stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abjektio

Abjektio (engl. abjection) tarkoittaa sananmukaisesti "hylättynä olemisen tilaa". Sanaa on tutkittu jälkistrukturalismissa jonain, joka luonnostaan häiritsee konventionaalista identiteettiä ja kulttuurin käsitteitä. Abjektion suositun tulkinnan esittää Julia Kristeva esseessään Pouvoirs de l'horreur (Kauhun voimat, 1980). Abjektio viittaa Julia Kristevan mukaan inhon, kuvotuksen tai kauhun kaltaiseen tunnereaktioon, joka syntyy, kun jokin filosofinen olio (abjekti) uhkaa rikkoa minuuden ja toiseuden (tai subjektin ja objektin) erottavan rajan. Abjekti uhkaa elämää, ja on siksi perusteellisesti poistettava subjektin elinpiiristä.
Kristevan mukaan abjekti vastaa juutalaisuudessa iljetyksissä kuvattavia asioita, kuten seksuaalisia perverssioita, murhaa, ruumista, insestiä ja naisellista vartaloa. Oikeastaan abjekti koskettaa kaikkea, joka liittyy varhaiseen suhteeseen äitiin. Jacques Lacanin mukaan lapsi kokee varhaisessa vaiheessa olevansa yhtä äitinsä kanssa. Subjektin kehitys vaatii osien hahmottamista ja erkaantumista äidistä. Peilivaiheen kautta lapsi ymmärtää olevansa oma kokonaisuutensa, minkä jälkeen lapsi astuu paternaalisen lain piiriin. Paluuta ei enää ole, ja äiti on torjuttava. Kristevan mukaan abjektio syntyy kieltämisen kautta, kun maternaalisuus esiintyy subjektille kiellettävänä sisäisenä uhkana.
Kristeva pitää äärimmäisenä abjektina kuollutta ruumista. Vartalo poistaa normaalisti elääkseen omat jätteensä, kuten ulosteen ja virtsan. Kuollut ruumis ei ole enää poistaja, vaan siitä on tullut oma jätetuotteensa. Ruumis edustaa vartaloa ilman sielua, ja sitä pidetään täysin abjektina.
Taiteessa

Taten määritelmän mukaan abjektitaide "tutkii teemoja, jotka ylittävät ja uhkaavat käsitystämme puhtaudesta ja soveliaisuudesta viitaten erityisesti vartaloon ja ruumiillisiin toimintoihin."
Abjektitaide sisältää abjektiivisia aiheita, materiaaleja ja sisältöjä. Sanaa ”abjektitaide” käytti Julia Kristeva eseessään Pouvoirs de l’horreur. Essai sur l’abjection (1980). Kristeva toi esiin ”abjektion” perustavanlaatuisena itsen ja ei-itsen välisenä erotuksena. Abjektio määriteltiin reaktiona vastakkainasettelulle sellaisen abjektin kanssa, jonka laukaisee inho tai kammo. Tässä yhteydessä se viittaa hävittämisen prosessin tuotteisiin, raatoihin tai hyönteisiin, joilla ei ole kuitenkaan asemaa objekteina, ja jotka eivät kuulu minään, ja näin subjekti näkee ne uhkana, jonka se hylkää. Sana abjekti juontuu latinankielisestä sanasta abicere (heittää pois) ja ranskankielisestä sanasta abject (inhottava).
Abjektitaiteen juuret voi jäljittää 1900-luvun alkuun. Surrealistit tekivät ensimmäiset abjektitaideteokset, jotka tulivat erityisen selvästi esille Hans Bellmerin tuotannossa. Abjektitaide herättää usein uskonnollisia ja poliittisia kiistoja, joista eräs tunnetuimpia on esimerkkejä on Andres Serranon valokuva Piss Christ (1987), jossa krusifiksi on upotettu taiteilijan virtsaan. Sitä pidettiin aikoinaan abjektitaiteen ikonina. Naistaiteilijat ovat tehneet merkittävää abjektitaidetta, erityisesti yhdistettynä feministisiin keskusteluihin ja lisääntyneeseen huomion kiinnittymiseen vartaloon. Valie Exportin teos Aktionshose: Genitalpanik (1969) tematisoi taiteilijan abjektit vartalon osat kuvaamalla itseään pukeutumalla housuihin, joissa ei ole haaroja. 1970-luvun alussa Judy Chicago toi kuukautiset useiden teostensa huomiopisteeksi (Red Flag, 1971 ja Menstruation Bathroom 1972). Muita taiteilijoita, joiden työ yhdistyy tähän lajiin ovat Vito Acconci, Cindy Sherman, Kiki Smith, Carolee Schneemann ja Hannah Wilke.
Levantin valloituksen rintama

