stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salka Valka
Elokuvasovituksia

Vuonna 1954 tuotiin ensi-iltaan Arne Mattssonin ohjaama ja Sven Nykvistin kuvaama ruotsalainen elokuvasovitus. Vuonna 1979 Kristina Schulgin ohjasi Salka Valkasta televisionäytelmän Yleisradiolle.
Aiheesta muualla

Lappalainen, Otto: Taistelua sieluista Islannin taivaan alla. Kiiltomato.net 20.8.2008.
Tuuli

Tuulessa taipuvia puita
Pieter Kluyver (1816–1900)
Tuuli on ilmakehässä liikkuva maanpinnan suuntainen ilmavirtaus. Tuulen energianlähde on Aurinko, joka lämmittää maapalloa epätasaisesti. Syntyvät lämpötilaerot saavat aikaan ilmanpaineen eroja, ilmanpaine-erot puolestaan paine-erovoiman, joka laittaa ilman liikkeelle. Tuulen nopeuteen vaikuttaa myös kitka. Maapallon pyörimisen aikaansaama Coriolis-ilmiö vaikuttaa tuulen suuntaan, ei nopeuteen.
Ihminen on osannut jo vuosisatoja käyttää tuulen voimaa hyväkseen purjehtimisessa ja tuulimyllyissä. Tuulivoimalla tuotetaan nykyisin myös sähköenergiaa.
Väärän suuntainen, liian voimakas tai nopeasti muuttuva tuuli voi aiheuttaa vaaratilanteita ilmailussa ja vesiliikenteessä. Suuri tuulen nopeus – myrskyt, hirmumyrskyt, tornadot – aiheuttaa katastrofeja koko ihmiskunnalle.
Maailman arvostetuimpienlähde? tutkimuslaitosten asiantuntijat arvioivat huhtikuussa 1996 Australian Barrow Island -saarella Olivia-pyörremyrskyssä tuulennopeuden nousseen jopa 113,3 metriin sekunnissa (408 km/h). Tämä tuulennopeus on suurin mitä tiedetään maapallolla olleen tunnetun historian aikana. Aikaisempi ennätys oli 372 kilometriä tunnissa puhaltanut tuuli Yhdysvalloissa vuonna 1932.
Tuulten synty

Tuulet muodostuvat, kun eri seuduilla vallitseva erilainen lämpötila saa aikaan eroja myös ilmanpaineessa, jolloin ilma alkaa virrata korkeamman paineen alueelta matalamman alueelle päin. Jos paine on alueella vakio, siellä on myös tyyntä. Tuuli myös ylläpitää olemassa olevia paine-eroja. Mitä suuremmat paine-erot, sitä suurempi paine-erovoima ja kovempi tuuli. Ilman liikettä korkeapaineesta matalapaineeseen voidaan verrata siihen, että puhkaistusta ilmapallosta purkautuu ulos – eli pienemmän paineen suuntaan – sinne aiemmin pumpattu ilma.
Kun ilma lämpiää jossakin kohden, niin se laajenee ja pullistuu ylöspäin. Tiheys pienenee ja syntyy paine-eroja, joita paine-erovoima pyrkii tasoittamaan.  Näin epätasaisen lämpiämisen yhteydessä muodostuu ilmavirtauksia. Lämpeneminen on aina epätasaista. Suurimmassa mittakaavassa eroja aiheutuu jo siitä, että aurinko lämmittää päiväntasaajan seutua enemmän kuin napoja, ja itä-länsisuuntaiset erot seuraavat vuorokaudenaikojen vaihtelua. Pienempiin eroihin vaikuttavat maastonmuodot ja maanpinnan laatu: asfaltti lämpenee enemmän kuin ruohikko.
Täten syntynyt tuuli ei kuitenkaan puhalla suoraan ilmanpaineen korkeasta matalaan päin paineen laskun eli gradientin suuntaan, vaan poikkeaa siitä kitkan eli maanpinnan hankauksen ja maan pyörimisliikkeen vaikutuksesta (Coriolis-ilmiö). Tällainen virtausliike määritellään Buys-Ballotin keksimällä baarisella tuulisäännöllä: jos seisomme selkä tuulta vasten, on matalan alue vasemmalla puolella hiukan eteenpäin ja korkean alue oikealla taaksepäin. Mitä suurempi on gradientti, sitä voimakkaampana tuuli puhaltaa. Kovimpia tuulia ei saa aikaan syvän matalapaineen keskuksen pieni painelukema, vaan sen ympärillä tapahtuva jyrkkä paineen muutos.
Ylempänä maan pinnasta, muutaman kilometrin korkeudesta alkaen, kitkan vaikutus ei tunnu, ja tuuli jo puhaltaa kohtisuoraan gradienttia vastaan eli isobaariviivojen suuntaan.  Tuulta, johon kitka ei lainkaan vaikuta, kutsutaan geostrofiseksi tuuleksi.
Maapallon tuulet

