stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rafetus

| Rafetus |
| --- | --- |
 Rafetus euphraticus
 mioseeni–nykyaika (holoseeni) 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Pystytaivuttajat Cryptodira
Heimo::  Pehmeäkilpikonnat Trionychidae
Alaheimo::  Trionychinae
Suku::  Rafetus  Gray, 1864
Synonyymit
 Oscaria Gray, 1873  Yuen Heude, 1880 
Katso myös
   Rafetus Wikispeciesissä   Rafetus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rafetus on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Se sisältää kaksi elossa olevaa lajia, jotka aiemmin luettiin sukuun Trionyx. Lajit ovat maantieteellisesti eristyneet, ja ne ovat molemmat uhanalaisia: erittäin uhanalainen Rafetus euphraticus elää Lähi-idässä, kun taas äärimmäisen uhanalainen Rafetus swinhoei elää Kiinassa ja Vietnamissa. Jälkimmäinen luetaan toisinaan omaan sukuunsa Oscaria. Lisäksi suvusta tunnetaan yksi sukupuuttoon kuollut laji, Rafetus bohemicus, jonka mioseenilta peräisin olevia fossiileja on löydetty Tšekistä. Nykyisistä pehmeäkilpikonnista Rafetus on lähintä sukua pohjoisamerikkalaiselle Apalone-suvulle, ja sukujen katsotaan toisinaan muodostavan yhdessä Apalonina-alatribuksen.
Lajit

†Rafetus bohemicus
Rafetus euphraticus
Rafetus swinhoei
Route de la Baie James

| Route de la Baie James> .Paikka | Route de la Baie James> .Km | Route de la Baie James> .Km | Route de la Baie James> .Lisätiedot |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| päätepiste | 620 | ● | yksityistie alkaa |  |
| liittymä | 617 | ● | Radissoniin 5 km |  |
| liittymä | 600 | ● | Chisasibiin 90 km |  |
| liittymä | 589 | ● | Radissonin lentokenttä |  |
| liittymä | 544 | ● | Route Transtaïga |  |
| liittymä | 518 | ● | Wemindjiin 96 km |  |
| hätäpuhelin | 504 | ● |  |  |
| hätäpuhelin | 444 | ● |  |  |
| silta | 411 | ● | Opinaca-joki |  |
| silta | 395 | ● | Eastmain-joki |  |
| Relais 381 | 381 | ● | huoltoasema, kahvio |  |
| liittymä | 351 | ● | Eastmainiin 103 km |  |
| hätäpuhelin | 301 | ● |  |  |
| liittymä | 275 | ● | Route du North |  |
| silta | 257 | ● | Rupert-joki |  |
| hätäpuhelin | 247 | ● |  |  |
| liittymä | 237 | ● | Waskaganishiin 102 km |  |
| silta | 232 | ● | Broadback-joki |  |
| hätäpuhelin | 201 | ● |  |  |
| hätäpuhelin | 135 | ● |  |  |
| rekisteritoimisto | 6 | ● |  |  |
| Matagami | 0 | ● | tien alkukohta |  |
Route de la Baie James (engl. James Bay Road) on maantie Québecin länsiosissa Kanadassa. Tie kulkee Kanadan kilven lähes asumattomien erämaiden poikki Jamesinlahden itärannan suuntaisena. Yleiselle liikenteelle avatun tieosuuden pituus on 620 kilometriä, ja se on jatke Québec route 109 -maantielle. Tie alkaa Matagamista ja päättyy Radissoniin.
Tie on koko matkaltaan päällystetty, hyvin hoidettu ja se on avoinna liikenteelle koko vuoden ajan. Vuodesta 2002 lähtien tietä ei ole enää määritelty yhdeksi provinssin valtateistä. Jamesinlahdelle johtava tie on tärkeä yhteyslenkki alueen matkailulle. Tieltä haarautuvat sekä Route Transtaïga että Route du Nord.
Tien varrella ei ole asutuskeskuksia, lukuun ottamatta huoltoasemaa, joka sijaitsee 381 kilometrin päässä Matagamista. Huoltoasema sekä sen yhteydessä sijaitseva kahvila ja yömajoitus ovat avoinna matkailijoille 24 tuntia vuorokaudessa joka päivä.
Koska tie kulkee eristyksissä olevien asumattomien seutujen halki, on Matagamin pohjoispuolella rekisteritoimisto, jossa tienkäyttäjien on ilmoittauduttava. Toimisto on aina auki, ja se toimii myös tienvarren matkailuneuvontana. Turvallisuussyistä tien varrella on kuusi hätäpuhelinta, joilla saa yhteyden rekisteritoimistoon.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rufinus

