stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arvo Ylärakkola

Arvo Ylärakkola (23. syyskuuta 1917 Viipuri – 28. tammikuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen historiantutkija.
Viipurissa syntynyt kirjaltaja Ylärakkola osallistui sotien jälkeiseen Karjalan siirtoväen asutustoimintaan. Hän muutti vuonna 1956 pysyvästi Ruotsiin ja oli sen jälkeen näkyvä hahmo ruotsinsuomalaisessa järjestötoiminnassa. Hän oli vuosina 1976–1978 Suomen Siirtolaisuusinstituutin valtuuskunnassa Ruotsin Suomalaisseurojen Keskusliiton edustajana. Ylärakkolalle myönnettiin vuonna 1977 Suomessa asessorin arvonimi.
Ylärakkolan tunnetuin teos oli vuonna 1976 julkaistu elämäkerrallinen tutkimus Neuvostoliittoon asettuneesta suomalaisesta sosialistijohtaja Edvard Gyllingistä. Hän kirjoitti myös ruotsinsuomalaisten järjestöjen ja Ruotsin suomenkielisen lehdistön historiasta. Hän johti 1970-luvulla työryhmää, joka keräsi muistitietoa ruotsinsuomalaisten historiasta. Tukholman Suomi-talossa vuonna 1977 toimintansa aloittanut Ruotsinsuomalaisten arkisto oli osittain Ylärakkolan ideoima.
Teoksia

Edvard Gylling : Itä-Karjalan suomalainen rakentaja. Otava 1976
Vertaileva tutkimus Ruotsin suomalaisseurojen keskusliiton hallituksen työvaliokunnan toimenpiteistä vuosina 1970-1977. Ruotsin suomalaisseurojen keskusliitto 1978
RSKL:n Tukholman piiri 10 vuotta. Ruotsin suomalaisseurojen keskusliitto. Tukholman piiri, Tukholma 1978
Stockholms finska förening 1894-1922 : Tukholman suomalainen seura vuosina 1894-1922. Föreningen Norden, Stockholm 1981
Ruotsin suomenkielinen lehdistö 1875-1978. Eduskunta, Helsinki 1982
Sverigefinsk press : Ruotsinsuomalainen lehdistö ; kirj. Arvo Ylärakkola, Juoko Laroma, Sulo Huovinen. Föreningen Norden, Stockholm 1982
Riksförbundet Finska föreningar i Sverige : tillkomst och verksamhet - Ruotsin Suomalaisseurojen Keskusliitto : alkuvaiheet ja toiminta ; tekijät Anna-Lovisa Inkinen ja Arvo Ylärakkola. Föreningen Norden, Stockholm 1985
Arvi Ulvinen

Eero Arvi Ulvinen (2. lokakuuta 1897 Alavus – 7. joulukuuta 1992) oli suomalainen filosofian tohtori, luonnonhistorian lehtori, kasvitieteilijä ja oppikirjojen tekijä.
Ulvisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Eero Ulvinen ja Maria Elisabeth Soini. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, lisensiaatiksi 1938 ja tohtoriksi 1941.
Ulvinen toimi Kouvolan suomalaisen yhteiskoulun luonnonhistorian ja maantiedon opettajana 1922–1929, Kouvolan yhteislyseon vanhempana lehtorina 1929–1945 sekä Helsingin 2. suomalaisen lyseon lehtorina vuodesta 1945 ja Helsingin väliaikaisessa opettajakorkeakoulussa luonnonhistorian ja maantiedon opettajana vuodesta 1947 lähtien.
Teoksia

