stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sweden Hockey Games
Voittajat

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Neuvostoliitto |  Ruotsi |  Suomi |
| 1992 |  Kanada |  IVY |  Tšekkoslovakia |
| 1993 |  Ruotsi |  Tšekki |  Venäjä |
| 1994 |  Tšekki |  Ruotsi |  Kanada |
| 1995 |  Ruotsi |  Venäjä |  Tšekki |
| 1996 |  Ruotsi |  Tšekki |  Venäjä |
| 1997 |  Suomi |  Ruotsi |  Venäjä |
| 1998 |  Ruotsi |  Tšekki |  Suomi |
| 1999 |  Suomi |  Ruotsi |  Kanada |
| 2000 |  Suomi |  Tšekki |  Kanada |
| 2001 (helmikuu) |  Ruotsi |  Suomi |  Kanada |
| 2001 (marraskuu) |  Ruotsi |  Tšekki |  Suomi |
| 2003 |  Venäjä |  Ruotsi |  Kanada |
| 2004 |  Ruotsi |  Tšekki |  Venäjä |
| 2005 |  Ruotsi |  Tšekki |  Venäjä |
| 2006 |  Venäjä |  Suomi |  Ruotsi |
| 2007 |  Ruotsi |  Venäjä |  Tšekki |
| 2008 |  Venäjä |  Suomi |  Ruotsi |
| 2009 |  Ruotsi |  Venäjä |  Suomi |
| 2010 |  Suomi |  Tšekki |  Venäjä |
| 2011 |  Ruotsi |  Venäjä |  Suomi |
| 2012 |  Ruotsi |  Tšekki |  Suomi |
| 2013 |  Suomi |  Tšekki |  Venäjä |
| 2014 |  Suomi |  Tšekki |  Ruotsi |
| 2017 |  Venäjä |  Tšekki |  Ruotsi |
| 2018 |  Suomi |  Ruotsi |  Venäjä |
| 2019 |  Tšekki |  Venäjä |  Ruotsi |
| 2020 |  Ruotsi |  Tšekki |  Suomi |
| 2021 |  Venäjä |  Ruotsi |  Suomi |
| 2022 |  Tšekki |  Ruotsi |  Sveitsi |
| 2023 |  Ruotsi |  Suomi |  Tšekki |
| 2024 |  Suomi |  Ruotsi |  Tšekki |
| 2025 |  Suomi |  Tšekki |  Sveitsi |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sweden Hockey Games 1991- (Swehockey) [arkistolinkki] (ruotsiksi)
Euro Hockey Tour
Karjala-turnaus • Swiss Ice Hockey Games • Sweden Hockey Games • Czech Hockey Games 
Entiset turnaukset: Channel One Cup

 1996–97 • 1997–98 • 1998–99 • 1999–00 • 2000–01 • 2001–02 • 2002–03 • 2003–04 • 2004–05 • 2005–06 • 2006–07 • 2007–08 • 2008–09 • 2009–10 • 2010–11 • 2011–12 • 2012–13 • 2013–14 • 2014–15 • 2015–16 • 2016–17 • 2017–18 • 2018–19 • 2019–20 • 2020–21 • 2021–22 • 2022–23 • 2023–24
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sweden Hockey Games
Käännös suomeksi
Hughes OH-6 Cayuse

| Hughes OH-6 |
| --- | --- |

Kuvaus
Tyyppi:  kevyt helikopteri
Ensilento:  27. helmikuuta 1963
Valmistaja:  Hughes Helicopters McDonnell-Douglas
Hughes OH-6 Cayuse on yhdysvaltalaisvalmisteinen helikopteri. Sitä valmisti aluksi Hughes Helicopters, kunnes McDonnell-Douglas-lentokonetehdas osti sen vuonna 1984. Erityisesti Yhdysvaltojen maavoimien käyttämä Hughes OH-6 Cayuse-helikopteri oli yhtiön pitkäikäisin tuote. Sitä valmistettiin Vietnamin sodan aikana 1970-luvun alussa jopa sata kappaletta kuukaudessa.
Kone saavutti 23 maailmanennätystä. Sen ensilento tehtiin 27. helmikuuta 1963.
OH-6 Cayuseen perustuva siviiliversio on MD Helicopters MD 500.
Historia

