stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Plitvice
Luonto > Eläimet

Plitvicen kansallispuistossa elää noin 50 nisäkäslajia. Puiston tunnetuin nisäkäs lienee karhu. Alueen muita lihansyöjiä ovat ilves, villikissa, susi, kettu, mäyrä, näätä, kivinäätä, lumikko, kärppä ja saukko. Suuriin kasvinsyöjäeläimiin kuuluvat metsäkauris, saksanhirvi ja villisika. Pienemmistä nisäkkäistä puistossa elää 14 jyrsijä- ja 21 lepakkolajia. Niistä tyypillisiä Alppien ja läntisten Dinaaristen Alppien lajeja ovat jugoslaviantunnelimyyrä, alppipäästäinen ja lumimyyrä sekä lepakkolajit Plecotus macrobullaris, pitkäsormisiippa ja välimerenhevosenkenkäyökkö.
Lintulajeja Plitvicessä on havaittu 161, joista 103 pesii säännöllisesti tai toisinaan puiston alueella. Pesimälinnustosta Kroatiassa äärimmäisen uhanalaiseksi on luokiteltu suopöllö. Muita Kroatiassa uhanalaisia lajeja ovat muuttohaukka, mehiläishaukka, varpuspöllö, ruisrääkkä, mustahaikara ja rantasipi. Näistä kaksi viimeistä lajia pesivät alueella satunnaisesti ja muut lajit kuuluvat säännölliseen pesimälinnustoon.
Sekä sammakkoeläimiä että matelijoita Plitvicestä on löydetty 12 lajia. Niistä alppien tyyppilajeja ovat vesiliskoihin kuuluva Triturus carnifex, alppisalamanteri ja hietakyy. Puistossa suojeltaviin lajeihin on luokiteltu Triturus carnifex, hietakyy ja euroopansuokilpikonna.
Puiston selkärangattomista erityisen hyvin on tutkittu perhosia ja vesiperhosia. Perhoslajistoon kuuluu jopa 321 lajia. Puistoon on perustettu erityisen suojeltuja elinalueita, joiden tarkoituksena on suojella erityisesti muutamien sinisiipislajien lisääntymistä.
Historia

Jugoslavian hajoamissotien aikana ääriserbit valtasivat myöhäiskeväällä 1991 Plitvicen kansallispuiston rakennuksen ja ajoivat puiston valvojat pois. Kroaattivalvojien tilalle tuli Krajinan serbipoliisi. Välikohtauksen aikana Plitvicen kansallispuiston alue oli vaarassa tuhoutua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plitvice Wikimedia Commonsissa
Kansallispuiston kotisivut - Kroatiaksi ja englanniksi
Plitvicen kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Kroatiassa
Plitvicen kansallispuisto
Splitin historiallinen keskusta ja Diocletianuksen palatsi
Dubrovnikin vanha kaupunki
Eufrasiuksen basilika Porečissa
Trogirin historiallinen keskusta
Pyhän Jaakobin katedraali Šibenikissä
Stari Gradin tasanko
Stećakin hautakivet
Venetsian tasavallan linnoitteet Zadarissa ja Pyhän Nikolaoksen merilinnoitus
Kroatian alueen pyökkimetsät
Palla

| --- | --- |
:  Määritelmä: tietynlainen naisten puku muinaisessa Roomassa. 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Palla. Katso palla Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Pomarfin

| Pomarfin |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Nordic Shoemakers since 1960
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1960
Perustaja:  Toivo ja Kirsti Leppänen
Toimitusjohtaja:  Jarno Fonsén
Kotipaikka:  Pomarkku
Toimiala:  jalkineiden valmistus
Henkilöstö:  121
Kotisivu:  http://www.pomar.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pomarfin Oy on suomalainen jalkinealan perheyritys joka valmistaa jalkineita Pomar-tuotemerkillä. Yritys perustettiin vuonna 1960 Pomarkussa, kun Toivo ja Kirsti Leppänen alkoivat valmistaa lasten kenkiä. Nykyään toiminnasta vastaavat Jarno ja Päivi Fonsén. GORE-TEX® lisenssin Pomarfin Oy sai vuonna 1994 ja Pomarfin on tunnettu GORE-TEX® jalkineistaan.
Mallisto

