stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oleh Omeltšuk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Oleh Omeltšuk vuonna 2013. |  Oleh Omeltšuk vuonna 2013. |  Oleh Omeltšuk vuonna 2013. |  |
Maa:   Ukraina
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Changwon 2018 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2014 | 10 m pistooli |  |
|  Kultaa | Osijek 2019 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
|  Kultaa | Osijek 2021 | 50 m vapaapistooli |  |
|  Hopeaa | Győr 2016 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
|  Pronssia | Brescia 2011 | 10 m pistooli |  |
|  Pronssia | Odense 2013 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
|  Pronssia | Győr 2018 | sekajoukkueen ilmapistooli |  |
Poikien ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 2002 | 50 m vapaapistooli, joukkue |  |
Oleh Petrovitš Omeltšuk (ukr. Олег Петрович Омельчук, s. 7. kesäkuuta 1983) on ukrainalainen pistooliampuja ja olympiamitalisti.
Omeltšuk on saavuttanut MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 poikien joukkuekultaa 50 m vapaapistoolissa.
Olympialaisissa Pekingissä 2008 Omeltšuk oli 50 m pistoolissa neljäs tuloksella 658,9 (563 + 95,9), häviten pronssin Vladimir Isakoville uusinnassa 9,1–6,5, ja 10 m ilmapistoolissa 16. tuloksella 579, jolla hän jäi kahden pisteen päähän finaalipaikasta.
Tokion olympialaisissa 2020 Omeltšuk voitti yhdessä Olena Kostevytšin kanssa pronssia sekajoukkueen ilmapistoolikilpailussa.
TUL Cup 2018

| TUL Cupin kausi 2018 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  4
Ajankohta:  24.–25. maaliskuuta 2018
Mestari:  MiPK
Paras maalintekijä:  Niko Vainionpää (ToVe), 4 maalia
  ← 2017 :  2019 → 
TUL Cup 2018 oli 77. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnaus pelattiin Lahdessa 24.–25. maaliskuuta 2018. Mestaruuden voitti Mikkelin Pallo-Kissat, jolle saavutus oli ensimmäinen TUL:n mestaruus sitten vuoden 1977.
Joukkueet

| Joukkue | Kotipaikka | Sarjataso 2018 |
| --- | --- | --- |
| Mikkelin Pallo-Kissat | Mikkeli | Kakkonen |
| Toejoen Veikot | Pori | Kolmonen |
| Warkaus JK | Varkaus | Kolmonen |
| Sisu-Pallo | Seinäjoki | Nelonen |
Ottelut > Loppuottelu

MiPK:n joukkue: Calvin Damm, Miika Ekmark, Sami Ekmark, Tommi Ekmark, Erlow, Jalmari Haapea, Isaac Kannah, Akseli Kaukonen, Mikko Kausto, Ville Kirvesoja, Tuomas Koppelomäki, Antti Lampinen, Juuso Neuvonen, Jesse Putkonen, Rafael, Ronnie, Santeri Suutari, Jaakko Teräsranta, Victor, Antti Voutilainen, Tatu Österlund; Valmentajat: Janne Moilanen, Kimmo Aholainen.
Oleh Nemtšinov

