stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mark Daly

| Mark Daly> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57) Broxton, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  tutkimuslaitoksen (FIMM) johtaja, laboratorioyksikön (ATGU/MGH) johtaja, professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  MIT (B.Sc. 1989), Leidenin yliopisto (Ph.D. 2004)
Väitöstyön ohjaaja:  Eric Lander
Instituutti:  Suomen molekyylilääketieteen instituutti (FIMM)/ Helsingin yliopisto; MGH ja Harvardin yliopisto
Palkinnot:  mm. National Academy of Medicine (2017-), Highly Cited Researcher (monesti), Aarhusin yliopiston kunniatohtori (2019)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mark Joseph Daly (s. 1967 Broxton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen geenitutkija, joka on helmikuusta 2018 lähtien työskennellyt yli 200 tieteentekijää työllistävän, nykyisin Helsingin yliopiston osana toimivan Suomen molekyylilääketieteen instituutin (FIMM) johtajana. Sivutoimisesti hän jatkaa Harvardin yliopiston ja MIT:n yhteisen Broad-instituutin lääketieteellisen ja populaatiogenetiikan ohjelman johtajana.
Daly on tehnyt useita tieteellisiä läpimurtoja geenien yksilöllisten erojen merkityksestä sairauksien synnyssä. Hänen johtamansa yhdysvaltalainen Massachusetts General Hospital (MGH) -sairaalan Analytic and Translational Genetics Unit (ATGU) -laboratorioyksikkö on kehittänyt esimerkiksi genomikartoituksen perustana käytettyjä laskennallisia työkaluja ja tilastollisia menetelmiä sekä edistänyt genomikartoituksen automaattista aineistontulkintaa.
Opinnot ja ura

Daly opiskeli alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta Massachusetts Institute of Technologyssä (B.Sc. 1989). Hän sai ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen kesätöitä geneettistä aineistoa analysoivasta laboratoriosta. Laboratorion johtaja oli professori Eric Lander, joka oli sittemmin ihmisen geeniperimän kartoittaneen, vuoteen 2003 jatkuneen Human Genome Projectin keskeisimpiä tutkijoita. Landerista tuli myös Dalyn jatko-opintojen ohjaaja.
Daly työskenteli ihmisen geeniperimän kartoittamiseksi useiden vuosien ajan 1980-luvun lopulta lähtien. Hän oli kehittämässä useita laskennallisia menetelmiä ja työkaluja geneettisen aineiston käsittelyn helpottamiseksi. Hän oli jo väitöskirjatyötään tehdessään mukana myös laajassa hiiren genomia sekvensoineessa tutkimushankkeessa, jonka tuloksia julkaistiin tieteen kärkijulkaisuissa. Filosofian tohtoriksi Daly valmistui alakomaalaisesta Leidenin yliopistosta vuonna 2004. Hänen genetiikan alaan kuuluva, geenianalytiikkaan kytkeytyvä englanninkielinen väitöskirjansa (2004) oli otsikoitu Computational approaches to finding complex disease genes in mice and men : development of linkage analysis methodology and characterization of genetic variation patterns.
Dalyn viitatuin julkaisu on PLINKiksi nimettyä, avoimeen lähdekoodiin (C/C++) pohjautuvaa genomin laajuisen assosiaatiotutkimuksen (engl. Whole-genome association studies, WGAS eli engl. Genome-wide association study, GWAS) työkalupakettia esittelevä artikkeli (2007). Pelkästään tähän työhön oli lokakuuhun 2021 mennessä viitattu jo lähes 24 000 kertaa.
(KESKEN: Artikkelin tämä osa on keskeneräinen.)
Julkaisutoiminta

