stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Risto Tuominen (pesäpalloilija)

| Risto Tuominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. joulukuuta 1956 (ikä 67) Ulvila
Uran tiedot
Lempinimi:  Riksa, Riku
Laji:  pesäpallo
Seura:  UPV, Kiri, KAMA
Kilpauran kesto:  pääsarjatasolla vuosina 1974–2002
Saavutukset
Voitot:  2 Suomen-mestaruutta, 1 SM-hopea, 3 SM-pronssia, 3 kertaa vuoden lukkari (1982, 1986, 1988), avainpelaaja 1988, vuoden pesäpalloilija 1988
Risto Tapani Tuominen (s. 19. joulukuuta 1956) on suomalainen pesäpalloilija ja menestyneimpiä ja palkituimpia lajin historiassa. Hän pelasi 19 kautta pesäpallon ylimmällä sarjatasolla. Hänet valittiin kolmesti vuoden lukkariksi (1982, 1986, 1988) ja vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1988. Tuominen pelasi 11 Liitto–Lehdistö-ottelua ja 10 Itä–Länsi-ottelua. Hänet valittiin kahdesti Itä–Lännen parhaaksi pelaajaksi. Hän keräsi uransa aikana 1 912 pesispörssipistettä. Hän pelasi korkeimmalla sarjatasolla pesäpalloa neljällä vuosikymmenellä, yhteensä 424 ottelua.
Mestaruudet: 2 Suomen-mestaruutta (Jyväskylän Kiri 1982, 1984), ikämiesten Suomen-mestaruus 
3 kertaa,
1 SM-hopeaa (Kiri 1985) ja 3 SM-pronssia (Kiri 1983, 1986, Kankaanpään Maila 1988).
Tehopisteet SM tasolla:
Kunnarit: 21
Lyödyt juoksut: 313
Tuodut juoksut: 329
Kärkilyönnit: 1637
Pesäpallon kultakausina suurta mediahuomiota nauttinutta Tuomista arvostetaan lajin piirissä taktisena lukkarina, joka sotki vastustajan peliä ja jolla oli huikea heittokäsi. Sisäpelissä hän oli joukkueelleen tärkeä monipuolinen pelaaja sekä lyöjänä että etenijänä.
Tuominen lopetti uransa pääsarjatasolla ensimmäisen kerran 1993, mutta hänet kutsuttiin vielä seitsemän vuoden tauon jälkeen vuonna 2001 edustamaan Kankaanpään Mailaa loppukaudeksi 2001. Näin Tuomisesta tuli ainoita pesäpalloilijoita lajin historiassa, jotka ovat pelanneet pääsarjatasolla neljällä eri vuosikymmenellä. Tuominen on myös ensimmäinen "tangomarkkinahatun" saanut pelaaja (1+3) ja "tusinan tuhooja" -mailan saanut pelaaja (12 kärkilyöntiä yhdessä pelissä (9 vuoroa)).
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1982, 1984
1 SM-hopea: 1985
3 SM-pronssia: 1983, 1986, 1988
10 Itä-Länsi-ottelua: 1979, 1982-1990
Kentän paras (2): 1982, 1986
Vuoden lukkari (3): 1982, 1986, 1988
Vuoden pesäpalloilija: 1988
Yksityiselämä

Tuominen on naimisissa ja hänellä on vuosina 1980 ja 1986 syntyneet lapset sekä vuosina 2006 ja 2010 syntyneet lapsenlapset.
R5-moottori

Rivi-5 tai riviviitonen (R5, I5) on polttomoottori, jossa on viisi sylinteriä sijoitettuna yhteen riviin. Se käyttää yhtä moottorilohkoa. Riviviitonen ei ole kovin yleinen moottori. Viisisylinterisiä bensiinimoottoreita ovat perinteisesti käyttäneet Audi ja Volvo. Mercedes-Benz ja Volkswagen ovat puolestaan kehittäneet viisisylinterisiä dieselmoottoreita, jollainen on myös Fiatin 2,4 JTD. Volkswagenilla oli lyhyen aikaa tarjolla myös VR5-bensiinimoottori.
General Motors on julkistanut suositun riviviitosen kuorma-automoottoriperheessä osana Atlas-moottoreita. [lähde? ]
Käyttö autoissa

