stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erekhtheis
Demokset

| Nimi | Nimi kreikaksi | Fyle> Kausi I n. 508–307 eaa. | Fyle> Kausi II n. 307–224 eaa. | Fyle> Kausi III n. 224–201 eaa. | Fyle> Kausi IV n. 201 eaa.–124 jaa. | Fyle> Kausi V n. 124 jaa.– | Trittys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alempi Agryle | Ἀγρυλὴ ὑπένερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Attalis | Attalis | asty |
| Ylempi Agryle | Ἀγρυλὴ καθύπερθεν | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | asty |
| Anagyrus | Ἀναγυροῦς | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | paralia |
| Euonymon | Εὐώνυμον | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | asty |
| Fegus | Φηγοῦς | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Kedoi | Κηδοί | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | paralia |
| Kefisia | Κηφισία | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Alempi Lamptrai | Λαμπτραί ὑπένερθεν | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | paralia |
| Ylempi Lamptrai | Λαμπτραί καθύπερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Erekhtheis | Erekhtheis | paralia |
| Pambotadai | Παμβωτάδαι | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Hadrianis | paralia |
| Alempi Pergase | Περγασὴ ὑπένερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Ylempi Pergase | Περγασὴ καθύπερθεν | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Sybridai | Συβρίδαι | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Themakos | Θημακός | Erekhtheis | Erekhtheis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | asty |
Erineos (Doris)

| Erineos> Ἐρινεός.Sijainti |
| --- | --- |
 Erineos
Koordinaatit:  38°41′39″N, 22°24′56″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Kastéllia, Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Doris
Infobox OKNimi-testi OK: 
Erineos (m.kreik. Ἐρινεός, myös Erineon, Ἐρινεόν, lat. Erineus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Doriissa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Delfoín kunnan alueella lähellä nykyistä Kastéllian kylää.
Erineoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se oli yksi Doriin tetrapoliin neljästä kaupungista yhdessä Akyfaan eli Pindoksen, Boionin ja Kytinionin kanssa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Erinaios (Ἐριναῖος), Erineatēs (Ἐρινεάτης) ja Erineeus (Ἐρινεεύς).
Kaupungin paikalta on löydetty jonkin verran sen kaupunginmuuria, mukaan lukien yhden tornin jäänteet.
Eretmodus

| Eretmodus |
| --- | --- |
 Seepraturpa-ahven (Eretmodus cyanostictus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Eretmodus  Boulenger, 1898 
Katso myös
   Eretmodus Wikispeciesissä   Eretmodus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eretmodus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä.
Lajit

Eretmodus cyanostictus Boulenger, 1898 – seepraturpa-ahven
Eretmodus marksmithi Burgess, 2012
Ensimmäinen Samuelin kirja

| Ensimmäinen Samuelin kirja> שמואל א.Tanak Nevi'im.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Samuel voitelee Daavidin. Kuvitusta synagogassa, Dura-Europos, Syyria.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  tuntematon
Kirjoituspaikka:  Israel ja Juuda
Ajoitus:  n. 1050–722 eaa.
Teksti
Genre:  historiakirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  1. Sam.
Lukuja:  31
Jakeita:  810
Edeltävä: < RuutSeuraava: 2. Sam. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Ensimmäinen Samuelin kirja (hepr. ‏ספר שמואל א‎, Sefer Sh'muel Alef) on yksi Raamatun Vanhan testamentin historiallisista kirjoista. Se on Raamatun yhdeksäs ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen kolmas kirja. Ensimmäisen Samuelin kirjan tunnetuimpia tarinoita on Daavidin ja Goljatin kohtaaminen.
Heprealaisissa raamatuissa Ensimmäinen ja Toinen Samuelin kirja lasketaan usein yhdeksi "Samuelin kirjaksi" (Sefer Sh'muel). Kirjoihin viitataan joskus myös ”Ensimmäisenä” ja ”Toisena kuninkaiden kirjana” silloin, kun Ensimmäisestä ja Toisesta kuninkaiden kirjasta käytetään nimiä ”Kolmas” ja ”Neljäs kuninkaiden kirja”.
Historia

Samuelin kirjoissa kuvataan noin 130 vuoden ajanjaksoa, jolloin kuningasvalta Israelissa vakiintui. Kirjojen kirjoittajana pidetään Samuelia, Gadia ja Natania. Samuelin uskotaan kirjoittaneen ensimmäisen kirjan ensimmäiset 24 lukua. Gadin, Daavidin kumppanin (1 Sam. 22:5), uskotaan kirjoittaneen ennen häntä tapahtuneesta historiasta. Nathanin uskotaan täydentäneen sitä, sekä järjestäneen kirjat nykyään tunnettuun muotoon (1 Aik. 29:29).
Sisältö

