stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amandine Henry

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Amandine Chantal Henry
Syntymäaika: 28. syyskuuta 1989
Syntymäpaikka: Lille, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 171 cm
Seura
Seura: Angel City
Junioriseurat
1995–2000: OSM Lomme
2000–2004: Iris Club de Lambersart
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2005 | Hénin-Beaumont | 20 | (11) |
| 2005–2007 | CNFE Clairefontaine | 32 | (22) |
| 2007–2016 | Olympique Lyon | 122 | (28) |
| 2016–2017 | Portland Thorns |  |  |
| 2017 | Paris Saint-Germain |  |  |
| 2018–2023 | Olympique Lyon |  |  |
| 2023– | Angel City |  |  |
Maajoukkue
| 2004–2005 | Ranska U17 | 8 | (3) |
| 2006–2007 | Ranska U19 | 18 | (6) |
| 2006 | Ranska U20 | 5 | (1) |
| 2009– | Ranska | 93 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. heinäkuuta 2023.
Amandine Chantal Henry (s. 28. syyskuuta 1989 Lille) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa yhdysvaltalaista Angel Cityä. Pelipaikaltaan Henry on puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Henry aloitti uransa vuonna 2004 Hénin-Beaumontissa, jossa hän pelasi 20 ottelua tehden 11 maalia. Vuodet 2005–2007 Henry pelasi CNFE Clairefontainessa 32 ottelua tehden 22 maalia. Vuodesta 2007 alkaen Henry on edustanut pääasiassa Olympique Lyonnais'ta. Hän on voittanut joukkueen kanssa Mestarien liigan neljä kertaa kausilla 2010–2011, 2011–2012, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020 ja 2021–2022, Ranskan pääsarjan 14 kertaa ja Ranskan cupin seitsemän kertaa.
Ura > Maajoukkueura

Henry edusti Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Ranskan maajoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2009. Henry kuului Ranskan joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hänet palkittiin turnauksen toiseksi parhaimman pelaajan Silver Ball -palkinnolla ja nimettiin turnauksen tähdistökentälliseen. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi joukkueensa kapteenina kaikki viisi ottelua alusta loppuun ja teki kaksi maalia. Hän on pelannut Ranskan paidassa myös vuosien 2009, 2013 ja 2017 EM-kilpailuissa. Henry valittiin vuoden 2023 MM-kilpailuihin mutta hän joutui jäämään pois jalkavamman vuoksi.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Mestarien liiga: 2010–2011, 2011–2012, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2021–2022
Division 1 Féminine: 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2021–2022, 2022–2023
Ranskan cup: 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2018–2019, 2019–2020
Henkilökohtainen
Vuoden 2015 MM-kilpailuiden toiseksi parhaan pelaajan Silver Ball -palkinto
Vuoden 2015 MM-kilpailuiden tähdistöjoukkueessa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amandine Henry Wikimedia Commonsissa
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Meilleroux |
6 Soubeyrand |
7 Franco |
8 Bussaglia |
9 Le Sommer |
10 Henry |
11 Soyer |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Nécib |
15 Houara |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Brétigny |
20 Asseyi |
21 Benameur |
22 Delannoy |
23 Abily |
Valmentaja Bini
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Deville |
2 Renard |
3 Boulleau |
4 Georges |
5 Delannoy |
6 Henry |
7 Dali |
8 Houara |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Diani |
14 Nécib |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Butel |
21 Gérard |
22 Majri |
23 Hamraoui |
Valmentaja Bergeroo
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Philippe |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Georges |
5 Toletti |
6 Henry |
7 Le Bihan |
8 Houara-d'Hommeaux |
9 Le Sommer |
10 Abily |
11 Lavogez |
12 Thomis |
13 Catala |
14 Tounkara |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Delie |
19 Mbock Bathy |
20 Diani |
21 Gérard |
22 Karchaoui |
23 Geyoro |
Valmentaja Echouafni
Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Durand |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 Majri |
11 Diani |
12 Laurent |
13 Gauvin |
14 Bilbault |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Asseyi |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Debever |
23 Clémaron |
Valmentaja Diacre
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2024
1 Picaud |
2 Lakrar |
3 Renard |
4 E. Cascarino |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 D. Cascarino |
11 Diani |
12 Katoto |
13 Bacha |
14 Toletti |
15 Dali |
16 Peyraud-Magnin |
17 Baltimore |
18 Mbock Bathy |
21 Périsset |
Valmentaja Renard
Audrey Niffenegger