Pomar-mallistoon kuuluu naisten, miesten sekä lasten pohjoisen oloihin ja elämäntapaan suunniteltuja jalkineita.
Tuotanto

Pomar-kengät valmistetaan EU:ssa. Enää 3% maailman kengistä valmistetaan Euroopassa. Pomarfinin toimipaikat sijaitsevat Pomarkussa ja Pärnussa. Tuotanto on keskittynyt Pärnuun, jossa työskentelee 110 henkilöä. Pomarkussa toimitaan toimisto- ja logistiikkatehtävissä. Jalkineita valmistetaan vuodessa noin 200 000 paria Suomen, Ruotsin, Norjan, Venäjän ja Japanin markkinoille.
Muuta

Pomarfin perusti vuonna 1998 massaräätälöityjä kenkiä valmistavan Left Foot Companyn. Konseptissa asiakkaan jalka mitataan 3D-lasermittauslaitteella, ohjelma vertaa skannausta lestikirjastoon, josta valitaan sopivimmat lestit. Tämän jälkeen asiakas saa valita kengän mallin ja materiaalit. Valmiit räätälöidyt kengät toimitetaan 3-4 viikon kuluttua tilauksesta.
Yritys myytiin sijoittajille, mutta Pomarfinille jäi pieni osuus. Se hakeutui konkurssiin vuonna 2016.
Aiheesta muualla

http://www.pomar.fi/
Qiu Chen

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1983 |  |  |
Qiu Chen (kiin. 邱晨, s. 1. kesäkuuta 1963 Xi’an) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Qiu saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja MM-pronssia Brasiliassa 1983. Hän kuului Kiinan kokoonpanoon myös vuoden 1986 MM-kilpailuissa, missä Kiina sijoittui viidenneksi, ja vuosien 1982 ja 1986 Aasian kisoissa, joissa maa voitti kultaa.
Chen muutti 1980-luvulla Australiaan, koska halusi harjoitella englantia.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Qiu Chen Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Kiinan joukkue – MM-kilpailut 1983
4 Chen |
5 Ba |
6 Liu M. |
7 Song |
8 Qiu |
9 You |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Xian |
13 Zhang H. |
14 Liu Q. |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 Chen |
5 Li |
6 Ba |
7 Song |
8 Qiu |
9 Wang |
10 Xiu |
11 Zheng |
12 Cong |
13 Zhang H. |
14 Liu |
15 Zhang Y. |
Valmentaja Yang
Pentti Paavola (vuonna 1930 syntynyt pesäpalloilija)

Pentti ”Penna” Paavola (26. lokakuuta 1930 Jyväskylä – 19. marraskuuta 2020) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän aloitti uransa 1940-luvun puolivälissä, pääsi Jyväskylän Kirin edustusmiehistöön vuonna 1948 ja oli sitten mukana koko seuran 15-vuotisen menestyskauden. Ensimmäinen SM-mitali, hopea, tuli vuonna 1949 ja sen jälkeen pronssi vuosina 1950–1951 ja hopea vuonna 1952. Vuonna 1953 Kiri pystyi vihdoin murtamaan LMV:n mestaruuksien sarjan ja viemään Suomen-mestaruuden Jyväskylään. SM-kultaa tuli myös 1956–1958 ja 1964 sekä hopeaa 1954. Itä–Länsi-ottelussa Paavola pelasi kolmesti, Liitto–Lehdistö- ja PPL–TUL-otteluissa molemmissa kahdesti.
Saavutukset > Pelaajana

