Harha (tutkimus)
Syyt > Informaatioharha > Mittausvirheet

Mittausmenetelmässä olevat virheet voivat aiheuttaa tutkimukseen harhaa monesta syystä. Näihin informaatioharhoihin kuuluvat ainakin seuraavat:
Herkkyysharha (engl. insensitive measure bias): Mittausmenetelmä, joka ei ole tarpeeksi herkkä havaitsemaan merkittäviä eroja tutkittavassa muuttujassa, voi aiheuttaa tuloksiin harhaa. Esimerkiksi syöpien vaiheen kliinisessä määrittämisessä voi olla epäherkkyyttä, mikä aiheuttaa harhaa syöpärekisteriaineistoja hyödyntävissä tutkimuksissa.
Virheluokitteluharha (engl. misclassification bias): Luokkamuuttujien tapauksessa mittausvirheestä käytetään nimitystä virheluokittelu. Erityisesti tutkittavista muuttujista riippuva eriävä virheluokittelu (engl. differential misclassification) aiheuttaa harhaa näiden muuttujien yhteyden arviointiin. Esimerkiksi eturauhassyövän luokittelussa on virhettä, joka voi riippua potilaan koosta, jolloin potilaan koon ja eturauhassyövän yhteyden arviointiin syntyy harhaa.
Havaitsijaharha (engl. observer bias): Vaihtelu mittaajien, havaitsijoiden tai tiedonkerääjien toiminnassa ja eri mittaajien välillä voi aiheuttaa tutkimukseen harhaa. Esimerkiksi radiologiassa kuvan tulkinta riippuu jonkin verran tulkitsijasta ja siitä, mitä tulkitsija tietää kuvatusta potilaasta.
Vastaamattomuusharha (engl. non-response bias): Jos tutkimushenkilöt, jotka eivät vastaa kyselyyn tai joihinkin sen osiin, eroavat kyselyyn ajallaan vastaavista, tutkimukseen voi syntyä harhaa. Esimerkiksi kyselyihin vastaavat henkilöt voivat olla terveempiä kuin kyselyyn vastaamattomat, mikä aiheuttaa harhaa väestön terveydentilan arviointiin.
Muistiharha (engl. recall bias): Jos tutkittavat muuttujat ovat yhteydessä siihen, kuinka hyvin tai tarkasti tutkimushenkilö muistaa kyselyssä tai haastattelussa mitattavia asioita, tutkimukseen syntyy harhaa. Esimerkiksi syöpään sairastuneiden lasten vanhemmat voivat kokemuksensa vuoksi muistaa eri tavalla lapsen elinaikanaan sairastamat infektiotaudit kuin verrokkilasten vanhemmat.
Havaitsemisharha (engl. detection bias): Jos jokin muuttuja on yhteydessä vastemuuttujan mittaamisen tarkkuuteen ja vastemuuttujan syyhyn, syyn ja vasteen yhteyden arviointiin syntyy harhaa. Esimerkiksi lihavuus vaikuttaa eturauhassyövän diagnostiikan tarkkuuteen, mikä aiheuttaa harhaa lihavuuden ja eturauhassyövän yhteyden arviointiin.
Mimiikkaharha (engl. mimicry bias): Jos altiste aiheuttaa joitakin muita seurauksia, jotka luokitellaan virheellisesti vasteeksi, altisteen ja vasteen yhteyden arviointiin syntyy harhaa. Esimerkiksi lääke voisi aiheuttaa oireena keltaisuutta, joka voi lisätä väärän hepatiitti-diagnoosin riskiä, mikä aiheuttaisi harhan lääkkeen ja hepatiitin yhteyden arviointiin.
Viiveaikaharha (engl. latency time bias): Altiste voi vaikuttaa vasteeseen pitkälläkin viiveellä. Tietyllä ajanjaksolla ensimmäisestä altistumiskerrasta altisteen aiheuttamat vasteet voivat olla todellisuudessa mahdottomia. Jos latenssiaikana ilmentyneet tapaukset kuitenkin luokitellaan virheellisesti altisteen aikana tapahtuneiksi, altisteen vaikutuksen arviointiin syntyy harhaa.
Kuolemattomuusharha (engl. immortal time bias) on viiveaikaharhan tavoin peräisin seuranta-ajan virheluokittelusta. Tässä virheessä on kyse siitä, että aika ennen altistumisen alkamista luokitellaan virheellisesti altistuneeksi ajaksi. Tämä aiheuttaa harhaa yksinkertaisesta syystä: jos vaste havaittaisiin ennen altistumista, se olisi tietysti luokiteltu tapahtuneeksi altistumattomaksi seuranta-ajaksi. Virheellisesti luokiteltua aikaa ennen altistumista on kutsuttu kuolemattomaksi, koska kuolemaa tai muuta vastetapahtumaa ei olisi voinut tapahtua väitetyllä tavalla.
Aikaikkunaharhaa voi syntyä, kun vertailuryhmien seuranta-ajat eroavat systemaattisesti. Jos esimerkiksi tapauksista on kerätty altistetietoa lyhyemmältä ajalta kuin verrokeilta, on selvää, että verrokit voivat näyttää virheellisesti altistuneen tapauksia enemmän, ja tämän seurauksena altiste voi näyttää virheellisesti suojaavan vastetapahtumalta. Aikaikkuna voi erota esimerkiksi sen vuoksi, että tapaukset ovat viettäneet enemmän aikaa sairaalassa ja hoidosta tältä ajalta ei ole tietoa. Virhe syntyy, jos sairaalassaoloaika luokitellaan virheellisesti altistumattomaksi.