stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun Vähä-Heikkilän lentoasema

Turun Vähä-Heikkilän lentoasema oli Venäjän Itämeren laivaston II Ilmailuprikaatin 5. lentodivisioonan toinen lentoasema. Toinen oli sijoitettuna Dragsfjärdin Söderlångvikiin. Lentoasema sijaitsi Aurajoen suulla, mikä vaikeutti sen toimintaa laivaliikenteen ja veneiden vuoksi.
Lentoasemalla oli neljä lentokonesuojaa, korjaamot sekä esikunta-, kasarmi- ja varastorakennukset. Suomen ilmavoimien lentotoiminta alkoi siellä heinäkuussa 1918, kun lento-oppilaat siirrettiin Hermannin lentoasemalta Vähä-Heikkilään. Venäläisten tarkoituksena oli laajentaa lentoasemaa rakentamalla yhteyteen vielä maalentokenttäkin, mutta sen toimeenpano jäi vallankumouksen vuoksi.
Ilmavoimien käytössä oli Stetinin M-16-, Stetinin M-16- ja Friedrichshafen-lentokoneita. Turun Lentokoulu muuttui 1. lokakuuta 1918 Lentopataljoonaksi, jonka sijaintipaikaksi määrättiin Santahaminan lentoasema. Turkuun jäänyt lento-osastokin siirrettiin Santahaminan lentoasemalle, kun lento-osasto liitettiin Ilmailupataljoonaan.
Vähä-Heikkilän lentoasemalla ja Söderlångvikin lentoasemilla olivat venäläisaikana tukikohtinaan Mäntyluodon lentotukikohta, Jurmon lentotukikohta Korppoossa ja Lappvikin lentotukikohta Hangossa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa |  |
|  | Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä  Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta |  |
| n k Perustiedot Wikidatassa: Turun Vähä-Heikkilän lentoasema (Q18662493)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: lentotukikohta
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
Skeittihalli Cube

Skeittihalli Cube on Turussa sijaitseva halli, jossa voi skeitata, rullaluistella, temppupotkulautailla ja ajaa BMX-pyörillä.
Cube aloitti toimintansa vuonna 1997 Alfa-tiloissa, mutta siirtyi 2001 omaan tilaansa Ruissalontielle.
Aiheesta muualla

Skeittihalli Cube
| n k Perustiedot Wikidatassa: Skeittihalli Cube (Q11893851)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: urheiluhalli
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
Faruq

| Faruk I |
| --- | --- |
 
Egyptin kuningas
Valtakausi:  28. huhtikuuta 1936 – 26. heinäkuuta 1952
Edeltäjä:  Fuad I
Seuraaja:  Fuad II

Syntynyt:  11. helmikuuta 1920 Kairo, Egyptin kuningaskunta
Kuollut:  18. maaliskuuta 1965 (45 vuotta) Rooma, Italia
Puoliso:  Farida (1938–1948) Nariman Sadek (1951–1954)
Lapset:  Prinsessa Farial Prinsessa Fawzia Prinsessa Fadia Fuad II
Suku:  Muhammad Ali
Isä:  Fuad I
Äiti:  Nazli Sabri
Nimikirjoitus:  
Faruq tai Faruk (arab. فاروق‎, Fārūq; 11. helmikuuta 1920 – 18. maaliskuuta 1965) oli Egyptin kuningas vuosina 1936–1952. Faruq seurasi vallassa epäsuosittua isäänsä Ahmad Fuadia. Hallitsijana hän oli toisin kuin isänsä aluksi suhteellisen pidetty. Toisen maailmansodan alkuvuosina britit eivät olleet niin kiintyneitä hänen katsottuihin saksalaismyönteisiin piireihinsä. Faruq joutui lopulta taipumaan brittien tahtoon, vaikka hänet oli ennen nähty heidän vastapainonaan. Myöhempinä vuosina hallinnon arvovalta romahti, mikä lopulta johti kuninkaan syrjäyttämiseen vallankaappauksessa vuonna 1952. Faruq vietti myöhemmät vuodet maanpaossa ulkomailla ja etenkin Italiassa, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1965.
Elämäkerta > Nuoruus

