stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sikoangervo

| Sikoangervo |
| --- | --- |
 Sikoangervo kesäkuussa Cambridgen yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Tuoksuangervot Filipendula
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Filipendula vulgaris  Moench 
Katso myös
   Sikoangervo Wikispeciesissä   Sikoangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kukinto
Sikoangervon kukintoa kesäkuussa Virossa.
Sikoangervo (Filipendula vulgaris) on angervojen sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa kuivilla ja paahteisilla paikoilla Euroopassa ja Keski- sekä Pohjois-Aasiassa.
Ulkonäkö

Sikoangervo on tavallista sukulaistaan, mesiangervoa (Filipendula ulmaria) paljon pienempi ja sirompi. Sikoangervo kasvaa usein alle puolimetriseksi ja sen saattaa sekoittaa hienojakoisten lehtiensä takia siankärsämöön (Achillea millefolium). Sikoangervon juuret ovat osittain mukulamaisesti turvonneita.
Sikoangervon lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat korvakkeellisia. Sen alalehdet on lyhytruotisia, läheltä tyveä ruusukemaisesti, 10–20 cm pitkiä, päätöparisia, parilehdykkäisiä tai -liuskaisia. Lehdykkäpareja on paljon ja niiden välissä on pieniä välilehdyköitä. Varsilehdet ovat lähes ruodittomia, 0,5–2 cm pitkiä, parijakoisia, isohampaisia, kapeita ja hieman karvaisia.
Sikoangervon kukinto on kerrannaishuiskilo. Kukat ovat säteittäisiä sekä viisi- tai kuusilukuisia. Kukissa on pienehkö kehä, jonka leveys on 10–15 mm. Teriö on valkoinen tai hiukan punertava. Verhiönliuskat ovat useasti taakäänteisiä ja sisäpinnan tyveltä karvaisia. Heteitä on paljon ja erillisiä emejä useita. Sikoangervo on lähes tuoksuton.
Sikoangervo kukkii toisesta vuodesta alkaen ja kesä–heinäkuussa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sikoangervo on monivuotinen, eikä se leviä helposti ympäristöönsä. Se kasvaa kuivilla kalkkiperäisillä kedoilla, pientareilla, rinneniityillä ja kallioilla. Sen yleisimmät pölyttäjät ovat kärpäset ja mehiläiset. Levinneisyysalue on laaja ulottuen Euroopasta Keski- ja Pohjois-Aasiaan.
Suomessa sikoangervoa tavataan Lounais- ja Etelä-Suomessa sekä Hämeessä. Laji on muinaistulokas kaikkialla muualla, paitsi Etelä-Savossa ja Etelä-Karjalassa, jossa sitä on tavattu satunnaisena uustulokkaana. Ruotsissa sikoangervoa kasvaa varsin runsaasti, mutta vain etelässä Tukholmaan asti. Norjassa lajia esiintyy maan kaakkoisosissa.
Levinneisyys ja elinympäristö > Levinneisyydestä Suomessa

Sikoangervoa tavataan usein rautakauden asutuksen yhteydessä. Sen runsas esiintyminen etelä- ja lounaisrannikon tuntumassa on usein liitetty merenkulkuun ja erityisesti viikinkien tukikohtiin, esimerkiksi Lounais-Suomen muinaisilla satamapaikoilla Sauvossa ja Huttalanmäellä Piikkiössä sekä Ahvenanmaalla. Rautakautisilla linnoilla Lounais-Suomessa sitä tavataan muun muassa Halikossa Rikalan linnavuorella niukasti ja Liedon Vanhalinnan ylätasanteella hyvin runsaasti. Sikoangervoa kasvaa myös vanhojen kartanoiden, kirkkojen ja pappiloiden ympäristöstä, mikä viittaisi myöhempäänkin rohdoskäyttöön.
Etelä-Hämeen eliömaakunnassa se on luokiteltu harvinaiseksi muinaistulokkaaksi ja alueella sitä tavataan vain Someron ja Hauhon kirkonkylällä. Koko Hämeessä kasvi on silmälläpidettävä sekä esiintymisensä että suojelun takia. Sen levinneisyysalueen pohjoisrajat ovat Satakunnassa, missä se on harvinainen. Satakunnassa kasvia tavataan ainakin Kokemäen Leikkimäen rautakautisessa kalmistossa. Luonnosta löydettävät kasvustot ovat todennäköisesti merkki vanhasta asutuksesta ja löytötiedot olisi tärkeä ilmoittaa.
Lääke- ja ruokakasvina

