stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurt Jara
Ura valmentajana

Jara aloitti valmennusuransa 1986 Grasshopper-Club Zürichin peräsimessä. Hän johdatti seuran Sveitsin cupin mestariksi kaudella 1987/88 ja sai näin ollen lentävän lähdön uralleen. Cup-mestarina hän kuitenkin jätti Grasshoppersin ja siirtyi syyskuussa 1988 FC St. Gallenin päävalmentajaksi.
Menestys St. Gallenissa jäi vaisuksi ja Jara sai jättää tehtävänsä kesällä 1991. Hän palasi takaisin kentän laidalle siirtyen saman vuoden lokakuussa FC Zürichn päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa kolmisen vuotta saaden potkut huhtikuussa 1994. Jaran ura jatkui VfB Mödlingissä kaudella 1994/95. Hän oli vuoden verran sivussa valmennustehtävistä jatkaen uraansa 1996/97 AO Xanthissa ja seuraavalla kaudella kyproslaisessa APOELissa.
Kaudeksi 1999/2000 Jara palasi kotimaahansa FC Tirol Innsbruckin uutena päävalmentajana. Debyyttikausi sujui loisteliaasti ja Tirol juhli Itävallan mestaruutta kymmenen vuoden tauon jälkeen. Mestaruusjuhlat toistuivat seuraavalla kaudella ja Jaran nimi oli jälleen otsikoissa. Lokakuussa 2001 Saksan Bundesliigassa pelannut Hamburger SV kaappasi Jaran päävalmentajakseen. Hän nosti HSV:n putoamiskamppailusta lopulta sijalle 11. Ensimmäinen kokonainen kausi HSV:ssä sujui huomattavasti paremmin ja loppusijoitus oli 4:s. Kausi 2003/04 alkoi myös lupaavissa merkeissä, kun HSV kukisti Saksan Liga-Pokalin finaalissa Borussia Dortmundin 4–2. Liigakausi alkoi kuitenkin vaisummin ja Jara sai potkut lokakuussa 2003.
Helmikuussa 2004 Jara palasi tositoimiin siirryttyään 1. FC Kaiserslauternin päävalmentajaksi.  Hän pelasti seuran putoamiselta ja johti seuran peliä kohtuullisella menestyksellä myös seuraavalla kaudella. Fanien tyytymättömyys Jaraan johti kuitenkin lopulta potkuihin huhtikuussa 2004.
Kesällä 2005 Jara palasi valmennustehtäviin kotimaahansa siirryttyään Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi.  Seura lähti kauteen kunnianhimoisin tavoittein, olihan Dietrich Mateschitz kuluttanut paljon rahaa joukkueensa rakentamiseen. Mestaruutta ei kuitenkaan tullut vaan Red Bull jäi hopealle. Jara joutui jättämään kauden jälkeen tehtävänsä seuran päävalmentajana.
Red Bull Salzburgissa vietetty kausi oli tuhoisa Jaran uralle. Häntä syytettiin järjettömistä pelaajakaupoista ja totaalisesta epäonnistumisesta joukkueen rakentamisessa. Jara ei ole toiminut päävalmentajana Red Bullista saamiensa potkujen jälkeen.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Sveitsin cup: 1988
Itävallan mestaruus (2): 2000, 2001
Saksan Liga-Pokal: 2003
Landon Wilson

| Landon Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1975 (ikä 49) St. Louis, MO, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  102 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2010
Aik. seurat:  Colorado Avalanche Boston Bruins Phoenix Coyotes Pittsburgh Penguins Blues (SML) HC Davos (NLA) HC Lugano (NLA)   Dallas Stars (NHL)   Grand Rapids Griffins (AHL)   Iowa Stars (AHL)
NHL-varaus:  19. varaus, 1993 Toronto Maple Leafs
Landon Matthew Wilson (s. 13. maaliskuuta 1975 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä ja rightin puolelta.
Ura

