stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Operaatio Rolling Thunder

Operaatio Rolling Thunder oli Yhdysvaltojen ilmapommitusoperaatio Pohjois-Vietnamissa Vietnamin sodan aikana 2. maaliskuuta 1965 – 31. lokakuuta 1968. Ilmapommitukset Pohjois-Vietnamissa aiheuttivat sinänsä mittavia tuhoja, mutta operaatio epäonnistui tavoitteessaan saada pohjoinen luopumaan sodasta Etelä-Vietnamissa. Operaatio Rolling Thunderia onkin joskus pidetty klassisena esimerkkinä ilmavoiman epäonnistumisesta sodankäynnissä.
Tausta

Pohjois-Vietnamiin kohdistuvia pitkiä ilmapommituksia alettiin valmistella alkuvuodesta 1964. Useammat eri tahot esittivät yksityiskohdistaan toisistaan poikkeavia suunnitelmia. Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö kenraali Curtis E. LeMay esitti Pohjois-Vietnamin ”pommittamista takaisin kivikaudelle”. Maan teollisuus ja siten sodankäyntikyky oli tuhottava. Yhdysvaltain ulkoministeriö esitti asteittain kiihdytettävää operaatiota, kunnes Pohjois-Vietnam vetäisi tukensa etelässä toimivalta Vietkongilta. Yhdysvaltain laivasto esitti edelleen rajallisempaa keskittymistä 20. leveysasteen eteläpuolelle iskuin etenkin infrastruktuuria, kuten teitä ja siltoja vastaan.
Presidentti Lyndon B. Johnsonin hallinto päätti ilmapommituksista sen turhauduttua Vietnamin sodan kulkuun. Etelä-Vietnam oli poliittisesti epävakaa. Vietkong vaikutti olevan lähellä voittoa ja se sai yhä lisääntyvää tukea pohjoisesta. Johnsonin mukaan tavoitteen ei tarvinnut olla Pohjois-Vietnamin kukistaminen, vaan sen oli mahdollista jatkaa itsenäisenä valtiona Etelä-Vietnamin ohella. Sodan kannalta riitti, jos se ilmapommituksin voitaisiin taivutella lakkauttamaan tukensa Vietkongille etelässä.
Seuraukset

Operaatio Rolling Thunderin aikana Pohjois-Vietnamiin pudotettiin yli 643 000–900 000 tonnia pommeja. Pohjois-Vietnamin öljyvarastoinfrastruktuurista tuhoutui 65 % ja energiantuotannosta 60 %. Tuhoutunut oli 10 000 kuorma-autoa, 2 000 rautatievaunua ja 20 veturia. Eri aikoina puolet maan suuremmista silloista olivat tuhoutuneina. Kuukausittain kuoli yli 1 000 siviiliä. Kaikkiaan surmansa sai 54 000 pohjoisvietnamilaista.
Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto menettivät Pohjois-Vietnamin yllä 990 lentokonetta koko Vietnamin sodan aikana. Suurin osa niistä pudotettiin Operaatio Rolling Thunderin aikana. Yli 1 000 sotilasta kaatui, haavoittui tai jäi vangiksi.
Operaatiota on sittemmin pidetty epäonnistuneena ja klassisena esimerkkinä ilmavoiman epäonnistumisesta. Pääasiallisena syynä tähän on pidetty strategisia virheitä. Ilmapommituksilla Pohjois-Vietnamissa oli vain vähäinen vaikutus Etelä-Vietnamissa käytyyn sissisotaan. Ilmavoimien tehokkuudesta sodankäynnissä oli saatu esimerkkejä toisesta maailmansodasta ja Korean sodasta, joita virheellisesti sovellettiin Vietnamissa, jossa sodankäynti poikkesi kuitenkin aikaisemmista konflikteista.
Pohjois-Vietnam oli pääpiirteiltään maatalousvaltainen valtio, joka ei yksinkertaisesti ollut yhtä haavoittuvainen teollisuuteen kohdistuville pommituksille kuin toisen maailmansodan teollisuusvallat Saksa tai Japani. Pommitusten tehokkuuden merkittävä rajoite oli myös Yhdysvaltojen poliittinen johto. Presidentti Johnson vaati operaatioiden yksityiskohtaista valvontaa peläten ehkä aiheellisestikin ilmapommitusten voivan johtaa konfliktiin Kiinan tai Neuvostoliiton kanssa, jos esimerkiksi niiden Pohjois-Vietnamissa olevat neuvonantajat joutuisivat iskujen kohteeksi. Tiukkojen sääntöjen takia Yhdysvaltain hävittäjät eivät voineet esimerkiksi seurata Vietnamin hävittäjiä, kun nämä pakenivat Kiinan ilmatilaan. Kun Johnson päätti iskujen kohteista, ei ollut mahdollista tehdä nopeita iskuja esimerkiksi muuttuviin tiedustelutietoihin perustuen. Johnson määräsi myös useamman kerran taukoja pommituksiin diplomatian takia. Pohjois-Vietnam käytti taukoja tuhojen korjaamiseen.
Pommituksia Vietnamin yllä.
Douglas A-4 Skyhawk iskee siltaa vastaan Phương Địnhissa.
Republic F-105 Thunderchief saa osuman Pohjois-Vietnamin S-75 (SA-2)-ilmatorjuntaohjuksesta.
Muistomerkki lokakuun 26. päivälle 1967, jolloin muistomerkin mukaan pudotettiin 10 amerikkalaista konetta. Niiden joukossa oli myös John McCainin kone.
Luettelo pikkuplaneetoista: 372001–373000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
372001:stä ja päättyen 373000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Operaatio Platinakettu