| Levantin valloituksen rintama |
| --- | --- |
 Levantin valloituksen rintaman rintaman lippu.
Tyyppi:  islamistinen terroristijärjestö
Toiminta-alue:    Syyria  Libanon
Jäsenet:  noin 5 000 (v. 2013)
Johtaja:  Abu Mohammed al-Joulani
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levantin valloituksen rintama (arab. جبهة فتح الشام‎, Jabhat fatḥ aš-Šām) on jihadistijärjestö, joka aiemmin tunnettiin nimellä al-Nusran rintama. Tammikuussa 2017 Levantin valloituksen rintama muodosti neljän muun islamistijärjestön kanssa ”Levantin vapautusjärjestön” Hayat Tahrir al-Šamin.
Järjestön synty

Jabhat Fateh al-Sham taistelee Syyrian hallitusta vastaan, koska haluaa luoda maahan islamilaisen valtion. Järjestö koostuu monesta alaryhmästä. Siihen kuuluu noin 15000 taistelijaa.
Järjestö aloitti vuonna 2012 Jabhat al Nusran nimellä ja menestyi tuolloin taistelukentällä paremmin kuin muut kapinallisryhmät. Järjestö liittyi vuonna 2015 "Syyrian valloituksen armeijaan". Järjestö erosi al-Qaidasta jolloin siitä tuli nykyinen Jabhat Fateh al-Sham.
Järjestö on Isisin vihollinen.
Isak

| Isak |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  19. joulukuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Iisakki, Iisak, Iikka, Iiro, Isko
Vastineita eri kielissä:  Isaak, Isaac
Nimen alkuperä:  heprealainen Jitzhak, "hän nauraa"
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isak on heprealaisperäinen miehen etunimi. Nimen heprealainen alkumuoto on Jitzhak (חָק), joka merkitsee "hän nauraa". Raamatussa Iisak on yksi Israelin patriarkoista, Abrahamin poika, Eesaun ja Jaakobin isä. Nimen eri muotoja eri kielissä ovat myös englantilainen Isaac, saksalainen Isaak ja ruotsalainen Isak. Suomessa nimi esiintyy muodossa Iisak tai Iisakki. Samaa alkuperää ovat myös suomalaiset nimet Iikka ja Iiro.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Iisak on Suomessa annettu Digi- ja väestötietoviraston  tietojen mukaan 2381 ja Isak noin 2530 henkilölle. Isakin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 19. joulukuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on muun muassa Iisakin nimipäivä.
Kuvitteellisia Isak- ja Iisak-nimisiä

Isak Valtersen, päähenkilö norjalaisen nuorisodraamasarjan Skam 3. tuotantokaudella
Iisak (alkuperäisteoksessa Isaac), hahmo Stephen Kingin kauhukertomuksessa Maissilapset
Grönberg

Grönberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aline Grönberg (1871–1950), suomalainen kauppaneuvos, Turun Vanu Oy:n perustaja
Anni Grönberg (s. 1998), suomalainen näyttelijä
Arne Grönberg (1889–1958), suomenruotsalainen runoilija
Artur Grönberg (1871–1937), suomalainen liikemies ja sukututkija
Axel Grönberg (1918–1988), ruotsalainen painija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Clara Grönberg (s. 2000), suomalainen salibandyn pelaaja
Einar Grönberg (1894–1947), suomalainen jääkärikapteeni
Johan Grönberg (1777–1843), suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, kauppaneuvos
Josef Grönberg (1813–1903), suomalainen rovasti ja valtiopäivämies
Karl Fredrik Grönberg (1813–1865), suomalainen juristi ja valtiopäivämies
Karl Jakob Grönberg (1809–1876), suomalainen kauppias, tehtailija ja valtiopäivämies, Johan Grönbergin poika
Matti Grönberg (s. 1957), suomalainen tuottaja ja ohjaaja
Nils Kurt Erik Einar Grönberg, Einár (2002–2021), ruotsalainen rap-artisti
Pekka Grönberg, suomalainen koripalloilija
Raimo Grönberg (s. 1953), suomalainen näyttelijä
Ritva Grönberg (s. 1957), suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja
Santeri Grönberg (1863–1930), suomalainen kirjailija ja suomentaja
Teemu Grönberg (1907–1981), suomalainen laulaja ja toimitusjohtaja
Tom Grönberg (s. 1941), suomalainen diplomaatti ja varatuomari.
Kuvitteellisia henkilöitä