Faruq syntyi Kairossa 11. helmikuuta 1920. Hänen isänsä oli Egyptin hallitsija (khediivi 1917–1922 ja kuningas 1922–1936) Ahmad Fuad. Äiti oli kuningatar Nazli Sabri. Faruqin isä oli kuninkaana Egyptissä epäsuosittu hahmo. Hän oli ollut monien poliittisten kriisien osapuoli. Isällä ei ollut myöskään kovin paljon aikaa pojalleen, joka varttui pääsoin äitinsä, siskojensa ja muiden naispuolisten sukulaisten kanssa. Hänellä oli myös englantilainen yksityisopettaja. Vuonna 1935 Faruq aloitti opinnot Woolwichin Royal Military Collegessa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän ei ollut päässyt läpi opiston pääskykokeista, mutta sai silti osallistua joillekin tunneille. Faruqista oli tullut virallisesti nimetty kruununprinssi 12. joulukuuta 1933. Faruqinin ollessa vain 16-vuotias hänen opintonsa keskeytyivät hänen isänsä kuoleman takia vuonna 1936. Faruq julistettiin Egyptin kuninkaaksi hänen isänsä kuollinpäivänä 28. huhtikuuta 1936 ja astui valtaistuimelle virallisesti 6. toukokuuta samana vuonna.
Elämäkerta > Valtaannousu ja maailmansota

Kruunajaisten jälkeen Faruq piti puheen suoraan egyptiläisille radion kautta arabiaksi, mikä olisi ollut epätyypillistä hänen isältään. Hän oli valtakautensa alulla suosittu hahmo, toisin kuin monet muut oman dynastiansa. Toisin kuin isäänsä, Faruqia pidettiin alkujaan brittien vastavoimana, eikä samassa määrin näiden nukkehallitsijana. Toisen maailmansodan alkuvuosina hänellä oli esimerkiksi joitakin yhteyksiä brittien vihollisiin akselivaltioihin lähipiirinsä henkilöiden kautta.. Britit eivät sietäneet Faruqin haluttomuutta puuttua brittivastaiseen liikehdintään. Varsinkin kun Egyptiä alkoi toden teolla uhata saksalaisten eteneminen kohti Aleksandriaa. Britit halusivat ratkaista tilanteen puhdistamalla hallinnon saksalaismyönteisistä vaikuttajista. Ratkaisuna nähtiin Wafd-puolueen johtama hallitus. Sen johtaja Mustafa al-Nahhas ei ollut brittien suosiossa, mutta ainakaan häntä ei epäilty saksalaismyönteisyydestä. Wafd-puolueen kuviteltu kansansuosio olisi saattanut auttaa brittejä pitää tilanne hallussaan. Faruq ei tähän taipunut, jolloin britit vastasivat piirittämällä 4. helmikuuta 1942 Abadainin palatsin. Lopulta Faruq taipui ja nimitti al-Nahhasin pääministeriksi. Brittien voitettua El Alameinissa oli myös selvää, että heidän valtansa ei heti luhistuisi. Faruq joutui taipumaan brittimyönteiseen politiikkaan. Egyptissä brittivastaiset asenteet kasvoivat entisestään ja myös Faruqin monarkia menetti arvovaltansa.
Elämäkerta > Maailmansodan jälkeen

