stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Milonoff
Elämänvaiheet ja ura

Pekka kasvoi monikulttuurisessa kodissa ja oppi isovanhemmiltaan ensimmäiset sanansa venäjäksi. Hänen isovanhempansa isän puolelta pakenivat Venäjän vallankumousta Suomeen. Äidinäiti oli ruotsalainen ja äidinisä tullut Saksasta.
Milonoff pääsi ylioppilaaksi 1968, jonka jälkeen kävi Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjan 1968–1971. KOM-teatterin näyttelijä-ohjaajana hän on ollut vuodesta 1971 asti ja taiteellisena johtajana 1977–1981 ja taas vuodesta 1982 alkaen.
Milonoff aloitti koulunkäynnin Saksalaisessa koulussa, mutta siirtyi viiden vuoden jälkeen suomenkieliseen kouluun. Teini-ikäisenä hän liittyi Sadankomiteaan. Tovereineen hän keräsi 3 000 nimeä aseistakieltäytymiseen kehottavaan vetoomukseen, jonka vuoksi kerääjät joutuivat oikeuteen. Kekkonen armahti heidät, vaikka asepalveluksesta kieltäytymiseen yllyttäminen oli kiellettyä.
Uranvalinnan aikoihin psykologiastakin kiinnostunut Milonoff oivalsi, että myös teatterin kautta pystyy tutkimaan itseään ja muita. Teiniteatterin ja Kellariteatterin kautta Milonoff päätyi 1971 perustamaan KOM-teatteria.
Milonoff liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen vuonna 1974. Huhtikuussa 1986 hänet valittiin SKP:stä erotetun taistolaisen opposition muodostaman SKP:n järjestöjen keskuskomiteaan.
Kunnianosoitukset

Milonoffille on myönnetty Pro Finlandia -palkinto vuonna 2003 ja Suomen arvostelijain liiton Kritiikin Kannukset vuonna 1974.
Yksityiselämä

Milonoffin Satu-vaimo on kääntäjä. Pekka Milonoffilla on neljä poikaa: Aleksi, Juho, Tuomas ja Eero, jotka työskentelevät kaikki isänsä tavoin teatterin tai TV-tuotannon parissa. Aleksi toimii muun muassa näytelmien suomentajana.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Miten minusta tuli minä, Pekka Milonoff (2005)
Marko Gustafsson: Miten minusta tuli minä. WSOY (2009) (Arkistoitu – Internet Archive)
yle.fi/klassinen -blogi: Teatteriohjaaja Pekka Milonoffin suhde oopperaan (2010)
Peltisydän

| Peltisydän Maj Karma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2015
 Julkaistu: 5. helmikuuta 2016
 Formaatti: CD, digitaalinen julkaisu
 Tyylilaji: pop, rock, metal
 Kesto: 53.34
 Levy-yhtiö: Sony Music, Ratas
Listasijoitukset
  2.
Maj Karman muut julkaisut
| Salama 2009 | Peltisydän 2016 | 101 tapaa olla vapaa 2018 |
Singlet albumilta Peltisydän
 ”Puumiekka” Julkaistu: 2015  ”Sotaa ei tule” Julkaistu: 2016
Peltisydän on Maj Karman yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2016. Se oli samalla ensimmäinen albumi sitten vuoden 2009 Herra Ylpön lopettaessa Ihmiset-yhtyeen toimintansa. Levyn teemoina toimivat lapsuus ja maailman meno.
Albumin tuottivat Gabi Hakanen ja Erno Laitinen. Albumi on saanut hyvän vastaanoton yleisön keskuudessa ja Soundikin antoi levylle 4/5 tähteä. Albumilta julkaistiin myös kaksi singleä, Puumiekka 4. joulukuuta 2015 ja Sotaa ei tule 22. tammikuuta 2016. Molemmista kappaleista on kuvattu myös musiikkivideot.
Peltisydän debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla. Se pysyi albumilistalla neljä viikkoa.
Kappaleet

Sotaa ei tule – 4.22
Peltisydän – 4.17
Sydän hakkaa miljoonaa – 3.55
Puumiekka – 3.46
Pelastakaa lapset – 2.40
Kukaan ei huomaa mua – 6.52
Tyttö ilman talvea – 4.14
Telekineesi – 4.06
Laulu vapaudelle! – 3.34
Pikkusisko – 4.28
2016 – 3.57
Onnellinen loppu – 6.23
Kokoonpano