Daly on erittäin tuottelias tieteentekijä. Hänen tieteelliseen työhönsä viitataan tutkimuskirjallisuudessa poikkeuksellisen paljon. Monet tieteellisistä artikkeleista on laadittu yhteistyössä laajan yhteistyöverkoston kanssa, mikä osaltaan tukee viittauskertymää. Merkittävä osa artikkeleista on ilmestynyt korkeatasoisissa tiedelehdissä kuten Nature, The American Journal of Human Genetics, Nature Genetics ja Science. Suomalaisten tutkijoiden kanssa Daly on kirjoittanut yhteisartikkeleita yli 20 vuoden ajan. Esimerkiksi Aarno Palotie tutustui Dalyyn jo 1990-luvulla. Hän on tutkinut professori Samuli Ripatin kanssa sydän- ja verisuonisairauksien taustoja sekä suomalaista geneettistä vaihtelua.
Yhdysvaltalaisen Clarivate-yhtiön Web of Science -tietokantaa ja ORCiD-tutkijaprofiileja seuraava Publons listasi Dalyn lokakuussa 2021 kirjoittajaksi 688 tieteelliseen julkaisuun. Näihin oli viitattu 214 166 kertaa, joista laskien h-indeksi oli 172.
Viittausindeksejä voidaan muodostaa usealla eri tavalla; aineistosta ja laskentatavasta riippuen saadaan toisistaan poikkeavia tuloksia. Daly on noussut Google Scholar -hakupalvelun aineistoon pohjautuvassa, heinäkuun 2021 espanjalaisessa Webometricsin tutkijatilastossa listan sijalle 66 hakupalvelun listaamista maailman 4 730 huippututkijasta koko uran kattavien viittausten perusteella. Dalyn koko uran julkaisuja koskeva h-indeksi oli tämän luettelon mukaan 206 (uudemman lähteen mukaan 10/2021 jo 216), yli 306 000 viittausta (yli 333 000 viittausta 10/2021). Hänen julkaisuihinsa on viitattu erityisen kasvavasti 2010-luvulta lähtien (vuodesta 2016 lähtien lokakuuhun 2021 alkuun mennessä jo yli 157 000 viittausta!).
Tämän tilaston mukaan Daly on kaikkein viitatuin Suomessa työskentelevä  tieteentekijä, joilla on Google Scholar -profiili. Suomalaisista tai Suomessa työskentelevistä ulkomaalaisista tutkijoista hänen ohellaan erittäin paljon viitattuja ovat Webometricsin luettelon mukaan esimerkiksi osin Britanniassa työskentelevä Mika Kivimäki (h=175), Markku Laakso (h=174), osin Alankomaissa työskentelevä Willem de Vos (h=174), Ruotsissa työskentelevä Leif Groop (h=170) sekä ennen Dalya FIMMiä johtanut Jaakko Kaprio (h=166).
Tunnustuksia

Vuonna 2014 Yhdysvaltain ihmisgenetiikan yhdistys (ASHG) myönsi Dalylle nuoren tutkijan Stern-palkinnon. Yhdysvaltalaisen National Academy of Medicine -tiedeakatemian jäsen professori Daly on ollut vuodesta 2017. Hän on kuulunut ainakin 2010-luvun alkupuolelta lähtien maailman viitatuimpien molegyylibiologian ja genetiikan alan tieteentekijöiden joukkoon. Tilastoja ja tunnustuksia viitatuille tieteentekijäille on viime vuosina julkaissut yhdysvaltalainen Clarivate (tunnustus mm. viimeksi vuosina 2019 ja 2020) ja aiemmin 2010-luvulla sitä edeltänyt Thomson Reuters. Vuonna 2019 Aarhusin yliopisto nimesi Dalyn kunniatohtorikseen perustellen tunnustusta Dalyn Yhdysvalloissa tekemällä geenianayytiikan tutkimus- ja menetelmänkehitystyöllä sekä yhteistyöllä tanskalaisen kansallisen psykiatristen sairauksien iPsych-kohorttitutkimushankkeen kanssa.
Merimiespihvi

