stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sapoteekit
San José Mogote

Noin 1500–500 eaa. merkittävänä paikallisena keskuksena ollut San José Mogote oli varhaisimpia tunnettuja keskuksia Oaxacan laaksossa, ja se oli luultavasti sapoteekkien rakentama. Pienet kiinteät kylät yleistyivät täällä noin 1500 eaa. Niissä oli tyypillisesti kymmenen ydinperhettä 1–2 hehtaarin alalla 20–50 metrin välein.
Täällä näkyy merkkejä hyvin varhaisesta kulttuurikehityksestä. Noin 1300 eaa. esiintyi paaluaitauksia ja seremoniallisia rakennuksia. Vuonna 1150 eaa. paikalla oli alettu käyttää kasteluviljelyä. Vuonna 850 eaa. alettiin käyttää auringossa kuivattua adobetiiltä. Noin 600 eaa. alettiin käyttää sapoteekkien hieroglyfikirjoitusta. Noin 800–700 myöhäisessä Guadalupe-vaiheessa Oaxacan laaksossa oli erään 10 talon ryhmässä 5 taloa tiukasti yhdessä. Näissä taloissa tehtiin jäänteistä päätellen tavallisia kotitaloustöitä, ja hajallaan olevissa viidessä rakennuksessa erikoistuneita töitä. Tapa oli periytynyt jo San José-ajalta 1200–900 eaa. Noin 700–500 eaa. San Jose Mogotessa asui noin tuhat intiaania, ja paikan ala oli silloin noin 150 eekkeriä. Koko Oaxacan laaksossa asui silloin noin 3 500 asukasta. Niin sanotussa Rosario-vaiheessa 700–500 eaa. seudulla oli käynnissä sotaisa kilpailu San José Mogoten, Monte Albánin, Yegüihin ja Tilcajeten välillä. Vuosina 700–500 eaa. Oaxacan laaksossa oli 65 kylää tutkitulla 2125 km² alalla, ja useimmissa oli alle 50 asukasta, mutta San José Mogotessa yli 500. Vuoden 500 eaa. jälkeen San José Mogoten merkitys pieneni, kun  Monte Albán nousi alueen keskuspaikaksi.. Noin 400 eaa. Monte Albanissa oli arviolta 5200 asukasta. Monta Albanin väkiluku saavutti huippunsa ajanlaskun alun aikoihin, jolloin kaupungissa oli 17 000 asukasta. Tämän jälkeen väkiluku aleni v 200 haa 14500:een.
Monte Albán

Sapoteekit rakensivat pääkaupunkinsa Monte Albánin keskeiselle paikalle laaksojen yhtymäkohdassa olevalle vuorenhuipulle, jota oli helppo puolustaa. Sinne tehtiin vuoden 500 eaa. vaiheilla uskonnollinen seremoniakeskus, josta kasvoi seuraavien vuosisatojen aikana kymmenientuhansien ihmisten asuttama kaupunki. Siellä asuttiin yli tuhannen vuoden ajan, kunnes kaupunki hylättiin, ja siitä tuli jälleen uskonnollinen pyhiinvaelluskohde ja hautapaikka.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zapotec Culture (englanniksi) (espanjaksi)
Zapotec Language (including variants) (englanniksi) (espanjaksi)
Metropolitan Museum of Art (NY) website
Monte Alban - Sacred Destinations article
Minnesota State University website
Commercial website with site plans and photos of Los Danzantes
The DeLanges visit Monte Alban, with lots of photos
Mesoamerikkalainen pallokenttä
Erýmanthos (joki)