Rufinus (lat.) tai Rufinos (m.kreik. Ῥουφῖνος, Rūfinos tai Roufinos) voi viitata seuraaviin:
Pyhä Rufinus, useita pyhiä
Rufinos (n. 200-luku), runoilija
Rufinus Aquileialainen eli Tyrannius Rufinus (n. 345–410/411), roomalainen pappi, teologi, kirjailija ja kääntäjä
Rufinus (n. 335–395), itäroomalainen konsuli ja pretoriaaniprefekti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rufinus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RVCA Sport

| RVCA Sport |
| --- | --- |
Perustettu:  2009
Perustajat:  PM Tenore
Valmentajat:  Joe Parillo (nyrkkeily)
Lajit:  nyrkkeily, lukkopaini, brasilialainen jujutsu
Paikkakunta:  Costa Mesa, Kalifornia
Tunnetuimmat ottelijat:  B. J. Penn (2007–?) Michael Bisping (2015–2017) Cris Cyborg (2016–) Rafael dos Anjos (2017–) Luke Rockhold (2018–) Vitor Belfort Seniesa Estrada
RVCA Sport, tunnetaan myös nimillä VA Sport Training Center ja Parillo Boxing on yhdysvaltalainen vapaaotteluseura. Sen tunnetuimpia ottelijoita ovat olleet B. J. Penn, Michael Bisping, Cris Cyborg ja Rafael dos Anjos.
Historia

PM Tenore perusti vaateketjun RVCA:n 1999 ja päätti laajentaa toimintaansa perustamalla vapaaotteluseuran 2009 alun perin tarkoituksenaan auttaa B. J. Penniä valmistautumaan kevytsarjan mestaruuden puolustamiseen. Penn teki tuolloin yhteistyötä Joe Parillon kanssa, joka oli entinen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän otteli tilastolla 8–0 ennen kuin erinäiset loukkaantumiset päättivät Parillon uran ollessaan 30-vuotias. Hän ryhtyi sittemmin täysipäiväiseksi valmentajaksi valmentaen aluksi LA Boxingissa. Uransa alkupuolella Parillo piti mittsejä menestyneille nyrkkeilijöille, kuten Johnny Tapialle ja oli sparriparina Paul Spadaforan ja Fernando Vargasin kanssa. Hän valmensi myös Danny Pereziä, joka voitti nyrkkeilyssä NABC- ja IBC-mestaruudet. Sittemmin Parillo on valmentanut myös vapaaottelijoita, joista B. J. Penn oli ensimmäinen pidempiaikainen. Kaksikko työskenteli vuodesta 2007 lähtien, jonka jälkeen Parillo saavutti menestystä myös Michael Bispingin ja Cris Cyborgin kanssa, jotka saavuttivat UFC mestaruuden.
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Painoluokka | Mestaruudet |
| --- | --- | --- |
| Danny Perez | Välisarja | USBA (2008) |
| B. J. Penn | Kevytsarja | UFC (2008–2010) |
| Michael Bisping | Keskisarja | UFC (2016–2017) |
| Cris Cyborg | Höyhensarja | UFC (2017–2018) Bellator (2020–) |
| Seniesa Estrada | Välisarja | WBC Silver (2018–) WBA (2019–) |
Rafał Wolski