Tietyn paikan tuuliin vaikuttavat toisaalta planetaariset tuulet ja toisaalta alueelliset tuulet. Planetaariset tuulet ja niiden muodostama planetaarinen tuulijärjestelmä vaikuttaa koko maapallon laajuudella jokaisen maapallon paikan keskimääräisiin tuuliin. Esimerkiksi länsituulten vyöhykkeellä länsituulet ovat muita yleisempiä, mutta paikallisten ilmiöiden takia siellä havaitaan muitakin tuulensuuntia, ja välillä on aivan tyyntäkin. Alueelliset pinnanmuodot (vuoret ja laaksot), meren läheisyys ja muut tekijät aiheuttavat paikallisia tuulia, jotka vaikuttavat siten, että tietyn paikan tuuliolosuhteet eivät välttämättä ole  edes keskimäärin juuri sellaiset, kuin niiden planetaarisen tuulijärjestelmän mukaan "pitäisi" olla.
Maapallon tuulet > Planetaarinen tuulijärjestelmä

Pääartikkeli: Planetaariset tuulet
Planetaarinen tuulijärjestelmä perustuu pohjimmiltaan siihen, että auringon energiaa tulee päiväntasaajalle huomattavasti napa-alueita enemmän, jolloin päiväntasaajalla ilma on napojen ilmaa lämpimämpää. Koska lämmin ilma nousee, tämä epätasainen lämmönjakaantuminen saa aikaan maapallolla matalapaineisia alueita ja tuulia syntyy, koska paine-erot pyrkivät tasaantumaan.
Navalta päiväntasaajalle voidaan erottaa kolme tuulivyöhykettä: lähinnä napaa itätuulet, keskileveysasteilla länsituulet ja tropiikissa pasaatituuli. Vyöhykkeiden rajat liikkuvat vuodenaikojen, mukaan; etenkin pasaatien kohtaamisvyöhyke vaeltaa auringon zeniittiaseman mukaan aina sille pallonpuoliskolle, jolla on kesä.
Pasaati-ja länsituulet syntyvät, kun auringon säteily saapuu päiväntasaajalle. Sitten se synnyttää nousevan ilmavirtauksen, jossa ilma kohoaa tropopaussin korkeudelle ja osa siitä alkaa virrata etelään ja osa pohjoiseen. 30.–35. leveysasteiden tienoilla se laskee takaisin maanpinnalle, jonne syntyy subtrooppinen korkeapainevyöhyke. Silloin tuuli taas jakautuu ja osa siitä alkaa virrata kohti päiväntasaajaa ja osa kohti pohjoista. Päiväntasaajaa kohti menevä ilmavirtaus aiheuttaa pasaatituulet ja pohjoiseen menevä ilmavirtaus länsituulet. Länsituulia kutsutaan länsituuliksi, sillä maapallon coriolisvoima kääntää niiden suunnan niin, että ne tulevat keskimäärin lännestä. Näin ei kuitenkaan aina ole, sillä matkan varrella olevat matalapaineet muuttavat ja mutkistavat niiden suuntia.
Napojen lähellä olevat itävirtaukset syntyvät, kun kylmä korkeapaine aiheuttaa laskevan ilmavirtauksen. Maanpinnalle laskeuduttuaan ilma alkaa virrata kohti päiväntasaajaa, ja maapallon coriolisvoima kääntää virtaukset niin, että ne näyttäisivät tulevan idästä.
Maapallon tuulet > Paikalliset tuulet