| Erýmanthos Ερύμανθος |
| --- | --- |
 Erýmanthosjoki.
Alkulähde:  Erýmanthos-vuori  37°57′25″N, 21°51′27″E
Laskupaikka:  Alfeiós-joki  37°35′10″N, 21°47′42″E
Maat:   Kreikka
Pituus:  50 km
Erýmanthos (kreik. Ερύμανθος) on joki, joka virtaa Akhaian ja Arkadian alueilla Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on Alfeiósjoen sivujoki ja sen pituus on noin 50 kilometriä. Joki saa alkunsa Erýmanthos-vuorelta läheltä Platanítsan ja Agrámpelan kyliä ja se laskee Alfeiókseen Arkadian ja Eliksen rajalla lähellä Tripotamián ja Lekánin kyliä.
Erýmanthosjoen vanha silta lähellä Tripótaman kylää.
Kreikkalaisessa mytologiassa joki yhdistettiin Erymanthos-nimiseen joen jumalaan. Antiikin aikana joki virtasi läheltä Psofiksen kaupunkia lähellä nykyistä Psofídan kylää.
Buckminster Fuller

| Buckminster Fuller |
| --- | --- |
 Buckminster Fuller vuonna 1972.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1895 Milton, Massachusetts
Kuollut: 1. heinäkuuta 1983
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  muotoilija, kirjailija, keksijä
Richard Buckminster ”Bucky” Fuller (12. heinäkuuta 1895 Milton, Massachusetts – 1. heinäkuuta 1983) oli yhdysvaltalainen muotoilija, keksijä ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti patentoimistaan geodeettisista kupoleista.
Elämä

Fuller teki maapallosta litteän Dymaxion-kartan (1943/1954), joka ei pienennä mitään maanosaa. Myöhemmin Fuller havainnollisti sen avulla, miten epäoikeudenmukaisesti maailman resurssit ovat jakautuneet.
Fuller tutki, miten pallon muotoa voidaan lähestyä tasojen avulla. Hän kehitti viisi- ja kuusikulmioista muodostuvan lähes pallonmuotoisen mallin, jonka mukaan tehdään nykyiset jalkapallot.
Fuller ehdotti vuonna 1962 koko Manhattanin kattamista teräsrakenteisella kuvulla. Vuoden 1967 Montrealin maailmannäyttelyn Yhdysvaltain paviljonki katettiin geodeettisella kupolilla.
Arkkitehti Yrjö Sotamaa kutsui Fullerin vuonna 1967 puhujaksi Helsinkiin Teknillisen korkeakoulun seminaariin, jossa Fuller sai innostuneen vastaanoton.
Vuonna 1985 keksitty hiilipallo eli fullereeni sai nimensä Buckminster Fullerin mukaan.
Arkkitehti Pasi Toiviainen on tehnyt Fullerista väitöskirjan, jonka nimi on suomennettuna ”Neroutta vai huijariutta? – Buckminster Fullerin elämän ja teosten psykobiografinen uudelleentulkinta” (Aalto-yliopisto 2024). Hänen mukaansa Fullerin ideat olivat paljolti varastettuja. Geodeettiselle kupolille oli myönnetty patentti Saksassa vuonna 1925, mutta Yhdysvalloissa Fuller sai kupolin patentin nimiinsä. Samanlaisen kartan kuin Fuller oli tehnyt Bernard J. S. Cahill vuonna 1909.
Töitä

Dymaxion-auton prototyyppi 1933, jäljennös.
Dymaxion-kartta.
Dymaxion-talo, Fullerin asunto 1960–1971.
Biosphere, 1967, Montréal.
Mediaa