Merimiespihviä maustekurkun kera.
Merimiespihvi on padassa hauduttamalla valmistettu liharuoka, jonka keskeisinä valmistusaineina ovat viipaloitu naudanliha, viipaloidut perunat ja sipuli. Mausteina käytetään muun muassa maustepippuria ja laakerinlehteä. Valmistuksessa perunat, lihaviipaleet ja sipulilohkot asetetaan kerroksittain pataan (alimmaisena ja päällimmäisenä peruna), ja joukkoon lisätään runsaasti nestettä, joka on tavallisesti olutta mutta myös lihalientä tai molempia. Naudanpaistin mureudesta riippuen sitä kannattaa hieman esikypsentää esimerkiksi pannulla. Hauduttaminen kestää 1–1,5 tuntia.  Merimiespihvin lisäkkeiksi sopivat etikkapunajuuri ja maustekurkku.
Marko Marin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marko Marin
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka:  Bosanska Gradiška, Bosnia & Hertsegovina, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 170 cm
Paino: 64 kg
Seura
Seura:  Belgradin Punainen tähti
Pelinumero: 10
Junioriseurat
-1996 1996–2005 2005–2006:  SG 01 Hoechst  Eintracht Frankfurt  Borussia Mönchengladbach
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2007 2007–2009 2009–2012 2012–2016 2013–2014 2014–2015 2015 2015–2016 2016–2018 2018– |  Borussia M'gladbach II  Borussia M'gladbach  Werder Bremen  Chelsea FC →  Sevilla FC →  ACF Fiorentina →  RSC Anderlecht →  Trabzonspor  Olympiakos FC  Punainen tähti | 16 (3) 68 (8) 87 (8) 6 (1) 18 (0) 0 (0) 6 (0) 24 (3) 37 (11) 22 (6) |
Maajoukkue
| 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2009 2008–2010 |  Saksa U-16  Saksa U-17  Saksa U-18  Saksa U-21  Saksa | 9 (0) 16 (5) 4 (2) 12 (1) 16 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. heinäkuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. heinäkuuta 2019.
Marko Marin (s. 13. maaliskuuta 1989 Bosanska Gradiška, Bosnia & Hertsegovina, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Serbian Superliigassa pelaavaa Belgradin Punaista tähteä.
Marin on syntynyt nykyisen Serbitasavallan alueella, minkä johdosta hänellä oli aikaisemmin Saksan lisäksi myös Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisuus. Marin kuitenkin luopui kansalaisuudesta omaehtoisesti.
Marin on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä hyökkäävänä keskikenttänä.
Marinin kasvattajaseuroja ovat frankfurtilainen SG 01 Hoechst, Eintracht Frankfurt ja Borussia Mönchengladbach. Mönchengladbachin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2007.
Saksan maajoukkueessa Marin debytoi vuonna 2008. Huhtikuun 2012 lopulla Chelsea osti Marinin noin 8 miljoonalla eurolla. Siirto oli hänelle tarpeen, sillä kohtalaisesta kaudesta huolimatta Marko Marinin markkina-arvo laski lähes 3 miljoonalla kauden aikana. Marin onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan Chelsean paidassa Seattle Soundersia vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Pelityyli

Marinin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttä, mutta hän pelaa Bremenissä joskus myös laidalla. Tämä nuori mies pitää harhauttelusta. Marinin vapaa- kulma- ja rangaistuspotkut ovat erinomaisia. Hän pelaa myös varsin epäitsekkäästi, syötellen paljon, ja vapauttaen pelitovereitaan maalintekopaikkoihin.
Martta Taipale

Martha (Martta) Maria Taipale  (31. heinäkuuta 1893 Helsinki – 2. lokakuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija.
Martta Taipaleen vanhemmat olivat rakennusmestari Villehard Taipale ja Josefiina Järnström. Hän kävi Taideteollisen keskuskoulun  1921–1924 ja Wetterhoffin kotiteollisuusopiston 1925. Taipale teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Hän harjoitti fajanssi- ja posliinimaalausta ja taidekudontaa sekä sisusti julkisia ja yksityisiä tiloja. Kuvakudoksiin erikoistuneella Taipaleella oli oma taidekutomo. Hänen töitään oli esillä Suomessa ja ulkomailla, kuvakudoksia muun muassa Maailmannäyttelyssä San Franciscossa 1939. Palkintoja Taipale sai muun muassa Milanossa 1933, Brysselissä 1935 ja Pariisissa 1937. Hänen töitään hankittiin myös esimerkiksi New Yorkin Museum of Modern Artiin.
Markiplier