Heikki Grönberg, elokuvassa Häjyt
Nimen muita merkityksiä

Villa Grönberg, nykyisin kerhotilana toimiva entinen asuinrakennus Vantaan Jokiniemessä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Eiko Matsuda

| Eiko Matsuda> 松田暎子 Matsuda Eiko.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. toukokuuta 1952 Jokohama
Kuollut: 9. maaliskuuta 2011 (58 vuotta) Tokio
Kansalaisuus:  Japani
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Eiko Matsuda (jap. 松田暎子, Matsuda Eiko; 18. toukokuuta 1952 Jokohama – 9. maaliskuuta 2011 Tokio) oli japanilainen näyttelijä joka tunnetaan parhaiten elokuvasta Aistien valtakunta (1976). Elokuva kiellettiin lukuisissa maissa sen sisältämien pornografisten kohtausten vuoksi, hänellä oli vaikeuksia saada rooleja Japanissa ja hänen uransa lopahti. Matsuda muutti myöhemmin Eurooppaan, ja näytteli viimeisen roolinsa elokuvassa Cinq et la peau (1982).
Filmografia

Cinq et la peau, Mari, (1982)
Aistien valtakunta (jap. 愛のコリーダ, Ai no korīda), Sada Abe, (1976)
Lähde:
Aiheesta muualla

Nykänen, Vesa: Viidesti kielletty Aistien valtakunta nähdään Teemalauantaissa – jälleen K18-ikärajalla Yle Teema.  17.5.2016 / päiv. 24.1.2018. Viitattu 27.1.2023.
In the Realm of the Senses, Nagisa Oshima Sex in cinema; Mara Marietta. Viitattu 27.1.2023. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
XD

XD tai xD tarkoittaa seuraavia asioita:
xD, silmät ristissä nauramista tarkoittava hymiö
xD-Picture Card, flash-muistikorttityyppi
Disney XD, Disney Channelin sisarkanava
Scion xD, automalli
Pokémon XD: Gale of Darkness, videopeli
Springfield XD, pistoolisarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”XD”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mesembria (Pontos)

| Mesembria> Μεσημβρία |
| --- | --- |
 Raunioita nykyisessä Nessebarissa.
Sijainti
 Mesembria
Koordinaatit:  42°39′34″N, 27°43′27″E
Valtio:  Bulgaria
Paikkakunta:  Nessebar, Burgas
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  500-luku eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  itsenäinen kaupunkivaltio Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Pontinen Traakia
Provinssi:  Thracia (n. 44/46–293) Haemimontus (n. 293–)
Mesembria (m.kreik. Μεσημβρία, Mesēmbria, myös door.kreik. Μεσ(σ)αμβρία, Mes(s)ambria, Μεταμβρία, Metambria, joon.kreik. Μεσαμβρίη, Mesambriē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pontisessa Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Nessebarin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede

Mesembrian kaupunki sijaitsi Pontisessa eli Mustanmeren puoleisessa Traakiassa Mustanmeren länsirannalla Haimos-vuoren (nyk. Balkanvuoret) juurella. Kaupunki oli rakennettu kallioiselle niemelle, jossa edelleen sijaitsee nykyisen Nessebarin kaupungin vanhin osa. Niemi on ollut antiikin aikana nykyistä suurempi niin, että siihen on kuulunut nykyisin veden alla olevia osia erityisesti niemen pohjois- ja eteläpuolella, ja kaupungin pinta-alaksi niemellä on arvioitu noin 40 hehtaaria.
Mesembrian kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Samalla rannikolla kaupungista pohjoiseen sijaitsivat muun muassa Odessos, Dionysopolis, Kallatis ja Tomis, ja etelään Ankhiale ja Apollonia.
Historia > Arkaainen ja klassinen kausi

