stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
F0rest
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta F0rest Wikimedia Commonsissa
Instagram
Facebook
| --- | --- |
Pääsarja:   Counter-Strike  Condition Zero Deleted Scenes  Source  Global Offensive  Counter-Strike 2 
Spin-off-sarja:   Neo  Online  Nexon: Zombies  Online 2 
Kilpapelaaminen:   Luettelo Counter-Strike-turnauksista  Counter-Striken major-turnaukset 
Huomattavia pelaajia:   coldzera  dev1ce  flusha  GeT_RiGhT  GuardiaN  kennyS  olofmeister  s1mple  shox  ZywOo 
Huomattavia joukkueita:   Astralis  Cloud9  ENCE eSports  FaZe Clan  Fnatic  G2 Esports  Heroic  Mouz  Natus Vincere  Ninjas in Pyjamas  Virtus.pro  Vitality 
Liittyvää:   Valve Corporation  Gearbox Software  Ritual Entertainment  Turtle Rock Studios  Hidden Path Entertainment  Steam  GoldSrc  Source
Erkki Vihtonen

Erkki Vihtonen on suomalainen televisiotoimittaja, -ohjaaja ja -tuottaja, joka työskenteli Yleisradiossa ulkomaantoimittajana erityisesti A-studiossa ja muissa Yle TV1 -kanavan A-ohjelmissa.
Vihtonen tuli Yleisradion palvelukseen 1960-luvulla yhtenä ensimmäisistä ulkomaantoimittajista. Hän toimi juontajana monissa suuria katsojamääriä saaneissa ajankohtaislähetyksissä, kuten lusikoita taivutelleen taikuri Uri Gellerin studiovierailussa 1974.
1990-luvun puolivälissä Vihtonen vastasi A-studion nettisivuista ja tuotti siihen sisältöä. CNN-televisioyhtiön nettisivulta hän löysi interaktiivisen kyselyn Yhdysvaltojen tuleviin presidentinvaaleihin liittyen ja sai siitä idean vaalikoneesta. Amerikkalaisversiossa ehdokkaiden näkemykset oli kerätty Bill Clintonin ja Bob Dolen puheista ja haastatteluista, mutta Vihtonen keksi kysyä vaalikoneen kysymykset suoraan ehdokkailta. Tuloksena oli ilmeisesti maailman ensimmäinen vaalikone, joka oli käytössä jo syksyn 1996 EU-parlamenttivaaleissa.  Vihtonen ehti ennen eläkkeelle lähtöään johtaa usean Ylen vaalikoneen kehitystyötä.
Yhdessä puolisonsa Leena Vihtosen kanssa Erkki Vihtonen toimi 1980-luvun puolivälissä Nepalissa, jossa he kouluttivat maan televisioyhtiön ensimmäisiä ammattilaisia Yleisradiolta poistettujen laitteiden ja materiaalien avulla. Erkki ja Leena Vihtonen suomensivat vuonna 2008 Like-kustantamon julkaiseman Manjushree Thapan tietokirjan Unohda Kathmandu, joka valottaa Nepalin politiikkaa ja rauhanprosessia.
Aiheesta muualla

Erkki Vihtonen Elonetissä.
Erkki Vihtonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eenokki

Eenokki on Säkylän kunnassa Pyhäjärven itärannalla sijaitseva alue, jolla toimi tanssilava yli 50 vuoden ajan aina 1990-luvun alkuun saakka. Nykyään paikalla on frisbeegolfrata. Eenokki sijaitsee Kauttualle johtavan yhdystie 12691:n eli niin sanotun Rantatien varrella. Säkylän keskustasta on matkaa Eenokille noin kolme kilometriä.
Tanssilava

