stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
STS-131
Toinen avaruuskävely

Lennon 7. päivänä 11. huhtikuuta Clay Anderson ja Rick Mastracchio suorittivat lennon toisen avaruuskävelyn. Mastracchio ja Anderson poistuivat ilmalukosta avaruuskävelylle 05:30 UTC, 45 minuuttia edellä suunnitellusta ajasta, ja viettivät 7 tuntia 26 minuuttia aseman ulkopuolella. He vaihtoivat aseman vanhan, tyhjentyneen ammoniakkitankin (Ammonia Tank Assembly (ATA)) uuteen. Anderson ja Mastracchio auttoivat avaruusaseman robottikäsivarren (Canadarm2) ohjauksessa sen siirtäessä vanhan tankin väliaikaiseen sijoituspaikkaansa. Vanha tankki tullaan siirtämään kolmannella avaruuskävelyllä Discoveryn rahtiruumaan. Maahan palaavaa vanhaa tankkia tullaan käyttämään kunnostettuna lennon STS-134 ammoniakkitankin varatankkina. 771 kg:n ammoniakkitankkia käytetään aseman jäähdytykseen. Yksi tankin neljästä kiinnityspultista aiheutti heille alussa kiinnitysongelmia. Pulttien kiristäminen tasaisesti paikalleen ja oikeaan kireyteen vei aikaa puolitoista tuntia.
Uuden tankin sähköliitännät ehdittiin tehdä, mutta nesteputkien kytkennät siirtyivät kolmannelle avaruuskävelylle toisen avaruuskävelyn ollessa myöhässä suunnitellusta aikataulusta. . Avaruuskävelyn aikana muu miehistö jatkoi tarvikkeiden siirtoa.
Seuraavan päivän aamu oli miehistöllä vapaata, muu päivä kului tiedostusvälineille annettujen haastatteluiden, rahdin siirron ja viimeiseen avaruuskävelyyn valmistautumisen merkeissä.
Kolmas avaruuskävely

Lennon 9. päivänä 13. huhtikuuta 2010 Rick Mastracchio ja Clay Anderson suorittivat lennon STS-131 kolmannen ja samalla toistaiseksi viimeisen avaruuskävelyn. Heidän tehtäviinsä kuului ammoniakki- ja typpiputkien kytkeminen uuteen ammoniakkitankkiin (ATA), vanhan ammoniakkitankin siirtäminen robottikäsivarren avulla sukkulan rahtiruumaan (tankki tuodaan myöhemmällä lennolla kunnostettuna ja täytettynä asemalle varatankiksi), mikrometeoriittisuojien (Micro-Meteoroid Orbital Debris (MMOD)) siirto Quest-ilmalukon ulkopuolelta sisäpuolelle, kädensijan siirto vanhasta ammoniakkitankista uuteen, ja kaapeleiden ja työkalujen varaaminen tulevalla STS-132 -lennolla suoritettavaa tietoliikenneantennin asennusta varten.  Avaruuskävely kesti 6 tuntia ja 24 minuuttia avaruuskävelyiden kokonaiskeston ollessa 20 tuntia 19 minuuttia. Avaruuskävelyn aikana Poindexter ja Yamazaki jatkoivat tarvikkeiden siirtoa.
Uuden ammoniakkitankin paineistuksessa käytettävän typpisäiliön venttiili ei toiminut odotetusti, joten avaruusaseman miehistö joutunee myöhemmin tekemään uuden avaruuskävelyn ja vaihtamaan typpisäiliön, sillä ammoniakkitankki on välttämätön aseman jäähdytykselle.
Seuraavana aamuna 14. huhtikuuta jatkui tarvikkeiden siirto, enimmäkseen MPLM "Leonardoon". STS-131:n miehistö lounasti keskipäivällä tunnin ajan Retkikunta 23:n miehistön kanssa ja otti ryhmäkuvan, mitä seurasi uutiskonferenssi ja myöhemmin maanpäällä olevien opiskelijoiden kanssa keskustelu. Suurin osa loppuiltaa oli miehistöllä vapaata.
Tilastoja

