stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ydinmagneettinen resonanssispektroskopia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ydinmagneettinen resonanssispektroskopia Wikimedia Commonsissa
Hyrrän prekessio.
S-vektorin (pieni musta nuoli) prekession suunta (punainen nuoli) B0 ympäri (iso musta nuoli). Esimerkkeinä ytimet 13C ja 15N.
Raakasignaali (FID). Signaali heikkenee ajan kuluessa sillä nettomagneettimomentit palaavat takaisin B0 myötäiseksi. Tätä kutsutaan relaksaatioksi.
Bentseenin rengasvirtaus: ulkoinen magneettikenttä, sähkövirta ja virran indusoima magneettikenttä. Elektronit liikkuvat vastakkaiseen suuntaan kuin sähkövirta fysiikan yleisen konvention mukaisesti.
I=½ ytimen Zeeman-jakautumisen energiadiagrammi.
Fermin kontaktimekanismi. Vihreä nuoli: ydinspin. Sininen nuoli: elektronin spin. 1: vedyn 1H ydinten 1JHH-kytkeytyminen suotuisasti. 2: ydinspinit ovat vastakkaisesti ja tämä on epäsuotuisa vuorovaikutus. Muoto 2 on epävakaampi (suuri energisempi E) kuin muoto 1. 3: 1H-ydinten 3JHH-kytkeytyminen suotuisasti.
Tripletin, kvartetin, pentetin, sekstetin ja nonetin muoto NMR-spektrissä.
Nestemäisen etanolin 1H NMR-spektri (standardi: TMS, liuotin: CDCl3). CH2-ryhmän kvartetti. OH-ryhmän singletti. CH3-ryhmän tripletti. Spektrissä ei ole esitetty integraaleja.
Joitakin monimutkaisia multiplettejä: duplettien dupletti, duplettien tripletti ja triplettien kvartetti NMR-spektrissä. Huomaa ero suomen- ja englanninkielisten nimien sanajärjestysten välinen ero.
J-kytkeytymispuu. Vasen: kun kaksi J-kytkeytymisvakiota ovat kyllin erisuuret (Jab>Jbc) I=½ ytimille, NMR-spektrissä nähdään duplettien dupletti, jonka intensiteettisuhde on noin 1:1:1:1. Oikea: kun Jab=Jbc I=½ ytimille, spektrissä nähdään aina tripletti (päällekkäinen duplettien dupletti), jonka intensiteettisuhde on noin 1:2:1. Jos Jab≈Jbc, tripletti voidaan nähdä kyllin heikon resoluution omaavien NMR-spektrometrien spektreissä.
Bromipropaanin 1H NMR-spektri. Multiplettien päällä näkyvät näiden integroidut pinta-alat.
NMR-spektrometrin halkaisukuva.
Nestemäinen näyte NMR-näyteputkessa.
DSS.
Belokatain piiri

| Belokatain piiri Белокатайский район Belokataiski raion Балаҡатай районы Balaqatai raiony |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Belokatain piiri Baškortostanin koillisosassa
Perustettu:  1930
Pinta-ala:  3 037 km²
Väkiluku (1995):  23 000
Belokatain piiri (ven. Белокатайский район, Belokataiski raion, baškiiriksi Балаҡатай районы, Balaqatai raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan koillisosassa Tšeljabinskin ja Sverdlovskin alueiden vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskuskylä Novobelokatai sijaitsee 341 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ufasta koilliseen. Piiri koostuu 13 maalaiskunnasta, ja  on perustettu vuonna 1930.
Belokatain piirin pinta-ala on 3 037 km². Vuonna 1995 piirin asukasluku oli noin 23 000 ja asukastiheys 8 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset ja baškiirit.
Aiheesta muualla

Piirin sivusto (venäjäksi)
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Bernabé de Jesús Sagastume Lemus

Bernabé de Jesús Sagastume Lemus (s. 20. toukokuuta 1961) on guatemalalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiinien jäsen 28. joulukuuta 1985, ja hänet vihki papiksi Rodolfo Quezada Toruño 31. tammikuuta 1987. Hänet nimitettiin Santa Rosa de Liman hiippakunnan piispaksi 28. heinäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Quezada Toruño, jota avustivat Bruno Musarò ja Pablo Ervin Schmitz Simon.
August Mälk

