stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jousiorkesteri
Teoksia jousiorkesterille

Jousiorkesterille on olemassa sekä alun perin sille sävellettyjä että sovitettuja teoksia. Eräitä teoksia, joissa jousiorkesteria on käytetty, ovat:
Samuel Barber: Adagio jousille
Edward Elgar: Johdanto ja allegro
Edvard Grieg: Holberg-sarja (alun perin pianolle sävelletty, mutta säveltäjän itse jousille sovittama)
Jean Sibelius: Andante festivo
Richard Strauss: Metamorphosen
Tunnettuja jousiorkestereita

Helsingin Juniorijouset
Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri
Mikkelin kaupunginorkesteri
Virtuosi di Kuhmo
Vox Artis
Käännös suomeksi
Kai Niemi

Kai Markus Niemi (s. 20. huhtikuuta 1978 Kouvola) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Korian Pontta ja hänen valmentajinaan toimi Martti Mäkelä.
Sisäratojen SM-kilpailuista Niemi saavutti pronssia kolmiloikassa vuonna 2004. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla on 15,14 metriä (2000) ja sisäradoilla 14,89 metriä (2002). Virallisiin kilpailuihin Niemi ei ole osallistunut vuoden 2008 jälkeen.
Judith Sheindlin

Sheindlin vuonna 2012.
Judith Susan ”Judy” Sheindlin (o.s. Blum, s. 21. lokakuuta 1942), joka tunnetaan paremmin nimellä Judge Judy, on yhdysvaltalainen tuomari ja televisiopersoona. Vuodesta 1996 lähtien hän on esiintynyt ohjelmassa Judge Judy, jossa hän ratkoo henkilöiden välisiä kiistoja. Ennen televisiouraansa Sheindlin toimi yli 20 vuotta syyttäjänä ja tuomarina New Yorkin perheoikeudessa. Hän on yksi parhaiten palkatuista televisiopersoonista Yhdysvalloissa.
Sheindlin valmistui New York Law Schoolista, ja aloitti lakiuransa vuonna 1965. Vuodesta 1972 lähtien hän oli syyttäjänä perheoikeudessa New Yorkissa, ja vuonna 1982 kaupungin pormestari Ed Koch nimesi hänet perheoikeuden tuomariksi.
Helmikuussa 1993 Los Angeles Times kirjoitti Sheidlinistä artikkelin, minkä jälkeen hänestä tehtiin juttu ohjelmaan 60 Minutes. Tämän jälkeen hänelle tarjottiin omaa ohjelmaa. Judge Judyn ensiesitys oli 16. syyskuuta 1996. Ohjelmaa levittää CBS Corporationiin kuuluva CBS Television Distribution.
Maaliskuussa 2015 Sheindlin teki levitysyhtiön kanssa sopimuksen ohjelman jatkosta vuoteen 2020 asti. Sheindlinille maksetaan palkkaa yli 47 miljoonaa dollaria vuodessa, mikä tekee hänestä yhden Yhdysvaltain parhaiten palkatuista televisiopersoonista. Ohjelmaa katsoo maassa keskimäärin 10 miljoonaa ihmistä viikossa, ja se on katsotuin syndikoitu ohjelma Yhdysvalloissa.
Sheindlin asuu miehensä kanssa Naplesin kaupungissa Floridassa ja osan vuodesta Greenwichissä Connecticutissa. Hän matkustaa kaksi kertaa kuussa yksityiskoneella Los Angelesiin, jossa ohjelma kuvataan.
Sheindlin ei määrittele itseään feministiksi. Hänen mielestään hän on toiminut yksilönä, eikä hän laske menestystään ryhmän ansioksi. Sheindlinin mielestä jokaisen yksilön sisällä on kyky olla oman tarinansa sankari.
Kai Nokelainen

Kai Nokelainen on suomalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1980-luvulla.
Nokelainen sijoittui maailmancupin osakilpailuissa neljä kertaa pistesijalle, 15 parhaan joukkoon. Hän oli viides normaalimäen kilpailussa Lake Placidissa joulukuussa 1987, kuudes suurmäen kilpailussa Lahdessa maaliskuussa 1988, seitsemäs Chamonix'n normaalimäessä joulukuussa 1986 ja viidestoista Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1987.
Hän voitti Suomen mestaruuden Matti Nykäsen nenän edestä vuonna 1985 Salpausselässä.
Joulumarkkinat