Ensimmäinen Samuelin kirja käsittää noin sadan vuoden ajanjakson joka on lähes päällekkäinen Samuelin elämän kanssa. Se sisältää:
Eelin historian (1 Sam. 1–4)
Samuelin historian (5–12)
Saulin ja Daavidin maanpaon historian (13–31)
Daavidin voitto Goljatista kerrotaan luvussa 17. Tuleva kuningas Daavid voitti ensimmäisenä mainetyönään kivilingollaan lähes kolmimetrisen ("kuuden kyynärän ja vaaksan mittaisen") filistealaisjättiläisen. Tästä kaksintaistelusta on syntynyt sanonta "Daavidista ja Goljatista".
Samuelin kirjat antavat tasapainoisen ja psykologisesti uskottavan kuvan ajasta, jota ne kuvaavat. Se kuvaa Saulin ja Daavidin sankaruutta ja voimaa, heidän kehitystään ja ystävyyksiään, mutta myös heidän epäilyjään, syntejään ja epäonnistumisiaan. Tämä on harvinaista ajankohdan historiallisille kirjoituksille, tuolloin hallitsijoista oli tapana kirjoittaa joko kokonaan positiiviseen tai kokonaan negatiiviseen sävyyn.
Kirjat eivät muodosta täydellistä historiaa. Kerronnassa on usein aukkoja, sillä kirjojen tarkoituksena on esittää Israelin kuningaskunnan vaiheittainen kehitys, eikä kaikkien hallitsijoiden hallituskausien kaikkia tapahtumia.
Kirjallisuutta

Peltola, Olavi: ”Ensimmäinen Samuelin kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Tsumura, David Toshio: The First Book of Samuel.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 2007.  ISBN 0802823599
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensimmäinen Samuelin kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Ensimmäinen Samuelin kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Ensimmäinen Samuelin kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Ensimmäinen Samuelin kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Bechtel, Florentine: First and Second Books of Kings (= Books of Samuel) Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Hirsch, Emil G.: Books of Samuel. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Books of Samuel
Nevi'im
Joosuan kirja · Tuomarien kirja · Samuelin kirjat · Kuninkaiden kirjat · Jesajan kirja · Jeremian kirja · Hesekielin kirja · Kaksitoista profeettaa (Hoosean kirja · Joelin kirja · Aamoksen kirja · Obadjan kirja · Joonan kirja · Miikan kirja · Nahumin kirja · Habakukin kirja · Sefanjan kirja · Haggain kirja · Sakarjan kirja · Malakian kirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
Käännös suomeksi
Petra Eriksson-Sola

Petra Eriksson-Sola (s. 26. kesäkuuta 1976 Raisio) on suomalainen keilaaja. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden joukkuekilpailussa vuonna 2008 ja parikilpailussa vuonna 2018. Liigamestaruuden Eriksson-Sola on voittanut vuosina 2007, 2009 ja 2010 porilaisseura Giantsin joukkueessa. Giantsin lisäksi hän on seuratasolla edustanut raisiolaisseuroja Nasevat ja Best Team sekä turkulaista KK-75:tä.
Eriksson-Sola on neljästi keilannut täyden 300 pisteen sarjan, elokuussa 1996, tammikuussa 2006, marraskuussa 2015 ja huhtikuussa 2018.
Arvokilpailusijoitukset

| Kilpailu | Vuosi | Paikkakunta | Masters | All events | Single | Pari | Trio | Joukkue | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EM | 2016 | Wien |  | 43. | 48. | 10. | 9. | 7. |  |
| MM | 2017 | Las Vegas |  | 107. | 78. | 45. | 43. | 13. |  |
Erakkoravut (heimo)

| Erakkoravut |
| --- | --- |
 Bernhardinerakkorapu (Pagurus bernhardus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Heimo::  Erakkoravut Paguridae  Latreille, 1802
Katso myös
   Erakkoravut (heimo) Wikispeciesissä   Erakkoravut (heimo) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Erakkoravut (Paguridae) on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia

Erakkoravut jaetaan 75 sukuun ja lajeja on 524. Erakkoravuilla on kapean kuoren peittämä eturuumis ja pehmeä, taipuisa ja epäsymmetrinen takaruumis. Ensimmäisessä jalkaparissa on sakset ja oikea saksi on vasemmanpuoleista kookkaampi. Viimeisin jalkapari on erikoistunut nilviäisten kuoreen tarttumiseen.
Levinneisyys ja elintavat