Eenokin tanssipaviljonki oli alun perin Säkylän suojeluskunnan omistama, kunnes se välirauhansopimuksen nojalla luovutettiin syksyllä 1944 Säkylän VPK:lle. Eenokista tuli nopeasti yksi Lounais-Suomen suosituimmista huvipaikoista, joka oli erityisen tunnettu tuhansia ihmisiä vetäneistä juhannusjuhlistaan. Vuonna 1970 lavalle tehtiin suuri laajennus, jolloin sen koko kasvoi tuhanteen neliömetriin. Sisätiloissa olevan tanssisalin lisäksi valmistui myös ulkoilmalava. Tanssien ja konserttien lisäksi Eenokilla järjestettiin muita yleisötilaisuuksia, kuten messuja ja se toimi myös erilaisten järjestöjen leiripaikkana. Esimerkiksi vuonna 1947 paikalla pidettiin Suomen ensimmäinen palokuntalaisleiri, johon osallistui Turun ja Porin läänin alueen vapaapalokuntalaisia. Paitsi tanssiorkestereita ja iskelmätähtiä, Eenokilla esiintyi myös maan suosituimpia rockyhtyeitä. Tanssien järjestäminen jatkui yhtäjaksoisesti vuoteen 1991 saakka, jonka jälkeen toimintaa elvytettiin vielä keväällä 1994, kunnes lava paloi maan tasalle 30. kesäkuuta tuhopolttajan sytyttämänä.
Vuonna 1981 manageri Kari Heimonen järjesti Eenokilla Säkylä Rock'n'Roll '81 -nimisen festivaalin, jonka yhteydessä kuvattiin myös elokuvaa Rokki Diggari.
Frisbeegolfrata

Kesäkuussa 2013 Eenokin ranta-alueelle ja sen ympäristöön avattiin Säkylän kunnan ylläpitämä 12 väylän frisbeegolfrata. Radan kokonaispituus on 1 237 metriä ja par 38. Paikalla toimii myös kioski.
Aiheesta muualla

Eenokilla kuvattua osuutta Rokki Diggari -elokuvasta Youtube
Juhannus Eenokki 1970 -mainos Dannyn kotisivut
Empire State

| Empire State |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dito Montiel
Käsikirjoittaja:  Adam Mazer
Tuottaja:  Mark Stewart
Kuvaaja:  Dana Gonzales
Pääosat:   Liam Hemsworth  Dwayne Johnson  Emma Roberts 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Lionsgate  Grindstone Entertainment Group  Emmett/Furla Films  Cheetah Vision  Voltage Pictures 
Levittäjä:  Lionsgate Films Netflix
Ensi-ilta:  3. syyskuuta 2013
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Empire State on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Dito Montielin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva. Sen pääosissa ovat Liam Hemsworth, Dwayne Johnson, Emma Roberts, Nikki Reed, Michael Angarano, Paul Ben-Victor ja Shenae Grimes. Elokuvassa kaksi lapsuudenystävää ryöstävät panssariautovaraston, mutta NYPD-tutkija on heidän tiellään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liam Hemsworth  | … |  Chris Potamitis   |
|  Michael Angarano  | … |  Eddie   |
|  Dwayne Johnson  | … |   J. Ransone   |
|  Paul Ben-Victor  | … |  Tommy   |
|  Jerry Ferrara  | … |  Jimmy   |
|  Greg Vrotsos  | … |  Mike Dimitriu   |
|  Michael Rispoli  | … |  Tony   |
|  Emma Roberts  | … |  Nancy Michaelides   |
|  Nikki Reed  | … |  Lizzette   |
Aiheesta muualla

Empire State Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Empire State Elonet.
Excitebike 64

| Excitebike 64 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Left Field Productions
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Matt Furniss
Pelisarja:  Excite
Julkaistu:  JP 23. kesäkuuta 2000NA 30. huhtikuuta 2000EU 8. kesäkuuta 2001
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Nintendo 64
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Excitebike 64 on Left Field Productionsin kehittämä ja Nintendon julkaisema motocross-ajopeli Nintendo 64:lle. Peli on jatkoa vuonna 1984 ilmestyneelle Excitebikelle, johon verrattuna Excitebike 64 on kolmiulotteinen.
Excitebike 64 on saanut positiivisen vastaanoton. Pelillä on GameRankingsin sivuilla 89.07 % keskiarvo ja Metacriticin sivuilla 88/100 keskiarvo. IGN antoi pelille arvosanaksi 9.7/10, sanoen pelin olevan Wave Racen ohella paras ajopeli, mitä Nintendo 64:lla voi olla.
Empire of the Clouds

