stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pippurirousku

| Pippurirousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Jalorouskut Lactifluus
Laji::  piperatus
Kaksiosainen nimi
 Lactifluus piperatus  (L.) Roussel 
Synonyymit
 Lactarius piperatus 
 Vihreällä Euroopan maat, joissa lajia tavataan
Katso myös
   Pippurirousku Wikispeciesissä   Pippurirousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pippurirousku (Lactifluus piperatus, syn. Lactarius piperatus) on kupera tai suppilomainen sienilaji, joka kuuluu jalorouskujen sukuun. Lakki on 6–18 senttimetriä leveä ja se on usein halkeillut. Lakki on väriltään valkoinen, mutta vanhemmiten ruskettuva. Heltat ovat kellanvaaleat ja tiheät. Jalka on 3–12 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Malto ja maitiaisneste on valkoista. Sieni maistuu polttavan kirpeälle. Se on syötävä. Pippurirousku kasvaa melko harvinaisena tammi- ja lehtometsissä Etelä-Suomessa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Suomessa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laji on tunnettu aiemmin Suomessa nimillä maitorousku ja vihertyvä maitorousku. Aikaisemmin laji luokiteltiin rouskujen (Lactarius) sukuun, mutta nykyään se luokitellaan jalorouskujen (Lactifluus) sukuun.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pippurirousku
Berwick

Berwick tarkoittaa seuraavia:
James FitzJames Berwick, kenraali ja Ranskan marsalkka
Berwickin jäätikkö, Etelämantereella
Berwick-upon-Tweed, kaupunki Pohjois-Englannissa
Berwick, kaupunki Kanadan Nova Scotiassa
Berwick, entinen kaupunki Kanadan Ontariossa
Berwick, kaupunki Yhdysvaltojen Louisianassa
Berwick, kaupunki Yhdysvaltojen Mainessa
Berwick, kaupunki Yhdysvaltojen Pennsylvaniassa
HMS Berwick (1679), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Berwick (1723), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Berwick (1743), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Berwick (1775), Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Berwick (1781), kuudennen luokan alus
HMS Berwick (1805), Trafalgarin taistelussa vallattu alus
HMS Berwick (1809), Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Berwick (1902), Monmouth-luokan panssariristeilijä
HMS Berwick (65), County-luokan raskas risteilijä
HMS Berwick (F115), Rothesay-luokan fregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Berwick”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Poikolainen

| Pekka Poikolainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1973 (ikä 51) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pexi, Parta-Pekka,  Tontuntien Paul Coffey
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2003
Seurat:  JyP HT/JYP (SML) KalPa (SML) Skellefteå AIK (Allsv.)
Pekka Poikolainen (s. 1. syyskuuta 1973 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 441 runkosarjaottelua tehopistein 40+51=91 ja keräten 294 jäähyminuuttia sekä 21 playoff/liigakarsintaottelua tehopistein 2+1=3 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Poikolainen pelasi lähes koko uransa ajan kasvattajaseurassaan JYPissä. Hän pelasi muualla ainoastaan yhden kauden Kalevan Pallossa sekä Ruotsissa.
Ura > Seuraura

Poikolainen on JyP HT:n kasvatti. Hän voitti seurassa A-nuorten SM-pronssia vuosina 1991 ja 1994. Viimeisellä A-juniorikaudellaan 1993–1994 Poikolainen voitti koko A-nuorten SM-liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 12+21=33. Hän oli myös JyP HT:n kolmanneksi paras maalintekijä Anssi Tauriaisen ja Jussi Poikolaisen kanssa sekä voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +22. Pudotuspeleissä Poikolainen oli JyP HT:n paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+4=6 ja hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jori Halosen kanssa lukemalla +4. Kaudella 1994–1995 Poikolainen debytoi JyP HT:n SM-liigajoukkueessa, jossa hänen tulokaskautensa toi 43 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 4+4=8.
Kaudella 1996–1997 Poikolainen oli JyP HT:n eniten maaleja tehnyt puolustaja Kevin Wortmanin kanssa kahdeksalla osumallaan. Kaudeksi 1998–1999 hän siirtyi Kalevan Pallon riveihin, mutta seuran pudottua kauden päätteeksi SM-liigasta ja ajauduttua konkurssiin Poikolainen palasi kaudeksi 1999–2000 JYPiin. Kaudella 2000–2001 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+12=21, joilla Poikolainen oli JYPin tehokkain puolustaja.
Pelaajauransa viimeisen kauden 2003–2004 Poikolainen pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskan-joukkue Skellefteå AIK:ssa. Hän voitti kevään 2004 Kvalserienissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1991 | jääkiekko |  |
Poikolainen pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1991, jolloin hän voitti pronssia. Poikolainen sai tililleen myös muutamia A-maaotteluita vuoden 2000 Baltica-turnauksessa.
Muuta

