stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Honda Fireblade
Mallin historiaa > 2008

Firebladen uusin malli esiteltiin vuonna 2008. Pyörän projektijohtajana oli Hirofumi Fukunaga ja muotoiluvastaavana oli Toshiaki Kishi. Mallin moottorin iskutilavuus on 999,8 cm³ ja se tuottaa 178 hevosvoimaa. Uusi moottori on edellistä 1,5 mm lyhytiskuisempi, eli se on aiempaa kierrosherkempi. Polttoaineen syöttönä pyörässä on neljä 46 mm ruiskurunkoa. Mallin pakoputkisto on sijoitettu jälleen alas, takahaarukan oikealle puolelle. Pyörän runko on aiempaa mallia 1460 grammaa painavampi, sillä sitä on vahvistettu useasta paikasta. Koko pyörän paino on laskenut neljä kilogrammaa aiemmasta, ja mallin märkäpainoksi ilmoitetaan 199 kg.
Teknisiä tietoja

Tiedot ovat vuoden 2008 mallista.
Moottorin tyyppi - Nelisylinterinen, nelitahtinen rivimoottori, DOHC, nestejäähdytys
Iskutilavuus - 999,8 cm³
Poraus / isku - 76,0 / 55,1 mm
Puristussuhde - 12,3:1
Huipputeho - 178 hv / 12000 rpm
Huippuvääntö - 113,8 Nm / 8500 rpm
Vaihteisto - 6-portainen
Kytkin - Märkä monilevykytkin, luistokytkin
Toisioveto - Ketju
Paino - 199 kg (märkäpaino)
Ohjauskulma - 22,3°
Etujättö - 96,3 mm
Istuinkorkeus - 820 mm
Akseliväli - 1405 mm
Etujarru - Kaksi 320 mm levyjarrua, 4-mäntäpuristimet (vuonna 2009 saatavana myös ABS)
Takajarru - 220 mm levyjarru, 1-mäntäpuristin
Eturengas - 120/70 R17, 3,50"
Takarengas - 190/50 R17, 6,00"
Runko - Alumiinipalkkirunko
Polttoainesäiliö - 17,7 l
Vuoden 1992 Honda Fireblade
Vuoden 2006 Honda Fireblade
Vuoden 2008 Honda Fireblade
Horroskehrääjä

| Horroskehrääjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes
Heimo::  Kehrääjät Caprimulgidae
Suku::  Phalaenoptilus
Laji::  nuttallii
Kaksiosainen nimi
 Phalaenoptilus nuttallii  (Audubon, 1844) 
Katso myös
   Horroskehrääjä Wikispeciesissä   Horroskehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Horroskehrääjä (Phalaenoptilus nuttallii) on kehrääjien (Caprimulgidae) heimoon kuuluva kehrääjälintu. Horroskehrääjää tavataan Pohjois-Amerikan valtioissa. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1844. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee horroskehrääjän elinvoimaiseksi.
Ravinto

Horroskehrääjä käyttää ravinnokseen hyönteisiä, kuten kovakuoriaisia ja heinäsirkkoja.
Aiheesta muualla

Allaboutbirds.org
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Innvik

| Innvik |
| --- | --- |

 Innvik
 Koordinaatit: 61°51′06″N, 6°37′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Stryn
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2023):  428
 – Väestötiheys:  611,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Innvik on taajama Strynin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 428 vuonna 2023. Vuoteen 1965 saakka Innvik oli itsenäinen kunta.
Innvikin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Innvik Wikimedia Commonsissa
Häivänirkko

| Häivänirkko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Nirkot Notodontidae
Alaheimo::  Aitonirkot Notodontinae
Suku::  Leucodonta
Laji::  bicoloria
Kaksiosainen nimi
 Leucodonta bicoloria  (Denis & Schiffermüller, 1775) 
Katso myös
   Häivänirkko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häivänirkko (Leucodonta bicoloria) on lähes valkoinen yöperhoslaji ja suvun Leucodonta ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö

Häivänirkko on keskikokoinen, valkoinen perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Etusiivet ovat puhtaan valkoiset ja siiven keskiosassa sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat vaihtelevasti mustina, katkeilevina juovina. Poikkiviirujen väliin jäävällä alueella on vaihtelevissa määrin kirkkaan oranssia väriä, joka muodostaa yleensä L-kirjaimen muotoisen alueen. Aivan siiven takareunassa on pientä mustaa täplitystä. Takasiivet ovat puhtaan valkoiset. Perhosen ruumis on valkoisen karvan peittämä, mutta etenkin keskiruumiin etuosa voi olla kellertävänsävyinen. Siipiväli 34–40 mm.
Etenkin Suomessa lajilla esiintyy värimuoto albida, jolta puuttuu oranssi väri ja joka saattaa olla muutenkin lähes kuvioton.
Levinneisyys ja lentoaika

