stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suurikuusikon kaivos

Kaivosaluetta kesäkuussa 2007.
Kittilän kaivos (myös Suurikuusikon kultakaivos) on Kittilässä sijaitseva Euroopan suurin kultakaivos. Kaivosta operoi Agnico Eagle Mines.
Kaivos sijaitsee noin 50 kilometriä Kittilän keskustasta koilliseen lähellä Kiistalan kylää. Ensimmäiset viitteet alueen kultapotentiaalista saatiin maaliskuussa 1986. Geologian tutkimuskeskuksen (GTK) tutkimusavustajat Pekka Puhakka ja Jorma Valkama tekivät ns. kultataskulöydön Kiistalan Vuomajärvellä, jossa oli meneillään tielinjan oikaisu. Kallioleikkauksesta löytyi kvartsikarbonaattijuoni, jossa oli näkyvää kultaa lyijyhohde-gersdorffiitti-arseenikiisu-matriisissa. Geologi Ilkka Härkösen tutkimukset johtivat suuren esiintymän löytymiseen. GTK tutki esiintymää vuoteen 1998 asti, jolloin ruotsalainen Riddarhyttan Resources AB osti esiintymän valtausoikeudet huutokaupalla. Marraskuussa 2005 kanadalainen Agnico-Eagle Mines osti enemmistön Riddarhyttanin osakkeista.
Kaivoksen rakentamispäätös tehtiin seuraavana kesänä. Ensimmäiset kultaharkot kaivokselta valmistuivat keväällä 2009. Suurikuusikon kaivoksen vuosituotanto on noin 170 000 unssia eli noin 5 500 kiloa kultaa.
Esiintymää louhittiin vuoteen 2012 saakka avolouhoksena. Maanalainen louhinta alkoi 2010, ja sen arvioidaan jatkuvan noin vuoteen 2035. Kaivoksen yhteydessä oleva rikastamo käsittelee 3 000–4 000 tonnia malmia vuorokaudessa. Valettavien harkkojen kultapitoisuus on 92–95 %.
Suurikuusikon esiintymän malmin kultapitoisuus on korkea, mutta kulta esiintyy pääasiassa arseenikiisun hilassa niin sanottuna refraktorisena eli näkymättömänä kultana, mikä tekee siitä vaikeasti rikastettavaa. Kullanerottamisprosessissa käytetään muun muassa autoklaavihapetusta ja syanidiliuotusta. Rikastusprosessin haastavuus oli pääsyy pitkään tutkimusvaiheeseen ennen kaivostoiminnan käynnistämistä.
Geologisesti esiintymä on osa Kittilän vihreäkivivyöhykkeen yli kahden miljardin vuoden ikäisiä Porkosen tai Kautoselän muodostumia. Esiintymän isäntäkivet ovat mafisia pyroklastisia vulkaniitteja. Itse esiintymä on syntynyt hieman myöhemmin orogeenisten prosessien yhteydessä. Kulta esiintyy Kiistalan hiertovyöhykkeeseen liittyvissä juoniparvissa.
Syksyllä 2015 kaivoksella ilmeni jätealtaan vesiongelmia.
2022 kaivoksella työskenteli 466 (omaa) työntekijää.
Joulukuun 11. päivänä 2023 kaivoksessa syttyi noin kilometrin syvyydessä vakava tulipalo kaivinkoneen syttyessä tuleen, mutta kaikki ihmiset saatiin evakuoiduksi ja tulipalo sammutetuksi.
Aiheesta muualla

GTK: Suurikuusikko (englanniksi)
https://www.tekniikkatalous.fi/tekniikka/metalli/5-516-kiloa-kultaa-yhdesta-ainoasta-kaivoksesta-suomessa-vuoden-aikana-6305465
Black Box on mukana kaivamassa kultaa Kittilässä
Talouslasku