162. Yhdysvaltain miehitetty avaruuslento
131. sukkulalento STS-1:n jälkeen
38. Discoveryn lento
106. avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeinen lento
18. avaruussukkula Columbian onnettomuuden jälkeinen lento
33. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle
35. sukkulan yölaukaisu, 22. yölaukaisu lähtöalustalta 39A
Kuvia

Tyhjä ulkopuolinen polttoainetankki irtautuu Discoverysta 5.4.2010
Poindexter ja Dutton sukkulan ohjaamossa toisena  lentopäivänä 6.4.2010
Canadarm2 tarttuu MPLM Leonardoon sukkulan rahtiruumassa 8.4.2010
Kotov, Anderson ja Dutton ISS:n Cupola-näköalatasanteen sisällä 10.4.2010
Clayton Anderson ensimmäisellä avaruuskävelyllä 9.4.2010
Rick Mastracchio toisella avaruuskävelyllä 11.4.2010
Quest-ilmalukossa ennen 2. avaruuskävelyä
Neljä naisastronauttia ryhmäkuvassa
STS-131 ja Retkikunta 23 ryhmäkuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta STS-131 Wikimedia Commonsissa
Nasan STS-131:n kotisivu
Nasan avaruussukkulasivu
Lennon STS-131 lehdistöpaketti (PDF-tiedosto 2,4 Mt) (englanniksi)
Lennon STS-131 yhteenveto (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF-tiedosto 0,9 Mt) (englanniksi)
Spaceflight Now: STS-131 (englanniksi)
CBS News Coverage of STS-131: Status Report (englanniksi)
YouTube - NASAtelevision's Channel (laukaisu ja muita STS-131 videoita)
NASA valmistautuu sukkulan laukaisuun (Arkistoitu – Internet Archive) MuroBBS
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-130 | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-132 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:STS-131
Poindexter ja Dutton sukkulasimulaattorissa
Video laukaisusta (9 min 55 s)
Sukkula rahtiruuman ovet aukaistuna ja Ku -aaltoalueen antenni näkyvissä
Video: ensimmäisen avaruuskävelyn kohokohdat (21 min 43 s)
Video: 6. lentopäivän kohokohdat (19 min 58 s)
Video: toisen avaruuskävelyn kohokohdat (23 min 54 s)
Mastracchio & Anderson työskentelevät Discovery takaosan rahtiruumassa 3. avaruuskävelyllä.
Video: 9. lentopäivän kohokohdat (38 min 14 s).
Video: Discovery lentää ISS:n ympäri asemasta irtautumisen jälkeen (44 min 7 s)
Discoveryä siirretään kokoonpanohallista laukaisualustalle
Käännös suomeksi
Dorian Grayn muotokuva (vuoden 1945 elokuva)

| Dorian Grayn muotokuva> The Picture of Dorian Gray |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Albert Lewin
Käsikirjoittaja:  Albert Lewin
Perustuu:  Oscar Wilden samannimiseen romaaniin
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Herbert Stothart
Kuvaaja:  Harry Stradling
Leikkaaja:  Ferris Webster
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Valles
Lavastaja:   Cedric Gibbons  Hans Peters 
Pääosat:   Hurd Hatfield  George Sanders   Donna Reed  Angela Lansbury  Peter Lawford 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   1. maaliskuuta 1945  Suomi: 18. lokakuuta 1946 
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dorian Grayn muotokuva (The Picture of Dorian Gray) on Albert Lewinin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1945. Se perustuu Oscar Wilden samannimiseen romaaniin. Elokuva kuvattiin mustavalkoisena, mutta lähikuvat Dorian Grayn muotokuvasta ovat Technicolor-väreissä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  George Sanders  | … |  lordi Henry Wotton   |
|  Hurd Hatfield  | … |  Dorian Gray   |
|  Donna Reed  | … |  Gladys Hallward   |
|  Angela Lansbury  | … |  Sibyl Vane   |
|  Peter Lawford  | … |  David Stone   |
|  Lowell Gilmore  | … |  Basil Hallward   |
|  Richard Fraser  | … |  James Vane   |
|  Douglas Walton  | … |  Alan Campbell   |
|  Morton Lowry  | … |  Adrian Singleton   |
|  Miles Mander  | … |  sir Robert Bentley   |
|  Lydia Bilbrook  | … |  rouva Vane   |
|  Mary Forbes  | … |  lady Agatha   |
|  Robert Greig  | … |  sir Thomas   |
|  Moyna MacGill  | … |  herttuatar   |
|  Billy Bevanv  | … |  Malvolio Jones   |
Palkinnot

