stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etelä-Pohjanmaan maakunta
Väestö > Väkiluku

Etelä-Pohjanmaan väkiluku oli vuoden 2018 lopussa 189 715. Maakunnan asukasluku on 3,4 % koko Suomen väkiluvusta. Eniten asukkaita on Seinäjoella (63 288) ja vähiten Karijoella (1 274). Seutukunnista väkiluvultaan suurin on Seinäjoen seutukunta 126 876 asukkaallaan. Muut seutukunnat ovat keskenänsä suunnilleen samaa kokoluokkaa ja selvästi Seinäjoen seutukuntaa pienempiä.
Etelä-Pohjanmaan väestön sukupuolirakenne oli vuoden 2018 lopussa 50,2 % naisia ja 49,8 % miehiä. Suurimmat erot sukupuolten osuuksien välillä ovat Isojoella ja Karijoella. Molemmissa miehiä oli naisia enemmän; Isojoella 53,8 % ja Karijoella 52,4 % asukkaista oli miehiä. Naiset olivat enemmistönä kolmessa kunnassa: Seinäjoella (51,3 %), Lapualla (50,5 %) ja Lappajärvellä (50,1 %).
Alle 15-vuotiaita Etelä-Pohjanmaan väestöstä on 16,7 %, mikä on hieman koko Suomen keskiarvoa (16,0 %) korkeampi. Työikäisiä Etelä-Pohjanmaalla on 58,6 %. Tämä on koko maan keskiarvoa pienempi, kun 15-64-vuotiaiden osuus koko maan väestöstä on 62,2 %. Etelä-Pohjanmaalla yli 65-vuotiaita oli 24,7 % väestöstä, kun koko maan keskiarvo oli 21,8 %.  Etelä-Pohjanmaan huoltosuhde, eli huollettavien suhde työikäiseen väestöön on koko maan neljänneksi heikoin: 70,7 sataa työikäistä kohden.
Vuonna 2021 Etelä-Pohjanmaalla oli vähiten ulkomaalaistaustaisia Suomen maakunnista eli 2,7 prosenttia maakunnan väestöstä.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Etelä-Pohjanmaan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 195 769 | 195 769 |
| 1985 | 1985 |    | 200 815 | 200 815 |
| 1990 | 1990 |    | 201 670 | 201 670 |
| 1995 | 1995 |    | 200 857 | 200 857 |
| 2000 | 2000 |    | 195 615 | 195 615 |
| 2005 | 2005 |    | 193 812 | 193 812 |
| 2010 | 2010 |    | 193 521 | 193 521 |
| 2015 | 2015 |    | 192 963 | 192 963 |
| 2020 | 2020 |    | 188 548 | 188 548 |
Lähde: Tilastokeskus.
Suurimmat taajamat

Vuonna 2017 Etelä-Pohjanmaalla sijaitsi 47 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Kunta | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Seinäjoen keskustaajama | Seinäjoki | &&&&&&&&&&049992.&&&&0049 992 |
| 2 | Ilmajoki-Kurikka | Kurikka 6 765 Ilmajoki 6 724 | &&&&&&&&&&013489.&&&&0013 489 |
| 3 | Lapuan keskustaajama | Lapua | &&&&&&&&&&010674.&&&&0010 674 |
| 4 | Kauhajoen keskustaajama | Kauhajoki | &&&&&&&&&&&08698.&&&&008 698 |
| 5 | Kauhavan keskustaajama | Kauhava | &&&&&&&&&&&05509.&&&&005 509 |
| 6 | Alajärven keskustaajama | Alajärvi | &&&&&&&&&&&05111.&&&&005 111 |
| 7 | Alavuden keskustaajama | Alavus | &&&&&&&&&&&03973.&&&&003 973 |
| 8 | Ähtärin keskustaajama | Ähtäri | &&&&&&&&&&&03423.&&&&003 423 |
| 9 | Jalasjärven kirkonkylä | Kurikka | &&&&&&&&&&&03311.&&&&003 311 |
| 10 | Teuvan kirkonkylä | Teuva | &&&&&&&&&&&02778.&&&&002 778 |
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Talous