| Audrey Niffenegger |
| --- | --- |
 Audrey Niffenegger vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1963 (ikä 61) Michigan
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Esikoisteos:  Aikamatkustajan vaimo (2004)
Aiheesta muualla
www.audreyniffenegger.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Audrey Niffenegger (s. 13. kesäkuuta 1963 Michigan) on yhdysvaltalainen taiteilija, professori ja kirjailija.
Niffeneggerin vuonna 2004 julkaistu esikoisteos Aikamatkustajan vaimo on käännetty yli 30 kielelle. Siitä tuli lyhyessä ajassa menestysteos, joka pysyi useita viikkoja myydyimpien teosten listalla sekä Yhdysvalloissa että Britanniassa ja joka nousi uudestaan myyntilistoille kirjaan perustuvan elokuvan ansiosta.[lähde? ] Leena Virtanen (HS) kirjoittaa, että kirja on asetelmaltaan vanhanaikainen: ketä nuorta naista enää kiinnostaa lukea tarinaa, jossa nainen odottaa koko elämänsä miestään? Kirjan pohjalta on Steven Moffat kirjoittanut saman nimisen televisiosarjan, ja Virtasen mukaan sitä vaivaavat samat vanhentumisongelmat kuin kirjaa.
Niffeneggerin toinen romaani on moderniksi kummitustarinaksi kuvailtukenen mukaan? Hänen varjonsa tarina, joka ilmestyi vuonna 2009.[lähde? ]
Niffenegger vieraili Suomessa kustantajansa Gummeruksen vieraana huhtikuussa 2010.[lähde? ]
Suomennetut romaanit

Aikamatkustajan vaimo.  (The Time Traveler’s Wife, 2004.)  Suomentanut Paula Korhonen. Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6714-5.
Hänen varjonsa tarina.  (Her Fearful Symmetry, 2009.)  Suomentanut Paula Korhonen. Gummerus, 2010.  ISBN 978-951-20-8102-8.
Aiheesta muualla

Cheryl Morgan: Loving Through Time. Emerald City, helmikuu 2005. (englanniksi)
Jenni-Maarit Koponen: Kummitustäti riehuu Audrey Niffeneggerin uudessa romaanissa. Ylen Uutiset. 27.4.2010.
Moderni kummitusjuttu (Arkistoitu – Internet Archive). Kauppalehti. 29.4.2010.
Eeva Lankolainen: Hänen varjonsa tarina (Arkistoitu – Internet Archive). Savon Sanomat. 11.5.2010.
Anna Dahlman

Anna Dahlman (s. 28. tammikuuta 1980) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on valmistunut medianomiksi erityisalanaan elokuva- ja TV-käsikirjoittaminen Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta vuonna 2008.
Hän on työskennellyt käsikirjoittajana muun muassa Hyvät ja huonot uutiset -ohjelmassa sekä draamasarjoissa Tukka auki, Vastaparit ja Parasta aikaa. Vuosina 2011–2013 hän oli YleLeaksin vastaava käsikirjoittaja. Vuosina 2014–2017 hän oli vastaavana käsikirjoittajana Siskonpeti-sarjan ensimmäisellä, toisella ja kolmannella tuotantokaudella, jotka hän myös ohjasi. Siskonpedin ensimmäisen kauden käsikirjoituksesta hän oli ehdolla Kultaisen Venlan saajaksi.
Syksyllä 2015 Dahlman oli yksi vakiotuomareista Yle TV2:n Naurun tasapaino -ohjelman kolmannella kaudella sekä yksi vakiovieraista MTV3-kanavalla esitetyssä Antti Holma Show’ssa.
Filmografia > Käsikirjoittajana

