Tuote- ja pakkausmerkinnät
Merkintätekniikat

Merkintätekniikoilla siirretään tuotteisiin haluttu vaihtuva informaatio. Merkintätekniikka määräytyy materiaalin, merkintämäärien, kustannustehokkuuden tai muun määräävän tekijän mukaan.
Mustesuihkumerkinnän idea perustuu mustepisteiden tulostamiseen merkattavaan pintaan.
Lasermerkintää käytetään sellaisille pinnoille joihin voidaan vaikuttaa lasersäteellä. Tällaisia muutoksia ovat mm. materiaalin värin muutokset (käytetään mm. muoveissa) ja pintamateriaalin poisto, jota käytetään mm. tummissa pakkauspapereissa, joiden pinnan poiston jälkeen pohjalla näkyy valkoinen materiaali. Markkinoille on kehitetty myös kemikaaleja, jotka lisätään tuotteen valmistuksen aikana materiaaliin. Lasersäde reagoi materiaaleihin muuttaen niiden värin tuotteesta erottuvaksi merkinnäksi. Metalli-, puusepän ym. teollisuudessa käytetyissä lasermerkkaus poistaa tai sulattaa kappaleen pintaan näkyvän merkintäuran.
Lämpötulostuksessa tulostuspää muodostuu neliömäisistä pisteistä joita voi olla päällekkäin useita satoja, yhdessä tai useammassa sarakkeessa. Pisteen tuottaessa lämpöä syntyy tuloste. Pää voi muodostua myös mekaanisesta leimasta.
Thermo-tarratulostuksen eli lämpötulostuksen tarramateriaali on lämpöön reagoivaa. Valkoinen paperi sisältää lämpöön reagoivia halogeenihiukkasia. Lämmitettäessä nämä hiukkaset muuttuvat mustiksi. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mm. kauppojen hedelmäpuolen itsepunnitusvaa'at. Heikkous tälle merkinnälle on auringonvalon vaikutus, jolloin taustapaperi muuttuu mustaksi tai teksti ylivalotuksen johdosta haalistuu pois. Soveltuu hetkelliseen ja lyhytikäiseen merkintään.
Thermo trasfer -tarratulostus eli lämpösiirtotulostus on lämpötulostuksen kaltainen, mutta siinä käytetään reagoivan paperin sijasta lämmöllä siirrettävää kalvoa. Paperi ei sisällä lämpöön reagoivia hiukkasia. Etuna pitkäikäinen merkintä, ja tämä onkin teollisuuden merkinnöistä ylivoimaisesti eniten käytetty tulostusmuoto.
TTO-merkintä on lämpösiirtotulostuksesta jalostettu muoto. Siinä kalvo siirretään suoraan tuotteen pintaan ilman liimattavaa paperia. Soveltuu erityisesti muovikalvoille, kuten perunalastupusseihin.
Hot Foil -merkintä eli kuumanauhamerkintä koostuu messinkileimasimesta, joka kuumennetaan n. 150 asteeseen. Leima irrottaa tuotteen ja leiman välissä olevasta kalvosta värin merkattavaan pintaan. Merkintä kehitettiin n. 1950-luvulla. Tekniikka on jäämässä pois markkinoilta.
Terämerkintä tekniikoita käytetään koville pinnoille, kuten metallipinnoille
Percussion eli pistemerkkauksessa kovametalliterällä hakataan tulostettavaan pintaan pisteitä, joista merkintä muodostuu. Tulostus on tietokoneavusteista. Tyypillisiä merkintäkohteita ovat metallituotteet.
Kaiverrus soveltuu lastuaville materiaaleille mm. metallille, muoville, puulle jne. Yleensä kaivertamalla merkataan osavalmistuksen osia. Kaiverrus ei sovellu robottimerkintään, koska se on tietokonepohjaisuudesta huolimatta pitkälle ihmisen valvontaan liittyvää käsityömäistä työskentelyä. Rajoitteita luovat mm. terien katkeaminen.
Stanssaus eli meistaus on tekniikka, jossa karkaistulla työkalulla lyödään kappaleeseen merkintäjälki. Tämä tekniikka on vanhin metalleissa käytetty merkintämuoto.
Leimaus on vanhin ja perinteisin merkintätapa. Leimaus jaetaan konttori- ja teollisuusleimaisimiin. Teollisuusleimasimia ovat poltto-, kone- ja käsileimasimet.
Sabluunamerkinnän periaate perustuu sabluunan aukoista (esim. teksti) läpi puhallettavasta aineksesta. Aukon läpi puhallettu aines vaikuttaa merkattavan tuotteen pintaan jättäen esim. näkyvän tekstin.
Hiekkapuhallusmerkinnässä sabluunan läpi puhalletaan hiekkaa. Hiekka rikkoo merkittävän materiaalin pintaa jättäen siihen jäljen. Tyypillisiä tuotteita ovat lasi- ja puutuotteet.
Sabluunavärimerkinnässä sabluunan läpi levitetään merkattavaan tuotteeseen väriä. Värin levitys voi tapahtua telalla tai spray-maalilla.