stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Árgos
Kunnallisyksikön osat

Árgoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Árgos | Ákova | 167 |
| Árgos | Árgos | 22 209 |
| Árgos | Kókla | 153 |
| Árgos | Timéni | 73 |
| Dalamanára | Dalamanára | 877 |
| Ellinikó | Ellinikó | 378 |
| Ellinikó | Krýa Vrýsi | 12 |
| Ellinikó | Kryonéri | 0 |
| Ellinikó | Tourníki | 3 |
| Ellinikó | Zógka | 17 |
| Ínachos | Ínachos | 622 |
| Ínachos | Trístrato | 116 |
| Íra | Íra | 369 |
| Kefalári | Kefalári | 677 |
| Kefalári | Magoúla | 123 |
| Kourtáki | Kourtáki | 296 |
| Láloukas | Láloukas | 540 |
| Pyrgélla | Pyrgélla | 418 |
Yhteensä: 27 050
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Árgos Wikimedia Commonsissa
Antiikin Argoksen teatteri oli yksi Kreikan suurimmista.
Árgoksen katedraali.
Árgos-Mykíneen kunnantalo.
Lárisan linna.
Ystävä vai vihollinen

| Ystävä vai vihollinen> The Romance of Rosy Ridge |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roy Rowland
Käsikirjoittaja:  Lester Cole
Perustuu:  MacKinlay Kantorin romaaniin
Tuottaja:  Jack Cummings
Säveltäjä:  George Bassman
Pääosat:  Van Johnson Thomas Mitchell Janet Leigh
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   4. elokuuta 1947  30. kesäkuuta 1950
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  2 000 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ystävä vai vihollinen (myös Ystäviä vai vihollisia; engl. The Romance of Rosy Ridge) on vuonna 1947 ensi-iltansa saanut Roy Rowlandin ohjaama draamaelokuva edelleen katkerasta maaseutuyhteistöstä, jota jaettiin Yhdysvaltain sisällissodan jälkiseurauksien takia. Maanviljelijän tytär rakastuu mieheen, joka taisteli maanviljelijän tyttären perhettä vastaan sisällissodassa. Draamaelokuvan pääosissa ovat Van Johnson, Thomas Mitchell ja Janet Leigh elokuvadebyytissään. Lester Cole oli sovittanut käsikirjoituksen MacKinlay Kantorin samannimisen romaanin pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä.
Ystävä vai vihollinen kuvattiin työnimillä The Night Raiders ja The Yankee Kalifornian Santa Cruzissa, Sonorassa ja MGM:n studioilla Culver Cityssä kahden miljoonan dollarin budjetilla. Norma Shearer tapasi Janet Leigh’n ensimmäistä kertaa Ystävä vai vihollinen -elokuvan kuvauksissa. Shearer oli vastuussa Leigh’n nousevasta urasta, koska Shearer oli "löytänyt" Leigh’n valokuvasta hänen isänsä työpöydältä Kalifornian Nordenissa sijaitsevasta hiihtokeskuksesta, missä Leigh’n vanhemmat työskentelivät. Koska Shearer antoi Leigh’lle tukea ja neuvoja, Leigh kutsui Sheareria ikiomaksi hyväksi haltiattarekseensa.
Ystävä vai vihollinen sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. heinäkuuta 1947 Massachusettsin Bostonissa. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 4. elokuuta vuonna 1947. Suomessa elokuva julkaistiin 30. kesäkuuta 1950. The Screen Guild Theater lähetti 60-minuuttisen elokuvan radiosovituksen 23. marraskuuta 1950, missä Janet Leigh uusi elokuvaroolinsa. Warner Brothers julkaisi elokuvan DVD:lle 12. elokuuta 2011.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Van Johnson  | … |  Henry Carson   |
|  Thomas Mitchell  | … |  Gill MacBean   |
|  Janet Leigh  | … |  Lissy Anne MacBean   |
|  Marshall Thompson  | … |  Ben MacBean   |
|  Selena Royle  | … |  Sairy MacBean   |
|  Charles Dingle  | … |  John Dessark   |
|  Dean Stockwell  | … |  Andrew MacBean   |
|  Guy Kibbee  | … |  Cal Baggett   |
|  Elisabeth Risdon  | … |  Emily Baggett   |
|  Jim Davis  | … |  Badge Dessark   |
|  Russell Simpson  | … |  Dan Yeary   |
Aiheesta muualla