Angervot ovat suosittuja lääkekasveja, ja myös sikoangervon juuret ja versot sisältävät parkkiaineita ja salisyylihappoa. 1800-luvulle saakka angervojen juurista, kukista ja lehdistä saatavia rohdoksia käytettiin muun muassa reumatismin ja kihdin lääkkeenä ainakin Saksassa. Lääketieteen professori Elias Tillandzin vuonna 1683 laatiman Turun ja sen ympäristön kasviluettelossa, sikoangervo esiintyy nimellä ”Filipendula saxifraga rubra”.
Sikoangervoa on käytetty myös ravintona sen runsaasti tärkkelystä sisältävien juurien takia. Esimerkiksi merimatkoilla sen juuria on käytetty ravintona, ja kasvi on levinnyt satamapaikoille. Etenkin Ruotsissa juuria on kerätty huonoina satovuosina. Kun vielä siat kulkivat vapaasti kylänraitilla, niiden on kerrottu mielellään kaivaneen sikoangervoa ravinnokseen.
Sikoangervoa käyttää ravintokasvinaan ainakin seuraavat: kangasiltayökkönen (Acronicta euphorbiae), sinimäkiyökkönen (Agrochola litura), tervakkoyökkönen (Ammoconia caecimacula), Brenthis hecate, angervohopeatäplä (Brenthis ino ino), kaarikääpiökoi (Ectoedemia angulifasciella), niittyrengaskehrääjä (Malacosoma castrense), angervokaitakoi (Monochroa lutulentella), angervokääpiökoi (Stigmella filipendulae) ja loistokääpiökoi (Stigmella splendidissimella).
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sikoangervo (Filipendula vulgaris)
Kasviatlas 2022: Sikoangervon (Filipendula vulgaris) levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Filipendula vulgaris - sikoangervo
ITIS: Filipendula vulgaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Filipendula vulgaris (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Filipendula vulgaris (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Filipendula vulgaris (englanniksi)
TAI Kaan

| TAI Kaan |
| --- | --- |

Tyyppi:  monitoimi/ilmaherruushäivehävittäjä
Alkuperämaa:   Turkki
Valmistaja:  Turkish Aerospace Industries
Ensilento:  21. helmikuuta 2024
Esitelty:  arviolta 2028
TAI Kaan eli TF (Turkish Fighter, suom. turkkilainen hävittäjä), aiemmin TF-X, on turkkilaisen Turkish Aerospace Industriesin (TAI) ja brittiläisen BAE Systemsin kehittämä viidennen sukupolven jokasään suihkuhävittäjälentokone. Turkissa kone tunnetaan nimellä Milli Muharip Uçak (MMU), suom. kansallinen hävittäjälentokone.
Kehitys

Kehitys alkoi 2010-luvun alussa, kun Turkissa päätettiin suunnitella oma seuraavan sukupolven hävittäjälentokone, joka korvaisi F-16 -koneet. Puolustusvirasto valitsi Turkish Aerospace Industries koneen suunnittelijaksi toukokuussa 2016. Tammikuussa 2017 TAI ja BAE systems päättivät yhdessä, että BAE avustaa hävittäjän suunnittelussa noin 100 miljoonan punnan sopimuksella.
Nimi Kaan annettiin toukokuussa 2023 pidetyssä tilaisuudessa. Valmiin koneen ensimmäisen lennon oli määrä tapahtua vuoden 2023 lopussa, mutta se lennettiin 21. helmikuuta 2024. Turkin ilmavoimat saisivat koneitaan vuoteen 2030 mennessä.
TAI Kaan on kaksimoottorinen viidennen sukupolven hävittäjä eli esimerkiksi sisältää kehittynyttä häiveteknologiaa, materiaaleja, digitaalisia järjestelmiä ja AESA-tutkan sekä pystyy ns. supercruiseen (yliääninopeuteen ilman jälkipoltinta). Kone on suunniteltu ensisijaisesti ilmaherruushävittäjäksi, mutta kykenee luultavasti moniin tehtäviin. Tulevaisuudessa hävittäjä voisi ohjata miehittämättömiä lennokkeja, kuten Bayraktar Kızılelmaa.
Käyttäjät

