stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Circuit de Monaco
Voittajat > Formula 3000

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  Nick Heidfeld | West Competition | Raportti |
| 1999 |  Gonzalo Rodríguez | Team Astromega | Raportti |
| 2000 |  Bruno Junqueira | Petrobras Junior Team | Raportti |
| 2001 |  Mark Webber | Super Nova Racing | Raportti |
| 2002 |  Sébastien Bourdais | Super Nova Racing | Raportti |
| 2003 |  Nicolas Kiesa | Den Blå Avis | Raportti |
| 2004 |  Vitantonio Liuzzi | Arden International | Raportti |
Voittajat > Formula Renault 3.5

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Christian Montanari | Draco Multiracing USA | Raportti |
| 2006 |  Pastor Maldonado | Draco Multiracing USA | Raportti |
| 2007 |  Álvaro Parente | Tech 1 Racing | Raportti |
| 2008 |  Charles Pic | Tech 1 Racing | Raportti |
| 2009 |  Oliver Turvey | Carlin Motorsport | Raportti |
| 2010 |  Daniel Ricciardo | Tech 1 Racing | Raportti |
| 2011 |  Daniel Ricciardo | ISR | Raportti |
| 2012 |  Sam Bird | ISR | Raportti |
| 2013 |  Nico Müller | International Draco Racing | Raportti |
| 2014 |  Norman Nato | DAMS | Raportti |
| 2015 |  Jazeman Jaafar | Fortec Motorsports | Raportti |
Voittajat > Porsche Supercup

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  Philipp Peter | Infineon-Team Farnbacher PZN | Raportti |
| 2003 |  Wolf Henzler | Aqua Nova Racing Team Kadach | Raportti |
| 2004 |  Mike Rockenfeller | Porsche AG | Raportti |
| 2005 |  Patrick Huisman | Lechner School Racing Team | Raportti |
| 2006 |  Richard Lietz | Tolimit Motorsport | Raportti |
| 2007 |  Jeroen Bleekemolen | Bleekemolen Race Planet PZ Essen | Raportti |
| 2008 |  Jeroen Bleekemolen | Jetstream Motorsport | Raportti |
| 2009 |  Richard Westbrook | Federsand-Jetstream Motorsport | Raportti |
| 2010 |  René Rast | Al Faisal Lechner Racing | Raportti |
| 2011 |  René Rast | Veltins Lechner Racing | Raportti |
| 2012 |  Sean Edwards | Konrad Motorsport | Raportti |
| 2013 |  Sean Edwards | Team Allyouneed by Project 1 | Raportti |
| 2014 |  Kuba Giermaziak | Verva Lechner Racing Team | Raportti |
| 2015 |  Jaap van Lagen | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2016 |  Matteo Cairoli | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2017 |  Michael Ammermüller | Lechner MSG Racing Team | Raportti |
| 2018 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | Raportti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Circuit de Monaco Wikimedia Commonsissa
Automobile Club de Monaco (englanniksi, ranskaksi)
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Monacon Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Monaco (1950, 1955–2019, 2021–)
Eda Tuğsuz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Eda Tuğsuz elokuussa 2022.  |   Eda Tuğsuz elokuussa 2022.  |   Eda Tuğsuz elokuussa 2022.  |  |
Maa:   Turkki
Naisten yleisurheilu
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Chengdu 2023 | keihäänheitto |  |
|  Pronssia | Napoli 2019 | keihäänheitto |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oran 2022 | keihäänheitto |  |
Eda Tuğsuz (s. 27. maaliskuuta 1997) on turkkilainen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Bakussa 18. toukokuuta 2017 heitetty 67,21 metriä. Se on myös naisten keihäänheiton Turkin ennätys.
Tuğsuz sijoittui viidenneksi Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 ja kahdeksanneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Tuğsuz sijoittui 11:nneksi tuloksella 56,97 metriä. Samana vuonna Bydgoszczissa järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 56,71 metriä. Vuoden 2017 Islamic Solidarity Games -kilpailuissa Bakussa Tuğsuz voitti keihäänheitossa kultamitalin heitolla, joka kantoi 67,21 metriä.
Tuğsuz sijoittui Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 neljänneksi ja saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa viidenneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän saavutti 2019 pronssia Napolin universiadeissa ja hopeaa Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 64,00. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Oranin Välimeren kilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa.
Tuğsuz voitti Chengdun universiadeissa 2023 kultaa tuloksella 59,05. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eda Tuğsuz Wikimedia Commonsissa
David Seth-Smith

