stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talousjournalismi-palkinto
2023

Ensimmäisenä vuonna palkinnon voitti Yle uutisten leikkauspeli, jonka tekijöinä olivat Taneli Arponen, Tulikukka de Fresnes, Antti Parviala, Eetu-Mikko Pietarinen ja tuottajina Timo-Pekka Heima, Mika Pippuri ja Maria Stenroos. Pelimuotoon tehdyn artikkelin tarkoituksena on antaa lukijalle tuntuma siitä, kuinka suuria ratkaisuja julkisessa taloudessa on tehtävä, jos halutaan päästä hallituksen asettamaan tavoitteeseen sopeuttaa julkista taloutta 6 miljardilla eurolla.
Finalisteina olivat lisäksi Turun Sanomien juttu Varsinais-Suomen suurimmista työpaikkojen vähentäjistä ja lisääjistä (Jenni Honkanen ja Klaus Perälä), Kauppalehden juttu Pihlajalinna-yhtiön sisäisistä ongelmista (Kyösti Jurvelin ja Cilla Bhose) sekä Helsingin Sanomien juttu somevaikuttaja Sara Vannisesta (Katriina Pajari).
2024

Vuonna 2024 Talousjournalismi-palkinnon voitti Talouselämä-lehden toimittaja Riikka Aaltonen jutullaan “Tienaamaan vai kortistoon: Lista paljastaa valtavat erot korkeakoulututkintojen välillä – Luoko Suomi suurta kuplaa?” Jutussa käsiteltiin koulutuspolitiikkaa ja sen vaikutuksia työllistymiseen ja tulotasoon sekä yksilön että yhteiskunnan tasolla.
Aaltosen kanssa finaalissa olivat Petteri Lindholm ja Hanna Eskonen (YLE) jutulla, jossa he käsittelivät sähkön hintaa sekä HS Vision Merja Saarinen. Hänen juttunsa käsitteli kansantalouden vahvistamista kasvun avulla.
Toimintapeli

Alustat
kolikkopeli
pelikonsoli
käsikonsoli
mobiilipeli
tietokonepeli
verkkopeli
Lajityypit
kasuaalipeli
roolipeli
seikkailu
toiminta
toimintaseikkailu
simulaatio
strategia
urheilu
Historia
kolikkopelien kulta-aika
vuoden 1983 videopelilama
Atarin videopelihautajaiset
Aiheet
videopelien vaikutustutkimus
videopelikulttuuri
videopelikeräily
videopelien säilöminen
videopelilokalisointi
videopelimusiikki
videopeliteollisuus
elektroninen urheilu
Lisää aiheita
Videopelien teemasivuilla
Toimintapeli on videopelilajityyppi, jossa pääpaino on reaktionopeudessa (refleksit) ja silmä-käsi-koordinaatiossa (tarkkuus) sekä päätöksenteon nopeudessa ja ajoituksessa.
Tyypillisessä toimintapelissä pelaaja ohjaa päähahmoa, jonka pitää selviytyä pelikentän läpi taistellen vihollisia ja mahdollista loppuvastusta vastaan. Vihollisten hyökkäykset heikentävät pelihahmoa, ja peli loppuu kun pelihahmo kuolee (Game over). Joissakin toimintapeleissä tavoitteena on läpäistä tietty määrä pelikenttiä, kun taas toisissa kenttiä on loputtomasti ja tavoitteena on saada vain mahdollisimman hyvä pistetulos.
Toimintapelit ovat Forbesin mukaan Yhdysvalloissa suurin yksittäinen lajityyppi. Toimintapelit ovat miesten keskuudessa suositumpi kuin naisten keskuudessa.
Alalajityypit

Toimintapelien alalajityyppejä ovat muun muassa tappelupelit, ammuntapelit ja tasohyppelyt. Toimintapelien periaatteita löytyy myös muista yhdistelmistä kuten toimintaseikkailupelit ja toimintaroolipelit. Myös taisteluareenamoninpelit (MOBA) ja reaaliaikainen strategiapeli (RTS) voidaan käsittää toimintapeleihin kuuluviksi.
Toimintaroolipeli

Dink Smallwood -peli
Toimintaroolipelit ovat tietokonepelien lajityyppi, jossa yhdistyvät toimintapelien reaaliaikainen taistelu ja roolipelien hahmonkehitys. Tyypillisistä tietokoneroolipeleistä toimintaroolipelit eroavat siten, että niissä pelihahmon numeerisia arvoja saavilla ominaisuuksilla ei ole yhtä suurta merkitystä. Oleellisessa osassa ovat ennemminkin pelaajan mahdollisimman nopeasti ja tarkasti suorittamat toiminnot, kuten vihollisiin kohdistettavat hyökkäykset.
Yksi varhaisista toiminta- ja roolipelielementtejä yhdistelleistä tietokonepeleistä oli vuonna 1982 ilmestynyt Dungeons of Daggorath. Uudemmista toiminnallisista roolipeleistä huomattavimpia on Blizzardin Diablo, josta useat ”Diablo-klooneiksi” kutsutut pelit ovat saaneet vaikutteita. Yhä jatkuviin genren pelisarjoihin lukeutuvat 1980-luvulta lähtien julkaistu Ys sekä Square Enixin kehittämät Seiken densetsu ja Kingdom Hearts. Yleensä toimintaseikkailuiksi laskettuja The Legend of Zelda -pelejäkin on toisinaan pidetty toimintaroolipeleinä, vaikka niiden sopimisesta lajityypin määritelmään on kiistelty.
Aiheesta muualla

Xyz: The Action Aventure RPG Genre – toimintaroolipelien esittely (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Videopelilajityypit
| --- | --- |
Toimintapeli:   Ammuntapeli ensimmäinen persoona  kolmas persoona  Shoot ’em up  Taktinen ammuntapeli  Valopistoolipeli  Beat ’em up  Taistelupeli 
Seikkailupeli:   Graafinen seikkailupeli  Tekstiseikkailupeli  Visual novel 
Toimintaseikkailupeli:   Hiiviskelypeli  Selviytymispeli  Selviytymiskauhupeli  Tasohyppely 
Tietokoneroolipeli:   Internet-roolipeli  Massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli  MUD  Roguelike  Taktinen roolipeli  Toimintaroolipeli 
Strategiapeli:   Valtiosimulaattori  Tykkipeli  Reaaliaikainen strategiapeli Tornipuolustuspeli  Reaaliaikainen taktiikkapeli  Vuoropohjainen strategiapeli  Vuoropohjainen taktiikkapeli 
Simulaatiopeli:   Kaupunginrakennussimulaattori  Liike-elämäsimulaattori  Rakentamissimulaattori  Sosiaalinen simulaatiopeli  Treffisimulaattori  Virtuaalinen eläintenhoito 
Kulkuneuvosimulaattori:   Ajopeli  Ajosimulaattori  Avaruuslentosimulaattori  Junasimulaattori  Lentopeli  Lentosimulaattori  Sukellusvenesimulaattori 
Muut lajityypit:   Hyötypeli  Managerointipeli  Musiikkipeli Rytmipeli  Oppimispeli  Partypeli  Pulmapeli  Urheilupeli
Jakola

Jakola on kylä Imatran kaupungissa. Aiemmin se on kuulunut pääosin luovutetulle alueelle jääneeseen Jääsken pitäjään. Kylä sijaitsee nykyisen itärajan tuntumassa, lähellä Imatran taajama-aluetta. Alueella on omakotiasutusta.
Kylä sijoittuu itä-länsi -suuntaisena kapeahkona, epäsäännöllisenä kiilana Teppanalan (pohjoisessa) ja Pelkolan (etelässä) kylien väliin. Kylä rajoittui Vuokseen lännessä ja Ruokolahden pitäjän Immalanjärven kylään idässä. Kylän poikki kulkivat Imatralta Ensoon johtava, 1930-luvulla päällystetty maantie, ja Imatra–Antrea-rata. Asutus oli keskittynyt tien varteen.
Jääski
| --- | --- |
Kylät:  Ahola • Ahtiala • Ahvola • Eevala • Einola • Haikola • Hallikkala • Hirsilampi • Hyppölä • Hämälälä • Ihalempiälä • Jakola • Jakovala • Järvenkylä • Kamajauhola • Kaplahala • Kasila • Kemppilä • Kiljolanmaa • Kirkonkylä • Kiurula • Kokkola • Kostiala • Kuurmanpohja • Kyyrölä • Kärenniemi • Kärkkäälä • Kärättilä • Laitila • Laukkala • Littula • Lokkarila • Lottola • Meltola • Myllölä • Niemi • Näträmälä • Oravala • Pajarila • Patjaala • Pelkola • Penttilä • Pieppola • Puujalka • Päähkälä • Ranssila • Riikola • Rikkola • Rossila • Rouhiala • Räikkölä • Seppälä • Soperonmaa • Suikkala • Sunila • Teppanala • Tollola • Velkula • Vetelälä • Virola • Virolansalo
Muut:  Enso
The Leadstar

