stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Accolade

| Accolade, Inc>  |
| --- | --- |

Perustettu:  1984
Perustaja:  Alan Miller, Bob Whitehead
Lakkautettu:  1999
Toimiala:  videopeliteollisuus
Omistaja:  Infogrames
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Accolade, Inc. oli yhdysvaltalainen videopelien julkaisija. Yrityksen perustivat vuonna 1984 Alan Miller ja Bob Whitehead, jotka olivat myös mukana perustamassa Activisionia.
Vuonna 1999 Infogrames osti yhtiön. Kaupan myötä Infogrames sai Accoladen kehitysosaston ja jakeluverkoston sekä muut resurssit.
Pelit

Yhtiön julkaisemia pelejä:
Test Drive (1987)
Grand Prix Circuit (1988)
Star Control (1990)
Elvira: Mistress of the Dark (1990)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Alaruokasen talo

Alaruokasen talo on  Rovaniemellä keskustassa Kemijoen rantatörmällä sijaitseva peräpohjalaistalo. 1860-luvulla pystytetty talo on yksi vanhimmista rakennuksista Rovaniemellä. Alaruokasen talo on entisöity ja sitä käytetään erilaisten kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikkana.
Alaruokasen talon historia

Alaruokasen talo on 1860-luvulla Aapo Frans Ruokasen harkkokiviperustalle rakentama yksikerroksinen asuintalo. Arkkitehtonisesti se edustaa peräpohjalaista talonpoikaisrakennusta. Talo säästyi  tuholta vuonna 1944, kun saksalaisjoukot polttivat ja räjäyttivät yli 90 prosenttia Rovaniemen kauppalan rakennuksista. Metsäneuvos  Jarl Sundqvistin silminnäkijän havainnon mukaan Alaruokasen talo säilyi, kun suomalaisjoukot saapuivat Ranuantietä Rovaniemen Ounaskosken itärannalle ja pyrkivät suojaamaan polttamattomia rakennuksia ampumalla. Hän seurasi kauppalan polttoa Pöyliövaaran rinteellä olleesta piilopirtistä. Alaruokasen talo on ollut asuttuna aina siihen saakka kunnes se siirtyi Rovaniemen kaupungille oston kautta vuonna 1991.
Tila

Ruokasen tila on yksi kolmesta kantatilasta, joiden maille Rovaniemen keskusta on rakennettu. Alaruokasen talo on suojattu asemakaavalla. Rakennuksella on rakennus- ja kulttuurihistoriallista arvoa, sekä kaupunkikuvallista arvoa.
Aiheesta muualla

hiilivirta.fi/suku/[vanhentunut linkki]
Rovaniemen kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
A Momentary Lapse of Reason

| A Momentary Lapse of Reason Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1986 – toukokuu 1987
 Julkaistu: 8. syyskuuta 1987 (Britannia) 9. syyskuuta 1987 (Yhdysvallat)
 Tuottaja(t): Bob Ezrin, David Gilmour
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 51.14
 Levy-yhtiö: EMI (Britannia) Columbia (Yhdysvallat)
Pink Floydin muut julkaisut
| Works 1983 | A Momentary Lapse of Reason 1987 | Delicate Sound of Thunder 1988 |
A Momentary Lapse of Reason on Pink Floydin vuonna 1987 julkaistu 13. studioalbumi, joka on yhtyeen ensimmäinen albumi sen jälkeen, kun Roger Waters oli virallisesti eronnut yhtyeestä vuonna 1985. Sopimusteknisistä syistä myöskään vuonna 1979 yhtyeestä erotettua Richard Wrightia ei merkitty levyn kansissa yhtyeen jäseneksi vaan vierailevaksi muusikoksi. Albumi saavutti kolmannen sijan myyntilistoilla sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Euroopassa levyn julkaisi EMI ja muualla maailmassa Columbia Records.
Kappaleet

