stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mile Budak
Elämäkerta

Mile Budak syntyi Sveti Rokissa, joka tuolloin oli osa Itävalta-Unkaria, ja kävi koulunsa Sarajevossa. Hän muutti Zagrebiin opiskelemaan yliopistossa historiaa ja maantiedettä. Budak osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja joutui Serbian sotavangiksi. Rauhan tultua hän palasi vuonna 1920 Zagrebiin mutta vaihtoi entiset opintonsa lakiopintoihin. Hän valmistui 1920. Näihin aikoihin hän tutustui Ante Pavelićiin.
Budak oli mukana äärioikeistolaisessa poliittisessa liikehdinnässä muun muassa kaupunginvaltuutettuna. Hän joutui vuonna 1932 murhayrityksen kohteeksi, ja sen jälkeen hän muutti Italiaan, jossa hän liittyi Ustašaan. Budak kirjoitti yhdessä Ante Pavelićin kanssa Ustašan ohjelmanjulistusta ja sai tittelin ”doglavnik” eli varajohtaja.
Budak palasi Zagrebiin vuonna 1938 ja perusti seuraavana vuonna kerran viikossa ilmestyneen lehden Hrvastki Narod. Viranomaiset kielsivät lehden ilmestymisen vuonna 1940.
Itsenäinen Kroatian valtio (NDH) julistettiin 10. huhtikuuta 1941, ja Budak nimettiin sen opetus- ja uskontoministeriksi. Hän oli mukana valtuuskunnassa, joka vieraili Adolf Hitlerin luona pyytämässä uuden valtion itsenäisyyden tunnustamista. 6. kesäkuuta 1941 hän piti puheen, jossa hän julisti, että ”kolmasosa serbeistä surmataan, kolmasosa karkotetaan maasta ja kolmasosa käännytetään pakolla katolisuuteen”. Romaneille ja juutalaisille tarjotaan ”kolme miljoonaa luotia”. Puhe uutisoitiin kaikissa NDH:n sanomalehdissä.
NDH:n johtavana kulttuurihenkilönä Budak yritti taivutella taiteilijoita tukemaan uutta hallintoa. Tosin kirjailija Miroslav Krleza nimitti Budakia ”konekiväärikulttuuriministeriksi” eikä kuvanveistäjä Ivan Mestrovic suostunut veistämään Ante Pavelicin patsasta. Mestrovic pyysi Budakilta lupaa saada ulkomaanpassi ja siirtyä ulkomaille. Hän joutui pyyntönsä takia vankilaan.[lähde? ]
Budak vieraili Vatikaanissa, missä esiintyi niin edukseen, että sai johtavien kirkonmiesten sympatiat kääntymään, ainakin tilapäisesti, NDH:n ja Ustašan puolelle.[lähde? ]
Vuonna 1943 Budak siirtyi NDH:n suurlähettilääksi Saksaan ja alkoi menettää asemaansa Ustašan sisärenkaassa. Vuoteen 1945 mennessä hän oli lopettanut poliittisen toimintansa. 18. toukokuuta 1945 hän joutui brittiviranomaisten vangiksi, ja hänet luovutettiin edelleen Jugoslaviaan. Hänet asetettiin oikeuteen sotarikoksista Zagrebissa 6. kesäkuuta ja teloitettiin seuraavana päivänä. Hänen perheensä oli menettänyt henkensä Bleiburgin murhenäytelmässä.[lähde? ]
Kirjallinen tuotanto

