stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonathan Stroud
Tuotanto > Suomennetut teokset

Bartimeus-trilogia
Samarkandin amuletti (The Amulet of Samarkand 2003, suom. 2004)
Golemin silmä (The Golem’s Eye 2004, suom. 2005)
Ptolemaioksen portti (Ptolemy’s Gate 2005, suom. 2007)
Aiheesta muualla

Bartimeus-trilogian kotisivut (englanniksi)
Kirjailijan kotisivut (englanniksi)
Maria Loikkanen: Samarkandin amuletti. (pdf) Onnimanni 2/2004.
Maria Loikkanen: Golemin silmä. (pdf) Uusi nainen 6/2005.
Vesa Sisättö: Golemin silmä. Helsingin Sanomat 13.7.2007.
Ympäristönsuojelulaki

Ympäristönsuojelulaki (lyhenne YSL) on yleislaki, joka säätelee lähinnä ympäristön pilaantumista ja siihen liittyviä velvoitteita ja määräyksiä. Laki sisältää säännökset maaperän, ilman ja vesien suojelusta. Lain tavoitteena on ympäristön pilaantumisen ennaltaehkäisy.
Laki uudistui viimeksi vuonna 2014, jolloin Euroopan unionin teollisuuspäästödirektiivi tuli osaksi Suomen lainsäädäntöä. Tällöin parhaan käyttökelpoisen tekniikan käyttämisestä tuli oikeudellisesti sitovaa päästötasojen osalta.
Pilaantumisen torjumiseksi YSL sisältää lupajärjestelmän. Toiminta, josta aiheutuu pilaantumisen vaaraa, on luvanvaraista. Aluehallintovirasto päättää merkittävimmistä luvista sekä sellaisista toiminnoista, jotka tarvitsevat sekä vesi- että ympäristönsuojelulain mukaisen luvan. Aluehallintovirasto päättää myös vesiin ja viemäriin päätyvien päästöjen luvista. Muista ympäristöluvista päättävät kunnan ympäristönsuojeluviranomaiset.
Aiheesta muualla

Suomen ympäristönsuojelulaki Finlexissä
Yoshio Nishina

Yoshio Nishina (1926)
Yoshio Nishina (jap. 仁科 芳雄, 6. joulukuuta 1890 – 10. tammikuuta 1951) oli japanilainen fyysikko. Nishinaa pidetään Japanin modernin fysiikan tutkimuksen isänä. Hän vietti vuodet 1921–1928 Euroopassa, niistä kuusi vuotta Kööpenhaminassa Niels Bohrin alaisena. Nishina kehitti yhdessä Oskar Kleinin kanssa Klein-Nishina yhtälön. Hän palasi Japaniin vuonna 1929, ja alkoi luoda sekä teoreettisia että kokeellisia ryhmiä tutkimuskeskus RIKENiin.
Nishina pystyi ensimmäisenä rikkomaan perinteiset roolijaot ja kannusti vapaaseen ideoiden vaihtoon ja yhteistyöhön fysiikan perustutkimuksen edistämiseksi.
Toisen maailmansodan aikaan Nishina johti Japanin yritystä kehittää ydinase.
Värmdö

Värmdön kirkko.
Värmdön saari.
Värmdö on saari ja entinen kunta Ruotsissa Tukholman läänissä ja Uplannin maakunnassa. Nykyään saari kuuluu pääosin laajempaan, mutta samannimiseen Värmdön kuntaan. Saaren länsiosa kuuluu Nackan kuntaan.
Värmdön entisen kunnan alueella sijaitsevia taajamia ovat Hemmesta, Skeppsdalsström, Kopparmora, Ängsvik, Värmdö-Evlinge ja Torsby. Alueella sijaitsee myös Värmdön kirkko.
Värmdö lähisaarineen on aikaisemmin muodostanut Värmdön pitäjän, josta on erotettu useita muita pitäjiä. Södra Ljusterö erotettiin vuonna 1631, Boo vuonna 1635, Möja vuonna 1638, Djurö vuonna 1683 ja Ingarö vuonna 1792. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Värmdön seurakunnalle ja maalliset tehtävät Värmdön maalaiskunnalle. Vuonna 1902 Värmdöstä erotettiin vielä Gustavsberg, joka muodosti oman maalaiskunnan ja seurakunnan. Vindö lähisaarineen liitettiin Djurön kuntaan vuonna 1926. Vaxholmin kaupunkiin puolestaan liitettiin vuonna 1913 Rindö lähisaarineen sekä vuonna 1950 Tynningö ja Skarpö. Maalaiskunta muutettiin vuonna 1971 Värmdön kunnaksi ilman rajamuutoksia. Vuonna 1974 tehdyssä kuntaliitoksessa muodostettiin nykyinen Värmdön kunta, joka on huomattavasti aiempaa kuntaa laajempi.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Värmdö socken
John Kavik