Lajia tavataan Euroopasta Japaniin saakka. Suomessa sitä tavataan maan etelä- ja keskiosissa suunnilleen Kokkola-Lieksa-linjalle saakka, ei kuitenkaan Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena touko-kesäkuun vaihteesta heinäkuun loppupuolelle.tarvitaan parempi lähde Lennon huippu lienee juhannuksen aikoihin, mutta valoisassa kesäyössä perhosten houkuttelu valolle on vaikeaa, joten arviointi on vaikeaa. Lentoaika yksittäisellä havaintopaikalla on melko lyhyt.
Elinympäristö ja elintavat

Häivänirkko on melko paikoittainen laji, joka elää kosteissa, runsaasti aluskasvillisuutta kasvavissa lehtimetsissä sekä soilla ja niiden reunamilla. Pohjoiseen päin mentäessä lajin tyypilliset elinympäristöt muuttuvat kuitenkin kuivemmiksi ja lämpimämmiksi. Perhosia tavataan lähes ainoastaan niiden tyypillisessä elinympäristössä, ja ne lentävät pääasiassa lyhyen aikaa iltahämärissä, joskin naaraat voivat olla aktiivisia myös päivisin. Koiraat tulevat valolle, naaraat erittäin harvoin.
Naaras munii 200–400 munaa ryhmiksi lehtien alapinnoille puiden latvustoihin. Munat kuoriutuvat runsaan viikon kuluttua, ja toukat elelevät yksittäin lehtien alapinnoilla. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun alussa ja koteloituvat yhteensidottujen lehtien väliin kehräämänsä kotelokopan sisään. Kotelo putoaa lehtien pudotessa maahan ja talvehtii, joskus kahdestikin.
Juuri ennen koteloitumistaan toukka jyrsii asuttamansa oksan kuoren rikki koko oksan ympäri aiheuttaen oksan kuihtumisen. Tämän käyttäytymisen syytä ei tunneta.
Ravintokasvi

Toukka elää koivuilla (Betula).
Aiheesta muualla

toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Vlindernet (hollanniksi)
Kivilampi (Kuopio, Levänen)

| Kivilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio 
Koordinaatit:  62°51′36″N, 27°38′45″E
Järvinumero:  04.272.1.092 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,5  m 
Pinta-ala:  7,9  ha 
Tilavuus:  209 000  m3 
Keskisyvyys:  2,6  m 
Suurin syvyys:  8,5  m tai 2,6  m 
 fiKivilampi 
Kivilampi on kahdeksan hehtaarin suuruinen, kapea ja vajaa 900 metriä pitkä järvi Kuopion Leväsen ja Jynkän kaupunginosissa. Kivilammen lounaispäähän laskee pieni Myllypuro Leväsenlammesta. Tässä purossa on aikoinaan toiminut mylly. Kivilammen itäpäästä lähtee lyhyt purkupuro Kallaveden Rauhalahden eteläosaan Ruokolahden suulle.
Innsbruckin yliopisto

Yksi yliopiston päärakennuksista
Innsbruckin yliopisto (saks. Leopold-Franzens-Universität Innsbruck) on yliopisto Innsbruckissa Itävallassa. Yliopisto on perustettu 1669. Yliopistossa on yli 20 000 opiskelijaa, eli se on opiskelijamäärältään Itävallan kolmanneksi suurin yliopisto Wienin yliopiston ja Grazin yliopiston jälkeen. Yliopistossa on viisitoista tiedekuntaa.
Aiheesta muualla

Yliopiston sivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Howland

Howland voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Howlandinsaari, Yhdysvaltain pieniin erillissaariin kuuluva atolli
Howland, pieni kaupunki Mainen osavaltiossa Yhdysvalloissa
Howland Township, township Trumbullin piirikunnassa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa
Howland Center, census-designated place Howland Townshipissä
Ihmisiä