| Oleh Nemtšinov |
| --- | --- |

Ukrainan hallitusministeri
 4. maaliskuuta 2020–  
Edeltäjä:  Dmytro Dubilet
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1977 (ikä 47) Lviv, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Oleh Mykolajovytš Nemtšinov (ukr. Олег Миколайович Немчінов; s. 1. toukokuuta 1977) on ukrainalainen poliitikko, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan hallitusministerinä.
Nemtšinov syntyi Lvivissä. Vuonna 1998 hän suoritti sotilaskoulutuksen Lvivin polyteknisessä yliopistossa. Vuonna 1999 hän valmistui Lvivin yliopistosta, vuonna 2003 Ternopilin kansantalousakatemiasta ja vuonna 2011 Lvivin liiketaloudellisesta ja oikeustieteellisestä yliopistosta. Vuonna 2013 hän suoritti jatko-opintoja Lvivin alueellisessa julkishallintoinstituutissa. Hän on väitellyt hallintotieteiden kandidaatiksi.
Vuosina 1999–2002 Nemtšinov työskenteli Lvivin kaupungin nuorisotyöosastossa. Vuosina 2000–2003 hän toimi opettajana Lvivin teknillisessä ammattikoulussa. Vuosina 2003–2006 hän toimi kansanedustajan avustajana. Vuosina 2009–2010 hän työskenteli Lvivin aluehallinnossa. Vuosina 2011–2014 hän työskenteli Lvivin alueellisessa julkishallintoinstituutissa. Vuosina 2014–2017 hän työskenteli Ukrainan vero- ja tulliministeriön tuotanto- ja palvelukeskuksessa Lvivin alueella sekä palveli Ukrainan rajavartiolaitoksessa. Alkuvuonna 2016 hän osallistui terrorisminvastaiseen operaatioon Donetskin alueella. Vuosina 2017–2020 hän toimi Ukrainan nuoriso- ja urheiluministeriön valtiosihteerinä. Maaliskuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan hallitusministeriksi.
Särkyvää (Annika Eklundin kappale)

| ”Särkyvää” Annika Eklund |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Valoja ja varjoja
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Levy-yhtiö: Helsinki Music Company
Annika Eklundin muut singlet
| ”Valoja ja varjoja” 2003 | ”Särkyvää” 2003 | ”Shanghain valot” 2006 |
Särkyvää on vuonna 2003 ilmestynyt Annika Eklundin single. Valoja ja varjoja -albumilta julkaistun singlen nimikappale on coverversio Yö-yhtyeen hitistä vuodelta 2001.
Terry Sanderson

Terry Sanderson
Terry Sanderson (17. marraskuuta 1946 Maltby, South Yorkshire – 12. kesäkuuta 2022 Lontoo) oli brittiläinen aktivisti, toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnettiin homojen oikeuksien puolestapuhujana ja sekularistina. Hän oli Gay Times -lehden pitkäaikainen kolumnisti. Häneltä ilmestyi myös useita kirjoja, kuten How to be a Happy Homosexual (1986) ja The Gay Man’s Kama Sutra (2003). Hänestä tuli National Secular Societyn johtaja vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Guardian.co.uk – Terry Sandersonin kirjoituksia (englanniksi)
TUL Cup 2019

| TUL Cupin kausi 2019 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  4
Ajankohta:  23.–24. maaliskuuta 2019
Mestari:  MiPK
Paras maalintekijä:  Rafael (MiPK) ja Tommi Lankinen (WJK), 3 maalia
  ← 2018 :  2022 → 
TUL Cup 2019 oli 78. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnaus pelattiin Lahden Mukkulassa 23.–24. maaliskuuta 2019. Mukaan ilmoittautui neljä joukkuetta. Samassa yhteydessä järjestettiin myös ammattiyhdistysten jalkapallon mestaruusturnaus. TUL Cupin loppuottelussa Mikkelin Pallo-Kissat voitti Warkaus JK:n rangaistuspotkukilpailun jälkeen ja uusi edellsen vuoden mestaruutensa.
Joukkueet

| Joukkue | Kotipaikka | Sarjataso 2019 |
| --- | --- | --- |
| Jyväskylän Seudun Palloseura | Jyväskylä | Kolmonen |
| Mikkelin Pallo-Kissat | Mikkeli | Kakkonen |
| Sisu-Pallo | Seinäjoki | Nelonen |
| Warkaus JK | Varkaus | Kolmonen |
Ottelut > Loppuottelu

Rangaistuspotkukilpailu suoritettiin heti varsinaisen peliajan jälkeen. MiPK:n joukkue: Ronie de Andrade, Miika Ekmark, Sami Ekmark, Tommi Ekmark, Jalmari Haapea, Isaac Kannah, Mikko Kausto, Antti-Pekka Kesonen, Ville Kirvesoja, Tuomas Koppelomäki, Antti Lampinen (mv), Erlon Costa Maciel, Victor Matheus de Paula, Jesse Putkonen, Rafael, Santeri Suutari, Jaakko Teräsranta, Antti Voutilainen, Tatu Österlund (mv). Valmentajat: Janne Moilanen, Kimmo Aholainen.
TUL Cup 2022

