stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Appelbom

Appelbom on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 325 sekä vapaaherrallinen suku numero 164. Anders Haraldsson (1576-1649) kuului aateliseen Strömfelt-sukuun. Hänen uransa alkoi 1599 kirjurina ja vuoteen 1633 mennessä hän oli noussut kuningatar Kristiinan komissaariksi. Anders Haraldsson oli myös kuningas Kustaa II Aadolfin luottomies ja hankki kuninkaalle kaupallisena neuvonantajana tämän sotaretkille rahoitusta. Hänet aateloitiin vuonna 1645. Andersin poika, hovineuvos Harald Appelbom (1612-1674) oli komissaari Hollannissa sekä lähettiläs Englannin parlamentissa 1652, missä hänestä tuli kuningas Kaarle II:n suosikki.
Amiraali Anders Appelbom (1652-1721) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719.
Finnish Open (darts)

Finnish Open on vuodesta 1981 lähtien Suomessa järjestetty darts-kilpailu. Sen järjestäjänä toimii Suomen Dartsliitto ja se on merkittävin suomalainen darts-kilpailu. Finnish Openin voittaja saa paikan World Masters -kilpailuun.
Finnish Openin pääsarjoina ovat miesten ja naisten 501 singelisarjat sekä miesten ja naisten parikisat. Lisäksi mukana on juniorien ja seniorien kilpailuja.
Miesten pääsarjan finalistit 1981–2016

| Vuosi | Voittaja | 2>  |
| --- | --- | --- |
| 1981 |  Kexi Heinäharju |  Risto Nurmela |
| 1982 | Ei järjestetty | – |
| 1983 |  Tapani Uitos |  Aimo Kuusio |
| 1984 |  Mike Gregory |  Colin Baker |
| 1985 |  Dave Whitcombe |  Cliff Lazarenko |
| 1986 |  Jocky Wilson |  Mike Gregory |
| 1987 |  Mike Gregory |  Bob Anderson |
| 1988 |  Peter Evison |  Bob Anderson |
| 1989 |  Steve Gittins |  Jann Hoffmann |
| 1990 |  Phil Taylor |  Alan Warriner-Little |
| 1991 |  Per Skau |  Jann Hoffmann |
| 1992 |  John Lowe |  Jann Hoffmann |
| 1993 |  Alan Warriner-Little |  Roland Scholten |
| 1994 |  Andy Fordham |  Raymond van Barneveld |
| 1995 |  Raymond van Barneveld |  Peter Hinkley |
| 1996 |  Martin Adams |  Matt Clark |
| 1997 |  Mervyn King |  Ronnie Baxter |
| 1998 |  Ronnie Baxter |  Andy Jenkins |
| 1999 |  Paul Williams |  Erik Clarys |
| 2000 |  Mervyn King |  Marko Pusa |
| 2001 |  Bob Taylor |  Matt Clark |
| 2002 |  Martin Adams |  Jarkko Komula |
| 2003 |  Co Stompe |  Martin Atkins |
| 2004 |  Raymond van Barneveld |  Mika Forss |
| 2005 |  Marko Pusa |  Mervyn King |
| 2006 |  Martin Atkins |  Jelle Klaasen |
| 2007 |  Dietmar Burger |  Sami Sanssi |
| 2008 |  Steve West |  Robert Wagner |
| 2009 |  Robert Wagner |  Oskar Lukusiak |
| 2010 |  Paul Knighton |  Johnny Nijs |
| 2011 |  Paul Jennings |  Sami Sanssi |
| 2012 |  Johan Engström |  Mats Andersson |
| 2013 |  Madars Razma |  Ron Meulenkamp |
| 2014 |  Jeffrey de Graaf |  Darius Labanauskas |
| 2015 |  Daniel Larsson |  Ulf Ceder |
| 2016 |  Tony Alanentalo |  Daniel Larsson |
Finnish Relief Fund

