stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Nummenmaa

| Lauri Nummenmaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1977 (ikä 47)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Turun yliopisto
Tutkimusalue:  neurotiede psykologia
Lauri Nummenmaa (s. 27. huhtikuuta 1977) on suomalainen aivotutkija, psykologi ja filosofian tohtori. Hän väitteli Turun yliopistosta 2006, jonka jälkeen hän toimi tutkijana Cambridgessa, Tampereen yliopistossa ja Turun PET-keskuksessa. Vuonna 2008 Nummenmaa siirtyi tutkijaksi Aalto-yliopistoon. Hän työskenteli Aalto-yliopiston lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitoksella professorina. Nykyisin Nummenmaa on Turun yliopiston PET-keskuksen professori.
Nummenmaa on tutkinut tunteiden ja sosiaalisen vuorovaikutuksen taustalla olevia aivomekanismeja ja hermoverkkoja. Hän on kirjoittanut muun muassa teokset Tunteiden psykologia (2010) ja Tunnekartasto (2019).
Vuonna 2015 Nummenmaa sai Suomen Akatemian myöntämän Akatemiapalkinnon yhteiskunnallisesta vaikuttavuudesta.
Myös Lauri Nummenmaan vanhemmat Anna Raija Nummenmaa ja Tapio Nummenmaa olivat professoreita.
Julkaisuja

Tunteiden psykologia.  Tammi, 2010.  ISBN 978-951-31-5321-2
Tunnekartasto: kuinka tunteet tekevät meistä ihmisiä.  Tammi, 2019.  ISBN 978-952-04-0402-4
Pahuus: ihmisluonnon pimeä puoli.  Tammi, 2022.  ISBN 978-952-04-3295-9
Aiheesta muualla

Turun yliopisto: Tutkimusportaali: Lauri Nummenmaa
Ts.fi: Tutkimus: Ihmisillä viisi tietoisten kokemusten päätyyppiä (Turun Sanomat 29.8.2018) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kivimäki, Antti: Katso, missä kohtaa kehoaan suomalaiset kokevat häpeän, onnistumisen, himon ja 97 muuta tuntemusta HS.fi. 29.8.2018.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät :  DBLP  ORCID  Publons  ResearcherID  Scopus
Toora

Toorakäärö Kölnissä.
Toora (hepr. תּוֹרָה, Torah, ’opetus’) on heprealaisen Raamatun eli Tanakin ensimmäinen osa. Toora käännetään usein sanalla laki, vaikka asianmukaisempi käännös on opetus. Juutalaisille toora on Tanakin keskeisin osa, joka luetaan synagogassa läpi joka vuosi. Toorasta käytetään myös kreikkalaisperäistä nimeä Pentateukki, joka tarkoittaa viisiosaista kirjaa. Kirjaksi sidottua Tooraa kutsutaan myös hepreankielisellä nimellä humaš.
Toora sisältää Raamatun viisi ensimmäistä kirjaa, joista muun muassa suomenkielisessä käännöksessä käytetään nimitystä Mooseksen kirjat. Tätä nimeä niistä käytetään lähinnä protestanttisissa kirkkokunnissa, sillä Martti Luther nimesi saksankielisessä raamatunkäännöksessään niiden keskeisimmän henkilön ja oletetun kirjoittajan, Mooseksen, mukaan. Kirjat sisältävät esityksen vanhimman osan maailman luomisesta Mooseksen kuolemaan. Lisäksi ne sisältävät juutalaisten uskonnollisen lain, Mooseksen lain.
Osat

Tooran viisi kirjaa sekä niiden hepreankieliset ja kreikkalais-latinalaiset nimet:
Ensimmäinen Mooseksen kirja, Berešit (’alussa’), Genesis (Gen.; ’synty’)
Toinen Mooseksen kirja, Šemot (’nimet’), Exodus (Ex.; ’lähtö’)
Kolmas Mooseksen kirja, Vajikra (’ja hän kutsui’), Leviticus (Lev.; ’leeviläinen’)
Neljäs Mooseksen kirja, Bamidbar (’erämaassa’), Numeri (Num.; ’luvut’)
Viides Mooseksen kirja, Devarim (’sanat’), Deuteronomium (Deut.; ’toinen laki’)
Historia