Toisen maailmansodan jälkeen Egyptiä leimasivat poliittiset kiistat, sekä kommunistien, Muslimiveljeskunnan, ja asevoimien upseeriston liikehdintä. Faruq vietti yhä enemmän aikaansa ulkomailla Kyproksella ja Euroopassa. Kairossa hän asui palatseillaan ja kävi esimerkiksi uhkapelaamassa Kairon uudessakaupungissa alkaen muuten käyttäytyä välttelevästi sosiaalisissa tilanteissa. Epäsopivina nähdyt ulkomaanmatkat ja niiden tapahtumat herättivät närää oppositiossa. Hyvällä ei katsottu myöskään avioeroa Faruqin vuonna 1938 naimasta vaimostaan, eli Egyptin kuningatar Faridasta vuonna 1948 ja uutta avioliittoa Nariman Sadikin kanssa vuonna 1951.
Tammikuussa 1951 egyptiläiset sissit iskivät brittien varuskuntaan Suezin kanavavyöhykkeellä. Tapahtumat ja seuranneet mellakat 26. tammikuuta Kairossa tulivat tunnetuksi Mustana lauantaina. Al-Nahhas ja Faruq syyttelivät toisiaan. Britit eivät olleet erityisen halukkaita puuttumaan asioihin imperiumissaan etenkin, kun he olivat pari vuotta aikaisemmin vetäytyneet Intiasta. Vanha valta Egyptissä oli nyt menettänyt miltei kaiken valtansa. Faruq nimitteli nopeasti kaatuvia hallituksia, joita seuraavan puolen vuoden aikana oli neljä. Kansa odotti tahoa, joka astuisi vanhan vallan tilalle.
Elämäkerta > Kukistuminen

Niin sanottu vapaiden upseerien salaliitto suunnitteli toimintaa. Faruq ja Egyptin tiedustelupalvelu tiesivät asiasta, mutta olivat myös kyvyttömiä vastaamaan tehokkaasti. Faruq syytti salaliittolaisten olemassaolosta brittejä, mutta määräsi heidän pidätyksensä liian myöhään, vain paria tuntia ennen vallankaappausta yöllä 23. heinäkuuta 1952. Kuninkaalle uskollisia sotilaita pidätettiin ja aamulla radiossa upseeri Anwar Sadat kertoi uudesta kenraali Muhammad Nagibin johtamasta hallinnosta ja vanhan syrjäyttämisestä. Faruq, joka ei enää luottanut britteihin, otti yhteyttä Yhdysvaltoihin perheensä auttamiseksi. 26. heinäkuuta uuden sotilashallinnon pääministeri Ali Mahir antoi kuninkaalle käskyn luopua vallasta ja lähteä maasta kello 18.00 mennessä. Faruq luopui vallasta poikansa Ahmad Fuadin hyväksi ja lähti Egyptistä Italiaan kuninkaallisella jahdillaan.
Elämäkerta > Valtakauden jälkeen

Italiassa Faruq saapui Napoliin perheensä kanssa jahdillaan hyvin samaan tapaan, kuin isoisänsä khediivi Ismail aikanaan. Kuninkaalla oli huomattava omaisuus ulkomailla pankeissa esimerkiksi Italiassa, Yhdysvalloissa ja Sveitsissä. Italiassa hän asettui Roomaan. Faruqin tyttäret lähetettiin pian Sveitsiin, kun taas vaimo Nariman palasi lopulta Egyptiin ja meni avioeron jälkeen uusiin naimisiin. Faruq vietti aikaa naisystäviensä kanssa Rooman yöelämässä. Hän sai myös Monacon kansalaisuuden maasta, jossa hän kävi usein uhkapelaamassa. Maaliskuussa 1965 Faruq oli palannut sveitsiläisestä sydänsairaalasta, minkä jälkeen hän vei erään naisystävänsä syömään  Ile de France nimiseen ravintolaan Roomassa.  Aterian jälkeen hän sai sydänkohtauksen ja kuoli paria tuntia myöhemmin aamuyöllä 18. maaliskuuta.
Faruq oli Muhammad Alista polveutuvan dynastian viimeinen varsinaisesti valtaansa käyttänyt Egyptin hallitsija. Hänet haudattiin Kairoon testamenttinsa ja perheensä pyynnön mukaisesti, mutta hyvin hiljaisissa menoissa.
Perhe

