stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vien sut täältä kotiin

| Vien sut täältä kotiin Lauri Tähkä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 16. syyskuuta 2016
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 35.25
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Lauri Tähkän muut julkaisut
| Jouluni laulut 2014 | Vien sut täältä kotiin 2016 | Polttavimmat 2016 |
Vien sut täältä kotiin on suomalaisen muusikko ja lauluntekijä Lauri Tähkän kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Albumin on tuottanut Jukka Immonen ja se sisältää yhdeksän kappaletta. Kymmenes kappale nimeltään Oma elämä julkaistiin vain musiikkipalvelu Spotifyssa. Albumi on lyriikoiltaan henkilökohtainen, ja sen teemana on rakkaus. Albumi nousi myös julkaisuviikon jälkeisellä viikolla 38/2016 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Albumilta julkaistiin 22. huhtikuuta 2016 ensimmäinen single Morsian. Kappale oli julkaisupäivänään myös ensiesityksessä, kun Tähkä esiintyi The Voice of Finlandissa. Toinen single Minun Suomeni julkaistiin 2. syyskuuta 2016. Albumilta julkaistiin kolmas single Sinä olet minun 18. marraskuuta 2016.
Tähkä järjesti ennen albumin julkaisua ennakkokuuntelutilaisuuksia kolmessa Suomen kaupungissa. Osallistujat tilaisuuksiin arvottiin ja niihin pääsi hakemaan Radio Novan sivuilla olleen kilpailun kautta. Jokaiseen tilaisuuteen arvottiin noin 30–40 henkilöä. Tilaisuuksissa Tähkä kuuntelutti levyään ja kertoi kappaleiden sävellys- ja sanoitustyöstä.
Kappaleet

Anna arpisten haavojen olla – 2.49 (säv. Lauri Tähkä, san. Lauri Tähkä & Tuure Kilpeläinen)
Morsian – 3.35 (säv. Lauri Tähkä, Matti Mikkola, Aku Rannila & Milla Viljamaa, san. Lauri Tähkä & Saara Törmä)
Sinä olet minun – 3.42 (säv. Lauri Tähkä, san. Saara Törmä)
Ei kukaan tuu sulta tuntumaan – 3.26 (säv. Lauri Tähkä & Jukka Immonen, san. Saara Törmä)
Pojat on poikia – 3.23 (säv. Matti Mikkola, san. Timo Kiiskinen)
Sua mä jaksan – 3.32 (säv. & san. Lauri Tähkä)
Minun Suomeni – 3.53 (säv. Matti Mikkola, san. Timo Kiiskinen)
Sut kaikkialla nään – 4.06 (säv. Lauri Tähkä, san. Inka Nousiainen)
Tuulisina päivinä – 3.03 (säv. & san. Lauri Tähkä)
Hattefjell

Hattefjell
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 431 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hattefjell on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Bergsdalenin kaakkoispäässä. Vuoren korkein kohta on 1 431 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Hiljaa virtaa Don (täsmennyssivu)

Hiljaa virtaa Don (ven. Тихий Дон, Tihi Don) on:
Hiljaa virtaa Don, Mihail Šolohovin romaani
Hiljaa virtaa Don, Ivan Dzeržinskin ooppera Šolohovin romaanin pohjalta
Hiljaa virtaa Don, Šolohovin romaaniin perustuva Sergei Gerasimovin ohjaama kolmiosainen, klassinen värielokuva vuodelta 1957.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hiljaa virtaa Don”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vipukeihäs

