stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varg Vikernes
Vikernesin vaiheet vankilassa ja sen jälkeen

Vikernes toi vankila-aikanaan ahkerasti ilmi poliittisia näkemyksiään. Hänet opittiin tuntemaan innokkaana aasainuskon puolestapuhujana. Hänen perustamakseen lasketaan muun muassa Heidnische Front -niminen järjestö, joka pyrkii levittämään esikristillisiä germaanisia pakanauskontoja. Vikernes on usein yhdistetty saatananpalvontaan tai satanismiin, mutta hän itse on kiistänyt nämä väitteet sanoen pitävänsä saatananpalvontaa ja satanismia osana vastustamaansa kristinuskoa.lähde?
Lokakuussa 2003 Vikernes jätti palaamatta lomalta Tønsbergin avovankilaan. Laajojen poliisitoimien ansiosta hänet löydettiin melko pian karkumatkan alettua. Kaapatulla autolla liikkunut Vikernes oli raskaasti aseistautunut poliisien pysäyttäessä hänet, mutta ei kuitenkaan käyttänyt aseitaan. Hän oli suunnitellut pakenevansa Norjasta ja värväytyvänsä Ranskan muukalaislegioonaan päästäkseen karkuun poliisia ja Aarsethin murhasta suuttuneita vastustajiaan. Vikernes sai pakoyrityksestään 14 kuukauden lisän rangaistukseensa, ja hänet siirrettiin Trondheimin vankilaan. Sittemmin Vikernes suoritti rangaistusta Tromssan vankilassa.
Varg Vikernes anoi ehdonalaiseen vapauteen pääsyä kesäkuussa 2006, mutta Norjan oikeusministeri hylkäsi anomuksen. Vikernesin kuitenkin ennakoitiin pääsevän ehdonalaiseen vapauteen huhtikuussa vuonna 2008, jolloin hän oli suorittanut rangaistustaan yli 14 vuoden ajan. Se ei toteutunut, ja kesäkuussa 2008 Vikernes sai taas Norjan oikeusministeriöltä kielteisen vastauksen armahdusanomukseen. Kriminalomsorgen-viraston lausunnon mukaan Vikernes ei ollut valmis vapautumaan, minkä väitteen Vikernes kiisti haastatteluissa jyrkästi. Vikernes ilmoitti vapautumisensa jälkeen vetäytyvänsä julkisuudesta ja halveksimastaan nykymaailmasta Norjan maaseudulle Telemarkiin ”terveellisen maanviljelyelämän pariin ja Äiti Maan syleilyyn”. Vikernes piti mahdollisena, että hän julkaisee kirjan salanimellä ja tekee ehkä muutaman Burzum-albumin, mutta ilmoitti, että muuta hänestä ei sen jälkeen enää kuulla.
Vikernes vapautui ehdonalaiseen 22. toukokuuta 2009 oltuaan vankilassa liki 16 vuotta. Vapautumisestaan lähtien hän on asunut perheensä kanssa Ranskassa.
Vapautumisensa jälkeen Vikernes on julkaissut uusia Burzum-albumeja. Vikernesillä on vaimo ja kahdeksan lasta, vuonna 1993 syntynyt tytär ja 2007 syntynyt poika. Vaimonsa kanssa hänellä on seitsemän lasta.
Heinäkuussa 2013 Vikernes pidätettiin Ranskassa epäiltynä joukkomurhan suunnittelusta, mutta hänet vapautettiin pian, koska todisteita ei löytynyt. Vikernesin asianajaja totesi, että Vikernes on survivalisti, mutta ei terroristi.
Varg Vikernesin maailmankatsomus