Signs of Life (David Gilmour, Bob Ezrin) – 4:24 (instrumentaali)
Learning to Fly (Gilmour, Anthony Moore, Ezrin, Jon Carin) – 4:53
The Dogs of War (Gilmour, Moore) – 6:05
One Slip (Gilmour, Phil Manzanera) – 5:10
On the Turning Away (Gilmour, Moore) – 5:42
Yet Another Movie (Gilmour, Patrick Leonard) – 7:28
6a. Round and Round (Gilmour) (instrumentaali)
A New Machine (Part 1) (Gilmour) – 1:46
Terminal Frost (Gilmour) – 6:17 (instrumentaali)
A New Machine (Part 2) (Gilmour) – 0:38
Sorrow (Gilmour) – 8:46
Kappaleet > Singlet

"Learning to Fly (edit)"/"Terminal Frost" - julkaistu 15. syyskuuta 1987
"On the Turning Away"/"Run Like Hell (Live)" – julkaistu 24. marraskuuta 1987
"The Dogs of War"; huhtikuu, 1988
"One Slip"/"Terminal Frost"; kesäkuu 1988
Kokoonpano > Yhtyeen jäsenet

David Gilmour – kitara, laulu, koskettimet
Nick Mason – rummut, lyömäsoittimet, rumpukone, ääniefektit
Kokoonpano > Muut soittajat

Richard Wright – koskettimet, taustalaulu
Tony Levin – bassokitara, Chapman Stick
Bob Ezrin – lyömäsoittimet
Carmine Appice – rummut
Jim Keltner – rummut
Jon Carin – koskettimet
Tom Scott – altto- ja sopraanosaksofoni
Scott Page – tenorisaksofoni
Patrick Leonard – syntetisaattorit
Bill Payne – Hammond-urku
Michael Landau – taustakitara
John Helliwell – saksofoni
Darlene Koldenhaven, Carmen Twillie, Phyllis St. James, Donnie Gerrard – taustalaulu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:A Momentary Lapse of Reason
Käännös suomeksi
Al Ayyatin junaturma 2002

| Al Ayyatin junaturma |
| --- | --- |
Päivämäärä:  20. helmikuuta 2002
Aika:  noin 1:00
Paikka:  Al Ayyat
Valtio:   Egypti
Liikennöitsijä(t):  Egyptian National Railways
Sijainti:  29.620177°N, 31.255631°E
Turman kuvaus:  tulipalo
Tiedot
Junia osallisena:  1
Matkustajia yht.:  jopa 3 000
Kuolleita:  383 (vahvistettu)
Loukkaantuneita:  61
Al Ayaatin junaturma tapahtui 20. helmikuuta 2002, kun Egyptin Kairosta Luxoriin matkalla olleessa junassa syttyi tulipalo noin yhdeltä aamuyöllä. Junan kuljettaja ei huomannut tulipaloa heti vaan jatkoi matkaa seitsemän kilometriä pysähtyen lopulta lähellä Al Ayaatin kaupunkia.
Palo syttyi, kun erään matkustajan käyttämän kaasupolttimen kaasusäiliö räjähti. Junan 11 vaunusta seitsemän tuhoutui tulipalossa täysin. Onnettomuudessa kuoli viranomaisten mukaan 383 ihmistä, joista osa kuoli tulipalossa ja osa hypätessään pois palavasta junasta. Todellisen uhriluvun on kuitenkin arvioitu olevan suurempi, sillä 150 hengelle tarkoitetuissa vaunuissa kerrottiin olleen jopa 300 matkustajaa. Junassa oli paikkoja 1 650 hengelle, mutta todellisen matkustajamäärän on arvioitu olleen jopa 3 000.
Al Ahli Stadium

| Al Ahli Stadium> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Manama, Bahrain
Koordinaatit:  26°12′21″N, 50°34′29″E
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 Al-Ahli 
Katsojakapasiteetti
 10 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Al Ahli Stadium on monikäyttöinen stadion Manamassa Bahrainissa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Al-Ahlin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 ihmistä.
ASEM

ASEM:n jäsenmaat kartalla.
ASEM (Asia–Europe Meeting) on joka toinen vuosi järjestettävä Aasian ja Euroopan päämiesten välinen huippukokous. ASEM:ssa on edustettuna 30 Euroopan unionin maata, 19 Aasian maata ja kaksi maata Oseaniasta. Myös Euroopan unioni (EU) ja Kaakkois-Aasian maiden yhteistyöjärjestö (ASEAN) ovat edustettuina ASEM:ssa.
ASEM:n pääkomponentit, eli kolme pilaria ovat:
poliittinen dialogi
turvallisuus ja talous
koulutus ja kulttuuri
Jäsenet