Tukka auki (2008)
Parasta aikaa (2009–2010)
Vastaparit (2010)
YleLeaks (2011–2013, vastaava käsikirjoittaja)
Hyvät ja huonot uutiset (2012–2015)
Siskonpeti (2014–2015, vastaava käsikirjoittaja)
Antti Holma Show (2015, panelisti)
Nieminen & Lahtinen Show (2016)
Aikuiset (2019–2022)
Rakkaat lapset (2022)
Filmografia > Ohjaajana

Siskonpeti (2014–2017)
Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset (2017)
Aikuiset (2019–2022)
Rakkaat lapset (2022)
Aiheesta muualla

Anna Dahlman Elonetissä.
Anna Dahlman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anna Dahlman Käsikirjoittajien Killan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Artūras Karnišovas

| Artūras Karnišovas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Artūras Karnišovas
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Klaipėda, Liettuan SNT, N:liitto
Kansalaisuus:   Liettua
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  204 cm
Paino:  103 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1990–1994:  Seton Hallin yliopisto
Seurajoukkueet
1989–1990 1994–1995 1995–1997 1997–1998 1998–2000 2000–2002:  Statyba Vilna Cholet Basket FC Barcelona Olympiakos BC Fortitudo Bologna FC Barcelona
Maajoukkueet
1992–1999:   Liettua
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Liettua> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 |  |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kreikka 1995 |  |  |
Artūras Karnišovas (s. 27. heinäkuuta 1971 Klaipėda, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallojohtaja ja entinen koripalloilija.
Karnišovas kuului Euroopan 1990-luvun huippupelaajiin voittaen muun muassa kolme Espanjan ja yhden Italian mestaruuden. Liettuan maajoukkueessa hän saavutti kaksi olympiapronssia ja EM-hopean. Pelaajauransa jälkeen Karnišovas on työskennellyt koripallojohtajana muun muassa NBA-seura Denver Nuggetsissa.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Karnišovas aloitti koripallon Statyba Vilnassa, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 1989. Hän edusti seuraa yhden kauden ajan ja siirtyi vuosiksi 1990–1994 pelaamaan yliopistokoripalloa Seton Hallin yliopistoon. Karnišovas palasi Eurooppaan vuonna 1994 ja pelasi yhden kauden ajan ranskalaisessa Cholet Basketissa. Vuosiksi 1995–1997 hän siirtyi FC Barcelonaan, jossa hän voitti molempina kausina Espanjan mestaruuden. Kauden 1997–1998 Karnišovas vietti kreikkalaisessa Olympiakosissa, jonka jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Fortitudo Bolognaan. Hän voitti jälkimmäisellä kaudella Italian mestaruuden. Vuonna 2000 Karnišovas palasi FC Barcelonaan, jossa hän voitti kolmannen Espanjan mestaruutensa kaudella 2000–2001. Hän lopetti ammattilaisuransa vuonna 2002.
Pelaajaura > Maajoukkue

Karnišovas edusti junioritasolla Neuvostoliittoa ja voitti maan paidassa EM-pronssia vuonna 1987 alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Liettuan itsenäistyttyä hän edusti Liettua maajoukkuetta. Karnišovas oli ensimmäistä kertaa mukana arvokisoissa vuonna 1992, jolloin Liettua voitti olympiapronssia. Hän oli mukana myös vuoden 1996 olympialaisissa, joista maa voitti toistamiseen olympiapronssia. EM-kilpailuista Karnišovas saabutti hopeaa Kreikassa 1995.
Koripallojohtajana