Wilson pelasi edellisen kauden USHL:ää Dubuque Fighting Saintsin riveissä, kun hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella Toronto Maple Leafsiin kesällä 1993. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Kaudella 1993–94 Wilson valittiin WCHA:n vuoden tulokkaaksi. Wilson ei pelannut Maple Leafsissä, vaan hänet kaupattiin kesäkuussa 1994 isossa kaupassa Wendel Clarkin, Sylvain Lefebvren ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron 1994 kanssa Quebec Nordiquesiin vaihdossa Mats Sundiniin, Garth Butcheriin, Todd Warrineriin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Wilson pelasi toisen yliopistokautensa 1994–95 kevään 1995 Nordiquesin farmijoukkue Cornwall Acesissa.
Kaudeksi 1995–96 Quebec Nordiques muutti Denveriin ja vaihtoi nimensä Colorado Avalancheksi. Tuolla kyseisellä kaudella Wilson debytoi NHL:ssä ja pelasi kaikkiaan seitsemässä ottelussa. Hän teki niissä myös uransa avausmaalin. Avalanche voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin, mutta Wilson ei pelannut tarpeeksi otteluita, jotta hänen nimensä olisi kaiverrettu Stanley Cupiin. Kaudella 1996–97 Wilson pelasi yhdeksän ottelua Avalanchessa, kunnes hänet kaupattiin Anders Myrvoldin kanssa Boston Bruinsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon 1998 marraskuussa 1996. Wilson pelasi Bruinsin organisaatiossa kevääseen 2000 asti. Hän pelasi suurimman osan kausista 1997–98 ja 1998–99 farmijoukkue Providence Bruinsissa. Vuonna 1999 Wilson valittiin AHL:n tähdistökentälliseen. Heinäkuussa 2000 Wilson siirtyi vapaana agenttina Phoenix Coyotesiin. Hän sai siellä aiempiin kausiin verrattuna enemmän peliaikaa NHL:stä. Wilson pelasi Coyotesissa helmikuuhun 2004 asti, kunnes hän siirtyi loppukaudeksi 2003–04 Pittsburgh Penguinsiin.
Wilson pelasi työsulkukauden 2004–05 Espoo Bluesissa, jääkiekon SM-liigassa. Hänen kautensa jäi kuitenkin 37 ottelun mittaiseksi selkävaivojen vuoksi. Wilson ei kovinkaan vastannut häneen kohdistuneita odotuksia maalintekijänä, mutta häntä pidettiin kuitenkin ihanteellisena pelaajatyyppinä kaukalon ulkopuolella. Wilson siirtyi kaudeksi 2005–06 Sveitsin Nationalliga A:n hallitsevaan mestariin HC Davosiin. Sieltä hän siirtyi kaudeksi 2006–07 puolestaan kevään 2006 mestarijoukkueeseen HC Luganoon, jossa Wilson pelasi kaksi kautta.
Heinäkuussa 2008 Wilson palasi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi Dallas Starsin organisaatioon. Hän pelasi joukkueessa kauden 2008–09 aikana 27 ottelua tehoin 2+6=8. Muut ottelunsa hän pelasi AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissä. Kaudella 2009–10 hän pelasi vain Starsin farmissa, Texas Starsin riveissä, eikä saanut peliaikaa NHL:stä. Texas Stars pääsi AHL:n finaaleihin asti, mutta Calder Cupin vei Hershey Bears.
Maajoukkue

Wilson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1995 ja miesten MM-kilpailuissa 2001.
Muuta

Wilsonin vasen silmä sokeutui osittain vuonna 2003 kiekon osuttua siihen. Hänen isänsä Rick Wilson on entinen NHL-puolustaja ja entinen Dallas Starsin päävalmentaja.
Kurt Johansson