| ”Empire of the Clouds” Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Book of Souls
 Äänitetty : Guillaume Tell Studios, Pariisi, 2014
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 2016
 Formaatti: 12"
 Tekijä(t): Bruce Dickinson
 Tuottaja(t): Kevin Shirley
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 18.01
 Levy-yhtiö: Parlophone
Iron Maidenin muut singlet
| ”Speed of Light” 2015 | ”Empire of the Clouds” 2016 | ”The Writing on the Wall” 2021 |
Empire of the Clouds on brittiläisen Iron Maiden -yhtyeen kappale ja single vuonna 2015 ilmestyneeltä tupla-albumilta The Book of Souls. Single julkaistiin itse albumin jälkeen, 16. maaliskuuta 2016. Se julkaistiin rajoitettuna 5500 kappaleen painoksena. Bruce Dickinsonin kirjoittama ”Empire of the Clouds” on kestoltaan kahdeksantoista minuuttia pitkä, mikä tekee siitä Iron Maidenin uran pitkäkestoisimman kappaleen. Se on kestoltaan noin viisi minuuttia pidempi kuin yhtyeen uran toiseksi pisin kappale, vuoden 1984 Powerslave -albumin päätösnumero ”Rime of the Ancient Mariner”.
Kappaleet

Empire of the Clouds – 18.01  (Dickinson)
Maiden Voyage – 21.07  (Dickinson, McBrain)
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu, piano
Dave Murray – kitara
Adrian Smith – kitara
Janick Gers – kitara
Steve Harris – basso
Nicko McBrain – rummut
Käännös suomeksi
Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö

Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö oli 1940-luvulta 1980-luvulle saakka toiminut Suomen sisällissodan punakaartilaisten etujärjestö. Järjestö oli kommunistien hallinnassa, eli se ei edustanut kaikkia entisiä punakaartilaisia.
Historia

Vasemmistolaisten entisten punakaartilaisten julkinen yhteistoiminta alkoi jatkosodan päätyttyä. Aluksi aktivistit vaikuttivat Entisten Sotilaiden Toverikuntien Liitossa yhdessä sotilaiden, metsäkaartilaisten ja työvelvollisten kanssa. ESTL:n punakaartilaisten ensimmäinen erillinen valtakunnallinen edustajakokous järjestettiin Helsingissä elokuussa 1945. Kokous muun muassa asetti "V. 1918 Punakaartilaisten korvauskomitean", jonka tehtävänä oli edistää korvausten saamista sotilaille ja näiden omaisille. Lisäksi kaksi vuotta toiminut komitea keräsi tietoja sisällissodan tapahtumista.
Toukokuun 1947 edustajakokouksessa perustettiin "Entisten Punakaartilaisten maatakäsittävä Keskustoimikunta", jolle punakaartiasiat siirtyivät ESTL:ltä. Toiminta virallistettiin 1952, jolloin rekisteröitiin Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestö. EPK:lla oli paikallisosastoja Helsingissä, Inkeroisessa, Järvenpäässä, Karkkilassa, Lahdessa, Laviassa, Lohjalla, Loimaalla, Oulussa, Perniössä, Porissa, Raumalla, Tampereella ja Turussa.
Helsingin Entiset Punakaartilaiset

Helsingin Entiset Punakaartilaiset erosi keskusjärjestöstä 1953. Se jatkoi toimintaansa vuoteen 1984, jolloin yhdistys luovutti varansa ja sekä hallussaan olleiden muistomerkkien hoitovastuun SKP:n Helsingin piirijärjestölle. Ne siirtyivät 1990 edelleen Helsingin Vasemmistoliitolle.
Yhdistyksellä oli hoidossaan Santahaminan ja Tammisaaren vankileirien muistomerkit.
Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestön puheenjohtajat