Voitetut Oscar-palkinnot:
paras mustavalkokuvaus – Harry Stradling
Voitetut Golden Globe -palkinnot:
paras naissivuosa – Angela Lansbury
Oscar-ehdokkuudet:
naissivuosa – Angela Lansbury
paras lavastus mustavalkoelokuvassa – John Bonar, Cedric Gibbons, Hugh Hunt, Hans Peters ja Edwin B. Willis
Aiheesta muualla

Dorian Grayn muotokuva Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eeva Andersson

Eeva Katriina Andersson (s. 12. tammikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut fantasiaromaanin Tiikerien tytär (Jalava, 1998). Vuonna 2001 Andersson oli kirjoittamassa kirjaan jatko-osaa nimeltä Viimeinen papitar, mutta se ei ole ilmestynyt.
Aiheesta muualla

Eeva Andersson Risingshadow.fi.
Daniele Massaro

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. toukokuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Monza, Italia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1981 1981–1986 1986–1995 1988–1989 1995–1996 | Monza Fiorentina Milan → Roma (laina) Shimizu S-Pulse |  |
Maajoukkue
| 1982–1994 | Italia | 15 (1) |
Daniele Massaro (s. 23. toukokuuta 1961 Monza, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pystyi pelaamaan myös keskikentällä.
Ura

Massaro edusti uransa parhaan jakson eli vuodet 1986–1988 ja 1989–1995 Milania. Hän edusti lisäksi vuosina 1978–1986, 1988–1989 ja 1995–1996 Monzaa, Fiorentinaa ja Romaa sekä japanilaista Shimizu S-Pulsea. Massaro saavutti Milanin riveissä muun muassa neljä Italian-mestaruutta sekä kaksi Euroopan cupin/Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voittoa. Hän teki kaksi maalia vuoden 1994 Mestarien liigan loppuottelussa Barcelonaa vastaan.
Italian maajoukkueessa Massaro pelasi vuosina 1982–1994 15 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän saavutti Italian riveissä MM-kilpailuissa kultaa vuonna 1982 ja hopeaa vuonna 1994. Massaro ei kuitenkaan pelannut minuuttiakaan vuoden 1982 kilpailuissa. Vuoden 1994 kilpailuissa hän oli yksi rangaistuspotkukilpailun epäonnistujista loppuottelussa Brasiliaa vastaan.
Saavutukset

Italian-mestaruus 1988, 1992, 1993, 1994
Italian supercup 1992, 1993, 1994
Euroopan cup/Mestarien liiga 1990, 1994
UEFA Super Cup 1989, 1990, 1994
Intercontinental Cup 1989, 1990
MM-kulta 1982
MM-hopea 1994
Dionysius (pyhimys)

Pyhän Dionysiuksen patsas Pariisin Notre Damen katedraalissa.
Pyhä Dionysius (ransk. Saint Denis) on katolinen marttyyri ja pyhimys. Kolmannella vuosisadalla hän oli Pariisin piispa. Hän koki marttyyrikuoleman noin vuonna 250. Dionysiusta pidetään Pariisin suojeluspyhimyksenä, ja hän kuuluu neljäntoista hädässäauttajan pyhimysryhmään. Muita ryhmään usein liitettäviä pyhimyksiä ovat  Barbara, Blasius, Erasmus, Pyhä Yrjö, Katariina Aleksandrialainen, Kristoforos ja Margarita Antiokialainen.
Legendan mukaan Dionysius käveli teloituksensa jälkeen päättömänä Saint-Denisin kirkkoon asti, minkä jälkeen hän kaatui siellä olevaan hautaan. Kirkossa olevia hautoja käytettiin monien kuolleiden Ranskan kuninkaiden hautapaikkoina.[lähde? ]
Suomessa Maarian kirkko on ollut pyhitetty Pyhälle Dionysiukselle.
Sarkkilanjärvi (Hämeenkyrö)

| Sarkkilanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°35′53″N, 23°21′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  Muotialanjoki 
Järvinumero:  35.591.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  60,8 m 
Rantaviiva:  4,916 km 
Pinta-ala:  0,45505 km² 
Valuma-alue:  2,35 / 170 km² 
 fiSarkkilanjärvi 
Sarkkilanjärvi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto

Sarkkilanjärvi on valuma-alueeltaan melko suuren joen järvilaajentuma, joka on lähes pohjois-etelä-suuntainen. Se on 2,1 kilometriä pitkä, vain 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 45 hehtaaria. Ympäristössä on pelkästään peltomaata, jonka pintavalunta on järvellä suurta. Järven rannan läheisyydessä ei ole muuta asutusta kuin kolme kiinteää tilaa. Rannat viettävät jyrkkärinteisinä kohti rantaa. Järven pohjoiskärjen ohittaa valtatie 3,lounaiskulman läheltä kulkee yhdystie 2624 ja länsirantaa seuraa yhdystie 13147.
Luonnonsuojelu > Vedenlaatu

Vuonna 2001 otetut vesinäytteet olivat hälyttäviä. Vesi oli jo tuolloin laadultaan huonoa. Vuonna 2006 tehty tutkimus totesi järven olevan rehevä ja vesi humuspitoista. Kesällä veden käyttökelpoisuus oli tyydyttävä, mutta talvella järvi kärsi läpivirtauksesta huolimatta ajoittaisesta hapettomuudesta. Vedessä oli runsaasti ravinteita ja lisäksi bakteerejä oli vedessä paljon.
Luonnonsuojelu > Natura 2000

Koko järvi ja lähirannat ovat Natura 2000 ohjelmassa suojelualuetta, jonka pinta-ala on 54 hehtaaria. Suojeluluokitus on SPA. Järvi on nopeasti kasvamassa umpeen eikä sillä ole enää avovettä kuin 1−2 hehtaaria. Vesikasvustoon kuuluu lähinnä korteikot ja rantaluhdat. Ympäröivien peltojen ravinteet ylläpitävät läpi virtaavassa järvessä suurta biomassaa, jota esimerkiksi linnut hyödyntävät. Syksyisin ja keväisin järvi on muuttolintujen tärkeä levähdyspaikka. Järvi onkin luokiteltu valtakunnallisesti tärkeäksi lintualueeksi.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855−1856 lähes koko Sarkkilanjärven ympäristö oli peltomaata tai niittyä. Samanaikaisessa Hämeenkyrön pitäjänkartassa on järveen piirretty keskellä luikerteleva jokimainen uoma. Järven länsiranta oli piirretty peltomaata ja itäranta niittymaaksi. Järveä on käytetty 1800-luvulta 1900-luvulle saakka uittoväylänä yläjuoksulta uitetuille tukkipuille, jota uitettiin Mahnalanselälle. Rantojen tulvaniityillä laidunnettiin karjaa ja järvestä korjattiin järviheinää.
Aiheesta muualla

Pirkanmaan lintutieteellinen yhdistys ry: Sarkkilanjärvi (Arkistoitu – Internet Archive)
Lähestymiskartta: Hämeenkyrö, Sarkkilanjärvi (Arkistoitu – Internet Archive)
Ympäristö.fi: Sarkkilanjärvi
(35.5)
David Marr