Bruttokansantuote Etelä-Pohjanmaalla oli vuonna 34 357 euroa asukasta kohdin, mikä on pienempi kuin Suomessa keskimäärin. Suurin bruttokansantuote oli Seinäjoen seutukunnassa. Etelä-Pohjanmaa tunnetaan yrittäjyydestä, vahvasta maataloussektorista sekä monipuolisesta kulttuuritarjonnasta. Työ- ja elinkeinoministeriön arvion mukaan maakunnan muutosjoustavuus on varsin hyvä, sillä alueella ei ole voimakasta riippuvuussuhdetta yksittäiseen kapeaan toimialaan. Etelä-Pohjanmaan vahvimpia klustereita ovat kone- ja metalliteollisuuteen painottunut teknologiateollisuus, elintarviketuotanto sekä puutuote- ja huonekaluteollisuus.
Talous > Maatalous

Etelä-Pohjanmaan elinkeinotoiminta on maatalousvaltaista ja määrällisesti tarkasteltuna Suomen suurin maatalousmaakunta. Vuonna 2019 Etelä-Pohjanmaalla oli yli 5 200 maatalous- ja puutarhayritystä. Etelä-Pohjanmaan osuus Suomen elintarvikealan tuotannosta oli vuonna 2021 lähes viidennes. Maatalous- ja elintarvikeala on merkittävä työllistäjä: lähes 13 % työllisistä työskentelee alalla, mikä on huomattavasti enemmän kuin muualla Suomessa. Maakunnan kokonaistuotannon arvosta 23 prosenttia tulee ruokaketjun toiminnasta ja sillä on arvioitu olevan yli 60 prosentin vaikutus maakunnan bruttokansantuotteeseen.
Kyrönmaan seutu on erityisesti maatalouteen ja viljelyyn soveltuvaa ja alueella tuotetaan sekä leipä- että rehuviljaa. Karjatalouden puolella harjoitetaan erityisesti sikataloutta. Muualla Etelä-Pohjanmaalla maatalous on karjatalousvaltaisempaa ja lypsykarjavaltaisempaa. Merkittävä kanatalouspitäjä on Ilmajoki. Suomenselkä on nautakarjatalousaluetta. Perunanviljelysalueita ovat erityisesti Karijoki sekä Lappajärvi–Vimpelin seutu Alahärmään saakka. Ylistaron Kitinojalla viljellään sokerijuurikasta. Ähtärissä, Soinissa, Alavudella, Kuortaneella, Lehtimäellä ja Töysässä metsätalous on merkittävä tulonmuodostaja. Kauhajoki on lypsykarjan ja metsätalouden aluetta. Etelä-Pohjanmaalla on erityisen paljon viljatiloja ja siipikarjatiloja.
Talous > Yrittäjyys

Etelä-Pohjanmaan yritystiheys on Suomen korkeimpia. Eteläpohjalaista yrittäjyyttä voidaan luonnehtia mikro- ja pienyritysvaltaiseksi. Maakunnan kannalta elintarvikesektorilla ja kone- ja metalliteollisuudella on suuri merkitys. Maakunnassa on toteutettu lukuisia omistajanvaihdosten edistämiseen tähtääviä hankkeita vuodesta 1999 lähtien.
Alueen elinkeinoista maa- ja metsätaloudella on keskimääräistä suurempi merkitys, erityispiirteenä ovat pienyritysten suuri määrä ja niiden muodostamat alueelliset keskittymät esimerkiksi puu-, metalli- ja tekstiiliteollisuudessa.
Etelä-Pohjanmaalla on merkittävää elintarviketeollisuutta: muun muassa Atria on eteläpohjalainen yritys. Seinäjoella sijaitsee myös valtakunnallinen elintarvikealan osaamiskeskus.
Talous > Teollisuus

Muita suurempia Etelä-Pohjanmaalla toimivia yrityksiä ovat Ruukki, Ilkka-Yhtymä ja Valio. Etelä-Pohjanmaan järviseudulla on laaja teollisen hirsitalorakentamisen keskittymä. Esimerkiksi Honkarakenne ja Finnlamelli valmistavat hirsitaloja Etelä-Pohjanmaalla.
Talous > Turismi

