stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jenni Morottaja

| Jenni Morottaja |
| --- | --- |
 Jenni Morottaja uransa viimeisen ottelun jälkeen Mosahallissa 17. maaliskuuta 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1983 (ikä 41)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  155
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  2003–2004  2005  2007–2013  2014–2015  2016–2017  |  VFT  Tiikerit  SB-Pro  Erä III  EräViikingit  |  |  |
Maajoukkue
|  | Suomi | 57 (22 + 23 = 45) | 57 (22 + 23 = 45) |

Jenni Morottaja (s. 5. maaliskuuta 1983) on suomalainen kilpailu-uransa päättänyt salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hänet valittiin Suomessa vuoden naispelaajaksi 2005. Hänet on valittu EC- ja MM-kisojen tähdistöjoukkueeseen. Hän on saavuttanut maailmanmestaruuden, kaksi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin. Seuratasolla hän on saavuttanut kaksi SM-kultaa, kolme SM-hopeaa, yhden SM-pronssin sekä kaksi EC-hopeaa. Hänellä on myös yksi Suomen cupin voitto ja kaksi hopeasijaa.
Inarinsaamelaiset sukujuuret omaava Morottaja on urallaan pelannut 57 naisten maaottelua, joissa hän on tehnyt tehopisteet 22 + 23 = 45. Jäähyjä kertyi kymmenen minuuttia. Suomessa hänet valittiin kuukauden pelaajaksi kolme kertaa. Naisten salibandyliigassa Morottaja pelasi 18 kauden aikana 277 ottelua ja saavutti tehopisteet 127 + 140 = 267. Pudotuspelejä hän on pelannut 83, joissa hänen tehopisteensä ovat 31 + 35 = 66. Morottaja sai jäähyjä liigapeleissä 148 minuuttia ja on kaikkien aikojen jäähytilastojen kolmen kärjessä.
Morottaja nimettiin Salibandylegendaksi keväällä 2018. Muistotaulu luovutettiin hänelle 21. huhtikuuta Hartwall Arenalla pelatun Superfinaalin yhteydessä.
Pelaajahistoria

Morottaja aloitti salibandyuransa Keravalla, jossa hän saavutti useita junioreiden mestaruuksia.
Kaudella 2000–2001 Morottaja pelasi maajoukkueessa Anne-Mari Lyhykäisen ja Sini Vartiaisen kanssa ketjussa, josta käytettiin nimitystä Teletapit. Morottaja kuului maailmanmestaruuden vuonna 2001 voittaneeseen joukkueeseen, minkä jälkeen hän piti välikauden ja pelasi yhden kauden 1. divisioonassa. Liigakentille hän palasi kaudeksi 2003–2004 ja voitti VFT:n paidassa Suomen-mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän voitti SM-kultaa Tiikereiden joukkueessa. Vuonna 2005 hänet valittiin vuoden naispelaajaksi ja samana vuonna EC-hopean myötä Euroopan tähdistöjoukkueeseen.
Toisissa MM-kisoissaan Singaporessa 2005 Morottaja saavutti hopeaa. Tanskassa 2007 Suomi saavutti jälleen MM-hopeaa ja Morottaja valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Vuonna 2009 Morottaja sai MM-pronssia Ruotsin kisoista. Vuoden 2011 MM-kisat jäivät häneltä pelaamatta joidenkin erimielisyyksien vuoksi.
Vuosina 2007–2013 Morottaja edusti SM-liigassa SB-Prota. Kaudella 2009–2010 saavutuksena oli SM-hopeaa ja Suomen cupin hopea. Kaudella 2010–2011 seura saavutti SM-pronssia ja kaudella 2011–2012 SM-hopeaa, ja vuonna 2012 seura voitti myös Suomen cupin.
Jenni Morottaja päätti lopettaa salibandyuransa kauteen 2011–2012, mutta palasi naisten salibandyliigaan 2012 joulukuussa, voittaen 2012–2013 puolustajien play off pistepörssin ja sekä SB-Pron paidassa SM-hopeaa. Kaudeksi 2014–2015 Morottaja siirtyi Erä III:n riveihin pelaamaan. Kauden 2016–2017 hän pelasi EräViikingeissä ja kauden jälkeen hän päätti pelaajauransa ottelussa EräViikingit-Steelers tehden tehopisteet 2 + 2.
Aiheesta muualla