Juutalaisen perimätiedon mukaan Mooses oli kirjojen tekijä, mutta tätä tietoa epäiltiin jo keskiajalla. Mooseksesta kerrotaan kirjoissa yleensä kolmannessa persoonassa. Kirjoissa itsessään ei kuitenkaan mainita, kuka ne on kirjoittanut, vaan ainoastaan joistakin niissä sitaatteina olevista kohdista, esimerkiksi jaksosta 2. Moos. 20:22-24:4, sanotaan, että ne ovat Mooseksen kirjoittamia.
Nykyään yleisin kanta on, että Mooses ei ole itse kirjoittanut kirjoja, esimerkiksi sillä perusteella, että niistä viimeisessä kerrotaan hänen kuolemastaan. Lisäksi kirjoissa esiintyy ilmauksia, kuten ”Raakelin hautapatsas on olemassa vielä tänäkin päivänä”, jotka viittaavat siihen, että tapahtumahetken ja kirjoitushetken välillä on ollut paljon aikaa. Tämän vuoksi jo 1600-luvulla useat tutkijat esittivät, että Mooseksen alkuperäistä teosta olisi myöhemmin täydennetty tarpeellisiksi katsotuilla lisäyksillä. Esimerkiksi Baruch Spinoza arveli, että nykyiseen muotoonsa teoksen olisi lopullisesti laatinut Esra.
Modernin eksegetiikan eli raamatuntutkimuksen mukaan Pentateukki on todennäköisimmin koottu nykyiseen muotoonsa persialaisvallan aikana 400-luvulla eaa. Neljä ensimmäistä Mooseksen kirjaa on muodostettu yhdistämällä tekstejä useista vanhemmista teoksista, joille tutkijat ovat antaneet nimet Jahvisti, Elohisti ja Pappiskirja, kun taas Deuteronomium (Viides Mooseksen kirja) on ilmeisesti ollut oma kokonaisuutensa. Nämä lähdeteokset on pyritty tunnistamaan osittain tyylinsä perusteella, osittain sen perusteella, mitä nimeä Jumalasta käytetään, mutta suurelta osin niissä kerrottiin samoista muinaisajan tapahtumista. Esimerkiksi vedenpaisumuksesta on ilmeisesti ollut toisistaan poikkeavat kertomukset sekä Jahvistissa että Pappiskirjassa, ja Pentateukin lopullinen toimittaja on sijoittanut näistä lähteistä peräisin olevia katkelmia toistensa lomaan sillä tavoin, että kertomus nykyisessä muodossaan sisältää runsaasti toistoa.
Persialaisvallan aikana Toora määritteli juutalaisyhteisön oman identiteetin sekä sosiaalisesti että uskonnollisesti. Kantava uskonnollinen idea oli, että Jahve on Israelin jumala ja Israel on Jahven kansa.
Historia > Oletetut lähteet > Jahvisti

Vanhin oletetuista lähteistä on Jahvisti. Nimensä se on saanut siitä, että se käyttää Jumalasta alusta lähtien nimeä Jahve. Teos on todennäköisesti alkanut kertomuksella Edenin paratiisista ja päättynyt kuvaukseen Luvatun maan valloittamisesta.. Alkuperäisen teoksen loppukappaleista ovat erään teorian mukaan peräisin myös Tuomarien kirjan jakeet 1.1.–2.4.
Jahvisti on todennäköisimmin kirjoitettu Jerusalemissa, mutta sen kirjoitusajasta on esitetty monia toisistaan poikkeavia arvioita. Eräät tutkijat ovat arvelleet sen olevan peräisin jo Daavidin ajalta, 900-luvulta eaa., mutta varmana pidetään, että se oli valmiina viimeistään Babylonin vankeuden aikoihin 500-luvulla.
Historia > Oletetut lähteet > Elohisti

Elohisti on saanut nimensä siitä, että se käyttää Jumalasta yleisnimeä Elohim, jumala. Siitä on Raamatussa säilynyt vain katkelmia, jotka todennäköisesti on yhdistetty Jahvistiin jo kauan ennen kuin lopullinen Pentateukki muodostettiin. Kertomusten lisäksi Elohistin on oletettu sisältäneen myös lakitekstejä, muun muassa niin sanotun Liitonkirjan (2. Moos. 20:22 - 23:33), mitä kuitenkin pidetään epävarmana.
Elohistin syntymäajasta ja -paikasta on voitu esittää vain arvauksia. Tavallisimmin on arveltu olevan peräisin Israelin kuningaskunnan kahtiajaon jälkeisestä pohjoisvaltakunnasta.
Historia > Oletetut lähteet > Deuteronomium

