stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seka-auto
Lähteet ja kirjallisuutta

Häkli, Jaakko: Savolainen sekajuna – ulkoa linjakko, sisältä rahtipeli (Ajolinja : trucker magazine 1996:5, s. 40-43, Helsinki : Kustannus Oy Autotekniikka)
Jäntti, Lauri & Mäkinen, Untamo: ”S 2, seka-autoja – kombinerade buss- och lastvagnar”, Sininen kirja: Suomen talouselämän hakemisto 1953, s. 845.  (5. painos)  Helsinki:  Sininen kirja osakeyhtiö, 1952.
Kolari, Pertti 2009: Viipurin läänin autoluettelo
Kurkinen, Jari: Vihtori Lakan seka-autoliikenne Suojärvellä (Oma Suojärvi 2000 : 2, s. 12-13, Joensuu: Joensuun seudun suojärveläiset)
Kurkinen, Jari: Suomen autokoriteollisuuden historia.  Helsinki:  Autokoriteollisuus ry, 2001.  ISBN 978-952-91-3987-3
Kurkinen, Jari & Rajasalo, Jorma: Talvi- ja jatkosodan linja-autot.  Lahti:  Suomen linja-autohistoriallinen seura, 2007.  ISBN 978-952-99779-1-8
Kärmeniemi, Pentti S.: Vanhaa ja uutta LAL:n Viipurin osaston matkan varrelta SLHS:n digitaalikirjasto. 1964; 2010. Lappeenranta, Vammala, Tampere:  LAL:n Viipurin osasto; Suomen Linja-autohistoriallinen Seura.
Köhler,Stuart: Puukaasun aika.  Helsinki:  Alfamer, 2007.  ISBN 978-952-472-066-3
Lakka, Ahti: Isäni tarina: portterista betoniin.  A. Lakka (omakustanne), 2001.  ISBN 952-91-3731-1  (suomeksi)
Levä, Kimmo (toim.): Maantien ässät: linja-auto 100 vuotta Suomessa.  Kangasala:  Mobilia, 2005.
Linna, Väinö: Täällä Pohjantähden alla.  3  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-02423-6
Pulkkinen Hannu: Heittohetkut (HETKU: Suomen Linja-autohistoriallisen Seuran jäsenlehti 1/1983 s.11) - Mercedes-Benz- ja Volvo- seka-autoista
Päätalo, Kalle: Nuoruuden savotat.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1995.  ISBN 951-20-1130-1
Riekki, Eino 2005: Kötö-Reken sekajuna rauhan ja sodan töissä: Nevakivi Oy:n seka-auton matkassa Pudasjärveltä Petsamoon, talvisodan Taipaleelle ja jatkosodan Kiestinkiin. Nevakivi Oy
Aiheesta muualla

Youtube-video Ruotsin postin vuosimallin 1949 skvaderista, Scania-Vabis/Molinverken-seka-autosta
V.Alamäen 13-paikkainen seka-auto
Johan Burströmin (Vastanfjärd) seka-auto Volvo L 248 pidennetyllä ohjaamolla
Ruotsalaisten skvader-seka-autojen luettelo Svensk Busshistoria -sivustolla
Great Northern Railwayn käytössä ollut bruck
Mark Waymanin Las Vegasissa kuvaama bruck
Norjalainen seka-auto Volvon alustalla.
Skvader. Mercedes-Benz LPO 322 -seka-auto vuosimallia 1965 Ruotsista.
Sly Raccoon