ASEM:n muodostavat 53 osakasta eli 51 maata sekä edustus Euroopan unionista (EU:sta) ja Kaakkois-Aasian maiden yhteistyöjärjestöstä (ASEAN:sta). Jäsenmaat ovat (sulkeissa liittymisvuosi):
| --- | --- |
 Alankomaat (1996)  Australia (2010)  Bangladesh (2012)  Belgia (1996)  Brunei (1996)  Bulgaria (2008)  Espanja (1996)  Filippiinit (1996)  Indonesia (1996)  Intia (2008)  Irlanti (1996)  Italia (1996)  Itävalta (1996)  Japani (1996)  Kambodža (2004)  Kazakstan (2014)  Kiina (1996)  Korean tasavalta (1996)  Kreikka (1996)  Kroatia (2014)  Kypros (2004)  Laos (2004)  Latvia (2004)  Liettua (2004)  Luxemburg (1996) :  Malesia (1996)  Malta (2004)  Mongolia (2008)  Myanmar (2004)  Norja (2012)  Pakistan (2008)  Portugali (1996)  Puola (2004)  Ranska (1996)  Romania (2008)  Ruotsi (1996)  Saksa (1996)  Singapore (1996)  Slovakia (2004)  Slovenia (2004)  Suomi (1996)  Sveitsi (2012)  Tanska (1996)  Thaimaa (1996)  Tšekki (2004)  Unkari (2004)  Uusi-Seelanti (2010)  Venäjä (2010)  Vietnam (1996)  Viro (2004) ja Yhdistynyt kuningaskunta (1996) 
EU liittyi jäseneksi vuonna 1996 ja ASEAN 2008.
Kokoukset

ASEM 1: 1.–2. maaliskuuta 1996,  Bangkok, Thaimaa
ASEM 2: 3.–4. huhtikuuta 1998,  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
ASEM 3: 20.–21. lokakuuta 2000,  Soul, Korean tasavalta
ASEM 4: 23. syyskuuta 2002,  Kööpenhamina, Tanska
ASEM 5: 7.–9. lokakuuta 2004,  Hanoi, Vietnam
ASEM 6: 10.–11. syyskuuta 2006,  Helsinki, Suomi
ASEM 7: 24.–25. lokakuuta 2008,  Peking, Kiina
ASEM 8: 4.–5. lokakuuta 2010,  Bryssel, Belgia
ASEM 9: 5.–6. marraskuuta 2012,  Vientiane, Laos
ASEM 10: 16.–17. lokakuuta 2014,   Milano, Italia
ASEM 11: 15.–16. heinäkuuta 2016,  Ulan Bator, Mongolia
ASEM 12: 18.–19. lokakuuta 2018,  Bryssel, Belgia, Euroopan unionin isännöimänä
ASEM 13: marraskuu 2021,  Phnom Penh, Kambodža
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ASEM Wikimedia Commonsissa
ASEM Info Board
Asem-huippukokous 2006 valtioneuvoston sivuilla[vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla > Aiempien ASEM-kokousten kotisivut

ASEM 1 (Arkistoitu – Internet Archive)
ASEM 2
ASEM 3
ASEM 4
ASEM 5
ASEM 6 (Arkistoitu – Internet Archive)
ASEM 7 (Arkistoitu – Internet Archive)
ASEM:n logo
Valkokulmapingviini

| Valkokulmapingviini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pingviinilinnut Sphenisciformes
Heimo::  Pingviinit Spheniscidae
Suku::  Pygoscelis
Laji::  papua
Kaksiosainen nimi
 Pygoscelis papua  (Forster, 1781) 

Katso myös
   Valkokulmapingviini Wikispeciesissä   Valkokulmapingviini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pygoscelis papua
Valkokulmapingviini (Pygoscelis papua) on pingviinilaji. Virallisesti hyväksyttyjä alalajeja ovat Pygoscelis papua papua ja Pygoscelis papua ellsworthii. Kolmantena mahdollisena alalajina mainitaan Pygoscelis papua taeniata.
Koko ja ulkonäkö