Hughes Helicopters toimitti ehdotuksensa Yhdysvaltain armeijan Light Observation Helicopter -ohjelmaan (LOH), jossa se sai aluksi tunnuksen YHO-6A ja muuttui muotoon YOH-6A johtaen mallinimeen OH-6A. Kopterin muunnoksia on muun muassa MH-6 Little Bird.
Tekniset tiedot

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.06000009,6 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.09000002,9 m
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&01360.&&&&001 360 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Allison T63 -turbiinimoottori; &&&&&&&&&&&&0236.&&&&00236 kW (&&&&&&&&&&&&0317.&&&&00317 hv)
Roottori:  halkaisija &&&&&&&&&&&&&&08.01000008,1 m, pinta-ala &&&&&&&&&&&&&051.053000051,53 m²
Suoritusarvot
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0289.&&&&00289 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0430.&&&&00430 km
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hughes OH-6 Cayuse Wikimedia Commonsissa
Viisauden talo

Abbasidien aikainen käsikirjoitus
Viisauden talo (arab. بيت الحكمة‎; bayt al-hikma) oli Bagdadissa sijainnut, abbasidikalifien aikana toiminut hovikirjasto. Bagdadin Viisauden talosta on jäänyt historiaan äärimmäisen vähän tietoja, minkä Dimitri Gutas on katsonut viittaavan siihen, ettei se ollut virastona erityisen merkittävä. Gutasin mukaan kirjaston päätehtävä liittyi persialaiseen ideaan koota yhteen maailmalle hajonnut Zarathustran kirjoittama Avesta. Viisauden talo oli sassanidihovista peritty instituutio, kuninkaan yksityiskirjasto ja sisälsi etenkin persialaisia runoteoksia. Maininnat Viisauden talosta loppuvat 900–1000-lukujen vaihteeseen, joten sen toiminnan arvellaan tällöin lakanneen.
Perustaminen

Viisauden talon perustajiksi ilmoitetaan usein joko Harun ar-Rashid (786–809) tai al-Mamun (813–833). Historiallisista lähteistä  perustamistietoa ei löydy. Kirjaston varhaisvaiheista on säilynyt vain kaksi tietoa. Toisessa Ibn an-Nadim kirjoittaa, että Harun ar-Rashid palkkasi Abu Sahl ibn Nawbahtin Viisauden taloon kääntämään kirjallisuutta persiasta arabiaksi. Toisessa Ibn al-Qifti toistaa tiedon ja lisää, että Allan as-Shuubi kopioi siellä kirjoja eri tahojen laskuun.
Hovikirjaston otti ilmeisesti käyttöön jo 760-luvulla kalifi Al-Mansur (754–775). Kirjasto eli kukoistuskauttaan kalifi Al-Mamunin kaudella 800-luvulla.
Viraston toiminta