Herbert Hoover, Hendrik Willem van Loon ja Fiorello H. La Guardia Madison Square Gardenissa 20. joulukuuta 1939.
Finnish Relief Fund oli entisen Yhdysvaltain presidentin Herbert Hooverin joulukuussa 1939 perustama avustusjärjestö. Sen tarkoituksena oli tukea suomalaista siviiliväestöä talvisodan aikana.
Suurin osa lahjoituksista järjestölle tuli yksityishenkilöiltä (1,9 miljoonaa dollaria), lehti-ilmoituksista (652 869  dollaria), yrityksiltä (318 188 dollaria) ja ammattiyhdistyksiltä (27 294 dollaria).
Aiheesta muualla

Report to American donors : December 1939-July 1940 (englanniksi) Archive.org.
Fe’Fellas

Tanssiryhmä Fe'Fellas Street SM 2014 -kisoissa.
Fe'Fellas on suomalainen esiintyvä ja kilpaileva Vogue -tanssiryhmä. Ryhmän koreografioiden pohjana toimii Vogue-tanssin alatyyli Vogue Fem. 
 
Ryhmän ideologiaan kuuluu suvaitsevaisuuden ja tasa-arvon edistäminen, sekä ennakkoluulojen rikkominen. 
  Ryhmän on perustanut Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien.

Fe'Fellaksessa tanssivat Olli Haapaniemi, Riku Haaramäki, Heikki Hautajoki, Jarkko Hänninen, Henri Sarajärvi, sekä Topi Tiikeri.
Historia

Tanssiryhmän perusti suomalainen Vogue-pioneeri Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien.  Fe'Fellas on kilpaillut menestyksekkäästi niin suomalaisissa, kuin kansainvälisissäkin tanssikilpailuissa.
Vuonna 2013 ryhmälle myönnettiin 900 euron arvoinen Street -stipendi FDO:n (Finnish Dance Organization) vuotuisessa Tanssin Gaalassa.
Esiintymiset

Tanssiryhmä on esiintynyt mm. Helsinki Pride -tapahtumassa, sekä Pietarin LGTB-festivaaleilla vuonna 2013. 

Fe'Fellas on nähty TV:ssä esiintymässä Yle TV2:n Pakko tanssia -ohjelmassa vuonna 2013 ohjelman juontajien Jani Toivolan, sekä Satu Tuomiston kanssa.

Seuraavan kerran tanssiryhmä esiintyi TV:ssä MTV3:n Elämä Lapselle -konsertissa Jenni Vartiaisen kanssa vuonna 2013, sekä Emma-gaalassa vuonna 2014.

Tanssiryhmä on nähdään myös Jenni Vartiaisen musiikkivideolla "Suru on kunniavieras", joka julkaistiin vuonna 2014.
Tuotanto

Vuonna 2013 ryhmä julkaisi videon "Fe'Fellas' Cats" yhdessä Dancehall-tanssiryhmä JaMam's Catsien kanssa. Tanssivideossa ryhmät yhdistelevät voguingia ja dancehallia.  

Ryhmä on tuottanut myös omia videoita Youtubeen.
| Nimi | Kesto | Julkaisualusta | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| "We Live For This"  | 2:16 | YouTube | 2014 |
| "The Genesis"  | 3:02 | YouTube | 2014 |
Kilpailut

1. sija Show of the Year -tanssikilpailu "Vuoden pienryhmä" -sarja vuonna 2012  

3. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2013  

1. sija Street SM-kilpailut Helsingin karsinnat "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014  

2. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014  

2. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2015
Aiheesta muualla

Fe'Fellas Facebook
Fe'Fellas Youtube
Appelman

Appelman oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 677 ja vapaaherrallinen suku numero 148. Suku on kotoisin Itä-Götanmaalta, missä Anders Nilsson Slaghök asui Appelbergan taloa. Hänen poikansa Peder (1622-1705) toimi kuningatar Kristiinan tuomareiden sihteerinä, mistä ansiosta hänet aateloitiin vuonna 1656. Nuoruudessaan hänen mainitaan asuneen valtaneuvos Rosenhanin kodissa, jolloin hän oli rakastunut tämän sisareen Märta Rosenhaneen. Nuoret olivat salaisesti kihlautuneet, mistä hyvästä Peder joutui 1650 hetkeksi Tukholmaan vankilaan. Pederin poika Gustaf Gabriel (1656-1721) aloitti sotilasuransa vapaaehtoisena Pommerissa ja kohosi vuoteen 1710 mennessä everstiksi ja nimitettiin kenraalimajuriksi 1717. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719. Hänen poikansa Peter Reinhold (1710-1756) oli kapteeni suomalaisissa ratsujoukoissa.
Ferdinand Flocon