Dresdenin joulumarkkinat.
Tuomaan Markkinat Helsingin Senaatintorilla.
Joulumarkkinat (saksaksi Christkindlmarkt tai Weihnachtsmarkt) ovat saksalaiseen kulttuuripiiriin kuuluva kaupunkien joulunalustapahtuma. Saksassa järjestetään nykyisin ainakin 150 joulumarkkinat. Joulumarkkinaperinne on levinnyt moniin maihin.
Eräs matkatoimisto on luetellut Euroopan parhaiksi joulumarkkinoiksi Berliinin, Brysselin, Dresdenin, Kölnin, Kööpenhaminan, Münchenin, Nürnbergin, Prahan, Tallinnan ja Wienin joulumarkkinat.
Saksan suurimmat joulumarkkinat ovat Kölnin joulumarkkinat, joilla käy vuosittain noin neljä miljoonaa ihmistä, ja Dortmundin markkinat, joilla on noin 3,6 miljoonaa kävijää.
Dresdenin joulumarkkinat pidettiin ensimmäistä kertaa 1434. Bautzenin joulumarkkinoista on ensimmäinen tunnettu maininta vuodelta 1384. Joulumarkkinoiden edeltäjä, Wienin joulukuumarkkina, järjestettiin jo 1294.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joulumarkkinat Wikimedia Commonsissa
Judith Scott

| Judith Scott> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Judith Ann Scott
Syntynyt: 1. toukokuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2005
Kuollut: 15. maaliskuuta 2005 (61 vuotta)
Taiteilija
Taidesuuntaus:  Outsider-taide
Judith Ann Scott (1. toukokuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka tuli tunnetuksi kooltaan vaihtelevista omintakeisista veistostöistään. Hän oli kuuro ja lisäksi hänellä oli Downin oireyhtymä. Hän sai huomattavaa suosiota outsider art -piireissä.
Scott työskenteli usein viikkoja tai kuukausia yksittäisten teosten parissa. Hän käytti kuitua, lankaa ja kankaita kääriäkseen löytämänsä esineet huolellisesti kudotuiksi, käärittyiksi ja niputetuiksi rakenteiksi.
Scott syntyi sydänvikaisena. Hän kuuroutui ennen puhumaan oppimista vakavan tulirokon seurauksena, ja puhumattomuutensa seuraksena hänet diagnosoitiin vakavasti jälkeenjääneeksi, eikä siksi saanut minkäänlaista koulutusta. Scott vietti ensimmäiset seitsemän elinvuottaan kotonaan kaksossisarensa kanssa. Lapsena hänen älykkyysosamääräkseen mitattiin 30. Hän oli eristäytynyt omiin oloihinsa ja kärsi myös käytöshäiriöistä.
Vasta 1980-luvun loppupuolella Scottin taiteellinen lahjakkuus kävi ilmi. Hän oli jo yli 40-vuotias liittyessään mukaan Creative Growth Art Centerin toimintaan Kaliforniassa. Hän kuoli 61-vuotiaana vuonna 2005.
Joffrey Baratheon

