stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beta (elokuva)
Palkinnot

Filmfare Awards
Paras miespääosa – Anil Kapoor
Paras naispääosa – Madhuri Dixit
Paras naissivuosa – Aruna Irani
Paras naislaulaja – Anuradha Paudwal (”Dhak Dhak Karne Laga”)
Paras koreografia – Saroj Khan (”Dhak Dhak Karne Laga”)
Ehdokkuudet
Paras elokuva – Indra Kumar, Ashok Thakeria
Paras ohjaus – Indra Kumar
Paras koominen rooli – Laxmikant Berde
Paras musiikki – Anand-Milind
Aiheesta muualla

Beta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Beta AllMoviessa. (englanniksi)
Vuoden kirjateko -palkinto

Vuoden kirjateko -palkinto on palkinto, joka myönnetään Suomessa joka vuosi jollekulle henkilölle tai jollekin laajemmalle taholle kirjan tai kirjatietouden hyväksi tehdystä työstä. Palkinto perustettiin, jotta muutkin kirja-alan toimijat kuin kirjailijat voisivat saada tunnustusta työstään. Tunnustuspalkinnon perustivat Vanhan kirjallisuuden ystävät ry ja sanomalehti Keskisuomalainen.
Palkinnon saajia

Ensimmäisen Vuoden kirjateko -palkinnon sai vuonna 2006 jyväskyläläinen antikvaarinen kirjakauppias Jouko Ylönen
2007 heinäveteläinen toimitusjohtaja Ilkka Paatero
2008 Juha Jaakola
2013 Lähikirjastojen puolesta ry
2014 Riitta Seppälä ja Mikko-Olavi Seppälä, Aale Tynnin elämäkerta.
Bowsyterrieri

| Bowsyterrieri> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Skotlanti,  Iso-Britannia
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  koiratappelut
Muita nimityksiä:  Bowsy Terrier
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Bowsyterrieri (Bowsy Terrier) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Luonne ja käyttäytyminen

Bowsyterrieri tunnettiin hyvistä tappeluominaisuuksistaan.
Alkuperä

Rotu syntyi todennäköisesti turnspitin ja paikallisten, matalaraajaisten terriereiden välisestä risteytyksestä.
Alkuperä > Etymologia

Skottilaisissa paikallismurteissa bowsy tarkoittaa joko tuuheaa tai käyrää. Käyrä saattaa viitata tyypillisen turnspitin käyriin eturaajoihin, jotka tämä rotu on saattanut siltä periä.
Vuoden 1939 valkoinen paperi

Vuoden 1939 valkoinen paperi luettavana DjVu-tiedostona.
Vuoden 1939 valkoinen paperi oli Yhdistyneen kuningaskunnan toukokuussa 1939 julkaistu niin sanottu white paper (suom. valkoinen paperi) eli hallituksen julkilausuma, joka koski politiikkaa Palestiinan mandaattialueen tulevaisuudesta. Asiakirjan mukaan britit asettivat tavoitteekseen itsenäisen enemmistövaltaan perustuvat valtion Palestiinaan seuraavien kymmenen vuoden kuluessa. Muutos oli huomattava brittien aikaisempaan politiikkaan.
Valkoinen paperi merkitsi huomattavaa pettymystä sionisteille ja juutalaisten siirtolaisuutta alueelle rajoitettiin. Toisaalta se ei täysin vastannut myöskään kaikkien arabien vaatimuksia. Lopulta sen käytännön vaikutukset jäivät suhteellisen pieniksi toisen maailmansodan syttymisen takia.
Tausta

