stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laker Airways
Kohteet

Laker Airways lensi 1970-luvun alussa lomalentoja Gatwickistä ja Manchesterista seuraaviin 21 kohteeseen Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Lisäksi se lensi kausittain myös Bristolista, Glasgow’sta, Liverpoolista ja Berliinistä.
| --- | --- |
  Algeria Alger   Belgia Oostende   Espanja Alicante  Ibiza  Las Palmas de Gran Canaria  Palma de Mallorca  Teneriffa   Italia Catania  Pisa  Rimini   Jugoslavia Pula :   Kreikka Ateena  Iraklion  Korfu  Ródos   Kypros Nikosia   Portugali Faro   Saksa München   Sveitsi Geneve   Tunisia Tunis   Turkki Istanbul
Kohteet > Skytrain-reitit

1980-luvun alussa Laker Airways lensi seuraavilla reiteillä halpalentoja Laker Skytrain -nimellä.
Los Angeles
Miami
New York
Tampa
Los Angeles
Miami
New York
Los Angeles
Miami
Onnettomuudet

Laker Airwaysin historian ainoa onnettomuus sattui 17. elokuuta 1969, kun tilauslennolla Klagenfurtista Berliiniin ollut BAC 1-11 (G-AVBX) teki hätälaskun Hannoveriin ohjaamon takana syttyneen tulipalon vuoksi. Yksikään 83 matkustajasta ja kuudesta miehistön jäsenestä ei loukkaantunut, ja palo sammutettiin koneen laskeuduttua turvallisesti. Antenninvirityslaitteesta alkunsa saanut palo syttyi koneen ollessa 48 kilometrin päässä Hannoverista. Savu vähensi näkyvyyden ohjaamossa alle puoleen metriin, mutta miehistö sai savun hälvenemään poistamalla paineistuksen ja avaamalla ohjaamon sivuikkunaa. Matkustamohenkilökunnalla ei laskeutumisen aikana ollut käytettävissään kuulutuslaitteistoa eikä yhteyttä ohjaamoon, ja tavanomaiset hätätoimenpiteet päätettiin hylätä ajan vähyyden vuoksi. Laskeutumisen jälkeen lentäjät pysäyttivät koneen nopeasti ja matkustajat evakuoitiin. Lentäjälle ja perämiehelle myönnettiin tapauksen jälkeen kuningattaren tunnustus arvokkaasta palveluksesta (engl. Queen’s Commendation for Valuable Service).
Onnettomuuden jälkeen BAC antoi huoltomääräyksiä kaikille 1-11:n käyttäjille. Lisäksi ilma-alusten lentokelpoisuudesta Britanniassa vastannut Airworthiness Requirements Board antoi yleisen kehotuksen tarkastaa koneiden happijärjestelmät, jotta niissä olevat vuodot eivät aiheuta palovaaraa paikkoihin, joissa tulipalojen tulisi olla mahdottomia. Se alkoi lisäksi kiinnittää erityistä huomiota lentokoneiden sisustuksissa käytettyjen materiaalien paloturvallisuuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laker Airways Wikimedia Commonsissa
Kuvia Laker Airwaysin aikatauluista Airline Timetable Images. (englanniksi)
Laker Airwaysin Bristol Britannia kesäkuussa 1968.
Myöhemmin International Caribbean Airwaysille siirtynyt Boeing 707-138B kesäkuussa 1970.
Yhtiön ensimmäinen DC-10-10 Skytrain-väreissä elokuussa 1976.
Laker Airwaysin toinen Airbus A300 helmikuussa 1982.
Laker Airwaysin koneita säilytyksessä konkurssin jälkeisenä päivänä.
Onnettomuuskone G-AVBX helmikuussa 1982.
Kirkko-Surnui