| Sly Raccoon |
| --- | --- |
 Sly Raccoon -pelin eurooppalainen kansi.
Kehittäjä:  Sucker Punch Productions
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store ja PlayStation Now
Säveltäjä:  Ashif Hakik
Pelisarja:  Sly Cooper
Pelimoottori:  SPACKLE
Julkaistu:  PlayStation 2NA 23. syyskuuta 2002EU 17. tammikuuta 2003KO 22. helmikuuta 2003JP 6. maaliskuuta 2003 PlayStation 3NA 9. marraskuuta 2010AUS 2. joulukuuta 2010EU 3. joulukuuta 2010KO 23. joulukuuta 2010JP 27. tammikuuta 2011 PlayStation VitaAUS 16. huhtikuuta 2014EU 2. toukokuuta 2014KO 18. toukokuuta 2014NA 27. toukokuuta 2014
Lajityyppi:  tasohyppely, hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3+ ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 7Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Vita
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, PlayStation Vitan muistikortti, digitaalinen lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Sly Raccoon (Amerikassa nimellä Sly Cooper and the Thievius Raccoonus) on Sucker Punch Productionsin kehittämä tasohyppely- ja hiiviskelypeli. Peli julkaistiin PlayStation 2:lle vuonna 2002 ja sittemmin uudelleen Yhdysvalloissa Greatest Hits -nimikkeenä.
Peli on julkaistu uudelleen vuonna 2010 PlayStation 3 -pelikonsolille ja PlayStation Vita -käsikonsolille päivitettynä teräväpiirtoversiona osana The Sly Trilogy -kokoelmaa.
Peli seuraa mestarivaras Sly Cooperin ja hänen koplansa, Bentley-kilpikonnan ja Murray-virtahevon edesottamuksia heidän etsiessään Fiendish Five -rikollisviisikkoa voidakseen varastaa takaisin Slyn suvun Varkaitten käsikirjan (engl. Thievius Raccoonus), joka sisältää koko suvun varkaiden taidot. Peliä kehuttiin sen käyttämästä cel-shading-variaatiosta, joka luo film noir -tunnelman mutta näyttää silti sarjakuvamaiselta.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kevin Miller  | … |  Sly Cooper   |
|  Matt Olsen  | … |  Bentley   |
|  Chris Murphy  | … |  Murray   |
|  Roxanna Ortega  | … |  Carmelita Fox   |
|  Kevin Blackton  | … |  Clockwerk, Raleigh, Kovanaama, Pandakunkku   |
|  Priscillinia Esparolini  | … |  Mz. Ruby   |
Aiheesta muualla

Sly Cooper and the Thievius Raccoonus MobyGamesissa (englanniksi)
Sly Cooper and the Thievius Raccoonus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uusikaupunki Areena

| Uusikaupunki Areena> Wintteri |
| --- | --- |
 Uusikaupunki Areenan liikuntasali.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Viikaistenkatu 3, Uusikaupunki
Koordinaatit:  60°48′17.5″N, 21°24′21.7″E
Avattu:  2025
Omistaja:  Uudenkaupungin kaupunki
Kenttä:  puuparketti
Käyttäjät
 Koripallo:   Korihait   Yleisurheilu:   Uudenkaupungin Kenttäkarhut   Futsal:   Uudenkaupungin Pallokerho   Kamppailulajit:   Uudenkaupungin Kamppailu-Urheilijat, Waseda-Club 
Katsojakapasiteetti
 1 700 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Uusikaupunki Areena (puhekielessä Wintteri) on Uudessakaupungissa, osana monitoimijatalo Wintteriä, sijaitseva monitoimihalli. Parhaiten se tunnetaan koripalloseura Korihaiden kotihallina. Hallia käytetään myös konserteissa.
Halli otettiin käyttöön helmikuussa 2025. Hallin liikuntasalissa voi pelata koripalloa, lentopalloa, salibandyä, futsalia sekä useita muita lajeja. Salin pääkäyttäjinä päivisin toimivat Uudenkaupungin yhtenäiskoulun sekä lukion opiskelijat ja iltaisin koripalloseura Korihait.
Hallissa on kiinteitä istumapaikkoja 1 142 ja erikoisjärjestelyin kokonaiskapasiteetti on 1 700 katsojaa.
Liikuntasalin lisäksi kokonaisuuteen kuuluvat kuntosali, yleisurheilualue, budosali ja ryhmäliikuntatila. Tiloja käyttävät uusikaupunkilaiset urheiluseurat, kuten yleisurheiluseura Uudenkaupungin Kenttäkarhut, kamppailulajiseura Uudenkaupungin Kamppailu-Urheilijat sekä judoseura Waseda-Club.
Aiheesta muualla

Monitoimijatalo Wintterin omat nettisivut
| n k Korisliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  BC Nokia  Bisons Loimaa  Helsinki Seagulls  Karhu Basket  Kataja Basket  Kobrat  Korihait  Kouvot  KTP-Basket  Tapiolan Honka  Salon Vilpas  Tampereen Pyrintö 
.
Kookosöljy