5 SM-kultaa: 1953, 1956, 1957, 1958, 1964
3 SM-hopeaa: 1949, 1952, 1954
2 SM-pronssia: 1950, 1951
4 Itä-Länsi-ottelua: 1954, 1956-1958
Pyhäjärven helluntaiseurakunta

| Pyhäjärven helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1932
Puheenjohtaja:  Pertti Jauhiainen
Pääkirkko:  Kellopolku 1 86800 Pyhäjärvi
Jäseniä:  105 (2011)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhäjärven helluntaiseurakunta on vuonna 1932 perustettu pyhäjärveläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Pertti Jauhiainen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Pyhäjärven keskustassa Kellopolulla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja evankelioimiskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyötä.
Palkkasoturien sota

Palkkasoturien sota oli vuosina 240–238 eaa. käyty sota Karthagon ja sitä vastaan kapinoivien libyalaiskaupunkien ja ensimmäisessä puunilaissodassa taistelleen palkka-armeijan välillä.
Tapahtumat

Karthago oli köyhtynyt ensimmäisen puunilaissodan sotakorvausten vuoksi, eikä siksi kyennyt maksamaan suuren palkka-armeijansa palkkaa. Palkka-armeija nousi kapinaan muutamien Karthagosta irti pyrkivien libyalaiskaupunkien tuella sen jälkeen, kun se oli viety Afrikkaan, ja valtasi Tunisin sekä Sardinian ja Korsikan saaret. Palkkakiistasta nousi täysimittainen kapina, johon liittyi myös numidialaisia. Mieliala myös foinikialaisten liittolaisten keskuudessa oli uhkaava.
Kolme vuotta kestäneiden taisteluiden jälkeen karthagolaiset komentajat Hanno Suuri ja Hamilkar Barka lopulta löivät kapinalliset, jotka kärsivät suuret tappiot. Vangeiksi jääneitä kapinallisia heitettiin norsujen tallattaviksi ja heidän johtajansa ristiinnaulittiin. Lopullinen ratkaisu tapahtui, kun Hamilkarin johtamat ratsumiehet ahdistivat 40 000 miehen suuruisen kapinallisjoukon vuorten väliseen laaksoon ja sulkivat poispääsytien. Epätoivoisten kapinallisten yrittäessä viimein murtautua ulos umpikujasta, Hamilkar antoi elefanttiensa hyökätä ja tallata heidät kaikki maahan.
Vallattujen saarten kapinalliset kääntyivät kuitenkin Rooman suojelukseen. Rooma, joka oli ensimmäisen puunilaissodan rauhasta välittämättä vallannut Karthagon kapinallisia vastaan käymän sodan aikana ensin Sardinian ja sen jälkeen myös Korsikan, vaati Karthagoa luopumaan saarista ja maksamaan lisää korvauksia. Entiset omistajat vaativat ensin Roomaa luovuttamaan saaret takaisin, mutta Rooman uhatessa uudella sodalla oli Karthagon pakko taipua. Sardinian ja Korsikan menetyksen lisäksi Karthagon oli pakko maksaa Roomalla 1200 talenttia vahingonkorvauksena sotavarusteluista, joihin roomalaiset olivat ryhtyneet. Roomalaiset miehittivät saarista vain rannikkoalueet.
Seuraukset

Karthago menetti Roomalle Sardinian ja Korsikan tärkeät kauppa-asemat. Koska Rooma oli aiemmin onnistunut valtaamaan Karthagolta Sisilian, se sai Sardinian ja Korsikan valtaamisen jälkeen Tyrrhenanmeren hallintaansa. Rooman ja Karthagon konflikti jatkui toisessa puunilaissodassa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mercenary War
Sota Afrikassa.
Käännös suomeksi
Picher (Oklahoma)

Picher vuonna 2007.
Picherin sijainti Oklahomassa.
Picher on aavekaupunki Ottawan piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki oli merkittävä lyijyn ja sinkin louhinnan keskus. Yli sata vuotta kestänyt rajoittamaton louhinta johti kaupungin tuhoon, sillä kaupunkiin kertyi suuret määrät myrkyllisiä metallikasoja. Valtio yritti auttaa terveysriskien lieventämisessä jo vuonna 1980, mutta silti vielä vuonna 1996 tehdyn tutkimuksen mukaan 34 prosenttia Picherin lapsista kärsi lyijymyrkytyksestä ympäristön saastumisen vuoksi. Lopulta Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto EPA ja Oklahoman osavaltio sopivat pakollisesta evakuonnista. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 1 640 asukasta, mutta vuonna 2010 enää 20 asukasta. Kaupunki autioitui vuonna 2015.
Käännös suomeksi
Puolan parlamenttivaalit 2015