Brittien hallitseman Palestiinan mandaattialueen arabien ja juutalaisten väliset jännitteet kasvoivat 1920- ja 1930-luvuilla. Vuonna 1936 arabit olivat ryhtyneet avoimeen kapinaan, jota epäonnistunut Peelin komitean ratkaisuehdotus Palestiinan jakamisesta kahtia, juutalaisten valtioon ja arabien hallitsemaan valtioon ei rauhoittanut. Kapina kukistettiin kuitenkin sotilaallisesti vuonna 1939.
Arabikapina merkitsi silti olennaisia muutoksia brittien politiikassa Palestiinan suhteen. Juutalaisten kannalta muutos oli huono. 17. toukokuuta Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaasihteeri Malcolm MacDonald julkaisi uuden valkoisen paperin asiaa koskien. Ennen paperin julkaisua britit olivat tavanneet arabien ja juutalaisten edustajia erikseen, sillä arabit kieltäytyivät neuvotteluista juutalaisten kanssa. Edustettuina olivat myös muut arabimaat.
Uudella, juutalaisten kannalta huonommalla, mutta arabeille sopivammalla linjalla oli useita syitä. Maailmanpoliittinen tilanne oli kärjistynyt. Adolf Hitlerin johtama natsi-Saksa miehitti Tšekkoslovakian sudeettialueet maaliskuussa ja uuden sodan uhka oli ilmeinen. Arabien tuesta tuli nyt sionistien tukea tärkeämpää. Palestiinan kysymys olisi saattanut alueen arabit tukemaan Saksaa. Palestiinan kysymyksestä oli tullut yksi panarabismin symboleista.
Valkoinen paperi

Vuoden 1939 valkoisen paperin olennainen uusia asia oli se, että britit asettivat tavoitteekseen itsenäisen enemmistövaltaan perustuvat valtion Palestiinaan seuraavien kymmenen vuoden kuluessa. Ehtona oli tosin, että kahden osapuolen välit olisivat parantuneet tällä välin siten, että suunnitelma olisi mahdollinen. Paperissa todettiin myös, että brittien mandaatin tarkoituksena ei ollut muuttaa aluetta juutalaisvaltioksi vastoin sen enemmistön tahtoa. Tästä syystä paperilla rajoitettiin juutalaisten maahanmuuttoa huomattavasti. Juutalaisten siirtolaisten määrä rajattiin vuosittain 10 000:n, joskin Euroopasta saapuville pakolaisille luvattiin antaa 25 000 maahanmuuttolupaa. Myös maan ostamista hankaloitettiin. Viiden vuoden siirtymäajan jälkeen juutalaisesta siirtolaisuudesta tulisi mahdollista ainoastaan arabien suostumuksella.
Seuraukset

Monet Palestiinan arabit kokivat valkoisen paperin voitoksi. Kuitenkaan paperi ei lopettanut juutalaisten siirtolaisuutta välittömästi ja itsenäisyys sidottiin väestösuhteiden kehitykseen. Näistä syistä paperia ei hyväksytty Arabikomissiossa järjestetyssä äänestyksessä.
Sionisteille valkoinen paperi oli pettymys. Balfourin julistuksesta oli näin käytännössä luovuttu. Kansainliiton mandaattiasioista vastaava neuvosto vastusti valkoista paperia, koska sen mielestä se oli mandaattisääntöjen vastainen.
Lopulta toisen maailmansodan sytyttyä valkoisen paperin kokonaisvaikutus jäi vähäiseksi. Siirtolaisuutta yritettiin rajoittaa, mutta käytännössä se jatkui siitä huolimatta. Käytännön syistä monet juutalaiset taistelivat Palestiinan kysymyksestä huolimatta brittien rinnalla etenkin vainojen takia Euroopassa. Irgun toimi tosin sodan aikana brittejä vastaan.
Valkoinen paperi ei estänyt myöskään akselivalloille myönteistä liikehdintää arabimaissa. Jerusalemin suurmufti Hajj Amin al-Husaini antoi sodan aikana brittivastaisen fatwan jihadin aloittamiseksi brittejä vastaan. Irakissa oli vuonna 1941 saksalaisten tukema vallankaappaus. Lopulta fatwalla ei kuitenkaan ollut suurta merkitystä ja arabimaat julistivat sodan akselivalloille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden 1939 valkoinen paperi Wikimedia Commonsissa
Arabien–Israelin konflikti
Neuvotteluja Lontoossa Palestiinan arabien ja brittien edustajien välillä helmikuussa 1939.
Juutalaiset osoittavat mieltään paperia vastaan Jerusalemissa toukokuussa 1939.
Viherpeippo

| Viherpeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Viherpeipot Chloris
Laji::  chloris
Kaksiosainen nimi
 Chloris chloris  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Carduelis chloris 