Valkokulmapingviinin tunnistaa helposti leveästä valkoisesta raidasta päässä. Aikuisten yksilöiden koko on 75–90 cm. Koiras painaa 5,5–8 kiloa ja naaras 5–7,5 kiloa.
Levinneisyys

Laji pesii useilla Etelämannerta ympäröivillä alueilla. Suurimmat yhdyskunnat ovat Falklandinsaarilla, Etelä-Georgialla ja Kergueleninsaarilla. Pienempiä yhdyskuntia on Macquariensaarella, Heard-saarilla, Eteläisillä Shetlandsaarilla ja Antarktiksen niemimaalla.
Lisääntyminen

Valkokulmapingviinien pesät ovat yleensä noin 20–25 cm halkaisijaltaan olevia kivirenkaita. Naaras munii kaksi noin 500 gramman painoista munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa päivittäin. Poikaset kuoriutuvat 34–36 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset olevat noin 30 päivää, jonka jälkeen muodostavat poikasryhmiä. Saatuaan aikuismaisen höyhenpeitteen 80–100 päivän ikäisenä poikaset ovat valmiit lähtemään merelle.
Ravinto

Laji syö pääasiassa äyriäisiä kuten krillejä sekä kaloja.
Ahlbäck

Ahlbäck on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Alf Ahlbäck (s. 1936), yrittäjä ja yritysjohtaja, liikenneneuvos
Gunnar Ahlbäck (1900–1970), juristi, pormestari ja maaherra, Ahlbäckin komitean puheenjohtaja
Nils Ahlbäck (1928–2014), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Olav Ahlbäck (1911–1989), kielitieteilijä, professori ja järjestöjohtaja
Ahlbom

Ahlbom on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ernst Ahlbom (1866–1934), suomalainen ruotsalaista syntyperää oleva teatterinjohtaja ja näyttelijä
Onni Tuomi (ent. Ahlbom, 1875–1933), suomalainen päätoimittaja ja kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Acristavus

| Acristavus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Linnunlantioiset Ornithischia
Yläheimo::  Hadrosauroidea
Heimo::  Hadrosauridae
Alaheimo::  Saurolophinae
Suku::  Acristavus
Laji::  gagslarsoni
Kaksiosainen nimi
 Acristavus gagslarsoni  Gates et al., 2011 
Katso myös
   Acristavus Wikispeciesissä   Acristavus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Acristavus (nimi tarkoittaa ”ei-harjallista isoisää”) oli noin 72–83 miljoonaa vuotta sitten liitukauden loppupuolella Campania-vaiheella elänyt dinosaurussuku. Acristavukset olivat kasvinsyöjiä, ja niiden fossiileita on löydetty Montanasta ja Utahista, Yhdysvalloista. Acristavus kuului hadrosaureihin.
Muuta

Acristavuksen koosta ollaan epävarmoja.
Acristavuksesta on löydetty kaksi lähes täydellistä kalloa, sekä mahdollisesti muita osittaisia fossiileita.
Ahlbäckin komitea

Ahlbäckin komitea, virallisesti Valtiollisen poliisin toiminnan tutkimustoimikunta, oli vuonna 1947 toimintansa aloittanut komitea, joka tutki Valpo II:n toiminnan lainmukaisuutta. Sen puheenjohtaja oli Vaasan läänin maaherra, varatuomari Karl Gunnar Rafael Ahlbäck. Komitean työ kohdistui Valpon aikaan 26. huhtikuuta 1945 – 1948. Toimikunta luovutti mietinnön valtioneuvostolle 28. kesäkuuta 1948.[vanhentunut linkki]
Acridoidea

| Acridoidea |
| --- | --- |
 Titanacris albipes
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Caelifera
Osalahko::  Acrididea
Yläheimo::  Acridoidea  MacLeay, 1821
Synonyymit
 Acridina MacLeay, 1821  Acridiodea MacLeay, 1821  Akridiodea  Pamphagoidea Burmeister, 1840 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Acridoidea on suorasiipisten (Orthoptera) lahkoon kuuluva yläheimo.
Heimot

Heinäsirkat (Acrididae)
Dericorythidae
Lathiceridae
Lentulidae
Lithidiidae
Ommexechidae
Pamphagidae
Pamphagodidae
Pyrgacrididae
Romaleidae
Tristiridae
Ahlehielm

