stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syklitsiini
Käyttö > Yhdistelmävalmisteet ja edulliset yhteisvaikutukset > Syklitsiini, kofeiini ja ergotamiini: migreeni

Syklitsiiniä käytetään migreenin hoitoon yhdessä kofeiinin ja ergotamiinin kanssa. Eräs tällainen yhdistelmävalmiste on kauppanimeltään Migril. Ergotamiini ja kofeiini on vanha ja tehokkaaksi todettu yhdistelmälääke migreenikohtausten ehkäisyssä. Syklitsiini lievittää kohtauksenaikaista pahoinvointia, ja kofeiini kumoaa mahdollisesti samalla syklitsiinin aiheuttaman väsymyksen. Syklitsiinin johdannainen buklitsiini on myös kliinisessä käytössä migreenin hoidossa.
Kofeiinin on havaittu kumoavan myös syklitsiinin aiheuttamia suorituskyvyn ongelmia, vaikkakin syklitsiini aiheuttaa niitä yleensä vasta suurilla annoksilla (100 mg) ja vaikuttaa silloinkin lähinnä aritmeettiseen suorituskykyyn. Havainto poikkeaa kofeiinin vaikutuksista muihin sedatiivisiin (hermostoa lamaaviin, rauhoittaviin) aineisiin. Esimerkiksi alkoholin aiheuttamaa suorituskyvyn häiriintymistä kofeiini ei kumoa tai kumoaa vain hyvin lievästi. Syklitsiini ei myöskään ilmeisesti kumoa kofeiinin aikaansaamaa suorituskyvyn paranemista muilla suorituskyvyn osa-alueilla.
Kofeiini
Ergotamiini
Vaikutusmekanismi ja metabolia

Matkapahoinvoinnissa ja merisairaudessa heiluva liike saa aikaan sisäkorvassa sijaitsevan tasapainoelimen ärtymistä, minkä lisäksi tilannetta voi pahentaa se, että silmien välittämä tieto on ristiriidassa tasapainoelimen välittämän tiedon kanssa; esimerkiksi laivan sisätilasta ei näe laivan asentoa. Matkapahoinvointiin liittyy useita erilaisia oireita kuten yleistä heikkouden tunnetta ja oksentelua. Oksentamisen laukaisee aivorungossa sijaitsevan pahoinvointi- ja oksennuskeskuksen aktivoituminen. Siitä seuraa ensin hengitysteiden sulkeutuminen tukehtumisen estämiseksi sekä muita suojareaktioita, minkä jälkeen ruokatorven alempi sulkijalihas rentoutuu ja mahalaukkua ympäröivät lihakset pumppaavat mahan sisällön ulos ruokatorven kautta.
Syklitsiinin pahoinvointia ja oksentelua vähentävien vaikutusten mekanismia ei tunneta tarkkaan. Se on vaikutusmekanismiltaan histamiini H1 -reseptorin sekä asetyylikoliinia vastaanottavan muskariinireseptorin antagonisti, eli se estää kyseisiä välittäjäaineita – histamiinia ja asetyylikoliinia – kiinnittymästä niille tarkoitettuihin reseptoreihin, jolloin niiden välittämät viestit etenevät normaalitilaa heikommin ja hermoston toiminta lamaantuu tältä osin. Histamiini- ja muskariinireseptoreilla on merkittävä osuus aivojen oksennuskeskuksessa; syklitsiini puolestaan mahdollisesti hillitsee oksennuskeskusta aktivoitumasta estäessään välittäjäaineiden toimintaa. Syklitsiini samaten lisää ruokatorven alemman sulkijalihaksen jännitystä ja alentaa sisäkorvan herkkyyttä.
Syklitsiini imeytyy suun kautta otettuna hyvin, ja sen hyötyosuus on noin 80%. Rottakokeissa aineen on todettu leviävän annostelun jälkeen joka puolelle elimistöä. Suurimpina pitoisuuksina sitä oli keuhkoissa, munuaisissa, pernassa ja maksassa. 50 mg annos syklitsiiniä tuotti terveillä vapaaehtoisilla plasmaan keskimäärin 70 ng/ml pitoisuuden. Virtsaan annoksesta erittyi 24 tunnin aikana alle 1%.
Syklitsiini metaboloituu norsyklitsiiniksi, joka on syklitsiinin N-demetyloitunut muoto. Norsyklitsiinillä on vähäinen antihistamiinivaikutus (H1), ja sen puoliintumisaika plasmassa on noin 20 tuntia. Norsyklitsiini tunnetaan myös nimillä bentshydryylipiperatsiini ja difenyylimetyylipiperatsiini. Syklitsiini metaboloituu johdannaistaan kloorisyklitsiiniä nopeammin.
Rakenne ja valmistus