Ei-kasvua kannattava graffiti Bastiljin aukiolla Pariisissa, maaliskuun 28., 2006
Talouslasku tai kohtuutalous, ei-kasvu, negatiivinen kasvu, kasvun purku/poisto, myötämäki; engl. degrowth,  ransk. décroissance, ital. decrescita) on talouskasvun ensisijaisuuteen, kapitalismiin ja liikakulutukseen kriittisesti suhtautuva näkökulma sekä poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen liike. Talouslasku-ajattelu kannattaa tuotannon ja kulutuksen vähentämistä eli talouden kutistamista, koska ylikulutuksen uskotaan pahentavan nyky-yhteiskunnissa jo syntyneitä ympäristöongelmia ja epätasa-arvoa. Keskeinen ajatus on, että politiikan päämääräksi asetetaan ympäristöllinen kestävyys sekä inhimillinen hyvinvointi sen sijaan, että näihin panostettaisiin vain, jos talouden suhdanne- ja velkatilanne antaa myöten.
Talouslasku-ajattelu ei välttämättä vastusta talouskasvua itsessään. Ydinongelmana nähdään ns. kasvunpakko, jonka mukaan talouskasvu on välttämätön ehto ympäristöongelmien ratkaisuun sekä tasa-arvon ja hyvinvoinnin turvaamiseen.
Talouslaskun näkökulma kritisoi myös kestävän kehityksen ajatusta, koska vaikka kestävä kehitys pyrkii korjaamaan ympäristöongelmia, se nojaa yhä ajatukseen talouskasvusta. Kärkevimmin talouslasku-ajattelu arvostelee kapitalismia, koska kapitalismissa pääomien ja tuotteiden kasautuminen tuotantoa kasvattamalla ovat haluttavia tavoitteita. Akateeminen talouslaskututkimus perustuu erityisesti ekologiseen taloustieteeseen ja tutkimusta julkaistaan mm. Ecological Economics ja Journal of Cleaner Production -lehdissä.
Periaatteet

Talouslaskun tarkoituksena on pyrkiä kestävälle tasolle luonnonvarojen kulutuksessa ja tuotannon ja kulutuksen ilmastovaikutuksissa, tyydyttää kaikkien perustarpeet ja lisätä ihmisten ja maiden välistä tasa-arvoa. Liikkeen keskeiset periaatteet Marko Ulvilan mukaan ovat:
Tasa-arvo kaikissa suhteissa/rakenteissa: talous, sukupuoli, etnisyys, tieto, luonto (vapaaksi hierarkioista)
Kohtuullisuus ja ympäristöön sopeutuminen (vapaaksi kasvupakosta)
Yhteistyö (vapaaksi individualistisesta kilpailusta)
Yhteisöllinen omavaraisuus eli yhteisvaraisuus (vapaaksi riippuvuuksista ja riistosta)
Kansan valta (vapaaksi pääoman ylivallasta)
Ylisukupolvinen vastuullisuus (vapaaksi lyhytnäköisestä ahneudesta)
Liikkeen sisällä on kuitenkin monia painotuseroja. Esimerkiksi käytännön ehdotukset korostavat vaihdellen tuotannon ja kulutuksen lainsäädännöllistä rajoittamista tai vapaaehtoista vähentämistä.
Keskeistä talouslasku-ajattelussa on kasvunpakon, kapitalismin ja ylikulutuksen kritiikin ohella vaihtoehtojen lisääminen. Tarkoitus ei ole tuottaa yhtä uutta totuutta nykyisen kasvukeskeisen totuuden tilalle, vaan laajentaa näkemyksiä siitä, miten yhteiskuntia voisi kehittää. Talouslasku-ajattelu pyrkii myös palauttamaan talouskasvun poliittiseksi: näkemykset siitä, mihin kansantaloudessa on varaa ja paljon talouskasvua tarvitaan ovat aina poliittisia. Liikkeen mukaan talouspolitiikkaa leimaa kuitenkin vaihtoehdottomuuden retoriikka, jossa talouskasvun välttämättömyys on kiistaton tosiasia, mikä estää vaihtoehtoisten näkemysten esittämisen.
Tausta

Liike reagoi talouskasvukeskeisten nyky-yhteiskuntien ongelmiin:
energialähteiden ehtyminen (ks. öljyhuippu)
ympäristön tuhoutuminen (ks. ilmastonmuutos, saastuminen, kuudes sukupuuttoaalto)
kasvava resurssien käyttö ja ympäristön kantokyvyn ylittävät elintavat (ks. ekovelkapäivä)
taloudellinen epätasa-arvo
individualismi ja yhteisöllisyyden mureneminen
Suomessa Sitra on esittänyt, että länsimaat saattavat ajautua hitaan talouskasvun aikaan tahtomattaan, mm. ikääntyvän väestön ja globalisaation aiheuttaman rakennemuutoksen myötä. Talouslasku-ajattelu nähdään siksi myös keinona valmistautua hitaan talouskasvun tulevaisuuteen.
Liikkeen juuret