Herman Koskela 1945–1947
Heikki Joki 1947–1952
Evert Koponen 1952–1955
Emil Tamminen 1955–1957
Eino Kock 1957–1959
Emil Tamminen 1959–1963
Richard Jalovaara 1963–1969
Jalmari Toivonen 1970–1978
Evert Lehtonen 1978–1980
Espoo Basket Team

Espoo Basket Team (EBT) on vuonna 1993 perustettu koripalloseura.
Historia

Espoo Basket Team syntyi keväällä 1993, kun Espoon Akilles ja EPS-Basket yhdistyivät. Akilles oli juuri noussut naisten SM-sarjaan ja EPS-Basket 1. divisioonaan. EBT peri Akilleksen sarjapaikan ja pelasi SM-tasolla yhtäjaksoisesti kevääseen 2012 saakka. Espoo Basket Teamin paras saavutus on naisten SM-hopea kaudella 2003–2004.
Kaudesta 2004–2005 lähtien EBT ja Tapiolan Honka pelasivat naisten SM-sarjaa yhteisellä edustusjoukkueella nimellä Espoo Team. Sen paras saavutus on Suomen mestaruus ja Suomen Cupin voitto kaudella 2008–2009. Keväällä 2012 EBT ja Honka purkivat yhteisjoukkueensa ja EBT luopui SM-sarjapaikastaan. Seuran naisten edustusjoukkue jatkaa 1-divisioonassa.
Seuran toimintaan osallistuu vuosittain 600 pelaajaa, joista 100 harrastaa seuran tenavaputkessa, 300 juniorijoukkueissa ja 130 aikuisjoukkueissa. Valmentajia seurassa on 60 ja joukkueiden taustoissa työskentelee satoja ihmisiä.
Seuran miesten edustusjoukkue nousi 1B divisioonaan kaudeksi 2012–2013, missä joukkue jatkoi myös kaudella 2013–2014.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille

| Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille Irwin Goodman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 2015
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Valkeakoski Media
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 33.
Irwin Goodmanin muut julkaisut
| Vain elämää – 44 reteetä rallia 2010 | Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille 2015 |   |
Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille on huhtikuussa 2015 julkaistu Irwin Goodmanin studioalbumi. joka on äänitetty vuonna 1983. Laulut ilmestyivät samana vuonna kasetilla Uudet protestilaulut, jota ei kuitenkaan milloinkaan julkaistu virallisesti. Sitä valmistettiin vain parinsadan kappaleen erä ja koska kasettia ei ilmoitettu Teostoon, ei sen musiikkia myöskään ole voinut esittää julkisesti. Laulut säveltänyt ja sanoittanut Tapani Koivisto oli vuonna 2014 löytänyt kasetin arkistostaan ja päätti tuoda sen materiaalin julkisuuteen.
Kappaleet

Salainen numero – 3.00
Kyllä vituttaa, jos ei kiinnosta – 2.20
Manun valtakunta – 2.43
Elämän polut – 2.45
Euroviisujuttu – 2.48
Onko virka valtaa – 2.54
Verottaja ja vouti – 2.14
Politiikkapeli – 1.58
Rahan valta – 3.37
Uudet arvot – 2.41
Laulun vapaus – 3.13
Ethel Rosenfield

Ethel Rosenfield (1910 Kodoc, Puola – 2000 Scarborough, Ontario, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän muutti Montrealiin vuonna 1919 ja aloitti yli 45-vuotiaana opiskelun iltakursseilla École des Beaux Artsissa. Hän opiskeli Armand Filionin johdolla ja jatkoi opintojaan päiväkursseilla Louis Archambault'n johdolla. Vuonna 1962 Rosenfield oli mukana perustamassa Quebecin kuvanveistäjäliittoa.
Rosenfield käytti työssään pääasiassa kiveä, mutta myös pronssia ja puuta. Quebecin ja Ontarion lisäksi Rosenfieldin töitä on ollut näytteillä Pariisin Rodin-museossa.
Ethel Swahn-Luutonen