Katso myös
   Viherpeippo Wikispeciesissä   Viherpeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherpeippo (Chloris chloris) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Viherpeipon pituus on noin 14–16 cm ja paino 25–35 grammaa. Koiras on naarasta suurempi.
Viherpeippo on väritykseltään kellanvihreä rinnasta ja sen selkäpuoli on harmaan vihreä. Siivissä on keltainen kuvio, joka muodostuu käsisulkien tyviosien värityksestä. Myös pyrstösulkien tyviosat ovat keltaiset. Koiras on naarasta huomattavasti kirkasvärisempi. Jotkut naaraat ovat melko harmaita ja keltaiset kuviot ovat pienialaisia. Sukupuolta ei kuitenkaan välttämättä erota pelkän värityksen perusteella. Nokka on korkea kekonokka. Jalat ovat tumman punertavat.
Viherpeippo lentää vauhdikkaasti ja suoraviivaisesti. Ääni ”djyp-djyp”, varoittaa käheällä ”tsuii”-äänellä. Laulu koostuu erilaisista pulputuksista ja vihellyksistä sekä järripeippomaisesta ryystävästä äänestä. Pesimäajan ulkopuolella viherpeippo liikkuu parvissa, joissa saattaa olla satoja yksilöitä.
Vanhin suomalainen rengastettu viherpeippo on ollut vähintään 8 vuotta, 11 kuukautta ja 10 päivää vanha.
Levinneisyys

Viherpeipon levinneisyysaluetta ovat Eurooppa sekä Pohjois-Afrikka ja Aasian läntiset osat. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Pohjoisempana se elelee lähinnä suuremmissa taajamissa. Pesimälintuna sitä tavataan nykyään Pohjois-Lapissa asti. Viherpeippo on kulttuuriympäristössä viihtyvä laji, jonka Suomen pesimäkannaksi on arvioitu 170 000–400 000 yksilöä. Kanta väheni dramaattisesti vuosina 2008–2009 peipon nielussa elävän Trichomonas gallinae -alkueläimen aiheuttaman nielemisvaikeuksia aiheuttavan taudin takia.
Suurin osa Suomen viherpeipoista muuttaa talveksi Ruotsiin, Tanskaan, Baltian maihin, Puolaan ja Saksaan. Syysmuutto tapahtuu pääasiassa lokakuussa, mutta ravintotilanteen mukaan se saattaa jatkua joulu–tammikuulle saakka. Kevätmuutto on maalis–huhtikuussa. Talvehtivat viherpeipot pysyttelevät taajamissa lintulautojen ja rikkaruohostojen ääressä.
Elinympäristö

Viherpeippo pesii metsiköissä ja puistoissa ja se on hyvin sopeutunut kulttuurimaisemaan ja hyötyy selvästi talviruokinnasta. Pesiviä pareja on myös talousmetsien peltomaisemaan rajoittuvissa reunaosissa. Katajikkoiset peltosaarekkeet ja hakamaat sekä sähkövoimalinjojen katajia kasvavat aluset ovat erityisen suosittuja pesimäympäristöinä.
Pesimäajan ulkopuolella viherpeippo viihtyy rikkaruohokentillä, rypsi- ja viljapelloilla ja talvella lintulaudoilla.
Lisääntyminen

Viherpeipon pesä on tavallisesti katajassa tai kuusessa, harvoin lehtipuussa. Katajassa se on 1–5 metriä korkealla, kuusessa se voi olla aivan latvassa, jopa 20 metrin korkeudella. Naaras munii 4–7, tavallisesti 5, vaaleaa, pilkullista munaa maaliskuun puolivälistä alkaen. Poikaset kuoriutuvat noin 13 vuorokauden hautomisen jälkeen. Vain naaras hautoo, mutta molemmat puolisot osallistuvat poikasten ruokintaan. Poikaset lähtevät pesästä 14–16 vuorokauden ikäisinä. Viherpeippo pesii tavallisesti kahdesti, joskus kolmasti pesimäkauden aikana.
Ravinto