| TUL Cupin kausi 2022 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  7
Ajankohta:  12. maaliskuuta – 21. kesäkuuta 2022
Mestari:  Toukolan Teräs
Paras maalintekijä:  Tuomas Lehti (TPV), 4 maalia
  ← 2019: 
TUL Cup 2022 oli 79. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Koronaviruspandemian johdosta turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran sitten vuoden 2019. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukkuetta. Loppuottelussa Toukolan Teräs voitti Tampereen Pallo-Veikot maalein 2-0 ja saavutti ensimmäisen TUL:n mestaruutensa.
Joukkueet

| Joukkue | Kotipaikka | Sarjataso 2022 |
| --- | --- | --- |
| Sääksjärven Loiske | Lempäälä | Kolmonen |
| Tampereen Pallo-Veikot | Tampere | Kolmonen |
| Toukolan Teräs | Helsinki | Kolmonen |
| Pispalan Ponnistus -79 | Tampere | Vitonen |
| Seinäjoen Sisu | Seinäjoki | Vitonen |
| Sisu-Pallo | Seinäjoki | Kutonen |
| Pori Akatemia | Pori | P20 Ykkönen |
Ottelut > Loppuottelu

ToTe:n joukkue: Edward Fernández Poolan, Emilio González Jalonen, Tatu Haglund, Antti Hyttinen, Olli Jantunen, Joakim Julie, Marko Katainen, Oheneba Kessey, Oskari Kokkila, Moses Kumah, Akseli Lehtonen, Onni Mannila, Mohammed Muntari, Rasmus Niemi, Ilmari Olin, Arttu Rantala, Oliver Reitala, Roni Rinne, Mohammadi Rohullah, Joona Rämö, Ville Saikkonen (mv), Petteri Saloranta, Anton Salovuori, Emil Salovuori, Emir Shabani, Mirko Sillanpää, Maksim Tynni (mv). Päävalmentaja: Janne Reitala.
Tapani Talo

Tapani Talo (vuoteen 1988 Tapanainen, s. 1950 Lahti) on amerikansuomalainen arkkitehti, joka on työskennellyt myös ääniteknikkona. Hänet tunnetaan erityisesti The Rolling Stones -yhtyeen omistaman Rolling Stones Mobile -studion äänittäjänä 1970-luvun alusta.
Ura

Vuonna 1950 Lahdessa syntynyt Talo muutti vanhempiensa mukana Australiaan vain vuoden ikäisenä, mutta perhe palasi Suomeen jo 1950-luvun lopussa. Myöhemmin Talo työskenteli Otaniemessä Dipolin kongressikeskuksen ääniteknikkona 1967–1972. Lisäksi hän toimi freelance-valokuvaajana sanoma- ja musiikkilehdille sekä soitti levyjä nimellä Dj Tapsa. Joulukuussa 1972 Talo matkusti Lontooseen Abbey Road -studiolle ja päätyi työskentelemään George Martinin perustaman Associated Independent Recording -yhtiön studiolle. Helmikuussa 1973 hän äänitti Black Sabbathin euroopankiertueen konsertteja, joista koostettiin livealbumi Live at Last. Saman vuoden maaliskuussa Talo oli Ranskassa nauhoittamassa Tucky Buzzard -yhtyeen albumia tutustuen sen tuottajana toimineeseen Rolling Stonesin basistiin Bill Wymaniin. Hänet palkattiin äänittäjäksi yhtyeen omistamalle siirrettävälle Rolling Stones Mobile -studiolle, jolla Talo työskenteli vuodet 1973–1977. Hän oli äänittämässä muun muassa Rolling Stonesin albumeita It’s Only Rock ’n’ Roll ja Black and Blue. Lisäksi Talo nauhoitti vuonna 1977 julkaistun Love You Live -konserttialbumin materiaalin.
Vuonna 1974 Talo aloitti arkitehdin opinnot Lontoossa ja jatkoi niitä Indianassa muutettuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1977. Vuodesta 2002 lähtien Talolla on ollut New Yorkissa oma arkkitehtitoimisto NY Super Studio Architects.
Äänitystöitä