Kotkan sataman ja rata-alueen kasvisto vv. 1914-1924. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 5, 8. Helsinki 1927
Kouvolan kasvistosta. 1, Satunnaiskasvit. Kouvola 1929
Kouvolan kasvistosta. 2, Alkuperäinen kasvisto. Kouvola 1931
Kouvolan kasvistosta. 3, Lisäyksiä alkuperäiskasvistoon : satunnais- ja pihakasvistoon. Kouvola 1933
Kouvolan kasvistosta. 4, Lisäyksiä alkuperäiskasvistoon. Kouvola 1935
Untersuchungen über die Strand- und Wasserflora des Schärenhofes am mittleren Mündungsarm des Flusses Kymijoki in Südfinnland, väitöskirja. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 8, 5. Helsinki 1937
Elävä luonto, Luojan kätten ihmeteos. WSOY 1946, 2. uud. painos 1950
Eläimet ja kasvit maita valloittamassa. Tiedon ihmemaailma 1. WSOY 1949
Luonnonkasvien parissa : retkeilyopas nuorille ja vanhoille. WSOY 1949
Kasviopillisia piirroksia ; tekijät Hannes Salovaara, Arvi Ulvinen. 8. painos Otava 1950
Valtameren elämää. Tiedon ihmemaailma 4. WSOY 1950
Kasvioppi ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen, Reino Kalliola. Otava 1952, 17. painos 1972
Kasviopin tehtäviä : kansakoulua varten ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen. Luonnontiedon tehtäviä 1. 2. painos Otava 1956
Eläinopin tehtäviä : kansakouluja varten ; tekijät Jorma Soveri, Arvi Ulvinen. Luonnontiedon tehtäviä 2. Otava 1957
Maamme pikkueläimiä (selkärangattomia). WSOY 1957
Oma maamme ; tekijät Vilho Myrsky, Arvi Ulvinen ; kuv. Aarne Nopsanen. Maantietoa kansakoululaisille 1. WSOY 1958
Eurooppa, oma maanosamme ; tekjät Vilho Myrsky, Arvi Ulvinen ; kuv. Aarne Nopsanen. Maantietoa kansakoululaisille 2. WSOY 1959
Kaukomaat : Aasia, Afrikka, Amerikka, Austraalia, Etelämanner ; Vilho Myrsky, Arvi Ulvinen ; piirrokset Aarne Nopsanen. Maantietoa kansakoululaisille 3. WSOY 1960
Floristische Untersuchungen in Ost-Kymenlaakso in Südfinnland : 2 Abbildungen und 157 Verbreitungskarten ; tekijät Viljo Kujala, Arvi Ulvinen. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 35, 2. Helsinki 1964
Kansakoulun luonnonkirja. 2, Fysiikka : Kemia : Terveysoppi : Maatalous : Kotitalous ; laatineet Arvi Ulvinen ym. ; piirrokset Aarne Nopsanen. WSOY 1964
Kansakoulun luonnonkirja. 1, Kasvi- ja eläinoppi ; laatineet Arvi Ulvinen ym. ; piirrokset Arvi Ulvinen ja Aarne Nopsanen. 2. painos WSOY 1965
Kasveista ja eläimistä : Oheislukemisto koululaisille. WSOY 1967
Thiodolf Saelanin päiväkirja kasvistollisesta tutkimusmatkasta Kymenlaaksoon v. 1856. Kymenlaakson luonnonystävien julkaisuja 2. Kotka 1974
Die Laubmoose in Kymenlaakso in Südfinnland ; kirj. Viljo Kujala, Lars Fagerström, Arvi Ulvinen. Acta botanica Fennica no 109. Helsinki 1979
Toimitustöitä

Luonto-liitto : kymmenvuotisjulkaisu ;  toim. Arvi Ulvinen. Luonto-liiton julkaisu 2. Helsinki 1954
Arto Nurmi