Viraston tärkeimmäksi  tehtäväksi tuli koota ja säilyttää Iranin historiaan liittyvää kirjallisuutta, jota käännettiin pahlavista arabiaksi. Al-Mamunin tieteellisten harrastusten takia sillä mahdollisesti oli myös tähtitieteeseen ja matematiikkaan liittyviä tehtäviä. Raportit al-Mamunin ajalta kertovat, että matemaatikko ja tähtitieteilijä al-Khwarizmi palkattiin kalifin palvelukseen viisauden taloon ja että tähtitieteilijä Yahua ibn Abi Mansur sekä kolme Banu Musa -veljestä palkattiin myös (Banu tarkoittaa veljeä). Nämä olivat ainoita mainittuja henkilöitä, joiden toiminta kohdistui muuhun kuin sassanidien kirjalliseen perintöön. Kirjaston johtaja kalifi al-Mamunin aikana oli Sahl ibn Harun, pahlavin kielen asiantuntija.
Toimittajien ja tietokirjailijoiden tekemät populaarit teokset sisältävät paljon legendaarista tietoa Bagdadin viisauden talosta, ja instituution tehtävistä ja funktioista on erilaisia näkemyksiä. Dimitri Gutas, Lutz Richter-Bernburg ja  Sonja Brentjes ovat oikoneet säilyneiden lähteiden perusteella virheellisiksi katsomiaan käsityksiä seuraavasti.
Viisauden talossa ei käännetty kirjoja kreikasta arabiaan. Missään aikalaislähteessä ei kerrota tällaista. Lähteet mainitsevat käännöstyön persian kielestä arabiaan.
Viisauden taloon ei koottu kreikkalaisia käsikirjoituksia. Esimerkiksi Hunain ibn Ishaq kertoo etsineensä kaikkialta kreikkalaisia käsikirjoituksia, mutta ei koskaan ilmoita löytäneensä niitä Bagdadin Viisauden talosta. Kreikkalaiset käsikirjoitukset nähtävästi päätyivät niiden kääntäjille.
Viisauden talo ei ollut akatemia, jossa olisi opetettu eri tieteitä. Tästä ei ole säilyneissä lähteissä mitään merkintöjä  Viisauden talo oli kirjasto, ei tutkimuskeskus. Opetusta annettiin yksityisasunnoissa ja moskeijoissa.
Viisauden talo ei ollut oppineitten kohtaamispaikka tai konferenssikeskus. Tästäkään aikalaislähteet eivät kerro mitään Kohtaamiset ja kokoukset tapahtuivat yksityisissä asunnoissa.
Etäisen perimätiedon varassa syntyi kuvitelma, että Aleksandriassa harjoitettu kreikkalainen oppineisuus olisi siirtynyt suoraan Bagdadiin.
Gutasin mukaan Viisauden talo oli pääasiassa tarkoitettu toteuttamaan kalifien omaksumaa sassanidikuninkaiden politiikkaa, jossa haluttiin koota yhteen Zarathustran kirjoittaman ja Aleksanteri Suuren tuhoaman Avestan kadonnut viisaus. Viisauden talo katoaa lähteistä al-Mamunin jälkeen, jolloin vasta alkoi aktiivinen käännöstyö kreikankielestä. Viisauden taloon viitattiin silti satunnaisesti vielä 900-luvulla, kun tarkoitettiin entistä kalifin kirjastoa. Yksityisiä laajoja kirjastoja syntyi muuallekin, mutta käsite bayt al-hikma ei yleistynyt tarkoittamaan kirjastoja yleensä.
Koulu

Myllytullin koulu Oulussa.
Koulu on oppilaitos, jossa opetetaan ja opitaan yhteiskuntaan liittyviä taitoja. Myös rakennusta, jossa koulu toimii, sanotaan kouluksi tai koulurakennukseksi.
Koulu on usein valtiollinen tai kunnallinen, harvemmin yksityinen, instituutio, jonka tehtävänä on järjestää virallista, tutkintoihin johtavaa koulutusta. Koulunkäynti perustuu Suomessa oppivelvollisuuteen, johon liittyy perustuslain takaama oikeus ilmaiseen peruskoulutukseen ja jatkokoulutukseen varallisuuden estämättä. Oppivelvollisuusiän ylittäneiden osalta puhutaan yleensä oppilaitoksesta.
Suomen sana koulu tulee latinan ja ruotsin kautta kreikan sanasta skhole. Kreikan sana merkitsi vapaiden miesten vapaa-aikaa, joutenoloa, jota he käyttivät henkiseen ja ruumiilliseen itsensä kehittämiseen.
Koulua voidaan pitää instituutiona, jonka tehtävä on alun perin ollut ratkaista sosiaalistumisen ongelma. Nykyisin koululle sälytetään muitakin kasvatuksellisia ongelmia, kuten syrjäytyminen, huumeiden käyttö ja niin edespäin.
Historia