Paikalliset tuulet syntyvät paikallisen ympäristön vaikutuksesta. Esimerkiksi meren lähellä tuulee usein, sillä meressä olevan veden lämpötila vaihtelee maata hitaammin. Tämä aiheuttaa maan ja meren välille lämpötilaeroja, jolloin lämmintä ilmaa nousee toisen alueella enemmän, ja koska paine-erot jälleen pyrkivät tasoittumaan, tuulee kylmemmältä alueelta matalapaineiselle alueelle ja tämä tuuli on voimakkaampi rannikolla. Suurin maan ja meren eron aiheuttama tuulijärjestelmä on monsuuni.
Vuoristot ohjaavat tuulia sekä mekaanisina esteinä että lämmityserojen kautta. Oman nimensä paikallisista tuulista ovat saaneet ainakin Alppien föhn-tuuli, Kalliovuorten chinook, Siperian arojen myrskytuuli buraani, Etelä-Amerikan williwaw ja pampero.
Maapallon tuulet > Matalapainetoiminta

Tietyllä hetkellä vallitseva tuuli ei määräydy pelkästään tuulivyöhykkeen ja paikallisen maaston mukaan.  Suurimmat paine-erot liittyvät liikkuviin matalapaineisiin, jotka ovat osa planetaarista tuulijärjestelmää. Länsituulten vyöhykkeessä kulkee keskileveysasteiden liikkuvia matalapaineita, joiden  rakenteeseen kuuluvat kylmä rintama ja lämmin rintama. Tropiikissa syntyy trooppisia hirmumyrskyjä, joilla on syntyalueensa mukaan erilaisia nimiä (hurrikaani, taifuuni). Pienikokoisia, lyhytikäisiä liikkuvia järjestelmiä ovat tornado, pilvenpyörre eli trombi ja tuulispää.
Tuulen mittaaminen

Yksinkertaisin tuulen suunnan ja nopeuden karkea osoitin on tuulipussi. Tarkemmin tuulen suuntaa mitataan tuuliviirillä ja nopeutta anemometrillä.
Tuuli säätiedotuksissa

SI-järjestelmän mukainen yksikkö nopeudelle, myös tuulen nopeudelle, on metriä sekunnissa (m/s). Suomessa Ilmatieteen laitos käyttää tätä tai kuvaa tuulta sanallisesti (heikkoa–kohtalaista–navakkaa–kovaa) Erityisesti trooppisten hirmumyrskyjen uutisoinnissa näkee myös yksikköä kilometriä tunnissa (km/h), ja joissakin kulttuuriympäristöissä käytetään edelleen muitakin yksiköitä, kuten maileja tunnissa (mph)  tai solmuja (kn).
| m/s | Kuvaus |
| --- | --- |
0–3: Heikko tuuli
4–7: Kohtalainen tuuli
8–13: Navakka tuuli
14–20: Kova tuuli (kovan tuulen varoitus)
21–24: Myrsky  (myrskyvaroitus)
25–28: Kova myrsky  (myrskyvaroitus)
29–32: Ankara myrsky  (myrskyvaroitus)
> 32: Hirmumyrsky
Boforiasteikko kuvaa tuulen vaikutuksia, ja sitä voi käyttää tuulen nopeuden silmämääräiseen arviointiin.
Erilaisten sääilmiöiden luokitteluun on luotu asteikoita, joissa tuulen nopeuden lisäksi arvioidaan muita tekijöitä. Tällaisia ovat
Torron asteikko tornadoille
Fujitan asteikko tornadoille
Saffir-Simpsonin hurrikaaniasteikko
Syöksyvirtausasteikko
Tuulen suunta nimetään sen mukaan, mistä tuulee. Esimerkiksi pohjoistuulella tuulee pohjoisesta. Erityissääpalveluissa, kuten lentoliikenteen säätiedotuksissa,  käytetään kompassisuuntia. Esimerkiksi suunta 90 astetta tarkoittaa, että tuulee idästä.
Tuulen vaikutus lämpötilaan

