stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kein Einaste

| Kein Einaste> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. helmikuuta 1985 (ikä 39) Pärnu
Kansalaisuus:   Viro
Uran tiedot
Seura:  Suusaklubi Jõulu
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2005–2018
Paras sijoitus:  7
 Tietolaatikko päivitetty 7. maaliskuuta 2019 
Kein Einaste (s. 22. helmikuuta 1985 Pärnu) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Einasten paras sijoitus maailmancupissa on seitsemäs sija perinteisen hiihtotavan sprintissä Otepäässä 17. tammikuuta 2010.
Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Einaste oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 59:s.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Einaste oli vapaan hiihtotavan sprintissä 44:s ja parisprintissä 11:s yhdessä Peeter Kümmelin kanssa. Val di Fiemmessä 2013 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä 53:s.
Einasten lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2018.
Matti Laine

Matti Laine haastateltavana Akateemisessa kirjakaupassa Helsingin Taiteiden yössä 2014.
Matti Laine (s. 1976) on suomalainen näyttelijä ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri (Tampereen yliopiston draamalinja 1995–1998, Teatterikorkeakoulu 2001–2005). Laine on kotoisin Helsingistä.
Näyttelijänä Laine on esiintynyt niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissakin. Hän on näytellyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Ryhmäteatterissa, Teatteri Jurkassa, Rauman Kaupunginteatterissa, Kouvolan teatterissa ja Tampereen ylioppilasteatterissa sekä esiintynyt Hiljaiset Miehet -ryhmän jäsenenä Kulttuuritehdas Korjaamossa.
Kirjailijana Laine on julkaissut kuusi jännitysromaania. Elokuvissa Laine näytteli ensimmäisen pääroolinsa J-P Passin ja Jarkko T. Laineen ohjaamassa Ajomies-elokuvassa vuonna 2013.
Filmografia

Kylmäverisesti sinun (2005) – Niko
Rispect (2006)
Musta jää (2007) – Komu
Tali-Ihantala 1944 (2007) – kurkistava sotamies
Kotikatu (2007, 2008) – lääkäri
Sydänjää (2007–2008) – Tapsa Koski
Salatut elämät (2008) – Ari Eskelinen
Tukka auki (2008) – lääkäri
Tappajan näköinen mies (2011) – Yrjö Parjanne
Ajomies (2013) – ratamestari Antti (päärooli)
Sorjonen (2016–) – Risto Susi-Huhtala
Downshiftaajat (2016) – Markus
Syke (2017) – Lassi
Pientä laittoa (2019) – rehtori Helander
Teokset

Pudotus (2008), Gummerus
Sivukuja (2009), Gummerus
Ammattilainen (2010), Gummerus
Eksytetty (2011), Gummerus
Pahojen miesten seura (2012), Gummerus
Merkitty mies (2014), Paasilinna
Pahuuden hinta (2017), Bazar
Tappajan vaisto (2018), Bazar
Pelon liekit (2020), Bazar
Aiheesta muualla

Matti Laine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matti Laine Elonetissä.
http://www.mattilaine.com/
Matti Laine Gummeruksen internetsivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Karl af Hällström

Karl Rafael af Hällström (s. 14. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomenruotsalainen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi.
Ura

Karl af Hällström valmistui 1996 teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan Uuden testamentin eksegetiikka ja vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1997. Työskenneltyään seurakuntapastorina Helsingin Matteus församlingenissa ja Helsingfors prosteribyråssa sekä eksegetiikan tutkijana yliopistossa, hän sai kappalaisen viran Porvoon ruotsalaisesta tuomiokirkkoseurakunnasta 2002. Hän oli virkavapaalla hoitaakseen vt. kirkkoherran tehtäviä Pernajan seurakunnassa 2004–2005 ja Loviisan ruotsalaisessa seurakunnassa 2012.
Viimeksi mainitussa seurakunnassa hän sain vakinaisen kirkkoherranviran 1. joulukuuta 2012 alkaen. Hänet nimitettiin Porvoon hiippakunnan tuomiorovastikunnan lääninrovastiksi 1. marraskuuta 2014 alkavaksi kuusivuotiskaudeksi. Ennen kauden loppumista Loviisan ruotsalainen seurakunta ja eräät muut alueen seurakunnat kuitenkin yhdistettiin Agricolan ruotsalaiseksi seurakunnaksi 1. tammikuuta 2019 alkaen, ja af Hällström määrättiin uuden seurakunnan kappalaiseksi. Koska hän ei silloin enää ollut kirkkoherra, hänen oli automaattisesti jätettävä myös lääninrovastin tehtävät.
Seksuaaliset vähemmistöt

