stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dauidin Psalttari
Esipuhe > Karjalaisten jumalat

Karjalaisten jumalina mainitaan: Rongoteus, Pellonpekko, Vironkannas, Äkräs, Köndös, Ukko, Rauni, Kekri, Hiisi, Veden emo, Nyrckes ja Hittavainen.
| Alkuperäinen | Nykysuomeksi |
| --- | --- |
Waan Carialaisten Nämet olit, Epeiumalat quin he rucolit. Rongoteus Ruista annoi, Pellonpecko Ohran casvon soi. Wirancannos Cauran caitzi, mutoin oltin Caurast paitzi. Egres hernet Pawudh Naurit loi, Caalit Linat ia Hamput edhestoi. Köndös Huchtat ia Pellot teki, quin heiden Epeuskons näki. Ia quin Kevekylvö kylvettin, silloin ukon Malia iootijn. Sihen haetin ukon wacka, nin ioopui Pica ette Acka. Sijtte palio Häpie sielle techtin, quin seke cwltin ette nechtin. Quin Rauni Ukon Naini härsky, ialosti Wkoi Pohiasti pärsky. Se sis annoi Ilman ia Wdhen Tulon, Käkri se liseis Carian casvon. Hijsi Metzeleist soi woiton, Wedhen Eme wei Calat wercon. Nyrckes Oravat annoi Metzast, Hittavanin toi Ienexet Pensast.: Vaan karjalaisten nämä olivat, epäjumalat joita he rukoilivat. Rongoteus ruista antoi, Pellonpekko ohran kasvun soi. Vironkannas kauran kaitsi, muutoin oltiin kaurasta paitsi. Äkräs herneet, pavut, nauriit loi, kaalit, liinat ja hamput edestoi. Köndös huuhdat ja pellot teki, kun heidän epäuskonsa näki. Ja kun kevätkylvö kylvettiin, silloin Ukon malja juotiin. Siihen haettiin ukon vakka, niin juopui piika että akka. Sitten paljon häpeällistä siellä tehtiin, kun sekä kuultiin että nähtiin. Kun Rauni Ukon nainen härski, jalosti Ukon pohjasta pärski. Se siis antoi ilman ja veden tulon, Kekri se lisäsi karjan kasvun. Hiisi metsäläisistä soi voiton, veden emo vei kalat verkkoon. Nyrckes oravat antoi metsästä, Hittavan toi jänikset pensaasta.
Linkkejä

Finbible Tekijänoikeusvapaita suomalaisia raamatunkäännöksiä ml. Mikael Agricolan käännöstyöt
Dioriitti

Dioriittia.
Dioriitti on syväkivi, josta noin kaksi kolmasosaa on maasälpää (plagioklaasia) ja yksi kolmasosa tummia mineraaleja (sarvivälkettä, pyrokseeneja, biotiittia). Joskus se voi sisältää myös jonkin verran kvartsia. Dioriitti on tasarakeista ja raekooltaan hieno- tai keskirakeista. Dioriitti muistuttaa graniittia, ja kiveä onkin kutsuttu "mustaksi graniitiksi". Dioriitin tiheys on 2 700–2 800 kg/m3, ja se on väriltään harmaa, tummanharmaa, vihertävän harmaa tai musta.
Dioriitti on Suomessa yleinen kivilaji, joskin muualla maailmassa sitä pidetään suhteellisen harvinaisena. Kiveä löytyy Suomen lisäksi muun muassa Italian Sondriosta, Saksan Thüringenistä ja Saksista, Romaniasta, Turkin koillisosasta, Ruotsista, Skotlannista ja Yhdysvaltojen Minnesotasta. Suomessa dioriittia esiintyy Keski-Suomessa, kuten Korpilahdella, Viitasaarella, Äänekoskella ja Jyväskylän alueella. Dioriitti on Keski-Suomen maakuntakivi.
Dioriittikivi on kovaa, mikä tekee sen työstämisestä vaikeaa. Kovuutensa vuoksi kiveä voidaan kuitenkin kaivertaa yksityiskohtaisesti ja kiillottaa korkealaatuisesti, ja kerran työstetty kivi on kestävää. Dioriittia on käytetty kaivertamiseen, mistä tunnetuin esimerkki lienee kivipaasi, johon on kirjoitettu Hammurabin laki. Taidekäytössä dioriitti oli arvostettu kivi muinaisissa Lähi-idän kulttuureissa, kuten muinaisessa Egyptissä, Babyloniassa, Assyriassa ja Sumerissa.
Dougie Payne