Faruqilla oli kaksi vaimoa. Kuningatar Faridan kanssa hän oli naimissa vuodesta 1938 vuoteen 1948. Kuningatar Nariman Sadik avioitui Faruqin kanssa vuonna 1951 ja pari erosi Faruqin kukistuttua. Faruqilla oli kolme tytärtä ensimmäisestä avioliitostaan ja yksi poika seuraavasta, kruununprinssi Fuad II.
Kunnianosoituksia > Egyptiläiset

Muhammad Alin ritarikunta (suurmestari, 1936)
Ismailin ritarikunta (suurmestari, 1936)
Niilin ritarikunta (suurmestari, 1936)
Maatalousansioiden ritarikunta (suurmestari, 1936)
Fuad I:n sotilasansion tähti (suurmestari, 1936)
Teollisuus- ja kauppa-ansioiden ritarikunta (suurmestari, 1936)
Hyveiden ritarikunta (suurmestari, 1936)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Serafiimiritarikunta (Ruotsi, 1937)
Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen ritarikunta (Bulgaria)
Hašemiittien suuri ritarikunta (Irak)
Salomon ritarikunta (Etiopia)
Pahlavin ritarikunta (Persia, 1938)
Ylimmän auringon ritarikunta (Afghanistan, 1947)
Etelän Ristin ritarikunta (Brasilia, 1952)
Krysanteemiritarikunta (Japani)
Idris I:n ritarikunta (Libya, 1949)
Al-Hussein bin Alin ritarikunta (Jordania, 1949)
Renessanssin ylin ritarikunta (Jordania, 1948)
Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 1951)
Kahden ritarikunnan nauha (Portugali, 1951)
Portugalin ansioritarikunta (Portugali, 1951)
Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunta (Italia, 1933)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Italia, 1933)
Kunnialegioona (Ranska, 1937)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikka, 1938)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat, 1938)
Kaarle I:n ritarikunta (Romania)
Karađorđen tähden ritarikunta (Jugoslavia)
Leopoldin ritarikunta (Belgia)
Pyhän Kaarlen ritarikunta (Monaco)
Kansan yhtenäisyyden ritarikunta (Syyria)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 1951)
Valkoisen Kotkan ritarikunta (Puola)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekkoslovakia)
Legion of Merit (USA)
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faruq Wikimedia Commonsissa
Kuningashäät Kairossa. Egypti juhlii neljättä päivää Farukin häitä. Morsian ei ollut läsnä avioliiton solmimistilaisuudessa, Helsingin Sanomat, 21.01.1938, nro 19, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ikivanhan maan nykyaikainen hallitsija. Egyptin kuningas Faruk läheltä nähtynä, Kuva, 12.04.1939, nro 8, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Fu’ad | Egyptin kuningas 1936–1952 | Seuraaja: Fu’ad II |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  NARA  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Faruq, hänen ensimmäinen vaimonsa kuningatar Farida ja parin esikoistytär Farial.
Faruq (vas.) ja Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt vuonna 1945.
Hauta Kairossa.
Arcus (urheiluseura)

Arcus on turkulainen jousiammuntaseura, joka on perustettu vuonna 1953.
Arcus on järjestänyt kansallisia kilpailuja ja muun muassa MM-karsintakilpailun 2009. Neljä seuran valmentajaa on suorittanut Suomen Jousiampujain liiton valmentajakurssin. Arcusta ovat edustaneet muun muassa Juuso Huhtala ja Mika Savola.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus

Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus on Turun yliopiston erillislaitos. Laitos perustettiin vuonna 1980 ja liitettiin Turun yliopistoon erillislaitokseksi vuonna 1984. Keskuksen tehtävänä on tuottaa tutkimus- ja kehittämispalveluja ja ylläpitää merenkulkualan erikoiskirjastoa.
Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskuksen toimitilat sijaitsevat Turun World Trade Centerissä. Lisäksi laitoksella on kaksi alueellista yksikköä, jotka sijaitsevat Porissa ja Raumalla.
Aiheesta muualla