David Marr (19. tammikuuta 1945 Essex – 17. marraskuuta 1980) oli brittiläinen psykologi ja neurotieteilijä, jonka merkittävimmät saavutukset liittyvät näkökyvyn tutkimukseen sekä laskennalliseen eli komputationaaliseen neurotieteeseen, jonka alullepanijana häntä myös pidetään.
Marrin mukaan kognitiiviset prosessit ovat kuvattavissa algoritmein ja laskettavissa tietokoneella, mikä tekee hänestä komputationalistin. Marr esitti pääteoksessaan Vision (1981), että kognitiiviset prosessit voidaan jaotella kolmeen tasoon:
Komputationaalinen eli laskennallinen taso: Kuvaa kognitiivisten prosessien laskeman laskennallisen ongelman ja siihen liittyvän syötteen ja ulostulon välisen suhteen
Algoritmitaso: Kuvaa algoritmin, joka kykenee ratkaisemaan komputationaalisen tason esittämän ongelman
Implementaatio- eli sovellustaso: Kuvaa algoritmitason algoritmin fysikaalisen toteutuksen kuten tietokoneen tai aivot
Samassa teoksessa Marr teki ehdotuksen siitä, kuinka kolmiulotteinen kuvaus ympäröivästä maailmasta muodostuu ihmisaivoissa näköhavainnon kautta rakenteisesti.
Primaaliluonnos (2-ulotteinen luonnos) näkymästä perustuu ominaisuuksien ja keskeisten komponenttien kuten rajapintojen ja alueiden erittelemiseen.
2,5-ulotteinen luonnos näkymästä sisältää pintojen ja olioiden etäisyyksiä katsojasta. Nämä lasketaan muun muassa tekstuurien perusteella.
3-ulotteinen luonnos on jatkuva, katsojasta riippumaton malli ympäröivästä maailmasta.
Kirjallisuutta

Marr, D. (1982): Vision. Freeman: San Francisco.
Aiheesta muualla

Marrin elämäkerta
San José

San José on yleinen nimi monelle paikalle:
Kaksi suurinta San Jose -nimistä kaupunkia

San José, Costa Rican pääkaupunki
San José, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Muita asutuskeskuksia

San José Argentiinassa
San José de Feliciano Argentiinassa
San José de Jáchal Argentiinassa
San José de Metán Argentiinassa
San José Espanjassa
San Jose, Filippiineillä
San Jose del Monte Filippiineillä
Puerto San José Guatemalassa
Cúcuta Kolumbiassa tunnetaan myös nimellä San José de Cúcuta
San José del Guaviare Kolumbiassa
San Jose de Ocune Kolumbiassa
San José Kolumbiassa
Valle San José Kolumbiassa
San José del Cabo Meksikossa
San José Iturbide Meksikossa
San José Mogote, muinainen asutuskeskus eteläisessä Meksikossa
David Panamassa tunnetaan myös nimellä San José de David
San José de Mayo, Uruguayn San Josén departementin pääkaupunki
San José, kupari- ja kultakaivos Chilessä, vuoden 2010 kaivosonnettomuuden tapahtumapaikka
Alueita

San Josén maakunta Costa Ricassa
San José, Uruguayn departementti
Saaria

Weddellinsaari Falklandinsaarilla on espanjaksi Isla San José
San José Island Yhdysvalloissa Teksasin osavaltiossa
Isla San José Meksikossa
Isla de San José Panamassa
Henkilöitä

Mikel San José (s. 1989), espanjalainen jalkapalloilija
Laivoja

San José -luokka, Espanjan laivaston 1690-luvulla rakennettu linjalaivaluokka
San José (1698), Espanjan laivaston San José -luokan linjalaiva
San José (1769), Espanjan laivaston Purísima Concepción -luokan linjalaiva
San José (1783), Espanjan laivaston San Francisco de Paula -luokan linjalaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San José”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sharjahin kansainvälinen lentoasema