Robert Howland (1905–1986), brittiläinen yleisurheilija
Stet Howland, yhdysvaltalainen rumpali
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Howland”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Pöyhiä

| Heikki Pöyhiä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1981 Vantaa
Muusikko
Tyylilajit:  power metal, hard rock
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Twilightning (2001–2009) R.O.C.K. (2007–) Riverdog Samson George Cloudy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Heikki ”H.M.I.” Pöyhiä (s. 1981 Vantaa) on suomalainen muusikko ja näyttelijä.
Pöyhiä lauloi kolme albumia julkaisseessa imatralaisessa power metal -yhtye Twilightningissa. Vuonna 2008 hän vieraili kitaristi Timo Tolkin kolmannella sooloalbumilla nimeltä Saana – Warrior of Light Part I – Journey to Crystal Island. Tämän lisäksi Pöyhiä on laulanut metalliksi sovitettuja virsiä Metallimessu-albumilla. Vuonna 2007 hän liittyi R.O.C.K.-nimiseen rockyhtyeeseen, joka julkaisi ensimmäisen singlensä Here Comes The Music, ja yhtyeen debyyttialbumi Mirror Ball & Red Lights julkaistiin maaliskuussa 2011. Pöyhiä kuuluu myös imatralaisiin Riverdog Samson- ja George Cloudy -yhtyeisiin.
Pöyhiä on näytellyt useissa Teatteri Imatran ja Kruununpuiston kesäteatterin tuotannoissa. Vantaalla syntynyt, Joutsenossa kasvanut ja myöhemmin Imatralle asettunut Pöyhiä esiintyy Marko Auvisen ohjaamassa Etelä-Karjalan miehet -henkilökuvadokumentissa (2017).
Diskografia > Twilightning

Delirium Veil (2003)
Plague-House Puppet Show (2004)
Bedlam (2006,  EP)
Swinelords (2007)
Diskografia > Timo Tolkki

Saana – Warrior of Light Part I – Journey to Crystal Island (2008)
Diskografia > R.O.C.K.

Mirror Ball & Red Lights (2011)
Diskografia > Riverdog Samson

Riverdog Samson (2012)
Station (2015)
Diskografia > George Cloudy

George Cloudy (2015)
II (2020)
Aiheesta muualla

Heikki Pöyhiä Discogsissa. (englanniksi)
Heikki Pöyhiä Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Twilightning
| --- | --- |
Studioalbumit:   Delirium Veil  Plague-House Puppet Show  Swinelords 
Minialbumit:   Bedlam
Koskenalus (Kouvola)

| Koskenalus |
| --- | --- |
 Näkymä Anjalan kartanon rannasta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Anjalankoski)
Koordinaatit:  60°41′38″N, 26°49′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Tulouomat:  Kymijoki Kortesuonoja, Pekinoja
Laskujoki:  Kymijoki 
Taajamat:  Inkeroinen
Järvinumero:  14.111.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  22 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  950 m  
Rantaviiva:  4,271 km  
Pinta-ala:  69,065 ha  
Suurin syvyys:  noin 13 m  
Valuma-alue:  36 449,2 km²  
Keskiylivirtaama:  468,15 m³/s  
Keskivirtaama:  303 m³/s  
Keskialivirtaama:  162,48 m³/s  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoskenalus 
Koskenalus on Kymenlaaksossa, Kouvolan Anjalankoskella sijaitseva järvi. Se sijaitsee Anjalan ja Inkeroisten välissä taajama-alueella. Kymijoki virtaa järven läpi, joten järveä voidaan pitää Ankkapurhan kosken suvantona.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 69 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järven länsiosan muodostaa Anjalanlahti ja itäosan Mämmälänlahti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven keskillä on syvimmillään 13 metriä ja Kymijoen suulla 13,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. Pohjoisrannassa sijaitsee Inkeroisten kartonkitehdas, länsirannat ovat rantaviivalle asti rakennettua Inkeroisten asuinaluetta, etelärannat Anjalan Tullimäen asuinaluetta ja länsirannassa on pieni peltoalue. Järveen laskevat suoraan sekä Anjalankosken vesivoimalaitos että Inkeroisten vesivoimalaitos.
Näkymä Anjalanlahdelta tehdasalueelle päin.
Luontoarvoja ja hydrologiaa

