stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kompatibilismi
Kompatibilismi teologiassa

Kristillisessä teologiassa sama ongelma saa hieman toisenlaisen muodon: jos on olemassa Jumala, joka tuntee ennalta, miten joku ihminen tulee valitsemaan hyvän ja pahan välillä, ja tämä Jumala on myös vastuussa kaikkeuden luomisesta, josta valintatilanne on lopulta seurausta, missä määrin ihmisillä on vapaa tahto, ja  missä määrin ihmistä voidaan pitää vastuullisena teoistaan?
Tässä asiayhteydessä kompatibilismi tarkoittaa sitä näkemystä, että sekä Jumalan kaikkivaltius että ihmisen vapaa tahto ovat kummatkin raamatullisia käsitteitä, eivätkä ne ole oikein ymmärrettynä toisensa pois sulkevia. Kompatibilismin mukaan kaikkivaltias Jumala (joka näkee menneen, nykyisen ja tulevan yhtäaikaisesti iankaikkisuusperspektiivistä) loi ihmisolennot (jotka elävät nykyhetkessä ja tekevät valintoja, joilla on seurauksia heidän omalle elämälleen ja toisten elämälle) niin, että kumpikin mahdollistuu: Jumala on kaikkivaltias ja on näin vähintään sallinut kaikki vaihtoehdot, joiden välillä ihmiset voivat tehdä valintoja; mutta samanaikaisesti Jumalalla on oikeus pitää ihmisiä vastuullisina, koska ihmisten itsensä näkökulmasta kysymys on valintatilanteista hyvän ja pahan välillä.
Aiheesta muualla

McKenna, Michael: Compatibilism The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Strawson, Galen: Free Will: Compatibilism (Arkistoitu – Internet Archive) Routledge Encyclopedia of Philosophy On-line (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Compatibilism and incompatibilism
Käännös suomeksi
Konsoli (arkkitehtuuri)

Klassinen, voluutan muotoinen konsoli.
Konsoli (< lat. consolare ’kannattaa’, ’tukea’) on rakennuksen seinästä ulkoneva osa, joka kannattelee esimerkiksi parveketta tai räystästä. Konsolit ovat usein koristeellisia.
Klassisessa rakennustaiteessa konsoli on tyypillisesti pystysuuntainen ja spiraalimaiseksi muotoiltu.
Kongō-luokka (ironclad)

| Kongō-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t
Pituus:  70 m (vesiraja)
Leveys:  12,4 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  2 500 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  308
Aseistus
Meritorjunta:  3 × 17 cm tykkiä 6 × 15 cm tykkiä 4 × 1 naulan tykkiä Hiei: 2 × 36 cm torpedoputkea
Kongō-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodosta panssarikorvettiluokka, jonka alukset tilattiin osana vuoden 1875 hankintoja.
Valmistus ja muutostyöt

Alusten suunnittelusta vastasi Sir Edward Reed, ja se pohjautui Venäjän keisarikunnan laivaston General Adremiralista ja Britannian kuninkaallisen laivaston Gem-luokan risteilijöistä saatuihin kokemuksiin. Komposiittirunkoinen Kongō ja teräsrunkoinen Hiei tilattiin osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa. Alukset olivat parkkitakiloituja, mutta niiden huippupurjeet oli poistettu vuoden 1895 muutostöiden yhteydessä. Alukset kykenivät 10 solmun nopeudella höyrykonein matkaamaan 3 100 merimailia. Samoin vuoden 1895 muutostöiden yhteydessä aluksille lisättiin yksi naulan tykki ja vuonna 1903 kaksi kolmen tuuman ja kaksi 2,5 naulan tykkiä sekä kuusi konekivääriä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kongō | Earle’s Shipbuilding, Hull | 24. syyskuuta 1875 | 17. huhtikuuta 1877 | tammikuu 1878 | romutettu 1910 |
| Hiei | Milford Haven Shipbuilding, Pembroke | 24. syyskuuta 1875 | 11. kesäkuuta 1877 | 25. helmikuuta 1878 | poistettu alusluettelosta 1. huhtikuuta 1911, romutettu |
Komputationalismi