Rakenteeltaan syklitsiini on piperatsiinijohdos, ja sitä valmistetaan synteettisesti 1-metyylipiperatsiinista ja bromidifenyylimetaanista, joskin aiemmin jälkimmäisen tilalla on käytetty myös muita bentshydryyliyhdisteitä. Alla on syklitsiinin synteesiä kuvaava kaavio:
Bromidifenyylimetaani + 1-metyylipiperatsiini → Syklitsiini
Meklotsiini, kloorisyklitsiini ja buklitsiini ovat syklitsiiniä läheisesti muistuttavia pahoinvointilääkkeitä. Muita rakenteeltaan samankaltaisia antihistamiineja ovat muun muassa hydroksitsiini, setiritsiini ja oksatomidi. Syklitsiini on molekyylirakenteeltaan näitä yksinkertaisempi.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Syklitsiinin ja samankaltaisten antihistamiinien rakenteellinen vertailu

| Yhdiste | R1 | R2 |
| Syklitsiini | H | CH3 |
| Kloorisyklitsiini | Cl | CH3 |
| Meklotsiini | Cl |  |
| Buklitsiini | Cl |  |
| Oksatomidi | H |  |
| Hydroksitsiini | Cl |  |
| Setiritsiini | Cl |  |
Haittavaikutukset

Syklitsiini on suositeltuina annoksina yleensä hyvin siedetty lääkeaine. Mahdollisia sivuvaikutuksia ovat muun muassa tavanomaiset antihistamiinien haittavaikutukset ja antikolinergiset haitat: suun, nenän ja kurkun kuivuus, näön sekavuus, takykardia, virtsaamisvaikeudet ja virtsaumpi, ummetus, ekstrapyramidaalihäiriöt, levottomuus, hermostuneisuus, unettomuus ja kuulo- ja näköaistin hallusinaatiot. Vakavia sivuvaikutuksia esiintyy lähinnä silloin, kun suositellut annokset ylitetään. Syklitsiinillä on moniin muihin antihistamiineihin verrattuna vain lievä väsyttävä vaikutus. Suuret annokset saattavat heikentää suorituskykyä ja haitata tarkkuutta vaativia tehtäviä kuten auton ajoa ja koneiden käyttöä. Sappiperäistä keltaisuutta ja lääkeihottumaa on esiintynyt. Eräässä suorituskyvyn eri osa-alueita mitanneessa kokeessa syklitsiinin todettiin suurella (100 mg) annoksella huonontaneen ainoastaan aritmeettista suorituskykyä, mitä alkoi ilmetä noin viiden tunnin kuluessa annoksen ottamisesta.
Yliannostus voi aiheuttaa edellä mainittujen oireiden lisäksi sekavuutta, ataksiaa, koordinaation ja harkintakyvyn heikkenemistä, korkean kuumeen sekä vakavissa myrkytyksissä hengityksen lamaantumisen. Yliannostusta hoidetaan suolihuuhtelulla ja tarvittaessa hengityksen ja verenkierron tukitoimilla. Kouristuksia hoidetaan suonensisäisellä kouristuksia ehkäisevällä lääkityksellä. Yliannostus on usein tahallaan aiheutettu päihtymistarkoituksessa.
Haittavaikutukset > Vasta-aiheet ja yhteisvaikutukset