Viides Mooseksen kirja on lakikirja, joka on peräisin ajalta ennen 621 eaa. Nykyisellään sekin kuitenkin sisältänee myös muutamia myöhemmin lisättyjä, Pappiskirjasta peräisin olevia katkelmia, erityisesti sen lopussa olevan kertomuksen Mooseksen kuolemasta.
Historia > Oletetut lähteet > Pappiskirja

Pappiskirjaa pidetään lähteistä nuorimpana. Sille on tyypillistä pikkutarkka ja luettelomainen esitystapa, jonka perusteella siitä peräisin olevat Pentateukin kohdat on helppo tunnistaa. Sellaisia ovat esimerkiksi Ensimmäisen Mooseksen kirjan sukuluettelot sekä pääosa Mooseksen laista, erityisesti Kolmas Mooseksen kirja kokonaisuudessaan.  Myös Raamatun luomiskertomuksen oletetaan olevan peräisin Pappiskirjasta, mutta sen jatkoksi sijoitetun kertomuksen Edenin paratiisista Jahvistista.
Sisältö

Tooran sisältö jakautuu kertovaan tekstiin sekä käskyihin ja kieltoihin. Lisäksi se sisältää muun muassa sukuluetteloita ja runoutta. Teksti etenee kronologisesti, mutta se on paikoin mutkikas ja vaikeasti seurattava. Tämä antaa viitteitä siitä, että teksti ei ole syntynyt yhdellä kertaa nykyiseen muotoonsa. Suurin osa tooran tekstistä koostuu yhteisön elämää ja Jerusalemin temppelin kulttia koskevista käskyistä.
Sisältö kahdentuu paikoitellen. Esimerkiksi kymmenen käskyä annetaan kahteen kertaan, ensin Siinailla ja myöhemmin Moabissa. Luomiskertomuksia on kaksi. Samaten toorassa on suoranaisia ristiriitoja. Oliko Nooan arkissa eläimiä seitsemän paria vai ainoastaan yksi pari kutakin? Abraham ja Saaran käynti Egyptissä muistuttaa heidän siirtolaisuuttaan Gerarissa. Lisäksi Toinen, Kolmas ja Viides Mooseksen kirja antavat samaa asiaa koskevia määräyksiä, mutta eri sanoin.
Toora-käärö

Sefer tora [ספר תורה] eli ”Toora-kirja” kirjoitetaan pergamentille erityisellä musteella, jonka on oltava košer eli kelvollinen. Työ on erittäin tarkkaa; jos yksikin merkki puuttuu tai on väärin kirjoitettu, Toora ei ole košer eikä siitä voida lukea julkisessa jumalanpalveluksessa. Tooran voikin kirjoittaa vain tehtävään erikoistunut sofer eli kirjuri, joka suorittaa työnsä erityisen tarkkojen lakien mukaan. Monet soferit kastautuvat mikveen (rituaalikylpyyn) ennen Jumalan nimen eli tetragrammin (jud-he-vav-he) kirjoittamista.
Toora-käärön ulkomuoto määräytyy juutalaisen rituaalin mukaan. Aškenasien Toora-kääröä luetaan vaaka-asennossa pöydällä. Luvun jälkeen sen rullat suljetaan yhteen, sidotaan kangasvyöllä ja peitetään samettisella, kirjaillulla hupulla. Sefardien Tooraa taas luetaan pystyasennossa. Käärö on kiinnitetty kahtia avautuvan pyöreän tai kuusikulmaisen koristeellisen kotelon sisälle. Toora-kääröä säilytetään synagogan etuosassa sijaitsevassa kaapissa, jonka nimi on Aron ha’kodeš [ארון הקודש], eli pyhä kaappi.
Parasha