| John Kavik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1897 Gjoa Haven, Nunavut, Kanada
Kuollut: 1993 (95–96 vuotta) Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada
Kansalaisuus:  kanadalainen
Ammatti:  metsästäjä ja kalastaja myöhemmin taidemaalari, kaivertaja, kuvanveistäjä, keraamikko
Taiteilija
Aktiivisena:  1960–1993
John Kavik (1897 Gjoa Haven, Nunavut, Kanada – 1993 Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada) oli kanadalainen inuiitti taiteilija. Hän oli itseoppinut taidemaalari, kaivertaja, kuvanveistäjä ja keraamikko.
Elämä

Kavik syntyi Gjoa Havenissa (inuktitutiksi Uqsuqtuuq), Nunavutissa vuonna 1897. Hän eli nuorempana metsästyksellä ja kalastuksella. Kavik joutui muuttamaan sisämaahan Barren Lands First Nation reservaattiin jossa melkein kuoli suuressa nälänhädässä 1950-luvulla. Hän muutti sieltä  Baker Lakeen (inuktitutiksi Qamani’tuaq), Keewatinin alueelle vuonna 1958 josta hän muutti edelleen seuraavana vuonna Rankin Inletiin jossa työskenteli nikkelikaivoksessa. Vuonna 1960 hän aloitti veistosten tekemisen kivestä. Vuosina 1965–1973 hän teki myös keramiikkaa.
Tyyli

Kavikin keskeisin teema hänen veistoksissaan on ihminen. Hänen tyylinsä on melko primitiivinen ja minimalistinen. Hän käyttää viivoja ja syviä uria säästeliästi kasvojen ja ääriviivojen kuvaamiseen. Hän ei hionut niitä sileäksi vaan jätti työstämisen jäljet esiin. Käsien, silmien ja korvien ääriviivojen kuvaamiseen hän käytti usein porattuja reikiä. Hänen keramiikkansa muistutti hänen kivenveistotyyliään.
Kavik on osallistunut useisiin näyttelyihin yhdessä muiden inuiittitaiteilijoiden kanssa sekä on pitänyt henkilökohtaisia näyttelyitä Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Kavikilla oli ensimmäinen henkilökohtainen näyttely vuonna 1986 Torontossa. Hänen teoksiaan on useissa suurissa kokoelmissa, kuten Art Gallery of Ontariossa, Vancouver Art Galleryssa ja Winnipeg Art Galleryssa.
Aiheesta muualla

John Kavik Spirit Wrestler Gallery. Viitattu 8.11.2019. (englanniksi)
Inuit Art Sculptures – John Kavik Galerie Elca London. Arkistoitu 25.10.2021. Viitattu 8.11.2019. (englanniksi)
John Kavik (Inuit, 1897–1993) Artnet. Viitattu 8.11.2019. (englanniksi)
Värikalvontulehdus

| Värikalvontulehdus |
| --- | --- |
 Iriitti oikeassa silmässä ja hoidon aikana.
Luokitus
ICD-10:  H20
ICD-9:  364
MedlinePlus:  001005
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Värikalvontulehdus eli iriitti on silmän sisäinen värikalvon tulehdussairaus. Sen oireina ovat kova särky silmässä ja päässä, valonarkuus ja näkökentän hämärtyminen. Silmän lasiaisessa esiintyy valkosoluja, jolloin pupilli muuttuu harmahtavaksi. Jos värikalvon eli iiriksen ohella tulehtuu myös sädekehä, silloin tulehdusta kutsutaan iridosykliitiksi. Suurella osalla potilaista värikalvontulehdus liittyy perittyyn kudostekijään HLA-B27.
Iriitti on yleensä autoimmuunisairaus. Iriittiä voi esiintyä myös nivel- ja suolistotulehduksien sekä psoriaksen yhteydessä. Hoitamattomana se voi johtaa sokeuteen tai glaukoomaan.
Hoito