Operaatio Hopeaketun hyökkäyssuunnat ja suomalaiset, saksalaiset ja neuvostoliittolaiset joukot jatkosodan alkaessa kesällä 1941. Operaatio Platinakettu oli pohjoisin, lännestä kohti Murmanskia suuntautunut hyökkäys.
Operaatio Platinakettu (saks. Operation Platinfuchs) oli toisen maailmansodan aikainen Saksan Norjan-armeijan vuoristojoukkojen operaatio Neuvostoliittoa vastaan pohjoisella rintamalla, Petsamossa ja Murmanskin alueella. Operaatio Barbarossan alussa kesällä 1941 toimeenpantu Platinakettu oli osa laajempaa Muurmannin rataa tavoitellutta operaatio Hopeakettua. Se liittyi Saksan Norjassa olevalle vuoristoarmeijalle Barbarossassa annettuun tehtävään suojata Suomelle kuuluva Petsamon alue, sen nikkelikaivokset, sekä Norjan Narvikin malmi mahdolliselta Neuvostoliiton vastahyökkäykseltä, sekä hyökätä suomalaisten joukkojen kanssa kohti Muurmannin rataa ja estää Muurmannin kautta toimitettava huolto. Murmanskista on noin sadan kilometrin matka Petsamon Kolosjoen nikkelikaivoksille ja Petsamosta Kirkkoniemeen ja Varanginvuonolle 50 kilometriä.
Operaation valmistelua

Norjaan sijoitettujen saksalaisten joukkojen komentaja kenraalieversti Nikolaus von Falkenhorst sai tiedon operaatio Hopeaketun sisällöstä 7. toukokuuta 1941. Muurmannin rataa vastaan oli hyökättävä kolmesta kohdasta. Vuoristoarmeijakunnan tuli hyökätä Petsamosta suoraan kohti Murmanskia (operaatio Platinakettu), XXVI armeijakunnan Sallan lautta Kantalahteen (operaatio Napakettu) sekä Suomen III armeijakunnan Kiestingin kautta kahdella divisioonalla Louheen. Hyökkäyksen varsinainen painopiste oli pohjoisessa kenraalieversti Eduard Dietlin lohkolla 2. ja 3. vuoristodivisioonan kohdalla. Hyökkäyksen ajankohta oli suunniteltu tapahtuvaksi seitsemän päivää Saksan yleishyökkäyksen alkamisen jälkeen.
Saksalaiset pioneerit aloittivat hyökkäysalueen valmistelun siviilipukuun puetun pioneerikomppanian voimin 20. kesäkuuta ja 21. kesäkuuta välisenä yönä. Loput, Tirolista, Steiermarkista ja Salzburgista kotoisin olevat joukot siirtyivät Suomen puolelle 22. kesäkuuta kello 02:31. Joukot miehittivät operaation mukaisesti kaivosalueen ja Petsamon ydinalueet samana päivänä. Neuvostoliiton konsuli Markkinassa ehti raportoida Moskovaan joukkojen siirrosta, ennen kuin Gestapon miehet valtasivat konsulaatin, jonka henkilökunta vangittiin ja luovutettiin tarkkailijana toimineelle Suomen Valpolle, arkistot takavarikoi Gestapo.
Maastontiedustelu Suomen alueella Neuvostoliiton rajalle saatiin valmiiksi 24. kesäkuuta 1941 mennessä. Jatkosota alkoi 25. kesäkuuta.
Operaatio Platinakettu > Saksan 2. vuoristodivisioona

