stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jorma Soveri
Teoksia

Lammin pitäjän kasvisto. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 4, 3. Helsinki 1933
Die Fogelfauna von Lammi, ihre regionale Verbreitung und Abhängigkeit von den ökologischen Faktoren, väitöskirja. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1940
Kasviopin opiskelu luonnossa. Otava 1947
Nuorten luonnonkirja : kansakouluja varten 1-2 ; tekijät Jorma Soveri, L. Arvi P. Poijärvi, Aarne Korkeakoski. Otava 1951
Kasvioppi ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen, Reino Kalliola. Otava 1952, 17. painos 1972
Kasviopin tehtäviä : kansakoulua varten ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen. Luonnontiedon tehtäviä 1. Otava 1954
Ohjeita Nuorten luonnonkirjan käyttäjille ; tekijät Jorma Soveri, L. Arvi P. Poijärvi, Aarne Korkeakoski. Otava 1955
Kasviopin työvihko : oppikoulun 1. ja 2. luokkaa varten ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen. Otava 1956
Eläinopin tehtäviä : kansakouluja varten ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen. Luonnontiedon tehtäviä 2. Otava 1957
Wartime studies on the flora in the Porajärvi-Paatene area, Russian Karelia by the late Jorma Soveri ; edited by Mikko Piirainen. Botanical Museum, Finnish Museum of Natural History, Helsinki 1994
Toimitustöitä

Eläinten maailma : kuvia ja kuvauksia. 1, Nisäkkäät ; Hannes Salovaaran toimittaman ensimmäisen painoksen pohjalla uudelleen toim. Jorma Soveri. 2. painos Otava 1953
Eläinten maailma : kuvia ja kuvauksia. 2, Nisäkkäät, linnut ; Hannes Salovaaran toimittaman ensimmäisen painoksen pohjalla uudelleen toim. Jorma Soveri. 2. painos Otava 1953
Eläinten maailma : kuvia ja kuvauksia. 4, Selkärangattomat eläimet ; Hannes Salovaaran toimittaman ensimmäisen painoksen pohjalla uudelleen toim. Jorma Soveri. 2. painos Otava 1954
Jalingo

| Jalingo |
| --- | --- |
 Jalingo
 Koordinaatit: 8.8830°N, 11.3772°E 
Valtio:   Nigeria
Osavaltio:  Taraba
Paikallishallintoalue:  Jalingo
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki, paikallishallintoalue
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  401,2 km²
Väkiluku (2006)  ():  139 845
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jalingo on Nigerian itäosan Taraban osavaltion pääkaupunki ja paikallishallintoalue.  Se sijaitsee linnuntietä noin 425 kilometriä Nigerian pääkaupunki Abujasta itään. Kaupungin väkiluku oli vuonna 139 845 (VL 2006).
Jalingosta tuli osavaltion pääkaupunki vuonna 1991 kun aiempi Gongolan osavaltio jaettiin Adamawan ja Taraban osavaltioiksi. Kaupunki sijaitsee savannipeitteisessä ympäristössä Shebshivuorten juurella noin 40 kilometriä Benuejoesta kaakkoon. Se on kaupankäyntikaupunki, jossa on valtiollinen meijeri ja sieltä johtaa tieyhteys Yolaan ja Wukariin.
Silta Jalingossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalingo Wikimedia Commonsissa
Jalisco

| Jalisco (Estado Libre y Soberano de Jalisco) |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Meksiko
Osavaltio:  Jalisco
Perustettu:  23. joulukuuta 1823
Järjestys:  9.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Guadalajara
 – suurin kaupunki:  Guadalajara
 – Kuvernööri:  Aristóteles Sandoval (PRI)
 – Senaattorit:  Arturo Zamora Jiménez (PRI) Jesús Casillas Romero (PRI) José María Martínez Martínez (PAN)
Pinta-ala  (kiistanalainen):  78 588 km²
Väkiluku (2014):  7 350 682
 – väestötiheys:  99,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  44-49
 – ISO 3166:  MX-JAL
 