Turkki
Turkin ilmavoimat (tulevaisuudessa)
Aiheesta muualla

Turkin uusi superhävittäjä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:TAI TF Kaan
TF-X:n malli
TF-X:n malli Pariisin ilmailunäyttelyssä 2019
Käännös suomeksi
Siviilipoliisi

Siviilipoliisi on nimitys siviiliksi pukeutuneesta tai ilman näkyviä tunnuksia toimivasta poliisista. Siviilipoliisi hoitaa tehtäviä, joissa on hyötyä tunnuksettoman poliisin läsnäolosta.
Siviilipoliisit käyttävät tunnuksettomia siviilipoliisiautoja muun muassa eri erikoisvälineistöjen kuljettamiseen sekä tehtäviin, joissa tunnuksellisia autoja ei ole aiheellista käyttää. Tunnuksettomia autoja käytetään myös liikenneturvallisuuden valvomiseen.
Springfield M1903

| Springfield M1903 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Pulttilukkokivääri
Valmistaja:  Springfield Armory,  Rock Island Arsenal, Remington Arms, Smith-Corona Typewriter
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  1903–1936
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .30-06 Springfield, .30-03 Springfield (tunnettu myös nimellä .30-45)
Aseen pituus:  1 097 mm
Piipun pituus:  610 mm
Paino (tyhjänä):  3,94 kg
Lipas:  kiinteä
Kapasiteetti:  5 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  700-810 m/s
Tehokas kantama:  457 m
Teoreettinen kantama:  2 300 m
Tulinopeus (laukausta/min):  20
Springfield M1903. Kuvan ase on varustettu suorakaulaisella Type S-tukilla.
Springfield M1903A1. Kuvan ase on varustettu puolipistoolikahvaisella Type 12-tukilla.
Springfield M1903A3. Kuvan ase on varustettu puolipistoolikahvaisella Type 12-tukilla.
Springfield M1903A4 M84 kiikaritähtäimellä ja pistoolikahvaisella Type C-tukilla varustettuna.
Springfield M1903 (United States Rifle, Caliber .30, Model 1903) on .30-06 Springfield–kaliiperinen pulttilukkoinen sotilaskivääri, joka otettiin Yhdysvaltain armeijan palveluskäyttöön 20. kesäkuuta 1903. M1903 käytettiin ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, sekä tarkka-ampujakiväärinä vielä Korean ja Vietnamin sodissa.
Malli sai nimensä liittovaltion Springfieldin asetehtaalta Springfield Armorylta, jossa se kehitettiin saksalaisen Mauser M1898:n pohjalta 1900-luvun alussa. Malli korvasi vuonna 1892 käyttöönotetun norjalaisperäisen Krag-Jørgensenin.
M1903:n korvasi itselataava M1 Garand vuodesta 1936 eteenpäin.
Kiväärin valmistustyypit

Kivääristä valmistettiin neljää pääversiota, joilla oli useita alatyyppejä.
M1903 (1903)— alkuperäinen malli kehitettiin .30-03 (tunnettu myös nimellä .30-45) patruunalle. Siinä käytettiin alkuperäistä Type S -tukkia.
M1903 (1905)— piikkimallinen pistin vaihdettiin Model 1905 -puukkopistimeen. Model 1905 -malliset tähtäimet.
M1903 (1906)— kaliiperimuutos uuteen M1906 .30-06 (Ball Cartridge, caliber 30, Model of 1906, eli .30-06 Springfield) -patruunaan.
M1903 Mark I (~1918)— niin sanotun Pedersen devicen käyttöön muunnettu malli.
M1903A1 (1929)— aiemman suorakaulaisen tukin vaihto pistoolikahvaiseen Type C -tukkiin.
M1903A2 (1930–40-luvulla)— tykkeihin kiinnitettävä tykistön harjoitusasemuunnos, käytännössä tukiton A1- tai A3-malli.
M1903A3 (1942)— sota-ajan tuotannon nopeuttamiseksi yksinkertaistettu malli. Koneistettuja osia korvattiin prässätyillä, yksinkertaisemmat tähtäimet, useimmissa suorakaulainen Type S -tukki.
M1903A4 (1942) tarkka-ampujamalli— M1903A3 johon oli asennettu suurentava M73- (Lymann Alaskan) tai 2.2 x M73B1 (Weaver 330C) -kiikaritähtäin, pistoolikahvallinen tukki, ei avotähtäimiä.
Model 1942— Merijalkaväen 10 x suurentavalla Unertl-kiikaritähtäimellä varustettu tarkka-ampujamalli.
Lisäksi aseesta valmistettiin erilaisia harjoitus- ja National Match -kilpa-ammuntamalleja. Pitkän valmistuksessaoloaikansa aikana aseen osiin tehtiin lukuisia pieniä muutoksia valmistusajankohdasta ja valmistajasta riippuen.
.30-06-kaliiperisilla kivääreillä voi ampua alkuperäisen mallin .30-03-patruunoita, mutta ei päinvastoin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana M1917 Enfield -kiväärit olivat suurimman osan sodasta M1903-mallia yleisempiä yhdysvaltalaisilla joukoilla. Toisen maailmansodan aikana M1903 säilyi pitkään palveluskäytössä varsinkin Tyynenmeren sotanäyttämöllä, ennen vähittäistä korvaantumistaan M1 Garandilla.
Aiheesta muualla