Jo muinaisessa Kreikassa koulutuksen tavoitteena oli varmistaa seuraavan sukupolven kansalaistaidot, sivistys ja sotilaskunto. Kuuden tai seitsemän vuoden iästä alkaen poijille opetettiin lukemista, kirjoittmaista, laskentoa, historiaa, musiikkia ja etiikkaa. Noin 7-9 vuotta myöhemmin oppiaineisiin lisättiin filosofia, retoriikka ja korkampi matematiikka. Myös liikunnan opetus oli keskeisessä roolissa.
Keskiajalla kirkolla oli keskeinen rooli Euroopan koulutuksessa.
Suomen koulutusjärjestelmä

Suomen koulujärjestelmä jakautuu peruskouluun (kaikille yhteinen), toiseen asteeseen (lukiot ja ammattioppilaitokset) sekä korkea-asteeseen (yliopistot ja ammattikorkeakoulut). Näiden rinnalla toimii aikuis- ja täydennyskoulutusta antavia yksiköitä, joista osa on yksityisiä. Myös peruskoulun ja toisen asteen oppilaitoksen ylläpitäjä voi olla yksityinen. Oppivelvollisuuden voi suorittaa myös peruskoulua korvaavassa koulussa kuten steinerkoulussa, mutta tämä on harvinaista.
Koulut voidaan toisaalta jakaa niiden tarkoituksen mukaan perustaitoja tarjoaviksi, yleissivistäviksi, ammatillisiksi, erikoissivistäviksi tai tieteellisiksi. Kouluksi kutsutaan myös esikoulua. Peruskoulussa noudatetaan opetussuunnitelmaa, joka voi hieman vaihdella riippuen esimerkiksi omasta äidinkielestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koulu Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Koulu Wikisitaateissa
Opetushallituksen sivut
Suomen koulujärjestelmä.
Legendren symboli

Legendren symboli on lukuteoriassa symboli  \left({\frac {a}{p}}\right), joka kertoo, onko luku  a neliöjäännös modulo  p. Toisin sanoen se ilmoittaa, onko olemassa sellainen kokonaisluku b, että
eli b2:stä jää p:llä jaettaessa sama jakojäännös kuin a:stä.
Symbolin otti ensimmäisen kerran käyttöön Adrien-Marie Legendre vuonna 1798 yrittäessään todistaa neliönjäännöslausetta.
Määritelmä: Olkoon  p pariton alkuluku ja  a kokonaisuluku
\left({\frac {a}{p}}\right)=(a\mid p)={\begin{cases}1&{\text{ jos }}a{\text{ on neliöjäännös modulo }}p{\text{ ja }}a\not \equiv 0{\pmod {p}},\\-1&{\text{muussa tapauksessa, eli jos }}a{\text{ ei ole neliöjäännös modulo }}p,\\0&{\text{jos }}a\equiv 0{\pmod {p}}\end{cases}}
Symbolia voidaan merkitä sekä muodossa  \left({\frac {a}{p}}\right) että  (a\mid p).
Esimerkiksi  \left({\frac {1}{5}}\right)=1, koska esimerkiksi 42 = 16 on kongruentti 1:n kanssa modulo 5 eli sen jakojäännös 5:llä jaettaessa on 1. Sen sijaan  \left({\frac {3}{5}}\right)=-1, koska minkään kokonaisluvun neliö ei ole kongruentti 3:n kanssa modulo 5.
Jos alkuluku p on valittu, Legendren symboli  \left({\frac {1}{5}}\right)=1 käsitettynä a:n funktioksi on jaksollinen, jaksona p.  Arvon 0 symboli saa, kun a on tasan jaollinen p:llä.
Eulerin kriteerin mukaan  {\frac {a}{p}}\equiv a^{\frac {p-1}{2}}{\pmod {p}} eli  {\frac {a}{p}} ja  a^{\frac {p-1}{2}} ovat kongruentteja modulo  p.
Jacobin symboli  \left({\frac {a}{n}}\right) on yleistys Legendren symbolista. Se ottaa huomioon myös ne tapaukset joissa alempi luku ei ole alkuluku.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja, s. 276–277.  Suomentanut Virpi Kauko. Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0
Aarne Nurminen