Player Card Kansainvälinen Salibandyliitto. (englanniksi)
John Boozman

John Boozman vuonna 2011.
John Nichols Boozman (s. 10. joulukuuta 1950 Shreveport, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on toiminut Arkansasin osavaltion senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2011 lähtien. Boozmanin senaattorikausi päättyy tammikuussa 2023.
Ennen valtakunnanpolitiikkaan lähtemistä Boozman työskenteli optometristina. Boozman valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen täytevaaleissa vuonna 2001 eronneen Asa Hutchinsonin tilalle. Boozman työskenteli edustajainhuoneessa yhtäjaksoisesti vuoteen 2011, jolloin hänet valittiin senaattiin. Boozmanin ajamaa politiikkaa on kuvailtu konservatiiviseksi: Boozman on vastustanut aselakien kiristyksiä, rikollisten armahduksia ja kansalaisuuden myöntämistä laittomasti maassa oleskeleville.
Johannisburgin linna

| Johannisburgin linna> Schloss Johannisburg |
| --- | --- |

Sijainti:  Aschaffenburg, Saksa
Koordinaatit:  49.9761°N, 9.1415°E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1614
Suunnittelija:  Georg Ridinger
Tyylisuunta:  renessanssi
Julkisivumateriaali:  punainen hiekkakivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Johannisburgin linna (saks. Schloss Johannisburg) on linna Aschaffenburgin kaupungissa Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se edustaa arkkitehtuurilliselta tyylisuunnaltaan renessanssia. Linnan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1605, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1614.
Linnan suunnittelusta vastasi saksalainen arkkitehti Georg Ridinger. Julkisivumateriaalina on käytetty punaista hiekkakiveä[lähde? ]. Vuoteen 1803 asti linna toimi Mainzin arkkipiispojen ja vaaliruhtinaiden toisena virallisena asuntona. Nykyisin linnassa on muun muassa museo ja taidegalleria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannisburgin linna Wikimedia Commonsissa
Emporis: Schloss Johannisburg (englanniksi)
Jolanda Batagelj

| Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Slovenia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 800 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2002 | 800 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 2002 | 800 metriä |  |
Jolanda Batagelj (o.s. Steblovnik, aik. Čeplak, s. 12. syyskuuta 1976 Celje, Jugoslavia) on slovenialainen keskimatkojen juoksija.
Batageljin toistaiseksi menestyksekkäin vuosi oli 2002, jolloin hän voitti 800 metrillä Wienin sisäratojen EM-kisoista kultaa uudella ME-ajalla 1.55,82. Samana vuonna Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän voitti myös kultaa. Batagelj on menestynyt 800 metrillä hyvin myös Kultaisessa liigassa ja muissa GP-kisoissa, vaikkakin kyseisellä matkalla Maria Mutola oli Ateenan olympialaisiin saakka lähes puolen vuosikymmenen ajan voittamaton. Ateenan kisoissa Batagelj jäi pronssille voiton mentyä Kelly Holmesille ja hopean maalikamerakuvan perusteella Hasna Benhassille. Aikaisemmin samana vuonna halli-MM-kisoissa hän oli hopealla Mutolan vielä tuolloin voittaessa kultaa. Batagelj saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa Birminghamissa 2007.
Batagelj jäi kiinni erytropoietiinin käytöstä heinäkuussa 2007. Batagelj oli testattu kilpailun ulkopuolella hänen kotonaan Monacossa 18. kesäkuuta 2007. IAAF asetti hänet väliaikaiseen kilpailukieltoon ja maaliskuussa 2008 Slovenian yleisurheiluliitto vahvisti kahden vuoden kilpailukiellon. Kilpailukielto päättyi heinäkuussa 2009.
Ennätykset

400 m – 54,67 (2000)
800 m – 1.55,19 (2002)
1000 m – 2.31,66 (2002)
1500 m – 4.02,44 (2003)
Maili – 4.29,58 (2006)
Tobias Åkerman

| Tobias Åkerman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Uusikaarlepyy, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Muik Hockey
Sarja:  Suomi-sarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Sport (SML)
Tobias Åkerman (s. 30. maaliskuuta 2000 Uusikaarlepyy) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Muik Hockeyssa.
Ura > Seuraura