Juutalaisessa synagogassa Tooran luvun vuotuinen kierto alkaa Simhat Tora -juhlan aikana, jolloin luetaan 5. Mooseksen kirjan loppu ja aloitetaan heti uudelleen luomiskertomuksesta. Tooran teksti jakautuu 54 viikkojaksoon eli parashaan [פרשה]:
Berešit (Genesis)
Berešit, 1.Moos. 1:1-6:8
Noah, 6:9-11:32
Lech-Lecha, 12:1-17:27
Vajera, 18:1-22:24
Chajei Sarah, 23:1-25:18
Toledot, 25:19-28:9
Vajetse, 28:10-32:3
Vajišlah, 32:4-36:43
Vaješev, 37:1-40:23
Mikets, 41:1-44:17
Vajigaš, 44:18-47:27
Vajekhi, 47:28-50:26
Šemot (Exodus)
Šemot, 2.Moos. 1:1-6:1
Va’era, 6:2-9:35
Bo, 10:1-13:16
Bešalakh, 13:17-17:16
Jitro, 18:1-20:23
Mišpatim, 21:1-24:18
Terumah, 25:1-27:19
Tetsaveh, 27:20-30:10
Ki Tisa, 30:11-34:35
Vajakhel, 35:1-38:20
Pekudei, 38:21-40:38
Vajikra (Leviticus)
Vayikra, 3.Moos. 1:1-5:26
Tsav, 6:1-8:36
Šemini, 9:1-11:47
Tazria, 12:1-13:59
Metsora, 14:1-15:33
Aharei mot, 16:1-18:30
Kedošim, 19:1-20:27
Emor, 21:1-24:23
Behar, 25:1-26:2
Behukotai, 26:3-27:34
Bamidbar (Numeri)
Bamidbar, 4.Moos. 1:1-4:20
Naso, 4:21-7:89
Beha’alotecha, 8:1-12:16
Šlah lekha, 13:1-15:41
Korah, 16:1-18:32
Chukat, 19:1-22:1
Balak, 22:2-25:9
Pinhas, 25:10-30:1
Matot, 30:2-32:42
Massei, 33:1-36:13
Devarim (Deuteronomium)
Devarim, 5.Moos. 1:1-3:22
Va’ethanan, 3:23-7:11
Eikev, 7:12-11:25
Re'eh, 11:26-16:17
Šoftim, 16:18-21:9
Ki Tetsei, 21:10-25:19
Ki Tavo, 26:1-29:8
Nitsavim, 29:9-30:20
Vajelekh, 31:1-31:30
Ha’azinu, 32:1-32:52
Ve’Zot Ha’Beracha, 33:1-34:12
Juutalainen kalenterivuosi sisältää enimmillään 54 tavallista sapattia. Kun suuria juhlapyhiä osuu sapateiksi, korvaa juhlaa koskeva Tooran kappale tavallisen viikoittaisen parashan. Tällaisina vuosina niin sanottuja arkisapatteja on vähemmän ja niiden lukumäärään perustuen lyhyempiä parashoita voidaan yhdistää (esimerkiksi Vajakhel-Pekudei).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toora Wikimedia Commonsissa
Toora. (englanniksi)
Édouard Moyse, Présentation de la Loi, 1860.
Auvo Kurvinen

Auvo Kurvinen vuonna 1959
Auvo Kurvinen (18. tammikuuta 1916 Pirkkala – 25. marraskuuta 1979) oli englantilaisen kirjallisuuden professori Helsingin yliopistossa vuosina 1972–1979. Toisin kuin nykyisin etunimen perusteella voisi olettaa, Kurvinen oli nainen. Hänen lapsuudessaan Auvo ei vielä ollut vakiintunut miehen nimeksi.  Kurvinen oli Karkun evankelisen opiston johtajien rovasti Pietari J. I. Kurvisen ja Ilma Maria Konkolan tytär, seitsenhenkisen sisarusparven keskimmäinen. Hänen isänisänsä oli lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen. Yksi hänen sisaruksistaan oli hallintoneuvos Pekka Kurvinen.
Ammattiura

Auvo Kurvinen kirjoitti vuonna 1934 ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1941. Kurvinen opiskeli British Councilin tukemana stipendiaattina pari vuotta Englannissa Oxfordin yliopiston St Anne’s Societyssa (nykyään St Anne's College) ja suoritti Bachelor of Letters -tutkinnon vuonna 1949. Kotimaassa hän valmistui lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1951. Hän jatkoi myös Oxfordin-opintojaan valmistellen sikäläistä tohtorinväitöskirjaansa aiheenaan pyhän Katariina Aleksandrialaisen elämä keskienglanninkielisissä teksteissä. Väitöskirjaansa varten Kurvinen kokosi Katariinan pyhimyselämäkerran tekstikriittisen edition seitsemän käsikirjoituskappaleen perusteella. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori J. R. R. Tolkien, joka oli ohjannut myös hänen aiempaa opinnäytetyötään. Väitöskirja valmistui vuonna 1962.
Toiminta musiikissa