Ei-kasvun aattellisia juuria voidaan löytää 1800-luvun teollistumisen vastaisista liikkeistä, kuten Ison-Britannian Arts & Crafts -liikkestä, yhtenä keskeisenä ajattelijana John Ruskin, Yhdysvalloissa Thoreaun ajattelusta ja Venäjällä Tolstoin ajatuksista[lähde? ]. Myös luddiitteja voidaan pitää ei-kasvun edelläkävijöinä[lähde? ]. Mahatma Gandhin poliittisessa ohjelmassa on ei-kasvun piirteitä, erityisesti hänen korostaessaan vapaaehtoista yksinkertaista elämäntapaa ja omavaraisia kyläyhteisöjä. Suomessa Pentti Linkolan kirjoitukset kyseenalaistivat teollistumiseen perustuvan kasvun ja esittivät tilalle henkiseen hyvinvointiin perustuvaa elämäntapaa 1960-luvulta lähtien.
Käsite talouslasku ("degrowth") esiintyi ensimmäisiä kertoja 1970-luvulla, jolloin sitä esittivät Rooman klubi, Nicholas Georgescu-Roegen, Jean Baudrillard, André Gorz ja Ivan Illich. Sittemmin termi tuli uudelleen käyttöön 2000-luvulla erityisesti ranskalaisen taloustieteen emeritusprofessori Serge Latouchen johdolla. Latouche'n määritelmä kuuluu: "Décroissance tarkoittaa talouskasvun korvaamista jatkuvalla tuotannon määrän laskulla, jotta planeetan resurssien käyttö palaa takaisin kestävälle tasolle." Nykyisin tunnetuimpia talouslasku-tutkijoita ovat Latouchen ohella taloustieteilijät Tim Jackson, Peter Victor ja Giorgos Kallis.
Filosofisesti talouslaskuajattelu jakaa samoja näkemyksiä mm. kehityksen kritiikin, anti-utilitarismin sekä vaihtoehtoisten kehitysnäkemysten (esim. buen vivir, ubuntu) kanssa. Akateeminen tutkimus ammentaa erityisesti ekologisesta taloustieteestä, nk. biotaloustieteen (bioeconomics) ja termodynamiikan laeista sekä poliittisesta taloustieteestä. Sen sijaan ympäristötaloustieteeseen suhtaudutaan kriittisesti, sillä sen nähdään keskittyvän liiaksi uusklassisen taloustieteen mukaiseen negatiivisten ulkoisvaikutusten mittaamiseen rahallisesti sekä abstrakteihin, todellisuutta yksinkertaistaviin malleihin. Talouslasku-näkökulma on esillä lisäksi vakaan tilan talouden (steady-state economy) tutkimuksessa.
Kasvukritiikkiä on esiintynyt myös mm. YK:n vuoden 1996 inhimillisen kehityksen raportissa (Human Development Report), joka erittelee viisi "epätaloudellista" (uneconomic) talouskasvun muotoa:
työllistämätön kasvu, jossa talous kasvaa mutta ei tuota uusia työpaikkoja
äänetön kasvu, jossa talouskasvuun ei liity demokratian lisääntyminen
juureton kasvu, jossa kasvu tuhoaa kulttuurisen identiteetin
tulevaisuudeton kasvu, jossa kasvu tuhoaa tulevien sukupolvien tarvitsemia resursseja
armoton (ruthless) kasvu, jossa kasvu hyödyttää enimmäkseen rikkaita
Perinteisesti liikkeen vahvimpia alueita ovat Italia, Espanja ja Ranska. Ranskassa on myös kasvuttomuutta ajava puolue, Parti pour la décroissance, joka osallistui vaaleihin ensimmäistä kertaa vuoden 2009 eurovaaleissa. Euroopan parlamentissa järjestetään EU-instituutioiden ensimmäinen Post-Growth 2018 -konferenssi syyskuussa 2018. Akateemista tutkimusta esitteleviä Degrowth-konferensseja järjestetään kahden vuoden välein vaihtuvissa kaupungeissa. Vuonna 2018 Degrowth-konferenssi järjestetään Ruotsin Malmössä.
Aineeton ja vihreä kasvu

