Chrysler
Historia > Uusi notkahdus ja nousu 1993–1997

1990-luvun alussa Chrysler joutui uudemman kerran kohtaamaan taloudellisia vaikeuksia. Vuoden 1987 Musta maanantai sekä Yhdysvaltain pankkikriisi 1988–1991 olivat painaneet julkista ja yksityistaloutta alaspäin jo jonkin aikaa, mutta itse yhtiön ongelmana oli paikalleenjähmettyminen ja sen myötä 1980-luvulla hankitun menestyksen kadottaminen. Konsernin henkilöautomallisto perustui jo ikääntyviin K-autojen johdannaisiin. Yhtiön kassaa ja taseita rasittivat kalliit italialaismerkit Lamborghini ja Maserati sekä American Motorsin hankinta ja alaskirjaukset. Kotimarkkinoiden painetta lisäsivät japanilaiset yhtiöt, jotka valmistivat laadukkaampia autoja taloudellisesti tehokkaammin.
Auto- ja taloushistorioitsijoiden yleisesti hyväksymä käsitys on, että yhtiön kertaalleen suosta kammennut Lee Iacocca oli liian pitkään konsernin johdossa. Iacoccan siirryttyä eläkkeelle vuoden 1992 lopussa, yhtiön insinöörit pääsivät vihdoin suunnittelemaan jotain täysin uutta. Chryslerin omat suunnittelukansiot olivat täysin tyhjät ja nopeimmillaankin uuden auton markkinoille saaminen veisi aikaa noin 1,5 vuotta, ja aikaa yhtiöllä ei enää ollut. Siksi yhtiössä päätettiin lähteä liikkeelle AMC:n Renault-omistuksen aikana kehitetystä Eagle Premier -mallista, josta muovaantui Chrysler LH-pohjalevy ja sen pohjalle toteutettu uusi mallisto.
Vuonna 1993 alkaa LH-autojen aikakausi. Ensimmäisinä Chrysler-malleina Pohjois-Amerikassa esitellään Concorde, New Yorker, LHS ja Eagle Vision, jota myydään Euroopassa nimellä Chrysler Vision. Chrysler Marine, joka tässä vaiheessa valmisti enää sisälaitamoottoreita, häipyi vähin äänin kentältä. Chrysler oli maailman suurin turboahdettujen vakiomoottoreiden valmistaja, mutta tämä vuosi oli niiden viimeinen.
Vuonna 1994 markkinoille tuotiin compact-luokan mallit Plymouth / Dodge Neon. Useilla markkina-alueilla, muun muassa Euroopassa, mallia myytiin nimellä Chrysler Neon. Mallin myötä konserni toi markkinoille myös täysin uudet neliportaisen manuaalivaiheiston ja nelisylinterisen moottoriperheen.
Vuosi 1995 oli K-autojen viimeinen. Chrysler-merkin alla tämä tarkoitti että LeBaron-malliston neliovisen mallin (Euroopassa Saratoga) korvasi uusi Chrysler Cirrus. Euroopan markkinoilla malli oli myynnissä nimellä Chrysler Stratus. LeBaron coupén korvasi uusi Sebring. LeBaron Convertible pysyi edelleen tuotanossa, GTC-varustetasona, kunnes uusi Sebring Convertible saataisiin valmiiksi
Vuonna 1996 Chrysler myi Electrospace Systems, Inc. -sotaelektroniikkayhtiönsa ja siihen kuuluneen Chrysler Technologies Airborne -yksikön aseyhtiö Raytheonille. Chryslerin osuus Yhdysvaltain markkinoista ponnahti 16,2 prosenttiin. Chryslerin tulos ennen poistoja ao. vuonna oli 61,4 mrd. USD ja nettotulos 3,5 mrd. USD. Yhtiö ei ollut tehnyt tappiota vuoden 1993 jälkeen. Markkinoille lanseerattiin Sebring Convertible ja täysin uudistetut, kolmannen sukupolven tila-autot. Vuodesta 1996 vuoteen 1999 yhtiö myi miljoona minivania vuodessa. Chrysler ja Mitsubishi lopettivat yhteistyönsä hyvässä hengessä. Yhtiöt muun muassa jatkoivat moottoreiden ostamista toisiltaan. Chrysler-autojen logoksi otettiin merkin käytössä 1930-luvulla ollut sinetti". OBD-II -järjestelmä tuli Yhdysvalloissa henkilöautojen pakolliseksi varusteeksi.
Vuonna 1997 Chrysler myi viimeisen aseteollisuusyksikkönsä, Pentastar Electronics Inc.'n ja tästä eteenpäin yhtiö oli puhtaasti ajoneuvoja ja niiden komponentteja valmistava konserni.