| Kirkko-Surnui |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°23′28″N, 27°06′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Tulouomat:  Surnuinvälijoki Pohjois-Surnuista, soiden kuivatusojia
Laskujoki:  Surnuinjoki Pieksänjärveen 
Järvinumero:  14.796.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,5 m  
Pituus:  2,2 km  
Leveys:  960 m  
Rantaviiva:  6,267 km  
Pinta-ala:  1,05981 km²   
Saaria:  2 
 fiKirkko-Surnui 
Kirkko-Surnui on Etelä-Savossa Pieksämäellä Nenonpellon lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 960 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 106 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta, joilla ei ole Karttapaikassa karttanimiä. Järven vesialue on tiheän kasvillisuuden vallassa . Sen rantaviivan pituus on 6,3 kilometriä. Lähes kaikki sen rannat ovat luonnonsuojelualuetta. Järvellä ei ole kiinteää asutusta tai vapaa-ajan asuntoja, mutta Nenonpellon taajama sijaitsee kilometrin etäisyydellä. Kantatie 72 ohittaa järven sen itäpuolelta ylittäen samalla Surnuinjoen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Surnuinjoen valuma-alueeseen (14.796) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä mpy. Järvi kuuluu Pieksäjärven valuma-alueen pääuomaan, joka on kuvattu tarkemmin valuma-alueen artikkelin kappaleessa Pääuoma.
Kuilu (Jorma Kurvisen romaani)

| Kuilu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jorma Kurvinen
Kansitaiteilija:  Tomi Siukola
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  208
ISBN:  951-1-13948-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuilu on Jorma Kurvisen kirjoittama sotaromaani.
Romaani kertoo suomalais-saksalaisen yhteispartion suorittamasta tuhoamis- ja tiedusteluretkestä pohjoisella rintamanosalla kevättalvella vuonna 1943. Partion tehtävänä oli tuhota vihollisen huoltokeskus, jonka tehtyään partion paluu omalle puolelle oli vaivalloinen ja vain rippeet siitä selvisivät retkestä.
King of Dragon Pass

| King of Dragon Pass |
| --- | --- |
 Pakkauksen kansikuva
Kehittäjä:  A Sharp, LLC
Julkaisija:  A Sharp, LLC ja HeroCraft
Jakelija:  Steam, GOG.com, itch.io, Humble Store, App Store, Google Play, Amazon Appstore ja Microsoft Store
Suunnittelija:  David Dunham, Greg Stafford, ja Robin D. Laws
Pelimoottori:  MTropolis
Julkaistu:  lokakuu 1999 (PC, Mac) 2012 (gog.com)
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli, roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  GOG.com (2012)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
King of Dragon Pass on vuoropohjainen tietokonestrategiapeli, jossa on myös roolipelin piirteitä, mutta ei kuitenkaan perinteisessä mielessä. Yksittäisen henkilön tai joukon sijaan se kuvaa sisällissotaa paenneen barbaariklaanin elämää Gloranthan fantasiamaailmaan sijoittuvassa Lohikäärmesolassa. Pelissä ei ole yhtään animaatiota.
Pelaaminen

Klaaniin kuuluu noin 800 henkeä, joita johtaa Kehä (engl. Clan Ring), jonka jäsenet valitaan aatelisten eli thaanien joukosta. Pelaaja vastaa diplomatiasta, tutkimusmatkailusta, sotimisesta, kylän linnoittamisesta, kaupankäynnistä ja karjanhoidosta.
Tekijätiimiin kuului enimmillään 12 henkilöä. Kehitys maksoi noin puoli miljoonaa dollaria ja peli myi noin 8 000 kappaletta, mikä ei riittänyt kattamaan tuotantokustannuksia. iOS-versio ilmestyi syyskuussa 2011. GOG.com-verkkokaupassa se tuli myyntiin vuonna 2012.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 90 % (IOS, perustuu 11 arvosteluun)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Pelit: 94/100, Pelit suosittelee
Pelin saama arvostelumenestys oli pääsääntöisesti hyvä lukuun ottamatta kahta huonompaa yhdysvaltalaisissa lehdissä, jotka todennäköisesti vaikuttivat huonoksi jääneeseen myyntiin. Pelit-lehden erinomaisen arvostelun vuoksi peli menestyi Suomessa kolmanneksi parhaiten Yhdysvaltain ja Britannian jälkeen.
iOS-version myynti ylitti 30 000 vuonna 2013. Gog.comissa myynti jäi App Storesta, mutta oli selvästi parempi kuin alkuperäisellä versiolla.
Henkinen jatko-osa Six Ages: Ride Like The Wind julkaistiin vuonna 2019.
Kiikku (Nurmo)