Poikolainen pelasi nuorena myös pesäpalloa, josta hänellä on voitettuna C-nuorten SM-pronssia Jyväskylän Kirissä.
Pen-y-Darren (veturi)

Pen-y-Darren -veturin piirros
Pen-y-Darren oli brittiläisen Richard Trevithickin vuosina 1803–1804 rakentama höyryveturi. Sitä pidetään maailman ensimmäisenä käyttökelpoisena höyryveturina.
Pen-y-Darren veti Walesissa 21. helmikuuta 1804 10,2 tonnia rautaa ja 70 ihmistä 9–10 mailin matkan päämääränään Abercynonin kylä. Paluumatkalla boileriin tuli vuoto, minkä vuoksi matka piti keskeyttää, ja veturi saattoi jatkaa matkaansa vasta seuraavana päivänä. Trevithick rakensi vuonna 1805 samankaltaisen veturin Gatesheadissa, mutta jätti sittemmin veturien rakentamisen.
Eräs Pen-y-Darrenin ongelmista oli se, että se oli liian painava aikakauden valurautakiskoille, mikä sai ne murtumaan ja vääntymään helposti. Pen-y-Darren siirrettiinkin myöhemmin liikkumattomaksi työkoneeksi.
Alkuperäisiä piirroksia käyttäen rakennettiin vuonna 1981 Pen-y-Darrenin jäljennös, joka on osa National Museum Walesin kokoelmia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pen-y-Darren -veturin jäljennökset Wikimedia Commonsissa
Brett Leason

| Brett Leason |
| --- | --- |
 Brett Leason vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1999 (ikä 25) Calgary, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  195 cm
Paino:  102 kg
Seura
Seura:  Anaheim Ducks
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Tri-City Americans (WHL) Prince Albert Raiders (WHL) Hershey Bears (AHL) Washington Capitals (WHL)
NHL-varaus:  56. varaus, 2019 Washington Capitals
Brett Leason (s. 30. huhtikuuta 1999 Calgary Alberta Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Leason edustaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiota. Capitals varasi Leasonin toisella kierroksella 56. varausvuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Leason on pelannut urallaan 20 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kaksi maalia ja kaksi syöttöä eli neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 13. joulukuuta 2021.
Phillipsburg (New Jersey)

| Phillipsburg |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   New Jersey
Piirikunta:  Warren
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,58 km²
 – Josta vettä:  0,31 km² 
Väkiluku (2020):  15 249
 – Väestötiheys:  1780 as./km²
 
 http://www.phillipsburgnj.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Phillipsburg on kunta (town) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 15 249 vuonna 2020, ja se oli Warrenin piirikunnan suurin kunta.
Väestö

Vuonna 2020 Phillipsburgin 15 249 asukkaasta valkoisia oli 78,0 %, mustia 10,3 % ja aasialaisia 2,0 %. Vuonna 2019 13,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 10,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Phillipsburg (New Jersey) Wikimedia Commonsissa
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren
Pavel Bure

