stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Occupation 101

| Occupation 101: Voice of the Silenced Majority |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Abdallah Omeish  Sufyan Omeish 
Käsikirjoittaja:   Abdallah Omeish  Sufyan Omeish  Alison Weir 
Tuottaja:   Abdallah Omeish  Sufyan Omeish 
Säveltäjä:   Al Nakari  Eric Olsen 
Kuvaaja:   Abdallah Omeish  Sufyan Omeish 
Leikkaaja:   Abdallah Omeish  Syfyan Omeish 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  25. maaliskuuta 2006
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Occupation 101: Voice of the Silenced Majority on vuonna 2006 ilmestynyt Abdallah Omeishin ja Sufyan Omeishin ohjaama dokumenttielokuva, joka kritisoi sionismin vaikutuksia palestiinalaisiin Israelin ja Palestiinan välisessä konfliktissa lähtien ajasta ennen Israelin valtion itsenäistymistä päätyen toiseen palestiinalaisten kansannousuun 2000-luvulla.
Elokuvan esiintyjäkaarti koostuu pääasiallisesti juutalaisista ja yhdysvaltalaisista kirjoittajista, poliitikoista ja humanitäärisen työn tekijöistä sekä tavallisista palestiinalaisista.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 26. maaliskuuta. Elokuva voitti kultaisen palmun vuonna 2007 Beverly Hillsin elokuvajuhlilla.
Elokuva on englanninkielinen ja sen äänenä toimii If Americans Knew -järjestön perustaja Alison Weir.
Esiintyjät

| --- | --- |
 James Akins  Rabbi Arik Ascherman  Bishop Barltlett Jr.  Phyllis Bennis  Peter Boukaert  Francis Boyle  Sharon Burke  Noam Chomsky  Drew Christiansen  Ramsey Clark  Douglas Dicks  Paul Findley  Thomas Getman  Neta Golan :  Jeff Halper  Amira Hass  Kathleen Kamphoefner  Adem Keller  Hava Keller  Rashid Khalidi  Peretz Kidron  Rabbi Lilian  Allegra Pacheco  Hedva Radonavitz  Yael Stein  Gila Svirsky  Edward Walker  Alison Weir
Aiheesta muualla

Occupation 101 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Occupation 101 - elokuvan virallinen sivusto (englanniksi)
Pakistanin maanjäristys 2013

Järistyksesä syntynyt saari satelliittikuvassa.
Pakistanin maanjäristys 2013 tapahtui Pakistanssa Balochistanin provinssissa 24. syyskuuta 2013. Järistyksen momenttimagnitudi oli 7,7. Ainakin 515 ihmistä menehtyi,  ja satatuhatta jäi kodittomiksi.
Järistys sai aikaan uuden pikkusaaren, joka on 20 metriä korkea, kymmeniä metrejä pitkä ja sijaitsee 200 metriä rannikosta.
Paavo Viljanen

Paavo Viljanen (17. kesäkuuta 1904 Karstula – 10. helmikuuta 1972 Tampere) oli lestadiolaispastori, rovasti ja kirjailija, joka vanhoillislestadiolaisuuden hajaannuksen aikana kuului eronneeseen elämänsanalaisten ryhmään. Viljanen oli Kuhmalahden kirkkoherrana 1933–1950, jolloin siirtyi Tampereelle, aluksi kappalaiseksi myöhemmin Kalevan seurakunnan kirkkoherraksi. Ollessaan pappina Kivijärvellä 1929 hän liittyi vanhoillislestadiolaisuuteen. Paavo Viljanen toimi Siionin Lähetyslehden päätoimittajana vuosina 1944–1960. Hän oli vuonna 1958 aloittaneessa Siionin laulut -kokoelman uudistustoimikunnassa. SRK:n johtokunta erotti hänet päätoimittajan virasta kastekysymykseen liittyneiden erimielisyyksien vuoksi.
Teokset