Pelaajauransa jälkeen Karnišovas työskenteli NBA:n organisaatiossa ja Houston Rocketsin kansainvälisenä pelaajatarkkailijana. Vuonna 2013 Karnišovas aloitti NBA-seura Denver Nuggetsin apulais-GM:na. Vuonna 2017 hän nousi Nuggetsin varsinaiseksi general manageriksi. Karnišovasin Nuggets-aikaa pidetään yleisesti menestyksekkäänä joukkueen noustua konferenssinsa kärkijoukkueisiin. Nuggets varasi Karnišovasin aikana muun muassa Nikola Jokićin 41. vuorolla vuonna 2014. Vuonna 2020 Karnišovas siirtyi vuosien ajan sarjan huonoimpiin kuuluneen organisaation Chicago Bullsin urheilutoimenjohtajaksi.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Artūras Karnišovas Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Chomičius |
5 Pazdrazdis |
6 Visockas |
7 Dimavičius |
8 Brazdauskis |
9 Krapikas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Jovaiša |
Valmentaja Garastas
Liettuan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1995
4 Chomičius |
5 Visockas |
6 Štombergas |
7 Timinskas |
8 Lukminas |
9 Krapikas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Markevičius |
Valmentaja Garastas
Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Vaišvila |
5 M. Žukauskas |
6 E. Žukauskas |
7 Pačėsas |
8 Štombergas |
9 Lukminas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Jurkūnas* |
Valmentaja Garastas

(*) = FIBAn mukaan ei mitalisti/olympiajoukkueessa
Arsída

Arsídan saari mantereelta nähtynä.
| --- | --- |
Muut nimet:  Eleoúsa (Ελεούσα), Elaioúsa (Ελαιούσα), Artsidás (Αρτσιδάς), Argéntas (Αργέντας)
Sijainti:  37°42′37″N, 23°54′02″E, Saronikós Itä-Attika, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,8 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Arsída (kreik. Αρσίδα; myös Eleoúsa, Ελεούσα; Elaioúsa, Ελαιούσα; Artsidás, Αρτσιδάς; Argéntas, Αργέντας) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään ja sijaitsee Saroninlahdessa Anávyssoksen kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Arsída kuuluu Saronikóksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arsída Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Αρσίδα
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa 
Käännös suomeksi
Arvi A. Seppälä

Arvi Aamos Seppälä (31. maaliskuuta 1879 Ylöjärvi – 21. kesäkuuta 1921 Pori) oli suomalainen toimittaja ja näytelmäkirjailija. Hän käytti myös  nimimerkkejä Esko ja Mikko Mökkiläinen.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Seppälä kävi Mustialan maanviljelyskoulun mutta hän kiinnostui sitten kuvaamataiteista ja muutti Tampereelle aikoen ryhtyä kuvanveistäjäksi erikoisalanaan puuveistokset. Seppälä siirtyi kuitenkin näyttämötaiteen puolelle ja liittyi 1904 Tampereen teatteriin näyttelijänä. Hän siirtyi jo 1905 lehtialalle ja oli aluksi toimittajana Tampereen Uutiset -lehdessä. Kun tämä lehti lakkasi ilmestymästä Seppälä kirjoitti oikeusasioista Aamulehteen ja Tampereen Sanomiin sekä laati Aamulehteen humoristisia viikkokatsauksia.
Vuonna 1908 Seppälä muutti Lahteen ja oli aputoimittajana Lahti-lehdessä vuoteen 1912 saakka. Hän oli sitten vuoden verran Heinolassa Heinolan Sanomat -lehden päätoimittajana ja sitten vuodesta 1913 taas Lahdessa Lahden Sanomat -lehden toimittajana. Kun tämä lehti lopetti ilmestymisen Seppälä toimi eri sanomalehtien Lahden-kirjeenvaihtajana vuoteen 1916 saakka jolloin hän muutti takaisin Tampereelle ja oli toimittajana Aamulehdessä 1916–1917. Vuonna 1917 hän muutti Poriin Satakunta-lehden aputoimittajaksi oltuaan jo parin vuoden ajan lehden avustajana. Kun Satakunta-lehti ja Satakunnan Sanomat yhdistyivät 1917 Satakunnan Kansa -lehdeksi oli Seppälä uuden lehden toimittajana aina kuolemaansa saakka.
Seppälä toimi Lahdessa asuessaan myös teatteriohjaajana ja näyttelijänä ja oli 1912–1916 toiminnassa olleen Lahden Amatööriteatterin johtajana. Hän toimi iltamien ja näytelmien ohjaajana myös Porissa ja oli 1918–1919 Alpha-seuran amatöörinäyttämön johtajana.
Arvi Seppälä kuoli sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen kesäkuussa 1921.
Teoksia