Erityisesti Anjalanlahti on linnuilla syysmuuton aikainen levähdysalue. Lahtea suosivat silloin erityisesti naurulokki ja sorsalinnut.
Järven läpi kulkee suuri vedenvirtaama, jonka keskivirtaama (MQ) on ollut 303 kuutiometriä sekunnissa (m³/s, vuosina 1970–2023 ), keskiylivirtaama (MHQ) 468,15 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) 162,48 m³/s. Virtaama-arvot on mitattu vuosina 1981–2010.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Koskenalusen valuma-alueen pinta-ala on 36 449 neliökilometriä. Koskenalusen itä- ja länsirantaan laskevien ojien valuma-alueen muodostavat noin 31 neliökilometriä. Itärantaan laskevan Kortesuonojan valuma-alue on 22 neliökilometriä ja länsirantaan laskevan Pelinojan valuma-alue on kartasta mitattuna noin 7 neliökilometriä .
Kortesuonojan valuma-alueella sijaitsee kuusi järveä tai lampea. Niitä ovat esimerkiksi Savijärvi, Vähäjärvi, Kakarlammi, Korjärvi ja Onkijärvi. Laskuojassa on keskijuoksulla leventymä. Näistä Korjärvi (13.006.1.002) on bifurkaatiojärvi, jonka vesistä vain osa laskee Kortesuonojaan, osa sen sijaan Sippolanjoen kautta Summanjokeen. Pekinojan valuma-alueella on karttojen mukaan muutama pikkulampi ja Pekiojassa joitakin leveitä osuuksia. Koskenalusen vedenpinnan korkeus on 22 metriä mpy.
Hubert Julian

Hubert Julian Yogyakartassa Indonesiassa vuonna 1949.
Hubert Fauntleroy Julian (20. syyskuuta 1897 Port of Spain, Trinidad – 19. helmikuuta 1983 New York, Yhdysvallat) oli Musta Kotka -nimellä tunnettu ilmailun pioneeri. Hän otti osaa Abessinian sotaan ja oli myös vapaaehtoisena lentäjänä Suomen ilmavoimissa talvisodan jälkeen keväällä 1940. Toisen maailmansodan jälkeen Julian keräsi huomattavan omaisuuden kansainvälisenä asekauppiaana. Julianilla oli saavutuksia lentäjänä ja laskuvarjohyppääjänä, mutta hän myös paisutteli huomattavasti suorituksiaan.
Julianin tausta

Julianin isä toimi kaakaoplantaasin johtajana Trinidadilla. Julian kasvoi keskiluokkaisessa kodissa saaren pääkaupungissa Port of Spainissa ja kävi brittiläistä poikakoulua. Julian muutti Trinidadista ensin Lontooseen, missä oppi ranskan ja italian kielet, ja sieltä 1914 Montrealiin, Kanadaan, missä hän oman kertomuksensa mukaan oppi lentämään kanadalaisen ensimmäisen maailmansodan lentäjä-ässän Billy Bishopin johdolla palvellen sitten luutnanttina Kanadan ilmavoimissa. Vuonna 1921 Julian muutti Montrealista New Yorkin Harlemiin. Samana vuonna hän sai patentin kehittämälleen laskuvarjon ja potkurin yhdistelmälle (Airplane Safety Appliance). Julian oli saanut kimmokkeen keksinnölle tammikuussa 1913 Port of Spainissa lähellä Julianin kotia tapahtuneesta lento-onnettomuudesta, jossa menehtyi lentokonesuunnittelija Frank Boland.
Laskuvarjohyppääjänä

Vuonna 1922 Julian suoritti ensimmäisen lentonäytöksensä Harlemissa, kun hän lensi Universal Negro Improvement Association (UNIA) -järjestön kokouksen yhteydessä pidetyn paraatin aikana Harlemin yläpuolella UNIA:n iskulauseilla koristellulla lentokoneella. Saman vuoden syyskuussa Julian aloitti näytösluontoiset laskuvarjohypyt ja vuoden 1923 aikana hän suoritti useita laskuvarjohyppyjä Long Islandilla sijainneella Curtis Fieldin lentokentällä pidetyissä lentonäytöksissä. Yhden tällaisen hypyn aikana kesäkuussa 1923 Julian soitti saksofonilla kappaleen ”I’m Running Wild”. The New York Herald -lehden toimittaja H. Allen Smith antoi hänelle lempinimen ”Harlemin Musta Kotka”.
Tunnetuimmat laskuvarjohyppynsä Julian teki Harlemissa. 29. huhtikuuta 1923 hän kierteli lentokoneella Harlemin City Collegen yllä, pudotti pari paukkupommia ihmisten huomion kiinnittämiseksi ja hyppäsi sitten koneesta kirkkaanpunaisessa hyppyasussa. Julianin oli tarkoitus laskeutua 140. kadun varrella olevalle tyhjälle tontille, mutta tuuli vei hänet erään kerrostalon katolle. Julianin hyppyä seurannut väkijoukko kuljetti hänet sitten UNIA-järjestön Liberty Hall -rakennukseen. Julian piti hypyn jälkeen väkijoukolle puheen ilmailusta, esitteli itse suunnittelemaansa laskuvarjoa ja kehotti lopuksi heitä tukemaan mustien omistamaa A. I. Hart -tavarataloa, joka oli joutunut vaikeuksiin valkoisten omistamien liikkeiden kilpailun takia. Toisen hypyn Harlemiin Julian teki 5. marraskuuta 1923. Tällöin hän aikoi laskeutua St. Nicholas -puistoon, mutta tuuli kuljetti hänet läntisen 123. kadun poliisiasemarakennuksen kylkeen, josta poliisit joutuivat avustamaan hänet alas. Tälläkin kertaa Julianin hyppyä seurasi suuri väkijoukko.
Atlantin ylilennon suunnittelijana