| Joffrey Baratheon |
| --- | --- |
 Jack Gleesonin esittämä Joffrey Game of Thronesissa
Luoja(t):  George R. R. Martin
Näyttelijä(t):  Jack Gleeson
Ensi- esiintyminen:  Valtaistuinpeli (1996)
Viimeinen esiintyminen:  Miekkamyrsky (2000)
Henkilötiedot
Status:  kuollut
Ammatti:  Seitsemän kuningaskunnan prinssi ja kuningas
Sukupuoli:  mies
Ikä:  12–13
Asuinpaikka:  Kuninkaansatama
Kuolinsyy:  myrkytys
Suhteet
Vanhemmat:   Robert Baratheon (isä)  Cersei Lannister (äiti)  Jaime Lannister (biologinen isä) 
Sisarukset:  Myrcella Baratheon Tommen Baratheon
Puoliso(t):  Margaery Tyrell
Isovanhemmat:  Tywin Lannister
Tädit ja sedät:   Jaime Lannister  Tyrion Lannister  Stannis Baratheon  Renly Baratheon 
Serkut:  Shireen Baratheon
Muut sukulaiset:   Kevan Lannister  Lancel Lannister 
Tutut:  Sansa Stark
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joffrey Baratheon on yhdysvaltalaiskirjailija George R. R. Martinin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Martinin kirjasarjassa Tulen ja jään laulu sekä siihen pohjautuvassa televisiosarjassa Game of Thrones. Televisiosarjassa hahmoa näyttelee Jack Gleeson. Joffreytä pidetään sekä yhtenä parhaista pahiksista televisiosarjoissa että yhtenä sarjan vihatuimmista hahmoista.
Joffrey esitellään tarinan alussa Seitsemän kuningaskunnan prinssinä: kuningas Robert Baratheonin ja kuningatar Cersei Lannisterin julmana 12-vuotiaana poikana. Todellisuudessa Joffrey ei ole kuninkaan poika, vaan Cersein ja tämän kaksoisveljen Jaime Lannisterin insestisestä suhteesta syntynyt avioton lapsi. Kun Robert kuolee, Joffrey nousee valtaistuimelle. Hänen valtakautensa jää lyhyeksi, sillä 13-vuotias Joffrey myrkytetään omissa häissään. Kuninkuutensa aikana hän ehtii kuitenkin teloituttaa Ned Starkin, mikä johtaa lopulta viiden kuninkaan sotaan ja sarjalle tunnusomaisen ”valtaistuinpelin” alkuun.
Hahmo > Kehitys

George R. R. Martin käytti Joffreyn esikuvana ruusujen sodan aikaan vaikuttanutta Edvard Westminsteriläistä, joka oli Englannin kuningas Henrik VI:n ja tämän puolison Margareeta Anjoulaisen poika. Joffreyn tavoin Edvardin on huhuttu olleen avioton lapsi, jonka isä oli todellisuudessa joku hänen äitinsä tukijoista. Kuningas ei kuitenkaan koskaan itse epäillyt poikansa syntyperää. Luonteeltaan Edvardin on kerrottu olleen isänsä tavoin epävakaa ja hänen kuvailtiin jo lapsena olleen huomattavan kiinnostunut vihollistensa kaulojen katkaisemisesta sekä sotimisesta. Edvard sai surmansa 17-vuotiaana Tewkesburyn taistelussa vuonna 1471.
Joffrey kuolee romaanissa Miekkamyrsky. Hänet myrkytetään omissa häissään ja hän kuolee nopeasti tukehtumista muistuttavalla tavalla. Kuolintapaan Martin otti vaikutteita Eustace IV:n kuolemasta. Eustace oli Englannin kuningas Tapanin poika, joka kuoli Joffreyn tavoin tukehtumalla kesken juhlien. Hänen kuolemansa edesauttoi Englannin sisällissodan päättymistä ja on jäänyt epäselväksi, kuoliko Eustace oikeasti tapaturmaisesti vai myrkytykseen. Martin halusi Joffreyn murhan vaikuttavan samanlaiselta onnettomuudelta. Joffreyn äiti Cersei onkin häävieraista ainoa, joka ymmärtää heti poikansa tulleen murhatuksi. Martinin mukaan kuolema oli myös tarkoitettu eräänlaiseksi hyvitykseksi lukijoille aiemmin samassa kirjassa tapahtuvasta, Punaisiksi häiksi kutsutusta joukkomurhasta, jossa saavat surmansa tarinan sankareihin lukeutuvat Robb ja Catelyn Stark.
Hahmo > Perhe