Markiplier vuonna 2014
Mark Edward Fischbach (s. 28. kesäkuuta 1989 Honolulu, Havaiji), joka tunnetaan YouTube-käyttäjänimellä Markiplier, on yhdysvaltalainen internetpersoona ja videopelien kommentaattori. Hänen videonsa keskittyvät pääosin indiepeleihin. Heinäkuussa 2017 hänen kanavallaan oli 17,9 miljoonaa tilaajaa ja hänen videoillaan lähes kuusi miljardia katselukertaa, mikä teki Markiplier (GAME)-kanavasta YouTuben 23:nneksi tilatuimman kanavan. Markiplier on lahjoittanut yli 3 000 000 dollaria hyväntekeväisyyteen.
Hän syntyi Honolulussa Havaijilla saksanamerikkalaiselle Clifftonille ja korealaiselle Sunok Frankille. Perhe muutti Cincinnatiin Ohioon Fishbachin ollessa pieni, mutta hänen vanhempansa erosivat pian sen jälkeen. Hän opiskeli Cincinnatin yliopistossa lääketieteellistä tekniikkaa.
Fischbach aloitti videoiden tuottamisen ja lataamisen Cincinnatissa, Ohiossa, mutta asuu nyt Los Angelesissa, Kaliforniassa, asunnossa jossa hän eli yhdessä Matt Watsonin ja Ryan Mageen kanssa, ennen kuin he muuttivat omiin asuntoihinsa. Mark on hyvissä väleissä suosittujen tubettajien PewDiePien, Jacksepticeyen kanssa ja tekee hyvin samanlaista videosisältöä Youtubeen.
Fischbachin faneja kutsutaan nimellä ”Markiplier’s Heroes” ja hän on suunnitellut perustavasta saman nimen alla toimivan hyväntekeväisyysjärjestön.
Kolmen vuoden ajan Fischbach editoi videonsa itse, mutta 31. elokuuta 2015 alkaen hänen lataamissaan videoissa nähdään osallisena hänen editorinsa Matt Watson, joka oli Youtube-kanava Cyndagon jäsen kunnes ryhmän jäsen Daniel Kyre kuoli itsemurhayrityksensä jälkeisenä päivänä. Fischbach tekee nykyään myös sketsejä Mageen ja Watsonin kanssa.
Marraskuussa 2019 Mark aloitti YouTube kanavan nimeltä "Unus Annus" ystävänsä Ethanin (YouTubessa crankgameplays) kanssa. Kanavalle ladattiin videoita tasan vuoden ajan päivittäin, Videot ovat huumori/vlogi -aiheisia.
Aiheesta muualla

Virallinen YouTube-kanava
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Markiplier
Käännös suomeksi
Marcel Lüske

| Marcel Lüske |
| --- | --- |
 Marcel Lüske, 2008
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  17
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 310 912
Päivitetty:  10. syyskuuta 2007
Marcel Lüske (s. 1953) on alankomaalainen pokeriammattilainen. Hänet tunnetaan lempinimellä "The Flying Dutchman" (lentävä hollantilainen) ja pelipöydässä ylösalaisin olevista aurinkolaseistaan.
Lüske oppi pokerin torikahviloissa. Hän lopetti virallisesti työnsä myyntiedustajana vuoden 2003 alussa keskittyäkseen pokeriin. Lüske oli mukana Late Night Pokerin kahdella tuotantokaudella (jaksot 4.6 ja 6.2), mutta ei menestynyt erityisen hyvin.
Syyskuussa 2007 Lüsken pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.
Turnausmenestys > Yhdysvalloissa

Lüske sijoittui vuoden 2003 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa neljänneksitoista ja kymmenenneksi vuonna 2004. Jälkimmäisessä turnauksessa Lüske voitti 373 000 dollaria ja jäi yhden sijan päähän finaalipöydästä. Näiden lisäksi hänellä on lukuisia muita rahasijoja WSOP-turnauksista, hän oli muun muassa toinen vuonna 2004 $5,000 Seven-card stud -turnauksessa ja ansaitsi 120 800 dollaria.
Huhtikuussa 2005 Lüske oli ykkönen Third Annual Five-Star World Poker Classic -turnauksessa ja voitti 212 700 dollaria. Hän voitti saman turnauksen myös seuraavana vuonna (ykköspalkinto 315 630 dollaria).
Turnausmenestys > Euroopassa

