stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santa Maria Maggiore
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Maria Maggiore Wikimedia Commonsissa
Papal basilica of Saint Mary Major (englanniksi)
Santa Maria Maggiore on kolmilaivainen basilika
STS-95

STS-95 oli vuonna 1998 suoritettu avaruussukkula Discoveryn järjestyksessä 25. avaruussukkulalento.
Lento sai suurta mediahuomiota entisen Mercury-avaruusohjelman astronautin ja Yhdysvaltain senaattorin John Glennin palatessa avaruuteen toiselle avaruuslennolleen. Glenn oli vuonna 1962 kiertänyt ensimmäisenä yhdysvaltalaisena maapallon Mercury 6 -lennolla. 77-vuotiaana Glennistä tuli vanhin avaruudessa käynyt ihminen (ennätys edelleen vuonna 2019 voimassa). Lennolle osallistuneesta Euroopan astronauttijoukkojen Pedro Duquesta tuli myös ensimmäinen espanjalainen avaruudessa.
Lennolla suoritettiin useita tieteellisiä kokeita sukkulan rahtiruumaan sijoitetussa SpaceHab-moduulissa. Avaruuslennon fysiologisilla vaikutuksilla ja vanhenemisella on useita yhtäläisyyksiä, joten Glennille suoritettiin vanhenemiseen liittyviä kokeita ja verrattiin tuloksia Glennin vuoden 1962 avaruuslentoon vanhenemismekanismien ymmärtämiseksi.  Osa yhtäläisyyksistä liittyy luukatoon ja lihasmassan vähenemiseen, tasapainohäiriöihin ja univaikeuksiin.
Discovery lähti lennolleen 29. lokakuuta 1998 ja palasi Maahan 7. marraskuuta 1998. Sukkulasta laukaistu Spartan 201 tutki aurinkotuulen kiihtyvyyttä. Lento kesti yhdeksän päivää. Lennon lähdössä ja laskussa vallitsi sukkulalennolle harvinaisen suotuisa säätila.
Miehistö

| Asema | Astronautti |
| --- | --- |
Komentaja: Curtis Brown 5. avaruuslento
Pilotti: Steven Lindsey 2. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 1: Pedro Duque (ESA) 1. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 2: Scott E. Parazynski 3. avaruuslento
Hyötykuormakomentaja: Stephen Robinson 2. avaruuslento
Hyötykuormaspesialisti 1: Chiaki Mukai (NASDA) 2. avaruuslento
Hyötykuormaspesialisti 2: John Glenn 2. avaruuslento
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nasan STS-95 kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lennon yhteenveto (englanniksi)
National Space Society: Lennon jälkeinen yhteenvetovideo (Arkistoitu – Internet Archive) (20 min)
lehdistöpaketti
shuttlepresskit.com: STS-95
Nasan STS-95:n lehdistöpaketti (pdf)
CBS News STS-95 MISSION ARCHIVE (englanniksi)
STS-95 Nasan videogalleriassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-91 | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-88 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:STS-95
John Glenn lennolla STS-95
Käännös suomeksi
Sarrià-Sant Gervasi

Sarrià-Sant Gervasi Barcelonan kartalla
Sarrià-Sant Gervasi (esp. Sarriá-San Gervasio) on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Sitä ympäröivät Les Cortsin, Gràcian, Eixamplen ja Horta-Guinardón hallintoalueet sekä Sant Just Desvernin, Sant Feliu de Llobregatin, Molins de Rein ja Sant Cugat del Vallèsin kunnat. Sarrià-Sant Gervasissa oli vuoden 2005 väestönlaskennassa 140 461 asukasta. Se on hallintoalueista harvimmin asutettu. Etenkin Sarriàn alue on säilyttänyt pikkukaupunkimaisen yleisilmeensä, vaikka Barcelonan kaupunki on laajentunut alueen ympärille.
Yksi Barcelonan suosituimmista turistikohteista, Tibidabo-vuori ja sen huipulla oleva huvipuisto, sijaitsevat Sarrià-Sant Gervasin alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarrià-Sant Gervasi Wikimedia Commonsissa
Sarrià-Sant Gervasi Barcelonan kaupunginhallituksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (katalaaniksi)
Barcelonan hallintoalueet
Ciutat Vella
Eixample
Gràcia
Horta-Guinardó
Les Corts
Nou Barris
Sant Andreu
Sant Martí
Sants-Montjuïc
Sarrià-Sant Gervasi
Plaça de Sarrià talvella
Ruth Sahanaya