Heittovivussa on ura ja pääty, joihin keihäs asetetaan.
Heittotekniikka.
Vipukeihäs on keihäs, joka heitetään heittovivun eli keihäslingon tai atlatlin avulla. Heittovivun vipuvarsi toimii ylimääräisen käsivarsinivelen tavoin, ja sitä käyttämällä keihääseen saa suuremman lähtönopeuden.
Heittovipu on tehty yleensä puusta, luusta tai sarvesta. Siinä on tavallisesti vipuvartena urallinen keppi tai lauta, jonka päälle keihäs asetetaan. Takapäästään keihäs tuetaan heittovivussa olevaan koukkuun, kielekkeeseen tai hihnaan. Vivussa voi olla lisäksi lenkki, joka antaa keihäälle pyörivän liikkeen.
Vipukeihäitä on käytetty Ranskassa jo 20 000 vuotta sitten ja Amerikassa vielä 500 vuotta sitten. Niiden käytöstä on merkkejä kaikilta asutuilta mantereilta paitsi Afrikasta. Ihmiset ovat käyttäneet heittovipua monissa kulttuureissa esimerkiksi suurriistan kuten mammuttien metsästykseen. Heittovivut ovat olleet yleisiä esimerkiksi Australian ja Uuden-Guinean alkuperäisasukkaiden keskuudessa, ja entisaikaan niitä käyttivät myös Amerikan mayat sekä asteekit. Lisäksi eskimot ja Luoteis-Amerikan intiaanit ovat käyttäneet heittovipuja harppuunojen ja kalastuskeihäiden heittämisessä. Suomesta ei ole todisteita vipukeihään käytöstä.
Aiheesta muualla

World Atlatl Association Web Site Maailman Atlatl-järjestön kotisivut
"Stone Age Kalashnikov". New Scientist 1999
The history of the spearthrower in the New World. Royal British Columbia Museum
Hiljaa virtaa Don (romaani)

| Hiljaa virtaa Don> Тихий Дон |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mihail Šolohov
Julkaistu:  1928–1940
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hiljaa virtaa Don (ven. Тихий Дон, Tihi Don) on neliosainen eeppinen romaani, jonka on kirjoittanut Mihail Šolohov.
Vital Koval

| Vital Koval |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Perm, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Torpedo Nižni Novgorod
Sarja:  KHL
Pelinumero:  1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Molot-Prikamje Perm Neman Grodno Dinamo Minsk HK Atlant
Vital Mikalajevitš Koval (valkoven. Віталь Мікалаевіч Коваль, ven. Виталий Николаевич Коваль, Vitali Nikolajevitš Koval, s. 31. maaliskuuta 1980 Perm, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkomaalivahti. Koval pelaa tällä hetkellä Torpedo Nižni Novgorodin joukkueessa KHL-liigassa. Hän  on pelannut myös Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkuessa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aiheesta muualla

Vital Koval The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Vital Koval Eurohockey.com. (englanniksi)
Vital Koval Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vital Koval Wikimedia Commonsissa
Vital Kutuzau

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Vital Uladzimiravitš Kutuzau
Syntymäaika: 20. maaliskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka:  Pinsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto (nykyään Valko-Venäjä)
Pelipaikka: hyökkääjä
Vital Uladzimiravitš Kutuzau (valkoven. Віталь Уладзіміравіч Кутузаў, łacinkaksi Vitaĺ Uładzimiravič Kutuzaŭ (engl.), ven. Виталий Владимирович Кутузов, Vitali Vladimirovitš Kutuzov, s. 20. maaliskuuta 1980 Pinsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on entinen valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Serie B:ssa pelaavaa AS Barin joukkuetta ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aiheesta muualla

Vital Kutuzau National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
Vital Kutuzau Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Vladimir Tatlin