Ihana on Siion virtoinensa, WSOY, 1941
Wäinö Havas, hengen ja miekan mies, WSOY, 1943
Hän on meidän rauhamme, saarnoja ja kirjoituksia kotihartautta varten, WSOY, 1943
Tie rauhaan : sananen nuorille, 1944
Armahda minua – riivaaja vaivaa lastani : sana vanhemmille, 1945
Miten löytäisin armollisen Jumalan?, 1946
Elävää tulta, romaani, 1948
Lestadiolaisesta liikkeestä Tampereen hiippakunnassa. – Jumalan työsaralta III. Tampereen hiippakunnan vuosijulkaisu 1950. Helsinki 1949.
Tähän asti on Herra meitä auttanut.  Oulu, 1956 (toim.)
Unkarin tähdet, romaani, 1957
Usko tulee kuulemisesta, 1957
Turvallinen usko, 1959
Mistä Nestor nimistössämme?, 1964
Usko ja elämä, Kirjayhtymä, 1965
Unkaria ja Suomea etsimässä, 1965
Usko ja elämä, 1965
Aukene, saarnoja ensimmäisen vuosikerran evankeliumeihin, 1965
Kahdentoista apostolin seurassa, 1970
Paatsivuonon kirkko

| Paatsivuonon kirkko Balsfjord kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Paatsivuono, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1856
Suunnittelija:  Christian Heinrich Grosch
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paatsivuonon kirkko (norj. Balsfjord kirke) on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1856.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paatsivuonon kirkko Wikimedia Commonsissa
Otto von Sadovszky

Otto von Sadovszky vuonna 1979.
Otto J. von Sadovszky (1925–2004) oli unkarilais-amerikkalainen antropologi ja kielitieteilijä.
Otto von Sadovszky on antropologian professori California State Universityssä. Hän on tullut tunnetuksi siitä, että hän väittää todistaneensa suomalais-ugrilaisten kielten hantin ja mansin sukulaisiksi 80 prosentille kielistä, joita on käyttänyt 19 intiaaniheimoa Kaliforniassa. Hän todistelee sukulaisuutta 10 000 erilaisella sanallisella ja kieliopillisella piirteellä. Kyseiset intiaanikansat asuivat Kalifornian rannikolla Montereystä Bodega Bayhin ja Sacramentoon ynnä San Joaquinlaaksoon.
Teokset

Shamanism past and present, I-II (1989)
Shamans and Cultures (1993)
Fish, Symbol and Myth (1995)
Shamanism in performing arts (1995)
Vogul folklore (1995)
The Discovery of California: A Cal-Ugrian Comparative Study (1996)
Aiheesta muualla

Miwokien alkuperä (Arkistoitu – Internet Archive)
Hanteista
Oligosoma burganae

| Oligosoma burganae |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Scinciformata
Osalahko::  Skinkkimäiset Scincomorpha
Heimo::  Skinkit Scincidae
Alaheimo::  Eugongylinae
Suku::  Oligosoma
Laji::  burganae
Kaksiosainen nimi
 Oligosoma burganae  (Chapple et al., 2011) 
Katso myös
   Oligosoma burganae Wikispeciesissä   Oligosoma burganae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oligosoma burganae on skinkkien heimoon kuuluva liskolaji.
Tämä lisko kasvaa 7 cm pitkäksi, häntä on suunnilleen samanpituinen tai vähän pidempi kuin vartalo.
Lajia on tavattu Uuden-Seelannin Eteläsaarella Otagon vuoristossa. Se on muuttunut selvästi harvinaisemmaksi 1980-luvulta alkaen. Kaikkia syitä ei tunneta, mutta ainakin elinympäristön muutokset ovat vaikuttaneet asiaan. IUCN on luokitellut sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Opettajaseminaari