Viherpeippo käyttää ravintonaan erilaisia siemeniä ja jyviä, joita se käsittelee tarkoitukseen sopivalla vahvalla nokalla. Poikaset saavat kuitenkin ravinnokseen myös jonkin verran hyönteisiä ja niiden toukkia. Myös aikuiset viherpeipot syövät hyönteisiä ja lisäravinnoksi erilaisia silmuja. Syksyllä viherpeipot syövät myös pihlajanmarjoja, tosin ainoastaan siemenen. Ruusunmarjat ovat erityisen haluttuja aina vuodenvaihteeseen saakka. Talvisilla lintulaudoilla ne syövät auringonkukan-, hirssin- ja hampunsiemeniä sekä maapähkinöitä mieluiten hieman rouhittuina.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Viherpeippo (Chloris chloris)
Suomen lintuatlas: Viherpeippo (Carduelis chloris)
Viherpeippo Radio Suomen viikon luontoäänenä
ITIS: Chloris chloris (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Carduelis chloris, European greenfinch (englanniksi)
Viherpeippokoiras.
Viherpeipon munia.
Viisikko (täsmennyssivu)

Viisikko voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Viisikko, Enid Blytonin kirjasarja ja siinä rikoksia ratkaiseva lapsiryhmä
Viisikko, kirjasarjaan perustuva brittiläinen televisiosarja
Viisikko, oululainen yhtye
Viisikko, Marinin hallituksen (2019–2023) aikainen viiden naispoliitikon ryhmä
Viiden ryhmä eli venäläinen viisikko, venäläinen 1800-luvun säveltäjäryhmä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viisikko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Box Elderin piirikunta

Box Elder on piirikunta Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 42 745 asukasta. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Brigham City.
Maantiede

Box Elderin piirikunta rajautuu pohjoisessa Idahoon ja lännessä Nevadaan. Idässä sen naapuripiirikunnat ovat Cachen piirikunta ja Weberin piirikunta ja etelässä Tooelen piirikunta. Lisäksi piirikunta koskettaa Davisin piirikunnan luoteista nurkkaa.
Piirikunnan kokonaispinta-ala on 17 428 km², josta 14 823 km² on maata ja 2 605 km² vettä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Box Elderin piirikunnan viralliset sivut
Brian Ledbetter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brian Ledbetter Soulin olympialaisissa 1988. |  Brian Ledbetter Soulin olympialaisissa 1988. |  Brian Ledbetter Soulin olympialaisissa 1988. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | Finnjolla |  |
Brian Richard Ledbetter (s. 18. marraskuuta 1963 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen purjehtija. Hän sai vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Finnjolla-luokassa hopeaa. Tätä ennen hän oli jäänyt siinä kymmenennelle sijalle vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa.
Vuoden kirjateko -palkinto (kirjakauppiaat ja kustantajat)

Vuoden kirjateko -palkinto on Suomen kirjakauppiaiden ja kustantajien myöntämä tunnustus.
Palkinnon saajia

2005 Pelasta kirja -hanke
2006 Eläköön lapsi! -äänikirja
2008 yritysjohtaja, professori Heikki A. Reenpää
2009 helsinkiläinen antikvaarinen kirjakauppias Kaarle Ervasti
2010 Vuoden kaunein kirja -kilpailun jatkaminen
2011 Ei kirjan arvonlisäveron korotukselle -kampanja
Brian Lewis