Arto Nurmi on suomalainen uutistoimittaja, joka toimi Ylen television uutistoimituksen uutistenlukijana 1980-luvun puolestavälistä vuoteen 2015.
Uransa alussa 1979–1983 Nurmi oli toimittajana Ruotsin radion suomenkielisessä toimituksessa. Hän tuli Yleisradioon ensin kesätoimittajaksi 1983 ja sitä kautta päätyi vakinaiseksi uutistenlukijaksi.
Yleisradion organisaatiouudistuksessa vuonna 2015 62-vuotias Arto Nurmi syrjäytettiin TV-uutisista 25 palveluvuoden jälkeen ja eläkeiän kynnyksellä. Syrjäyttämisprosessissa Nurmen sanottiin antavan kasvot televisiomaailmassa jo aiemmin havaitulle ikärasismille, jossa pinnallisuutta alettiin arvostaa enemmän kuin esimerkiksi ammattitaitoa ja kokemusta. Nurmelle tarjottiin toista työtä radion aamu-uutisten lukijana, jota hän ei kuitenkaan halunnut ottaa vastaan.
Arto Nurmi viettää eläkepäiviään vanhempiensa entisessä kotitalossa Salossa.
Arsenal (suomalainen urheiluseura)

Arsenal rf oli vuonna 1935 perustettu helsinkiläinen urheiluseura, jolla oli toimintaa jääkiekossa sekä jalka- ja käsipallossa.
Seura lopetti toimintansa vuonna 2014.
Jalkapallo

Parhaimmillaan Arsenal pelasi jalkapalloa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa kolme kautta vuosina 1945, 1946–1947 ja 1949.
Vuonna 2008 Arsenalin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelasi Helsingin piirin Nelosessa.
Jääkiekko

Jääkiekossa Arsenal pelasi korkeimmillaan SM-sarjassa kaudella 1948–1949. Se keräsi kahdeksan joukkueen yksinkertaisessa sarjassa yhden pisteen, jolla se sijoittui seitsemänneksi. Tuolla kaudella sarjassa pelasivat Helsingistä myös HJK, HSK ja K-Kissat. Vuosina 1945–1949 joukkueen pelaaja-valmentajana toimi sittemmin jääkiekkoleijonaksi nimetty Carl-Magnus Brander.
Käsipallo

Arsenal oli yksi Suomen perinteikkäimmistä käsipalloseuroista, sillä se pelasi SM-sarjassa 47 kautta. Pidempään käsipallon korkeimmalla tasolla ovat olleet vain HIFK ja BK-46. Arsenal voitti yhteensä 16 SM-mitalia: kolme kultaa, viisi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Kultamitalit tulivat peräkkäin vuosina 1961, 1962 ja 1963.
Arsenalin käsipallon miesten edustusjoukkue pelasi vuonna 2008 1. divisioonassa.
Aiheesta muualla

Arsenalin jalkapallojaoston sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Arsenalin käsipallojaoston sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
HMS Valiant (1914)

| HMS Valiant |
| --- | --- |
 HMS Valiant 1929-1930 tehdyn modernisoinnin jälkeen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company
Kölinlasku:  31. tammikuuta 1913
Laskettu vesille:  4. marraskuuta 1914
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1916
Loppuvaihe:  romutettu Cairn Ryanissa 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  27 940 t (standardi) 33 528 t (kuormattu)
Pituus:  196,76 m
Leveys:  27,57 m
Syväys:  9,19 m
Koneteho:  75 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  950
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 15"/42 MkI 16 × 6" tykkiä 2 × 3" ilmatorjuntatykkiä 4 × 21" torpedoputkea
HMS Valiant oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1914 vesillelaskettu Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva kummassakin maailmansodassa. Se myytiin romutettavaksi 19. maaliskuuta 1948.
Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1913. Alus laskettiin 4. marraskuuta 1914 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1916.
Palvelus > Intian valtamerellä ja Tyynellä Valtamerellä