Ystävä vai vihollinen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ystävä vai vihollinen Elonet.
Ystävä vai vihollinen AllMoviessa. (englanniksi)
Ystävä vai vihollinen TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Turkin Grand Prix

|  Turkin Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Intercity Istanbul Park
Sijainti:  Tuzla, Istanbul, Turkki
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,338 km
Kilpailun pituus:  58 kierrosta, 309,396 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Felipe Massa (3) 
Tallit:  Ferrari (3)
Viimeisin kilpailu (2021):
Voittaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Voittoaika:  1:31.04,103
Toinen:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda)
Kolmas:   Sergio Pérez   (Red Bull Racing-Honda)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Paaluaika:  1.22,998
Nopein kierros
Kuljettaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.30,432 (kierroksella 58)
Turkin Grand Prix oli Turkissa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Turkin Grand Prix ajettiin İstanbul Parkin moottoriradalla. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2005, jolloin paalupaikalta voittoon ajoi suomalainen Kimi Räikkönen McLarenilla.
Turkin Grand Prix muistetaan ehkä parhaiten vuoden 2010 kilpailusta, jolloin Red Bull -kuljettajat Sebastian Vettel ja Mark Webber kolaroivat keskenään ja kilpailu päättyi McLarenin kaksoisvoittoon. Tilanteen jälkeen Red Bull -kuljettajat syyttelivät kolaroinnista toisiaan.
FIA päätti jättää Turkin GP:n pois kisakalenterista kaudella 2012. Kilpailu palasi kuitenkin kalenteriin vuonna 2020 koronaviruspandemian muokattua kauden kalenteria. Kilpailu joutui itse aluksi peruutetuksi maassa kasvaneen koronavirusesiintymän vuoksi kaudella 2021, mutta kesäkuussa 2021 ilmoitettiin kilpailun ajettavan saman vuoden lokakuussa.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | İstanbul Park | Raportti |
| 2006 |  Felipe Massa | Ferrari | İstanbul Park | Raportti |
| 2007 |  Felipe Massa | Ferrari | İstanbul Park | Raportti |
| 2008 |  Felipe Massa | Ferrari | İstanbul Park | Raportti |
| 2009 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | İstanbul Park | Raportti |
| 2010 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | İstanbul Park | Raportti |
| 2011 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | İstanbul Park | Raportti |
| 2020 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Intercity Istanbul Park | Raportti |
| 2021 |  Valtteri Bottas | Mercedes | Intercity Istanbul Park | Raportti |
UKK-kävelytesti

UKK-kävelytesti arvioi terveyskunnon keskeistä osatekijää kestävyyskuntoa. Kestävyyskunto tarkoittaa hengitys- ja verenkiertoelimistön suorituskykyä. Sen avulla testattavalle voidaan antaa palautetta hänen aerobisen kuntonsa riittävyydestä suhteessa terveyteen ja toimintakykyyn.
Kävelytesti perustuu arvioon maksimaalisesta hapenottokyvystä (VO2max). Se ilmaistaan kuntoindeksinä, jossa iän vaikutus on otettu huomioon. Kuntoindeksi kertoo kuntotason verrattuna samanikäisten naisten ja miesten viitearvoihin.
Testissä kävellään kaksi kilometriä tasaisella vauhdilla mahdollisimman nopeasti terveyttä vaarantamatta. Tulos on luotettava silloin, kun testi tehdään ohjattuna. Koulutettu testaaja osaa ottaa huomioon testin tulokseen vaikuttavat tekijät.
Kävelytesti on tarkoitettu 20–65-vuotiaiden aikuisten kestävyyskunnon testaamiseen. Se sopii henkilöille, joilla ei ole ripeää kävelyä rajoittavaa sairautta tai vammaa tai sydämen sykkeeseen vaikuttavaa lääkitystä. Erittäin hyväkuntoisille testiä ei suositella. Säännöllisesti kestävyysliikuntaa yli viisi tuntia viikossa noin tunnin kerrallaan harrastaville se ei välttämättä anna luotettavia tuloksia.
UKK-instituutin kehittämä UKK-kävelytesti on erinomainen apu terveyden edistämiseen pyrkivässä liikuntaneuvonnassa. Testattavan ominaisuudet ja elämäntilanne vaikuttavat siihen, millä tavoin testiä kannattaa käyttää liikuntaneuvonnassa. Liikuntaneuvonnan tueksi tarvitaan UKK-kävelytestin lisäksi tietoa testattavan elintavoista ja terveydestä.
Ukrainan 92. mekanisoitu prikaati