| Dougie Payne |
| --- | --- |
 Dougie Payne vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1972 (ikä 51)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1995-
Tyylilajit:  Vaihtoehtorock
Soittimet:  bassokitara, laulu
Yhtyeet:  Travis
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Douglas "Dougie" Payne (s. 14. marraskuuta 1972 Glasgow) on brittiläinen basisti. Hänet tunnetaan työstä yhtyeessä Travis.
Payne meni vuonna 2003 naimisiin näyttelijä Kelly Macdonaldin kanssa. Parin ensimmäinen lapsi syntyi 2008.
Diora

| Diora |
| --- | --- |
 Diora
 Koordinaatit: 12°51′32″N, 4°40′24″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Tominianin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  16 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Diora on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Tominianin piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Tominianista maanteitse etelään. Kunnassa on 16 000 asukasta (vuonna 2009).
Dioran kunta rajoittuu pohjoisessa Tominianin piirin Sanékuyn, idässä Mandiakuyn ja Mafounén, etelässä Sikasson alueen Yorosson piirin Koumbian ja lännessä Ségoun alueen Sanin piirin Wakin kuntiin. Kunnan alueella ei ole pysyviä vesistöjä.
Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja ja miniankoja. Uskontoja ovat kristinusko, animismi ja islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja fonio sekä myytäväksi kasvatetut maapähkinä, seesami ja puuvilla. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit, naudat, siipikarja ja siat. Palveluihin kuuluu kaksi julkista alakoulua ja yläkoulu, kuusi kyläkoulua, katolinen koulu ja kaksi terveysasemaa.
Dathomirin noidat

Dathomirin noidat ovat kuvitteellisia humanoidihahmoja, jotka esiintyivät animaatiosarjassa Star Wars: The Clone Wars. Dathomirin noidat ovat aggressiivinen naisten johtama humanoidikansa. Noidat ovat jakautuneet klaaneihin, joista tunnetuin on Yösiskokset. Kaikki noitaklaanit eivät ole Galaktisen tasavallan tai jedien vihollisia, mutta suurin osa klaaneista ei halua tasavallan puuttuvan heidän asioihinsa.
Dathomirin noidat asuvat Dathomir-nimisen planeetan syrjäseuduilla. Planeetan pääasukkaita ovat zabrakit, joista tunnetuimpia yksilöitä ovat Savage Oppress ja Darth Maul.
Aseistus

Dathomirin noidat käyttävät jediaseista polveutuvia aseita kuten valojousia, valonuolia ja valoruoskia. Silloin tällöin he kuitenkin onnistuvat rakentamaan tai varastamaan valomiekan, jolloin he ovat Voiman avulla vaikea vastustaja myös jedeille.
Kyvyt

Dathomirin noidilla on kyky käyttää Voimaa.
He käyttävät pääosin pimeän puolen Voimaa, jonka he valjastavat käyttöönsä vihan ja aggression kautta. Kaikista noitaklaaneista aggressiivisimpia ovat Yösiskokset.
Dathomirin noidat ovat fyysisesti hyviä taistelijoita notkeutensa ja akrobaattisuutensa ansiosta, mika tulee esiin esimerkiksi heidän hyppiessään ja juostessaan puiden latvustoissa.
Pelastus

Vuonna 8 ABY Luke Skywalker saapui Dathomirille palauttamaan rauhan planeetalle, jota pimeys oli hallinnut vuosisatojen ajan. Luke taisteli sotaherra Zsinjin klaania vastaan, ja taistelun aikana Luke tappoi Zsinjin ja syöksi hänet vallasta.
Aiheesta muualla