Joffrey on Seitsemän kuningaskunnan kuningas Robert Baratheonin ja Cersei Lannisterin poika. Hänellä on pikkusisar Myrcella ja pikkuveli Tommen. Sisarusten isä on todellisuudessa Cersein kaksoisveli Jaime Lannister. Cersein uskottomuus paljastuu ensin kuninkaan lähimpänä neuvonantajana toimineelle Jon Arrynille ja sitten tämän tutkimuksia jatkaneelle Ned Starkille, mikä johtaa Nedin kuolemaan ja saa Robertin veljet liittymään teloituksesta alkaneeseen viiden kuninkaan sotaan.
Joffreyn perheeseen kuuluvat biologisten vanhempien kautta myös näiden veli Tyrion Lannister ja isä Tywin Lannister sekä Tywinin veli Kevan Lannister ja Kevanin poika Lancel Lannister. Baratheonin puolelta Joffreylle sukua ovat Robertin veljet Stannis ja Renly Baratheon sekä Robertin avioton poika Gendry. Stannisin tytär Shireen Baratheon on hänen serkkunsa.
Joffrey kihlataan ensin Sansa Starkille, mutta kihlaus puretaan Nedin kuoleman aikoihin. Hän avioituu lopulta Margaery Tyrellin kanssa, mutta kuolee häiden aikana.
Vastaanotto

Vasemmalla Jack Gleeson vuonna 2012 ja oikealla George R. R. Martin vuonna 2016.
The Guardian kuvaili hahmoa ”inhottavimmaksi 12-vuotiaaksi kirjallisuudessa”, ”pikku paskiaiseksi” ja ”pahisten kuninkaaksi”. Joffreyn olemuksen kerrottiin välittyvän sekä lukijoille että sarjan muille hahmoille välittömästi hahmon ilmaantuessa tarinaan. Martinin kerrontaa kehuttiin yleisesti mestarilliseksi ja Jack Gleesonin roolisuoritusta televisiosarjassa vastaavasti ihmeelliseksi. Hahmoa pidettiin viihdyttävänä ja piristävän sysimustana verrattuna Martinin muihin hahmoihin, jotka eivät tavallisesti ole selkeästi hyviä tai pahoja.
Screen Rantin mukaan Joffrey on yksi sarjan mieleenpainuvimmista ja parhaiten kirjoitetuista pahiksista Cersei Lannisterin, Ramsay Boltonin ja Euron Greyjoyn ohella, vaikka ei ylläkään näiden tasolle esimerkiksi julmuudessa tai laskelmoivuudessa. Joffreyn vahvuuksia hahmona ovat muun muassa impulsiivisuus, röyhkeys ja voimakas oma tahto, mikä tekee hänestä arvaamattoman ja siten mielenkiintoisen. Joffreyn kuolemaa televisiosarjan neljännellä tuotantokaudella on kutsuttu yhdeksi sarjan tyydyttävimmistä hetkistä, sillä hahmo oli sarjan vihatuimpia.
Martin itse piti Gleesonin näyttelyä televisiosarjassa sensaatiomaisena ja tämän esittämää hahmoa jopa inhottavampana kuin kirjojen Joffrey.
Vuonna 2015 terapeutti Colleen Jordan diagnosoi sosiopaattina ja psykopaattina pidetyllä Joffreyllä epäsosiaalisen persoonallisuushäiriön MTV Newsin pyynnöstä.
Aiheesta muualla

Joffrey Baratheon Tulen ja jään laulu -wikissä (englanniksi)
Joffrey Baratheon Westeros-wikissä (englanniksi)
Janusz Kamiński

| Janusz Kamiński |
| --- | --- |
 Janusz Kamiński vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Janusz Zygmunt Kamiński
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1959 (ikä 65) Ziębice, Puola
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  elokuvaaja ja elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Janusz Zygmunt Kamiński (s. 27. kesäkuuta 1959 Ziębice, Puola) on puolalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän joka muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Hän on kuvannut kaikki Steven Spielbergin elokuvat vuoden 1993 elokuvasta Schindlerin lista lähtien.
Filmografiaa > Kuvaajana

Tappajan vaisto (1991)
Schindlerin lista (1993)
Jerry Maguire – elämä on peliä (1996)
Kadonnut maailma – Jurassic Park (1997)
Pelastakaa sotamies Ryan (1998)
A.I. – Tekoäly (2001)
Minority Report (2002)
Ota kiinni jos saat (2002)
Terminaali (2004)
Maailmojen sota (2005)
München (2005)
Perhonen lasikuvussa (2007)
Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (2008)
Funny People (2009)
How Do You Know (2010)
Sotahevonen (2011)
Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus (2011)
Lincoln (2012)
The Judge (2014)
Vakoojien silta (2015)
Iso kiltti jätti (2016)
The Post (2017)
Ready Player One (2018)
The Call of the Wild (2020)
West Side Story (2020)
Filmografiaa > Ohjaajana