| Kurt Johansson |
| --- | --- |
 Kurt Johansson (Ruotsi) kiväärinsä kera ampumakatoksessa Tukholman vuoden 1947 MM-kisoissa. Hän voitti niissä sotilaskiväärikilpailun 3 x 20 lauk. kultaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1914 Tukholma Ruotsi
Kuollut: 8. elokuuta 2011 (97 vuotta) Strängnäs, Södermanland
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Laji:  ammunta
Seura:  Södermalm Liljeholmens Skf
Kilpauran kesto:  1935-1968
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1947 | 300 m vakiokivääri (asennot) |  |
|  Kultaa | Wiesbaden 1966 | 300 m vapaakivääri (makuu) |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1947 | 300 m vapaakivääri (makuu) |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1947 | 300 m vapaakivääri (polvi) |  |
|  Hopeaa | Buenos Aires 1949 | 300 m vapaakivääri (makuu) |  |
|  Hopeaa | Caracas 1954 | 50+100 y  pienoiskivääri (makuu) |  |
|  Pronssia | Luzern 1939 | 50 m pienoiskivääri (asennot) |  |
|  Pronssia | Luzern 1939 | 50 m pienoiskivääri (polvi) |  |
|  Pronssia | Luzern 1939 | 50 m pienoiskivääri (makuu) |  |
|  Pronssia | Tukholma 1947 | 50 m pienoiskivääri (makuu) |  |
|  Pronssia | Kairo 1962 | 300 m vapaakivääri (makuu) |  |
|  Pronssia | Wiesbaden 1966 | 300 m vapaakivääri (polvi) |  |
Kurt Ivar Björn Johansson (25. helmikuuta 1914 Tukholma Ruotsi – 8. elokuuta 2011 Strängnäs) oli ruotsalainen kivääriampuja. Johansson saavutti urallaan kaksi henkilökohtaista MM-kultaa vuosina 1947 ja 1966. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 Svenska Dagbladetin kultamitali vuoden parhaasta ruotsalaisesta urheilusuorituksesta.
Nousu Ruotsin kiväärimaajoukkueeseen

Urheilu-urallaan kivääriampujana Johansson nousi Ruotsin kärkiampujien joukkoon vuonna 1935 aseinaan sotilas-, vapaa- ja pienoiskivääri. Tuosta vuodesta alkoi menestyksekäs kivääriampujan urheilu-ura, joka tuotti yli 100 Ruotsin mestaruutta. Johansson menestyi myös kansainvälisesti. Vuoden 1937 Helsingin MM-kisoissa hän saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, kun Ruotsin joukkue sijoittui sotilaskiväärin makuukilpailussa hopealle. Kurt Johansson oli sotilaskiväärin asentokilpailussa 22. ja Ruotsin joukkueessa, joka sijoittui 4:ksi. Ensimmäinen kansainvälinen voitto oli pienoiskiväärin makuuammunnan Pohjoismaiden mestaruus vuonna 1938. MM-ura alkoi vuoden 1939 Luzernin MM-kisoissa, joissa hän saavutti kolme henkilökohtaista pronssimitalia mm. asentokilpailusta. Lisäksi hän oli mukana joukkuehopeaa pienoiskiväärin makuammunnan voitaneessa Ruotsin joukkueessa.
Nousu kansainväliselle huipulle

Toisen maailmansodan vuodet lamaannuttivat kansainvälisen kilpailun. Kesällä 1947 olivat ensimmäiset sodanjälkeiset ammunnan MM-kisat kisapaikkana Tukholma. Niissä Johansson otti ensimmäisen henkilökohtaisista maailmanmestaruuksistaan vakiokiväärin 300 metrin kolmessa asennossa. Lisäksi hän saavutti kaksi hopeaa vapaakiväärin asennoissa ja pronssin pienoiskiväärissä. Ruotsin joukkueessa hän saavutti kaikkiaan viisi mitalia; sarjalla 2-1-2.
Seuraavan vuoden Lontoon olympialaisissa Kurt Johansson osallistui vapaakiväärin asentokilpailuun, jossa hän sijoittui 4:ksi Sveitsin Emil Grünigin, Suomen Pauli Janhosen ja Norjan Willy Røgebergin jälkeen. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Buenos Airesissa Johansson otti yhden henkilökohtaisen mitalin sijoituessaan hopealle vapaakiväärin makuammunassa. Lisäksi hän oli Ruotsin joukkueessa saavuttamassa neljä mitalia sarjalla 2-1-1.
Seuraavissa eli olympiavuoden 1952 MM-kisoissa Oslossa Kurt Johansson saavutti neljä joukkuemitalia, joista parhaana pienoiskiväärin polviasennon voitto. Henkilökohtaisesti Johansson sijoittui parhaiten juuri polviasennossa 5. sijallaan suomalaisen Sven Halinojan ottaessa maailmanmestaruuden. Johanssonilla jäi heti MM-kisojen jälkeen käynnistyneet Helsingin olympialaiset väliin Ruotsin edustajien ollessa Walter Fröstell ja Uno Berg. MM-kisoissa eivät kilpailleet itäblokin maat Neuvostoliiton johdolla, vaan he tulivat vasta Helsingin olympialaisiin. Ammunnassa käytiin MM-kisat jo kaksi vuotta myöhemmin eli marraskussa 1954 Caracasissa. Niissä Johansson jatkoi henkilökohtaisten mitalien keruuta eli hopeaa pienoiskiväärin makuulta. Lisäksi joukkuemitaleita tuli viisi sarjalla 1-3-1. Vuoden 1956 Melbournen olympialaiset jäivät Johanssonilla väliin, sillä Ruotsia edustivat kivääriampujina Anders Kvissberg ja Johan Sundberg. Moskovan vuoden 1958 MM-kisat menivät niin Johanssonilla kuin Ruotsin kiväärimiehillä ilman mitaleja Neuvostoliiton ja Suomen ampujien (Vilho Ylönen ja Esa Kervinen) hallitessa kiväärikisoja.
Kiväärimiehen menestysvuodet vielä 1960-luvulla