Suosittuja matkailukohteita Etelä-Pohjanmaalla ovat Alahärmässä sijaitseva PowerPark-huvipuisto, Suomen toiseksi suurin eläintarha Ähtärin eläinpuisto, Lappajärven kraatterijärvi ja Veljekset Keskinen Oy -kyläkauppa, joka on Helsingin Stockmannin jälkeen myynniltään Suomen toiseksi suurin tavaratalo.lähde?
Liikenne > Maantieliikenne

Etelä-Pohjanmaan kautta kulkevat valta- ja kantatiet:
valtatie 3 Helsinki–Tampere–Vaasa
valtatie 16 Ylistaro–Lapua–Alajärvi–Kyyjärvi
valtatie 18 Vaasa–Seinäjoki–Ähtäri–Jyväskylä
valtatie 19 Jalasjärvi–Seinäjoki–Lapua–Uusikaarlepyy
kantatie 44 Sastamala–Kankaanpää–Kauhajoki
kantatie 63 Kauhava–Ylivieska
kantatie 66 Orivesi–Virrat–Alavus–Lapua
kantatie 67 Kaskinen–Seinäjoki
kantatie 68 Virrat–Ähtäri–Alajärvi–Pietarsaari
Liikenne > Raideliikenne

Etelä-Pohjanmaan rautateiden solmukohta on Seinäjoen rautatieasema, josta lähtevät radat viiteen suuntaan: Tampereelle, Ouluun, Vaasaan, Keuruun Haapamäelle ja Kaskisiin. Rataosat Seinäjoelta Tampereelle, Ouluun ja Vaasaan on sähköistetty. Suupohjan radalla Seinäjoelta Kaskisiin on vain tavaraliikennettä.
Kristinusko

Etelä-Pohjanmaa kuuluu luterilaisen kirkon piirissä Lapuan hiippakuntaan, jonka piispana on toiminut vuodesta 2022 lähtien Matti Salomäki. Etelä-Pohjanmaa on perinteisesti ollut herännäisyyden tukialuetta. Herännäisyyden yhtenäinen voimakas kannatus keskittyy erityisesti Lapuanjokilaakson alueelle: Lapuan, Nurmon, Seinäjoen, Ylistaron, Ylihärmän ja Isonkyrön kuntiin. Liikkeen keskusjärjestö Herättäjä-Yhdistys toimii Lapualta käsin, mikä merkitsee tukea myös liikkeen toiminnalle.
Samoilla alueilla on myös evankelisuudella on voimakasta kannatusta. Evankelisuutta tavataan lisäksi myös useimmilla muillakin Etelä-Pohjanmaan paikkakunnilla. Evankelisuus on ominaista varsinkin Seinäjoen länsi- ja eteläpuolisilla alueilla, Suupohjassa, etelärajan kulkiessa Isojoen tienoilla. Maakunnan itäosissa evankelisuus on epäyhtenäistä, mutta yhtyy osin Keski-Suomen kannatusalueeseen. Järviseudulla esiintyy jonkin verran vanhoillislestadiolaisuutta. Evankelioiva herätyskristillisyys on saanut kannattajaryhmiä muutamissa asutuskeskuksissa.
Vapaakirkollisuudella on niin ikään ollut vahva asema maakunnassa. Ruotsinkielisellä rannikkoseudulla voimakkaasti 1860-luvulta lähtien vaikuttaneella baptismilla on ollut vaikutusta myös suomenkieliseen maakuntaan. Suurin suomenkielinen baptistiyhteisö on sijainnut Jurvassa. Vapaakirkollisuuden osalta juuri Etelä-Pohjanmaalla on sijainnut vanhan Vaasan läänin vapaaseurakuntien selvä enemmistö. 1900-luvun helluntaiherätyksen keräsi aluksi hajanaista kannatusta ympäri maakuntaa. 1970-luvun loppupuolella helluntaiherätys alkoi Niilo Yli-Vainion johtamana kerätä suuria ihmismääriä ensin Lapualle ja pian muuallekin ympäri maata. 2000-luvulla helluntaiherätyksen keskukseksi on kasvanut Seinäjoen helluntaiseurakunta.
Etelä-Pohjanmaalle ovat kautta aikojen olleet ominaisia suuret, uskonnolliset, valtakunnalliset tai alueelliset juhlat. Tunnetuimpia näistä ovat Herättäjäjuhlat ja Evankeliumijuhlat. Näille valtakunnallisille juhlille on kertynyt tavallisesti 30 000–35 000 sanankuulijaa.
Kulttuuri > Identiteetti ja arvot