Aarne Johannes Nurminen (1. helmikuuta 1905 Viipuri – 2. helmikuuta 1961 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.
Nurminen kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1927–1931 ja hänen taiteilijan debyyttinsä oli Helsingissä 1930. Nurminen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930, 1931, 1932, 1933, 1935, 1943 ja 1952. Nurminen maalasi maisemia Suomesta ja Italiasta sekä henkilökuvia.
Nurminen syntyi Viipurissa, mutta muutti jo lapsena Sippolaan vuonna 1910 ja sieltä Tampereelle, jossa työskenteli koko taiteilijauransa ajan ja kuoli siellä 56 vuoden ikäisenä. Hänelle myönnettiin vuosien varrella useita apurahoja. Näin tekivät esimerkiksi Ahlströmin, Beckerin, Helanderin, Hovingin, Kordelinin ja Löfgrenin säätiöt. Lisäoppia Nurminen hankki tekemällä lukuisia opintomatkoja ulkomaille. Aluksi matkat suuntautuivat Neuvostoliittoon ja Ruotsiin, ja myöhemmin Saksaan ja Espanjaan sekä useita kertoja Italiaan ja Ranskaan. Hän toimi aktiivisesti Tampereen Taiteilijaseurassa ja oli toistakymmentä vuotta seuran luottamustoimissa muun muassa sihteerinä. Nurminen maalasi toki ulkomaisia aiheita, mutta pääasiassa hän oli tunnepitoinen hämäläisen maiseman kuvaaja.
Nurmisen vanhemmat olivat nahkurin sälli Johan Viktor Nurminen ja Anna Maria Rissanen. Nurmisen puoliso oli puhelinvirkailija Martta (o.s. Ahlstedt) vuodesta 1935.
Maalauksia

Fiesole, Firenze, öljymaalaus. 1937
Palkinnot

II palkinto dukaattikilpailussa 1931
II palkinto Tampereen kaupungin seinämaalauskilpailussa 1933
II palkinto valtion taidekilpailussa 1936
Aiheesta muualla

Aarne Nurminen : Firenze, renesanssin kaupunki, Aamulehti, 13.02.1935, nro 42, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Seppänen

Seppänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aaro Seppänen (1910–1944), Mannerheim-ristin ritari
Aimo Seppänen (1929–2011), kielitieteilijä, professori
Aleksi Seppänen (s. 1978), tanssija ja tanssinopettaja
Anni-Maija Seppänen (s. 1990), salibandyn pelaaja
Eero Seppänen (1924–2004), Mannerheim-ristin ritari
Eero ”Rantaneuvos” Seppänen (1949–2023), sukututkija, kansalaisaktivisti ja seksilomayrittäjä
Elias Seppänen (s. 2003), autourheilija
Emilia Seppänen (s. 1994), malli ja kauneuskilpailija
Ensio Seppänen (1924–2008), kuvanveistäjä ja professori
Erkki Seppänen (s. 1979), rockmuusikko
Esa Seppänen (1933–2022), everstiluutnantti ja tietokirjailija, Venäjän asiantuntija
Esko Seppänen (s. 1946), taloustoimittaja, Vasemmistoliiton kansanedustaja ja europarlamentaarikko
Esko Seppänen (s. 1984), urheilutoimittaja
Hannu Seppänen (s. 1951), säveltäjä, sanoittaja ja kansanmuusikko
Iiro Seppänen (s. 1975), taikuri
Ilkka Seppänen, miekkailija ja valmentaja
Jaakko Seppänen (1881–1938), kirkkoherra, rovasti, Maalaisliiton kansanedustaja
Jaana Seppänen (s. 1958), kirjailija, esseisti ja kielenkääntäjä
Janne Seppänen (s. 1958), tiedotusopin professori
Janne Seppänen (s. 1995), jääkiekkoilija
John Seppänen (1902–1942), toimittaja
Jooseppi Seppänen (1871–1941), maanviljelijä, Kokoomuksen kansanedustaja
Jorma Seppänen (s. 1935), ekonomi
Juhani Seppänen (1957–2024), kirjailija ja työterveyslääkäri
Jukka Seppänen (s. 1967), JYPin hallituksen puheenjohtaja
Jussi Seppänen (s. 1975), kirjailija
Kaarle Seppänen (1898–1955), jääkärikersantti
Keijo Seppänen (1912–1990), näyttelijä
Kirsti Tulonen-Seppänen, toimittaja ja kirjailija
Lauri Seppänen (1924–2009), kielitieteilijä, professori
Leo Seppänen (s. 1948), jääkiekkoilija
Liisa Seppänen (s. 1957), pappi ja tietokirjailija
Marjaana Seppänen (s. 1962), sosiaalityön professori
Matti Seppänen (s. 1944), muotitaiteilija ja pukusuunnittelija
Niklas Seppänen (s. 1993), lentopalloilija
Olli Seppänen (1921–1968), taidemaalari ja taidegraafikko
Paavo Seppänen (1924–2013), sosiologi, professori
Paavo Seppänen (1949–2016), päätoimittaja
Pekka Seppänen (s. 1960), Talouselämä-lehden ent. päätoimittaja
Pekka Seppänen (s. 1965), rikollinen
Raimo Seppänen (s. 1950), ampumahiihtäjä
Riitta Seppänen-Kaijansinkko (1962–2023), professori, ylilääkäri
Rob. A. Seppänen (1875–1920), suomentaja ja toimittaja
Robert Seppänen (s. 1990), lentopalloilija
Sara Seppänen (s. 1982), perussuomalaisten poliitikko, kansanedustaja ja opettaja
Sari Seppänen (s. 1976), lentopalloilija
Sari Seppänen (s. 1975), jalkapalloilija
Severi Seppänen (1917–1982), näyttelijä
Tauno Seppänen (1918–1998), kuvanveistäjä
Teemu Seppänen (s. 1986), jääkiekkomaalivahti
Timo Seppänen (s. 1987), jääkiekkoilija
Tuomas Seppänen (s. 1986), moukarinheittäjä
Tytti Määttä, o.s. Seppänen (s. 1980), Pohjois-Savon maakuntajohtaja
Unto Seppänen (1904–1955), kirjailija ja toimittaja.
Väinö Seppänen (1875–1959), ylilääkäri
Muita