Ahlehielm oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1317. Suvun kantaisä jonas Ahlebom toimi amiraliteetissa ja hänet aateloitiin vuonna 1694 nimellä Ahlehielm. Myös hänen ainoa poikansa Gustaf antautui sotilasuralle ja kohosi majuriksi. Suku sammui Gustafin kuollessa vuonna 1782.
Albirex Niigata Singapore FC

Albirex Niigata Singapore FC on japanilainen jalkapalloseura, joka pelaa Singaporen pääsarjassa S.Leaguessa. Se on Albirex Niigatan satelliittiseura. Joukkue on voittanut kertaalleen Singapore Cupin. Tämä tapahtui vuonna 2015. Albirex pelaa kotiottelunsa Jurong East Stadiumilla, joka sijaitsee Jurong Eastin alueella Länsi-Singaporessa.
Al Arabiya

| Al Arabiya |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  2003
Kieli:  arabia
Näkyvyysalue:  maailmanlaajuinen
Pääkonttori:   Dubai, Arabiemiraatit
Kotisivu:  https://www.alarabiya.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Al Arabiya (arab. العربية‎, al-ʿArabiyyah) on arabiankielinen uutiskanava. Kanava on saudiarabialaisen yhtiön hallitsema, mutta sen pääkonttori on Dubain Media Cityssä.
Kanava perustettiin 2003 suoraksi kilpailijaksi qatarilaiselle Al Jazeeralle, jonka linjasta saudit eivät pitäneet.
Aiheesta muualla

Kanavan kotisivu
Ahlberg

Ahlberg tai Aalberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
A. F. Aalberg (1897–1984), suomalainen kalatalousneuvoja, taloustirehtööri, tietokirjailija ja toimittaja
Axel Ahlberg (1855–1927), suomalainen näyttelijä
Bruno Ahlberg (1911–1966), suomalainen nyrkkeilijä
Eija Ahlberg  (s. 1959), VR:n entinen myyntipäällikkö
Elisabet Ahlberg (s. 1952), ruotsalainen elektrokemian professori
Hakon Ahlberg (1891–1984), ruotsalainen arkkitehti
Hugo Ahlberg (1930–1996), suomalainen radio- ja televisiojuontaja
Ida Aalberg (1857–1915), suomalainen näyttelijä
Johan Fredrik Ahlberg (1826–1898), suomalainen painajamestari ja valtiopäivämies
John Ahlberg (s. 1983), suomalainen jalkapalloilija
Malin Ahlberg (s. 1991), ruotsalainen jalkapalloilija
Rurik Ahlberg (s. 1972), Mustasaaren kunnanjohtaja
Sakari Ahlberg (s. 1950), suomalainen jääkiekkoilija
Sami Ahlberg (s. 1972), suomalainen jääkiekkoilija
Thure Ahlberg (1893–1967), suomalainen painija ja painivalmentaja
Veikko Aalberg (s. 1941), suomalainen nuorisopsykiatri ja psykoanalyytikko
Yrjö Gabriel Ahlberg, myöh. Yrjö Haussila (1890–1961), suomalainen jääkärikapteeni
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Abu Dhabin Grand Prix 2014

|  Abu Dhabin Grand Prix 2014  |
| --- | --- |
 19. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2014. 

Päivämäärä:  23. marraskuuta 2014
Sijainti:  Yas Island, Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Ratatyyppi:  Osittainen katurata
Radan pituus:  5,554 km km
Kilpailun pituus:  55 kierrosta, 305,355 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Paaluaika:  1.40,480
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Felipe Massa   (Williams)
Kolmas:   Valtteri Bottas   (Williams)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Daniel Ricciardo   (Red Bull)
Kierrosaika:  1.44,496 (kierroksella 50)
Abu Dhabin Grand Prix 2014 oli Formula 1 -kauden 2014 yhdeksästoista ja samalla kauden 2014 viimeinen osakilpailu. Kilpailu ajettiin 23. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla, Abu Dhabissa.
Tulokset