Etelä-Pohjanmaalla heimo- ja maakunnallinen identiteetti on keskimääräisesti vahvempaa kuin useimmissa Suomen maakunnissa. Eteläpohjalaisuuteen liitettyjä tyypillisiä ominaisuuksia ovat olleet muun muassa itsenäisyys, kotiseuturakkaus, oikeudenmukaisuus, perinteiden kunnioitus, yhteisöllisyys, yrittelijäisyys, kilpailuhenkisyys ja rohkeus.
Vapaus on ollut eteläpohjalaisille tärkeä arvo. Siihen liitetään nuijasota ja sitä johtaneen eteläpohjalaisen Jaakko Ilkan muisto, josta on tehty muistomerkkejä, näytelmä, ooppera ja kirjallisuutta, ja Etelä-Pohjanmaalla muistellaan paljon myös muun muassa talvi- ja jatkosotaa sekä sotaveteraaneja.
Myös 1800-luvun puukkojunkkari-ilmiö on jättänyt jälkensä mielikuvaan Etelä-Pohjanmaasta. Häjyistä kerrottiin tarinoita, ja ilmiön vaikutus on näkynyt esimerkiksi eteläpohjalaisissa kansanlauluissa, kansannäytelmässä Pohjalaisia  ja myöhemmin Etelä-Pohjanmaalle sijoittuvissa elokuvissa. Siitä on kehittynyt myytti, jota on verrattu myös Robin Hood -legendaan, mutta sen yhdistämistä eteläpohjalaisuuteen on pidetty joskus huononakin asiana. Häjyily on liitetty eteläpohjalaiseen uhmakkuuteen, jonka on puolestaan nähty ilmenevän joskus negatiivisella tavalla, mutta mahdollisesti myös positiivisesti, esimerkiksi päättäväisenä suoraselkäsyytenä. ”Häjyilystä” onkin puhuttu lisäksi varsinaista puukkojunkkari-ilmiötä laajemmin esimerkiksi yhdistämällä sitä jussipaitaan, jonka on nähty edustavan muun muassa uhmakkuuden positiivisia puolia.
Kulttuuri > Murre

Etelä-Pohjanmaan murre kuuluu suomen kielen länsimurteisiin. Murteen tunnetuin elementti on d-kirjaimen korvaaminen r-kirjaimella. Jotkin murteen piirteistä ovat ominaisia vain sille, ja murre on joistakin alueellisista eroavaisuuksistaan huolimatta perin yhdenmukainen sen koko puhealueella.
Etelä-Pohjanmaan maakunnan itäosassa sijaitseva Järviseudun alue eli ”savolaiskiila” on kuitenkin varsinaisen eteläpohjalaisen murrealueen ulkopuolella; siellä puhutaan omaleimaista savolaismurretta, jossa on pohjalaisia vaikutteita.
Kulttuuri > Tapahtumat

Useiden Etelä-Pohjanmaan kulttuuritapahtumien pohja on maakunnan perinnejuhlissa ja talkoo- eli ”kökkätöissä”. Maakunnan kulttuuritapahtumia ovat esimerkiksi Ilmajoen Musiikkijuhlat sekä Seinäjoella järjestettävät Provinssirock, Tangomarkkinat ja Vauhtiajot. Maakuntaa kiertävä tapahtuma Eteläpohjalaiset Spelit ylläpitää eteläpohjalaisen kansanmusiikin perinnettä. Lisäksi Kauhajoen Nummijärvellä järjestetään joka juhannus metallimusiikkiin keskittynyt Nummirock-festivaali.
Kulttuuri > Musiikki