Syklitsiinin käytön vasta-aiheita eli käyttöä vastaan puhuvia syitä ovat uniapnea, glaukooma ja tiedossa oleva yliherkkyys syklitsiinille. Syklitsiini saattaa antikolinergisen vaikutuksensa vuoksi tuoda esiin piilevän glaukooman. Tablettien käytössä on otettava huomioon myös mahdollinen yliherkkyys valmisteen muille ainesosille.
Eläinkokeissa on havaittu syksitsiinillä teratogeenisia eli epämuodostumia aiheuttavia vaikutuksia, eikä sitä suositella käytettäväksi raskauden aikana. Imeytymisestä äidinmaitoon ei ole tietoa. Naarasrotilla tehdyissä 90–100 päivää kestäneissä kokeissa sen ei havaittu vaikuttavan hedelmällisyyteen.
Ruoka ei vaikuta syklitsiinin tehoon, mutta se saattaa vähentää sen aiheuttamaa ärsytystä. Syklitsiini saattaa lisätä alkoholin ja muiden keskushermostoa lamaavien aineiden, kuten unilääkkeiden ja rauhoittavien lääkkeiden vaikutusta; se myös lisää petidiinin väsyttävää vaikutusta. Tästä voi liika-annoksilla seurata hengityksen pysähtyminen, eikä syklitsiiniä suositella käytettäväksi alkoholin kanssa lainkaan. Antikolinergisen vaikutuksensa vuoksi syklitsiini saattaa lisätä muiden antikolinergisten aineiden sivuvaikutuksia. Se voi lisätä MAO-estäjien (MAOI) sydäntoksisuutta. Syklitsiini ei lisää solujen mutaatioita DNA:n rakennetta muuttamalla eli se ei ole mutageeninen. Karsinogeenisyyttä eli syövälle altistamista ei aineella ole tutkittu eläinkokeillakaan pitkäaikaistutkimuksin.
Yliherkkyys itse syklitsiinille on harvinaista, mutta valmisteiden on raportoitu aiheuttaneen dystonisia oireita, halvauksia ja jopa täyden ympäristöön reagoimattomuuden. Yliherkkyysreaktio menee yleensä ohi muutamassa tunnissa, kunhan peruselintoimintoja tuetaan riittävästi. Monilla yliherkkyyspotilaista on ollut aiempia hermostoperäisiä sairauksia tai monivaiheinen lääkkeiden käyttöhistoria. Yksittäisiä yliherkkyyshepatiittitapauksia on raportoitu.
Päihdekäyttö

Syklitsiiniä käytetään jonkin verran päihteenä lähinnä helpon saatavuutensa vuoksi. Syklitsiini on deliriantti, eli sen päihdyttävä vaikutus perustuu antikolinergiseen myrkytystilaan, joka saattaa aiheuttaa esimerkiksi voimakkaita aistiharhoja, aggressiivista käytöstä ja hyvänolontunteen. Syklitsiinillä on monille muillekin antihistamiineille tyypillinen, joskin vähäisempi rauhoittava vaikutus. Vaikutukset muistuttavat hulluruohoa ja difenhydramiinia.
Syklitsiiniä on käytetty myös suonensisäisesti opioidien euforisoivien vaikutusten vahvistamiseen, ja se on kipulääkkeiden ja yskänlääkkeiden sekä toisen samankaltaisen pahoinvointilääkkeen meklotsiinin ohella nuorten keskuudessa eräs suosituista alkoholin kanssa kokeilumielessä sekakäytettyjä itsehoitolääkkeitä. Yhdistyneen kuningaskunnan lääke- ja apteekkiasioista aiemmin vastanneen RPSGB:n (Royal Pharmaceutical Society of Great Britain) neuvosto on suositellut, että syklitsiiniä sisältäviä valmisteita myisivät väärinkäytön ehkäisemiseksi ainoastaan farmaseutit apteekeissa.
Käytönaikaiset psykoottiset reaktiot (delirium) ovat mahdollisia, ja yliannostus voi johtaa kuolemaan. Syklitsiiniin kasvaa toleranssi, eli käyttäjä tarvitsee yhä suurempia annoksia toivotun vaikutuksen saavuttamiseksi. Aineen käyttöön saattaa kehittyä riippuvuus, mutta selviä vieroitusoireita ei ole havaittu. Ongelmakäyttöä esiintyykin usein juuri sekakäytön yhteydessä.
George Anson (paroni)