Black Sabbath: Live at Last (1973/1980)
Traffic: On the Road (1973)
The Rolling Stones: Brussels Affair (1973/2011)
The Rolling Stones: It’s Only Rock ’n’ Roll (1974)
Deep Purple: Burn (1974)
The Who: Greatest Hits Live (1974/2010)
The Rolling Stones: Black and Blue (1976)
Deep Purple: Made in Europe (1976)
Led Zeppelin: Led Zeppelin DVD (1975/2003)
Bad Company: Run with the Pack (1976)
The Rolling Stones: Love You Live (1970)
Rainbow: Live in Germany (1976/1990)
Status Quo: Live! (1977)
Nähdään taas (albumi)

| Nähdään taas Taikapeili |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Kristian Maukonen
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Taikapeilin muut julkaisut
| Suuri salaisuus 1994 | Nähdään taas 1995 | Nukahda jos uskallat 1999 |
Nähdään taas on Taikapeili-duon musiikkialbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumia on myyty yli 38 000 kappaletta.
Kappaleet

Nyt kun nähdään taas (moi) – 3.19
Mikä janon sammuttaa – 3.21
Parempi myöhään – 3.19
Mikset sano sitä ääneen – 3.01
Sinä kesänä – 4.02
Jos jäät mun luo – 3.54
Rakkaus mustasukkainen – 3.28
Yksinäinen perjantai-ilta – 4.20
Keskellä toria – 3.47
Mitä tää oikein on? – 3.34
Nyt kun nähdään taas (moi) (Slow Jam Radio Cut) – 3.05
Olipa kerran...onnellinen loppu – 4.29
Tapani Suominen (toimittaja)

Tapani Suominen (s. 1947) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Oppiarvoltaan hän on filosofian tohtori.
Suominen valmistui 1972 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan suomen kieli. Hän toimi tutkijana Suomen Akatemian rahoituksella ja väitteli filosofian tohtoriksi Oslon yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa 1996. Suominen toimi suomen kielen opetusassistenttina Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa 1970–1971. Hän työskenteli toimittajana Yleisradiossa 1972–1984.  Suominen oli toimittajana ja kulttuuripäällikkönä sanomalehti Demarissa 1984–1996.
Suominen työskenteli kulttuurineuvoksena Suomen Tukholman suurlähetystössä 1997–2003.
Teoksia

Unton tarina: Unto Miettisen vuosikymmenet, yhdessä Pentti Kemppaisen kanssa, WSOY 1980
Kohti uutta koulua, yhdessä Tuva Korsströmin kanssa, WSOY 1983
Sarvikuonojen aika, romaani, WSOY 1992 (Käännös: Noshörningarnas tid, roman, övers. Camilla Frostell, Studiekamraten 1997)
Ehkä teloitamme jonkun: opiskelijaradikalismi ja vallankumousfiktio 1960- ja 1970-lukujen Suomessa, Norjassa ja Länsi-Saksassa, Tammi 1997
Virastomestarin talvi, romaani, Litorale 2017
Toimitettuja teoksia

Pitäiskö kiittää? nuorten omat runot, toim. WSOY 1981
Det hotade landet och det skyddade: Sverige och Finland från 1500-talet till våra dagar, historiska och säkerhetspolitiska betraktelser, toim. yhdessä Anders Björnssonin kanssa, Atlantis 1999
Konstiga saker de skrattar åt: en antologi om den finländska humorn, toim. En bok för alla 1999
Sverige i fred: Statsmannakonst eller opportunism, en antologi om 1812 års politik, toim. Atlantis 2002
Itsekkyyttä vai valtiomiestaitoa: Ruotsin idänpolitiikka vuodesta 1812 vuoteen 2002, toim. Tammi 2002
Kärlek på finska, en antologi, toim. En bok för alla 2002
Tandemilla Chicagoon – Hittiputki 1975–2008

| Tandemilla Chicagoon – Hittiputki 1975–2008 Virve Rosti & Freeman ja Menneisyyden Vangit |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 22. lokakuuta 2008
 Tyylilaji: pop, rock, iskelmä
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Menneisyyden Vankien muut julkaisut
| Aurinko voittaa 2003 | Tandemilla Chicagoon – Hittiputki 1975–2008 2008 |   |
Tandemilla Chicagoon – Hittiputki 1975–2008 on suomalaisen Menneisyyden Vangit -yhtyeen kokoelma-albumi. Sen julkaisi Edel Records Finland 22. lokakuuta 2008.
Kappaleet