Opettajaseminaari on kansakoulunopettajien opettajanvalmistuslaitoksista Suomessa historiallisesti käytetty nimitys.
Opettajankoulutus on muotoutunut Suomessa vähitellen. Opettajankoulutusta on kehitetty ja järjestetty kutakin koulumuotoa ja jopa opetustehtävää varten erikseen. Ensimmäisenä Suomessa aloitettiin oppikoulun opettajiksi haluavien pedagoginen valmennus Turun akatemiassa jo vuonna 1806. Pysyväisluonteisesti sitä alettiin järjestää vuodesta 1864 lähtien, kun perustettiin Helsingin normaalilyseo. Kansakoulunopettajien valmistus aloitettiin sekin jo niinkin varhain kuin vuonna 1863. Koulutus aloitettiin tuolloin perustetussa Jyväskylän Seminaarissa, jonka ensimmäisenä rehtorina ja samalla koko opetuksen hengen luojana toimi Uno Cygnaeus. Kansakoulunopettajien koulutuksen yhteydessä kiinnitettiin voimakkaasti huomiota tulevien opettajien siveelliseen kasvatukseen sekä monipuolisten sivistysharrastusten kehittämiseen. Jyväskylän opettajaseminaarin lisäksi tunnettuja opettajaseminaareja 1800-luvulla olivat mm. Sortavalan opettajaseminaarit. Sortavalassa aloitti toimintansa vuonna 1880 sekä nais- että miesopettajaseminaari.
Seminaarien merkitys

Seminaarin tarkoituksena oli kouluttaa suomenkielisiä kansakoulunopettajia vasta perustetulle kansakoululaitokselle. Koulutuksen yhteydessä kiinnitettiin voimakkaasti huomiota tulevien opettajien siveelliseen kasvatukseen sekä monipuolisten sivistysharrastusten kehittämiseen. Seminaari oli sisäoppilaitos, joka koostui mies- ja naisosastoista. Pääsyvaatimuksena seminaariin oli vuodesta 1880 alkaen kansakoulun oppimäärä, mutta alusta lähtien naisosaston oppilaat olivat huomattavasti vähimmäisvaatimusta koulutetumpia, yleensä ruotsinkielisten säätyläisperheiden tyttäriä. Näille kansakoulunopettajattaren ammatti tarjosi yhden harvoista sosiaalisesti hyväksyttävistä työmahdollisuuksista. Miesoppilaat tulivat sen sijaan useimmiten vähän koulutettuja, ja monen pohjakoulutus rajoittui kierto- ja rippikouluun. Esimerkiksi Jyväskylän seminaarin ensimmäisistä oppilaista naiset olivat yhtä lukuun ottamatta säätyläisperheistä, mutta miehistä ei yksikään. Vaatimattomista oloista lähteneelle miehelle kansakoulunopettajaksi valmistuminen merkitsi sääty-yhteiskunnan aikana melkoista sosiaalista nousua. 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun maaseutuyhteisössä kirjoitus- ja laskutaitoiselle opettajalle avautui opetustyön ohella lukemattomia erilaisia luottamustehtäviä.
Seminaarien harjoittama sivistystyö oli maatalous-Suomessa erittäin merkittävää. Sen lisäksi, että ne kouluttivat alueensa kansakouluille opettajia, ne virkistivät koko seutunsa hengenelämää. Nuorten seminaarilaisten kuorot, voimistelu- sekä urheiluseurat ja muut kulttuuriharrasteet toimivat mallina koko ympäröivälle yhteisölle. Samalla ne antoivat opettajille eväitä käynnistää vastaavaa toimintaa omalla sijoituspaikallaan. Useat kymmenet kansakoulunopettajat tulivat tunnetuiksi myös kirjailijoina ja kansanperinteen kerääjinä: tunnetuimpia ovat runoilija Immi Hellén (mm. "Maan korvessa kulkevi lapsosen tie...") sekä Samuli Paulaharju, joka sai Suomen ensimmäisenä ei-akateemisena henkilönä professorin arvonimen.
Seminaareihin oli jo varhain otettu ylioppilaita hospitanteiksi, jotka suorittivat yhdessä vuodessa kansakoulunopettajan pätevyyden. Ylioppilaiden määrän kasvaessa hospitanttijärjestelmä tuli kuitenkin tiensä päähän. Helsingissä pidettiin 1920-luvulla kokeellisia kansakoulunopettajakursseja ylioppilaille, ja ne vakinaistettiin vuonna 1934, kun Jyväskylän seminaari muutettiin kasvatusopilliseksi korkeakouluksi, joka puolestaan muuttui myöhemmin Jyväskylän yliopistoksi. Jyväskylän seminaarin viimeinen luokka valmistui vuonna 1937. Samoihin aikoihin seminaarien pääsyvaatimukseksi asetettiin keskikoulututkinto.
Opetusohjelma