Mesembrian paikalla oli alun perin traakialainen asutus. Mesembrian kaupunki oli kreikkalainen siirtokunta, mutta sen perustamisesta ja emäkaupungista esiintyy erilaisia versioita. Strabonin mukaan kaupunki olisi perustettu Megarasta käsin. Hän sanoo, että paikan alkuperäinen nimi olisi ollut Menebria (Μενεβρία) sen perustajan Menaan mukaan. Stefanos Byzantionlainen taas sanoo, että kaupungin alkuperäinen nimi olisi ollut Melsembria (Μελσημβρία, Melsēmbria) perustajansa Melsaan mukaan. Molemmat kirjoittajat toteavat, että pääte -bria tarkoitti traakian kielessä kaupunkia.
Anonyymin Mustanmeren peripluksen mukaan Mesembrian olisivatkin perustaneet khalkedonlaiset Dareios I:n Skyytian sotaretken aikana eli noin 513/512 eaa. Herodotoksen mukaan se olisi kuitenkin perustettu hieman myöhemmin, Joonian kapinan tukahduttamisen jälkeen eli noin 493 eaa., ja sen perustajia olivat Byzantionista ja Khalkedonista paenneet. Nykyisin perustajina pidetään todennäköisimmin megaralaisia ja khalkedonlaisia yhdessä 500-luvun eaa. lopulla. Toisaalta näitä ristiriitaisia tietoja on pyritty selittämään olettamalla, että kaupunki olisi alun perin ollut megaralaisten asuttama ja saanut myöhemmin lisäsiirtolaisia Byzantionista ja Khalkedonista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Mesēmbrianos (Μεσημβριανός), Mesembrianos (Μεσεμβριανός), Messambrianos (Μεσσαμβριανός) ja Metambrianos (Μεταμβριανός).
Mesembria mainitaan harvoin antiikin historiassa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Mesembria kuului oletettavasti Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, tai ainakin sen nimi esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Kaupungin väkiluvuksi tuolloin on arvioitu noin 3 000–4 000 henkeä, jolloin kaupunki olisi voinut varustaa noin 700–800  hopliitin armeijan. Mesembria löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Mesembrialaiset perustivat Naulokhoksen omaksi siirtokunnakseen. Pseudo-Skymnoksen mukaan mesembrialaiset olisivat perustaneet myös Bizonen, mutta tätä on epäilty, koska Bizone ei vaikuta olleen Mesembrian tavoin doorilainen kaupunki.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

300-luvulla eaa. Mesembria vaikuttaa olleen jossakin määrin alisteisessa asemassa traakialaisille kuninkaille. Hellenistisen kauden alussa vuonna 313 eaa. kaupunki oli mukana Pontoksen pentapoliina tunnetussa liitossa Lysimakhosta vastaan; sen muut jäsenet olivat Apollonia, Istros, Kallatis ja Odessos.
Rooman valtakunnan osaksi Mesembria tuli vuonna 72 eaa. Se kukoisti roomalaisella kaudella kauppakaupunkina. 200- ja 300-luvuilla jaa. se joutui goottien hyökkäysten kohteeksi, ja sen puolustusta vahvistettiin.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Rooman valtakunnan jaossa kaupungista tuli osa Bysantin valtakunnaksi kehittynyttä Itä-Roomaa. Bulgarian valtakunnan perustamisen vuonna 681 jälkeen Mesembriasta tuli Bysantin rajakaupunkeja Bulgarian suuntaan. Siellä toimi varuskunta ja tulli-asema.
Kaupunki säilyi olemassa läpi keskiajan, ja on kehittynyt nykyiseksi Nessebarin kaupungiksi. Sen hallinta vaihtui usein. Bulgaria valtasi kaupungin vuonna 812. Myöhemmin se palasi Bysantille. Viimeistään vuodesta 1201 lähtien kaupunki oli jälleen bulgarialainen. Venetsialaiset valtasivat kaupungin joksikin aikaa vuonna 1257. Myöhemmin sen valtasivat bysanttilaiset. 1305 kaupunki palasi Bulgarialle. Vuonna 1366 Amadeus VI valtasi sen ja luovutti sen Bysantille. 1396 sen valtasivat lyhyeksi aikaa osmanit, jonka jälkeen se palasi Bysantille. Vuoden 1453 jälkeen se tuli pysyvästi osmanien valtaan.
Nessebarin antiikin aikaiset ja myöhemmät historialliset kohteet lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983 nimellä Nessebarin muinainen kaupunki.
Rakennukset ja löydökset