Ferdinand Flocon (1. marraskuuta 1800 Pariisi - 15. maaliskuuta 1866 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalainen toimittaja, poliitikko ja yksi väliaikaisen hallituksen perustajajäsenistä Ranskan toisen tasavallan alussa 1848. Tunnetuin hänen kirjoittamansa kirja oli Salon de 1824, joka julkaistiin vuonna 1824.
Ferdinand Flocon noin vuonna 1848.
Elämäkerta > Nuoruus

Ferdinand Flocon syntyi vuonna 1800 Pariisissa. Hän oli Chappe-puhelinpalvelun työntekijän poika. Hän aloitti ensin opettajan ammatissa ja oli mukana eräässä liberalismiliikkeessä. Kyseinen ryhmä valmistautui kaatamaan monarkian kuninkaan kuollessa. Flocon ei ollut sosialisti, mutta uskoi järjestäytyneeseen työhön ja oikeuteen työskennellä. La Réforme -lehden päätoimittajana hän julkaisi artikkeleita Pierre-Joseph Proudhonin lisäksi Mikhail Bakuninilta, Constantin Pecqueurilta, Friedrich Engelsiltä ja Karl Marxilta.
Elämäkerta > Vallankumous

Helmikuussa 1848 järjestetyssä vallankumouksessa Floconin nimi oli kirjoitettu yhteen väliaikaisen hallituksen luetteloon, ja hän esiintyi aluksi vain Louis Blancin, Albert ja Armand Marrastin sihteerinä tunnustaakseen läsnäolonsa muille jäsenille.
Huhtikuussa 1848 Flocon valittiin Seinen departementin edustajaksi perustamiskokouksessa. Näissä vaaleissa vain 285 uusista 851 edustajasta oli ollut tasavallan edustajia ennen helmikuun vallankumousta ja vain kuusi radikaalin tasavallan ehdokasta valittiin. Toimeenpaneva komitea valitsi Floconin kauppa- ja maatalousministeriksi 28. kesäkuuta 1848.
Elämäkerta > Viimeiset vuodet ja kuolema

Flocon muutti Sveitsiin, missä hän työskenteli kirjakauppiaana Genevessä ja Lausannessa. Ranskan hallituksen painostuksesta hänet asetettiin kotiarestiin Zürichissä, jossa hän asui köyhyydessä. Hän kuoli 15. maaliskuuta 1866 tuntemattomissa olosuhteissa Lausannessa, ilmeisesti ruoan puutteen vuoksi.
Pilakuva Ferdinandista vuodelta 1849.
FA WSL

| WSL |
| --- | --- |

Laji:  Jalkapallo
Maa(t):  Englanti
Perustettu:  2010
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Chelsea
Sarjataso:  1
Alempi taso:  Women's Championship
Sivusto:  fawsl.com
WSL (engl. Women's Super League, suom. Naisten superliiga) on Englannin korkein naisten sarjataso jalkapallossa. WSL on nykyään täysin ammattilaissarja.
WSL käynnistyi huhtikuussa 2011, jolloin se korvasi Naisten valioliigan Englannin pääsarjatasona.
Sarjaa pelattiin aluksi kesäisin. Keväällä 2017 pelattiin kevätsarja, minkä jälkeen siirryttiin kaudesta 2017–2018 alkaen pelaamaan syyskuusta toukokuuhun. Vuodesta 2014 alkaen liigassa pelattiin pääsarjana 1. divisioonaa ja kakkostasona 2. divisioonaa, joista jälkimmäisen nimeksi tuli kaudesta 2018–2019 alkaen FA Women's Championship (FA:n naisten mestaruussarja).
Joukkueet kaudella 2024–2025