American Masters, kausi 10, jakso 4: Buckminster Fuller: Thinking Out Loud (1996) 90 min
Baylis Glascock & Robert Snyder: The World of Buckminster Fuller (1974) 85 min
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buckminster Fuller Wikimedia Commonsissa
The Estate of R. Buckminster Fuller. (englanniksi)
Buckminster Fuller Institute. (englanniksi)
R. Buckminster Fuller: A 20th Century Philosopher. Grunch.net. (englanniksi)
Dymaxion house. Henry Ford Museum. (englanniksi)
Arnaud Kalimuendo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Arnaud Kalimuendo Muinga
Syntymäaika: 20. tammikuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Suresnes, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Paino: 71 kg
Seura
Seura: Stade Rennais FC
Pelinumero: 9
Junioriseurat
-2020: Paris Saint-Germain
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020-2022 | Paris Saint-Germain | 5 | (-) |
| 2020-2021 (laina) | RC Lens | 30 | (8) |
| 2021-2022 (laina) | RC Lens | 35 | (13) |
| 2022- | Stade Rennais FC | 65 | (21) |
| Yhteensä | Yhteensä | 140 | (42) |
Maajoukkue
| 2018- | Ranska U16 | 3 | (1) |
| 2019- | Ranska U17 | 7 | (5) |
| 2019- | Ranska U18 | 5 | (4) |
| 2020- | Ranska U21 | 15 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Arnaud Kalimuendo-Muinga (s. 20. tammikuuta 2002, Suresnes, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaista Stade Rennais FC:tä ja Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta hyökkääjänä ja vasempana laitahyökkääjänä. Kalimuendo on 175 senttimetriä pitkä, hän painaa 71 kg, ja on oikeajalkainen. Rennaisissa hänellä on sopimus vuoteen 2027 asti.  Rennaisiin Kalimuendo siirtyi Paris Saint-Germainista 20 miljoonan euron siirtokorvauksella. Ranskan pääsarjatasolla Kalimuendo on pelannut 93 ottelua, joissa hän on tehnyt 23 maalia. Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Kalimuendo on pelannut 15 ottelua, joissa 4 maalia: Serbiaa vastaan 2 maalia ja Ukrainaa ja Pohjois-Irlantia vastaan yksi maali. Marraskuussa 2022 Transfermarkt arvioi Kalimuendon arvon olleen 25 miljoonaa euroa. Kalimuendolla on ollut neljä loukkaantumista, joista viimeisin oli tammi-helmikuussa 2023.
Muuta

Kalimuendosta on maksettu jalkapallohistorian suurin siirtokorvaus PSG-akatemiapelaajista. Stade Rennaisiin liittyessään hänestä maksettiin 25 miljoonaa euroa.
Saavutukset

Päivitetty 11. kesäkuuta 2023.
Ranskan mestari: 2019-2020 ja 2021-2022
Ranskan cup: 2019-2020
Ranskan liigacup: 2019-2020
Kuvia

Kalimuendo PSG:n paidassa 2020.
Kalimuendo RC Lensissa 2021.
Aiheesta muualla

Kalimuendo Ranskan jalkapalloliiton (FFF) sivuilla
Kalimuendo Stade Rennaisin sivuilla
Valkealan lukio

Valkealan lukio oli Kouvolassa, Valkealan kirkonkylällä sijainnut lukio. Lukiossa oli noin 150 opiskelijaa. Koulurakennus valmistui vuonna 1985. Lukiorakennus sijaitsee Valkealan kirkonkylällä, entisen Valkealan kunnan keskustaajamassa.
Kouvolan kaupunki lakkautti Valkealan lukion vuonna 2021 yhdessä Elimäen lukion kanssa. Vuonna 2020 lukioon ei otettu enää uusia opiskelijoita, vaan tällöin lukion aloittaneet menivät joko Kouvolan yhteislyseoon tai Kuusankosken lukioon.
Kulttuurikeskus Sofia