| The Leadstar Elias Viljanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fantom Studio & Rantajätkät Studio
 Julkaistu: 19. elokuuta 2005
 Tyylilaji: instrumentaalirock, progressiivinen metalli
 Kesto: 41.29
 Levy-yhtiö: Lion Music
Elias Viljasen muut julkaisut
| Taking the Lead 2002 | The Leadstar 2005 | Fire-Hearted 2009 |
The Leadstar on Elias Viljasen vuonna 2005 julkaisema levy.
Kappaleet

Lord of the Strings – 1.24
High-Powered – 3.46
Touching the Sky – 4.30
Unity for Life – 3.09
Northern Storm – 3.18
Fast & Furious – 4.31
Magic Seven – 3.27
Follow the Leadstar – 4.12
Driving Force – 4.10
Hello – 4.07
Evilized – 2.26
Home-Coming – 2.44
Kokoonpano

E.Vil – kitara (kappaleet 1, 3–6, 8, 10, 12), 7-kielinen kitara (kappaleet 2, 9, 11)
Rami Herckman – basso (kappaleet 2, 4–6, 10, 12)
Jaan Wessman – nauhaton basso (kappaleet 3, 7–9, 11)
Janne Juutinen – rummut (kappaleet 2, 5, 12)
Tomi Ylönen – rummut (kappaleet 3, 4, 6, 8–10)
Lacu Lahtinen – rummut (kappaleet 7, 11)
Jari Koivisto – kosketinsoitin (kappaleet 1–4)
Jani Kemppinen – kosketinsoitin (kappaleet 5–12)
Jari Koivisto – kosketinsoitin (kappaleet 6–8)
Arvostelut

Imperiumi.net: 7+/10
Aiheesta muualla

Albumi The Leadstar Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Leadstar discogs.com -sivustolla
Thesleff

Wilhelm Thesleff.
Thesleff ['teslef] on Viipurin saksalainen kauppiassuku, skotlantilais-saksalaista alkuperää. Yksi sukuhaara on aateloitu ja introdusoitu Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 182. Suomalaisen suvun saksalainen kantaisä Hans Thesleff saapui vuonna 1595 Lyypekistä Viipuriin. Länsi-Suomessa eläneen sukuhaaran jäsenet kirjoittavat nimen muodossa Theslöf.
Hans Thesleffin pojanpojasta polveutuu Stiernstedtin suku, kun Johan Stiernstedt aateloitiin 1697.
Suvun jäseniä > Ikäjärjestyksessä

