stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sandrine Kiberlain
Palkinnot > Ehdokkuudet

César (1995, 1997, 1998, 1999, 2010)
Yksityiselämä

Kiberlain on ollut naimisissa näyttelijä Vincent Lindonin kanssa vuodesta 1998, mutta he asuvat erillään. Heillä on vuonna 2003 syntynyt tytär. Kiberlainin kerrottiin keväällä 2015 olevan yhdessä näyttelijä Édouard Baerin kanssa.
Valikoitu filmografia

Les patriotes (1994)
Ollako? (vai ei) (En avoir (ou pas), 1995)
Un héros très discret (1996)
Le septième ciel (1997)
À vendre (1998)
Robert-ei-saa (Rien sur Robert, 1999)
La Fausse Suivante (2000)
Betty Fisher (Betty Fisher et autres histoires, 2001)
Teidän jälkeenne (Après vous..., 2003)
Très bien, merci (2007)
Le petit Nicolas (2009)
Mademoiselle Chambon (2009)
Une femme d'affaires (2010)
Beur sur la ville (2011)
Diskografia

Manquait plus qu'ça (2005)
Coupés bien net et bien carré (2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sandrine Kiberlain Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sandrine Kiberlain Elonetissä.
Sandrine Kiberlain MySpace-sivustolla (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Luettelo uskonnottomien järjestöistä

Conway Hall, brittiläisen South Place Ethical Societyn kotipaikka.
Tämä on luettelo uskonnottomien järjestöistä.
Kansainväliset

Atheist Alliance International
Vapaa-ajattelijain maailmanliitto
Suomi

Suomen ateistiyhdistys
Suomen humanistiliitto
Vapaa-ajattelijain liitto
Tertullianus

| Tertullianus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Quintus Septimius Florens Tertullianus
Syntynyt: n. 160 Karthago, Rooman valtakunta
Kuollut: 220 Karthago, Rooman valtakunta
Tertullianus (Quintus Septimius Florens Tertullianus) (noin 160–220) oli kirkollinen johtaja ja merkittävä kirjailija kristinuskon varhaisina vuosina. Tämän vuoksi hänet luetaan kirkkoisien joukkoon. Tertullianus vaikutti Roomassa 200-luvun ensimmäisellä kolmanneksella. Hän oli Irenaeuksen oppilas. Tertullianus syntyi, eli ja kuoli Karthagossa, nykyisessä Tunisiassa.
Tertullianus oli latinankielisen lännen kirkon ensimmäisiä suuria kirjoittajia, ja hänet tunnetaan ”latinalaisen kirkon isänä”. Tertullianus loi kirjallisen tuotantonsa avulla perustan länsimaiselle teologiselle ajattelulle. Hänen ja myöhemmin Cyprianuksen ansiosta latinalaisesta Pohjois-Afrikasta tuli läntisen katolilaisuuden hengellinen keskus.
Tertullianus muotoili ensimmäisenä lännessä varsinaisen kolminaisuusopin. Kysymyksessä hän tuli määränneeksi lännen trinitaarista ja kristologista ajattelua seuraaviksi vuosisadoiksi. Hän toi termin pyhä kolminaisuus (latinan trinitas) kristilliseen sanastoon, ja esitteli siihen liittyvän ajatuksen kolmesta persoonasta, mutta yhdestä olemuksesta (latinan tres personae, una substantia, kreikan treis hypostases, homoousios).
Noin kymmenen vuotta uskoontulemisensa jälkeen Tertullianus siirtyi vuonna 207 montanolaisuuteen. Tämän jälkeen häntä pidettiin kirkossa luopuneena skismaatikkona. Siksi häntä ei koskaan julistettu pyhimykseksi katolisessa kirkossa.
Elämä