August Mälk (4. lokakuuta 1900 Saarenmaa − 19. joulukuuta 1987 Ruotsi) oli virolainen kirjailija. Mälk työskenteli vuoteen 1936 asti opettajana ennen ryhtymistään vapaaksi kirjailijaksi. Hän toimi myös kansanedustajana vuosina 1937–1940. Mälk muutti vuonna 1944 maanpakoon Ruotsiin, jossa jatkoi kirjailijan uraansa. Hänen laajasta tuotannostaan on suomennettu 1940-luvulla romaanit Kukkiva meri ja Hyvä satama ja novellikokoelma Meren antimet.
Eesti Post julkaisi vuonna 2000 postimerkin Mälkin syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi.
Suomennetut teokset

Kukkiva meri (Õitsev meri), suom. Kerttu Mustonen, Porvoo: WSOY 1941
Meren antimet: viisi novellia (Rannajutud), suom. Helvi Katajavuori, Turku: Aura 1943.
Hyvä satama (Hea sadam), suom. Kerttu ja Liisa Mustonen, Vadstena: Orto 1946
Aiheesta muualla

Virolaisessa kirjailijatalossa, Suomen Kuvalehti, 25.02.1939, nro 8, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Belaja Gora

| Belaja Gora Белая Гора, Үрүҥ хайа |
| --- | --- |
 Sahan tasavalta Venäjällä, alla taajama tasavallan kartalla
 Belaja Gora
 Koordinaatit: 68.5375°N, 146.1933°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Abyin ulus
taajamaksi:  1975
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkikunta
Väkiluku (2010):  2 194
Aikavyöhyke:  UTC+11 (MSK+8)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belaja Gora (ven. Белая Гора) eli Ürüŋ Xaja (jak. Үрүҥ Хайа) on kaupunkimainen taajama ja Abyin ulusin  eli Abyin piirin hallinnollinen keskus Indigirkajoen varrella Sahan tasavallassa Venäjällä.
Belaja Goran kylästä tuli piirin hallinnollinen keskus vuonna 1974; entinen keskus oli Družinan kylä.
Belaja Gorassa oli 2000-luvulle tultaessa ala- ja keskiasteen koulut, neljä lastentarhaa, kirjasto, kirjapaino ja televisioasema.
Baby Love

| Baby Love |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kari Paljakka
Käsikirjoittaja:  Kari Paljakka ja Alvaro Pardo
Säveltäjä:  Matti Inkinen
Kuvaaja:  Raimo Heikkonen
Pääosat:  Matti Inkinen   Olavi Mäkinen   Kai Lehtinen   Juha Siltanen   Henriikka Salo   Hannele Lauri  Kauko Laurikainen   Sari Sarlund   Baba Lybeck
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio   TV 1   Teatteritoimitus
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  64 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Yle
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baby Love on tv-elokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 1986. Elokuvan on ohjannut Kari Paljakka ja sen musiikin on säveltänyt Matti Inkinen.
Juoni

Elokuvan päähenkilöt Titi (Sari Sarlund) ja Mari (Baba Lybeck) pyrkivät rocktähti Mr X:n (Matti Inkinen) suosioon.
Aiheesta muualla

Baby Love eli kuinka päästä rokkilaulajan suosioon, Ylen Elävä arkisto
Asios Samoslainen