Omistautumisestaan seksuaalisten vähemmistöjen asemaan kirkossa af Hällström sai 2007 suomenruotsalaisen HBT-yhdistyksen Regnbågsankanin tunnustuksen Guldankan.
Sukupuolineutraalin avioliittolain astuttua voimaan Suomessa 2017, af Hällström ilmoitti usean muun papin myötä valmiudestaan vihkiä samansukupuolisia pareja, vaikka kirkko ei ole hyväksynyt tätä.
Kilderik

Kilderik on seuraavien historiallisten hallitsijoiden nimi:
Kilderik I, frankkien kuningas 457–481
Kilderik II, frankkien kuningas 673–675, Austrasian kuningas 662–675
Kilderik III, frankkien kuningas 743–751
Muita

Hilderik, vandaalien kuningas 523–533
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kilderik”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keine Mauern mehr

|  Keine Mauern mehr> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Simone
Säveltäjä(t):  Marc Berry Nanna Berry
Sanoittaja(t):  Mario Botazzi
Euroviisutiedot
Vuosi:  1990
Maa:  Itävalta
Kieli:  saksa
Sijoitus:  10.
Pisteet:  58
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Richard Österreicher
Keine Mauern mehr on Simonen esittämä kappale, joka edusti Itävaltaa vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa Jugoslavian Zagrebissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 10. 58 pisteellä.
Maksim Martsinkevitš

Maksim Martsinkevitš
Maksim Sergejevitš Martsinkevitš (ven. Макси́м Серге́евич Марцинке́вич; 8. kesäkuuta 1984 Moskova – 16. syyskuuta 2020 Tšeljabinskin alue) oli venäläinen uusnatsi ja rikollinen. Häntä pidettiin ennen kuolemaansa maan tunnetuimpana kansallissosialistisena vaikuttajana. Hänestä käytettiin lempinimeä "Tesak" ("piilukirves"). Hän tuli tunnetuksi oman käden oikeuteen keskittyneistä hankkeistaan ja niiden yhteydessä kuvatuista kidutusvideoista.
Elämä > Varhaiset vaiheet

Martsinkevitš opiskeli tieteen ja teknologian MISiS-yliopistossa, mutta ei valmistunut. Hänen asepalveluksensa keskeytyi. Martsinkevitš teki lyhyesti rakennusalan töitä, mutta siirtyi sitten täyspäiväiseksi skinheadiksi. Hän siirtyi usein uusnatsiryhmästä toiseen. Jonkin aikaa Martsinkevitš johti Aleksandr Ivanov-Suharevskin puolueen Narodnaja natsionalnaja partijan aluejärjestöä.
Elämä > Format-18 ja ensimmäinen rikostuomio

Martsinkevitšin ensimmäinen oma järjestö oli Format-18, jonka hän perusti vuonna 2005. Liikkeen jäsenet videoivat harjoitteluaan kuntosalilla ja puolisotilaallista valmistautumistaan luonnon keskellä. Suurinta suosiota ryhmä sai videoillaan väkivallanteoista ei-slaavilaisilta näyttäneitä henkilöitä vastaan. Ei ole tiedossa, kuinka moni videoista oli aito ja kuinka moni lavastettu. Videoissa esitettiin muun muassa lavastettu tadžikistanilaisen huumekauppiaan teloitus, jonka suorittivat Ku Klux Klan -asuiset henkilöt metsässä. Martsinkevitš oli Venäjällä tunnettu jo ennen YouTuben perustamista, mutta sai yhtenä ensimmäisistä venäläisistä suosiota YouTuben kautta. Monet ryhtyivät jäljittelemään etnisiin vähemmistöihin kohdistettua väkivaltaista toimintaa. Brittiläinen Ross Kemp julkaisi venäläisille uusnatseille omistetun dokumentin osana dokumenttisarjaansa Ross Kemp ja rikollisjengit. Sen päähenkilöihin kuului Martsinkevitš.
Helmikuussa 2007 Martsinkevitš häiriköi klubilla Moskovassa pidettyä poliittista väittelyä, johon osallistui Aleksei Navalnyi. Hän teki kädellään natsitervehdyksen, huuteli siihen liittyviä sloganeita ja kertoi aikovansa tappaa liberaalit. Martsinkevitš pidätettiin välikohtauksesta kesällä 2007. Hän sai tästä teosta ensimmäisen tuomionsa. Hän vapautui joulukuussa 2010, mutta Format-18 päätti toimintansa. Martsinkevitš julkaisi vankeuskokemuksestaan kirjan Restrukt. Se luokiteltiin Venäjällä myöhemmin ekstremistiseksi materiaaliksi samoin kuin Martsinkevitšin tekemät elokuva-arvostelut.
Elämä > Myöhemmät rikokset ja kuolema