Tertullianuksen elämästä tiedetään vain vähän, ja nekin tiedot ovat peräisin lähinnä hänen teoksiinsa tehdyistä viittauksista, sekä Eusebiuksen Kirkkohistoriasta ja Hieronymuksen teoksesta De viris illustribus.
Tertullianuksen isä toimi Rooman armeijan kenturiona (centurio proconsularis) Afrikassa. Hän oli naimisissa, mikä tulee ilmi hänen kahdesta kirjastaan, jotka hän on omistanut vaimolleen.
Tertullianus syntyi Karthagossa noin vuonna 155. Hän oli oppinut, joka oli saanut koulutuksen juristiksi. Roomalainen Afrikka oli useiden tunnettujen puhujien koti, ja tämä näkyy myös Tertullianuksen saamissa vaikutteissa, kuten arkaaisissa sanoissa, käytetyissä vertauskuvissa ja kiihkeässä tyylissä. Tertullianus kirjoitti kreikaksi ainakin kolme kirjaa, joihin hän itse viittaa. Nämä teokset eivät kuitenkaan ole säilyneet. Hänen pääaineensa oli ollut oikeustiede, ja se näkyy hänen käyttämässään järkeilyssä.
Tertullianus kääntyi kristinuskoon noin vuonna 193, minkä syyksi on arveltu hänen kirjoitustensa pohjalta kristittyjen marttyyrien rohkeus vainoissa. Tapauksen on täytynyt olla äkkinäinen, ja se on muuttanut hänen luonteensa kertaheitolla. Hän sanoi itse, ettei hän voinut kuvitella todellista kristillistä elämää ilman vastaavaa, radikaalia kääntymystä: ”kristityiksi tullaan, ei synnytä”.
Elämä > Pohjois-Afrikan kirkko

Tertullianus saattoi Pohjois-Afrikan kirkon yleiseen tietoisuuteen ja ansiokkaasti edisti latinalaisen kristillisyyden syntymistä. Hänen kirjallinen tuotantonsa vaikutti suuresti Pohjois-Afrikan kirkon voimakkaaseen kasvuun ja piispan seurakuntia oli pian jokaisessa kaupungissa. Tertullianuksen ja myöhemmin Cyprianuksen ansiosta latinalaisesta Pohjois-Afrikasta tuli läntisen katolilaisuuden hengellinen keskus. Hän sai Karthagon kirkossa seurakunnanvanhimman toimen.
Elämä > Länsimainen teologia

Tertullianus loi kirjallisen tuotantonsa avulla perustan länsimaiselle teologiselle ajattelulle. Tertullianus kumosi kiivaasti teologisen spekulaation ja tuomitsi ankarasti filosofian. Kaikesta huolimatta Tertullianus käytti filosofiaa puolustaessaan kirkon perinnettä sen kieltäjiä vastaan. Hän ei kuitenkaan liittynyt keskiplatonismiin, vaan lännessä vallitsevaan eklektiseen stoalaisuuteen, samoin kuin myös muut latinalaiset teologit Augustinukseen saakka. Tertullianus omaksui stolalaisuudesta käsitteitä ja olennaisia ajatuksia, jotka hän nivelsi omaan kristinuskon käsitykseensä. Hänen ajattelu kohdistui ensisijaisesti käytännön uskonnollis-eettisiin ongelmiin.
Elämä > Länsimainen teologia > Pelastushistoriallinen kolminaisuusoppi

Tertullianus muotoili ensimmäisenä lännessä varsinaisen kolminaisuusopin. Kysymyksessä hän tuli määränneeksi lännen trinitaarista ja kristologista ajattelua seuraaviksi vuosisadoiksi. Tertullianus hylkäsi modalistisen monarkianismin, koska se veti Jumalan alas luotuun maailmaan ja hävitti luojan ja luodun välisen eron. Samalla hän piti kiinni monoteismista ja pelastuksen jumalallisesta luonteesta. Nämä vaikuttimet olivat hänen ns. ekonomisen eli pelastushistoriallisen kolminaisuusopin takana.
Elämä > Siirtyminen montanolaisuuteen

Noin kymmenen vuotta uskoontulemisensa jälkeen Tertullianus erkaantui katolisesta kirkosta. Tertullianus siirtyi vuonna 207 montanolaisuuteen ja tämän jälkeen häntä pidettiin kirkossa luopuneena skismaatikkona. Tertullianukselle uusi profetia merkitsi Jumalan pelastushistorian viimeistä vaihetta, sillä Pyhä Henki oli nyt tullut tekemään täydelliseksi pelastetun ihmiskunnan, samoin kuin se oli Raamatussa johtanut sen täydelliseen tietoon.
Hän perusti montanolaisuuden sisälle ryhmän, tertullianismin, joka oli jäljellä vielä kirkkoisä Augustinuksen aikana. Augustinuksen mukaan Tertullianus olisi palannut katoliseen uskoon ennen kuolemaansa, mutta tämä on epäuskottavaa.
Katolisesta uskosta poikenneista uskomuksistaan huolimatta Tertullianus jatkoi edelleen taistelua harhaoppeja, kuten gnostilaisuutta, vastaan.lähde?
Teokset > Yleistä