Ruth Sahanaya vuonna 2019.
Ruth Sahanaya (s. 1. syyskuuta 1966 Bandung, Länsi-Jaava), lempinimeltään Uthe, on indonesialainen poplaulaja. Hän nousi kuuluisuuteen 1980-luvun lopulla. Sahanaya tunnetaan ehkä parhaiten hänen hittikappaleestaan Kaulah Segalanya. Hän on kiertänyt kansainvälisesti, ollut Indonesian edustajana monilla musiikkifestivaaleilla ja saanut useita palkintoja. Ruth Sahanaya on aiemmin levyttänyt Indonesiassa levymerkille PT Aquarius Musikindo. 2000-luvun alkupuolella hän allekirjoitti sopimuksen Sony Musicin kanssa.    Hän on tällä hetkellä yksi kolmesta lauluyhtyeen jäsenestä yhdessä Titi DJ: n ja Krisdayantin kanssa, nimeltään 3 Diva. Hän on yksi monista kristillisistä indonesialaisista laulajista, jotka kuuluvat Christian Gospel -bändiin True Worshipers.
Ruth Sahanayan vuoden 1999 albumi Kasih on myynyt yli 250 000 kappaletta Indonesiassa.
Sahanaya on naimisissa managerinsa Jeffry Waworuntun kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä.
Voitto Keskiyön Laulufestivaalissa

Ruth Sananaya voitti Lahdessa pidetyn Keskiyön auringon laulufestivaalin 6.6.1992. Yleisradion TV1:n Viihdetoimituksen tuottama tv-ohjelma välitettiin useisiin maihin, muun muassa Indonesiaan.
Diskografia

Seputih Kasih (1987)
Tak Kuduga (1989)
Kaulah Segalanya (1992)
Yang Terbaik (1994)
...Uthe (1996)
Berserah Kepada Yesus (Gospel Album) (1997)
Kasih (1999)
Yang Kurindukan (Gospel) (2000)
Greatest Hits Ruth Sahanaya (2002)
Bicara Cinta (2003)
Jiwaku (2006)
Joyful Christmas (2007)
Giving My Best (Gospel) (2009)
Thankful (2010)
Aiheesta muualla

https://wn.com/ruth_sahanaya/news
Käännös suomeksi
Santa Maria Novella

Santa Maria Novellan julkisivua.
Santa Maria Novella on basilika Firenzessä Italiassa. Se oli Firenzen ensimmäinen merkittävä basilika ja on dominikaanien pääkirkko kaupungissa.
Kirkossa ja sen vieressä olevissa luostarissa ja tuomiokapitulirakennuksessa on monia merkittävä taideteoksia ja hautamonumentteja. Erityisen kuuluisia ovat gotiikan ja varhaisrenessanssin mestareiden freskot. Taideteosten tekemistä rahoittivat Firenzen merkittävimmät perheet, jotka varmistivat hautapaikkansa pyhällä maalla.
Historia

Vuonna 1221 Bolognasta lähetetyt dominikaanimunkit hankkivat pienen Santa Maria Novella -kirkon, joka oli vihitty käyttöön vuonna 1049. Kirkko oli rakennettu 800-luvulta peräisin olleen kappelin päälle. Tämä kirkko kävi kuitenkin nopeasti pieneksi ihmisille, jotka halusivat tulla dominikaanien jumalanpalveluksiin. Vuodesta 1246 alettiin myöntää aneita henkilöille, jotka osallistuivat uuden kirkon kustannuksiin. Uuden kirkon, jonka julkisivu on etelään, rakennustyöt aloitettiin vuonna 1279.
Kirkon vihki virallisesti käyttöön paavi Eugenius IV vuonna 1420. Todennäköisesti itse kirkkorakennus mukaan luettuna kellotorni valmistuivat jo vuonna 1360. Kirkon kuuluisa julkisivu on tehty kahdessa vaiheessa. Alempi osa on 1300-luvulta ja Leon Battista Albertin suunnittelema yläpuoli rakennettiin vuosina 1456–1470.
Nykyisen muotonsa Santa Maria Novella -kirkko sai 1500-luvulla Giorgio Vasarin suunnittelemana. Muutoksiin oli syynä Trenton kirkolliskokouksen päätökset kirkollisen liturgian uudelleenjärjestelystä. Vasari muotoili uudelleen laivat ja apsiksen.
Taide