Komputationalismi eli klassinen teoria on mielenfilosofian teoria, jonka mukaan mieli tai kognitio on automaattinen sääntöjärjestelmä symbolisten representaatioiden manipuloimiseksi. Aivojen katsotaan siis pohjimmiltaan olevan laskentaa suorittava järjestelmä. Yksinkertaistettuna asia usein esitetään niin, että komputationaalisen teorian mukaan aivot toimivat kuin monimutkainen tietokone, ja mieli on aivojen ylläpitämä tietokoneohjelma. Toinen tapa esittää asia on sanoa että "aivot ovat Turingin kone".
Komputationalismi on funktionalistinen, materialistinen ja representationalistinen teoria. Komputationalismin ongelmana on pidetty sitä, että älykkyyden tai tietoisuuden ja vain näennäisesti älykkään tai tietoisen käyttäytymisen välistä yhteyttä ei ole voitu määritellä tyydyttävästi. Komputationalismi ei kuvaa sitä, miten aivot saavat aikaan sen, että olemme tietoisia subjekteja. Lisäksi pidetään mahdollisena, että syntyäkseen tietoisuus tarvitsee aivoilta laskennan lisäksi joitakin muitakin ominaisuuksia.
Tunnettuja komputationalisteja ovat Jerry Fodor, Zenon Pylyshyn, David Marr,  Stevan Harnad ja Steven Pinker.
Historia

Komputationalismin katsotaan syntyneen 1950-luvulla ensimmäisten ohjelmoitavien tietokoneiden ja kognitiotieteen orastuksen myötä. (Joskin jo Gottfried Leibniz ja George Boole olivat esittäneet samansuuntaisia ajatuksia 1700 ja 1800-luvulla.) Tuolloin kehittyivät, rinta rinnan, tekoälytutkimus ja kognitiivinen psykologia, ja mielen toiminnalla alettiin nähdä olevan yhtäläisyyksiä tietokoneen toiminnalle. Tätä voi pitää kohtalokkaana erheenä; muistia, ajattelun perustaa ei ymmärretty hajautuneeksi.
Klassisen komputationalismin (eli ns. "symbolisen paradigman") on haastanut sen rinnalla kasvanut ja 1980-luvulla voimistunut konnektionismi, joka tarkastelee mieltä neuroverkon toimintana. Komputationalismi ja konnektionismi ovat molemmat laskennallisia näkökulmia mielen toimintaan, mutta ovat kuitenkin eri mieltä sekä mentaalisten representaatioiden että mentaalisten prosessien taustalla olevien laskennallisten mekanismien luonteesta: klassisen komputationalismin mukaan kombinatorinen konstituenttirakenne ja semantiikka on luonteenomaista mentaalisille representaatioille. Tämä tarkoittaa sitä, että mentaaliset tilat koostuvat erillisistä osista (jotka itsekin ovat mentaalisia representaatioita). Konnektionismin mukaan mentaaliset representaatiot koostuvat "subsymbolisten" hermoverkon elementtien ("neuronien" tai "noodien") aktivaatioeroista, missä nämä elementit itsessään eivät ole mentaalisia representaatioita.
Kognitiiviset prosessit komputationalismissa

Komputationalismi on lähtökohtaisesti hierarkkinen "ylhäältä alas" -strategia, jossa ongelmaa lähestytään vaiheittain. Brittiläinen kognitiotieteilijä David Marr esitti teoksessaan Vision (1981), että kognitiiviset prosessit voidaan jaotella kolmeen tasoon.
Komputationaalinen eli laskennallinen taso: Kuvaa kognitiivisten prosessien laskennallisen ongelman ja siihen liittyvän syötteen ja ulostulon välisen suhteen
Algoritmitaso: Kuvaa algoritmin, joka kykenee ratkaisemaan komputationaalisen tason esittämän ongelman
Implementaatio- eli sovellustaso: Kuvaa algoritmitason algoritmin fysikaalisen toteutuksen kuten tietokoneen tai aivot
Komputationalismi lähtee muutamasta taustaolettamuksesta:
Kognitiiviset toiminnot ovat laskettavissa.
Kognitiivisia kykyjä voi tarkastella erillään niiden toteutumista.
Olennaiset syötteet ja niitä seuraava käyttäytyminen voidaan tunnistaa ja kuvata siten, että käyttäytyminen voidaan ennakkoon laskea syötteistä.
Lisäksi komputationalismin toimivuuden edellytyksenä on, että selitettävä ilmiö, viime kädessä kognitio, voidaan eritellä osiin joita voidaan tarkastella erillään (reduktionismi).
Aiheesta muualla