Peter Georg Thesleff (1775–1844), kenraalimajuri, aateloitiin vuonna 1824
Alexander Amatus Thesleff (1778–1847), kenraali, Aleksanterin-Yliopiston varakansleri, aateloitiin vuonna 1812, Peter Georg Thesleffin veli
Alexander Adam Thesleff (1810–1856), kenraalimajuri, Mikkelin ja Viipurin läänien kuvernööri, Peter Georg Thesleffin poika
Fredrik Wilhelm Thesleff (1824–1893), eversti, valtioneuvos ja valtiopäivämies, Peter Georg Thesleffin poika
Nikolai Alexander Thesleff (1832–1888), luutnantti, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies, Alexander Amatus Thesleffin poika
Alexander August Thesleff (1838–1892), Tie- ja vesirakennushallituksen ylijohtaja
Nikolai Thesleff (1851–1909), juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies, Alexander Adam Thesleffin poika
Wilhelm Thesleff (1852–1912), insinööri ja ja valtiopäivämies, Fredrik Wilhelm Thesleffin poika
Fredrik Thesleff (1859–1913), arkkitehti, Fredrik Wilhelm Thesleffin poika
Johannes Amatus Thesleff (1860–1923), juristi ja Viipurin kunnallispormestari, omisti Lavolan kartanon Viipurin maalaiskunnassa
Eynar Thesleff (1867–1927), juristi ja valtiopäivämies, Alexander August Thesleffin poika
Ellen Thesleff (1869–1954), taidemaalari, Alexander August Thesleffin tytär
Viktor Nikolai Julius Thesleff (1869–1928), tilanomistaja ja valtiopäivämies, Nikolai Alexander Thesleffin poika
Arthur Thesleff (1871–1920), kasvitieteilijä, Fredrik Wilhelm Thesleffin poika
Gerda Thesleff (1871–1939), keramiikkataiteilija, Alexander August Thesleffin tytär
Carl Gustaf (Gösta) Theslöf (1872–1939), kenraalimajuri ja itsenäisyysmies
Rolf Thesleff (1878–1938), filosofian tohtori ja suurlähettiläs
Wilhelm Thesleff (1880–1941), kenraali, sotaministeri ja Suomen sotajoukkojen lyhytaikainen ylipäällikkö
Georg Henrik Theslöf (1880–1957), sanomalehtimies ja pakinoitsija, Gösta Theslöfin veli
Greta von Frenckell-Thesleff (1881–1967), kirjallisuudentutkija ja kirjailija
Jean Theslöf (1884–1966), amerikansuomalainen laulaja ja kilpa-ampuja
Thom Thesleff (1895–1961), arkkitehti
Alexander Amatus Thesleff (1907–1983), suurlähettiläs
Marianne Thesleff (1908–1992), muistelmakirjailija
Holger Thesleff (1924–2023), antiikintutkija ja filologi
Irma Thesleff (s. 1948, o.s. Saxén), lääketieteen professori
Suvun jäseniä > Aakkosjärjestyksessä > Thesleffit

Alexander Adam Thesleff (1810–1856), kenraalimajuri, Mikkelin ja Viipurin läänien kuvernööri
Alexander Amatus Thesleff (1778–1847), kenraali, Aleksanterin-Yliopiston varakansleri, aateloitiin vuonna 1812
Alexander Amatus Thesleff (1907–1983), suurlähettiläs
Alexander August Thesleff (1838–1892), Tie- ja vesirakennushallituksen ylijohtaja
Arthur Thesleff (1871–1920), kasvitieteilijä
Eynar Thesleff (1867–1927), juristi ja valtiopäivämies
Ellen Thesleff (1869–1954), taidemaalari
Fredrik Thesleff (1859–1913), arkkitehti
Fredrik Wilhelm Thesleff (1824–1893), eversti, valtioneuvos ja valtiopäivämies
Gerda Thesleff (1871–1939), keramiikkataiteilija, Alexander August Thesleffin tytär
Greta von Frenckell-Thesleff (1881–1967), kirjallisuudentutkija ja kirjailija
Holger Thesleff (1924–2023), antiikintutkija ja filologi
Irma Thesleff (s. 1948, o.s. Saxén), lääketieteen professori
Johannes Amatus Thesleff (1860–1923), juristi ja Viipurin kunnallispormestari, omisti Lavolan kartanon Viipurin maalaiskunnassa
Marianne Thesleff (1908–1992), muistelmakirjailija
Nikolai Thesleff (1851–1909), juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Nikolai Alexander Thesleff (1832–1888), luutnantti, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies
Peter Georg Thesleff (1775–1844), kenraalimajuri
Rolf Thesleff (1878–1938), filosofian tohtori ja suurlähettiläs
Thom Thesleff (1895–1961), arkkitehti
Viktor Nikolai Julius Thesleff (1869–1928), tilanomistaja ja valtiopäivämies
Wilhelm Thesleff (1852–1912), insinööri ja ja valtiopäivämies
Wilhelm Thesleff (1880–1941), kenraali, sotaministeri ja Suomen sotajoukkojen lyhytaikainen ylipäällikkö
Suvun jäseniä > Aakkosjärjestyksessä > Theslöfit

