stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iranin keisarikunta
Historia

Pahlavit nousi valtaan sen jälkeen, kun Qajarin hallitsijasukuun kuulunut šaahi Ahmad Shah Qajar oli osoittautunut kykenemättömäksi estämään brittien ja neuvostoliittolaisten vaikutusvallan kasvamisen. Iranin parlamentti kokoontui perustuslakikokouksessa 12. joulukuuta 1925, erotti Qajarin ja julisti hänen seuraajakseen prikaattikenraali Reza Khanin, joka otti hallitsijanimekseen Reza Pahlavi.
Reza Pahlavi hallitsi Irania vuoteen 1941 asti, jolloin britit ja neuvostoliittolaiset pakottivat hänet luopumaan kruunusta epäiltyjen natsisympatioiden takia. Entinen šaahi lähti maanpakoon Etelä-Afrikaan. Hänen seuraajakseen valittiin hänen poikansa Mohammed Reza Pahlavi.
Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen tukeman, vuonna 1953 tapahtuneen vallankaappauksen jälkeen Mohammad Reza Pahlavin valta kasvoi merkittävästi. Kylmässä sodassa šaahi oli liittoutunut länsivaltojen kanssa. Hallintokautensa aikana Mohammed Reza Pahlavi toteutti useita suuria sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia, joita kutsuttiin ”valkoiseksi vallankumoukseksi”. Iranin keskiluokka kasvoi ja suurien infrastruktuurihankkeiden suunnittelu aloitettiin. Naiset saivat äänioikeuden 1963 ja ensimmäinen naisministeri nimitettiin 1968.
Yhteiskunnallisista edistyksistä huolimatta Pahlavin hallinto oli korruptoitunut ja syyllistyi ihmisoikeusloukkauksiin.
Tyytymättömyys šaahin hallintoa kohtaan kasvoi 1970-luvun lopulla. Opposition johtavaksi hahmoksi nousi šiiapappi Ruhollah Khomeini. Vuonna 1978 alkaneet protestit yltyivät vallankumoukseksi. Mohammed Reza Pahlavi lähti maanpakoon perheensä kanssa tammikuussa 1979. Iranin 2 500 vuotta kestänyt monarkia lakkautettiin ja Iranin islamilaisen tasavalta perustettiin 11. helmikuuta 1979. Šaahi kuoli syöpään Kairossa 1980. Pahlavin hallitsijasuvun päämiehenä on tämän jälkeen toiminut Yhdysvalloissa asuva kruunuprinssi Reza Kuruš Pahlavi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iranin keisarikunta Wikimedia Commonsissa
Iran Chamber Society: Pahlavi Dynasty (englanniksi)
Šaahi Mohammed Reza Pahlavi Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin kanssa Teheranissa 30. toukokuuta 1972.
Itkisitkö onnesta

Itkisitkö onnesta voi tarkoittaa seuraavia:
"Itkisitkö onnesta?", Leevi and the Leavingsin single vuodelta 1995
20 suosikkia – Itkisitkö onnesta, Leevi and the Leavingsin kokoelma-albumi vuodelta 1997
Itkisitkö onnesta? Tarina Gösta Sunqvistista, Peter Lindholmin Yleisradiolle käsikirjoittama ja ohjaama kuunnelmasarja vuodelta 2018.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Itkisitkö onnesta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilmastonmuutos Etelä-Sudanissa