Chalmers, David & Bourget, David (toim.): Bibliography on Computationalism MindPapers. A Bibliography of the Philosophy of Mind and the Science of Consciousness. Australian National University. (englanniksi)
Horst, Steven: The Computational Theory of Mind The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Koneen henki

| Koneen henki> The Soul of a New Machine.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Tracy Kidder
Julkaistu:  1981
Suomennos
Suomentaja:  Saima-Liisa Laatunen
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1984
ISBN:  951-26-2662-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koneen henki (englanninkielinen alkuteos The Soul of a New Machine) on Tracy Kidderin kirjoittama autenttinen kuvaus uuden minitietokoneen suunnittelusta Data General -yhtiössä 1970-1980-lukujen vaihteessa. Alkuteos ilmestyi 1981 ja kirjoittaja sai siitä Pulitzer-palkinnon. Suomeksi teos julkaistiin 1984 Kirjayhtymän kustantamana.
Aiheesta muualla

Flight of the Eagle: The Birthing and Life of a Super-Minicomputer (tutkimus Eagle-projektista)
O, Engineers! Wired 8.12. Dec 2000 (Palaa kirjan teemaan ja henkilöihin 20 vuotta myöhemmin)
Kolmas Johanneksen kirje

| Kolmas Johanneksen kirje> Ἡ ἐπιστολὴ τοῦ Ἰωάννου Γ΄.Raamattu Uusi testamentti.Synty |
| --- | --- |
Kirjoittaja (perint.):  Johannes
Kirjoituspaikka:  Efesos tai sen lähellä
Ajoitus:  n. 85–95 jaa.
Teksti
Genre:  kirje
Alkukieli:  koinee-kreikka
Lyhenne:  3. Joh.
Lukuja:  1
Jakeita:  15
Edeltävä: < 2. Joh.Seuraava: Juud. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Kolmas Johanneksen kirje (m.kreik. Ἡ ἐπιστολὴ τοῦ Ἰωάννου Γ΄, Hē epistolē tū Iōannū 3) on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes.
Historia

Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta, ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella.
Kirje on osoitettu Gaiukselle, mutta ei ole tietoa siitä, kuka Uudessa testamentissa mainittu Gaius on kyseessä. Kyseessä saattaa olla samanniminen kristitty Makedoniassa (Ap.t. 19:29), Korintissa (Room. 16:23) tai Derbessä (Ap. t. 20:4).
Kirjeen kieli on huomattavan samanlaista kuin Toisessa Johanneksen kirjeessä. Siksi tutkijat pitävät yleensä kirjoittajana varmuudella samaa henkilöä. Jonkin verran enemmän on epäilty sitä, että sama henkilö olisi kirjoittanyt myös Johanneksen evankeliumin, Ensimmäisen Johanneksen kirjeen ja Johanneksen ilmestyksen.
Sisältö