Carl Gustaf (Gösta) Theslöf (1872–1939), kenraalimajuri ja itsenäisyysmies
Georg Henrik Theslöf (1880–1957), sanomalehtimies ja pakinoitsija, Gösta Theslöfin veli
Jean Theslöf (1884–1966), amerikansuomalainen laulaja ja kilpa-ampuja
Kirjallisuutta

Thesleff, Theslöf. Släktbok. Ny följd II:1–2. 1965, s. 144-180
Autio, Veli-Matti: ”Thesleff (1500–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 9, s. 734–736.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-450-5.  / Teoksen verkkoversio.
Ingegerd Lundén, Herrar till hatt och värja : en bortglömd gren av släkten Thesleff / Ingegerd Lundén Cronström., Helsinki, 1963 (ISSN 0039-6842 ja 2490-1547, verkkoversio)
The Unraveling

| The Unraveling Rise Against |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2000
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 2001
 Tuottaja(t): Mass Giorgini
 Tyylilaji: hardcore punk   melodinen hardcore
 Kesto: 40.26
 Levy-yhtiö: Fat Wreck Chords
Rise Againstin muut julkaisut
| Transistor Revolt 2000 | The Unraveling 2001 | Revolutions Per Minute 2003 |
The Unraveling on yhdysvaltalaisen punkyhtye Rise Againstin vuonna 2001 julkaistu debyyttialbumi. Se julkaistiin Fat Wreck Chords -levy-yhtiön kautta. Vuonna 2005 The Unraveling julkaistiin uudelleen, jolloin albumille oli lisätty kaksi bonuskappaletta.
Kappaleet

Alive and Well – 2.06
My Life Inside Your Heart – 3.02
Great Awakening – 1.35
Six Ways 'Til Sunday – 2.36
401 Kill – 3.19
The Art of Losing – 1.50
Remains of Summer Memories – 1.17
The Unraveling – 3.12
Reception Fades – 2.10
Stained Glass and Marble – 1.36
Everchanging – 3.47
Sometimes Selling Out is Giving Up – 1.09
3 Day Weekend – 1.03
1000 Good Intentions – 3.07
Weight of Time – 2.00
Faint Resemblance – 2.51
Join the Ranks* – 1.26
Gethsemane* – 2.30
* = Vuoden 2005 uudelleenjulkaisulle lisätyt bonuskappaleet.
Kokoonpano

Tim McIlrath – laulu
Chris Chasse – kitara, laulu
Mr. Precision – kitara
Joe Principe – basso, laulu
Brandon Barnes – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Punknews.org:
Jacoba Stelma

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | joukkuekilpailu |  |
Jacoba Cornelia ("Co") Stelma (2. heinäkuuta 1907 Haag – 30. elokuuta 1987 Brielle) oli alankomaalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Jalmari Haapanen

Jalmari Haapanen (18. marraskuuta 1882 Kivijärvi – 24. helmikuuta 1961 Haapajärvi) oli suomalainen kansanedustaja. Hänet valittiin vuoden 1917 eduskuntavaaleissa Maalaisliiton ehdokkaana Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Haapanen toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925 ja 1931.
Jawed Karim

| Jawed Karim |
| --- | --- |
 Jawed Karim vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1979 (ikä 44) Merseburg, Itä-Saksa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jawed Karim (s. 28. lokakuuta 1979, Merseburg, Itä-Saksa) on amerikansaksalainen internet-yrittäjä. Karim tunnetaan parhaiten yhtenä YouTuben perustajista ja ensimmäisenä henkilönä, joka latasi videon YouTubeen.
Karimin isä on bangladeshilainen tiedemies ja äiti saksalainen biokemian tutkija Minnesotan yliopistosta. Hän syntyi Itä-Saksan Merseburgissa, mutta pakeni perheineen länteen vuonna 1981 ja varttui Neussissa Länsi-Saksassa. Perhe muutti vuonna 1992 Minnesotan Saint Pauliin, missä Karim tutustui YouTuben kahteen muuhun perustajaan, Chad Hurleyyn ja Steve Cheniin.
Aiheesta muualla