Puolan parlamenttivaalit 2015 järjestettiin 25. lokakuuta 2015. Vaaleissa valittiin sejmin 460 jäsentä ja senaatin 100 jäsentä. 30 629 150 äänioikeutetusta äänestämässä kävi 15 595 335 eli noin 50,9 prosenttia.
Parlamenttivaalit voitti Jarosław Kaczyńskin johtama konservatiivinen ja euroskeptinen oppositiopuolue Laki ja oikeus (PiS), joka sai sejmiin enemmistön 235 edustajan turvin. PiS oli jo aiemmin samana vuonna voittanut Puolan presidentinvaalin. Vaalikampanjassaan se kritisoi maahanmuuttoa, vaati eläkeiän alentamista ja torjui euron käyttöönoton. Ennen parlamenttivaaleja vallassa ollut keskustaoikeistolainen Kansalaisfoorumi sai sejmiin vain 138 edustajaa. Puolan uudeksi pääministeriksi nimitettiin 16. marraskuuta PiS:ää edustava Beata Szydło.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan parlamenttivaalit 2015 Wikimedia Commonsissa
Pertti Melasniemi

Pertti Tapani Melasniemi (s. 24. marraskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on Eero Melasniemen veli.
Näyttelijänä hänen tunnetuimpia filmejään ovat Kesyttömät veljekset (1969), Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika (1970), Bensaa suonissa (1970), Laulu tulipunaisesta kukasta (1971) ja Viaporin kapina (1972). Hän on työskennellyt arvostettujen ja tunnettujen ohjaajien kuten Erkko Kivikosken, Mikko Niskasen, Jörn Donnerin ja Risto Jarvan kanssa.
Ohjaajana Melasniemi aloitteli television palveluksessa 1980-luvulla. Spede Pasanen kiinnitti hänet ohjaamaan Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla -elokuvan, joka valmistui vuonna 1990. Se on jäänyt Melasniemen ainoaksi teatterilevitykseen päässeeksi ohjaustyöksi. Televisiosarjaohjauksista mainittakoon lisäksi Seitsemän kuolemansyntiä (1988) ja Hyvät herrat (1991). Pertti Melasniemi on asunut Espoon Luukissa vuodesta 1998 lähtien.
Aiheesta muualla

Pertti Melasniemi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Piccolomini (Kuun kraatteri)

Piccolomini on halkaisijaltaan 87,58 kilometrin levyinen kraatteri Kuussa, koordinaateissa -28.26 ° N, 30.54 ° W. Kraatteri on nimetty tähtitieteilijä Alessandro Piccolominin (1508–1579) mukaan.
Piccolomini

Piccolominin suvun vaakuna
Piccolomini on italialainen aatelissuku, joka nousi merkittävään asemaan Sienassa 1200-luvulta lähtien. Piccolominit olivat paavinvaltaa kannattavien guelfien johtavia sukuja.
Suku johtaa alkuperänsä myyttiseen Clusiumin kuninkaasen Lars Porsennaan. Piccolominien taloudellisen menestyksen huippu oli 1200-luvulla, huolimatta siitä, että heidät karkotettiin kahdesti kotikaupungistaan Sienasta, joka oli guelfien vastustajien ghibelliinien tukikohta. Piccolominien pankilla oli Italian lisäksi haarakonttoreita myös Ranskassa ja Englannissa. Piccolominit onnistuivat selviämään 1400-luvun talouskriisistä suuren maaomaisuutensa ansiosta, ja vuonna 1458 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik III antoi suvulle kreivin arvon. Piccolominin sukuun kuuluu useita merkittäviä sotilaita kuten Ottavio Piccolomini, prelaatteja, oppineita sekä kaksi paavia, Pius II ja Pius III.
Pentti Oksanen