Kenraalieversti Eduard Dietlin komentamien 2. ja 3. vuoristodivisioonan tehtävänä oli ylittää Titovka eli Vaalesjoki kahdessa paikassa. Pohjoisempana 2. vuoristodivisioonan 136. jalkaväkirykmentin piti hyökätä Kalastajasaarentoon pohjoiseen ja samalla edetä Muotkavuonon etelärantaa pitkin kohti vuonon pohjukkaa, mistä alkaisi Titovkan ja Läntisen Litsajoen välinen yhdystie. Tavoitteena oli Litsajoki. 137. jalkaväkirykmentin tuli 136. jalkaväkirykmentin eteläpuolella edetä kohti neuvostoliittolaisten bunkkerilinjaa ja sen läpäistyään ylittää Titovkajoki ja edetä Litsan länsipuolelle.
Hyökkäyksen edellytyksenä oli se, että Kalastajasaarento eristetään mantereesta, jottei sieltä voida iskeä Titovkaan hyökkäävien joukkojen sivustaan. Maastotiedustelun perusteella oli Titovkan kylässä todettu olevan osia NKVD:n rajarykmentistä sekä lentokenttä.
Hyökkäys alkoi 29. kesäkuuta siten, että 136. jalkaväkirykmentti sulki Kalastajasaarennon yhteydet mantereeseen, valtasi Titovkajoen ylittävän sillan sekä eteni Titovkan kylään, mistä Neuvostoliitto oli jo evakuoinut niin lentokentän kuin NKVD:n rajarykmentin.
Etelämpänä 137. jalkaväkirykmentti eteni neuvostoliittolaisten betonibunkkerilinjalle, ja kykeni sumussa läpäisemään puolustuslinjat jättäen bunkkerit myöhemmin vallattavaksi. Bunkkerit vallattiin lopulta liekinheitinten avulla, ilmatorjuntatykkien suorasuuntaustulen ja Stuka-syöksypommittajien tukemana. Huomattavilta osiltaan siperialaisista joukoista koostuneet saarretut puolustajat taistelivat sitkeästi, eikä koko bunkkerilinjasta jäänyt henkiin kuin sata sotavangiksi otettua neuvostosotilasta.
30. kesäkuuta mennessä kenraalimajuri Ernst Schlemmerin komentamat 2. vuoristodivisioonan etummaiset joukot olivat tavoittaneet Litsajoen.
Operaatio Platinakettu > Saksan 3. vuoristodivisioona