David Seth-Smith (1875 – 1963) oli brittiläinen lintutieteilijä, lintumaalari, kirjailija ja radiotoimittaja.
Seth-Smith toimi Zoological Society of Londonin nisäkäs- ja lintuosaston kuraattorina, ja toimitti British Ornithologists' Clubin lehteä. Hän toimitti BBCn lapsille suunnattua radion luonto-ohjelmaa The Zoo Man.
1945 hänet valittiin Royal Zoological Societyn jäseneksi. Hän oli British Ornithologists' Unionin jäsen, New York Zoological Societyn kunniajäsen sekä American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Seth-Smith nimesi linnuista ugandanuunilinnun (Phylloscopus budongoensis) vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Valokuva Seth-Smithistä
DJ Falk

| Jarle Falk Reiss |
| --- | --- |
 DJ Falk esiintymässä Vesterålenissa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Lørenskog, Norja
Ammatti:  DJ, tuottaja, remixaaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  DJ Falk
Aktiivisena:  1987–
Tyylilajit:  trance, progressiivinen house
Levy-yhtiöt:  Hot Club Records
Aiheesta muualla
www.dj-falk.no
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
DJ Falk (oikealta nimeltään Jarle Falk Reiss, s. 16. huhtikuuta 1967 Lørenskog, Norja) on norjalainen DJ, musiikkituottaja.
Hän on yksi Norjan tunnetuimmista trance-DJ:stä. Hän on tunnettu musiikkinsa lisäksi laseresityksistään. DJ Falkista tuli ammattilais-DJ vuonna 1987, jolloin hän esiintyi yökerhoissa eri puolilla Eurooppaa, muun muassa Longyearbyenissä ja Varsovassa.
Diskografia > Albumit

2008: The Arctic Dance Experience
2011: Dj Falk gjör ting han ikke kan
2011: Tribute to Elvis Presley.
2012: Urban Landscapes
Diskografia > Singlet

1996: "Unknown"
1997: Self Control DJ_Falk Mix
1999: Millennium Children
1999: Hymn to Elin
2007: Northern Lights
2008: Heile Nettet
2008: Heile Nettet (Rock solid mix)
2008: Skywalking
2008: Atmosphere
2008: Counterstrike
2008: DJ-Falk Live from Vesterålshallen
2008: Fetish
2008: Latino Summer Chill
2008: Hall of the Mountainking
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Virallinen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Särjet (alaheimo)

| Särjet |
| --- | --- |
 Särki (Rutilus rutilus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Alaheimo::  Särjet Leuciscinae  Bonaparte, 1835
Katso myös
   Särjet (alaheimo) Wikispeciesissä   Särjet (alaheimo) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Särjet (Leuciscinae) on karppikalojen (Cypriniformes) lahkoon ja särkien (Leuciscidae) heimoon kuuluva kalojen alaheimo.
Suomen särkilajeista lähes kaikki kuuluvat tähän alaheimoon: allikkosalakka, lahna, miekkasärki, pasuri, salakka, seipi, sorva, sulkava, särki, säyne, toutain, turpa ja vimpa.
Suvut

Särkien alaheimoon kuuluu 37 sukua ja 314 lajia.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Abramis  Acanthobrama  Achondrostoma – Iberiansärjet  Alburnoides – Punasalakat  Alburnus  Anaecypris  Aspiolucius  Ballerus  Blicca  Capoetobrama  |  Chondrostoma – Nokkasärjet  Delminichthys  Iberochondrostoma  Iberocypris  Ladigesocypris  Leucalburnus  Leucaspius  Leuciscus  Leucos  |  Mirogrex  Notemigonus  Pachychilon  Parachondrostoma  Pelasgus – Kreikanmudut  Pelecus  Petroleuciscus  Phoxinellus – Mudut  Protochondrostoma  |  Pseudochondrostoma  Pseudophoxinus  Rutilus – Särjet  Sarmarutilus  Scardinius – Sorvat  Squalius – Turvat  Telestes – Juovamudut  Tropidophoxinellus  Vimba  |
Tammelan stadion (1931–2020)