Pentti Oksanen (26. lokakuuta 1923 Iisalmi – 20. tammikuuta 2008 Akaan Toijala)[lähde? ] oli suomalainen kirjailija. Hän valmistui filosofian maisteriksi.
Teokset

Syvärin perintö, WSOY, 1996
Laatokan pakolaiset, WSOY, 1998
Syvärin tähdet, WSOY, 2001 (myös äänikirjana, 2002)
Aiheesta muualla

Nettiradio Mikaeli: Muistoja Kannakselta (Arkistoitu – Internet Archive)
HS Kirjat
Päivien kimallus (elokuva)

| Päivien kimallus> Love Is a Many-Splendored Thing |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry King
Käsikirjoittaja:   John Patrick  Han Suyin kirja 
Tuottaja:  Buddy Adler
Säveltäjä:   Alfred Newman  Sammy Fain tunnussävelmä 
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  William H. Reynolds
Tuotantosuunnittelija:  George Davis
Pukusuunnittelija:  Charles LeMaire
Pääosat:   William Holden  Jennifer Jones 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päivien kimallus (Love Is a Many-Splendored Thing) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Tapahtumat sijoittuvat Hongkongiin vuosille 1949–1950. Asumuserossa oleva yhdysvaltalainen toimittaja (William Holden) rakastuu Kiinasta kotoisin olevaan lääkäriin (Jennifer Jones), mutta sen paremmin perhe kuin Hongkongin seurapiiritkään eivät hyväksy suhdetta.
Elokuva pohjautuu John Patrickin dramatisointiin Han Suyinin romaanista Päivien kimallus. Elokuvan on ohjannut Henry King.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Holden  | … |  Mark Elliott   |
|  Jennifer Jones  | … |  tohtori Han Suyin   |
|  Torin Thatcher  | … |  Humphrey Palmer-Jones   |
|  Isobel Elsom  | … |  Adeline Palmer-Jones   |
|  Murray Matheson  | … |  tohtori John Keith   |
|  Virginia Gregg  | … |  Anne Richards   |
|  Richard Loo  | … |  Robert Hung   |
|  Soo Yong  | … |  Nora Hung   |
|  Philip Ahn  | … |  Kolmas setä   |
|  Jorja Curtright  | … |  Suzanne   |
|  Donna Martell  | … |  Suchen, Suyinin sisar   |
Laulu

Elokuvan tunnussävelmän ”Love is a Many-Splendored Thing” (suom. ”Niin paljon kuuluu rakkauteen”) ovat levyttäneet The Four Aces ja heidän lisäkseen muun muassa Jerry Vale, Nat King Cole ja Frank Sinatra. Suomeksi sen ovat levyttäneet Saukin sanoin muun muassa Fredi, Harmony Sisters, Annikki Tähti ja lukemattomat muut.
Aiheesta muualla

Päivien kimallus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pau Ribas

| Pau Ribas |
| --- | --- |
 Pau Ribas
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pau Ribas Tossas
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Barcelona, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  196 cm
Paino:  95 kg
Nyk. joukkue:  FC Barcelona
Sarja:  Liga ACB
NBA-varaus:  ei varattu
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005-2009 2005-2007 2009-2012 2012-2015 2015-:  Joventut Badalona → Prat Saski Baskonia Valencia FC Barcelona
Maajoukkueet
:   Espanja
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kiina 2019 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska ym. 2015 |  |  |
Pau Ribas Tossas (s. 2. maaliskuuta 1987 Barcelona) on espanjalainen koripalloilija, joka edustaa Liga ACB:ssa pelaavaa FC Barcelonaa ja Espanjan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 196-senttinen ja 95-kiloinen Ribas on pelintekijä.
Ura > Seurajoukkueura