Etelä-Sudanissa ilmastonmuutoksen arvioidaan aiheuttavan vuotuisen keskilämpötilan nousua ja useampia kuivuuskausia, mutta toisaalta entistä voimakkaampia ja vaikeammin ennustettavia sateita, jotka saattavat aiheuttaa aiempaa pahempia tulvia. Sateiden määrä on vähentynyt maassa 1970-luvun puoliväliin verrattuna jo 10–20 %, ja sateiden rankkuutta ja ajankohtaa on ollut aiempaa vaikeampaa ennustaa. Suunnan arvioidaan jatkuvan samanlaisena. Arvioiden mukaan Etelä-Sudanin vuoden keskilämpötila nousee vuoteen 2060 mennessä noin 1 °C.
Vuoden 2020 tietojen mukaan noin 80 % maan väestöstä elättää itsensä maataloudella. Köyhyys on maassa yleistä. Ilmastossa tapahtuvat muutokset saattavat lisätä satojen menetyksiä ja vähentää karjaeläinten laidunalueiden ja juomapaikkojen määrää, mikä puolestaan lisää kilpailua alueista ja mahdollisesti jännitteitä paimenten ja maanviljelijöiden välillä. Erään tutkimuksen mukaan maassa yleisesti kasvatetun durran sato vähenisi 5–25 % vuosien 2000–2050 välillä.
Kuivuuden, mutta toisaalta tulvien takia ihmisillä ei välttämättä tule olemaan käytössään puhdasta juomavettä. Tulvat saattavat myös levittää veden välityksellä leviäviä tauteja. Sudanin ja Etelä-Sudanin välille on jo syntynyt jännitteitä rajallisten vesivarojen suhteen.
Ilmastonmuutoksen arvellaan myös vähentävän biodiversiteetin kannalta tärkeitä elinympäristöjä Etelä-Sudanin metsissä ja vesistöissä.
Inari (täsmennyssivu)

Inari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Inari, kunta Lapin maakunnassa
Inarin kirkonkylä, taajama Inarin kunnassa
Inari eli Inarijärvi, järvi Inarissa
Inari, kylä ja rajanylityspaikka Lieksassa
Inari, riisin jumala
Inari, naisen etunimi
Inari, Rakel Jylhän käyttämä kirjailijanimi
Inari, ravintola Helsingissä
inarizushi, sushi, joka sisältää riisiä ja vihanneksia uppopaistetussa tofukääreessä
Inari, Vesa-Matti Loirin musiikkialbumi
1532 Inari, asteroidi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Inari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Itke rakastettu sydän

| Itke rakastettu sydän> La gueule ouverte |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Maurice Pialat
Käsikirjoittaja:  Maurice Pialat
Kuvaaja:  Néstor Almendros
Leikkaaja:  Arlette Langmann
Pääosat:   Philippe Léotard  Monique Melinand  Hubert Deschamps  Nathalie Baye 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Lido Films  Films La Boëtie 
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  87 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itke rakastettu sydän (ransk. La gueule ouverte) on Maurice Pialat’n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1974. Se kuvaa realistiseen sävyyn naista, joka on sairastunut parantumattomaan sairauteen, sekä naisen pojan ja aviomiehen elämää. Se oli Pialat’n elokuvista kaupallisesti vähiten menestyneitä. Elokuvan päärooleissa ovat Monique Mélinand, Philippe Léotard, Hubert Deschamps ja Nathalie Baye. Elokuvan on kuvannut Néstor Almendros.
Elokuva sai Suomen ensi-iltansa heinäkuussa 1975. Se on esitetty televisiossa 14. elokuuta 1978.
Hyloxalus

| Hyloxalus |
| --- | --- |
 Hyloxalus subpunctatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Nuolimyrkkysammakot Dendrobatidae
Alaheimo::  Hyloxalinae  Grant et al., 2006
Suku::  Hyloxalus  Jiménez de la Espada, 1870
Synonyymit
 Phyllodromus Jiménez de la Espada, 1875  Hylixalus Boulenger, 1882  Cryptophyllobates Lötters, Jungfer & Widmer, 2000 
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Hyloxalus Wikispeciesissä   Hyloxalus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyloxalus on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkosuku, ja alaheimonsa Hyloxalinae ainoa suku.
Lajit

