stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roronoa Zoro
Taidot ja voimat

Zoro on miekkamestari, joka osaa kolmen miekan, kahden miekan ja yhden miekan tekniikoita. Kuitenkin hän useimmiten käyttää kolmen miekan (Santōryū) tekniikkaa. Hän on vasenkätinen ja käyttää yhden miekan taisteluissa vasenta kättä. Kahden miekan taisteluissa hänellä on miekat molemmissa käsissä ja kolmen miekan taisteluissa Zoron kolmas miekka on suussa. Zoro osaa myös muutaman miekattoman liikkeen.
Hän on yli-inhimillisen voimakas. Zoron ja Luffyn fyysiset voimat ovat lähellä toisiaan, ei ole todistettu kumpi on vahvempi.Luffy oppi kaksi vaihdetta Enies Lobbyssä, mutta Zoron taistelutaidot kasvoivat myös. Hän muun muassa oppi Asura -hyökkäyksen. Zoro on Luffyn ensimmäinen toveri ja tällä hetkellä yksi voimakkaimmista hahmoista, jotka eivät ole syöneet pirunmarjaa. Hän kasvatti voimansa yksin harjoitellen kovasti pienestä alkaen. Ilman miekkojakin Zoro on uskomattoman voimakas. Esimerkiksi Alabastassa hän nosti ja heitti suuren rakennuksen taistelussaan Mr. 1:stä vastaan ja hän treenailee usein pelkkiä lihasvoimia. Lisäksi Zoro Rymyrenkaat -nimisessä Davy Back -kisassa lennätti Picklesin päin Big Bunia miekattomalla tekniikalla, Dragon Twister Attack. Hänellä on myös voimakkaat nyrkit ja voima pumpata itselleen lisää lihaksia.
Zoron kivunsietokyky on myös yli-inhimillisen korkea. Hän on taistellut monia voimakkaita vihollisia vastaan (kuten Musti ja Mr. 1) ja saanut kuollettavia iskuja. Silti hän on pystynyt jatkamaan taistelemista.
Vain vähän aikaa sitten, Zoro oppi uuden liikkeen, Asuran. Tässä liikkeessä hänen ympärilleen syntyy illuusiona kaksi ylimääräistä kasvoa ja neljä ylimääräistä kättä ja Zorolla on kaiken kaikkiaan 9 miekkaa. Tämä antaa hänelle mahdollisuuden käyttää yhdeksän miekan (Kyutōryū) tekniikoita. Syytä miten hän luo illuusiot ei vielä olla kerrottu. Tähän mennessä hän ei ole käyttänyt kuin yhtä Kyutōryū tekniikkaa, Asura: Ichibugin (Three-Headed-Six-Armed-Demon-God: One Mist Silver). Hän todennäköisesti vielä käyttää yhdeksän miekan tekniikkaa tulevaisuudessa.
2 vuoden aikahypyssä Zoro oli Mihawkin opetuksessa. Aikahypyn jälkeen Zorosta tuli vahvempi mutta hän menetti vasemman silmänsä. Zoro pystyy myös uimaan vedessä nopeammin kuin merenmiehet.
Taidot ja voimat > Zoron katanat > Nykyiset miekat