Etelä-Pohjanmaalla häät ja muut juhlat elävöittivät kansanmusiikkiperinnettä. 1800-luvun puolivälissä eteläpohjalaista kansanmusiikkia alettiin kerätä ja tutkia, ja eteläpohjalaiset säveltäjät Toivo Kuula ja Heikki Klemetti käyttivät sitä myös pohjana sävellyksissään. Myöhemmin esimerkiksi Elonkerjuu-yhtye on ammentanut eteläpohjalaisuudesta aineksia musiikkiinsa, ja muita tunnettuja maakunnasta kotoisin olevia muusikoita ovat olleet muun muassa Paula Koivuniemi ja Kolmas Nainen.
Kulttuuri > Rakennuskulttuuri ja maisema

Etelä-Pohjanmaan tunnetuinta arkkitehtuuria edustavat muun muassa kuortanelaissyntyisen Alvar Aallon suunnittelema Lakeuden risti -kirkko ja sen yhteyteen rakennettu Aalto-keskukseksi kutsuttu alue Seinäjoella. Pohjalaistalot ovat pohjalaista rakennusperinnettä, ja niitä on myös museokäytössä nähtävillä muun muassa Etelä-Pohjanmaan museossa Seinäjoella, Yli-Lauroselan talomuseossa Ilmajoella ja Isonkyrön kotiseutumuseossa.
Etelä-Pohjanmaa on tunnettu lakeuksistaan, ja muun muassa Ilmajoen Alajoen lakeusmaisema luokitellaan valtakunnallisesti arvokkaaksi maisema-alueeksi. Lakeus-sanaa käytetäänkin Etelä-Pohjanmaalla monissa yhteyksissä, esimerkiksi Lakeuden risti -kirkon ja yritysten nimissä. Geologisia nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Simpsiön vuori Lapualla, Pirunpesä Jalasjärvellä ja Karijoen Susiluola, jossa on ehkä säilynyt merkkejä jääkautta aikaisemmasta ihmisasutuksesta.
Kulttuuri > Urheilu

Etelä-Pohjanmaalla merkittäviä urheilulajeja ovat perinteisesti olleet paini, pesäpallo, voimistelu ja hiihto.
Etelä-Pohjanmaalta on tullut valtakunnallisesti tunnettuja urheilijoita, myös pienemmiltä paikkakunnilta. Esimerkiksi 2010-luvun urheilijoista Seinäjoen Seudun Urheilijoita edustava keihäänheittäjä Tero Pitkämäki on kotoisin Ilmajoelta. Etelä-Pohjanmaan eräs keskeinen urheilu- ja liikuntainstituutti on Kuortaneen urheiluopisto, jonka läheisyydessä on myös Kuortaneen urheilulukio.
Kulttuuri > Ruoka

Eteläpohjalaisiin perinneruokiin kuuluvat esimerkiksi erilaiset veri- ja silakkaruoat, kropsu, leipäjuusto, klimppisoppa ja ohrakryynipuuro.
Kulttuuri > Perinneasut ja käsityöperinne

Naisille on useita erilaisia eteläpohjalaisia kansallispukuja ja miehille kolme, mutta termi Etelä-Pohjanmaan kansallispuku voi tarkoittaa nimenomaisesti Härmän-Isonkyrön naisen kansallispukua ja tiettyä miesten kansallispukua, jota kutsutaan myös Jussi-puvuksi. Jussi-pukuun kuuluu helavyö, joka on tunnettu eteläpohjalaisena symbolina. Niin ikään symboleiksi ovat muodostuneet myös jussipaidaksi kutsuttu villapaita ja sille perinteinen vinoneliökuviointi.
Vinoneliökuviointia on käytetty Etelä-Pohjanmaalla jo ennen jussipaidan vaikutusta muissakin yhteyksissä, kuten raanuissa. Tietyt värit ja kuvioinnit vakiintuivat eteläpohjalaisessa tekstiilissä, esimerkiksi musta-punaisesta tai puna-valkoisesta tuli tyypillinen väriyhdistelmä.
Eteläpohjalainen käsityö tunnetaan muun muassa taidokkaasta veistämisestä. Ilmajoella vaikuttaneet Könnin mestarit ja heidän kauttaan laajemminkin maakunnassa levinnyt kellonvalmistuksen oppi tuottivat tunnettuja könninkelloja, jotka ovat arvostettu osa eteläpohjalaista esinekulttuuria.
Hallinto ja politiikka > Maakuntaliitto