| Pavel Bure |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Russian Rocket
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2003
Seurat:  NHL Vancouver Canucks Florida Panthers New York Rangers RSL TsSKA Moskova Spartak Moskova DEL Landshut EV
NHL-varaus:  113. varaus, 1989 Vancouver Canucks
Hockey Hall of Fame
 2012 
Pavel Vladimirovitš Bure (ven. Па́вел Влади́мирович Буре́, s. 31. maaliskuuta 1971 Moskova, Neuvostoliitto) on ammattilaisuransa lopettanut venäläinen jääkiekkoilija.
Buren pelipaikka oli oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan useita kausia NHL:ssä sekä edusti Venäjän ja Neuvostoliiton maajoukkueita. Bure ilmoitti peliuransa päättämisestä 1. marraskuuta 2005 vedoten polvivaivoihin. Sittemmin hän on toiminut manageritehtävissä Venäjän olympiakisajoukkueessa.
Lempinimi "Venäläinen raketti" juontuu hänen erittäin kovasta luistelunopeudestaan. Pavel Bure muistetaan Suomessa varsinkin 1998 Naganon olympialaisten Suomen ja Venäjän välisestä välieräottelusta, jossa Bure viimeisteli peräti viisi maalia Suomen verkkoon. Pavelin veli Valeri on myös entinen NHL-jääkiekkoilija ja veljesten isä Vladimir Bure oli muun muassa Euroopan mestaruuden ja neljä olympiamitalia urallaan saavuttanut uimari, joka sittemmin toimi Vancouver Canucksin ja New Jersey Devilsin fysiikkavalmentajana.
Saavutukset

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
Maa:   Neuvostoliitto
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1990 |  |  |
|  Pronssia | Suomi 1991 |  |  |
Maa:   Neuvostoliitto
| Nuorten maailmanmestaruuskilpailut  | Nuorten maailmanmestaruuskilpailut  | Nuorten maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Anchorage 1989 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 1990 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 1991 |  |  |
Neuvostoliiton mestari TsSKA 1988, 1989
Euroopan Mestarien Cup voitto 1988, 1989
Vuoden tulokas 1989 Neuvostoliiton sarjassa
Paras hyökkääjä Nuorten maailmanmestaruuskisat 1989
Nuorten maailmanmestaruus 1989
Jääkiekon maailmanmestaruus 1990
Jääkiekon olympiahopeaa Venäjän maajoukkueessa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa
Jääkiekon olympiapronssia Venäjän maajoukkueessa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä
Paras maalintekijä talviolympialaisissa 1998
IIHF Hall of Fame 2012
Hockey Hall of Fame 2012
Palkintoja

Calder Memorial Trophy (1992)
Maurice "Rocket" Richard Trophy (2000 ja 2001)
NHL:n ykköstähdistössä 1994
NHL:n kakkostähdistössä 2000, 2001
Pelannut kuudessa NHL All-Stars -ottelussa (1993, 1994, 1997, 1998, 2000 sekä 2001)
Piirtäjän sopimus

| Piirtäjän sopimus> The Draughtsman’s Contract |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Greenaway
Käsikirjoittaja:  Peter Greenaway
Tuottaja:  David Payne
Säveltäjä:  Michael Nyman
Kuvaaja:  Curtis Clark
Leikkaaja:  John Wilson
Pääosat:   Anthony Higgins  Janet Suzman  Ann Louise Lambert  Hugh Fraser  Dave Hill 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   British Film Institute  Channel Four Films 
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirtäjän sopimus on brittiläinen elokuva vuodelta 1982. Se oli ohjaajansa Peter Greenawayn toinen elokuva ja hänen lopullinen läpimurtonsa arvostetuksi brittiohjaajaksi.
Elokuva sijoittuu 1600-luvulle. Rouva Herbert kutsuu nuoren taiteilija Mr. Nevillen tekemään 12 piirrosta,  jotka esittävät hänen aviomiehensä maalaiskartanon ja puutarhan eri puolia.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Piirtäjän sopimuksen vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Anthony Higgins   | … |   Mr. Neville   |
|   Janet Suzman	  | … |   Mrs. Herbert   |
|    Ann Louise Lambert	   | … |   Mrs. Talmann   |
|    Hugh Fraser	  | … |   Mr. Talmann   |
|    Dave Hill	  | … |   Mr. Herbert  |
Bulgarian kansalliskirjasto