Mesembrian kaupunki oli suojattu muureilla, jotka ajoitetaan 400-luvulle tai 300-luvun alkuun eaa. Niistä on säilynyt vain vähän, koska ne ovat paljolti tuhoutuneet myöhäisroomalaisen ja bysanttilaisen ajan muurien rakentamisen yhteydessä. Myöhäisroomalaiset muurit rakennettiin goottien hyökkäysten aikoihin tai jälkeen, ja olivat olemassa viimeistään 400-luvulla jaa. Kaivauksissa on löytynyt korkeimmillaan kahdeksanmetrisen muurin jäänteitä ja kuusi tornia. Pääportti oli länsisivulla. Bysanttilaisen ajan kunnostustöitä tehtiin 500-luvun lopulla ja myöhemmin useassa vaiheessa.
Muutoin nykyisessä Nessebarissa olevat antiikin aikaiset jäänteet ajoittuvat pääasiassa hellenistiselle kaudelle. Niihin lukeutuvat muun muassa akropolis, Apollonille omistettu temppeli ja agora sekä hellenistisen huvilan jäänteet. Mesembriassa tiedetään piirtokirjoituslähteiden perusteella olleen myös Dionysos Eleuthereukselle omistettu pyhäkkö. Kaupungissa oli kultit ja näin oletettavasti pyhäköt myös Zeus Hyperdeksiokselle, Athene Soteiralle, Demeter (Damater) Maloforokselle ja dioskuureille. Kaupungissa oli myös teatteri, mutta sitä ei ole löydetty.
Suuri osa Nessebarissa olevista maailmanperintökohteeseen kuuluvista muinaisjäänteistä on bysanttilaiselta ja bulgarialaiselta keskiajalta, ja niihin lukeutuu muun muassa useita kirkkoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mesembria Wikimedia Commonsissa
Raunioita nykyisessä Nessebarissa.
Raunioita nykyisessä Nessebarissa.
Pylväänosia Nessebarissa.
Mesembrian Aleksanteri Suuren nimissä lyömä hopeinen tetradrakhma, n. 175–150 eaa. Kuvituksessa Herakleen pää sekä istuva Zeus Atoforos ja tekstit BAΣIΛEΩΣ AΛEΞANΔPOY, Basileōs Aleksandrū, ΠPO, Pro ja HPA, (H)ēra.
Nessebarin bysanttilaisten termien rauniot.
Jyväskylän vaakuna

Jyväskylän vaakuna
Jyväskylän vaakuna on Jyväskylän kaupungin virallinen tunnus, jonka aihe viittaa kauppaan ja alueen sisävesiliikenteeseen. Nykyinen vaakuna on Jussi Jäppisen suunnittelema.
Vaakunan selitys kuluu: ”Jaettu kilpi, jonka yläkentässä on hopeanvärinen merkurion sauva sinisellä pohjalla ja alakentässä hopeanvärisellä pohjalla luonnonvärisenä sisäjärviveneen keula suoraan edestä katsottuna sekä sen alla kolme sinistä aaltoviivaa.”
Jyväskylän vaakunan historia