Auvo Kurvinen teki 1940-luvulla sanoituksia moniin serkkunsa Toivo Kärjen iskelmäsävellyksiin, mutta sanoitukset merkittiin hänen omasta toivomuksestaan Kärjen nimiin. Mahdollisesti Kurvinen pelkäsi, että sanoittajan maineesta voisi olla haittaa akateemisella uralla. Kurvisen osuus paljastui vasta 1990-luvulla hänen jäämistöstään löytyneiden tietojen perusteella. Tämän jälkeen hänen kirjoittamansa iskelmätekstit on rekisteröity Teostoon hänen nimellään. Kurvisen sanoittamia Kärjen iskelmiä levytettiin vuosina 1940–1944 kaikkiaan 40.   Vuodelta 1940 ovat mm. foxtrotit ”Puukaasutin” ja ”Elon harhaa” sekä tangot ”Varjo” ja ”Hiljaa kuiskin sulle”. Vuodelta 1942 ovat muun muassa foxtrotit ”Koti-ikävä” ja ”Hillevi” sekä tangot ”Yksin metsätiellä” ja ”Viimeinen viesti”. Vasta 2000-luvulla on levytetty kymmenkunta Kärjen jäämistöstä löytynyttä, Kurvisen sanoittamaa kappaletta kuten foxtrotit ”Ikuinen liekki” ja ”Turvapaikka” sekä valssit ”Jasmiinien varjossa” ja ”Muistojen vanki”.  Muille kuin Kärjelle Kurvinen ei tehnyt sanoituksia.
Julkaisut

Sir Gawain and the Carl of Carlisle in two versions, Auvo Kurvinen. Suomalainen tiedeakatemia, 1951 (väitöskirja)
The Siege of Jerusalem in Prose, Hki, 1969. Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki; 34
Aiheesta muualla

Auvo Kurvisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Jamskovitsa

| Jamskovitsa Ямсковицы, Jamskovitsy |
| --- | --- |
 Jamskovitsa
 Koordinaatit: 59°25′17″N, 28°48′38″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Opolja
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2017):  87
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jamskovitsa (ven. Ямско́вицы, Jamskovitsy) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 2,5 kilometriä Opoljasta lounaaseen. Kylässä on 87 asukasta (vuonna 2017).
Jamskovitsan länsipuolella on sijainnut muinainen kumpuhautaryhmä, joka ei ole säilynyt. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä Jamskaja Ves. Sen 64 maatilaa olivat tuolloin jaamalaisten yhteisomistuksessa.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Jamskovitsassa asui 386 venäläistä ja 36  savakkoa. Venäläiset kuuluivat Opoljan ortodoksiseen ja savakot Novasolkan luterilaiseen seurakuntaan. Kyläläiset olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Jamskovitsassa oli ortodoksinen tsasouna.
1800-luvun lopussa Jamskovitsa kuului Opoljan volostiin. Vuonna 1899 kylässä oli 284 asukasta, joista 265 oli venäläisiä, 13 virolaisia ja 6 suomalaisia. Luterilaisia oli 17 henkeä. Jamskovitsan kyläkuntaan kuului myös lähellä sijainnut Juhkomon uudiskylä, joka oli suomalaisten asuttama.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jamskovitsa muodosti kyläneuvoston, joka kuului Opoljan ja sitten Jastrebinon volosteihin. Vuonna 1924 se liitettiin Opoljan, vuonna 1928 Kuurlan (ven. Gurlevo) ja toisen maailmansodan jälkeen uudestaan Opoljan kyläneuvostoon. Kylässä oli 343 asukasta vuonna 1928 ja 234 vuonna 1958.
Kūkō-linja