Arsenal
Aston Villa
Brighton & Hove Albion
Chelsea
Crystal Palace
Everton
Leicester City
Liverpool
Manchester City
Manchester United
Tottenham Hotspur
West Ham United
Kaudet

| Kausi | Mestari | Toinen | Kolmas | Paras maalintekijä | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Arsenal | Birmingham City | Everton |  Rachel Williams (Birmingham) | 14 |
| 2012 | Arsenal | Birmingham City | Everton |  Kim Little (Arsenal) | 11 |
| 2013 | Liverpool | Bristol Academy | Arsenal |  Natasha Dowie (Liverpool) | 13 |
| 2014 | Liverpool | Chelsea | Birmingham City |  Karen Carney (Birmingham) | 8 |
| 2015 | Chelsea | Manchester City | Arsenal |  Beth Mead (Sunderland) | 12 |
| 2016 | Manchester City | Chelsea | Arsenal |  Eniola Aluko (Chelsea) | 9 |
| 2017–2018 | Chelsea | Manchester City | Arsenal |  Ellen White (Birmingham) | 15 |
| 2018–2019 | Arsenal | Manchester City | Chelsea |  Vivianne Miedema (Arsenal) | 22 |
| 2019–2020 | Chelsea | Manchester City | Arsenal |  Vivianne Miedema (Arsenal) | 16 |
| 2020–2021 | Chelsea | Manchester City | Arsenal |  Sam Kerr (Chelsea) | 21 |
| 2021–2022 | Chelsea | Arsenal | Manchester City |  Sam Kerr (Chelsea) | 20 |
| 2022–2023 | Chelsea | Manchester United | Arsenal |  Rachel Daly (Aston Villa) | 22 |
| 2023–2024 | Chelsea | Manchester City | Arsenal |  Khadija Shaw (Manchester City) | 21 |
Mestarit > Joukkueittain

| Joukkue | Mestaruudet | 2>  sija | Mestaruuskaudet | 2>  sijan kaudet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Chelsea | 7 | 2 | 2015, 2017–18, 2019–20, 2020–21, 2021–22, 2022–23, 2023–24 | 2014, 2016 |
| Arsenal | 3 | 1 | 2011, 2012, 2018–19 | 2021–22 |
| Liverpool | 2 | 0 | 2013, 2014 |  |
| Manchester City | 1 | 6 | 2016 | 2015, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21, 2023–24 |
| Birmingham City | 0 | 2 |  | 2011, 2012 |
| Bristol Academy | 0 | 1 |  | 2013 |
|  Manchester United | 0 | 1 |  | 2022–23 |
Tilastot

Päivitetty kauden 2022-2023 jälkeen.
Tilastot > Eniten otteluita

| Sija>  | Pelaaja | Ottelut | Pelipaikka | Kaudet | Viite>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kerys Harrop | 183 | Puolustaja | 2011 - 2022–23 |  |
| 2 |  Kate Longhurst | 182 | Keskikenttä | 2011 - 2022–23 |  |
| 3 |  Sophie Ingle | 178 | Keskikenttä | 2012 - 2022–23 |  |
| 4 |  Gilly Flaherty | 177 | Puolustaja | 2011 - 2022–23 |  |
| 5 |  Jill Scott | 174 | Keskikenttä | 2011 - 2021–22 |  |
| 6 |  Steph Houghton | 173 | Puolustaja | 2011 - 2022–23 |  |
| 7 |  Millie Bright | 171 | Puolustaja | 2011 - 2022–23 |  |
| 8 |  Jordan Nobbs | 168 | Keskikenttä | 2011 - 2022–23 |  |
| 8 |  Victoria Williams | 168 | Keskikenttä | 2011 - 2022–23 |  |
| 10 |  Mary Earps | 167 | Maalivahti | 2011 - 2022–23 |  |
Tilastot > Eniten maaleja