Mile Budak tunnetaan myös kirjallisesta tuotannostaan. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja romaaneja, joissa kuvaa talonpoikien elämää Kroatian maaseudulla, erityisesti omissa lapsuusmaisemissaan. Kaikkiaan hän kirjoitti kahdeksan romaania. Tunnetuin teos lienee Ognijiste, joka ilmestyi suomeksi vuonna 1944 nimellä Omilla tulilla, kustannusosakeyhtiö Suomen Kirjan kustantamana. Vuonna 1968 ilmestyi Madridissa postuumisti hänen novellikokoelmansa ”Ciji je Velebit”.[lähde? ]
Titon Jugoslaviassa Budakin teokset olivat kiellettyjä. Kroatian itsenäistyttyä uudelleen presidentti Franjo Tuđman halusi palauttaa hänen maineensa kirjailijana sekä merkittävänä isänmaanystävänä. Katsottiin, että Budak oli merkittävä kirjailija, jonka rooli toisen maailmansodan julmuuksissa tuli unohtaa. Tämä tulkinta on suututtanut Kroatian vasemmistoa ja liberaaleja.[lähde? ]
Kroatian radio ja televisio ovat dramatisoineet Budakin omaelämäkerrallisen teoksen, joka käsittelee hänen joutumistaan mukaan Serbian armeijan vetäytymisretkelle Albaniaan 1915–1916.[lähde? ]
Kiista katujen nimeämisestä

Osana Mile Budakin maineenpalauttamiskampanjaa Franjo Tuđmanin hallitus nimesi hänen mukaansa katuja sekä Splitissä että hänen syntymäpaikkakunnallaan Sveti Rokissa. Tämä suututti Kroatian vasemmistoa. Teon katsottiin myös vahingoittavan maan mainetta ulkomailla ja kiristävän erityisesti kroaattien ja serbien välejä. Vuonna 2003 Ivo Sanaderin hallitus päätti nimetä kaikki Mile Budakin mukaan nimetyt kadut uudelleen. Lisäksi Sveti Rokissa poistettiin vuonna 2004 hänen syntymänsä muistoksi asennettu muistolaatta.[lähde? ]
Suomennetut teokset

Omilla tulilla 1–2, suom. J. A. Hollo, Suomen kirja 1944
Kirjallisuutta

Avro Manhattan: "The Vatican’s Holocaust" Verkossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mile Budak Wikimedia Commonsissa
Petition On Mile Budak, once again (Arkistoitu – Internet Archive)
Babymetal (albumi)

| Babymetal Babymetal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. huhtikuuta 2014
 Tyylilaji: kawaii metal, j-pop, heavy metal
 Kesto: 54.55
 Levy-yhtiö: BMD Fox, Toy's Factory, Amuse
Babymetalin muut julkaisut
|   | Babymetal 2014 | Live at Budokan: Red Night 2015 |
Singlet albumilta Babymetal
 ”Doki Doki ☆ Morning” Julkaistu: 22. lokakuuta 2011  ”Babymetal / Kiba of Akiba” Julkaistu: 7. maaliskuuta 2012  ”Headbangeeeeerrrrr!!!!!” Julkaistu: 4. heinäkuuta 2012  ”Ijime, Dame, Zettai” Julkaistu: 9. tammikuuta 2013  ”Megitsune” Julkaistu: 19. kesäkuuta 2013  ”Gimme Chocolate!!” Julkaistu: 31. toukokuuta 2015
Babymetal on japanilaisen Babymetal-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin helmikuussa vuonna 2014.
Albumista julkaistiin myös DVD, joka oli saatavilla vain rajoitetun ajan. DVD sisältää musiikkivideoita ja videoita yhtyeen live-esityksistä. Babymetal-albumia myytiin Japanissa ensimmäisen viikon aikana yli 37 tuhatta kappaletta. Albumi oli suosittu monessa maassa ja saavutti korkeita paikkoja top-listoilla.
Kappaleet ja muu sisältö

Babymetal Death – 5.46
Megitsune – 4.07
Gimme Chocolate!! – 3.50
Iine! – 4.08
Akatsuki – 5.25
Doki Doki ☆ Morning – 3.44
Onedari Daisakusen – 3.15
Song 4 – 4.01
Uki Uki ☆ Midnight – 3.17
Catch Me if You Can – 3.53
Rondo of Nightmare – 3.33
Headbangeeeeerrrrr!!!!! – 3.59
Ijime, Dame, Zettai – 6.04
Kappaleet ja muu sisältö > Kansainväliset bonuskappaleet

Road of Resistance – 5.20
Gimme Chocolate!! (live at O2 Academy Brixton, London) – 5.04
Kappaleet ja muu sisältö > Babymetal Apocalypse rajoitettu painos