92. erillinen mekanisoitu prikaati, nimetty atamaani Ivan Sirkon mukaan (ukr. 92-га окрема механізована бригада імені кошового отамана Івана Сірка, 92 ОМБр) on Ukrainan maavoimien yhtymä, jonka esikunta on Klyhino-Baškyrovan kylässä Tšuhujivin piirissä Harkovan alueella. Se on nimetty Ivan Sirkon mukaan, joka oli Zaporižžjan kasakoiden Kišin (vanhimpienkokouksen) johdossa.
Neuvostoliiton 48. moottoroitu divisioona

Alun perin divisioona perustettiin Neuvostoliiton Kiovan sotilaspiirin 48. Ropšinin Punalipun moottoroituna divisioonana, joka oli nimetty M. I. Kalininin mukaan (perustettu 1919 Tulassa). Divisioona oli toisen maailmansodan jälkeen Odessan sotilaspiirissä ja vuonna 1968 kuului Neuvostoliiton joukkoihin Tšekkoslovakiassa, johon divisioona oli sijoitettuna vuoteen 1990. Divisioona siirrettiin Kiovan sotilaspiiriin Tšuhujiviin korvaamaan lakkautettu 75. kaartin panssaridivisioona.
Ukrainan maavoimissa

Divisioona liitettiin 1992 Ukrainan kansalliskaartiin nimellä kansalliskaartin 6. divisioona. Joulukuussa 1999 divisioona liitettiin Ukrainan asevoimiin. Divisioona supistettiin prikaatiksi, jolloin numero vaihdettiin kunnianimien säilyessä. Vuonna 2007 prikaatin komentaja pyysi yksikön nimeämistä Tšuhujivin mukaan.
Vuonna 2011 prikaati päätettiin lakkauttaa vuoteen 2015 mennessä ja sen kasarmit muuttaa varastoalueeksi. Vuonna 2014 prikaatin virallinen nimi oli 92. erillinen mekanisoitu Ropšinin-Tšuhujivin lokakuun vallankumouksen punalippuinen prikaati.
Prikaati otti osaa Ukrainan ATO-operaatioon Itä-Ukrainassa. Sen joukot yrittivät murtaa Ilovaiskin motin yhdessä 50. prikaatin reservien ja Oikean sektorin joukkojen kanssa, mikä epäonnistui ja prikaati kärsi suuria henkilöstö- ja kalustotappioita.selvennä
Helmikuussa 2022 prikaati puolusti Harkovaa ja syyskuussa osallistui Harkovan alueen vastahyökkäykseen, jolla venäläiset joukot työnnettiin pois kaupungin ympäristöstä Luhanskin alueelle.
Maaliskuussa 2023 prikaatin joukkoja on siirretty Bahmutin taisteluun.
Prikaatin panssaripataljoona käyttää T-64BV "Bulat" -vaunuja ja mekanisoidut pataljoonan BTR-4-vaunuja. Prikaatin kalustoon kuuluu ainoana BTR-4E-miehistönkuljetusvaunuja.milloin?
Unbreakable (Sinplusin kappale)

| Unbreakable> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Sinplus
Levy-yhtiö:  I&G Productions
Kesto:  3:08
Tyylilaji:  vaihtoehtorock, rock
Julkaistu:  1.10.2011
Säveltäjä(t):  Gabriel Broggini, Ivan Broggini
Sanoittaja(t):  Gabriel Broggini, Ivan Broggini
Albumilta:  Disinformation
Euroviisutiedot
Vuosi:  2012
Maa:  Sveitsi
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  11.
Pisteet semifinaalissa:  45
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Unbreakable on sveitsiläisen duo Sinplusin kappale, jolla he edustivat Sveitsiä vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Sveitsin edustuskappaleeksi 10. joulukuuta 2011 pidetyssä Die Große Entscheidungsshow 2012 -laulukilpailussa. Kappale julkaistiin singlenä 1. lokakuuta 2011 ja sisältyi duon 15. tammikuuta 2012 julkaistulle debyyttialbumille Disinformation.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 11:ksi ja oli näin täpärin semifinaalissa karsiutuja.
Listasijoitukset

| Lista (2011) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 24
Tuula Falk