Värikalvon tulehduksen hoidossa käytetään kortisonia sisältäviä tippoja tai voiteita, lisäksi mustuainen laajennetaan silmätipoilla, jotka sisältävät esimerkiksi skopolamiinia tai syklopentolaattia, tällä saadaan silmänsisäiset pienet lihakset lepotilaan. Mustuaisen laajentaminen varmistaa myös sen, ettei värikalvon reuna tartu mykiön pintaan. Jos niin on jo käynyt, nämä pienet ns. takakiinnikkeet katkeavat yleensä lääkehoidolla. Värikalvon tulehduksen hoitona ovat tehokkaat paikallislääkkeet: värikalvon paikallaan pitämiseen ja kivun lievittämiseen käytetään tropaanialkaloideja, erityisesti skopolamiinia ja atropiinia. Laajenneen mustuaisen takia silmän lähinäkö heikkenee.  Laajentunut mustuainen päästää normaalia enemmän valoa silmään. Tästä aiheuttavaa epämiellyttävää tunnetta voidaan ehkäistä käyttämällä tummia laseja. Iriitin sairastaneen kuntoisuusluokka putoaa yhdellä luokalla.
Aiheesta muualla

Värikalvon tulehdus, Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri (Arkistoitu – Internet Archive)
Värikalvon tulehdus, Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiri (Arkistoitu – Internet Archive)
Lea Hyvärinen, Värikalvon tulehdus
Terveyskirjasto: Kaisu Kotaniemi, Äkillinen värikalvotulehdus eli akuutti iriitti, 27.11.2007[vanhentunut linkki]
Yoshinori Taguchi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yoshinori Taguchi
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 184 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–1992 1993 1994–1998 | Yokohama Flügels Sanfrecce Hiroshima Urawa Reds | 139 (8) 6 (0) 90 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yoshinori Taguchi (jap. 田口 禎則, Taguchi Yoshinori; s. 14. syyskuuta 1965 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Taguchi kuului Japanin joukkueeseen myös AM-kilpailuissa 1988.
John Kay (muusikko)

John Kay vuonna 2007
John Kay (oik. Joachim Fritz Krauledat) (s. 12. huhtikuuta 1944 Tilsit, Itä-Preussi) on Saksassa syntynyt kanadalainen laulaja-kitaristi ja Steppenwolf-yhtyeen perustajajäsen ja keulakuva.
Ura

Itä-Saksassa asunut Kay muutti äitinsä kanssa 4-vuotiaana Länsi-Saksaan Hannoveriin. Hänen isänsä oli kuollut toisessa maailmansodassa. Kay tutustui musiikkiin Yhdysvaltain armeijan radioasemien kautta.
Kay muutti perheineen Torontoon Kanadaan vuonna 1958. John jatkoi radioasemien kuuntelua ja opetteli samalla englannin kielen. Perhe siirtyi 1963 Yhdysvaltain puolelle, ensin Buffaloon ja sieltä Kaliforniaan, jossa John aloitti musiikkiuransa folk-laulajana.
Vuonna 1965 hän liittyi kanadalaiseen The Sparrows-nimiseen blues rock-yhtyeeseen laulajaksi. 1967 Kaliforniaan asettuneesta The Sparrowsista tuli Steppenwolf, joka nousi menestykseen 1960- ja 1970-luvun taitteessa hittisingleillä "Born to be Wild" ja "Magic Carpet Ride", sekä albumeilla kuten Monster ja Steppenwolf Live.
Steppenwolfin ollessa hajonneena 1970-luvulla Kay oli soolouralla ja julkaisi muutaman albumin. Vuodesta 1980 eteenpäin Kay on johtanut ainoana alkuperäisjäsenenä John Kay & Steppenwolf -yhtyettä.
Kay kärsii silmien valoherkkyydestä, jonka takia hän käyttää aurinkolaseja. Hän on myös täydellisesti värisokea. Tästä huolimatta hän harrastaa videokuvausta. Kay asuu Tennesseessa Nashvillessa Jutta-vaimonsa kanssa.
Soolodiskografia