| Sija>  | Pelaaja | Maalit | Ottelut | Ratio | Kaudet | Viite>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Vivianne Miedema | 78 | 97 | 0.8 | 2017–18 - 2022–23 |  |
| 2 |  Bethany England | 69 | 148 | 0.47 | 2012 - 2022–23 |  |
| 3 |  Ellen White | 61 | 143 | 0.43 | 2011 - 2021–22 |  |
| 4 |  Fran Kirby | 60 | 93 | 0.65 | 2015 - 2022–23 |  |
| 5 |  Jordan Nobbs | 56 | 168 | 0.33 | 2011 - 2022–23 |  |
| 6 |  Beth Mead | 55 | 135 | 0.41 | 2015 - 2022–23 |  |
| 7 |  Sam Kerr | 54 | 67 | 0.81 | 2019–20 - 2022–23 |  |
| 7 |  Kim Little | 54 | 124 | 0.44 | 2011 - 2022–23 |  |
| 7 |  Nikita Parris | 54 | 148 | 0.36 | 2013 - 2022–23 |  |
| 10 |   Rachel Williams | 45 | 152 | 0.3 | 2011 - 2022–23 |  |
Aiheesta muualla

Liigan viralliset sivut
Andorra kesäolympialaisissa 2024

Andorra osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa kaksi urheilijaa kahdessa eri urheilumuodossa, kestävyysjuoksija Nahuel Carabaña ja koskimeloja Mònica Dòria.
Joukkue > Melonta

Andorra sai koskimelontaan yhden maapaikan MM-kilpailujen 2023 tulosten perusteella. Paikan sai Mònica Dòria, jolle olympialaiset ovat uran toiset.
Mònica Dòria – naisten koskimelonnan C-1
Joukkue > Yleisurheilu

Andorraa edustaa yleisurheilussa kestävyysjuoksija Nahuel Carabaña, josta olympialaisia edeltäneissä Rooman EM-kilpailuissa tuli ensimmäinen EM-finaaliin päässyt andorralainen yleisurheilija.
Nahuel Carabaña – miesten 3 000 m estejuoksu
Apollomatkat

| Apollomatkat |
| --- | --- |

Perustettu:  2010 (Suomessa)
Toimitusjohtaja:  Leif Vase Larsen
Toimiala:  tilauslennot
Henkilöstö:  1 000 (Skandinaviassa)
Emoyhtiö:  DER Touristik
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apollomatkat on yksi Pohjoismaiden suurimmista matkanjärjestäjistä, ja se on osa saksalaista DER Touristik Group-matkakonsernia. DER Touristik Nordicin muodostaa Apollo Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa, Golf Plaisir Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa, lentoyhtiö Novair, Lime Travel, XTravel sekä hyvinvointikeskus Playitas. Suomessa Apollo toimii nimellä Apollomatkat.
Apollomatkat myy pääasiassa valmismatkoja lämpimiin matkakohteisiin. Apollomatkat myy matkoja internetsivujensa, oman lomamyymälän sekä jälleenmyyjäverkoston kautta. Apollomatkojen jälleenmyyjiin kuuluvat muun muassa Matka-Vekka, Matka-Töysä ja Pohjolan Matka.
Vuodesta 2001 vuoteen 2015 Apollo kuului sveitsiläiseen Kuoni matkakonserniin. Alfred Kuoni perusti Kuonin Zürichissä vuonna 1906. Yhtiö on voittanut tunnustuksen World’s Leading Tour Operator 11 vuotena peräkkäin .
Historia

1982: Apollon perustivat Ruotsissa kreikkalaiset Fotio Costoulas ja Georgios Hadjis aluksi vain matkatoimistoksi matkojen jälleenmyyntiin.
1986: Apollosta tuli matkanjärjestäjä, jolloin se alkoi tuottaa ja myydä matkoja suosittuihin Kreikan kohteisiin: Ateenaan, Ateenan Rivieralle, Porokselle ja Naxokselle.
1994: Apollo laajeni Tanskaan.
1999: Apollo aloitti toiminnan Norjassa.
1997: Apollo aloitti oman lentoyhtiönsä – Novairin.
2001: Tammikuun 1. päivänä sveitsiläinen Kuoni Holding Ltd osti Apollon liiketoiminnan. Tanskalainen matkanjärjestäjä Alletiders Rejser, jonka Kuoni omisti, fuusioitui Apollon kanssa Kuoni Scandinaviaksi.
2010: Apollo aloitti toimintansa Suomessa nimellä Apollomatkat.
2011: Kuoni Scandinavia muutti nimensä Kuoni Nordic AB:ksi.
2015: Apollon omistajaksi DER Touristik.
Aiheesta muualla