Jyväskylälle vahvistettiin ensimmäinen vaakuna vuonna 1838. Vaakunan sinisessä yläkentässä oli kuvattuna keisari Nikolai I:n monogrammi kruunuineen, sekä kaupungin perustamisajankohta roomalaisin numeroin. Vaakunan hopeiseen alakenttään oli sijoitettu Päijänteen vedenkulkua kuvaava perämela, sekä kaupankäyntiä kuvaava Merkuriuksen sauva. Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Jyväskylän vaakunaksi Suomen muiden kaupunkien tapaan. Ehdotuksessa kilven värijako oli korvattu kokonaan sinisellä kilvellä ja Nikolai I:n monogrammin N-kirjain vaihdettu latinalaisesta kyyrilliseen. Myös roomalaiset numerot oli poistettu ja alakentän sauva vaihdettu kuokkaan. Kilven ympärille oli sijoitettu vehnäntähkiä, mahdollisesti kuvaamaan maanviljelystä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön.
Venäläisvallan päättymisen jälkeen tuli ajankohtaiseksi poistaa kaupunkien vaakunoista kaikki tsaariin viitanneet tunnukset, ja Jyväskylänkin uudeksi vaakunaksi tehtiin suunnittelukilpailun tuloksena useita ehdotuksia. Muun muassa taiteilija Akseli Gallen-Kallela laati ehdotuksen, jossa keisarallinen monogrammi olisi korvattu avonaisella kirjalla, mahdollisesti kuvaamaan vuonna 1863 perustettua Jyväskylän yliopistoa. Useista ehdotuksista huolimatta suunnittelukilpailusta ei löydetty kaupungille sopivaa vaakunaa. Lopulta 11. joulukuuta 1931 tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud hyväksyi Kansallismuseon muinaistieteellisen toimikunnan ehdotuksen, jossa Merkuriuksen sauva siirrettiin kilven yläkenttään ja alakentän perämela korvatiin laineiden päälle sijoitetulla veneen keulalla.
Vuoden 1931 vaakuna sisälsi kuitenkin heraldisia heikkouksia, ja kaupunki järjesti jälleen suunnittelukilpailun uudesta vaakunasta vuonna 1951. Kun kilpailun jälkeen kävi ilmi, ettei kokonaan uudesta vaakunasta saavuteta kaupungissa yhteisymmärrystä, kilpailun voittajaa, heraldikko Olof Erikssonia pyydettiin korjaamaan vanhaa vaakunaa heraldisesti oikeaoppisemmaksi. Erikssonin tärkein muutos oli korjata vanhan vaakunan suurin heraldinen heikkous, irtonaiset aallot kilven reunasta reunaan yltäviksi aaltoviivoiksi, ja uudelleen piirretty vaakuna otettiin käyttöön 1953. Vaakunasta oli olemassa useita hieman toisistaan poikkeavia versioita erilaisia käyttötarpeita varten.
Vaakuna on tämän jälkeen kokenut vielä yhden pienemmän muutoksen vuonna 2000, jolloin aiemmat versiot korvasi graafikko Jussi Jäppisen uudelleen piirtämä vaakuna, joka yksinkertaisti piirroskuvaa painotekniikan vaatimuksia vastaavaksi.
Jyväskylän vaakunan historia > Galleria

Toinen malli vuoden 1838 vaakunasta, jossa alakentän airo ja sauva väritettyinä.
Jyväskylän vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta 1900-luvun alusta.
Von Köhnen luonnos Jyväskylän vaakunasta vuodelta 1860.
Von Köhnen ehdotus Jyväskylän vaakunaksi. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Vaasan läänissä.
Gallen-Kallelan ehdotus Jyväskylän vaakunaksi.
Jyväskylän vuoden 1931 vaakuna.
Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Jyväskylän vaakunasta vuodelta 1952.
Olof Erikssonin vuoden 1953 malli.
Aiheesta muualla

Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013.
Jyväskylän ensimmäinen vaakuna vuodelta 1838.
Ford Focus RS WRC 01