| George Anson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1697
Kuollut: 6. kesäkuuta 1762
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdistynyt kuningaskunta
Palvelusvuodet:  1712 - 1762
Komentajuudet:  HMS Centurion
Taistelut ja sodat:  Sota Jenkinsin korvasta Itävallan perimyssota Seitsenvuotinen sota
Sotilasarvo:  Amiraali
Ansonin retkikunnan reitti maailman ympäri
George Anson, Ansonin 1. paroni (23. huhtikuuta 1697 – 6. kesäkuuta 1762) oli englantilainen amiraali ja rikas aristokraatti, joka muistetaan maailmanympäripurjehduksestaan ja kuninkaallisen laivaston johtamisesta seitsenvuotisen sodan aikana.
Ansonin isä oli Shugboroughin William Anson ja hänen äitinsä Isabella Carrier. Äiti oli Macclesfieldin jaarlin ja lordikansleri Thomas Parkerin käly. Tästä sukusiteestä oli hyötyä tulevalle meriupseerille.
George Anson liittyi laivastoon helmikuussa 1712 ja yleni nopeasti luutnantiksi. Hän sai ensimmäisen komentajuutensa 1722, ja kapteeniksi hänet ylennettiin 1724. Hän palveli Pohjois-Amerikassa 1724-30 ja uudelleen 1733-35 laivojen HMS Scarborough ja HMS Squirrel kapteenina.  Vuonna 1737 hän sai 60-tykkisen linjalaivan HMS Centurionin komentajuuden.
Maailmanympärysmatka

Sodan Jenkinsin korvasta käynnistyttyä Anson ylennettiin kommodoriksi ja lähetettiin sotimaan Espanjan omistuksia vastaan Etelä-Amerikkassa komennossaan kahdeksasta laivasta koostunut osasto. Se koostui lippulaiva Centurionin lisäksi viidestä sotalaivasta ja kahdesta huoltolaivasta.
Huono-onninen retkikunta ei onnistunut alkuperäisessä tehtävässään, vaan koki jatkuvia vastoinkäymisiä. Koska matkan alkaminen oli myöhässä, Anson joutui kiertämään Kap Hornin aikana, jolloin Atlantin ja Tyynenmeren risteämisalueella vallitsi myrskyinen sää. Kaksi laivoista ei onnistunut ohittamaan Kap Hornia ja palasivat Englantiin. HMS Wager haaksirikkoutui Chilen edustalla. Kun Ansonin retkikunta saapui Juan Fernándezille, oli laivojen määrä huvennut kolmeen ja hänen miehistönsä laskenut 961 miehestä 335 mieheen. Koska Perun edustalla ei ollut merkittävästi espanjalaislaivastoa, hän onnistui häiritsemään vihollista ja ryöstämään 13.–15. marraskuuta 1741 pienen Paitan kaupungin Perussa.
Kun hänen miehistönsä tila heikkeni keripukin vuoksi ja laivansa alkoivat olla matkan kuluttamia, Anson joutui siirtämään loput miehistöstään Centurioniin. Retkikunta pysähtyi lepäämään Tinianin saarelle, josta se jatkoi Macaoon marraskuussa 1742. Ansonilla oli vaikeuksia kiinalaisten kanssa, mutta selvittyään niistä hän päätti purjehtia kaakkoon saalistamaan rikkaita espanjalaiskaljuunoita, jotka huolehtivat kaupankäynnistä Meksikon ja Filippiinien välillä. Retkikunnan monet vastoinkäymiset palkittiin, kun 20. kesäkuuta 1743 Centurion onnistui kaappaamaan Manilan kaljuuna Nuestra Señora de Covadongan, joka kuljetti aikanaan käsittämättömän suurta aarretta: 1 313 843 hopearahaa. Anson purjehti takaisin Macaoon, jossa myi kaapatun lastin ja purjehti Hyväntoivonniemen kautta Englantiin, jonne hän saapui 15. kesäkuuta 1744.
Palkkio teki Ansonista rikkaan miehen, mikä mahdollisti myöhemmin sukukartanon rakentamisen Shugborough Halliin.
Myöhempi ura

Anson toimi parlamentin jäsenenä 1744-1747. Vuonna 1747 hän komensi laivastoa, joka voitti ranskalaisen amiraali de la Jonquièren laivaston Kap Finisterren ensimmäisessä taistelussa. Ansonin laivat onnistuivat kaappaamaan neljä linjalaivaa, kaksi fregattia ja seitsemän kauppalaivaa. Tämä lisäsi Ansonin suosiota, ja hänet ylennettiin vara-amiraaliksi ja aateliseksi Sobertonin paroni Ansoniksi.
Amiraliteetin ensimmäinen lordi