Pienin tuotantorivivitonen löytyy vuoden 1981 Audi 100:sta, kooltaan 1 921 kuutiosenttimetriä. Toyotan 1PZ-dieselmoottori on taas suurin kooltaan  (3 469 cm³). Aikaisemmin mainittu GM Atlas on kooltaan 3 464 kuutiosenttimetriä. [lähde? ]
Maailman ensimmäinen 5-sylinteristä diesel-rivimoottoria käyttänyt henkilöauto oli vuonna 1974 esitelty Mercedes-Benz W115-sarjan malli 240D 3.0. Sen OM617-moottori oli tilavuudeltaan 3005 cm3 ja teholtaan 80 hv.
Robert Charles Sproul

Robert Charles Sproul
Robert Charles Sproul (13. helmikuuta 1939 Pittsburgh, Pennsylvania – 14. joulukuuta 2017 Altamonte Springs, Florida) oli yhdysvaltalainen, reformoitua kristillisyyttä edustanut teologi ja pastori. Hän oli perustaja ja puheenjohtaja Ligonier Ministries -järjestössä. Sproul puhui päivittäin radio-ohjelmassa Renewing Your Mind.
R. C. Sproul oli kalvinisti. Hän työskenteli pastorina Saint Andrews Chapel Sanfordissa Floridassa.
Sproulilla oli akateemisia tutkintoja: Westminster College, Pennsylvania (BA, 1961), Pittsburgh Theological Seminary (M.Div, 1964), Vrije Universiteit (”vapaa yliopisto”) Amsterdam (Drs., 1969) ja Whitefield Theological Seminary (PhD, 2001). Hän opetti monissa korkeakouluissa ja pappisseminaareissa, mm. seuraavissa: Reformed Theological Seminary, Orlando Jackson Mississippi ja Knox Theological Seminary, Fort Lauderdale Florida.
Sproul kirjoitti yli 60 kirjaa ja lukuisia artikkeleita evankelikaalisiin lehtiin, kuten Table Talk Magazineen.
Riva!

| Riva! Deep Turtle |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : huhtikuu 1992 – maaliskuu 1993
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: 2×7"
 Tyylilaji: hardcore punk
 Levy-yhtiö: Fossil Records / Happy Bone Records
Deep Turtlen muut julkaisut
| Ghoti 1993 | Riva! 1993 | John Peel Session 1994 |
Riva! on vuonna 1994 ilmestynyt Deep Turtlen tupla-EP. Se sisältää muun muassa vuosina 1991–1993 äänitettyä demomateriaalia sekä EP-levyiltä Snakefish (1992) ja Satanus Uranus Tetanus (1993) ylimääräisiksi jääneitä kappaleita. Ne julkaistiin uudelleen vuoden 1996 kokoelma-albumilla Rip-Off Dokumento ja EP:n kappaleita on mukana myös Bad Vugumin kokoelmalla Mykistäviä välikohtauksia (1993). Mr. Cocktail on versio Sweetheartin vuonna 1991 levyttämästä kappaleesta.
Muusikot

Pentti Dassum – kitara, laulu
Tapio Laxström – basso
Mikko Erjossaari – rummut
Kappaleet

Hot Weetabix – 0.40
Frogleg – 2.42
Pe'tutta – 1.56
Wheatslime – 0.39
Mr. Cocktail – 3.17
Jeriko – 1.13
Melarga – 1.51
A'la'la'la – 1.02
Mini – 0.33
Snakefish – 3.07
Jeriko Jr. – 0.44
Robert Cecil Beavan