Santa Maria Novellassa on monien mestareiden töitä. Alttarin takana olevassa syvennyksessä on Filippo Brunelleschin ainoa puinen veistos Krusifiksi. Se työstettiin vuosina 1410–1425, ja Vasarin mukaan Brunelleschi halusi tehdä sen vastavetona Donatellon tylyn realistiselle puuveistokselle Kristus ristillä. Kirkon sakaristossa on Giotton varhainen maalaus Krusifiksi vuodelta 1312. Kirkon kolmannessa kappelissa on yksi taidemaalari Masaccion tunnetuimmista töistä Kolminaisuus, Maria ja Pyhä Johannes noin vuodelta 1427.
Lisäksi kirkossa on maalauksia Paolo Uccellolta ja Alessandro Allorilta sekä freskoja Orcagnalta ja Agnolo Gaddilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santa Maria Novella Wikimedia Commonsissa
Santa Maria Novellan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (italiaksi)
Santa Maria Novella Italia-oppaassa (englanniksi)
Livekuvaa Santa Maria Novellalta
Domenico Ghirlandaion fresko.
Santeri Pakkanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. toukokuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Hausjärvi, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 190 cm
Paino: 85 cm
Seura
Seura: FC Lahti
Pelinumero: 12
| Yhteensä | Yhteensä | 9 |  |
Santeri Pakkanen (s. 7. toukokuuta 1998 Hausjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista FC Lahtea. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Pakkasella on sopimus vuoden 2018 loppuun asti.
Sarrancolin

| Sarrancolin |
| --- | --- |

 vaakuna
 Sarrancolin
 Koordinaatit: 42°58′03″N, 0°22′41″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Bagnères-de-Bigorre
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,1 km²
Väkiluku (2013):  584
 – Väestötiheys:  18,2 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarrancolin on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se on ollut keskiajalla linnoitettu kaupunki. Kunta on tunnettu marmoristaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarrancolin Wikimedia Commonsissa
Sarroch

| Sarroch (Sarròccu) |
| --- | --- |

 Sarroch
 Koordinaatit: 39.065°0′0″N, 9.010°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Cagliari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  67,83 km²
Korkeus:  47 m
Väkiluku:  5 269
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09018
Suuntanumero(t):    070
Rekisterikilpi:  CA
 
 http://www.comune.sarroch.ca.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarroch (sardiksi Sarròccu) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella. Kunnassa on arviolta 5 269 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 67,83 neliökilometriä. Se sijaitsee 47 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarroch Wikimedia Commonsissa
Cagliarin metropolikaupunki
Assemini | Cagliari | Capoterra | Decimomannu | Elmas | Maracalagonis | Monserrato | Pula | Quartu Sant'Elena | Quartucciu | Sarroch | Selargius | Sestu | Settimo San Pietro | Sinnai | Uta | Villa San Pietro
Sanna Kärkkäinen

Sanna Kärkkäinen  on suomalainen endurokuljettaja. Hän on enduron euroopanmestari naisten joukkuekilpailussa ja ensimmäinen enduron naisten luokan yksilökilpailun euroopanmestaruuden voittanut suomalainen.  Kärkkäinen edustaa Vantaan Moottorikerhoa.
Saavutuksia

2013
Enduron naisten yksilökilpailun EM-hopeaa
2015
Enduron naisten joukkuekilpailun (Sanna Kärkkäinen, Marita Nyqvist, Annamaria Karikuusi) Euroopan mestaruus
Enduron naisten yksilökilpailun EM-kultaa
Naisten Cross Country Suomen Cup 1. sija
2016
Enduro D Suomen Cup 2. sija
Naisten Cross Country Suomen Cup 3. sija
2018
Enduron naisten yksilökilpailun EM-kultaa
Enduron naisten joukkuekilpailun (Sanna Kärkkäinen, Marita Nyqvist, Iina Turkki, Pauliina Sievänen) EM-hopeaa
Enduron naisten yksilökilpailun MM-kultaa
Samppanjaväri