Tuula Sinikka Falk (o.s. Hänninen, s. 29. maaliskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja huonekalumuotoilija, joka on 1980-luvun puolivälistä saakka asunut Ruotsissa.
Falk opiskeli Göteborgin yliopiston muotoilu- ja taideteollisuuskorkeakoulussa 1977–1979 ja valmistui sisustusarkkitehdiksi Helsingin Taideteollisesta korkeakoulusta 1984.
Tuula Falk on suunnitellut huonekaluja etenkin puusta monille suomalaisyrityksille kuten Rintala Meuble, Piiroinen Oy ja Peltola Oy. Hänet valittiin vuonna 1996 Suomessa Vuoden huonekalusuunnittelijaksi.
Falkin vanhemmat ovat sisustusarkkitehti Olavi Hänninen ja tekstiilitaiteilija Airi Snellman-Hänninen. Hänen puolisonsa on ruotsalainen arkkitehti Anders Falk, ja avioparilla on Ruotsissa yhteinen toimisto, Falk Arkitekter Ab.
Kirjallisuutta

Viisi naista: Tuula Falk, Brita Flander, Kristina Riska, Janna Syvänoja, Ulla-Maija Vikman. Suomalaisen muotoilun edistämiskeskus Design Forum Finland, 1997.
Aiheesta muualla

Falk Arkitekter AB
Valkiaisjärvi (Liminka)

| Valkiaisjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Liminka
Koordinaatit:  64°31′59″N, 26°12′29″E
Järvinumero:  58.053.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,4 m
Rantaviiva:  3,59 km
Pinta-ala:  0,4584 km²
 fiValkiaisjärvi 
Valkiaisjärvi on Temmesjoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Limingan kunnan alueella. Se sijaitsee Tyrnävänjoen yläjuoksun eteläpuolella, Muhoksen kunnassa sijaitsevasta Kylmälänkylästä noin kuusi kilometriä etelälounaaseen. Järven pinta-ala on 45,8 hehtaaria, pituus 1 100 metriä ja leveys 500 metriä. Valkiaisjärvi laskee vetensä ojia ja soita pitkin Tyrnävänjokeen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Rantaviivaa sillä on 3,6 kilometriä. Valkiaisjärvelle on rakennettu neljä vapaa-ajan kiinteistöä, ja sen rannat ovat soista metsämaata.
Vaalearuohomaluri

| Vaalearuohomaluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Malurit Maluridae
Suku::  Ruohomalurit Amytornis
Laji::  goyderi
Kaksiosainen nimi
 Amytornis goyderi  (Gould, 1875) 
Katso myös
   Vaalearuohomaluri Wikispeciesissä   Vaalearuohomaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaalearuohomaluri (Amytornis goyderi) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vaalearuohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vielä yleinen joillain alueilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka sen levinneisyysalue ei olekaan kovin laaja, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaalearikkaseppä

| Vaalearikkaseppä> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Elateriformia
Yläheimo::  Seppämäiset Elateroidea
Heimo::  Rikkasepät Throscidae
Suku::  Trixagus
Laji::  atticus
Kaksiosainen nimi
 Trixagus atticus  Reitter, 1921 
Katso myös
   Vaalearikkaseppä Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaalearikkaseppä eli idänvalekauniainen (Trixagus atticus) on rikkaseppien (Throscidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Vaalearikkasepän tieteellinen lajinimi atticus tulee latinan kielestä ja merkitsee attikalaista. Vaalearikkaseppä on 2–2,6 millimetrin mittainen. Sen kuori on kaikkia Suomen muita rikkaseppiä vaaleampi. Lajin levinneisyysalue kattaa alueita Ranskasta ja Italiasta aina itään Afganistaniin asti. Suomesta se tavattiin ensi kerran 1930-luvulla Uudestakaupungista ja on nykyään varsin harvinainen ja luokitellaan maassa alueellisesti vaarantuneeksi lajiksi. Lajin elinympäristö on vanhojen havumetsien mustikanvarpujen seassa. Vaalearikkasepän elintapoja ei tunneta eikä sen toukista ole tietoa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vaalearikkaseppä (idänvalekauniainen) – Trixagus atticus
Yoshi Touch & Go