M1903.com
SniperCountry.com: M1903
FM 23-10 U.S. Rifle, caliber .30, M1903 (2 Jan 1940)
FM 23-10 U.S. Rifle, Caliber .30, M1903 (30 Sep 1943)
The 1903 Springfield Rifle’s Storied Military History
M1903 (Model 1903) Springfield
The Springfield '03
The Model Of 1903 Springfield: A Collector's Perspective
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stoosbahn

| Stoosbahn AG> Perustiedot |
| --- | --- |
Valtio:  Sveitsi
Kotipaikka:  Morschach, Schwyzin kantoni
Osoite:  Stoosplatz 1, 6433 Stoos
Perustettu:  2013
Aloittanut:  15.12.2017
Rataverkko
Verkoston pituus:  1,74 km
Raideleveys:  1 435 mm
Liikenne
Aikataulut:  vuoroväli 30 min
Kalusto
Henkilövaunut, kpl:  4+4
Tavaravaunut, kpl:  1+1
Kotisivu
Stoosbahn ylittää Muotajoen.
Funikulaarin ala-asema ja radan alaosa.
Stoosbahn on Keski-Sveitsissä, Schwyzin kantonissa, Muotatalin alueella, Schwyzin ja Morschachin kunnissa sijaitseva kiskoköysirata eli funikulaari.
Historiaa

Funikulaari otettiin virallisesti käyttöön 15.12.2017. Se korvasi vuodesta 1933 käytössä olleen funikulaarin.
Rata

Rata on 1 740 metriä pitkä. Rata nousee 744 metriä Muotajoen laaksosta 562 metrin korkeudesta Stoosin autottomaan kylään 1 306 metrin korkeuteen. Radan suurin jyrkkyys on 110 prosenttia (48°).
Liikenne

Funikulaari kuljettaa asukkaita ja matkailijoita vuoden ympäri päiväaikaan puolen tunnin välein, talviviikonloppuisin puoleen yöhön asti.
Aiheesta muualla

Standseilbahnen.ch – funikulaarin tietoja harrastajasivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stoosbahn Wikimedia Commonsissa
Syyssonaatti

| Syyssonaatti> Höstsonaten |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ingmar Bergman
Käsikirjoittaja:  Ingmar Bergman
Tuottaja:  Katinka Faragó
Säveltäjä:  Chopin, Bach, Händel
Kuvaaja:  Sven Nykvist
Leikkaaja:  Sylvia Ingmarsdotter
Pääosat:  Ingrid Bergman Liv Ullmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  ITC Entertainment
Levittäjä:  New World Communications
Ensi-ilta:  1978
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syyssonaatti (ruots. Höstsonaten) on Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1978. Se on pienimuotoinen kamarielokuva, joka kertoo kuuluisan pianistin (Ingrid Bergman) ja hänen laiminlyömänsä, nyt jo aikuisen tyttären (Liv Ullmann) kohtaamisesta. Syyssonaatti oli Ingmar ja Ingrid Bergmanin ainoa elokuvayhteistyö, ja Ingmar Bergman kirjoitti sen varta vasten Ingrid Bergmanin ja Liv Ullmannin näyteltäväksi.
Elokuva kuvattiin Norjassa, koska Ingmar Bergmanilla oli ongelmia Ruotsin veroviranomaisten kanssa. Elokuva palkittiin Golden Globe -palkinnolla parhaana ulkomaisena elokuvana 1979. Se oli myös Oscar-ehdokkaana parhaasta naispääosasta (Bergman) sekä käsikirjoituksesta.
Juoni