Forgotten Songs & Unsung Heroes 1972
My Sportin' Life 1973
All In Good Time 1978
Lone Steppenwolf 1987
The Lost Heritage Tapes 1997
Heretics & Privateers 2001
Aiheesta muualla

John Kay & Steppenwolf
Jorma Vanamo

| Jorma Vanamo |
| --- | --- |
 Jorma ja Hanna Vanamo kesällä 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1913 Mouhijärvi
Kuollut: 13. joulukuuta 2006 (93 vuotta) Helsinki
Ammatti:  diplomaatti
Jorma Jaakko Vanamo (30. lokakuuta 1913 Mouhijärvi – 13. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Varsovassa (1958–1963), Moskovassa (1963–1967), Roomassa, Vallettassa ja Nikosiassa (1970–1975) sekä Tukholmassa (1975–1980). Lähettiläänä hän oli Bukarestissa (1958–1960), Sofiassa (1958–1963), Kabulissa (1963–1966) sekä Ulan Batorissa (1963–1966).
Lapsuus ja nuoruus

Jorma Vanamon vanhemmat olivat apteekkari ja farmaseutti.
Vanamo kuului oikeustieteen opiskelijoiden ainejärjestön Pykälä ry:n ensimmäisiin jäseniin ja toimi sen kolmantena puheenjohtajana vuosina 1937–1938.[lähde? ]
John Brunner

| John Brunner> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1934
Kuollut: 26. elokuuta 1995 (60 vuotta)
Kansalaisuus:  brittiläinen
Kirjailija
Palkinnot
 Hugo-palkinto British Science Fiction Award 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Killian Houston Brunner (24. syyskuuta 1934 – 26. elokuuta 1995) oli brittiläinen tieteiskirjailija.
Parantaja (1964) on novelleihin pohjautuva romaani, jota Brunner piti ensimmäisenä tärkeänä teoksenaan.
Brunner on voittanut Hugo- ja BSFA-palkinnot ylikansoitusta käsittelevällä teoksellaan Stand on Zanzibar (1968).
Osittainen bibliografia

Parantaja.  ((The whole man, 1964.) Suomennos: Kari Nenonen. Jalavan scifi-sarja no. 15)  Helsinki:  Jalava, 1989.  ISBN 951-8954-12-7.
Stand on Zanzibar.  Doubleday, 1968.
Osittainen bibliografia > Suomennetut novellit

”Upporikkaat” (1963), teoksessa Top Science Fiction 1, 1990.
”Viimeinen yksinäinen” (1964) Tähtivaeltaja 2/1989.
”Mahdollisuudet tasan” (1965). Aikakone 4/1988.
”Muinaiset jumalat” (1979), teoksessa Shoredanin kellot, 1992.
”Kuoleman kasvot” (1979), teoksessa Varkaiden maailma, 1992.
Kirjallisuutta

Juhani Hinkkanen: ”John Brunner Again”. Tähtivaeltaja 2/1989.
John Brunnerin kunniavieraspuhe Finncon 89:ssä. Tähtivaeltaja 2/1989.
Science fiction. Toimittaneet Juhani Hinkkanen ja Kai Ekholm. Kirjastopalvelu, 1990.
Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004.
Aiheesta muualla

John Brunner Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Harri Haarikko: Parantaja. Aikakone 3/1989.
Ympäristönäytteenotto

Ympäristönäytteenoton epävarmuus on osa tutkimuksen kokonaisepävarmuutta
Ympäristönäytteenotto ratkaiseva vaihe ympäristötutkimuksissa, eikä siinä tehtyjä virheitä voi enää korjata myöhemmissä työvaiheissa. Näytteenoton suurin haaste on edustavien näytteiden ottaminen. Siksi näytteenotto on suunniteltava huolellisesti. Näytteenotossa avainasemassa on näytteenottohenkilöstön pätevyys ja osaaminen varsinkin poikkeavissa tilanteissa. Lisäksi näytteenottoon liittyvät epävarmuustekijät ja virhelähteet on hyvä tunnistaa ja poistaa ne aina mahdollisuuksien mukaan.
Ympäristönäytteenoton laadunvarmistus