Harmonian tie (Wadō Ichimonji - 和道一文字) on Zoron tärkein miekka. Kuinan kuoltua Zoro sai Harmonian tien omakseen. Hän käyttää Harmonian tietä suussaan, kun taistelee kolmen miekan tekniikalla. Harmonian tie on mestarillinen työ ja yksi 21:stä parhaimmasta miekasta maan päällä. Se on Zoron pienin miekka ja sillä on valkoinen huotra.
Demoniterä numero kolme (Sandai Kitetsu - 三代鬼徹) on Wazamono-miekka, jonka Zoro sai ilmaiseksi Latva-Aholta (Ippon Matsu) Loguetownista. Miekka on kirottu ja sen sanotaan antavan kantajalleen kaamean kohtalon. Zoro kuitenkin todisti onnensa olevan kirousta vahvempi riskeeraamalla kätensä, heittäessään miekan ilmaan. Terä pyörähti juuri ja juuri käden ohi. Näitä miekkoja on maailmassa yhteensä kolme. Testatessaan miekkaa Baroque Worksin jäseniin, Zoro totesi Demoniterä nro. 3:n olevan hyvin terävä ja "ongelmalapsi". Demoniterä nro. 3:lla on punainen huotra.
Puhdas syksyn vesi (Clear Autumn Water) (Shuusui - 秋水): Miekka kuului alun perin legendaariselle samuraille, Ryuumalle. Taistelussa Zoroa vastaan hän kuitenkin hävisi ja antoi miekkansa Zorolle. "Puhdas syksyn vesi" on myös yksi 21:stä parhaimmasta miekasta maan päällä.
Rupert Brooke

Rupert Brooke vuonna 1915.
Rupert Brooke (3. elokuuta 1887 Rugby, Englanti – 23. huhtikuuta 1915 Skyros, Kreikka) oli englantilainen runoilija, jota pidettiin kuolemansa aikaan Britannian parhaimpiin kuuluvana nuorena lyyrikkona. Hän kuoli 27-vuotiaana Turkin Gallipolissa ensimmäisessä maailmansodassa saamaansa verenmyrkytykseen. Monet hänen parhaina pidetyt runonsa julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Rupert Brookella oli kaksi veljeä, ja kaikki kuolivat nuorena. Komea nuori mies harrasti jalkapalloa, krikettiä, tennistä ja uintia ja alkoi jo yhdeksänvuotiaana kirjoittaa runoja. Jo teini-ikäisenä hän harrasti kirjoittamista vakavissaan. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston King’s Collegessa ja tuli tunnetuksi biseksuaalisista suhteistaan niin mies- kuin naisopiskelijoihin. Yksi heistä oli Lytton Stracheyn pikkuveli James, joka tunsi Virginia Woolfin ja muita Bloomsburyn ryhmän jäseniä.
Brooke matkusteli laajasti. Jo teinivuosinaan hän kävi kaksi kertaa Italiassa, sitten Saksassa, ja vuonna 1912 hän matkusti ensin maitse halkih Yhdysvaltojen ja Kanadan ja lähti sitten San Franciscosta laivalla Havaijille, Samoalle, Fidžille ja Tahitille.
Brooke liittyi ensimmäisen maailmansodan alussa vuonna 1914 vapaaehtoisena Britannian kuninkaalliseen laivastoon. Hänen palveltuaan ensin Belgiassa hänet lähetettiin Gallipoliin, jossa hän ei ehtinyt mukaan taisteluihin ennen kuin sai hyttysenpuremasta kuolettavan verenmyrkytyksen. Sotilaat hautasivat 27-vuotiaan runoilijan Kreikkaan Skýroksen saarelle.
Brooken hauta Kreikassa Skýroksella.
Runoilijauransa alussa Brooke ihaili niin sanottuja ”dekadentteja” kirjailijoita, kuten Charles Baudelairea, Algernon Swinburnea, Oscar Wildea ja Walter Pateria. Hänen opiskeluaikaiset rakkausrunonsa ilmentävät vaikutteita romanttisilta runoilijoilta John Keatsiltä ja Percy Shelleyltä. Brooke tapasi sitten William Butler Yeatsin, joka neuvoi häntä siirtymään tyhjistä abstraktioista kohti modernismia. Hän ei ottanut neuvosta vaarin vaan löysi esikuvakseen Shakespearen aikalaisen John Donnen.
Brooken parhaina runoina pidetään hänen viimeisinä vuosinaan syntyneitä sota-aiheisia sonetteja, joista tunnetuin on ”The Soldier”. Ne sisältyvät hänen kuolemansa jälkeen 1915 julkaistuun kokoelmaan 1914 and Other Poems.
Teokset