Babymetal Death – 5.48
Megitsune – 4.09
Gimme Chocolate!! – 3.53
Iine! – 4.10
Akatsuki – 3.55
Doki Doki ☆ Morning – 3.45
Onedari Daisakusen – 3.17
Song 4 – 4.04
Uki Uki ☆ Midnight – 3.20
Catch Me if You Can – 3.57
Rondo of Nightmare – 3.37
Headbangeeeeerrrrr!!!!! – 4.02
Ijime, Dame, Zettai – 6.06
Kappaleet ja muu sisältö > Rajoitettu painos DVD

Doki Doki ☆ Morning – 3.54  (musiikkivideo)
Iine! – 4.16  (musiikkivideo)
Headbangeeeeerrrrr!!!!! – 4.54  (musiikkivideo)
Ijime, Dame, Zettai – 6.10  (musiikkivideo)
Megitsune – 4.11   (musiikkivideo)
Gimme Chocolate!! – 4.04  (livevideo)
Kappaleet ja muu sisältö > Japanin rajoitettu painos DVD

Baby Metal Death – 6.01
Megitsune – 4.27
Catch Me if You Can – 4.50
Headbangeeeeerrrrr!!!!! – 5.06
Ijime, Dame, Zettai – 8.10
Kappaleet ja muu sisältö > "Nippon Budokan Exclusive Special Set!!" rajoitettu painos DVD

History of Babymetal – 31.54
Kappaleet ja muu sisältö > "Visiting Japan Commemoration" rajoitettu painos DVD

Gimme Chocolate!! (World Tour 2015 edition) – 5.17
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Kuneluteet

| Kuneluteet |
| --- | --- |
 Closterotomus norvegicus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  Lutikkamaiset Cimicomorpha
Yläheimo::  Miroidea
Heimo::  Kuneluteet Miridae  Hahn, 1833
Katso myös
   Kuneluteet Wikispeciesissä   Kuneluteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuneluteet (Miridae) on suurin luteiden heimo.
Ulkonäkö

Kuneluteiden ulkonäkö vaihtelee suuresti. Heimolle tyypillinen piirre on peitinsiiven erillinen kärkiosa, kuneus.
Elinympäristö

Kuneluteet elävät hyvin monenlaisissa ympäristöissä. Useat lajit elävät vain yhdellä kasvilajilla ja toiset ovat polyfageja, eli voivat käyttää hyväkseen useita kasvilajeja.
Elintavat

Suurin osa kuneluteista talvehtii munana ja niiden aikuisjakso ajoittuu kesä-syyskuulle. Vaihtelu aikuisten lentoajan ajoittumisessa on hyvin suurta. Osa lajeista talvehtii aikuisina.
Mia Hundvin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mia Hundvin vuonna 2019. |  Mia Hundvin vuonna 2019. |  Mia Hundvin vuonna 2019. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | käsipallo |  |
Mia Hundvin (s. 7. maaliskuuta 1977 Bergen) on norjalainen käsipalloilija. Hän on saavuttanut olympiapronssia ja voittanut maailmanmestaruuden. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa 72 maaottelua helmikuusta 1998 joulukuuhun 2002 ja tehnyt niissä 174 maalia.
Hundvin saavutti olympiapronssia Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän teki joukkueensa voittomaalin lukemiin 22–21 päättyneessä pronssiottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1999, jolloin Norja voitti loppuottelussa Ranskan jatkoajalla maalein 25–24.
Miro Rastas

| Miro Rastas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Yleisurheilija
Laji:  korkeushyppy
Seura:  Raision Kuula
Valmentaja:  Ari Rastas
Ennätykset:  215 cm
 Tietolaatikko päivitetty 2. kesäkuuta 2016 
Miro Petteri Rastas (s. 29. toukokuuta 1997) on suomalainen korkeushyppääjä. Rastas edustaa Raision Kuulaa ja hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä Ari Rastas.
Ura