Robert Cecil Beavan (1841 – 3. helmikuuta 1870) oli brittiläinen lintutieteilijä ja ammattisotilas, arvoltaan kapteeni.
Beavan palveli Bengalissa 10 vuotta. Lyhyeksi jääneen elämänsä aikana hän keräsi lintuja ja niiden munia. Hänen kokoelmansa sijoitettiin British Museumiin Arthur Hayn ja Godman-Salvinin kokoelmien yhteydessä. Beavan kirjoitti lintutieteellisiä artikkeleita The Ibis-lehteen ja Proceedings of the Zoological Society of London -julkaisuun. Hän työskenteli toisinaan yhdessä Allan Octavian Humen kanssa.
Vuonna 1864 Beavan työskenteli Barrackporessa, ja seuraavan talven hän vietti Maunbhoomin alueella, jota olivat aikaisemmin tutkineet Samuel Tickell ja Edward Blyth. Havainnoistaan hän kirjoitti Ibikseen artikkelin "Notes on various Indian Birds" (1865). Myöhemmin hän keräili Andamaaneilla ja Robert Christopher Tytlerin avustuksella kirjoitti aiheesta Ibikseen artikkelin "The Avifauna of the Andaman Islands" (1867). Beavan lähetettiin jo kerran kotiin hänen sairastuttuaan, mutta hän palasi Intiaan. Toisella kerralla hän kuoli merellä matkalla Englantiin.
Hänen veljensä Reginald C. Beavan oli myös ornitologi.
Beavan keräsi ensimmäisenä harlekiinitulkun (Pyrrhula erythaca). Hän kuvaili ja nimesi ensimmäisenä andamaanienkukaalin (Centropus andamanensis), andamaaniendrongon (Dicrurus andamanensis) ja andamaanienhaukkapöllön (Ninox affinis).
Robert Cecil (nobelisti)

Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil.
Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil (14. syyskuuta 1864 – 24. marraskuuta 1958) oli brittiläinen lakimies, poliitikko ja diplomaatti. Cecil oli merkittävässä asemassa Kansainliittoa suunniteltaessa, ja työskenteli siellä kunnes Kansainliitto sulautettiin YK:hon vuonna 1945.
Cecil oli pääministeri Robert Salisburyn poika josta tuli ensimmäisen maailmansodan aikana korkea ulkoministeriön virkamies. Hän alkoi suunnitella kansainvälistä rauhanturvasopimusta jo 1916, ja Pariisin rauhanneuvotteluissa hän huomasi ajatustensa olevan hyvin samansuuntaisia kuin Yhdysvaltojen Woodrow Wilsonilla ja Etelä-Afrikan Jan Smutsilla.
Cecilille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1937 hänen ansioistaan Kansainliiton parissa.
Rivka Yosselevska

Rivka Yosselevska oli valkoveneäläinen juutalainen, joka selvisi toisen maailmansodan juutalaisvainoista, vaikka hän joutui ammutuksi ja haavoittuneena joukkohautaan.
15. elokuuta 1942 suuri joukko saksalaisia SS-sotilaita saapui juutalaiseen ghettoon Zagorodskin kylään Valko-Venäjän Pinskin lähellä. Kylän asukkaat koottiin joukkohaudan reunalle riviin, josta heidät ammuttiin yksitellen suoraan hautaan. Rivistössä oli myös kylän asukas Rivka Yosselevska, jota sotilas ampui päähän. Osuma ei kuitenkaan ollut kuolettava ja hän onnistui nousemaan joukkohaudasta saksalaisten poistuttua. Rivka oli perheensä ainoa elossa selvinnyt jäsen.
Yosselevska toimi todistajana 8. toukokuuta 1961 oikeudenkäynnissä Adolf Eichmannia vastaan kertoen yksityiskohtaisesti kyseisestä teloitustapahtumasta.
»Äiti, miksi puit minulle sapattimekkoni, meidät aiotaan ampua kuoliaiksi» 
(Rivka Yosselevskan tytär äidilleen)
Aiheesta muualla

Rivka's story (englanniksi) (shoah.dk)
Rivka Yosselevska (englanniksi) (holocaustresearchproject.org)
Rivière-sur-Tarn

| Rivière-sur-Tarn |
| --- | --- |
 Château de Peyrelade
 Rivière-sur-Tarn
 Koordinaatit: 44°11′21″N, 3°07′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Aveyron
Arrondissementti:  Millau
Väkiluku:  1 050
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rivière-sur-Tarn on kunta Etelä-Ranskassa Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Tarn-joen varrella. Kunnan nähtävyys on 1000-luvulla rakennettu raunioitunut linna Château de Peyrelade.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rivière-sur-Tarn Wikimedia Commonsissa
Château de Peyrelade
Rob Nicholson (muusikko)

