stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bostan

| Bostan |
| --- | --- |
 Topıraq qalan raunioita.
 Bostan
 Koordinaatit: 41°50′19″N, 60°54′37″E 
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakstan
Piiri:  Ellikqalan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Väkiluku (2016):  14 400
Bostan (uzb. Bo‘ston) on kaupunki ja Ellikqalan piirin hallinnollinen keskus Uzbekistaniin kuuluvassa Karakalpakstanin tasavallassa. Se sijaitsee Amudarjan oikealla rannalla 140 kilometriä tasavallan pääkaupungista Nukusista kaakkoon. Kaupungissa oli 14 400 asukasta vuonna 2016.
Vuonna 1983 perustetun kaupungin asukkaat ovat etupäässä karakalpakkeja ja uzbekkeja. Siellä on puuvilla- ja tekstiiliteollisuutta. Bostanissa toimii Uzbekistanin tiedeakatemian kasvitieteen instituutin osasto ja kasvitieteellinen puutarha.
Bostanin lähistöllä sijaitsee useita muinaisia linnoituksia kuten Topıraq qala, Qızıl qala, Ayaz qala, Qırıq Qız qala ja Úlken Gúldirsin. Kaupungissa on pieni arkeologinen museo ja matkailupalveluja.
Henn Põlluaas

| Henn Põlluaas |
| --- | --- |

Riigikogun puhemies
 9.4.2019 – 18.3.2021  
Edeltäjä:  Eiki Nestor
Seuraaja:  Jüri Ratas
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1960 (ikä 64) Tallinna
Kansalaisuus:  viro
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Viron Kansallismieliset ja Konservatiivit
Muut puolueet:  Viron konservatiivinen kansanpuolue
Tutkinnot:  Tallinnan yliopisto
Henn Põlluaas (s. 16. helmikuuta 1960) on virolainen poliitikko ja Riigikogun puhemies huhtikuusta 2019 maaliskuuhun 2021.  Hän oli myös Sauen kaupunginjohtaja vuodesta 2012 vuoteen 2015, jolloin hänet valittiin Riigikoguun.  Hän on ollut Viron konservatiivisen kansanpuolueen varapuheenjohtaja vuodesta 2017.
Kesäkuussa 2021 Põlluaasin ilmoitettiin asettuvan Viron konservatiivisen kansanpuolueen ehdokkaaksi samaisen vuoden presidentinvaaleihin.
Florence Kasumba

| Florence Kasumba |
| --- | --- |
 Kasumba vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1976 (ikä 48) Kampala, Uganda
Kansalaisuus:  Saksa
Aiheesta muualla
www.florencekasumba.com
IMDb
Florence Kasumba (s. 26. lokakuuta 1976 Kampala, Uganda) on ugandalais-saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Ayon roolissa Marvel Cinematic Universen elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Elämä

Kasumba syntyi Kampalassa, kasvoi Essenissä, opiskeli Fontysin ammattikorkeakoulussa Alankomaissa ja asuu nykyään Berliinissä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Zeit der Kannibalen | Zeit der Kannibalen | Magdalena |
| 2016 | Captain America: Civil War | Captain America: Civil War | Ayo |
| 2017 | Wonder Woman | Wonder Woman | Acantha |
| 2018 | Black Panther | Black Panther | Ayo |
| 2018 | Mute | Mute | Tanya |
| 2018 | Avengers: Infinity War | Avengers: Infinity War | Ayo |
| 2019 | Leijonakuningas | The Lion King | Shenzi (äänirooli) |
| 2022 | Black Panther: Wakanda Forever | Black Panther: Wakanda Forever | Ayo |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006–2022 | Rikospaikalla | Tatort | useita rooleja |
| 2015 | Dominion | Dominion | Daria |
| 2017 | Emerald City | Emerald City | East |
| 2018 | Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei | Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei | Karen Morris |
| 2018 | Deutschland 86 | Deutschland 86 | Rose Seithathi |
| 2019 | Criminal: Germany | Criminal: Germany | Antje Borchert |
| 2020 | Deutschland 89 | Deutschland 89 | Rose Seithathi |
| 2021 | The Falcon and the Winter Soldier | The Falcon and the Winter Soldier | Ayo |
| 2021 | Kitz | Kitz | Regine Forsell |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Florence Kasumba Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Florence Kasumba Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB 
Muut:  IdRef
Loft-asunto