Dathomirin noidat Jedipediassa
Daughters of Bilitis

| Daughters of Bilitis |
| --- | --- |
 The Ladder -lehden kansi lokakuulta 1957.
Perustettu:  1955
Lakkautettu:  1995
Tyyppi:  etujärjestö
Toimiala:  lesbojen oikeudet
Päämaja:  San Francisco, Kalifornia
Toiminta-alue:  Yhdysvallat, Australia
Jäsenet:  Del Martin ja Phyllis Lyon
Tukijamäärä:  joitakin tuhansia
Viralliset kielet:  englanti
Jäsenlehti:  The Ladder (1956–1972)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daughters of Bilitis (DOB) oli Yhdysvaltojen ensimmäinen kansallisella tasolla toiminut lesbojen etujärjestö, ja ensimmäisiä lesbojärjestöjä missään päin maailmaa. Se perustettiin San Franciscossa vuonna 1955. DOB perustettiin salaiseksi kerhoksi, jonka puitteissa lesbot voisivat tavata pelkäämättä syrjintää. Sen toiminta kehittyi kuitenkin nopeasti yhteiskunnallisen aktivismin suuntaan, ja 1960-luvulta alkaen myös radikaalifeminismi ja separatistinen feminismi vaikuttivat aiempaa voimakkaammin sen ideologiaan. Yhdysvaltojen lisäksi järjestöllä oli pienimuotoista toimintaa Australiassa.
DOB tunnetaan erityisesti julkaisemastaan The Ladder -lehdestä, joka oli Yhdysvaltojen historian toinen lesbokulttuuriin keskittynyt lehti Vice Versan jälkeen, ja ensimmäinen, joka ilmestyi useiden vuosikymmenien ajan. Järjestön toiminta lakkasi taloudellisten vaikeuksien, sisäisten riitojen ja ulkoisen paineen vaikutuksesta 1970-luvun mittaan. Viimeinen yksittäinen DOB:n nimeä käyttänyt osasto lopetti toimintansa Bostonissa vuonna 1995. Ongelmista huolimatta Daughters of Bilitisin vaikutus lesbojen oikeuksien tunnustamiseen oli huomattava. Sen toiminnan menestyksen todennäköisyys oli huono, kun sitä valvoivat paikallisen poliisin lisäksi myös Yhdysvaltain liittovaltion poliisi (FBI) ja Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu (CIA).
Historia > Perustaminen ja ensimmäiset vuodet

»Emme juurikaan miettineet avioitumista. Paljon enemmän meitä kiinnosti varmistaa, että homot ja lesbot voisivat käydä töissä saamatta potkuja vain siksi, että he olivat homoja ja lesboja. Ja sama tietysti päti myös asumiseen ja melkeinpä kaikkeen muuhunkin.» 
(Phyllis Lyon avioitumisensa yhteydessä vuonna 2004.)
Daughters of Bilitis perustettiin syyskuussa 1955. Alkuperäisenä tavoitteena oli järjestää tilaisuuksia, joissa lesbot voisivat tavata ilman pelkoa syrjinnästä. Ensimmäiset kokoontumiset olivat jäsenten olohuoneissa järjestettyjä keskustelutilaisuuksia. Järjestön nimi poimittiin Pierre Louÿsin lesbolaisuutta käsitelleestä runokokoelmasta Bilitisin laulut, jonka fiktiivinen päähenkilö Bilitis kuvaillaan Sapfon rakastajattareksi. Nimivalinnan (”Bilitisin tyttäret”) taustalla oli halu välttää kiusallista huomiota – asiaa entuudestaan tunteville nimi paljasti, että kyseessä oli homojärjestö, mutta amerikkalaisten enemmistö ei viittausta ymmärtänyt. Jos ulkopuoliset kyselivät järjestön toiminnasta, jäsenet voivat väittää, että kyseessä oli kreikkalaiseen runouteen keskittyvä kerho.
Toiminta oli alkuun salaista, ja perustettaessa kerhossa oli vain kahdeksan jäsentä. Heistä tunnetuimmat olivat Del Martin ja Phyllis Lyon, joista tuli myöhemmin näkyviä lesbojen oikeuksien ajajia. Yhdistys ajautui nopeasti sisäisiin riitoihin, jotka koskivat järjestön päämääriä ja jäsenyyden ehtoja: osa jäsenistä halusi Daughters of Bilitisin keskittyvän puhtaasti sosiaaliseen toimintaan, kun taas toiset halusivat kehittää siitä etujärjestön. Ainakin osasyynä erimielisyyksiin oli julkisen toiminnan aiheuttama yleinen paheksunta ja vastustus. Osa perustajajäsenistä jätti DOB:n, minkä jälkeen järjestö keskittyi selkeämmin lesbojen oikeuksien ajamiseen. Järjestön vastustamia käytäntöjä olivat esimerkiksi homoseksuaalien kohtaama työsyrjintä, mielivaltaiset pidätykset, väkivaltainen häirintä, julkinen nöyryyttäminen sekä homoseksuaalisuuden rinnastaminen sairauteen.
Lokakuusta 1956 lähtien Daughters of Bilitis julkaisi Lyonin salanimellä Ann Ferguson toimittamaa lehteä The Ladder. Tätä ennen Yhdysvalloissa oli ilmestynyt vain yksi lesbolaisuuteen keskittynyt aikakauslehti, 1940-luvulla lyhyen aikaa ilmestynyt Vice Versa. 1950-luvun lopulla DOB:n toiminta levisi San Franciscosta muualle Yhdysvaltoihin. The Ladderin julkaisemisen ohella DOB harjoitti valistustoimintaa ja pyrki vaikuttamaan lääketieteen asiantuntijoihin, jotta nämä tutkisivat muitakin kuin hoitoon muusta syystä hakeutuneita lesboja. 1960-luvun puoliväliin tultaessa järjestö alkoi kannattaa suorempaa toimintaa ja järjesti mielenosoituksia valtion laitoksia ja konservatiivisia pappeja vastaan. Myös The Ladder muuttui rohkeammaksi: vuonna 1964 sen alaotsikoksi lisättiin A Lesbian Review ja se alkoi julkaista kuvia naispareista.
Historia > Radikalisoituminen ja hajoaminen