Nicholson 2011
Rob "Blasko" Nicholson  (s. 1969 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän aloitti uransa basistina Cryptic Slaughter -nimisessä yhtyeessä, mutta nousi julkisuuteen Rob Zombien ja Ozzy Osbournen basistina ollessaan.
Hän soitti 1990-luvun alussa Drown-yhtyeessä ja sen jälkeen muun muassa Prongissa. Vuonna 2006 Blasko liittyi Ozzyn soolokokoonpanoon ja he alkoivat tehdä uutta levyä.
Rob ”Blasko” Nicholson on maininnut esikuvikseen muun muassa Lemmy Kilmisterin, Geezer Butlerin, Cliff Burtonin, Kim Nekromanin ja Sid Viciousin.
Robert Clohessy

Robert Clohessy (s. 10. kesäkuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hänet tunnetaan parhaiten vankilavirkamies Sean Murphynä HBO:n vankiladraamassa Kylmä rinki kausilta 3-6. Hän on näytellyt Warden Boss James Nearya HBO:n rikosdraamassa Boardwalk Empiressa kaksi ensimmäistä kautta ja luutnantti Sid Gormley poliisina draamassa Blue Bloods. Hän tunnettiin monista  poliisin rooleistaan ja muina lainvalvontaviranomaisina luomalla rinnakkaisia näyttelijäuriansa ja poliisi-isänsä kasvatuksen välillä. Ensimmäinen sellaisista rooleista oli Hill Street Bluesin seitsemännessä ja viimeisessä kaudella konstaapeli Patrick Flahertynä. Seuraavana kautena Clohessy valittiin Pat Moritaksi uudeksi päätähtiksi ABC-etsiväsarjaan Ohara, rooliin luutnantti George Shaverin.
Aiheesta muualla

Robert Clohessy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Robert Clive

Robert Clive
Robert Clive, paroni Clive of Plassey (29. syyskuuta 1725 – 22. marraskuuta 1778) oli englantilainen kenraali ja paroni. Hänet tunnetaan myös nimellä Intian Clive. Hän johti ylipäällikkönä Itä-Intian kauppakomppanian asevoimia Intiassa ja Bengalissa. Clive toimi yhdessä Warren Hastingsin kanssa brittiläisen Intian perustamisessa. Clive oli parlamentin jäsenenä tory-puolueen riveissä.
Clive syntyi Stychessä, Market Draytonissa. Hän matkusti Intiaan useita kertoja ja asui siellä useita vuosia ja toimi Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa. Lisäksi Clive vietti yhdeksän kuukautta Brasilian rannikolla, jossa hänen laivansa oli ollut korjattavana. Brasiliassa hän oppi jonkun verran portugalin kieltä, jota yleisesti käytettiin myös Intiassa. Itä-Intian kauppakomppanialla oli Fort Georgen tukikohta lähellä nykyistä Chennaita. Clive saapui Fort Georgen linnakkeeseen vuonna 1744. Robert Clive, joka oli toiminut Itä-Intian virkamiehenä ensimmäisen Karnatian sodan aikana, oli raivoissaan Britannian heikkoudesta vastata Ranskan laajentumiseen Intiassa. Asian korjaamiseksi hän ehdotti toimenpiteitä Madrasin kuvernöörille Thomas Saundersille. Haasteena olivat Trichinopolyssa olevat vahvat ranskalaiset joukot, joiden suunnitelmissa oli iskeä Arcotiin, Chanda Sahibin pääkaupunkiin. Clive puolustautui ja voitti taistelun Arcotissa vuonna 1751.
Clive jätti Madrasin ja palasi Englantiin vuonna 1753. Heinäkuussa 1755 Clive palasi Intiaan. Cliven ansiosta suurmoguli Shah Alam II tunnusti kauppakomppanian yksinoikeudet Bengalissa, Biharissa ja Orissassa. Clive voitti Bengalissa käydyn Plasseyn taistelun vuonna 1757 ja toimi aktiivisesti virkamiesten korruption poistamiseksi, vaikka se toi hänelle runsaasti vihamiehiä. Clive palasi Englantiin vuonna 1760. Hänestä tuli Order of the Bathin jäsen vuonna 1764. Hän teki kolmannen matkan Intiaan vuonna 1765 ja palasi lopullisesti Englantiin vuonna 1767selvennä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Clive Wikimedia Commonsissa
Rob Ray