Kūkō-linja (oranssi)
Mallin 2000 metrojuna.
Lentoaseman portteja.
Kūkō-linja (jap. 空港線, Kūkō-sen) on Fukuokan kaupungin metron (jap. 福岡市地下鉄, Fukuoka-shi Chikatetsu) pisin linja. Se kulkee idästä Meinohamasta 13,1 km matkan keskustan kautta Fukuokan lentoasemalle. Linjalla on 13 asemaa ja se on aloittanut toimintansa 1972 ja sen viimeiset osat on valmistettu 1993. Osittain samoilla asemilla toimii myös Fukuokan metron Hakozaki-linja. Metrojunat jatkavat matkaansa Meinohamasta Chikuzen-linjalle.
Radan väri kartalla on punainen. Virallisesti sen nimi on Linja 1 (Kūkō-linja) (jap. 1号線(空港線), 1-gō-sen (Kūkō-sen)). Linjan asemat ovat suojattu myös automaattisilla porteilla, kuten muutkin Fukuokan metron asemat. Samoin junat ovat automaattisesti ohjattuja.
Kūkō-linja on Japanin ainut metrolinja joka kulkee suoraan lentoasemalta kaupunkiin. Vaikka Tokion Toei Asakusa-linja kulkee Naritan sekä Hanedan kautta, ne eivät kuitenkaan ole Toei Asakusa-linjan omia asemia. Lentokentät kuuluvat paikallislinjoille, joiden kautta Toei Asakusa-linja kulkee.
Kūkō-linja kulkee Fukuokan kaupungin tärkeimpien alueiden läpi, kuten Nishijin, Tenjin, Hakata ja lentoasema. Kūkō-linja on myös Fukuokan kaupungin käytetyin metrolinja.
Perustietoa

Pituus: 13,1 km
Asemia: 13
Raideleveys: 1067 mm
Kaksoisraidetta: koko matkalta
Sähköistys: koko matkalla 1500 V DC
Kulunvalvonta: ATC
Ratapiha: Meinohaman ratapiha
Maanpäällinen osa: Meinohamasta Muromiin
Aiheesta muualla

Fukuokan metron kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fukuokan metron kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Fukuokan kaupungin metron Kūkō-linja
Chikuhi-linja << | Meinohama | Muromi | Fujisaki | Nishijin | Tōjinmachi | Ōhorikōen | Akasaka | Tenjin | Nakasu-Kawabata | Gion | Hakata | Higashi-Hie | Fukuokan lentoasema
Willard

Willard tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt > Sukunimenä

Adam "Atom" Willard (s. 1973), yhdysvaltalainen rumpali
Ashbel Willard (1820–1860), yhdysvaltalainen poliitikko, Indianan kuvernööri
F. D. C. Willard (1968–1982), salanimi, jolla yhdysvaltalainen siamilaiskissa Chester merkittiin tekijäksi fysiikka-aiheisiin tieteellisiin artikkeleihin
Frances Willard (1839–1898), yhdysvaltalainen opettaja, naisten äänioikeuden kannattaja ja raittiusliikkeen vaikuttaja
Fred Willard (1933–2020), yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä
Jess Willard (1881–1969), yhdysvaltalainen näyttelijä
Henkilöt > Etunimenä

Willard S. Boyle (1924–2011), kanadalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Willard Gibbs (1839–1903), yhdysvaltalainen fyysikko, matemaatikko ja kemisti
Willard Hershberger (1910–1940), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Willard Huyck (s. 1945), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Willard Ikola (1932–2025), amerikansuomalainen jääkiekkomaalivahti
Willard Libby (1908–1980), yhdysvaltalainen fysikaalinen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Willard Metcalf (1858–1925), yhdysvaltalainen taidemaalari
Willard Van Orman Quine (1908–2000), yhdysvaltalainen filosofi
Willard Rice (1895–1967), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Willard Schmidt (1910–1965), yhdysvaltalainen koripalloilija
Willard Waterman (1914–1995), yhdysvaltalainen näyttelijä
W. Willard Wirtz (1912–2010), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Willard Huntington Wright, S. S. Van Dine (1888–1939), yhdysvaltalainen taidekriitikko ja jännityskirjailija.
Maantiede

Willard, kaupunki Kansasissa
Willard, kaupunki Missourissa
Willard, kylä New Mexicossa
Willard, kaupunki Ohiossa
Willard, kaupunki Utahissa
Willard, kaupunki Wisconsinissa
Viihdeteollisuus

Rotat (Willard), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1971
Willard, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Willard”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pyynikin käsityöläispanimo