Vikernes kertoo käyttäneensä itsestään nimitystä saatananpalvoja lyhyen aikaa 1990-luvun alussa, mutta lähinnä julkisuushaun vuoksi. Eräs kiistoista Aarsethin (Euronymous) kanssa johtui siitä, että Aarseth halusi Mayhemin musiikin olevan vieläkin saatanallisempaa, kun taas Vikernes kannatti pakanallista filosofiaa. Vikernes näkee saatananpalvonnan olevan liian riippuvainen kristinuskosta ja haluaa näin katkaista kaikki siteet kyseiseen uskontoon.lähde?
Vikernes on monesti yhdistetty kansallissosialismiin. Omien sanojensa mukaan hän kuitenkin eroaa kansallissosialisteista siinä, että hän ei halua kannattaa mitään sosialismi-nimistä aatetta. Vikernes pitää muinaisskandinaavista yhteiskuntajärjestelmää nykyistä kapitalismia parempana ja näkee kulutusyhteiskunnan ja ympäristön saastumisen äärimmäisen vaarallisena asiana. Vikernes on halunnut myös tehdä eroa natsismiin sen slaaveja sortavan asenteen vuoksi, mutta suosii silti natsiretoriikkaa ja meemejä, kuten triplasulkuja, ThuleanPerspective-YouTube-videoissaan. Nykyistä ajatteluaan hän kutsuu odalismiksi, joka viittaa omiin sukujuuriin, vanhakantaiseen uskontoon, isänmaahan ja heimoperinteeseen.lähde?
Vikernes suhtautuu jyrkän kielteisesti huumeisiin ja lääkkeisiin. Vuonna 2010 Burzumin kotisivuilla julkaistussa haastattelussa Vikernes totesi, että hän on aikaisemmin syönyt kasvisruokapainotteisesti syömättä punaista lihaa, mutta luopunut sittemmin tästä. Tuolloin hän arveli, että ihmiskunta voisi paremmin ilman karjankasvatusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Varg Vikernesin ja Burzumin viralliset kotisivut
Vikernesin kanava ThuleanPerspective YouTubessa
| n k Mayhem |
| --- | --- |
 Necrobutcher  Hellhammer  Attila Csihar  Teloch  Ghul   Morfeus  Silmaeth   Dead (Per Yngve Ohlin)  Euronymous  Count Grishnackh (Varg Vikernes)  Manheim  Messiah  Maniac  Occultus  Kittil  Blackthorn  Nordgaren  Torben  Blasphemer (Rune Eriksen) 
Studioalbumit:  De Mysteriis Dom Sathanas  Grand Declaration of War  Chimera  Ordo Ad Chao  Esoteric Warfare  Daemon 
Livealbumit:  Live in Leipzig  Live in Zeitz  The Return... (Live in Bischofswerda)  Mediolanum Capta Est (Live in Milan)  Live in Marseille  De Mysteriis Dom Sathanas Alive  Live in Jessheim  Live in Sarpsborg  Daemonic rites 
Kokoelmat:  Out From The Dark  European Legions  US Legions 
EP:t:  Deathcrush  Wolf's Lair Abyss  Life Eternal  Atavistic Black Disorder / Kommando 
Demot:  Voice Of A Tortured Skull  Pure Fucking Armageddon  Deathrehearsal  Life Eternal  Psywar  Black Glass Communion  Voces Ab Alta 
Bootlegit:  In Memorium (7″/CD)  From the Darkest Past  A Tribute to the Black Emperors  Dawn of the Black Hearts 
| n k Burzum |
| --- | --- |
 Varg Vikernes   Samoth  Euronymous 
Studioalbumit:  Burzum  Det Som Engang Var  Hvis Lyset Tar Oss  Filosofem  Dauði Baldrs  Hliðskjálf  Belus  Fallen  Umskiptar  Sôl austan, Mâni vestan  The Ways of Yore  Thulêan Mysteries  The Land of Thulê 
EP:t:  Aske 
Kokoelmat:  Burzum / Aske  1992–1997  Anthology (2002)  Draugen: Rarities  Anthology (2008)  From the Depths of Darkness 
Muuta:  diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 2
Radiomäki

Lahden radiomastot vatatie 12:n ja seututie 140:n risteyksestä kuvattuina helmikuussa 2006.)
Radiomäki, alkuperäiseltä nimeltään Selänmäki ja sitä seuranneelta nimeltään Korkeamäki, hautausmaan perustamisen jälkeen Hautausmaanmäki, on Lahden kaupungin keskustassa, Keski-Lahdessa sijaitseva Salpausselän harjuun kuuluva noin 140 metrin korkeudella merenpinnasta oleva pitkä idän-lännen suuntainen mäki. Radiomäki sijaitsee Helsingintien, valtatie 12:n, Salininkadun ja Harjukadun välisellä alueella. Mäkeä on myös kutsuttu ennen hautausmaan perustamista myös Lämpysenmäeksi.
Luonto