Ethel Swahn-Luutonen (sukunimi esiintyy myös muodossa Svahn-Luutonen, 7. toukokuuta 1908 Pietari – 26. toukokuuta 1985 Vaasa) oli suomalainen näyttelijä ja taiteilija. Swahn-Luutonen maalasi akvarelleja asuinkaupungeistaan Kuopiosta ja Vaasasta.  Hän oli Kuopion kuvataiteilijat ry:n eli Ars Liberan ja Pohjalaisen Taiteilijaliiton jäsen. Hän toimi Vaasassa myös piirustuksenopettajana.
Pietari Kurvisen muistomerkki, Ilomantsi, 1968.
Swahn-Luutonen suunnitteli lähetyssaarnaaja Pietari Kurvisen muistomerkin, joka paljastettiin vuonna 1968. Muistomerkki on Ilomantsin luterilaisen kirkon pihalla.
Fernando Paggi

Fernando Paggi (3. heinäkuuta 1915 - 14. tammikuuta 1973) oli sveitsiläinen muusikko ja kapellimestari. Hän johti Radio Monte Cenerin orkesteria ja toimi vuoden 1956 kaikkien aikojen ensimmäisten euroviisujen avaus- ja väliaikanumeroiden kapellimestarina sekä johti Sveitsin, Saksan ja Alankomaiden kappaleet. Koska Sveitsi voitti kilpailun, on hän myös kaikkien aikojen ensimmäinen kilpailun voittoesityksen kapellimestari. Paggi toimi Sveitsin kapellimestarina euroviisuissa myös vuosina 1961 ja 1964.
Fernando Paternoster

Fernando Paternoster
Fernando Paternoster (24. toukokuuta 1903 Pehuajó, Buenos Airesin maakunta, Argentiina – 6. kesäkuuta 1967) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hänellä oli myös Italian kansalaisuus.
Paternoster edusti urallaan muiden muassa Atlantaa, Racing Clubia ja Argentinos Juniorsia. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua ja voitti Copa Américan kaudella 1928–1929 pelattuaan turnauksessa 3 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän pelasi 4 ottelua sekä kesäolympialaisssa 1928, jossa hän pelasi 5 ottelua.
Eugène Carrière

Eugène Anatole Carrière (18. tammikuuta 1849 Gournay-sur-Marne, Seine-et-Oise Ranska – 27. maaliskuuta 1906 Pariisi) oli ranskalainen symbolisti, fin de sièclen taiteilija. Hänelle on ominaista yksivärinen ruskea paletti. Hän oli kuvanveistäjä Rodinin läheinen ystävä, ja häneltä saivat vaikutteita Matisse ja Picasso (Carrièren yksivärisen tyylin on nähty vaikuttaneen Picasson siniseen kauteen).
Pöytään nojaava nainen, 1893
Carrière opiskeli Pariisissa École des Beaux-Artsissa ja myöhemmin Cabanelin johdolla. Ranskan–Saksan sodan aikana hän oli jonkin aikaa vankina Dresdenissä, missä Rubens teki hänen pysyvän vaikutuksen, kuten ilmenee nuoruudentöiden vahvoista väreistä. Noin vuonna 1890 hän omaksui harmaan utuisen väriskaalan, jossa oli hänen taiteelleen niin ominaisia valon ja varjon vastakohtaisuuksia mutta jota kukaan muu taiteilija ei ole kyennyt aidosti jäljittelemään. Hänen aiheensa ovat yleensä kotipiiristä, ja yhä uudelleen hän kuvaa vaimoaan. Ensimmäinen niistä, Nuori äiti (1879), on nykyisin Avignonin museossa, sen jälkeen tulivat Sairas lapsi (Montargis) ja loistava kuvanveistäjä Devillez'n muotokuva.
Carrière kuului sesessionismin johtohahmoihin ja oli perustamassa Société Nationale des Beaux-Artsia, jossa oli esillä hänen teoksistaan muun muassa Uni (1890), kuuluisa muotokuva Paul Verlainesta (1891, Luxembourg), Äitiys (1892, Luxembourg), Kristus ristillä (1897) ja Madame Menard-Dorian (1906). Hän myös suunnitteli muistomerkin Verlainelle Rodinin tyyliin ja kirjoitti kauniisti ja kiinnostavasti taiteesta. Pariisin musée d'Orsayssa on muutamia hänen teoksiaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hollis, Richard, "Ghostly realist"
Maalauksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Maalauksia
Eugène Carrièren virtuaalimuseo
Eugène Carrière Hill-Stead Museum, Farmington, Connecticut (Arkistoitu – Internet Archive)
Epe