jalisco.gob.mx
Jalisco (virallisesti Estado Libre y Soberano de Jalisco eli Jaliscon vapaa ja suvereeni osavaltio) on osavaltio Meksikossa. Sen pinta-ala on 79 085 neliökilometriä, mutta joidenkin kuntien omistuksesta on kiistaa Jaliscon ja sen naapuriosavaltioiden välillä. Jaliscon naapuriosavaltiot ovat Nayarit, Zacatecas, Aguascalientes, San Luis Potosí, Guanajuato, Colima ja Michoacán. Lännessä osavaltio rajoittuu Tyyneen valtamereen. Jaliscon asukasluku on noin 7,3 miljoonaa.
Osavaltion pääkaupunki on Guadalajara, joka yhdessä Tonalán, Tlaquepaquen, Tlajomulcon ja Zapopanin kanssa muodostaa Guadalajaran metropolialueen. Jalisco tunnetaan mm. mariachi-musiikin syntymäpaikkana. Osavaltio jakautuu 124 kuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalisco Wikimedia Commonsissa
Jalal Talabani

| Jalal Talabani |
| --- | --- |
 Jalal Talabani vuonna 2010.
Irakin 6. presidentti
 6. huhtikuuta 2005 – 24. heinäkuuta 2014  
Edeltäjä:  Ghazi Maš’al Ajil al-Yawar
Seuraaja:  Fuad Masum
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1933 Kelkan, Irak
Kuollut: 3. lokakuuta 2017 (83 vuotta) Berliini, Saksa
Tiedot
Puolue:  Kurdistanin isänmaallinen liitto PUK
Muut puolueet:  KDP
Koulutus:  lakimies
Tutkinnot:  Bagdadin yliopisto
Uskonto:  islam
Etnisyys:  kurdi
Jalal Talabani (kurdiksi: Celal Talebanî, arab. جلال طالباني‎, Jalāl Tālabānī, 12. marraskuuta 1933 – 3. lokakuuta 2017) oli irakilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 2005–2014. Jalal Talabani oli kansallisuudeltaan kurdi ja Kurdistanin isänmaallisen liiton (PUK) perustaja ja pääsihteeri. Talabani kuului Irakin kurdivähemmistöön ja toimi usein neuvottelijana kansanryhmien välillä hallituksessa puhjenneissa kiistoissa.
Elämäkerta

Talabani syntyi Karkukissa lähellä Arbilia Irakin Kurdistanissa. Hän liittyi kurdien demokraattiseen puolueeseen 14-vuotiaana ja valittiin sen keskuskomiteaan 18-vuotiaana 1951. Hän lähti opiskelemaan lakia 1953 ja valmistui 1959, jonka jälkeen lähti asevelvollisena Irakin armeijan panssarivoimiin.
Hän oli Kurdistanin demokraattisen puolueen (KDP) politbyroon johdossa 1960-luvulla. Kun kurdit lähtivät kapinaan 1961, Talabani johti taisteluja Irakissa ja vei kurdien asiaa Eurooppaan ja Lähi-itään etsien tukea. Kun kapina kukistui 1975, Talabani lähti sanomansa mukaan KDP:stä luomaan sivistyneempää, demokraattisempaa ja vähemmän heimoihin luottavaa poliittista puoluetta. Tämä johti Kurdistanin isänmaallisen liiton (PUK) syntyyn 1975. Talabanin puolue taisteli Massoud Barzanin KDP:n kanssa aina Persianlahden sotaan (2. elokuuta 1990 – 28. helmikuuta 1991) asti. Vuonna 1992 kurdialueilla pidettiin vaalit ja luotiin PUK–KDP:n yhteishallinto. Jännitteet johtivat kuitenkin aseellisiin taisteluihin 1994. Puolueet solmivat rauhansopimukseen Washingtonissa 1998.
Vuoden 2003 Irakin sodan (20. maaliskuuta 2003 – 15. joulukuuta 2011) aikana Talabani oli edelleen PUKin johdossa ja Saddam Husseinin vastaisen opposition näkyvin edustaja Irakissa. Saddam Husseinin  kukistuttua hänet nimitettiin väliaikaisen hallitsevan neuvoston johtoon, ja hän oli presidenttinä marraskuun 2003. Hän on sittemmin etääntynyt Kurdistanin itsenäistymisvaateista ja tukee Irakin liittovaltiomallia.
KDP–PUK:in vaaliliitto Demokraattis-patrioottinen Kurdistanin liitto voitti vuoden 2005 kurdien kansankokouksen vaalit ja sai 77 paikkaa Irakin parlamenttivaaleissa tammikuussa 2005. Irakin väliaikainen hallitus nimitti hänet presidentiksi 6. huhtikuuta. Tuolloin Talabani ilmoitti, ettei pyri toiselle kaudelle, koska nykyinen perustuslaki rajoittaa presidentinvaltaa.
Hänet valittiin uudelleen 22. huhtikuuta 2006 ensimmäisenä presidenttinä maan uuden perustuslain aikana.
Talabani joutui aivoinfarktin takia sairaalaan joulukuussa 2012. Hän kuoli lokakuussa 2017 sairaalassa Berliiniissä.
Talabani ja George W. Bush vuonna 2008 Bagdadissa.
Janne Koivukoski