Anson jatkoi meriupseerin uraansa hallintotehtävissä joulukuusta 1744 alkaen. Amiraliteetin ensimmäinen lordina hän toimi kesäkuusta 1751 marraskuuhun 1756 ja jälleen kesäkuusta 1757 kuolemaansa saakka. Hänen uudistuksiinsa kuuluivat mm. merijalkaväen siirtäminen armeijalta laivastolle, aliupseereiden omat univormut sekä ikääntyneiden kapteenien ja amiraalien eläkkeelle siirtymisen jouduttaminen eläkejärjestelmällä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Käännös suomeksi
Roller Girl

| Roller Girl> Whip It |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Drew Barrymore
Käsikirjoittaja:  Shauna Cross
Tuottaja:   Barry Mendel  Drew Barrymore 
Säveltäjä:  The Section Quartet
Kuvaaja:  Robert Yeoman
Leikkaaja:  Dylan Tichenor
Pääosat:   Ellen Page  Alia Shawkat  Marcia Gay Harden  Kristen Wiig  Drew Barrymore  Juliette Lewis  Jimmy Fallon  Daniel Stern 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Searchlight Pictures
Levittäjä:  Fox Searchlight Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 2. lokakuuta 2009  Yhdistynyt kuningaskunta 7. huhtikuuta 2010 
Kesto:  111 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  15 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roller Girl (engl. Whip It) on näyttelijänä tunnetuksi tulleen Drew Barrymoren vuonna 2009 ensi-iltansa saanut esikoisohjaus. Elokuva on teinitytön kasvutarina, jossa yritetään löytää oma paikka. Shauna Crossin käsikirjoitus perustuu hänen omaan romaaniinsa Derby Girl (2007).
Ellen Page esittää texasilaisen Bodeenin pikkukaupungin tyttöä Bliss Cavendaria, joka on kyllästynyt elämäänsä. Äiti (Marcia Gay Harden) haluaisi tyttären olevan kaupungin seuraava kauneuskuningatar, kun taas Bliss itse käyttäisi mieluummin Doc Martenseja kukkamekkojen sijaan. Hänen elämänsä saa uuden suunnan, kun hän liittyy roller derby -joukkueeseen nimeltä Hurl Scouts.
Sivuosissa esiintyvät muiden muassa Kristen Wiig, Juliette Lewis, Drew Barrymore, Zoë Bell ja Alia Shawkat.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 26. maaliskuuta 2009. Roller Girl näytettiin Artisokka – Helsinki Woman Film Festivaleilla 16. huhtikuuta 2010, DVD:nä se julkaistiin 24. toukokuuta 2010.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Ellen Page   | … |   Bliss Cavender   |
|   Marcia Gay Harden   | … |   Brooke Cavendar   |
|   Kristen Wiig   | … |   Maggie Mayhem   |
|   Drew Barrymore   | … |   Smashley Simpson   |
|   Juliette Lewis   | … |   Iron Maven   |
|   Jimmy Fallon   | … |   ”Hot Tub” Johnny Rocket   |
|   Alia Shawkat   | … |   Pash   |
|   Landon Pigg   | … |   Oliver   |
Aiheesta muualla

Nanna Yli-Hukka: Roller Girl  24.05.2010. Filmgoer.fi. Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 1.6.2010.
Romaniasiain neuvottelukunta

Romaniasiain neuvottelukunta (RONK) (aiemmalta nimeltään Mustalaisasioiden neuvottelukunta) on vuonna 1956 perustettu yhteistyö- ja asiantuntijaelin, jonka tavoitteena on kehittää romanien ja viranomaisten välistä yhteistyötä ja edistää yhdenvertaisuutta ja syrjinnän vastaista työtä. Se pyrkii edistämään romanien yhteiskunnallisia osallistumismahdollisuuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä elinolosuhteita.
Neuvottelukunta toimii sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä. Sen asettaa valtioneuvosto kolmeksi vuodeksi kerrallaan ja siihen kuuluu puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan lisäksi enintään 16 jäsentä. Puolet neuvottelukunnan jäsenistä edustaa romaniväestöä. Lisäksi neuvottelukunnassa on jäseniä sosiaali- ja terveysministeriöstä, ulkoministeriöstä, sisäministeriöstä, opetus- ja kulttuuriministeriöstä, työ- ja elinkeinoministeriöstä, ympäristöministeriöstä ja Opetushallituksesta. Vuoden 2020 alusta neuvottelukunnan puheenjohtajana on toiminut kansanedustaja Tarja Filatov.
Valtakunnallisen neuvottelukunnan lisäksi toimii myös alueellisia neuvottelukuntia. Neuvottelukuntien toiminnasta ja asemasta on säädetty valtioneuvoston asetuksilla VNA 1019/2003 ja VNA 1350/2009.
Aiheesta muualla