Radiomäellä on kolme Päijät-Hämeen lintutieteellisen yhdistyksen lintuhavaintopaikkaa.  Tyyppilintulajeja ovat harmaasieppo, hippiäinen, kesykyyhky, mustarastas, naakka, pajulintu, räkättirastas, varpushaukka. Harvinaisia lajeja ovat hippiäisuunilintu, jääkuikka, kiljukotka, leveäpyrstökihu ja taigauunilintu. Muita lintulajeja ovat kanahaukka, lehtopöllö, mustapääkerttu, nuolihaukka, pähkinänakkeli, palokärki, nokkavarpunen ja viirupöllö.
Maasto ja rakennettu kulttuuriympäristö

Radiomäki on osa kaupungin läpi kulkevaa Salpausselän harjuselännettä. Se on saanut nykyisen nimensä Yleisradion entisestä Lahden radioasemasta, jonka kaksi 150-metristä radiomastoa yhdessä Lahden stadionin hyppyrimäkien kanssa toimivat Lahden maamerkkeinä. Aseman lisäksi mäellä on Lahden kauppalan ja Lahden kaupungin nykyisen Keski-Lahden seurakunnan vanha hautausmaa (1894) ja Radiomäen yleisurheilukenttä. 140 metriä korkealla mäellä olevien radiomastojen huippujen korkeudeksi merenpinnasta muodostuu näin 290 metriä.
Radioasemarakennuksia on Radiomäellä kaksi: Lahden kaupunginmuseon radio- ja tv-museo Mastolana toimiva punatiilinen rakennus, jota kutsutaan Lahden radioasemaksi ja tätä edeltänyt, vuosina 1928–1935 käytössä ollut Lahden vanha radioasema, joka on keltainen betoninen rakennus Lahden läntisen radiomaston ja Lahden itäisen radiomaston välissä.
Nykyään Radiomäellä toimii viisi yleisradiolähetintä: itäisessä radiomastossa Loop ja läntisessä radiomastossa Iskelmä Lahti, Kiss, Radio Voima ja Radio City Lahti.
Taajuudet > Analoginen Radio > Itäinen masto

Itäinen radiomasto sijaitsee Radiomäenkadun pysäköintialueen länsipuolella Lahden kaupunginmuseon radio- ja televisiomuseon, Mastolan, eteläpuolella. Siellä on yksi yleisradiolähetin, DNA:n ja Elisan matkapuhelintukiasemat sekä Lahden Radioamatöörikerhon 70 cm:n ja kahden metrin aaltoalueiden puheradiotoistimet.
Taajuudet > Analoginen Radio > Läntinen masto

Läntisessä radiomastossa, jonka huipulla on entisen Sonera Oyj:n entiset kaukohakujärjestelmän antennit, on neljä yleisradiolähetintä.
Radiomäen kuntopolun pohjoista haaraa läntiselle radiomastolle mentäessä on ulkoilupolun pohjoispuolella paikka, jossa on 1800-luvulla palaneen Lahden työväenyhdistyksen työväentalon muistokivi.
Lahden kaupungin alueella on edelleen toinenkin yleisradiolähetysalue, Kolavankangas, jolla on korkea matkapuhelintukiasemamasto.
Pääosa Lahden Radiomäellä olleesta yleisradiolähetystoiminnasta siirrettiin 1960-luvun lopulla Hollolan Tiirismaalle silloin kun lähetystoiminta oli Yleisradion monopoli ennen kaupallisten yleisradioasemien tuloa.
| Taajuus (MHz) | Nimi | RDS PS | RDS PI | Teho (kW) | Diagrammi  (ND)/ (D) | Polarisaatio horisontaali (H)/vertikaali (V) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 103,0 | Iskelmä | ISKELMA | 62AD | 0,5 | ND | V |
| 105,0 | Kiss | KISS | 62AB | 0,5 | ND | V |
| 102,0 | Radio City | CITY | 60AC | 0,2 | ND | V |
| 98,6 | Radio Voima | Voima | 6E65 | 1 | ND | V |
Taajuudet > Analoginen televisio ja digitaalinen televisiovastaanotto