Charlotte Andergast on menestynyt pianisti, joka on menettänyt aviomiehensä Leonardon. Hän matkustaa tyttärensä Evan ja tämän Viktor-miehen (Halvar Björk) luokse. Eva hoitaa kotonaan sisartaan Helenaa (Lena Nyman), joka on psyykkisesti sairas. Aluksi Eva ja Charlotte sietävät toisiaan, mutta lopulta vanhat haavat aukeavat ja molemmat puhuvat suunsa puhtaaksi suhteestaan.
Pääroolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ingrid Bergman  | … |    Charlotte Andergast   |
|  Liv Ullmann  | … |   Eva   |
|  Lena Nyman  | … |   Helena   |
|  Halvar Björk  | … |   Viktor   |
|  Marianne Aminoff  | … |   Charlotten sihteeri                                          |
|  Erland Josephson  | … |   Josef                                          |
|  Gunnar Björnstrand  | … |   Paul   |
|  Arne Bang-Hansen  | … |   Otto   |
|  Georg Løkkeberg  | … |   Leonardo   |
|  Linn Ullmann  | … |   nuori Eva   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa kipeänä, vaikeana ja raskaana, mutta myös vapauttavana. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Ooppera

Syksyllä 2017 sai ensi-iltansa Sebastian Fagerlundin säveltämä ooppera Höstsonaten, jonka libretto perustuu Bergmanin elokuvakäsikirjoitukseen. Kantaesityksessä Suomen Kansallisoopperassa lauloivat Anne Sofie von Otter ja Erika Sunnegårdh.
Sunways

| Sunways |
| --- | --- |

 IATA: IS  –  ICAO: SWY/SWW 
Kutsukoodi:  Sunways/Intersun
Perustettu:  maaliskuu 1995
Lakkautettu:  lokakuu 1997
Laivaston koko:  8
Solmukohdat:  Arlandan kansainvälinen lentoasema Antalya Airport Atatürkin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Tursem A.S.
Tytäryhtiö(t):  Sunways Airlines AB Sunway Intersun Havacilik Anonim Sirketi
Kotipaikka:  Istanbul, Turkki
Sunways oli turkkilais-ruotsalainen tilauslentoyhtiö, joka muodostui sisaryhtiöistä Sunways Airlines AB (SWY) ja Sunway Intersun Havacilik Anonim Sirketi (SWW). Ne omisti turkkilainen vuosina 1985–1997 toiminut matkanjärjestäjä Tursem S.A. Lentoyhtiö Sunways aloitti toimintansa vuonna 1995 mutta joutui Ruotsissa lentokieltoon 1997. Siitä alkaneet vaikeudet veivät koko Tursem-konsernin konkurssiin 1997. Tursem omisti Suomessa Kymppi-Matkat Oy:n ja Ruotsissa Expressresor AB:n.
Konkurssissa yli 17 000 matkailijaa jäi pulaan eri matkakohteissa, ja monet suuret matkanjärjestäjät tulivat lentokonekapasiteettinsa avulla apuun matkailijoiden kotiuttamiseksi.
Kalusto

Turkista käsin toimineella Sunway Intersun Havacilik -yhtiöllä oli käytössään neljä MD-83-matkustajakonetta. Ruotsista käsin toimineella sisaryhtiöllä oli käytössään neljä Boeing 757-200 -lentokonetta.
Lokakuussa 1996 yhtiön lentokone joutui vaaratilanteeseen Kajaanin ja huhtikuussa 1997 Joensuun lentoasemalla.
Lentokohteet > Ruotsi

Arlanda, Tukholma, Göteborg, Örebro, Uumaja, Luulaja, Sundsvall, Malmö, Jönköping, Visby, Västerås, Nyköping
Lentokohteet > Thaimaa

Phuket
Lentokohteet > Turkki

Istanbul, Antalya, Izmir, Dalaman
Lentokohteet > Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Dubai
Lentokohteet > Intia