Erakkorapuja tavataan kaikista valtameristä niin matalista kuin syvistäkin vesistä. Erakkoravut kätkevät pehmeän takaruumiinsa tyhjään nilviäisten, kuten kotiloiden kuoreen.
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)

| Epäilyksen varjo> Shadow of a Doubt |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  Thornton Wilder Sally Benson Alma Reville Tarina: Gordon McDonell
Tuottaja:  Jack H. Skirball
Säveltäjä:  Dimitri Tiomkin Franz Lehár
Kuvaaja:  Joseph A. Valentine
Leikkaaja:  Milton Carruth
Tuotantosuunnittelija:  John B. Goodman
Pukusuunnittelija:  Adrian
Pääosat:  Joseph Cotten Teresa Wright Henry Travers Macdonald Carey Hume Cronyn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  12. tammikuuta 1943 2. syyskuuta 1945 (Suomi)
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epäilyksen varjo (Shadow of a Doubt) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1943. Tapahtumat sijoittuvat uneliaaseen Santa Rosan pikkukaupunkiin Kaliforniassa, jonne sarjamurhaajaksi epäilty Charlie-eno (Joseph Cotten) saapuu tapaamaan sisarensa perhettä ja erityisesti sisarentytärtään Charlotta ”Charlie” Newtonia (Teresa Wright).
Hitchcock itse sanoi aina Epäilyksen varjoa omaksi suosikikseen ohjaamistaan elokuvista. Yksi monista syistä tähän oli, että se toi murhan ja väkivallan takaisin koteihin; murha voi hyvinkin johtaa esimerkiksi petoksiin, juopotteluun tai tupakointiin. Epäilyksen varjoa pidetään yhtenä Hitchcockin synkimmistä elokuvista, sillä kyynisyys ja pahuus väijyvät kaikkien henkilöiden taustalla.
Epäilyksen varjo on täynnä Hitchcockin elokuville tunnusomaista mustaa huumoria. Esimerkiksi Henry Traversin ja Hume Cronynin roolihahmoilla on yhteisenä harrastuksena suunnitella leikillään toistensa murhia ja kertoa suunnitelmista iltaisin toisilleen.
Elokuva oli  Oscar-ehdokkaana parhaasta alkuperäisestä tarinasta (Gordon McDonell). Vuonna 1991 Yhdysvaltain National Film Registry nimesi elokuvan kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksi.
Juoni

Tylsistynyt teinityttö Charlotte ”Charlie” (Teresa Wright) saa ilouutisen kuultuaan, että hänen enonsa Charles ”Charlie” (Joseph Cotten) on tulossa vierailulle Charlotten luokse Santa Rosaan. Charles on kuitenkin epäiltynä usean leskinaisen murhista, ja vierailun tarkoituksena on karistaa etsivät hänen kannoiltaan. Charlotte alkaa kuitenkin epäillä enoaan. Hän tutustuu yhteen Charlesia jahtaavista etsivistä ja vakuuttuu yhä enemmän Charlesin syyllisyydestä. Kun sarjamurhien toinen epäilty kuolee, tutkimukset lopetetaan virallisesti. Charles on helpottunut mutta tajuaa, että Charlotte tietää totuuden. Hän yrittää murhata Charlotten kolme kertaa kuitenkaan siinä onnistumatta. Lopulta Charles näkee parhaaksi poistua kaupungista. Junassa hän ja Charlotte kohtaavat viimeisen kerran ja Charles yrittää vielä kerran murhata Charlotten mutta putoaakin itse junasta ja kuolee ohiajavan junan alle. Hautajaiset pidetään pikkukaupungissa ja vain Charlotte ja etsivä tietävät totuuden Charlie-enosta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Cotten  | … |  Charles ”Charlie” Oakley   |
|  Teresa Wright  | … |  Charlotte "Charlie" Newton   |
|  Patricia Collinge  | … |  Emma Newton   |
|  Henry Travers  | … |  Joseph Newton   |
|  Macdonald Carey  | … |  Jack Graham   |
|  Hume Cronyn  | … |  Herbie Hawkins   |
|  Wallace Ford  | … |  Fred Saunders   |
|  Edna May Wonacott   | … |  Ann Newton   |
|  Charles Bates  | … |  Roger Newton   |
Aiheesta muualla