3. vuoristodivisioonan 138. jalkaväkirykmentin tuli edetä Titovkan yli ja Tsaprjärven pohjoispuolelta kohti Litsajokea, kun taas 139. jalkaväkirykmentin hyökkäyssuunta kohti Muotkavuonoa ja Titovkajoen yli suuntautui Tsaprjärven eteläpuolelta.
Divisioonan eteneminen ei onnistunut suunnitelman mukaan, koska Titovkajoen ja Tšaprjärven jälkeen maastossa ei ollutkaan yhdystietä Titovkajoelta Litsajoelle. Venäläisissä kartoissa olleet katkoviivat olivat olleet lennätinlinjoja ja lappalaisten porolla kuljettavia talviteitä. Huolto muodostui ongelmaksi, mitä varten kohdistettiin työpalvelumiehiä rakentamaan tietä ja yhteyksiä.
Kenraalimajuri Hans Kreysingin komentama divisioona pääsi Läntisen Litsan kalastajakylään vasta 3. heinäkuuta. Litsajoki ylitettiin kumilautoilla. Sen takaa löytyi evakuoitu neuvostoliittolainen sotilastukikohta, josta löytyi leipää ja 150 kuorma-autoa. Laaksosta löytyi yhdystie Murmanskin tien suuntaan.
Koko divisioona ylitti Litsajoen 6. heinäkuuta saatuaan huoltoa kumilautoilla. Neuvostoliittolaiset pyrkivät häiritsemään ylitystä. Saksan 5. ilma-armeija tuki hyökkäystä Sallasta kohti Kantalahtea, joten ilmatukea ei ollut. Saksalaisten hevosvetoinen tykistö oli hidas vaikeassa maastossa ja 2/3 divisioonan vahvuudesta meni huoltotehtäviin ja taistelua varten ei jäänyt kuin kolmannes. Litsajoen yli tunturin kupeelle saatiin vain pieniä sillanpääasemia raskaiden tappioiden jälkeen. Neuvostoliittolaisten huolto puolestaan perustui rautateihin ja teihin.
Operaatio Platinakettu > Operaation loppu

17. heinäkuuta Dietlin oli pakko lopettaa hyökkäys ja ryhmittyä puolustukseen vain 45 kilometrin päähän Murmanskista.  Saksan sodanjohdon käskystä vuoristoarmeijakunta yritti vielä uutta hyökkäystä saatuaan SS-divisioona Totenkopfilta vahvistukseksi kaksi jalkaväkirykmenttiälähde? ja ilmatukea Stuka-syöksypommittajilta, mutta 19. syyskuuta sen oli peräännyttävä jälleen Litsajoen taakse. Operaatio todettiin loppuneeksi 22. syyskuuta. Litsajoelle syntyi pitkäaikainen asemasota. Samoin epäonnistui ja lopetettiin eteläisempi yritys katkaista Murmannin rata Kantalahdessa.
Operaatioiden epäonnistumisella oli ratkaiseva merkitys koko sodan kululle, kun liittoutuneiden huoltoyhteys Murmanskin ja Murmannin radan kautta jäi saksalaisilta katkaisematta. Tämän yhteyden kautta puna-armeijalle virtasi materiaaliapua länsiliittoutuneilta koko sodan ajan, muun muassa yhteensä 4 048 panssarivaunua ja 3 052 lentokonetta.
Optimi (matematiikka)

Optimi tarkoittaa matemaattisessa optimoinnissa optimointitehtävän ratkaisua. Optimi on piste, jossa rajoitusehdot toteutuvat ja optimoitava funktio saa parhaimman arvonsa. Tilanteesta riippuen voidaan etsiä funktion minimiä tai maksimia.
Optimilla voidaan kuvata esimerkiksi tuotannon suurinta arvoa tai kustannusten pienintä arvoa.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Optimointi 1.  (Opintomoniste 138)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-722-073-1
Oppimisvaikeus

Oppimisvaikeus on sellainen yksilöön liittyvä ominaisuus, joka aiheuttaa hankaluuksia esimerkiksi kielellisessä kehityksessä, tarkkaavaisuudessa tai tilan, suunnan ja/tai ajan hahmottamisessa. 