Wolski vuonna 2014
Rafał Wolski (s. 10. marraskuuta 1992 Kozienice, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän aloitti pääsarjauransa Wisła Krakovassa, jota hän edusti vuoteen 2013 saakka. Välillä hän pelasi Italiassa ja Belgiassa, ja vuodesta 2016 hän on edustanut kotimaassaan Lechia Gdańskia. Wolski kuului Puolan maajoukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Rafał Wolski (90minut.pl) (puolaksi)
Puolan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Szczęsny |
2 Boenisch |
3 Wojtkowiak |
4 Kamiński |
5 Dudka |
6 Matuszczyk |
7 Polanski |
8 Rybus |
9 Lewandowski |
10 Obraniak |
11 Murawski |
12 Sandomierski |
13 Wasilewski |
14 Wawrzyniak |
15 Perquis |
16 Błaszczykowski |
17 Sobiech |
18 Mierzejewski |
19 Wolski |
20  Piszczek |
21 Grosicki |
22 Tytoń |
23 Brożek |
Valmentaja Smuda
Richard Danielpour

Richard Danielpour (s. 28. tammikuuta 1956 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Elämä ja teokset

Danielpour opiskeli Vincent Persichettin ja Peter Menninin johdolla Juilliard School of Musicissa, josta hän valmistui vuonna 1986. Monien muiden sukupolvensa amerikkalaissäveltäjien tapaan Danielpour käytti teoksissaan aluksi sarjallisia sävellystekniikoita, mutta luopui niistä 1980-luvun loppupuolella ja alkoi turvautua perinteisempää sävelkieleen. Danielpour kertoo saaneensa vaikutteita musiikkinsa John Adamsiltä, Christopher Rouselta, Joseph Schwantnerilta - sekä Beatlesiltä. Danielpourin merkittävimpiin teoksiin kuuluvat First Light (1988) kamariorkesterille, kolme sinfoniaa (1985, 1986 ja 1990), kolme pianokonserttoa (1981, 1993, 2002), baletti Anima mundi (1995) ja viimeisimpänä ooppera Margaret Garner (2005).
Aiheesta muualla

Richard Danielpourin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Reaaliaikainen suoratoisto

Reaaliaikainen suoratoisto eli livestriimaus tai suoralähetys tarkoittaa sitä, että videokuvaa lähetetään verkossa suorana lähetyksenä katsojalle suoratoistopalvelun kautta. Useat suositut sosiaalisen median sivustot, kuten Facebook, Instagram ja YouTube, ovat ottaneet käyttöönsä reaaliaikaisen suoratoiston mahdollisuuden. Livestriimaus on hyvin suosittua tietokonepelaajien keskuudessa, esimerkiksi pelien livestriimaamiseen keskittynyt suorapalvelusivusto Twitch kerää päivittäin yli 15 miljoonaa kävijää.
Livestriimauksen suosio

Vuoden 2016 loppuun mennessä yhdysvaltalaisista 18–35-vuotiaista 63 % oli katsonut vähintään kerran livestriimivideota. Samasta ikäryhmästä 42 % oli itse lähettänyt livestriimiä. Suomessa 10–29-vuotiaista yli kolmannes seuraa pelaamiseen liittyviä livestriimejä aktiivisesti.
Livestriimauksen suosion taustatekijänä pidetään sen vuorovaikutteisuutta. Katsojat voivat osallistua lähetykseen esimerkiksi kommentoimalla, joskin suoran lähetyksen vaikutuksena jo pelkkä passiivinen katsominenkin voi antaa tunteen omasta osallisuudesta. Suosiota selittää myös livestriimauksen rajattomuus: sitä voi harrastaa missä tahansa, ja se onkin suosittua ajanvietettä esimerkiksi bussimatkoilla.
Viime aikoina livestriimaus on laajentunut asiakaspalvelutarkoituksiin. Yritykset voivat lähettää reaaliaikaisia suoratoistolähetyksiä, joissa asiantuntija vastaa katsojien reaaliaikaisesti lähettämiin kysymyksiin.
Reaaliaikaisen suoratoiston palveluntarjoajat