Talouslasku-näkökulma suhtautuu kriittisesti ajatukseen talouskasvun ja ympäristövaikutusten nk. irtikytkennästä (decoupling). Aineetonta, ei-materiaaliseen kulutukseen ja tuotantoon perustuvaa kasvua ja vihreää kasvua (mm. cleantech) esitetään toisinaan mahdollisuutena rajattoman talouskasvun turvaamiseksi, rajallisista luonnonvaroista huolimatta. Historiallisesti irtikytkentä näyttää kuitenkin olleen vain suhteellista (vähemmän resursseja tai ilmastopäästöjä per tuotettu yksikkö) ja se on johtanut tuotannon absoluuttiseen kasvuun ns. Jevonsin paradoksin ja rebound-vaikutuksen vuoksi. Esimerkiksi kotitalouksien energiankäyttö ja polttoaineen kulutus näyttävät lisääntyvän ekotehokkuuden myötä. Lisäksi irtikytkentää kuvaavat tilastot eivät välttämättä ota huomioon muualta tuotujen ympäristöresurssien käyttöä sekä ilmastopäästöjä tai jätteiden siirtämistä erityisesti kehittyviin maihin.
Samaan tapaan kiertotalous nähdään riittämättömänä lähestymistapana ympäristöongelmien ratkaisuun.
BKT ja hyvinvoinnin mittaaminen

Talouslasku-ajattelu haastaa bruttokansantuotteen (BKT) ylivallan kehityksen mittarina. BKT:ta pidetään yleisesti heikkona välineenä hyvinvoinnin mittaamiseen, minkä vuoksi on kehitetty vaihtoehtoisia mittareita (mm. GPI, ISEW, Happy Planet Index). Mittareiden muuttamista pidetään tärkeänä, sillä niiden katsotaan määrittelevän senhetkisiä poliittisia tavoitteita.
Hyvinvointitutkimus on laajalti todennut, että inhimillinen hyvinvointi perustuu selkeämmin ei-materiaaliseen vaurauteen (mm. huolenpito, sosiaaliset suhteet, terveys) kuin materiaan (kulutushyödykkeet, tulotaso), kun aineelliset perustarpeet on tyydytetty. Aineellisen vaurastumisen ongelmana on mm. kasvun sosiaaliset rajat (social limits to growth), jonka mukaan ihmiset saavat hetkellistä mielihyvää vaurastumisesta toisiin nähden - esimerkiksi keskivertoa uudemman television omistamisesta. Giorgos Kallisin mukaan materiaalinen kasvu ei täten koskaan riitä tyydyttämään halujamme, sillä kun ihmiset ympärillä vaurastuvat, tarvitsemme yhä enemmän tyytyväisyyden säilyttämiseksi. Lisäksi ihmiset sopeutuvat uuteen elintasoon nopeasti (ns. hedonistisen sopeutumisen ilmiö), minkä vuoksi materiaalisen kasvun ei katsota tuovan pitkäkestoista hyvinvointia.
Talouslasku kehittyvissä maissa

Tuotannon ja kulutuksen rajoittaminen on talouslasku-ajattelun mukaan olennaista erityisesti korkean elintason maissa, jotta vapautetaan ns. ekologista tilaa kehittyville maille. Globaalissa Etelässä sijaitsevien maiden luonnonvarojen hyödyntäminen on ollut ratkaisevassa asemassa länsimaiden nykyisen elintason rakentamiseen. Siksi luonnonvarojen käytön vähentäminen länsimaissa voi lisätä mahdollisuuksia tyydyttää kasvavan globaalin väestön perustarpeet sekä tasoittaa globaalia epätasa-arvoa. Arturo Escobarin mukaan tarkoitus ei ole kuitenkaan kutistaa taloutta länsimaissa, jotta kehittyvät maat voivat "kasvaa". Sen sijaan tavoite on vapauttaa ekologista tilaa monenlaisille kehityspoluille ja erilaisille tavoille luoda hyvinvointia.
Talouslasku on saanut kannatusta esimerkiksi Intiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Ensimmäinen globaalissa Etelässä järjestettävä Degrowth-konferenssi pidetään Meksikossa syyskuussa 2018.
Käytännön ehdotuksia