| Asios Samoslainen> Ἄσιος ὁ Σάμιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 700-luku eaa.? Samos
Kuollut: 600-luku eaa.?
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (eeppinen)
Aikakausi:  antiikki
Kirjallinen suuntaus: eeppinen runous, elegiarunous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Asios Samoslainen (m.kreik. Ἄσιος ὁ Σάμιος, Asios ho Samios; 700/600-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Samokselta.
Asios ajoitetaan toimineeksi noin vuonna 700 eaa., vaikka joskus hänet on sijoitettu jo varhaisempaan ja joskus myöhäisempään aikaan. Athenaios kutsuu häntä ”vanhaksi samoslaiseksi runoilijaksi”. Pausaniaan mukaan Asioksen isän nimi oli Amfiptolemos.
Asios kirjoitti eeppistä ja elegiarunoutta. Hänen runojensa aiheita ei tunneta. Muutamat niistä säilyneet katkelmat koostuvat genealogisista yksityiskohdista sekä samoslaisten ylellistä elämäntapaa koskeneista huomautuksista. Athenaioksen ja Pausaniaan lisäksi katkelmia on säilynyt muun muassa Strabonin ja Pseudo-Apollodoroksen kautta. Asioksen elegiat oli kirjoitettu tavallisessa elegiamitassa, mutta ovat kadonneet kokonaan lukuun ottamatta lyhyttä Athenaioksen lainaamaa elegiaa.
Kirjallisuutta

Bach, Johann Nicolaus (toim.): Callini Ephesii, Tyrtaei Aphidnaei, Asii Samii, Carminum quae supersunt.  Sumptibus F. C. G. Vogelii, 1831.  Teoksen verkkoversio.
Aslak Outakoski

Eljas Aslak Ensio Outakoski (21. huhtikuuta 1909 Pudasjärvi – 2006 Oulu) oli historioitsija ja Oulun maakunta-arkiston hoitaja.
Henkilöhistoria

Aslak Outakosken vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Antti Outakoski ja Maria Lovisa Erikson ja puoliso vuodesta 1935 lehtori Eeva Inkeri Helminen. Outakoski tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja Ruotsiin ja Norjaan 1930-luvulla. Oulun maakunta-arkiston va. hoitajana Outakoski toimi 1936–1937 ja sen jälkeen maakunta-arkiston hoitajana vuoteen 1972. Hän oli myös Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton sihteeri 1945–1952 ja hänellä oli useita historian alan yhdistysten ja toimikuntien luottamustoimia.
Pappi, teologian tohtori ja yhteiskunnallinen vaikuttaja Nilla Outakoski oli Aslak Outakosken veli.
Julkaisuja

Entistä ja nykyistä Tenosta ja sen asukkaista, 1937
Oulun ja Lapin Läänejä koskevista arkistoasiakirjoista Oulun maakunta-arkistossa, 1938
Puolustustoimenpiteistä Pohjois-Pohjanmaalla vv. 1788-1790 sodan aikana, 1940
Rovaniemeläisiä vääränrahantekijöitä, 1945, julkaisussa Käräjäpukareita ja käräjäjuttuja: kansamme historiaa tuomiokirjojen valossa
Oulun suomalainen klubi 1907–1946, 1946
Oulun konepaja osakeyhtiö 1873–1948: raskaan teollisuuden aloittaminen Pohjois-Suomessa ja piirteitä sen kehittämisestä kolmen neljännesvuosisadan aikana, 1949
Pekka Vesainen 1500-luvulla, 1952
Pohjois-Suomen keskinäinen vakuutusyhtiö 1905–1955: pohjoissuomalaisen palovakuutustoiminnan synty ja kehittäminen koko maan käsittäväksi vakuutustoimeksi, 1955
Tornion kanta-apteekki 1786–1956: peräpohjolan vanhimman toiminnassa olevan taloudellisen yrityksen synty ja piirteitä sen toiminnasta 170 vuoden aikana, 1956
Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliitto: vuosikirja. 16, 1958, 1958, Ilmari Louhia, Aslak Outakoski
Laanila: vapaaherrakunnan hovi, kihlakunnantuomarin virkatalo, suurteollisuuslaitoksen sijoituspaikka, 1958
Hajapiirteitä Oulujoen kunnanvaltuuston 50-vuotistaipaleelta 1910–1960, 1960
Assassin’s Creed Rogue