Daughters of Bilitis oli koko toimintansa ajan riitainen ryhmä, mihin vaikutti ympäristön vihamielinen suhtautuminen. Jopa FBI soluttautui järjestöön. Vaikka Daughters of Bilitis piti lesbojen kansalaisoikeuksia esillä, sen ottamat kannat olivat melko maltillisia. 1960-luvun loppua kohden järjestön kannat lähestyivät radikaalifeminismiä ja The Ladder alkoi homomiesten sijaan hakea liittolaisia naisasialiikkeestä. Tätä näkemystä edustivat erityisesti järjestön puheenjohtaja Rita LaPorte ja The Ladderin päätoimittaja Barbara Grier, jotka kannattivat separatistista feminismiä ja vastustivat yhteistyötä Mattachine Societyn kaltaisten homojärjestöjen kanssa.
Vuonna 1970 LaPorte vei ilman muiden jäsenten lupaa The Ladderin jakelulistat ja painovälineet San Franciscosta kotiinsa Nevadaan, missä hän ja Grier jatkoivat lehden julkaisua kahdestaan. Martin, Lyon ja muut järjestön perinteistä linjaa kannattaneet pitivät tätä varkautena, sillä The Ladder oli järjestön ylivoimaisesti tunnetuin ja arvokkain omaisuus. Grierin mukaan The Ladder oli kuitenkin tuossa vaiheessa jo valmiiksi käytännössä itsenäinen toimija. Hänen tavoitteenaan oli tehdä The Ladderista laajemmin naisille suunnattu aikakauslehti, ja lehti alkoi painottaa lesbojen asian sijaan feminismiä. Grier onnistuikin nostamaan levikin lähes 4 000:n. Samalla paino- ja levityskustannukset kasvoivat kuitenkin niin, ettei niitä enää kyetty kattamaan ottamatta lehteen sen aatteeseen sopimattomia mainoksia. Tämä oli Grierin mukaan Daughters of Bilitisin toiminnan loppumisen pääasiallinen syy. Encyclopædia Britannican mukaan hajoamisen aiheuttivat aatteelliset erimielisyydet sekä LaPorten ja Grierin ”salaisen vallankaappauksen” synnyttämä konflikti. The Ladderin viimeinen numero ilmestyi 1972. Grier perusti tämän jälkeen puolisonsa Donna McBriden ja kahden muun naisen kanssa feministisen Naiad Press -kustantamon, jonka perustamisesta hän ilmoitti The Ladderin postituslistan kautta.
Daughters of Bilitis lakkasi 1970-luvun mittaan olemasta kansallisen tason organisaatio, mutta se antoi yksittäisille osastoille luvan itsenäiseen toimintaan ja nimen käyttöön. Monet yksittäiset osastot jatkoivatkin toimintaansa vielä vuosikymmenen loppuun saakka. Viimeisenä toimintansa lopetti Bostonin osasto vuonna 1995. Vaikeuksista huolimatta Daughters of Bilitis onnistui tavoitteessaan tarjota lesboille turvallinen tapaamisympäristö. Parhaina vuosinaan se kykeni organisoimaan lesboja yhteiskunnalliseen aktivismiin tehokkaammin kuin yksikään aiempi järjestö, millä oli vaikutusta myös julkisessa keskustelussa tapahtuneeseen yleiseen asennemuutokseen.
Toiminta Australiassa