Näytteenotto on oleellinen osa vesistöjen, pohjaveden, jäteveden, maaperän, kiinteiden jätteiden, sekä ilmanpäästöjen tutkimusketjua ja siksi näytteenoton hyvä laatu tulee aina voida osoittaa riittävällä laadunvarmistuksella ja - tarkkailulla. Hyviä keinoja osoittaa ympäristönäytteenoton laadukkuutta ovat näytteenottomenetelmien akkreditointi ja näytteenottajien henkilösertifiointi.
Aiheesta muualla

FINAS akkreditointipalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ympäristönäytteenottajien henkilösertifiointijärjestelmä
Yitzhak Yedid

Yedid
Yitzhak Yedid (s. 29. syyskuuta 1971 Jerusalem) on israelilais-australialainen säveltäjä ja pianisti. Hänelle on myönnetty useita palkintoja, kuten kaksi Israelin arvostetuinta palkintoa alallaan.
Yedid syntyi Jerusalemissa syyrianjuutalaiselle isälle ja irakinjuutalaiselle äidille. Hän valmistui filosofian tohtoriksi 2012. Hän yhdistää musiikissaan juutalaisia, arabialaisia ja länsimaisia vaikutteita.
Elämäkerta

Yitzhak Yedid syntyi Jerusalemissa syyrialaista ja irakilaista syntyperää olevaan juutalaisperheeseen. Hänen alustaviin musiikillisiin kokemuksiinsa kuului osallistuminen liturgisiin jumalanpalveluksiin paikallisessa synagogassaan, jossa hän imeytyi syyrialaistyylisen Baqashotin äänet ja rytmit.
Kun nuori Yitzhak uppoutui Mizrahi- (juutalais-arabia) -perinteeseen ja perinteisten Maqamat-kappaleiden esittämiseen perustuvaan musiikkiin, hänen äitinsä halusi altistaa hänet länsimaiselle klassiselle musiikille ja länsimaiselle instrumentille. Seitsemänvuotiaana hän aloitti pianotunnit yksityisen ohjaajan kanssa. Teini-iän edetessä hänen musiikillinen painopisteensä siirtyi jazzpianoon, ja 20. vuotiaana hän aloitti alkuperäisten sävellyksiensä esitykset oman uuden musiikin yhtyeensä kanssa.
Yedid opiskeli Rubin Academy of Musicissa ja New Englandin konservatoriossa Bostonissa Ran Blaken ja Paul Bleyn johdolla vuosina 1997 ja 1998. Yedid asuu Australiassa. Vuonna 2012 hän valmistui tohtoriksi Monashin yliopistosta Melbournessa ja julkaisi myöhemmin julkaisun Methods in Integrating Elements of Arabic Music and Arabic-Influenced Jewish Music in Contemporary Western Classical Music.
Tieteidenväliset ja kulttuurien väliset yhteistyöt ovat olleet hänen taiteellisen toimintansa ytimessä. Yedidin työ heijastaa hänen syvää kiinnostusta Lähi-idän kulttuuriin, muinaisiin rituaaleihin, klassisen ja liturgisen arabialaisen musiikin estetiikkaan ja ei-länsimaiseen musiikin esityskäytäntöihin.
Palkinnot ja kunnianosoitukset

Yedid voitti 2020 Azrieli Foundation Prize for Jewish Music -palkinnon. Hänen voittajasävellyksensä Kiddushim Ve’ Killulim (Blessings and Curses) julistettiin yksimielisesti parhaaksi uudeksi juutalaismusiikin suureksi teokseksi kanadalaisen palkinnon tuomareiden toimesta. Yedid sai yli 200 000 CA:n dollarin kokonaispalkintopaketin, joka sisälsi Le Nouvel Ensemble Modernen teoksensa maailmanensiesityksen sekä Analekta-levy-yhtiön julkaiseman äänitteen.
Vuonna 2018 Yedidille myönnettiin Sidney Myer Creative Fellowship, arvoltaan 160 000 Australian dollaria kahden vuoden aikana.
Yedid myönsi Israelissa kaksi parasta palkintoa säveltäjille ja esittäjille: pääministerin säveltäjäpalkinnon (2007) ja Landau-esitystaiteen palkinnon (2009). Vuonna 2008 hänelle myönnettiin ensimmäinen sävellyspalkinto Out to Infinity -sooloteoksesta harpulle 17. kansainvälisessä harppukilpailussa, joka johti lukuisiin esityksiin ja kappaleen äänityksiin maailmanlaajuisesti. Yedidille on myönnetty asuinsäveltäjän asema Judith Wright Arts Centerissä (Brisbane, 2010), Western Australian Academy of Performing Artsissa (2008) ja Gallop Housessa WA:ssa (2021, National Trust of Australia).
Palkinnot:
Israelin pääministeripalkinto säveltäjille (2007)
2009 Landau Prize for Performing Arts (2009), Michael Landau Foundation, Israel
Australia Council for the Arts -sävellysapurahat
Komission palkinto teoksesta Out of Infinity (sooloharppu, 2008), Israel's International Harp Contest, 50th Anniversary,
Jerusalemin kansainvälisen Oud-festivaalin palkinto (2006), Etnisen musiikin ja runouden keskus, Kalman Sultanik Confederation,
Artist-in-residenssi Judith Wrightin nykytaiteen keskuksessa (2010)
ACUM-palkinto (2016)
Sidney Myer Creative Fellowship (2019)
Gallop Housen säveltäjä asunnossa (2021)
Azrieli-palkinto juutalaisesta musiikista (2021)
Wimbledonin tennisturnaus 2023