Analogiset lähetykset asemalta päättyivät 31. elokuuta 2007. lähde? Radiomäellä sijaitsevalla kummulla, missä oli Lahden kaupungin ensimmäinen vesitornia vastaava vesivarasto, on norjalaiselle Telenorille kuuluvan DNA Oyj:n DNA Welhon kaapelitelevisiovastaanottosatelliittiantennit.
Taajuudet > Analoginen televisio ja digitaalinen televisiovastaanotto > Itäinen masto

| Kanava | Taajuus  (MHz) | Ohjelma | ERP (kW) | Diagrammi (ND)/ (D) | Polarisaatio horisontaali (H)/ vertikaali (V) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 | 479,25 | YLE TV1 | 23 | ND | H |
| 25 | 503,25 | Nelonen | 26 | ND | H |
| 29 | 535,25 | YLE TV2 | 23 | ND | H |
| 45 | 663,25 | MTV3 | 23 | ND | H |
Vanha hautausmaa

Lahden vanhalle hautausmaalle haudattiin ensimmäinen vainaja 15. heinäkuuta 1894. Hautausmaa kuului Hollolan seurakunnalle vuoteen 1916 saakka, kunnes Lahden seurakunta itsenäistyi. Tällöin Korkeamäkeä alettiin kutsua Hautausmaanmäeksi.
Sisällissodan aikana vuonna 1918 mäellä käytiin taisteluja. Sodan jälkeen vanhalle hautausmaalle haudattiin kaupungin valtauksessa kaatuneet saksalaiset sotilaat. Vuonna 1920 Lahden kaupunki pystytti haudalle punagraniittisen Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkin (Urho Heinänen – Vila Martin), jonka jalustaan on hakattu teksti Sankareina kaatuneille saksalaisille sotilaille – Den gefallenen deutschen Helden sekä sotilaiden nimet.
Sisällissodan aikana Hautausmaanmäellä oli kansanvaltuuskunnan Suomen punakaartin Lahden Rykmentti kenttätykkejä, millä ammuttiin Lahden kaupungintalon seinään ja vanhaa Lahden kaupunginsairaalaa kohti. Vastustajana eivät olleet Suomen suojeluskunnat, vaan saksalainen osasto Brandenstein, joka oli yläjohdoltaan liitetty Saksan Itämeren-divisioonaan. lähde?
Radiomäen yleisurheilukenttä

Radiomäen urheilukenttä sijaitsee Radiomäellä Yleisradion Lahden entisen radioaseman itäpuolella, Lahden kaupungintalon ja entisen Hämeen poliisilaitoksen sekä Salininkadun länsipuolella. Kenttää käytetään mm. Salpausselän peruskoulun yläluokkien ja lukion liikuntaan.
Radiomäen urheilukentän jalkapallokenttää käyttävät sarjaotteluissaan FC Reipas ja FC Kuusysi/2.
Lahden hortapuisto

Lahden hortapuisto avattiin 10. toukokuuta 2021 kello 11. Asia liittyi 2021 Lahden kaupungin ympäristöpääkaupunkiin.  Hortapuistossa on villivihanneksia. Yleisiä lajeja ovat vuohenputki, siankärsämö, nokkonen, poimulehti ja voikukka.
Voittaja-veistos

Ennen Lahden kaupungin 2005 vietettyjä satavuotisjuhlia Kim-Peter Waltzer suunnitteli Lahden kaupungin satavuotisjuhlatoimikunnalle konstruktivistisen Voittaja-veistoksen, joka oli määrä pystyttää Radiomäelle radiomastojen väliin juhlavuoden 2005 kunniaksi. Veistoksen alaosan olisi muodostanut tuulivoimalan runko, johon olisi liitetty kauko-ohjattava veistososa.
Kielteisen, lähinnä kaupunginvaltuutetuille suoraan esitetyn sekä Etelä-Suomen Sanomien yleisönosastossa ja lehden sähköisellä keskustelupalstalla Netlarissa esitetyn kansalaispalautteen vuoksi kaupunginvaltuusto kuitenkin perui hankkeen, minkä Lahden satavuotisjuhlatoimikunnan varapuheenjohtaja ja museonjohtaja olivat jo hyväksyneet. Toimikunnan puheenjohtaja ei oman ilmoituksensa mukaisesti tiennyt veistoksen luonteesta mitään. Yleinen mielipide piti veistosta sopimattomana radiomastojen muodostamaan profiiliin. Aikaisemmin radiomastojen välille viritetyille vaijereille oli ripustettu muoviastioita konstruktivistisen vaikutelman saavuttamiseksi. Keskustelu alkoi Etelä-Suomen Sanomien sähköisellä palstalla, Netlarissa, mikä keräsi runsaat 7000 kommenttia asiaan liittyen. Keskustelun aloitti Syntyperäinen lahtelainen-nimimerkki.
Lahti Energian koristevalot