Entisessä varastorakennuksessa sijaitseva chicagolainen loft-asunto.
Loft-asunnolla tarkoitetaan asumiskäyttöön muunnettua tilaa, joka sijaitsee alun perin muuhun käyttöön tarkoitetussa rakennuksessa, esimerkiksi tehtaassa, varastorakennuksessa tai muussa liikerakennuksessa. Tila on tyypillisesti avara, korkea, valoisa ja muunneltavissa oleva. Lisäksi tavallista on, että tilassa on alkuperäisiä rakenteita, kuten paljasta betonia tai tiiltä. Useasti tilassa on näkyvissä myös vanhoja putkirakenteita ja metallisäleitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loft-asunto Wikimedia Commonsissa
Ranskan 2. panssaridivisioona (1940)

| 2>  panssaridivisioona |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1940
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Ratsuväki
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
2. panssaridivisioona (ransk. 2e Division cuirassée) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa vuonna 1940.
Perustaminen

Yhtymä perustettiin 15. tammikuuta 1940 Châlonsin varuskunnassa komentajanaan kenraali Bruché. Sen kalustona oli Renault Char B1 ja Hotchkiss H-39 panssarivaunuja.
Palvelus

Ranskan antauduttua divisioona lakkautettiin 22. kesäkuuta 1940.
Organisaatio

Divisioonaan kuuluivat:
2. puoliprikaati (everstiluutnantti Roche)
8. panssaripataljoona (komentaja Girier)
15. panssaripataljoona (komentaja Bourgin)
4. puoliprikaati (everstiluutnantti Goihen)
14. panssaripataljoona (komentaja Cornic)
27. panssaripataljoona (komentaja Aubert)
17. mekanisoitu jalkaväkipataljoona (komentaja Mahuet)
309. traktorivetoinen kenttatykistörykmentti everstiluutnantti de Morin)
pioneerikomppania
kuljetuskomppania
546. yhteyslentolaivue
9 Potez 63.11 -lentokonetta
27. panssaripataljoonan tunnus
Rammstein (albumi)

| Rammstein Rammstein |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2018
 Studio : La Fabrique Saint-Rémy-de-Provence
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2019
 Tuottaja(t): Olsen Involtini, Rammstein
 Tyylilaji: Neue Deutsche Härte, industrial metal
 Kesto: 46.20
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Rammstein muut studioalbumit
| Made in Germany 1995–2011 2011 | Rammstein 2019 | Zeit 2022 |
Saksalaisen Neue Deutsche Härte -yhtye Rammsteinin nimeämätön seitsemäs studioalbumi, digitaalisissa julkaisuissa nimeltään Rammstein (tyyliteltynä suurakkosin), julkaistiin 17. toukokuuta 2019. Albumin ensimmäinen single ”Deutschland” julkaistiin 28. maaliskuuta 2019. ”Radio” julkaistiin albumin toisena singlenä 26. huhtikuuta 2019. ”Ausländer” julkaistiin albumin kolmantena singlenä 31. toukokuuta 2019. Ennen albumin julkaisua Rammsteinin jäsen Richard Kruspe vihjasi haastattelussa, että albumi saattaisi jäädä hänen viimeisekseen Rammsteinissa. Hän on kuitenkin mukana myös seuraavalla Zeit -albumilla.
Radio Rockin kuuntelijat äänestivät albumin 2000-luvun parhaaksi rockalbumiksi.
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Inferno:
Kaaoszine: 9/10
V2.fi:
Soundi:
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Rammstein (Richard Z. Kruspe, Paul Landers, Till Lindemann, Christian Lorenz, Oliver Riedel, Christoph Schneider).
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Deutschland (”Saksa”)  | 5.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Radio (”Radio”)  | 4.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Zeig dich (”Näytä itsesi”)  | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ausländer (”Ulkomaalainen”)  | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sex (”Seksi”)  | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Puppe (”Nukke”)  | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Was ich liebe (”Mitä minä rakastan”)  | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Diamant (”Timantti”)  | 2.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Weit weg (”Kaukana”)  | 4.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Tattoo (”Tatuointi”)  | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hallomann (”Kuuluttaja”)  | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 46.20 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Till Lindemann – laulu
Richard Kruspe – soolokitara, taustalaulu (kappale 1)
Oliver Riedel – bassokitara
Paul Landers – rytmikitara
Christian Lorenz – koskettimet
Christoph Schneider – rummut
Ranskan Grand Prix 1964