Åkerman on Muik Hockeyn kasvatti. Hän muutti jo 14-vuotiaana Jyväskylään ja siirtyi JYPin C-nuoriin kaudeksi 2014–2015. Kaudeksi 2015–2016 Åkerman siirtyi Vaasan Sportin junioreihin. Hän oli B-nuorten Mestiksessä joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 2+8=10.
Kaudeksi 2017–2018 Åkerman nostettiin Sportin SM-liigarinkiin. 17-vuotias Åkerman teki liigadebyyttinsä ja sai tililleen kauden ainoan SM-liigaottelunsa 16. tammikuuta 2018 vieraissa Pelicansia vastaan. Hänet merkittiin Sportin kakkospuolustajapariin Niklas Nevalaisen viereen. Åkerman jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa, vaikka joukkueella oli kokoonpanossa vain viisi muuta puolustajaa. Sen sijaan Sportin peluutti kuudentena puolustajana hyökkääjistä Erik Riskaa ja Joonas Komulaista.
Åkerman jatkoi kaudella 2018–2019 Sportin SM-liigaringissä. Hän sai kauden aikana tililleen yhden SM-liigaottelun, mutta Åkerman jäi kuitenkin jälleen ilman peliaikaa. Hän pelasi lähes koko kauden Sportin A-nuorissa, jossa Åkerman voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Hän aloitti joukkueessa myös kauden 2019–2020, jolloin Åkerman nousi Sportin varakapteeniksi. Kesken kauden, tammikuussa 2020 hän kuitenkin siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella kasvattajaseuransa Muik Hockeyn miesten Suomi-sarjajoukkueeseen.
Ura > Maajoukkueura

Åkerman pelasi nuorten olympialaissa, Lillehammerissa vuonna 2016. Hän pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä Åkerman on pelannut 32 poikien maaottelua.
Jemenin ympäristöpolitiikka

Jemenin ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Jemenin talous on UNEPin mukaan riippuvainen kalastuksesta ja öljystä. Mahmoud Mohamed Shidiwah on ympäristöviraston puheenjohtaja (Yemen's Environmental Protection Agency). Vaikka kalansaaliit ovat nousseet 30 % ja vienti 25 % maailmanpankin raportin mukaan kalakannat heikkenee paikoittain.
Vesi

YK:n vuoden 2006 raportin mukaan Jemenissä pohjaveden taso laskee yli metrin vuodessa. WWF:n vuoden 2008 raportin mukaan maailman keskimääräinen vedenkulutus henkeä kohti vuodessa oli 1,2 miljoonaa  litraa, mutta määrä vaihteli Yhdysvaltojen 2,48 milj. litrasta  Jemenin  0,6 milj. litraan.
Uhanalaiset eläimet

Sarvikuonon sarvien kauppa alkoi Jemenissä 1970-luvulla. Vuonna 1994 40 % maailman sarvikuonojen sarvien kaupasta tapahtui Jemenissä.
Maailmanperintöluettelo

Maailmanperintöluetteloon sisältyy Sanaan vanha kaupunki, Sokotra, Zabid ja Shibām.
John Bosman

John Bosman
Jakobus Johannes "John" Bosman (s. 1. helmikuuta 1965 Bovenkerk, Alankomaat) on alankomaalainen, vuosina 1983–2002 pääsarjatasolla pelannut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bosman voitti Alankomaiden joukkueessa Euroopan-mestaruuden vuonna 1988 mutta pelasi lopputurnauksessa vain alkulohkossa yhden ottelun kokonaan ja yhden ottelun lopussa runsaat kymmenen minuuttia. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1994 mutta ei päässyt tuolloin lainkaan pelaamaan. Bosman pelasi vuosina 1986–1997 kaikkiaan 30 maaottelua ja teki niissä 17 maalia. Hän teki maaleistaan viisi lokakuussa 1987 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan ja teki hattutempun eli kolme maalia myös joulukuussa 1987 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan ja syyskuussa 1993 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Huippumaita vastaan hän onnistui maalinteossa maaliskuussa 1988 tasapeliin päättyneessä ystävyysottelussa Englantia vastaan.
Jouluilta Impivaarassa

Jouluilta Impivaarassa on Aleksis Kiven Seitsemän veljestä -romaaniin perustuva radiokuunnelma, jota esitetään radiossa joskus jouluisin. Äänite on vuodelta 1984. Ohjaus on Antti-Einari Halosen ja osissa muun muassa Veikko Honkanen, Erkki Saarela, Pertti Sveholm, Markku Huhtamo, Olli Ikonen, Timo Toikka ja Matti Ranin. Musiikki on Edward Vesalan.
Juoni

