stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aree Wiratthaworn

| Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Thaimaa> Naisten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 48 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2003 | 48 kg |  |
|  Hopeaa | Santo Domingo 2006 | 48 kg |  |
|  Pronssia | Doha 2005 | 48 kg |  |
Aree Wiratthaworn (s. 26. helmikuuta 1980) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 115 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2003 ja 2006 sekä pronssia vuonna 2005.
August Hagman

| August Hagman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1841 Vaasa, Suomi
Kuollut: 18. huhtikuuta 1885 (43 vuotta) Helsinki, Suomi
Ammatti:  toimittaja
Arvonimi: filosofian maisteri
Vanhemmat:  Nils Johan Erik Hagman ja Sofia Margareta Nordman
Johan August Hagman (26. huhtikuuta 1841 Vaasa – 18. huhtikuuta 1885 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja filosofian maisteri.
Hagmanin vanhemmat olivat nimismies, toimitusvouti Nils Johan Erik Hagman ja Sofia Margareta Nordman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1860 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1867 ja maisteriksi 1869.
Hagman oli Borgåbladetin ja Ilmarisen toimittajana. Muutettuaan koulujen tarkastajaksi Pietariin hän perusti vuonna 1870 Pietarin Sanomat. Myöhemmin hän oli vuosina 1872–1876 ja 1878–1884 Morgonbladetin päätoimittajana.
Hagmanin sisaruksia olivat toimittaja, kirjailija Tyko Hagman, naisasialiikkeen pioneeri Lucina Hagman ja Suomen ensimmäisen kansanopiston perustaja Sofia Hagman.
Backgränd

Backgränd on kyläryhmä Karjaan kaupungissa. Backgränd koostuu 13 kylästä: Backby, Kansbacka, Lågbacka, Brasby, Joddböle, Björnbollsta, Kasaby, Österby, Heimos, Bondby, Thorsböle, Päsarby ja Smedsby.
Backgränd sai vuonna 2009 "Årets By" -palkinnon.
Arbatskajan metroasema (Filjovskaja)

| Arbatskaja (Арба́тская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Filjovskaja
Sijainti:  55.7518°N, 37.6007°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  15. toukokuuta 1935
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Arbatskaja (ven. Арба́тская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1935.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arbatskajan metroasema (Filjovskaja) Wikimedia Commonsissa
Aurinkoristi

Aurinkoristin perusmuoto
Aurinkoristi eli päivänkehä on ikivanha symboli, jossa ympyrän sisällä on risti. Se on tunnettu jo 3 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Aurinkoristiä on käytetty laajalti ympäri maailmaa jo ennen pronssikautta, ja sitä esiintyy kalliopiirroksissa ja kaikkein varhaisimmissa kirjoitetuissa dokumenteissa. Aurinkoristiä on esiintynyt lähes kaikkien primitiivisten kansojen monumenteissa ja tarvikkeissa. Yleensä se on symboloinut Aurinkoa.
On esitetty, että aurinkoristi on saanut alkunsa käsityksestä Auringosta pyöränä. Esimerkiksi muinaisten kaldealaisten aurinkosymboli oli aluksi pelkkä ympyrä, kunnes sen sisään piirrettiin risti. Ihminen voi myös havaita aurinkoristin omilla silmillään katsomalla kirkasta valoa, kuten Aurinkoa, ja siristämällä silmiään. Tällöin valonsäteet muodostavat ristin.
Alkemistit ottivat aurinkoristin käyttöön kupariseosten symbolina ja astrologit maapallon symbolina. Nykyisin aurinkoristiä käytetään muun muassa talojen seinillä merkkinä matkailijoiden turvapaikasta. Meteorologit käyttävät sitä ilmaisemaan huonoa näkyvyyttä. Kristityt ovat käyttäneet aurinkoristiä voiman symbolina sekä pyhimysten ja enkelien sädekehän kuvana. Suomessa esimerkiksi Kustavin kirkon katolla on kelttiläistyylinen aurinkoristi. Merkki tunnetaan myös virolaisessa kansanperinteessä, jossa erilaisia kehäsymboleja tiedetään käytetyn jo ennen ajanlaskun alkua. Myös uuspakanat suosivat aurinkoristejä.
Kelttiläistyylinen risti
Yhdysvaltain kaakkoisosien intiaanien aurinkoristi kuvaa sekä tulta että aurinkoa.
Pyörimistä voidaan kuvata katkelmilla ympyrän kehällä, jolloin siitä muodostuu hakaristi.
SS-divisioona Wikingin tunnus
Thule-seuran tunnus
Utin jääkärirykmentin lippu, jossa katkelmin kuvattu aurinkoristi ja aarnikotka
Virossa sijaitsevan Vormsin kunnan vaakuna
Vormsin kunnan lippu
Rengasristi Vormsissa hautuumaalla
Virossa sijainneen Albun kunnan vaakuna
Virossa sijainneen Albun kunnan lippu
Aurinkoristi poltetaan Saksassa talvipäivänseisauksen aikoihin.
Ruotsissa sijaitsevan Kivikin kuninkaanhaudan paadet nro 8, 7, 6 ja 5
Kivikin kuninkaanhaudan paadet nro 4 ja 3
Kivikin kuninkaanhaudan paasi nro 7
Norjalaisen Nasjonal Samling -puolueen tunnus
Aiheesta muualla