Jos lämpötila on laajoilla alueilla tasaista, tuuli ei vaikuta ilman lämpötilaan. Se vaikuttaa kuitenkin tietyn paikan lämpötilaan, jos alueellisia eroja on. Keväällä rannikolla voi olla lämmintä tyynellä säällä tai tuulen puhaltaessa mantereelta, mutta jos tuuli kääntyy, se tuo kylmää ilmaa mereltä, ja rannikon lämpötila laskee nopeasti. Tuuli myös tasoittaa paikallisia lämpötilaeroja sekoittamalla ilmaa. Aurinkoisella säällä tuulisen paikan lämpötila on alhaisempi kuin tyynessä paikassa, koska tuuli sekoittaa ilmaa ja  maanpinnasta leviävä lämpöenergia jakautuu paksumpaan ilmakerrokseen kuin tyynellä säällä. Tyynessä paikassa auringon lämmittämä ilma ei sekoitu ja pääsee lämpiämään enemmän. Vastaavasti tuulinen sää estää paikallisia kovia pakkasia tai hallaa. Tyynellä säällä alavien alueiden paikallisesti mitattu pakkanen voi olla huomattavasti ankarampi kuin ympäröivällä korkeammalla alueella.
Tuuli  vaikuttaa myös pakkasen purevuuteen eli  koettuun lämpötilaan. Tuuli aiheuttaa ilman lämpötilaa kylmemmän aistimuksen, mikäli lämpötila on ihon lämpötilaa alhaisempi. Tuuli vaikuttaa ilman vaihtumiseen ihon ympärillä ja iholla olevan nesteen haihtuvuuteen.
Aiempia käsityksiä tuulesta

Tuuli on purjeen keksimisestä lähtien ollut tärkeä ihmiskunnalle. Tuuli on kuljettanut kauppiaita, tutkijoita ja valloittajia kaukaisiin maihin, mutta myös yltyessään rajuilmaksi ollut kauhistus. Tuulta on ilmeisesti yritetty lepyttää ja ohjailla rukouksin ja uhrein kaikkialla, ja jotkut ovat pyrkineet nostamaan rajuilmoja vihollisen tuhoksi.lähde?
Euroopassa on ainakin keskiajalla uskottu, että litteän maan reunoilla olevat henkiolennot, tuulettaret tai muut, saavat puhaltamalla tuulet aikaan. Tällaisia olentoja on piirretty karttoihin myös renessanssin aikaan, vaikka niihin ei luultavasti enää silloin uskottu.lähde?
Suomessa tuulta on yritetty muuttaa rukoilemalla muun muassa Ukkoa ja viheltämällä tuulta on pyritty kasvattamaan. Ulkomailla kerrottiin suomalaisten noitien taidoista vaikuttaa tuuleen. Heidän kerrottiin halutessaan aikaansaavan hirmumyrskyn. Suomalaiset noidat myös myivät merenkulkijoille solmuja, joita avaamalla saattoi aikaansaada tuulen. Jos avasi ensimmäisen solmun, tuli kevyt tuulenvire, jos avasi toisen, tuli vankka tuuli, mutta jos erehtyi avaamaan kolmannen, nousi hirmumyrsky. Jos ostaja nauroi myyjälle, tämä ei välttämättä kertonut kummasta päästä solmut lasketaan. Vielä 1800-luvun alussa merimiehet uskoivat suomalaisten voivan halutessaan hallita tuulta. selvennä Väinämöisen kieltojen mukaan oli kiellettyä viheltää tai laulaa huvikseen vesillä, koska viheltämällä nostettiin tuulta, jota tarvittiin purjehduksessa. Turha viheltely saattoi kuitenkin nostaa myrskyn.
Tunnetaan myös lainaus nisqualli-kansan keskuudesta joka käsittelee ilmaa:
"Ilma on kallisarvoista meille, sillä jokaisella eläimellä ja kasvilla on osansa jokaisessa hengen vedossa. Eläimet, puut ja ihmiset hengittävät kaikki samaa ilmaa... Jos me myymme teille maamme, täytyy teidän muistaa, että ilma on meille kallisarvoista, sillä se jakaa henkensä kaiken sen elämän kanssa mitä se ylläpitää. Tuuli, joka antoi isoisällemme hänen ensimmäisen hengenvetonsa, ottaa vastaan myös hänen viimeisen huokauksensa. Jos me myymme maamme, täytyy sinun pitää se erillään ja pyhänä paikkana, jonne ihminen voi tulla haistelemaan tuulta, jolle niityn kukat ovat antaneet tuoksunsa..." (nisqualli-päällikkö Seattle)lähde?
Tuuli ja luonto