Kuunnelmassa jouluillan tunnelma lämpenee niin paljon, että loppujen lopuksi rakennus syttyy tuleen ja seitsemän veljestä joutuu pakenemaan yövaatteissa ulos pakkaseen. Ulkona he ovat hätää kärsimässä.
The Spectre

| ”The Spectre” Alan Walker |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Faded Japan EP
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Mood Melodies, Marcus Arnbekk, Lars Kristian Rosness, Alan Walker
 Tyylilaji: progressiivinen house, downtempo
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Mer Musikk
Alan Walkerin muut singlet
| ”Tired” 2017 | ”The Spectre” 2017 | ”All Falls Down” 2017 |
The Spectre on norjalaisen DJ-tuottajan Alan Walkerin musiikkikappale, jolla esiintyy kreditoimattomana myös norjalainen sanoittaja-tuottaja Jesper Borgen. Sen julkaisi Mer Musikk digitaalisesti ladattavana singlenä 15. syyskuuta 2017. Kappaleen ovat säveltäneet Jesper Borgen, Alan Walker, Marcus Arnbekk, Mood Melodies sekä Lars Kristian Rosness, joista kaikki Borgenia lukuun ottamatta myös tuottivat sen. Kappaleen sanoituksista vastasivat puolestaan Tommy La Verdi ja Gunnar Greve. Kappale on uudelleentoteutettu versio Walkerin 6. tammikuuta 2015 NoCopyrightSoundsissa julkaistusta kappaleesta "Spectre". Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Walkerin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
"The Spectre" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä ja Unkarissa. Walker on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2018 Disco Tropics-konsertissa.
Käännös suomeksi
Jere Karlsson

| Jere Karlsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. lokakuuta 1995 (ikä 29) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kake
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  TUTO Hockey (Mestis) Aigles de Nice (Ranska) Cracovia Kraków (Puola) STS Sanok (Puola)
Jere Karlsson (s. 11. lokakuuta 1995 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura

Karlsson on Turun Weikkojen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Turun Palloseuraan, jonka C-nuorten kapteenina Karlsson toimi kaudella 2010–2011. Kauden 2011–2012 päätteeksi hän voitti B-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2014–2015 Karlsson nousi TPS:n A-nuorten kapteeniksi. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi Suomen-mestaruuteen. Kaudella 2015–2016 Karlsson edusti TPS:ää myös Junior Club World Cupissa.
Kaudeksi 2016–2017 Karlsson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 41 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja 11 playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Karlsson pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue VG-62:ssa. Helmikuussa 2017 hän tei TUTOn kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2017–2018 Karlsson nimettiin joukkueen varakapteeniksi. TUTOn kapteenina aloitti Hannu Kuru, jonka siirryttyä marraskuussa 2017 TPS:ään tehtävässä jatkoi Niclas Lucenius. Karlsson nousi kuitenkin kesken pudotuspelien TUTOn kapteeniksi, kun Lucenius joutui peräti 13 ottelun mittaiseen pelikieltoon vastustajan potkaisemisesta. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Karlsson voitti kauden aikana myös Suomen Cupin.
Karlsson nimettiin kaudeksi 2018–2019 TUTOn ensisijaiseksi kapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Karlsson voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Toukokuussa 2019 hän teki TUTOn kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 Karlsson oli joukkueen tehokkain puolustaja 23 syöttöpisteellään. Huhtikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2021–2022 Karlsson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Aigles de Niceen. Hän teki näin ollen miesten pääsarjadebyyttinsä 21. syyskuuta 2021 vieraissa Scorpions de Mulhousea vastaan. Karlsson pelasi alkukaudella yhdeksän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja yhden Ranskan Cupin ottelun tehden yhden syöttöpisteen, kunnes marraskuussa 2021 hän jätti Nicen ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan Cracovia Krakówiin. Karlsson edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, joka päättyi Cracovian voittoon. Tammikuussa 2022 hän siirtyi samassa liigassa pelaavan STS Sanokin riveihin. Karlsson pelasi PHL:ssä kauden aikana yhteensä 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja viisi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Toukokuussa 2022 hän teki Sanokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2022–2023 joukkuetta siirtyi valmentamaan Karlssonille TPS:n A-nuorista ja TUTO Hockeysta tuttu Miika Elomo.
Karlsson palasi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella TUTO Hockeyn riveihin. Hänet nimettiin myös joukkueen kapteeniksi.
Jimmy Sundman