| Tammelan stadion (1931–2020) |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kalevan puistotie 22, 33500 Tampere
Koordinaatit:  61°30′01″N, 023°47′07″E
Avattu:  1931
Laajennettu:  1993
Suljettu:  2020
Purettu:  2021
Omistaja:  Tampereen kaupunki
Kenttä:  luonnonnurmi
Käyttäjät
 Ilves (miehet)  Ilves (naiset)  TPV  TamU 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: 5 050 Pääkatsomo: 1 300  Eteläkatsomo: 1 500  Itäpääty: 864  Länsipääty: 864  Muu: 522 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tammelan stadion oli Tampereella Tammelassa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1931. Stadion toimi Veikkausliigassa pelaavan Ilveksen miesten joukkueen, Kansallisessa Liigassa pelaavan Ilveksen naisten joukkueen, Kakkosessa pelaavan  Tampere Unitedin sekä Miesten Ykkösessä pelaavan TPV:en kotikenttänä kauteen 2020 asti. Stadionin kapasiteetti oli 5 050 katsojaa.
Vanha stadion purettiin 2020–2021 ja sen paikalle rakennettiin uudentyyppinen, niin sanottu hybridistadion, johon jalkapallokentän lisäksi on rakennettu asuntoja ja kaupallisia tiloja.
Historia

1926 Tampereen kaupunginvaltuuston päätöksen nojalla Tammelaan alettiin rakentaa pallokenttää. Rakennustyöt edistyivät rajallisten rahavarojen vuoksi hitaasti ja sitä vaikeutti entisestään 1920–1930-lukujen vaihteessa Suomea koetellut lama. Siksi pallokentän rakennustöitä tehtiinkin osittain kunnan lamantorjuntatoimenpiteinä järjestäminä varatöinä. Tammelan pallokenttä valmistui lopulta 1931 ja sai oman katsomon Kalevan puistotien puoleiselle sivustalle vuonna 1937. Pallokentän nurmi oli jo 1930-luvulla TUL:n mestaruussarjan ottelunäyttämönä. Vuonna 1993 pallokenttä sai nykyisen muotonsa, kun kentälle rakennettiin nykyiset katsomot sekä huoltotilat.
Stadionilla pelattiin pääsarjajalkapalloilua yhtäjaksoisesti vuosina 1993–1996 ja 1999–2004. Kaudella 2007 stadionilla pelattiin yksi pääsarjan ottelu Tampere United – TPS, joka päättyi tamperelaisten 3–0-voittoon. Vuonna 2009 Tampere Unitedin alhaiset katsojamäärät saivat joukkueen pohtimaan palaamisesta Ratinan stadionilta jälleen Tammelaan. Tämän johdosta Tampere United pelasi kokeilumielessä kaksi Suomen Cupin kotiottelua Tammelassa kaudella 2009  Pääsarjajalkapallo palasi takaisin Tammelaan kaudella 2015, kun Ilves palasi 18 vuoden tauon jälkeen Veikkausliigaan pelaten kaikki kotiottelunsa Tammelassa.
Ominaisuudet

Tammelan stadionin yleisökapasiteetti oli 5 000 katsojaa. Katsomot on katettu. Vuonna 2002 stadionin katsomoihin asennettiin 3 100 numeroitua kuppi-istuinta, joskin kuppi-istuimet poistettiin myöhemmin muista kuin pääkatsomosta. Stadionin pääkatsomo veti 1 300, eteläkatsomo 1 500 ja päätykatsomot 864 katsojaa.
Uuden stadionin suunnittelu