Leffatykki.com: Elokuva-arvostelu
Epidauros

| Epidauros> Ἐπίδαυρος |
| --- | --- |
 Epidauroksen Asklepieionin arkeologista aluetta.
Sijainti
 Epidauros
Koordinaatit:  37°38′01″N, 23°09′35″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Archaía Epídavros, Epídavros, Argolis, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  600-luku eaa.–400-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Argolis
Aiheesta muualla
  Epidauros Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epidauros (m.kreik. Ἐπίδαυρος, lat. Epidaurus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Argoliin maakunnassa Peloponnesoksen niemimaan itäosassa Kreikassa.
Epidauroksen arkeologisia kohteita on kaksi. Tunnetumpi kohde (37°35′46″N, 23°04′37″E), johon nimellä Epidauros nykyisin yleensä viitataan, sijaitsee sisämaassa lähellä Lygourióta ja käsittää Asklepieionin eli parantajajumala Asklepioksen kulttipaikan, mukaan lukien tunnettu suurempi Epidauroksen teatteri. Se on Unescon maailmanperintökohde. Varsinaisen antiikin aikaisen Epidauroksen kaupungin arkeologinen kohde (37°38′01″N, 23°09′35″E) puolestaan sijaitsee rannikolla Archaía Epídavroksen kylässä. Molemmat sijaitsevat antiikin aikaisesta kaupungista nimensä saaneessa Epídavroksen kunnassa.
Maantiede

Epidauroksen antiikin aikainen kaupunki sijaitsi nykyisen Archaía Epídavroksen (aiemmin Palaiá Epídavros, ”Vanha Epídavros”) kylän paikalla Saroninlahden lounaisrannalla, Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa sijaitsevan Argoliin niemimaan itärannikolla. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi niemessä oleva kukkula heti nykyisen kylän kaakkoispuolella.lähde?
Historia

Epidauroksen kaupunki oli asuttu viimeistään mykeneläisellä ajalla. Varhaisin maininta siitä on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jonka mukaan se lähetti 25 laivaa Troijan sotaan. Epidauros oli Peloponnesoksen merkittävimpiä satamia, mikä oli seurausta sen sijainnista Ateenan, Argoksen, Korintin ja monien muiden merkittävien kohteiden keskellä. Epidauros kuului 600–500-luvuilla eaa. Kalaureian amfiktyoniliittoon. Korintti valtasi kaupungin 500-luvulla eaa. Epidauros osallistui persialaissotiin kreikkalaisten ja peloponnesolaissotaan Spartan puolella. Se osallistui myös Lamian sotaan ja oli 200-luvulla eaa. mukana Akhaian liitossa. 100-luvulla eaa. kaupunki liittoutui Rooman kanssa.
Epidauroksen Asklepieionin paikka oli alun perin Apollon Maleataan kulttipaikka. Apollon oli kreikkalaisten vanha parantajajumala ennen kuin tehtävä siirtyi tämän poikanakin pidetylle Asklepiokselle. Paikka kehittyi Epidauroksen kaupungin kultin keskukseksi viimeistään 500-luvulla eaa. ja Asklepioksen kulttipaikaksi 400-luvulla eaa. Väitettiin myös, että Asklepioksen mytologinen syntymä olisi tapahtunut juuri Epidauroksessa.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungissa

Epidauroksen kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi pienellä Akte-niemellä tai saarella, joka on nykyisin niemi kahden pienen lahden välissä. Linnavuorella oli temppeleitä ja julkisia rakennuksia. Satamia oli kaksi, pohjoisempi sotasatama ja eteläisempi kauppasatama. Epidauroksen kaupungin arkeologisiin löydöksiin kuuluvat mm. akropoliin muurit ja joukko siellä olleita rakennuksia, sekä akropoliin rinteeseen rakennettu niin kutsuttu Epidauroksen pieni teatteri, jota ei tule sekoittaa Asklepieionin alueen suurempaan ja tunnetumpaan teatteriin. Pienempi teatteri rakennettiin 300-luvulla eaa. ja sen arkeologiset kaivaukset suoritettiin 1972. Siinä oli 18 penkkiriviä. Kaupungin alueelta on löydetty myös mm. mykeneläisaikaisia hautoja sekä Artemiin temppelin jäänteet. Osa satamarakennelmista ja alakaupungista on nykyisin meren pohjassa.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Asklepieion ja Epidauroksen teatteri
Epidauroksen Asklepieion oli lääkintätaidon ja parantamisen jumala Asklepioksen pyhäkkö. Se oli antiikin aikana yksi Välimeren alueen tärkeimmistä pyhiinvaelluskohteista. Pyhäkköalue sijaitsi sisämaassa noin 8,5 kilometriä kaupungista lounaaseen. Nykyään sen arkeologinen alue on Unescon maailmanperintökohde nimellä Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa.
Paikan keskiössä oli Asklepioksen temppeli sekä siihen liittynyt parantola-alue, jossa potilaat saattoivat nukkua yönsä ja toivoa jumalan ilmestyvän heille unen aikana. Myöhemmin alueelle rakennettiin erilaisia oheistoimintoja, joiden oli tarkoitus viihdyttää varakkaita potilaita: akustiikastaan kuuluisa suuri Epidauroksen teatteri, Epidauroksen stadion ja muut urheilukentät, majatalot sekä kylpylät muuttivat pyhäkön luonnetta eräänlaiseksi oman aikansa terveysturismin keskukseksi. Epidauroksen maine oli suurimmillaan 200-luvulla eaa.lähde?
Roomalaiset tuhosivat Asklepieionin alueen vuonna 87 eaa. Myöhemmin alue rakennettiin uudelleen ja pyhäkkö jatkoi toimintaansa aina antiikin ajan loppupuolelle asti, kunnes kristinuskon leviäminen johti pakanapyhäkköjen sulkemiseen 400-luvulla. Arkeologiset kaivaukset alueella alkoivat vuonna 1881.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Epidauros Wikimedia Commonsissa
Nykyinen Archaía Epídavroksen kylä ja antiikin Epidauroksen akropolis-niemi.
Asklepieionin alueella sijaitseva Epidauroksen teatteri on yksi parhaiten säilyneistä antiikin kreikkalaisista teattereista.
Erdenet