Kirjeen kirjoittaja halusi jättää Gaiuksen haltuun joukon kristittyjä, joita johti Demetrius. Gaiuksen tehtävä oli suojella heitä, sillä he olivat muukalaisia hänen kotipaikallaan. He olivat tulleet sinne saarnaamaan evankeliumia.
Tämän vuoksi kirjoittaja pyrkii antamaan mainituista henkilöistä hyvän todistuksen.
Demetrius oli todennäköisesti kiertelevä saarnaaja, jonka tarkoitus oli korjata seurakunnissa valloillaan olleet harhaopit. Harhaoppisista opettajista mainitaan kirjeessä nimeltä Diotrefes. Hän oli sulkenut seurakunnan ovet kierteleviltä saarnaajilta, parjasi apostoleja, eikä suostunut lukemaan apostolista alkuperää olleita kirjeitä.
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Kolmas Johanneksen kirje”, Löytöretki Uuteen testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-362-9  Teoksen verkkoversio.
Thurén, Jukka & Thurén, Lauri: Katoliset kirjeet : Jaakobin kirje, Ensimmäinen Pietarin kirje, Toinen Pietarin kirje, Ensimmäinen Johanneksen kirje, Toinen ja kolmas Johanneksen kirje, Juudaksen kirje.  Aurinko, 2007.  ISBN 978-951-618-842-6
Kirjallisuutta > Englanniksi

Brown, Raymond Edward: The Gospel and Epistles of John: A Concise Commentary.  Liturgical Press, 1988.  ISBN 0814612830
Marshall, I. Howard: The Epistles of John.  (The New International Commentary on the New Testament 8)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1978.  ISBN 0802825184
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmas Johanneksen kirje Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Kolmas Johanneksen kirje (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Kolmas Johanneksen kirje[vanhentunut linkki] (1938)
Kolmas Johanneksen kirje. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
Kolmas Johanneksen kirje (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.
Aiheesta muualla > Muuta

Drum, Walter: Epistles of Saint John Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Hujanen, Pasi & Koskenniemi, Erkki: Johanneksen kirjeet. SLEY:n raamattuluennot.
Kirby, Peter (toim.): 3 John. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Uusi testamentti |
| --- | --- |
Evankeliumit ja apostolien teot:  Evankeliumi Matteuksen mukaan  Evankeliumi Markuksen mukaan  Evankeliumi Luukkaan mukaan  Evankeliumi Johanneksen mukaan  Apostolien teot 
Paavalin kirjeet:  Kirje roomalaisille  Ensimmäinen kirje korinttilaisille  Toinen kirje korinttilaisille  Kirje galatalaisille  Kirje efesolaisille  Kirje filippiläisille  Kirje kolossalaisille  Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille  Toinen kirje tessalonikalaisille  Ensimmäinen kirje Timoteukselle  Toinen kirje Timoteukselle  Kirje Titukselle  Kirje Filemonille  Kirje heprealaisille 
Katoliset kirjeet:  Jaakobin kirje  Ensimmäinen Pietarin kirje  Toinen Pietarin kirje  Ensimmäinen Johanneksen kirje  Toinen Johanneksen kirje  Kolmas Johanneksen kirje  Juudaksen kirje 
Profetiat:  Johanneksen ilmestys
Kōmyō (keisarinna)

Kōmyōn kalligrafiaa ja allekirjoitus teoksessa Gakkiron
Keisarinna Kōmyō (jap. 光明皇后, Kōmyō kōgō; 701–760) oli Japanin keisari Shōmun puoliso Nara-kaudella 700-luvulla. Hän kuului voimakkaaseen Fujiwara-klaaniin. Kōmyō ja Shōmu tunnetaan hurskaina buddhalaisina, jotka aloittivat useita merkittäviä rakennushankkeita.
Elämäkerta