Huollon valmistuttua 1. joulukuuta se liitettiin 1. taistelulaivaviirikköön Itäiseen laivastoon tammikuussa 1944.
Alus otti osaa useaan operaatioon Sabangiin ja Surabayaan huhtikuusta heinäkuuhun, mutta sen ollessa huollossa kelluvalla telakalla AFD28 Trincomaleessa telakka hajosi 8. elokuuta ja Valiant kärsi pahoja vaurioita. Hätäkorjausten jälkeen alus lähti kohti Englantia Suezin kanavan kautta. Se kuitenkin ajoi karille kanavan eteläpäässä 21. lokakuuta ja jäi sinne aina joulukuuhun, jolloin se jatkoi matkaa kiertäen Afrikan ja saapui Englantiin tammikuussa 1945.
Alus siirrettiin telakalle 1. helmikuuta korjattavaksi, mutta työt keskeytettiin sodan päättyessä. Alus muutettiin majoitustiloiksi Devonportiin  koululaiva Impérieusen viereen. Valiant siirtyi BISCOlle 19. maaliskuuta 1948 ja annettiin Arnott Young Ltd:lle romutettavaksi. Se saapui Cairnryaniin 16. elokuuta ja rungon paloittelu tehtiin Westillä Scotland Shipbreaking Co Ltd:llä Troonissa, jonne se saapui 10. maaliskuuta 1950.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MaritimeQuest: Valiant kuvissa (englanniksi)
Queen Elizabeth -luokan taistelulaivat
Valiant vuoden 1939 lopulla
Italian laivasto saapuu antautumaan Maltalle 10. syyskuuta 1943. Valiant kuvassa keskellä valvoo antautumista
Taisteluosasto Intian valtamerellä 1944. Valiant oikealla ylhäällä
Anton Raphael Mengs

| Anton Raphael Mengs |
| --- | --- |
 Omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1728 Aussig, Böömi
Kuollut: 29. kesäkuuta 1779 (51 vuotta) Rooma
Kansalaisuus:  saksalainen
Taiteilija
Ala:  maalaustaide
Taidesuuntaus:  uusklassismi
Anton Raphael Mengs (12. maaliskuuta 1728 Aussig, Böömi – 29. kesäkuuta 1779 Rooma) oli saksalainen kirjailija ja uusklassinen taidemaalari.
Elämäkerta

Mengsin isä oli tanskalainen Israel Mengs, joka opetti pojalleen piirustusta ja öljyvärimaalausta. Vuonna 1741 Israel Mengs matkusti poikansa kanssa Roomaan Dresdenistä, jonne hän oli asettunut asumaan. Siellä poika osallistui Maalausakatemian opetukseen ja teki useita asetelmia, joista huomattavin on Pyhä perhe, johon maalaistyttö toimi mallina. Vuonna 1749 Mengs nai Margarita Guazzin (1730–1778), joka sai hänet kääntymään valalla vannoen protestanttisesta uskosta katolisuuteen.
Mengsin palattua vuonna 1749 Dresdeniin hänet nimitettiin Saksin vaaliruhtinaan ja Puolan kuninkaan Fredrik August II:n ensimmäiseksi hovimaalariksi. Kaupungin katolisen kirkon vihkiäisissä vuonna Mengsille annettiin tehtäväksi viimeistellä kirkon pääalttarin maalaukset, minkä hän sai luvan tehdä Roomassa. Vuonna 1754 hänestä tuli Rooman maalausakatemian johtaja. Vuonna 1757 hän maalasi freskon La Gloria di sant’Eusebio Rooman Sant’Eusebio-kirkkoon. Vuonna 1760 hän maalasi Villa Albanin katon, jonka hän sai valmiiksi maaliskuussa ennen matkustamistaan Madridiin, jonne kuningas Kaarle III oli hänet kutsunut. Siellä ollessaan Mengs teki joitakin parhaista töistään. Vuonna 1770 hän päätti kaikenlaisten vehkeilyjen seurauksena palata Italiaan; hän teki taidettaan Roomassa ja Firenzessä. Kolme vuotta myöhemmin hän kävi Espanjassa koristelemassa kuninkaanlinnan ruokasalin töillä, joiden aiheet olivat Trajanuksen triumfi ja kunnian temppeli. Saatuaan tämän työn valmiiksi vuonna 1777 Mengs palasi Roomaan, jossa hän pysyi kuolemaansa 29. kesäkuuta 1779 asti köyhissä oloissa eläen. Hän jätti jälkeensä kaksikymmentä lasta, joista seitsemän sai Espanjan kuninkaan ylläpidon. Hänen puolisonsa Margarita oli kuollut vajaa vuosi aikaisemmin 3. huhtikuuta 1778. Mengs ikuisti hänet teokseensa Parnassos.
Mengsin sisar Theresia-Concordia (1725–1806) tunnetaan myös miniatyyrimaalarina. Hän oli naimisissa wieniläisen taidemaalari Anton von Maronin kanssa. Theresia-Concordia kuoli Roomassa 10. lokakuuta 1806.
Kirjoituksissaan, jotka on toimitettu espanjaksi, italiaksi ja saksaksi, Mengs esittää eklektisen taideteoriansa. Sen mukaan täydellisyys saavutetaan taitavalla erilaisten erinomaisten kreikkalaisten aiheiden kuvaamisella Rafaelin ilmaisulla, Correggion chiaroscurolla ja Tizianin väreillä. Mengsin läheisyys Johann Joachim Winckelmannin kanssa on edistänyt hänen historiallista merkitystään. Mengs jakoi Winckelmannin kiinnostuksen klassiseen antiikkiin, ja hän työskenteli vakiinnuttaakseen uusklassisen maalaustaiteen valta-aseman. Samaan aikaan roomalainen barokkimaalaus kuitenkin pysyi vahvana hänen töissään, erityisesti uskonnollisaiheisissa teoksissa. Mengs oli kuuluisa vihamielisestä suhteestaan aikalaisensa, italialaisen taiteilijan Pompeo Batonin kanssa.
Mengsin oppilaista voidaan mainita Anton von Maron (Wien, 1731 – Rooma, 1808), saapunut Roomaan 1755; kuvanveistäjä Ivan Martos ja arkkitehti Giacomo Quarenghi (1744–1817).
Teoksia

