolliset mikrotilat ja niitä vastaavat termit, Paulin kieltosääntö huomioiden, ovat 1D2, 3P2, 3P1, 3P0 ja 1S0.
Hundin 1. säännön mukaan alhaisin energia on jollain tripletti termeistä E(3P2, 3P1, 3P0)< E(1D2), E(1S0).
Hundin 2. säännön mukaan saman multiplisiteetin termeistä alhaisempi energia on termillä, jonka L arvo on suurempi. Täten E(1D2) < E(1S0).
Hundin 3. säännön avulla voidaan laittaa järjestykseen triplettitermit, joiden L=1. Koska hiilen p -alakuorella on vain kaksi elektronia, on alhaisimman energian termillä pienin J arvo. Kasvavassa energiajärjestyksessä hiilen spektritermit ovat E(3P0) < E(3P1) < E(3P2) < E(1D2) < E(1S0).
Hundin sääntöjen rajoitukset

Hundin säännöt toimivat, kun halutaan määrittää atomin, ionin tai molekyylin alin energinen spektritermi ja perustila. Ennustettaessa korkeampi energisten termien järjestystä, sääntöjen luotettavuus heikkenee. Esimerkiksi Ti2+ ionin termien järjestys Hundin sääntöjen mukaan olisi
3F < 3P < 1G < 1D < 1S
Kokeellisesti järjestyksen on kuitenkin havaittu olevan
3F < 1D < 3P < 1G < 1S
Termejä järjestettäessä Hundin ensimmäinen, suurimman multiplisiteetin sääntö on melko luotettava, mutta toinen sääntö suurimman L:n arvon etsimisestä toimii luotettavasti ainoastaan perustilalle.
Aiheesta muualla

http://hyperphysics.phy-astr.gsu.edu/hbase/Atomic/Hund.html#c1
https://homepages.tuni.fi/tapio.rantala/opetus/files/MF-76161S.Molekyylifysiikka/MF98.ss103-156.pdf
http://users.jyu.fi/~hekunttu/fyskem2/pdf/Luku10.pdf
https://en.wikipedia.org/wiki/Term_symbol#Term_symbols_for_an_electron_configuration
https://en.wikipedia.org/wiki/Hund%27s_rules
Hiilen elektronikonfiguraatio
Coulombisen hylkimisvoiman ja vaihtovuorovaikutuksen merkitys p2 -konfiguraation elektroneihin.
Hiiliatomin, 2p2, mahdolliset mikrotilat ja spektritermit.
Hiilen spektritermien energiadiagrammi.
Kupjansk

| Kupjansk Куп'янськ |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kupjansk
 Koordinaatit: 49.713°N, 37.614°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Kupjanskin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  33,34 (kaupunkipiiri) km²
Väkiluku (2013):  29 487
 – Metropolialue:  57 898
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 kupyansk.osp-ua.info 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kupjansk (ukr. Ку́п'янськ, ven. Ку́пянск) on Itä-Ukrainassa Harkovan alueen itäosissa, Donetsin sivujoki Oskilin varrella sijaitseva kaupunki, joka aiemmin muodosti oman kaupunkipiirinsä. Heinäkuusta 2020 lähtien se on ollut aiempaa laajemman Kupjanskin piirin hallinnollinen keskus.
Kupjanskin kaupungissa oli 29 487 ja koko kaupunkipiirissä 57 898 asukasta (2013). Kaupunkipiiriin kuului Kupjanskin kaupungin ohella kaksi kaupunkimaista taajamaa: Kivšarivka (19 422 as.) ja Kupjansk-Vuzlovyi (8 989 as.).
Kupjansk on yhdessä siihen eteläpuolelta kiinni kasvaneen Kupjansk-Vuzlovyin taajaman kanssa merkittävä rautateiden risteyspaikka. Siellä Harkovasta itään johtava päärata kohtaa pohjoisesta Venäjän Belgorodin alueelta saapuvan, Donetskin alueen Svjatohirskin pikkukaupunkia (ukr. Святогі́рськ, ven. Святогорск, Svjatogorsk) ja rautateiden risteyspaikkakuntaa kohti vievän pääradan.
Kupjanskin piirin ja Kupjanskin kaupungin hallintorakennus.
Piirin keskuskirjasto.
Piirin kulttuuritalo.
Kupjanskin linja-autoasema.
Ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko (1852).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kupjansk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Internet Encyclopedia of Ukraine  IdRef
Marja Hintikka