Herra Ylppö – laulu
Häiriö – kitara
K. Kurittu – basso
J. Savolainen – rummut
Arvostelut

Kaaoszine: 9/10
Keskisuomalainen:
Soundi:
Pelto-orvokki

| Pelto-orvokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Orvokkikasvit Violaceae
Suku::  Orvokit Viola
Laji::  arvensis
Kaksiosainen nimi
 Viola arvensis  Murray (1770) 
Katso myös
   Pelto-orvokki Wikispeciesissä   Pelto-orvokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelto-orvokki (Viola arvensis) on vaaleakukkainen rikkaruohona kasvava orvokki. Suomen 13 orvokkilajista vain pelto-orvokki ja keto-orvokki ovat yksivuotisia. Kasvi on Suomessa muinaistulokas.
Ulkonäkö ja koko

Pelto-orvokki kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Sen kukat ovat valkoiset tai vaalean keltaiset ja niiden keskellä on mustat juovat. Varsi on rento, melkein köynnöstävä. Lehdet ovat hammaslaitaiset.  Pelto-orvokki muistuttaa paljon keto-orvokkia (Viola tricolor).
Levinneisyys

Pelto-orvokki kasvaa yleisenä Keski- ja Etelä-Suomessa ja koko Euroopassa siitä etelään. Harvinaisempana sitä tavataan myös Pohjois-Suomessa sekä Pohjois-Amerikassa, missä se on viljelykasvien mukana tullut rikkakasvi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Pelto-orvokin (Viola arvensis) levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pelto-orvokki (Viola arvensis)
Luontoportti: Pelto-orvokki (Viola arvensis)
Valokki - nettikasvio: Pelto-orvokki (Viola arvensis)
ITIS: Viola arvensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Viola arvensis (englanniksi)
Flora of China: Viola arvensis (englanniksi)
Patopäänsaaret

Patopäänsaaret
| --- | --- |
Sijainti:  Asikkala Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  80 m 
Pinta-ala:  3 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Patopäänsaaret  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalassa.
Maantietoa

Saari on 350 metriä pitkä, 280 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria . Ne sijaitsevat  Asikkalanselän pohjoisosassa Isosaaren eteläpuolella samalla matalikolla sen kanssa. Saaret ovat hyvin matalat ja osassa pääsaarta on Päijänteen vedenpinnan vaihtelun synnyttämää kosteikkoa. Kummassakin päässä pääsaarta on kallioinen mäki, jonka korkeus ylittää 80 metriä mpy. Pääsaaren korkein kohta kohoaa siten vain noin kahden metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren lounaispäässä kalliolla on vapaa-ajan asunto.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa on Isosaari piirretty näkyviin nimellä ”Ylinnäsaari”. Isosaaren eteläpuolelta kuitenkin puuttuu Patopäänsaaret, vaikka ne esiintyvätkin myöhemmissä kartoissa. Eräs selitys ilmaantumiselle saattaa olla saarien matala profiili. Kun Päijänteen pintaa laskettiin vuosien 1820–1832 aikana noin 120 senttimetriä perkaamalla Kalkkistenkoskea ja muita Kymijoen yläosien matalia kohtia, saattoi matalikon kiviä ja järvenpohjaa paljastua vedestä. Kalmbergin kartasto on piirretty ennen maastotöitä käyttäen pohjana vanhoja pitäjänkarttoja, jotka ovat yleensä peräisin 1800-luvun alkupuoliskolta. Patopääsaarten puuttuminen johtuu varmaan tästä työvaiheesta, sillä rannoilta katsellen matalat saaret on todennäköisesti jääneet huomiotta. Samalla voidaan arvioida, että Patopääsaaret ovat hyvin nuoria saaria.
Heinolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1920 ja 1942 on saaret piirretty ja nimetty karttoihin. Vuonna 1920 saaria on piirretty kolme ja niiden karttanimi on ”Patapäänsaaret”. Vuoden 1942 kartassa erilliset saaret on piirretty yhdeksi suuremmaksi saareksi .
Vuoden 1965 peruskartassa ”Patapäänsaarilla” on kaksi pääsaarta ja lisäksi kahdeksan pikkuluotoa. Saaren kasvillisuudeksi on merkitty pensaikkoa ja suomaata. Suurten saarten korkeimmilla paikoille on merkitty mäntymetsää. Vuonna 1980 on tilanne sama, mutta läntisellä saarella on mökki. Saarien nimi on nyt ”Patopäänsaaret”. Viimeisessä painetussa kartassa on pääsaarien välinen alue piirretty kannakseksi.
Perustuslaillisten riemumarssi