Kōmyō oli Fujiwara no Fuhiton ja Agata Inukai no Michiyon tytär. Fujiwara no Muchimaro, Fusasaki, Umakai ja Maro olivat hänen velipuoliaan. Hänen henkilönimensä (imina) oli Asukahime tai Asukabehime (jap. 安宿媛). Vuonna 740 häntä alettiin kutsua nimellä Kōmyōshi (jap. 光明子), myöhemmin keisarinna Kōmyōksi.
Kōmyō meni naimisiin prinssi Shōmun kanssa 16-vuotiaana ja synnytti kahden vuoden kuluttua, vuonna 718, prinsessa Aben. Shōmu nousi Japanin valtaistuimelle vuonna 724. Pari sai vuonna 727 kruununprinssin, joka kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna. Neljä velipuoltaan Kōmyō menetti kulkutaudille vuonna 737. Shōmu luopui keisariudesta tyttärensä Aben hyväksi vuonna 749, jolloin Abesta tuli keisarinna Kōken. Shōmu kuoli vuonna 756 ja keisarinna Kōmyō muutamaa vuotta myöhemmin sairauteen vuonna 760. Keisari ja keisarinna on haudattu vierekkäin Naraan: heidän hautapaikkansa nimi on Sahoyama-no-misasagi (jap. 佐保山陵).
Kōmyō ja keisari Shōmu muistetaan buddhalaisuuden tukijoina. Keisarinna aloitti esimerkiksi Shin-Yakushi-jin temppelin ja Kōfuku-jin temppelin pagodin rakennustyöt; hänen kerrotaan myös ehdottaneen miehelleen Tōdai-jin suuren Buddhan rakentamista. Shōmun kuoltua hän lahjoitti keisarin esineistöä Tōdai-jille, mikä merkitsi temppelin aarrehuoneen Shōsō-inin perustamista. Häntä varten luotiin vuonna 729 Kōgōgūshiki-virasto, josta tuli hänen toimintansa keskipiste. Keisarinna Kōmyōsta on kirjoitettu lukuisia elämäkertoja ja anekdootteja, joissa kerrotaan muiden muassa hänen kauneudestaan, viisaudestaan ja seksuaalisuudestaan.
Runoilijana

Kolme Kōmyōn kirjoittamaa runoa on otettu 700-luvun Man’yōshū-runoantologiaan ja yksi Shūi-wakashū-antologiaan.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  朝霧の  たなびく田居に  鳴く雁を  留め得むかも  我がやどの萩  Man’yōshūn runo 19-4224  |  Asagiri no  tanabiku tanu ni  naku kari o  todome emu kamo  wa ga yado no hagi  |  ”Pidättelevätköhän  pihani pensasapilat  hanhia, jotka  laulavat aamu-usvan  peittämällä pellolla”  |
Seuraava runo on omistettu keisari Shōmulle:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  我が背子と  二人見ませば  いくばくか  この降る雪の  嬉しからまし  Man’yōshūn runo 8-1658  |  Wa ga seko to  futari mimaseba  ikubaku ka  kono furu yuki no  ureshikaramashi  |  ”Vaikka kuinka  sataisi lunta,  jos saan nähdä sen   sinun kanssasi,  olen siitä onnellinen”   |
Aiheesta muualla

林 陸朗: 光明皇后.  吉川弘文館 (新装版), 1986.  ISBN 978-4642050364
Konon (paavi)

| Konon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 630 Thema Thrakesion
Kuollut: 21. syyskuuta 687 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  23. lokakuuta 686
Paavius päättyi:  21. syyskuuta 687
Edeltäjä:  Johannes V
Seuraaja:  Pyhä Sergius I
Konon (630–21. syyskuuta 687) oli paavina 23. lokakuuta 686 – 21. syyskuuta 687. Hänet valittiin kompromissikehdokkaana kahden ryhmittymän, sotilaiden ja papiston, kiistellessä vallasta Roomassa. Konon oli sisilialainen upseerin poika, joka opiskeli papiksi Roomassa. Hän oli myös keisari Justinianus II:n suosiossa.
Komipermjakit

Komipermjakit (muita nimityksiä Permin komit, permjakit; komipermjakiksi коми-пермяккез, komi-permjakkez) ovat Venäjällä etupäässä Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa asuva suomalais-ugrilaista komipermjakin kieltä puhuva kansa ja toinen komien pääryhmä komisyrjäänien ohella. Komipermjakkien kieli on läheistä sukua komisyrjäänien kielelle. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan komipermjakkeja on 125 200 henkeä.
Varhaisimmat todisteet komipermjakkien esi-isistä on löydetty Kamajoen yläjuoksulta 800–1200-luvuilta. Kaman seudulle muutti 1500-luvulla paljon venäläisiä, ja venäläisen kulttuurin vaikutus komipermjakkeihin on siitä saakka ollut suuri. Oma kirjakieli ja kansallinen kirjallisuus syntyivät kuitenkin 1920–1930-luvuilla.
Asuinalue, lukumäärä ja kieli