Laitoksen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Turun yliopisto |
| --- | --- |
Rehtorit:  Virkkunen (1922–1924)  Koskenniemi (1924–1932)  Granö (1932–1934)  Juva (1934–1945)  Waris (1945–1948)  Olin (1948–1954)  Järvi (1954–1960)  Nurmela (1960–1970)  Hartiala (1970–1975)  Ikola (1975–1981)  Scheinin (1981–1987)  Rousi (1987–1993)  Paunio (1994–1997)  Virtanen (1997–2012)  Väänänen (2012–2019)  Kola (2019–) 
Tiedekunnat:  Humanistinen tiedekunta  Kasvatustieteiden tiedekunta  Lääketieteellinen tiedekunta  Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta  Oikeustieteellinen tiedekunta  Teknillinen tiedekunta  Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta 
Kampukset:  Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus  Kielikeskus  Kirjasto  Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus  PET-keskus  Tuorlan observatorio  Turun biotekniikan keskus  Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)  Täydennyskoulutuskeskus  Ympäristöntutkimuskeskus
Ihalan koulu

Ihalan koulu kesällä 2014.
Ihalan koulu on Raision suurin luokkien 1-6 koulu, ja siellä opiskelee yhteensä noin 430 oppilasta.
Ihalan koulussa aloitettiin englantipainotteinen luokka vuonna 2000.
Ihalan koulu koostuu kolmesta erillään olevasta rakennuksesta. 
Ihalan koulun päärakennuksessa toimivat luokat 1-6. 
Ihalan koulussa aloitti vuonna 2007 myös kaksi esiopetusryhmää. Nykyisin pääkoulussa toimii kolme esiopetusryhmää.
Konsan ja Krookilan kouluissa toimii kummassakin kaksi alkuopetuksen luokkaa.
Ihalan koulun päärakennus on peruskorjattu. Peruskorjaus valmistui syksyllä 2007. Ihalan pääkoulu on virallinen äänestyspaikka.
Ihalan koulun rehtorina toimii Jari Miettinen.
Historiaa

Ihalan koulu perustettiin vuonna 1902 nykyisen Konsan koulun tiloihin. 1950-luvun alussa kouluun ilmoittautui yli 200 oppilasta, jonka vuoksi alettiin rakentaa Ihalan pääkoulua. Lauantaina 28. syyskuuta 2002 vietettiin Konsan koululla Ihalan koulun 100-vuotispäivää.
Aiheesta muualla

Ihalan koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pääskyvuoren kasarmi

Pääskyvuoren kasarmi on Pääskyvuoressa, Turussa sijaitseva kasarmialue. Kasarmialue on rakentunut toisen maailmansodan aikana Pääskyvuoren rinteeseen ammustuotantoa varten louhittujen luolien ympärille. Vuonna 1945 alueelle rakennettiin kasarmirakennus Turun Ilmatorjuntapatteristolle (TurItPsto). Patteristo toimi kasarmilla vuoteen 1963 kunnes se siirtyi suurempiin tiloihin Heikkilän kasarmille. Samana vuonna tiloihin siirtyi 2. Erillinen Viestikomppania (2.ErVK).
Viestikomppania yhdistettiin Heikkilässä sijaitsevien ilmatorjuntapatteriston ja Toisen Erillisen Autokomppanian kanssa Varsinais-Suomen Ilmatorjuntarykmentiksi vuonna 1989. Vuonna 1994 viestikomppania siirtyi Riihimäen Viestirykmenttiin. Alueella toimi vielä vuosina 1996–1997 Turun rannikkorykmentin esikuntapatteri. Esikuntapatterin poistuttua Pansioon ei alueella ole enää koulutettu varusmiehiä. Kasarmialueella toimii Pääesikunnan alainen Etelä-Suomen Johtamisjärjestelmäkeskus.
Kasarmialueelle rakennettiin vuonna 1964 Pääskyvuoren linkkitorni, joka on Turun korkein rakennus. Vuonna 2006 toteutuneella maanvaihtosopimuksella Turun kaupunki sai haltuunsa suurimman osan kasarmialueesta valtiolta. Alueelle kaavoitetaan muun muassa pienkerrostaloasutusta. Suojellun kasarmirakennuksen kaupunki vuokrasi taiteilijoille työtiloiksi. Taiteilijat muuttivat kasarmiin loppukeväästä 2009 ja kasarmirakennus kulkee nyt nimellä Taiteilijatalo Fimbul.
Kuvia vuodelta 2012