Tertullainuksen kirjallinen tuotanto käsitteli kirkkoa askarruttavia kysymyksiä ja oli hyvin laajaa. Tertullianus laati puolustuskirjoituksia pakanuutta ja Rooman keisarivaltaa vastaan ja oli eturintamassaa Markionia, gnostikoita ja monarkianismin kannattajia vastaan. Tertullianukselta on säilynyt 31 teosta sekä joitakin katkelmia. Noin 15 latinan- ja kreikankielistä teosta on kadonnut, joitakin niin myöhään kuin 800-luvulla. Muun muassa teokset De Paradiso, De superstitione saeculi ja De carne et anima olivat edelleen tallella sittemmin tuhoutuneessa Codex Agobardinuksessa vuonna 814.lähde?
Tertullianuksen kirjoitukset kattavat aikansa teologian kokonaisuudessaan. Niihin lukeutuu apologetiikkaa pakanoita ja juutalaisia vastaan, poleemisia kirjoituksia, politiikkaa ja etiikkaa sekä ohjeita erilaisiin krsitillisen opin ja elämän kysymyksiin. Teokset antavat kuvan alkukristillisen ajan kristillisestä elämästä ja ajattelusta.
Teokset > Tyyli

Tertullianus osoitti kirjallisessa tuotannossaan hallitsevansa loistavasti latinan kielen. Hän oli kirjoittaja, jolla oli tyylillisten ansioittensa vuoksi erityisasema tuon ajan latinankielisten kirjailijoiden joukossa. Nämä kyvyt tekivät hänelle mahdolliseksi luoda latinalaisen teologian kielen, josta oli nopeasti tuleva koko läntisen kristikunnan omaisuutta.
Teologia > Yleistä

Vaikka Tertullianus olikin oppinut kreikkalaisen filosofian suhteen, hän oli kuitenkin riippumaton sen todellisuuskäsityksestä. Tässä hän eroaa täysin Origeneestä. Origenes eteni platonilaisessa idealismissaan gnostilaisen henkisyyden suuntaan. Tertullianus oli puolestaan käytännöllinen teologi ja realisti. Hän ajatteli Jumalalle ruumiillisen olemuksen ja piti sielua lähtökohdiltaan saatanallisena.lähde? Hän halveksi kreikkalaista filosofiaa, ja sen sijaan että olisi ammentanut ajatuksia Platonilta, Aristoteleeltä ja muilta kreikkalaisilta ajattelijoilta, hän julisti nämä harhaoppisten henkisiksi edeltäjiksi. Hän halveksi heidän epäjohdonmukaisuuttaan muun muassa muistuttamalla, että Sokrates, filosofian henkinen isä, vaati kuolinvuoteellaan oppilaitaan uhraamaan kukon Asklepiokselle.
Tertullianus kirjoitti aina velvollisuudentunnosta, tarpeen mukaan. Hän tuntuu olleen vain iloinen siitä, että hänellä oli sellaisia vastustajia kuin Markion ja Prakseas. Vaikka hänen käsittelemänsä ajatukset olivat luonteeltaan hyvin abstrakteja, hän käsitteli niitä aina käytännölliseltä kannalta tehdäkseen näkemyksensä selviksi ja vastustamattomiksi. Todennäköisesti juuri tästä syystä hänen kirjoituksistaan tuli niin perustavia ajan katoliselle teologialle.lähde?
200-luvulla muut kirjoittajat eivät viittaa Tertullianukseen. Ensimmäinen viittaus on Lactantiukselta 300-luvun alusta. 400-luvulla Augustinus suhtautui häneen kunnioituksella. Cyprianus ei mainitse Tertullianusta, mutta oli hyvin oppinut hänen teostensa suhteen.lähde?
Teologia > Pelastushistoriallinen kolminaisuusoppi