The Pyramids (1904)
The Bastille (1905)
Poems (1911)
1914, and Other Poems (1915)
Letters from America (1916)
Suomennettu tuotanto

Fafaja, suom. Heikki Harma, säv. Toni Edelmann, Toni Edelman: 60 v. juhlakonsertti, Edelmusic (CD)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rupert Brooke Wikimedia Commonsissa
Saab 37 Viggen

| Saab 37 Viggen |
| --- | --- |

Tyyppi:  Hävittäjä, rynnäkkö-, tiedustelu-, harjoituskone
Valmistaja:  Saab-Scania
Miehistö:  1 tai 2
Ensilento:  helmikuu 1967
Käyttöönottovuosi:  1972
Mitat
Pituus:  16,3 m
Kärkiväli:  10,6 m
Korkeus:  5,9 m
Siipipinta-ala:  46 m²
Lentomatka:  2 000 km
Tyhjäpaino:  12 200 kg
Voimanlähde
Koneisto:  AJ 37/SH 37: Yksi RM8A Svenska Flygmotor/Pratt & Whitney JT8D-22
Teho:  12 750 kg 13 125 kp (72,1 kN)
Saab 37 Viggen (suom. Salama) on ruotsalaisen SAABin valmistama yksipaikkainen monitoimihävittäjä, joka oli Ruotsin ilmavoimien palveluskäytössä vuodesta 1971 vuoteen 2005. Sitä valmistettiin viitenä tyyppinä yhteensä 329 kappaletta, joista kymmenen oli kaksipaikkaisia koulutuskoneita. Viggenin suorituskykyä ja aseistusta päivitettiin useita kertoja. Ruotsi on tämän konetyypin ainut käyttäjämaa.
Käytöstä poistettuja Viggeneitä on romutettu Ängelholmissa vuodesta 1993.
Ensimmäinen prototyyppi lensi vuonna 1967 ja Ruotsin ilmavoimien viimeinen Viggen-lento tapahtui 25. marraskuuta 2005.
Viggen suunniteltiin nousemaan ja laskeutumaan myös lyhyille kiitoteille, jotta se voisi operoida normaalien lentokenttien lisäksi myös maantietukikohdista, eli normaaleille teille tehdyiltä levennetyiltä suorilta. Tätä varten Viggenissä oli muun muassa mahdollisuus suihkuvirtauksen kääntämiseen eteenpäin koneen jarruttamiseksi moottorilla. Sitä kutsutaan reverssiksi. Reverssin ansiosta koneella on mahdollista peruuttaa, mikä taas mahdollistaa koneen kääntämisen ympäri hyvin kapealla väylällä.
Viggenin kehitykseen vaikutti Ruotsin 1960 Yhdysvalloilta saama turvallisuustakuu. Neuvostoliiton Itämeren laivaston mahdollista sukellusveneiden vastaista toimintaa varten tarvittiin Viggenin kaltainen hävittäjä estämään se. Tätä varten Viggenin kehitystyöhön saatiin merkittävässä määrin teknologiaa Yhdysvalloista.
Koneen siipimuoto oli kaksoisdelta, kuten J-35 Drakenissa. Siipimuotoilu oli sikäli mullistavaa laatua, että koneessa oli ns. Canard-siipirakenne. Tämä tarkoittaa korkeusperäsimen ja siiven käänteistä järjestystä. Myös Ruotsin uusin monikäyttöinen torjuntahävittäjä, JAS-39 Gripen on Canard-siipinen.
Tekniikka

Viggen oli yksi ensimmäisiä hävittäjiä, joissa oli mikropiirillä toimiva tietokone, CK37 (ruots. centralkalkylator 37). Tietokoneen tehtävänä oli avustaa lentäjää navigoinnissa ja muissa tehtävissä.
Aseistus