Ranskan Grand Prix 1964 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. kesäkuuta 1964 Rouen-Les-Essarts -radalla. Kilpailun voitti Dan Gurney, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22 |  Dan Gurney | Brabham-Climax | 57 | 2:07:49.1 | 2 | 9 |
| 2 | 8 |  Graham Hill | BRM | 57 | 24.1 | 6 | 6 |
| 3 | 20 |  Jack Brabham | Brabham-Climax | 57 | 24.9 | 5 | 4 |
| 4 | 4 |  Peter Arundell | Lotus-Climax | 57 | + 1:10.6 | 4 | 3 |
| 5 | 10 |  Richie Ginther | BRM | 57 | + 2:12.1 | 9 | 2 |
| 6 | 12 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 56 | + 1 krs. | 7 | 1 |
| 7 | 14 |  Phil Hill | Cooper-Climax | 56 | + 1 krs. | 10 |   |
| 8 | 36 |  Mike Hailwood | Lotus-BRM | 56 | + 1 krs. | 13 |   |
| 9 | 26 |  Lorenzo Bandini | Ferrari | 55 | + 2 krs. | 8 |   |
| 10 | 34 |  Chris Amon | Lotus-BRM | 53 | + 4 krs. | 14 |   |
| 11 | 28 |  Maurice Trintignant | BRM | 52 | + 5 krs. | 16 |   |
| 12 | 32 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 50 | + 7 krs. | 15 |   |
| Kesk. | 16 |  Innes Ireland | BRP-BRM | 32 | Onnettomuus | 11 |   |
| Kesk. | 2 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 31 | Moottori | 1 |   |
| Kesk. | 24 |  John Surtees | Ferrari | 6 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 18 |  Trevor Taylor | BRP-BRM | 6 | Onnettomuus | 12 |   |
| Kesk. | 30 |  Jo Siffert | Brabham-BRM | 4 | Kytkin | 17 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jack Brabham 2'11.400
Ensimmäinen Brabham-tallin autolla voitettu kilpailu
Raskas ioni

Raskaalla ionilla tarkoitetaan yleensä ionisoitunutta atomia, joka on heliumydintä raskaampi, esimerkkinä kulta- ja lyijyatomin ydin.
Raskaita ioneita törmäyttämällä voidaan luoda korkeaenergistä ja todella kuumaa ainetta. Esimerkiksi RHIC:ssä ja tulevaisuudessa myös LHC:ssä törmäytetään korkeaenergisiä raskaita ioneita, jotta saataisiin luotua kvarkkigluoniplasmaa, jossa kvarkit ja gluonit ovat niin sanotusti vapaita eivätkä sitoutuneita hadroneihin, kuten tavallisissa olosuhteissa.
Martti Sinisalmi

| Martti Sinisalmi> Porin kaupunginjohtaja |
| --- | --- |
 1975–2004  
Edeltäjä:  Heikki Koski
Seuraaja:  Aino-Maija Luukkonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1941 (ikä 83) Kauhava
Tiedot
Puolue:  SDP
Martti Sinisalmi (s. 6. kesäkuuta 1941 Kauhava) on suomalainen Porin entinen pitkäaikainen kaupunginjohtaja. Puoluetaustaltaan hän on sosiaalidemokraatti. Sinisalmi toimi Porin kaupunginjohtajana 29 vuotta vuosina 1975–2004. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 2004. Tämän jälkeen hän toimi vuosina 2004–2008 Porin yliopistokeskuksen johtajana. Vuonna 2010 Sinisalmelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi.
Sinisalmi on hallintotieteiden tohtori. Hän on väitellyt Tampereen yliopistossa vuonna 1999 aiheesta ”Suomen kaupunkien keskushallinto 1927–1998”.
Petrumajärvi

| Petrumajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Heinävesi
Koordinaatit:  62°30′00″N, 28°49′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Petrumanjoki Kermajärveen
Järvinumero:  04.277.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,4 m 
Rantaviiva:  44,64 km 
Pinta-ala:  11,0244 km² 
Suurin syvyys:  31,6 m 
 fiPetruma 
Petruma on järvi Heinävedellä Pohjois-Karjalassa Petruman kylässä. Se on suosittu kalastus- ja retkeilyjärvi.
Petruman pinta-ala on 11,02 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan noin 20 saarta, joista suurimmat ovat Suurisaari ja Haaposaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven syvin kohta on 31,6 metriä ja se sijaitsee järven pohjoisosassa. Toinen noin 30 metriä syvä kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa Mustalahdessa. Järven rantaviivan pituus on 44,6 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta järven lounaisrannoilla on myös peltoja.
Petruman vesitilavuus on 65 519 000 kuutiometriä ja keskisyvyys 5,9 metriä.
Petruma sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Kallaveden alaosan alueella (04.27), jonka Petrumajoen valuma-alueeseen (04.277) se kuuluu. Järven vedenpinnankorkeus on 89,4 mpy. Petruma laskee sen lounaispäästä lähtevää Petrumanjokea pitkin Kermajärveen, joka laskee Kerman, Vihovuonteen ja Pilpan koskien kautta Saimaan Haukiveteen. Petruman ja Kermajärven välinen pudotus on 9,3 metriä.
Selkäuinti

Hanna-Maria Seppälä 50 metrin selkäuinnin lähdössä pitkän radan EM-kilpailuissa 2008.
Selkäuinnilla tarkoitetaan yhtä tavallisimmista uintitekniikoista ja se on myös kilpailulaji. Selkäuintia opetetaan jo uimakouluissa, koska se on kevyt uintitapa.
Perustekniikka

Selkäuintia uidaan selällään. Vauhti tuotetaan käsivedoilla ja jalkapotkuilla. Vedon alkuvaiheessa vartalo kiertyy niin, että vetävän käden puoleinen kylki on lähestulkoon pohjaa kohti. Alkuvedon jälkeen käsi viedään koukkuun vartalon vierelle ja tehdään lopputyöntö. Lopuksi käsi palautetaan pinnan yläpuolella taas suoraksi alkuvetoa varten.
Selkäuinti kilpailulajina

Selkäuintisuoritus aloitetaan muista uinnin kilpailulajeista poiketen vedestä. Veteen siirrytään lähettäjän komennolla, minkä jälkeen uimarit asettuvat lähtöasentoon.  Lähtökorokkeen alareunassa on kahva, josta uimarit kannattelevat itseään. Selkäuinnin lähdössä käytetään yleensä lähtötelinettä, joka kiinnitetään lähtökorokkeeseen. Lähtötelineessä on veteen laitettava muovinen osa, joka helpottaa selkäuinnin lähtöä. Telineen veteen laitettava osassa on nystyröity pinta, joka estää liukastumisen. Uimari saa kuitenkin itse päättää, haluaako hän käyttää lähtötelinettä vai ei. Uusimman sääntöuudistuksen mukaan jalkaterien ei tarvitse olla veden alla, kuten entiset säännöt määräsivät. Lähdön tapahtuessa uimarit ponnistavat veden pinnan yläpuolelta liukuun. Liu'ussa käytetään yleensä delfiinipotkua. Uimarit voivat hakea potkuun lisätehoa kääntymällä liu'ussa kyljelleen, mutta yli 90 asteen poikkeama uintiasennosta johtaa hylkäykseen.
Uimarin on pysyttävä suorituksen aikana selällään lukuun ottamatta käännöstä. Käännöstekniikkaa koskevia sääntöjä on viime vuosina uudistettu, mikä on ajoittain johtanut runsaisiin hylkäyksiin etenkin pienemmissä kilpailuissa. Nykyään käytännössä kaikki uimarit kääntyvät hieman ennen päätyä vatsalleen ja tekevät vapaauinnista tutun volttikäännöksen sillä poikkeuksella, että käännöksen jälkeen ei kierrytä vatsalleen.
Selkäuinnissa kilpaillaan 50, 100 ja 200 metrin matkoilla. Sekauintiviesteissä selkäuinti uidaan ensimmäisenä osuutena. Henkilökohtaisessa sekauinnissa selkäuinti uidaan toisena perhosuintiosuuden jälkeen. Selkäuinnissa käytetään lähes samaa tekniikkaa kuin krooliuinnissa.
Menestyneitä selkäuimareita