Omakuva, 1744
Parisin tuomio, n. 1757
Perseus ja Andromeda (1770-76)
Miehen muotokuva, 1774-76
Kaarle III:n muotokuva
Kaarle IV:n mutokuva
María Luisa de Parman, Asturian prinsessan muotokuva
Giacomo Casanovan muotokuva
Parnassos
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Anton Raphael Mengs Kansallisgallerian kokoelmissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Raphaël Mengs
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anton Raphael Mengs
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Hengessä katson vaivaasi, Jeesus

Hengessä katson vaivaasi, Jeesus on Matti Suon teksti, joka pohjautuu samalla melodialla laulettavaan ruotsalaiseen hengelliseen lauluun Ristiä kantaa, verta hän vuotaa (Böjd under korset, sargad och blodig).
Alkuperäisen laulun sävelmän ja tekstin on kirjoittanut Joël Blomqvist. Matti Suon tekstiä ovat uudistaneet Hannes Holma (1975) sekä Inkeri Karvonen (2014).
Laulu löytyy Siionin lauluista numerolla 38. Blomqvistin alkuperäisteksti löytyy Sions Sånger-kokoelmasta, Siionin matkalauluista sekä Siionin kanteleesta.
HMS Wishart

| HMS Wishart |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  18. toukokuuta 1918
Laskettu vesille:  18. heinäkuuta 1919
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1920
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 20. maaliskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 207 t (standardi) 1 513 t (max)
Pituus:  95,1 m(kokonaispituus) 94,1 m (vesiraja)
Leveys:  9 m
Syväys:  3,25 m
Koneteho:  30000 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 x BL 4,7"/L45 (120 mm) Mk I -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 x 3" ilmatorjuntatykki 2 x QF 2 naulan Mk II -ilmatorjuntatykkiä 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Wishart (viirinumero D67) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Thornycroftin valmistama parannellun W-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1918 vuosien 1918–1919 laivasto-ohjelman 13. tilauksessa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 18. toukokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1919. Alus nimettiin Vigon taistelussa 1702 kunnostautuneen aluksenpäällikön amiraali James Wishartin mukaan. Alus poikkesi luokkansa aluksista, koska sen savuhormit olivat lähes saman pituisia.
Palvelus