Daughters of Bilitisillä oli pienimuotoista toimintaa myös Australiassa. Homoseksuaalien oikeuksien liike oli perinteisesti ollut Australiassa heikko, ja ensimmäiset merkittävämmät järjestöt perustettiin vasta vuonna 1969. Ne olivat homouden kieltävien lakien uudistamista ajanut The ACT Homosexual Law Reform Society sekä Daughters of Bilitisin Melbournen-osasto. Australian DOB oli olosuhteiden pakosta kannoissaan hyvin varovainen. Jäsenten tuli olla vähintään 21-vuotiaita ja heidän kelpoisuutensa arvioi eräs kokenut sosiaalityöntekijä; naimisissa olevien tuli lisäksi esittää aviomiehensä kirjallinen lupa. Vuonna 1970 Melbournen DOB vaihtoi nimensä Australian Lesbian Reform Movementiksi erottuakseen radikaalimmasta sisarjärjestöstään, vaikka tutkija Robert Reynoldsin mukaan jälkimmäistäkään ”tuskin voi pitää vallankumousliikkeenä”.
Arkistot

Daughters of Bilitisin San Franciscon -osaston kirjanpito ja muut aineistot ovat tutkijoiden saatavilla GLBT Historical Societyn arkistoissa osana laajempaa Phyllis Lyon and Del Martin Papers -kokoelmaa.
Darren Dietz

| Darren Dietz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1993 (ikä 31) Medicine Hat
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  187 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Avangard Omsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Saskatoon Blades (WHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Montreal Canadiens (NHL) St. John’s IceCaps (AHL) Hershey Bears (AHL) Texas Stars (AHL) Barys Nur-Sultan (KHL) TsSKA Moskova (KHL)
NHL-varaus:  138. varaus, 2011 Montreal Canadiens
Darren Dietz (s. 17. heinäkuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka KHL-seura Avangard Omskissa. Dietz on pelannut aiemmin urallaan neljän kauden ajan AHL-sarjassa ja 13 ottelua Montreal Canadiensissa NHL:ssä. Canadiens oli varannut hänet viidennellä kierroksella vuoden 2011 varaustilaisuudessa.
Ura

Dietz pelasi WHL:ssä kaudesta 2009–2010 Saskatoon Bladesin joukkueessa, jossa hänet valittiin vuonna 2013 WHL:n idän tähdistökentälliseen.
16. syyskuuta 2013 Montreal Canadiensin kautta edeltävän harjoitusleirin jälkeen Dietz siirtyi AHL-yhteistyöseura Hamilton Bulldogsiin. Ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Dietz pelasi Canadiensissa 23. maaliskuuta 2016. Kauden 2015–2016 aikana Dietz pelasi lopulta 13 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Dietz teki sopimuksen Washington Capitalsiin.
Dietz edusti kauden 2016–2017 aikana AHL-seuroja Hershey Bears ja Texas Stars. Dietz pelasi Capitalsin farmiseura Hersheyn lisäksi Dallas Starsin farmiseurassa Texasissa. Dietz lähetettiin Texasiin, kun Dallas oli lähettänyt Mattias Bäckmanin Hersheyyn. Kauden jälkeen hän teki vuoden sopimuksen KHL-seura Barys Astanan kanssa.
Käännös suomeksi
Dirceu