Suosituimmat sosiaalisen median yritykset kilpailevat reaaliaikaisen suoratoiston palveluntarjoamisen alalla. Twitter julkaisi livelähetysten lähettämiseen tarkoitetun Periscope-sovelluksen keväällä 2015. Facebook esitteli Facebook Live -suoratoistopalvelunsa elokuussa 2015. Myös YouTubessa livestriimaus on ollut mahdollista jo vuosia. Jättiyhtiö Amazonin omistuksessa oleva Twitch-suoratoistopalvelu kerää vuosittain satoja miljoonia pelaamisesta kiinnostuneita kävijöitä.
Videopelit

Videopelien suoratoisto sai suosioita 2010-luvulla. Twitchin beetaversio julkaistiin kesäkuussa 2011. David M. Ewalt kutsui Twitchiä "videopelien ESPN:ksi". Sivusto sai alkunsa vuonna 2007 Justin.tv:ltä. Vuoden 2014 lopussa Amazon.com osti sen 970 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Yhtenä johtavista suoratoistoalustoista Twitchillä on nyt miljoonia lähettäjiä ja lähes kaksisataa miljoonaa katsojaa. Muihin videopelien suoratoistosivustoihin kuuluu mm. Smashcast.tv, joka syntyi Azubun ja Hitbox.tv:n yhdistämisen jälkeen, ja eteläkorealainen AfreecaTV. Vuonna 2015 YouTube julkaisi YouTube Gamingin, videopeleihin keskittyvän satelliittisivuston ja sovelluksen, joka on suunniteltu kilpailemaan Twitchin kanssa.
Ammattimaiset striimaajat voivat ansaita kohtuullisia tuloja katsojien tilauksista ja lahjoituksesta, sekä alustamainonnasta ja e-urheiluorganisaatioiden sponsoroinnista. He ansaitsevat usein paljon enemmän striimauksista kuin turnausvoitoista. Ammattipeliturnausten yleisö on ensisijaisesti suorien lähetysten yleisö pelikenttien yleisön lisäksi. The International 2017:ta, Dota 2:n turnaus, jonka palkintopotti oli e-urheilun historian suurin, suoratoistettiin pääosin Twitchin kautta. Yli viisi miljoonaa samanaikaista katsojaa kävivät katsomassa sitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reaaliaikainen suoratoisto Wikimedia Commonsissa
Rednecks, Blue Falls

| Rednecks, Blue Falls Vanha Isäntä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Tommi Liuhala
 Tyylilaji: country, folk
 Kesto: 41.06
 Levymerkki: Hi-Hat
Vanhan Isännän muut julkaisut
| III 1978 | Rednecks, Blue Falls 1979 |   |
Rednecks, Blue Falls on suomalaisen Vanha Isäntä -yhtyeen neljäs albumi vuodelta 1979.
Kappaleet > A-puoli

She's No Angel – 2.40
Buckets of Rain – 3.49
The Continental – 2.46
Blue Falls – 4.08
Any Old Time – 2.33
Lost Call – 1.59
Honeysuckle Honey – 3.06
Kappaleet > B-puoli

Singing Cowboy – 3.32
You're Ok – 2.33
Peddling Man – 4.00
Moanin' the Blues – 2.38
Elton Two-Step – 2.54
Rednecks in the Sunset – 5.04
Kokoonpano

Timo Vakkilainen – laulu, kitara, viulu
Olli Haavisto – pedal steel -kitara, dobro, kitara
Teuvo Lampinen – piano, sähköpiano, taustalaulu
Ahti Marja-aho – viulu, taustalaulu, kitara
Juha Tikka – basso, taustalaulu, tuuba
Markku Luukkanen – rummut, laulu, taustalaulu
Aiheesta muualla

Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Rednecks, Blue Falls discogs.com -sivustolla
Rev Theory

| Rev Theory |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  hard rock, post-grunge, nu metal
Kotipaikka:   North Andover, Massachusetts, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rich Luzzi  Julien Jorgensen  Dave Agoglia  Matt McCloskey  Paul Phillips 
Entiset jäsenet:  Rikki Lixx
Levy-yhtiö:  EMI, Interscope, Killer Tracks, Another Century (Sony Music)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rev Theory (ennen nimellä Revelation Theory) on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye Massachusettsista . Se on perustettu vuonna 2002. Vuonna 2005 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi Truth Is Currency.Rev theoryn tunnetuin kappale on ohjelman Blue Mountain State televisiosarjan tunnuslaulu "Hell Yeah".
Jäsenet