Etelä-Pohjanmaan liitto on lakisääteinen kuntayhtymä, joka vastaa Etelä-Pohjanmaan maakunnan strategisesta suunnittelusta ja kehityksestä. Maakuntaliitto toteuttaa demokraattisen päätöksenteon mukaisesti tehtäviä aluekehityksen, edunvalvonnan ja viestinnän, kansainvälistymisen ja kulttuurin kehittämisen aloilla. Etelä-Pohjanmaan maakuntajohtajana on toiminut vuodesta 2022 lähtien Heli Seppelvirta.
Hallinto ja politiikka > Politiikka

Maakuntavaltuuston kokoonpano puolueittain.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | KESK | KOK | PS | SDP | KD | VIHR | VAS | Yht. |
| 2017–2021 | 24 | 14 | 5 | 7 | 3 | 2 | 1 | 56 |
| 2021–2025 | 22 | 14 | 11 | 6 | 3 | 1 | 1 | 58 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Pohjanmaan maakunta Wikimedia Commonsissa
Etelä-Pohjanmaan liiton kotisivut
YLE Elävä arkisto: Etelä-Pohjanmaata ja pohjalaisia
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan seutukunnat |
| --- | --- |
Nykyiset seutukunnat:  Järviseutu  Kuusiokunnat  Seinäjoen seutu  Suupohja 
Entiset seutukunnat:  Eteläiset seinänaapurit  Härmänmaa 
| n k Suomen maakunnat |
| --- | --- |
Nykyiset maakunnat:  Ahvenanmaa  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Kymenlaakso  Lappi  Pirkanmaa  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala  Pohjois-Pohjanmaa  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Uusimaa  Varsinais-Suomi 
Entinen maakunta:  Itä-Uusimaa 
Etelä-Pohjanmaan historiallinen kartta, suurimpana Kyrön pitäjä.
Etelä-Pohjanmaan maakuntakeskus on Seinäjoki.
Lappajärvi heinäkuussa 2014.
Karhuja Ähtärin eläinpuistossa.
Lapuan tuomiokirkko
Seinäjoen helluntaikirkko
Edustalla Seinäjoen kaupungintalo ja taustalla Lakeuden ristin kellotorni Aalto-keskuksessa.
Jussipaita
Danièle Sallenave

Danièle Sallenave (28. lokakuuta 1940, Angres, Maine-et-Loire, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

Sallenave valmistui vuonna 1961 École normale superieure des jeunes filles de Sèvrestä sekä suoritti opetusharjoittelun klassisten kielten opettamiseksi. Valmistuttuaan hän sai viran Beauvais’n lyseosta. Hän liittyi koulu- ja yliopistotelevisiota hyödyntävään työryhmään, joka järjesti kirjallisia lähetyksiä radioon ja televisioon. Lähetysten kohteena olivat niin oppilaat kuin opettajatkin.
Sallenave opettikin kirjallisuutta ja elokuvan historiaa Paris-X Nanterren yliopistossa vuosina 1968–2001. Vuonna 1968 hän aloitti työnsä assistenttina ja sittemmin vuonna 1973 yliopistolehtorina. Tällöin hän ryhtyi valmistelemaan väitöskirjaansa tunnetun filosofin Roland Barthesin ohjauksessa ja suuntasi aktiviteettinsa runouteen, kirjallisuuteen ja elokuvaan.
Sallenave on ranskantanut italiankielistä kirjallisuutta, eritoten Pier Paolo Pasolinin La Divina Mimesis sekä saman tekijän näytelmän Orgie Ensemble Théâtral Mobile -teatterille. Lisäksi Danele Sallenave on toiminut kirjoittajana Le Monde päivälehdessä sekä aikakauslehdissä Le Messager Culturel ja Temps modernes.
Vuodesta 2009 lähtien Sallenave on toimittanut viikoittaista ohjelmaa France Culture -kanavalle. Hänet valittiin 7. huhtikuuta 2011 Ranskan Akatemian jäseneksi tuolille 30, jonka haltija Maurice Druon oli jättänyt tyhjäksi. Hänen vastaanottamisluentonsa piti Akatemian jäsen Dominique Fernandez 29. maaliskuuta 2012.
Palkinnot ja tunnustukset