| Sija | Numero | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 55 | 1:39.02,619 | 2 | 50 |
| 2 | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 55 | +2,576 | 4 | 36 |
| 3 | 77 |  Valtteri Bottas | Williams-Mercedes | 55 | +28,880 | 3 | 30 |
| 4 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull-Renault | 55 | +37,237 | Varikko | 24 |
| 5 | 22 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 55 | +1.00,334 | 6 | 20 |
| 6 | 27 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 55 | +1.02,148 | 12 | 16 |
| 7 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 55 | +1.11,060 | 11 | 12 |
| 8 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 55 | +1.12,045 | Varikko | 8 |
| 9 | 14 |  Fernando Alonso | Ferrari | 55 | +1.25,813 | 8 | 4 |
| 10 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 55 | +1.27,820 | 7 | 2 |
| 11 | 20 |  Kevin Magnussen | McLaren-Mercedes | 55 | +1.30,376 | 9 |  |
| 12 | 25 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Renault | 55 | +1.31,947 | 10 |  |
| 13 | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 54 | +1 Kierros | 18 |  |
| 14 | 6 |  Nico Rosberg | Mercedes | 54 | +1 Kierros | 1 |  |
| 15 | 21 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 54 | +1 Kierros | 14 |  |
| 16 | 99 |  Adrian Sutil | Sauber-Ferrari | 54 | +1 Kierros | 13 |  |
| 17 | 46 |  Will Stevens | Caterham-Renault | 54 | +1 Kierros | 17 |  |
| Kesk. | 10 |  Kamui Kobayashi | Caterham-Renault | 42 | Tärinä | 16 |  |
| Kesk. | 13 |  Pastor Maldonado | Lotus-Renault | 26 | Moottori | 15 |  |
| Kesk. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 14 | Vetoakseli | 5 |  |
Muuta

Muista osakilpailuista poiketen Abu Dhabin GP:ssä jaettiin tuplapisteet. Sääntö sai kuitenkin niin paljon kritiikkiä, että siitä luovuttiin seuraavalla kaudella.
Lewis Hamiltonin uran toinen maailmanmestaruus.
Will Stevensin ensimmäinen Grand Prix.
Caterham-talli palasi mukaan kauden päätöskilpailuun ollen kaksi edellistä kilpailua sivussa talousvaikeuksien takia. Kilpailu jäi Caterham-tallin viimeiseksi.
Adrian Sutilin uran viimeinen kilpailu.
Kamui Kobayashin uran viimeinen kilpailu.
Jean-Éric Vergnen uran viimeinen kilpailu.
Sebastian Vettelin viimeinen kilpailu Red Bullilla.
Fernando Alonson viimeinen kilpailu Ferrarilla.
Esteban Gutiérrezin viimeinen kilpailu Sauberilla.
Ensimmäistä kertaa sitten Monacon GP:n 2005 molemmat Williamsit olivat palkintopallilla.
Albion Tourgée

Albion Winegar Tourgée vuonna 1870.
Albion Winegar Tourgée (2. toukokuuta 1838 Williamsfield, Ohio – 21. toukokuuta 1905 Bordeaux, Ranska) oli yhdysvaltalainen kirjailija, lakimies, poliitikko ja kansalaisoikeusaktivisti.
Tourgée opiskeli Rochesterin yliopistossa vuosina 1859–1861 ja liittyi tämän sisällissodan alettua unionin armeijaan. Sodan aikana hän osallistui lukuisiin taisteluihin ja haavoittui Bull Runin taistelussa. Sodan jälkeen Tourgée muutti Greensboroon Pohjois-Carolinaan ja ryhtyi harjoittamaan lakimiehen ammattia. Hän oli delegaattina osavaltion perustuslakia säätävässä kokouksessa ja toimi yhtenä kolmesta osavaltion lainsäädäntöä kodifioineesta komissaarista.
Tourgée valittiin osavaltion korkeimman oikeuden tuomariksi ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1875 asti. Tuomarina hän pyrki edistämään afroamerikkalaisten asemaa ja tuomitsi Ku Klux Klanin terrorin. Lisääntyneen vihamielisyyden vuoksi hän lähti Pohjois-Carolinasta vastentahtoisesti vuonna 1878 ja muutti New Yorkiin.
Tourgée edusti Homer Adolph Plessya korkeimman oikeuden Plessy vastaan Ferguson -tapauksessa, mutta hävisi jutun. Vuonna 1954 annetussa Plessy vastaan Ferguson -ennakkotapauksen kumonneessa Brown vastaan Topekan koululautakunta -päätöksessä korkein oikeus kuitenkin hyväksyi Tourgéen keskeiset argumentit.
Tuettuaan William McKinleytä presidentinvaaleissa Tourgée sai palkkioksi konsulin tehtävän Ranskasta, missä hän kuoli vuonna 1905.
Albissola Marina