Samppanjavärinen rautias
Samppanjavärinen musta
Samppanjavärit ovat hevosten harvinainen värityyppi, jota tunnetaan vain muutamissa pohjoisamerikkalaisissa roduissa (amerikanratsuhevonen, tennesseenwalker, missourinfoxtrotter, quarterhevonen, minihevonen). Esimerkiksi Suomessa samppanjavärisiä hevosia ei toistaiseksi tiettävästi ole ainoatakaan, ja koko Euroopassakin niitä on vain kourallinen, pääasiassa Yhdysvalloista Saksaan tuodun samppanjavärisen arabiristeytysoriin jälkeläisiä. Näille väreille ole toistaiseksi myöskään ole suomenkielisiä nimiä. Edes nimitys "samppanjavärit" ei ole täysin vakiintunut.
Samppanjavärit sekoitettiin pitkään voikkoväreihin, joita ne osin muistuttavatkin. Ne tunnistettiin omaksi värityypikseen vasta aivan 1900-luvun lopulla.
Samppanjageeni on yksi neljästä tunnetusta hevosen väriä vaalentavasta geenistä, joista kolme muuta ovat voikkogeeni, hallakkogeeni ja hopeageeni. Muiden haalistajageenien tavoin samppanjageenikin voi esiintyä yhdessä minkä tahansa pohjavärin (ja myös muiden haalistajageenien) kanssa. Samppanjavärisille hevosille on tunnusomaista karvan erikoinen metallikiiltoisuus, mustan värin puuttuminen (se on haalistunut tummanruskeaksi), jouhien haalistuneisuus ja värin vaihtuminen vuodenaikojen mukaan niin, että hevonen saattaa talvisin olla huomattavasti tummempi kuin kesäaikaan. Papurikkotäpläisyys on yleistä.
Samppanjavärisillä hevosilla on syntyessä hyvin vaalea vaaleanpunainen iho, joka iän myötä muuttuu täplikkääksi mutta pysyy vaaleana. Ihon väri näkyy selvimmin turvalla ja silmien ja sukuelinten ympärillä. Silmät puolestaan ovat varsan syntyessä siniset ja muuttuvat vihertävänharmaiksi, lopulta kellertävänruskeiksi tai vihertäviksi.
Myös tiikerinkirjavilla hevosilla on täplikäs iho. Voikkoväristen hevosten iho on puolestaan sekin vaaleanpunainen mutta selvästi tummempi kuin samppanjavärisillä yksilöillä. Karvan metallikiiltoisuutta esiintyy myös irrallaan samppanjaväreistä esimerkiksi ahaltekhevosilla.
Samppanjavärit ovat ratsuhevoskasvatuksen joillakin aloilla melkoinen myyntivaltti, ja väreille on englanniksi annettu hyvin romanttisia nimiä kuten kultaan, meripihkaan ja norsunluuhun viittaavat gold champagne (samppanjavärinen rautias), amber champagne (samppanjavärinen ruunikko) ja ivory champagne (yhtä aikaa voikko- ja samppanjaväriset hevoset).
Aiheesta muualla

Samppanjavärit Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Champagne Horses -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Santeri Peltola

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: TPS
Pelinumero: 16
Junioriseurat
2005–2012: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2014 | ÅIFK | 48 | (8) |
| 2014– | TPS | 56 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 104 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. maaliskuuta 2016.
Santeri Peltola (s. 2. lokakuuta 1993 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Peltola on TPS:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset sarjaottelunsa seuran farmijoukkueessa Åbo IFK:ssa kaudella 2010. Veikkausliigassa Peltola pelasi ensimmäiset ottelunsa kaudella 2014.
Santeri Paloniemi