Kookosöljyä
Kookosöljy on kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta tuotettu kasviöljy.
Kookosöljystä voidaan valmistaa uppopaistamisessa käytettävää kookosrasvaa eli kookosmargariinia kovettamalla sitä teollisesti hydraamalla. Myös kookosöljyä voidaan käyttää uppopaistoon, mutta sitä ei saa päästää yli 163 °C:iseksi. Kookosöljy sisältää 15 prosenttia MCT-öljyä.
Kookosöljyn tuotanto

Kookosöljy on valmistettu perinteisesti kookosmaidosta. Kylmäpuristettu kookosöljy valmistetaan kylmäpuristamalla öljyä tuoreesta kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta, kun taas jalostettu eli raffinoitu kookosöljy saadaan kuivatusta koprasta höyryttämällä tai kemikaalien avulla uuttamalla. Jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta, ja sen voi kuumentaa +204 °C:seen. Jalostetun kookosöljyn valmistuksessa käytetään perinteisesti heksaaniuuttoa, jolla koprasta saadaan 10 prosenttia enemmän öljyä. Jalostettua kookosöljyä käsitellään korkeassa lämpötilassa, jolloin se kiinteytyy ja siitä poistuu haju, maku ja epäpuhtaudet. Kopra sisältää noin 35 prosenttia rasvaa. Kookosöljy kehitettiin kaupalliseksi tuotteeksi Tyynenmeren saarilla ja Etelä-Aasiassa 1860-luvulla. Filippiinit on nykyisin maailman suurin kookosöljyn tuottaja, kookosöljyn tuotto vastaa 7:ää prosenttia Filippiinien vientituloista.
Fyysiset ominaisuudet

Kookosöljy kestää erinomaisesti kuumuutta.  Neitsytkookosöljyn voi kuumentaa 177 °C:seen ennen kuin se alkaa savuta. Jalostetun kookosöljyn voi kuumentaa 204 °C:seen, eli sillä on korkeampi savupiste.
Jalostamaton kookosöljy sulaa 20–25 ℃:ssa ja syttyy palamaan 170 ℃:ssa, kun taas raffinoidulla kookosöljyllä on korkeampi savupiste 177 ℃ .
Kemialliset ominaisuudet

Neitsytkookosöljy maistuu ja tuoksuu kookospähkinältä, ja jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta.
Toisin kuin useimmat kasviöljyt, kookosöljy koostuu lähes 90-prosenttisesti tyydyttyneistä rasvoista. Se sisältää pääasiassa keskipitkien rasvahappojen triglyseridejä, joista 86,5 % on tyydyttyneitä rasvahappoja; 5,8 % kertatyydyttymättömiä rasvahappoja ja 1,8 % monityydyttymättömiä rasvahappoja. Tyydyttyneistä rasvahapoista kookosöljy sisältää ensisijaisesti 44,6 % lauriinihappoa, 16,8 % myristiinihappoa ja 8,2 % palmitiinihappoa, vaikkakin se kokonaisuudessaan sisältää seitsemää erilaista tyydyttynyttä rasvahappoa. Sen ainoa kertatyydyttymätön rasvahappo on öljyhappo, ja sen ainoa monityydyttymätön rasvahappo on linoleenihappo.
Koska kookosöljy on pääosin tyydyttynyttä rasvaa, se hapettuu moniin muihin kasviöljyihin verrattuna hitaasti. Jalostamaton kookosöljy voi säilyä härskiintymättä jopa viisi vuotta, ja jalostettu puolitoista. Kookosöljy säilyy parhaiten kiinteässä muodossa, eli kun lämpötila on alle 24,5 ℃. Se ei kuitenkaan, monista muista öljyistä poiketen, vahingoitu korkeammassakaan lämpötilassa.
Erilaisia öljytyyppejä > Raffinoimaton öljy