Komipermjakkien perinteistä asuinaluetta ovat Permin Komin etelä- ja pohjoisosat. Piirikunnan väestöstä he muodostavat 59,0 %. Erillisiä ryhmiä ovat Permin aluepiirin koillisosassa asuvat Jazvan komit sekä Kirovin alueen Afanasjevon piirin Zjuzdinin komit. Siirtolaisten perustamia komipermjakkikyliä oli aikaisemmin myös Novosibirskin alueella. Viime vuosikymmeninä monet ovat muuttaneet muualle Venäjälle ja entisen Neuvostoliiton tasavaltoihin.
Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan komipermjakkeja on 125 200 henkeä, joista 64,1 % asuu Permin Komissa ja 18,5 % muualla Permin aluepiirissä. Vuonna 1989 Venäjän komipermjakeista 71,1 % piti äidinkielenään komipermjakkia ja 28,7 % venäjää. Toisena kielenään venäjää puhui 62,1 %. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan venäjää osaa 98,3 % komipermjakeista. Kotipiirikunnassaan asuvista komipermjakeista 97,4 % puhuu venäjää ja 95,1 % komipermjakkia.
Etninen historia

Kaman yläjuoksulta löydettyjä 800–1200-lukujen arkeologisia muistomerkkejä pidetään nykyisten komipermjakkien esi-isien jättäminä. Venäläisissä lähteissä Permi mainitaan ensimmäisen kerran novgorodilaisten vuonna 1187 Uralin taakse tekemän retken yhteydessä. Vytšegdan Permiin rajoittunut Suur-Permi esiintyy 1300-luvun lopulla laaditussa Tapani Permiläisen elämäkerrassa. Suur-Permin tiedetään muodostaneen ruhtinaan johtaman alueellisen kokonaisuuden. 1400-luvulla Moskovan ruhtinaskunta alkoi levittää vaikutusvaltaansa Suur-Permin alueelle, ja vuonna 1472 tehdyn sotaretken yhteydessä se liitettiin Venäjään. Jonkin aikaa aluetta hallitsivat Moskovan asettamat paikalliset ruhtinaat, mutta pian siitä tuli Venäjän hallinnollinen yksikkö, joka jaettiin Tšerdynin ja Usoljen sekä myöhemmin Kaigorodin kihlakuntiin.
Kaman seudusta tuli Siperian kaupan ja valloituksen tukikohta, ja varsinkin 1500-luvun jälkipuoliskolla sinne muutti paljon venäläistä väestöä. Venäläinen vaikutus komipermjakkien kulttuurin on ollut erityisen voimakas. Samaan aikaan eteläiset Invajoen komipermjakit joutuivat Stroganovin kauppiassuvun maaorjiksi. Pohjoisista komipermjakeista tuli valtion talonpoikia, minkä johdosta ryhmien välille on syntynyt tiettyjä eroavaisuuksia. 1700-luvulla osa kansasta kiinnitettiin Uralin metallitehtaisiin, joille he joutuivat hankkimaan puuta ja puuhiiltä. Väestön kasvun ja viljelysmaan vähyyden takia monet hakeutuivat muualle ansiotöihin tai muuttivat uusille alueille Siperiaan. Muuttoliike oli voimakkaimmillaan 1800–1900-lukujen vaihteessa.
1920-luvulla keskusteltiin komipermjakkien liittymisestä komisyrjäänien yhteyteen, mutta taloudellisista ja poliittisista syistä ajatuksesta luovuttiin. Vuonna 1925 perustettiin Permin alueeseen kuulunut Komipermjakkien kansallinen piirikunta. 1920- ja 1930-luvuilla syntyi oma kirjakieli, kansallinen kirjallisuus, teatteri ja ammattitaide. Piirikunnan taloudellinen kehitys oli kuitenkin hidasta ja vähitellen sen päätehtäväksi jäi puuraaka-aineen tuottaminen. 1930-luvun alun maatalouden kollektivisointi ja sitä seurannut nälänhätä johtivat väestön vähenemiseen. Myöhemmin alueen ulkopuolelta muutti paljon työvoimaa metsäteollisuutta varten. Piirikunnan väestö oli suurimmillaan 1950-luvulla, minkä jälkeen se on vähentynyt lähes puolella.
Perinteinen kulttuuri