Lost Souls – kadotetut sielut (2000)
Hania (2007)
Aiheesta muualla

Janusz Kamiński Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nawój, Ewa: Janusz Kamiński Culture.pl.  Elokuussa 2008. Viitattu 10.6.2022. (englanniksi)
The Cinematography of Janusz Kamiński [gallery] Culture.pl. Viitattu 10.6.2022. (englanniksi)
József Kovács (pikajuoksija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  József Kovács vuonna 1934. |  József Kovács vuonna 1934. |  József Kovács vuonna 1934. |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 1934 | 110 m aidat |  |
|  Hopeaa | Torino 1934 | 4 × 100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | 400 m aidat |  |
József Kovács (14. maaliskuuta 1911 Budapest – 18. elokuuta 1990 Budapest) oli unkarilainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa, pika-aitajuoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa. Hän voitti EM-kilpailuissa kolme mitalia, Torinossa 1934 kultaa 110 metrin aitajuoksusta ja hopeaa 4 kertaa 100 metrin viestistä sekä hopeaa 400 metrin aidoista Pariisissa 1938. Lisäksi Kovács sijoittui neljänneksi 200 metrin juoksussa vuonna 1934. Hän osallistui olympialaisiin Berliinin kisoissa 1936. Hänen paras olympiasijoituksensa oli kuudes tila 4 × 400 metrin viestistä.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m: 10,5 s (1934)
400 m: 47,7 (1937)
400 m aidat: 52,9 (1936)
József Nagy (yleisurheilija)

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | Sekaviesti |  |
József Nagy (2. lokakuuta 1881 Sárkeresztúr – 27. lokakuuta 1952 Balatonszepezd) oli unkarilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pika- ja keskimatkojen juoksuissa. Hän edusti seuratasolla budapestiläistä BBTE:tä. Nagy osallistui Lontoon olympialaisiin 1908, joissa hän voitti yhden mitalin, pronssia sekaviestistä. Hän osallistui myös 400, 800 ja 1500 metrin matkoille, mutta ei selviytynyt finaaliin saakka yhdessäkään henkilökohtaisessa lajissa.
Ennätykset

400 m: 50,6 s (1908)
800 jaardia: 2.02,4 (1908)
1 500 m: 4.19,6 (1908)
Jukka Haaksiala

Jukka Antero Haaksiala (s. 6. syyskuuta 1953 Kuopio) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri evp.
Jukka Haaksiala syntyi paikallisjohtaja Esa Haaksialan ja Terttu Vartiaisen perheeseen ja avioitui vuonna 1980 Leena Räikkösen kanssa. Haaksiala tuli ylioppilaaksi 1973 Suonenjoen yhteislyseosta ja valmistui Kadettikoulusta 1977 ja Sotakorkeakoulusta 1989. Hän toimi  Pohjanmaan Tykistörykmentissä opetusupseerina 1977 ja uudelleen vuodesta 1981, toimistoupseerina vuonna 1979, linjajohtajana vuodesta 1980 ja koulutusupseerina 1983, jolloin hän siirtyi Jääkäriprikaatiin. Oltuaan UNTSO:n tarkkailijana 1984 Haaksiala palasi Jääkäriprikaatiin 1985–1989. Silloisen Oulun sotilaspiirin esikunnan osastopäällikkönä hän toimi 1994–1995, UNIFIL:in päämajan toimistoesiupseerina 1995–1996 ja Kainuun Tykistörykmentin komentajana Kainuun Prikaatissa vuodesta 1996, kunnes palasi UNIFIL-tehtäviin 1999–2000.
Haaksiala ylennettiin vänrikiksi 1974, luutnantiksi 1977, yliluutnantiksi 1979, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989 ja everstiluutnantiksi 1995. Everstiksi Haaksiala yleni 2000.  Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 2011. Haaksiala siirtyi reserviin vuodesta 2008 saakka hoitamastaan Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajan tehtävästä syksyllä 2013.
József Lévay