Raffinoimaton öljy eli raakaöljy valmistetaan puristamalla murskattua kopraa mekaanisesti, ilman lisäkäsittelyä ehkä siivilöintiä lukuun ottamatta. Perinteisesti öljy on saatu jauhamalla tai hankaamalla kopraa, joka sen jälkeen on keitetty vedessä. Se tuottaa öljyyn sille ominaisen maun ja värin. Markkinoinnissa tälle öljylle on voidaan käyttää myös ominaisuutta "extra virgin"lähde?.
Erilaisia öljytyyppejä > Raffinoitu öljy

Raakaöljylle voidaan tehdä useita erilaisia käsittelyjä, jolloin saadaan erilaisia tuotteita, joilla on kaikille omat ominaisuutensa ja käyttötarkoituksensa. Öljy on usein käytännössä mautonta ja hajutonta.
Erilaisia öljytyyppejä > Raffinoitu öljy > Margariini ("kookosrasva")

Kookosmargariini valmistetaan hydrogenoinnin avulla: kookosöljyyn lisätään katalyyttisessä prosessissa vetyä, jolloin sen sisältämät yksittäis- ja monityydyttämättömät rasvahapot muuttuvat kokonaan tai osittain tyydyttyneiksi. Lopputuloksena on kookosrasvaksi kutsuttua margariinia, jonka sulamispiste on 36–40 °C. Jos kookosöljy hydrataan vain osittain, lopputuotteeseen syntyy teollisia transrasvoja.
Erilaisia öljytyyppejä > Raffinoitu öljy > Fraktioitu öljy

Fraktioitu öljy saadaan jakamalla öljy komponentteihinsa, jolloin useimmat pitkäketjuiset triglyseridit on poistettu niin, että jäljelle jää vain tyydyttynyt rasva. Sitä nimitetään myös kapryylitriglyseridiksi tai kapriinitriglyseridiksi (MCT-öljyksi), koska siinä eniten esiintyvät rasvahapot ovat kapryylihappo ja kapriinihappo.
Koska fraktioitu öljy on täysin tyydytettyä, se kestää kuumuutta vielä paremmin kuin kookosöljy muissa muodoissaan ja sen säilyvyysaika on lähes rajoittamaton.
Käyttö

Kookosöljyä käytetään erityisesti paistamisessa sen korkean syttymislämpötilan takia. Sitä käytetään usein curryn valmistuksessa, ja Malesiassa sitä käytetään usein myös nasi lemakin valmistuksessa. Elintarviketeollisuus käyttää täysin tai osittain hydrattua kookosöljyä margariineissa ja pikkupurtavassa.
Kookosöljyä käytetään myös saippuan valmistuksessa. Fraktioitu kookosöljy on hajusteiden, hierontaöljyjen ja kosmetiikkatuotteiden yleinen perusosa. Kookosöljy toimii ihon kosteuttaja, ja sen on todettu olevan yhtä tehokas vaihtoehto mineraaliöljylle.
Intiassa ja Sri Lankassa kookosöljyä käytetään yleisesti myös kampauksiin ja päänahan rauhoittamiseen ja viilentämiseen. Intian rannikolla Karnatakassa ja Keralassa kookosöljyä lisätään tuntia ennen kylpyä iholle. Sitä suositellaan vanhuksille käytettäväksi vähintään kerran viikossa, jotta keho, iho ja hiukset säilyisivät terveinä.
Kookosöljyä on käytetty perinteisesti myös öljylampuissa. Tyynenmeren saarilla tutkitaan kookosöljyn käyttöä generaattoreiden polttoaineena. Eräissä tapauksissa vanhoja dieselmoottoreita voidaan käyttää käsitellyllä kookosöljyllä, mutta tämä altistaa ne pidemmällä aikavälillä moottorivauriolle.
Terveysvaikutukset