Tertullianuksen pelastushistoriallisen kolminaisuusopin mukaan Jumala oli esiintynyt kolmena persoonana (lat. Personae), jotka Isänä, Poikana ja Pyhänä Henkenä muodostivat selvästi saman jumalallisen olennon (lat. Substantia) kolme selvästi yksilöllistä ja erillistä esiintymismuotoa. Tertullianus otti huomioon jumalallisen ykseyden ajatuksen sanomalla, että persoonien ero johtui pelastushistoriasta eikä kumonnut sitä, että he olivat samasta jumalallisesta luonnosta osallisia. Sen tähden ne kukin erikseen edustivat jumaluutta ihmiseen nähden. Tertullianuksen kolminaisuusoppia hallitsi ajatus jumalallisesta ykseydestä, mikä erotti sen idän originistisesta kolminaisuusopista.
Teologia > Kristologia

Tertullianus käsitteli lähemmin kristologian ongelmaa ja hänen kohdallaan sen aiheutti välienselvittely monarkianismin kanssa. Tertullianuksen mukaan Logos, kolminaisuuden toinen persoona, meni neitsyt Mariaan ja sai hänen kauttaan ihmisen muodon, jolla oli sekä ruumis että sielu. Vaikka jumalallinen logos muodosti lihaksi tulleen Kristuksen persoonallisuutta muodostavan prinsiipin, jumalallinen ja inhimillinen substanssi säilyttivät kuitenkin itsenäisen laatunsa eivätkä voineet sulautua yhteen. Niin ollen inhimillinen substanssi tunsi janoa, nälkää ja kärsimystä, kun taas jumalallinen substanssi ilmoitti totuuden ja teki ihmeitä.
Tertullianus puolusti sekä persoonan ykseyttä että jumalallisen ja inhimillisen luonnon omalaatuisuutta ja itsenäisyyttä. Itsenäisyys merkitsi voimakasta Kristuksen elämän inhimillisen puolen painotusta.
Teologia > Katumuskiista

Jännitys ankaran ja lempeän katumuskäytännön välillä kiristyi Karthagossa 200-luvun alussa. Karthagon piispa julisti, että ne, jotka olivat tehneet huorin ja syyllistyneet aviorikokseen, saisivat synnit anteeksi, jos he kääntyisivät ja katuisivat. Tertullianus vastusti tätä ankarasti ja esitti, ettei Jumalan vanhurskaus ja pyhyys sallinut poikettavan hänen laistaan, joka vaati ehdottomasti, että ihminen viettää pyhää elämää. Murha, huorinteko ja luopumus olivat apostolien päätöksen mukaan anteeksiantamattomia kuolemansyntejä, joita piispalla ei ollut oikeus antaa anteeksi, koska heillä ei ollut avainvaltaa.
Teologia > Erityisiä opetuksia