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: FC Åland
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | IFK Mariehamn | 3 | (0) |
| 2012–2013 | SIFFK | – | (–) |
| 2014– | FC Åland | – | (–) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. syyskuuta 2017.
Jimmy Sundman (s. 7. maaliskuuta 1989) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sundman pelasi IFK Mariehamnissa kolme Veikkausliigan ottelua, joista yhden kaudella 2009 ja kaksi kaudella 2010. Hänen ensimmäinen liigaottelunsa oli maalittomaan tasatulokseen päättynyt kotiottelu VPS:aa vastaan 5. heinäkuuta 2009.
Kaudella 2016 Sundman pelasi FC Ålandissa 17 Kakkosen ottelua, joissa hän teki viisi maalia.
Tomas Fredrik Bruno Neovius

Tomas Fredrik Bruno Neovius (10. marraskuuta 1840 Sulkava – 1906) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Neoviuksen vanhemmat olivat rovasti Jakob Fredrik Neovius ja Anna Karolina Orraeus ja puoliso vuodesta 1876 Antonina Gregorjevna Strelakova. Neovius tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1852 ja määrättiin sieltä vuonna 1860 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 4. kenttätykistöprikaatiin. Hän suoritti 1861–1864 Mihailin tykistöakatemian kurssin Pietarissa. Kurssin aikana 1862 hänet ylennettiin aliluutnantiksi ja komennettiin Mihailovskin krenatööritykistöprikaatiin Kaukasiaan. Luutnantiksi Neovius ylennettiin 1863. Hän palasi tykistöakatemian jälkeen vuonna 1864 palvelukseen 4. kenttätykistöprikaatiin. Sieltä hänet komennettiin 1867 kouluttajaksi Moskovan 1. sotaopistoon, alikapteeniksi hän yleni samana vuonna.
Vuonna 1870 Neovius siirrettiin 23. tykistöprikaatiin ja ylennettiin kapteeniksi. Hän oli 1871–1872 komennettuna mallipatteriin, komppanianpäälliköksi Viaporin linnoitustykistöön hänet siirrettiin 1873. Everstiluutnantiksi Neovius ylennettiin 1877 ja everstiksi 1879. Hänet määrättiin 1882 Bobruiskin linnoitustykistön päälliköksi Valko-Venäjälle ja 1887 Osovjetsin linnoitustykistön päälliköksi Puolaan. Kenraalimajuriksi 1893 ylennettynä hänet komennettiin lyhyeksi ajaksi Ivangorodin linnoitustykistön päälliköksi, mistä hän palasi takaisin Osovjetsiin.  Libaun linnoitustykistön päälliköksi Neovius tuli 1895, mitä tehtävää hän hoiti aina helmikuuhun 1901 asti. Hän sai tuolloin eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina.
John Box

John Box (27. tammikuuta 1920 – 7. maaliskuuta 2005) oli brittiläinen elokuvien tuotantosuunnittelija ja lavastaja. Hän sai urallaan neljä Oscar-palkintoa parhaasta lavastuksesta sekä kolme vastaavaa BAFTA-palkintoa.
Aiheesta muualla

John Box IMDb.com (englanniksi)
Obituary: John Box guardian.co.uk (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Box
Käännös suomeksi
Jordan Nolan

| Jordan Nolan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1989 (ikä 35) St. Catharines, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  102 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues / San Antonio Rampage
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Manchester Monarchs (AHL)   Los Angeles Kings (NHL)   Buffalo Sabres (NHL)
NHL-varaus:  186. varaus, 2009 Los Angeles Kings
Jordan Nolan (s. 23. kesäkuuta 1989 St. Catharinas, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesin organisaatiossa. Hän on Kingsin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2009.
Nolanin isä Ted sekä veli Brandon ovat molemmat pelanneet aiemmin NHL:ssä. Ted Nolan on nykyisin NHL-joukkue Buffalo Sabresin päävalmentaja.
Ura