Kookosöljy on terveellinen paistorasva, koska se kestää erinomaisesti kuumuutta.
Vuonna 2020 julkaistussa kontrolloidussa ja satunnaistetussa kliinisessä tutkimuksessa havaittiin, että 12 millilitran annos neitsytkookosöljyä päivässä lisäsi HDL-kolesterolin määrää ja paransi kokonaiskolesterolin ja HDL-kolesterolin suhdetta. Saman verran soijaöljyä nauttineiden verrokkien HDL-kolesteroli laski ja kokonaiskolesterolin ja HDL-kolesterolin välinen suhde huononi. Osanottajina oli 29 ylipainoista miestä.
Vuonna 2020 julkaistu 16 tutkimusta käsittänyt meta-analyysi kertoo kookosöljyn nostavan selvästi sekä LDL- että HDL-kolesteroliarvoa. Tutkimuksen tekijät kirjoittavat: ”Tuloksemme herättävät huolta kookosöljyn suurkulutuksesta, koska se lisäsi merkittävästi LDL-kolesterolia verrattuna ei-trooppisiin kasviöljyihin. Vaikka kookosöljyn saanti lisäsi myös HDL-kolesterolin pitoisuuksia, pyrkimyksissä vähentää sydäntautiriskejä lisäämällä HDL-kolesterolia ei ole onnistuttu. Ei ollut myöskään näyttöä kookosöljyn hyödyistä rasvoittumisen tai glykeemisten ja tulehdusmerkkien osalta verrattuna ei-trooppisiin kasviöljyihin. Siksi kookosöljyä ei pitäisi pitää terveellisenä öljynä sydän- ja verisuonitautiriskin vähentämisessä, ja kookosöljyn kulutuksen rajoittaminen sen korkean tyydyttyneiden rasvojen pitoisuuden vuoksi on perusteltua.”
Maailman terveysjärjestö, Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto, Ison-Britannian kansallinen terveyspalvelu (NHS), American Heart Association, Suomen Sydänliitto, Ruokavirasto ja Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunta suosittelevat rajoittamaan tai välttämään kookosöljyn käyttöä, koska siinä on paljon tyydyttynyttä rasvaa. Väestötutkimusten mukaan kookosöljyn käyttäjillä ei esiinny kuitenkaan muuta väestöä enempää sydän- ja verisuonitauteja eivätkä he kuole niihin tavallista useammin. Väestötutkimuksista ei ole saatu näyttöä myöskään tyydyttyneen rasvan runsaan käytön terveyttä heikentävästä vaikutuksesta.
Kylmäpuristettu neitsytkookosöljy sisältää antioksidantteina toimivia ja matala-asteista tulehdusta estäviä fenolisia yhdisteitä, jotka saattavat vähentää sydäntautien riskiä. Laboratorio- ja soluviljelytutkimuksista on saatu viitteitä siitä, että kookosöljyllä olisi tulehduksia ehkäisevää vaikutusta. Lisäksi on olemassa jonkin verran näyttöä siitä, että ulkoisesti käytetty kookosöljy ehkäisee joihinkin ihotauteihin liittyvää tulehdusta. Dosentti Jyrki Virtasen mukaan ei ole kuitenkaan olemassa kunnollista tutkimusnäyttöä siitä, että näitä vaikutuksia saisi kookosöljyä syömällä.
Kookosöljyn on väitetty aktivoivan myös kilpirauhasen toimintaa, mutta aiheesta ei ole julkaistu tieteellisiä tutkimuksia.
Itä-Suomen yliopiston ravitsemusepidemiologian dosentti Jyrki Virtanen on todennut, ettei kookosöljyssä ole omega-3- ja omega-6-rasvahappoja, jotka ovat hänen mukaansa kaikkein tärkeimpiä rasvahappoja.
Ympäristövaikutukset

Kookosöljyn tuotannosta syntyy poikkeuksellisen vähän elinkaarenaikaisia päästöjä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Food Component Database (FooDB): Coconut oil (englanniksi)
Kookosöljyn ominaisuuksista:
Mary G. Enig: The Health Benefits of Coconuts & Coconut Oil (englanniksi)
Muita aiheita
Mohamed, Ali; Hussein, Ahmed; Bhathena, Sam; Hafez, Y Effect of Dietary Fatty Acid Unsaturation and Vitamin E Interaction on Serum and Liver Lipids in Rats. Journal of Nutritional Biochemistry. 4 April 2002.
Kritschevsky D, Tepper SA, Biseg G, et al. Experimental atherosclerosis in rabbits fed cholesterol-free diets. Atherosclerosis. 1982;41:279-284. [Not found in PubMed or anywhere else on the internet]
Reiser R, Probstfield JL, Silvers A, Scott LW, Shorney ML, Wood RD, O'Brien BC, Gotto AM Jr and Insull W Jr Plasma lipid and lipoprotein response of humans to beef fat, coconut oil and safflower oil. American Journal of Clinic Nutrition. 1985;42:190-197. (PDF reprint also available)
Kookosöljyä valmistetaan Seychelleillä perinteiseen tapaan käyttäen härän pyörittämää myllyä.
Kookosöljyä valmistetaan koprasta puristamalla Intiassa
Porsche Formula 1 -sarjassa