Ilmakuva Kulttuurikeskus Sofiasta.
Rakennuksia
Kulttuurikeskus ja kokoushotelli Sofia on Helsingin Kallahdessa toimiva kulttuurin ja tapahtumien kohtaamispaikka. Sofia avattiin vuoden 2007 alussa ja sitä hallinnoi Suomen ortodoksisen kulttuurikeskuksen säätiö, jonka puheenjohtaja on Helsingin emeritus metropoliitta Ambrosius. Kulttuurikeskuksessa järjestetään taidetapahtumia, kulttuuriseminaareja, kursseja ja hyvinvoinnin tapahtumia. Pyhän Viisauden kappeli on avoinna vierailijoille. Sofia tarjoaa myös kokous- ja ravintolapalveluita erilaisiin tilaisuuksiin, pienistä juhlista 200-hengen seminaareihin. Hotelli Sofia tarjoaa majoituspalveluita noin 60 hengelle.
Sofia on entinen Osuuspankkiopisto, jonka säätiö osti.Gebhard-opiston suunnittelu- ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1957. Rakennuspiirustukset on tehnyt Aarre Piirainen. Ensimmäinen rakennus valmistui 1958. Myöhemmin lisärakennuksia valmistui vuosina 1963 ja 1980. Opiston nimi muutettiin vuonna 1970 Osuuspankkiopistoksi. Suomen ortodoksisen kulttuurikeskuksen säätiö osti kiinteistön vuonna 2006.
Aiheesta muualla

https://www.sofia.fi
Ortodoksi.fi: Kulttuurikeskus Sofia
Svenska skolan (Kouvola)

Svenska skolan on Kouvolan Kuusankoskella sijaitseva ruotsinkielinen yhtenäiskoulu. Koulussa on 28 oppilasta ja sen rehtori on Sanna Eloranta. Koulussa on oppilaita ympäri Pohjois-Kymenlaaksoa. Nykyisin noin puolet oppilaista puhuu äidinkielenään suomea. Vuonna 2016 koulussa oli 23 oppilasta.
Samassa rakennuksessa toimii myös Svenska lekskolanin ruotsinkielinen päiväkoti Svenska lekskolan i Norra Kymmenedalen.
Bremerhaven

| Bremerhaven |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bremerhaven
 Koordinaatit: 53°33′N, 8°35′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Bremen
Piirikunta:  –
Hallinto:  
 – Pormestari:  Melf Grantz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  78,9 km²
Korkeus:  2 m m
Väkiluku:  114 888 (30,9,2008)
 – Väestötiheys:  1 457 as./km²
 
 www.bremerhaven.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bremerhaven [ˌbʀeːmɐˈhaːfən] (suom. "Bremenin satama") on noin 115 000 asukkaan kaupunki Luoteis-Saksassa, Weser-joen suulla, Bremenin osavaltiossa. Kaupunki perustettiin vuonna 1827, mutta asutusta sen seudulla on ollut 1100-luvulta saakka. Bremerhavenissa sijaitsee Euroopan kymmenen suurimman sataman joukkoon kuuluvien Bremenin satamien pääsatama ja siellä on runsaasti telakkateollisuutta. Bremerhavenin autosatama on Euroopan suurin. Bremerhaven on erossa varsinaisesta Bremenin osavaltiosta ja siten eksklaavi.
Ystävyyskaupungit

Bremerhavenin ystävyyskaupungit ovat Pori Suomessa, Kaliningrad Venäjällä, Szczecin Puolassa, Grimsby Britanniassa, Frederikshavn Tanskassa ja Cherbourg-Octeville Ranskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bremerhaven Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi) (englanniksi)
Bremerhavenia paikallisesta lähetystornista (saks. ) nähtynä.
Bremenin kaupunkipiirit
Bremen
Bremerhaven
Marash Kumbulla