| Kiikku |
| --- | --- |
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Lakeus
Väkiluku:  138 (31.12.2022)
Lähialueet:   Halkosaari  Kitinoja  Niemistönmaa 
Kiikku on Seinäjoen Lakeuden suuralueella sijaitseva kaupunginosa. Vuoden 2022 lopussa Kiikussa asui 138 asukasta. Kiikussa palvelee mm. kirjastoauto, koulukuljetus ja seurakunnan kerhot.
King of Disco

| King of Disco Akcent |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 37.39
 Levy-yhtiö: Roton
Akcentin muut julkaisut
| French Kiss with Kylie 2006 | King of Disco 2007 | Fara Lacrimi 2009 |
King of Disco on romanialaisen danceyhtye Akcentin vuonna 2007 julkaistu albumi.
Albumi sisältää kappaleita, jotka on aikaisemmin julkaistu yhtyeen ensimmäisellä kansainväliseen levitykseen menneellä albumilla French Kiss with Kylie. Nämä kappaleet ovat ”Phonesex”, ”4 Seasons in One Day”, ”I Swear” ja ”Last Summer”.
Albumin kappaleista singleinä on julkaistu nimikappaleen lisäksi ”Let’s Talk About It”, ”Phonesex” ja ”I Swear”.
Kappaleet

King of Disco – 3.41
Let’s Talk About It – 3.42
Religious Girl – 3.25
Baby – 3.07
Feel Me – 3.28
La Passion – 3.30
Phone Sex – 3.04
Four Seasons in One Day – 3.39
I Swear – 3.23
Red Bikini – 3.18
Last Summer – 3.22
Aiheesta muualla

King of Disco discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Kuilu

Kuilu voi tarkoittaa seuraavia:
kuilu, rotkon kaltainen jyrkkäseinäinen syvänne
kuilu, rakennuksen kapea ja usean kerroksen korkuinen tila, esim. hissikuilu, jätekuilu, porraskuilu
kuilu, kielikuvana vahvasti erottava tekijä, esim. sukupolvien välinen kuilu
Kuilu, tanskalainen mykkäelokuva vuodelta 1910
Kuilu, Anna Bondestamin romaani Klyftan vuodelta 1946, suom. Elvi Sinervo 1967
Kuilu (Klyftan), Tuija-Maija Niskasen tv-elokuva Bondestamin romaanista vuodelta 1973
Kuilu, Jorma Kurvisen sotaromaani vuodelta 1995
Kuilu, Pasi Lampelan näytelmä, Helsingin kaupunginteatteri 2009
Kiiruna tai Kuilu, ruotsalainen katastrofielokuva vuodelta 2023.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuilu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kirjallisuusvuosi 2003

Kirjallisuusvuosi 2003 käsittelee vuoden 2003 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Helsingin käräjäoikeus määräsi Art House -kustantamon toimitusjohtajan Heikki Haavikon paljastamaan 5 000 euron sakon uhalla yhtiön kustantaman Minne hävisivät Soneran miljardit? -kirjan kirjoittajan henkilöllisyyden. Kirja oli ilmestynyt alun perin nimimerkki Pekka Pelottoman kirjoittamana Internetissä kesällä 2002. Kirjoittajan julkistamista oli vaatinut Soneran entinen toimitusjohtaja Kaj-Erik Relander, joka oli tehnyt rikosilmoituksen kunnianloukkauksesta.
Kirjailija Elina Sanan julkaisema kirja Luovutetut: Suomen ihmisluovutukset Gestapolle herätti keskustelun Suomesta jatkosodan aikana Saksaan luovutettujen yli 3 000 ihmisen kohtalosta. Sanan kirjan mukaan joukossa oli ollut useita juutalaisia. Yhdysvaltalainen Wiesenthal-keskus vaati Suomea selvittämään asian ja saattamaan luovutuksista vastanneet henkilöt rangaistuksiin. Elina Sana sai teoksestaan Tieto-Finlandia-palkinnon 2004.
12-osainen Ukrainan historian tietosanakirja alkoi ilmestyä. Teoksen avulla pyrittiin täyttämään Ukrainan historian aukkokohtia erityisesti neuvostovuosien ajalta.
Julkaisuja