Kasvit käyttävät tuulta levittämään siitepölyään ja siemeniään. Kaikki paljassiemeniset kasvit lisääntyvät tuulipölytyksen avulla.
Tuuli muokkaa maaperää, kuluttaen sitä eroosiossa ja luoden uusia hedelmällisiä lössimaita.
Tuuli ja ihminen

Ihminen on käyttänyt tuulen energiaa hyödykseen jo pitkään. Purjeet ja tuulimyllyt ovat olleet tuulta hyödyntävistä keksinnöistä ensimmäisiä. Tuulivoiman käyttö sähköntuotannossa on lisääntymässä.
Aiheesta muualla

Suomen tuuliatlas: Mitä tuuli on? (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Meteorologinen data ja muuttujat
Auringon säteily
CAPE
helteen tukaluus
CIN
epävakaisuus
kastepiste
konvektio
kosteus
lämpötila
lifted-indeksi
näkyvyys
pakkasen purevuus
pilvi
salama
sade
tuuli
vesihöyry
Planetaarinen tuulijärjestelmä
Suomalaiset myyvät tuulta.
Tuuli levittää voikukan siemeniä
Moustapha Salifou

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. kesäkuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Lomé, Togo
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 180 senttimetriä
Junioriseurat
2001–2002:  Modèle de Lomé
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2011 2011–2012 2014– |  Rot-Weiß Oberhausen  Stade Brestois  FC Wil  Aston Villa  Saarbrücken  TSV Rosenheim | 33 (1) 7 (0) 23 (3) 4 (0) 11 (1) |
Maajoukkue
| 2000– |  Togo | 59 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. kesäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2014.
Moustapha Salifou (s. 1. kesäkuuta 1983 Lomé) on togolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura

Salifou aloitti ammattilaisuransa Saksan 2. Bundesliigassa kaudella 2002-2003. Hän vietti Rot-Weiß Oberhausenissa kolme kautta ja siirtyi Ranskaan vuonna 2005 Oberhausenin pudottua sarjatasoa alemmaksi. Ranskassa Salifou pelasi Stade Brestoissa yhden kauden verran Ligue 2 tasolla. Sittemmin vähäisen peliajan myötä hän siirtyi sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen FC Wiliin. Peliaikaa tuli huomattavasti enemmän kuin Ranskassa ja Salifou onnistui maalinteossa kolmesti 23 ottelussa.
31. elokuuta 2007 Salifou allekirjoitti vuoden sopimuksen Aston Villan kanssa. Siirto kuitenkin viivästyi kun Salifoun saatua työluvan Englantiin kuukautta myöhemmin. Uudessa seurassa hänen peliaikansa on jäänyt vähälle. Salifou pelasi avauskaudellaan neljä valioliigaottelua ja kaudella 2008-2009 hän oli mukana vain muutamissa FA Cupin, sekä Eurocup peleissä. Toukokuussa 2011 Salifou jäi ilman jatkosopimusta.
Maajoukkueura