|  Porsche |
| --- | --- |

Koko nimi:  Porsche System Engineering
Päämaja:   Stuttgart, Saksa
Perustajat:  Ferdinand Porsche
Henkilökunta:  Ferry Porsche
Tunnetuimmat kuljettajat:   Dan Gurney  Jo Bonnier  Phil Hill  Wolfgang von Trips
Moottorit:  Porsche
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan GP 1957
Kilpailuja:  36
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  50
Viimeinen kilpailu:  Saksan GP 1964
Porsche kilpaili Formula 1 -sarjassa omana tallina kausina 1957–1962, mutta sen autoilla ajettiin vielä vuoteen 1964 asti.
Yhdysvaltalainen Dan Gurney saavutti tallin ainoaksi jääneen voiton Ranskan GP:sta 1962. Voitto oli myös Gurneyn uran ensimmäinen. Saman vuoden Saksan GP:sta Gurney saavutti myös tallin ainoaksi jääneen paalupaikan. Kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän saavutti myös tallin kaikki neljä muuta palkintosijoitusta.
Menestyksestä huolimatta Porsche jätti F1:set ja keskittyi urheiluautojen valmistukseen. Porsche kuitenkin valmisti TAG-merkillä varustettuja F1-moottoreita 1980-luvulla, joista menestyksekkäimpiä olivat McLarenin käyttämät mestaruusvuosinaan 1984–1985.
Porsche 804.
Saavutukset

Voitot
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ranskan Grand Prix 1962 | Dan Gurney |
Paalupaikat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Saksan Grand Prix 1962 | Dan Gurney |
Palkintokorokesijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ranskan Grand Prix 1961 | Dan Gurney |
| 2 | Italian Grand Prix 1961 | Dan Gurney |
| 3 | Yhdysvaltain Grand Prix 1961 | Dan Gurney |
| 4 | Ranskan Grand Prix 1962 | Dan Gurney |
| 5 | Saksan Grand Prix 1962 | Dan Gurney |
Halla Tómasdóttir

| Halla Tómasdóttir |
| --- | --- |

Islannin 7. presidentti
 1. elokuuta 2024  
Pääministeri:  Bjarni Benediktsson Kristrún Frostadóttir
Edeltäjä:  Guðni Thorlacius Jóhannesson
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1968 (ikä 56)  Reykjavik, Islanti
Kansalaisuus:   islantilainen
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Aiheesta muualla
www.forseti.is/en/the-president/halla-tomasdottir
Halla Tómasdóttir (s. 11. lokakuuta 1968 Reykjavík) on islantilainen poliitikko ja liikenainen. Hänet valittiin vuoden 2024 presidentinvaalissa Islannin presidentiksi; hän voitti vaalissa ennakkosuosikkina pidetyn entisen pääministerin Katrín Jakobsdóttirin. Halla oli ollut ehdolla jo vuoden 2016 presidentinvaalissa, jossa hän sijoittui toiseksi. Hän astui Islannin presidentin virkaan 1. elokuuta 2024.
Kunpa oisin kertonut

| Kunpa oisin kertonut Mirella |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2024
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 43.36
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.    Fyysinen albumilista: 3.
Mirellan muut julkaisut
|   | Kunpa oisin kertonut  |   |
Singlet albumilta Kunpa oisin kertonut
 ”Sua sattuu” Julkaistu: 19. lokakuuta 2023  ”Timanttei” Julkaistu: 4. tammikuuta 2024  ”Uuteen eiliseen” Julkaistu: 14. maaliskuuta 2024  ”Luotathan (feat. Lauri Haav)” Julkaistu: 30. toukokuuta 2024  ”Löytää mut” Julkaistu: 29. elokuuta 2024
Kunpa oisin kertonut on suomalaislaulaja Mirellan esikoisalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2024.
Albumi ylitti nelinkertaisen platinarajan ennakkotilauksilla. Julkaisun myötä Mirella lähtee tammikuussa 2025 laajalle kiertueelle, joka kattaa koko Suomen.
Kunpa oisin kertonut palkittiin vuoden 2025 Emma-gaalassa vuoden parhaan pop-albumin ja vuoden myydyimmän albumin Emma-palkinnoilla. Albumin single Timanttei palkittiin vuoden parhaana biisinä ja vuoden striimatuimpana kotimaisena biisinä. Lisäksi Mirella palkittiin vuoden tulokkaana ja vuoden parhaana artistina.
Kappaleet