| Ford Focus RS WRC 01 |
| --- | --- |
 Carlos Sainzin Focus RS WRC 01 Suomen rallissa 2001.
Yleiset tiedot
Luokka:  World Rally Car
Talli:  Ford Motor Co.
Valmistaja:  Ford
Kuljettajat:    Colin McRae   Carlos Sainz   François Delecour 
Teknisiä tietoja
Moottori:  4-sylinterinen turboahdettu rivimoottori (1 999 cm3)
Voimansiirto:  6-portainen sekventiaali­vaihteisto
Massa:  1 230 kg
Pituus:  4 152 mm
Leveys:  1 770 mm
Korkeus:  1 420 mm
Akseliväli:  2 615 mm
Vetotapa:  neliveto
Teho:  300 hv
Vääntö:  550 Nm
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Monte Carlo -ralli 2001
Kilpailuja:  41
Voittoja:  3
Palkintosijoja:  11
MM-pisteitä:  86
Viimeinen kilpailu:  Ruotsin ralli 2007
Ford Focus RS WRC 01 on Fordin valmistama World Rally Car -auto, jolla Ford World Rally Team kilpaili rallin maailmanmestaruussarjassa kaudella 2001. Se oli Ford Focus WRC -ralliauton kolmas sukupolvi ja korvasi edeltäjänsä Focus WRC 00:n. Edeltäjäänsä verrattuna Focus RS WRC 01 näytti pitkälti samalta, joskin etupuskuria oli muotoiltu hieman uusiksi. Autoa oli kevennetty muun muassa ohentamalla ikkunalaseja. Suurimmat muutokset olivat Cosworthin virittämässä moottorissa, jossa oli uusi nokka-akseli, uudet männät ja uusi keraamisesti pinnoitettu turboahdin.
Kaudella 2001 Fordin tehdastiimin autoja ajoivat kaikissa kilpailuissa Colin McRae, Carlos Sainz ja kauden viimeistä kilpailua lukuun ottamatta François Delecour. Autolla voitettiin kauden aikana kolme kilpailua. Seuraavalla kaudella sen korvasi Fordin tehdastiimissä Focus RS WRC 02.
Liberian kansallismuseo

Liberian kansallismuseo (engl. National Museum of Liberia) on Monroviassa Liberiassa sijaitseva kansallismuseo, joka perustettiin vuonna 1958 William Tubmanin toimiessa maan presidenttinä.
Liberian kansallismuseon tiloissa on muun muassa virallisia ja yksityisiä asiakirjoja, valokuvia, nykytaidetta ja perinteistä kulttuuriesineistöä. Aluksi museo sijaitsi First Executive Mansion -rakennuksessa, mutta vuonna 1972 se siirrettiin Providence Islandille. Rakennus kuitenkin purettiin vuonna 1976 People’s Bridge -sillan rakentamisen vuoksi. Tämän jälkeen museo siirrettiin Old Supreme Court -rakennukseen, jossa se avattiin uudelleen virallisesti 25. heinäkuuta 1987 varapresidentti Harry F. Moniban johdolla.
Museo, joka aiemmin omisti lähes 6 000 esinettä ja oli osa Unescon suunnitelmaa, kärsi sisällissodista 1989–2003, jolloin suurin osa kokoelmista tuhoutui. Museon nykytila heijastaa Liberian historiaa, joka on kulkenut taloudellisen vaurauden ja sisällissotien läpi. Nykyään museo toimii ilman sähköä ja houkuttelee vain muutamia kävijöitä viikossa. Esillä on historiallisia ja sodan aikaisia esineitä, ja sen tärkeimmät kokoelmat, kuten William Tubmanin "valtaistuin", kertovat Liberian tarinaa ja toimivat sovinnon symbolina.
Luettelo televisiosarjan Maalaiskomedia henkilöistä

Tämä on luettelo Maalaiskomedia-televisiosarjan henkilöistä.
Turpeiset > P. A. Turpeinen

P. A. Turpeinen (es. Risto Salmi), koko nimeltään Pauli Antero Turpeinen, on huoltamoyrittäjä ja miljonääri. Miljonääri hänestä tulee sarjassa Mooseksen perintö, kun hän löytää huoltamon vintiltä isänsä Mooseksen kassakaapista dokumentteja Nokian osakkeista. Turpeinen on luonteeltaan hyväntahtoinen ja avulias, mutta usein hänen hyväuskoista yksinkertaisuuttaan yritetään käyttää hyväksi.
Turpeiset > Tuulia Turpeinen

Tuulia Turpeinen (o.s. Huttunen, es. Kirsi Nurminen) on Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa Turpeisen baarin tarjoilijana. Myöhemmin Tuulia ja P. A. menevät naimisiin. Tuulia on sivuhahmo, joka kommentoi varsinkin P. A:n omintakeisia ideoita. Tuulia pitää jalat maassa ja pysyy tyynenä myös äärimmäisen paineen alaisena.
Turpeiset > Heikki Turpeinen

Heikki Pauli-Antero "Hepa" Turpeinen (es. Tobias Suomi) on P. A.:n ja Tuulian poika.