Vuoden 1960 Rooman kisoihin Kurt Johansson nimettiin yhdessä Kvissbergin kanssa Ruotsin edustajaksi. Niissä Johansson edusti pienoiskiväärin makuuammunnassa ja vapaakiväärin asentokilpailussa. Sijoitukset Johanssonilla olivat 15. ja 19. Vuoden 1962 MM-kisat Kairossa toivat Johanssonille jälleen henkilökohtaisen mitalin eli pronssia vapaakiväärin makuukilpailusta nousevan tähden amerikalaisen Gary Andersonin voittaessa kyseisen lajin ja sen lisäksi kolme muuta kiväärilajia. Johansson oli mukana Ruotsille kultaa voittaneessa pienoiskiväärin makuukilpailun joukkueessa.
Vuoden 1964 Tokion olympialaisin Kurt Johansson olisi myös valittu, mutta hän kieltäytyi kisamatkasta. Hänen MM-uransa päätepisteenä olivat vuoden 1966 Wiesbadenin MM-kisat. Niissä hän saavutti toisen henkilökohtaisen kultalinsa vapaakiväärin makuulta. Lisäksi hän sai pronssia vastaavan aseen polviasentokilpailussa.
Näin Kurt Johansson oli saavuttanut urallaan MM-kisoissa henkilökohtaisia mitaleja kaksi kultaa, neljä hopeaa ja kuusi pronssia. Tämän lisäksi hän saavutti Ruotsin joukkueessa kuusi kultaa, kuusi hopeaa ja neljä pronssia. Kaikkiaan MM-mitaleita oli hänellä kahdeksan kultaa, 10 hopeaa ja 10 pronssia vuosien 1937-1966 MM-kisoissa. Samoina vuosikymmeninä Johanssonin kanssa Ruotsissa ampumaurheilussa menestyi menestyi pistooliampuja Torsten Ullman. Vuonna 1966 Kurt Johanssonin menestyksekästä huippu-urheilu-uraa erityisesti kyseisenä vuonna hänen saavuttamansa maailmanmestaruuden pohjalta muistettiin "Svenska Dagbladetin" kultamitalilla.
Kurt Johansson kilpaili vielä seuraavissa vuoden 1968 Meksikon olympialaisissa kaikissa kolmessa kiväärilajissa eli vapaakiväärin asentokilpailussa, pienoiskiväärin makuu ja asentokilpailussa sijoitusten ollessa 17., 26. ja 20.
Siviliura

Kurt Johansson aloitti uransa turkisalalla vuoana 1931. Hän osti alan sukunimeään kantaneen tukholmalaisyrityksen vuonna 1942 ja toimi sen jälkeen yrityksessä toimitusjohtajana.
Ruotsia edusti Meksikon vuoden 1968 olympialaisissa kaksi Johanssonia - Kurt ja Sven. Kurt, pitkän menestyksekään uran tehnyt kiväärimies ja Sven, uuden sukupolven kivääriampuja.
Lentopallon miesten Afrikan olympiakarsinta 2012