Santeri Paloniemi (s. 8. marraskuuta 1993) on uransa jo lopettanut suomalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili tekniikkalajeissa eli pujottelussa ja suurpujottelussa. Hän voitti nuorten pujottelun MM-kultaa kaudella 2011–2012 ja oli kolmas 2012–2013. Hän kuului kaudella 2013–2014 Suomen alppihiihdon maajoukkueeseen.
Nuorten MM-kilpailuissa helmikuussa 2010 Paloniemi sijoittui pujottelussa yhdeksänneksi. Tammikuussa 2011 hän oli nuorten MM-kilpailuissa pujottelun viides. Samana vuonna käydyissä Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa hän keskeytti pujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 16:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Paloniemi kilpaili ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010. Maailmancupissa Paloniemi sijoittui parhaimmillaan sijalle 17 Schladmingin pujottelun maailmancupin finaalissa maaliskuussa 2012. Cupin finaalissa pisteitä saa vain 15 parasta, joten ensimmäiset maailmancup-pisteensä Paloniemi sai oltuaan 24:s Levin pujottelussa marraskuussa 2012.
Seuratasolla Paloniemi edusti Ruka Slalomia ja valmentajana toimi hänen isänsä Martti Paloniemi. Hänet valittiin Suomen vuoden nuoreksi urheilijaksi 2012.
Paloniemi ilmoitti lokakuussa 2016 lopettavansa uransa jatkuvien loukkaantumisten vuoksi.
Rivaroksabaani

| --- | --- |


Rivaroksabaani
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-Kloori-N-[[(5S)-2-okso-3-[4-(3-oksomorfoliini-4-yyli)fenyyli]-1,3-oksatsolidin-5-yyli]metyyli]tiofeeni-2-karboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 366789-02-8
ATC-koodi: B01AF01
PubChem CID: 9875401
DrugBank: DB06228
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H18N3ClO5S 
Moolimassa: 435.882 g/mol
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: liukenematon (5–7 mg/l; pH 1–9)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80–100% (10 mg nieltynä)
Proteiinisitoutuminen: 92–95%
Metabolia: maksa; CYP3A4, CYP2J2 ja P450-riippumaton hajoaminen
Puoliintumisaika: 5–9 h terveillä nuorilla, 11–13 h vanhuksilla
Ekskreetio: 66% virtsassa, 28% ulosteessa
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  N(US)
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: nieltynä
Rivaroksabaani on veren hyytymistekijä Xa:han sitoutuva kilpaileva reversibeeli estäjä. Rivaroksabaani vähentää siten veren hyytymistä, eli se on antikoagulantti. Se luetaan ns. ksabaanien lääkeryhmään, jotka vaikuttavat samalla tapaa.
Suomessa on myynnissä 2.5 milligrammaa (mg), 10 mg, 15 mg ja 20 mg rivaroksabaania sisältäviä tabletteja kauppanimellä Xarelto (valmistaja: Bayer), joita käytetään veritulppien hoitoon ja ennaltaehkäisyyn eri sairauksissa tai leikkauksien yhteydessä.
Verrattuna K-vitamiinien toimintaa estäviin antikoagulantteihin, kuten varfariiniin, rivaroksabaanin vaikutukset ovat helpommin ennustettavissa ja se imeytyy nopeasti, eikä sillä ole yhtä paljon vuorovaikutuksia ruokien, alkoholin tai toisten lääkkeiden kanssa. Sen käyttö ei myöskään vaadi rutiininomaista lääketehon valvontaa verikokein.
Xarelto sai myyntiluvan 2008 Suomessa ja EU:ssa.
Käyttö

Suomessa rivaroksabaania käytetään aivoissa tai muualla ilmenevien veritulppien syntymisen ehkäisyyn akuutin sepelvaltimotautikohtauksen jälkeen tai potilailla, joilla on eteisvärinätyyppinen sydämen rytmihäiriö. Sitä käytetään myös syvien laskimotukosten ja keuhkoveritulpan hoitoon ja näiden uusiutumisen ehkäisyyn, ja lisäksi lonkka- tai polviproteesileikkauksen yhteydessä laskimoiden veritulppien ehkäisyyn.
Annostus riippuu lääkärin määräyksestä. 2.5 mg ja 10 mg tabletit voidaan ottaa ruokailusta riippumatta. 15 mg ja 20 mg tabletit tulee ottaa ruokailun yhteydessä, sillä isot annokset imeytyvät heikommin jos niitä ei oteta ruuan kanssa, jolloin lääkkeen vaikutus heikkenee.
Akuutin sepelvaltimotautikohtauksen jälkeen rivaroksabaania saatetaan käyttää asetyylisalisyylihapon kanssa tai asetyylisalisyylihapon ja joko klopidogreelin tai tiklopidiinin kanssa.
Vasta-aiheet ja huomiot