Lentoaseman sisätiloja
Lentoaseman sisätiloja
Sharjahin kansainvälinen lentoasema (arab. مطار الشارقة الدولي‎) (IATA: SHJ, ICAO: OMSJ) on lentoasema Arabiemiirikunnissa, 13 kilometrin päässä Sharjan kaupungin keskustasta. Sharjaan perustettiin maan ensimmäinen lentokenttä vuonna 1932, ja nykyinen lentoasema avattiin vuonna 1977. Vuonna 2019 lentoaseman kautta kulki 13 615 053 matkustajaa. Se on Air Arabian kotikenttä.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Kesäkaudella 2021:
| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Arabia: Ahmedabad, Almaty, Amman, Asyut, Bagdad, Bahrain, Baku, Bangalore, Batumi, Beirut, Biškek, Borg el-Arab, Chennai, Chittagong, Coimbatore, Colombo, Dammam, Dhaka, Delhi, Doha, Erbil, Faisalabad, Goa, Hyderabad, Istanbul, Istanbul–Sabiha Gökçen, Jaipur, Jedda, Jerevan, Kabul, Kairo, Kalkutta, Karachi, Katmandu, Khartum, Kiova, Kochi, Kuwait, Luxor, Masqat, Moskova–Domodedovo, Multan, Mumbai, Nairobi, Peshawar, Quetta, Riad, Salala, Sarajevo, Sharm el-Sheikh, Sialkot, Sohag, Taškent, Tbilisi, Thiruvananthapuram, Trabzon, Tunis
Airblue: Islamabad, Lahore, Multan, Peshawar
Air India Express: Chandigarh, Delhi, Kalkutta, Kannur, Kochi, Mumbai, Surat, Thiruvananthapuram, Tiruchirappalli, Varanasi
Cham Wings Airlines: Aleppo, Damaskos
EgyptAir: Kairo
Fly2Sky Airlines: Bosaso, Hargeisa
Go First: Delhi, Kannur, Kochi, Lucknow, Mumbai
IndiGo: Amritsar, Chennai, Delhi, Hyderabad, Kalkutta, Kannur, Kochi, Lucknow, Mangalore, Thiruvananthapuram
Jordan Aviation: Amman
Oman Air: Masqat
Pakistan International Airlines: Islamabad, Karachi, Lahore, Multan, Peshawar, Sialkot, Turbat
Qatar Airways: Doha
Rossiya Airlines: Moskova–Šeremetjevo, Pietari, Tjumen
SereneAir: Islamabad
Syrian Air: Damaskos
Ural Airlines: Jekaterinburg
Uzbekistan Airways: Taškent
Vistara: Delhi, Mumbai
| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Atlanta Icelandic: Frankfurt, Hongkong
EgyptAir Cargo: Kairo
Ethiopian Cargo: Addis Abeba
Kenya Airways Cargo: Nairobi
MNG Airlines: Istanbul-Atatürk
Saudia Cargo: Hongkong, Jedda, Riad
Singapore Airlines Cargo: Amsterdam, Bangalore, Bryssel, Dallas–Fort Worth, Hongkong, Lontoo–Heathrow, Los Angeles, Singapore
UPS Airlines: Hongkong, Shanghai–Pudong, Shenzhen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sharjahin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Shahriar

| Shahriar (شهریار, Shahrīār) |
| --- | --- |
 Shahriarin logo.
 Shahriar
 Koordinaatit: 35.673°N, 51.020°E 
Valtio:  Iran
Provinssi:  Teheran
Väkiluku (2011)  ():  249 473
Aikavyöhyke:  UTC+3:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shahriar, (pers. ‏شهریار‎, Shahrīār) on kaupunki Iranin Teheranin maakunnassa.
Shahriarin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 40 058 (1996), 189 421 (2006) ja 249 473 asukasta (2011).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shahriar Wikimedia Commonsissa
David Marrero

| David Marrero |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  2 383 401 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  143. (8.2.2010)
Voitot/tappiot:  3–6
Nelinpeli
Paras sijoitus:  11. (14.10.2013)
Turnausvoittoja:  9
Voitot/tappiot:  247–216
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2013)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2012)
Wimbledon:  2. kierros (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2011)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
David Marrero (s. 8. huhtikuuta 1980 Las Palmas) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 143 helmikuussa 2010 ja nelinpelissä sijalla 11 lokakuussa 2013. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ATP-turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Marrero on päässyt kahdesti puolivälieriin. Yhdysvaltain avoimissa 2011 hän eteni puolivälieriin Andreas Seppin kanssa ja Australian avoimissa 2013 Fernando Verdascon kanssa. Marrero on voittanut urallaan yhdeksän ATP-turnausta nelinpelissä, joista kaksi vuonna 2010, neljä vuonna 2012 ja kolme vuonna 2013.
Turnausvoitot > Nelinpeli (9)