Seppänen, saari Liperissä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Salatut elämät – 22. esityskausi (2019–2020)

| Salatut elämät 22>  kausi (2019–2020) |
| --- | --- |
 
 Salattujen elämien tunnus vuosina 2019–2023. Otettiin käyttöön sarjan 20-vuotisjuhlakauden kunniaksi, 25.1.2019.
 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  MTV3 mtv / C More
Ensimmäinen esitys:  2019-08-1919. elokuuta 2019
Viimeinen esitys:  2020-06-2323. kesäkuuta 2020
Esitysten määrä:  209
Kaudet
 ← Edellinen 21. kausi (2018–2019) Seuraava → 23. kausi (2020–2021)
Salatut elämät -saippuasarjan 22. kausi esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2019 ja päättyen kesäkuussa 2020.
Henkilöt > Päähenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esko Kovero  | … |  Ismo Laitela   |
|  Pete Lattu  | … |  Kalle Laitela   |
|  Sami Uotila  | … |  Aki Nikkinen   |
|  Inna Tähkänen  | … |  Elina Taalasmaa   |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Ulla Taalasmaa   |
|  Tommi Taurula  | … |  Kari Taalasmaa   |
|  Nora Rinne  | … |  Camilla Mustavaara   |
|  Timo Jurkka  | … |  Lasse Sievinen   |
|  Teemu Lehtilä  | … |  Aaro Vaalanne   |
|  Emil Hallberg  | … |  Tale Taalasmaa   |
|  Jasmin Voutilainen  | … |  Aino Kaukovaara   |
|  Sampsa Tuomala  | … |  Sampo Kaukovaara   |
|  Roope Puhakka  | … |  Severi Sievinen   |
|  Aaron Bojang  | … |  Benjamin Taalasmaa   |
|  Mikko Parikka  | … |  Jiri Viitamäki   |
|  Ruupertti Arponen  | … |  Ilja Taalasmaa   |
|  Kerttu Rissanen  | … |  Sanni Pohjonen   |
|  Maarit Poussa  | … |  Jutta Laitela   |
|  Tiia Elg  | … |  Eva Tamminen   |
|  Emma Nopanen  | … |  Nella Tamminen   |
|  Monika Lindeman  | … |  Linda Eerikäinen   |
|  Vivi Wahlström  | … |  Viola Helenius   |
|  Raimo Grönberg  | … |  Gunnar Mustavaara   |
|  Inkeri Mertanen  | … |  Dahlia Mustavaara   |
|  Jarkko Miettinen  | … |  Noel Axelsson   |
|  Pablo Ounaskari  | … |  Ressu Mattila   |
|  Hanna Kinnunen  | … |  Salla Mattila   |
|  Ville Kettunen  | … |  Samuli Palokoski   |
|  Celin El Azizi  | … |  Victoria Saari   |
|  Ilona Chevakova  | … |  Sabrina Mustavaara   |
|  Konsta Hietanen  | … |  Miki Kajander   |
|  Tuuli Mattila  | … |  Susu Honkanen  |
Henkilöt > Sivuhenkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ukko Sirén  | … |  Magnus Mustavaara   |
|  Olga Heikkala  | … |  Mira Jokinen   |