Karsinta Lontoon olympiakisojen lentopalloturnaukseen suoritettiin Afrikan maiden osalta Yaoundessa, Kamerunissa 17. – 21. tammikuuta 2012. Tunisia voitti kaikki ottelunsa ja selviytyi suoraan olympiakisoihin. Egypti sai vielä mahdollisuuden maailmankarsinnan kautta.
Sarjataulukko

| Joukkue | O | V3 | V2 | H1 | H0 | Erät | Eräpisteet | P |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tunisia | 4 | 4 | 0 | 0 | 0 | 12-2 | 341-297 | 12 |  | 3-1 | 3-1 | 3-0 | 3-0 |
|  Egypti | 4 | 2 | 1 | 0 | 1 | 10-5 | 362-307 | 8 | - |  | 3-2 | 3-0 | 3-0 |
|  Kameun | 4 | 1 | 1 | 1 | 1 | 9-8 | 381-371 | 6 | - | - |  | 3-2 | 3-0 |
|  Algeria | 4 | 1 | 0 | 1 | 2 | 5-9 | 311-318 | 4 | - | - | - |  | 3-0 |
|  Ghana | 4 | 0 | 0 | 0 | 4 | 0-12 | 200-300 | 0 | - | - | - | - |  |
Niger luopui osanotosta.
Kyi apso

| Kyi apso> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Tiibet
Määrä:  harvinainen
Rodun syntyaika:  erittäin vanha
Alkuperäinen käyttö:  vahtikoira, laumanvartija
Nykyinen käyttö:  vahtikoira
Muita nimityksiä:  Apso do-kyi, Bearded Tibetan Mastiff, Bearded Kyi-Apso
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  36 kg
Säkäkorkeus:  65 cm
Väritys:  yleensä black&tan
Kyi apso on tiibetiläinen koirarotu. Sen toinen nimitys Kinnaur Sheepdog on hieman harhaanjohtava, sillä Kinnaurin alue kuuluu Intiaan.
Ulkonäkö

Rotu muistuttaa jonkin verran tiibetinmastiffia, joskin sillä on tätä pörröisempi pää, pidemmät korvat, hoikempi rakenne ja pidemmät raajat. Häntä on ylös kiertyvä. Karvapeite muodostaa kuonossa parran. Väritys on tavallisesti musta vaalein merkein, vaikka muitakin vaihtoehtoja esiintyy. Säkäkorkeus on n. 65 cm ja paino n. 36 kg.
Nimensä mukaisesti rotu on todella karvainen, ja sillä on pitkänomainen runko. Korvat ovat riippuvat. Eturaajat ovat takaraajoja lyhyemmät.[lähde? ]
Luonne ja käyttäytyminen

Kyi apso on itsenäinen, itsepäinen, erittäin älykäs, energinen, ketterä ja atleettinen. Se on vieraita kohtaan aggressiivinen ja vaatii huolellisen koulutuksen jotta sen syvään juurtunutta puolustusviettiä reviiriään kohtaan voidaan kontrolloida. Se ilmoittaa tunkeilijoista syvällä, sointuvalla haukulla.
Alkuperä

Kyi apso on kotoisin Tiibetin syrjäiseltä alueelta, erityisesti Kailasvuoren ylätasangolta, ja on alkuperältään muinainen. Sitä käytetään ensisijaisesti asumusten vartiointiin, mutta tarvittaessa myös eläinlaumojen puolustamiseen.
Kyi apso oli Tiibetin ulkopuolella tuntematon ennen vuotta 1937, jolloin tutkimusmatkailija Frederick Marshman Baileyn vaimo Irma pani merkille erään yksilön, joka kuului 13. Dalai Lamalle, ja otti siitä valokuvan. Seuraavan kerran rodusta kuultiin länsimaissa 1970-luvulla, jolloin Luoteis-Nepalissa olleet amerikkalaiset kenttätyöntekijät huomasivat joitain yksilöitä, joita vietiin rajan yli. Seuraavien vuosien aikana toiset amerikkalaiset kenttätyöntekijät onnistuivat etenemään Kailasvuorelle, mistä he hankkivat kolme kyi apson pentua - uroksen ja kaksi narttua.
1990-luvulle mennessä yhteensä kuusi rodunedustajaa oli viety Yhdysvaltoihin. Kantapopulaatio lisääntyi onnistuneesti, ja populaation koko alkoi kasvaa tasaisesti. Lopulta perustettiin paikallinen rotujärjestö.
Alkuperä > Etymologia