Rob Ray (s. 8. kesäkuuta 1968 Stirling, Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Ray kasvoi pienessä kaupungissa Stirlingissä, Ontariossa. Hänet palkittiin vuonna 1999 King Clancy Memorial Trophyllä, joka myönnetään hyvälle johtajalle, joka toimii sekä kaukalossa että sen ulkopuolella humanitaarisesti.
NHL-seura Buffalo Sabres varasi Rayn viidennellä kierroksella vuonna 1988. Hän pelasi kaksi kautta AHL:ssä Rochester Americansissa, saaden lähes 800 jäähyminuuttia 125 ottelussa. Hänet nostettiin Buffalo Sabresin NHL-joukkueeseen vakituisesti kaudella 1990–1991. Hän lopetti uransa Ottawa Senatorsissa vuonna 2006.
Robert Clary

Clary vuonna 1953.
Robert Clary (1. maaliskuuta 1926 Pariisi – 16. marraskuuta 2022 Los Angeles) oli ranskalaissyntyinen näyttelijä ja laulaja, joka näytteli vuosina 1965–1971 tilannekomediasarjassa Hogan’s Heroes.
Robert Clary syntyi vuonna 1926 Pariisissa, ja hän oli 14-lapsisen perheen nuorin. Hän alkoi esiintyä laulajana jo 12-vuotiaana. Ortodoksijuutalainen perhe lähetettiin keskitysleirille, kun Clary oli 16-vuotias. Hän oli vangittuna 31 kuukautta, oli pitkän aikaa Buchenwaldissa ja oli lopulta perheensä ainoa selviytyjä.
Clary palasi vapautumisensa jälkeen toukokuussa 1945 Ranskaan ja muutti 1949 Los Angelesiin. Hän esiintyi seuraavana vuonna CBS:n varieteeohjelmassa. Clary näytteli elokuvissa Kymmenen urhoa (1951) ja Prinsessa ja varas (1952). Claryn mentori Eddie Cantor vei hänet sen jälkeen New Yorkiin esiintymään klubeille. Siellä hänet huomasi tuottaja Leonard Sillman, joka valitsi hänet Broadway-musikaalirevyyhyn New Faces of 1952. Clary oli 1954 mukana myös näytelmän elokuvaversiossa, ja seuraavana vuonna hän teki toisenkin Broadway-musikaalin.
Clary näytteli myös elokuvissa Uudenlaista rakkautta (1963) ja Hindenburg (1975). Vuosina 1965–1971 hän oli mukana toiseen maailmansotaan sijoittuneessa tilannekomediasarjassa Hogan’s Heroes. Clary lauloi uransa aikana myös useilla jazzalbumeilla ja näytteli useissa saippuasarjoissa..
Clary meni naimisiin Natalie Cantor Metzgerin kanssa vuonna 1965. Metzger kuoli kuitenkin vuonna 1997.
Aiheesta muualla

Robert Clary Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Robert Cogoi

| Robert Cogoi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mirko Kogoj
Syntynyt: 25. lokakuuta 1939 Châtelet, Hainaut’n provinssi, Belgia
Kuollut: 14. toukokuuta 2022 (82 vuotta)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  pop, chanson
Levy-yhtiöt:  Philips Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Robert Cogoi (oik. Mirko Kogoj, 25. lokakuuta 1939 – 14. toukokuuta 2022) oli belgialainen laulaja.
Cogoi syntyi Belgiassa slovenialaisille vanhemmille. Cogoi teki levytyssopimuksen Philips Recordsin kanssa 1961 ja voitti 1962 Grand Prix International des Variétés -laulukilpailun kappaleella "Si un jour", joka myi yli 100 000 kappaletta.
Cogoi edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1964 itse tekemällään kappaleella "Près de ma rivière". Cogoi sijoittui 16 kilpailijan joukosta jaetulle kymmenennelle sijalle.
Diskografia > Albumit

Robert Cogoi (1964)
Je Serais Mieux Chez Moi (1964)
Je M'sens Très Seul (1964)
Mes Chansons "Du Siècle" (1969)
Danse Avec Moi (1976)
Quand On Est Seul (1978)
Heidi, Viva Walibi & 10 nouvelles chansons pour les enfants (1979)
Retkikunta 15