Perustuslaillisten riemumarssi on forssalaisen Kalle Jousisen sanoittama työväenlaulu. Se lauletaan kansansävelmällä ”Kun Eklöfin Augusti Porvoosta tuli”, joka oli 1900-luvun alussa suosittu tanssilaulu. Laulun sanat julkaistiin ensimmäisen kerran arkkiveisuna Tampereella vuonna 1906, julkaisijana Kirjapaino O. Y Sanoma. Samana vuonna Työväen osuuskirjapaino julkaisi laulusta vähemmän tunnetun vaihtoehtoisen version nimellä ”Korkia Weisu perustuslaillisuuden kunniaksi”. Laulun sanoitus kuvastaa työväenliikkeen epäluuloista suhtautumista perustuslaillisiin vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Säkeistöjä on yhteensä neljätoista. Kahdennentoista säkeistön alku ”Laki ennen meitä syntynyt on, myös jälkehemme jää” viittaa J. L. Runebergin runoon ”Maaherra”.
Perustuslaillisten riemumarssi ehti välillä jo vaipua unohduksiin, mutta se nousi uuteen suosioon, kun Jussi Raittinen levytti sen vuonna 1969 myyntimenestykseksi kohonneelle albumille Työväen lauluja. Hän myös esitti sitä sadoissa tapahtumissa ja iltamissa varsinkin 1970- ja 1980-luvuilla. Raittisen levyttämä versio sisältää säkeistöt 1, 2, 3, 7, 9 ja 11. Samaa lyhennettyä versiota on 2000-luvulla laulanut keikoillaan rap-artisti Paleface. Laulun säveltä on käytetty myös S. Albert Kivisen sanoittamassa ja levyttämässä satiirisessa laulussa ”Vapaa maa”.
Patologia

Patologiopiskelijat tutkimassa ohjaajan johdolla.
Murhan uhriksi joutuneen henkilön sydän.
Patologia on oppia taudeista (kreikan sanoista πάθος (pathos, "kärsimys") ja -λογία (-logia)). Patologia on tutkimusta tautien aiheuttajien ja ruumiin vuorovaikutuksesta sekä tästä seuraavista muutoksista kudoksissa, elimissä ja koko eliössä. Patologi tekee diagnoosin taudista kudos- ja eritenäytteiden tai ruumiinavauksen perusteella. Patologian eri aloja ovat kasvi-, eläin- ja ihmispatologia.
Patologi

Patologi on patologisen alan erikoislääkäri. Patologin työkuvaan kuuluvat ruumiinavaukset. Lisäksi hän tutkii kudos- ja solunäytteitä, joiden tutkimiseen menee enemmän aikaa kuin ruumiinavaukseen. Patologin tehtäviin kuuluvat myös ennalta ehkäisevät toimenpiteet muiden lääkäreiden kanssa.
Ennalta ehkäisevää hoitoa ovat esimerkiksi kasvainnäytteiden tutkiminen ja niistä diagnoosin tekeminen. Patologi auttaa näin potilasta hoitavaa lääkäriä. Suomessa on tällä hetkellä patologian osastot kaikissa yliopistosairaaloissa. Patologian osastoja on suurimmissa keskussairaaloissakin. Eläinten patologisista tutkimuksista vastaa Evira.
Ruumiinavaus

Lääketieteellisen ruumiinavauksen tekemiseen tarvitaan omaisten suostumus. Ruumiinavauksessa selvitetään kuolinsyy, mahdolliset muut taudit. Näistä selvitetään levinneisyys ja sairauden hoidon vaikeusaste. Ruumiinavauksen jälkeen voidaan antaa ruumiinavauspöytäkirja, johon kirjataan edellisten seikkojen lisäksi potilaan kuolinsyy. Oikeuslääketieteelliseen ruumiinavaukseen ei tarvita omaisten suostumusta, sillä se tehdään viranomaisen määräyksestä. Oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus tehdään aina, jos kyseessä on tapaturmainen, yllättävä tai rikokseen liittyvä kuolema.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuopion yliopisto – Kliinisen patologian ja oikeuslääketieteen laitos. Web Archive.
Evira - Eläintautitutkimus. Web Archive.
Pauli Kari