Goa
Lentokohteet > Suomi

Helsinki-Vantaa, Oulu, Kokkola, Turku, Tampere, Jyväskylä, Joensuu, Kajaani
Lentokohteet > Norja

Oslo, Bergen, Tromssa, Trondheim, Stavanger, Kirkenes
Lentokohteet > Tanska

Kööpenhamina, Aalborg, Billund, Esbjerg, Karup
Lentokohteet > Kreikka

Korfu, Rodos, Heraklion, Samos
Lentokohteet > Espanja

Las Palmas, Teneriffa, Fuerteventura, Arrecife,Mallorca
Lentokohteet > Kenia

Mombasa
Lentokohteet > Tunisia

Monastir
Lentokohteet > Egypti

Sharm el-Sheikh
Aiheesta muualla

Sunways-logo
Käännös suomeksi
Suomen Perusta

| Suomen Perusta |
| --- | --- |

Perustettu:  2012
Toimiala:  ajatushautomo
Toiminnanjohtaja:  Simo Grönroos
Puheenjohtaja:  Matti Virén
Hallitus:   Matias Turkkila  Asseri Kinnunen  Kai Järvikare  Ville Vähämäki  Juho Eerola  Lulu Ranne 
Aiheesta muualla
suomenperusta.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Perusta -säätiö on Perussuomalaiset-puolueen vuonna 2012 perustama ajatushautomo. Ajatuspajan tarkoituksena on suomalaista kansanvaltaista yhteiskuntaa kehittävän yhteiskunnallisen tutkimuksen, keskustelun ja päätöksenteon edistäminen. Ajatuspaja harjoittaa tutkimus- ja julkaisutoimintaa sekä järjestää keskustelutilaisuuksia ja seminaareja.
Ajatuspajan tavoitteena on osallistua yhteiskunnalliseen keskusteluun tuomalla esiin uusia mielipiteitä, näkökulmia ja ratkaisuja jotka perussuomalaiset kokevat tärkeiksi. Säätiö kertoo, ettei se ole riippuvainen puolueen linjauksista, vaan se pyrkii antamaan uusia näkökulmia poliittiseen keskusteluun.
Ajatuspajan rekisteröimän verkkosivun nimen vaestonvaihto.fi katsotaan viittaavan salaliittoteoriaan, jonka on nähty pyrkivän oikeutettamaan äärioikeistolaista väkivaltaa.
Historia

Vuonna 2011 toteutunut vaalivoitto muutti Perussuomalaisten aseman ns. suureksi puolueeksi. Rahoituksen ja valtionavun osalta tämä mahdollisti ajatuspajan ja sivistysjärjestön perustamisen. Perussuomalainen puolue on maksanut säätiön alkupääoman, minkä lisäksi puolue nimitti säätiön hallituksen jäsenet. Suomen Perustan ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja oli Reijo Tossavainen vuonna 2012.
Ensimmäinen Suomen Perustan tutkimus teetettiin Pellervon taloustutkimuksella euron tulevaisuudennäkymistä. Tämän lisäksi ensimmäiset tutkimukset liittyivät kuntapalveluihin, maahanmuuton kustannuksiin ja kotouttamiseen.
Suomen Perusta -säätiö on tilinpäätösten perusteella vastannut poliittisten toimihenkilöiden henkilöstökuluista. Säätiö on lisäksi tuottanut Perussuomalaisten teemoja ja tavoitteita tukevia aineistoja. Ajatuspajan tarkoitukseksi on myös muissa yhteyksissä todettu yhteistyön tiivistäminen puolueen opintokeskuksen Pekasuksen kanssa mm. tarjoamalla asiantuntija-apua.
Suomen Perusta julkaisi vuonna 2020 Jukka Hankamäen kohua herättäneen Totuus kiihottaa -kirjan, jonka jakelu keskeytettiin sen saaman kielteisen vastaanoton takia.[lähde? ]
Kirjoitettujen julkaisujen lisäksi Suomen Perusta on toteuttanut videokeskusteluja, joita on julkaistu YouTubessa.
Talous