Joka neljäs suomalainen kärsii tilastojen mukaan jonkinasteisesta oppimisvaikeudesta. Oppimisvaikeus voi johtua muistitoiminnan häiriöistä, keskittymishäiriöstä tai erilaisesta tavasta oppia, hahmottaa tai käsitellä tietoa. Oppimisvaikeuteen voi liittyä vaikeuksia hahmottaa tilaa tai arvioida ajan kulkua. Oppimisvaikeus on usein perinnöllinen.
Laaja-alaiset oppimisvaikeudet ovat oppimiseen liittyviä vaikeuksia, jotka ovat erityisiä oppimisvaikeuksia laajempia. Arviolta seitsemän prosenttia väestöstä kärsii laaja-alaisista oppimisvaikeuksista. Laaja-alaiset oppimisvaikeudet eivät ole niin suuria kuin älylliseen kehitysvammaisuuteen liittyvät oppimisvaikeudet, mutta vaikeuttavat usein merkittävästi ihmisen kykyä suoriutua peruskoulun oppimäärästä, opiskella itselleen ammatti sekä suoriutua työelämän vaatimuksista
ja selviytyä arkielämän perusasioista, minkä vuoksi monet tarvitsevat yksilöllistä ohjausta ja räätälöityjä tukipalveluita.
Oppimisvaikeuksista kärsivän aivosähkökäyrässä saattaa esiintyä delta-aivosähköaaltoja hyvin korkeina aallonhuippuina ja puolta vähemmän gamma-aaltoja kuin verrokeilla.
Tieto- ja viestintäteknologia oppimisvaikeuksien apuna

Tieto- ja viestintäteknologian opetuskäytöllä on huomattu olevan sekä myönteisiä että kielteisiä vaikutuksia oppimisvaikeuksiin. TVT saattaa auttaa ehkäisemään syrjäytymistä koulutuspolulta erilaisten pitkäaikaista kiinnostumista ja myönteistä sitoutumista synnyttävien harjoitusten avulla. Lisäksi "kasvoton" viestintä voi auttaa vuorovaikutusongelmista kärsiviä. Verkkoympäristö antaa oppilaalle aikaa rakentaa ajatuksiaan, jolloin suorituspaineet eivät ole kovin suuret. Ongelmia voivat tuottaa sopeutumisongelmat uudenlaisiin oppimisympäristöihin, sillä ne vaativat erilaista toimintaa ja ajattelun joustavuutta.
Oppimisvaikeuksien kannalta on hyvin tärkeää, että oppijat tutustutetaan kunnolla käytettäviin ohjelmistoihin. Tällöin käytetystä teknologiasta saadaan suurin mahdollinen hyöty, eikä oppijan osaaminen ole kiinni teknisistä vaikeuksista.
Oppimisvaikeuksista kärsivien oppilaisen auttamiseksi olisi räätälöitävä oppimisympäristöjä entistä mukautuvammiksi. Oppilaiden itseohjautuvuuden ja itsesäätelytaitojen eritasoisuus voitaisiin tunnistaa ohjelmissa, jolloin se vastaisi "tarkoituksenmukaisesti kunkin yksilön kehitystarpeisiin".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Erilaisten oppijoiden liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Oraonit

Oraonit ovat dravidalaista kurukhin kieltä puhuva kansa. Noin puolet heistä asuu Intian Biharin osavaltiossa etupäässä Chota Nagpurin tasangolla ja loput Madhya Pradeshissa, Orissassa ja Länsi-Bengalissa. Oraoneja on myös Bangladeshissa sekä vähemmässä määrin Nepalissa ja Bhutanissa. Eri arvioiden mukaan heidän kokonaismääränsä on 2–4,5 miljoonaa.
Oraonien uskotaan muuttaneen alueelle Etelä-Intiasta. Kulttuuriltaan heitä lähin kansa ovat mundat. Intiassa oraonien virallinen asema on ”heimokansa” (engl. scheduled tribe). Perinteinen elinkeino on maanviljely ja tärkein viljelyskasvi riisi. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, siat, kanat ja ankat. Lisäksi harjoitetaan metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Osa oraoneista työskentelee suurviljelmillä, kaivoksissa, rakennustöissä ja palveluammateissa.
Suurin osa oraoneista on perinteisen uskonnon harjoittajia ja muodollisesti hinduja. Pieni vähemmistö on kristittyjä. Naapurikansojensa mundien ja marioiden tavoin oraonit ovat tulleet tunnetuiksi kylvökauden alussa vietettävän Sarhul-juhlan yhteydessä suoritetuista ihmisuhreista. Maan hedelmällisyyden jumalattarelle tehtyjä ihmisuhreja raportoitiin vielä 1980-luvulla. Oraonit tunnetaan myös heidän keskuudessaan 1900-luvun alussa vaikuttaneista brittiläisen kolonialismin vastaisista liikkeistä.
Optimointiteoria