Kalevan kisoissa Rastas on ollut parhaimmillaan hopealla vuonna 2016 ja pronssilla vuonna 2017. Vuonna 2015 Rastas hyppäsi halliennätyksekseen 212 cm, mutta loukkaantui ennen kesää, eikä hypännyt ulkona lainkaan. Vuoden 2016 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Rastas voitti kultaa tuloksella 211 cm.
Rastaan ennätys on 23. heinäkuuta 2016 Kalevan kisoissa Oulussa hypätty 215 cm.
Ennätykset > Ulkoradoilla

korkeushyppy: 215 cm (Oulu 2016)
Ennätykset > Sisäradoilla

korkeushyppy: 212 cm (Turku 2015)
Mikael Ikonen

Mikael Ikonen on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjasta Karjalan kunnailla, jossa hän näyttelee Kai "Kaitsu" Sahiojaa.
Aiheesta muualla

Mikael Ikonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milhouse Van Houten

| Milhouse Van Houten |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  Butterfinger-mainos (1988) ”Joulurauha” (1. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Pamela Hayden
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Hiukset:  siniset
Ikä:  10
Ammatti:  Springfieldin ala-asteen oppilas
Tärkeimmät sukulaiset:  isä Kirk Van Houten äiti Luann Van Houten setä Norbert Van Houten
Milhouse Mussolini Van Houten on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on koululainen ja Bart Simpsonin paras ystävä. Milhousen ääninäyttelijä on Pamela Hayden.
Milhouse on Van Houtenin perheen ainoa lapsi. Kaikkien perheenjäsentensä tavoin Milhousella on suuri nenä, siniset hiukset ja kulmakarvat sekä paksulinssiset silmälasit. Milhouse on yleensä kuvattu hieman lapsellisena, herkkäuskoisena, heikkona ja huono-onnisena. Hän kärsii erilaisista yliherkkyyksistä ja toistuvasta kiusaamisesta, mutta pääsee Bartin kanssa mukaan kaikenlaiseen uskallettuun hauskanpitoon.
Milhouse on Simpsonien vanhimpia sivuhahmoja, sillä hän juontaa juurensa jo The Tracey Ullman Show’n lyhytfilmien ajalta, vaikka ei esiintynytkään itse lyhytfilmeissä. Hahmon ensiesiintyminen oli ensimmäisessä Simpsonien hahmoja käyttäneessä Butterfinger-patukan tv-mainoksessa, joka nähtiin joulukuussa 1988. Varsinaisissa Simpsoneissa Milhouse on ollut 1. tuotantokauden ensimmäisestä jaksosta ”Joulurauha” alkaen.
Nimi

Milhousen etunimi on luultavasti väännös entisen Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin toisesta etunimestä Milhous. Milhousen harvoin käytetty toinen nimi Mussolini on viittaus Italian historiallisen diktaattorin Benito Mussolinin sukunimeen.
Yleistä hahmosta