Apollomatkojen verkkosivut
Apollon (1788)

| Apollon |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Rochefort
Kölinlasku:  huhtikuu 1787
Laskettu vesille:  21. toukokuuta 1788
Palveluskäyttöön:  1788
Poistui palveluskäytöstä:  1797
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 966 t
Pituus:  55,87 m
Leveys:  14,90 m
Syväys:  7,26 m
Miehistöä:  3 upseeria ja 690 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  yhteensä 74 tykkiä: 28 x 36 naulan SML tykkiä 30 x 18 naulan tykkiä 16 x 8 naulan tykkiä 4 x 36 naulan karronadia
Apollon oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1787. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1788 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Palvelus

Vuodesta 1791 alus oli Saint Dominiquella, mistä se palasi 1793. Toulonin saarron aikana aluksen päällikkö Imbert sopi kaupungin antautumisesta HMS Victoryllä amiraali Hoodin kanssa. Alus nimettiin helmikuussa 1794 Gaspariniksi. Piirityksen jälkeen alus kuljetti 1 500 vallankumousvastaista vankia Rochefortiin, missä pääosa vangeista teloitettiin.
Alus osallistui toiseen Ushantin taisteluun sekä Biskajanlahdella toteutettuun operaatioon. Aluksen nimi palautettiin 16. toukokuuta 1795 Apolloniksi, kunnes se jälleen nimettiin uudelleen 6. kesäkuuta 1798 Marceauksi. Alus romutettiin kesäkuussa 1798.
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus

| Faktia |
| --- | --- |
Motto:  Valmiina toimeen
Perustettu:  1971
Hallintomuoto:  Osakeyhtiö
Toimipaikat:  Forssa, Espoo ja Turku, Hämeenlinna
Opiskelijamäärä:  n. 5000
Kotisivu:  http://www.faktia.fi/
Forssan ammatillinen aikuiskoulutuskeskus eli Faktia on vuonna 1971 perustettu oppilaitos, joka tarjoaa tutkintoja yli 50 ammatilliseen perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoon. Vuosittain noin 4000 aikuista opiskelee Faktian toimipisteissä Forssassa, Turussa, Salossa, Loimaalla ja Espoossa. Henkilöstöä Faktiassa on noin 80 ja sen liikevaihto noin 9 miljoonaa euroa.
Näytöin suoritettavat ammatilliset perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnot ovat keskeinen osa Faktian palvelutarjontaa, samoin erilaiset pätevöitymiskoulutukset.
Alavaihtoehdot

CAD ja 3D
Johtaminen ja esimiestyö
Kielet
Kone- ja metalliala
Kotipalvelu ja puhtaanapito
Liiketalous ja kauppa
Logistiikka
LVI- ja kiinteistöala
Nosturiala
Puutarha-ala ja floristi
Rakentaminen
Ravintola- ja suurtalousala
Sosiaali- ja terveysala
Sähkö ja elektroniikka
Tietotekniikka ja tietokoneen käyttötaidot
Vaatetusala
Valmentava koulutus ja urasuunnittelu
Viestintä
Yrittäjyys
Forssan kaupunginkirjasto