| Yoshi Touch & Go |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD Group No. 4
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Hiroyuki Kimura
Tuottaja:  Takashi Tezuka
Säveltäjä:  Asuka Ota Toru Minegishi
Pelisarja:  Yoshi
Julkaistu:  JP 27. tammikuuta 2005NA 14. maaliskuuta 2005EU 6. toukokuuta 2005
Lajityyppi:  Tasohyppely, pulmapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ACB: G CERO: A ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Yoshi Touch & Go on Nintendon kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin vuonna 2005 Nintendo DS-konsolille. Sen päähahmot ovat Yoshi sekä vauva-Mario, kuten Yoshi's Islandissakin. Peli on toteutettu 2D-grafiikalla.
Kehitys

Toimittaja Hiroyuki Kimuran ja suunnittelija Keizo Ohtan kertomien tietojen mukaan peli suunniteltiin ensin kehitettäväksi Nintendo GameCubelle, jolle se oltaisiin kehitetty nimellä "Balloon Trip". Pelin demo näytettiin ensimmäisen kerran E3 2004 -messuilla, jossa se sai paljon positiivista palautetta. Tämän jälkeen Nintendon toimittajat vahvistivat projektin. Shigeru Miyamoto harkitsi ensin, että peli voitaisiin kehittää isommalle alustalle kuin Nintendo DS-konsolille. Yoshi Touch & Go -pelin tuottivat Takashi Tezuka ja johtaja Hiroyuki Kimura. Pelin musiikit kehittivät Kazumi Totaka, Asuka Ota ja Toru Minegishi. Vauva-Marion ja vauva-Luigin ääninäyttelijänä toimi Charles Martinet, kun taas Yoshin äänet hoiti Totaka, mukaan lukien hänen tekemänsä 19-nuotin kappaleen.
Vastaanotto

Peli vastaanotettiin melko positiivisin arvosanoin, joskaan ei niin positiivisilla kuin edeltäjäpelit koko Yoshi-pelisarjassa, kuten Super Mario World 2: Yoshi's Island. Peli sai IGN:ltä arvosanaksi 7.7/10 GameSpot taas antoi sille arvosanaksi 7.5/10. Craig Harris IGN:ltä sanoi, että "se muistuttaa erittäin paljon alkuperäisintä Yoshi-peliä toisin kuin muut aiemmat Yoshi-sarjan pelit". Hän kommentoi varsinkin moninpelitilaa ja antoi pelille arvosanaksi 8.8/10. Peli voitti IGN:n Editor's Choice palkinnon 11. maaliskuuta 2005. Jotkut arvostelijat kuitenkin kritisoivat peliä sen löyhästä tarinasta ja helposta pelattavuudesta. Peli sai kritiikkiä myös hinnastaan, joka oli joidenkin arvostelijoiden mielestä liian korkea. Yoshi Touch & Go -peliä myytiin noin vuoden aikana Japanissa yhteensä 197 337 kappaletta.
Aiheesta muualla

Yoshi Touch & Go MobyGamesissa (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Valkiainen (Jokikokko)

| Valkiainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu
Koordinaatit:  65°02′05″N, 26°23′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Peuraoja
Järvinumero:  60.031.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,6 m 
Rantaviiva:  1,13 km
Pinta-ala:  8,26 ha
 fiValkiainen (Jokikokko) 
Valkiainen on järvi Kiiminkijoen vesistöalueella Jokikokon kylässä Nuorittan kaupunginosassa Ylikiimingissä Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee noin 12 kilometrin päässä Ylikiimingin kirkonkylän itäpuolella, noin viisi ja puoli kilometriä Jokikokon kylältä kaakkoon, ja noin kuusi kilometriä Alavuoton kylältä luoteeseen.
Järvi on pieni ja matala, ja se saa vetensä pääosin ympäröiviltä soilta sekä pohjavedestä. Järvi laskee Kiiminkijokeen Peuraojaa pitkin.
Unkuri