| Pyhien Kyrilloksen ja Methidioksen kansalliskirjasto> Bulgarian kansalliskirjasto Национална библиотека "Св. св. Кирил и Методий" |
| --- | --- |
 Bulgarian kansalliskirjaston rakennus Sofiassa.
Osoite:  бул. „Васил Левски” 88, Sofia 1504, Bulgaria
Sijainti:  Sofia, Bulgaria
Valmistumisvuosi:  1953 (päärakennus)
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bulgarian kansalliskirjasto, viralliselta nimeltään Pyhien Kyrilloksen ja Methidioksen kansalliskirjasto (bulg. Национална библиотека "Св. св. Кирил и Методий", Natsionalna biblioteka "Sv. sv. Kiril i Metodij) on Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa toimiva kansalliskirjasto, joka on nimetty vanhimman tunnetun kyrillisen kirjaimiston, glagolitsan kehittäjien,  pyhimysten Kyrillos ja Methodios mukaan.
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1878. Laki kirjaston vapaakappaleoikeudesta säädettiin vuonna 1897 ja vuonna 1900 kirjasto saa käyttöönsä oman talon. Vuonna 1924 kirjaston yhteyteen avataan kansallisarkistoa vastaava osasto. Vuonna 1939 alkaa uuden kirjastorakennuksen rakentaminen, mutta vuoden 1944 pommituksessa sekä vanha että uusi kirjastorakennus tuhoutuu. Uusi kirjastorakennus avataan 16. joulukuuta 1953. Kansalliskirjasto nimetään vuonna 1963 Kyrilloksen ja Methodioksen mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bulgarian kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
IFLA World Report - Bulgaria (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Pernilla August

Pernilla vuonna 2013
Mia Pernilla August (ent. Östergren, ent. Wallgren, o.s. Hertzman-Ericson, s. 13. helmikuuta 1958 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän aloitti näyttelemisen jo lapsena teatterissa ja koulussa. Vuonna 1979 hän ryhtyi opiskelemaan näyttelemistä Statens scenskolassa. Pian sen jälkeen Ingmar Bergman otti hänet elokuvaansa Fanny ja Alexander (1982) esittämään lastenhoitajaa.
August on muun muassa esittänyt Anakin Skywalkerin äitiä Shmi Skywalkeria elokuvissa Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka (1999) ja Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys (2002). Televisiosarjassa Young Royals (2021–2024) August esittää Ruotsin fiktiivistä kuningatarta Kristinaa.
August on ohjannut Susanna Alakosken romaaniin Sikalat perustuvan elokuvan Sovinto (2010), jonka pääosia esittävät Outi Mäenpää ja Ville Virtanen sekä Noomi ja Ola Rapace.
Yksityiselämä

August oli vuosina 1982–1989 naimisissa kirjailija-käsikirjoittaja Klas Östergrenin kanssa ja vuosina 1991–1997 elokuvaohjaaja Bille Augustin kanssa. Hän vaihtoi sukunimensä molempia avioliittoja solmiessaan. Hänellä on kolme tytärtä.
Palkinnot ja tunnustukset

Guldbagge-palkinto, 2010, elokuvan Sovinto (Svinalängorna, 2010) ohjauksesta. Elokuva sai myös parhaan elokuvan palkinnon.
Guldbagge-palkinto, 2010, paras naispääosa "Kicki", Håkon Liun ohjaus Miss Kicki.
Kirjallisuutta

Forsman, Liselott: ”Näyttelijä, ohjaaja, äiti”, Pernilla Augustin haastattelu. Filmihullu 4/2019.
Timonen, Lauri: ”Ruotsalaisnäyttelijän metafysiikka – sanan voima ja katseen tahto”. Filmihullu 4/2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pernilla August Wikimedia Commonsissa
Bulgarian koripallomaajoukkue

Bulgarian koripallomaajoukkue edustaa Bulgariaa koripallon arvokisoissa.
Historia

Bulgaria osallistui heti ensimmäisiin EM-kisoihin, jotka pidettiin vuonna 1935. Maan lopullinen sijoitus oli kahdeksas, kun se voitti neljästä pelistään yhden. Ensimmäinen mitali tuli vuoden 1957 kotikisoista, jolloin Bulgaria voitti hopeaa. Viimeisessä pelissä Bulgaria sai vastaan Neuvostoliiton, joka voitti ottelun 57–60 ja voitti Euroopan mestaruuden. Ainoan esiintymisensä MM-kisoissa maa teki vuonna 1959, jolloin se sijoittui seitsemänneksi.
EM-pronssia tuli neljä vuotta myöhemmin vuoden 1961 kisoista, joissa maa voitti Ranskan pronssiottelussa.
Béla Rerrich

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Béla Rerrich (26. marraskuuta 1917 Budapest – 24. kesäkuuta 2005 Saltsjöbaden) oli unkarilaissyntyinen miekkailija. Hän oli vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa ja osallistui lisäksi yksilökilpailuun. Kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa Rerrich kilpaili pelkästään kalvan joukkuekilpailussa, mutta vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä hän osallistui sekä sen henkilökohtaiseen että joukkuekilpailuun.
Rerrich loikkasi Melbournen kisojen jälkeen Yhdysvaltoihin, josta hän sittemmin muutti Skandinaviaan. Hän työskenteli siellä miekkailuvalmentajana ja tuli läheiseksi Ruotsin kuningasperheelle. Hän oli kuuden kielen sujuva osaaja. Hän kuoli Ruotsissa 87-vuotiaana.
Philomela

Philomela on suomalainen naiskuoro, joka perustettiin vuonna 1984 Helsingissä. Siinä laulaa noin 60 naista, joista osa on musiikin ammattilaisia tai sellaisiksi opiskelevia. Philomelan taiteellinen johtaja on Anna Gallon. Philomelan perustaja Marjukka Riihimäki toimi kuoron taiteellisena johtajana vuosina 1984–2022.
Philomelan esityksiin yhdistyy usein koreografiaa tai muita ulkomusiikillisia elementtejä. Philomela tekee yhteistyötä säveltäjien kanssa ja tilaa vuosittain uusia sävellyksiä ja sovituksia. Omien konserttien lisäksi Philomela esiintyy myös sinfoniaorkesterien kanssa. Esimerkiksi vuonna 2006 kuoro esiintyi kaksi kertaa Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin kanssa ja kerran Tampere Filharmonian kanssa.
Philomela on voittanut Grand Prix -palkinnon kansainvälisessä Tampereen Sävel -kuorokatselmuksessa vuonna 2001. Kuoro on julkaissut yhteensä yhdeksän CD-levyä, joista Suomen kuoronjohtajayhdistys on valinnut vuoden kuorolevyiksi kaksi: Rakkaus repii jäsenet (1999) ja Samsara (2018). CD-levyjen lisäksi kuoro on julkaissut "Tuulen nostatus" -musiikkivideon.
Philomela esiintyy vuosittain myös ulkomailla. Kuoro on konsertoinut mm. Argentiinassa, Belgiassa, Irlannissa, Japanissa, Kanadassa, Keniassa, Kiinassa, Kuubassa, Norjassa, Ranskassa, Saksassa, Sambiassa, Taiwanilla, Yhdysvalloissa ja Zimbabwessa.
Ranskassa vuonna 2006 pidetyn Polyfollia -festivaalin jälkeen Philomela sai esiintymiskutsun Festival Vancouveriin Kanadaan elokuussa 2007. Maaliskuussa 2007 Philomela nimettiin Pohjoismaiden Neuvoston myöntämän pohjoismaisen musiikkipalkinnon saajaehdokkaaksi. Vuonna 2009 kuoro valittiin nauhakarsinnan perusteella Yleisradion edustajaksi kansainvälisen Let the Peoples Sing -kilpailun finaaliin, mutta se ei sijoittunut kolmen parhaan joukkoon. Samana vuonna kuoro osallistui Suomessa ensimmäistä kertaa järjestettyyn viihteelliseen Suomen paras kuoro -kilpailuun, ja sijoittui finaalissa toiseksi. Suomen naiskuoroliitto on valinnut Philomelan vuoden kuoroksi vuosina 1990, 1999, 2009 ja 2014. Heinäkuussa 2013 Philomela voitti mestaruuden 74 kuoron kilpaillessa Euroopanmestaruudesta Itävallan Grazissa. Heinäkuussa 2014 Philomela voitti kuorojen maailmanmestaruuden Riiassa
naiskamarikuorojen sarjassa.
Levyjulkaisut