Ribas aloitti uransa Joventut Badalonassa, jota hän edusti vuodet 2005-2009. Vuonna 2006 hän voitti seuran kanssa EuroChallengen ja vuonna 2008 ULEB Eurocupin. Vuodet 2009-2012 Ribas pelasi niin ikään Liga ACB:ssa, Saski Baskonian riveissä. Vuonna 2010 hän voitti liigamestaruuden. Vuonna 2012 Ribas siirtyi Valencia BC:hen. Hän edusti seuraa vuoteen 2015 asti pelaten 86 ottelua, joissa syntyi 862 pistettä. Vuonna 2014 hän oli toistamiseen mukana voittamassa ULEB Eurocupia.
Heinäkuussa 2015 Ribas siirtyi Liga ACB:n FC Barcelonaan.
Ura > Maajoukkueura

Alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kanssa EM-hopeaa vuonna 2007 saavuttanut Ribas kuuluu nykyisin Espanjan koripallomaajoukkueeseen. Hän kuului Espanjan joukkueeseen vuoden 2015 EM-kilpailuissa ja Kiinan MM-kilpailuissa 2019, joissa kummassakin maa voitti kultaa.
Muuta

Ribas on kirjoittanut politiikka-artikkeleita nationalistiseen katalonialaislehteen Ara. Hän on katalonialainen.
Saavutukset > Seurajoukkuetasolla

Joventut Badalona
EuroChallenge: 2006
ULEB Eurocup: 2008
Saski Baskonia
Liga ACB: 2010
Valencia BC
ULEB Eurocup: 2014
Saavutukset > Maajoukkuetasolla

Espanja
MM-kilpailut: kultaa 2019
EM-kilpailut: kultaa 2015
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailut: hopeaa 2007
Qitdlarssuaq

Qitdlarssuaq (joskus Qillaq tai Qillarsuaq, k. 1870-luvun alussa) oli 1800-luvulla elänyt Baffininsaaren inuitti, päällikkö ja šamaani, joka tunnetaan etenkin johtamastaan muuttoliikkeestä Grönlantiin. Qitdlarssuaq esiintyy paikallisessa kansanperinteessä ja etnologien keräämässä aineistossa. Qitdlarssuaqin ja hänen johtamansa ryhmän jälkeläisiä elää edelleen inughuitien parissa Luoteis-Grönlannissa.
Elämäkerta