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marash Nikolin Kumbulla
Syntymäaika: 8. helmikuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Peschiera del Garda, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 191 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: AS Roma
Pelinumero: 24
Junioriseurat
–2018: Hellas Verona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2021 | Hellas Verona | 26 | (1) |
| 2020–2021 | → AS Roma | 21 | (1) |
| 2021– | AS Roma | 24 | (0) |
| 2024 | → Sassuolo | 7 | (0) |
Maajoukkue
| 2015–2016 | Albania U17 | 9 | (0) |
| 2017–2018 | Albania U19 | 6 | (1) |
| 2018–2019 | Albania U21 | 3 | (0) |
| 2019– | Albania | 18 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. toukokuuta 2024.
Marash Nikolin Kumbulla (s. 8. helmikuuta 2000 Peschiera del Garda, Italia) on albanialais-italialainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista AS Romaa ja Albanian maajoukkuetta keskuspuolustajana eli topparina. Hän on pituudeltaan 191 senttimetriä pitkä, hän painaa 78 kilogrammaa ja on oikeajalkainen. AS Romassa hänellä on sopimus vuoden 2025 kesään asti.
Kumbulla siirtyi AS Romaan Hellas Veronasta 26,5 miljoonan euron siirtokorvauksella heinäkuussa 2021. Ennen tätä hän pelasi Romassa kauden 2020–2021 lainalla. Helmikuusta 2024 kauden loppuun hän pelasi lainalla Sassuolossa. Kumbulla on pelannut Serie A:ssa 77 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Debyyttinsä AS Romassa hän teki Serie A:n toisen kierroksen ottelussa Juventusta vastaan syyskuussa 2020. Hän pelasi kahdeksan ottelua Roman voittaessa Konferenssiliigan kaudella 2021–2022. Eurooppa-liigassa hän on pelannut yhdeksän ottelua ja tehnyt kaksi maalia.
Kumbulla on pelannut Albanian A-maajoukkueessa 18 ottelua.
Kesäkuussa 2023 Transfermarkt arvioi Kumbullan arvon olleen 8 miljoonaa euroa.
Saavutukset

Päivitetty 19. toukokuuta 2024.
Saavutukset > AS Roma

Konferenssiliigan voittaja: 2021–2022
José Muguerza

José Muguerza vuonna 1931.
José Muguerza Anitúa (15. syyskuuta 1911 Eibar, Baskimaa, Espanja – 23. lokakuuta 1980) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Muguerza edusti urallaan muun muassa joukkueita SD Eibar, Athletic Bilbao ja Real Club España. Hän voitti Athletic Bilbaon kanssa Primera Divisiónin neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1933–1934 ja 1935–1936 sekä Copa del Reyn niin ikään neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1931–1932 ja 1932–1933. Hän pelasi Primera Divisiónissa yhteensä 129 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi Copa del Reyssä 14 ottelua ja teki niissä niin ikään yhden maalin.
Mugueraza debytoi Espanjan A-maajoukkueessa kesäkuussa 1930 ollessaan 18-vuotias. Hän pelasi vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa kolmessa ottelussa.
Päivärinteen koulu (Siuntio)

| Päivärinteen koulu |
| --- | --- |
 Puukoulu
Sijainti:  Västerby, Siuntio, Uusimaa
Perustettu:  1919
Lakkautettu:  2018
Rehtori:  Anu Hausen
Luokat:  1-6 (peruskoulu)
Päivärinteen koulu oli Siuntiossa, Västerbyn kylässä, Uudellamaalla sijaitseva suomenkielinen peruskoulu. Koulu perustettiin vuonna 1919. Päivärinteen koulu sijaitsi Siuntion kylpylää vastapäätä Västerbyn kartanon entisillä mailla. Koulu avattiin vuonna 1939 ja lakkautettiin vuonna 2018 sisäilmaongelmista johtuen.
Historia