Voittaja-veistos -hankkeen jälkeen Pikku-Vesijärven lammikkoon valourut keskieurooppalaisen esimerkin mukaisesti tuonut Lahti Energia asensi radiomastoihin koristevalot, joita poltetaan pimeässä monenvärisenä valotaideteoksena.
Kulttuuriympäristö

Museovirasto on määritellyt radiomäellä sijaitsevan Lahden suurradioaseman mastoineen ja rakennuksineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Aiheesta muualla

Radio- ja televisiomuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Uusi Lahti:Avoin kirje valtuustolle taideasiasta (Arkistoitu – Internet Archive). Hämeen arkkitehdit SAFA, Kauno ry, Lahden kaupunkikulttuuriseura ry, Lahden taidegraafikot ry, Lahden taiteilijaseura ry, Lahden valokuvataide ry, Lahti-seura ry.
Lahti
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahtiala · Asemantausta · Hennala · Jalkaranta · Jokimaa · Järvenpää · Kartano · Kerinkallio · Keski-Lahti · Kilpiäinen · Kiveriö · Kivimaa · Koiskala · Kolava · Kujala · Kunnas · Kytölä · Kärpänen · Laune · Metsäkangas · Mukkula · Myllypohja · Möysä · Niemi · Nikkilä · Okeroinen · Paavola · Pesäkallio · Pirttiharju · Renkomäki · Salpausselkä · Sopenkorpi · Viuha · Ämmälä
Asuinalueet:  Anttilanmäki · Harjunalusta · Hiekkanummi · Kariniemi · Karisto · Liipola · Lotila · Metsäkangas · Petsamo · Riihelä · Saksala · Soltti · Venetsia
Järvet:  Alasenjärvi · Joutjärvi · Kymijärvi · Merrasjärvi · Pikku-Vesijärvi · Vesijärvi
Saaret:  Enonsaari
Museot:  Lahden kaupunginmuseon yksiköt: Hiihtomuseo · Historiallinen museo · Kuvakokoelma · Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva · Radio- ja tv-museo · Sotilaslääketieteen museo  Muut: Askon museo · Ravintolamuseo · Sairaalamuseo · Suomen sotilasmusiikkimuseo
Rakennukset ja alueet:  Jokimaan ravikeskus · Lahden kaupungintalo · Lahden rautatieasema · Lahden teatteritalo · Lahden kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto · Lahden kisapuisto · Lahden stadion · Radiomäki · Ristinkirkko · Salpausselän hyppyrimäet · Sibeliustalo
Puistot:  Fellmaninpuisto · Erkonpuisto · Kariniemen puisto · Lanu-puisto · Pikku-Vesijärven puisto
Luonnonsuojelualueet:  Häränsilmä-lampi · Linnaistensuo · Pesäkallio
Patsaat, muistomerkit ja -laatat:  Hakkapeliittain kotiinpaluu · Hirvi-patsas · Lahden taistelussa kaatuneiden saksalaisten muistomerkki · Launeen neidot · Lumisota · Mannerheimin ratsastajapatsas · Mikael Agricolan muistomerkki · Punavankien muistomerkki · Vapauden Hengetär
Tapahtumat:  F1 Powerboat Racing · Lahden julistebiennale · Lahden kansainvälinen kirjailijakokous · Lahden markkinat · Lahden runomaraton · Salpausselän Kisat · Summer Up
Suomen Yleisradion Lahden suurradioasema 1935-1993, Lahden "pitkäaaltoasema". Radiomäeltä lähetystoiminta siirrettiin Lahden televisio- ja radioasemalle Hollolan Tiirismaalle. Lahden kaupunginmuseon radio- ja televisiomuseo on toiminut rakennuksessa 1998 alkaen. Museo on auki muina viikonpäivinä kuin maanantaina ja se on museokorttimuseo.
Radiomäen yleisurheilukenttä
4 Vesta