Janne Teemu Koivukoski (s. 1958 Perho) on toiminut sisäministeriön osastopäällikkönä ja pelastusosaston pelastusylijohtajana vuonna 2018. Hän on toiminut valmiusjohtajana vuodesta 2001 vuoteen 2019. Vuodesta 2019 lähtien hän ollut pelastusneuvos, ja hän johti organisaation Strategia- ja  ohjausyksikköä. eläköitymiseensä 1.7.2023 asti.
Koulutus

Koivukoski väitteli filosofian tohtoriksi 26.4.2021 Itä-Suomen yliopistossa. Koivukoski valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1983 pääaineenaan fysiikka. Hän on erikoistunut säteilyfysiikkaan.
Ammatit ja luottamustoimet

Koivukoski aloitti uransa sisäasiainhallinnon palveluksessa opettajana Valtion väestönsuojelukoulussa Lohjalla vuonna 1983. Vuodesta 1985 alkaen hän on työskennellyt sisäministeriön palveluksessa eri tehtävissä. Aluksi suunnittelijana ja ylitarkastajana omatoimisen suojelun sekä säteilyvalvonnan kehitystehtävissä. Hänellä oli merkittävä rooli sisäministeriön säteilyvalvonnan järjestelyissä Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden aikana.
Koivukoski on kehittänyt Suomen hätäkeskusjärjestelmästä, ulkoisen säteilyn valvontajärjestelmästä sekä viranomaisradioverkosta kansainvälisesti korkeatasoisen esimerkin. Hän on johtanut suomalaisen hätäkeskusjärjestelmän perustamista ja kehittämistä vuodesta 1996 ja toimi Hätäkeskuslaitoksen ensimmäisenä johtajana laitoksen käynnistyessä vuonna 2001. Hän on toiminut merkittävässä roolissa Suomen viranomaisradioverkko VIRVEn kehittämisessä, muun muassa VIRVE-yksikön johtajana vuoden 2003 ajan ja VIRVE-yhteistyöryhmän puheenjohtajana vuodet 2005–2017. Koivukoski toimi Suomen Erillisverkot Oy:n hallituksen jäsenenä 2018 alkaen vuoden 2021 loppuun, 2020 lähtien hallituksen varapuheenjohtaja.
Koivukoski on ollut turvallisuuskomitean jäsen sekä jäsenenä useissa neuvottelukunnissa, Näitä ovat muun muassa Säteilyturvallisuusneuvottelukunta, säteilysuojausasiain neuvottelukunta, metrologian neuvottelukunta ja pelastushallinnon neuvottelukunta. Lisäksi Koivukoski on ollut 2012–2015 Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) hallituksen jäsenenä ja VERIFIN-neuvottelukunnan jäsenenä.
Koivukoski on toiminut Suomen matemaatikko- ja fyysikkoliiton hallituksessa hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Lisäksi Koivukoski on ollut hallituksen jäsen Korkeakoulujen ja opetusalan henkilökuntaliitossa (KHL) vuonna 1984. Kansainvälisissä tehtävissä Koivukoski on ollut YK:n, EU:n, Naton ja Pohjoismaisissa työryhmissä sekä delegaatioiden jäsenenä ja johtajana.
Aiheesta muualla

Hätäkeskuksia kallion sijasta betonin sisään. Helsingin Sanomien arkistoartikkeli Hätäkeskuslaitoksesta 14.1.2001.
Juan Carlos Fresnadillo

| Juan Carlos Fresnadillo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1967 (ikä 56)
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  28 viikkoa myöhemmin (2007)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Juan Carlos Fresnadillo (s. 5. joulukuuta 1967) on espanjalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan kansainvälisesti varsinkin elokuvasta 28 viikkoa myöhemmin (2007), mutta hän on luonut myös muita teoksia, joiden joukossa on Intacto (2001).
Fresnadillo syntyi Teneriffalla, Kanariansaarilla. Hän oli vuonna 1997 Oscar-ehdokkaana lyhytelokuvastaan Esposados (1996).
Aiheesta muualla