Wimbledonin tennisturnaus 2023 pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla, Wimbledonissa, Lontoossa 26. kesäkuuta – 16. heinäkuuta 2023.
Miesten kaksinpelissä 20-vuotias espanjalainen Carlos Alcaraz voitti loppuottelussa neljä edellistä Wimbledonia voittaneen Novak Đokovićin. Tšekkiläisestä Markéta Vondroušovásta tuli ensimmäinen sijoittamaton naispelaaja, joka on onnistunut voittamaan Wimbledonin naisten kaksinpelin mestaruuden. Mestaruus oli Vondroušoválle ensimmäinen grand slam -turnauksessa.
Yoshio Tani

Yoshio Tani (s. 1945 tai 1946) on japanilainen diplomi-insinööri, joka murhasi 21. huhtikuuta 1990 Siuntiossa kaksi suomalaista liikemiestä, Juhani Komulaisen ja Turkka Elovirran. Hänet tunnetaan tiedotusvälineissä "kultasurmaajana".
Tani tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta armahdettiin 2006.
Kaksoismurha

Yoshio Tani kauppasi kahdensadan kilon kultaerää, jota oli muka säilytetty sota-ajoista lähtien jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin kotona. Turkulainen liikemies Turkka Elovirta halusi ostaa kullan. Liikeneuvottelun välittäjänä toimi helsinkiläinen liikemies Juhani Komulainen.
Tarina kullasta oli kuitenkin keksittyä. Tani odotti miehiä Pikkalan Golfkartanossa Siuntiossa. Hänellä oli mukanaan kullan sijasta pistooli, jolla hän ampui molemmat liikemiehet. Tämän jälkeen Tani anasti Elovirran mukana olleet viisi miljoonaa markkaa ja ajoi uhriensa ruumiit pois. Komulaisen ruumis löydettiin seuraavana päivänä Uutelantien varresta Helsingin Vuosaaresta ja Elovirran ruumis muutaman viikon kuluttua metsästä Hyvinkää-Mäntsälä-tien varresta Hyvinkäältä. Tanin vaimo toimi avunantajana ruumiiden kätkemisessä.
Tani on aina kiistänyt murhat. Oikeudessa hän väitti, että syyllinen oli 30–40-vuotias saksalainen "Hans", jolle hän toimi autonkuljettajana. Iltalehdelle Tani ilmoitti "inhoavansa väkivaltaa".
Hansin olemassaoloa ei kuitenkaan kyetty todistamaan. Sen sijaan todisteita Tania vastaan pidettiin riittävinä, ja hän sai Kirkkonummen kihlakunnanoikeudessa sekä Helsingin hovioikeudessa elinkautistuomion kahdesta murhasta, törkeästä ryöstöstä ja valuutan salakuljetuksesta. Tanin vaimo sai yhdeksän kuukauden ehdollisen tuomion osallistumisesta ruumiiden kätkemiseen.
Tanin anastamista rahoista saatiin takaisin vuonna 1990 vain puolet, jotka löydettiin hänen omakotitalonsa keittiöstä. Loput rahat saatiin takaisin 1999. Tani yritti tuolloin vankilasta käsin saada haltuunsa loput ryöstösaaliista, jonka hän oli ennen kiinnijäämistään tallettanut sveitsiläiseen pankkiin. Tani värväsi avukseen suomalaismiehen, johon hän oli tutustunut Hämeen lääninvankilassa Kylmäkoskella. Tani lupasi suomalaiselle palkkiona kymmenen prosenttia rahasummasta. Suomalainen lähti vapauduttuaan 1999 rahanhakumatkalle Sveitsiin. Hän saikin Zürichissä haltuunsa japanilaisen tallettamat 2,5 miljoonaa markkaa (787 000 Sveitsin frangia). Setelit mukanaan suomalainen entinen vanki lähti matkaamaan junalla kohti Suomea. Matka sujui tavanomaisesti, kunnes juna saapui Puttgardeniin Saksan ja Tanskan rajalle. Siellä Saksan tulli kiinnitti jostain syystä huomionsa suomalaismieheen. Tullimiehet löysivät takin vuoriin kätkettynä paksun rahanipun. Saksassa suurta rahamäärää ihmeteltiin, mutta sitä ei voitu yhdistää mihinkään rikokseen. Selvittelyn jälkeen saksalaisviranomaiset laittoivat rahat miehen ilmoittamalle suomalaiselle pankkitilille, joka oli hänen vaimonsa nimissä. Suomessa ulosottomies pääsi kuitenkin väliin, sillä pariskunnalla oli runsaasti ulosottovelkoja. Mies yritti turhaan saada ulosottoa puretuksi. Siinä vaiheessa myös poliisi kiinnostui rahoista ja pääsi selville, että todellisuudessa kyse oli Yoshio Tanin ryöstösaaliista. Rahat on sittemmin palautettu murhatun kultakauppiaan yritykselle.
Aikansa vankeudessa istuttuaan Tani pääsi avolaitokseen, josta presidentti Tarja Halonen hänet lokakuussa 2006 armahti. Tani oli vapautuessaan 60-vuotias.
Jenni Jaakkola