Säätiön talous perustuu ajatuspajojen valtionapumäärärahaan ja muualta saatuihin avustuksiin. Vuosina 2014 ja 2015 säätiön kokonaistulot olivat yli 112 000 euroa, jotka on koottu avustuksina eri lähteistä. Valtionavun osuus on ollut 72 000 euroa. Loput rahat ovat OKM:n valtionapuasiakirjojen mukaan lähtöisin omalta puolueelta.
Suomen Perusta -säätiö on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta eduskuntapuolueiden taustalla toimiville ajatushautomoille yhteensä noin 670 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 114 500 euroa.
Toiminnanjohtajat

Simo Grönroos (2013–2019)
Marko Hamilo (2020–2021)
Simo Grönroos (2021–)
Hallituksen puheenjohtajat

Reijo Tossavainen (2012)
Arto Luukkanen
Matti Virén (2022–)
Julkaisuja

Kansankodin kuolinvuoteella: Ruotsalainen hyvinvointivaltio ja maahanmuutto.  (Raportti, Suomen Perusta -ajatuspaja)  Helsinki:  Suomen Perusta, 2015.  ISBN 978-952-7145-00-5.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Siirtolaiskriisi: Puheenvuoroja muuttoliikkeen syistä ja seurauksista.  (Raportti, Suomen Perusta -ajatuspaja)  Helsinki:  Suomen Perusta, 2015.  ISBN 978-952-7145-10-4.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Hankamäki, Jukka: Totuus kiihottaa: Filosofinen tutkimus vasemmistopopulistisen valtamedian tieto- ja totuuskriisistä.  Helsinki:  Suomen Perusta, 2020.  ISBN 978-952-7145-50-0.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Suomen Perustan verkkosivusto
Suuri vetäytyminen (länsirintama)

Suuri vetäytyminen tarkoittaa länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodan alussa tapahtunutta Ranskan ja Englannin joukkojen perääntymistä kohti Pariisia saksalaisjoukkojen menestyksekkään sodankäynnin pakottamana. Suuri vetäytyminen alkoi Monsin taistelusta (23. elokuuta 1914) ja päättyi Marnen taisteluun.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Great Retreat
So Far Away (Dire Straitsin kappale)

| ”So Far Away” Dire Straits |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Brothers in Arms
 B-puoli: ”Walk of Life (Eurooppa)   If I Had You (USA)”
 Julkaistu: 8. huhtikuuta 1985 (Eurooppa) 1986 (USA)
 Tekijä(t): Mark Knopfler
 Tuottaja(t): Mark Knopfler, Neil Dorfsman
 Tyylilaji: roots rock
 Kesto: 05.12
 Levy-yhtiö: Vertigo (Iso-Britannia) Warner Bros. Records (USA)
Listasijoitukset
  13.
Dire Straitsin muut singlet
| ”Love over Gold (live)” 1984 | ”So Far Away” 1985 | ”Money for Nothing” 1985 |
So Far Away on Dire Straits -yhtyeen rock-kappale. Se esiintyy albumilla Brothers in Arms. Siitä tuli yhtyeen neljäs ja viimeinen top 20 hitti (kuten myös top 40 hitti) Billboard Hot 100 -listalla päästen parhaimmillaan sijalle 19. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 13. Kappaleen alkuperäinen studioversio esiintyi vuoden 2005 kokoelma-albumilla The Best of Dire Straits & Mark Knopfler: Private Investigations.
Singlen julkaisu

"So Far Away oli" Brothers in Arms -albumin johtosingle Isossa-Britanniassa ja Euroopassa, kun se julkaistiin 8. huhtikuuta 1985. Kappale pääsi sijalle 20 Ison-Britannian listoilla mutta saavutti myös top 5 sijoituksen Norjassa (4.), top 10 sijoituksen Sveitsissä (6.) ja Ruotsissa (7.) ja top 40 sijoituksen Italiassa (33.). Kappale julkaistiin myös Australiassa ja pääsi siellä parhaimmillaan sijalle 22 listoilla.
Sen jälkeen kun kappale kipusi sijalle 29 Billboard Hot Mainstream Rock Tracks -listalla vuonna 1985, se julkaistiin vuotta myöhemmin albumin kolmantena singlenä Pohjois-Amerikassa, missä se pääsi parhaimmillaan  sijalle 3 Hot Adult Contemporary Tracks -listalla ja sijalle 19 Billboard Hot 100 -listalla. Tämä oli Dire Straitsille kolmas peräkkäinen top 20 hitti Brothers in Arms -albumilta kyseisellä listalla.