Epe voi viitata johonkin seuraavista:
Epe, kaupunki Nigeriassa
Jari ”Epe” Kronholm, punklaulaja
Kari ”Epe” Helenius, musiikkialan yrittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Epe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elä elämäsi laulaen

| Elä elämäsi laulaen> Follow that dream |
| --- | --- |
 Elokuvan alkuperäinen juliste
Ohjaaja:  Gordon Douglas
Käsikirjoittaja:  Charles Lederer
Tuottaja:  David Weisbart
Säveltäjä:  Hans J. Salter
Kuvaaja:  Leo Tover (director of photography)
Leikkaaja:  William B. Murphy
Pääosat:  Elvis Presley Arthur O'Connell Anne Helm Joanna Moore Jack Kruschen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mirisch Production Company
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   11. huhtikuuta 1962
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elä elämäsi laulaen on yhdysvaltalainen elokuvamusikaali vuodelta 1962. Elokuva perustuu Richard Powellin novelliin Pioneer Go Home ja sen pääosaa esittää Elvis Presley.
Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 24. elokuuta 1962. Elokuva on myös esitetty kahdesti Suomen televisiossa, YLE TV2:lla 13. marraskuuta 1981 ja Yle Teemalla 10. tammikuuta 2015.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Elvis Presley   | … |   Toby   |
|   Anne Helm   | … |   Holly   |
|   Arthur O'Connell   | … |   Pop   |
|   Joanna Moore   | … |   Alisha   |
|   Jack Kruschen   | … |   Carmine   |
|   Simon Oakland   | … |   Nick   |
|   Roland Winters   | … |   Judge   |
|   Alan Hewitt   | … |   H. Arthur King   |
|   Howard McNear   | … |   George   |
|   Frank DeKova   | … |   Jack   |
|   Herbert Rudley   | … |   Endicott   |
Soundtrack

Elokuvan soundtrack äänitettiin 5. heinäkuuta 1961 RCA Studio B:lla Tennesseen Nashvillessa. Elokuvaa varten äänitettiin kaikkiaan kuusi kappaletta, mutta Elvis hylkäsi yhden kappaleen (Sound Advice) ja se julkaistiin vasta kokoelmalevyllä Elvis for Everyone. Kuudes kappale (A Whistling Tune) säästettiin seuraavaan elokuvaan Kid Gallahad. Tässä sessiossa äänitetty versio kappaleesta julkaistiin kuitenkin vuonna 1991 kokoelmalevyllä Collectors Gold.
Soundtrack julkaistiin huhtikuussa 1962 EP-muodossa samoihin aikoihin elokuvan ensi-illan kanssa. Levy myi 60-luvun EP:ksi todella hyvin. Levyn nimikappale ylsi radioiden 40 soitetuimman kappaleen joukkoon ja ylsi 15. sijalle Billboard Hot 100 -singlelistalla. EP oli Englannin EP-listan ykkönen peräti 20 viikkoa.
Soundtrack > Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Follow That Dream" | Fred Wise & Ben Weisman | 1.39 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Angel" | Roy C. Bennett & Sid Tepper | 2.39 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "What A Wonderful Life" | Sid Wayne & Jerry Livingston | 2.27 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "I'm Not The Marrying Kind" | Sherman Edwards & Mack David | 1.51 |  |  |  |  |  |  |
Soundtrack > Kokoonpano

Elvis Presley - laulu
Millie Kirkham - taustalaulu
The Jordanaires - taustalaulu
Boots Randolph - saksofoni
Scotty Moore, Hank Garland - sähkökitarat
Neal Matthews jr. - akustinen kitara
Floyd Cramer - piano
Bob Moore - kontrabasso
D. J. Fontana, Buddy Harman  - rummut
Aiheesta muualla