Vuonna 1924 Julian alkoi suunnitella Atlantin ylilentoa New Yorkista Karibian kautta Liberiaan Afrikkaan. Kerättyään rahaa hän hankki vesitason, joka sai nimekseen Ethiopia I. Koneen pyrstö koristeltiin myös UNIA-järjestön puna-musta-vihreillä väreillä. Julianin oli määrä lähteä lennolle 4. heinäkuuta 1924 Harlem-joelta, mutta lähtö viivästyi useita tunteja sen takia, että koneen myyjät vaativat Julianilta koneen hinnasta vielä puuttuvaa 1 400 dollarin rahasummaa. Julianin tukijat onnistuivat keräämään puuttuvan summan hänen lähtöään seuraamaan tulleelta väkijoukolta. Julianin kone nousikin lopulta ilmaan, mutta heti nousun jälkeen toinen koneen kellukeponttooneista irtosi ja Julian joutui tekemään pakkolaskun Flushing Bayhin.
Etiopian ilmavoimien palveluksessa

Vastoinkäymisestä huolimatta Julian jatkoi vielä Atlantin ylilennon suunnittelua 1920-luvun lopulla, mutta nämä hankkeet eivät toteutuneet muun muassa siksi, ettei hän onnistunut keräämään niitä varten riittävästi rahoittajia. Suunnitelmat toivat Julianille kuitenkin kansainvälistä kuuluisuutta ja niipä vuonna 1930 Etiopian keisari Haile Selassie kutsui Julianin osallistumaan keisarin kruunajaisseremonioihin. Julain teki kruunajaisten aikana keisariin vaikutuksen onnistuneella laskuvarjohypyllään ja keisari myönsi hänelle Etiopian kansalaisuuden sekä palkkasi Julianin everstinä vastaperustettuihin Etiopian ilmavoimiin. Ilmavoimilla on tällöin kaksi Junkers-konetta, joita lensivät ranskalaiset lentäjät. Julian joutui kuitenkin neljän kuukauden kuluttua keisarin epäsuosioon rikottuaan keisarin lahjana saaman de Havilland Gipsy Moth -koneen epäonnistuneessa pakkolaskussa ja niinpä hän joutui palaamaan takaisin Harlemiin. Julian alkoi kuitenkin myöhemmin esitellä itseään Etiopian ilmavoimien ilmamarsalkkana.
Vuonna 1931 Julian lensi ensimmäisenä mustana lentäjänä Yhdysvaltojen halki rannikolta rannikolle. Hänellä oli hallussaan myös kestävyyslennon ennätyksiä, muun muassa vuonna 1931 hän lensi yhtäjaksoisesti 84 tuntia 33 minuuttia ilman välilaskua ja tankkausta. Julian lensi 1930-luvulla Amerikassa, Euroopassa ja Afrikassa ja selvityi ehjin nahoin useista pakkolaskuista. Hän johti myös pientä mustien lentäjien muodostamaa The Five Blackbirds -nimistä lentosirkusta.
Kun Benito Mussolinin Italia hyökkäsi Etiopiaan vuonna 1935, Julian lensi heti paikalle Haile Selassien hallituksen avuksi. Hänet nimitettiin kolme lentokonetta käsittäneiden Etiopian keisarillisten ilmavoimien komentajaksi, mutta lentämään hän ei enää päässyt, vaan joutui pitämään sulkeisharjoituksia 3 000 paljasjalkaisen talonpoikaissoturin joukolle. Julian joutui joulukuussa 1935 poistumaan Etiopiasta jouduttuaan tappeluun toisen Etiopian ilmavoimissa palvelleen yhdysvaltalaisen mustan lentäjän John C. Robinsonin kanssa.
Julianin toiminta toisen maailmansodan aikana