Suvinen salaisuus: Vormsin saari on Viron helmi, ET-lehti, 18.7.2016.
Backlund

Backlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Georg Backlund (1905–2002), suomalainen poliitikko, SKDL:n kansanedustaja ja toimittaja
Helge Backlund (1878–1958), ruotsalainen geologi ja petrologi
Johan Backlund (s. 1981), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Jukka Backlund (s. 1982), suomalainen äänilevytuottaja
Kaj Backlund (1945–2013), suomalainen jazztrumpetisti, -säveltäjä, -sovittaja ja -pedagogi
Lotta Backlund (s. 1980), suomalainen stand up -koomikko, televisiotoimittaja ja poliitikko
Mikael Backlund (s. 1989), ruotsalainen jääkiekkoilija
Percy Backlund, Percival (1931–2020), ruotsalainen kirjailija, taidemaalari, kirjankuvittaja, säveltäjä ja muusikko
Tapio Backlund, suomalainen basisti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Arbeidernes Opplysningsforbund

| Arbeidernes Opplysningsforbund (AOF) |
| --- | --- |

Perustettu:  1931
Perustaja:  Haakon Lie
Tyyppi:  koulutus- ja sivistysjärjestö
Kotipaikka:  Oslo
Toiminta-alue:  Norja
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arbeidernes Opplysningsforbund (lyh. AOF; suom. Työväen sivistysliitto) on norjalainen sivistystyön järjestö. Sen perusti Haakon Lie vuonna 1931 ja se tekee läheistä yhteistyötä Työväenpuolueen sekä Landsorganisasjonenin kanssa.
AOF:n järjestämä kurssi vuonna 1947.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arbeidernes Opplysningsforbund Wikimedia Commonsissa
AOF:n verkkosivut (norjaksi)
Arbeia

Arbeian uudelleenrakennettu länsiportti.
Arbeia oli roomalainen linnoitus nykyisessä South Shieldsissä, Englannissa. Se on nykyään raunioina, mutta osittain uudelleenrakennettu. Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset siellä järjestettiin 1870-luvulla, ja nykyään se on museona.
Arbeia rakennettiin Hadrianuksen hallintokaudella noin vuonna 129. Se oli Hadrianuksen vallin itäisin linnoitus, ja se vartioi Tynejoen estuaarin etelärannalla ollutta pientä satamakaupunkia. Septimius Severus käynnisti vuonna 208 sotaoperaation kaledonialaisia vastaan, ja Arbeia koki monia muutoksia, kun sitä jouduttiin uudelleenrakentamaan sotilaallisen käyttötarkoituksen muututtua. Linnoitus hylättiin tilapäisesti 200-luvun lopulla, mutta se otettiin uudelleen käyttöön noin vuosisata myöhemmin. Lopullisesti se hylättiin noin vuonna 400 – suunnilleen samaan aikaan, kun Honorius ilmoitti Rooman jättävän Britannian oman onnensa nojaan.
Arbeian alue oli viljelysmaata vuonna 1875, kun maa myytiin rakennuttajille. Paikalliset kiinnostuivat kohteesta, kun kuulivat, että sinne oltiin rakentamassa uusia rakennuksia. Siellä suoritettiin nopeasti arkeologisia kaivauksia. Pian South Shields Corporation osti alueen, ja se muutettiin puistoksi. Alueelta tehtyjä löydöksiä säilytettiin alkujaan South Shieldsin museossa, mutta vuonna 1953 alueen yhteyteen rakennettiin pieni museo, johon sijoitettiin esineitä linnoituksesta, viereiseltä asuinalueelta ja hautausmaalta. Vuonna 1986 linnoituksen länsiportti uudelleenrakennettiin, jotta vierailijat saisivat kuvan roomalaisen arkkitehtuurin mittakaavoista. Vuonna 2002 rakennettiin kaksi muuta rakennusta, joissa voi nähdä rivisotilaan, centurion ja johtavan upseerin elinympäristön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arbeia Wikimedia Commonsissa
Arbeian museo Tyne & Wear Archives & Museumsin sivuilla (englanniksi)
Atro