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 4 × 100 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 4 × 100 m |  |
Brian Lewis (s. 5. joulukuuta 1974 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen juoksija, joka voitti olympiakultaa vuoden 2000 kesäolympialaisten 4 x 100 metrin juoksusta. Hän pelasi nuorena baseballia (hänen isänsä ja setänsä olivat huippuja basebalissa), mutta vaihtoi sen juoksuun, sillä ei halunnut, että hänen isästään tulisi hänen valmentajansa.
Black Mass (elokuva)

| Black Mass |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Scott Cooper
Käsikirjoittaja:   Mark Mallouk  Jez Butterworth 
Perustuu:  Dick Lehrin ja Gerard O’Neillin teokseen
Tuottaja:   Scott Cooper  John Lesher  Patrick McCormick  Brian Oliver  Tyler Thompson 
Säveltäjä:  Tom Holkenborg
Kuvaaja:  Masanobu Takayanagi
Leikkaaja:  David Rosenbloom
Tuotantosuunnittelija:  Stefania Cella
Pääosat:   Johnny Depp  Joel Edgerton  Benedict Cumberbatch  Kevin Bacon  Jesse Plemons  Peter Sarsgaard  Dakota Johnson  Corey Stoll 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta 
Tuotantoyhtiö:   Cross Creek Pictures  RatPac-Dune Entertainment  Le Grisbi Productions  Head Gear Films  Vendian Entertainment 
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2015-09-044. syyskuuta 2015 (Venetsian elokuvajuhlat, Italia)  2015-09-1818. syyskuuta 2015 (Yhdysvallat)  2015-11-2727. marraskuuta 2015 (Yhdistynyt kuningaskunta)  2015-12-044. joulukuuta 2015 (Suomi)  
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  53 miljoonaa dollaria
Tuotto:  99,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Mass on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Scott Cooperin ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen elämäkerrallinen rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Johnny Depp, Joel Edgerton, Benedict Cumberbatch, Kevin Bacon, Jesse Plemons, Peter Sarsgaard, Dakota Johnson ja Corey Stoll.
Gangsterielokuva sijoittuu lähinnä 1970-luvun Etelä-Bostoniin ja kertoo amerikanirlantilaisesta pahamaineisesta gangsterista James ”Whitey” Bulgerista, jonka FBI-agentti John Connolly suostuttelee yhteistyöhön FBI:n kanssa nujertaakseen yhteisen vihollisen: Italian mafian. FBI:n tietolähteenä Bulger nousee maan voimakkaimmaksi rikollispomoksi poistamalla kilpailijoitaan.
Black Mass perustuu tositapahtumiin sekä Dick Lehrin ja Gerard O’Neillin vuonna 2001 ilmestyneeseen menestysteokseen Black Mass: The True Story of an Unholy Alliance Between the FBI and the Irish Mob, jonka pohjalta Mark Mallouk ja Jez Butterworth sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva sai maailmanensi-iltansa vuoden 2015 Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa.
Juoni