Salifou on pelannut Togon maajoukkueessa vuodesta 2000 alkaen. Hän on muun muassa edustanut maataan vuoden 2006 Afrikan kisoissa, sekä 2006 MM-kisoissa. Salifoun oli määrä pelata myös vuoden 2010 Afrikan kisoissa, mutta Togo vetäytyi turnauksesta ennen turnausta sattuneessa ampumaväijytyksessä, jossa joukkueen apuvalmentaja, tiedottaja ja linja-auton kuljettaja kuolivat sekä yhdeksän muuta joukkueeseen kuulunutta henkilöä loukkaantui.
Salaspils

| Salaspils |
| --- | --- |

 vaakuna
 Salaspils
 Koordinaatit: 56°52′N, 24°21′E 
Valtio:  Latvia
Piiri:  Riian piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12 km²
Väkiluku (2016)  ():  17 621
 
 http://www.salaspils.lv/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salaspils on kaupunki entisessä Riian piirissä Latviassa. Salsapilsin nimi on peräisin Mārtiņsalan saaren linnasta.
Historia > Ennen maailmansotia

Arkeologisten tutkimusten Salaspilsissä on ollut 900–1300 -luvulla puutaloissa asuvia liiviläisiä ja baltteja. Historiallisissa kirjoituksissa Salaspils mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1186.
Liivinmaan ritarikunta rakensi Salaspilsiin linnan vuonna 1380. 1400–1500-luvuilla linnan ympärille rakentui pieni kaupunki. Se kuitenkin tuhoutui vuonna 1577 Liivinmaan sodassa.
Puolan ja Ruotsin välisessä sodassa Ruotsin kuningas Kaarle IX kärsi vuonna 1605 tappion Kirkholman taistelussa puolalaisia vastaan. Hän menetti hevosensa ja selviytyi kun Henrik Wrede antoi hänelle hevosensa. Wrede itse kaatui, mutta hänen jälkeläisensä saivat tiloja Elimäeltä. Salaspilsin alueelle haudattiin noin 9 000 ruotsalaista sotilasta.
1600–1800 -luvuilla Salaspilsin ympäristössä oli kaksi asuinpaikkaa: Salaspilsin asuinalue lähellä tuhottua linnaa ja Kurtesin asuinalue. Riian ja Daugavpilsin välille rakennettiin rautatie vuonna 1861. Salaspilsin aseman lähelle perustettiin uusi asuinalue Kurtesin asuinaluetta vastapäätä.
Historia > Maailmansodat ja niiden jälkeen