Muutos kestävämpiin yhteiskuntiin tapahtuu talouslasku-ajattelun mukaan niin yksilöiden, paikallistoiminnan kuin lainsäädännönkin tasoilla. Käytännön ehdotuksia ovat mm. työn jakaminen ja osa-aikatyö, rajoitukset fossiilisten luonnonvarojen käyttöön, kulutuksen vähentäminen sekä yhteisöllisyyden, jakamisen ja paikallistalouksien elävöittäminen. Esimerkiksi työajan lyhentäminen voi tuoda lisää työpaikkoja ja lisääntynyt vapaa-aika voidaan käyttää yhteisölliseen toimintaan, jonka katsotaan lisäävän hyvinvointia. Monet talouslasku-ajattelijat tukevat myös perustulon ajatusta ja resurssien yhteisomistusta (commoning).
Vapaaehtoinen kulutuksen kohtuullistaminen ja leppoistaminen (downshifting) yhdistetään usein talouslaskuun. Leppoistaminen voi edesauttaa kasvukeskeisyydestä erkanemista, mutta ei automaattisesti, sillä lisääntynyt vapaa-aika voidaan käyttää myös yhteiskunnan hyvinvointia heikentävällä tavalla.
Arvostelua

Taloushistorioitsija Juha-Antti Lambergin mukaan hallitusta talouslaskusta ei ole mallia, toimivaa teoriaa. Historiallisten esimerkkien mukaan talouskasvun loppu on väkivaltainen ja todellinen romahdus, aina kulttuurin ja tiedon arkistoinnin romahdusta myöten.
Professori Paul Lillrankin mukaan talouslasku perustuu maailman rappion profetioiden tavoin ajatukseen, että ennen oli paremmin. Hänen mukaansa talouslasku tietäisi köyhyyttä ja raadantaa ja kasvun kuristaminen vähentää ratkaisujen mahdollisuuksia, innostusta, innovaatioita, individualismia ja aineetontakin kasvua. Jos halutaan pohtia hyvinvoinnin lisäämistä ilman uusia resursseja, Lillrankin mukaan olisi kiireisintä miettiä, miten kunnan ja valtion tehtävät hoidettaisiin vähemmillä resursseilla.
Arvostelua > Onnellisuus

Kansalaisten onnellisuus lisääntyy valtion BKT:n kasvun myötä rajatta, joskin logaritmisesti, hidastuvasti, totesivat vuonna 2008 Pennsylvanian yliopiston taloustieteilijät Justin Wolfers ja Betsey Stevenson tutkimuksessaan. Vaurauden kaksinkertaistuminen olisi siis yhtä hyvä asia tulotasosta riippumatta.
Arvostelua > Luonnonvarojen riittävyys

Monet aiemmat ennusteet resurssien loppumisesta ovat osoittautuneet virheellisiksi, esimerkiksi Thomas Malthusin (1798) ennustukset nälänhädistä Euroopassa,  The Population Bomb (1968),  (Arkistoitu – Internet Archive)   (Arkistoitu – Internet Archive) ja Simonin ja Ehrlichin vedonlyönti (1980) . Eräs syy tähän ovat tekniikan ja tieteen edistysaskeleet, jotka ovat jatkuvasti mahdollistaneet aiemmin tavoittamattomien resurssien hyödyntämisen taloudellisemmin.
Väestötaloustieteilijä Julian Lincoln Simon on osoittanut resurssien riittävyyden paljon odotettua paremmaksi ja osoittanut, miten pitkällä aikavälillä resurssien hinta on pääsääntöisesti laskenut[lähde? ].
Professori Marko Terviö väittää blogikirjoituksessaan, miten ikuinen talouskasvu ilman minkäänlaista resurssien nettokulutusta on loogisesti mahdollista (tietysti vain vuosimiljardien päässä olevaan maailmanloppuun asti) laadun paranemisen ansiosta. Taloustieteilijät ovat osoittaneet, miten talous kehittyy teknologian ja tehokkuuden paranemisen myötä. Esimerkiksi tietokoneemme ovat vuosi vuodelta nopeampia mutta samalla pienempiä, saattavat vaatia vähemmän ympäristöresursseja[lähde? ]. Muita mahdollisia rajojen kasvun lähteitä ovat maan valtavat mineraalivarat, avaruuden kolonisaatio, avaruusvoimalat, asteroidien kaivaminen, Dysonin kehä ym. Näistä kerrotaan mm. kirjassa Mining the Sky: Untold Riches from the Asteroids, Comets, and Planets. On silti mahdollista, että ennen sellaisia vaiheita tulee kausi, jona luonnonvarojen kulutus vähenee ja nettotalouskasvu on siis täysin aineetonta – laadun paranemiseen ja palveluihin perustuvaa[lähde? ].
Nobel-palkitut taloustieteilijät Robert Solow ja Joseph Stiglitz ovat kommentoineet talouslasku-ideologi Georgescu-Roegenin teorioita toteamalla, että pääoma ja työvoima voivat korvata luonnonvaroja suoraan tai epäsuoraan ja näin mahdollistaa kasvun tai kehityksen jatkumisen kestävästi.
Arvostelua > Saasteet