Kun Chicago kuoli (- The Night Chicago Died -) – 3.26
Ajetaan tandemilla – 3.42
Aurinko voittaa (- Walking on Sunshine -) – 3.46
Kun nuori oon (- At Seventeen -) – 3.39
Ville, lupaa ja vanno (- Billy Don't Be a Hero -) – 4.06
Tähdet näyttää tien – 3.53
Oot ilmaa vain (- Out of Time -) – 3.49
Näinkö aina meille täällä käy (- Ain't That Just the Way -) – 3.12
Sua kaipaan niin – 3.42
Veivaan vartaloo (- I Love Rock 'n' Roll -) – 3.11
Tahdon sinut – 2.43
Kun oot 52 (- 48 Crash -) – 3.51
Kaksi lensi yli käenpesän – 4.47
Kerro kuinka rakkaudesta toipuu (- How Am I Supposed to Live Without You -) – 4.20
Bonus Live:
Menolippu (- One Way Ticket to the Blue -) – 3.20
Sata salamaa – 2.54
Tuolta saapuu Charlie Brown (- Charlie Brown -) – 4.45
Bonus 2 New Songs:
Mitä jollei tänä vuonna kesää tulisikaan – 4.42
Kanelipuun alla (- Cinnamon Girl -) – 3.14
Oon voimissain (- I Will Survive -) – 4.01
Talviolympialaiset 1994

Vuoden 1994 talviolympialaiset järjestettiin Lillehammerissa Norjassa. Ne olivat ensimmäiset talviolympialaiset, jotka järjestettiin eri vuonna kuin kesäolympialaiset. Lillehammerin talviolympialaiset olivat toiset Norjassa järjestetyt talviolympialaiset Oslon vuoden 1952 olympialaisten jälkeen.
Valintaprosessi

Kisojen valintaäänestys pidettiin 15. syyskuuta 1988 ja järjestettiin Etelä-Korean Soulissa kaksi päivää ennen kesäolympialaisten 1988 avajaisia. Lillehammer yritti hakea jo vuoden 1992 talviolympialaisia, mutta ne myönnettiin Albertvillelle.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 | Kierros 2 | Kierros 3 |  |  |  |
| Lillehammer |  Norja | 25 | 30 | 45 |  |  |  |
| Östersund |  Ruotsi | 19 | 33 | 39 |  |  |  |
| Anchorage |  USA | 23 | 22 |  |  |  |  |
| Sofia |  Bulgaria | 17 |  |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmassa oli 61 tapahtumaa 12 eri urheilulajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Freestylehiihto
Jääkiekko
Kaukalopikaluistelu
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Taitoluistelu
Osallistujamaat

Kisoihin osallistui 1 737 urheilijaa 67 maasta. Urheilijoista miehiä oli 1215 ja naisia 522.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Amerikan Samoa   Andorra   Argentiina   Armenia   Australia   Belgia   Bermuda   Bosnia ja Hertsegovina   Brasilia   Bulgaria   Chile   Espanja   Etelä-Afrikka  |   Etelä-Korea   Fidži   Georgia   Islanti   Iso-Britannia   Israel   Italia   Itävalta   Jamaika   Japani   Kanada   Kazakstan   Kiina   Kiinan Taipei  |   Kirgisia   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liechtenstein   Liettua   Luxemburg   Meksiko   Moldova   Monaco   Mongolia   Norja  |   Portugali   Puerto Rico   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   San Marino   Senegal   Slovakia   Slovenia   Suomi   Sveitsi  |   Tanska   Trinidad ja Tobago   Tšekki   Turkki   Ukraina   Unkari   Uusi-Seelanti   Uzbekistan   Valko-Venäjä   Venäjä   Viro   Yhdysvallat   Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |
Mitalitaulukko

Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Venäjä.
| Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1994 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 11 | 8 | 4 | 23 |
| 2 |  Norja | 10 | 11 | 5 | 26 |
| 3 |  Saksa | 9 | 7 | 8 | 24 |
| 4 |  Italia | 7 | 5 | 8 | 20 |
| 5 |  Yhdysvallat | 6 | 5 | 2 | 13 |
| 6 |  Etelä-Korea | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 7 |  Kanada | 3 | 6 | 4 | 13 |
| 8 |  Sveitsi | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 9 |  Itävalta | 2 | 3 | 4 | 9 |
| 10 |  Ruotsi | 2 | 1 | 0 | 3 |
Kohokohtia