AJ 37: Kaksi Saab Rb05 ohjusta tai kaksi Saab Rb04 ohjusta tai neljä Maverick tai neljä Sidewinder ohjusta tai neljä 135 mm rakettimakasiinia tai kuusitoista 120 kg pommia tai kaksi Aden 30m m tykkiä. Kaksi Rb15, neljä DWS39
JA 37: Yksi Oerlikon KCA 30 mm tykki, 150 ammusta; kaksi BAE Skyflash tai kuusi AIM-9 Sidewinder ohjusta tai neljä 135 mm rakettimakasiinia.
JA 37 D:  Yksi Oerlikon KCA 30 mm tykki, 150 ammusta; kaksi AIM-9 Sidewinder ohjusta ja neljä AIM-120 AMRAAM
Versiot

Viggenin tärkeimmät versiot:
AJ 37 Rynnäkköversio.
JA 37 Hävittäjäversio.
Sk 37 Koulutusversio.
SF 37 Tiedusteluversio.
SH 37 Meritiedusteluversio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Air Vectors: The SAAB 37 Viggen (englanniksi)
Viggen-sivu (englanniksi)
Totalförsvarets forskningsinstitut/Framsyn Magazine:  Secret nuclear submarines guaranteed Swedish security, 1/2005
CK37 Ruotsinkielissä Wikipediassa (ruotsiksi)
Saab 37 Viggen BALTOPS '85 lentoharjoituksissa 1.1.1985
Saab 37 Viggenin punainen erikoisversio  Flygvapenmuseumissa (2005)
CK37
Salon helluntaiseurakunta

| Salon helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
 Salon helluntaiseurakunta kesäkuussa 2012.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1927
Johtava pastori:  Tommi Suonpää
Pääkirkko:  Mököistenkatu 18 24100 Salo
Jäseniä:  n. 400 (2011)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salon helluntaiseurakunta on vuonna 1927 perustettu salolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Tommi Suonpää. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Salon Mököisissä Mököistenkadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 400 jäsentä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä musiikkitoiminta. Seurakunnassa järjestetään myös venäjänkielisiä tilaisuuksia. Seurakunta julkaisee Seurakuntasanoma-julkaisua.
Historia

Helluntaiherätyksen historia Salossa juontaa juurensa vuoteen 1888. Tuolloin Fredrik Haggström tuli uskoon Perniön Mathildedalin kylässä ja ryhtyi järjestämään uskovaisten kokoontumisia. Myöhemmin osa liittyi Mathildedalin baptistiseurakuntaan. Tehtaan hiljentyessä monet Mathildedalin kristityt muuttivat Saloon, jonne perustettin heinäkuussa 1927 paikallinen helluntaiseurakunta.
Sarra Guezguez

Sarra Guezguez (s. 12. maaliskuuta 2005) on tunisialainen purjehtija. Hän kilpaili 49er FX -tapahtumassa vuoden 2020 kesäolympialaisissa yhdessä kaksoissisarensa Eyan kanssa.  Eya kuoli 10. huhtikuuta 2022 heidän joutuessaan veneonnettomuuteen.
Salmijärvi (Kajaani)

| Salmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kajaani
Koordinaatit:  64°17′25″N, 27°51′20″E
Järvinumero:  59.331.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,5 m 
Rantaviiva:  2,05 km 
Pinta-ala:  0,17 km² 
Suurin syvyys:  28 m 
 fiSalmijärvi 
Salmijärvi on järvi Kajaanissa Kainuun länsiosassa. Sen pinta-ala on 17,2 hehtaaria. Etäisyys Kajaanin keskustasta on yhdeksän kilometriä koilliseen.
Maantiede