Unkarin Krisztina Egerszegi voitti yhteensä viisi olympiakultaa, joista neljä selkäuintimatkoilla. Hän voitti 200 metrin selkäuinnin kolmissa peräkkäisissa olympialaisissa. Yhdysvaltain Aaron Peirsol pitää hallussaan miesten 100 ja 200 metrin selkäuinnin maailmanennätyksiä. Hän voitti näillä matkoilla yhteensä kolme olympiakultaa ja seitsemän pitkien ratojen maailmanmestaruutta.
Suomalaisista uimareista paremmin sekauimarina tunnettu Jani Sievinen on kahdesti voittanut 50 metrin selkäuinnin Euroopan lyhyiden ratojen mestaruuden. Anu Koivisto on myös EM-mitalisti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selkäuinti Wikimedia Commonsissa
Ranskan Grand Prix 1981

Ranskan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. heinäkuuta 1981 Dijonin radalla Ranskassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15 |  Alain Prost | Renault | 80 | 1.35.48,13 | 3 | 9 |
| 2 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 80 | + 2,29 | 2 | 6 |
| 3 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 80 | + 24,22 | 4 | 4 |
| 4 | 16 |  René Arnoux | Renault | 80 | + 42,30 | 1 | 3 |
| 5 | 28 |  Didier Pironi | Ferrari | 79 | + 1 krs. | 14 | 2 |
| 6 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 79 | + 1 krs. | 8 | 1 |
| 7 | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 79 | + 1 krs. | 13 |   |
| 8 | 22 |  Mario Andretti | Alfa Romeo | 79 | + 1 krs. | 10 |   |
| 9 | 6 |  Hector Rebaque | Brabham-Ford | 78 | + 2 krs. | 15 |   |
| 10 | 2 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 78 | + 2 krs. | 7 |   |
| 11 | 8 |  Andrea de Cesaris | McLaren-Ford | 78 | + 2 krs. | 5 |   |
| 12 | 33 |  Marc Surer | Theodore-Ford | 78 | + 2 krs. | 21 |   |
| 13 | 3 |  Eddie Cheever | Tyrrell-Ford | 77 | + 3 krs. | 19 |   |
| 14 | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 77 | + 3 krs. | 18 |   |
| 15 | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 77 | + 3 krs. | 12 |   |
| 16 | 4 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 77 | + 3 krs. | 23 |   |
| 17 | 1 |  Alan Jones | Williams-Ford | 76 | Kolari | 9 |   |
| Kesk. | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 57 | Jousitus | 6 |   |
| Kesk. | 17 |  Derek Daly | March-Ford | 55 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 27 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 41 | Sähköt | 11 |   |
| Kesk. | 25 |  Patrick Tambay | Ligier-Matra | 30 | Pyörän laakerit | 16 |   |
| Kesk. | 20 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford | 11 | Jousitus | 17 |   |
| Kesk. | 14 |  Eliseo Salazar | Ensign-Ford | 6 | Jousitus | 22 |   |
| DNS | 21 |  Chico Serra | Fittipaldi-Ford | 0 |  | 24 |   |
| DNQ | 30 |  Siegfried Stohr | Arrows-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 35 |  Brian Henton | Toleman-Hart |   |  |  |   |
| DNQ | 9 |  Slim Borgudd | ATS-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 31 |  Beppe Gabbiani | Osella-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 36 |  Derek Warwick | Toleman-Hart |   |   |   |   |
Muuta