Unkuri on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Essi Unkuri (s. 1998), näyttelijä, malli ja Miss Suomi 2021
Lyydia Puttonen (o.s. Unkuri) (1896–1982), yrittäjä ja sivistystyön edistäjä
Matti Unkuri (1855–1927), tappaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vaaleasara

| Vaaleasara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  livida
Kaksiosainen nimi
 Carex livida  (Wahlenb.) Willd. 
Katso myös
   Vaaleasara Wikispeciesissä   Vaaleasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaaleasara (Carex livida) on sarakasvien heimoon kuuluva, monivuotinen kasvilaji. Se kasvaa noin 10–50 senttimetriä korkeaksi ja sen varsi on kolmisärmäinen sekä pääosin sileä. Vaaleasara kasvaa yksittäisversoina ja sen lehdet ovat varrenpituisia, vaaleanvihreitä, kahdesta neljään millimetriä leveitä.
Vaaleasara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen alimman tähkän tukilehti on tähkänpituinen tai lyhyempi. Kukintona oleva tähkistö koostuu tavallisesti yhdestä, ylimpänä olevasta hedetähkästä sekä muutamasta, alempana olevasta emitähkästä. Tähkät ovat pystyjä ja sijaitsevat melko lähekkäin toisiaan. Hedekukissa on kolme hedettä ja emikukat ovat kolmeluottisia. Pullakot ovat muutaman millimetrin pituisia, vaaleita, sukkulamaisia ja lyhytotaisia. Vaaleasara on tuulipölytteinen ja kukkii heinä-elokuussa.
Vaaleasara kasvaa avoimilla, kosteilla ja ravinteisilla soilla, erityisesti kosteilla letoilla ja nevoilla. Vaaleasaraa kasvaa Euraasiassa, Pohjois- ja Väli-Amerikassa sekä Etelä-Amerikassa. Suomessa vaaleasaraa tavataan sopivilta kasvupaikoilta lähes ympäri maata Pohjois-Suomeen painottuen. Yleisimmillään Suomessa vaaleasara on Lapin kolmion, Kuusamon ja Inarijärven ympäristöissä.
Vaaleasaralla voi esiintyä hirssisarannoki (Anthracoidea paniceae) -nokisientä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vaaleasara (Carex livida)
Kasviatlas 2018: Vaaleasaran (Carex livida) levinneisyys Suomessa
Den virtuella floran: Vitstarr (Carex livida) (ruotsiksi)
Ultraviolence (yhtye)

Ultraviolence on Jonathan Caseyn (s. 1970) taiteilijanimi, jolla hän on julkaissut hardcorea vuodesta 1991. Ultraviolencen musiikki on saanut runsaasti vaikutteita punkista ja metallimusiikista, jota hän kuunteli teini-ikäisenä. Musiikki on rajua ja sanoitukset usein väkivaltaisia. Musiikkia säestää usein naisvokalistin laulu tai miesräppääjä
Ultraviolence kiinnostui elektronisen musiikin tekemisestä 1980-luvulla ja vuonna 1988 hän osti Atari ST:n musiikin tekoon. Ensimmäinen omakustannejulkaisu oli vuoden 1991 single ”Shout”. Ultraviolencen ensimmäinen levy oli vuonna 1994 julkaistu ”Life of Destructor” jonka suuri hitti oli ”Hardcore Motherfucker”. Läpimurtolevy teknopiireissä tapahtui viimeistään vuonna 1996 julkaistulla levyllä ”Psycho Drama”, jonka nimibiisi koskettelee perheväkivaltaa.
Hän on tuottanut myös nimellä Johnny Violent levyn ”Shocker”.
Diskografia

Life of Destructor (1994)
Psycho Drama (1996)
Killing God (1998)
Superpower (2001)
Blown away (2004), kokoelmalevy
Aiheesta muualla

Ultraviolencen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)