Milhouse on kymmenvuotias ja hän on Springfieldin ala-asteella samalla Edna Krabappelin opettamalla neljännellä luokalla kuin Bart Simpson. Bart ja Milhouse ovat parhaat kaverit ja viettävät suuren osan vapaa-ajastaan yhdessä. Bart on kaksikon johtava osapuoli ja Milhouse hänen helposti johdateltava apurinsa. Bart on uskalias ja suosittu muiden lasten keskuudessa, kun taas Milhouse on naiivi, arka, epävarma ja ikäisekseen hieman epäkypsä. Milhouse esimerkiksi ei uskalla oma-aloitteisesti rikkoa mitään sääntöjä ja katselee mielellään ikäistään nuoremmille lapsille suunnattuja lastenohjelmia. Milhousen äidin Luannin mielestä Bartin seuralla on huono vaikutus Milhouseen, kun taas Bartin vanhemmat Homer ja Marge Simpson pitävät moniongelmaista Milhousea rasittavana.
Milhouse on heiveröinen ja saa helposti astma- ja allergiakohtauksia. Eräässä jaksossa paljastuu, että hän on allerginen normaalille maidolle ja jopa omille kyynelilleen. Jos poikien puuhat johtavat mihin tahansa onnettomuuteen tai vastoinkäymiseen, sen uhrina on aina huono-onninen Milhouse. The Simpsons Movie -elokuvassa hän nielaisi vahingossa oman astmapiippunsa ja meinasi tukehtua siihen. Ilman silmälasejaan Milhouse on erittäin likinäköinen ja avuton. Ilman lasejaan hän on esimerkiksi luullut molukkirapua ja jopa lähestyvää rekkaa ”hauvaksi” (7. kauden jaksossa ”Lisan uusi minä” ja 11. kauden jaksossa ”Uskolla terveeksi”). Joidenkin jaksojen mukaan Milhouse on yökastelija.
Muut kuin Bart (ja välillä Bartkin) pitävät Milhousea nynnynä, joten hän on koulukiusattu ja jatkuvasti kiusaajien kuten Nelsonin, Jimbon, Dolphin ja Kearneyn kohteena. Osana Bartin jengiä Milhouse on toisaalta monesti samassa porukassa Nelsonin kanssa. Ulkoisen olemuksensa vuoksi Milhousea kutsutaan joskus myös nörtiksi, vaikka hänen kiinnostuksenkohteensa lienevätkin pääosin samat kuin Bartilla. Milhousen isä Kirk Van Houten kuvataan usein turhautuneena ja alakuloisena ”luuserina” ja nämä ominaisuudet näyttävät periytyneen Milhouselle.
Milhouse on ihastunut Bartin pikkusiskoon Lisa Simpsoniin, mutta ei saa tunteilleen juurikaan vastakaikua. Joskus Lisa on lähinnä säälistä saattanut esimerkiksi tanssia Milhousen kanssa. Eräiden jaksojen mukaan Lisa ei kunnioita Milhousea, koska Milhouse yrittää jatkuvasti miellyttää häntä nöyristelevällä käytöksellä; osoituksena selkärangattomuudestaan Milhouse jopa suostui toimittamaan Lisan rakkauskirjeen Nelsonille (8. kauden jaksossa ”Lisa ja Nelson”).
Simpsonien alkutunnuksessa Milhouse soittaa koulun orkesterissa jotain vaskipuhallinta, mahdollisesti torvea tai trumpettia, mutta tätä ei ole koskaan nähty itse sarjassa. Sarjassa Milhouse nähdään soittavan jotain puupuhallinta.
Mohammed Mourhit

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Belgia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sevilla 1999 | 5 000 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2001 | 3 000 m |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vilamoura 2000 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | Oostende 2001 | pitkä matka |  |
Mohammed Mourhit (s. 10. lokakuuta 1970 Khouribga, Marokko) on belgialainen kestävyysjuoksija.
Mourhit voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden pitkällä matkalla 2000 Vilamourassa ja 2001 Oostendessa. Vuoden 1999 yleisurheilun MM-kisoissa Sevillassa hän oli 5 000 metrillä kolmas ja vuoden 2001 sisäratojen MM-kisoissa Lissabonissa 3 000 metrillä toinen.
Mourhit sai Belgian kansalaisuuden avioliiton myötä vuonna 1997. Hän oli kilpailukiellossa kesäkuusta 2002 kesäkuuhun 2004 kiellettyjen lääkeaineiden käytön takia. Hän on 164 senttimetriä pitkä ja painaa 55 kilogrammaa.
Aiheesta muualla

Mohammed Mourhit Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Mikael Inkeroinen

Kari Mikael Inkeroinen (s. 3. joulukuuta 1975 Tohmajärvi) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita, jota ennen hän on edustanut Vantaan Salamoita, Lahden Ahkeraa, Helsingin Kisa-Veikkoja ja Leppävaaran Sisua. Häntä ovat valmentaneet Antero Aarnio ja Esa Rinne.
Inkeroinen on saavuttanut kaksi SM-hopeaa (Seinäjoella 1999 ja Vaasassa 2004) sekä yhden pronssin (Porissa 2005). Sisäratojen SM-kisoissa hän on saavuttanut kultaa vuosina 1997, 1999 ja 2008, hopeaa vuonna 1998 sekä pronssia vuosina 2002, 2005 ja 2009.
Inkeroinen on edustanut Suomea kolmessa ulkoratojen ja kolmessa sisäratojen maaottelussa vuosina 1997–2005. Hänen ennätyksiään ovat 15,98 m kolmiloikassa vuodelta 1999, 699 cm pituushypyssä vuodelta 2000 sekä 204 cm korkeushypyssä vuodelta 1995.
Nykyään Inkeroinen toimii matematiikan opettajana Otaniemen lukiossa Espoossa.[lähde? ]
Vuosittain