Päästökiintiöiden on väitetty olevan talouslaskua tehokkaampi, varmempi ja vähemmän haitallinen keino rajoittaa saasteiden määrä tietylle tasolle[lähde? ].kenen mukaan?
Kirjallisuutta

Alaja, Antti: Mikä ihmeen degrowth? Johdatus kasvukritiikin uuteen aaltoon. Kalevi Sorsa Säätiön julkaisuja 4/2011.
Gandhi, Mohandas: Vapaudesta - hind swaraj. Like & Into 2008.
Gorz, André: Eläköön työttömyys! kirjoituksia työstä, ekologiasta, vapaudesta. Kansan sivistystyön liitto, 1982
Illich, Ivan: Oikeus hyödylliseen työttömyyteen ja sen asiantuntijaviholliset, Perusta 1990.
Joutsenvirta, Maria, Hirvilammi, Tuuli, Ulvila, Marko & Wilén, Kristoffer: Talous kasvun jälkeen. Gaudeamus 2016.
Järvensivu, Paavo: Degrowth.Teoksessa Jakonen, Mikko & Tiina Silvasti (toim): Talouden uudet muodot. Into 2015.
Kasvun rajat - 30 vuotta myöhemmin. Gaudeamus 2005.
Latouche, Serge: Jäähyväiset kasvulle. Like/Into 2010.
Nodrlund, Lasse & Maria Dorf: Elämämme perusteista. Palladium 2009.
Ojanen, Eero: Kohtuudesta ja kohtuuttomuudesta. Kirjapaja 2004.
Thoreau, Henry David. Elämää metsässä. WSOY 1954.
Tähtinen, Unto: Mitä Gandhi todella sanoi. WSOY 1970.
Ulvila, Marko & Jarna Pasanen: Vihreä uusjako - fossiilikapitalismista vapauteen. Like 2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
First International De-growth Conference in Paris 18-19 April 2008
Second International Degrowth Conference in Barcelona 26-29 March 2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
Marko Ulvila: "Myötämäkiyhteiskunnan pääpiirteet. Hahmotelma fossiilikapitalismin jälkeisestä kukoistuksesta"
Degrowth-liike vastustaa hyvinvointia
Laura Tuominen ja Elina Turunen: "Degrowth-talous: mitä se on ja millaista tuotantoa se voisi tarkoittaa?"
Annukka Berg: "Minun, meidän ja John Stuart Millin degrowth" (Arkistoitu – Internet Archive)
Paavo ja Timo Järvensivun degrowth-blogi
Kasvu murroksessa konferenssin www-sivut
Suurijärvi (Suonenjoki, Suurijärvi)

| Suurijärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Leppävirta Suonenjoki
Koordinaatit:  62°34′37″N, 27°27′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Variskorvenpuro
Järvinumero:  04.265.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,7 m 
Rantaviiva:  9,29 km 
Pinta-ala:  1,06 km² 
Tilavuus:  0,00785 km³ 
Keskisyvyys:  7,5 m 
Suurin syvyys:  26 m 
Saaria:  6
 fiSuurijärvi 
Suurijärvi on suurelta osin mäkisen metsämaan reunustama järvi Suonenjoen ja Leppävirran rajalla Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 35 kilometriä etelälounaaseen. Järven itäinen osa sijaitsee Leppävirran alueella. Eteläinen, läntinen ja pohjoinen osa sijaitsee Suonenjoen alueella. Suurijärvi laskee kahta erillistä uomaa Kuvansiin.
Maantiede

Suurijärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,55 kilometriä. Järven leveys vaihtelee merkittävästi, levein kohta on altaan keskiosassa. Huomattavin lahti on järven länsiosan nimetön, suultaan avoin lahti, jonka rannalla sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen peltoalue. Runsas kolmasosa Suurijärvestä on nollasta kolmeen metriä syvä. Noin puolet on vähintään kuusi metriä syvä, siitä noin puolet eli noin neljäsosa järvestä on vähintään kaksitoista metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi ja syvin kohta, 26 metriä, sijaitsee itärannan lähellä. Pohjoisessa järvi on korkeintaan pari metriä syvä.
Suurijärven saariluku on kuusi. Saaret ovat pieniä ja vailla karttanimiä. Järven länsipuolella sijaitsee Suurijärven kylä. Sen eteläpuolella sijaitsee Viinamäki, jonka huippu on noin 150 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 50 metriä järvenpintaa korkeammalla.
Suurijärveen virtaa tulo-ojia sen itäpuolisista pienistä metsäjärvistä. Suurijärven eteläkolkasta alkaa Kuvansiin (98,5 metriä mpy) laskeva noin 400 metriä pitkä uoma. Järven länsirannalta alkaa Variskorvenpuro, joka virtaa runsaat kaksi kilometriä luoteeseen ja yhtyy Kutunjokeen, joka virtaa etelään ja laskee Kuvansin pohjoisosaan.
Suurijärven vesitilavuus on 7 846 000 kuutiometriä.
Suurijärvi (04.265.1.001) kuuluu Kutunjoen valuma-alueeseen (04.265), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sorsaveden valuma-alue (04.26) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Kutunjärvi, Saittajärvi ja Suurijärvi ovat laajimmat Kutunjoen valuma-alueen 51:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavina tulevat alle puolen neliökilometrin laajuiset Kolunpohja, Särkinen ja Salmoset.
Suonenjoella ja Leppävirralla sijaitsee useita Suurijärvi-nimisiä vakavesiä. Laajin on Unnukan alueen Suurijärvi (04.271.1.057).
Suuri valamiehistö

Yhdysvalloissa suuri valamiehistö (Grand jury) on toimielin, joka suorittaa syyteharkintaa eli päättää virallisen syytteen nostamisesta.[lähde? ] Se siis tutkii epäiltyjä rikoksia, arvioi todisteita, kuulee todistajia ja viime kädessä päättää, onko riittävästi näyttöä syytteen nostamiseen.[lähde? ]
Yhdysvallat

Yhdysvalloissa suureen valamiehistöön kuuluu yleensä 16–23 henkilöä, mutta esimerkiksi Texasissa heitä on vain kaksitoista. Menettelyä käytetään liittovaltion tuomioistuimissa sekä joissakin osavaltioissa. Syyttäjän todisteiden kuulemisen lisäksi suuri valamiehistö voi haastaa todistajia kuultavaksi, ja se voi haastaa kuultavaksi myös itse syytetyn, mutta tällä on perustuslaillinen oikeus olla todistamatta itseään vastaan. Syyttäjä voi myöntää suuren valamiehistön edessä todistaneelle henkilölle immuniteetin rikossyytteistä. Syytetyn puolustusasianajajat eivät osallistu suuren valamiehistön käsittelyyn.
Toisin kuin varsinainen oikeudenkäynti, suuren valamiehistön käsittely ei ole julkinen. Jos suuri valamiehistö ei anna lupaa nostaa syytettä, syyttäjä voi yrittää uudelleen toisen valamiehistön kanssa. Joissakin tapauksissa syyttäjän täytyy tätä varten esittää uusia todisteita.
Thásos (alueyksikkö)

| Thásoksen alueyksikkö Περιφερειακή ενότητα Θάσου> Alueyksikkö |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia ja Traakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Kuntia:  1
Perustettu:  1.1.2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Thásos
Pinta-ala:  379 km²
Väkiluku (2011):  13 770
 – väestötiheys:  36,33 as./km²
Lyhenteet:  
 – NUTS:  EL515 (osa)
Thásoksen alueyksikkö (kreik. Περιφερειακή ενότητα Θάσου, Perifereiakí enótita Thásou) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella ja sen hallinnollinen keskus on Thásos. Alueyksikön pinta-ala on 379 neliökilometriä ja asukasluku 13 770 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Thásoksen ja Thasopoúlan saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kaválan prefektuuri (Νομός Καβάλας, Nomós Kaválas) lakkautettiin ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Kaválan alueyksikköön ja Thásoksen alueyksikköön.
Kunnat

Alueyksikkö muodostuu yhdestä kunnasta:
| Kartta |  | Kunta | Kuntakeskus | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | Thásos | Thásos (Liménas Thásou) | 13 770 |