Rich Luzzi – laulu
Julien Jorgensen – kitara
Rikki Lixx – kitara
Matty McCloskey – basso, taustalaulu
Dave Agolia – rummut
Historia

Revelation Theoryn jäsenet Rich, Dave ja Julian kokoontuivat ensimmäisen kerran vuonna 1997 Merrimackin Collegessa North Andoverissa. Sitten kaikki muuttivat Long Islandiin vuonna 2002, toivoen musiikkiuraa.
2005, he pyörivät muun muassa Sevendustin ja Hinderin keikoilla. Sitten he julkaisivat debyyttialbuminsa Truth Is Currency, jolta kappale Slowburn pääsi Amerikan listoille. Siitä heidän uransa alkoi. WWE:n tunnettu painija Randy Orton käyttää sisääntulomusiikkinaan Rev Theoryn "Voices"-laulua.
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Truth Is Currency (2005) (nimellä Revelation Theory)  Light It Up (2008)  Justice (2011)  The Revelation (2016) EP:t Revelation Theory EP (2004)  Acoustic Live from the Gibson Lounge (2009)  Take 'Em Out (2012)  Take Em Out (2012) :  Singlet "Slowburn" (2005)  "Hell Yeah" (2008)  "Light It Up" (2008)  "Far From Over" (2009)  "Broken Bones" (2010)  "We Own The Night" (2016)
Ronnie Price

| Ronnie Price |
| --- | --- |
 Price vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ronald D’Wayne Price
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Friendswood, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Ronnie
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Nyk. joukkue:  Phoenix Suns
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  ei varattu 2005
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2001–2002 2002–2005:  Nichollsin osavaltionyliopisto Utah Valley
Seurajoukkueet
2005–2007 2007–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–:  Sacramento Kings Utah Jazz Phoenix Suns Portland Trail Blazers Orlando Magic Los Angeles Lakers Phoenix Suns
Ronald D’Wayne ”Ronnie” Price (s. 21. kesäkuuta 1983 Friendswood, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2005 lähtien.
Pricea ei varattu vuoden 2005 varaustilaisuudessa, mutta Sacramento Kings palkkasi hänet vapaana pelaajana, ja Price on pelannut tämän jälkeen pysyvästi NBA:ssa useassa eri seurassa, muun muassa neljä kautta Utah Jazzissa. Price heitti 23. joulukuuta 2015 ottelussa Denver Nuggetsia vastaan 20 pistettä ja kuusi onnistunutta kolmen pisteen heittoa, jotka molemmat olivat hänen uransa ennätyksiä.
Ronnie Ray Smith

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ronnie Ray Smith |  Ronnie Ray Smith |  Ronnie Ray Smith |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | México 1968 | 4×100 m |  |
Ronald Ray ”Ronnie Ray” Smith  (28. maaliskuuta 1949 Los Angeles, Kalifornia – 31. maaliskuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija, olympiavoittaja ja 100 metrin juoksun sekä 4×100 metrin juoksun maailmanennätyksien haltija.
Smith juoksi Yhdysvaltain olympiakultaa maailmanennätysajalla voittaneen pikaviestijoukkueen kolmannen osuuden loppukilpailussa Méxicossa 1968. Aikaisemmin samana kesänä Smith, Jim Hines ja Charles Greene juoksivat 100 metrillä saman kilpailun kahdessa eri välierässä maailmanennätyksen 9,9 sekuntia käsiajanotolla.
Smith kuoli Los Angelesissa 31. maaliskuuta 2013, 64-vuotiaana.
Rukoussunnuntai

Rukoussunnuntai (lat. dies rogate, "anokaa", "rukoilkaa") on kristillisessä perinteessä viides pääsiäisen jälkeinen sunnuntai. Nimitys tulee Rooman seurakunnan varhaisista rukouskulkueista 300-luvulla. Myöhemmin rukouskulkueet järjestettiin rukoussunnuntain ja helatorstain välisinä ”käyntipäivinä” tai ”kanttaipäivinä”. Rukoussunnuntain saarnatekstit käsittelevät yleensä rukousta ja rukoilemista.
Aiheesta muualla