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 15,54 | 10. (15,03) |
| 1996 | 15,41 | (ei osallistunut) |
| 1997 | 15,32 (15,62 i) | 10. (15,14) |
| 1998 | 15,45 (15,49 i) | 10. (15,20) |
| 1999 | 15,96 (15,98 i) | hopeaa (15,96) |
| 2000 | 15,67 | karsinnan 4. (15,41) |
| 2001 | 15,45 | 11. (14,54) |
| 2002 | 15,85 | 5. (15,59) |
| 2003 | (15,30 i) | (ei osallistunut) |
| 2004 | 15,46 | hopeaa (15,46) |
| 2005 | 15,54 (15,55 w) | pronssia (15,54) |
| 2007 | 14,99 | 6. (14,99) |
| 2008 | 14,90 (15,16 i) | 8. (14,61) |
| 2009 | 14,64 (14,91 i) | 8. (14,63) |
| 2010 | 14,71 | karsiutui – 9. (14,63) |
| 2011 | 14,70 | karsiutui – 11. (14,40) |
| 2012 | 14,11 (14,35 w; 14,28 i) | karsiutui – 10. (14,11) |
w = myötätuulitulos

i = hallitulos
Merita-Nordbanken

Merita-Nordbanken oli suomalaisen Meritan ja ruotsalaisen Nordbankenin yhdistymisestä syntynyt pohjoismainen pankkikonserni. Merita-Nordbanken syntyi vuonna 1997. Vuonna 2000 siitä tuli Nordea.
Merita-Nordbankenin synty

Vuonna 1997 suomalainen Merita-pankki yhdistyi ruotsalaisen Nordbankenin kanssa, jolloin muodostui Merita-Nordbanken. Fuusiosta syntynyt konserni oli Pohjoismaiden ja Itämeren alueen suurin pankkikonserni. Sillä oli syntyessään 6,5 miljoonaa henkilöasiakasta eli noin puolet Suomen ja Ruotsin väestöstä. PK-yrityksiä oli asiakkaina 300 000 ja suuryrityksiä yli 400.
Pankkien yhteistoiminta ennen fuusiota oli ollut vähäistä. Fuusio ei ollut kummankaan pankin kannalta välttämätön, mutta se nähtiin houkuttelevaksi. Nordbankenin vahvuuksia olivat toiminta ruotsalaisten kotitalouksien rahalaitoksena ja pk-sektorilla sekä sijoitusrahastoissa. Meritan vahvuuksia olivat kansainvälinen toiminta, suurasiakkaat, henkilö- ja eläkevakuutukset sekä elektroniset pankkipalvelut. Fuusioon houkutteli vahvuuksien ulottaminen Suomesta Ruotsiin ja Ruotsista Suomeen.
Merita-Nordbanken aloitti toimintansa vuoden 1998 alusta. Konsernin emoyhtiöksi tuli suomalainen MeritaNordbanken Oyj. Emoyhtiön omistajat olivat pörssinoteeratut holdingyhtiöt Merita Oyj ja Nordbanken Holding AB (publ) omistusosuuksin 40 % ja 60 %. Äänivalta jaettiin 50–50 %. Pankin Suomen toiminnot jäivät konsernin tytäryhtiöön Merita Pankki Oyj:hin.
Pankkitoimintaa uusi konserni jatkoi entisillä nimillään. Suomessa pankki toimi nimellä Merita Pankki ja Ruotsissa nimellä Nordbanken. Nimien säilyttämistä puolsivat imagosyyt ja vanhojen asiakkaiden pitäminen uuden pankin asiakkaan muutoksesta huolimatta.
Fuusiosta syntyi kertaluonteisia yhdistymiskustannuksia, mutta synergiahyötyjen uskottiin ylittävän ne. Suurin anti oli kummankin pankin vahvuusalueiden ulottaminen toisen pankin alueelle. Nordbankenista saatiin Merita Pankille vahvan vähittäispankkitoiminnan asiakaskonseptit, rahasto-osaamista ja ruotsalainen asuntolainakonsepti. Merita Pankista saatiin Nordbankeniin ulkomaantoimintojen osaamista, toimiva yksityispankki-konsepti ja elektronisen pankkitoiminnan osaaminen. Fuusio vaikutti onnistuneelta jo ensimmäisenä toimintavuonna. Toimintojen yhdistäminen oli kuitenkin hankalaa, koska pankit jatkoivat itsenäistä toimintaansa molemmissa maissa.
Nordic Baltic Holding