Kyi tarkoittaa koiraa ja apso karvaista.
Käännös suomeksi
Lakatámeia

| Lakatámeia Lakatámeian kunta Λακατάμεια Δήμος Λακατάμειας |
| --- | --- |
 Lakatámeia
 Koordinaatit: 35°06′31″N, 33°18′53″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Nikosia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki ja kunta
Väkiluku (2011):  38 345
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.lakatamia.org.cy 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lakatámeia (kreik. Λακατάμεια, myös Lakatámia, Λακατάμια) on kaupunki ja kunta (Δήμος Λακατάμειας, Dímos Lakatámeias) Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 38 345 (2011).
Lakatámeia sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Nikosian keskustasta lounaaseen. Se on kasvanut kahdesta kylästä, Ala-Lakatámeiasta (Κάτω Λακατάμεια, Káto Lakatámeia) ja Ylä-Lakatámeiasta (Πάνω Λακατάμεια, Páno Lakatámeia), Nikosian esikaupungiksi.
Aiheesta muualla

Δήμος Λακατάμειας. Lakatámeian kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Nikosian alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Ágios Dométios · Aglantziá · Dáli · Égkomi · Géri · Kythréa · Lakatámeia · Latsiá · Mórfou · Nikosia (Lefkosía) · Stróvolos · Tséri
Yhdyskunnat (koinótita):  Agía Eiríni · Agiá Kepír · Agía Marína Skylloúras · Agía Marína Xyliátou · Agía Varvára · Ágios Vasíleios · Ágioi Iliófotoi · Ágioi Trimithiás · Ágios Epifánios Oreinís · Ágios Geórgios Kafkállou · Ágios Geórgios Soléas · Ágios Ioánnis Maloúntas · Ágios Ioánnis Tillyrías · Ágios Nikólaos Léfkas · Ágios Sozómenos · Ágios Theódoros Soléas · Ágios Theódoros Tillyrías · Agrokipiá · Akáki · Alámpra · Alévga · Alithinoú · Álona · Ammadiés · Ampelikoú · Anágeia · Analióntas · Angolémi · Anthoúpoli · Aplíki · Aredioú · Argáki · Askás · Astromerítis · Avlóna · Béïkioï · Déneia · Dýo Potamoí · Eliá · Epichó · Episkopeió · Ergátes · Evrýchou · Éxo Metóchi · Farmakás · Fikárdou · Flásou · Fterikoúdi · Fylliá · Galáta · Galiní · Gerakiés · Gerólakkos · Goúrri · Kakopetriá · Kaliána · Kaló Chorió Léfkas · Kaló Chorío Mórfou · Kaló Chorió Oreinís · Kalopanagiótis · Kalyvákia · Kampí · Kampiá · Kámpos · Kanlí · Kannávia · Kapédes · Karavostási · Katalióntas · Káto Defterá · Káto Koutrafás · Káto Moní · Káto Pýrgos · Katokopiá · Katýdata · Kaziverá · Kióneli · Klírou · Kókkina · Kokkinotrimithiá · Korákou · Kotsiátis · Kouroú Monastíri · Kyrá · Lagouderá · Lazaniás · Léfka · Linoú · Livádia · Louroukína · Loutrós · Lýmpia · Lythrodóntas · Maloúnta · Mámmari · Mansoúra · Mántres · Margó · Markí · Másari · Mathiátis · Méniko · Mia Miliá · Mitseró · Móra · Mosfíli · Moutoullás · Mylikoúri · Néo Chorió · Nikitári · Nikítas · Nísou · Oíkos · Oroúnta · Ortákioi · Pachýammos · Palaichóri Mórfou · Palaichóri Oreinís · Palaíkythro · Palaiométocho · Páno Defterá · Páno Koutrafás · Páno Pýrgos · Páno Zódeia · Pedoulás · Pentágeia · Péra · Péra Chorió · Peristeróna · Peristeronári · Pétra · Pétra tou Digení · Pigénia · Platanistása · Politikó · Polýstypos · Potámi · Potamiá · Prasteió · Psimolófou · Pyróï · Saránti · Selládi tou Áppi · Siá · Sinaóros · Skouriótissa · Skylloúra · Spília · Syrianochóri · Temvriá · Tráchonas · Trachóni · Tsakístra · Týmvou · Varíseia · Vóni · Vroḯsia · Vyzakiá · Xeróvounos · Xyliátos · Zódeia
Kyproksen kunnat
| --- | --- |
Famagustan alue:  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Kyrenian alue:  Karavás · Kyrenia (Kerýneia) · Lápithos
Lárnakan alue:  Aradíppou · Athiénou · Dromolaxiá-Meneoú · Lárnaka · Léfkara · Livádia
Limassolin alue:  Ágios Athanásios · Germasógeia · Káto Polemídia · Limassol (Lemesós) · Mésa Geitoniá · Ýpsonas
Nikosian alue:  Ágios Dométios · Aglantziá · Dáli · Égkomi · Géri · Kythréa · Lakatámeia · Latsiá · Mórfou · Nikosia (Lefkosía) · Stróvolos · Tséri
Páfoksen alue:  Geroskípou · Páfos · Pégeia · Póli
Lafayette