Päivärinteen koulu alkoi alun perin yksityisenä suomenkielisenä kouluna vuonna 1919 ja toimi eri vuosina eri taloissa ilman vakituista toimitilaa. Kielierimielisyyksien vuoksi Siuntion kunta kieltäytyi aluksi avustamasta yksityistä suomenkielistä koulua, mutta oppilasmäärän kasvun vuoksi joutui kunta ottamaan koulun haltuunsa vuonna 1932. Tällöin koulu sijoitettiin Åvallaan. Oppilasmäärän yhä kasvaessa piti kunnan lopulta rakentaa koululle oma koulutalo. Päivärinteen puinen koulurakennus valmistui Västerbyn kartanon maille lähelle Siuntion kirkonkylää vuonna 1939. Koulua laajennettiin myöhemmin kivisellä lisäosalla, sekä kivisellä ruokala- ja liikuntasaliosalla.
Päivärinteen koulussa toimi vuosiluokat 1-6, sekä esikoulu. Koululla oli myös oma asuntola, joka suljettiin jo 1965. Vuonna 2015 vanha puukoulu suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Puukoulussa toimi esikoulu yläkerrassa, sekä alakerrassa luokat 1-2. Sisäilmaongelmien havaitsemisen jälkeen puukoulun oppilaat siirrettiin koulun pihalle rakennettuihin väliaikaisiin parakkeihin. Jälkeenpäin myös ruokalarakennuksesta, sekä uudemmasta "kivikoulusta" löydettiin ongelmia myöhemmissä tutkimuksissa.
10.4.2018 Siuntion kunnanvaltuusto päätti yksimielisesti lakkauttaa Päivärinteen koulun kokonaan johtuen pahoista sisäilmaongelmista.
Siuntion kunta myi Päivärinteen koulun huutokaupalla vuonna 2019 yksityiselle omistajalle.
Koulun viimeiseksi rehtoriksi jäi Anu Hausen.
Kuvia

Päivärinteen koulun ruokala ja liikuntasali.
Sisäkuva ruokalasta.
Päivärinteen koulun kivikoulu, jossa sijaitsi luokat 4-6, puutyöluokka, kirjasto, sekä opettajien toimistotilat.
Denis George Browne

Denis George Browne (21. syyskuuta 1937 Auckland – 1. syyskuuta 2024 Auckland) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aucklandin hiippakuntaan 30. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Rarotongan hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Hubert Macey Rodgers, jota avustivat Reginald John Delargey ja John Mackey.
Browne sai 6. kesäkuuta 1983 nimityksen Aucklandin ja 19. joulukuuta 1994 Uuden-Seelannin Hamiltonin piispaksi.
Vilhelm Tyroslainen

Guillaume de Tyre kuvattuna kirjoittamassaan teoksessa Historia rerum in partibus transmarinis gestarum n. 1250
Guillaume de Tyre (noin 1130 Jerusalem, Jerusalemin kuningaskunta – 1185) oli Tyroksen arkkipiispa ja historioitsija.
Hän lähti vuoden 1146 tienoilla Eurooppaan opiskelemaan ja palasi Jerusalemin kuningaskuntaan vuonna 1165. Vuonna 1170 hänestä tuli kuningas Almaric I:n pojan Baudouinin opettaja. Vilhelm huomasi pian, että nuori prinssi sairasti lepraa. Tripolin kreivi Raymondista tuli sijaishallitsija Baudouinin ollessa alaikäinen. Raymond teki Guillaumesta muun muassa Jerusalemin kanslerin. Hänestä tehtiin 6. kesäkuuta 1175 myös Tyroksen arkkipiispa. Vuonna 1180 hän oli ehdolla Jerusalemin patriarkaksi. Hänen tärkein teoksensa on ensimmäistä ristiretkeä käsittelevä Historia rerum in partibus transmarinis gestarum.
Mäkkylän koulu

Mäkkylän koulu oli Espoon Leppävaaran Mäkkylässä vuoteen 2007 asti toiminut peruskoulun alakoulu. Se perustettiin vuonna 1960 Mäkkylän kansakouluna ja muuttui muiden Espoon kansakoulujen tavoin peruskouluksi vuonna 1977. Vuonna 1959 valmistuneen päiväkodin ja opettaja-asuntolan sekä vuonna 1962 valmistuneen kansakoulurakennuksen suunnitteli Kaj-Erik Salenius.
Espoon suomenkielinen opetuslautakunta päätti 8. syyskuuta 2005 lakkauttaa Mäkkylän koulun niin, että kouluun ei otettu enää uutta aloittavaa luokkaa seuraavana syksynä. Koulun toiminta loppui kokonaan 31. heinäkuuta 2007. Koululaiset siirtyivät läheisiin Veräjäpellon, Postipuun ja Lintulaakson kouluihin, ja pääosa opettajista uuteen Koulumestarin kouluun.
Mäkkylän kansakoulun oppilaita näytteli vuonna 1977 Yleisradion tuottamassa suositussa televisionäytelmässä Villahousupakko.
Vuosaaren peruskoulu