| Forssan kaupunginkirjasto |
| --- | --- |
 Forssan kaupunginkirjasto.
Sijainti:  Wahreninkatu 4 (PL 55), 30101 Forssa
Koordinaatit:  60.81467°N, 23.62102°E
Tyyppi:  kaupunginkirjasto
Perustettu:  1866
Kokoelman koko:  133 851 (2019)
Lainauksia vuodessa:  noin 231 800 (2019)
Asiakkaita:  8 165 (2019, lainaajat)
Budjetti:  noin 927 000 euroa (2019)
Johtaja:  kirjastotoimenjohtaja Taija Lehtinen
Työntekijöitä:  12,6 (2019)
Kotisivut
Forssan kaupunginkirjasto toimii Forssassa yhdessä kiinteässä toimipisteessä.  Lisäksi Forsssan kaupunginkirjasto ja naapurikunnan Tammelan kirjasto operoi yhteistä kirjastoautoa.
Vuodesta 1986 alkaen kirjasto on toiminut historiallisesti arvokaalla Forssa-yhtiön (myöhemmin Finlayson-Forssa Oy) kehräämöalueella, tarkemmin sanoen kahrekehräämössä. Sitä ennen kirjasto oli vuosikymmenien ajan Keskuskoulun (ala-aste) tiloissa.
Forssan kaupunginkirjasto toimii yhteistyössä lähikuntien (Jokioinen, Tammela, Ypäjä, Humppila) kirjastojen kanssa. Yhteenliittymä käyttää nimeä Louna-kirjastot. Kirjastoilla on yhteinen tietojärjestelmä, ja ne käyttävät yhtenevää kirjastokorttia. Kirjavalikoimastaan kukin kirjastokimpan jäsenkunta päättää itsenäisesti.
Aiheesta muualla

Louna-kirjastot
Forssan kaupunginkirjasto
Antti Kataja-Rahko

Antti Kataja-Rahko
Antti Kataja-Rahko (s. 4. lokakuuta 1980 Kuortane) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka lopetti uransa kauden 2011 päätteeksi. Lisäksi Kataja-Rahko soittaa kitaraa Nemossa.
Ura

Kataja-Rahkon kasvattajaseura on Kuortaneen Kunto. Superpesis-uransa hän aloitti kaudella 1999 Seinäjoen Maila-Jusseissa. Debyyttikaudellaan Kataja-Rahko pelasi seitsemän ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Alajärven Ankkureita pelaten sekä Superpesiksessä että juniorisarjoissa. Jälkimmäisellä kaudella Kataja-Rahko löi Superpesiksessä 30 ottelussa 30 juoksua, joista kaksi oli kunnareita. Kahden vuoden jälkeen Kataja-Rahko siirtyi takaisin Seinäjoelle. Vain yhden kauden jälkeen hän siirtyi Nurmon Jymyyn, jota edusti kuuden kauden ajan. Kataja-Rahkon ensimmäisen Nurmon-vuoden aikana Nurmon Jymy pelasi Ykköspesistä, mutta seura nousi Superpesikseen. Kataja-Rahko löi Nurmon-vuosinaan parhaalla kaudellaan 26 juoksua ja teki 135 kärkilyöntiä. Tuotujen yhden kauden ennätys oli 39. Sen hän teki vuonna 2010, kun rooli numerolla 2 oli etenijäpainotteinen.
Kaudeksi 2011 Kataja-Rahko siirtyi Hyvinkään Tahkoon yhden vuoden sopimuksella, johon kuului vuoden optio. Hän pelasi Tahkossa 17 ottelua, joissa hän löi neljä ja toi kahdeksan juoksua. Kataja-Rahko kärsi kauden aikana loukkaantumisista. Edellisen kauden lopussa Kataja-Rahkon jalkaan tuli rasitusmurtuma. Hän kärsi jalkavaivoista jo kauden alussa halli-SM-turnauksessa. Jalkavaivaisena Kataja-Rahko joutui olemaan sivussa loukkaantumisen takia myös Superpesis-kauden 2011 aikana. Kataja-Rahko lopetti uransa kauden päätteeksi. Hän pelasi pesäpalloa 24 vuoden ajan.
Kataja-Rahko pelasi kopparina sekä vaihtajana. Hänellä on yksi hopea (2005) ja yksi pronssi (2008). Itä–Länsi-otteluun Kataja-Rahko on valittu kerran, 2004. Lisäksi hän pelasi A-poikien Itä–Länsi-ottelussa vuonna 1999.
Kataja-Rahko soittaa kitaraa vuonna 1998 perustetussa yhtyeessä Nemo. Kitaransoiton lisäksi Kataja-Rahko on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleita.
Tilastot > Superpesis-ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Joukkue | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit |
| 1999 | Seinäjoki | 10 | 0 + 2 | 5 | 41 |
| 2000 | Alajärvi | 25 | 2 + 13 | 5 | 53 |
| 2001 | Alajärvi | 23 | 1 + 25 | 9 | 52 |
| 2002 | Seinäjoki | 32 | 4 + 9 | 15 | 97 |
| 2004 | Nurmo | 34 | 6 + 20 | 21 | 135 |
| 2005 | Nurmo | 38 | 3 + 9 | 11 | 84 |
| 2008 | Nurmo | 31 | 4 + 13 | 8 | 79 |
| 2009 | Nurmo | 20 | 0 + 6 | 8 | 57 |
| 2010 | Nurmo | 25 | 2 + 4 | 38 | 119 |
| 2011 | Hyvinkään Tahko | 17 | 0 + 4 | 8 | 72 |
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-hopea: 2005
1 SM-pronssi: 2008
1 Itä–Länsi-ottelu: 2004
Antti Karumo