| Pyynikin käsityöläispanimo Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Rakkaudella pantu.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2012
Toimitusjohtaja:  Kari Lappalainen
Avainhenkilöt:  Tuomas Pere (vaikuttaja, olutmestari) Rauno Pere (hallintopäällikkö)
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Toimiala:  oluen valmistus
Tuotteet:  olut
Liikevaihto:   4,7 milj. € (2020)
Nettotulos:   -0,503 milj. € (2020)
Henkilöstö:   35 (2020)
Kotisivu:  pyynikin.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyynikin käsityöläispanimo Oy oli vuonna 2012 perustettu pienpanimo, jonka panimo sijaitsi Tampereella Raholan kaupunginosassa. Panimo tunnetaan muun muassa laajasta omistajakunnastaan ja kansainvälisesti palkituista oluistaan. Panimo on myös Tampereen keskustassa sijaitsevan panimoravintolan osakas. Syyskuussa 2022 Pyynikin käsityöläispanimo Oy hakeutui konkurssiin vuosia jatkuneiden kannattavuusongelmien seurauksena.
Nopeasti koko olemassaolonsa ajan kasvanut panimo tuottaa oluiden lisäksi väkeviä alkoholijuomia ja virvoitusjuomia. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2020 noin 4,7 miljoonaa euroa (liiketappio 503t euroa), mikä tuotantokapasiteetin lisäksi tekee siitä yhden Suomen suurimmista pienpanimoista. Alkuvuonna 2022 panimo ajoi alas Tampereen Raholassa sijainneen panimonsa toiminnan. Tamperelainen yrittäjä Samu Saarikoski hankki keväällä 2021 omistukseensa Viron Haljalassa sijanneen panimon kiinteistöt ja vuokrasi ne Pyynikin käsityöläispanimolle, joka alkoi tuottamaan oluitaan Virossa.
Historia > Nousu suurimpien suomalaispanimojen joukkoon

Kesällä 2016 panimo aloitti uuden osakeannin toimintansa ja laitteistonsa kehittämisen rahoittamiseksi alkuperäisenä tavoitteenaan 2,4 miljoonan litran tuotantomäärä vuodelle 2018. Vuonna 2017 panimo tekikin rahoituksen turvin suuria investointeja, jotka nostivat yrityksen valmistuskapasiteetin moninkertaiseksi, 15 miljoonaan litraan vuodessa, ja paransivat panimon mahdollisuutta alkaa tuottaa voittoa. Yritys muutti vanhan rakennuksensa naapurikiinteistöön parempien toimitilojen perässä. Panimo otti käyttöön myös Pyynikin Juomat -aputoiminimen siiderien, lonkeroiden ja juomasekoitusten valmistusta varten. Pyynikin käsityöläispanimon tuotteet pääsivät uusiin suuriin kotimaisiin jakelukanaviin, ja niitä myytiin aktiivisesti myös ulkomaille. Yritys jatkoi pullotettujen oluiden tuottamista mutta siirtyi valtaosin tölkkipakkauksiin. Yrityksen valmistama Mosaic Lager voitti kesällä 2017 sarjansa World Beer Awards -kilpailussa. Panimon muita vuoden 2017 tapahtumia olivat Petri Nygårdin nimikko-olut, ravintolalaiva Pyynikin Maistelulaivan vuokraus Ratinan suvannossa kesän ajaksi ja reagointi suunniteltuun alkoholilainsäädännön uudistukseen sekä tislaamotoiminnan aloittamisen suunnittelu. Loppuvuonna 2017 panimo, Restamax ja Hans Välimäki perustivat Max Brewing Oy:n, joka perusti panimoravintolan Tampereen ydinkeskustaan.
Alkoholilainsäädännön uudistamisen myötä Pyynikin käsityöläispanimo sai maaliskuussa 2018 vuoden määräaikaisluvan enintään 12-prosenttisten juomien ulosmyyntiin panimomyymälästään. Panimon ympärille alettiin myös suunnitella elämyskeskusta, johon sisällytettiin muun muassa maailman ensimmäinen olutsauna. Panimon tuotteiden kysyntä pysyi valtavana, sillä maaliskuussa 2018 se pystyi kapasiteettia ylösajettaessa tyydyttämään edelleen vain noin neljäsosan kysynnästään. Poikkeuksellisen kuuman kesän 2018 aikana tilauksista pystyttiin täyttämään kolmasosa, ja ulkomaanvienti pysäytettiin hetkellisesti
. Kapasiteettia lisättiin hieman syksyllä 2018 asennetulla 40 000 litran käymistankilla, ja toimenpiteet kapasiteetin kasvattamiseksi ja tuotannon kehittämiseksi jatkuivat edelleen, minkä rahoittamiseksi käynnistettiin osakeanti. Samoihin aikoihin julkistettiin tamperelaisista kaupunginosista tehtävä 24 oluen sarja. Syksyllä panimo voitti jälleen kansainvälisen kultamitalin, tällä kertaa Pyynikin Stout -oluella.