Seminaarien oppimäärä oli aluksi kolmivuotinen, mutta se piteni 1910-luvulle tultaessa asteittain aina viisivuotiseksi. Opetettavaan ainekseen sisältyi kansakoulun kurssin syventäminen, kasvatusoppia, mahdollisesti hieman ruotsia tai jopa saksaa (sortokaudella myös venäjää, jota luettiin äärimmäisen tehottomasti) sekä runsaasti taito- ja taideaineita. Seminaarilaisten tuli osata harmonin- ja pianonsoittoa, laulua, oman sukupuolensa käsityöt sekä voimistelu.
Suomessa toimineet seminaarit

Suomessa ovat toimineet seuraavat opettajaseminaarit:
ruotsinkieliset:
Tammisaaren seminaari, naisille, perustettu 1871
Uudenkaarlepyyn seminaari, miehille, perustettu 1873
suomenkieliset:
Jyväskylän seminaari, perustettu 1863, lakkautettiin 1937 koska 1934 sen korvasi Jyväskylän kasvatusopillinen korkeakoulu
Sortavalan seminaari, perustettu 1880, sotien aikana tilapäisesti Raumalla ja Raahessa, vuodesta 1953 Joensuussa nimellä Itä-Suomen seminaari
Rauman seminaari, perustettu 1896
Raahen seminaari, perustettu 1896
Heinolan seminaari, perustettu 1899
Kajaanin seminaari, perustettu 1900
Kemijärven seminaari, perustettu 1950
Savonlinnan seminaari, perustettu 1952
Lisäksi oli Ruotsin Haaparannalle jo vuonna 1847 perustettu suomenkielinen seminaari. Varsinaisten opettajaseminaarien lisäksi Suomessa toimi myös kolme kaksivuotista alakansakouluseminaaria, jotka sijaitsivat Suistamolla, Hämeenlinnassa ja Torniossa. Lisäksi oli kolme ylioppilaille tarkoitettua väliaikaista opettajakorkeakoulua: Helsingissä 1947–1974, Turun opettajakorkeakoulu 1949–1974 ja Oulun opettajakorkeakoulu vuodesta 1953 vuoteen 1958, jolloin siitä tuli Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitos.
Muutokset peruskouluun siirtymisen yhteydessä

Seminaarit kouluttivat kansakoulunopettajia peruskoulujärjestelmän tuloon saakka. Tällöin opettajankoulutus katsottiin tarpeelliseksi yliopistollistaa. Se toteutettiin perustamalla vuonna 1974 kasvatustieteelliset tiedekunnat Helsingin, Turun, Tampereen ja Oulun yliopistoihin. Samalla Hämeenlinnan seminaari liitettiin Tampereen, Rauman seminaari Turun ja Kajaanin seminaari Oulun yliopistoon. Jyväskylässä oli kasvatustieteellinen tiedekunta jo ennestään.  Ruotsinkielisestä opettajankoulutuksesta vastaamaan perustettiin Åbo Akademin alaisuuteen Vaasaan Pedagogiska fakulteten. Seminaarit ja aineenopettajakoulutuksesta vastanneet normaalikoulut (Vaasassa Vasa Övningsskola) liitettiin uusiin tiedekuntiin opettajankoulutuslaitoksina. Heinolan seminaari lakkautettiin, ja sen tiloihin sijoitettiin opettajien täydennyskoulutuskeskus. Joensuuhun siirretty Sortavalan seminaari toimi pohjana Joensuun yliopistolle. Rovaniemen opettajankoulutuslaitos ei toiminut missään vaiheessa seminaarina, vaan se perustettiin samassa muutosvaiheessa Oulun yliopiston sivupisteeksi. Vuonna 1979 laitoksesta tuli Lapin yliopisto.
Aiheesta muualla