Suku sisältää 59 lajia:
Hyloxalus abditaurantius
Hyloxalus aeruginosus
Hyloxalus anthracinus
Hyloxalus awa
Hyloxalus azureiventris
Hyloxalus betancuri
Hyloxalus bocagei
Hyloxalus borjai
Hyloxalus breviquartus
Hyloxalus cevallosi
Hyloxalus chlorocraspedus
Hyloxalus chocoensis
Hyloxalus craspedoceps
Hyloxalus delatorreae
Hyloxalus edwardsi
Hyloxalus elachyhistus
Hyloxalus eleutherodactylus
Hyloxalus exasperatus
Hyloxalus excisus
Hyloxalus faciopunctulatus
Hyloxalus fallax
Hyloxalus fascianigrus
Hyloxalus fuliginosus
Hyloxalus idiomelus
Hyloxalus infraguttatus
Hyloxalus insulatus
Hyloxalus italoi
Hyloxalus lehmanni
Hyloxalus leucophaeus
Hyloxalus littoralis
Hyloxalus maculosus
Hyloxalus maquipucuna
Hyloxalus marmoreoventris
Hyloxalus mittermeieri
Hyloxalus mystax
Hyloxalus nexipus
Hyloxalus parcus
Hyloxalus patitae
Hyloxalus peculiaris
Hyloxalus peruvianus
Hyloxalus pinguis
Hyloxalus pulchellus
Hyloxalus pulcherrimus
Hyloxalus pumilus
Hyloxalus ramosi
Hyloxalus ruizi
Hyloxalus saltuarius
Hyloxalus sauli
Hyloxalus shuar
Hyloxalus sordidatus
Hyloxalus spilotogaster
Hyloxalus subpunctatus
Hyloxalus sylvaticus
Hyloxalus toachi
Hyloxalus utcubambensis
Hyloxalus vergeli
Hyloxalus vertebralis
Hyloxalus whymperi
Hyloxalus yasuni
Aiheesta muualla

iNaturalist: Suku Hyloxalus
ITIS: Hyloxalus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Hyloxalus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hyloxalus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hyloxalus (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Genus Oophaga (englanniksi)
Igor Levit

Igor Levit
Igor Levit (s. 1987) on venäläissyntyinen, varhaisesta iästä saakka Saksassa asunut pianisti.
Levit opiskeli Bernd Goetzken, Karl-Heinz Kämmerlingin, Hans Leygrafin, Matti Raekallion ja Lajos Rovátkayn johdolla. Hän valmistui Hannoverin musiikki-, teatteri- ja mediayliopistosta vuonna 2009. Hän oli vuoden 2005 Arthur Rubinstein -pianokilpailun nuorin osallistuja Tel Avivissa. Hän sai siellä hopeapalkinnon, parhaan kamarimusiikin esittäjän palkinnon, yleisösuosikkipalkinnon ja parhaan nykymusiikin esittäjän palkinnon.
Levit on konsertoinut eri puolilla maailmaa ja levyttänyt eksklusiivisella sopimuksella Sony Classicalille. Hän julkaisi vuonna 2013 ensimmäisenä levynään tulkinnat Ludwig van Beethovenin viidestä viimeisestä pianosonaatista. Tämä levytys toi hänelle vuoden 2014 BBC Music Magazinen Newcomer of the Year -palkinnon, Royal Philharmonic Societyn Young Artist Awardin ja Echo Klassik -palkinnon vuoden soololevytyksestä 1800-luvun pianomusiikin kategoriassa. Lokakuussa 2015 julkaistiin Levitin kolmas sooloalbumi yhteistyössä Heidelberger Frühling -festivaalin kanssa. Levyllä Levin on tulkinnut Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmat, Beethovenin Diabelli-muunnelmat ja Frederic Rzewskin teoksen The People United Will Never Be Defeated!. Tämä levytys palkittiin sekä vuoden levytyksenä että soitinmusiikin palkinnolla vuoden 2016 Gramophone Classical Music Awardsissa.
Levit sai vuoden 2018 Gilmore-palkinnon.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi), (englanniksi)
Isotohvelikukka

| Isotohvelikukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Calceolariaceae
Tribus::  Calceolarieae
Suku::  Tohvelikukat Calceolaria
Lajikeryhmä::  Herbeohybrida-ryhmä
Synonyymit
 Calceolaria × speciosa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isotohvelikukka (Calceolaria Herbeohybrida-ryhmä, Calceolaria × speciosa) on tohvelikukkien sukuun kuuluva ryhmä risteymälajikkeita. Itse asiassa tämä huonekasveina kasvatettujen tohvelikukkien ryhmä koostuu isotohvelikukan yksivuotisista risteymämuodoista. Sen luonnonvaraiset kantamuodot ovat peräisin Keski- ja Etelä-Amerikasta. Kukka on samantapainen kuin leijonankidalla, paitsi että alin terälehti on muita suurempi ja pussimainen. Kukkien värejä ovat keltainen, punainen ja kuparinruskea.
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Isotohvelikukka
I’m Ready

| ”I’m Ready” Sam Smith & Demi Lovato |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 16. huhtikuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Ilya Salmanzadeh
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.20
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Sam Smithin muut singlet
| ”To Die For” 2020 | ”I’m Ready” 2020 | ”My Oasis”  |
Demi Lovaton muut julkaisut
| ”I Love Me” 2020 | ”I’m Ready” 2020 | ”Ok Not to be Ok” 2020 |
I’m Ready on brittiläislaulaja Sam Smithin sekä yhdysvaltalaislaulaja Demi Lovaton musiikkikappale. Sen julkaisi Capitol Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 16. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Smith, Lovato, Ilya Salmanzadeh, Savan Kotecha ja Peter Svensson, joista Salmanzadeh myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Jora Frantzis ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"I’m Ready" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen joukkoon Australiassa, Belgiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Liettuassa, Singaporessa ja Uudessa-Seelannissa sekä neljänkymmenen parhaan joukkoon Norjassa, Portugalissa, Ruotsissa, Sveitsissä, Virossa ja Yhdysvalloissa.
Käännös suomeksi
Hämeentie (Helsinki)

| Hämeentie> Tavastvägen |
| --- | --- |
 Hämeentien alkupäätä vuonna 2005.
Kaupunki:  Helsinki
Tieluokka:  katu
Alkupiste:  Hakaniemi
Päätepiste:  Vanhakaupunki
Katso myös:  Hämeentie (Helsinki) Commonsissa
Hämeentien, Hermannin rantatien ja Kustaa Vaasan tien risteys. Hämeentie kulkee kuvassa näkyvän alueen vasemmasta alakulmasta sillan yli ja kääntyy pian sen jälkeen oikealle. Oikeaan alakulmaan johtaa Hermannin rantatie, Hämeentien mutkasta suoraan eteenpäin jatkuu Kustaa Vaasan tie.
Hämeentie (ruots. Tavastvägen) on Helsingin Hakaniemestä koilliseen johtava katu, joka alkaa Hakaniementorilta ja päättyy Vanhan­kaupungin­kosken kohdalle. Katu erottaa kaupunginosia toisistaan: sen eteläosa on Sörnäisten ja Kallion raja sekä keskiosa Hermannin ja Vallilan raja. Pohjoisin osa kadusta kulkee Toukolan halki Vanhaankaupunkiin. Sen päätepisteestä johtaa länteen Koskelantie ja itään Viikintie.
Hämeentie on tärkeä joukkoliikenteen runkoväylä, jota käyttää Lahdenväylän ja Tuusulanväylän suuntiin koilliseen Helsinkiin suuntaava paikallisliikenne. Raitiolinja 6 kulkee Hämeentietä Hakaniemestä sekä raitiolinja 8 Kurvista Arabianrantaan saakka. Myös raitiolinja 7 kulkee Hämeentietä, Hakaniemen ja Mäkelänkadun risteyksen välisen osuuden. Hämeentien eteläisempi osa Siltasaarenkadun ja Helsinginkadun välisellä osuudella on joukkoliikennekatu, jossa yksityisautoille on sallittu vain tontille ajo.
Pyöräliikenteen määrä Hämeentiellä oli vuoden 2021 kesäkuussa noin 1 300 ja syksyllä noin 700 vuorokaudessa. Vuoteen 2023 mennessä määrät ovat kasvaneet kesäkauden 1 900–2 200 pyöräilijään ja 300–500 mikroliikkumisvälineen käyttäjään. Jalankulkijoita Hakaniementorin ja Kurvin välillä oli kesän 2023 mittauksen mukaan noin 6 500–9 500 vuorokaudessa.
Historia