Dirceu (oikealla) ja Walter Schachner
Dirceu José Guimarães, lyhyemmin Dirceu, (15. kesäkuuta 1952 Curitiba, Brasilia – 15. syyskuuta 1995 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja pelasi urallaan Brasilian, Meksikon, Espanjan, Italian ja Turkin pääsarjoissa.
Dirceu aloitti ammattilaisuransa vuonna 1970 kotikaupungissaan Coritiban joukkueessa. Hän edusti kaikkiaan neljää brasilialaisseuraa ennen siirtymistään ulkomailla. Yhden Meksikossa vietetyn kauden jälkeen Dirceu liittyi vuonna 1979 espanjalaiseen Atlético Madridiin, jonka riveissä hän pelasi kolmen kauden ajan. Tänä aikana kymppipaitaa kantaneen pelintekijän tilille kertyi 18 maalia 84 pelatussa ottelussa. Espanjan pelivuosista ikimuistoisimmat osunevat kaudelle 1980–1981. Pahojen talousvaikeuksien kanssa kamppaileva seura oli tuolloin menettänyt aiempia tähtipelaajiaan, muiden muassa brassilibero Luís Pereiran ja ykkösmaalivahti Miguel Reinan, eikä nuorisopelaajia vilisevältä kokoonpanolta odotettu minkäänlaista menestystä. Dirceun johdolla kokematon joukkue nousi kuitenkin liigan kärkitaistoihin ja sijoittui lopulta kolmanneksi menetettyään pitkään säilyneen sarjajohtonsa vasta kolmanneksi viimeisellä pelikierroksella. Vuonna 1982 Dirceu kaupattiin Napoliin tuntuvalla siirtosummalla, jonka espanjalaisseura tarvitsi kipeästi suurten velkojensa lyhentämiseen. Dirceu edusti Italiassa peräti viittä eri seuraa vuosien 1982 ja 1987 välillä.
Dirceu pelasi Brasilian maajoukkueessa yhteensä 44 kertaa tehden seitsemän maalia. Hän edusti maataan MM-tasolla kolmasti. Paras saavutus oli Argentiinan kisoissa vuonna 1978 voitettu pronssimitali. Dirceu maalasi turnauksessa kolmasti ja hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Hänet valittiin alun pitäen myös vuoden 1986 kisoihin Meksikossa, mutta loukkaantuminen esti osallistumisen lopputurnaukseen.
Dirceu kuoli 43-vuotiaana auto-onnettomuudessa. Kuolema katkaisi hänen jo 25 vuotta kestäneen aktiiviuransa.
Aiheesta muualla

Leyendas Rojiblancas: Jose Guimaraes 'Dirceu' 1979–1982 (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Leão |
2 Luís Pereira |
3 Marinho Peres |
4 Zé Maria |
5 Piazza |
6 Marinho Chagas |
7 Jairzinho |
8 Leivinha |
9 César |
10 Rivelino |
11 Paulo César |
12 Renato |
13 Valdomiro |
14 Nelinho |
15 Alfredo |
16 Marco Antônio |
17 Carpegiani |
18 Ademir da Guia |
19 Mirandinha |
20 Edu |
21 Dirceu |
22 Valdir Peres |
Valmentaja Zagallo
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Leão |
2 Toninho |
3 Oscar |
4 Amaral |
5 Toninho Cerezo |
6 Edinho |
7 Zé Sergio |
8 Zico |
9 Reinaldo |
10 Rivelino |
11 Dirceu |
12 Carlos |
13 Nelinho |
14 Abel |
15 Polozzi |
16 Rodrigues Neto |
17 Batista |
18 Gil |
19 Jorge Mendonça |
20 Roberto Dinamite |
21 Chicão |
22 Valdir Peres |
Valmentaja Coutinho
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Valdir Peres |
2 Leandro |
3 Oscar |
4 Luizinho |
5 Cerezo |
6 Júnior |
7 Paulo Isidoro |
8 Sócrates |
9 Serginho |
10 Zico |
11 Éder |
12 Paulo Sérgio |
13 Edevaldo |
14 Juninho |
15 Falcão |
16 Edinho |
17 Pedrinho |
18 Batista |
19 Renato |
20 Dinamite |
21 Dirceu |
22 Carlos
Valmentaja: Telê Santana
Darren Dunstan