YouTube-profiili WebArchivessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jawed Karim
Käännös suomeksi
Jawline

| Jawline |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Liza Mandelup
Tuottaja:   Sacha Ben Harroche  Lauren Cioffi  Hannah Reyer  Bert Hamelinck 
Säveltäjä:  Palmbomen (käännä suomeksi)
Kuvaaja:   Noah Collier  Ben Whatley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Caviar Films
Levittäjä:  Hulu
Ensi-ilta:  2019
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jawline on vuonna 2019 julkaistu dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Liza Mandelup. Dokumentti kertoo sosiaalisesta mediasta ja internetjulkkiksista. Helmikuussa 2019 Hulu hankki Yhdysvaltain levitysoikeudet elokuvalle.
Aiheesta muualla

Jawline Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Toimintasankari van Damme

| Toimintasankari van Damme> Jean Claude Van Damme: Behind Closed Doors |
| --- | --- |

Tyyli:  Tositelevisio
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:  Jean-Claude Van Damme Gladys Portugues Kristopher Van Varenberg Bianca Van Varenberg Jason Flemyng (kertoja)
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Verkko:   ITV  TV Viisi
Esitetty:  22. maaliskuuta 2011 – 10. toukokuuta 2011
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Amanda Stavri
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jean-Claude Van Damme
Ohjaaja(t):  Jared Wright Maia Lidell
Tuotantoyhtiö(t):  ITV Rodin Entertainment
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Toimintasankari van Damme (engl. Jean Claude Van Damme: Behind Closed Doors) on vuonna 2011 esitetty brittiläinen ITV:n tuottama tositelevisiosarja, joka seuraa elokuvanäyttelijä Jean-Claude Van Dammen ja hänen perheensä kiireistä elämää kulissien takana puolen vuoden ajan.
Suomessa sarjaa esittää TV Viisi 14. joulukuuta 2011 lähtien.
Sarja on julkaistu myös DVD:lle 16. toukokuuta 2011.
Sarjan kuvaus

Brittiläinen ITV seuraa Van Damme elämää elokuvien ulkopuolella. He seuraavat kuinka Van Damme muun muassa valmistautuu tulevaan K1-otteluunsa Somluck Kamsingia vastaan ja mitä tapahtuu elokuvien Weapon ja Dragon Eyes kuvauksissa.
Jaksoluettelo

Lucky
Birthday
Dubai
Attila
Road Trip
Hong Kong
Booder
Ceremony
Jalmari Hemminki

Jalmari Matias Hemminki (22. toukokuuta 1903 Alavus – 20. helmikuuta 1987 Seinäjoki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Hemmingin vanhemmat olivat kauppias Heikki Hemminki ja Helmi Elisabet Selkämaa ja puoliso Alli Rauha Maria Honkavaara. Hemminki kävi kauppakoulun Vaasassa ja meni vuonna 1923 Alavuden Puunjalostusteollisuus -yhtiön palvelukseen, jossa hän työskenteli sittemmin pitkään konttoripäällikkönä. Hemmingin pojan Juhanin perustettua autoliikkeen mutta lähdettyä vuonna 1959 Kanadaan liike siirtyi Juhani Hemmingin isälle Jalmarille ja kahdelle veljelle. Kun Juhani Hemminki palasi Suomeen ja perusti uuden autoliikkeen, molemmat yhdistettiin vuonna 1963 ja yrityksen yhteyteen perustettiin myös autokoulu. Hemmingin Autoliikkeestä kasvoi alueellisesti merkittävä yritys Etelä-Pohjanmaalle, jolla oli useita toimipaikkoja maakunnan eri puolilla. Liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1974 saaneella Hemmingillä oli myös laajemmin vaikutusta talousalueella. Hän oli muun muassa perustamassa jo vuonna 1952 Etelä-Pohjanmaan kauppakamaria.
Joe Slovo

Joe Slovon hautamuistomerkki
Joe Slovo (alun perin Yossel Mashel Slovo, 23. maaliskuuta 1926 Obeliai, Liettua – 6. tammikuuta 1995) oli eteläafrikkalainen poliitikko ja apartheidia vastustanut aktivisti. Slovo toimi pitkään Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen johtajana ja Umkhonto we Sizwen esikuntapäällikkönä. Slovon vaimo Ruth First oli apartheidin vaistaisen taistelun pääideologeja.
Slovo syntyi Obeliain kaupungissa Liettuassa ja muutti Etelä-Afrikkaan kahdeksanvuotiaana juutalaisten vanhempiensa kanssa.
J-P Virtanen