Salmijärven pituus kaakosta luoteeseen on 850 metriä. Saaria ei ole. Järvessä on kaksi aluetta, joiden syvyys on vähintään 20 metriä. Salmijärven itäisillä ja pohjoisilla rannoilla on kulttuurimaisemaa, länsiranta on metsämaata. Noin sata metriä kaakkoon sijaitsee Saarijärvi. Salmijärven itäpuolella sijaitsee Kuluntajärvi ja länsipuolella Iso Sivoslampi. Luoteispuolella on useita pieniä vakavesiä.
Salmijärvi (59.331.1.028) kuuluu Paltaselän lähialueeseen (59.331), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Paltaselän alue (59.33) ja ensimmäinen on Oulujärven alue (59.3). Salmijärvi on Paltaselän lähialueen neljänneksi laajin vakavesi. Laajin on Oulujärvi. Alueeseen kuuluu 35 vakavettä.
Suomessa on yli sata Salmijärveä. Laajin niistä on Hyrynsalmen Salmijärvi.
Saarenmaan valssi

Saarenmaan valssi (vir. Saaremaa valss) on virolaisen Raimond Valgren säveltämä laulu, jonka alkuperäiset vironkieliset sanat ovat peräisin Debora Vaarandin vuonna 1946 julkaiseman runon Talgud Lööne soos (”Talkoot Löönen suolla”) loppusäkeistöistä. Tekstin pohjana ovat todelliset talkootanssiaiset, jotka pidettiin Saarenmaan Valjalassa sunnuntaina 9. kesäkuuta 1946.
Laulu kertoo neuvostosotilaasta, joka ihastuu Saarenmaalla ”pellavapäiseen” virolaisneitoon ja tanssii tämän kanssa mutta ei saa tätä ”omakseen”.
Saarenmaan valssi tuli Suomessa suosituksi kahdesta Yleisradion musiikkiohjelmasta. Ensimmäisen kerran sen soitti Kalevi Kilpi Tallinnasta tuomaltaan nauhalta 7. lokakuuta 1956 musiikkipakinassa Iltapäivä tallinnalaisessa levykaupassa, mitä täydensivät seuraavat esitykset Kaisu-Leena Pielan juontamassa musiikkiohjelmassa Eevan aamusoitto. Laulu oli äänitetty kesäkuussa 1954 Viron radion suomenkieliselle toimitukselle, joka oli sen myös suomentanut.
Saarenmaan valssin myötä tuli suosituksi myös esittäjä, virolainen ooppera- ja viihdelaulaja Georg Ots, joka oli ensimmäisenä äänittänyt myös laulun vironkielisen alkuperäisversion toukokuussa 1949. Musiikki-Fazer julkaisi suomenkielisen version heinäkuussa 1957 gramofonilevyllä, jonka B-puolella oli ”Kalastajan laulu”. Molemmissa kappaleissa Otsia säestää Viron radion viihdeorkesteri Rostislav Merkulovin johtamana.
Galleria

Saarenmaan valssin synnyinpaikka
Löönen suon talkootanssien muistokivi
Muistokiven tiedotustaulu
Samuel Pryss

Samuel Pryss (29. syyskuuta 1705 Turku – 26. heinäkuuta 1779 Turku) oli suomalainen Turun akatemian runousopin ja teologian professori ja tuomiorovasti.
Pryssin vanhemmat olivat Turun akatemian runousopin professori ja kirjastonhoitaja Anders Pryss ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Charlotta Wallenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi Tukholmassa 1722 ollessaan isovihan vuoksi paossa Ruotsissa. Pryss valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1732 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1744. Pryssistä tuli 1752 Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtori.
Pryss oli Turun akatemian varasihteerinä vuodesta 1732 sekä ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä vuodesta 1736. Hän oli pikkuvihan aikana venäläishallinnon nimittämänä lainopin professorina 1743 mutta palasi rauhan tultua entiseen virkaansa. Pryssistä tuli runousopin professori 1746, toinen teologian professori 1747 sekä ensimmäinen teologian professori 1755. Hän sai eron professorin virasta sairaalloisuuden takia vuonna 1768. Pryss oli samalla myös palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherrana vuodesta 1744, Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1746–1755 ja Turun ruotsalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana sekä tuomiorovastina vuodesta 1755. Pryss toimi Turun akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1749–1750 ja 1758–1759. Hän oli Satakuntalaisen osakunnan inspehtorina vuodesta 1748 ja oli tässä tehtävässä ainakin vielä vuonna 1756.
Pryss sokeutui harmaakaihin takia, mutta hän sai näkönsä takaisin silmäleikkauksella vuonna 1771.
Pryss oli naimisissa 1739–1756 Margareta Kristina Sackliniuksen (k. 1756) kanssa ja vuodesta 1757 Barbara Helena Freidenfeltin (k. 1808) kanssa. Hänen poikiaan olivat Turun akatemian historian ja politiikan dosentti Fredrik Pryss (1741–1767) ja lääkäri Ulrik Pryss (1767–1791).
Aiheesta muualla