Vuonna 2017 Martsinkevitš todettiin syylliseksi vihanlietsontaan, huliganismiin, ryöstöön ja omaisuuden tuhoamiseen. Ratkaisu kumottiin, mutta uudessa oikeudenkäynnissä joulukuussa 2018 Martsinkevitš sai kymmenen vuoden vankeustuomion ryöstöstä ja huliganismista.
Martsinkevitšin ilmoitettiin tehneen 36-vuotiaana itsemurhan ollessaan vangittuna Tšeljabinskin alueella. Hänen asianajajansa väitti, ettei kuolema ollut itsemurha. Martsinkevitš oli kuitenkin jättänyt jälkeensä itsemurhaviestin ja puhunut Lenta.rulle hiljattain kuolemaan liittyneistä aiheista. Hänet oli ollut tarkoitus siirtää Moskovaan kuulusteltavaksi vuonna 1999 tehdystä rikoksesta.
Arvot ja mielipiteet

Martsinkevitšiä on maailmankuvaltaan luonnehdittu muun muassa uusnatsiksi ja homovastaiseksi ultranationalistiksi. Hän itse piti suhdettaan nationalismiin osittain ongelmallisena, koska hän ei pitänyt läheskään kaikesta venäläisyydeksi mieltämästään. Hän kertoi arvostavansa venäläisyydessä "heteroseksuaalisuutta" ja "venäjän kieltä". Martsinkevitš piti Adolf Hitleriä kiistattomana taloudellisena ja poliittisena nerona. Hän ei kertomansa mukaan tiennyt, mitä juutalaisille tehtiin Auschwitzissä eikä ollut siitä kiinnostunut. Martsinkevitš väitti, että hänen Okkupai-pedofilija-hankkeensa tarkoitus oli paljastaa liberalismin todellisuus ja edistää kansallissosialismia. Hän väitti kaikkien pedofiilien olevan sydämessään liberaaleja. Martsinkevitš ei uskonut pedofiilien vangitsemisen tehoon ja vaati pedofiilien elämän tuhoamista sekä sukupuolielinten kirurgista irrottamista.
Martsinkevitš piti Vladimir Putinia aikaansaamattomana ja Yhtenäisen Venäjän äänestäjiä tyhminä. Hän oli sanojensa mukaan Putinin pitkäaikainen vastustaja ja vihasi Navalnyita, joka hänen mukaansa oli petollinen ilmiantaja ja homoseksuaali. Liberaalit olivat Martsinkevitšin mielestä tekopyhiä, koska eivät taistelleet vapautta vastaan taistelevien ihmisten vapauden puolesta. Martsinkevitš piti virheellisenä muun muassa niitä liberaalien ajatuksia, että valkoinen saisi mennä naimisiin mustan kanssa ja synnyttää "sekarotuisia" lapsia tai "tulla homoseksuaaliksi". Hän vastusti myös alkoholinkäyttöä, tupakointia ja huumausaineiden käyttöä.
Järjestämissään seminaareissa Martsinkevitš kannusti jättämään ostokset maksamatta. Hän piti varkautta moraalisesti oikeutettuna. Martsinkevitš oli sanojensa mukaan kutsuttu Tadžikistaniin tarkoituksena vaikuttaa häneen. Hän koki tadžikkien pitävän itseään "arjalaisina", vaikka hän itse teki näiden aasialaisesta ulkonäöstä toisen johtopäätöksen. Martsinkevitš piti tadžikkeja valehtelijoina kuultuaan Tadžikistanissa, etteivät tadžikit tunteneet vihamielisyyttä venäläisiä kohtaan.
Martsinkevitš vastusti Downin oireyhtymästä kärsivien lasten "pelastamista" ja piti näiden tukemista luonnonvastaisena. Hänellä oli yhteyksiä Venäjän hallinnon perustamaan Naši-järjestöön.
Kildebert II

Guntram ja Kildebert II
Kildebert II (570–595) oli Austrasian kuningas vuosina 575–595 sekä Burgundin kuningas vuosina 592–595. Hän oli Sigebert I:n ja Brunhilden vanhin poika.
Ylimys nimeltä Gundobald vei viisivuotiaan Kildebertin Metziin turvaan, kun tämän isä vuonna 575 joutui salamurhan uhriksi. Siellä Austrasian ylimykset julistivat Kildebertin uudeksi kuninkaakseen. Kildebertin ollessa alaikäinen valta oli käytännössä Brunhilden ja Austrasian omia etujaan ajavan ylimystön käsissä.
Sekä Neustrian kuningas Kilperik I että Burgundin kuningas Guntram pyrkivät liittoutumaan Kildebertin kanssa, ja kumpikin adoptoi hänet vuorollaan. Provencen hallinta aiheutti kitkaa Guntramin ja Kildebertin välille, sillä Marseillen kaupunki oli jaettu heidän kesken. Kilperikin salamurha vuonna 584 kuitenkin muutti tilanteen, ja vuonna 587 Kildebert ja Guntram solmivat niin kutsutun Andelotin sopimuksen, jonka mukaan Kildebertistä tuli Guntramin perijä. Guntramin avulla Kildebert pystyi tukahduttamaan kapinoivat ylimykset ja varmistamaan asemansa. Kilperikin leski Fredegunda yritti useaan otteeseen murhauttaa Kildebertin taatakseen Guntramin perintöosuuden omalle pojalleen Klotar II:lle.
Guntramin kuoltua vuonna 592 Burgundi siirtyi sopimuksen mukaan Kildebertille. Kildebert pyrki uhkaamaan Klotaria ja nousemaan koko frankkien valtakunnan kuninkaaksi. Hän kuitenkin kuoli jo vuonna 595, eikä päässyt tavoitteeseensa.
Puolisot ja lapset

Faileuba
Teodebert II
Teoderik II
Teodelinda
Mana Aghaee

| Mana Aghaee> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1973 Bushehr, Iran
Kansalaisuus:  Iran, Ruotsi
Ammatti:  runoilija, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: persia
Tuotannon kieli: persia, ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mana Aghaee (pers. ‏مانا آقایی‎, syntynyt vuonna 1973 Bushehrissa, Iranissa) on arvostettu ruotsiniranilainen runoilija, kääntäjä, podcast-tuottaja ja iranistiikan tutkija. Hän on valmistunut maisteriksi Uppsalan yliopistosta, jossa hänen pääaineensa oli iranilaisiset kielet. Sen lisäksi hän on erikoistunut nykypersialaiseen kirjallisuuteen.
Henkilöhistoria

Vuodesta 1987 Aghaee on asunut Tukholmassa, Ruotsissa. Hän on iranilaisen tutkijan ja runoilijan Shirzad Aghaeen tytär. Vuonna 1994 Aghaee meni naimisiin ruotsalaisen tutkijan ja persialaisen kirjallisuuden kääntäjän Ashk Dahlénin kanssa.
Ura

Aghaeen ensimmäinen runokokoelma Dar emtedād-i parvāz julkaistiin Ruotsissa vuonna 1991. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme runokokoelmaa lisää. Aghaee kirjoittaa usein persiankielisiin kirjallisuuslehtiin sekä Iranissa että muualla maailmassa. Hänen runonsa on käännetty useille kielille, muun muassa englanniksi, ruotsiksi, turkiksi, arabiaksi ja saksaksi. Vuonna 2010 Aghaee perusti Leila Farjamin kanssa Sherophone (pers. ‏پادکست شعروفون‎, maailman ensimmäinen podcast, joka käsitteli persialaista runoutta.
Julkaistut teokset

Runokokoelmat
Dar emtedād-i parvāz, Vällingby, 1991.
Marg agar labhā-te torā dāsht, Bushehr, 2003.
Man 'Isā ebn-e khodam, Tukholma, 2007.
Zemestān mashugh-e man ast, Tukholma, 2012.
Aghaeen teoksia löytyy myös seuraavista antologioista:
Belonging: New Poetry by Iranians around the World, ed. Niloufar Talebi, Berkeley: North Atlantic Books, 2008.
The Poetry of Iranian Women: A Contemporary Anthology, ed. Sheema Kalbasi, Reelcontent Publishing, 2008.
Rattapallax nr 13- Endangered Languages & Poetry, ed. Catherine Feltcher, New York: Rattapallax Press, 2006.
Private nr 42 - International Review of Photographs and Texts, Saint-Brisson: Oriano Sportelli Publisher, Autumn 2008.
"Eminent Poetesses of Persian", ed. S.R.M. Chopra, Kolkata: Iran Society, 2010.
Kirjallisuuden käännökset
Havāpeymā-i be ārāmi-ye sanjāqak (Nykyaikainen Itä-Aasian runous), Teheran, 2014. (persiaksi)
Docharkhe-ye bāldār (150 ruotsalaista haikua), Ahvaz, 2018. (persiaksi)
Bibliografiat
Lexikon över iranska författare i Sverige (Bibliografia iranilaisista kirjailijoista Ruotsissa), Uppsala, 2002. (ruotsiksi)
Ketabshenāsi-te she'r-e zanān-e irān (Bibliografia iranilaisista naisrunoilijoista), Tukholma, 2007. (persiaksi)
Akateemiset artikkelit
Den persiska litteraturen i Sverige (Persialainen kirjallisuus Ruotsissa), Litteraturens gränsland. Invandrar- och minoritetslitteratur i nordiskt perspektiv, toim. S. Gröndahl, Uppsala: Uppsala University Press, 2002. (ruotsiksi)
Mosaikens turkosa eko: jatkuva moderni poesi (Johdatus nykyaikaiseen persialaiseen runoon), Tukholma, 2002. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla

Maahanmuuttajakirjailijat Ruotsissa (Arkistoitu – Internet Archive) - Mana Aghaee (ruotsiksi)
Other voices poetry - Mana Aghaeen elämäkerta (englanniksi)
Voices in Exile: Three Poets (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Mana Aghaee & sv:Mana Aghaee
Käännös suomeksi
Kirjoitusvirhe

Merkityksen päinvastaiseksi kääntävä painovirhe Englannissa vuonna 1631 painetussa Raamatussa.
Kirjoitusvirhe on kirjoitusprosessin aikana tehty tahaton virhe, jonka seurauksena sana kirjoitetaan väärin. Kirjoitusvirheitä nimitetään myös typografisiksi virheiksi, ladontavirheiksi, mistä tulee nimi typo. Yleensä lukija osaa päätellä, mitä kirjoittaja on alun perin tarkoittanut, mutta huonossa paikassa oleva kirjoitusvirhe voi tehdä tekstin täysin ymmärtämiskelvottomaksi, varsinkin silloin, jos lukijana on ihmisen sijaan tietokone.
Julkaistuihinkin kirjoihin voi tulla kirjoitusvirheitä, ja lukijat huomauttavat niistä herkästi.
Kirjoitusvirheiden yleisiä muotoja ovat:
peräkkäisten kirjainten paikkojen vaihtuminen
väärä kirjain
kirjaimen puuttuminen
ylimääräinen kirjain
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tekstuaalitieteiden sanasto (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
Kipkemboi Kimeli

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 | 10 000 m |  |
Kipkemboi Kimeli (30. marraskuuta 1966 – 6. helmikuuta 2010) oli kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Kimeli voitti 1985 maastojuoksun nuorten MM-kultaa. Soulin olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa kolmanneksi ajalla 27.25,16. Aika jäi Kimelin ennätykseksi.
Kimeli kuoli 43-vuotiaana keuhkokuumeen ja tuberkuloosin komplikaatioihin.
MTV Finland
MTV Finlandin ohjelmia > Musiikkiohjelmat

3 From 1 (3 videoa yhdeltä artistilta)
Brand New Chart (uusia musiikkivideoita)
MTV Breakfast Club (aamun musiikkivideoputki)
MTV World Stage (live-taltiointeja)
Night Videos (aamuyön musiikkivideoputki)
Top 7 At 7 (seitsemän musiikkivideoa kello 7)
MTV Finlandin ohjelmia > Sarjaohjelmat

16 And Pregnant
America’s Best Dance Crew
Are You The One
Beavis & Butt-head
Awkward
Catfish
Degrassi
Ex On The Beach
Geordie Shore
Guy Code
Friendzone
Jersey Shore
Just Tattoo of Us
Hollywood heights
Life of Ryan
MADE
Moving In
Nitro Circus
My Super Sweet 16
Paris Hilton's My New BFF
Plain Jane
Punk'd
Ridiculousness
Savage U
Snooki & JWoww
South Park
The Hills
The Inbetweeners
Teen Mom
Underemployed
Young and married
Aikaisempia ohjelmia > Musiikkiohjelmat

After Hours (yön musiikkivideoputki)
Axl Meets (artistin/bändin puolituntinen Axl Smithin tekemä haastattelu)
Dancefloor Chart (tanssimusiikkivideoita)
Download Chart (latauslista)
Fantastic Music Videos (musiikkivideoputki)
Headbanger's Ball (raskaampia rock-videoita)
M Is For Music Supercharts (musiikkivideoputki puettuna listan muotoon)
Most Played Chart (eniten soitettuja musiikkivideoita)
MTV.FI Most Played (MTV:n nettisivujen eniten katsottuja musiikkivideoita)
MTV Breakfast Club (aamun musiikkivideoputki)
MTV World Stage (live-taltiointeja)
New Video Chart (uusia musiikkivideoita)
Night Videos (yön musiikkivideoputki)
Top 11 At 11 (11 musiikkivideoa kello 11)
100% MTV (musiikkivideoputki)
After Sun (kesäillan musiikkivideoputki)
Don't Stop The Music (musiikkivideoputki, korvattiin ohjelmalla After Hours)
Euro Top 20 (Euroopan 20 kuuminta videota)
Hot 15 of The Day (uutuuksista klassikoihin)
M Is For Music (päivän musiikkivideoputki)
MTV Breakfast Club Top 10 (kymmenen tiettyyn teemaan liittyvää videota)
MTV Fahrenheit (listaohjelma)
MTV Flasher (sensuroimattomia musiikkivideoita)
MTV Roulette (musiikkivideoputki)
MTV Live (live-taltiointeja)
MTV Overdrive Top 10 (MTV:n netin 10 katsotuinta videota)
Rewind (musiikkivideoita vuosien varrelta)
Rise And Shine (aamun musiikkivideoputki, korvattiin ohjelmalla Breakfast Club)
Rock Chart (rock-videolista)
Sound Of Sunshine (kesäiltapäivän musiikkivideoita)
Spanking New (uusia musiikkivideoita)
Sunblock (kesäiltapäivän musiikkivideoputki)
Sunrise (kesäaamun musiikkivideoputki)
Top 10 At 10 (tietyn teeman, yhtyeen tai artistin 10 musiikkivideota kello 10, korvattiin ohjelmalla Top 11 At 11)
Top 25 Most Played (eniten soitetut videot viikon ajalta)
Top 25 Spanking New (uutuusvideoita)
UK Top 10 (Britannian 10 kuuminta videota)
US Top 20 (USA:n 20 kuuminta videota)
Versus (kahden artistin/yhtyeen musiikkivideoita peräkkäin)
Wake Up With... (aamun musiikkivideoputki)
Aikaisempia ohjelmia > Reality-sarjat

Andy Milonakis Show
50 Cent: The Money And The Power
Busted
Celebrity Rehab
Exiled
Jackass
Laguna Beach: The Real Orange County
Newport Harbour
Rob & Big
Pimp My Ride
Room 401
Strutter
Taildaters
The Real World: Hollywood
The Tom Green Show
Wanna Come In?
Taking The Stage
Viva La Bam
Wildboyz
Aiheesta muualla

MTV Finlandin kotisivut
Kirjoitustulkkaus

Kirjoitustulkkaus on kommunikointimenetelmä huonokuuloisille ja kuuroutuneille henkilöille, jotka eivät kuule tai saa selvää puheesta. Tulkkia voidaan käyttää esimerkiksi opiskelussa, kokouksissa, kerhoissa, lääkärissä, yleisötilaisuuksissa tai virastokäynneillä.
Kirjoitustulkki kirjoittaa puheen kannettavalle tietokoneelle, jonka ruudulta asiakas sen lukee. Teksti voidaan näyttää televisiossa tai heijastaa valkokankaalle, jos tulkkausta tarvitsevia asiakkaita on tilaisuudessa useampia. Tarvittaessa tulkkaus voi tapahtua myös käsin kirjoittamalla tai muilla kommunikaatiomenetelmillä, kuten viitotulla puheella.
Tulkkaus tapahtuu vain yhteen suuntaan - kuuroutunut/huonokuuloinen asiakas osallistuu itse puhumalla.
Pidemmissä tilaisuuksissa tulkkeja on usein kaksi, jotka vuorottelevat kirjoitusvuorossa ja tukivuorossa. Tukivuorossa oleva tulkki varmistaa tulkkauksen laadun mm. kirjoittamalla paperille tai kuiskaamalla kirjoitusvuorossa olevalle vuosilukuja, nimiä ja vierasperäisiä sanoja.
Kirjallisuutta

Kallio, Jenni & Ojala, Stina: ”Tunneilmaisusta tulkatuksi tekstiksi”. Teoksessa Haapaniemi, Riku & Ivaska, Laura & Katajamäki, Sakari (toim.): Tekstit ympärillämme: Kirjoituksia tekstikäsityksistä ja -käytänteistä, s. 112–119.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2024.  ISBN 978-952-03-3465-9.  Vapaasti luettavissa
Kipland Kinkel

| Kipland Kinkel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1982 (ikä 42) Springfield, Oregon
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  4
Rangaistus:  111 vuotta vankeutta
Kipland ”Kip” Phillip Kinkel (s. 30. elokuuta 1982) on yhdysvaltalainen murhaaja.
Masennuksesta kärsinyt 15-vuotias Kinkel surmasi kotonaan Oregonissa Ruger puoliautomaattipistoolilla vanhempansa, Faith Kinkelin ja Bill Kinkelin 20. toukokuuta 1998.
Seuraavana päivänä aamulla Kinkel lähti aseistautuneena Thurston High Schooliin, josta hänet oli erotettu edellisenä päivänä ampuma-aseen hallussapidon vuoksi ja aloitti ammuskelun. Kaksi oppilasta, 16-vuotias Ben Walker ja 17-vuotias Mikael Nicholauson, saivat surmansa ja 35 muuta henkilöä haavoittui.
Kesken ammuskelun Kinkelin aseesta loppuivat panokset. Lataamisen aikana eräs haavoittunut oppilas taklasi hänet. Useat oppilaat saapuivat tämän jälkeen pitämään Kinkelistä kiinni ennen poliisien saapumista.
Poliisiasemalla Kinkel tempaisi taskustaan veitsen ja huusi poliisille: ”Ammu minut, tapa minut!” Poliisi suihkutti Kinkelin päälle pippurisuihketta. Kinkel sanoi myöhemmin, että hän oli toivonut poliisin ampuvan hänet.
Kinkel kertoi motiiviksi vanhempiensa murhaan halun suojella heitä häpeältä, jonka aiheuttaisi tulevalla kouluammuskelulla.
Oikeudenkäynnissä Kinkelin asianajaja vetosi tämän mielenterveystaustaan ja toivoi, että Kinkel selviäisi 30–40 vuoden vankeusrangaistuksella. Kinkelin katsottiin kuitenkin toimineen täydessä ymmärryksessä, ja hänet tuomittiin 111 vuoden vankeusrangaistukseen marraskuussa 1999. Hänellä ei ole mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen vapauteen vaan tuomio on istuttava kokonaan.
Kinkel anoi kesäkuussa 2007 uutta oikeudenkäyntiä syyntakeettomuuteen vedoten. Kaksi psykiatria on todistanut, että Kinkelillä oli tapahtumahetkellä merkkejä paranoidisesta skitsofreniasta. Elokuussa 2007 Marionin osavaltion oikeus epäsi pyynnön uudesta oikeudenkäynnistä.
Kipland Kinkel istuu tuomiotaan Oregon State Correctional Institutionissa, Salemissa, Oregonissa.