Päärakennuksessa sijaitseva pesuhuone
Sotilaskoti.
Kasarmilla oleva huoltorakennus
Luolan suuaukko
Mariantyttäret (luterilainen kirkko)

Evankelisen Mariatien Mariantyttäret (ruots. Mariadöttrarna av den Evangeliska Mariavägen) on luterilainen sisaryhteisö, joka toimii Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa.
Mariantyttärien sääntökunnan perusti ruotsalainen Gunvor Paulina Norrman (1903–1985), sääntökuntanimeltään Paulina Mariantytär, 1900-luvun puolivälissä.
Sisaret antavat köyhyys-, puhtaus- ja kuuliaisuuslupaukset. Sääntökunnan novisiaatti on Ruotsin Vallbyn yhteisössä. Suomen sisarten yhteisö asuu Naantalissa.
Ruotsin Vadstenan Mariantyttäret ovat kuuluneet vuodesta 1988 lähtien katoliseen kirkkoon.
Mariantyttärien sääntökuntaa ei tule sekoittaa Saksassa toimivaan Basilea Schlinkin perustamaan Evankelisten Mariasisarten sääntökuntaan.
Kirjallisuutta

Paulina Mariantytär – Herran työkalu. Karjaa: Sinapinsiemen, 1999. ISBN 951-96207-2-9
Aiheesta muualla

virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Mariadöttrarna - Mariantyttäret. Uskonnot Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Mariantyttäret kulkevat kuuliaisuuden tietä[vanhentunut linkki]. Turun Sanomat 19.4.2003.
Mariantyttärien kodissa (pdf)[vanhentunut linkki]
| n k Ruotsin kirkko |
| --- | --- | --- |
| Hiippakunnat |  Uppsala  Linköping  Skara  Strängnäs  Västerås  Växjö  Lund  Göteborg  Karlstad  Härnösand  Luulaja  Visby  Tukholma  |  |
| Tuomiokirkot |  Uppsala  Linköping  Skara  Strängnäs  Västerås  Växjö  Lund  Göteborg  Karlstad  Härnösand  Luulaja  Visby  Tukholma  |  |
| Katso myös |  Evankelinen  isänmaansäätiö  Evangelisk Luthersk Mission – Bibeltrogna Vänner  Mariantyttäret  Luettelo Ruotsin arkkipiispoista  |  |
Fortuna-kortteli

Yleiskuva rakennuksista. Kuva on otettu Fortuna-korttelin avajaisista.
Korpi Ensemble keikalla Fortuna-korttelin avajaisissa.
Fortuna-kortteli on Läntisen Ranta­kadun, Aura­kadun, Linnan­kadun ja Kristiinan­kadun välinen kortteli Turun keskustassa. Korttelissa sijaitsevat muun muassa Turun kaupunginkanslian talo, Qwenselin talo, Turun kaupungintalo ja Kansallinen kirjakauppa.
Korttelin kehittäminen