| Assassin’s Creed Rogue |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft Sofia
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, Ubisoft Store, PlayStation Store, Microsoft Store ja Epic Games Store
Pelisarja:  Assassin’s Creed
Pelimoottori:  AnvilNext
Julkaistu:   11. marraskuuta 2014 PlayStation 3, Xbox 360NA 11. marraskuuta 2014EU 13. marraskuuta 2014 Microsoft Windows 10. maaliskuuta 2015 PlayStation 4, Xbox One (Remastered) 20. maaliskuuta 2018 
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 16 
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Assassin’s Creed Rogue (työnimeltään Assassin’s Creed Comet) on Ubisoft Sofian kehittämä ja Ubisoftin julkaisema Assassin’s Creed -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle marraskuussa 2014 sekä Microsoft Windowsille 10. maaliskuuta 2015. Rogue on pääsarjan kahdeksas osa. Pelin paranneltu remastered-versio julkaistiin PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle maaliskuussa 2018.
Peli sijoittuu seitsenvuotisen sodan aikaiseen Pohjois-Amerikkaan. Pelialueeseen kuuluu muun muassa Pohjois-Atlantti, Appalakkien alue ja New York. Pelissä ei muista osista poiketen pelata salamurhaajalla (engl. assassin) vaan Shay Cormac -nimisellä temppeliritarilla (engl. templar).
Aiheesta muualla

Assassin's Creed: Rogue MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
Pääsarja:   Assassin’s Creed  Assassin’s Creed II  Brotherhood  Revelations  Assassin’s Creed III  Black Flag  Unity  Rogue  Syndicate  Origins  Odyssey  Valhalla 
Muut pelit:   Altaïr’s Chronicles  Bloodlines  Discovery  Liberation  Identity  Chronicles 
Elokuvat:  Assassin’s Creed
Lyhytelokuvat:  Assassin’s Creed: Lineage
Animaatioelokuvat:   Assassin’s Creed: Ascendance  Assassin’s Creed: Embers 
Hahmot:   Desmond Miles  Altaïr ibn La-Ahad  Ezio Auditore da Firenze
Ben Walter Heikel

Ben Walter Heikel (27. elokuuta 1879 Ylitornio – 21. toukokuuta 1954 Villarrica, Paraguay) oli suomalainen valtionpomologi, puutarhaopetuksen ja hedelmänviljelyn kehittäjä sekä kotimaisten hedelmäviinien valmistuksen uranuurtaja.
Heikelin vanhemmat olivat metsähallituksen metsäinsinööri August Benjamin (Benne) Heikel (1854–1928) ja Johanna Maria Laurin (1856–1933). Hän suoritti pomologin tutkinnon kuninkaallisessa pomologisessa opistossa Proskaussa Saksassa. Heikel toimi Suomessa valtionpomologina 1908–1916 ja oli Lepaan puutarhaopiston hedelmänviljelyn opettajana 1910–1916. Lepaalla Heikel alkoi suunnitella viininvalmistusta kotimaisista marjoista ja hedelmistä. Opisto ei ollut kuitenkaan halukas tähän työhön joten Heikel jatkoi vuodesta 1912 kokeilujaan yksityisesti Hattulassa omistamallaan Kaselan tilalla. Hän perusti myös vuonna 1916 viinien teollista valmistusta varten Marja Oy-nimisen yhtiön Parolaan ja oli yhtiön toimitusjohtajana.
Marja Oy sai luvan valmistaa 10% alkoholia sisältävää kirkkoviiniä sekä lisäksi pieniä määriä alkoholia sisältäneitä hehkumehua ja marjahyytelöitä. Vuonna 1919 kieltolain tultua voimaan Heikel tuomittiin Hattulan käräjillä kahden vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen koska Marja Oy:n tehtaan tuotteiden alkoholipitoisuus oli ylittänyt lain salliman 2 prosenttia. Heikel erosi tämän jälkeen syyskuussa 1919 Marja Oy:n toimitusjohtajan virasta ja siirtyi perheineen Paraguayhin. Hän toimi sen jälkeen loppuelämänsä ajan itsenäisenä hedelmänviljelijänä Villarricassa Paraguayssa.
Marja Oy jatkoi valmistustoimintaansa aina vuoteen 1956 saakka. Yhtiö valmisti kirkkoviinin ohella Suomen Helmi-nimistä valkoviiniä, Taru-nimistä väkevää viiniä, erilaisia marjaliköörejä, mehutiivisteitä ja marmeladeja. Valmistustoiminnan päätyttyä yhtiön Parolassa Merventie 5:ssä sijainnut tehdaskiinteistö siirtyi Villayhtymä Oy:n tytäryhtiön Tehdasvilla Oy:n käyttöön.
Aiheesta muualla