Omistusyhtiöt Merita Oyj ja Nordbanken Holding AB (publ) yhdistettiin Nordic Baltic Holdingiksi (NBH) alkuvuodesta 2000. Yhdistäminen toteutettiin osakevaihdolla, jossa Meritan ja Nordbankenin osakkeet vaihdettiin NBH:n osakkeiksi. Tarkoitus oli saada yhtiön rakenteesta yksinkertaisempi.
Konserniin yhdistettiin jo samana vuonna tanskalainen Unibank ja norjalainen Christiania Bank og Kreditkasse.
Nordea

Vuoden 2000 marraskuussa konserni otti käyttöön nimen Nordea. Uuden nimen käyttöönotto eteni siten, että Nordea-nimi korvasi paikalliset brändit Merita, Nordbanken, Unibank ja K-Bank joulukuussa 2001.
Suomen Merita-pankin liiketoiminta siirtyi monimutkaisessa yhtiöjärjestelyssä vuoden 2002 alusta yhtiölle, jonka nimeksi tuli Nordea Pankki Suomi Oyj.
Mike d’Abo

Mike d'Abo (167)
Mike d’Abo (s. 1. maaliskuuta 1944) on brittiläinen rockmuusikko, joka tunnetaan muun muassa 1960-luvun Manfred Mann -yhtyeestä. Hän liittyi siihen alkuperäisen laulajan Paul Jonesin korvaajaksi vuonna 1966. Ennen Manfred Mannia D’Abo lauloi yhtyeessä A Band of Angels.
D’Abo kirjoitti vuonna 1967 kappaleen ”Handbags and Gladrags”, josta tuli myöhemmin hitti Stereophonicsin esittämänä, ja tunnetaan myös brittiläisen Konttori-televisiosarjan tunnusmusiikkina. Hän on myös näytellyt jonkin verran.
D’Abo on ollut kolmesti naimisissa ja hänellä on yhteensä viisi lasta. Näyttelijä Olivia d’Abo on hänen tyttärensä ensimmäisestä avioliitosta.
Bent-sääntö

Kemiassa Bent-säännön avulla voidaan ennustaa molekyylin välisten atomien sidoskulmien ja -pituuksien välisiä eroja. Sääntö on yleistys, eikä sillä voi määrittää näille tarkkoja arvoja.
Sääntö on: molekyylin spn hybridisoituneen keskusatomin p-orbitaaliluonne kasvaa siihen sitoutuneiden elektronegatiivisimpien atomien tai atomiryhmien (ligandien) suuntaan. Säännön seurauksena elektronegatiivisimpien ligandien väliset sidoskulmat ovat usein pienimpiä, ja keskusatomin ja elektropositiivisimpien ligandien väliset sidospituudet lyhyimpiä.
Henry A. Bent keksi säännön 1961 ja sääntö sen vaihtoehtoisessa alkuperäisessä muodossa on: "atominen s-luonne keskittyy orbitaaleilla elektropositiivisten substituenttien suuntaan."
Sääntö toimii yleisemmällä tasolla kuin VSEPR-teoriaan pohjautuvat yleistykset. Bent-sääntö selittää esimerkiksi miksi veden sidoskulma on 104.5°, joka VSEPR-teorian mukaan olisi virheellisesti 109.5°. Bent-sääntöä on siksi esitetty sisällytettäväksi kemian opetukseen.