Tertullianuksen pääopit olivat seuraavanlaiset:
Sielu ei ollut olemassa ennen ruumista, kuten Platon opetti, eikä osana jälleensyntymisessä, kuten pythagoralaiset opettivat. Se on uusi luomus jokaisessa yksilössä ja saa alkunsa ruumiin mukana vanhemmista, sen sijaan että se olisi luotu etukäteen ja liitetty ruumiiseen. Tätä näkemystä kutsutaan 'tradukianismiksi', vastakohtana 'kreationismille', eli ajatukselle siitä, että jokainen sielu on Jumalan tuore luomus. Tertullianukselle sielu oli kuitenkin erillinen olento ja omasi ruumiin, ja niin se voitiin tuomita Helvettiin.
Sielun syntisyys selittyy helposti sen maallisella, saatanallisella alkuperällä. Se on kahlehdittuna Saatanaan, mutta siinä on hyvän siemen ja se on luontaisesti kristitty, ja kun se herätetään, se palaa terveeksi ja kutsuu Jumalaa.
Jumalalla, joka loi maailman tyhjästä poikansa, Sanan, kautta, on ruumiillinen olemassaolo, vaikka hän onkin henki. Tertullianus käytti sanaa 'ruumiillinen' kuitenkin ainoastaan stoalaisessa merkityksessä ennemmin kuin merkitsemään suoranaisesti lihallista olemassaoloa. Opissaan kolminaisuudesta Tertullianus oli Nikaian uskontunnustuksen edelläkävijöitä, ja lähestyi asiaa Logos-opin näkökulmasta.
Soteriologiassaan (eli pelastusopissaan) Tertullianus ei esitä dogmaattisia kannanottoja, vaan pysyy hiljaa ristin mysteerin edessä. Kristuksen elämän kärsimykset ja ristinkuolema olivat ratkaisu syntien sovittamiseksi. Kastevedessä ihminen syntyy uudelleen. Ihminen ei saa Pyhää Henkeä vedestä, mutta valmistumme sitä varten. Olemme kuin pienet kalat, jotka syntyvät vedessä ikhtyksen, kalan, eli Jeesuksen Kristuksen esimerkin mukaan.
Tertullianukselle uskon ylin ohje olivat kirjoitukset, jotka olivat autoritatiivisista lähteistä. Hän ei anna missään teoksessaan täsmällistä luetteloa kirjoista, jotka kuuluvat näihin kirjoituksiin, mutta hän jakaa ne kahteen osaan, jotka olivat instrumentum ja testamentum. Hän mainitsee erityisesti neljä evankeliumia ja pitää niitä ehdottoman aitoina ja alkuperäisinä niiden apostoliseen alkuperään vedoten.
Moraaliopetukset

Tertullianus kannatti tiukkaa itsehillintää ja itsekuria, ja hän oli muiden afrikkalaisten isien tavoin yksi varhaiskristillisen kieltäytymisen ja ankaruuden johtavia edustajia. Tämä saattaa olla yksi niistä syistä, jonka vuoksi hän kääntyi montanolaisuuteen joka oli askeettisuudessaan hyvin ankara, ja uskoi millenarismiin (kiliasmiin) ja profeetallisten lahjojen jatkumiseen maan päällä. Hänen ankara suhtautumisensa näkyy ohjeissa, joita hän antoi koskien muun muassa julkisia huvituksia, naisten asemaa ja neitseiden hunnuttamista.
Tertullianus opetti, että saastaiset asiat saastuttavat katsottuna tai kuultuna, ja tämän vuoksi ihmisten ei tule katsoa tai kuunnella sellaisia asioita, joita heidän ei tule itse tehdä. Tästä syystä hän julisti, että kristittyjen tulee pysyä poissa teattereista ja amfiteattereista, sillä niissä esitettiin pakanallisia rituaaleja ja lausuttiin pakanallisten jumalien nimiä, kohtuullisuus, puhtaus ja inhimillisyys olivat sivussa, eikä kristillisten hyveiden vaalijoille ollut sijaa. Naisten tulisi luopua kultakoruistaan ja kallista kivistään ja neitseiden tulisi noudattaa Paavalin naisille määräämiä sääntöjä ja pitää itsensä tiukasti hunnutettuina. Hän ylisti naimattomuutta korkeimpana tilana, varoitti kristittyjä luopumasta selibaatin hyveestä Vestan neitsyiden ja egyptiläisten pappien vuoksi, sekä julisti toisen avioitumisen olevan eräs haureuden laji.
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Tertullianus: Apologeticum.  ((Apologeticum/Apologeticus pro Christianis.) Suomentanut Juha Pihkala)  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-952-247-073-7
Tertullianus: Periaatteet harhaoppisten arvioimiseksi; Vastakirjoitus Prakseaalle.  ((De praescriptione haereticorum, noin 200–206; Adversus Praxean, noin 213.) Johdanto, suomennos ja selitykset: Juha Pihkala. Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 274)  Helsinki:  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 2012.  ISBN 978-952-9791-88-0
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Daniel, Robin: This Holy Seed: Faith, Hope and Love in the Early Churches of North Africa. Tamarisk Publications, 1993. ISBN 0-9520435-0-5
Schaff, Philip: The New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge.
Sider, Robert Dick: Ancient rhetoric and the art of Tertullian.  (Oxford theological monographs)  London:  Oxford University Press, 1971.  ISBN 0-19-826708-8  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Chapman, John: Tertullian Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Hieronymus: De viris illustribus (On Illustrious Men), luku 53 on omistettu Tertullianukselle (englanniksi)
Kirby, Peter (toim.): Tertullian Early Christian Writings' (englanniksi)
The Tertullian Project — latinankielisiä tekstejä, käännöksiä useille kielille, käsikirjoituksia jne.
Tertullianus, Quintus Septimius Florens IntraText Digital Library (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tertullian
Merkittävimmät apostoliset isät ja kirkkoisät
Klemens I ·
Ignatios ·
Polykarpos ·
Papias ·
Hermas ·
Justinos Marttyyri ·
Irenaeus ·
Klemens Aleksandrialainen ·
Tertullianus ·
Origenes ·
Cyprianus ·
Eusebios Kesarealainen ·
Athanasios Suuri ·
Efraim Syyrialainen ·
Basileios Suuri ·
Gregorios Nazianzilainen ·
Gregorios Nyssalainen ·
Kyrillos Jerusalemilainen ·
Epifanios ·
Johannes Khrysostomos ·
Kyrillos Aleksandrialainen ·
Ambrosius ·
Hieronymus ·
Augustinus ·
Leo Suuri ·
Pseudo-Dionysios Areopagita ·
Gregorius Suuri ·
Maksimos Tunnustaja ·
Johannes Damaskolainen
Tertullianuksen teoksen Apologeticum alku. Codex Balliolensis 79.
Tertullianuksen koottujen teosten laitos Opera omnia, 1598.
Käännös suomeksi
Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus

Three Mile Islandin ydinvoimalaitos. Vaurioitunut kakkosreaktori on kuvassa taaempi yksikkö. Voimalaitoksen kuvassa näkyvä sylinterimäinen suojarakennus toimi suunnitellusti eristäen radioaktiiviset aineet sisäänsä. Taustalla näkyvät suuremmat rakenteet ovat reaktorien jäähdytystorneja.
Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus, joka tapahtui 28. maaliskuuta 1979 Three Mile Islandin ydinvoimalassa, lähellä Harrisburgin kaupunkia Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa, on historian neljänneksi pahin ydinonnettomuus Tšernobylin, Kyštymin ja Fukushiman onnettomuuden jälkeen. Onnettomuus on sijoitettu luokkaan 5 kansainvälisellä ydinlaitostapahtumien INES-asteikolla laitokselle aiheutuneen merkittävän materiaalisen vahingon vuoksi; ydinvoimalan kakkosyksikön (TMI-2) sydän osittain suli onnettomuudessa. Onnettomuusyksikkö ehti olla käytössä alle vuoden.
Onnettomuudessa vapautui radioaktiivisuutta arviolta 1,59 PBq (43 000 curieta) kryptonia, mutta vain alle 740 GBq (20 curieta) biologisilta vaikutuksiltaan merkittävämpää jodi-131:tä. Ympäristöön vapautuneet määrät olivat pieniä, sillä voimalaitoksen suojarakennus toimi suunnitellusti estäen merkittävät päästöt.
Onnettomuus ei aiheuttanut henkilövahinkoja eikä merkittäviä ympäristövaikutuksia. Voimakas julkinen reaktio onnettomuuteen selittyy ainakin kolmella asialla. Ensinnäkin 12 päivää ennen onnettomuutta oli julkaistu hittielokuva Kiina-ilmiö, joka käsitteli ydinvoimakatastrofia, toiseksi virallista tietoa koettiin olevan niukasti saatavilla heti onnettomuuden jälkeen ja kolmanneksi ydinvoimavastaisten poliitikkojen ja kansalaisaktivistien lausunnoilla. Suomessakin Eppu Normaali -yhtye viittasi onnettomuuteen hittikappaleessaan ”Suomi-ilmiö” seuraavasti: "Vaikka Harrisburgissa täytyi ikkunat sulkea - Voi Suomessa aina huoletta kulkea - Harrisburg on jossain toisella planeetalla - Ei sellaista voi sattua - Koivun ja tähden alla."
Ykkösyksikkö suunniteltiin suljettavaksi vuonna 2034, jolloin yksikköä olisi käytetty 60 vuotta. Yksikkö kuitenkin suljettiin taloudellisesti kannattamattomana jo syyskuussa 2019. Yksikön oletetaan palaavan tuotantoon vuonna 2028. Yksikön käyttöön ottamisen arvellaan maksavan 1,6 miljardia dollaria. Microsoft on tehnyt 20 vuoden sopimuksen sähkön ostamisesta Exelonilta, joka omistaa voimalan. Ykkösyksikön oletetaan jatkavan toimintaansa tuotantoon palaamisen jälkeen ainakin vuoteen 2054 asti.
Onnettomuus