Samuel Pryssin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Sarrance

Kirkko Sarrancessa
Sarrance on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 233 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sarrancen pinta-ala on 47 neliökilometriä.
S/S Coccolita

| S/S Coccolita |
| --- | --- |
 S/S Heimdall Helsingissä vuonna 1931
Tyyppi:  Höyrylaiva
Lippuvaltio:  Suomi
Kotipaikka:  Turku
IMO-numero:  5327855
Aiemmat nimet:  1915–1957: Heimdall 1957–1967: Silja 1967–1971: Coccolita
Aiemmat omistajat:  1915–1957: Rederi Ab Svea 1957–1967: Oy Silja rederiet Ab 1967–1971: M. Rauanheimo
Rakennustelakka:  Oskarshamns Mekaniska Verkstad, Oskarshamn, Ruotsi
Rakennusnumero:  219
Luovutettu:  7. heinäkuuta 1915
Tekniset tiedot
Pituus:  73,77 m
Leveys:  11,01 m
Syväys:  5,3 m
Bruttovetoisuus:  1 598 brt
Koneisto:  3-sylinterinen höyrykone
Koneteho:  1430 hv kW
Nopeus:  22,22 km/h
Nopeus:  12 kn
Hyttejä:  108
Lastikapasiteetti:  47 autoa Lähteet:
S/S Coccolita oli höyrylaiva, joka valmistui Oskarshamns Mekaniska Verkstad -telakalla Ruotsissa vuonna 1915. Sen nimi oli alkujaan Heimdall.
Käyttöhistoria

S/S Coccolita aloitti liikennöinnin Tukholman ja Riian välillä 1915. 1920-luvulla se kulki myös Turusta Tukholmaan. Alus ajoi karille Tukholman saaristossa ja upposi 8. helmikuuta 1929, minkä jälkeen se tuotiin Suomeen korjattavaksi. Korjattuna se oli 1930-luvulla käytössä kesäisin Tukholman ja Helsingin välisellä reitillä, talvisin taas Turun ja Tukholman välillä. Alus kuljetti Ruotsiin myös sotalapsia vuonna 1942. Alus peruskorjattiin 1948 ja muutettiin seuraavana vuonna öljykäyttöiseksi. Se ajoi kuitenkin karille Bogskärissä jo 20. tammikuuta 1950.
Alus oli vuonna 1952 jälleen liikenteessä Turku–Tukholma-välillä. Se myytiin Siljalle vuonna 1957, jolloin sen nimi muuttui Siljaksi. Alus liikennöi 1961–1964 Helsingin ja Travemünden välillä. Vuonna 1967 laiva myytiin Kokkolaan ja nimeksi annettiin Coccolita. Se liikennöi Kokkola–Skellefteå-välillä ja Oulu–Luulaja-välillä vuonna 1968. Vuonna 1970 liikennöitiin Maarianhamina–Tukholma-välillä nimellä Coccolita. Lokakuussa 1970 laiva myytiin romutettavaksi ja vuonna 1971 se romutettiin Katajanokalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta S/S Coccolita Wikimedia Commonsissa
Turkusteamers – HEIMDALL, SILJA
Fakta om Fartyg – S/S Heimdall (ruotsiksi)
Samppa Kivelä