Omalla nimellä:
Erämaan ritarit: 5-näytöksinen näytelmä Perä-Pohjolan tukkityömailta; sävellykset Emil Kauppi. Gummeruksen näytelmiä n:o 13. Gummerus 1917, 2. painos 1921, 3. painos 1932
Immenryöstö: viisinäytöksinen huvinäytelmä. Gummeruksen näytelmiä 16. Gummerus 1919
Määrän päässä: kolminäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä n:o 206. Karisto 1919
Punaisen Tampereen kukistuminen: kuvauksia ja kokemuksia. Pori: Satakunnan kirjateollisuus, 1919
Leipää ja leivän vastinetta: valikoima "Eskon" pakinoita. Pori: Satakunnan kirjateollisuus, 1922
Nimimerkillä Mikko Mökkiläinen:
Pienviljelijä Esa Soikkasen kokemuksia. Pori: Yhdistyneet edistyspuolueet, 1917
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Arvi A. Seppälän e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Aslak Kipinä

Aslak Kipinä on oululainen lapsinäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi pääroolistaan Oulun kaupunginteatterin Billy Elliot -musikaalissa. Kipinä jakaa pääroolin niin ikään oululaisen Kimi Lumpeen kanssa. Kipinä on laulanut Ynnin Poikien kuorossa viisi vuotta, ja esiintynyt tiernapojissa neljä vuotta, muun muassa Herodeksen roolissa.
Aiheesta muualla

Oulun teatteri: Lee Hall – Billy Elliot – Tarina itseksi tulemisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Facebook – Oulun teatteri: Billyä esittävät Aslak Kipinä ja Kimi Lumme
Youtube: Billyt löytyivät Oulusta [haastattelu]
BETM – TheSkyKid.com: Meet Billy Elliot: Aslak Kipinä (englanniksi)
Facebook: Rantapohja - Tiernakilpailun voittajajoukkue esiintyi...
Oulun ylioppilaslehti: Arvio: Toiveikas suurmusikaali Billy Elliot tarjoaa iloa ja voimaa synkkään aikaan
Aslak Iivari Guttorm

| Aslak Iivari Guttorm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 1922
Kuollut: 31. elokuuta 1942 (19 vuotta) Paanajärvi
Ammatti:  maanviljelijä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1941–1942
Taistelut ja sodat:  jatkosota
Sotilasarvo:  sotamies
Aslak Iivari Guttorm (3. joulukuuta 1922 – 31. elokuuta 1942) oli suomensaamelainen kaukopartiomies.
Guttorm aloitti varusmiespalveluksensa syyskuussa 1941 jalkaväen koulutuskeskus 16:ssa
 saaden siellä kiväärimiehen koulutuksen. Tammikuussa 1942 hän aloitti kaukopartiomiehenä Päämajan alaisessa tiedusteluosastossa. Guttorm kuului Osasto Paatsaloon, joka oli majuri Harri Paatsalon johtaman Päämajan tiedusteluosaston Rovaniemen alatoimisto. Osasto harjoitti kaukopartio- ja tiedustelutoimintaa Suomen itärajalla Kiestingistä Jäämereen ulottuvalla alueella.
Guttorm oli mukana Muurmannin radan tiedustelu- ja tuhoamisretkellä heinä- ja elokuussa 1942. Guttorm hukkui kuuden saksalaisen sotilaan kanssa paluumatkalla kuljetusponttonin upottua Paanajärvellä 31. elokuuta 1942.
Aiheesta muualla

Sotaveteraanit.fi: Kohtalot Pro Patria -taulun takaa: Nuorgamin koulu
Sotapolku.fi (käyttäjien ylläpitämä verkkosivusto): Aslak Iivari Guttorm
Baby Marie