Euroopan vuoden pelaajaksi (European Poker Awards Player of the Year) Lüske on valittu kahdesti: 2001 ja 2004. Vuonna 2003 hän voitti European Poker Classics 2003 -turnauksen Lontoossa. Kisan ykköspalkinto oli 70 000 puntaa. Heinäkuussa 2005 Lüske oli ykkönen Hall Of Fame Poker Classic -turnauksessa Pariisissa voittaen 119 000 euroa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Marcel Lüske The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Markkanen

Markkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aaro Markkanen (1875–1940), lyseon lehtori ja rehtori
Eero Markkanen (s. 1991), jalkapalloilija
Erkki Markkanen (1941–1994), historioitsija ja Joensuun yliopiston apulaisprofessori
Helena Markkanen (s. 1949), hammaslääkäri ja odontologian professori
Jouni Markkanen (s. 1987), kokoomuslainen poliitikko
Juho Markkanen (s. 1981), näyttelijä ja muusikko
Juho Markkanen (s. 2002), jääkiekkomaalivahti
Jussi Markkanen (s. 1975), jääkiekkomaalivahti, SaiPa:n toimitusjohtaja ja osaomistaja
Kari Markkanen (s. 1952), meloja
Lauri Markkanen (s. 1997), koripalloilija
Lilli Markkanen (1920–2003), naamioitsija
Matti Markkanen (1887–1942), voimistelija
Matti Markkanen (1937–2016), ”Volvo-Markkanen”, rikollinen
Mervi Markkanen (s. 1984), ampumahiihtäjä
Mikko Markkanen (s. 1977), jääkiekkoilija
Outi Markkanen (s. 1951), kuvittaja ja kirjailija
Pekka Markkanen (s. 1967), koripalloilija
Saara Markkanen (s. 1954), näyttelijä
Sanna Markkanen (s. 1990), ampumahiihtäjä
Sami Markkanen (s. 1974), jääkiekkoilija
Soili Markkanen (s. 1946), näyttelijä
Tapio Markkanen (1942–2017), tähtitieteilijä, tieteenhistorioitsija ja tieteen yleistajuistaja
Terhi Markkanen (s. 1973), ampumahiihtäjä
Terjo Markkanen (1934–2007), kotkalainen järjestöaktiivi ja paikallispoliitikko
Toini Markkanen (1915–2004), varkautelainen taidemaalari
Touko Markkanen (1922–1974), sosiologi, Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen tutkija ja psykometriikan asiantuntija
Väinö Markkanen (1929–2022), kilpa-ampuja.
Entinen nimi

Sisko Hanhijoki o.s. Markkanen (s. 1962), pikajuoksija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Matti Kahiluoto

Matti Kalervo Kahiluoto (11. maaliskuuta 1931 Helsinki – 24. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Kahiluoto oli suurlähettiläs Tel Avivissa 1975–1981, Belgradissa 1981–1984, Tukholman aseidenriisuntakonferenssia (Etyk) varten perustetun Suomen erityisedustuston päällikkö suurlähettilään virkanimikkeellä 1984–1986, ulkoministeriön poliittisen osaston osastopäällikkö 1986–1988, ja sitten suurlähettiläänä Wienissä 1988–1991 ja Tukholmassa 1991–1996, jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Matti Kahiluodon Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Markivkan piiri

| Markivkan piiri Марківський район, Марковский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla.
 Lippu:  Vaakuna
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Piiri:  Starobilskin piiri (17.7.2020-)
Perustettu:  7.3.1923
Lakkautettu:  17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Markivka (5 974 as.)
Väkiluku (2017 (arvio)):  14 980
 