Ben Valter Heikel : Kuvauksia Paraguaysta, Kansan kuvalehti, 11.11.1927, nro 45, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Belojarskin ydinvoimalaitos

Belojarskin ydinvoimala sijaitsee Sverdlovskin alueen Zaretšnyissä.
Belojarskin ydinvoimalaitos (ven. Белоя́рская а́томная электроста́нция им. И. В. Курчатова, Белоярская АЭС (БАЭС),  Belojarskaja AES (BAES)) on Venäjän Länsi-Siperian Sverdlovskin alueella, kolme kilometriä 26 000 asukkaan Zaretšnyin kaupungin pohjoispuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalan länsipuolella on lauhdutusvesialtaana toimiva Belojarskin tekoallas. Aluekeskus Jekaterinburg sijaitsee 45 kilometriä voimalasta länteen.
Belojarskin ydinvoimalaitoksen 3. yksikköä.
Venäjän läntisimpien ydinvoimaloiden sijainti.  (Katso)
Rakenteilla oleva voimala
Toiminnassa oleva voimala

Toiminnassa olevissa ydinvoimalaitoksissa voi olla myös rakenteilla olevia tai suljettuja voimalayksiköitä.
Belojarskin ydinvoimalaitos.
Belojarskin ydinvoimalan valvomoa (2011).
Ydinvoimala on yksi Venäjän vanhimmista. Sen kaksi ensimmäistä yksikköä perustui Obninskin ydinvoimalaitoksessa kokeiltuun  kevytvesijäähdytteiseen ja grafiittihidasteiseen reaktorityyppiin (LWGR, Light Water cooled Graphite moderated Reactor). Yksikkö 1 oli teholtaan 108 MW (reaktorimalli AMB-100) ja liitettiin sähköverkkoon 26. huhtikuuta 1964. Yksikkö 2 oli teholtaan 160 MW (malli AMB-200) ja kytkettiin verkkoon 29. joulukuuta 1967. Nämä reaktoriyksiköt suljettiin lopullisesti vuosien 1983 ja 1990 alussa.
Huhtikuussa 2014 käytössä oli ainoastaan voimalan reaktoriyksikkö 3. Se on reaktorimalliltaan BN-600-tyyppinen, 600 megawatin nopea hyötöreaktori. Voimalaitosyksikkö liitettiin sähköverkkoon 8. huhtikuuta 1980. Lisäksi voimalaitokseen on valmistumassa 4. yksikkö. Se on 864 MW:n tehoinen nopea hyötöreaktori (mallia BN-800). Yksikköä rakennettiin kesästä 2006 saakka ja se kytkettiin verkkoon joulukuussa 2015.
Lisäksi Sverdlovskin alueella on tehty päätös 1220 megawatin BN-1200-tyyppisen 5. hyötöreaktoriyksikön rakentamisesta. Viitosyksikkö olisi tarkoitus saada rakennettua 2020-luvun alkuun mennessä, jolloin nykyisen 3. yksikön tuotannollinen aika on suunniteltu päättyvän.
Ydinvoimalaitoksen omistaa Venäjän valtion Rosatom ja sen toiminnasta vastaa Rosatomin tytäryritys, osakeyhtiö Rosenergoatom.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belojarskin ydinvoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Belojarskaja AES: TšP ko Dnju Atomštšika (venäjäksi) (bellona.ru)
Bartolomé Esteban Murillo