1970-luvun Etelä-Bostonissa FBI-agentti John Connolly (Joel Edgerton) suostuttelee amerikanirlantilaisen gangsterin James ”Whitey” Bulgerin (Johnny Depp) yhteistyöhön FBI:n kanssa eliminoidakseen heidän yhteisen vihollisensa, italialaisen mafian. Tämä salainen epäpyhä liitto riistäytyy täysin hallinnasta, sillä yhteistyösopimus FBI:n kanssa antaa Bulgerille mahdollisuuden vältellä viranomaisia samalla kun hän vahvistaa asemaansa ja kasvattaa valtaansa nousten sekä yhdeksi Bostonin historian vaikutusvaltaisimmista, armottomimmista ja vaarallisimmista gangstereista kautta aikojen että yhdeksi Yhdysvaltain rikoshistorian pahamaineisemmiksi rikollisiksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Johnny Depp  | … |  James ”Whitey” Bulger   |
|  Joel Edgerton  | … |  John Connolly   |
|  Benedict Cumberbatch  | … |  William ”Billy” Bulger   |
|  Kevin Bacon  | … |  Charles McGuire   |
|  Jesse Plemons  | … |  Kevin Weeks   |
|  Peter Sarsgaard  | … |  Brian Halloran   |
|  Dakota Johnson  | … |  Lindsey Cyr   |
|  Corey Stoll  | … |  Fred Wyshak   |
|  Rory Cochrane  | … |  Stephen Flemmi   |
|  David Harbour  | … |  John Morris   |
|  Julianne Nicholson  | … |  Marianne Connolly (o.s. Lockary)   |
|  Adam Scott  | … |  Robert Fitzpatrick   |
|  Brad Carter  | … |  John McIntyre   |
|  W. Earl Brown  | … |  John ”Johnny” Martorano   |
|  Mark Mahoney  | … |  Mickey Maloney   |
|  Juno Temple  | … |  Deborah Hussey   |
|  Erica McDermott  | … |  Mary Bulger   |
|  Bill Camp  | … |  John Callahan   |
|  Scott Anderson  | … |  Tommy King   |
|  David DeBeck  | … |  Roger Wheeler   |
|  Jamie Donnelly  | … |  rouva Cody   |
|  Patrick M. Walsh  | … |  Michael Donahue   |
|  Lonnie Farmer  | … |  Eric Olsen   |
|  Luke Ryan  | … |  Douglas Cyr   |
|  Owen Burke  | … |  Buddy Leonard   |
|  Lewis D. Wheeler  | … |  Jeremiah O’Sullivan   |
|  Billy Meleady  | … |  Joe Cahill   |
|  David Conley  | … |  Flynn   |
|  Joey Vacchio  | … |  Joey   |
|  Bill Haims  | … |  Gennaro Angiulo   |
|  Anthony Molinari  | … |  Charlie McTiernan   |
|  Bates Wilder  | … |  agentti James   |
|  Marc Carver  | … |  Dick Lehr   |
|  Richard Donelly  | … |  Gerard O’Neill   |
|  Tom Kemp  | … |  isä Mackey   |
|  Alexander Cook  | … |  Dan Doherty   |
Tuotanto > Kehitys

Ajatus teoksen Black Mass: The True Story of an Unholy Alliance Between the FBI and the Irish Mob elokuvasovituksesta syntyi jo ennen teoksen ilmestymistä vuonna 2000, kun Miramax osti teoksen elokuvausoikeudet. Miramax ei kuitenkaan koskaan tehnyt elokuvaa, ja sittemmin elokuvausoikeudet erääntyivät. Vuonna 2002 teoksesta suunniteltiin nelituntista televisioelokuvaa USA Network -televisiokanavalle, mutta tätäkään hanketta ei koskaan toteutettu.
Elokuvatuottaja Brian Oliver osti teoksen elokuvausoikeudet vuonna 2006. Elokuvan ohjaajaksi kiinnitettiin Jim Sheridan, joka sai valmiiksi teoksesta sovitetun käsikirjoituksen luonnoksen Nye Heronin kanssa vuonna 2009. Elokuvan kolmikuukautisten kuvauksien oli määrä alkaa huhtikuussa 2009, mutta Sheridan jättäytyi sittemmin elokuvahankkeesta. Hänen tilalleen ohjaajaksi kiinnitettiin Barry Levinson ja käsikirjoittajaksi Russell Gewirtz, joka laati elokuvan toisen käsikirjoitusluonnoksen. Tällöin elokuvan kuvauksien oli määrä alkaa heinäkuussa 2013.
Valmiin ja lopullisen teoksesta sovitetun käsikirjoituksen laativat Mark Mallouk ja Jez Butterworth. Käsikirjoitusprosessien aikana käsikirjoittajat konsultoivat alkuperäisteoksen kirjailijoita Dick Lehriä ja Gerard O’Neilliä. Vuonna 2013 Barry Levinsonin jättäydyttyä pois elokuvahankkeesta Scott Cooper kiinnitettiin elokuvan ohjaajaksi tammikuussa 2014.
Tuotanto > Roolitus