|  Riitta Elstelä  | … |  Anni Vatanen   |
|  Juha Svahn  | … |  Ingvar Mustavaara   |
|  Nora Rinne  | … |  Satu Similä   |
|  Julia Korpinen  | … |  Anna Ihalainen   |
|  Pinja Kanon  | … |  Iida Mustonen   |
|  Tuomas Happo  | … |  Pupu   |
|  Joonatan Suvinen  | … |  Pupu   |
|  Sienna Nord  | … |  Nadja Tamminen   |
|  Marko Reinola  | … |  Jarkko Peltonen   |
|  Anna Rimpelä  | … |  Tiina Rajala   |
|  Eva Adamson  | … |  Tiina Järvinen   |
|  Lemmy Alapeteri  | … |  Rasmus Järvinen   |
|  Sami Sykkö  | … |  Hääsuunnittelija   |
|  Kirsi Jokela  | … |  Pappi   |
|  Johanna Nurmimaa  | … |  Paula Sievinen   |
|  Irina Vartia  | … |  Monica Mustavaara   |
|  Andrias Rammo  | … |  Dani Liukkonen   |
|  Susanna Snellman  | … |  Hallituksen jäsen Saga Korkiakoski   |
|  Simo Reilimo  | … |  Simolin   |
|  Sandy Stolpe  | … |  Mustavaarojen sihteeri   |
|  Pekka Tyrylahti  | … |  Poliisi Varalahti   |
|  Veronika Mikheeva  | … |  Jamina Laakso   |
|  Toni Väisänen  | … |  Eetu   |
|  Timo-Pekka Sirviö  | … |  Reijo Uimonen   |
|  Aki Kivelä  | … |  Uimosen jengiläinen   |
|  Pia Vallenius  | … |  Terveystarkastaja Leimonen   |
|  Tuure Taskinen  | … |  Lukiolainen   |
|  Susanna Jyllinmaa  | … |  Lääkäri Lehtinen   |
|  Ville Mäkinen  | … |  Pasi   |
|  Jukka Nylund  | … |  Sami “Kone” Kananen   |
|  Aninka Uusitupa  | … |  Janet Suntio   |
|  Ville Pulkkinen  | … |  Crisu   |
|  Sari Kuivalainen  | … |  Romppainen   |
|  Amin Asikainen  | … |  Nyrkkeilyopettaja   |
|  Juho Orpana  | … |  Vanhempi konstaapeli   |
|  Kimmo Kylliö  | … |  Huumepomo   |
|  Aarne Lehtimäki  | … |  Pupuehdokas kadulla   |
|  Sauli Pietarinen  | … |  Jere Siekkinen, Pupuehdokas majatalossa   |
|  Timur Ilkka Serengil  | … |  Taksikuski   |
|  Mikko Haapanen  | … |  Ylikomisario Laine   |
|  Jaakko Hutchings  | … |  Ranskalainen rehtori   |
|  Heidi Remes  | … |  Rikas rouva   |
|  Aleksi Paju  | … |  Happy Homesin kiinteistövälittäjä   |
|  Teuvo Matala  | … |  Psykoterapeutti Ahokas   |
|  Anu Kolehmainen  | … |  Sairaanhoitaja Kikkis   |
|  Veera Junnila  | … |  Hääpukuliikkeen omistaja   |
|  Darren McStay  | … |  Tarjoilija   |
|  Samu Pasanen  | … |  Miran poikaystävä   |
|  Miri Rantio  | … |  Amandan työntekijä   |
|  Tiina Henttonen  | … |  Asiakas majatalossa   |
|  Hemmo Karja  | … |  Janne Haukkala   |
|  Johan Savola  | … |  Pappi   |
|  Johanna Ruonala  | … |  Lentäjä   |
Tom Green