Ensimmäisen maailmansodan aikana Salaspils kuului sodan eturintamaan, joten siellä tuhoutui paljon rakennuksia.
Toisen maailmansodan aikaan, vuonna 1941, Salaspilsissä perustettiin natsien Latvian suurin keskitysleiri, pinta-alaltaan noin 14 hehtaaria. Vuonna 1942 siellä oli 1500 vankia, luku saattoi hetkellisesti nousta jopa 6000 vankiin. Leiriin joutui mm. juutalaisia ja poliittisia vankeja. Vuonna 1944 leiri suljettiin. Paikalle pystytettiin muistopatsaskokonaisuus vuonna 1967 leirissä kuolleiden muistoksi.
Latvia joutui kuitenkin toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliiton hallintaan. 1960-luvun tienoilla Salaspilsiin tuli teollisuutta ja isoja kerrostaloja. Kaupungista tuli Latvian keskeinen energiateollisuuden, tieteen ja maatalouden keskus. Kaupungin rakentamisen tieltä tuhottiin entisaikaisia rakennuksia.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Kuvia Salaspilsistä (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Latvian kaupungit |
| --- | --- |
Tasavallan kaupungit: Daugavpils ·  Jēkabpils ·  Jelgava ·  Jūrmala ·  Liepāja ·  Ogre ·  Rēzekne ·  Riika (latv. Riga) ·  Valmiera ·  Ventspils
Kunnalliset kaupungit: Ādaži ·  Ainaži ·  Aizkraukle ·  Aizpute ·  Aknīste ·  Aloja ·  Alūksne ·  Ape ·  Auce ·  Baldone ·  Baloži ·  Balvi ·  Bauska ·  Brocēni ·  Cēsis ·  Cesvaine ·  Dagda ·  Dobele ·  Durbe ·  Grobiņa ·  Gulbene ·  Iecava ·  Ikšķile ·  Ilūkste ·  Jaunjelgava ·  Kandava ·  Kārsava ·  Ķegums ·  Ķekava ·  Koknese ·  Krāslava ·  Kuldīga ·  Lielvārde ·  Līgatne ·  Limbaži ·  Līvāni ·  Lubāna ·  Ludza ·  Madona ·  Mārupe ·  Mazsalaca ·  Olaine ·  Pāvilosta ·  Piltene ·  Pļaviņas ·  Preiļi ·  Priekule ·  Rūjiena ·  Sabile ·  Salacgrīva ·  Salaspils ·  Saldus ·  Saulkrasti ·  Seda ·  Sigulda ·  Skrunda ·  Smiltene ·  Staicele ·  Stende ·  Strenči ·  Subate ·  Talsi ·  Tukums ·  Valdemārpils ·  Valka ·  Vangaži ·  Varakļāni ·  Viesīte ·  Viļaka ·  Viļāni ·  Zilupe
Paavo Salminen

Paavo Salminen lähdössä Berliinin 1936 olympialaisiin
Paavo Eerikki Salminen (19. marraskuuta 1911 Helsinki – 27. huhtikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Salminen edusti Suomea Berliinin 1936 olympialaisissa. Kaikkiaan hän pelasi 12 A-maaottelua. Suomen mestaruuden hän voitti Helsingin Toverien riveissä vuonna 1942 ja sai pronssia vuosina 1934, 1935 ja 1939.
Saksan turkkilaiset

| Saksan turkkilaiset |
| --- | --- |
 Saksan turkkilaisten käyttämä lippu.
Väkiluku:  4 000 000
Kielet:  turkki, saksa
Uskonnot:  Islam
Sukulaiskansat:  turkkilaiset, kurdit
Saksan turkkilaiset ovat Saksassa asuvia turkkilaisia. Suurin osa heistä tuli 50 vuotta sitten Saksan talousnousun aikana työntekijöiksi paikallisiin tehtaisiin. Termiä käytetään usein koskemaan kaikkia Turkista tulleita ihmisiä. Turkkilaisia asuu Saksassa 2,7 miljoonaa ja kurdeja 800 000.
Historia

Turkkilaisten laaja maahanmuutto Saksaan alkoi 1960-luvulla, kun Saksan ja Turkin välillä allekirjoitettiin vuonna 1961 työvoimasopimukset vierastyöläisten, niin sanottujen gastarbeitereiden vastaanottamisesta. Vuonna 1961 Saksaan muutti 7 116 turkkilaista. Vuoden 1973 öljykriisiin mennessä Saksaan oli muuttanut yli 900 000 turkkilaista. Tämän jälkeen Saksan talous lähti alamäkeen ja turkkilaisia muutti maahan parin seuraavan vuosikymmenen ajan lähinnä perheiden yhdistämisen kautta. Perheiden yhdistäminen loppui 1980-luvulla, mutta monet Saksan turkkilaiset hakevat edelleen puolisonsa Turkista.
Suuri osa ensimmäisen polven Saksan turkkilaisista ei edelleenkään ole Saksan kansalaisia. Tämä johtuu siitä että Saksan kansalaisuuden saamiseksi pitää Turkin kansalaisuus mitätöidä, mitä monet turkkilaiset eivät halua tehdä. Saksassa ei ole kaksoiskansalaisuusjärjestelmää Turkin kanssa.
Turkkilaisten muutto Saksaan on 2000-luvulla vähentynyt, ja muuttovirta Turkkiin päin on Saksan tilastokeskuksen tietojen mukaan vuodesta 2006 alkaen ollut suurempi kuin Saksaan ja kasvanut vähitellen. Syynä pidetään Turkin talouden nopeaa kasvua. Muuttajat ovat usein nuoria,  jotka pitävät myös turkkilaisten imagoa Saksassa huonona, sen sijaan saksan kielen taito ja saksalainen koulutus ovat Turkissa etu, tosin monilla paluumuuttajilla turkin kielen taito on heikko ja sopeutuminen kulttuuriin vaikeaa.
Kulttuuri > Uskonto