Retkikunta 15 (engl. Expedition 15) oli Kansainvälisen avaruusaseman 15. miehistö.
Miehistö > Ensimmäinen jakso: huhtikuu 2007 – kesäkuu 2007

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Fjodor Jurtšihin (2)   | Komentaja   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Oleg Kotov (1)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Sunita Williams (1)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat |
Miehistö > Toinen jakso: kesäkuu 2007 – lokakuu 2007

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Fjodor Jurtšihin (2)   | Komentaja   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Oleg Kotov (1)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Clayton Anderson (1)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat |
Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Varamiehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Roman Romanenko (Jurtšihinin varamies)   | Komentaja   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Mihail Kornijenko (Kotovin varamies)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Gregory Chamitoff (Andersonin varamies)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat |
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Retkikunta 14

Retkikunta 14 (engl. Expedition 14) oli Kansainvälisen avaruusaseman 14. miehistö.
Miehistö > Ensimmäinen jakso: syyskuu 2006 - joulukuu 2006

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Michael López-Alegría (4)   | Komentaja   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Mihail Tjurin (2)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Thomas Reiter (2)   | Lentoinsinööri   | ESA  |  Saksa  |
Miehistö > Toinen jakso: joulukuu 2006 - huhtikuu 2007

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Michael López-Alegría (4)   | Komentaja   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Mihail Tjurin (2)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Sunita Williams (1)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat  |

Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Varamiehistö

| Nimi   | Työtehtävä   | Avaruusjärjestö/organisaatio   | Kotimaa   |
| --- | --- | --- | --- |
| Peggy Whitson (Lopez-Alegrian varamies)   | Komentaja   | NASA  |  Yhdysvallat  |
| Juri Malentšenko (Tjurinin varamies)   | Lentoinsinööri   | Roskosmos  |  Venäjä  |
| Clayton Anderson (Williamsin varamies)   | Lentoinsinööri   | NASA  |  Yhdysvallat  |

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen avaruusasema (ISS)()
Pyhän Antoniuksen kiusaus

| Pyhän Antoniuksen kiusaus> La Tentation de saint Antoine |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Gustave Flaubert
Kieli:  ranska
Genre:  romaani
Julkaistu:  1874
Suomennos
Suomentaja:  Jorma Kapari
Kustantaja:  Weilin+Göös
Julkaistu:  1970
Sivumäärä:  233
Sarja: Weilin + Göösin kirjasto, 19
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pyhän Antoniuksen kiusaus (ransk. La Tentation de saint Antoine) on Gustave Flaubertin vuonna 1874 ilmestynyt ranskalainen romaani. Teos käännettiin suomeksi vuonna 1970. Flaubert kirjoitti ja muokkasi teostaan useaan otteeseen ja työsti sitä enemmän kuin mitään muuta kirjaansa.
Juoni

Pyhä Antonius oli varhaiskristillisiä erakoita, joka vaikutti aikansa kirkkoelämään Aleksandrian uskonnollisissa kiistoissa mutta vetäytyi sitten erämaahan ja eli erakkona kuolemaansa asti. Flaubertin Antonius ei ole uskonsankari, vaan erakonelämäänsä turhautunut munkki, nälän, yksinäisyyden ja sisäisten ristiriitojen kiusaama mies. Näytelmänomaisesti rakennetussa romaanissa hänen elämänsä hahmottuu sisäisten monologien, näkyjen ja hallusinaatioiden perättäisinä kohtauksina. Tavalla tai toisella Antoniuksen kaikki ”kiusaukset” heijastelevat hänen tyydyttämättömiä tarpeitaan.
Kirjoittaminen