| Atro |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  4. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  26. elokuuta
Muunnelmia:  Ari, Arsi
Vastineita eri kielissä:  Adrianus, Adrian
Nimen alkuperä:  Hadrianus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atro on suomalainen miehen nimi, Hadrianus-nimen suomalainen muunnelma. Atro viettää nimipäivää 4. maaliskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Atro on Suomessa annettu noin 270 henkilölle.
Tunnettuja Atroja

Atro Kahiluoto (s. 1959), teatteriohjaaja
Atro Lahtela (s. 1959), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Atro Leppänen (s. 1998), jääkiekkoilija
Luettelo ennen vuotta 1820 syntyneistä taiteilijoista Suomessa

Mikael Toppelius, Simson taistelee jalopeuran kanssa, 1775, Haukiputaan kirkko.
Alexander Lauréus, Taiteilijan äitipuoli Mariana Juliana Lauréus s. Winqvist poikineen, 1806.
Luettelo ennen vuotta 1820 syntyneistä taiteilijoista Suomessa perustuu Suomen Taiteilijaseuran ylläpitämässä Kuvataiteilijamatrikkelissa julkaistuun luetteloon 49 ammattilaisesta tai ammatillisesti suuntautuneesta kuvataiteilijasta, jotka vaikuttivat 1600-luvulta 1800-luvun puoleen väliin. Jotkut heistä syntyivät Suomessa, toiset muualla Euroopassa. Osa taiteilijoista vaikutti Suomessa, osa muissa maissa.
Oppipoikakoulutusta lukuun ottamatta koulutus taiteilijaksi oli tuohon aikaan hankittava muista maista, tavallisesti vuonna 1773 Tukholmaan perustetusta taideakatemiasta. Luetellut taiteilijat toimivat jo ammatissa, kun Suomen Taideyhdistys aloitti kuvataidekoulutuksen Suomessa vuonna 1848.
Alkuperäiseen, matrikkelissa julkaistuun luetteloon on lisätty tässä Helena Arnell, Pietari Henrikinpoika, Charlotta Malm-Reuterholm, Liedon mestari ja Carl Gustav Söderstrand.
Taiteilijat Suomessa ennen Suomen taidetta > Ammatti ja toimeentulo

Myös entisaikoina useat taiteilijat harjoittivat taiteellisen työnsä ohella muita ammatteja. Esimerkiksi Johan Lefrén toimi Karlbergin sotakoulun johtajana, Ulrik Thersner everstiluutnanttina ja Claes Lang perämiehenä ja koristetaiteilijana. Monet taiteilijat kuten Mikael Toppelius toimivat kirkkomaalareina, jolloin he saattoivat tehdä sekä "lankkumaalarin", koristetaiteilijan että taidemaalarin töitä.[lähde? ] Toimeentulo saattoi olla niukkaa ja esimerkiksi 1830-luvun taiteilijoista vain Johan Erik Lindh elätti itsensä taiteilijana.
Taiteellinen potentiaali suuntautui Suomen ulkopuolelle. Lontoossa arveltiin 1830-luvun lopussa ja Münchenissä 1840-luvun alussa olevan kummassakin noin tuhat taiteilijaa. Suomessa vastaavana aikana varteenotettavien taiteilijoiden määrä oli alle kymmenen.
Taiteilijat Suomessa ennen Suomen taidetta > Kirkko- ja muotokuvamaalarit