Nimensä mukaisesti Hämeentie muodosti vanhastaan alkuosan Helsingistä Hämeenlinnaan johtaneesta päätiestä, joka kulki Viikin, Malmin ja Tuusulan Hyrylän kautta. Nykyisin Hämeenlinnaan ja edelleen Tampereelle johtava valtatie 3 alkaa kuitenkin Mannerheimintien päästä.
1800-luvulla Helsinkiin johtaneita teitä levennettiin ja parannettiin. Vuosina 1863–1864 Hämeen maantien linjaus oikaistiin, ja tie rakennettiin kokonaan uudelleen. Se sai nimen Östra Chaussén, suomennettuna Itäinen viertotie. Vastaavasti nykyinen Mannerheimintie sai nimen Läntinen Viertotie.
Hämeentie oli 1980-luvulle saakka tärkeä Helsingin sisääntuloväylä, jota pitkin Lahdenväylän liikenne ohjattiin Helsingin keskustaan. Varastokadun (nykyään Hermannin rantatie) laajentaminen 1980-luvulla mahdollisti keskustaan suuntautuvan henkilöautoliikenteen ohjaamisen Hämeentien katukuilun sijasta Hermannin kaupunginosan kautta Sörnäisten rantatielle, jossa siitä oli vähemmän haittaa.  Hämeentien pohjoisosa oli jo aikaisemmin menettänyt merkityksensä pääliikenneväylänä, kun rakennettiin siitä erkaneva Kustaa Vaasan tie, joka johtaa Lahdenväylälle. Haarautumiskohdassa Hämeentie tekee keskustasta tultaessa jyrkän mutkan oikealle ja Kustaa Vaasan tie jatkuu suoraan eteenpäin kohti Lahdenväylän alkua.
Kaupunginportti vuonna 1907. Vasemmalla Hämeentie 106 ja 108, oikealla Hämeentie 103.
Kaupunginportti (Haukilahdenkadun risteyksessä) vuonna 1999.
1960-luku. Katu on aina ollut vilkas liikenneväylä.
Kurvi on merkittävä joukkoliikenneyhteyksien solmukohta.
Historia > Uudistus 2019–2020

Kuntalaisaloitteessa vaadittiin Hämeentielle pyöräväylät, sillä pyöräilijät joutuivat ajamaan auto­tiellä. Helsingin kaupunginhallitus ja kaupunginvaltuusto hyväksyivät Hämeentien muutossuunnitelmat huhtikuussa 2016. Uudistusremontti Siltasaarenkadun ja Helsinginkadun välisellä osuudella aloitettiin 4. maaliskuuta 2019, ja se valmistui pääosin joulukuussa 2020. Vuoden 2021 aikana kadulla tehtiin vielä pinta­rakenne­töitä. Uudistuksesta tuli Helsingin siihenastisin suurin katuremontti.
Autojen läpiajo Hakaniementorin ja Kurvin välillä kiellettiin. Kadulle rakennettiin pyöräväylien lisäksi täysin uudet raitiokiskot. Niiden rinnalle jäi ainoastaan yksi autokaista suuntaansa, ja kadulta poistettiin seitsemät liikennevalot. Tontille ajo sekä huolto- ja jakeluliikenne pysyvät sallittuina. Tarkoituksena oli siirtää jopa 7 500 autoa vuorokaudessa muille reiteille.tarvitaan parempi lähde
Urakassa uusittiin myös kadun vesihuolto ja viemäröinti. Urakan hinta oli arviolta noin 17 miljoonaa euroa. Urakoitsijana toimi Destia Oy. Helsingin ja Uudenmaan Näkövammaiset ry antoi Destialle ja Helsingin kaupungille näkövammaisten esteettömyyspalkinnon.
Historia > Uudistus 2019–2020 > Hämeentien haasteita