Juan Carlos Fresnadillo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Podesta

| John Podesta |
| --- | --- |

Presidentin neuvonantaja
 1. tammikuuta 2014 – 13. helmikuuta 2015  
Presidentti:  Barack Obama
Edeltäjä:  Pete Rouse
Seuraaja:  Kellyanne Conway (2017)
Valkoisen talon kansliapäällikkö
 20. lokakuuta 1998 – 20. tammikuuta 2001  
Presidentti:  Bill Clinton
Edeltäjä:  Erskine Bowles
Seuraaja:  Andrew Card
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1949 (ikä 75) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Puoliso:  Mary Podesta (vih. 1978)
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
John David Podesta (s. 8. tammikuuta 1949 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen virkailija. Hän oli Bill Clintonin Valkoisen talon kansliapäällikkö 1998–2001 ja Barack Obaman neuvonantaja 2014–2015. Hän oli Hillary Clintonin kampanjapäällikkö vuoden 2016 presidentinvaaleissa.
Podesta opiskeli oikeustiedettä Lane Technical Collegessa Chicagossa ja Knox Collegessa Galesburgissa. Hän oli vapaaehtoisena Eugene McCarthyn presidentinvaalikampanjassa. Vuonna 1972 hän oli mukana George McGovernin kampanjassa. Podesta väitteli vuonna 1976 oikeustieteen tohtoriksi Georgetownin yliopistosta, jossa hän on opettanut vierailevana professorina.
Hän perusti veljensä Tonyn kanssa 1988 poliitikkojen lobbausta tekevän Podesta Associates -yrityksen, nykyisin Podesta Group. Podesta oli perustamassa Center for American Progress -ajatushautomoa 2003 ja toimi sen johdossa vuoteen 2011 asti.
Podesta on tunnettu salaisten UFO-tapausten dokumenttien julkaisun vaatija.
Sähköpostivuoto

7. lokakuuta 2016 WikiLeaks alkoi julkaista Podestan Gmail-tililtä saatuja sähköpostiviestejä.
Podestan sähköposteja tutkittiin muun muassa Reddit- ja 4chan-palstoilla, joilla syntyi Pizzagate-nimellä tunnettu salaliittoteoria. Podestan sähköposteissa nähtiin käytetyn jonkinlaista koodikieltä, joka yhdistettiin pedofiilien käyttämiin termeihin. Sähköposteista ilmeni myös Podestan yhteys James Alefantisiin, joka omistaa Comet Ping Pong -pizzerian Washingtonissa ja jolla on yhteyksiä demokraattivaikuttajiin. Alefantis oli myös ottanut valokuvan Barack Obamasta pelaamassa pingistä ja postannut sen Instagram-tililleen (kuva oli tosin otettu Valkoisessa talossa).
Kohun keskelle joutui myös Podestan taidemaku ja performanssitaiteilija Marina Abramović, joka oli kutsunut töitään keräilevän Tony Podestan ja veljensä Spirit Cooking -lounaalle luokseen. Internetistä löytyneessä videossa Abramović maalaa sian verellä vuoden 1997 Spirit Cooking -performanssissaan, mikä herätti syytöksiä satanistisesta rituaalista.
Kauaskantoisimmissa teorioissa John ja Tony Podesta on yhdistetty Madeleine McCannin kidnappaukseen Portugalissa vuonna 2007. Perusteena olivat Britannian poliisin laatimat tietokoneella luodut kuvat kaappaajista, jotka muistuttivat Podestoja. Väite Podestan veljesten olosta Portugalissa kyseiseen aikaan perustui yksittäisen käyttäjän postaukseen netissä.
Pizzeriasta tuli salaliittoteoriassa Washingtonin demokraattieliitin lapsiseksiringin ja okkultismin keskus. Niinpä 4. joulukuuta 2016 Edgar M. Welch tunkeutui kahden aseen kanssa Comet-pizzeriaan vaatimaan ”lapsiseksiorjien vapauttamista”. Hänet tuomittiin myöhemmin neljän vuoden vankeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Podesta Wikimedia Commonsissa
Jawbar

| Jawbar> Jobar |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Jawbar korostettuna.
Kaupunki:  Damaskos
Jawbar tai Jobar on Syyrian pääkaupunki Damaskoksen kaupunginosa. Aikanaan oman kylänsä muodostanut Jawbar on liitetty Raamatun tarinaan profeetta Elisasta ja sen asukkaat olivat aikanaan juutalaisia. Kylä on myöhemmin sulautunut suurempaan kaupunkialueeseen. Alue kärsi huomattavia tuhoja Syyrian sisällissodan taisteluissa.
Maantiede