Lafayette tai La Fayette voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Markiisi de La Fayette, Marie-Joseph-Paul-Roch-Yves-Gilbert du Motier (1757–1834), ranskalainen kenraali ja poliitikko
Madame de La Fayette, Marie-Madeleine Pioche de La Vergne (1634–1693), ranskalainen kirjailija
Bernard Lafayette (s. 1940), yhdysvaltalainen kansalaisoikeusaktivisti
Paikkoja

Lafayette on varsinkin Yhdysvalloissa usean kaupungin nimi. Ne on nimetty markiisi de La Fayetten mukaan.
Chavaniac-Lafayette, kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa
La Fayette, Alabama
Lafayette, Colorado
La Fayette, Georgia
Lafayette, Indiana
Lafayette, Kalifornia
LaFayette, Kentucky
Lafayette, Louisiana
Lafayette, Minnesota
LaFaeytte, New York
Lafayette, Oregon
Lafayette, Tennessee
Muita

USS Lafayette, useita Yhdysvaltain laivaston aluksia
Galeries Lafayette, tavaratalo Pariisissa
Laivasto tanssii

| Laivasto tanssii> Follow the Fleet |
| --- | --- |
 Randolph Scott elokuvan trailerissa.
Ohjaaja:  Mark Sandrich
Käsikirjoittaja:  Hubert Osborne (näytelmä) Allan Scott Dwight Taylor
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Irving Berlin Max Steiner
Kuvaaja:  David Abel
Leikkaaja:  Henry Berman
Tuotantosuunnittelija:  Van Nest Polglase
Lavastaja:  Van Nest Polglase
Pääosat:  Fred Astaire Ginger Rogers Randolph Scott Harriet Hilliard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:  20. helmikuuta 1936 (USA), 14. tammikuuta 1937 (Suomi)
Kesto:  110 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laivasto tansii (Follow the Fleet) on Mark Sandrichin ohjaama yhdysvaltalainen musiikkielokuva vuodelta 1936. Elokuva pohjautuu Hubert Osbornen näytelmään Shore Leave.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Fred Astaire  | … |  Bake Baker   |
|  Ginger Rogers  | … |  Sherry Martin   |
|  Randolph Scott  | … |  Bilge Smith   |
|  Harriet Hilliard  | … |  Connie Martin    |
|  Astrid Allwyn  | … |  Iris Manning   |
|  Betty Grable  | … |  laulaja   |
|  Lucille Ball  | … |  Kitty Collins   |
Aiheesta muualla

Laivasto tanssii Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fred Astairen ja Ginger Rogersin yhteiset elokuvamusikaalit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Carioca (1933) · Continental – hupainen avioero (1934) · Roberta (1935) · Top Hat (1935) · Laivasto tanssii (1936) · Hääkarkuri (1936) · Saanko luvan? (1937), Ihanaa on elää (1938) · Tanssin kuningaspari (1939) · Me tanssimme taas (1949)
Laivasto-operaatioiden komentaja

Laivasto-operaatioiden komentaja (engl. Chief of Naval Operations) on Yhdysvaltain laivaston korkea-arvoisin upseeri, Puolustushaarakomentajien neuvoston jäsen ja presidentin, puolustusministerin sekä laivastoministerin neuvonantaja laivastoa koskevissa asioissa. Komentajan tehtävät ovat hallinnollisia eikä hänellä ole omia joukkoja johdettavana.
Komentajan nimittää presidentti nelivuotiskaudeksi ja senaatin enemmistön tulee hyväksyä nimitys. Komentajaksi nimitettävällä tulee olla kokemusta puolustushaarojen yhteistoiminnasta.