Remontin jälkeen autoliikenne ja melu kadulla on huomattavasti vähäisempää kuin ennen. Joukkoliikenne kulkee aiempaa sujuvammin, mutta pyöräliikenteessä on todettu ongelmia ja vaaratekijöitä. Hämeentiellä jaettiin erityisesti vuonna 2020 huomattava määrä pysäköintivirhemaksuja. Vuonna 2023 pysäköinnin sanottiin kuitenkin hieman parantuneen. Toisaalta vuoden 2023 tutkimuksen aikana yli 50 % jakelu- ja muista autoista oli pysäköity jalkakäytävälle tai pyörätielle. Tutkimuksessa todetaan myös, että jalkakäytäviä ja pyöräteitä käytetään huomattavan paljon ajoneuvojen pysäköimiseen ja että autoilla ajettiin niitä pitkin etsien pysähtymispaikkaa.
Helsingin Sanomien haastattelemien kaupunkitutkijoiden mukaan katuremontin lopputulos on ”kylmä, kolkko ja kivinen”. Sen on sanottu painottuneen liikennesuunnitteluun, eikä hankkeessa niinkään huomioitu kaupunki­elämää ja viheralueita. Myöskään kadun kunnossapito ei täytä laatuvaatimuksia, sillä kadulla on todettu olevan renkaita puhkovaa sepeliä vielä huhtikuun lopulla. Helsingin Sanomien vuonna 2023 järjestämässä kyselyssä Hämeentie äänestettiin Helsingin rumimmaksi kaduksi. Katua luonnehdittiin muun muassa karuksi ja kylmäksi sekä ”ankeaksi tuulitunneliksi”. 2023 aikana toteutetussa tutkimuksessa Hämeentieltä on tunnistettu lukuisia risteyksiä ja aukioita, joiden viihtyisyyttä voisi lisätä asentamalla esimerkiksi erilaisia istumispaikkoja, istutuslaatikoita, leikkivälineitä ja katumaalauksia sekä taidetta. Lisäksi on ehdotettu pyörä- ja sähköpotkulautapysäköinnin lisäämistä ja lastauspaikkojen selkeyttämistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hämeentie Wikimedia Commonsissa
Liittymätaulukko
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 : Hämeentie (2+2)
|  |   |  |  | Eläintarhantie |  |
|  |   |  |  | Toinen linja Hakaniemen torikatu |  |
|  |   |  |  | Kolmas linja Näkinkuja |  |
|  |   |  |  | Neljäs linja |  |
|  |   |  |  | Viides linja Haapaniemenkatu |  |
|  |   |   |  | Ässänrinne |  |
|  |   |   |  | Kaikukuja |  |
|  |   |   |  | Kaikukatu |  |
|  |   |  |  | Sakarinkatu Lintulahdenkatu |  |
|  |   |  |  | Torkkelinkatu Käenkuja |  |
|  |   |  |  | Helsinginkatu |  |
|  |   |   |  | Vilhovuorenkuja |  |
|  |   |  |  | Aleksis Kiven katu Pääskylänkatu |  |
|  |   |  |  |   Mäkelänkatu Lautatarhankatu |  |
|  |   |  |  | Päijänteentie Ristikkotie |  |
|  |   |   |  | Vellamonkatu |  |
|  |   |   |  | Hauhontie |  |
|  |   |  |  | Eurantie Saarenkatu |  |
|  |   |   |  | Violankatu |  |
|  |   |  |  | Sturenkatu |  |
|  |   |   |  | Helminkatu |  |
|  |   |  |  | Haukilahdenkatu |  |
|  |  |  |  | Elisabeth Kochin tie |  |
|  |  |  |  |   Hermannin rantatie |  |
 :       Hämeentie (3+3)
|  |   |  |  |       Kustaa Vaasan tie | Lahti; Hämeentie kääntyy |
 : Hämeentie (2+2)
|  |   |   |  | Toukolankuja |  |
|  |   |  |  | Kotisaarenkatu |  |
|  |   |   |  | Floorantie |  |
|  |   |   |  | Kokkosaarenkatu |  |
 : Hämeentie (1+1)
|  |   |   |  | Intiankatu |  |
|  |   |  |  | Arabiankatu |  |
|  |   |  |  | Kaironkatu Muotoilijankatu |  |
|  |   |   |  | Kaanaankatu |  |
|  |   |   |  | Waseniuksen puistotie |  |
|  |   |  |  | Annalantie Verkatehtaanpolku |  |
|  |   |   |  | Vanhankaupungintie |  |
|  |   |  |  | Koskelantie Viikintie | Pasila Viikki |
Hämeentien peruskorjaus alkoi keväällä 2019, ja sen aikana rakennettiin muun muassa pyörätiet ja uudet kiskot raitiolinjoille.
Hämeentie joukkoliikennekatuna vuonna 2023.
Elannon pääkonttori valmistui vuonna 1928.
Hermanninmäkeen kuuluvia asuintaloja osoitteessa Hämeentie 77.
Arabian tehdas kadun pohjoisosassa.
Isotomoidea