| No>  | Päivä | Turnaus | Alusta | Pari | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 9. toukokuuta 2010 | Portugal Open Estoril, Portugali | Massa |  Marc López |  Pablo Cuevas  Marcel Granollers | 6–7(1–7), 6–4, [10–4] |
| 2. | 25. heinäkuuta 2010 | International German Open Hamburi, Saksa | Massa |  Marc López |  Jérémy Chardy  Paul-Henri Mathieu | 6–2, 2–6, [10–8] |
| 3. | 25. helmikuuta 2012 | ATP Buenos Aires Buenos Aires, Argentiina | Massa |  Fernando Verdasco |  Michal Mertiňák  André Sá | 6–4, 6–4 |
| 4. | 4. maaliskuuta 2012 | Meksikon avoin tennisturnaus Acapulco, Meksiko | Massa |  Fernando Verdasco |  Marcel Granollers  Marc López | 6–3, 6–4 |
| 5. | 14. heinäkuuta 2012 | ATP Vegeta Croatia Open Umag Umag, Kroatia | Massa |  Fernando Verdasco |  Marcel Granollers  Marc López | 6–3, 7–6(7–4) |
| 6. | 22. heinäkuuta 2012 | International German Open Hampuri, Saksa | Massa |  Fernando Verdasco |  Rogério Dutra da Silva  Daniel Muñoz de la Nava | 6–4, 6–3 |
| 7. | 2. maaliskuuta 2013 | Meksikon avoin tennisturnaus Acapulco, Meksiko | Massa |  Łukasz Kubot |  Simone Bolelli   Fabio Fognini | 7–5, 6–2 |
| 8. | 27. heinäkuuta 2013 | ATP Vegeta Croatia Open Umag Umag, Kroatia | Massa |  Martin Kližan |  Nicholas Monroe  Simon Stadler | 6–1, 5–7, [10–7] |
| 9. | 22. syyskuuta 2013 | St. Petersburg Open Pietari, Venäjä | Kova (s) |  Fernando Verdasco |  Dominic Inglot  Denis Istomin | 7–6(8–6), 6–3 |
Aiheesta muualla

David Marrero ATP:n sivuilla (englanniksi)
David Marrero ITF:n sivuilla (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Marrero Wikimedia Commonsissa
Dorian Harewood

| Dorian Harewood |
| --- | --- |
 Dorian Harewood vuoden 1993 tuotannossa America: A Call to Greatness.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Dorian M. Harewood
Syntynyt: 6. elokuuta 1950 (ikä 74)  Dayton, Ohio
Näyttelijä
Aktiivisena:  1975–
Merkittävät roolit:  Eightball (Full Metal Jacket) Clarence (Kauas pois) Moto (Prätkähiiret)
Palkinnot
 Image Award 1994 Kauas pois 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Dorian M. Harewood (s. 6. elokuuta 1950 Dayton, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Emmy-ehdokkuuden saanut näyttelijä ja laulaja.
Ura

Ohiossa syntyneen Harewoodin näyttelijän ura alkoi 1970-luvulla, jolloin hän esiintyi yhdessä jaksossa televisiosarjassa Swiss Family Robinson. Samana vuonna Harewood teki ensi esiintymisensä elokuvassa Foster ja Laurie. Hän jatkoi uraansa vierailevana näyttelijänä useissa televisiosarjoissa, joihin kuuluivat muun muassa Beulah Land, Matt Houston, Murhasta tuli totta ja Matlock. Samalla Harewood esiintyi useissa elokuvissa kuten Full Metal Jacketissa, Voittolyönnissä ja Äkkikuolemassa.
Ura > Ääninäyttelijänä

Vuonna 1989 Harewood teki ensimmäisen ääniroolinsa Turtles – mutanttikilpikonnat -animaatioon, jossa hän esitti Silppuria kolmen jakson verran. Sittemmin Harewood on tehnyt äänirooleja animaatioihin kuten Gargoyles, Mortal Kombat: Defenders of the Realm, Batman of the Future, Astro Boy, The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Prätkähiiret, joka on ollut hänen pitkäaikaisin sarja, jossa Harewood ääninäytteli Motoa vuosina 1993–1996. Vuonna 2006 hän uusi Moton roolin sarjan tullessa takaisin noin kymmenen vuoden tauon jälkeen.
Ura > Laulajana

Harewood julkaisi oman levynsä vuonna 1989. Sittemmin häntä on kuultu muun muassa Dean Jamesin Intimacy-albumilla.
Diskografia

Love Will Stop Calling (1989)