J. M. Mikkola, Muistelmat. Luku 34. Seminaarin lehtorina Jyväskylän seminaarin uskonnon lehtorin kuvaus omasta työstään 1900-luvun alussa.
Jyväskylän seminaarin miesosaston oppilaita 1900-luvun alussa pukeutuneina parhaisiinsa.
Jyväskylän seminaarin opetusohjelmaan kuului voimistelu. Seminaarin naisosastolaisia voimistelupuvuissaan sauvoineen vuonna 1897
Paattilammi (Forssa)

| Paattilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Forssa
Koordinaatit:  60°56′25″N, 23°47′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Lunkinjärveen 
Järvinumero:  35.936.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,7 m 
Rantaviiva:  0,588 km 
Pinta-ala:  0,01724 km² 
 fiPaattilammi 
Paattilammi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Järveen laskee useita suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 800 metriä pitkä Lunkinsuon läpi kulkeva laskuoja Lunkinjärveen.
Järven rantaviiva on 0,59 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rantojen läheisyyteen on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille pääsee metsäautoteitä myöten seututieltä 283.
Pakkasneste

Vihreäksi värjättyä pakkasnestettä jäähdyttimessä.
Pakkasneste on nesteeseen sekoitettava lisäaine, jonka tarkoitus on alentaa sen jäätymispistettä.
Käytetyt aineet

Kaikki pakkasnesteinä käytetyt aineet ovat alkoholeja. Myyntipakkauksiin eri aineet värjätään eri väreillä, koska niitä ei saa sekoittaa keskenään.[lähde? ]selvennä
Etyleeniglykolia alettiin käyttämään vuonna 1926. Sen samalla korkeampi kiehumispiste tarjosi sille käyttöä niin kesäkeleillä kuin talvellakin. Etyleeniglykoli on haitallista ihmisille ja eläimille. Sen aiheuttamaa myrkytystä hoidetaan fomepitsolilla. Etyleeniglykolia sisältävät pakkasnesteet värjätään vihreiksi.[lähde? ]
Propyleeniglykoli on vähemmän myrkyllinen[lähde? ] kuin etyleeniglykoli.[lähde? ]
Etyleeniglykoli
Propyleeniglykoli
Luettelo televisiosarjan Holmes NYC jaksoista

Holmes NYC (engl. Elementary) on yhdysvaltalaisen CBS:n televisiosarja, jossa kirjailija Arthur Conan Doylen luoma Sherlock Holmes seikkailee nykyajan New Yorkissa. Robert Dohertyn luomassa rikosdraamasarjassa pääosia esittävät Jonny Lee Miller (Sherlock Holmes) ja Lucy Liu (Joan Watson).
Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2012 ja Suomessa esittäminen alkoi Nelosella 22. tammikuuta 2013.
Yhteenveto

| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys Yhdysvalloissa> Avausjakso | Ensiesitys Yhdysvalloissa> Päätösjakso | Ensiesitys Suomessa> Avausjakso | Ensiesitys Suomessa> Päätösjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 24 | 27. syyskuuta 2012 | 16. toukokuuta 2013 | 22. tammikuuta 2013 | 3. joulukuuta 2013 |
|  | 2 | 24 | 26. syyskuuta 2013 | 15. toukokuuta 2014 | 7. tammikuuta 2014 | 17. kesäkuuta 2014 |
|  | 3 | 24 | 30. lokakuuta 2014 | 14. toukokuuta 2015 | 6. tammikuuta 2015 | 16. kesäkuuta 2015 |
|  | 4 | 24 | 5. marraskuuta 2015 | 8. toukokuuta 2016 | 13. tammikuuta 2016 | 8. helmikuuta 2018 |
|  | 5 | 24 | 2. lokakuuta 2016 | 21. toukokuuta 2017 | 5. tammikuuta 2019 | 17. maaliskuuta 2019 |
|  | 6 | 21 | 30. huhtikuuta 2018 | 17. syyskuuta 2018 | — | — |
|  | 7 | 13 | 23. toukokuuta 2019 | 15. elokuuta 2019 | — | — |
Jaksot > Kuudes tuotantokausi (2018)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Suomen esityspäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 121 | (An Infinite Capacity for Taking Pains) | Christine Moore | Bob Goodman | 30. huhtikuuta 2018 |  |
| 2 | 122 | (Once You've Ruled Out God) | Guy Ferland | Robert Hewitt Wolfe | 7. toukokuuta 2018 |  |
| 3 | 123 | (Pushing Buttons) | Christine Moore | Jeffrey Paul King | 14. toukokuuta 2018 |  |
| 4 | 124 | (Our Time Is Up) | Guy Ferland | Liz Friedman | 21. toukokuuta 2018 |  |
| 5 | 125 | (Bits and Pieces) | John Polson | Tamara Jaron | 28. toukokuuta 2018 |  |
| 6 | 126 | (Give Me the Finger) | Jonny Lee Miller | Jordan Rosenberg | 4. kesäkuuta 2018 |  |
| 7 | 127 | (Sober Companions) | Seith Mann | Jason Tracey | 11. kesäkuuta 2018 |  |
| 8 | 128 | (Sand Trap) | Jennifer Lynch | Kelly Wheeler | 18. kesäkuuta 2018 |  |
| 9 | 129 | (Nobody Lives Forever) | Guy Ferland | Jeffrey Paul King | 25. kesäkuuta 2018 |  |
| 10 | 130 | (The Adventure of the Ersatz Sobekneferu) | Lucy Liu | Robert Hewitt Wolfe | 2. heinäkuuta 2018 |  |
| 11 | 131 | (You've Come a Long Way, Baby) | Guy Ferland | Bob Goodman | 16. heinäkuuta 2018 |  |
| 12 | 132 | (Meet Your Maker) | Ron Fortunato | Robert Hewitt Wolfe | 23. heinäkuuta 2018 |  |
| 13 | 133 | (Breathe) | Christine Moore | Bob Goodman | 30. heinäkuuta 2018 |  |
| 14 | 134 | (Through the Fog) | Guy Ferland | Jeffrey Paul King | 6. elokuuta 2018 |  |
| 15 | 135 | (How to Get a Head) | Christine Moore | Sherman Li | 12. elokuuta 2018 |  |
| 16 | 136 | (Uncanny Valley of the Dolls) | Jonny Lee Miller | Tamara Jaron & Kelly Wheeler | 13. elokuuta 2018 |  |
| 17 | 137 | (The Worms Crawl In, the Worms Crawl Out) | Jon Michael Hill | Jordan Rosenberg | 20. elokuuta 2018 |  |
| 18 | 138 | (The Visions of Norman P. Horowitz) | Lucy Liu | Jason Tracey & Brandon Tanori | 27. elokuuta 2018 |  |
| 19 | 139 | (The Geek Interpreter) | Christine Moore | Tamara Jaron & Kelly Wheeler | 3. syyskuuta 2018 |  |
| 20 | 140 | (Fit to be Tied) | Ron Fortunato | Jason Tracey | 10. syyskuuta 2018 |  |
| 21 | 141 | (Whatever Remains, However Improbable) | Christine Moore | Robert Doherty | 17. syyskuuta 2018 |  |
Jaksot > Seitsemäs tuotantokausi (2019)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä | Suomen esityspäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 142 | (The Further Adventures) | Christine Moore | Robert Doherty & Jason Tracey | 23. toukokuuta 2019 |  |
| 2 | 143 | (Gutshot) | Guy Ferland | Jason Tracey & Robert Doherty | 30. toukokuuta 2019 |  |
| 3 | 144 | (The Price of Admission) | Thomas Carter | Tamara Jaron | 6. kesäkuuta 2019 |  |
| 4 | 145 | (Red Light, Green Light) | Jonny Lee Miller | Robert Hewitt Wolfe | 13. kesäkuuta 2019 |  |
| 5 | 146 | (Into the Woods) | Christine Moore | Jeffrey Paul King | 20. kesäkuuta 2019 |  |
| 6 | 147 | (Command: Delete) | Craig Zisk | Jordan Rosenberg | 27. kesäkuuta 2019 |  |
| 7 | 148 | (From Russia with Drugs) | Michael Hekmat | Sean Bennett | 4. heinäkuuta 2019 |  |
| 8 | 149 | (Miss Understood) | Michael Smith | Bob Goodman | 11. heinäkuuta 2019 |  |
| 9 | 150 | (On the Scent) | Christine Moore | Jeffrey Paul King | 18. heinäkuuta 2019 |  |
| 10 | 151 | (The Latest Model) | Ron Fortunato | Robert Hewitt Wolfe | 25. heinäkuuta 2019 |  |
| 11 | 152 | (Unfriended) | Lucy Liu | Bob Goodman | 1. elokuuta 2019 |  |
| 12 | 153 | (Reichenbach Falls) | Ron Fortunato | Jason Tracey | 8. elokuuta 2019 |  |
| 13 | 154 | (The Last Bow) | Christine Moore | Robert Doherty | 15. elokuuta 2019 |  |
One Crimson Night