Baby Marie
Child of M'sieu (1919)
Baby Marie Osborne (alk. Helen Alice Myres; 5. marraskuuta 1911 Denver, Colorado – 11. marraskuuta 2010 San Clemente, Kalifornia) oli eräs mykän elokuvan suurimmista lapsitähdistä. Hän esiintyi elokuvissa joko nimellä Baby Marie Osborne tai Baby Marie.
Hän teki elokuvadebyyttinsä 1914. Hänen uransa kulta-aikaa oli 1910-luvun loppupuoli, jolloin hänen kuuluisimmat elokuvansa ilmestyivät. Hän ei tehnyt yhtään elokuvia 1920-luvulla, mutta hän teki muutamia aikuisrooleja 1930- ja 1940-luvuilla. Marie oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hänellä oli myös tytär Joan, ja hän oli viiden lapsenlapsen isoäiti.
Aiheesta muualla

Marie Osborne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bartolommeo Colleoni

Andrea del Verrocchio: Bartolomeo Colleonin ratsastajapatsas
Bartolommeo Colleoni, myös Bartolomeo Colleoni (1400–1475) oli italialainen palkkasoturijoukon päällikkö eli kondottieeri, jonka muisto on säilynyt jälkipolvien tietoisuudessa hänelle Venetsiaan pystytetyn Colleonin ratsastajapatsaan vuoksi. Hän palveli sotilaana vuorotellen Napolia, Milanoa ja Venetsiaa, jossa toimi 1450-luvun puolivälistä lähtien aina kuolemaansa saakka. Hänet nimitettiin Venetsian sotalaitoksen ylipäälliköksi 1454. Colleoni testamenttasi Venetsialle 100 000 kultadukaattia ja toivoi jälkisäädöksessään, että hänen muistokseen pystytettäisiin ratsastajapatsas.
Antírrio

| Antírrio Αντίρριο |
| --- | --- |
 Antírrion Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkko.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Antírrio
 Koordinaatit: 38°19′49″N, 21°45′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Aitolia-Akarnania
Kunta:  Nafpaktía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  380602
Väkiluku (2011):  2 598
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  300 20
Suuntanumero(t):  26340
Rekisterikilpi:  ME
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Antírrio (kreik. Αντίρριο; myös Antírio, Andírrio, m.kreik. Ἀντίρριον, Antirrhion, lat. Antirrhium) on Kreikan kylä sekä samanniminen Nafpaktían kunnan kunnallisyksikkö (virallisesti Δημοτική Ενότητα Αντιρρίου, Dimotikí Enótita Antirríou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 598 ja varsinaisen Antírrion kylän väkiluku 1 018 (vuonna 2011).
Antírrion linna ja Ríon–Antírrion silta.
Antírrio sijaitsee Patraksenlahden ja Korintinlahden erottavan salmen pohjoisrannalla eli varsinaisen Manner-Kreikan puolella noin kymmenen kilometriä Náfpaktoksen kaupungista lounaaseen. Nykyisin se tunnetaan ennen kaikkea läntisen Manner-Kreikan ja Peloponnesoksen niemimaan yhdistävän Ríon–Antírrion sillan pohjoispäänä. Sillan toisessa päässä Peloponnesoksen puolella sijaitsee Ríon kaupunki. Sillan kupeessa sijaitsee osmanivallan aikana vuonna 1499 rakennettu Antírrion linna (myös Roúmelin linna).
Antírrio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Nafpaktían kunnaksi yhdessä Apodotían, Chálkeian, Náfpaktoksen, Plátanoksen ja Pyllínin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Antírrion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Antírrio | Antírrio | 1 018 |
| Antírrio | Karaoúlia | 17 |
| Antírrio | Myrtiá | 11 |
| Antírrio | Spartoráchi | 30 |
| Makýneia | Ágios Polýkarpos | 19 |
| Makýneia | Agrapidókampos | 7 |
| Makýneia | Makýneia | 377 |
| Makýneia | Ríza | 160 |
| Molýkreio | Áno Platanítis | 73 |
| Molýkreio | Fragkaíïka | 94 |
| Molýkreio | Molýkreio | 186 |
| Molýkreio | Platanítis | 606 |
Yhteensä: 2 598
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antírrio Wikimedia Commonsissa