Jukka-Pekka ”J-P” Virtanen (s. 17. huhtikuuta 1966) on suomalainen kosketinsoittaja. Hän on vaikuttanut yhtyeissä, artistien taustayhtyeissä ja levyillä sekä toiminut palkattuna jäsenenä eri yhtyeissä. Hänellä on myös oma nimikkoyhtye The JP's.
Kriitikko Petri Silas on sanonut, että J-P Virtanen on ”juurevan urkujazzin johtava tulenkantaja Suomessa”.
Yhtyeitä ja taustayhtyeitä

Agents
Broadcast
Cool Sheiks
Jukka Gustavson
Pekka Hiltunen
Aki Sirkesalo ja Lemmen Jättiläiset
Hypnomen
The JP's
Kirka
Mikko Kuustonen
Jorma Kääriäinen
Tarja Merivirta
Tuomari Nurmio
Sirokko
Jakomäen terveysasema

| Jakomäen terveysasema |
| --- | --- |
 Jakomäen terveysaseman sisäänkäynti.
Osoite:  Vuorensyrjä 8, 00770 Helsinki
Sijainti:  Jakomäki, Helsinki
Koordinaatit:  60.2601°N, 25.0753°E
Valmistumisvuosi:  1987
Suunnittelija:  Suunnittelurengas
Jakomäen terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jakomäen terveysasema on Helsingin Suurmetsän kaupunginosan Jakomäen osa-alueella sijaitseva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema.
Jakomäen terveysasema.
Vuonna 1987 valmistuneen kaksikerroksisen terveysasemarakennuksen on suunnitellut Suunnittelurengas. Terveysaseman vieressä sijaitseva Jakomäen palvelutalo  edustaa samaa tyyliä ja sillä on sama julkisivumateriaali.
Aiheesta muualla

Helsingin terveysasemien yhteystiedot (hel.fi)
Jan Kenneth Weckman

Jan Kenneth Weckman (s. 10. helmikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko.
Weckman opiskeli 1969 Vapaassa taidekoulussa ja 1969–1973 Taideakatemian koulussa. Hän väitteli taiteen tohtoriksi 2005 aiheesta Seitsemän maalauksen katsominen/Maalaus maailman osana.  Weckman oli Oraan suojelijat -vaihtoehtoseuran perustajia ja toimi pitkään lääkintävahtimestarina ja apuhoitajana. Taiteilijana hän oli omaleimaisimpia 1970-luvulla vaikuttaneista graafikoista. Sittemmin hänen tyylinsä on vaihtunut kalligrafiasta vaikutteita saaneesta viivarealismista vauhdikkaaseen informalismiin. Weckman on ollut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 ja kirjoittanut taiteen teoriasta.
Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2007.
Jani Koskela

Jani Koskela (s. 14. huhtikuuta 1993) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja häntä valmentaa Juha Koskela.
Porin Kalevan kisoissa 2015 Koskela voitti kultaa 400 metrillä uudella ennätysajallaan 47,85. Vuosina 2011 ja 2012 hän saavutti matkalla pronssia. 200 metrillä Koskela voitti hopeaa vuosina 2011, 2013 ja 2017. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 4 × 300 metrin viestissä 2016 sekä hopeaa 200 metrillä 2010, 400 metrillä 2016 ja 4 × 200 metrin viestissä 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut Tampereen Pyrinnön viestijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä kultaa vuonna 2011 ja pronssia vuonna 2017 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa vuonna 2016, hopeaa vuonna 2017 ja pronssia vuonna 2014.
Koskela karsiutui alkuerissä 200 ja 400 metrillä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Koskela juoksi Suomen joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä, joka karsiutui alkuerissä. Hän karsiutui 200 metrin alkuerissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja 2015. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.
Koskelan ennätys 200 metrillä on 21,29 ja 400 metrillä 47,74.