| 4 Vesta |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  H. Wilhelm Olbers
Löytöaika:  29. maaliskuuta 1807
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  353,35 milj. km 2,362 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  321,93 milj. km 2,152 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  384,62 milj. km 2,571 AU
Eksentrisyys:  0,0887
Kiertoaika Auringon ympäri:  1326 päivää  3,63 vuotta
Keskiratanopeus:  19,34 km/s
Inklinaatio:  7,140°
Kuiden lukumäärä:  0
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  573×557×446 km
Massa:  2,59×1020 kg 
Putoamiskiihtyvyys pinnalla:  0,22 m/s2
Pyörähdysaika:  0,2226 päivää, 5,342 tuntia
Akselin kaltevuus:  ~27,2°
Absoluuttinen kirkkaus:  3,20
Albedo:  0,423
Pakonopeus:  0,35 km/s
Asteroidiluokka:  V
Pinnan lämpötila:  alin: 83 K keski: 143 K ylin: 253 K
4 Vesta (symboli: ) on kirkkain asteroidi ja toiseksi suurin kappale Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidivyöhykkeellä. Vesta on neljäntenä löydetty asteroidi, ja sen löysi 1807 saksalainen tähtitieteilijä Heinrich Wilhelm Matthäus Olbers. Asteroidi Vesta sai nimensä roomalaisen mytologian Vesta-jumalattaren mukaan. Sen nimesi Carl Friedrich Gauss. Vestaa pidettiin aluksi planeettana yhdessä Cereksen, Pallaksen ja Junon kanssa, kunnes uusien asteroidien löytyminen lopulta johti niiden aseman menetykseen 1800-luvun puolivälin jälkeen. Kun Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni vuonna 2006 laati planeetan määritelmää, Vesta oli yksi planeettaehdokkaista. Määritelmä kuitenkin tiukentui, eikä Vestaa määritelty uudelleen planeetaksi. Vesta on melko tiheä kivinen kappale, joka on historiassaan kokenut aineiden sisäistä lajittumista ja kaksi suurta törmäystä. Viimeisempi törmäys synnytti Vestaan suuren kraatterin, Rheasilvian, ja irrotti Vestasta kappaleita pieniksi asteroideiksi, joista osa on osunut Maahan meteoriitteina. Kesällä vuonna 2011 Nasan lähettämä avaruusluotain Dawn saapui kiertämään Vestaa sen tutkimista varten. Luotain palasi takaisin Aurinkoa kiertävälle radalle syyskuussa 2012.
Löytyminen ja tutkimuksen historia

Vestan löysi 29. maaliskuuta 1807 saksalainen tähtitieteilijä Heinrich Wilhelm Olbers aikana, jolloin asteroidit luokiteltiin vielä planeetoiksi, sillä niitä tunnettiin tuolloin vain kolme muuta (Ceres, Pallas ja Juno). Olbers uskoi, että nämä pienet planeetat olisivat syntyneet yhden suuremman hajotessa osiin, ja Vesta löytyikin tarkoituksellisen etsinnän tuloksena. Vaikka Olbers olikin väärässä asteroidien alkuperästä eikä Vesta ole suuremmasta kappaleesta irronnut pala vaan pienieksi jäänyt kerrostunut protoplaneetta, hän oli silti oikeassa arvioidessaan, että asteroideja olisi enemmän kuin kolme. Olbersin oletus johtikin Vestan löytymiseen.
Vestan ja myös muiden asteroidien radat laskenut matemaatikko Carl Friedrich Gauss sai Olbersilta luvan nimetä uuden löydön, sillä Olbers oli löytänyt ja nimennyt jo yhden planeetan Pallaksen. Gauss nimesi uuden löydön antiikin roomalaisten kotilieden jumalattaren, Vestan, mukaan ja planeetan symboliksi päätettiin alttari, jossa palaa tuli . Monimutkaisempia muunnelmia loivat hänen aikalaisensa, kuten . Kun lisää asteroideja rupesi löytymään Astraean löydyttyä vuonna 1845, asteroidien erottaminen planeetoista tuli vähitellen yleiseksi käytännöksi, ja niille annettiin uudet löytöjärjestyksen mukaiset numerosymbolit. Täten Vestan uusi symboli oli muotoa ④. Myöhemmin näistä numerosymboleista kehittyi pikkuplaneettojen virallinen numerointi. Nykyaikana luotiin yksinkertaistettu variantti .
Vesta oli ensimmäinen asteroidi, jonka massa määritettiin kohtuullisella tarkkuudella sen muiden asteroidien rataan aiheuttamien häiriöiden avulla. Vuonna 1966 Hans G. Hertz mittasi asteroidi 197 Areten radanmuutosten pohjalta Vestan massaksi noin (1,20±0,08)×10−10 Auringon massaa, joka lienee noin 15 % tarkkuudella oikea.
Vestan keskiläpimitan arvioi suunnilleen oikein William Pickering jo 1800-luvulla, mutta tarkemmin läpimitta mitattiin täpläinterferometrialla ja tähdenpeitoilla 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Vestaa tutkittiin myös Hubble-avaruusteleskoopilla, jonka kuvista löydettiin Rheasilvia-kraatteri.
Ensimmäiset lähikuvat Vestasta otti NASAn Dawn-luotain, joka laukaistiin kesällä 2007 ja joka saapui Vestan läheisyyteen kesäkuussa 2011 ja asettui 16. heinäkuuta 2011 sen kiertoradalle tutkimaan asteroidia. Dawn tutki laajasti Vestan pinnanmuotoja, geologiaa ja kemiallista koostumusta. Se löysi asteroidin päiväntasaajan seuduilta vetyä, joka voisi viitata mineraaleihin sitoutuneeseen veteen. Vierailunsa aikana Dawn otti Vestasta noin 31 000 valokuvaa ja 20 miljoonaa näkyvän valon ja infrapuna-alueen spektrimittausta. Lisäksi asteroidin gravitaatiokentästä, neutroneista ja gammasäteilystä on tuhansien tuntien pituinen havaintoaineisto.
Dawn poistui Vestaa kiertävältä radalta 5. syyskuuta 2012, jolloin luotain ohjattiin kohti kääpiöplaneetta Ceresiä.
Kiertorata