Tytöt – 2.53
Sua sattuu – 3.03
Pitäkää hauskaa – 2.42
Timanttei – 3.29
Painava sydän – 3.40
Uuteen eiliseen – 2.44
Tyttö joka itkee iltaisin – 2.52
Täs mä oon – 3.02
Pelottaa – 2.57
Parkkis – 3.13
Löytää mut – 2.49
Seireeni – 3.42
Luotathan – 3.20  (Lauri Haavin kanssa)
Salama – 3.04
Lähde:
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
K. I. Lumio

| K>  I. Lumio |
| --- | --- |
 K. I. Lumio 1920-luvun vaihteessa.
Kansanedustaja
 1.6.1909–31.1.1911, 17.10.1919–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1872 Pirkkala
Kuollut: 28. syyskuuta 1946 (74 vuotta) Tampere
Ammatti:  piirisihteeri, liikemies
Karl Ivar (Kalle Iivari) Lumio (vuoteen 1906 Ylén, 12. syyskuuta 1872 Pirkkala – 28. syyskuuta 1946 Tampere) oli suomalainen poliitikko ja liikemies, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1911 ja 1919–1922.
Elämä

K. I. Lumion vanhemmat olivat Gustav Adolf Ylén (s. 1852) ja Viljakkalasta kotoisin ollut Wilhelmina Malakiaantytär (1843-1891). Hän oli kymmenvuotiaasta lähtien tehdastyöläisenä Tampereella, kunnes lähti parikymppisenä merille. Kotikaupunkiinsa palattuaan Lumio työskenteli vuodesta 1900 kauppa-apulaisena sekä maatalouslaitteiden myyntiedustajana. Hän vaikutti myös raittiusliikkeessä matkapuhujana ja Väinämöinen-lehden toimittajana.
Lumio liittyi Tampereen työväenyhdistykseen jo 1890, mutta lähti aktiivisesti työväenliikkeeseen vasta suurlakon jälkeen. Hän oli perustamassa SDP:n Pohjois-Hämeen piirijärjestöä ja toimi sen ensimmäisenä piirisihteerinä vuodesta 1908 lähtien. Vuonna 1909 Lumio valittiin eduskuntaan. Kansanedustajakautensa jälkeen 1915 Lumio lähti osakkaaksi Santalahdessa toimineeseen Tampereen Luujauho Oy:seen, jonka toimitusjohtajana hän oli kuolemaansa saakka. Tehtaan osakkaana oli myös liikemies Kaarlo O. Granath (1880-1918), joka sai surmansa sisällissodan aikana punaisten kanssa syntyneessä välikohtauksessa.
Syksyllä 1919 Lumio nousi varasijalta eduskuntaan Väinö Vankkojan kuoltua. Pispalassa asunut Lumio oli Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen sekä Tampereen Työväen Sanomalehti Oy:n johtokunnan puheenjohtaja. Hän oli myös jäsenenä Osuusliike Voiman johtokunnassa, Hämeen Työväen Säästöpankin hallituksessa sekä Pienviljelijäin Liiton liittotoimikunnassa.
Perhe

K. I. Lumion ensimmäinen puoliso oli Teiskossa syntynyt tehdastyöläinen Ida Vilhelmiina Helenius (s. 1871), jonka kanssa hän avioitui 1898. Pariskunnalla oli viisi lasta. Hänen toinen puolisonsa oli Taalintehtaalta kotoisin ollut Anna Elvira Johanneksentytär (myöh. Halonen, 1883-1987), joka muutti heidän poikansa kanssa siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan ja kuoli Seattlessa.