Toisen maailmansodan alkaessa Julian sai kuuluisuutta haastettuaan Saksan valtakunnanmarsalkka Herman Göringin Englannin kanaalin yllä lentokoneilla suoritettavaan kaksintaisteluun. Julianin mukaan Saksa oli loukannut ”pelkurimaisesti hänen rotunsa kunniaa”. Kaksintaistelu ei toteutunut, mutta Suomen talvisodan alettua Julian ilmottautui vapaaehtoisena lentäjänä Suomen ilmavoimiin. Talvisota ehti päättyä ennen kuin Julian saapui Suomeen ja hän olikin vain pari viikkoa kapteenin arvoisena Suomen ilmavoimien palveluksessa keväällä 1940. Hänen kerrotaan eksyneen lennollaan Turun lähistöllä ja jättäneen maasta poistuessaan kesäkuun alussa 1940 maksamattomia hotelli- ja vaatturinlaskuja. Oman kertomansa mukaan Julian oli tällöin viimeisen kerran lentokoneen ohjaimissa.
Liiketoiminta

1930-luvun lopulla Julian toimi lentonäytösten ohella elokuva-alalla ja oli muun muassa Oscar Micheauxin ohjaaman elokuvan Lying Lips tuottajana.
Toisen maailmansodan jälkeen Hubert Julian ryhtyi asekauppiaaksi ja perusti Black Eagle Associates -nimisen yrityksen, joka kävi aluksi kauppaa maailmansodan ylijäämätavaralla, mutta alkoi pian myös kaupata aseita ja ammuksia. 1950-luvun alussa Julian hankki aseita muun muassa Jacobo Arbenz Guzmánin johtamalle Guatemalan hallitukselle ja teki myös asekauppoja Dominikaaniseen tasavaltaan, Haitiin ja Pakistaniin. Julian menestyi taloudellisesti, mutta hän joutui kauppojensa takia FBI:n tarkkailuun. FBI kutsui Juliania röyhkeäksi ja hyvin älykkääksi playboyksi, jota varakkaat valkoiset naiset tukivat taloudellisesti.
Julian hankki asekaupoilla keräämillään varoilla itselleen talon Harlem-joen varrelta Bronxista. Talo oli täynnä Julianin eri puolilta keräämää esineistöä ja hänellä oli siellä muun muassa trooppisten lintujen eläintarha. Isokokoisella Julianilla oli myös 350 mittatilauspuvun kokoelma.
1960-luvun alussa Julian joutui YK:n virkailijoiden pidättämäksi Kongon Elisabethvillessä, jonne hän oli saapunut avustustyöntekijänä esiintyen. YK epäili Julianin toimineen välittäjänä 18 miljoonan dollarin arvoisessa belgialaisessa asetoimituksessa Kongosta eroon pyrkinyttä Katangan osavaltiota johtaneelle Moise Tšombelle. Syyttömyyttään vakuuttanut Julian oli neljä kuukautta vangittuna Leopoldvillessä ja hänet palautettiin sitten Yhdysvaltoihin. Pidätys hiljensi Julianin toimia, mutta hän jatkoi kuitenkin asekauppiaana aina 1970-luvulle saakka. Asiakkaina olivat eri Afrikan maat. Yhdysvaltojen tulli epäili häntä myös kullan ja timanttien salakuljetuksesta.
Viimeiset vaiheet

Vuonna 1974 Julian suunnitteli vielä sotilasvallankaappauksessa syrjäytetyn Etiopian keisarin Haile Selassien pelastamista. Viimeiset vuotensa hiljaiseloa viettänyt Julian kuoli helmikuussa 1983 kotonaan Bronxissa New Yorkissa 86-vuotiaana. Hänen kuolemansa ei tullut julkisuuteen kuin vasta kahdeksan kuukautta myöhemmin hänen vaimonsa haluttua salata miehensä menneisyyden.
Hubert Julianista on julkaistu kaksi englanninkielistä elämäkertaa : Black Eagle (The Adventurers Club, London 1965) ja John Peer Nugentin kirjoittama elämäkerta Black Eagle (Stein and Day, New York 1971).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hubert Julian Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hubert Julian
Käännös suomeksi