Jawbar sijaitsee Damaskoksen vanhankaupungin koillispuolella Damaskoksen historiallisen niin sanotun Ghutah'n alueella. Paikka oli aikanaan oma kylänsä pari kilometriä kaupunginmuurien ulkopuolella, mutta se on myöhemmin sulautunut laajempaan kaupunkialueeseen.
Historia

Jawbar on joskus liitetty Vanhan testamentin tarinaan profeetta Elisasta. Ensimmäisen kuninkaiden kirjan tarinan mukaan Jumala käskee Eliaa matkustamaan "lähelle" Damaskosta voitelemaan Aram-Damaskoksen kuningas Hasael hallitsijaksi. Paljon myöhemmin tarinaan liitetylle paikalle Damaskoksen vanhankaupungin muurien ulkopuolella rakennettiin synagoga. Synagoga sijaitsi kalliolla ja sen alla oli myös Elisaan liitetty luola, jossa hänen sanottiin piileskelleen Isebelin toteuttamia vainoja. Monet matkailijat, kuten Petachia Regensburgilainen vuonna 1180 ja Samuel ben Samson vuonna 1211, mainitsevat paikalla olleen arabiankielisen juutalaisyhteisön. Vielä vuonna 1660 ranskalainen matkailija Laurent d'Arvieux mainitsi kylän olleen lähes kokonaan juutalainen mainiten myös sen synagogan. Suurin osa juutalaisista oli muuttanut pois 1900-luvun aikana, joskin paikalla kävi vielä myöhemmin juutalaisia pyhiinvaeltajia.
Aikanaan oman kylänsä muodostanut Jawbar on myöhemmin sulautunut Damaskoksen kasvavaan kaupunkialueeseen. Se kärsi huomattavia tuhoja vuonna 2011 alkaneen Syyrian sisällissodan aikana. Taisteluissa kapinallisten ja Bašar al-Assadin hallinnon välillä tuhoutui esimerkiksi Jawbarin vanha synagoga sekä suurmoskeija.
Japanin parlamenttivaalit 2009

Japanin alahuoneen vaalitulos 2009
Japanin parlamenttivaalit 2009 pidettiin 30. elokuuta 2009. Niissä valittiin 480 edustajaa alahuoneeseen, joka nimittää myös pääministerin.
Vaalit olivat historialliset, sillä oppositiossa ollut demokraattinen puolue sai enemmistön alahuoneeseen. Liberaalidemokraattinen puolue oli ollut lähes katkeamatta Japanin valtapuolueena yli 50 vuotta. Edellisen kerran Japanin liberaalidemokraattinen puolue oli oppositiossa 9.8.1993–28.4.1994 Morihiro Hosokawan, 28.4.1994–30.6.1994 Tsutomu Hatan ja 30.6.1994–11.1.1996 Tomiichi Murayaman hallitusten aikana. Hallituksesta muodostui silloin kahdeksan puolueen koalitio. Murayaman hallituksen jälkeen Japanissa on ollut yksitoista liberaalidemokraattisen puolueen pohjalle muodostuvaa hallitusta.
Demokraattinen puolue sai alahuoneen 480 paikasta 308, kun  taas liberaalidemokraattinen puolue jäi 119 paikkaan. Ennen vaaleja liberaalidemokraateilla oli 303 paikkaa alahuoneessa. Liberaalidemokraattien johtaja ja Japanin edellinen pääministeri Tarō Asō ilmoitti eroavansa puoluejohtajan paikalta vaalitappion takia.
Demokraattisen puolueen johtaja Yukio Hatoyamasta aloitti vaalien jälkeen tunnustelun uuden hallituksen rakentamiseksi. Hatoyamasta tuli Japanin uusi pääministeri, ja hallituksen nousivat Demokraattisen puolueen lisäksi Sosiaalidemokraattinen puolue ja Uusi kansanpuolue.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Puolue: Paikat
| Demokraattinen puolue | 308 | +196 |
| Liberaalidemokraattinen puolue | 119 | -184 |
| Kōmeitō | 21 | -10 |
| Japanin kommunistinen puolue | 9 | ±0 |
| Sosiaalidemokraattinen puolue | 7 | ±0 |
| Minna no tō | 5 | +5 |
| Kokumin shintō | 3 | -2 |
| Shintō Nippon | 1 | +1 |
| Muut ja itsenäiset | 7 | -3 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin parlamenttivaalit 2009 Wikimedia Commonsissa
Juan Carlos Franco