| Vuosaaren peruskoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koukkusaarentie, Keski-Vuosaari, Helsinki
Koordinaatit:  60.21507°N, 25.13781°E
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  1965
Lakkautettu:  31.7.2017
Vuosaaren peruskoulu oli peruskoulu Helsingin Vuosaaressa. Vuosaaren peruskouluun kuului Koukkusaarentien ja Venemestarintien toimipisteet. Koulun rehtorina toimi Janne Kettunen. Ensimmäinen päivä elokuuta 2017 Vuosaaren peruskoulu ja Heteniityn ala-aste yhdistyivät Vuoniityn peruskouluksi.
Historia

Vuonna 1965 Koukkusaarentielle valmistui Veikko Nortomaan suunnittelema koulurakennus. Aloitteentekijöinä kouluhankkeessa ja Vuosaaren oppikouluyhdistyksessä olivat Vuosaari-Säätiö ja Asuntosäästäjät ry. Kouluun kuului myös entinen Vuosaaren lukio.
Kakkosvaiheessa koulua laajennettiin rakentamalla iso liikuntasali.
Vuonna 1993 lukio yhdistyi Tehtaanpuiston lukion kanssa, jolloin lukio siirtyi nykyiselle paikalleen. Samaan aikaan Vuosaaren yhteiskoulun nimi vaihtui Vuosaaren yläasteen kouluksi.
Vuonna 1999 valmistui Venemestarintien toimipiste, entiseltä nimeltään Karavaanin ala-aste. Vuonna 2006 Vuosaaren yläaste ja Karavaanin ala-aste yhdistyivät Vuosaaren peruskouluksi.
Vuosaaren peruskoulun Venemestarintien toimipiste
Venemestarintien toimipisteen pihaa
Vuosaaren peruskoulun Koukkusaarentien toimipiste.
Koukkusaarentien toimipisteen liikuntasali.
Koillismaan rautatiesuunnitelmat

Koillismaan rautatiesuunnitelmia ovat erityisesti 1920- ja 1930-luvuilla esillä olleet suunnitelmat rakentaa rautatie Koillismaalle, päätavoitteena Kuusamon pitäjän liittäminen Suomen rataverkkoon.
Toiveita rautatien saamisesta Koillismaalle oli esitetty voimakkaasti itsenäisyyden ajan alusta lähtien, mutta ensimmäiset toiveet Kuusamon radan suhteen lienee esitetty jo Pohjanmaan radan valmistuessa 1883. Maantiekuljetusten lisääntyessä Oulun–Kuusamon–Paanajärven suunnalla 1890-luvulla suunniteltiin rautatietä Oulusta Kuusamon kautta Vienanmeren rantaan saakka.
Esillä olleet suunnitelmat

1930-luvulla esillä oli viisi erilaista suunnitelmaa rautatiestä Kuusamoon.
Jaalanka (Vaala)–Puolanka–Taivalkoski–Kuusamo
Kontiomäki–Hyrynsalmi–Suomussalmi–Kuusamo
Kontiomäki–Hyrynsalmi–Suomussalmi–Taivalkoski–Kuusamo
Tuira (Oulu)–Kiiminki–Pudasjärvi–Taivalkoski–Kuusamo
Rovaniemi–Pekkala–Posio–Kuusamo (sekä sivurata Pekkala–Kemijärvi)
Kaikille näille ratasuunnitelmille yhteistä oli myös radan rakentaminen Kuusamosta itään Paanajärvelle. Nykyisin järvi on Venäjän puolella rajaa.lähde?
Ratasuunnista esitettiin argumentteja puoleen ja toiseen. Lyhimmän ratayhteyden kannattajat puolustivat rakennussäästöjä, mutta suoran Oulu–Kuusamo -radan kannattajat toivat esille myös halvat rakennuskustannukset raidekilometriä kohden sekä halvan rahdin suoraan Perämeren satamiin. Mm. Oulun Kauppakamari kannatti suoraa linjausta Oulusta.lähde?
Esillä olleet suunnitelmat > Vaihtoehto Oulu–Kuusamo