Onnettomuutta edelsi laitoksen toisiojäähdytyspiirissä ilmennyt vika, joka aiheutti lämpötilan nousun laitoksen ensiöjäähdytyspiirissä. Laitoksen ydinreaktori sammui automaattisesti kahdeksan sekunnin kuluttua tapahtumien alusta. Yksi reaktorin vesikierron venttiileistä ei kuitenkaan sulkeutunut kuten pitäisi, ja instrumentointivian vuoksi valvomossa mittari oli jumiutunut osoittamaan normaalia tilannetta. Vedenpinnan laskiessa reaktorin jälkilämpöä ei saatu poistettua tarpeeksi, ja lopulta osa polttoaineesta kuumeni niin paljon, että se suli.
Laitoksella sattui useita toisistaan riippumattomia teknisiä vikoja. Onnettomuus olisi silti ollut estettävissä operaattorien oikealla toiminnalla, mutta puutteet koulutuksessa ja varautumisessa sallivat tapahtuman kehittyä onnettomuudeksi asti. Three Mile Islandin onnettomuus on malliesimerkki usean teknisen vian ja operaattorin virheen yhtäaikaisesta ilmenemisestä.
Myös Three Mile Islandissa oli varauduttu useaan yhtäaikaiseen vikaan ja virheeseen monikerroksisilla turvajärjestelyillä siten, että yhden kerroksen epäonnistuessa seuraavat kerrokset estävät vaikutukset laitoksen ympäristössä. Three Mile Islandin onnettomuus ei aiheuttanut merkittäviä päästöjä eikä ympäristövaikutuksia. Lähialueiden asukkaiden evakuointia ei pidetty tarpeellisena varotoimena missään vaiheessa. Onnettomuus ei aiheuttanut henkilövahinkoja mutta kylläkin merkittäviä materiaalisia vahinkoja laitoksen sisällä.
Puhdistustyö

Voimalan puhdistaminen onnettomuuden jälkeen kesti 14 vuotta, ja siihen tarvittiin yli 3,6 miljoonaa työtuntia. Työntekijöiden puhdistustyössä saama säteilyannos oli yhteensä 62 mansievertiä.
Ensimmäinen suuri työ oli saastuneen veden poistaminen reaktorirakennuksesta ja muista rakennuksista, koska radioaktiivinen vesi esti työntekijöiden pääsyn rakennuksiin. 8 700 kuutiometriä vettä puhdistettiin suodattimilla ja ioninvaihtimilla ja sen jälkeen hävitettiin haihduttamalla.
Rakennuksiin levinnyttä radioaktiivista pölyä ja likaa puhdistettiin muun muassa imuroimalla, painepesureilla, kemikaaleilla sekä hiekkapuhaltamalla. Suuri osa työstä tehtiin robottien avulla. Puhdistustyön jälkeen työntekijät pystyivät työskentelemään rakennuksissa kevyemmissä suojavarusteissa ja saivat vähemmän säteilyä.
Reaktorin kansi avattiin vuonna 1984. Vuosina 1985–1990 reaktorista poistettiin 133 tonnia polttoainetta ja muita materiaaleja. Työn ajan reaktori oli täytettynä vedellä, joka toimi säteilysuojana. Työtä varten kehitettiin pitkävartisia työkaluja, joilla työntekijät pystyivät siirtelemään materiaalia reaktorin yläpuolelle rakennetulta työtasolta käsin. Onnettomuudessa sulanutta ja sen jälkeen uudelleen jähmettynyttä polttoainetta paloiteltiin poralla ja plasmaleikkurilla. Reaktorista poistettu polttoaine pakattiin kanistereihin, jotka kuljetettiin junalla Idaho National Laboratoryn alueelle perustettuun varastoon.