Grand Prix de Littérature: 2005
Renaudot-palkinto: 1980
Teokset

Adieu (1988)
Conversations conjugales (1987)
La vie fantôme (1986)
Un printemps froid (1983)
Paysages de ruines avec personnages, Flammarion, 1975
Le voyage d'Amsterdam ou les règles de la conversation, Flammarion, 1977
Un printemps froid, Seuil, 1985
Rome, Autrement, 1986
La vie fantôme, Seuil, 1988
Le don des morts, Gallimard, 1991
Le théâtre des idées, Gallimard, 1991
Passages de l'Est, Gallimard, 1991
Villes et villes, Des femmes, 1991
Le principe de ruine, Gallimard, 1991
Lettres mortes, Michalon, 1995
Les Portes de Gubbio, Hachette, 1980/Gallimard, 1995
Les trois minutes du diable, Gallimard, 1994/1996
Viol, Gallimard, 1997
L'Amazone du grand Dieu, Bayard, 1997 À quoi sert la littérature?, Textuel, 1997
Carnets de route en Palestine occupée : Gaza-Cisjordanie, novembre 1997, Stock, 1998
D'amour, Gallimard, 2002
Nos amours de la France - République, identités, régions, en collaboration avec Périco Légasse, Textuel, 2002
dieu.com, Gallimard, 2003
La Fraga, Gallimard, 2004
Quand même, Gallimard, 2006
Castor de guerre, Gallimard, 2008
« Nous, on n'aime pas lire », Gallimard, 2009
La vie éclaircie : Réponses à Madeleine Gobeil, Gallimard, 2010
Sibir. Moscou-Vladivostok, Mai-Juin 2010, Gallimard, 2012
Dictionnaire amoureux de la Loire, dessins d'Alain Bouldouyre, Plon, 2014
participation à l'ouvrage collectif Qu'est-ce que la gauche ?, Fayard, 2017.
L'églantine et le muguet, Gallimard, 2018
Jojo, le Gilet jaune, Gallimard, 2019
Teokset > Ranskannoksia

[Pier Paolo Pasolini]]: La Divine Mimesis, Flammarion, 1980
Italo Calvino, Si par une nuit d'hiver un voyageur, 1981
Pier Paolo Pasolini: Orgie, Actes Sud, 1988
Suomennettu teos

Kaksoiselämää (La vie fantôme), suom. Annikki Suni, Otava 1988 ISBN 951-1-09658-3
Sallenave, kolmas henkilö oikealta 27. toukokuuta 2011.
Valtatie 5

Lusin suoraa Heinolassa. Tästä viitostie alkaa. Tien keskellä on Lusin varalaskupaikka.
Keskikaiteellista viitostietä Joroisten pohjoispuolella.
Valtatie 5 Kuopiossa Kallansiltojen kohdalla etelään päin kuvattuna.
Valtatie 5 Pöljän kylässä Siilinjärvellä
Talvista viitostietä Kajaanissa.
Valtatietä 5 Paltamossa.
Viitostie Kemijärvellä.
Valtatie 5 on Heinolan Lusista Mikkelin, Varkauden, Kuopion, Iisalmen, Kajaanin, Kuusamon ja Kemijärven kautta Sodankylään johtava valtatie. Tien pituus on 905 kilometriä, josta moottoritietä 46,7 kilometriä. Se on valtatien 4 jälkeen Suomen toiseksi pisin valtatie. Valtatien 4 ja valtatien 8 ohella valtatie 5 on Suomen tärkeimpiä pohjois–eteläsuuntaisia reittejä. Nykyisin tie viitoitetaan alkamaan nelostiestä Heinolan Lusista ja se kulkee pitkin Itä-Suomea Sodankylään asti, jossa se yhtyy takaisin nelostiehen. Kuopion Vehmasmäen ja Sodankylän välinen osuus on myös osa E63-tietä. Tien Lusin ja Kajaanin välinen osuus kuuluu Liikenne- ja viestintäministeriön määrittämiin maanteiden pääväyliin sekä Lusin ja Kemijärven välinen osuus yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.