| Darren Dunstan> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt:  Toronto, Ontario
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  Maximillion J. Pegasus (Yu-Gi-Oh!) Tikku (Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat)
Aiheesta muualla
darrendunstan.wordpress.com
IMDb 
Darren Dunstan (s. Toronto, Ontario) on kanadalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tuli tunnetuksi dubattuaan Yu-Gi-Oh! -animessa Maximillion J. Pegasusta. Toinen hänen merkittävä roolinsa on vuoden 2003 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -piirrossarjan Mestari Tikku. Dunstan työskentelee 4Kidsillä, jonka myötä hän on tehnyt enimmäkseen dubbauksia kuin alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin ja elokuviin.
Aiheesta muualla

Anime News Network (englanniksi)
Dunstanin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
AnimeCons (englanniksi)
Retrojunk (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Derlis González

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Derlis Alberto González Galeano
Syntymäaika: 23. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Mariano Roque Alonso, Paraguay
Pelipaikka: hyökkääjä tai laitalinkki
Pituus: 172 senttimetriä
Seura
Seura: Santos (laina)
Junioriseurat
2008–2010: Rubio Ñu
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2012 | Rubio Ñu | 50 | (8) |
| 2012–2014 | Benfica B | 0 | (0) |
| 2013 | → Guaraní (laina) | 32 | (14) |
| 2014 | → Olimpia (laina) | 10 | (5) |
| 2014–2015 | Basel | 24 | (3) |
| 2015– | Dynamo Kiova |  |  |
Maajoukkue
| 2014– | Paraguay | 30 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. tammikuuta 2019.
Derlis Alberto González Galeano (s. 23. maaliskuuta 1994 Mariano Roque Alonso, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on urallaan edustanut muun muassa sveitsiläistä Baselia ja ukrainalaista Kiovan Dynamoa. Hän on pelipaikaltaan joko hyökkääjä tai laitalinkki.
Seurajoukkueura

20. toukokuuta 2014 González solmi viisivuotisen sopimuksen sveitsiläisseura Baselin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa joukkueessa 19. heinäkuuta 2014 vieraskentällä Aarauta vastaan. 31. elokuuta 2014 hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Young Boysia vastaan.
16. syyskuuta 2014 pelatulla Mestarien liigan lohkovaiheen avauskierroksella Basel kohtasi vieraskentällä espanjalaisen Real Madridin. Ottelu päättyi espanjalaisten 5–1-voittoon ja González viimeisteli joukkueensa ainoan maalin.
Maajoukkueura

Ensiesiintymisensä Paraguayn maajoukkueessa González teki 26. maaliskuuta 2014 pelatussa ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut 30 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Aiheesta muualla

Derlis Gonzálezin esittely Footballdatabase-sivustolla (englanniksi)
Paraguayn joukkue – Copa América 2015
1 Villar |
2 Piris |
3 M. Cáceres |
4 P. Aguilar |
5 B. Valdez |
6 Samudio |
7 Bobadilla |
8 Barrios |
9 Santa Cruz |
10 González |
11 Benítez |
12 Silva |
13 Ortiz |
14 da Silva |
15 V. Cáceres |
16 Molinas |
17 Martínez |
18 N. Valdez |
19 Balbuena |
20 Ortigoza |
21 Romero |
22 Aranda |
23 A. Aguilar |
Valmentaja Díaz
Danilo Kiš

| Danilo Kiš |
| --- | --- |
 Danilo Kiš serbialaisessa postimerkissä 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1935 Subotica, Dunavska banovina, Jugoslavian kuningaskunta
Kuollut: 15. lokakuuta 1989 (54 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  jugoslavialainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: serbia
Tuotannon kieli: serbia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.kis.org.rs
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Danilo Kišin hauta.
Danilo Kiš (Serbian kyrillisellä kirjaimistolla: Данило Киш) (22. helmikuuta 1935 – 15. lokakuuta 1989) oli jugoslavialainen prosaisti ja runoilija, joka kirjoitti serbiaksi. Kiš sai vaikutteita muun muassa Bruno Schulzilta, Vladimir Nabokovilta ja Jorge Luis Borgesilta. Kišin isä oli unkarinjuutalainen ja hänen äitinsä montenegrolainen.