Qitdlarssuaqin varhaisvaiheista tiedetään hyvin vähän. Hän syntyi Cumberlandinlahden seudulla nykyisen Nunavutin Qikiqtaalukin alueella. Inuitit asuivat pienissä muutaman perheen leireissä. Leirin perheitä johti puolestaan yksi mies. Qitdlarssuaq oli ilmeisesti tällainen johtaja (isumataq), sekä šamaani (angakkuq). 1830-luvun alkupuolella Qitdlarssuaq murhasi Baffininsaaren eteläosista peräisin olleen Ikieraping-nimisen miehen. Joskus motiiviksi on esitetty verikoston. Qitdlarssuaqin tuntema Uqi tai Oqe oli aikaisemmin murhannut Ikierapingin veljen ja pelkäsi nyt tämän perheen kostoa. Ikierapingin murha toteutettiin estämään tällainen kosto, joka kuului inuittien perinteisiin. Kun Qitdlarssuaq ja Uqi olivat nyt molemmat murhanneet miehen, he päättivät paeta tulevia kostoiskuja. Yhdessä seuraajiensa kanssa he lähtivät Baffininsaaren pohjoisosiin. Ikierapingin kostajat iskivät vuoden 1850 paikkeilla. Hyökkäys torjuttiin, mutta Qitdlarssuaq päätti paeta edelleen kauemmas. Noin 50 seuraajansa kanssa hän asettui useammaksi vuodeksi Devoninsaarelle.
Vuonna 1853 Qitdlarssuaq kohtasi Devoninsaarella tuolloin alueella liikkuneen brittiläisen laivastoupseeri Edward Inglefieldin ja tämän grönlantilaisen tulkin. Inglefield oli tuolloin etsimässä John Franklinin kadonnutta retkikuntaa. Qitdlarssuaq kuuli Inglefieldiltä ja tämän tulkilta inguhuiteista. Inughuitit olivat syrjäinen inuittiryhmä Grönlannin luoteisosissa. Qitdlarssuaq päätti johtaa seuraajansa Grönlantiin. Inuittien kansaperinteessä hän ei tosin saanut tietoa inughuiteista Inglefieldiltä vaan näyistä.
Qitdlarssuaq lähti kohti Grönlantia seuraajineen ja kajakkeineen Ellesmerensaaren rannikkoa pitkin. Vaikeaan matkaan kului useita vuosia. Kansaperinteessä Qitdlarssuaq löysi reitin näkyjensä avulla. Matkan aikana Uqi alkoi epäröidä ja palasi noin 24 matkalaisen mukana Devoninsaarelle. Qitdlarssuaq jatkoi jäljellä olevine seuraajineen, kunnes he kohtasivat Arrutak-nimisen inuitin Pohjois-Grönlannissa. Arrutak ohjasi heidät inughuitien leirille Pitorarvikissa. Inughuitit ottivat tulokkaan avoimesti vastaan. He olivat hyvin köyhiä ja Qitdlarssuaq toi mukanaan heille vierasta teknologiaa. inughuiteilla ei aikaisemmin ollut esimerkiksi kajakkeja tai jousia lainkaan.Näiden valmistamisen taito oli aikanaan kadonnut inughuitien syrjäisyyden takia. Teknologialla oli huomattava vaikutus heidän kykyynsä metsästää ja hankkia elantonsa. Ajan kuluessa kaksi ryhmää sulautuivat yhteen. Grtönlannissa muuttajat tulivat tunnetuksi nimellä allarsuit ja heidän jälkeläisiään asuu alueella edelleen.
Asuttuaan Grönlannissa noin seitsemän vuoden ajan Qitdlarssuaq päätti nyt jo vanhana palata takaisin synnyinseuduilleen. Tarinan joidenkin versioiden mukaan syy ei ollut niinkään koti-ikävä, vaan jälleen uusi murha. Joka tapauksessa Qitdlarssuaq ja noin 21 hänen seuraajansa lähtivät takaisin kohti Baffininsaarta vuonna 1873. Loput jäivät Grönlantiin. Qitdlarssuaq kuoli paluumatkalla Ellesmerensaaren itäpuolella. Muu seurue jatkoi matkaansa, mutta monet heistäkin menehtyivät. Lopulta takaisin selvisi vain viisi. He saapuivat Baffininsaarelle suurin piirtein vuonna 1875.
Merkitys

Qitdlarssuaqin tarina on yksi varhaisimmista tunnetuista muuttoliikkeistä Kanadan inuittien joukossa. Qitdlarssuaq jäi elämään kansaperinteessä ja etnologien keräämässä aineistossa. Hänet on myös nähty siteenä Baffininsaaren ja Grönlannin inuittien välillä. Lähellä Pond Inletiä sijaitseva Mount Qitdlarssuaq on nimetty hänen mukaansa. Hänestä kertoo myös vuonna 2012 julkaistu Stephen A. Smithin ja Julia Szucsin ohjaama dokumenttielokuva Vanishing Point, joka käsittelee Baffininsaaren ja Grönlannin inuttien historiaa ja nykytilannetta tarinan kautta. Dokumentissa puhuu Qitdlarssuaqista polveutuva inughuitti Navarana.
Pergamonin kirjasto

| Pergamonin kirjasto |
| --- | --- |
 Pergamonin raunioita. Taustalla kirjastorakennuksen seinää, etualalla Athenen pyhäkköalueen pohjoisstoan pylväiden alaosia.
Sijainti:  Pergamonin arkeologinen alue, Bergama, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  39°07′56″N, 27°11′02″E
Rakennustyyppi:  kirjasto
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pergamonin kirjasto oli antiikin aikainen kirjasto Pergamonissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli antiikin ajan suurimpia kirjastoja, ja hävisi koossa ainoastaan Aleksandrian kirjastolle. Kirjaston rauniot sijaitsevat Pergamonin akropoliilla, joka on osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema.