stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasvillisuusvyöhyke
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Boreaalinen vyöhyke

Boreaalinen eli pohjoinen havumetsävyöhyke, eli taiga ulottuu laajana kaistaleena halki pohjoisen pallonpuoliskon. Euroopassa se hallitsee leveysasteiden 60 ja 70 välistä aluetta.  Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa sitä on lähinnä leveysasteiden 50 ja 60 välillä. Talvet ovat 5-8 kuukautta pitkiä ja lumisia. 2-4 kesäkuukauden lämpötila yltää yli 10 celsiusasteeseen, mikä mahdollistaa roudan sulamisen kokonaan. Ilmasto on tasaisen kostea, johtuen hitaasta haihdunnasta. Boreaalista vyöhykettä hallitsevat havupuuvaltaiset metsät sekä suot. Metsien ja soiden yleisilme ei muutu merkittävästi vuodenaikojen muuttuessa pääosin ainavihannan kasvillisuuden takia. Vyöhykkeen pohjoisosissa metsät ovat harvoja ja matalia, eteläosan tiheitä ja korkeita. Kussakin metsätyypissä on yleensä vain 1-2 hallitsevaa puulajia. Aluskasvillisuus koostuu pääasiassa sammalista, jäkälistä ja varvuista. Pensaskerros on niukka ja koostuu lähinnä havupuiden taimista. Maannoksena on huonosti hajonnut hapan havuturve eli podsolimaannos.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Lauhkeat lehti- ja sekametsät

Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsät ovat kesävihantia, vain pohjoisosien havupuut ovat ainavihantia. Vähintään neljänä lämpimimpänä kuukautena keskilämpötila kohoaa yli 10 celsiusasteen ja kylmimpänäkin kuukautena yli −15 °C:een. Puusto ei ole kovin runsaslajista ja koostuu lähinnä jaloista lehtipuista, esimerkiksi tammista, vaahteroista ja jalavista. Vyöhykkeen pohjoisosa on sekametsää, joissa on myös runsaasti boreaalisia havupuita. Sekametsät, eli hemiborealiset metsät luetaan rehevyytensä vuoksi lehtimetsävyöhykkeeseen. Aluskasvillisuutena on runsaasti pensaita ja erilaisia ruohoja. Lauhkean vyöhykkeen metsille on tunnusomaista vuodenaikojen vaihtelut. Talvet ovat alueella kylmiä, mutta vain alueen pohjoisimmissa osissa on pidempiä lumisia jaksoja. Kevään tullen metsän pohjan valtaa kukkaloisto ja puut tulevat lehteen. Vastaavasti syksyllä puut saavat ensin komean syysvärityksen, ennen kuin tiputtavat lehtensä. Maannos on melko viljavaa ja paksua ruskomaata. Lauhkeita sekametsiä kasvaa Euroopassa, Skandinavian eteläosissa, Suomen etelärannikolla ja Baltian maissa. Aasiassa niitä kasvaa Siperiassa arojen ja boreaalisen vyöhykkeen rajamailla ja Mantsuriassa. Pohjois-Amerikassa niitä kasvaa lähinnä suurten järvien ympärillä. Varsinaiset lauhkeat lehtimetsät kattavat suuren osaa Keski-Euroopasta, Pohjois-Amerikan länsirannikosta, Kiinan itärannikosta, Koreasta, ja Japanista. Merkittävä osa alueen metsistä on muutettu viljelysmaiksi.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Aro

Arot sijaitsevat lauhkealla ja subtrooppisella lämpövyöhykkeellä mantereiden kuivissa sisäosissa, joissa ilmasto on mantereinen ja sademäärät vähäisiä. Lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli +22 °C, kylmimmän yli 2 °C ja sademäärä alle 600 millimetriä vuodessa jakautuen epätasaisesti eri kuukausille. Lauhkean vyöhykkeen arot ovat heinäaroja, joilla kasvaa myös sipulikasveja. Subtrooppisen vyöhykkeen aroilla kasvaa ruohon lisäksi myös laikuittain pensaita. Vuotuisen sademäärän vähentyessä arot muuttuvat vähitellen puoliaavikoiksi ja edelleen aavikoiksi. Arojen maannos on viljavaa mustaamultaa. Aroja on muun muassa Keski-Aasiassa, Pohjois-Amerikan keskiosissa (preeria), Koillis-Argentiinassa (pampa) ja Saharan eteläpuolella.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Subtrooppinen sademetsä

Subtrooppista sademetsää esiintyy siellä, missä sademäärä on ympäri vuoden korkea (talvella kuitenkin vähäisempi kuin kesällä) ja vuoden keskilämpötila jää alle 18 celsiusasteeseen ollen kylmimpänä kuukautena yli +2 °C. Tärkeimpiä esiintymisalueita ovat itäinen Kiina, Japanin eteläosat, Uusi-Seelanti ja Australian kaakkoisosa sekä Yhdysvaltain kaakkoisosa. Subtrooppisessa sademetsässä on viileämpää ja kuivempaa, vähemmän puulajeja, ohuempi latvuskerros ja runsaampi aluskasvillisuus kuin trooppisessa sademetsässä.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Nahkealehtinen kasvillisuus

Nahkealehtinen eli välimerenkasvillisuus vallitsee subtrooppisella vyöhykkeellä mannerten länsiosissa, kuten Välimeren rannikolla, Kaliforniassa, Etelä-Afrikassa ja Lounais-Australiassa. Kesät ovat kuumia ja kuivia: lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli 22 °C ja kuivimman kuukauden sademäärä alle 30 millimetriä. Talvet puolestaan ovat viileitä ja runsassateisia: lämpötila vaihtelee −3...+18 °C ja sateisimman talvi kuukauden sademäärä vaihtelee 90 millimetrin ja 200 millimetrin välillä. Puustoa on vain paikoin ja se koostuu muun muassa kuivuutta sietävistä männyistä, ainavihannista tammista ja hedelmäpuista; muualla kasvaa tiheästi nahkea- ja pienilehtistä pensastoa. Alueilla, joilla välimeren kasvillisuus vaihettuu aavikoksi, kasvaa  harvassa ja matalampia nahkealehtisiä pensaita. Siellä missä välimeren kasvillisuus vaihettuu lauhkeaksi lehtimetsäksi, kasvaa kesävihantia lehtipuita ja välimerelle tyypillisiä nahkealehtisiä ainavihantia lehtipuita sekaisin.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Monsuunimetsä

Monsuunimetsiä esiintyy kesäsateiden alueilla trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä lähinnä Intiassa, Sri Lankassa ja paikoin Kaakkois-Aasiassa. Alueella vallitsevat kuivan kauden ajaksi lehtensä pudottavat lehtimetsät, jotka ovat harvempia ja matalampia kuin sademetsät. Kaikki puut eivät kuitenkaan tiputa lehtiään, esimerkiksi korkean pohjaveden alueilla ja vesistöjen kasvaa ainavihantiakin puita. Aluskasvillisuus on yleensä tiheää valon päästessä vapaammin metsien pohjakerroksiin, mutta sekin usein lakastuu monin paikoin kuivana kautena.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Kuivuusaavikko

Kuivuusaavikot ovat levittäytyneet pääasiassa kääntöpiirien alueelle, mannerten kuiviin sisäosiin sekä sinne, minne vuoret estävät sadepilvien pääsyn alueelle. Sademäärä on vähäinen tai olematon ja painottunut sadekausiin. Sade ei ole aavikolla usein säännöllinen ilmiö, vaan usein vain matalapaine-ja korkeapainerintamissa tapahtuneen sattuman tulosta, kuivimmilla aavikoilla jopa luonnonoikku. Kuiva kausi kestää vähintään 7-9 kuukautta. Kasvillisuuden määrä on suoraan sidoksissa sademäärään; puoliaavikoilla on ohut ja laikuittainen ruohopeite sekä yksittäisiä pensaita ja jopa kituliaita puita, pensasaavikoilla kasvaa harvassa kuivuutta kestäviä pensaita ja kaktuksia ja kaikkein kuivimmat aavikot ovat elottomia. Maannos on usein melko ravinteikas, koska haihtuminen nostaa ravinteen maanpintaan. Vuorokauden lämpötilanvaihtelut ovat suuria, selkeän, pilvettömän sään takia.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Savanni

Savannia esiintyy siellä, missä lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli 25 °C ja kylmimmänkin yli 18 °C. Sademäärä on melko korkea, 700–1500 mm, mutta se on jakautunut epätasaisesti niin, että talvella koittaa vähintään kahden-kolmen kuukauden pituinen kuiva kausi. Runsassateisemmilla puu- ja pensassavannialueilla kasvaa pitkää, korkeaa ruohoa ja sen joukossa ainavihantia pensaikkoja ja puurykelmiä. Ruohosavanneilla sataa vähemmän, ja siellä kasvaa laajoja ruohostoja, pieniä ainavihantia pensaikkoja ja siellä täällä yksittäisiä puita. Savanni on levittäytynyt lähinnä Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan ja Etelä-Amerikan pohjoisosiin. Se rajoittuu yleensä sademetsään ja aroon tai aavikkoon.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Trooppinen sademetsä

Trooppinen sademetsä on kehittynyt sinne, missä olosuhteet elämän menestymiselle maanpinnalla ovat kaikkein parhaat: sademäärä on tasaisen runsas, vähintään 1 500 mm vuodessa, ja jokaisen kuukauden keskilämpötila on yli 20 °C. Lajisto on täällä kaikkein runsaimmillaan, ja ainavihannat lehtipuut kohoavat yli 50 metrin korkeuteen muodostaen tiheän latvuskerroksen. Sen alapuolella on usein matalampi noin 20 metrissä oleva alempi latvuskerros, joka on sopeutunut varjoisampiin oloihin. Vain 2 prosenttia auringon valosta saapuu metsän pohjalle. Aluskasvillisuus on pimeyden vuoksi melko vähäistä, ja maannos on niukkaravinteista latosolia, koska lahoaminen tapahtuu nopeasti ja ravinteet palaavat erittäin nopeasti suoraan kasvien käyttöön. Puiden rungoilla kasvaa runsaasti päällyskasveja, kuten liaaneja, ananaskasveja, sammalia, sanikkaisia, lihansyöjäkasveja ja orkideoita. Trooppisia sademetsiä esiintyy Amazonasin suuressa jokilaaksossa, Keski-Amerikassa, Afrikassa suuressa Kongon jokilaaksossa, Kaakkois-Aasiassa ja Australian koillisosissa.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Vuoristokasvillisuus

Vuoristo- eli alpiininen kasvillisuus muistuttaa suuresti tundraa, sillä sitä esiintyy samankaltaisissa olosuhteissa vuorten rinteillä ympäri maailmaa tundra-alueen ulkopuolella. Koska ylöspäin mentäessä ilma viilenee keskimäärin 6,5 celsiusastetta kilometriä kohden, on vuoristokasvillisuus vyöhykkeistä. Vyöhykkeet sijaitsevat sitä korkeammalla, mitä lähempänä päiväntasaajaa vuori sijaitsee. Vuoristokasvillisuus alkaa puurajan yläpuolella, jossa kasvaa pensaita, varpuja ja ruohoja. Ylin kasvillisuus on niukkaa jäkälikköä. Jyrkillä rinteillä kasvillisuus on hyvin vähäistä maaperän ohuudesta johtuen. Lajisto vaihtelee runsaasti maantieteellisestä sijainnista riippuen.
Muita jaotteluja

Holdridgen elämänvyöhykejärjestelmä perustuu biolämpötilaan ja kosteuteen. Kosteus voidaan määrittää esimerkiksi sademääränä tai haihdunnan ja sadannan suhteena. Biolämpötila on vuoden 0 C ylittävien tunnittaisten lämpötilojen keskiarvo. Holdridgen järjestelmä ottaa huomioon myös korkeuden vaikutuksen vuoristossa. Holdridgen järjestelmä on hyvä etenkin trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, mutta huono valtamerillä ja napa-alueilla. Sitä käytetään etenkin Amerikan trooppisissa osissa.
Kasvillisuusvyöhykkeet eli maalla olevat biomit

Maabiomien kartta kasvillisuuksien mukaan


  Jäätikkö
  Tundra
  Havumetsä
  Lauhkea seka- ja lehtimetsä
  Lauhkea aro
  Subtrooppinen sademetsä

  Välimeren kasvillisuus
  Monsuunimetsä
  Aavikko
  Kuiva pensasto
  Kuiva aro
  Puoliaavikko

  Ruohosavanni
  Puusavanni
  Subtrooppinen kuivametsä
  Trooppinen sademetsä
  Vuoristotundra
  Vuoristometsä
Luettelo Dmitri Šostakovitšin sävellyksistä

Šostakovitšin musiikillinen kryptogrammi DSCH-motiivi (D–Es–C–H), jonka hän sijoitti useisiin sävellyksiinsä, ensimmäisen kerran 10. sinfonian kolmanteen osaan.
Tämä on Dmitri Šostakovitšin sävellysten luettelo.
Dmitri Šostakovitšin (1906–1975) julkinen säveltäjänura alkoi jo diplomityöstä, jonka hän teki Pietarin konservatorioon opintojensa päätteeksi. Kyseessä oli ensimmäinen sinfonia, jonka kantaesitys oli vuonna 1926. Sävellys sai runsaasti kansainvälistä huomiota. Šostakovitš oli saanut vanhoillisen akateemisen koulutuksen mutta alkoi irtaantua siitä heti. 1920-luku oli Neuvostoliitossa kulttuurisesti hyvin vapaata ja vilkasta aikaa, ja Šostakovitš hyödynsi tätä ja sävelsi virallisten tilaustöiden ohella vaikeaa ja uhmakasta soitinmusiikkia.
1930-luvulla alkoivat Šostakovitšin vaikeudet. Yleisö piti hänen oopperoistaan, mutta viralliset tahot pitivät niistä – erityisesti Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethista – kuvastuvan satiirin ja parodian sopimattomina. Valtiovallan ohjailemat kriitikot hyökkäsivät häntä vastaan, ja elämä kului jännityksessä. Hänet leimattiin kansanviholliseksi. Tilanne vaikutti Šostakovitšin sävellystyöhön niin, että viides sinfonia (1936) oli tasoittunut ja  pianokvintetostaan hän sai jo Stalinin palkinnon.
Toisen maailmansodan aikana Šostakovitš oli arvostettu, mutta pian rauhan palauduttua vaikeudet alkoivat jälleen. Yhdeksäs sinfonia ei vastannut odotuksia, ja musiikki tuomittiin muun muassa ”formalistisista kieroutumista ja antidemokraattisista tendensseistä”. Nöyrtyminen palautti kuitenkin maineen, ja Šostakovitš sai osakseen kunnianosoituksia. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen ja sai siten liikkumavapautta. Mutta poliittinen uhka ei täysin väistynyt, ja  13. sinfoniasta eli Jevgeni Jevtušenkon runoelman Babi Jar sävellyksestä hän saikin muistutuksen. Hän teki kuitenkin puolueelle ja valtiolle palveluksia ja sai siitä hyvästä työrauhan säveltää mitä halusi. Hän ei luopunut uransa aikana tonaalisuudesta.
Šostakovitšin laaja ja monipuolinen tuotanto käsittää muun muassa 15 sinfoniaa ja 15 jousikvartettoa. Hän sävelsi runsaasti myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia, ja hänen pianistitaustansa näkyy monista pianoteoksista.
Lajeittain > Sinfoniat

Opus 10: Sinfonia nro 1 f-molli (1924–1925)
Opus 14: Sinfonia nro 2 H-duuri Lokakuulle, kuoro (1927)
Opus 20: Sinfonia nro 3 Es-duuri Toukokuun ensimmäinen, kuoro (1929)
Opus 43: Sinfonia nro 4 c-molli (1935–1936)
Opus 47: Sinfonia nro 5 d-molli (1937)
Opus 54: Sinfonia nro 6 h-molli (1939)
Opus 60: Sinfonia nro 7 C-duuri Leningrad-sinfonia (1941)
Opus 65: Sinfonia nro 8 c-molli (1943) Stalingrad-sinfonia
Opus 70: Sinfonia nro 9 Es-duuri (1945)
Opus 93: Sinfonia nro 10 e-molli (1953)
Opus 103: Sinfonia nro 11 g-molli Vuosi 1905 (1957)
Opus 112: Sinfonia nro 12 d-molli Vuosi 1917 (1961)
Opus 113: Sinfonia nro 13 b-molli Babi Jar, bassolle, bassokuorolle ja orkesterille (1962)
Opus 135: Sinfonia nro 14 g-molli sopraanolle, bassolle, jousiorkesterille ja lyömäsoittimille (1969)
Opus 141: Sinfonia nro 15 A-duuri (1971)
Lajeittain > Konsertot

Opus 35: Pianokonsertto nro 1 c-molli (1933)
Opus 77: Viulukonsertto nro 1 a-molli (1947–1948)
Opus 102: Pianokonsertto nro 2 F-duuri (1957)
Opus 107: Sellokonsertto nro 1 Es-duuri (1959)
Opus 126: Sellokonsertto nro 2 G-duuri (1966)
Opus 129: Viulukonsertto nro 2 cis-molli (1967)
Lajeittain > Sarjat

Opus 15a: Sarja baletista Nenä, tenorille, baritonille ja orkesterille (1927–1928)
Opus 22a: Sarja baletista Kulta-aika orkesterille (1929–1930)
Opus 27a: Sarja baletista Pultti orkesterille (1931)
Opus 30a: Sarja teoksesta Zlatje gory orkesterille (1931)
Opus 32a: Sarja teoksesta Hamlet pienelle orkesterille (1932)
Opus 36a: Sarja musiikista animaatioelokuvaan Kertomus papista ja hänen rengistään Baldasta (1935)
Opus 38b: Sarja jazzorkesterille nro 1 (1934)
Opus 39a: Sarja teoksesta Kirkas puro orkesterille (1934–1935)
Opus 50a: Sarja musiikista Maksim-elokuvatrilogiaan orkesterille ja kuorolle (1938)
Sarja jazzorkesterille nro 2 (3 osaa) (1938)
ei sama kuin kahdeksanosainen teos, joka tunnetaan nimellä Sarja varieteeorkesterille (vuoden 1956 jälkeen)
Opus 64a: Sarja elokuvan Zoja musiikista kuorolle ja orkesterille (1944)
Opus 75a: Sarja elokuvan Nuori kaarti musiikista (1951)
Opus 76a: Sarja musiikista elokuvaan Pigorov orkesterille (1947)
Opus 78a: Sarja musiikista elokuvaan Elämä on kukkiva (Mitšurin) kuorolle ja orkesterille (1964)
Opus 80a: Sarja elokuvan Kohtaus Elbellä musiikista lauluäänille ja orkesterille (1948)
Opus 84a: Balettisarja nro 1 orkesterille (1949)
Opus 85a: Sarja elokuvan Belinski musiikista kuorolle ja orkesterille (1960, koonnut Levon Atovmian)
Opus 89a: Sarja elokuvan Ristitulessa musiikista orkesterille (1953, koonnut Levon Atovmian)
Opus 97a: Sarja elokuvan Paarma musiikista orkesterille (1955)
Opus 99a: Sarja musiikista elokuvaan Aron tuulet (Pervyi ešelon) kuorolle ja orkesterille (1956)
Sarja varieteeorkesterille (8 osaa, vuoden 1956 jälkeen)
aiemmin arveltu olevan Sarja jazzorkesterille nro 2 (3 osaa) (1938)
Opus 111a: Sarja musiikista elokuvaan Pjat dnei, pjat notšei ('Viisi päivää, viisi yötä') orkesterille (1961)
Opus 114a: Viiden kappaleen sarja oopperasta Katerina Izmailova orkesterille (1963)
Opus 116a: Sarja musiikista elokuvaan Hamlet orkesterille (1964)
Opus 120a: Sarja musiikista elokuvaan God, kak žizn orkesterille (1965)
Lajeittain > Sekalaiset orkesteriteokset

Opus 1: Scherzo fis-molli orkesterille (1919)
Opus 3: Teema ja muunnelmia B-duuri orkesterille (1921–1922)
Opus 7: Scherzo Es-duuri orkesterille (1923–1924)
Opus 23: Kaksi kappaletta Erwin Dresselin oopperaan Armer Columbus orkesterille (1929)
Alkusoitto Ivan Dzeržinskin oopperaan Die grüne Zunft (1931)
Opus 42: Viisi osaa pienelle orkesterille (1935)
Juhlamarssi sotilasorkesterille tai puhallinorkesterille (1942)
Kolme kappaletta orkesterille (1947–1948)
Opus 96: Juhla-alkusoitto A-duuri orkesterille (1954)
Opus 110a: Kamarisinfonia c-molli (sov. Rudolf Baršai)
Opus 111b: Novorossijskin kellot (Novorossiskije kurantyi) orkesterille (1960)
Opus 115: Alkusoitto venäläisistä ja kirgisialaisista kansanteemoista orkesterille (1963)
Opus 130: Hautajais- ja voitonpreludi orkesterille (1967)
Opus 131: Lokakuu, sinfoninen runo c-molli orkesterille (1967)
Opus 139: Neuvostomiliisin marssi sotilasorkesterille tai puhallinorkesterille (1970)
Lajeittain > Jousikvartetot

Kaksi kappaletta jousikvartetille (1931)
Opus 49: Jousikvartetto nro 1 C-duuri (1938)
Opus 68: Jousikvartetto nro 2 A-duuri (1944)
Opus 73: Jousikvartetto nro 3 F-duuri (1946)
Opus 83: Jousikvartetto nro 4 D-duuri (1949)
Opus 92: Jousikvartetto nro 5 B-duuri (1952)
Opus 101: Jousikvartetto nro 6 G-duuri (1956)
Opus 108: Jousikvartetto nro 7 fis-molli (1960)
Opus 110: Jousikvartetto nro 8 c-molli (1960)
Opus 117: Jousikvartetto nro 9 Es-duuri (1964)
Opus 118: Jousikvartetto nro 10 As-duuri (1964)
Opus 122: Jousikvartetto nro 11 f-molli (1966)
Opus 133: Jousikvartetto nro 12 Des-duuri (1968)
Opus 138: Jousikvartetto nro 13 b-molli (1970)
Opus 142: Jousikvartetto nro 14 Fis-duuri (1972–1973)
Opus 144: Jousikvartetto nro 15 es-molli (1974)
Lajeittain > Muut kamari- ja instrumentaaliteokset

Opus 8: Pianotrio nro 1 c-molli (1923)
Opus 9: Kolme kappaletta sellolle ja pianolle (1923–1924)
Opus 11: Preludi ja scherzo jousioktetille tai orkesterille (1924–1925)
Opus 40: Sonaatti d-molli sellolle ja pianolle (1934)
Opus 40a: Moderato sellolle ja pianolle (1934)
Opus 57:  Pianokvintetto g-molli (1940)
Opus 58i: Polkka kahdelle harpulle fis-molli (1941)
Opus 67: Pianotrio nro 2 e-molli (1944)
Opus 97c: Neljä valssia huilulle, klarinetille ja pianolle (1955)
Kolme viuluduettoa, kahdelle viululle pianosäestyksellä (1955)
Opus 134: Viulusonaatti (1968)
Opus 147: Sonaatti alttoviululle ja pianolle (1975)
Lajeittain > Pianosävellykset

Opus 2: Kahdeksan preludia pianolle (1919–1920)
Menuetti, preludi ja intermezzo pianolle (1919–1920)
Murzilka, pianolle (1920)
Viisi preludia pianolle (1920–1921)
Opus 5: Kolme fantastista tanssia pianolle (1922)
Opus 6: Sarja fis-molli kahdelle pianolle (1922)
Opus 12: Pianosonaatti nro 1 D-duuri (1926)
Opus 13: Aforismeja, kymmenen kappaletta pianolle (1927)
Opus 34: 24 preludia pianolle (1932–1933)
Opus 61: Pianosonaatti nro 2 h-molli (1943)
Opus 69: Lasten nuottikirja, kuusi kappaletta pianolle (1944–1945)
Iloinen marssi kahdelle pianolle (1949)
Opus 87: 24 preludia ja fuugaa pianolle (1950–1951)
Seitsemän nukketanssia pianolle (1952)
Opus 94: Concertino kahdelle pianolle a-molli (1953)
Opus 104a: Yksitoista muunnelmaa Glinkan teemasta pianolle (1957)
Lajeittain > Oopperat

Opus 15: Nenä, kolminäytöksinen ooppera Nikolai Gogolin novellin mukaan (1927–1928).
Opus 29: Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth , nelinäytöksinen ooppera Nikolai Leskovin romaanin mukaan (1930–1932)
uudistettuna Katerina Izmailova op. 114
Orango, vuonna 2006 löytynyt oopperakatkelma (1932)
Suuri ukonilma, keskeneräinen koominen ooppera (1932)
Opus 48c: Kaksitoista tuolia , operetti (1937–1938) Ilja Ilfin ja Jevgeni Petrovin satiirisen romaanin Kaksitoista tuolia pohjalta
libretto Jevgeni Petrov; keskeneräinen, kenties vain luonnos
Katjuša Maslova, ooppera Tolstoin romaanin Ylösnousemus pohjalta (1940)
Opus 105: Moskva, Tšerjomuški, kolminäytöksinen operetti (1958)
Opus 114: Katerina Izmailova , nelinäytöksinen ooppera Nikolai Leskovin romaanin mukaan (1956–1963)
uudistettu laitos oopperasta Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth op. 29
Lajeittain > Baletit

Opus 22: Kulta-aika, kolmenäytöksinen baletti (1929–1930)
Opus 27: Pultti, kolmenäytöksinen baletti (1930–1931)
Opus 39: Kirkas puro, kolminäytöksinen baletti (1934–1935)
Tyttö ja huligaani, yksinäytöksinen baletti
Uneksijat, nelinäytöksinen baletti (1975)
Lajeittain > Elokuvamusiikki

Opus 18: Musiikkia mykkäelokuvaan Uusi Babylon pienelle orkesterille (1929)
Opus 26: Musiikkia elokuvaan Yksin, Odna (1930–1931)
Opus 30: Musiikkia elokuvaan Kultaiset vuoret (1931)
Opus 33: Musiikkia elokuvaan Vastasuunnitelma (1932)
Opus 36: Musiikkia animaatioelokuvaan Kertomus papista ja hänen rengistään Baldasta kamariorkesterille (1933–1934)
Opus 38: Musiikkia elokuvaan Viha ja rakkaus (1934)
Opus 41: Musiikkia elokuvaan Vastavirtaan (Junost Maksima) (1934–1935)
Opus 41a: Musiikkia elokuvaan Ystävättäret (1934–1935)
Opus 45: Musiikkia elokuvaan Maksimin paluu (Vozvraštšenije Maksima) (1936–1937)
Opus 48: Musiikkia elokuvaan Volotšajevskin päiviä (1936–1937)
Opus 50: Musiikkia elokuvaan Myrskylintu (1938)
Opus 51: Musiikkia elokuvaan Druzja ('Ystäviä') (1938)
Opus 52: Musiikkia elokuvaan Suuri kansalainen (Veliki graždanin), 1. osa (1938)
Opus 53: Musiikkia elokuvaan Kiväärimies (Tšelovek s ružjom) (1938)
Opus 55: Musiikkia elokuvaan Suuri kansalainen (Veliki graždanin), 2. osa (1939)
Opus 56: Musiikkia piirroselokuvaan Kertomus tyhmästä hiirestä (1939)
Opus 59: Musiikkia elokuvaan Korzinkinan seikkailut (1940)
Opus 64: Musiikkia elokuvaan Zoja (Zoya) (1944)
Opus 71: Musiikkia elokuvaan Prostje ljudi (Simple People) (1945)
Opus 75: Musiikkia elokuvaan Nuori kaarti (Molodaja gvardija) Aleksandr Fadejevin romaanin pohjalta (1947–1948)
Opus 76: Musiikkia elokuvaan Suuri parantaja (Pirogov) Juri Germanin teoksen pohjalta (1947)
Opus 78: Musiikkia elokuvaan (Mitšurin) (1948)
Opus 80: Musiikkia elokuvaan Kohtaus Elbellä (Vstretša na Elbe) äänille ja pianolle (1948)
Opus 82: Musiikkia elokuvaan Berliini kukistuu (Padenije Berlina) (1949)
Opus 85: Musiikkia elokuvaan Sanan säilällä (Belinski) orkesterille kuorolle (1950)
Opus 89: Musiikkia elokuvaan Ristitulessa (Nezabyvajemyi god 1919) (1951)
Opus 95: Musiikkia elokuvaan Lied der Ströme (1954)
Opus 97: Musiikkia elokuvaan Paarma (Ovod), perustuu Ethel Voinitšin romaaniin (1955)
Opus 99: Musiikkia elokuvaan Aron tuulet (Pervyi ešelon) (1955–1956)
Opus 105a: Musiikkia elokuvaan Lemmen kaksio (Tšerjomuški (1962)
Opus 111: Musiikkia elokuvaan Viisi päivää, viisi yötä (Pjat dnei, pjat notšei) (1960)
Opus 114b: Musiikkia elokuvaan Katerina Izmailova (1966)
Opus 116: Musiikkia orkesterille William Shakespearen näytelmästä tehtyyn elokuvaan Hamlet (1963–1964)
Opus 120: Musiikkia elokuvaan God kak žizn orkesterille (1965)
Opus 132: Musiikkia elokuvaan Sofija Perovskaja (1967)
Opus 137: Musiikkia Shakespearen näytelmästä Kuningas Lear tehtyyn elokuvaan (1970)
Lajeittain > Näyttämömusiikki

Opus 19: Musiikkia Vladimir Majakovskin komediaan Lude (1929)
Opus 24: Musiikkia Aleksandr Bezimenskin näytelmään Laukaus (1929)
Opus 25: Musiikkia Arkadi Gorbenkon ja Nikolai Lvovin näytelmään Neitseellinen maa (1930)
Opus 28: Musiikkia Adrian Pjotrovskin näytelmään Rule, Britannia! (1931)
Opus 31: Musiikkia Vasili Vojevodinin ja Jevgeni Rissin revyyhyn Ehdollisesti murhattu (1931)
Opus 32: Musiikkia William Shakespearen näytelmään Hamlet (1931–1932)
Opus 37: Musiikkia Honoré de Balzacin teossarja Inhimillinen komedia mukaelmaan pienelle orkesterille (1933–1934)
Opus 44: Musiikkia Aleksandr Afinogenovin näytelmään Terve, Espanja (1936)
Opus 58a: Musiikkia William Shakespearen näytelmään Kuningas Lear (1940)
Opus 63: Musiikkia näytelmään Synnyinmaa, sarja Kotikaupunki Leningrad (1942)
Opus 66: Musiikkia näytelmään Venäjän joki solisteille, kuorolle ja orkesterille (1944)
Opus 72: Kaksi laulua Mihail Arkadjevitš Svetlovin näytelmän Voittoisa kevät mukaelmaan lauluäänille ja orkesterille (1945)
Musiikkia William Shakespeare näytelmään Hamlet (1954)