Johnny Depp kiinnitettiin elokuvan pääosaan näyttelemään James ”Whitey” Bulgeria helmikuussa 2014. Alun perin Depp oli kiinnitetty elokuvaan jo vuotta aiemmin helmikuussa 2013, mutta hän oli lähtenyt elokuvahankkeesta hetkeksi palkkakiistan vuoksi toukokuun lopulla 2013. Valmistautuessaan rooliinsa Depp opiskeli Bulgeria valvonta- ja poliisin äänimateriaalista. Hän myös pyysi tavata Bulgerin, mutta tämä ei suostunut tapaamiseen. Sen sijaan Depp konsultoi Bulgerin asianajajaa Jay Carneyta, joka vieraili kuvauksissa muutaman kerran ja antoi hänelle palautetta.
Joel Edgerton kiinnitettiin korruptoituneen FBI-agentin John Connollyn rooliin toukokuussa 2013. Deppin lähdön jälkeen Edgertonkin lopulta lähti elokuvahankkeesta, mutta Deppin palattua elokuvaan Edgertonkin palasi; hänen uudelleenkiinnityksestään kerrottiin kolme viikkoa Deppin uudelleenkiinnityksen jälkeen helmikuussa 2014. Edgerton valmistautui rooliinsa opiskelemalla Connollya video- ja äänimateriaalista ajalta ennen tämän vankeutta. Video- ja äänimateriaali koostuivat muun muassa Connollyn esiintymisistä keskusteluohjelmissa ja oikeussaleissa.
Maalis- ja huhtikuun 2014 aikana Dakota Johnson palkattiin Bulgerin tyttöystävän Lindsey Cyrin rooliin ja Jesse Plemons Kevin Weeksin rooliin. Valmistautuessaan rooliinsa Plemons palkkasi murrevalmentajan ja opiskeli Weeksiä videomateriaalista. Benedict Cumberbatch kiinnitettiin Bulgerin veljen William ”Billy” Bulgerin rooliin toukokuussa 2014. Kesäkuun aikana 2014 elokuvan näyttelijäkokoonpanoon liittyivät Peter Sarsgaard, joka kiinnitettiin Bulgerin uhrin Brian Halloranin rooliin, ja Kevin Bacon, joka kiinnitettiin FBI:n erikoisagentin Charles McGuiren rooliin.
Tuotanto > Kuvaukset

Black Massin kuvaukset alkoivat Bostonissa 19. toukokuuta 2014. Bostonin lisäksi elokuvaa kuvattiin Braintreen, Cambridgen, Chelsean, Lynnin, Quincyn, Randolphin ja Reveren kaupungeissa sekä Concordin ja Lincolnin kunnissa Massachusettsissa lähellä Bostonia. Elokuvan kuvaukset päättyivät Bostonissa 1. elokuuta 2014.
Tuotanto > Jälkituotanto

Elokuvassa Sienna Millerin roolina oli Catherine Greig, joka oli Whitey Bulgerin pitkäaikainen naisystävä Bulgerin ollessa pakomatkalla, mutta kaikki hänen kuvaamansa kohtaukset leikattiin pois elokuvasta ”narratiivisten valintojen” vuoksi.
Musiikki

Tom Holkenborg sävelsi elokuvan musiikin. Levy-yhtiö WaterTower Music julkaisi elokuvan soundtrack-albumin 11. syyskuuta 2015.
Ensi-ilta

Kesäkuun lopulla 2014 Black Massin levittäjä Warner Bros. ilmoitti elokuvan maailmanlaajuiseksi julkaisupäiväksi 18. syyskuuta 2015. Elokuvan ensimmäinen traileri julkaistiin 23. huhtikuuta 2015.
Black Mass sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 4. syyskuuta 2015. Ennen varsinaista julkaisuaan se esitettiin lisäksi Telluriden ja Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2015. Elokuvan yksityistilaisuutena pidetty Bostonin ensi-ilta oli Coolidge Corner -elokuvateatterissa Brooklinessa Massachusettsissa 15. syyskuuta 2015.
Teatteriensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 2015, Isossa-Britanniassa 27. marraskuuta 2015 ja Suomessa 4. joulukuuta 2015. Ennen varsinaista teatterilevitystään elokuva oli saanut ensi-iltansa Isossa-Britanniassa Lontoossa 11. lokakuuta 2015 ja Suomessa Night Visions -elokuvajuhlilla 4. marraskuuta 2015.