mar.loga.gov.ua
Markivkan piiri (ukr. Марківський район, Markivskyi raion; ven. Марковский район, Markovski raion) oli aluehallinnollinen piiri Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosassa. Piiri rajoittui pohjoisessa Venäjän Voronežin alueeseen. Osanan Ukrainan kesän 2020 aluehallinnollisia uudistuksia piirien lukumäärää karsittiin tuntuvasti. Heinäkuussa 2020 Markivkan piiri yhdistettiin osaksi laajennettua Starobilskin piiriä.
Markivkan taajama auringonkukkapellon yli nähtynä.
Piirin väkiluvuksi arvioitiin 14 980 henkeä (1.1.2017). Heistä kaupunkilaisiksi luokiteltiin piirikeskus, Markivkan kaupunkityyppinen taajaman väestö (Марківка, 5 974 as.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markivkan piiri Wikimedia Commonsissa
Markivskyi raion (ukrainaksi) (imsu-lugansk.com)
Matkalla Huitsin Nevadaan

| Matkalla Huitsin Nevadaan Pellekaija Pum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008
 Julkaistu: 2008
 Tuottaja(t): Pekka ja Tuula Tonttila, Daigado Oy   Marko Kataja, Direct.Art Oy (aputuottaja)
 Tyylilaji: lastenmusiikki
 Kesto: 45.50
 Levy-yhtiö: Daigado
Pellekaija Pumin muut julkaisut
| Pelastuspartio 2006 | Matkalla Huitsin Nevadaan 2008 | Ota koppi! 2014 |
Matkalla Huitsin Nevadaan on lastenmusiikkiyhtye Pellekaija Pumin 7. studiolevy.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pekka Tonttila.
Höyry-Henkan juna – 4.08
Huitsin Nevada – 3.31
Bumerangi – 3.27
Korkeasaaressa – 3.05
Kaamea kalsarimies – 3.46
Akka Bella – 3.22
Suutarimestari Raittinen – 3.46
Entinen mies – 2.37
Turbaani – 3.31
Puheripuli – 2.03
Jarkon auto – 2.48
Tikkukansan olympialaiset – 3.32
Taavi Pärepalo – 3.07
Pellekaijan Varaventtiilijenka – 3.01
Kokoonpano

Tuomo Kuure – kontrabasso, sähköbasso, klarinetti
Kimmo Salminen – rummut
Pekka Tonttila – laulu, akustiset ja sähkökitarat, huuliharppu, rytmisoittimet, huilu, okariina, banjo
Tuula Tonttila – laulu, rytmisoittimet, ääniefektit
Marko Kataja – haitari, clavinet
Jussi Raittinen – laulu ja taputus (6)
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen
Mauno Thilman

Mauno Johannes Thilman (5. elokuuta 1922 Kymi – 16. heinäkuuta 1999 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Thilmanin vanhemmat olivat työnjohtaja Matti Thilman ja Ida Ahokas ja puoliso vuodesta 1946 Sylvia Orvokki Löytty. Thilman kävi ammattikoulun Karhulassa ja suoritti Suomen Osuuskauppaopiston kursseja. Hän oli Kyminlaakson Osuuskaupan harjoittelija 1938–1939 ja Keskon pääkonttorin neuvontaosaston liikkeenhoidon neuvoja 1945–1950, Kotkan konttorin maatalousosaston hoitaja ja konttorinjohtajan apulainen 1950–1954, Oulun konttorin johtaja 1954–1967 ja Tampereen konttorin johtaja 1967–1982. Hänellä oli myös luottamustehtäviä. Molempiin sotiin osallistunut Thilman oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1977. Nuoruudessaan urheilua harrastanut Thilman oli 1936 Kymin Veikkojen ja Karhulan Urheilijoiden edustajana nuorten Suomen mestari alle 16-vuotiaiden sarjassa sekä pituushypyssä että kuulantyönnössä.
Mauno Suoramaa