Tampereen kaupunki suunnitteli nurmen korvaamista lämmitetyllä kolmannen sukupolven tekonurmella. Tällä olisi pyritty parantamaan harjoittelumahdollisuuksia, sillä lämmitys takaisi sulan kentän miltei ympäri vuoden. Uutta tekonurmea olisi pitänyt alkaa rakentaa syksyllä 2009 jalkapallokauden päätyttyä, sillä vuonna 2008 kaupunki uusii Pyynikin urheilukentän vanhan hiekkatekonurmen. Syksyllä 2009 kävi ilmi ettei suunniteltuja kunnostamisia tehdä ainakaan ennen vuotta 2011.
Tampereen kaupungin liikuntapalveluiden käyttöpäällikkö Matti Kaario esitti, että Tammelan stadion tulisi purkaa asuintalojen tieltä. Liikuntapalveluiden verkostosuunnitelmassa esitettiinkin jalkapallostadionin siirtämisestä keskustasta Hakametsään samalla, kun uutta jäähallia esiteltiin keskustaan. Tampereen kaupunki asettui kuitenkin joulukuussa 2012 Tammelan stadionin kehittämisen taakse sulkemisen ja gryndaamisen sijasta. Tammelan stadionin kehittäminen kirjattiin Tampereen pormestari Anna-Kaisa Ikosen pormestariohjelmaan ja kehittämiseen nimettiin oma ohjausryhmä. Marraskuussa 2013 avattiin suunnittelukilpailu, jonka lähtökohtana on 6 000–8 000 -paikkainen moderni jalkapallostadion yhdistettynä asuin-, liike- ja toimistotiloihin. Suunnittelukilpailun voittajaksi valittiin 1.10.2014 "Hattutemppu"-nimellä kulkenut ehdotus, jossa jalkapallokenttä käännettäisiin itä-länsi-suuntaisesta pohjois-etelä-suuntaan ja kerroskorkeuksiltaan vaihtelevat asuin- ja liikerakennukset sijoiteltaisiin Salhojankadun ja Kalevan puistotien varteen päätyjen jäädessä pelkästään katsomotiloiksi. Tammelan stadionin kehittämisen mahdollistava asemakaava hyväksyttiin Tampereen kaupunginvaltuustossa 11.4.2016 äänin 59-8.
Viimeinen ottelu vanhalla stadionilla pelattiin 31. lokakuuta 2020. Tuolloin naisten liigan Ilves voitti PK-35 Vantaan maalein 4–1, yleisöä oli 214.
Vanhan stadionin purkutyöt alkoivat keväällä 2021.
Uusi stadion

Uuden stadionin suunnittelukilpailuun halusi mukaan 22 ehdokasta, joista varsinaiseen suunnittelukilpailuun osallistumaan valittiin kuusi arkkitehtitoimistoa. Kilpailun tulos julkistettiin 1. lokakuuta 2014. Voittaneen esityksen Hattutemppu takana oli JKMM Arkkitehdit pääsuunnittelijana arkkitehti Samuli Miettinen. Tuomaristo palkitsi kunniamaininnalla  ehdotuksen Lynx Lynx, jonka suunnittelivat Avanto Arkkitehdit Oy ja White Arkitekter AB.
Ennätykset

Stadionin yleisöennätys on 5 490 katsojaa ottelussa TPV–HJK vuonna 1994.
| Yleisö | Ottelu | Päivämäärä | Sarja |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 490 | TPV-HJK | 2.10.1994 | Veikkausliiga |
| 5 000 | Ilves–Haka | 16.7.2014 | Ykkönen |
Aiheesta muualla

Tammelan stadion (arkistoitu)
Telematiikka

Telematiikka on langattoman viestinnän ja paikkatiedon yhdistämistä informaatioteknologian ja automatiikan avulla. Sana telematiikka on yhdistelmä sanoista teletekniikka ja informatiikka.
Tunnetuimpia telematiikan teknisiä sovelluksia ovat GPS-paikannuslaitteet, erilaiset navigointijärjestelmät, älykortit, langattoman viestinnän laitteet, tunnistinlaitteet sekä anturit. Myös konekommunikaatio kuuluu telematiikan piiriin. Myös opetus ja terveydenhuolto pohtivat mahdollisuuksiaan soveltaa telematiikkaa, lähinnä etäopetukseen ja etälääketieteeseen.
Ranskalaiset Simon Nora (1921-) ja Alain Minc ovat telematiikan uranuurtajia, jotka loivat käsitteen "telematiikka" 1980-luvun alussa sekä julkaisivat vuonna 1978 telematiikkaa käsittelevän raportin L'Informatisation de la société. 2000-luvulla langattomat sensoriverkostot, sähköinen maksaminen matkapuhelimen avulla ja nk. ubiikkimaailma (engl. ubiquous intelligence) ovat osin samalla alueella kuin telematiikka ja siksi myös alan sanasto on muuttunut.
Käyttökohteita