Romaniasiain neuvottelukunnan verkkosivut
Valtioneuvoston asetus valtakunnallisesta romaniasiain neuvottelukunnasta ja alueellisista romaniasiain neuvottelukunnista Finlex.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  IdRef
Kennedy (suku)

Irlannin pääairueen Gerard Slevinin 1961 presidentti John F. Kennedylle myöntämä vaakuna
| Kennedyt |
| --- | --- |
 Joseph ja Rose Kennedyn lapset: vasemmalta Robert Kennedy, John F. Kennedy, Eunice Kennedy, Jean Kennedy (sylissä), Joseph P. Kennedy Sr., Rose Fitzgerald Kennedy (joka odotti Edward Kennedyä), Patricia Kennedy, Kathleen Kennedy, Joseph P. Kennedy Jr. (takana), Rosemary Kennedy
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Alkukoti:  Irlanti, Boston
Aktiivisena:  1910-luvulta alkaen
Ala:  politiikka
Perustaja:  Joseph P. Kennedy Rose Kennedy
Jäseniä:  John F. Kennedy Robert F. Kennedy Edward Kennedy
Kennedy-suku (joskus myös ”Kennedyn klaani”) on yksi Yhdysvaltojen merkittävimmistä suvuista. Klaanin katsotaan lähteneen Joseph P. Kennedystä ja hänen vaimostaan Rose Kennedystä. Sukuun on kuulunut useita merkittäviä poliitikkoja, joista huomattavin on ollut presidentti John F. Kennedy.
Useita suvun jäseniä on murhattu tai saanut surmansa onnettomuuksissa, mikä on antanut joillekuille aihetta puhua ”Kennedyn kirouksesta”.
Joseph ja Rose Kennedyn lapset

Joseph Patrick Kennedy Jr. (1915–1944)
Kuoli toisessa maailmansodassa erittäin salaisella tiedustelulennolla. Ei lapsia.
John Fitzgerald Kennedy (1917–1963)
Senaattori, myöhemmin Yhdysvaltain presidentti 1961–1963. Salamurhattiin kesken presidenttikautensa. Naimisissa Jacqueline Lee Bouvierin kanssa. Neljä lasta, joista esikoistyttö syntyi kohtukuolleena ja kuopus keskosena, joka kuoli muutama päivä synnytyksen jälkeen.
Rosemary Kennedy (1918–2005)
Oli henkisesti jälkeenjäänyt. Alkoi saada väkivaltaisia kohtauksia ja karkailla. Häneen kokeiltiin 23-vuotiaana isänsä määräyksestä uutta menetelmää, lobotomiaa, jonka johdosta hän menetti muun muassa puhekykynsä ja taantui henkisesti. Asui loppuelämänsä laitoshoidossa.
Kathleen Agnes Kennedy (1920–1948)
Solmi 1944 siviiliavioliiton protestanttisen englantilaisen Devonshiren herttuan pojan, Hartingtonin markiisin William Cavendishin, kanssa. Jäi muutamia kuukausia myöhemmin leskeksi, kun mies kaatui toisessa maailmansodassa. Rakastui tämän jälkeen eronneeseen protestanttiin, lordi Peter Fitzwilliamin. Lähti tämän kanssa vuonna 1948 matkalle Ranskaan, missä yksityiskone syöksyi maahan ja molemmat saivat surmansa. Ei lapsia.
Eunice Mary Kennedy (1921–2009)
Teki elämäntyönsä hyväntekeväisyyden parissa sisarensa Rosemaryn hyväksi. Perusti kehitysvammaisten urheilua edistävän Special Olympics -liikkeen ja johti sitä pitkään. Naimisissa Sargent Shriverin kanssa, joka oli vuonna 1972 Yhdysvaltain varapresidenttiehdokas. Heillä oli viisi lasta.
Patricia Kennedy (1924–2006)
Oli naimisissa näyttelijä Peter Lawfordn kanssa. Heillä on neljä lasta.
Robert Francis Kennedy (1925–1968)
Senaattori ja presidenttiehdokas. Oikeusministeri veljensä hallinnossa. Murhattiin pyrkiessään presidentiksi vuonna 1968. Naimisissa Ethel Skakel Kennedyn kanssa. Heillä oli 11 lasta.
Jean Ann Kennedy (1928–2020)
Naimisissa Stephen Edward Smithn kanssa. Heillä on kaksi poikaa ja kaksi adoptoitua tytärtä. Jäi leskeksi 1990. Perusti Very Fine Arts -järjestön tukemaan kehitys- ja liikuntavammaisten lasten taideharrastusta. Oli 1990-luvulla suurlähettiläänä Irlannissa.
Edward Moore ”Ted” Kennedy (1932–2009)
Yhdysvaltain senaatissa 1962–2009. Hän oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisestä avioliitosta Virginia Joan Bennettin kanssa hänella oli kolme lasta ja toisesta kaksi ottolasta. Hän pyrki presidentiksi vuonna 1980.
Kolmas ja neljäs sukupolvi