Maailmansotien välillä alus oli Atlantin laivastossa ja myöhemmin Välimeren laivastossa päällikkönään lordi Louis Mountbatten. Helmikuussa 1945 alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin 20. maaliskuuta romutettavaksi T. W. Wardille Inverkeithingiin, jonne se saapui hinattuna Japanin antauduttua.
Asser (Jaakobin poika)

Francisco de Zurbaránin maalaus Asserista.
Asser (hepr. ‏אָשֵׁר‎, Ašer) oli Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan nuorempi Jaakobin ja Silpan kahdesta pojasta. Raamatun mukaan Asserilla oli pojat Jimna, Jisva, Jisvi ja Beria sekä tytär Sera. Hänestä tuli Asserin heimon perustaja.
Asser Jääskeläinen

Asser Jääskeläinen (s. 11. toukokuuta 1989 Tampere) on suomalainen salibandypelaaja. Hän pelaa salibandyliigassa ja edustaa tamperelaista Classicia. Jääskeläinen on myös pelannut Sveitsin pääsarjassa Kloten-Bülach Jetsissä (2010-11) sekä Ruotsin pääsarjassa FC Helsingborgissa (2014-16). Suomen maajoukkuetta hän on edustanut 10 kertaa. Jääskeläisellä on SM-tasolla 1 kulta, 3 hopeaa sekä 1 pronssi. Suomen cupin hän on voittanut kahdesti. Ruotsin superliigassa hän saavutti pronssia. Jääskeläinen tunnetaan kentällä hyvästä laukauksesta sekä värikkäästä persoonasta.
Antti Vuori

Antti Ilmari Vuori (13. kesäkuuta 1935 Turku  − 24. joulukuuta 2014 Helsinki)  oli suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko.
Vuoren vanhemmat olivat taiteilija Ilmari Vuori ja tekstiili- ja muotisuunnittelija Kerttu Johnsson. Hän kävi viisi luokkaa oppikoulua ja opiskeli sitten Suomen Taideakatemian koulussa 1953−1958. Vuori voitti vain 12-vuotiaana Suomen oppikoulujen piirustus- ja maalauskilpailun, voitokas työ lähetettiin Chicagon lastentaiteen museoon. Taideakatemian koulussa Vuori oli sekä Erkki Koposen että Sam Vannin oppilas, joka siirtyi abstrakteista aiheista informalismiin 1960-luvun alussa. Ennen ryhtymistään vapaaksi taiteilijaksi vuonna 1965 hän työskenteli seitsemän vuotta mainostoimistojen palveluksessa. Vuori oli Maaliskuulaiset-taiteilijaryhmän jäsen. Hänet tunnetaan erityisesti surrealistina ja fantasiataiteilijana, joka käytti teoksissaan voimakkaita värejä. Monissa Vuoren teoksissa on huumoria ja koomisuutta, maalausten ohella hän teki sekä veistoksia että grafiikkaa. Hänen teoksiaan on ollut esillä useissa näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla ja niitä on myös museoissa ja muissa julkisissa kokoelmissa.
Aiheesta muualla

Antti Vuori Kansallisgallerian kokoelmissa
HMS Winchester (L55)

| HMS Winchester |
| --- | --- |
 HMS Winchesterin torpedoputket

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  12. kesäkuuta 1917
Laskettu vesille:  1. helmikuuta 1918
Palveluskäyttöön:  29. huhtikuuta 1918
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 5. maaliskuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 100 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  95,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 x 3" 20 cwt Mk I -ilmatorjuntatykki 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Winchester (viirinumero L55) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin W-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 10. tilauksessa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1917. Alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1918 ja valmistui 29. huhtikuuta.
Palvelus