Rivaroksabaaniannosta ei tarvitse säätää esimerkiksi kehonpainon, sukupuolen tai etnisyyden mukaan, sillä nämä eivät vaikuta merkittävästi lääkkeen tehoon. Muita huomioitavia tekijöitä kuitenkin on:
munuaisten vajaatoiminta lisää lääkkeen tehoa, sillä tällöin se poistuu virtsassa heikommin kehosta. Lääkettä ei suositella vakavaa vajaatoimintaa poteville, joilla kreatiniinipuhdistuma (CrCl) on alle 15 ml/min. Keskivakavassa vajaatoiminnassa (CrCl 15–30 ml/min) lääkkeen käytön suhteen tulee olla varovainen.
keskivakavaa tai vakavaa maksan vajaatoimintaa (Child Pugh B ja C kirroosipotilaat) poteville lääkettä ei suositella. Lääke hajoaa maksassa, joten vajaatoiminnassa sen teho kasvaa.
lääkettä ei saa käyttää raskauden aikana eikä imetyksen yhteydessä.
P-glykoproteiinin (P-gp) ja CYP3A4:n toimintaa voimakkaasti alentavat lääkkeet lisäävät rivaroksabaanin tehoa. Näitä lääkkeitä ovat muun muassa ketokonatsoli, itrakonatsoli, vorikonatsoli, posakonatsoli ja ritonaviiri. P-gp tai CYP3A4:n toimintaa merkittävästi lisäävät lääkkeet heikentävät rivaroksabaanin tehoa. Näitä ovat muun muassa rifampisiini, fenytoiini, karbamatsepiini ja tietyt yrtit kuten mäkikuisma. Edellä mainittuja tai vastaavia lääkkeitä tai yrttejä ei tule käyttää rivaroksabaanin kanssa.
lääkettä ei suositella niille, joilla on tavallista suurempi verenvuotoriski. Tähän liittyviä käytön ehkä estäviä tekijöitä ovat muun muassa synnynnäiset verenvuototaudit, vaskulaarinen retinopatia, keuhkoputken laajentuma, aikaisempi keuhkoverenvuoto ja ruuansulatuselimistön ongelmat, kuten esofagiitti, gastriitti ja ruokatorven refluksitauti.
Haittavaikutukset ja yliannostus

Rivaroksabaanin normaalin käytön yleisimmät haittavaikutukset ovat huimaus, päänsärky, kuume, vatsavaivat, iho-oireet, turvotukset ja verenvuodot eri puolin kehoa. Iho-oireita voivat olla ihon vaskuliitti, monimuotoinen punavihoittuma, hilseilevä kutina tai lääkeyliherkkyyteen liittyvä ihottuma. Lisäksi voi ilmetä maksaongelmia, anafylaksia tai hiustenlähtöä.
Rivaroksabaanin yliannostus voi johtaa hengenvaarallisiin verenvuotoihin. Sille on vastamyrkkyjä. Andexanet alfa on suonensisäisesti annettava rekombinantti-DNA-tekniikalla tuotettu hyytymistekijä Xa. Se ei toimi hyytymistekijänä, mutta sitoo rivaroksabaania ja muita samalla tapaa vaikuttavia lääkkeitä eli ksabaaneja hyytymistekijä Xa:n tapaan suhteessa 1:1, jolloin ksabaanien vaikutus alenee. Lisäksi lääkehiili voi vähentää rivaroksabaanin vaikutusta. Dialyysi ei poista lääkettä kehosta tehokkaasti sen suuren veren proteiinisitoutuvuuden takia.
Toimintamekanismi

Rivaroksabaani on veren hyytymistekijä Xa:han sitoutuva, ja tekijän toimintaa kilpailevasti ja reversibeelisti estävä aine. Normaalisti veren hyytymisreaktion alkaessa Xa:t tuottaisivat hyytymistekijöiden Va kanssa protrombinaaseja verihiutaleiden pinnalle, jotka muuntavat protrombiinia trombiiniksi. Trombiini muuntaa proteolyysillä vereen liukoista fibrinogeeniä ei-liukoiseksi fibriineiksi, jotka tuottavat hyytymän. Lisäksi trombiinit aktivoivat hyytymiseen osallistuvia verihiutaleita.
Farmakokinetiikka