| Jenni Jaakkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 1999 (ikä 25)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Levy-yhtiöt:  Hyökyaalto Records / Warner Music (2013–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jenni Jaakkola (s. 20. helmikuuta 1999) on ensimmäisen KIDSing-lastenlaulukilpailuohjelman voittaja.
Ura

25. toukokuuta 2013 järjestetyn finaalin voiton ansiosta Jaakkola sai levytyssopimuksen Antti Tuiskun oman levymerkin Hyökyaalto Recordsin kanssa. Hän pääsi myös esiintymään Tuiskun syksyllä 2013 järjestetylle juhlakiertueelle.
Jaakkolan esikoisalbumin äänitykset aloitettiin heinäkuussa 2013. Siipeni mun -niminen albumi julkaistiin 11. lokakuuta 2013.
Jaakkola levytti vuonna 2016 Suomen Partiolaisten suurleirin Roihun virallisen leirilaulun ”Roihu”. Saman vuoden syksyllä hän teki cameoroolin Ylen Uusi päivä -draamasarjassa. Vierailun yhteydessä hän vieraili sarjassa mukana olevan Bongolava-yhtyeen singlellä ”Paperisetelit”.
Jaakkola teki joitakin keikkoja Jenni Jaakkola Coverband -yhtyeen kanssa.
Nykyään Jennin musiikkiura on tauolla sillä Jenni opiskelee kotitalousopettajaksi ja asuu nykyään Australian Sydneyssä.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Siipeni mun |  Julkaistu: 11. lokakuuta 2013  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  Formaatti: CD / digitaalinen lataus | #13  | – |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | ”Tämä on unta” | – | – | – | Siipeni mun |
| 2013 | ”Minä ja siipeni mun” | – | – | – | Siipeni mun |
Diskografia > Musiikkivideot

Tämä on unta (Ohj. Samu Amunét)
Minä ja siipeni mun (Ohj. Joonas Laaksoharju)
Roihu (Ohj. Aapo Rainio)
Paperisetelit
Väriä vaihtava sormus

Mielialasormus on kantasormus, jossa on kiven paikalla termokrominen kide. Se vaihtaa väriänsä lämpötilan mukaan. Sormuksen mukana saa ohjeen, jossa kerrotaan, mikä väri vastaa mitäkin olotilaa. Ihon pintalämpötilan ajatellaan kuvaavan sormuksen kantajan sen hetkistä mielentilaa.