Elä elämäsi laulaen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Empire Interactive

| Empire Interactive |
| --- | --- |

Perustettu:  1987
Perustaja:  Ian Higgins Simon Jeffrey
Lakkautettu:  2009
Kotipaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Emoyhtiö:  Silverstar Holdings (2006-2009)
Tytäryhtiöt:  Xplosiv
Kotisivu:  empireinteractive.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Empire Interacive oli brittiläinen videopeliyhtiö. Se julkaisi ja suunnitteli lukuisia pelejä vuodesta 1987 lähtien, jolloin se perustettiin.
Yhtiö osti Rowan Softwaren vuonna 2000.
Toukokuussa 2009 yhtiö meni konkurssiin ja immateriaalioikeudet on myyty eteenpäin.
Merkittäviä pelejä

The International Cricket Captain -sarja
Big Mutha Truckers
Crazy Taxi 3
FlatOut
FlatOut 2
FlatOut: Ultimate Carnage
Xplosiv

Xplosiv oli Empire Interactiven vuonna 2000 aloittama julkaisubrändi, joka lähinnä vastasi sekä budjetti ja uudelleenjulkaisuista PC:lle. Xplosiv brändin alla julkaistiin joko Empiren omia pelejä tai kolmannen osapuolen pelejä (esim. Segan PC-versioita Sega Mega Drive ja Sega Saturn -peleistä). [lähde? ]
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Yrityksen verkkosivut
Erkki Viljos

Erkki Viljos (oik. Viljo Valdemar Siltanen, 21. marraskuuta 1920 Tampere – 16. joulukuuta 2001 Helsinki) oli yksi Suomen merkittävimmistä amatöörinäyttelijöistä.
Viljos toimi alun perin kauppamerenkulun puolella karattuaan merille teini-ikäisenä, sitten taksi- ja kuorma-auton kuljettajana sekä autonkorjaajana. 1940-luvun lopulla hän ryhtyi näyttelemään sekä teatterissa että elokuvissa. Vaikka Viljoksella ei ollut näyttelijänkoulutusta, hän esiintyi useissa koreissa sankarirooleissa.
Viljos esiintyi kaikkiaan neljässätoista elokuvassa vuosien 1948–1963 aikana. Kaikki hänen 1940-luvun ja 1950-luvun elokuvaroolinsa olivat pääosia. Viljos näytteli muun muassa elokuvissa Soita minulle, Helena!, Ratavartijan kaunis Inkeri, Siltalan pehtoori, Minä ja mieheni morsian sekä värielokuvassa Niskavuoren naiset, jossa Viljos tulkitsi Niskavuoren Aarnen roolin. 1960-luvulla Viljos esiintyi lähinnä vain pienissä sivuosissa. Viljoksen ura päättyi näyttelijälakkoon vuonna 1963. Tällöin hän palasi koulutuksen kautta takaisin kauppamerenkulun puolelle – perämiehestä yliperämieheksi rahtilaivoille ja tankkereille.
Viljos kuoli 81-vuotiaana pitkäaikaiseen sairauteen 16. joulukuuta 2001.
Filmografia

Soita minulle, Helena! (1948)
Ratavartijan kaunis Inkeri (1950)
...ja Helena soittaa (1952)
Siltalan pehtoori (1953)
Herrojen Eeva (1954)
Lähellä syntiä (1955)
Minä ja mieheni morsian (1955)
Niskavuoren naiset (1958)
Kertokaa se hänelle... (1961)
Älä nuolase... (1962)
Vaarallista vapautta (1962)
Totuus on armoton (1963)
Villin Pohjolan kulta (1963)
Villin Pohjolan salattu laakso (1963)
Aiheesta muualla

Valokuvia Viljoksesta, Finna.fi
Encyclopædia Hebraica

Encyclopædia Hebraica -tietosanakirja
Encyclopædia Hebraica (hepr. ‏האנצקלופדיה העברית‎‎) on hepreankielinen tietosanakirja, joka julkaistiin 1900-luvun jälkipuoliskolla.