| József Lévay |
| --- | --- |
 József Lévay 1881.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1825 Sajószentpéter, Unkari
Kuollut: 1918 (92–93 vuotta) Miskolc, Unkari
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
József Lévay (1825 Sajószentpéter, Unkari – 1918 Miskolc, Unkari) oli unkarilainen runoilija ja kääntäjä. Hän oli vuodesta 1852 unkarin ja latinan kielten opettaja Miskolczin lukiossa, vuodesta 1865 Borsodin komitaatin ylinotaari, 1894–1895 saman komitaatin ali-ispaani. Hän on julkaissut runokokoelmia 1852, 1856 ja 1898, unkarintanut viisi Shakespearen draamaa sekä Richard Burnsin runoelmat (1892). Lévayn lyyriset runot ovat koruttomia, luonnollisia, tunnelmallisia ja kielimuodoltaan kauniita.
Lévay pani suurta painoa muodon täydellisyydelle. Hänen runoudellaan on yhtäläisyyksiä Burnsin kanssa. Tunnetuimpia ovat hänet myöhäisellä iällään kirjoittamansa runot. Hän oli vuodesta 1862 Kisfaludy-seuran ja vuodesta 1863 Unkarin tiedeakatemian jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta József Lévay Wikimedia Commonsissa
Jussi Kannaste

| Jussi Kannaste |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1976 Juva
Muusikko
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  tenorisaksofoni
Levy-yhtiöt:  Terravox
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Kannaste (s. 1976 Juva) on suomalainen jazzmusiikin saksofonisti ja säveltäjä.
Kannaste aloitti saksofoninsoiton käydessään koulua Juvalla. Hän jatkoi sitä Savonlinnan taidelukiota käydessään, opiskeli sitten parin lukuvuoden ajan Pop & Jazz Konservatoriossa ja aloitti vuonna 1998 opintonsa Sibelius-Akatemian jazzosastolla. Kannaste sai vuonna 2001 Suomen Saksofoniseura ry:n Josef Kaartinen -palkinnon. Syksyllä 2001 hän lähti opiskelijavaihtoon Pariisin konservatorioon. Hänen opettajiaan olivat Jari Perkiömäki, Kari "Sonny" Heinilä, Manuel Dunkel, Jukkis Uotila, Jukka Perko, Lee Konitz, Juhani Aaltonen ja monet mestarikurssien pitäjät. Kannaste valmistui Sibelius-Akatemiasta maisterin arvolla vuonna 2005.
Vuonna 2004 Kannaste ja hänen tapaansa kokoonpanossa tenorisaksofonia soittanut Olli Ojajärvi perustivat rumpali Jussi Lehtosen ja basisti Ville Huolmanin kanssa Kannaste-Ojajärvi Quartetin (K/O/Q). Kvartetti esitti pitkälti Kannasteen omia sävellyksiä. Se esiintyi myös Belgiassa sekä Ranskassa, ja vuonna 2005 ilmestyi sen Terravox-levy-yhtiön kautta julkaistu debyyttialbumi First Draft, josta tuli Jazz Emma -ehdokkuus. Vuonna 2005 Kannasteelle myönnettiin Sony Finlandin ja Suomen Jazzliiton Sony Jazzpalkinto. Lisäksi hänen saamiinsa palkintoihin kuuluivat Jukka Perko -saksofonikilpailun jaettu toinen palkinto (Huittinen, 2001) ja ensimmäinen palkinto (Huittinen, 2004).
Vuonna 2005 Kannaste oli perustamassa Kannaste-Viinikainen-Riippa-trioa (KVR-trio) uutena yhtyeenä Jazzliiton kiertuetta varten. Yhtyeen esikuvana oli Joe Lovanon, Paul Motianin ja Bill Frisellin maineikas trio. Sen ensimmäinen albumi julkaistiin Jaskaa-levymerkillä tammikuussa 2013. Tämä trio on muodostunut keskeisimmäksi Kannasteen omista kokoonpanoista. Hänen hankkeidensa joukossa on ollut myös vuonna 2002 ruotsalaisen kitaristi Hans Oldingin kanssa perustettu Kannaste-Olding 4 -kokoonpano. Kannaste on soittanut omien yhtyeidensä ohella monissa muissa suomalaisisa jazzkokoonpanoissa, joihin ovat kuuluneet Jaska Lukkarinen Trio, Antti Lötjönen Quartet East, Espoo Big Band ja Ricky-Tick Big Band. Merkittävistä suomalaisista ja ulkomaalaisista jazzmuusikoista Kannasteen yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Dave Liebman, Jason Moran, Billy Hart, John Scofield, Olli Ahvenlahti, Juhani Aaltonen ja Heikki Sarmanto.
Vuonna 2007 Kannaste aloitti työskentelyn Sibelius-Akatemian opettajana. Vuonna 2009 hänestä tuli siellä jazzmusiikin aineryhmän johtaja.
Kaavi Blues