| Bartolomé Esteban Murillo |
| --- | --- |
 Yksityiskohta omakuvasta.
Henkilötiedot
Syntynyt: joulukuussa 1617 tai tammikuussa 1618 Sevilla, Espanja
Kuollut: 3. huhtikuuta 1682 (64 vuotta) Sevilla, Espanja
Kansalaisuus:  espanjalainen
Taiteilija
Ala:  Maalaustaide
Taidesuuntaus:  Barokki
Poika ja koira, 1655–1660.
Bartolomé Esteban Murillo (joulukuussa 1617 tai tammikuussa 1618 Sevilla – 3. huhtikuuta 1682 Sevilla) oli espanjalainen taidemaalari. Hänen väripalettinsa oli pehmeäsävyinen. Barokkimaalari Murillo tunnetaan parhaiten madonnakuvista ja uskonnollisista maalauksista, mutta hän teki runsaasti maalauksia myös naisista ja lapsista. Oman aikakautensa jokapäiväistä elämää kuvanneet maalaukset esittivät kukkamyyjiä, katupoikia ja kerjäläisiä.
Murillon maalauksissa on tunteellisuutta, aistillisuutta ja voimakasta uskonnollisuutta. Hänen maalaustensa aiheita ovat pyhä perhe ja pyhimyslegendat, sekä taivaalliset madonnanäyt muun muassa conceptio immaculata -aiheesta.
Murillo opiskeli Juan del Castillon oppilaana Sevillassa. Muutettuaan Madridiin 26-vuotiaana (1642) hän tutustui muun muassa flaamilaiseen maalaustaiteeseen ja espanjalaismaalarien tuotantoon. Alkuun hänen töissään oli vaikutteita Francisco de Zurbaránilta ja Jusepe de Riberalta, mutta sittemmin hänen tyylinsä kehittyi hiotummaksi ja lähemmäksi ajan porvariston ja ylimystön makua, mikä näkyy varsinkin uskonnollisissa aiheissa.
Hän palasi Sevillaan kolmen vuoden kuluttua, ja teki laajat maalaussarjat Sevillan kapusiiniluostariin ja Hospital de la Caridadiin, mikä lisäsi hänen mainettaan. Muutaman Sevillan katedraalia varten tehdyn työn jälkeen hän alkoi erikoistua madonna ja lapsi -kuviin sekä conceptio immaculata -maalauksiin, joista tuli hänen suurimpia menestyksiään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bartolomé Esteban Murillo Wikimedia Commonsissa
Assegai

Vahti assegai olallaan Etelä-Afrikassa 1943
Assegai (alkujaan berberien kielen sanasta zaġāya) on nimitys tavallisesti heittämiseen tarkoitetulle aseelle, tietyntyyppiselle keihäälle tai seipäälle. Se on valmistettu puusta ja sen kärki on kaksipuolinen ja valmistettu teräksestä. Assegain uskotaan olevan Iberian niemimaalla kehitetty, ja sitä käytettiin jo 1300-luvulla.
Zulu-heimon johtaja Shaka kehitti 1800-luvulla assegaista lyhyemmän, lähitaisteluissa käytettävän version.
Asir

| Asir عسير |
| --- | --- |
 Vuoristomaisemaa provinssissa.
 Provinssi Saudi-Arabian kartalla
Valtio:   Saudi-Arabia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Abha
 – suurin kaupunki:  Abha
Pinta-ala:  76 693 km²
Väkiluku (2017):  2 288 500
Asir (arab. عسير‎, ‘Asīr) on provinssi Saudi-Arabian lounaisosassa. Sen pääkaupunki on Abha. Provinssin pinta-ala on 76 693 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 2 288 500.
Asirin kansallispuisto

Asirin kansallispuisto on Saudi-Arabian ensimmäinen kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1978. Sen pinta-ala on 4 150 neliökilometriä. Alue ulottuu läheltä pääkaupunkia rannikolle Al-Shuqaydiin. Kansallispuiston alueella sijaitsevat teräväpiirteiset Asirvuoret, jotka kohoavat 3 000 metrin korkeuteen kapealta, Punaiseenmereen rajoittuvalta Tihamahin rannikkotasangolta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asir Wikimedia Commonsissa
Saudi-Arabian provinssit
Al Bahah
Al Hudud ash Shamaliyah
Al Jawf
Al Madinah
Al Qasim
Ar Riyad
Al-Šarqiyya
Asir
Ha'il
Jizan
Makkah
Najran
Tabuk
Assault