Oulu–Kuusamo-linjauksessa (222 km) rataosa olisi tullut kulkemaan alueen merkittävimpien pitäjien kautta. Tämä linjaus oli esitetyistä vaihtoehdoista ainoa, joka myös tutkittiin koneellisesti koko matkaltaan. Oulu–Kuusamo-osuuden rakentamiskustannukset vuonna 1934 olisivat olleet yhteensä 218 miljoonaa markkaa. Rataosuus olisi myös ollut maastollisesti helpoiten rakennettavissa, sillä maasto oli tasaista, risteämiä vesistöjen kanssa ei ollut ja jyrkiltä nousuilta olisi vältytty. Oulun Kauppakamari ehdotti, että rakennettava olisi radat Oulu–Kuusamo–Paanajärvi sekä Kontiomäki–Suomussalmi.lähde?
Esillä olleet suunnitelmat > Vaihtoehto Jaalanka–Kuusamo

Oulu–Kontiomäki-radasta Jaalangan asemalla Vaalassa erkaneva rata oli myös esillä. Tämä rata oli tarkoitus rakentaa Puolangan sekä Taivalkosken kautta Kuusamoon. Osuus Taivalkoski–Kuusamo oli tuolloin tutkittu Oulu–Kuusamo-tutkimuksen yhteydessä. Rata olisi tullut sivuuttamaan Pudasjärven sekä Suomussalmen pitäjät, jotka jo tuohon aikaan olivat alueen suurimpia pitäjiä. Lisäksi oli joitakin maastollisia ongelmia, kuten laajoja suoalueita. Kuljetusmatka Kuusamosta Ouluun ja Kajaaniin muodostuisi kutakuinkin yhtä pitkäksi.lähde?
Esillä olleet suunnitelmat > Vaihtoehdot Kontiomäki–Kuusamo–Rovaniemi -suunnalla

Koillis-Suomen ratayhteydet olivat 1930-luvulla olemattomat: Pohjois-Suomen rata päättyi Rovaniemelle ja ratayhteys Kemijärvelle saatiin vasta talvisodan jälkeen. Esillä ollut suunnitelma Itä-Suomen pääradasta Pieksämäeltä Kuusamon kautta Rovaniemelle sai jonkun verran kannatusta myös eduskunnassa.lähde?
Suoran Itä-Suomen radan suunnitelma jätti Taivalkosken sivuun ratalinjalta. Ratalinjaus suunniteltiin kulkemaan reittiä Kontiomäki–Hyrynsalmi–Suomussalmi–Kuusamo–Posio–Autti–Rovaniemi. Kemijärvelle suunniteltiin sivurataa Pekkalasta, lähellä nykyistä Auttin taajamaa. Toinen suunnitelma oli muuten sama, mutta siinä rata kaarsi Suomussalmelta luoteeseen Taivalkoskelle ja siitä Kuusamoon.lähde?
Ei rataa Koillismaalle

Rautatietä Kuusamoon ei kuitenkaan rakennettu miltään suunnalta, lukuun ottamatta jatkosodan aikana saksalaisten rakentamaa Hyrynsalmen–Kuusamon kenttärataa, joka purettiin heti saksalaisten vetäytymisvaiheessa 1944. Tätä vastustettiin kovasti radan varsilla, mutta rata kalustoineen vietiin suurelta osin sotakorvaukseksi.lähde?