Tuntematon sotilas (vuoden 1985 elokuva)
Vastaanotto > Lehdistö

Hyvinkään Sanomat kysyi tammikuussa 1986 tekemässään mielipidetiedustelussa sekä Laineen että Mollbergin elokuvan nähneiden mielipiteitä. Otantaan kuului 693 henkilöä 75 kunnassa. Haastatelluista 64 prosenttia piti Mollbergin ja 21 prosenttia Laineen elokuvaa sodanvastaisena. Isänmaalliseksi katsoi Laineen elokuvan 77 prosenttia, mutta Mollbergin elokuvan vain 12 prosenttia vastanneista. 12 prosenttia haastatelluista katsoi Laineen, mutta peräti 47 prosenttia Mollbergin jättäneen elokuvastaan pois romaanin keskeisiä kohtia. Helsingin Sanomien haastattelussa Mollberg sanoikin lähteneensä siitä, että hänen elokuvansa henkilöt ”ovat ihmisiä ja yksilöitä, joiden tulee osoittaa sodan mädännäisyys tämän päivän nuorisolle”. Tuntemattoman sotilaan henkilöhahmoista Mollberg nimesi Riitaojan häntä itseään eniten koskettaneeksi ja hänelle läheisimmäksi.
Mollbergin suurimpana painolastina katsottiin olleen sen, että hän pyrki tietoisesti tekemään Laineen elokuvasta poikkeavan tulkinnan, mutta pysymään samalla uskollisena Väinö Linnan yleislinjalle. Vaikka Mollbergin kohderyhmänä olikin erityisesti 1980-luvun nuoriso, tavoite jäi osittain saavuttamatta siinä mielessä, että nimenomaan nuorten katsojien osuus elokuvan pääsylipun lunastaneista jäi alle odotusten. Vuoden 1955 elokuvassa kapteeni Jorma Kariluotoa näytellyt Matti Ranin on pitänyt nuorten näyttelijöiden ottamista elokuvaan oikeana ratkaisuna, koska jatkosotaan aikoinaan lähteneet miehet olivat iältään suureksi osaksi varsin nuoria. Hänen mukaansa 1980-luvun nuorilla näyttelijöillä ei kuitenkaan ollut 1950-luvun näyttelijöiden tavoin enää kosketusta siihen aikakauteen, josta elokuva kertoi.
Mollbergin Tuntemattoman sotilaan saamat arvostelut olivat pääosin myönteisiä, ja se oli yksi 1980-luvun katsotuimmista kotimaisista elokuvista, mutta katsojamäärien osalta se hävisi samaa aihepiiriä käsitelleelle Pekka Parikan vuonna 1989 ohjaamalle Talvisota-elokuvalle. Vuosikymmenten kuluessa Mollbergin elokuva ei ole saavuttanut samanlaista suosiota kuin vuosittain itsenäisyyspäivänä esitettävä Laineen elokuva. Myös Mollbergin omassa tuotannossa hänen aiempi elokuvansa Maa on syntinen laulu (1973) sijoittuu katsotuimpien kotimaisten elokuvien tilastossa Tuntemattoman sotilaan edelle, 11. sijalle.
»Mollberg ei karsastanut poimia Linnan kirjasta ihmisyyden irvokkaimpia piirteitä. Itse asiassa Mollberg jopa korosti niitä. Ero menneeseen oli valtava ja yleisöllä oli vaikeuksia sulattaa Mollbergin lakonisia hahmoja. Elokuvan jälkeinen katsojapalaute oli voittopuolisesti positiivista, elokuvaa pidettiin korkeatasoisena, teknisesti taitavasti toteutettuna ja etenkin sotakuvauksessaan realistisena, mutta kritiikkiä nostatti Linnan romaanin rakkaiden hahmojen jääminen kovin ontoiksi.» 
(Ylen Tapio Pajunen)
Helsingin Sanomien Harri Römpötti piti vuonna 2017 Mollbergin versiota Tuntemattoman sotilaan kolmesta sovituksesta pelkistetyimpänä ja luokkatietoisimpana ja kiinnitti erityistä huomiota dokumenttielokuville tyypilliseen käsivarakameran käyttöön. Römpötin mukaan ”nykyään Mollbergin Tuntemattoman ankara kuvasto näyttää jo luontevalta”. Käsivarakuvaus oli aikalaisyleisölle vaikeasti sulateltava tyylikeino, ja 1980-luvun arviot kutsuivat sitä ”amatöörimäiseksi”.
Elokuvaohjaaja Klaus Härö on kuvaillut Mollbergin elokuvaa poikkeuksellisen vaikuttavaksi ja suomalaiselle elokuvalle merkittäväksi.
Ylen äänestyksessä vuonna 2012 kriitikot valitsivat sen kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi.