stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Friedrich von Eschscholtz

| Johann Friedrich von Eschscholtz |
| --- | --- |
 Johann Friedrich von Eschscholtz
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta (J: 1. marraskuuta) Tartto
Kuollut: 19. toukokuuta 1831 (37 vuotta)(J: 7. toukokuuta) Tartto
Kansalaisuus:  Venäjä
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvi-, eläin- ja hyönteistiede
Johann Friedrich Eschscholtz (12. marraskuuta (J: 1. marraskuuta) 1793 Tartto, Liivinmaan kuvernementti – 19. toukokuuta (J: 7. toukokuuta) 1831 Tartto) oli venäläinen, baltiansaksalaista syntyperää ollut lääkäri sekä kasvi-, eläin- ja hyönteistieteilijä.
Eschscholtz opiskeli Tarton yliopistossa lääketiedettä. Siellä hän myös työskenteli pääosan elämästään, ensin anatomian ylimääräisenä professorina 1819, eläintieteellisen kabinetin johtajana 1822, ja anatomian professorina 1828 alkaen.
Taustalla Rjurik-alus Beringinmerellä Kotzebuen tutkimusretkellä, johon Eschscholtz osallistui
Vuosina 1815–1818 Eschscholtz toimi lääkärinä venäläisellä Otto von Kotzebuen johtamalla Rjurik-aluksen maailmanympäripurjehduksella. Hän keräsi näytteitä sekä neotrooppiselta alueelta, Tyyneltämereltä että Beringinmereltä ja sen ympäristöstä. Retken tulokset julkaistiin Berliinissä ilmestyneessä Entomographien-julkaisusarjassa 1822. Eschscholtz osallistui myös toiseen Kotzebuen johtamaan maailmanympäripurjehdukseen 1823–1826, tuolloin Predprijatije-laivalla. Hän keräsi laajan eläinkokoelman, pääasiassa kovakuoriaisia, tropiikista, Aleuteilta, Sitkasta ja Kaliforniasta.
Eschscholtz kuvasi lukuisia eläinlajeja ja muun muassa ensimmäisen terhomatojen pääjaksoon kuuluvan eläimen.
Eschscholtzin mukaan on nimetty tuliunikkojen Eschscholzia kasvisuku (muun muassa kaliforniantuliunikko E. californica). Kotzebue nimesi yhden Marshallsaariten saarista Eschscholtzin atolliksi. Vuonna 1946 saari nimettiin uudelleen Bikinin atolliksi. Eschscholtzinlahti taas sijaitsee Alaskassa laajemman Kotzebue Sound -lahden sisäosassa.
Eschscholtzin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Eschsch..
Julkaisuja

Eschscholtzin tieteelliset kirjoitukset käsittelivät ensisijaisesti selkärangattomien eläinten systematiikkaa ja morfologiaa ja koralliriuttojen biologiaa.
Ideen zur Aneinanderreihung der rückgratigen Thiere, auf vergleichende Anatomie gegründet, Tartto 1819
Beschreibung des innern Skelets einiger Insecten (Gryllotalpa), Tartto 1820
Entomographien, 1. osa, Berliini 1823
Species insectorum novae descriptae (Carabicini), Moskova 1823
Dissertatio de coleopterorum genere Passalus, Mem. Soc. I. Nat. Moscou, 1829
Zoologischer Atlas, enthaltend Abbildungen und Beschreibungen neuer Thierarten, während des Flottcapitains von Kotzebue zweiter Reise um die Welt, auf der Russisch-Kaiserlichen Kriegsschlupp Predpriaetie in den Jahren 1823—1826, osat 1-5, Berliini 1829—1833
System der Acalephen. Eine ausführliche Beschreibung aller medusenartigen Strahlthiere, Berliini 1829
Ueberischt der zoologischen Ausbeute. — Teoksessa: Kotzebue, Reise um die Welt i. d. Jahren 1823, 24, 25 u. 26, Weimar 1830
Beschreibung der Auchinia, einer neuen Gattung der Mollusken, Pietari 1835
Käännös suomeksi
José Zorrilla

| José Zorrilla y Moral |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1817 Valladolid, Espanja
Kuollut: 23. tammikuuta 1893 Madrid, Espanja
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  runoilija, näytelmäkirjailija
Vanhemmat:  José Zorrilla Nicomedes Moral
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
Tyylilajit:  romantiikka
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
José Zorrilla (21. helmikuuta 1817 Valladolid, Espanja - 23. tammikuuta 1893 Madrid, Espanja) oli espanjalainen näytelmäkirjailija ja runoilija. Hänen mukaansa on nimetty Real Valladolidin kotistadion Estadio José Zorrilla.
Zorrillan isä José Zorrilla oli rauhantuomari, johon Espanjan kuningas Ferdinand VII luotti erityisesti. Hänen äitinsä oli Nicomedes Moral. Zorilla opiskeli jesuiittakoulussa Real Seminario de Noblesissa Madridissa, kirjoitti runoja 12-vuotiaana, ja hänestä tuli Walter Scottin ja Chateaubriandin innokas ihailija. Hän oli koulussa esiintymässä Lope de Vegan ja Calderón de la Barcan näytelmissä.
Zorrilla lähti vuonna 1833 opiskelemaan lakia Toledon yliopistoon, mutta vuoden joutilaisuuden jälkeen hän pakeni Madridiin, missä hän kauhistutti absolutisti-isänsä ystäviä puhumalla kiihkeästi ja perustamalla lehden, jonka viranomaiset heti lakkauttivat. Hän välttyi juuri ja juuri joutumasta Filippiineille ja eli seuraavat vuodet köyhänä.
Aiheesta muualla

José Zorrillan teoksia Gutenberg-projektissa
Poetry From The Mid 19th Century (Arkistoitu – Internet Archive)
John Wiley & Sons

| John Wiley & Sons |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  US9682232064, US9682233054
Perustettu:  1807
Perustaja:  Charles Wiley
Kotipaikka:  Hoboken, New Jersey
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  akateeminen julkaiseminen
Kotisivu:  http://www.wiley.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
John Wiley & Sons, Inc, usein lyhyesti Wiley, on kansainvälinen kustantamo, joka kustantaa akateemista kirjallisuutta, oppikirjoja ja julkaisusarjoja. Wiley InterScience on Wileyn maksullinen internet-palvelu, jossa on digitaalisessa muodossa lähes 1 500 julkaisusarjaa, noin 7 000 kirjaa, useita tietokantoja ja laboratoriomanuaaleja.
Kustantamo sai alkunsa New Yorkissa vuonna 1807, kun Charles Wiley aloitti 25-vuotiaana lakikirjoja painavan pienen kustantamon. Charles Wileyn kuoltua 1826 hänen poikansa John otti perheyrityksen haltuunsa vain 18-vuotiaana. Kustantamon nimeksi tuli John Wiley & Son, kun Johnin vanhin poika Charles liittyi yhtiön toimintaan vuonna 1850. Vasta Johnin toiseksi vahimman pojan William Halsted Wileyn tultua mukaan kustantamon toimintaan, sai kustantamo nykyisen nimensä. Kustantamo saavutti hiljalleen johtavan aseman tekniikan ja tieteen julkaisijana Yhdysvalloissa, ja tammikuussa 1904 perheyritys yhtiöitettiin. Samoihin aikoihin alkoi yhtiön kansainvälinen toiminta alkoi.
Wiley laajeni huomattavaksi kansainväliseksi julkaisijaksi 1960-luvulla, kun se perusti toimipisteitä eri mantereille. Vuonna 1961 Wiley otti haltuunsa Interscience Publishers -yhtiön ja vuotta myöhemmin yhtiön osakkeita tarjottiin ensi kertaa perheen ulkopuolisille. Perheyrityksestä tuli osakeyhtiö. Vuonna 1989 kustantamon julkaiseminen laajeni huomattavaksi, kun se osti biotieteiden alan kustantamon Alan R. Liss, Inc. Sitä seurasi monia muita yritysostoja, joista osa oli huomattavia. Vuonna 2007 Wiley muun muassa osti Blackwell Publishing -kustantamon osakkeita 527 miljoonalla punnalla. Blackwell julkaisi tuolloin noin 800 tieteellistä julkaisusarjaa, joten yhdistetyn Wileyn ja Blackwellin tieteellisten julkaisusarjojen määrän arvioitiin kohoavan noin 1 250:een.
Toukokuussa 2024 Wiley lopetti 19 tieteellistä julkaisua, joista vastasi tytäryhtiö Hindawi. Joulukuussa 2023 Wiley ilmoitti lopettavansa Hindawi-brändin käytön. Wiley hankki Hindawin vuonna 2021 ja myöhemmin havaitsi ongelmia sen julkaisuissa johtaen 11 300 artikkelin vetämiseen.
Juha-Matti Savolainen

| Juha-Matti Savolainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1991
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  184 cm
Laji:  futsal
Seura:   Kampuksen Dynamo
 Tietolaatikko päivitetty 2.7.2019 
Juha-Matti Savolainen (s. 26. toukokuuta 1991) on suomalainen futsalmaalivahti. Seuratasolla Savolainen edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Savolainen on myös edustanut ammattilaisena Kroatian pääsarjassa pelaavaa MNK Crnicaa, johon hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 Kampuksen Dynamosta. Savolainen voitti Futsal-Liigan mestaruuden ensimmäistä kertaa urallaan keväällä 2018 Kampuksen Dynamon riveissä. Lisäksi hän on voittanut liigaurallaan myös kaksi hopeaa ja pronssin.
Savolainen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Hän pelasi Saliharrien paidassa vuoden 2014 Nordic Futsal Cupissa, jonka Suomi voitti. Savolainen kuului myös joulukuussa 2014 Nordic Stars -joukkueeseen, joka kohtasi ystävyysottelussa MNK Dinamo Futsalin Kroatiassa. Nordic Stars voitti pelin 6–4. Savolainen jakaa KaDyssa torjuntavastuuta Niila-Ville Laitisen kanssa, mutta on maajoukkueen ykkösmaalivahti.
Savolainen toimi Suomen ykköstorjujana kauden 2020-21 historiallisissa EM-karsinnoissa, joiden kautta Suomi sai ensimmäisen futsalin arvokisapaikkansa.
Savolainen on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kiloa.
Savolainen torjuntatehtävissä Espanjaa vastaa 2.4.2018.
Juha-Matti Mäki-Valtari

Juha-Matti Mäki-Valtari (s. 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2009 kaudella Vaasan Kiiston 1-sarjajoukkueessa.
Vaasasta kotoisin oleva Mäki-Valtari on pelipaikaltaan yleispelaaja, mutta hänet on nähty myös liberon roolissa useita kertoja. Mäki-Valtari on edustanut Kiiston lisäksi Vaasan Vasamaa, Vähänkyrön Viestiä ja Laihian Lujaa. Hän on yksi Kiiston monista pelaajista, jotka ovat kotoisin Pohjanmaalta ja edustavat nykyään maakunnan tunnettua lentopallojoukkuetta. Mäki-Valtarin ensimmäinen SM-liigakausi oli vuonna 2005, jonka jälkeen hän esiintyi liigassa aina kauteen 2008 saakka kunnes Kiisto putosi SM-liigasta. SM-liigan lisäksi hän on pelannut 1-sarjassa.[lähde? ]
Juha-Matin veli Mika Mäki-Valtari pelaa myös Vaasan Kiiston liigajoukkueessa.[lähde? ]
Pelaaja pelaa kaudella 2012-2013 Kiiston 1-sarjajoukkueessa liberona, saaden muutamia palloja puolustettua.
Jordan Amavi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jordan Amavi
Syntymäaika: 9. maaliskuuta 1994
Syntymäpaikka: Toulon, Ranska
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 176 senttimetriä
Paino: 70 kilogrammaa
Seura
Seura:  Stade Brestois
Junioriseurat
2001–2010:  Sporting Toulon Var
2010–2013:  Nice
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 |  Nice B | 20 | (3) |
| 2013–2015 |  Nice | 55 | (4) |
| 2015–2017 |  Aston Villa |  |  |
| 2017– |  Marseille |  |  |
Maajoukkue
| 2012 |  Ranska U18 | 2 | (0) |
| 2013–2014 |  Ranska U20 | 6 | (0) |
| 2014– |  Ranska U21 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. elokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. elokuuta 2015.
Jordan Amavi (s. 9. maaliskuuta 1994 Toulon) on togolaistaustainen ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Brestiä. Vasenjalkainen Amavi on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura > Seurajoukkueura

Amavi aloitti ammattilaisuransa OGC Nicessä, jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi vuosina 2011-2013 20 ottelua tehden kolme maalia. Seuran edustusjoukkueessa Ligue 1:ssä Amavi debytoi elokuussa 2013 Olympique Lyonia vastaan. Avausmaalinsa hän teki seuraavalla kaudella, syyskuussa 2014 FC Nantesin verkkoon. Kaudella 2014-2015 Amavi pelasi 36 ottelua tehden neljä maalia.
Heinäkuussa 2015 Amavi siirtyi Englannin valioliigan Aston Villaan. Elokuussa 2017 hän siirtyi ranskalaisseura Marseilleen.
Ura > Maajoukkueura

Amavi on edustanut useita Ranskan nuorisomaajoukkueita. Vuodesta 2014 hän on kuulunut alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa otteluita on kertynyt kolme kappaletta.
Jugoslavian parlamenttivaalit 1986

Jugoslavian parlamenttivaalit 1986 toimitettiin Jugoslaviassa 14.4.-10.5.1986. Vaaleissa valittiin nelivuotiskaudelle 220 edustajaa. Kaikki valitut edustivat kommunistista puoluetta. Jokaisesta tasavallasta oli kolmekymmentä edustajaa, ja Kosovosta ja Vojvodinasta kaksikymmentä edustajaa. Valituista 39 oli naisia.
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1988

Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1988 käytiin Espanjassa 11.–21. toukokuuta. Otteluita pelattiin yhteensä yli 20 paikkakunnalla.
Turnauksessa oli mukana 16 maata, jotka oli jaettu neljään eri lohkoon. Lohkovoittajat jatkoivat välieriin.
Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Länsi-Saksa | 3 | 2 | 1 | 0 | 6–2 | 5 |
|  Norja | 3 | 1 | 1 | 1 | 3–2 | 3 |
|  Suomi | 3 | 1 | 0 | 2 | 2–4 | 2 |
|  Itävalta | 3 | 1 | 0 | 2 | 1–4 | 2 |
Alkulohkot > Lohko B

| Joukkue | Ott | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  DDR | 3 | 1 | 2 | 0 | 3–2 | 4 |
|  Ruotsi | 3 | 1 | 2 | 0 | 3–2 | 4 |
|  Romania | 3 | 0 | 3 | 0 | 3–3 | 3 |
|  Jugoslavia | 3 | 0 | 1 | 2 | 1–3 | 1 |
Alkulohkot > Lohko C

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 3 | 2 | 1 | 0 | 5–2 | 5 |
|  Unkari | 3 | 1 | 2 | 0 | 2–1 | 4 |
|  Ranska | 3 | 1 | 1 | 1 | 2–2 | 3 |
|  Turkki | 3 | 0 | 0 | 3 | 2–6 | 0 |
Alkulohkot > Lohko D

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Portugali | 3 | 2 | 1 | 0 | 2–0 | 5 |
|  Irlanti | 3 | 1 | 2 | 0 | 3–2 | 4 |
|  Belgia | 3 | 1 | 0 | 2 | 2–3 | 2 |
|  Sveitsi | 3 | 0 | 1 | 2 | 3–5 | 1 |
Suomen joukkue

Rami Aho (mv)
Tom Asplund (mv)
Antti Niemi (mv)
Patrik Borg
Tomi Hakulinen
Marko Helin
Joni Kaikkonen
Jokke Kangaskorpi
Tommi Kautonen
Harri Korhonen
Jussi Mannila
Juhani Mäenpää
Mika Nikkanen
Mika Nurmela
Kai Nyyssönen
Jarkko Pekonen
Timo Rönnberg
Sipi Savolainen
Jari Sulander
Juha Tuominen
Mika Walldén
Valmentaja: Raimo Toivanen
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991 järjestettiin Sveitsissä 8.–18. toukokuuta. Otteluita pelattiin 24 eri paikkakunnalla. Kyseessä oli yhdeksännet Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n järjestämät alle 16-vuotiaiden EM-kisat.
Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saksa | 3 | 2 | 0 | 1 | 7–3 | 4 |
|  Itävalta | 3 | 2 | 0 | 1 | 5–3 | 4 |
|  Ruotsi | 3 | 2 | 0 | 1 | 2–1 | 4 |
|  Bulgaria | 3 | 0 | 0 | 3 | 1–8 | 0 |
Alkulohkot > Lohko B

| Joukkue | Ott>  | V | T | h | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kreikka | 3 | 2 | 1 | 0 | 6–1 | 5 |
|  Portugali | 3 | 2 | 1 | 0 | 4–1 | 5 |
|  Puola | 3 | 0 | 1 | 2 | 1–3 | 1 |
|  Sveitsi | 3 | 0 | 1 | 2 | 1–7 | 1 |
Alkulohkot > Lohko C

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ranska | 3 | 2 | 1 | 0 | 7–1 | 5 |
|  Suomi | 3 | 1 | 1 | 1 | 3–3 | 3 |
|  Romania | 3 | 1 | 1 | 1 | 3–5 | 3 |
|  Tanska | 3 | 0 | 1 | 2 | 3–7 | 1 |
Alkulohkot > Lohko D

| Joukkue | Ott>  | V | T | H | M | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja | 3 | 2 | 0 | 1 | 8–5 | 4 |
|  Neuvostoliitto | 3 | 2 | 0 | 1 | 6–5 | 4 |
|  Islanti | 3 | 1 | 0 | 2 | 3–5 | 2 |
|  Jugoslavia | 3 | 1 | 0 | 2 | 5–7 | 2 |
Suomen joukkue

Mikko Kavén (mv), Kuusysi
Tuomas Tuomilehto (mv), Ilves
Juuso Kangaskorpi, MP
Lasse Karjalainen, PPT
Vesa Kiljunen, OLS
Jarkko Koskinen, Reipas
Mika Kottila, MPS
Jari Lahtinen, Haka
Joni Meltoranta, KuPS
Jussi Nuorela, Haka
Jani Nyholm, HJK
Anssi Pellikka, KuPS
Mike Peltola, KPV
Saku Puhakainen, LaPa
Jani Pylkäs, OLS
Sami Ristilä, Haka
James Cracknell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  James Cracknell |  James Cracknell |  James Cracknell |  |
Miesten soutu
Maa:   Iso-Britannia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | nelonen i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Aiguebelette 1997 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Köln 1998 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | St. Catharines 1999 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Luzern 2001 | kaksikko |  |
|  Kultaa | Luzern 2001 | kaksikko i.p. |  |
|  Kultaa | Sevilla 2002 | kaksikko i.p. |  |
James Cracknell (s. 5. toukokuuta 1972 Sutton, Englanti) on brittiläinen kilpasoutaja. Hän voitti olympiakultaa perämiehettömässä nelosessa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Ensimmäisen kerran hän kilpaili olympialaisissa Atlantassa 1996 perämiehettömässä kaksikossa mutta terveysongelmat pilasivat tuolloin hänen kilpailunsa.
Cracknell voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuonna 1990. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui vuodesta 1991 ja voitti kuusi maailmanmestaruutta. Aiguebelettessa 1997, Kölnissä 1998 ja St. Catharinesissa 1999 hän voitti kultaa perämiehettömässä nelosessa. Luzernissa 2001 hän voitti kultaa sekä perämiehettömässä että perämiehellisessä kaksikossa. Sevillassa 2002 hän voitti kultaa perämiehettömässä kaksikossa parinaan Matthew Pinsent, joka kuului myös Cracknellin kaikissa muissa kultamitalisouduissa samaan venekuntaan. Viimeisissä MM-kilpailuissaan Milanossa 2003 Cracknell sijoittui Pinsentin kanssa perämiehettömässä kaksikossa neljänneksi.
Vuonna 2019 Cracknell kilpaili 46-vuotiaana Cambridge–Oxford-soutukilpailussa Cambridgen yliopiston voittajajoukkueessa.
Joseph Babinski

| Joseph Babinski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Joseph Jules François Félix Babinski
Syntynyt: 17. marraskuuta 1857 Pariisi, Ranska
Kuollut: 13. joulukuuta 1932 (75 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Pariisin yliopisto
Tutkimusalue:  Neurologia
Joseph Jules François Félix Babinski (puol. Józef Julian Franciszek Feliks Babiński; 17. marraskuuta 1857 Pariisi – 29. lokakuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen neurologi. Hänet tunnetaan parhaiten Babinskin refleksistä, joka on patologinen plantaarinen (jalkapohjanpuoleinen) refleksi ja joka indikoi kortikospinaaliradan vauriota.
Babinski vaikutti systemaattisen kliinisen neurologisen tutkimuksen kehittämiseen. Väitöstyönsä Babinski teki MS-taudista.
Elämä

Babinski syntyi Pariisissa puolalaisen insinöörin ja tämän vaimon perheeseen. Vanhemmat olivat paenneet vuonna 1848 Varsovasta Pariisiin, koska Venäjä yritti pysäyttää Puolan itsenäistymispyrkimykset.
Babinski suoritti lääketieteen tutkintonsa Pariisin yliopistossa vuonna 1884. Hänestä tuli professori Jean-Martin Charcot'n lempioppilas Salpêtrièren sairaalassa.
Babinski jäi vaille tukea Charcot'n kuoltua vuonna 1893. Babinski ei osallistunut akateemisiin kilpailuihin. Hänellä oli paljon aikaa kliiniselle neurologialle työskennellessään Hôpital de la Pitiéssä.
Babinski kiinnostui myös hysterian patogeneesistä, ja hän oli ensimmäinen, joka esitti hyväksyttävät erotusdiagnostiset kriteerit, joilla hysteria voitiin erottaa orgaanisista taudeista. Hän muodosti käsitteen pitiatismi.
Babinski esitti ensimmäisen raportin phenomène des orteils vuonna 1986 Société de Biologien kokouksessa. Hänen mukaan jalkaterän normaali refleksi on varpaiden plantaarinen refleksi, mutta kortikospinaaliradan vamma aiheuttaa isovarpaan dorsaalisen fleksion – "Babinskin refleksin".
Ensimmäisen maailmansodan aikana Babinski hoiti useita traumaattisia neurologiatapauksia Pitié-sairaaloissa. Havaintojensa pohjalta hän kirjoitti vuonna 1917 yhdessä Jules Frometin kanssa teoksen "Hysteropithiatisme en Neurologie de Guerre", jonka käänsi seuraavana vuonna englanniksi Sir H. Rolleston. Babinski käänsi itse joitakin teoksiaan puolaksi.
Babinski toimi neurologian professorina Pariisin yliopistossa ja kirjoitti uransa aikana yli 200 tutkielmaa ahdistuneisuushäiriöstä.
Babinski kuoli Pariisissa 13. joulukuuta 1932. Viimeisinä elinvuosinaan hän sairasti Parkinsonin tautia.
Tunnustukset

Babinski ehti nähdä, kuinka hänen tieteellinen työnsä sai kansainvälistä arvostusta. Nykyisessä Liettuassa sijaitseva Vilnan yliopisto  ja American Neurological Society sekä muut ulkomaiset järjestöt kunnioittivat hänen työtään.
Aiheesta muualla

http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/370.html
Janusz H. Skalskin artikkeli Journal of Neurology- lehdessä: http://link.springer.com/article/10.1007%2Fs00415-007-0628-2
Josh Hawley

| Josh Hawley |
| --- | --- |
 Hawley vuonna 2019.
Yhdysvaltain senaattori Missourista
 3. tammikuuta 2019– Yhdessä Eric Schmittin kanssa  
Edeltäjä:  Claire McCaskill
Missourin oikeusministeri
 9. tammikuuta 2017 – 3. tammikuuta 2019  
Seuraaja:  Eric Schmitt
Henkilötiedot
Koko nimi:  Joshua David Hawley
Syntynyt: 31. joulukuuta 1979 (ikä 44) Springdale, Arkansas, Yhdysvallat
Puoliso:  Erin Morrow Hawley
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  republikaanit
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
joshhawley.com ja www.hawley.senate.gov
Joshua David Hawley (s. 31. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen asianajaja ja republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Missourin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2019 lähtien. Aiemmin Hawley toimi Missourin 42. oikeusministerinä vuosina 2017–2019.
Vuoden 2018 vaaleissa Hawley keräsi 51,4 prosenttia äänistä ja tuli valituksi senaattiin. Istuva senaattori, demokraattien Claire McCaskill, sai 45,6 prosenttia äänistä.
Elämä

Hän suoritti vuonna 2002 Stanfordin yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon (Bachelor of Arts) pääaineenaan historia ja vuonna 2006 oikeustieteen tutkinnon (Juris Doctor) Yalen yliopistossa.
Elokuussa 2022 Hawley äänesti ainoana senaattorina sekä Suomen että Ruotsin Nato-jäsenyyksiä vastaan. Hawley perusteli kantaansa sillä, ettei halua Yhdysvaltojen kuluttavan taloudellisia ja sotilaallisia resursseja Euroopassa, sillä Meksikon vastainen raja ja Kiina ovat suurempia uhkia Yhdysvalloille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josh Hawley Wikimedia Commonsissa
Hawleyn viralliset kotisivut
Joachim Puchner

Mario Matt, Hannes Reichelt ja Joachim Puchner
Joachim Puchner (s. 25. syyskuuta 1987) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili vauhtilajeissa. Hän lopetti kilpauransa keväällä 2017.
Nuorten MM-kilpailuissa Altenmarkt-Zauchenseessa vuonna 2007 Puchner saavutti supersuurpujottelussa hopeaa. Ainoissa aikuisten arvokisoissaan Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 12:nneksi.
Puchnerin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Wengenin superalppiyhdistetyssä 16. tammikuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti joulukuussa 2009 Beaver Creekin superalppiyhdistetyssä oltuaan 20:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 oltuaan neljäs Chamonix'n syöksylaskussa. Palkintosijoille Puchner ylsi kolme kertaa: Kvitfjellin syöksylaskussa maaliskuussa 2011 hän oli kolmas, seuraavassa kilpailussa Lenzerheiden syöksylaskussa toinen ja Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2012 kolmas.
Kaudella 2020–2021 Puchner aloitti Itävallan yleisradioyhtiö ORF:n kameralaskijana, jonka tehtävänä on esitellä kameran kanssa kilpailurata tv-katsojille ennen kilpailun alkua.
Joachim Puchnerin sisko Mirjam Puchner on supersuurpujottelun olympiamitalisti vuodelta 2022.
Aiheesta muualla

Joachim Puchnerin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Josefsson

Josefsson, Josefson tai Josephson  on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brian Josephson (s. 1940), brittiläinen fyysikko, Josephsonin ilmiön keksijä, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Carl Josefsson (1895–1974), ruotsalainen jääkiekkoilija
Daniel Josefsson (s. 1981), ruotsalainen jääkiekkoilija
Enar Josefsson (1916–1989), ruotsalainen hiihtäjä
Erik Josefsson (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija
Erland Josephson (1923–2012), ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja teatterinjohtaja
Ernst Josephson (1851–1906), ruotsalainen taidemaalari
Hans Josefsson (s. 1945), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä
Jacob Josefson (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkoilija
Jacob Axel Josephson (1818–1880), ruotsalainen säveltäjä, urkuri, kapellimestari ja kuoronjohtaja
Janne Josefsson (s. 1957), ruotsalainen toimittaja
Ola Josefsson (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.