Vesta kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeellä melkein ympyrämäisellä radalla keskimäärin noin 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa. Kiertoaika on noin 3,63 vuotta eli tarkemmin noin 1 326 päivää. Vestan radan soikeus e on noin 0,0887; Vesta käy lähimmillään noin 2,15 AU:n päässä Auringosta ja on etäisimmillään noin 2,57 AU:n päässä Auringosta. Näin Vesta kiertää sisemmässä asteroidivyöhykkeessä 2,50 AU:n Kirkwoodin aukon sisäpuolella. Rata on noin 7,14° kallellaan ekliptikaa vastaan.
Kiertorata > Näkyvyys

Periaatteessa Vesta näkyy himmeänä paljain silmin, jos näkö on tarkka. Näennäinen kirkkaus V saattaa parhaimmillaan olla jopa 5,3. Suurin asteroidi, kääpiöplaneetta Ceres, on Vestaa himmeämpi, sillä se on kauempana Auringosta (sekä Maasta) ja heijastaa vähemmän valoa kuin Vesta.
Fyysiset ominaisuudet

Vesta on muodoltaan epäsäännöllinen, mutta kohtalaisen pyöreä. Vestan mitat ovat 572,6×557,2×446,4 km (keskimääräinen läpimitta noin 525,4 km). Vestan massa on 9 % asteroidivyöhykkeen massasta, eli noin 2,59×1020 kg. Tämä on hieman alle kymmenesmiljardisosa Auringon massasta ja noin 28 % Ceresin massasta.
Vestan albedo on 0,423 ja tiheys 3,4. Täten Vesta on kivinen asteroidi, tosin hieman erikoista tyyppiä V. V-tyypin asteroidit ovat tavallisempaa S-tyyppiä pyrokseenipitoisempia. Lisäksi Vestan sisäinen rakenne muistuttaa kiviplaneettojen, kuten Maan tai Venuksen kerroksellista rakennetta enemmän kuin tyypillisten asteroidien sisustaa. Vestalla on noin 214–226 kilometrin läpimittainen rautaydin, silikaattikivinen vaippa ja basalttinen kuori. Vesta onkin protoplaneetta, joka selvisi ehjänä Aurinkokunnan syntyajoista. Pinnaltaan Vesta on melko kirkas, huomattavasti kirkkaampi kuin esimerkiksi Kuu tai Mars.
Vestan pyörähdysaika on 5,342 tuntia ja akselikallistuma noin 27,2°. Vestan Auringon-puoleisen pään lämpötila nousee -20 celciusasteeseen ja talvinavan lämpötila laskee -190 asteeseen. Vestan lämpötilat vaihtelevat tavallisesti välillä -60° C (päivällä) ja -130 °C (yöllä). Koska Vestan akseli on kallellaan, vuotuisissa lämpötiloissa ja valaistuksessa tapahtuu vuodenaikavaihteluja. Painovoima pinnalla on vain 0,022 g ja pakonopeus 0,35 km/s.