Niellyin 10 mg annoksin 80–100% lääkkeestä imeytyy kehoon riippumatta siitä, että onko lääkkeen kanssa syöty ruokaa vai ei. Niellyin 20 mg annoksin 66% imeytyy paastossa, mutta ruuan kanssa syötynä imeytyminen tehostuu merkittävästi. Ruuan suhteellinen hiilihydraatti- tai rasvapitoisuus ei vaikuta imeytymiseen.
Veriplasman rivaroksabaanipitoisuudet ovat suurimmat 2–4 h kuluttua lääkkeen syönnistä 1.25–80 mg kerta-annoksin. 92–95% lääkkeestä on sitoutuneena veriproteiineihin, lähinnä albumiiniin. Lääke ei siksi oletettavasti poistu dialyysissä verestä.
Niellystä annoksesta noin 50% metabolisoituu maksassa, josta 18% muuntuu CYP3A4:llä, 14% CYP2J2:lla ja 14% hydrolyysillä P450-riippumattomasti. Lääkkeestä 66% erittyy virtsaan, josta 36% erittyy sellaisenaan ja 30% aineenvaihduntatuotteina. 28% poistuu ulosteessa, josta 7% poistuu sellaisenaan ja 21% aineenvaihduntatuotteina. Muuntumattoman lääkkeen eritys virtsaan tapahtuu munuaisissa tiettävästi P-glykoproteiinikuljetinproteiinien (P-gp) ja ABCG2:n kautta.
Aiheesta muualla

KEGG: Rivaroxaban
Scelbi-8H

Scelbi-8H, jossa näkyvillä piirilevyt ja etupaneelin kytkimet.
Scelbi-8H oli ensimmäinen mikroprosessoriin perustuva rakennussarjana myytävä mikrotietokone, joka ilmestyi myyntiin maaliskuussa 1974. Tietokone perustui Intel 8008 -suorittimeen ja siinä oli minimissään yksi kilotavu RAM-muistia.
Ring Magazinen valitsema vuoden yllätys -nyrkkeilyottelu

Ring Magazine on vuonna 1922 perustettu nyrkkeilyyn erikoistunut aikakauslehti. Vuodesta 1980 lähtien se on nimennyt jonkin yllättävästi päättyneen nyrkkeilyottelun vuoden yllätykseksi. Tässä on lista vuoden yllätyksistä.
1920

1922 - Battling Siki KO 6 Georges Carpentier
1923 - Gene Tunney W 15 Harry Greb
1924 - Kid Sullivan W 10 Johnny Dundee
1925 - Dave Shade KO 3 Jimmy Slattery
1926 - Pete Latzo W 10 Mickey Walker
1927 - Mike McTigue KO 4 Paul Berlenbach
1928 - Andre Routis W 15 Tony Canzoneri
1929 - Spider Pladner KO 1 Frankie Genaro
1930

1930 - Al Singer KO 1 Sammy Mandell
1931 - Mickey Walker D 15 Jack Sharkey
1932 - Billy Petrolle KO 12 Battling Battalino
1933 - Primo Carnera KO 6 Jack Sharkey
1934 - Steve Hamas W 12 Max Schmeling
1935 - Jimmy Braddock W 15 Max Baer
1936 - Max Schmeling KO 12 Joe Louis
1937 - Lou Ambers W 15 Pedro Montanez
1938 - Max Baer W 15 Tommy Farr
1939 - Lou Ambers W 15 Henry Armstrong
1940

1940 - Fritzie Zivic W 15 Henry Armstrong
1941 - Freddie Red Cochrane W 15 Fritzie Zivic
1942 - Lee Savold KO 8 Lou Nova
1943 - Jake LaMotta W 10 Sugar Ray Robinson
1944 - Juan Zurita W 15 Sammy Angott
1945 - Rocky Graziano KO 3 Billy Arnold
1946 - Rocky Graziano KO 2 Marty Servo
1947 - Harold Dade W 15 Manuel Ortiz
1948 - Sandy Saddler KO 4 Willie Pep
1949 - Robert Villemain W 10 Jake LaMotta