Juan Carlos Franco (s. 17. huhtikuuta 1973 Asunción) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Franco pelasi koko uransa synnyinkaupunkinsa Asunciónin Olimpian joukkueessa vuosina 1992–2005. Hän voitti joukkueessa Paraguayn liigamestaruuden vuosina 1993, 1995, 1997, 1998, 1999 ja 2000. Vuonna 2002 hän pääsi juhlimaan Olimpian kanssa Copa Libertadoresin voittoa ja vuonna 2003 Etelä-Amerikan supercupin voittoa.
Paraguayn maajoukkueessa Franco pelasi vuosina 1997-2002 kuusi ottelua. Hän kuului joukkueeseen 2002 MM-lopputurnauksessa.
Aiheesta muualla

Profiili BBC:n sivuilla
Paraguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Chilavert |
2 Arce |
3 Sarabia |
4 Gamarra |
5 Ayala |
6 Struway |
7 Báez |
8 Alvarenga |
9 Santa Cruz |
10 Acuña |
11 Campos |
12 Villar |
13 Paredes |
14 Gavilán |
15 Bonet |
16 Morínigo |
17 Franco |
18 Cáceres |
19 Sanabria |
20 Cardozo |
21 Caniza |
22 Tavarelli |
23 Cuevas |
Valmentaja Maldini
Jakuuttien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta

Jakuuttien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta (lyhenne Jakuuttien ASNT, myös Jakutian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, lyhenne Jakutian ASNT) on nykyisen Sahan tasavallan alueen käsittänyt autonominen sosialistinen neuvostotasavalta Siperiassa Venäjän FSNT:ssa Neuvostoliitossa. Jakuuttien ASNT:n perustamista vuonna 1922 pidetään Sahan tasavallan valtiollisen kehityksen alkamisajankohtana.
Jakuuttien ASNT:lla ei nimestään huolimatta ollut juurikaan itsehallintoa, vaan sitä johdettiin Neuvostoliiton keskushallinnosta Moskovasta. Jakuuttien ASNT:n perustamisen jälkeen alueen väestöä alettiin venäläistää ja alueelle alettiin siirtää slaavilaista väestöä. Venäläistäminen jatkui eri asteisena aina 1980-luvun lopulle asti.
Jakuuttien ASNT lakkasi olemasta 27. syyskuuta 1990, jolloin se antoi suvereenisuusjulistuksen ja muutti nimensä Saha-Jakutian sosialistiseksi neuvostotasavallaksi.
Venäjän keisarikunnan aika

Jakuuttien asuinalueet katsotaan liitetyn Venäjän keisarikuntaan vuonna 1632. Tosin Venäjän valta alueella oli tuolloin pääasiassa nimellistä. Jakuuttien asuinalueesta muodostettiin Jakutskin piirikunta 1638, jonka jälkeen alueesta muodostettiin useita eri nimiä käsittäneitä hallintoalueita, kunnes 1800-luvulla perustettiin Jakutskin kuvernementti. Näillä hallintoalueilla ei kuitenkaan ollut minkäänlaista itsehallintoa, vaan ne olivat suoraan Venäjän keisarikunnan alaisuuteen kuuluvia alueita.
Jakuuttien kansallistunne alkoi herätä 1900-luvun vaihteessa. Venäjän Lokakuun vallankumouksen jälkeen syttyneessä Venäjän sisällissodassa jakuutteja taisteli sekä punaisten että valkoisten puolella.
ASNT:n perustaminen

Ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän sisällissodan aiheuttamien mullistusten jälkeen valtansa vakiinnuttanut neuvostojohto ulotti valtansa Jakutian alueelle 1920-luvun alussa. Neuvostojohto perusti Jakuuttien ASNT:n 27. huhtikuuta 1922. Jakuuttien ASNT muodostettiin Jakutskin kuvernementistä sekä eräistä lisäalueista ja sen pääkaupungiksi tuli Jakutsk. Yhtenä merkittävänä Jakuuttien ASNT:n perustajana pidetään Maksim Ammosovia.
Vuonna 1925 aloitettiin Jakutian maatalouden pakkokollektivisointi. Neuvostovallalta kesti kymmenen vuotta tavoittaa kaikki Sahan paimentolaiselämää viettäneet alkuperäisasukkaat. Jakuutteja ja pohjoisia alkuperäiskansoja varten perustetetuilla kollektiivisillä maatiloilla heidän perinteiset elintapansa ja paimentolaiselämä alkoivat hävitä. Jakuutit vastustivat kollektivisointia, mikä johti tuhansien jakuuttien pidättämiseen ja teloittamiseen. Näillä joukkoteloituksilla, oli vakavat vaikutukset jakuuttien väestökehitykseen tulevina vuosikymmeninä.
Sortotoimet

Vuonna 1927 Ksenofontovin johtama, niin kutsuttua liittovaltiomallia kannattanut poliittinen liike vaati Jakuuttien ASNT:lle osavaltion asemaa. Liike kuitenkin tukahdutettiin ja sen jäsenet karkotettiin ja teloitettiin. Jakutiassa vaikutti 1920-luvulla myös panturkismia kannattaneita ryhmiä. Neuvostoliiton sortotoimet ja poliittiset vainot alkoivat 1930-luvulla ja monia tasavallan älymystöön kuuluvia tuomittiin pakkotyöhön tai teloitettiin. Muun muassa kirjailijat Kulakovski, Sofronov ja Neustrojev sekä valtiomiehet Ammosov ja Oijunski, tuomittiin porvarillisesta nationalismista. Näiden tuomittujen kunnia palautettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen 1990-luvulla. Osana sortotoimenpiteitä jakuuttien järjestöt, koulut ja jakuutinkieliset julkaisut kiellettiin. Huolimatta sortotoimenpiteistä ja venäläistämisestä jakuutit eivät luopuneet kielestään.
Jakutiaa oli pidetty jo Venäjän keisarikunnan aikana poliittisten vankien karkotuspaikkana ja tätä jatkettiin myös neuvostovallan aikana.
Teollistuminen

Neuvostokaudella Sahan talouselämää ja teollista tuotantoa kehitettiin huomattavasti. Aldanin alueen kultakenttiä alettiin hyödyntää 1920-luvulla. Pohjoisen laivaliikennettä alettiin kehittää 1930-luvulla ja tuolloin muun muassa rakennettiin Tiksin satama Lenajoen suun lähelle. Muutenkin liikenneoloja kehitettiin, ja näin aiemmin vaikeiden yhteyksien päässä olleet alueet yhdistettiin muuhun maahan jokilaivaliikenteellä tai lentoliikenteellä. Sahan länsiosasta löydettiin suuria timanttiesiintymiä 1950-luvulla. Stalin piti tärkeänä raskaan teollisuuden luomista alueelle, jonka vuoksi alueelle siirrettiin suuria määriä slaaveja, pääasiassa venäläisiä.
Väestökehitys

| Vuosi | Asukasluku | Lähde |
| --- | --- | --- |
| 1926 | 289 000 |  |
| 1931 | 308 400 |  |
| 1959 | 488 000 |  |
| 1988 | 963 000 |  |
| 1989 | 1 094 065 |  |
Jakuuttien ASNT:n perustamisen aikoihin, suurin osa alueen väestöstä oli jakuutteja. Vuoteen 1931 mennessä väestössä ei ollut tapahtunut suuria muutoksia, tuolloin jakuutteja oli 81,6 prosenttia, venäläisiä 10,4 prosenttia, evenkejä 4,6 prosenttia ja muita 3,4 prosenttia. Neuvostoliiton 1930-luvulla aloittamat laajamittaiset alkuperäisväestöön kohdistuneet sortotoimenpiteet, poliittisten vankien karkotus Venäjältä ja muualta Neuvostoliitosta sekä slaavilaisen väestön siirtäminen alueen teollisuuden työvoimaksi johtivat siihen että venäläisten määrä ylitti jakuuttien osuuden ASNT:n väestöstä 1960-luvun aikana.