| Tom Green |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Thomas Green
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1971 (ikä 53) Pembroke, Ontario, Kanada
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Barry Manilow Road Trip
Palkinnot
 Razzie Award (2002)   Teen Choice (2000) 
Aiheesta muualla
www.tomgreen.com
IMDb 
Elonet
Tom Green (s. 30. heinäkuuta 1971 Pembroke, Ontario, Kanada), oikealta nimeltään Michael Thomas Green, on kanadalainen koomikko, näyttelijä, skeittari, hip hop -artisti sekä televisiojuontaja. Tom Green on erityisen tunnettu piilokameramaisista piloistaan ja katuhaastatteluistaan, joita hän usein esitti ohjelmassaan. Tom Green Show oli ensimmäisiä komediasarjoja MTV:llä, edeltäen Jackassin ja Viva La Bamin kaltaisia saman tyylisiä ohjelmia. Muun muassa Steve-O ja suomalaiset Duudsonit ovat usein maininneet esikuvakseen Tom Greenin.lähde?
The Tom Green Show alkoi alun perin ottawalaisella kaapelikanavalla 1994. Kanadan Comedy Network alkoi esittää sitä 1997 ja Music Television 1999, jolloin Tom Green nousi suosioon Yhdysvalloissa.
The Tom Green Show jouduttiin lopettamaan, kun Greenillä havaittiin maaliskuussa 2000 kivessyöpä. Toukokuussa 2000 MTV:llä näytettiin Tom Green Show'n tunnin mittainen erikoisjakso The Tom Green Cancer Special, jossa seurattiin hoitoa ja näytettiin kokonaisuudessaan Greenin imusolmukkeiden poistoleikkaus.
Suhde Drew Barrymoreen

Tom Green ja Drew Barrymore alkoivat tapailla maaliskuussa 2000 ja he karkasivat tasan vuotta myöhemmin eteläiselle Tyynellemerelle mennäkseen naimisiin. He menivät uudelleen naimisiin Kaliforniassa heinäkuussa. Avioliitto oli Greenin ensimmäinen ja Barrymoren toinen.
Vain vajaan vuoden kestäneen avioliiton jälkeen Tom Green haki avioeroa Barrymoresta. "Drew on ihana nainen. Rakastan häntä todella paljon. Olisin toivonut, 
että avioliittomme olisi toiminut. Haluan Drew'n olevan onnellinen," Green totesi lausunnossaan. Avioerohakemukseen Green kirjoitti eron syyksi sovittamattomat ristiriidat.lähde?
Filmografia

The Chicken Tree (1998)
Clutch (1998)
Something Smells Funny (1999)
Superstar (1999)
Road Trip (2000)
Charlien enkelit (2000)
Sormet pelissä (2001)
Pirates of Silicone Valley (2001)
Stealing Harvard (2002)
The True Meaning of Christmas Specials (2002)
Grind (2003)
Bob the Butler (2005)
Shred (2007)
Prankstar (2008)
Shred 2 (2008)
The 1 Second Film (2009)
Iron Sky: The Coming Race (2019)
Diskografia > Albumit

Huh? Stiffenin' Against The Wall (1992)
Not The Green Tom Show (1998)
Prepare For Impact  (2005)
Diskografia > Singlet

"Lonely Swedish (The Bum Bum Song)" (1999)
"Teachers Suck" (from Prepare For Impact, 2005)