Valmistuttuaan alus oli ensimmäisen maailmansodan lopulla ja sen jälkeen Itämerellä bolševikkien vastaisissa operaatioissa. Toisen maailmansodan päätyttyä alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin maaliskuussa 1946 BISCOlle. Alus romutettiin Inverkeithingissä.
HMS Windsor Castle (1790)

| HMS Windsor Castle |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  19. elokuuta 1784
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1790
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1790
Loppuvaihe:  romutettu 1839
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 873 90/94 bm
Pituus:  54,1 m (tykkikansi) 44,42 m (köli)
Leveys:  14,99 m
Syväys:  6,4 m
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  98 tykkiä
HMS Windsor Castle oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1790 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 19. elokuuta 1782 Deptfordin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi maaliskuuhun 1785 Adam Hayes, maaliskuuhun 1787 Henry Peake ja loppuajan Martin Ware. Köli laskettiin 19. elokuuta 1784. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1790 ja valmistui 6. kesäkuuta 1790, jolloin valmistuskustannukset olivat 51 198 puntaa 8 shillinkiä ja 6 pennyä.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1790 kontra-amiraali Herbert Sawyerin lippulaivana päällikkönään Sir James Barclay. Se osallistui 22. heinäkuuta 1805 vara-amiraali Robert Calderin osaston mukana Cape Finisterren taisteluun.
Alus muutettiin 1814 Plymouthissa 74-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi ja romutettiin toukokuussa 1839 Pembroken telakalla.
Halvar Hacklin

Halvar John August Hacklin (29. joulukuuta 1899 Pori – 30. tammikuuta 1982 Pori) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Hacklinin vanhemmat olivat työnjohtaja Karl Hacklin ja Olga Maria Lillås ja puoliso vuodesta 1923 Sylvi Agnes Virtanen. Halvar Hacklin, joka oli kauppaneuvos Werner Hacklinin veljenpoika, aloitti uransa juoksupoikana. Hän oli sittemmin O. W. Hacklin & Co:n, vuodesta 1933 O. W. Hacklin & Co Oy ja nykyään Oy Hacklin Ltd, konttoripäällikkö vuodesta 1921 ja yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1944–1970. Hän oli myös Oy Hacklin Holding Co. Ab:n toimitusjohtaja ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Werner Hacklinin säätiön puheenjohtajana Halvar Hacklin toimi vuodesta 1958 ja Tanskan varakonsulina Porissa 1948–1969. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1964.
HMS Arethusa (F38)

| HMS Arethusa |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  7. syyskuuta 1962
Laskettu vesille:  5. marraskuuta 1963
Palveluskäyttöön:  24. marraskuuta 1965
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana 1991
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 251 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m
Leveys:  12,5 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  30 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  260
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkista 4,5" Mk.6 -tykkiä 1 x Sea Cat GWS22B 1 x Mk.10 Mod 1 Limbo 1 x Westland Wasp
HMS Arethusa (viirinumero F38) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1962. Se laskettiin vesille 5. marraskuuta 1963 ja valmistui 24. marraskuuta 1965.
Palvelus

Alus upotettiin maalilaivana 1991.
Harmaapäätangara

| Harmaapäätangara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Eucometis
Laji::  penicillata
Kaksiosainen nimi
 Eucometis penicillata  (Spix, 1825) 

Alalajit
 E. p. affinis  E. p. albicollis  E. p. cristata  E. p. pallida  E. p. penicillata  E. p. spodocephalus  E. p. stictothorax 
Katso myös
   Harmaapäätangara Wikispeciesissä   Harmaapäätangara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaapäätangara (Eucometis penicillata) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Harmaapäätangara kasvaa 16–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on tumman harmaa ja kurkku on myös harmaa, mutta vaaleampi. Päälaella on töyhtö. Harmaapäätangaran selkä sekä siivet ovat vihreät. Linnun rinta ja vatsa ovat oranssiinvivahtavan keltaiset.