| Erdenet Эрдэнэт |
| --- | --- |
 Näkymä Erdenetiin
 vaakuna
 Erdenet
 Koordinaatit: 49°01′40″N, 104°02′40″E 
Valtio:   Mongolia
Maakunta:  Orhon
Väkiluku (2010):  83 379
Aikavyöhyke:  UTC+8
 – Kesäaika:  UTC+9
 
 http://www.erdenet.mn/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Erdenet (mong. Эрдэнэт) on kaupunki Pohjois-Mongoliassa noin 400 km Ulan Batorista luoteeseen. Se on Orhonin maakunnan (aimag) pääkaupunki. Sen asukasluku on 83 379 (2010).
Historia

Erdenet syntyi kaupunkina suhteellisen hiljattain. Se rakennettiin laatuaan Aasian suurimman kupari- ja molybdeenikaivoksen ympärille Neuvostoliiton avulla vuosina 1974-1983. Hallinnollisesti kaupunki erotettiin Bulganin provinssista ja sitä hallittiin omana alueenaan. Vuonna 1985 Erdenet vastasi 17,9 % koko Mongolian teollisesta tuotannosta ja kaupungin teollisesta tuotannosta 70,7 %:ta vastasi kaivos. Neuvostoliitto omisti kaivosta pyörittäneestä yhtiöstä 51 % Mongolian omistaessa loput. Osa kaivoksen työntekijöistä tuli Neuvostoliitosta, ja niinpä vuonna 1990 noin 15 % kaupungin asukkaista olikin muita kuin mongoleja.
Neuvostoliiton hajottua ja Mongolian taloudellisten uudistusten jälkeen Erdenetin kaivoksen taloudellinen merkitys Mongolian valtiolle kasvoi. Vuonna 1994 kaupungin aluetta kasvatettiin alkuperäisestä 60 neliökilometristä yhteensä 840 neliökilometriin ja alueesta tuli Orhonin provinssi. Provinssin teollinen tuotanto suhteessa Mongolian koko tuotantoon on kaivoksen ansiosta edelleen suuri. Vuonna 1995 lukema oli 42 % ja vuonna 2000 vielä 32 %. Mongolian valtio omistaa nykyisin 51 % Erdenetin kaivosyrityksestä, joka työllistää noin 6 000 työntekijää, joiden joukossa on noin 600 ulkomaista asiantuntijaa mm. Venäjältä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erdenet Wikimedia Commonsissa
Erdenetin kaivosta.
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri (arvonimi)

Erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin nimi ja arvo (ruots.  utomordentligt sändebud och befullmäktigad minister) oli Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuului tasavallan presidentin arvonimistä annetun asetuksen liitteessä 2. ryhmään vuoteen 2017 saakka.
Arvonimi myönnettiin itsenäisessä Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1918 Rafael Erichille ja viimeisen kerran vuonna 1968, jolloin sen sai pääjohtaja Olavi J. Mattila. Vuosien 1918–1968 aikana arvonimi ”erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri” on myönnetty 26 henkilölle.
Vuonna 2017 tasavallan presidentin asetusta arvonimistä tarkistettiin muuttamalla ryhmässä 2 oleva arvonimi erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri muotoon erikoislähettiläs.