Samuli (Samppa) Matias Kivelä (26. maaliskuuta 1936 Rovaniemi – 4. toukokuuta 1977 Rovaniemi) oli suomalainen runoilija.
Kivelän vanhemmat olivat peltiseppä Juho Einari Kivelä ja Hilda Maria Kananen. Hän valmistui merkantiksi vuonna 1955 Rovaniemen kauppaoppilaitoksesta  ja toimi sitten sähköttäjäharjoittelijana Rovaniemen lennätinkonttorissa ja apulaisena J. Kivelän peltisepänliikkeessä.
Teoksia

Unipuun alla. Kassiopeia, Rovaniemi 1967
Kuunkukat. Kassiopeia, Rovaniemi 1971
Sydämenmuotoinen varjo. Kassiopeia, Rovaniemi 1972
Murhe saapuu odottamatta. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1975
Ruth Davidson

| Ruth Davidson |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen
 20. heinäkuuta 2021–  
Skotlannin konservatiivipuolueen puheenjohtaja
 4. marraskuuta 2011 – 29. elokuuta 2019  
Edeltäjä:  Annabel Goldie
Seuraaja:  Jackson Carlaw
Skotlannin parlamentin jäsen
 Glasgow (2011–2016) Edinburgh Central (2016–2021) 5. toukokuuta 2011 – 5. toukokuuta 2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1978 (ikä 45) Edinburgh, Skotlanti
Kansalaisuus:  britti (skotti)
Puoliso:  Jen Wilson
Tiedot
Puolue:  Konservatiivipuolue
Aiheesta muualla
www.ruthdavidson.co.uk
Ruth Elizabeth Davidson (s. 10. marraskuuta 1978) on skotlantilainen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Skotlannin konservatiivipuolueen puheenjohtajana vuosina 2011–2019, Skotlannin parlamentin jäsenenä vuosina 2011–2021 ja Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenenä vuodesta 2021 lähtien.
Davidson syntyi Edinburghissa ja kasvoi Selkirkissä ja Lundin Linksissä Fifessä. Hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta Edinburghin yliopistossa,  minkä jälkeen hän työskenteli Glenrothes Gazette -lehdessä toimittajaharjoittelijana. Hän työskenteli sittemmin kahdella radiokanavalla sekä vuosina 2002–2009 BBC Scotlandilla radiotoimittajan, tuottajana, toimittajana ja reportterina. Vuonna 2009 hän aloitti kansainvälisen kehityksen opinnot Glasgow’n yliopistossa.
Poliittinen ura

Davidson liittyi konservatiivipuolueeseen vuonna 2009 ja oli samana vuonna ehdolla Glasgow North Eastin vaalipiirin täytevaalissa, jossa hän sijoittui kolmanneksi 5,2 prosentilla äänistä. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa hän pyrki ehdokkaaksi Englannin Worcestershiressä sijaitsevaan Bromsgroven vaalipiiriin, mutta ehdokkaaksi valittiin Sajid Javid. Hän oli kuitenkin ehdolla uudestaan Glasgow North Eastissä, jossa hän sijoittui taas kolmanneksi 5,3 prosentilla äänistä.
Vuoden 2011 Skotlannin parlamenttivaaleissa Davidson oli ehdolla Glasgow Kelvinin vaalipiirissä sekä Glasgow’n listavaalipiirissä. Hänet oli alun perin sijoitettu Glasgow’n konservatiivien listalle toiseksi liikemies Malcolm Macaskillin perään, mutta Macaskill poistettiin listalta käytyä ilmi, että hän oli jättänyt kertomatta puolueelle asioita urastaan. Näin ollen Davidson siirtyi listan kärkeen, ja pääsi ainoana konservatiivina parlamenttiin Glasgow’n listavaalissa. Glasgow Kelvinin vaalipiirissä hän jäi neljänneksi.
Puheenjohtajuus