Komipermjakkien perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Metsästyksen merkitys oli vähäisempi kuin komisyrjääneillä. Kalastusta harjoitetaan yhä kotitarpeiksi. Nykyään tärkeimpiä työnantajia ovat maatalous, metsätyöt ja pienteollisuus.
Aikaisemmin komipermjakit asuivat etupäässä jokien varsilla sijaitsevissa pienissä kylissä ja kyläryhmissä. Maatalouden kollektivisoinnin, metsäteollisuuden kehityksen ja 1960–1970-lukujen pienten kylien hävittämispolitiikan seurauksena suuri osa väestöstä on muuttanut monikansallisiin taajamiin. Kaupunkiväestön osuus Permin Komissa on suhteellisen pieni.
Aineellinen ja henkinen kulttuuri eivät suuresti poikkea ympäröivästä venäläisväestöstä. Parhaiten on säilynyt omavaraistalouteen perustuva perinteinen ruokakulttuuri. Komipermjakit ovat vanhastaan ortodokseja, mutta heidän joukossaan on ollut myös vanhauskoisia.
Nykytilanne

Komipermjakit ovat Venäjän suomalais-ugrilaisista kansoista ainoa, joka muodostaa enemmistön oman hallintoalueensa väestöstä. Tästä huolimatta he ovat varsin pitkälle venäläistyneitä, ja komipermjakin kirjakielen rooli on marginaalinen. Piirikunnan talouden jälkeenjääneisyyden takia suuri osa kansasta on muuttanut Permin aluepiirin ja Venäjän muihin kaupunkeihin, joissa he sulautuvat nopeasti venäläisiin. 1990-luvun alussa kansallista kulttuuria elvyttämään perustettiin Jugör-niminen yhdistys.
Kongruenssi (lukuteoria)

Kongruenssirelaatio merkitsee sitä, että kahdesta luvusta jää sama jakojäännös, kun ne jaetaan samalla kolmannella luvulla. Kongruenssille käytetään yleisesti merkintää  a\equiv r\ {\mbox{(mod b)}}\ , joka luetaan: a on kongruentti r:n kanssa modulo b.
Kahden kokonaisluvun kongruenssi voidaan määritellä jakoyhtälön
Kongruenssi voidaan myös yleistää kahdelle mielivaltaiselle reaaliluvulle seuraavasti:
jos  x,y\in \mathbb {R} ,y\not =0, on
 x{\mbox{(mod y)}}=x-y\lfloor x/y\rfloor +ny jollakin  n\in \mathbb {Z}  ja  x{\mbox{(mod 0)}}=x
Kongruensseja voidaan käyttää jaksollisten funktioiden merkitsemiseen. Esimerkiksi koska  \tan x=\tan(x+\pi ), voidaan kirjoittaa  \tan x\equiv \tan x\ {\mbox{(mod }}\pi ).
Esimerkkejä

7\equiv 3\ {\mbox{(mod 4)}}\ , koska 7 = 1  \cdot  4 + 3, ts. 7−3 on jaollinen 4:llä.
82\equiv 1\ {\mbox{(mod 9)}}\ , koska 82−1 (81 = 9  \cdot  9) on jaollinen 9:llä.
27\equiv 0\ {\mbox{(mod 3)}}\ , koska 27 on jaollinen 3:lla.
-3\equiv 3\ {\mbox{(mod 6)}}\ , koska −3−3 (=−6) on jaollinen 6:lla.
Kongruenssirelaatio on ekvivalenssirelaatio, joten se jakaa kokonaislukujen joukon ekvivalenssiluokkiin.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Numeerinen analyysi.  (Opintomoniste 163)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-721-941-5
Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0