Flaubert sai ratkaisevan virikkeen aiheeseensa vuonna 1845, kun hän Pohjois-Italiaan tekemällä matkallaan näki Genovassa Pieter Brueghel vanhemman maalauksen Pyhän Antoniuksen kiusaus. Sen koommin aihe ei jättänyt häntä rauhaan. Romaanin ensimmäinen versio valmistui jo vuonna 1849, mutta Flaubertin ateljeekriitikkoina toimineet runoilijaystävät katsoivat, että se oli raskaslukuinen ja sisälsi liikaa filosofointia ja lyriikkaa. Flaubert pani käsikirjoituksensa syrjään, mutta palasi aiheeseensa vuonna 1869 ja jatkoi kirjoittamista. Teos julkaistiin vuonna 1874, jolloin se oli pienentynyt puoleen alkuperäisestä ja oli ollut tekeillä 25 vuotta.
Pyhän Antoniuksen kiusaus oli Flaubertille hänen kaikista teoksistaan rakkain ja samalla työläin. Erakkomunkin kamppailut lienevät allegoria Flaubertin omista kirjailijan koettelemuksista. Epilepsiasta kärsivä kirjailija kuvasi esimerkiksi omia kokemuksiaan Antoniuksen aistiharhoissa. On huomion arvoista, että Flaubert, jota pidetään realistisen suuntauksen uranuurtajana ranskalaisessa kirjallisuudessa, kuvaa Antoniuksen hallusinaatioita naturalistisen tarkasti.
Kirjallisuutta

Flaubert, Gustave: Pyhän Antoniuksen kiusaus.  (Suomentanut Jorma Kapari. Esipuheen kirjoittanut Eila Kostamo-Polameri)  Espoo:  Weilin+Göös, 1970.
Reik, Theodor: Flaubert und seine „Versuchung des heiligen Antonius“: Ein Beitrag zur Künstlerpsychologie.  (Diss)  Minden:  J. C. C. Bruns, 1912.
Rockaway Beach

| ”Rockaway Beach” Ramones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rocket to Russia
 Julkaistu: lokakuu 1977
 Tuottaja(t): Craig Leon
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 02.06
 Levy-yhtiö: Sire
Ramonesin muut singlet
| ”Swallow My Pride” 1977 | ”Rockaway Beach” 1977 | ”Do You Wanna Dance?” 1978 |
Rockaway Beach on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin vuonna 1977 julkaistun suositun Rocket to Russia -albumin kappale. Se on julkaistu myös singlenä lokakuussa 1977.
Se kertoo Queensin lähistöllä New Yorkissa olevan Rockaway Beachin rantaelämästä. Kappale on tunnettu muun muassa sanoistaan ”Rock Rock Rockaway Beach”.
Rockaway Beach kappaleen on kirjoittanut Dee Dee Ramone ja tuottanut Graig Leon.
Radium Round

| Radium Round Waltari |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 49.46
 Levy-yhtiö: Edel Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 33.
Waltarin muut julkaisut
| Decade 1998 | Radium Round 1999 | Channel Nordica 2000 |
Radium Round on 1999 julkaistu Waltarin seitsemäs albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Kappaleet

Back to the Bottom – 3.56
Every Bad Day – 3.44
Broken Bizarre – 3.13
Power of Thoughts – 4.34
Atom Angel – 3.51
Number None – 3.48
Radium Round – 3.23
Love Rocket – 4.16
The Plan – 5.15
City Neurotic – 4.24
Scum – 4.46
4000 Years – 4.36
Kokoonpano

Roope Latvala – kitara
Kärtsy Hatakka – laulu, basso, kosketinsoitin
Jariot Lehtinen – kitara, laulu
Janne Parviainen – rummut
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Radium Round Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Radium Round Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Waltari
| --- | --- |
Studioalbumit:   Monk Punk  Torcha!  So Fine!  Big Bang  Yeah! Yeah! Die! Die! Death Metal Symphony in Deep C  Space Avenue  Radium Round  Channel Nordica  Rare Species  Blood Sample  Release Date  Below Zero  Covers All  You Are Waltari  Global Rock 
Kokoelmat:   Pala leipää  Decade  Early Years  The 2nd Decade – In the Cradle  3rd Decade – The Anniversary Edition 
EP:t:   Waltari  Mut hei  Aika tuulee  Back to Persepolis 
Katso myös:  Waltarin diskografia
Robert L. Reymond

Robert L. Reymond (30. lokakuuta 1932 – 20. syyskuuta 2013) oli reformoitu teologi ja systemaattisen teologian professori Knox Theological Seminary -oppilaitoksessa. Hän suoritti B.A.-, M.A.- ja Ph.D.-tutkinnot Bob Jonesin yliopistossa. Hänen tunnetuimmat kirjansa olivat New Systematic Theology of Christian Faith (1998) ja Jesus Divine Messiah (2003). Hän oli myös supralapsarianismin kannattaja.