Optimointiteoria on matematiikan osa-alue, joka tutkii menetelmiä minimipisteen määrittämiseksi funktioille muotoa  f:A\to R, missä  A on funktion lähtöavaruus. Minimipisteessä funktio saavuttaa pienimmän arvonsa, joka ei kuitenkaan välttämättä ole yksikäsitteinen. Minimipisteen määrittämistä kutsutaan matemaattiseksi optimoinniksi.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Optimointi 1.  (Opintomoniste 138)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-722-073-1
Orava (Inkeri)

Orava (ven. Орово, Orovo) on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Nykyään kylä kuuluu Seuloskoin piiriin.
Perimätiedon mukaan kylän perusti Oravainen -niminen perhe entisen inkeroisen Jalovitsa -asutusten alueella. Kylä mainitaan nimellä Oravamäki (Årrafwamäcki) Ruotsin 1690-luvun asiakirjassa.  Kelton kirkonkirjassa vuodelta 1745 listattiin Oravassa Ronkonen, Jurvinen, Villikainen, Hynnä, Kelkka ja Ollikainen -nimisiä sukuja. Vuonna 1849 siellä asui 169 ihmistä (76 miestä ja 93 naista), niistä inkeriläisiä (savakoita) - 122 (54 miestä ja 68 naista), ja Suomen karjalaisia - 47 (miehiä 22, naisia 25). 
Pitkää aikaa kyläläisillä ei lähes ollut omaa maata, vaan he joutui vuokramaan sitä Jaanilan hovilta
. 1900-luvun alussa kylässä toimi osuuskauppa. Kylän lapset kävivät Saakrovan kansakoulussa, missä oli sekä venäjän- että suomenkielisiä oppilaita.
Vuonna 1926 Oravassa oli 55 taloa ja 274 asukasta, niistä 271 (54 taloa) - inkeriläisiä, ja 3 henkilöä (1 talo) - Suomen suomalaisia. Kylän talot sijaitsivat silloin ainoastaan mäen päällä. Oravassa asuneet Suomen kansalaiset onnistuivat palata takaisin rajan taakse ennen kollektivisaatiota.
Oravan kaksi suurinta sukua olivat Mehiläinen ja Pekki, pienempiä sukuja olivat Ollikainen, Kuronen ja Kelkka. Maallikkosaarnaajat Katri Kukkonen ja Maria Kajava, molemmat o.s. Mehiläinen, ovat syntyneet Oravassa. Heillä oli iso rooli evankelis-luterilaisen kirkon elvyttämisessä Neuvostoliiton 1960-1980 -luvuilla. Näyttelijä Juha Mehiläinen oli myös kotoisin Oravasta.
1930-luvun alussa kylän varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. Sen jälkeen 1930-luvulla kaikkian kylässä vainojen uhreja oli vielä 23 ihmistä. Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki Oravan suomalaiset karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 362001–363000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
362001:stä ja päättyen 363000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla luettelon pikkuplaneetoista.
Opfikon

| Opfikon |
| --- | --- |
 Glattjoki virtaa Opfikonin halki.
 vaakuna

 Opfikon
 Koordinaatit: 47°26′N, 8°34′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürichin kantoni
Hallintoalue (Bezirk):  Bülachin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,60 km²
Korkeus:  420–481 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  19 978
 – Väestötiheys:  3 568 as./km²
 
 www.opfikon.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Opfikon on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kaupungissa on noin 20 000 vakinaista asukasta.
Maantiede

Opfikon sijaitsee Glattjoen laaksossa Zürichin koillispuolella ja Klotenin lounaispuolella muodostaen näiden kaupunkien kanssa yhtenäisen taajama-alueen.
Liikenneyhteydet

Moottoritiet A1, A4 ja A51 kulkevat Opfikonin poikki. Zürichin lentoasema sijaitsee osittain Opfikonin alueella. SBB:n rautatiet Zürichistä Bülachiin, Kloteniin ja Winterthuriin kulkevat Opfikonin kautta.
Aiheesta muualla