Samsara (2018)
Philomela Light (2011, Plastinka)
Joulun sydänyö (2009, Alba Records)
Mieli (2004, Alba Records)
Tuulen nostatus (2001)
Rakkaus repii jäsenet (1999)
In Dreams (1997, Alba Records)
Sydämeni joulu (1992)
Satakieli (1990)
Aiheesta muualla

Philomelan kotisivu
Philomelan CV (Arkistoitu – Internet Archive)
Philomela Facebookissa
Philomelan tuotanto MusicBrainz-tietokannassa
Béla Zsitnik

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | perämiehellinen kaksikko |  |
Béla Zsitnik (17. joulukuuta 1924 Győr – 12. tammikuuta 2019) oli unkarilainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa perämiehellisessä kaksikossa pronssia vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Lisäksi hän osallistui kahdeksikkoon kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja perämiehettömään nelikkoon kesäolympialaisissa 1960 Roomassa.
Myös Zsitnikin poika Béla Zsitnik nuorempi kilpaili soudussa olympialaisissa.
Permin alue

| Permin alue Пермская область Permskaja oblast |
| --- | --- |
 Vaakuna
Pinta-ala:  127 700 km²
Väkiluku (2003):  2 903 695
 – väestötiheys:  18,1 as./km²
Permin alue (ven. Пермская область, Permskaja oblast) on entinen Venäjän federaation hallinnollinen alue (subjekti) Koillis-Euroopassa Keski-Uralin länsirinteillä. Se rajoittui pohjoisessa Komiin, idässä Sverdlovskin alueeseen, etelässä Baškiriaan sekä lännessä Udmurtiaan, Permin Komiin ja Kirovin alueeseen.  Alueen pinta-ala oli 127 700 km².
Maantiede

Alueen suurin joki on Kama. Muita merkittäviä jokia ovat Kamaan laskevat Tšusovaja, Kosva ja Višera. Pinta-alasta on metsien peitossa 60 % ja metsistä on havumetsiä 70 %.
Väestö

Permin alueen asukasluku on 2 903 695 (2003) ja väestötiheys 18,1 as./km². Asukasluku ilman Permin Komia on 2 757 168. Lähes 75 % väestöstä asuu kaupungeissa. Suurimmat kaupungit (vuonna 2002) ovat Perm (1 008 300 as.), Berezniki (183 600 as.), Tšaikovski (114 200 as.) ja Solikamsk (104 900 as.). Väestöstä on venäläisiä 84 %, tataareja 4,9 %, komeja 4 %, baškiireja 1,6 %.
Väestö > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
1959: 2 998 000
2003: 2 903 695
Hallinto

Permin alue jakaantui hallinnollisesti 27 piiriin ja 25 kaupunkialueeseen. Alueen pääkaupunki oli Perm (1940-57 nimenä Molotov). Alueella oli kuvernööri ja Lakiasäätävä kokous.
Talous

Permin alueella on runsaat luonnonvarat. Alueella tuotetaan öljyä, maakaasua ja kivihiiltä. Kaivosteollisuus tuottaa rautaa, kromia, kuparia, lyijyä, sinkkiä, tinaa, alumiinia, titaania, nikkeliä, mangaania, kultaa ja platinaa. Lisäksi Višeran laaksosta saadaan timantteja ja alueen pohjoisosasta Verhnekamskojesta natriumia, kaliumia ja magnesiumkloridia. Permin alueelta löytyy myös runsaasti rakennusaineteollisuuden raaka-aineita kalkkikiveä, dolomiittia ja kipsiä.
Merkittävimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metallurgia sekä kemian-, petrokemian- ja metsäteollisuus. Alueella on myös suuria sellu- ja paperitehtaita. Permin alueen pinta-alasta 19 % on maatalouskäytössä. Maatalous tuottaa lihaa, maitoa, vihanneksia ja viljaa.