Vladimir Tatlin.
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Kazimir Malevitš  1913 tai 1920–1930.
Artikkelit
Abstrakti taide | Agitaatioposliini | Kulkukoiran kellari | Mir iskusstva | Venäläinen formalismi | Voitto auringosta
Suuntaukset
Akmeismi | Futurismi | Konstruktivismi | Suprematismi | Venäläinen symbolismi | Zaum
Tekijät
Anna Ahmatova | Aleksanteri Ahola-Valo | Natan Altman | Mihail Bahtin | Léon Bakst | Andrei Belyi | Nikolai Berdjajev | Ivan Bilibin | Aleksandr Blok | Joseph Brodsky | Marc Chagall | Sonia Delaunay | Sergei Djagilev | Sergei Eisenstein | Pavel Filonov | Mihail Fokin | Naum Gabo | Nikolai Gumiljov | G. I. Gurdjieff | Daniil Harms | Thomas de Hartmann | Velimir Hlebnikov | Wassily Kandinsky | El Lisitski | Anatoli Lunatšarski | Vladimir Majakovski | Kazimir Malevitš | Osip Mandelštam | Vsevolod Meyerhold | Kuzma Petrov-Vodkin | Vsevolod Pudovkin | Aleksandr Rodtšenko | Nicholas Roerich | Olga Rozanova | Konstantin Somov | Dmitri Šostakovitš | Vladimir Tatlin | Marina Tsvetajeva | Pjotr Demjanovitš Uspenski | Dziga Vertov
Vladimir Jevgrafovitš Tatlin (ven. Влади́мир Евгра́фович Та́тлин; 28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta) 1885 Kiova – 31. toukokuuta 1953 Moskova) oli ukrainalainen taidemaalari, graafikko, lavastus- ja monumentaalitaiteilija, muotoilija, venäläisen konstruktivismin perustaja ja arkkitehti.
Tatlin opiskeli Penzan taideoppilaitoksessa (1904–1910) jossa hänen opettajinaan olivat Ilja Gorjuškin-Sorokopudov ja Aleksei Afanasjev,  sekä Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa (1902–1903 ja 1909–1910) opettajinaan Valentin Serov ja Konstantin Korovin.
Tatlinin oli koulutukseltaan ikonimaalari, mikä on saattanut vaikuttaa siihen, miten hän toi maalauksiinsa epätavallisia materiaaleja. Tärkeäksi tuli tässä mielessä hänen kohtaamisensa Picasson kubististen kollaasien kanssa Pariisissa vuonna 1913. Hän oli myös uransa alusta asti kiinnostunut kaarevista muodoista.
Vladimir Tatlin oli Kazimir Malevitšin ohella 1910-luvun venäläisen avantgarden tärkeimpiä hahmoja, ja myöhemmin hänestä tuli konstruktivismin pääideologi. Tatlin tunnetaan parhaiten suunnitelmastaan Kolmannen internationaalin muistomerkiksi.
Teoksia

Matruusi, 1911.
Pukusuunnitelma näytelmään "Tsaari Maksimilian", 1911.
Lavastussuunnitelma "Tsaarin elämää", 1913.
Reliefi, 1916.
Letatlin oli Tatlinin suunnittelema ihmiskäyttöinen lentokone.
Vaatesuunnittelua, 1923-1924.
Tatlinin tornin pienoismalli, 1919
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladimir Tatlin Wikimedia Commonsissa
Moderna museet, vakituinen kokoelma (Arkistoitu – Internet Archive), valokuvia Tatlinin teoksista ja tornin pienoismallista (hakusana: "tatlin").
Hiukkaspäästöt

Hiukkaspäästöt ovat pienistä kiinteän aineen hiukkasista koostuvaa ilmaan päässyttä saastetta. Nämä hiukkaset syntyvät esimerkiksi laivaliikenteessä joko polttoaineen palaessa tai kaasun vapautuessa ilmaan. On tutkittu, että laivaliikenteen hiukkaspäästöt ovat toiminnan laajuuteen nähden vastaavan suuruisia kuin kotitalouksien, tieliikenteen tai teollisuuden hiukkaspäästöt. Hiukkaspäästöjä voidaan vähentää savukaasupesurien ja suodattimien avulla. Hiukkaspäästöille on asetettu rajoituksia, jotka koskevat kulkuneuvoja ja energiantuotannon voimalaitoksia. Hiukkaspäästöt ovat ilman epäpuhtauksia, joista aiheutuu ihmisille terveyshaittoja.
Vuonna 2017 EU:n alueella suurin hiukkaspäästöjä aiheuttanut toiminto oli kotitalouksien lämmitys, joka vastasi 57 prosentista pienhiukkasista (PM2.5) ja 42 prosentista isommista hiukkasista (PM10). Seuraavaksi suurimmat päästäjät olivat pienhiukkasille energiantuotanto ja maantieliikenne, isommille hiukkasille maatalous ja teollisuus.
Venetsian kieli