| Assault |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Namco
Julkaisija:  Namco
Säveltäjä:  Shinji Hosoe
Julkaistu:  1988
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Kolikkopeli ja Nintendo Switch
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Assault on Namcon vuonna 1988 kehittämä ja julkaisema peli, joka julkaistiin alun perin kolikkopelinä. Pelissä avaruusoliot ovat hyökänneet pelaajan kotimaahan. Pelissä ohjataan panssarivaunua ja kuvakulma on ylhäältä. Myös viholliset ovat pääosin panssarivaunuja. Pelialue kääntyy pelaajan mukaan ja peli kertoo, jos pelaaja menee väärään suuntaan. Peliä ohjataan kahdella joystickilla. Pelissä on 11 kenttää. Pelaajan täytyy päästä miehitettyyn linnoitukseen ja tuhota se.
Asios (mytologia)

Asios (m.kreik. Ἄσιος, lat. Asius) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri Troijan sodassa taistelleen mieshahmon nimi.
Hyrtakoksen poika

Asios oli Hyrtakoksen poika ja kotoisin Arisbeen kaupungista. Troijan sodan aikana Asios taisteli Troijan puolella, ja hänet surmasi Idomeneus akhaialaisten hyökkäyksen aikana.
Dymaan poika

Asios oli Dymaan poika ja Troijan kuningattaren Hekaben veli. Hän oli Adamaan ja Fainopsin isä. Hän toimi fryygialaisten johtajana Troijan sodan aikana, ja Apollonin kerrotaan ottaneen hänen hahmonsa rohkaistessaan Hektoria taisteluun Patroklosta vastaan. Diktys Kreetalaisen mukaan hänet surmasi Aias.
August Verner Jaakkola

August Verner Jaakkola (6. tammikuuta 1887 Tarvasjoki – 5. kesäkuuta 1954 Piikkiö) oli suomalainen rovasti ja runoilija.
Jaakkola toimi Piikkiön kirkkoherrana yli 30 vuotta. Hän on sanoittanut virsikirjan virren 319 Sä kuljet seurassa Jeesuksen ja hänen sanoittamiaan lauluja on lisäksi yhdeksän kappaletta evankelisen herätysliikkeen Siionin kannel-laulukirjassa.
Teoksia

Rikas nuorukainen. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1920
Kellonsoittaja Rietrikki sekä muita runoja. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1942
Pyhäaamu : uusi, lisätty painos kokoelmasta Kellonsoittaja Rietrikki. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1946
Asitit

| Asitit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Asitit Philepittidae  Sharpe, 1870
Katso myös
   Asitit Wikispeciesissä   Asitit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asitit (Philepittidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo, joka on kotoperäinen Madagaskarin saarella. Heimon nimesi Richard Bowdler Sharpe vuonna 1870. Aiemmin asitit luettiin pittoihin. Nykyään ne usein luokitellaan harlekiineihin.
Asitteja on kaksi sukua, joista kummassakin on kaksi lajia. Ne ovat pieniä varpuslintuja ja elävät metsissä. Sukupuolet eroavat höyhenpuvuiltaan vain hieman. Koiraalla on silmän ympärillä kirkasvärinen heltta, joka hehkuu soidinaikana värikkäänä. Väri on muodostunut kollageenikuiduista, mikä on ainutlaatuista eläinkunnassa. Pyrstö on hyvin lyhyt. Uloin käsisulka on pitkä ja lepattaa lennossa.
Asittien ravintona ovat hedelmät, ja ne ovatkin Madagaskarin tärkein hedelmänsiemeniä levittävä lintuheimo. Lisäksi asitit syövät hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. Neodrepanis-suvun lajit käyttävät ravinnokseen myös mettä, jota ne lipovat pitkällä kielellään.
Lisääntymisbiologiaa tunnetaan ainoastaan samettiasitin osalta.
Asittien elinolot ovat vaarantuneet ylimitoitettujen metsänhakkuiden takia.
Suvut ja lajit

Asitit (Philepitta )
Kelta-asitti (Philepitta schlegeli)
Samettiasitti (Philepitta castanea)
Mesitit (Neodrepanis )
Helttamesitti (Neodrepanis coruscans)
Latvusmesitti (Neodrepanis hypoxantha)
Aiheesta muualla

ITIS: Philepittidae (englanniksi)