Illi, Martin: Opfikon (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  26.10.2009. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opfikon Wikimedia Commonsissa
| n k Zürichin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (162 kpl, 1.1.2019–)
 Affoltern: Aeugst am Albis • Affoltern am Albis • Bonstetten • Hausen am Albis • Hedingen • Kappel am Albis • Knonau • Maschwanden • Mettmenstetten • Obfelden • Ottenbach • Rifferswil • Stallikon • Wettswil-am-Albis
 Andelfingen: Adlikon • Andelfingen • Benken • Berg am Irchel • Buch am Irchel • Dachsen • Dorf • Feuerthalen  • Flaach • Flurlingen • Henggart • Humlikon • Kleinandelfingen • Laufen-Uhwiesen • Marthalen • Ossingen •  Rheinau • Stammheim • Thalheim an der Thur • Trüllikon • Truttikon • Volken
 Bülach: Bachenbülach • Bassersdorf • Bülach • Dietlikon • Eglisau • Embrach • Freienstein-Teufen • Glattfelden • Hochfelden • Höri • Hüntwangen • Kloten • Lufingen • Nürensdorf • Oberembrach • Opfikon • Rafz • Rorbas • Wallisellen • Wasterkingen •  Wil • Winkel
 Dielsdorf: Bachs • Boppelsen •  Buchs • Dällikon • Dänikon • Dielsdorf • Hüttikon • Neerach • Niederglatt • Niederhasli • Niederweningen • Oberglatt • Oberweningen • Otelfingen • Regensberg • Regensdorf • Rümlang • Schleinikon • Schöfflisdorf • Stadel  • Steinmaur • Weiach
 Dietikon: Aesch • Birmensdorf • Dietikon • Geroldswil • Oberengstringen • Oetwil an der Limmat • Schlieren • Uitikon • Unterengstringen • Urdorf • Weiningen
 Hinwil: Bäretswil • Bubikon • Dürnten • Fischenthal • Gossau • Grüningen • Hinwil • Rüti • Seegräben • Wald • Wetzikon
 Horgen: Adliswil • Horgen •  Kilchberg • Langnau am Albis • Oberrieden • Richterswil • Rüschlikon • Thalwil • Wädenswil
 Meilen: Erlenbach • Herrliberg • Hombrechtikon • Küsnacht • Männedorf • Meilen • Oetwil am See • Stäfa • Uetikon am See • Zollikon • Zumikon
 Pfäffikon: Bauma • Fehraltorf • Hittnau • Illnau-Effretikon •  Lindau • Pfäffikon • Russikon • Weisslingen • Wila • Wildberg
 Uster: Dübendorf •  Egg • Fällanden • Greifensee • Maur • Mönchaltorf • Schwerzenbach • Uster • Volketswil • Wangen-Brüttisellen
 Winterthur: Altikon • Brütten • Dägerlen • Dättlikon • Dinhard • Elgg • Ellikon an der Thur • Elsau • Hagenbuch • Hettlingen • Hofstetten • Neftenbach • Pfungen • Rickenbach • Schlatt • Seuzach • Turbenthal • Wiesendangen • Winterthur • Zell
 Zürich: Zürich
Oravaisten vaakuna

Oravaisten vaakuna (1954–2010)
Oravaisten kunnanvaakuna oli Oravaisten kunnan virallinen tunnus, ja se on saanut aiheensa paikkakunnan historiasta. Vaakunan väkivasara viittaa vuonna 1703 perustettuun Kimon ruukkiin ja 1736 rakennettuun Oravaisten masuuniin. Kranaatit symbolisoivat Oravaisten taistelua, joka käytiin 14. syyskuuta 1808.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 14. syyskuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä palkeittain asetettu hopeinen väkivasara, saatteena sen kummallakin puolella hopeinen, kultaliekkinen kranaatti”.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2011, kun Oravaisten kunta yhdistyi Vöyri-Maksamaan kunnan kanssa Vöyrin kunnaksi.
Luettelo pikkuplaneetoista: 379001–380000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
379001:stä ja päättyen 380000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.