Mauno Oskar Suoramaa  (29. elokuuta 1919 Taivassalo – 19. joulukuuta 1996 Rauma) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Suoramaan vanhemmat olivat kunnallisneuvos, yrittäjä Oskar Suoramaa, aiemmin Skön, ja Anna Blomkvist ja puoliso vuodesta 1948 Sirkka Pajula. Suoramaa osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1957). Rakennusinsinööriksi hän valmistui vuonna 1944 Tampereen teknillisestä opistosta ja työskenteli sitten Axel D. Fritzenin toimiston palveluksessa. Vuodesta 1948 hän toimi osakkaana Aleksi Lampolan kanssa perustamassaan rakennusliikkeessä, jonka toimitusjohtaja oli hänen isänsä.
Isän kuoltua yhtiö purettiin ja Lampola ja Suoramaa perustivat omat rakennusliikkeensä. Suoramaasta tuli vuonna 1960 yrittäjä ja toimitusjohtaja Rakennustoimisto M. Suoramaa & Co -yhtiöön, joka siirtyi seuraavana vuonna kokonaan hänen omistukseensa. Yhtiö rakensi asuin-, liike- ja teollisuuskiinteistöjä varsinkin Rauman seudulle. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1969 saanut Suoramaa oli sekä Taivassalon kunnanvaltuuston että Rauman kaupunginvaltuuston jäsen.
Mauno Valkeinen

Mauno Valkeinen (12. tammikuuta 1930 Jämsänkoski – 25. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä ja kilpauimari. Hän osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 sadan metrin vapaauinnissa ja viestijoukkueessa. Hänellä oli hallussaan Suomen-mestaruuksia ja -ennätyksiä.
Valkeinen työskenteli Westerback-yhtiössä, mutta yrityksen siirryttyä Hämeenlinnaan hän perusti Helsinkiin oman yrityksen. Hän teki television lottopalloista täsmälleen samanpainoiset, ja hänen työhönsä kuului muun muassa artistien kulta-, timantti- ja platinalevyt.
Markku Konttinen

Markku Konttinen (s. 15. elokuuta 1963 Oulu) on suomalainen rockmuusikko. Hän on valmistunut puuartesaaniksi 1988 Oulussa.
Musiikillisia ansioita

20 kpl kellaribändiä 1973-1999 54 soittajaa, osa samoja.
Rockin Suomen-mestaruus vuonna 1981 Joensuussa bändissä Kerjäläisarmeija, instrumenttina rummut
Stalker LP ; Kultahiekkaa,"nimetön"rummut+rumpukone?
18 kpl kellaribändikokoonpanoa
Markkeriavusteinen valinta

Markkeriavusteinen valinta on jalostuksen työkalu, jolla voidaan tehostaa risteyttämistä. Eliön perimästä tutkitaan tiettyjä DNA-merkkejä eli markkereita, joista voidaan päätellä eliöllä olevia perinnöllisiä ominaisuuksia.
Markkeriavusteisen valinnan etuja

Markkerien avulla jalostusta voidaan nopeuttaa, kun eliön perimä voidaan tuntea jo varhaisessa vaiheessa, ennen kuin perinnölliset ominaisuudet näkyvät ilmiasussa. Lisäksi voidaan tuntea perinnöllinen ominaisuus, joka ei koskaan näy ilmiasussa esimerkiksi sukupuolen vuoksi. Voidaan vaikkapa tutkia, millaiset utareiden laadun geenit on sonnilla. Perinteinen menetelmä olisi tutkia sonnin naarasjälkeläisten ilmiasua, mutta markkerit voidaan tutkia sonnin alkiosta jo ennen kuin se on syntynytkään.
Intiassa jalostettiin markkeriavusteisella valinnalla hyviä aminohappoja sisältävä maissi (QPM, quality protein maize eli ’laatuproteiini-maissi’). Eri QPM-lajikkeita viljellään laajalti kehitysmaissa. Aminohappojen ilmentymistä koodaava geeni on resessiivinen, ja perinteinen tapa takaisinristeyttää QPM vaatii kymmenen sukupolvea. Molekyläärisillä markkereilla tunnistetaan suotuisan mutaation kantajakasvi, mikä nopeuttaa prosessia. Markkeriavusteisuus ei tässä tapauksessa herätä geenimanipulaation kritiikkiä, koska menetelmään ei liittynyt geenimanipulaatiota.
Markkereita tutkimalla voidaan määrittää eliön perinnöllisiä ominaisuuksia vaikeasti havaittavien ominaisuuksien osalta ja ympäristötekijöiden ilmiasua muuttavasta vaikutuksesta huolimatta.
Aiheesta muualla

Markkerien käyttö sonnien valinnassa nopeuttaa jalostusta Helsingin yliopiston maatalous–metsätieteellinen tiedekunta.[vanhentunut linkki]