| Isotomoidea |
| --- | --- |
 Isotomurus plumosus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Entognatha
Lahko::  Hyppyhäntäiset Collembola
Alalahko::  Entomobryomorpha
Yläheimo::  Isotomoidea  Schäffer, 1896
Katso myös
   Isotomoidea Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isotomoidea on hyppyhäntäisten yläheimo, joka sisältää 1423 kuvattua lajia.
Heimot

Actaletidae
Isotomidae
†Protentomobryidae
Iina Kangasharju

| Iina Kangasharju> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1999[lähde? ]
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2009–
Levy-yhtiöt:  Häive Productions
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Iina Kangasharju (s. 1999) on suomalainen laulaja. Hänen esikoisalbuminsa Kaunokirjaimin ilmestyi 2011.
Ura

Kangasharju voitti ensimmäisen Piippolan vaarin lastenlaulukilpailun vuonna 2009. Hän osallistui Talent Suomi -kisaan vuonna 2009 ja tuli toiseksi.
Yhteistyössä laulaja-lauluntekijä Jari Uutelan kanssa tehty Kangasharjun esikoisalbumi Kaunokirjaimin ilmestyi vuonna 2011. Levyllä vaikuttivat Jari Uutelan lisäksi myös lauluntekijät Hanna Marsh, Jussi Rasinkangas, Risto Joutjärvi ja Samuli Koivulahti.
Levyltä julkaistu singlekappale, Jari Uutelan ja Hanna Marshin tekemä ”Unten kaivo” oli vuonna 2011 Radio Suomen neljänneksi soitetuin.
Vuoden 2012 lokakuussa Iina Kangasharju esitti Jari Uutelan säveltämän ja Samuli Koivulahden sanoittaman "Taivaanrannanmaalarin" Plan Ilta Lapselle -konsertissa.
Kangasharju osallistui vuonna 2013 The Voice Kids -laulukilpailun ensimmäiselle kaudelle.
Nykyään Kangasharju on keskittynyt musiikkiuran ohella työskentelemään tv-sarjojen taustalla runnerina.
Diskografia

Unten kaivo (single) (helmikuu 2011)
Kaunokirjaimin (albumi) (huhtikuu 2011)
Lucian henki (single) (joulukuu 2011)
Erilainen rakkaustarina (single) (2015)
Aiheesta muualla

Häive Productions: Iina Kangasharju[vanhentunut linkki]