Suomen keskiajan taiteilijoita ei tunneta nimeltä. Joukosta on tunnistettu Liedon mestari, mutta nimen takana on todennäköisesti suurempi joukko kisällejä ja oppipoikia.
Varhaisin alkuperäisen luettelon taiteilijoista on suomalainen taidemaalari Abraham Myra (1639-1684). Hän opiskeli Jochim Neimanin oppipoikana ja toimi Turussa maalariammattikunnan vanhimpana 1678–1684.
Suurvalta-ajan varhaisimmat tunnetut kuvataiteilijat olivat useimmiten konterfeijareita eli kiertäviä kirkko- ja muotokuvamaalareita. Heistä eräs tunnettuja oli Isossakyrössä vuonna 1647 syntynyt Elias Brenner. Hän toimi sekä taidemaalarina että kuvittajana. Brenner tunnetaan erityisesti Ruotsissa tekemistään miniatyyrimaalauksistaan.
Taiteilijat Suomessa ennen Suomen taidetta > Naistaiteilijat

Luettelossa on alun perin vain kolme naista. Heistä Ruotsissa vuonna 1690 syntynyttä sekä Vaasassa ja Turussa asunutta Margareta Capsiaa pidetään 1700-luvun alun etevimpänä suomalaisena kirkkotaiteilijana ja Suomen ensimmäisenä naismaalarina. Uusi suomalainen taidehistoria on nostanut esille alkuperäisen luettelon ulkopuolelle jääneitä naistaiteilijoita, kuten Helena Arnellin ja Charlotta Malm-Reuterholmin. Tukholman taideakatemiaan pääsivät naiset opiskelemaan ensimmäisen kerran vasta vuonna 1847.
Suomen Taideyhdistys ei erotellut nais- ja miestaiteilijoita, vaan tuki kaikkia myöntämällä stipendejä ja hankkimalla teoksia sen kokoelmiin. Taideyhdistyksellä oli tarve saada toiminnan pariin kaikki potentiaaliset tekijät, riippumatta heidän taustastaan tai sukupuolestaan.
Taiteilijat Suomessa ennen Suomen taidetta > Suomen taide-elämä käynnistyy