Telematiikan avulla voidaan viestiä palvelun käyttäjän paikkatiedolla, joista tavallisin on palvelun käyttäjän oma sijainti. Telematiikka on niin sanottua uutta teknologiaa, joten kaikkia sen hyödyntämiä mahdollisuuksia ei vielä ole sovellettu käytäntöön.
Esimerkkejä kohteista, joissa telematiikkaa voidaan hyödyntää tai on jo sovellettu:
palo-pelastustoiminta
tavaroiden toimitus ja logistiikka, vaarallisten aineiden kuljetus, jakeluketjut, mainosjakelu
puhelinlinjojen ja sähkölinjojen ylläpito ja rakennus
vene- ja merenkulku
ilmailu
metsäteollisuus, metsänhoito
nopeudenvalvonta, liikenne
maanmittaus ja kartoitus
vartiointi
viihde ja vapaa-aika
autonvalmistus
vakuutustoiminta
kodinhoito
Käyttökohteita > Paikkatietotelematiikka

Telematiikan avulla voidaan kysyä ja vastaanottaa toisen kohteen sijainti, toinen kohde voidaan asettaa jatkuvaan jäljitykseen, lähettää toiselle kohteelle oma sijainti. Voidaan seurata, lähettää ja vastaanottaa reittitietoja esimerkiksi ajoneuvojen tai lähetysten liikkeistä. Voidaan saada toinen laite hälyttämään, kun kohde lähtee liikkeelle tai saapuu määränpäähänsä tai vaikkapa lähettää hätäsanomia erityisen hälytysnapin avulla. Liikenteessä telematiikan avulla pyritään älykkääseen liikkumisen ja kuljettamiseen. Tässä tapauksessa älykkäällä liikkumisella tarkoitetaan, että liikkujilla on käytettävissään oikea tieto oikeassa paikassa, oikeaan aikaan.
Telematiikkaa voidaan soveltaa niin sanottuun organisaatioiden väliseen tiedonvaihtoon (OVT).
Käyttökohteita > Liikennetelematiikka

Liikennetelematiikan avulla voidaan vähentää ruuhkia ja ilmansaasteita ohjamaalla liikenneverkko sujuvampiin osiin ja täten myös ehkäistä kasvihuoneilmiön voimistumista. Liikenteen häiriöistä, kuten ruuhkista ja onnettomuuksista saadaan tieto reaaliajassa. Näin telematiikka parantaa myös joukkoliikenteen sujuvuutta, jolloin tieto mahdollisen linja-auton tai junan myöhästymisestä ja niiden saapumisesta saadaan myös oikea-aikaisesti.
Telematiikka lisää myös matkustamisen mukavuutta vapaa-ajan matkoilla: erilaiset uudet telemaattiset palvelut avustavat reittivalinnoissa ja niiden suunnittelussa sekä antavat lisätietoa muista lisäpalveluista sekä erilaisista kohteista.
Ongelmat

Yksi keskeisiä telematiikan ongelmia on tietoturva ja luottamuksellisen tiedon käsitteleminen.
Turvallisuuden kannalta ongelmia liittyy myös laitteiden käytettävyyteen mikäli niiden käytettävyys on huono, tällöin se kuormittaa käyttäjää liikaa. Tästä syystä laitteet tulisi laatia mahdollisimman helppokäyttöisiksi.
Toinen ongelma on ihmisen käyttäytymisen muuttuminen järjestelmän seurauksena, jos siihen aletaan luottaa liikaa, jolloin vastuu siirretään helposti laitteelle. Esimerkkinä tästä voidaan pitää liukkaan kelin varoitusjärjestelmää, kun siihen luotetaan sekä pidetään järjestelmää täydellisenä. Jos järjestelmä syystä tai toisesta käyttäytyy joskus odottamattomalla tavalla tai epävakaasti, eikä varoita liukkaasta kelistä, kuljettajan onnettomuusriski kasvaa huomattavasti. Mikään teknologia ei korvaa ihmistä, vaan sen tarkoitus on olla avustavassa roolissa.
Hyödyt

Telematiikan käyttö kasvaa, koska sen avulla tehostetaan toimintoja ja sitä kautta hankitaan säästöjä sekä uusia toimintamalleja. Syitä telematiikan käyttöön on helposti saavutetut konkreettiset edut ja niiden tuomat säästöt. Telematiikan etuja ovat ajan säästö, toiminnan nopeutuminen, eksymisen välttäminen ja turvallisuuden lisääminen.
Taisteleva tutkimus

| Taisteleva tutkimus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha Suoranta ja Sanna Ryynänen
Kansitaiteilija:  Tex Hänninen
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Into Kustannus
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  393 s.
ISBN:  ISBN 978-952-264-297-4