Paalupaikka: René Arnoux – 1.05,95
Nopein kierros: Alain Prost – 1.09,14 (kierroksella 64)
Nelson Piquet saavutti 100 MM-pisteen rajan
Alain Prostin ensimmäinen voitto, nopein kieros ja kilpailun johtokierros
S.C. Dalmac

| S> C. Dalmac |
| --- | --- |
Paikkakunta:  Helsinki
S.C. Dalmac on helsinkiläinen salibandyn erikoisseura. Se on myös yksi Suomen ensimmäisistä salibandyseuroista. Se oli mukana miesten mestaruussarjassa, joka tunnetaan nykyään nimellä salibandyliiga, jo ensimmäisellä kaudella 1986–1987. Nykyään seuralla on vain yksi joukkue ja se osallistuu Salibandyliiton ikämiessarjoihin sekä pääkaupunkiseudun harrastesarjoihin. Vuonna 2009 S.C. Dalmac kakkosjoukkue voitti ikämiesten sählyn SM-kultaa historian ensimmäisissä sählyn SM-kisoissa.
Historia

S.C. Dalmac syntyi kun joukkueet nimeltä MicMac ja Daltonit yhdistyivät. Joukkueen kuuluisimpia pelaajia lienevät Heikki Vienola ja Jarmo Perttilä, jotka olivat mukana ensimmäisistä peleistä lähtien. Ennen surullisen kuuluisaa sarjasta sulkemista vuonna 1992 Dalmac ehti voittaa kaksi SM-kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin.
Historia > Sarjasta sulkeminen

Tapaus sai alkunsa vuoden 1992 kevään runkosarjan voittokamppailussa Joensuun Josbaa vastaan, kun Vienola koukkasi mailallaan tuomaria käsivarresta. Tuomariraportin perusteella Vienolalle langetettiin kymmenen ottelun pelikielto. Lopullinen sarjasta sulkemiseen johtanut tapaus sattui kuitenkin myöhemmin samana keväänä, kun S.C. Dalmacin joukkue sattui saunaillan päätteeksi samaan lohjalaiseen yökerhoon Vienolan koukkaamaan tuomarin kanssa, joka oli muutaman kollegansa kanssa istumassa iltaa. Kyseisen illan sanasodan jälkeen Vienolan koukkaama tuomari yhdessä muutaman muun tuomarin kanssa tekivät raportin liittoon, jonka seurauksena liiton vuosikokous päätti erottaa seuran vuodeksi liitosta.lähde?
Historia > Seuraukset

Tapauksesta Vienola sai pelikieltoa vuoden 1994 loppuun asti. Perttilä ja joukkueen kapteeni Esa Lamminsalo saivat kymmenen ottelun pelikiellon. Myös muutamalle muulle S.C. Dalmacin pelaajalle annettiin pelikieltoja. Lisäksi joukkueen valmentaja Jouni Kettunen, joka oli sillä hetkellä myös maajoukkueen valmentaja, erotettiin maajoukkuetehtävästään. S.C. Dalmacin poikajuniorit suljettiin seuran sulkemisen myötä omasta sarjastaan. Seuran liitosta erottamisen jälkeen miesjoukkueen olisi sääntöjen mukaan ollut pakko aloittaa pelaaminen alimmalta sarjatasolta. Tämä vaikutti merkittävästi koko seuran tulevaisuuteen salibandy-yhteisön toimijana.
Olaf Thon