Ruotsin vallan ajan lopun ja autonomian ajan alun merkittävä taidemaalari oli Alexander Lauréus. Hänet lähetettiin 1802 kansalaiskeräyksellä saaduilla varoilla Turusta Tukholmaan, jossa hän saavutti taideakatemian jäsenyyden ja hovimaalarin arvonimen. Tällä välin Turku oli kuitenkin hylätty Turun palon takia maan pääkaupunkina ja siirretty Helsinkiin, eikä suomalaisten pettymykseksi Lauréus palannutkaan asumaan synnyinmaahansa.
Ennen vuotta 1820 syntyneet taiteilijat elivät ja vaikuttivat juuri ennen varsinaisen suomalaisen kuvataide-elämän organisoimista 1800-luvun puolenvälin aikoihin ja sen jälkeen. Sitä varten muun muassa perustettiin Suomen Taideyhdistys (1846), käynnistettiin säännöllinen taidenäyttelytoiminta (1845) ja perustettiin Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu (1848).  Turun piirustuskouluna tunnetun taidekoulun toiminta oli alkanut vuonna 1830 ja Suomen taideyhdistyksen alaisena kouluna se toimi vuodesta 1852 aina vuoteen 1905 asti. Taidekoulutusta oli mahdollista saada myös Yliopiston piirustussalilla, joka vuoteen 1828 toimi sekin Turussa. Taidenäyttelytoimintaa seurasi taidekritiikki, joka vakiintui sanomalehtiin.
Luettelon taiteilijoiden tuotanto edeltää varsinaista Suomen taiteen kultakautta, joka alkoi 1880-luvulla. Varhaista kansallisromantiikkaa edustaa kuitenkin R. W. Ekman, sekä taiteilijaveljekset Magnus ja Wilhelm von Wright. Veljeksistä nuorin Ferdinand syntyi 1822 ja hänen  maalauksissaan näkyy kultakauden pyrkimyksiä.
Taiteilijat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Immanuel Alm | taidemaalari | 1767–1809 |
| Johan Alm | taidemaalari | 1728–1810 |
| Helena Arnell | taidemaalari | 1697–1751 |
| Johan Backman | taidemaalari | 1706–1768 |
| Jonas Bergman | taidemaalari | 1724–1810 |
| Johan Zacharias Blackstadius | taidemaalari | 1816–1898 |
| Edla Blommér | taidemaalari | 1817–1908 |
| Elias Brenner | taidemaalari ja -graafikko | 1647–1717 |
| Erik Cainberg | kuvanveistäjä | 1771–1816 |
| Margareta Capsia | taidemaalari | 1690–1759 |
| Wilhelm Maximilian Carpelan | taidemaalari ja -graafikko | 1787–1830 |
| Auguste Joseph Desarnod | taidemaalari ja -graafikko | 1812–1850 |
| Robert Wilhelm Ekman | taidemaalari | 1808–1873 |
| Samuel Elmgren | taidemaalari | 1771–1834 |
| Gustaf Wilhelm Finnberg | taidemaalari | 1784–1833 |
| Lennart Forstén | taidemaalari ja piirtäjä | 1817–1886 |
| Lars Gallenius | taidemaalari | 1660–1750 |
| Johan Georg Geitel | taidemaalari | 1683–1771 |
| Berndt Godenhjelm | taidemaalari | 1799–1881 |
| Emanuel Granberg | taidemaalari | 1754–1787 |
| Johan Hedberg | taidemaalari | 1767–1823 |
| Johan Gustav Hedman | taidemaalari | 1800–1866 |
| Pietari Henrikinpoika | kirkkomaalari | 1400-luku |
| Adolf Hårdh | taidegraafikko | 1807–1855 |
| Johan Knutson | taidemaalari | 1816–1899 |
| Pehr Adolf Kruskopf | piirtäjä ja taidemaalari | 1805–1852 |
| Claes Lang (vanhempi) | taidemaalari | 1690–1761 |
| Petter Lang | taidemaalari | 1728–1780 |
| Aleksander Lauréus | taidemaalari | 1783–1823 |
| Johan Lefrén | taidegraafikko ja piirtäjä | 1784–1862 |
| Thomas Joachim Legler | taidemaalari | 1806–1873 |
| Liedon mestari | kuvanveistäjä | 1300-luku |
| Johan Erik Lindh | taidemaalari | 1793–1865 |
| Gustaf Lucander | taidemaalari | 1724–1805 |
| Charlotta Malm-Reuterholm | taidemaalari | 1768–1845 |
| Karl Peter Mazér | taidemaalari | 1807–1884 |
| Erik Wilhelm le Moine | taidemaalari | 1780–1859 |
| Abraham Myra | taidemaalari | 1639–1684 |
| Didrik Möllerum | taidemaalari | 1642–n. 1702 |
| Mathilda Rotkirch | taidemaalari | 1813–1842 |
| Nils Schillmark | taidemaalari | 1745–1804 |
| Johan Strömer | piirtäjä ja taidegraafikko | 1807–1904 |
| Johan Stålbom | taidemaalari | 1712–1777 |
| Gabriel Gotthard Sweidel | taidemaalari | 1744–1817 |
| Carl Gustaf Söderstrand | maalarimestari ja taidemaalari | 1800–1862 |
| Emanuel Thelning | taidemaalari | 1767–1831 |
| Ulrik Thersner | piirtäjä ja taidegraafikko | 1779–1828 |
| Mikael Toppelius | taidemaalari | 1734–1821 |
| Isak Wacklin | taidemaalari | 1720–1758 |
| Erik Westzynthius (nuorempi) | taidemaalari | 1743–1787 |
| Erik Westzynthius (vanhempi) | taidemaalari | 1711–1755 |
| Magnus von Wright | taidemaalari ja -graafikko, piirtäjä | 1805–1868 |
| Wilhelm von Wright | piirtäjä, taidegraafikko ja -maalari | 1810–1887 |
Luettelo Suomen aitokoilajeista