Rukoussunnuntai Suomen ev-lut kirkon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosi
adventti | 
joulu | 
uusivuosi |
loppiainen |
kynttilänpäivä |
laskiainen |
Marian ilmestyspäivä |
palmusunnuntai |
kiirastorstai |
pitkäperjantai |
pääsiäinen |
helatorstai

helluntai |
Pyhän Kolminaisuuden päivä |
juhannus |
apostolien päivä |
kirkastussunnuntai |
mikkelinpäivä |
reformaation päivä |
pyhäinpäivä |
tuomiosunnuntai
Roar Strand

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Roar Strand
Syntymäaika: 2. helmikuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Trondheim, Norja
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura:  Rosenborg
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–   1993 |  Rosenborg   → Molde (laina) |  |
Maajoukkue
| 1994–2003 |  Norja | 42 (4) |
Roar Strand (s. 2. helmikuuta 1970, Trondheim, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pitkään Tippeligaenin Rosenborgissa ja toimi myös joukkueen kapteenina.
Strand aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa vuonna 1989. Hän on edustanut seuraa koko uransa ajan lukuun ottamatta yhtä lainakautta Moldessa. Strand on saavuttanut Rosenborgin riveissä 14 Norjan mestaruutta ja 5 cup-mestaruutta. Hän on edustanut seuraa Mestarien liigan lohkovaiheessa kymmenen kertaa ja pelannut kaikkiaan yli 100 ottelua Uefan seurajoukkuekilpailuissa.
Norjan maajoukkueessa Strand pelasi vuosina 1994–2003 42 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Norjaa MM-kisoissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa vuonna 2000.
Saavutukset

Norjan mestaruus 1990, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006
Norjan cupin voitto 1990, 1992, 1995, 1999, 2003
Aiheesta muualla

Profiili Rosenborgin sivuilla (norjaksi)
Norjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Thorstvedt |
2 Halle |
3 Johnsen |
4 Bratseth |
5 Bjørnebye |
6 Flo |
7 Mykland |
8 Leonhardsen |
9 Fjørtoft |
10 Rekdal |
11 Jakobsen |
12 Grodås |
13 By Rise |
14 Nilsen |
15 Løken |
16 Sørloth |
17 Eggen |
18 Håland |
19 Strand |
20 Berg |
21 Rushfeldt |
22 Bohinen |
Valmentaja Olsen
Norjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Grodås |
2 Halle |
3 Johnsen |
4 Berg |
5 Bjørnebye |
6 Solbakken |
7 Mykland |
8 Leonhardsen |
9 T. Flo |
10 Rekdal |
11 Jakobsen |
12 Myhre |
13 Baardsen |
14 Heggem |
15 Eggen |
16 J. Flo |
17 H. Flo |
18 Østenstad |
19 Hoftun |
20 Solskjær |
21 Riseth |
22 Strand |
Valmentaja Olsen
Norjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Myhre |
2 Bergdølmo |
3 Bragstad |
4 Berg |
5 Andersen |
6 Strand |
7 Mykland |
8 Solbakken |
9 Flo |
10 Rekdal |
11 Skammelsrud |
12 Olsen |
13 M. Bakke |
14 Heggem |
15 Riise |
16 Eggen |
17 Carew |
18 Iversen |
19 E. Bakke |
20 Solskjær |
21 Riseth |
22 Bjørnebye |
Valmentaja Semb
Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten

Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten
Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten (26. huhtikuuta 1861 Pernegg an der Mur – 12. toukokuuta 1921 Graz) oli itävaltalainen kenraali, joka toimi Itävalta-Unkarin viimeisenä sotaministerinä vuosina 1917–1918.
Stöger-Steiner oli alkuperäiseltä nimeltään Rudolf Stöger. Kun hänen kasvatti-isänsä Joseph Steiner, joka oli aateloitu nimellä von Steinstätten, adoptoi hänet vuonna 1891, hän sai nimen Stöger-Steiner von Steinstätten. Hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan vuonna 1878 ja yleni vuoteen 1909 mennessä kenraalimajuriksi. Hän toimi taktiikan opettajana sotakoulussa ja myöhemmin armeijan tarkka-ampujakoulun johtajana. Vuonna 1912 hänet ylennettiin sotamarsalkkaluutnantiksi ja nimitettiin 4. jalkaväkidivisioonan komentajaksi.
Ensimmäisen maailmansodan alussa Stöger-Steiner komensi jalkaväkidivisioonaansa Galitsiassa, mistä hänet siirrettiin toukokuussa 1915 armeijakunnan komentajaksi Isonzon rintamalle. Komentajana hän ei ollut erityisen näkyvä, mutta huhtikuussa 1917 hänet nimitettiin yllättäen näkyvään asemaan valtakunnan sotaministeriksi eronneen Alexander von Krobatinin tilalle. Stöger-Steiner oli Itävallan ja Unkarin johtajien välinen kompromissivalinta. Tehtävässään hän osoittautui päteväksi, mutta sota oli jo ajanut valtakunnan sellaiseen tilaan, jossa tarvikehuollon varmistaminen ja siviiliväestön pitäminen rauhallisena olivat lähes mahdottomia tehtäviä. Stöger-Steiner vakuutti keisari Kaarle I:lle, että Itävalta-Unkari kestäisi vielä seuraavan sotatalven, mutta keväällä 1918 hän aavisti tappion olevan edessä. Sen jälkeen hän panosti sisäisen järjestyksen säilyttämiseen ja komensi siihen tarkoitukseen seitsemän divisioonaa rintamalta. Hän joutui lopulta eroamaan vallankumouksen seurauksena marraskuussa 1918. Viimeisen sotavuoden aikana Stöger-Steiner korotettiin vapaaherraksi ja ylennettiin kenraalieverstiksi.
Rovaniemen Palloseuran kausi 2009

Rovaniemen Palloseuran kausi 2009 oli RoPS:n 24:s kausi pääsarjatasolla ja nykyisessä Veikkausliigassa 16:s. Vaihtuvuus kaudeksi 2009 Rovaniemen Palloseuran pelaajistossa oli suurta.
Lähteneet pelaajat

Kauden 2008 ykkösmaalivahti Kalle Rönkkö sai lähteä. Puolustuksesta lähtivät myös Antti Uimaniemi, Juha Majava, sekä Patrice Ollo N'Doumba. Ainoastaan avauskokoonpanon Uimaniemen RoPS olisi halunnut pitää, mutta kun Uimaniemen sopimus loppui syksyyn 2008 ja hän sai tarjouksen MyPalta. Näin Uimaniemi siirtyi pois Rovaniemen Palloseurasta ilmaiseksi etelään. Jo aikaisemmin joukkueesta oli lähtenyt keskuspuolustaja Aleksandr Kulik. Sopupeliepäilyt pelaajaa kohtaan johtivat lopulta sopimuksen purkamiseen. Samasta syystä myös toinen maalivahti Nikolai Pavlenko oli poistunut joukkueesta.
Keskikentällä RoPS koki karvaimmat menetykset kun 71:n maaottelun kokemuksen pelaaja ja johtaja Mika Nurmela siirtyi AC Ouluun. Saksalainen Daniel Bauer myös vakuutti peleissään, mutta loukkaantumiset eivät johtaneet jatkosopimuksen syntyyn. Keskikentän oikealta laidalta lähti Titi Essomba, jonka sopimus loppui ja joka aikoi tehdä päätöksensä joukkueen valinnasta vasta keväällä 2009 ja Rovaniemen Palloseuralla ei ollut aikaa odotella Titin päätöstä. Hyökkäyksestä lähti vielä tehoton pelaaja Philip Edeipo (kaksi maalia 17 pelissä) oli joukkueen radikaali muuttuminen kaudelle 2009 selviö. Vain neljä miestä säilyi avauskokoonpanosta kaudelle 2009.