Nolan pelasi OHL-seura Erie Ottersissa kaudella 2005–2006 33 ottelua ja teki vain kolme maalia. Vuosina 2006–2008 hän pelasi Windsor Spitfiresissä ja 2008–2010 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa.
Los Angeles Kings varasi Nolanin vuoden 2009 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella. 5. lokakuuta 2010 hän teki Kingsin kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Hän pelasi ensimmäisen vuotensa kokonaan ja toisen suurimmaksi osaksi farmijoukkue Manchester Monarchsissa, jossa teki 39 pistettä 115 ottelussa. 11. helmikuuta Nolan kutsuttiin Kingsiin, jossa hän sai paidannumerokseen 71. Samana päivänä hän pelasi uransa ensimmäisen NHL-ottelun New York Islandersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavana päivänä Dallas Starsia vastaan.
6. toukokuuta 2012 Nolan teki ensimmäisen pudotuspelimaalinsa auttamalla Kingsiä päihittämään St. Louis Bluesin läntisen konfrenenssin semifinaaleissa. Kings voitti samana vuonna Stanley Cupin. Myöhemmin hän voitti Kingsissä Stanley Cupin myös vuonna 2014.
Kesäkuussa 2019 Nolan solmi yhden vuoden kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa arvoltaan 700 000 dollaria.
Tilastot

Käännös suomeksi
Jonathan Wartiovaara

| Jonathan Wartiovaara |
| --- | --- |

Suomen valtiovarainministeri
 Erichin hallitus 15.3.1920–9.4.1921  
Edeltäjä:  Johannes Lundson
Seuraaja:  Risto Ryti
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1875 Antrea
Kuollut: 9. joulukuuta 1937 (62 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomuspuolue
Jonathan Vindician (J. V.) Wartiovaara (vuoteen 1906 Weckman; 23. elokuuta 1875 Antrea – 9. joulukuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Valtiokonttorin ylitirehtöörinä 1915–1937. Hän oli Suomen valtiovarainministerinä 1920–1921. Puoluekannaltaan Wartiovaara oli kokoomuslainen.
Wartiovaaran vanhemmat olivat lääninrovasti William Weckman ja Mirjam Salome Colliander, joilla oli yhteensä 14 lasta. Wartiovaara pääsi ylioppilaaksi 1893 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1896 ja ylemmän hallintotutkinnon 1903. Hän oli Suomen Pankin pääkonttorin ylimääräinen virkailija 1899–1900, pankin Pietarin-konttorin virkailija 1900–1903 sekä senaatin valtiovaraintoimituskunnan 1. apukamreeri 1904. Wartiovaarasta tuli Valtiokonttorin kasööri 1910, mutta hän toimi myös senaatin valtiovaraintoimituskunnassa vt. kamreerina.
Vuosina 1915–1937 Wartiovaara oli Valtiokonttorin ylitirehtöörinä eli pääjohtajana, mihin tehtävään hänet nimitettiin J. K. Paasikiven seuraajaksi. Finanssihallinnon asiantuntijana hän oli niin sanotun amiraalisenaatin valtiovarainpäällikköjen avustaja. Poikkeuksellisesti Wartiovaara saattoi jatkaa virassaan myös helmikuun vallankumouksen jälkeen ja Setälän senaatti kutsui hänet syksyllä 1917 finanssisenaattori Leo Ehrnroothin erityisavustajaksi. Sisällissodan aikana hänen onnistui piiloutua punakaarteilta valtiokonttorin kassaholvin avainten kanssa. Sodan jälkeen Wartiovaara oli mukana komiteassa, joka valmisteli alustavaa rauhansopimusta Suomen ja Neuvosto-Venäjän välille. Hän olikin sitten valtiovarainministerinä 1920–1921 toimineessa Erichin hallituksessa, joka solmi Tarton rauhan. Wartiovaara oli myös mukana rauhanneuvotteluissa.
Valtiontalouden muodolliseen puoleen perehtyneenä Wartiovaara valvoi virastotyön tarkkuutta ja täsmällisyyttä, mutta ei kannattanut radikaaleja uudistuksia. 1920- ja 1930-luvuilla hän oli mukana aktiivisesti Suomen ilmapuolustusta tukeneissa järjestöissä.
Wartiovaaran puoliso oli Siiri Nystén. Heidän vanhin poikansa oli suurlähettiläs Otso Wartiovaara. Nuorempi poika oli liikennelentäjä ja tytär lääkäri.