Tämä on Luettelo Suomen aitokoilajeista (heimo Tineidae). Luettelo on järjestetty alaheimoittain perhosten suomenkielisen lajinimen mukaan.
Jäkäläkoit Meessiinae

Harmojäkäläkoi Infurcitinea ignicomella
Sinijäkäläkoi Stenoptinea cyaneimarmorella
Rusokantokääpäkoi Agnathosia mendicella
Täpläjäkäläkoi Infurcitinea argentimaculella
Kääpäkoit Scardiinae

Jättiläiskääpäkoi Scardia boletella
Morophaga choragella
Tuhtikääpäkoi Montescardia tessulatella
Myrmecozelinae

Kekokoi Myrmecozela ochraceella
Siilokoi Haplotinea ditella
Tupakoi Haplotinea insectella
Sienikoit Nemapogoninae

Harmosienikoi Archinemapogon yildizae
Jyväkoi Nemapogon granellus
Kaunosienikoi Nemapogon clematellus
Koivusienikoi Nemaxera betulinella
Liiterikoi Nemapogon cloacellus
Pökkelösienikoi Triaxomera fulvimitrella
Sokkelokääpäkoi Nemapogon fungivorellus
Tummasienikoi Nemapogon wolffiellus
Tuohisienikoi Nemapogon picarellus
Valkopääsienikoi Nemapogon variatellus
Viirusienikoi Nemapogon nigralbellus
Tineinae

Hevosmuurahaiskoi Niditinea truncicolella
Ikkunapesäkoi Tinea steueri
Kapakoi Trichophaga scandinaviella
Kirjoraatokoi Monopis obviella
Korokoi Elatobia fuliginosella
Luukkuraatokoi Monopis fenestratella
Lääväkoi Niditinea fuscella
Munkkiraatokoi Monopis monachella
Paskaraatokoi Monopis weaverella
Pistepesäkoi Tinea trinotella
Pohjankorokoi Elatobia montelliella
Pohjanpesäkoi Tinea bothniella
Pulunpesäkoi Tinea columbariella
Pääskynpesäkoi Tinea columbariella
Pöllönpesäkoi Tinea svenssoni
Pönttökoi Niditinea striolella
Rusopesäkoi Tinea semifulvella
Rättiraatokoi Monopis imella
Taljaraatokoi Monopis laevigella
Tapettikoi Trichophaga tapetzella
Turkiskoi Tinea pellionella
Vaatekoi Tineola bisselliella
Valkotäpläraatokoi Monopis spilotella
Varastopesäkoi Tinea pallescentella
Ayumi Ishida

| Ayumi Ishida |
| --- | --- |
 Ayumi Ishida
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1997 (ikä 27)
Ammatti:   laulaja  malli  tanssija 
Muusikko
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Morning Musume
Levy-yhtiöt:  Zetima 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ayumi Ishida (jap. 石田 亜佑美, Ishida Ayumi, s. 7. tammikuuta 1997 Miyagin prefektuuri) on japanilainen pop-laulaja. Hän on Morning Musumen 10. sukupolven jäsen.
Arbeit macht frei

Arbeit macht frei – Auschwitzin pääportti
Sachsenhausenin pääportti
Arbeit macht frei on saksankielinen fraasi, joka merkitsee ”työ vapauttaa” tai ”työ tuo vapauden” (kirjaimellisesti ”työ tekee vapaaksi”). Se on mahdollisesti johdettu Raamatusta: ”Totuus tekee teistä vapaita”. Protestanttisen työetiikan myötä lauseesta kehittyi saksalaisten ja sveitsiläisten talonpoikien sanonta. Nykyään se on tunnettu ennen kaikkea natsiaikaisten keskitysleirien sisäänkäyntien iskulauseena.
Vuonna 1872 saksalainen kirjailija Lorenz Diefenbach käytti sanontaa romaanin nimenä, minkä vuoksi lause tuli tunnetuksi Saksan nationalistipiireissä. Weimarin hallitus käytti sitä työttömyysohjelmansa tunnuslauseena vuonna 1928. Sanonnan käyttöä jatkoi Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue noustuaan valtaan vuonna 1933.
Suomessa Patentti- ja rekisterihallitus hyväksyi toukokuussa 2021 yritysnimen ”Oy Arbeit Macht Frei Ltd.” Marraskuussa 2021 nimi tajuttiin hyvän tavan vastaiseksi, ja nimen poistamista aiotaan hakea korkeimmasta hallinto-oikeudesta.
Keskitysleirit