| One Crimson Night HammerFall |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 20. helmikuuta 2003 Lisebergshallen, Göteborg   Ruotsi
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2003
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind
 Tyylilaji: heavy metal power metal
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
HammerFall muut julkaisut
| Crimson Thunder 2002 | One Crimson Night 2003 | Chapter V: Unbent, Unbowed, Unbroken 2005 |
One Crimson Night on heavy metal -yhtye HammerFallin vuonna 2003 julkaisema livealbumi ja -DVD. DVD-versio julkaistiin vuonna 2004.  Albumi nauhoitettiin yhtyeen konsertissa Göteborgissa.
Kappaleet > DVD

"Lore of the Arcane"
"Riders of the Storm"
"Heeding the Call"
"Stone Cold"
"Hero's Return"
"Legacy of Kings"
"Bass Solo: Magnus Rosén"
"At the End of the Rainbow"
"The Way of the Warrior"
"The Unforgiving Blade"
"Glory to the Brave"
"Guitar Solo: Stefan Elmgren"
"Let the Hammer Fall"
"Renegade"
"Steel Meets Steel"
"Crimson Thunder"
"Templars of Steel"
"Gold Album Award"
"Hearts On Fire"
"HammerFall"
Kappaleet > DVD > Bonusmateriaalit

"On the Road"-dokumentti
Valokuvagallerioita
Tekstitykset
Kappaleet > CD > Levy 1

Lore of the Arcane – 1.44
Riders of the Storm – 4.54
Heeding The Call – 5.00
Stone Cold – 7.10
Hero's Return – 4.37
Legacy of Kings – 4.45
Bass Solo: Magnus Rosén – 3.37
At the End of the Rainbow – 4.33
The Way of the Warrior – 4.03
The Unforgiving Blade – 3.49
Glory to the Brave – 6.35
Guitar Solo: Stefan Elmgren – 2.43
Let the Hammer Fall – 5.50
Kappaleet > CD > Levy 2

Renegade – 3.54
Steel Meets Steel – 4.37
Crimson Thunder – 7.29
Templars of Steel – 6.10
Hearts On Fire – 4.03
HammerFall8 – 24.{{{3}}}
The Dragon Lies Bleeding – 5.06  (bonusraita)
Stronger Than All – 4.29  (bonusraita)
A Legend Reborn – 5.10  (bonusraita)
Kokoonpano

Joacim Cans – laulu
Oscar Dronjak – kitara
Stefan Elmgren – kitara
Magnus Rosén – basso
Anders Johansson – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

One Crimson Night Discogsissa. (englanniksi)
Albumi One Crimson Night Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Paimen-Sanomat

| Paimen~Sanomat |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Oulun ortodoksinen hiippakunta
Levikki:  n. 5200
Perustettu:  1981
Lakkautettu:  2021
Päätoimittaja:  Ari Koponen
Sitoutuneisuus:  Ortodoksisuus
Kotikunta:  Oulu
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  Tabloidi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Paimen~Sanomat oli Oulun ortodoksisen hiippakunnan seurakuntien eli Kajaanin, Lapin, Oulun ja Vaasan ortodoksisten seurakuntien julkaisema aikakaus- ja tiedotuslehti, joka jaetaan ilmaiseksi kaikille noiden seurakuntien jäsenille. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa sekä painettuna että verkkoversiona.
Lehti keskittyy tiedottamaan seurakuntien jumalanpalveluselämästä ja toiminnasta. Siinä julkaistaan kirkkovuoteen ja ortodoksisuuteen liittyviä opetustekstejä, seurakuntien uutisia ja valokuvia sekä kolumneja.
Paimen~Sanomien päätoimittajana toimii teologian tohtori Ari Koponen.
Aiheesta muualla

Paimen~Sanomien lehtien nettiarkisto vuoteen 2015 saakka
Paimen-Sanomien nettiarkisto vuodesta 2016 alkaen