| Venetsian kieli |
| --- | --- |
 Venetsian kielen puhuma-alue
Oma nimi:  vèneto
Tiedot
Alue:  Pohjois-Italia
Virallinen kieli:   Veneto, Italia
Puhujia:  2 milj.
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  Romaaniset kielet
ISO 639-3:  vec
 Ohje 
Venetsian kieli (omakielinen nimi vèneto, ital. veneto) on romaaninen kieli, jota puhuu noin kaksi miljoonaa asukasta Pohjois-Italiassa Veneton ja Friuli-Venezia Giulian alueella sekä Istrian slovenialaisessa ja kroatialaisessa osassa. Euroopan ulkopuolella kieltä puhutaan myös Rio Grande do Sulin osavaltiossa Brasiliassa.
28. maaliskuuta 2007 alkaen venetsian kieli on virallisesti tunnustettu laissa "tutela e valorizzazione della lingua e della cultura veneta", jonka on hyväksynyt Veneton neuvosto. Kieli on myös kirjallisessa käytössä, mutta virallista oikeinkirjoitusstandardia ei vielä ole.
Venetsiankielinen kyltti
Venetsian katsotaan jakautuvan viiteen eri murteeseen, jotka sijoittuvat Venetsian kaupungin ulkopuolelle.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Puoliavoin | ɛ |  | ʌ | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  | ɲ | ŋ |
| Klusiili | p | b | t | d |  |  | ɟ | k | g |
| Affrikaatta |  |  | ts | dz | ʧ | ʤ |  |  |
| Frikatiivi | f | v | θ | ð | s | z | ʃ | ʒ |  |  |
| Puolivokaali | w |  | l | ʎ | j |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Gramaticaveneta.com (Arkistoitu – Internet Archive) Venetsian kielen kielioppi
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Waist Deep

| Waist Deep |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vondie Curtis-Hall
Käsikirjoittaja:   Vondie Curtis-Hall  Darin Scott 
Tuottaja:  Preston Holmes
Säveltäjä:   Denaun Porter  Terence Blanchard  Howard Drossin 
Kuvaaja:  Shane Hurlbut
Leikkaaja:  Terilyn A. Shropshire
Pääosat:   Tyrese Gibson  Meagan Good  Larenz Tate  The Game  Kimora Lee Simmons 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Intrepid Pictures
Levittäjä:  Rogue (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  23. kesäkuuta 2006
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  21 344 312 dollaria
Tuotto:  21 353 303 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Waist Deep on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Vondie Curtis-Hallin ohjaama toimintaelokuva. Se perustuu löyhästi vuoden 1967 elokuvaan Bonnie ja Clyde, mukaan lukien joitakin samankaltaisia sivujuonija, kuten kaksi päähenkilöä tiellä, pyrkivät välttämään poliiseja ja syyllistyvät pankkiryöstöön.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tyrese Gibson  | … |  O2   |
|  Meagan Good  | … |  Coco   |
|  Larenz Tate  | … |  Lucky   |
|  The Game  | … |  Big Meat   |
|  Henry Hunter Hall  | … |  Junior   |
|  Kimora Lee Simmons  | … |  Fencing House Lady   |
|  Julius Denem  | … |  P Money   |
|  Thomas Abate  | … |  Gas Attendant   |
Waino Edward Hendrickson

| Waino Edward Hendrickson |
| --- | --- |
 Waino Edward Hendrickson juhlimassa Alaskan julistamista Yhdysvaltain 49. osavaltioksi 3. tammikuuta 1959.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1896 Juneau, Alaska
Kuollut: 22. kesäkuuta 1983 (87 vuotta) Juneau, Alaska
Poliitikko
Puolue:  Yhdysvaltain republikaaninen puolue
Asema:  Alaskan territorion 10. ja viimeinen kuvernööri
Waino Edward Hendrickson (18. kesäkuuta 1896 – 22. kesäkuuta 1983) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko sekä Alaskan territorion viimeinen kuvernööri.
Elämä > Varhaiset vuodet

Hendricksonin vanhemmat olivat suomalaisia, mutta Waino itse syntyi Alaskan pääkaupungissa Juneaussa. Vanhempiensa lisäksi Wainon perheeseen kuului yksi veli. Hänen isänsä oli kaivostyöläinen ja hänen äitinsä piti 20-huoneista hotellia nimeltä The Rocklin House (Samalla paikalla jossa nykyään sijaitsee Baranof Hotel -niminen hotelli).
Vuonna 1916 Hendrickson valmistui Juneau High Schoolista. Hän työskenteli isänsä tapaan kaivostyöläisenä ja menetti osan toisen silmänsä näöstä onnettomuudessa. Hendrickson liittyi armeijaan vuonna 1918 ja taisteli Ranskassa aselevon allekirjoittamiseen asti.
Vuonna 1924 Hendrickson meni naimisiin Brittiläisestä Kolumbiasta kotoisin olleen sairaanhoitaja Marion Kingsnorth Jonesin kanssa. Muutaman vuoden päästä Hendrickson meni töihin Alaska Laundry -nimiseen pesulayritykseen ja toimi yhtenä yhtiön omistajista noin kaksikymmentä vuotta.
Vuorikärppä

| Vuorikärppä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Suku::  Kärpät Mustela
Laji::  altaica
Kaksiosainen nimi
 Mustela altaica  Pallas, 1811 
 Vuorikärpän levinneisyysalue
Katso myös
   Vuorikärppä Wikispeciesissä   Vuorikärppä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuorikärppä (Mustela altaica) on kärppien sukuun kuuluva näätäeläin, joka muistuttaa sukulaistaan siperiankärppää mutta on pienempi ja sen karva ja häntä ovat lyhyemmät.
Levinneisyys

Vuorikärppää on tavattu Kiinassa, Kashmirissa ja ympäri Himalajaa. Eläintä on tavattu myös Siperiassa, ja havainto Pohjois-Koreasta tarvitsee vahvistuksen. Lajia on tavattu Himalajalla jopa yli viiden kilometrin korkeudessa. Bhutanissa lajia on havaittu 1 500 ja 5 200 metrin välillä. Vuorikärpälle on tavattu kuusi alalajia, joilla kullakin on tietty, suppea alue.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vuorikärppä (Mustela altaica)
iNaturalist: Vuorikärppä (Mustela altaica)
ITIS: Mustela altaica (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Mustela altaica, mountain weasel (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mustela altaica (englanniksi)
andienkärppä
arohilleri
brasiliankärppä
hilleri
indonesiankärppä
juovaselkäkärppä
keltavatsakärppä
kärppä
lumikko
mustajalkahilleri
Mustela itatsi
Mustela subpalmata
paljasjalkahilleri
pitkähäntäkärppä
siperiankärppä
vesikko
vuorikärppä
Venetsian aaveet