Annabel Goldien erottua Skotlannin konservatiivipuolueen puheenjohtajuudesta toukokuussa 2011 Davidson asettui ehdolle puheenjohtajakisaan.  Hän vastusti erityisesti toisen puheenjohtajaehdokkaan Murdo Fraserin aikeita irrottaa Skotlannin konservatiivipuolue valtakunnallisesta puolueesta ja muodostaa siitä uusi skotlantilainen keskustaoikeistolainen puolue.
Davidson voitti puheenjohtajavaalin marraskuussa 2011 saatuaan 5676 äänestä ensimmäisellä kierroksella 2278 ja toisella 2983 voittaen 2417 ääntä saaneen Fraserin.
Alex Salmondin erottua Skotlannin pääministerin virasta vuonna 2014 Davidson asettui pääministeriehdokkaaksi Skotlannin kansallispuolueen Nicola Sturgeonia vastaan. Sturgeon voitti pääministerivaalin 66 äänellä Davidsonin 15 ääntä vastaan SNP:n absoluuttisen enemmistön turvin.
Vuoden 2016 Skotlannin parlamenttivaaleissa konservatiivipuolue kaksinkertaisti paikkamääränsä 15:stä 31:een ja nousi työväenpuolueen ohi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Davidson itse oli tällä kertaa ehdolla Edinburgh Centralin vaalipiirissä, jonka hän voitti 30,4 prosentilla äänistä. Samana vuonna pääministeri David Cameronin eroamisen johdosta pidetyssä konservatiivipuolueen puheenjohtajavaalissa Davidson tuki Theresa Maytä.
Vuoden 2017 Skotlannin paikallisvaaleissa konservatiivipuolue sai 25,3 prosenttia äänistä, 12 prosenttiyksikköä enemmän vuoteen 2012 verrattuna, ja yli kaksinkertaisi paikkamääränsä paikallishallintopiirien valtuustoissa 112:sta 276:een. Konservatiivipuolueen ehdokkaat voittivat yllättäen joillakin työväenluokkaisilla alueilla. Saman vuoden parlamenttivaaleissa konservatiivipuolue voitti Skotlannissa 13 vaalipiirissä, mikä oli puolueen paras tulos sitten vuoden 1983. Skotlannin konservatiivipuolueen menestyksen katsottiin laajalti olleen Davidsonin ansiota.
Davidson erosi Skotlannin konservatiivipuolueen puheenjohtajan virasta elokuussa 2019.
Puheenjohtajuuden jälkeen

Lokakuussa 2019 Davidson alkoi työskennellä PR-henkilönä Tulchan Communications -lobbariyrityksessä ollessaan edelleen Skotlannin parlamentin jäsen. Työstä aiheutunut eturistiriita herätti keskustelua, kuten myös hänen saamansa palkka – 50 000 puntaa 25 päivän työstä Skotlannin parlamentin jäsenyydestä saatavan 63 000 punnan vuosipalkan lisäki. Hän irtisanoutui yrityksestä viikkoa myöhemmin.
Vuoden 2019 parlamenttivaalien alla Davidson sanoi uivansa alasti Loch Nessissä, jos Skotlannin kansallispuolue voittaisi 50 vaalipiirissä; SNP sai vaaleissa lopulta 48 kansanedustajaa.
Heinäkuussa 2020 Skotlannin konservatiivipuolueen kannatuksen pudottua mielipidekyselyissä puheenjohtaja Jackson Carlaw erosi, ja Davidson tuki Douglas Rossia hänen seuraajakseen. Ross valittiin elokuussa puheenjohtajaksi ilman vastaehdokkaita.
Heinäkuussa 2020 kuussa ilmoitettiin, että Davidsonille myönnettäisiin paronittaren arvo ja sen myötä paikka Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneessa. Davidson toimi Skotlannin konservatiivipuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana vuoden 2021 parlamenttivaaleihin asti, ja heinäkuussa 2021 hänet aateloitiin Lundin Linksin paronitar Davidsoniksi.