Mäkihyppääjä toi olympiatulen kisojen avajaisiin. Paikallinen urheilutähti Johann Olav Koss voitti kolme pikaluistelumatkaa tehden samalla kolme uutta maailmanennätystä. Sveitsiläinen Vreni Schneider voitti alppihiihdossa sekä kultaa, hopeaa että pronssia, ja italialainen Manuela Di Centa voitti mitalin kaikissa viidessä maastohiihtokilpailussaan. Kanadalainen Myriam Bédard voitti molemmat naisten henkilökohtaiset ampumahiihtomatkat.
Gustav Wederistä ja Donat Acklinista tuli ensimmäiset urheilijat, jotka ovat uusineet olympiavoittonsa kahden miehen rattikelkkailussa. Pariluistelijat Jekaterina Gordejeva ja Sergei Grinkov uusivat vuoden 1988 voittonsa. Suuri norjalaiskatsomo hiljeni hetkeksi heidän nähdessään Norjan miesten maastoviestijoukkueen häviävän italialaisille täpärästi viime metreillä.
Kuukautta ennen kisoja taitoluistelija Tonya Hardingin entinen aviomies Jeff Gillooly palkkasi Shane Shantin lyömään toista luistelijaa Nancy Kerrigania polveen metalliputkella. Kerrigan voitti lopulta hopeaa ukrainalaisen Oksana Bajulin sijoituttua ensimmäiseksi. Harding sijoittui kahdeksanneksi ja Yhdysvaltain taitoluisteluliitto asetti hänet elinikäiseen kilpailukieltoon.
Kymmenen vuoden takaiset jäätanssin voittajat Jayne Torvill ja Christopher Dean kilpailivat jälleen amatöörisäännösten kevennyttyä. He olivat siirtyneet ammattilaisiksi 1980-luvulla.
Norjalainen pop-yhtye A-ha esiintyi viimeistä kertaa olympialaisissa ennen vuotta 1998. Suurta kohua herätti, kun kisojen avajaispäivänä Edvard Munchin kuuluisa maalaus Huuto varastettiin Norjan kansallisgalleriasta Oslosta.
Nätraån

| Nätraån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Västernorrland
Kunnat:  Örnsköldsvik
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nätraånin vesistö
Pinta-ala:  1 024,4 km²  
Järvisyys:  8 % 
Pääuoman pituus:  99 km 
Pääuoman osuudet:  Sanningssundet ←Nätraån ←Flärkån ←Åvattströmmen ←Herrmansjöån ←(puro)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Byvattsjön, Örnsköldsvik 
 :  63.3816°N, 17.7699°E
Laskupaikka:  Köpmanholmen, Örnsköldsvik 
 :  63.1857°N, 18.5419°E
Läpivirtausjärvet:  Drömmesjön, Bysjön, Stugusjön, Holmsjön
Esteet:  neljä vesivoimalaitosta
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  197 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  197 m
Pituus:  69 km  
Kaltevuus:  2,81 m/km
Keskiylivirtaama:  56,2 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  11,7 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  3,02 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Näkymä Åfjärdenin yli.
Pääuoman kulku
Nätraån on Ruotsissa Västernorrlandin läänissä virtaava 69 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Nätraånin vesistössä sen 99 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksulle. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 024 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Köpmanholmenissa Örnsköldsvikin kunnassa.
Joen kulku > Pääuoman yläjuoksu

Nätraån muodostaa vesistönsä pääuoman sen viimeisten 69 kilometrin matkalta. Vesistöviranomaiset ovat valinneet koko vesistön pääuomaksi aina sen jokihaaran, jossa virtaa eniten vettä. Sillä perusteella alkaa pääuoman vesireitti Backsjönistä (korkeus 388 metriä mpy.). Se laskee puroa pitkin Hermansjöniin, jatkaa Hermansjönån jokireittiä Stavarsjönin kautta Lill-Aspsjöniin. Tämän laskujoki on lyhyt Åvattströmmen, jonka nimi vaihtuu Flärkenin jälkeen vielä lyhyemmäksi Flärkåniksi. Joki laskee Byvattsjöniin, joka on Nätraånin lähdejärvi.
Joen kulku > Nätraån osuus