| Marja Hintikka |
| --- | --- |
 Marja Hintikka YleX-lavan juontajana Ilosaarirockissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1978 (ikä 46) Jyväskylä
Ammatti:  juontaja, toimittaja
Puoliso:  Ilkka Uusivuori
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Puoli seitsemän: juontaja 2009–2013 SuomiLOVE: juontaja 2014–2016 Marja Hintikka Live: juontaja 2015–2016 
Aiheesta muualla
IMDb 
Marja Hintikka (s. 10. syyskuuta 1978 Jyväskylä) on suomalainen radio- ja tv-juontaja.
Elämä ja ura

Hintikka on koulutukseltaan medianomi. Hän on opiskellut viestintää myös Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Ennen radio- ja televisiouraa Hintikka työskenteli tekstisuunnittelijana mainostoimistossa.
Hintikka on toimittanut ja juontanut YleX:llä KromosomiX-ohjelmaa yhdessä Jenny Lehtisen kanssa, YleX Aamua Mikko ”Peltsi” Peltolan ja Ilkka Uusivuoren kanssa sekä YleX Tänään -ohjelmaa Heikki Soinin, Jaakko Mannermaan ja Anne-Mari Aaltosen kanssa. Hän on toiminut juontajana myös Yle TV2:n Musiikki-tv:ssä muun muassa Uusivuoren ja Tomi Saarisen kanssa.
Hintikka lopetti YleX-radiokanavalla elokuussa 2009. Hän oli aloittanut kanavalla vuonna 2004. Hintikka juonsi Yle TV1:n 28. lokakuuta 2009 alkanutta keskusteluohjelmaa Puoli seitsemän yhdessä Mikko Kekäläisen kanssa. Syksyllä 2013 hän juonsi Dancing on Ice -ohjelmaa ja syksyllä 2014 Haasta Hans -ohjelmaa sekä SuomiLove-ohjelmaa vuosina 2014–2016. Vuosina 2015–2016 Hintikka juonsi Yle TV2:ssa omaa talk show’ta Marja Hintikka Live. Ohjelma voitti Kultaisen Venlan tammikuussa 2017.
Hintikka osallistui Tanssii tähtien kanssa -tanssiohjelmaan syksyllä 2018.
Hintikka toimii toisena juontajana, yhdessä Vappu Pimiän kanssa, Vappu ja Marja Live -talk showssa, joka alkoi AVA- ja MTV3-kanavilla helmikuussa 2019. Vuosina 2019–2021 hän on juontanut Luokkajuhlat, Villa Hintikka, Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi ja Sukuni salat -ohjelmia.
Yksityiselämä

Hintikka on naimisissa juontaja Ilkka Uusivuoren kanssa. Heillä on kolme lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2013, 2015 ja 2017.
Aiheesta muualla

Marja Hintikka Live -ohjelman verkkosivut
Marja Hintikka Live -radio-ohjelma
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Kurtšatov (Kurskin alue)

| Kurtšatov (Курчатов) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kurskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Kurtšatov
 Koordinaatit: 51.6584°N, 35.6604°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kurskin alue
Väkiluku (2010):  42 706
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Rekisterikilpi:  46
 
 www.kurchatov.info 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kurtšatov (ven. Курча́тов) on kaupunki Venäjän Kurskin alueella, vajaa 40 kilometriä alueen pääkaupunki Kurskista länteen. Kaupunki sijaitsee Dneprin sivuhaara Desnan haarajoki Seimin eteläpuolelle, Kurskin ydinvoimalaa varten rakennetun tekojärven etelärannalla. Kaupungin asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan on 42 706. Kurskin ydinvoimalaitos sijaitsee noin 5 kilometriä kaupungin keskustan itäpuolella.
Kurtšatovin rautatieasema.
Rantanäkymä tekojärven ääreltä.
Kurtšatov tunnetaan Kurskin ydinvoimalaitoksen kotikaupunkina.