Joseph Patrick Kennedy oli lapseton.
John F. Kennedy ja Jacqueline Lee Bouvier saivat neljä lasta:
Arabella Kennedy (s. 1956), kohtukuolleena syntynyt esikoistytär.
Caroline Bouvier Kennedy Schlossberg  (s. 1957), Hän johtaa mm. presidentti John F. Kennedyn kirjastoa.
John Fitzgerald Kennedy, Jr. (1960–1999),  Lakimies ja kustantaja: George-lehti. Hän kuoli lento-onnettomuudessa 1999.
Patrick Bouvier Kennedy (1963–1963), syntyi ennenaikaisesti ja kuoli kahden päivän ikäisenä
Rosemary Kennedy oli lapseton.
Kathleen Kennedyllä ja William John Robert Cavendishillä ei ollut lapsia.
Eunice Kennedy ja Sargent Shriver, Jr. He saivat viisi lasta:
Robert Sargent Shriver III (s. 1954), lakimies ja professori.
Maria Owings Shriver (s. 1955), TV-juontaja ja Miss California. Naimisissa Arnold Schwarzeneggerin kanssa 1986-2011.
Timothy Perry Shriver
Mark Kennedy Shriver, Marylandin valtuutettu.
Anthony Paul Kennedy Shriver
Patricia Kennedy ja Peter Lawford. He saivat neljä lasta:
Christopher Kennedy Lawford (1955–2018), näyttelijä
Sydney Malei Lawford
Victoria Francis Lawford
Robin Elizabeth Lawford
Robert Francis Kennedy ja Ethel Skakel saivat 11 lasta:
Kathleen Hartington Kennedy (s. 1951), Marylandin apulaiskuvernööri.
Joseph Patrick Kennedy II (s. 1952), Massachusettsin kansanedustaja.
Robert Francis Kennedy, Jr. (s. 1954), ympäristöasianajaja, kirjailija, salaliittoteoreetikko ja tunnettu rokotteiden vastustaja
David Anthony Kennedy (1955–1984)
Mary Courtney Kennedy
Michael LeMoyne Kennedy (1958–1997)
Mary Kerry Kennedy
Christopher George Kennedy, Jr.
Matthew Maxwell Taylor Kennedy
Douglas Harriman Kennedy
Rory Elizabeth Katherine Kennedy
Joseph Patrik Kennedy II:n poika on:
Joseph P. Kennedy III (s. 1980), lakimies ja demokraattipoliitikko.
Jean Ann Kennedy ja Stephen Edward Smith saivat neljä lasta:
Stephen Edward Smith, Jr.
William Kennedy Smith
Amanda Mary Smith
Kym Maria Smith
Edward Moore Kennedy ja Virginia Joan Bennet saivat kolme lasta:
Kara Anne Kennedy - menehtyi keuhkosyöpään syyskuussa 2011
Edward Moore Kennedy Jr
Patrick Joseph Kennedy (s. 1967), Rhode Islandin kongressiedustaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kennedy-suku Wikimedia Commonsissa