| Albissola Marina |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Albissola Marina
 Koordinaatit: 44°19′55″N, 8°30′15″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Liguria
Maakunta:  Savona
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,25  km²
Korkeus:  8 (min. 0 - maks. 441)  m
Väkiluku (2013):  5 559 
 – Väestötiheys:  1 712  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Albissola Marina on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Savonan maakunnassa Ligurian alueella. Kunta tunnettiin roomalaisten aikaan nimellä Alba Docilia. Keskiaikaisesta Albissola Marinan kaupungista tuli myöhemmin rikkaitten genovalaisten aatelisten lomapaikka. Albissola Marina on ollut tunnettu keramiikastaan jo 1500-luvulta saakka.
Adlon

Adlon voi viitata muun muassa seuraaviin:
Adlon, entinen elokuvateatteri Helsingin Taka-Töölössä
Hotel Adlon, Lorenz Adlonin rakennuttama hotelli Berliinissä
Ravintola Adlon, Helsingin pörssitalon entinen viihderavintola, nykyisin Restaurant Pörssi
Adlon, sukunimenä:
Lorenz Adlon (1849–1921), saksalainen viinikauppias ja ravintoloitsija
Pamela Adlon (o.s. Segall, s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Percy Adlon (1935–2024), saksalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Adlon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aino-Maija Luukkonen

| Aino-Maija Luukkonen |
| --- | --- |
 Aino-Maija Luukkonen jakamassa palkintoja yleisurheilun 22-vuotiaiden SM-kisoissa Porissa vuonna 2009.
Porin kaupunginjohtaja
 2004–2022  
Edeltäjä:  Martti Sinisalmi
Seuraaja:  Lauri Inna
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1958 (ikä 65) Pyhämaa
Tiedot
Puolue:  SDP
Aino-Maija Luukkonen (s. 14. lokakuuta 1958 Pyhämaa) on Porin entinen kaupunginjohtaja. Hän toimi virassa vuodesta 2004 lähtien. Vuonna 2022 Luukkonen jättäytyi pois Porin kaupunginjohtajan virasta ja hänen tilalleen uudeksi kaupunginjohtajaksi valittiin Lauri Inna.
Ura

Luukkonen on koulutukseltaan valtiotieteen lisensiaatti. Puoluetaustaltaan hän on sosiaalidemokraatti. Ennen siirtymistään Porin kaupunginjohtajaksi Luukkonen toimi Harjavallan sairaalan kuntainliiton ja Satakunnan sairaanhoitopiirin kuntayhtymän eri tehtävissä 1985–1998, Vaasan yliopiston sosiaali- ja terveyshallinnon yliassistenttina 1998–1999, Turun kaupungin vanhustenhuollon kehittämispäällikkönä 1999–2001, Porin terveysviraston talouspäällikkönä 2001–2003 ja Lohjan perusturvajohtajana 2003–2004.
Johtamisongelmat

Luukkosen johtamistavasta syntyi Porissa ongelmia, joita oli määrä käsitellä 50 000 euroa maksaneessa konsultin työilmapiiriselvityksessä. Sen tekemiseen johtivat kaupungin palveluksesta eronneen kehittämispäällikön Timo Aron esittämät syytökset. Useita muitakin johtavia virkamiehiä oli Luukkosen johtajavuosina eronnut tehtävistään. Luukkosen itsensä esittelemässä raportin yhteenvedossa Luukkosen johtamistapaa ei kuitenkaan lainkaan käsitelty ja itse raportti pidettiin salaisena.
Yksityiselämä

Luukkosen puoliso oli Harjavallan kaupunginjohtajana 1970- ja 1980-luvuilla toiminut maakuntaneuvos Antti Koskinen (1933–2024).