Lause ”Arbeit macht frei” on nykyään etupäässä tunnettu natsien keskitysleireistä, mistä johtuu sen saama erittäin kielteinen sävy. Iskulause sijoitettiin yleensä leirin pääportille, joko halveksunnan osoituksena juutalaista kulttuuria kohtaan, ironisena pilana tai vankien työmoraalin kohottajana. Historioitsija Harold Marcuse jäljittää käytännön Theodor Eickeen, Dachaun keskitysleirin komentajaan, joka tiettävästi ensimmäisenä määräsi moton näin käytettäväksi.
Auschwitzin keskitysleirin ensimmäinen komendantti Rudolf Höss kuvaili vankilassa vuonna 1946 kirjoittamassaan omaelämäkerrassa Auschwitzin komendantti henkilökohtaista tulkintaansa lauseesta. Moton voi ymmärtää osana keskitysleirin ”kasvatustavoitetta” samalla tavalla kuin Heinrich Himmlerin ”kuuliaisuus, ahkeruus, rehellisyys, järjestys, siisteys, raittius, totuudenmukaisuus, uhrautuvaisuus ja rakkaus isänmaahan”. Nämä sanat oli kirjoitettu suurin kirjaimin ainakin Dachaun, Sachsenhausenin, Neuengammen ja mahdollisesti myös Buchenwaldin sekä Auschwitzin rakennusten seiniin tai katoille. Kirjoituksia ei ole säästynyt muuten kuin valokuvina.
Iskulauseen ”Arbeit macht frei” voi yhä nähdä Dachaun, Gross-Rosenin, Sachsenhausenin ja Theresienstadtin keskitysleirien pääporteissa. Buchenwaldin keskitysleirissä käytettiin poikkeuksellisesti fraasia ”Jedem das Seine” (saks. jokaiselle ansionsa mukaan), joka on lainaus Raamatusta ( II Aikakirja 6:30, 1 Kun 8:39).
Auschwitzin Arbeit macht frei -kyltti katosi joulukuussa 2009. Kyltti oli ruuvattu irti toisesta päästä ja revitty irti toisesta. Se löydettiin palasiksi katkottuna Pohjois-Puolasta kolme päivää myöhemmin.
Attention!

| Attention! Erja Lyytinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 2001 Hillitön Tunneli, Helsinki
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Davide Floreno & Erja Lyytinen
 Tyylilaji: blues
 Levy-yhtiö: Blueslight (BLR 3383 2)
Muut kannet

Erja Lyytisen muut julkaisut
|   | Attention! 2002 | Wildflower 2003 |
Attention! on Erja Lyytisen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Bluelight Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Erja Lyytinen, ellei toisin mainittu.
I Will Have My Tomorrows – 3.41
Teach Me To Swing – 4.03
Don't Know if I Love You – 2.41
Jumpin' From Six to Six – 2.30  (säv. Ervin Odie)
Not A Good Girl – 5.06
Attention! – 4.06
Backyard Blues – 2.50
Jone's Boogie – 2.53  (säv. Floreno)
Don't You Feel My Leg – 3.57  (säv. Louise Dupont-Daniel Barker & J. Mayo Williams)
Greed – 2.55
You Talk Dirty – 4.25
Twenty-One – 2.57
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Erja Lyytinen – laulu ja kitara  Davide Floreno – kitara  Toni Kortepohja – piano  Kimmo Oikarinen – rummut ja perkussiot  Jouni Kaartinen – basso ja bassokitara :  Tuotanto Davide Floreno ja Erja Lyytinen – tuotanto  Antti Juntunen – äänittäjä  Olli Haavisto – miksaaja (17.–20. joulukuuta 2001 @ Hitsville IV)  Minerva Pappi – masteroija (29. joulukuuta 2001 @ Finnvox)  Jouko Lehtola – valokuvat (Flaming Star)  Mika Liikari – kansitaide (Rhumboogie Design)