Antti Karumo (s. 1962 Pori) on suomalainen televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja ja kirjailija.
Karumo on kirjoittanut ylioppilaaksi Porin Lyseon Lukiosta 1982 ja  opiskellut kulttuuriantropologiaa Helsingin yliopistossa sekä audiovisuaalista journalismia Taideteollisen korkeakoulun ja Jyväskylän Yliopiston NOVA-koulutuksessa. Käsikirjoittamista Karumo on opiskellut Yleisradion ammattiopistoissa, Taideteollisessa korkeakoulussa sekä erilaisissa elokuva-alan workshopeissa. Vuodesta 1992 alkaen Karumo on toiminut vapaana käsikirjoittajana.
Karumon läpimurtoteos oli Veikko Aaltosen ohjaama elokuva Rakkaudella, Maire, 1999, josta Karumo oli myös Jussi-ehdokkaana parhaasta käsikirjoituksesta. Timo Harakan kanssa Karumo on kirjoittanut näytelmän Lilla Teaterniin.
Tuotanto

Vetinen Weekend (kuunnelma, Radioteatteri 1993),
Saapasmaani (lyhytelokuva 1995),
Let's Play Zeus (viihdeohjelma, yhdessä Aleksi Bardyn kanssa 1994),
Laskettu Aika (viihdeohjelma, yhdessä Aleksi Bardyn kanssa 1995),
Paulie (englanninkielinen lyhytelokuva 1996),
Kadonnut Kirje (televisiominisarja 1997),
Greippi (lyhytelokuva 1999),
Rakkaudella, Maire (elokuva 1999),
Kotikatu (televisiosarja 1994-2002),
Kiltin Yön Lahjat (dramatisointi 2004),
Kaiken Tämän Takana (3-osainen televisiosarja 2008),
Pääministeri (televisioelokuva, yhdessä Timo Harakan kanssa 2009),
Haaveena Unelma (romaani 2003),
Männyt (romaani 2006)
Palkinnot ja apurahat

Jussi-ehdokas parhaasta käsikirjoituksesta (1999),
Venla-ehdokas parhaasta käsikirjoituksesta (2004),
Venla-ehdokas parhaasta käsikirjoituksesta (2009),
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas (2003),
Koura-kunniamaininta (Kiltin Yön Lahjat, YLE 2005),
Valtion kolmevuotinen taiteilija-apuraha (2009-2011)
Aiheesta muualla

Antti Karumo Elonetissä.
António I

António I Nvita a Nkanga oli Kongon kuningaskunnan kuningas (mwenekongo), joka hallitsi valtakuntaa vuodesta 1661, kunnes sai surmansa Mbwilan taistelussa 29. lokakuuta 1665.