Kaavi Blues oli vuosittain kesäkuun alussa pidettävä blues-festivaali, joka järjestettiin
Kaavilla Pohjois-Savossa. Esiintyjien joukossa oli sekä kotimaisia että ulkomaalaisia bluesbändejä.
Kaavi Blues ry. järjesti festivaalia vuosina 2005-2015.
Kaavi Bluesin perinteitä on jatkanut kesästä 2016 alkaen Juankoskella järjestettävä Ruukki Roots-rytmimusiikkifestivaali.
Aiheesta muualla

Kaavi Blues (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruukki Roots (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaavin

Kaapimia on kahdenlaisia. Punaisessa nuolijassa on taipuisa, kuminen lastaosa.
Kaavin on keittiön työväline, jota käytetään erityisesti leivonnassa. Kaapimia on sekä varrellisia että varrettomia; varrellisia kutsutaan tavallisesti myös nuolijoiksi. Tavallisia valmistusmateriaaleja ovat muovi ja silikoni, mutta varsinkin ammattimaiseen käyttöön tarkoitetut varrettomat kaapimet ovat usein terästä. Kaavinta voidaan käyttää taikinan irrottamiseen astiasta tai pöydästä sekä sillä voidaan jakaa taikina pienempiin osiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaavin Wikimedia Commonsissa
Judith O’Dea

Judith O'Dea elokuvassa Elävien kuolleiden yö (1968).
Judith O'Dea (s. 20. huhtikuuta 1945 Pittsburgh) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Barbran roolistaan kauhuelokuvassa Elävien kuolleiden yö (1968).
Aiheesta muualla

Judith O’Dea Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Koripallo kesäolympialaisissa 2004 – naisten turnaus

Naisten koripalloturnaus kesäolympialaisissa 2004 alkoi 14. elokuuta 2004 ja päättyi 28. elokuuta 2004.
Alkulohkot > Lohko A

| Joukkue | O | V | H | Voitto % | Korit | Korit | Koriero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia | 5 | 5 | 0 | 100 | 418 | 313 | +105 | 10 |
|  Venäjä | 5 | 4 | 1 | 80 | 389 | 333 | +56 | 9 |
|  Brasilia | 5 | 3 | 2 | 60 | 430 | 361 | +69 | 8 |
|  Kreikka | 5 | 2 | 3 | 40 | 353 | 392 | -39 | 7 |
|  Japani | 5 | 1 | 4 | 20 | 381 | 485 | -104 | 6 |
|  Nigeria | 5 | 1 | 4 | 0 | 335 | 422 | -87 | 5 |
14. elokuuta 2004
|  |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 85–73 |  Nigeria |
|  Japani | 62–128 |  Brasilia |
|  Kreikka | 62–69 |  Venäjä |
16. elokuuta 2004
|  |
| --- | --- | --- |
|  Nigeria | 73–79 |  Japani |
|  Brasilia | 87–75 |  Kreikka |
|  Venäjä | 56–75 |  Australia |
18. elokuuta 2004
|  |
| --- | --- | --- |
|  Japani | 78–97 |  Australia |
|  Kreikka | 83–68 |  Nigeria |
|  Brasilia | 67–77 |  Venäjä |
20. elokuuta 2004
|  |
| --- | --- | --- |
|  Venäjä | 94–71 |  Japani |
|  Australia | 77–40 |  Kreikka |
|  Nigeria | 63–82 |  Brasilia |
22. elokuuta 2004
|  |
| --- | --- | --- |
|  Nigeria | 58–93 |  Venäjä |
|  Brasilia | 66–84 |  Australia |
|  Kreikka | 93–91 |  Japani |