Joki virtaa Byvattsjönistä (korkeus 197 m mpy.) Holmsjönin kautta Stugusjöniin Skorpedissä, mistä alkaa 40 kilometriä pitkä osuus viljeltyä laaksoa ja joka laskee Bysjöniin. Järvellä sijaitsee Sidensjön kirkonkylä. Bysjönin jälkeen on yksi vesivoimalaitos ennen Drömmesjöniin laskua. Heti järven jälkeen on lähekkäin kaksi vesivoimalaitosta ja viiden kilometrin päässä neljäs. Tämän jälkeen joki laskee vapaasti Bjästassa Åfjärdenin kautta Selkämereen Nästrafjärdeniin.
Vesivoima

Nätraånin uomassa on viisi vesivoimalaitosta: Fors, Nyfors, Brynge, Sidensjö ja Drömme. Voimaloiden yhteisteho on 12,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 52 gigawattituntia.
Virkistyskäyttö

Jokireitin yläjuoksu on suosittu melontareitti.
Käännös suomeksi
Näillä korteilla mennään

| Näillä korteilla mennään Aarne Tenkanen |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 24. marraskuuta 2007
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2008
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 02.31.00
muut julkaisut
|   | Näillä korteilla mennään  |   |
Näillä korteilla mennään on Aarne Tenkasen live-DVD, joka sisältää Ravintola Kultakaivoksessa 24. marraskuuta 2007 taltioidun keikan sekä dokumentteja ja arkistomateriaalia televisioesiintymisistä. DVD julkaistiin 23. huhtikuuta 2008.
Sisältö

Stagella:
"Edestä ja takaa"
"Rockabilly-Raija"
"Morsian joka sormelle"
"Mitä kuuluu Marja-Leena?"
"Pizzan päälle mä haluan sut"
"Makuuhuoneen masurkka"
"Mummolassa"
"Sonora-baarin Sophia Loren"
"Kaira kolossa"
"Kolmenkympin saapikkaat"
"Täältä tulee Tenkanen"
"Laura Jenna Ellinoora Aleksandra Camilla Jurvanen"
"Karhupuiston boogie woogie"
"Letkujenkka"
"Viimeinen ratikkamatka"
"Elämänmeno"
"Näillä korteilla mennään"
"Unelmia ja toimistohommia"
"Edestä ja takaa"
"Hemaisevan seksikäs pörröpää"
"Riitta"
Radalla:
Aarne Tenkanen ja Tauno Tenkanen Helsingissä 2008.
Extrat:
A-Bros (1997)
Kumiankka klubi (1997)
Haastattelu (1998)
Valoisia kuvia
Kesto: 151 min.
DVD:n esittelysivu
Novaja Zemlja (albumi)

| Novaja Zemlja Juudas Iskariotin Suudelma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 2. joulukuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: progressiivinen rock, maailmanmusiikki
 Kesto: 35.10
 Levy-yhtiö: Art Safari
Juudas Iskariotin Suudelman muut julkaisut
|   | Novaja Zemlja 2012 | Anarkistan 2017 |
Novaja Zemlja on Juudas Iskariotin Suudelman esikoisalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Antti Tuonela sekä sovittanut Juudas Iskariotin Suudelma.
Bogota Detective – 3.57
Vlad – 3.36
Ulan Bator – 5.17
Aino – 3.31
Novaja Zemlja – 2.58
John Constantine – 3.18
Aziru – 4.55
Corto Maltese – 7.30
Kokoonapano

Antti Tuonela – poikkihuilu, haitari
Tuomas Polo – sähkö- ja akustinen kitara
Miikka Mäkipaakkanen – basso
Marko Karjalainen – rummut
+
Sini Palokangas – sopranosaksofoni raidoilla 1, 6 ja 7, viulu raidalla 5
Aiheesta muualla

Novaja Zemlja Discogs-sivustolla
Novaja Zemlja Prog Archives -sivustolla