Olaf Thon
Olaf Thon (s. 1. toukokuuta 1966 Gelsenkirchen, Länsi-Saksa) on uransa päättänyt jalkapalloilija ja maailmanmestari. Thon oli puolustava keskikenttäpelaaja.
Olaf Thon aloitti ammattilaisuransa kaudella 1983-84 Saksan 2. Bundesliigassa FC Schalke 04:n joukkueessa. Hän pelasi tulokaskauttaan lukuun ottamatta koko uransa Bundesliigassa FC Schalken ja FC Bayern Münchenin joukkueissa. Thon voitti Bayern Münchenin joukkueessa kolme Saksan mestaruutta ja Schalke 04:n riveissä kaksi Saksan Cupia ja UEFA Cupin. Olaf Thon lopetti uransa kauden 2001-02 päätteeksi.
Thon debytoi Saksan jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1984. Hän pelasi kolmissa MM-kisoissa ja voitti yhden maailmanmestaruuden ja yhden hopean. Hopeaa tuli vuoden 1986 kisoista ja maailmanmestaruus neljä vuotta myöhemmin Italian kisoista. Olaf Thon palasi yllättäen maajoukkueeseen vuonna 1997 oltuaan poissa maajoukkuekuvioista jo neljä vuotta. Hän mahtui vielä vuoden 1998 MM-kisojen joukkueeseen ja lopetti maajoukkueuransa kisojen jälkeen. Thon pelasi 52 maaottelussa ja teki niissä 3 maalia.
Joukkueet

1983-88 FC Schalke 04
1988-94 FC Bayern München
1994-02 FC Schalke 04
1984-98 Saksan jalkapallomaajoukkue
Saavutukset

Saksan mestari 1988-89, 1989-90, 1993-94 (myös kolme hopeaa ja yksi pronssi)
Saksan Cup 2000-01, 2001-02
UEFA Cup 1996-97
Maailmanmestaruus 1990
Maailmanmestaruushopea 1986
Armenianvatukka

| Armenianvatukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Tribus::  Rubeae
Suku::  Vatukat Rubus
Sektio::  Aitokarhunvatukat Rubus
Alasektio::  Talvikarhunvatukat Hiemales
Laji::  armeniacus
Kaksiosainen nimi
 Rubus armeniacus  Focke 
Synonyymit
 Rubus hedycarpus subsp. armeniacus (Focke) Erichsen  Rubus hedycarpus subsp. armeniacus (Focke) Focke  Rubus hedycarpus var. armeniacus (Focke) Focke  Rubus macrostemon f. armeniacus (Focke) Sprib. 
Katso myös
   Armenianvatukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Armenianvatukka, josta käytetään myös nimeä armeniankarhunvatukka (Rubus armeniacus) on karhunvatukoiden ryhmään kuuluva laji. Karhunvatukoiden ryhmä koostuu yli sadasta hedelmöityksettä lisääntyvästä lajista.
Armenianvatukka on alun perin kotoisin Armeniasta, mutta sitä käytetään viljelykasvina ja se on usein villiintynyt. Se on monivuotinen ja muodostaa korkeita ja tiheitä pensastoja. Sen vihreät ja punasärmäiset vuosiversot ovat 1–2,5 cm paksut. Niissä on leveätyvisiä lähes suoria 6–11 mm pitkiä piikkejä. Sen suuret lehdet ovat alapuolelta karvaiset ja liidunvalkoiset. Kukkien terälehdet ovat punertavat.
Aiheesta muualla

Invasive Plant Atlas of the United States: Himalayan blackberry Rubus armeniacus Focke
CABI, Invasive Species Compendium: Rubus armeniacus (Himalayan blackberry)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q163056  APA: 5308  APNI: 164483  BOLD: 484469  Calflora: 10319  Cal-IPC: rubus-armeniacus  EoL: 43619214  FEIS: rubarm  GBIF: 2996525  GISD: 994  iNaturalist: 61317  IPA: 6338  IPNI: 735202-1  ISC: 116780  ITIS: 837296  NCBI: 926038  Observation.org: 121407  Open Tree of Life: 5786188  PFI: 1908  Plant List: rjp-1041  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:735202-1  VicFlora: 4979abd1-d751-464f-a638-1b6a37a3022f  WFO: wfo-0000983577  Laji.fi: MX.42859