| Venetsian aaveet> A Haunting in Venice |
| --- | --- |
 Suomenkielinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Kenneth Branagh
Käsikirjoittaja:  Michael Green
Perustuu:  Agatha Christien romaaniin Kurpitsajuhla
Tuottaja:   Kenneth Branagh  Judy Hofflund  Ridley Scott  Simon Kinberg 
Säveltäjä:  Hildur Guðnadóttir
Kuvaaja:  Haris Zambarloukos
Leikkaaja:  Lucy Donaldson
Pääosat:   Kyle Allen  Kenneth Branagh  Camille Cottin  Jamie Dornan  Tina Fey  Jude Hill  Ali Khan  Emma Laird  Kelly Reilly  Riccardo Scamarcio  Michelle Yeoh 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   20th Century Studios  Kinberg Genre  The Mark Gordon Company  Scott Free Productions  Agatha Christie, Ltd. 
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   2023-9-1515. syyskuuta 2023 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kuolema Niilillä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Venetsian aaveet (engl. A Haunting in Venice) on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut mysteerielokuva, jonka on ohjannut Kenneth Branagh ja käsikirjoittanut Michael Green. Se perustuu Agatha Christien kirjoittamaan ja vuonna 1969 julkaistuun romaaniin Kurpitsajuhla. Se on jatko-osa elokuville Idän pikajunan arvoitus (2017) ja Kuolema Niilillä (2022). Branagh esittää pääosassa etsivä Hercule Poirot’ta. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Kyle Allen, Camille Cottin, Jamie Dornan, Tina Fey, Jude Hill, Ali Khan, Emma Laird, Kelly Reilly, Riccardo Scamarcio ja Michelle Yeoh.
Elokuva sai ensi-iltansa 15. syyskuuta 2023.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kyle Allen  | … |  Maxime Gerard   |
|  Kenneth Branagh  | … |  Hercule Poirot   |
|  Camille Cottin  | … |  Olga Seminoff   |
|  Jamie Dornan  | … |  tohtori Leslie Ferrier   |
|  Tina Fey  | … |  Ariadne Oliver   |
|  Jude Hill  | … |  Leopold Ferrier   |
|  Ali Khan  | … |  Nicholas Holland   |
|  Emma Laird  | … |  Desdemona Holland   |
|  Kelly Reilly  | … |  Rowena Drake   |
|  Riccardo Scamarcio  | … |  Vitale Portfoglio   |
|  Michelle Yeoh  | … |  Joyce Reynolds   |
|  Rowan Robinson  | … |  Alicia Drake   |
|  Amir El-Masry  | … |  Alessandro Longo   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola:
Viiniköynnöskasvit

| Viiniköynnöskasvit |
| --- | --- |
 Ampelopsis brevipedunculata -hopeaviinilaji
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Vitales
Heimo::  Viiniköynnöskasvit Vitaceae  Juss.
Synonyymit
 Ampelidopsaceae Kosteletzky  Cissaceae Drejer  Leeaceae Dumortier, nom. cons.  Pterisanthaceae J. Agardh 
Katso myös
   Viiniköynnöskasvit Wikispeciesissä   Viiniköynnöskasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viiniköynnöskasvit (Vitaceae) on kasviheimo. Siihen kuuluu enimmäkseen köynnöksiä, mutta myös joitakin varpuja ja muutamia ruohovartisia kasveja. Heimon suvuista viiniköynnöksiä kasvatetaan hedelmiensä takia, kissuksia ja villiviinejä koristekasveina.
Tuntomerkit

Viiniköynnöskasvit ovat usein köynnöksiä, joilla on yleensä lehtiä vastapäätä sijaitsevat kärhet ja kukinnot. Varsien nivelet ovat usein turvonneita, ja varret ovat usein korkkihuokosellisia ja hilseileviä. Uudet haarat kasvavat edellisvuoden versoihin. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä, -liuskaisia tai yksinkertaisia ja kourasuonisia, hammaslaitaisia; korvakkeet varisevat pian. Kukinto on terminaalinen, viuhkomainen. Kukat ovat pieniä, 3-7-lukuisia, ja niissä on yhdislehtinen verhiö. Heteitä ja terälehtiä on yhtä monta ja ne sijaitsevat kohdakkain. Sikiäin on tavallisesti kahdesta emilehdestä muodostunut ja ainakin kärjestään yksilokeroinen, luotti pallomainen ja enemmän tai vähemmän vartaloton. Siemenaiheita sikiäimessä on tavallisesti neljä. Hedelmä on marja; siementen endospermi on usein kirjava ja näkyy poikkileikkauksessa T:n muotoisena.
Levinneisyys

Viiniköynnöskasvien heimo kasvaa kaikkialla tropiikissa ja osin (lämpimän)lauhkeassa vyöhykkeessä.
Luokittelu

Viiniköynnöskasvisukuja on 14 ja lajeja 850, ja ne jaetaan kahdeksi alaheimoksi.
Leeoideae-alaheimossa on vain 34-lajinen leeojen suku (Leea), johon kuuluu ruohoja, pensaita ja puita. Niiden lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat kahteen kertaan lehdykkäisiä, hammaslaitaisia ja korvakkeellisia; korvakkeet sijaitsevat tuppimaisesti lehtiruodin laidassa. Kukassa on tyvestään yhdislehtinen teriö, johon heteet ovat tyvestään kasvaneet yhteen; teriötorvessa on heteiden lomassa joutohedemäisiä tai mesirauhasina toimivia liuskoja. Sikiäin koostuu kolmesta tai harvemmin neljästä yhteen kasvaneesta emilehdestä ja on joskus puoleksi kehänalainen. Leeat kasvavat enimmäkseen Etu- ja Taka-Intiassa, muutama laji Afrikassa ja Madagaskarilla.
Vitoideae-alaheimoon kuuluu enimmäkseen liaaneja, jotka kiipeilevät lehtivastaisten, kärhiksi muuntuneiden varsien avulla, mutta myös tukevarunkoisia puita ja ruohoja; joidenkin lajien juuristo on turvonnut. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti, kierteisesti tai kahdessa rivissä, ja ovat tavallisesti sormilehdykkäisiä, harvoin yksinkertaisia tai parilehdykkäisiä; lehdykät ovat sahalaitaisia. Korvakkeet ovat toisinaan kasvaneet yhteen. Kukinto sijaitsee tavallisesti lehtivastaisesti, harvemmin verson päässä terminaalisesti. Kukan mesiäinen sijaitsee sikiäimen pinnalla ja sen liuskat vuorottelevat heteiden kanssa; toisinaan mesiäinen on rengasmainen, ja joskus se puuttuu. Sikiäin on kahden yhteenkasvaneen emilehden muodostama. Alaheimossa on 14 sukua ja 825 lajia, jotka kasvavat tropiikissa ja (lämpimän)lauhkeilla alueilla. Runsaslajisimmat suvut ovat kissukset (Cissus, 350 lajia), pulskiot (Cyphostemma, 150 lajia), Ampelocissus (100 lajia), kastanjaviinit (Tetrastigma, 95 lajia), viiniköynnökset (Vitis, 65 lajia) ja Cayratia (65 lajia).
Luokittelu > Suvut

Viiniköynnöskasveihin kuuluu 15 sukua:
Acareosperma
Ampelocissus
Ampelopsis – hopeaviinit
Cayratia
Cissus – kissukset
Clematicissus – kärhökissukset
Cyphostemma – pulskiot
Leea – leeat
Nothocissus
Parthenocissus – villiviinit
Pterisanthes
Pterocissus
Rhoicissus – kuningaskissukset
Tetrastigma – kastanjaviinit
Vitis – viiniköynnökset
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Viiniköynnöskasvit – Vitaceae
Herttuat

Herttuat voi viitata seuraaviin:
Herttua, aatelisarvo
Herttuat, suomalainen iskelmäorkesteri
Herttuat, yhtyeen albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Herttuat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.