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taisteleva tutkimus on Juha Suorannan ja Sanna Ryynäsen kirjoittama ensimmäinen suomenkielinen tietokirja ”taistelevista” tutkimusmenetelmistä. Niillä tarkoitetaan kriittisesti kantaa ottavia, osallistuvia ja toiminnallisia tutkimustapoja, joissa sosiaalista todellisuutta tarkastellaan ja maailmaa muutetaan yhdessä ihmisten kanssa.
Tekijät suhtautuvat kriittisesti yliopistoissa tehtävään yhteiskuntatieteelliseen tutkimukseen, joka ohjautuu yhä enemmän muusta kuin tavallisten ihmisten ongelmien ratkaisemisesta. Yliopistotutkijat ovat tekijöiden mukaan joutuneet ”julkaise tai tuhoudu” -tilanteeseen: on julkaistava paljon, jotta saa pitää työpaikkansa. Suoranta ja Ryynänen ehdottavat, että yhteiskuntatieteilijän tehtävä on kirjoittamisen ja julkaisemisen lisäksi osallistuminen ja yhteistoiminta. "Ei vain mennä kertomaan tutkituille tutkimustuloksista, vaan tehdään yhdessä. Tällainen yhteiskuntatiede, jolla tavoitellaan yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta ja solidaarisuutta, on hieman unohtunut ja halusimme tuoda sen näkyviin", sanoo Suoranta. Ryynänen painottaa, että kysymys on nimenomaan oppikirjasta, jonka tarkoitus on olla "herättelijä, että asioita voi tehdä monella tavalla. Tutkimuksella voi, ja sillä saa olla yhteiskunnallista merkitystä.
Kirjassa kootaan yhteen parikymmentä tutkimusperinnettä ja lähestysmistapaa, kuten sorrettujen pedagogiikka, kriittinen psykologia, kriittinen ja osallistuva toimintatutkimus, julkinen sosiologia, työläistutkimus, sosiologinen aikalaisanalyysi ja yhdessä kulkemisen menetelmä sekä suoraan puhumisen menetelmä ja kriittinen antropologia. Tekijät kokosivat yhteen kantaa ottavan ja osallistuvan tutkimusperinteen tarkoituksenaan "tuoda näkymättömissä olleen yhteiskuntatieteen esiin ja toteuttaa tällä tavalla yliopiston yhtä tehtävää, joka on uuden sukupolven nahan luonti ja kriittisen toiminnan esiin tuonti".
Teoksen vastaanotto

Filosofi Teppo Eskelinen kuvaa Taistelevaa tutkimusta perusteelliseksi esitykseksi taistelevan tutkimuksen monista tavoista. Kirjan arvo määrittyy Eskelisen mukaan "tulevien vuosien aikana, kun selviää, tullaanko Taisteleva tutkimus näkemään oppikirjakäytössä. Tällaisen menetelmäkirjan vastaanoton ydinkysymys on, tuleeko kirja osoittamaan tietä uusille opiskelijasukupolville kohti kamppailevaa yhteiskuntatiedettä. Samalla mitataan myös suomalaisen yliopistolaitoksen herkkyys kirjan esittelemille ideoille."
Aiheesta muualla

Taistelevan tutkimuksen kirja-arvioita
Kirjan nettisivut
Into Kustannus
Leena Rossi: Tutkija! Ulos norsunluutornista!
Ville Tikka: Työkaluja tutkijoille, aktivisteille ja kansalaistoimijoille
Tiesulku

Tiesulku on tietylle alueelle liikennöidyllä tiellä asetettu väliaikainen sulku. Tiealue voidaan sulkea väliaikaisesti jonkin yleisötapahtuman vuoksi. Tällöin tapahtuman järjestäjien on anottava tiesulkua varten lupa viranomaisilta. Kun tiealue asetetaan väliaikaisesti liikenteeltä suljetuksi, suljettu alue rajataan esteillä. Esteet voivat koostua esimerkiksi moduuleista, jotka on valmistettu nimenomaan tiesulkuja varten. Tiesulku voidaan toteuttaa myös erilaisilla aidoilla tai puomeilla.
Dynamiikka (täsmennyssivu)

Dynamiikka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Dynamiikka, mekaniikan osa-alue
Dynamiikka äänen voimakkuuden ilmaisija
Dynamiikka, audiotekniikan käsite
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dynamiikka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.