Pauli August Kari, sukunimi aik. Bohm (4. helmikuuta 1898 Kalvola – 20. kesäkuuta 1967 Turku) oli suomalainen vääpeli ja näytelmäkirjailija.
Teoksia

Risto Kari listaa tekstissään Perintöarvet Pauli Karin tuotantoa laajemmin:
1939 Talonpojan otteet, näytelmä, lunastettu kilpailutyö, Maalaisliitto
1941 Viimeinen muutto, kertomus, palkittu kilpailutyö, Suomen Kuvalehti
1944 Talvisen ikkunan takaa, palkittu kilpailutyö, Lukemista kaikille
1945  Emännäksi taloon, näytelmä, kilpailutyö, 2. palkinto, Kustannusosakeyhtiö Tammi
1946 Korpivalssi, kertomus, Viikonloppu
1947 Vain sekunti vielä, näytelmä, kilpailutyö, 1. palkinto, Työväen Urheiluliitto
1947 Maataloustuottajain marssi, runo, kilpailutyö, 1. palkinto Maataloustuottajain Keskusliitto
1948 Millä köyhä ponnistaa, pakina, lunastettu kilpailutyö, Työväen Urheiluliitto
1948 Hän soturiksi jää, runo, Suomen Aliupseeriliitto
1949 Kun viesti lähti, juhlaruno, kilpailutyö, 2. palkinto, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliitto
1950 Äidille, runo, Turun Päivälehti
1951 Kun sade tuli', näytelmä, kilpailutyö, 2. palkinto, Suomen Nuorten Liitto
1951 Katrin haaveet, näytelmä, Arvi A. Karisto Oy
1951 Kerkeitä poikia, elokuvakäsikirjoitus, Raittiuslautakunta
1952 Palkan maksu, näytelmä, kilpailutyö, 2. palkinto, Raittiuden Ystävät
1954 Rauta, rakkaus, risti, elokuvakäsikirjoitus, lunastettu, Itkonen-Filmi
1955 Vanha – nuori Eltsu, näytelmä, kilpailutyö, 1. palkinto, Työväen Urheiluliitto
1956 Kirsikka, kertomus, kilpailutyö, palkittu, Lukemista kaikille
1956 Kiehtova latu, runo, lunastettu. Raittiuslautakunta
1957 Paras voitti, näytelmä, kilpailutyö, 1. palkinto, Työväen Urheiluliitto
1957 Onnenhousut, kilpailutyö, Työväen Urheiluliitto
1957 Vesivaaka, elokuvakäsikirjoitus, lunastettu, Raittiuslautakunta
1958 Nuoren Anteron kokemus, kertomus, lunastettu, Raittiuslautakunta
1958 Soturin palkka, radiokuunnelma, Yleisradio
1960 Vapaus pelottaa, novelli, lunastettu, Apu-lehti
1962 Soturin palkka, näytelmä, Akaan-Toijalan Seura
1962 Haavoittumaton, radiokuunnelma, hyväksytty, Oy Yleisradio Ab
1963 Rauta ja rakkaus, näytelmä, kilpailutyö, 1. palkinto, Kulttuurityön keskus
1963 Villa Sortti, näytelmä, lunastettu, Kulttuurityön keskus
?  Sankaruutta, näytelmä
XPath

XPath (lyhenne sanoista XML Path Language) on ei-XML-pohjainen kieli XML-dokumenttien osien osoittamiseen ja XML-dokumentin rakenteeseen perustuvan tiedon luontiin. XPath-kieli perustuu XML-dokumentin puumuotoiseen esitystapaan ja antaa siten mahdollisuuden poimia eri osia dokumentista tietyillä valintakriteereillä. XPath kehitettiin halusta saada yhtenäinen syntaksi ja käyttäytymismalli XPointerin ja XSL:n välille. Kehittäjät ovat nopeasti ottaneet XPathin käyttöönsä pienenä kyselykielenä.
Merkintätapa

Yleisin XPath-lauseke on polkulauseke, josta kieli on saanut nimensä. Polkulauseke koostuu peräkkäisistä askeleista, joilla päästään XML-solmusta yhteen tai useampaan toiseen solmuun. Askeleet erotetaan toisistaan vinoviivalla, ”/”. Jokaisessa askeleessa on vähintään kaksi osaa:
Akselimäärittely (axis specifier)
Solmutesti (node test)
Predikaatti (predicate)
Näistä viimeinen eli predikaatti on vapaaehtoinen osa, mutta niitä voi olla useita peräkkäin. Komponentit esiintyvät yllä luetellussa järjestyksessä. Akselimäärittely ja solmutesti erotetaan tosistaan kahdella kaksoispisteellä ::, predikaatit erotetaan kirjoittamalla kukin niistä hakasulkeiden [] sisään.
Tarjolla on kaksi eri merkintätapaa. Lyhennetty syntaksi on tiiviimpi ja usein helpompi lukea ja kirjoittaa – usein tutuilla merkeillä ja rakenteilla. Täysi syntaksi on monisanaisempi, mutta sen avulla voi määritellä enemmän asetuksia.
Merkintätapa > Lyhennetty syntaksi

Tiivis merkintätapa sallii joitain oletuksia ja lyhenteitä. Yksinkertaisin XPath-lauseke on muotoa /A/B/C, joka valitsee XML-juurielementin A lapsielementtien B lapsielementit C. XPathin syntaksi on suunniteltu muistuttamaan URI:n ja tiedostopolkujen syntaksia.
Monimutkaisempia lausekkeita voi muodostaa muun muassa määrittelemällä:
akselin, joka on jokin muu kuin oletusarvoinen lapsiakseli,
solmutestin, jossa testataan jotain muuta kuin nimeä tai
predikaatin, jonka voi kirjoittaa minkä tahansa askeleen perään hakasuluissa ”[]”.
Esimerkiksi lauseke A//B/*[1] valitsee ensimmäisen ([1]) minkä tahansa nimisen elementin (*), joka on lapsi (/) elementille B, joka taas itsessään on elementin A jälkeläinen (//), joka on nykyisen kontekstisolmun lapsi, koska koko lauseke ei ala merkillä / tai muulla akselimäärittelyllä.
Merkintätapa > Täysi syntaksi

Lyhentämättömässä syntaksissa yllä olevat esimerkit näyttävät tältä:
/child::A/child::B/child::C ja
child::A/descendant-or-self::node()/child::B/*[1] joka on sama kuin child::A/descendant::B/*[1].
Jokaisessa askeleessa akseli on määritelty eksplisiittisesti: child tai descendant-or-self). Akselia seuraa :: ja solmutesti, kuten A tai node() yllä olevissa esimerkeissä.
Merkintätapa > Lyhennetyn ja täyden syntaksin vastaavuudet

| Valinnan tyyppi | Lyhennetty syntaksi | Täysi syntaksi |
| --- | --- | --- |
| Valitse kontekstisolmun lapsielementti nimeltä "nimi" | nimi (lapsi on oletussuunta) | child::nimi |
| Valitse nykyisen puun juuri ja kaikki sen jälkeläiset | // | /descendant-or-self::node()/ |
| Valitse nykyinen solmu | . | self::node() |
| Valitse ylemmän tason solmu | .. | parent::node() |
| Valitse attribuutti nimeltä "nimi" | @nimi | attribute::nimi |
Akselimäärittelyt

Akselimäärittely ilmaisee liikkumissuuntaa XML-dokumentin puumaisessa esitystavassa. Mahdolliset akselimäärittelyt ja niiden merkitykset ovat:
| Nimi | Selitys |
| --- | --- |
ancestor: Esivanhempi
ancestor-or-self: Esivanhempi tai nykyinen
attribute: Attribuutti
child: Lapsi
descendant: Jälkeläinen
descendant-or-self: Jälkeläinen tai nykyinen
following: Tuleva
following-sibling: Tuleva sisar
namespace: Nimiavaruus
parent: Vanhempi
preceding: Edeltävä
preceding-sibling: Edeltävä sisar
self: Nykyinen solmu
Esimerkkinä attribute-akselin käytöstä, //a/@href valitsee attribuutin nimeltä href dokumentin miltä tahansa a elementiltä. Suuntaa  self käytetään usein predikaatissa viittaamaan kontekstisolmuun. Esimerkiksi h3[.='Katso myös'] valitsee elementin nimeltä h3, jonka tekstisisältö on Katso myös.
Jos XML-dokumentti piirretään puumuotoon, akselit jakavat dokumentin neljään erilliseen lohkoon: vaakatasossa preceding–following -akselilla ja pystytasossa ancestor–descendant -akselilla. Syntaksin näkökulmasta preceding sisältää elementit, joiden lopputagi on jo tullut vastaan ja following elementit, joiden alkutagi ei ole vielä tullut vastaan (pois lukien jälkeläiset). Vastaavasti ancestor vastaa avoinna olevia elementtejä, ja descendant kontekstisolmusta avattavia elementtejä.
Solmutestit

Elementtien, attribuuttien ja nimiavaruuksien kohdalla solmutesti muodostuu kohteen nimestä. Muilla tyypeillä se koostuu solmun tyyppiä vastaavasta solmutestistä.
Kun XPath-askeleessa solmutestinä on kohteen nimi, viittaa nimi oletuksena aina kohteeseen, jolle ei ole määritelty mitään nimiavaruutta. Haettaessa johonkin nimiavaruuteen kuuluvaa elementtiä tai attribuuttia, pitää solmutestissä aina käyttää nimiavaruusetuliitettä, joka erotetaan kaksoispisteellä nimestä. Tämä pätee vaikkei kohteella dokumentissa olisikaan etuliitettä vaan se kuuluisi oletusnimiavaruuteen. Nimiavaruusetuliitteen ei tarvitse olla sama, mitä dokumentissa mahdollisesti käytetty etuliite. Esimerkiksi jos nimiavaruudelle on määritelty etuliite gs, niin //gs:enquiry löytää kaikki enquiry-nimiset solmut siitä nimiavaruudesta. XPath-kieli ei ota kantaa miten nimiavaruus sidotaan etuliitteeseen vaan se riippuu käytettävästä ohjelmointiympäristöstä.
Solmun tyyppiä vastaavat testit ovat:
Predikaatit

Predikaatti on vapaaehtoinen osa XPath-askelta. Predikaatti on suodatusehdon tavoin toimiva hakasulkeiden sisällä oleva XPath-lauseke, jonka tulee olla tosi, jotta solmu tulee valituksi mukaan solmujoukkoon. Esimerkiksi //a[@href='apua.php'], poimii vain ne a elementit, jolla on href attribuutti ja sillä arvona apua.php. Valinta ei kuitenkaan osu itse attribuuttiin vaan elementtiin, koska tarkentava askel on predikaatissa.
Predikaattien määrälle ei ole rajoituksia eikä niiden tarvitse sijaita polkulausekkeen lopussa. Niitä voi sijoittaa myös sisäkkäin. Predikaatin sisällä käytettävä mahdollinen polku alkaa elementistä, jolle predikaatti alun perin määriteltiin eikä se vaikuta predikaatin ulkopuolella olevaan kontekstiin.
Esimerkki: //a[@href='apua.php'][../div/@luokka='otsikko']/@kohde poimii kohde attribuutin a elementiltä edellyttäen että sillä on  href attribuuttina arvo apua.php ja että a elementti on div elementin sisällä jolla puolestaan on luokka attribuuttina arvo otsikko.
Funktiot ja operaattorit

XPath 1.0:ssa dokumentin rakenteet ovat olioita, jotka voidaan jakaa neljään eri tietotyyppiin: solmujoukko, merkkijono, numero sekä boolean-tyyppi.
Käytettävissä olevat operaattorit ovat:
/, // ja [...] operaattorit, joita käytetään polkulausekkeissa edellä kuvatulla tavalla.
Unioni, |, joka muodostaa kahden solmujoukon yhdistelmän.
Boolean-operaattorit and ja or
Aritmeettiset operaattorit +, -, *, div (jakolasku), ja mod (jakojäännös)
Vertailuoperaattorit =, !=, <, >, <=, >=
Aiheesta muualla

XPath 1.0 -määrittely
XPath 2.0 -kandidaatti
ilmainen XPath-ohjelmisto
(saksaksi) XPath opetusohjelma
(saksaksi) XSLT ja XPath viite (Arkistoitu – Internet Archive)
Pianisti

Roman Rabinovitš
Pianisti on henkilö, joka soittaa pianoa. Rajoitetummin ja painokkaammin termillä viitataan vakavasti pianonsoittoa harrastaviin sekä ammattilaisiin. Ammattimaiseksi pianistiksi harjaantuminen aloitetaan yleensä viimeistään kouluiässä. Suomessa pianistit saavat peruskoulutuksensa musiikkiopistoissa, joissa voi suorittaa perustason ja musiikkiopistotason opinnot. Tämän jälkeen on mahdollista jatkaa toisen asteen opinnoilla konservatoriossa, jossa voi suorittaa muusikon ammattitutkinnon, sekä kolmannen asteen opinnoilla ammattikorkeakoulussa tai Sibelius-Akatemiassa.
Pianistit työskentelevät joko itsenäisinä ammatinharjoittajina esiintyen soolo- tai yhtyekokoonpanoissa tai kiinnitettyinä orkesteriin. Useimmat oopperat ja baletit sekä monet kuorot käyttävät harjoituspianisteja, joiden tehtävänä on soittaa pianolla orkesterille kuuluva osuus harjoituksissa. Tällöin ammattinimike on korrepetiittori.
Pianan calanquet

| Pianan calanquet> Calanche de Piana |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Piana, Korsika  42°19′30.7″N, 8°37′43.8″E
Tyyppi:  luonto
Kriteerit:  (vii)(viii)(x)
Tunnusnumero:  258
Valintahistoria
Valintavuosi:  1983
 
Pianan calanquet ovat erikoisen näköisiä kallioita eli calanqueja Korsikalla Pianan kunnassa.
Pianan calanquet eroavat muista calanqueista väritykseltään, jonka saa aikaan alueen magmakivistä koostuva kallioperä.
Vuonna 1983 calanquet nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi osana Portonlahden maisemakokonaisuutta.
William Hamilton

William Hamilton voi viitata seuraaviin henkilöihin:
William Hamilton (1665–1751), skotlantilainen runoilija
William Hamilton (1730–1803), brittiläinen diplomaatti, arkeologi ja geologi
William Hamilton (1751–1801), brittiläinen taidemaalari
William Hamilton (1788–1856), skotlantilainen filosofi
William Hamilton (1883–1955), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
William Hamilton (1893–1942), yhdysvaltalainen leikkaaja
William Rowan Hamilton (1805–1865), irlantilainen matemaatikko
William Donald Hamilton (1936–2000), brittiläinen biologi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”William Hamilton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Zaccanopoli

| Zaccanopoli |
| --- | --- |

 Zaccanopoli
 Koordinaatit: 38°40′N, 15°56′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Calabria
Maakunta:  Vibo Valentia
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,38 km²
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  726
 – Väestötiheys:  135 as./km²
 
 www.comune.zaccanopoli.vv.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaccanopoli on kunta Etelä-Italiassa, Calabrian alueella, Vibo Valentian maakunnassa. Kunta sijaitsee Tyrrhenanmeren rannikon tuntumassa Vibo Valentiasta parikymmentä kilometriä länteen. Zaccanopolissa on runsaat 700 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaccanopoli Wikimedia Commonsissa
Vibo Valentian maakunta
Acquaro | Arena | Briatico | Brognaturo | Capistrano | Cessaniti | Dasà | Dinami | Drapia | Fabrizia | Filadelfia | Filandari | Filogaso | Francavilla Angitola | Francica | Gerocarne | Jonadi | Joppolo | Limbadi | Maierato | Mileto | Mongiana | Monterosso Calabro | Nardodipace | Nicotera | Parghelia | Pizzo | Pizzoni | Polia | Ricadi | Rombiolo | San Calogero | San Costantino Calabro | San Gregorio d’Ippona | San Nicola da Crissa | Sant’Onofrio | Serra San Bruno | Simbario | Sorianello | Soriano Calabro | Spadola | Spilinga | Stefanaconi | Tropea | Vallelonga | Vazzano | Vibo Valentia | Zaccanopoli | Zambrone | Zungri