Fortuna-korttelista kehitetään ainutlaatuinen kauppakortteli, matkailukohde ja vapaa‐ajanviettopaikka. Sinne on tulossa muun muassa erilaisia musiikkitapahtumia ja käsityön, muotoilun ja muodin yrityksiä. Tavoitteena on luoda Turun keskustaan kaupallinen muotoilukeskus, jossa alueen kulttuuri esittäytyy kuluttajille.
Fortuna-korttelin kehittämishankkeessa 1.10.2010–30.6.2012 selvitettiin rakennusten kunto, tehtiin korjaussuunnitelma, luotiin liiketoimintakonsepti ja järjestettiin yleisölle maksuttomia tapahtumia. Nyt meneillään olevassa hankkeessa 1.1.2013–31.12.2014 puolestaan kehitetään sekä Fortunan että Logomon toimintakonseptia nimenomaan yritysten ja kaupungin yhteistyön näkökulmasta. Kolmena kesänä järjestettyjen kymmenien tapahtumien myötä tuhannet ihmiset ovat ”löytäneet” korttelin.
Kehittämishankkeista on vastannut Turun Seudun Kehittämiskeskus ja yhteistyössä ovat olleet mm. Turun kaupungin kiinteistöliikelaitos, korttelissa toimivia yrityksiä ja Museokeskus.
Hankkeet ovat saaneet/saavat rahoitusta Varsinais-Suomen liitolta (EAKR), Turun Seudun Kehittämiskeskukselta ja Turun kaupungilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fortuna-kortteli Wikimedia Commonsissa
Radio Melodia

Radio Melodia oli suomalainen radiokanava. Radioasema aloitti toimintansa turkulaisena paikallisradiona 29. syyskuuta 2008. Radio Melodian omisti TS-Yhtymä, ja samalla yrityksellä on myös kaksi muuta kanavaa eli Auran Aallot ja Zoom FM. Toimiluvan haltija oli Turun Paikallisradio Oy. Radioaseman musiikki koostui viiden vuosikymmenen klassikoista ja kotimaisista iskelmä- ja tanssimusiikin suosikeista. Noin puolet soitetusta musiikista oli suomenkielistä. Radio Melodian edeltäjä oli Radio Majakka.
Juonnettua ohjelmaa Radio Melodialla oli arkisin kello 6.30–11.00. Toimittajana oli Henna-Riikka Myrskylä.
Lauantaisin Radio Melodian ohjelmistossa oli Sävel soi -toivemusiikkiohjelma kello 17–20.
11. heinäkuuta 2016 nykyisillä Radio Melodian taajuuksilla aloitti Helmiradio. Helmiradion laajeneminen lopetti Radio Melodian toiminnan.
1.1.2020 Helmiradion taajuuksilla aloitti Bauer Media (Suomi) ja Mediatakojat Oy:n tuottama Kasari (radiokanava).
Radio Melodia lähetti ympäri vuorokauden neljällä eri taajuudella:
89,0 MHz (Turku, Metsämäki)
88,5 MHz (Uusikaupunki, Orivo)
91,8 MHz (Loimaa, viljavarasto)
88,2 MHz (Salo, Tupuri)
Aiheesta muualla

Radio Melodian virallinen sivusto
Radio Melodian Facebook-sivu
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:  Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:  Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:  Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:  NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:  Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:  Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:  Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Simpsiö 96,9  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Turun seudun musiikkiopisto

Turun konservatorio toimii samassa rakennuksessa (Mestarinkatu 2, Martti) kuin Turun Steiner-koulu sekä Linnankatu 60:ssä.
Turun seudun musiikkiopisto (ruots. Åbonejdens musikinstitut) oli nimensä mukaisesti Turun seudulla toiminut musiikkiopisto.
Vuoden 2020 alusta Turun seudun musiikkiopiston ja Turun konservatorion toiminnat siirrettiin uuteen Turun kaupungin kokonaan omistamaan Turun musiikinopetus Oy:öön ja oppilaitoksen uudeksi nimeksi tuli Turun konservatorio ja musiikkiopisto. Syksystä 2021 lähtien koulutustehtävien yhteydessä käytettävä liiketoimintanimi on Turun konservatorio.
Aiheesta muualla

Turun konservatorion verkkosivut