Valtaosa Saksan turkkilaisista on muslimeja. Koko Saksan muslimiväestöstä he muodostivat vuonna 2009 noin 63%. Islamin on katsottu olevan Saksan turkkilaiset kaikkein selvimmin kantaväestöstä erottava kulttuurillinen piirre.
Kulttuuri > Kieli

Turkin kieli on puhutuin vieras kieli Saksassa. Toisen ja kolmannen polven turkkilaiset puhuvat sitä usein saksalaisella korostuksella ja jopa paikallismurteen mukaisella korostuksella. Suurin osa turkkia puhuvista oppii sen kotonaan tai muiden turkkilaisten kautta. Monessa saksalaisessa koulussa on myös mahdollista opiskella turkkia vieraana kielenä.
Kulttuuri > Sopeutuminen

Saksan turkkilaisia on pidetty tutkimuksissa maan huonoiten kotoutuneena maahanmuuttajaryhmänä. 30 % turkkilaisista ei valmistu peruskoulusta ja vain 14 % suorittaa ylioppilastutkinnon. Turkkilaiset menestyvät suurista siirtolaisryhmistä huonoiten myös työmarkkinoilla. Myös pelkästään sosiaalituella elävien perheiden osuus turkkilaisten keskuudessa on suurempi kuin muilla siirtolaisilla. Vuonna 2010 tehdyssä tutkimuksessa turkkilaiset muodostivat 3% Saksan väestöstä, mutta käyttivät 6% Saksan sosiaaliavustuksista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
German Turks (Arkistoitu – Internet Archive)
German citizenship for Muslim German Turks
Integration of Turkish-Germans[vanhentunut linkki]
Salem’s Lot – kauhujen kaupunki

| Kauhujen kaupunki> Salem’s Lot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tobe Hooper
Käsikirjoittaja:  Paul Monash
Perustuu:  Stephen Kingin romaaniin
Tuottaja:  Anna Cottle Richard Kobritz Stirling Silliphant
Säveltäjä:  Harry Sukman
Pääosat:  David Soul James Mason Lance Kerwin Bonnie Bedelia Lew Ayres
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Television Netflix
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  184 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Paluu kauhujen kaupunkiin
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhujen kaupunki (engl. Salem’s Lot) on vuonna 1979 tehty tv-elokuva. Elokuva perustuu kirjailija Stephen Kingin kirjoittamaan kauhuromaaniin Painajainen. Elokuvan on ohjannut Tobe Hooper, joka muistetaan parhaiten elokuvista Texasin moottorisahamurhat ja Poltergeist.
Kauhujen kaupunki on alkujaan kolmetuntinen minisarja, joka esitettiin televisiossa kahdessa osassa. Kauhujen kaupungista tehtiin myös eurooppalaiseen levitykseen 112 minuuttinen elokuvateatterissa esitettävä elokuvaversio, joka markkinoitiin nimellä Salem’s Lot: The Movie. Kyseinen lyhyempi versio laitettiin myös videolevitykseen.
Kauhujen kaupunki sai myös vain videolevitykseen tehdyn jatko-osan nimellä Paluu kauhujen kaupunkiin (1987).