Mitch Albom – The Five People You Meet in Heaven
Paavo Alkio – Sotatuomarin päiväkirjat, toim. Erkki Rintala
Anne Applebaum – Gulag: A History (suom. Gulag. Vankileirien saariston historia, 2022)
Margaret Atwood – Oryx ja Crake
Max Barry – Jennifer Valtiovalta
Dan Brown – Da Vinci -koodi
Mark Haddon – Yöllisen koiran merkillinen tapaus
Khaled Hosseini – The Kite Runner (suom. Leijapoika, 2004)
Conn Iggulden – Rooman portit
Juha Itkonen – Myöhempien aikojen pyhiä
Leena Lander – Käsky
Åsa Larsson – Aurinkomyrsky
J. K. Rowling – Harry Potter ja Feeniksin kilta
Elina Sana – Luovutetut: Suomen ihmisluovutukset Gestapolle
Lars Sund – Erikin kirja
Myydyimmät kirjat

Vuoden myydyin kotimainen kaunokirja: Ilkka Remes, Ikiyö
Vuoden myydyin käännöskaunokirja: Henning Mankell, Ennen routaa
Vuoden myydyin kotimainen lasten- ja nuortenkirja: Mauri Kunnas, Seitsemän koiraveljestä
Vuoden myydyin käännetty lasten- ja nuortenkirja: Harald Sonesson, Muumipeikon luminen aamu
Vuoden myydyin tietokirja: Guinness World Records 2004
Vuoden myydyin käännetty sarjakuvakirja: Walt Disney, Aku Ankan taskukirja 285: Hui Hai (tupla)
Vuoden myydyin taskukirja: Leena Lehtolainen, Kun luulit unohtaneesi
Palkintoja

Christopher Priest
Tom Piccirilli
Pirkko Saisio
Antti Helanterä, Veli-Pekka Tynkkynen
Robert J. Sawyer
Juha Itkonen
Kai Nieminen
John Maxwell Coetzee
Eva Ström
Jeffrey Eugenides
Ranya ElRamly
Graham Joyce
Patricia A. McKillip
Kirjallisuusvuosi 2002

Kirjallisuusvuosi 2002 käsittelee vuoden 2002 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjallisuusvuoden kotimaisen kaunokirjallisuuden aiheet olivat usein historiallisia, erityisesti 1900-luvun sotavuosia ja 1970-lukua käsitteleviä. Nykyaikaan sijoitetuissa teoksissa oli usein kyse yksilön selviämisestä lähiympäristön tai oman itsensä aiheuttamissa paineissa.
Julkaisuja

Antony Beevor – Berliini 1945 (engl. Berlin: The Downfall 1945)
Augusten Burroughs – Juoksee saksien kanssa
Ranya ElRamly – Auringon asema
Elena Ferrante – I giorni dell’abbandono (suom. Hylkäämisen päivät)
Diana Gabaldon – Muukalainen (Outlander-sarjan ensimmäinen romaani)
Eve Hietamies – Puolinainen
Nick Hornby – Poika
Kari Hotakainen – Juoksuhaudantie
Hannu Kahakorpi (toim.) – Viimeinen vierailu (Kotikatu-tv-sarjaan pohjautuvia tarinoita)
Lauri Meri – Pentti Siimes. Näyttämöllä, kotonaan
Mari Mörö – Pyryhattu ja Viimapää
Jo Nesbø – Suruton
Orhan Pamuk – Kar (suom. Lumi, 2004)
Terry Pratchett – Yövartiosto
Ilkka Remes – Itäveri
Alice Sebold – The Lovely Bones (suom. Oma taivas, 2003)
Jukka Tarkka – Uhan alta unioniin : Asennemurros ja sen unilukkari Eva
Jari Tervo – Rautapää
Antti Tuuri – Eerikinpojat (Äitini suku -sarjan avausromaani)
Myydyimmät kirjat

Vuoden myydyin kotimainen kaunokirja: Leena Lehtolainen, Kun luulit unohtaneesi
Vuoden myydyin käännöskaunokirja: Henning Mankell, Tanssinopettajan paluu
Vuoden myydyin kotimainen lasten- ja nuortenkirja: Mauri Kunnas, Seitsemän koiraveljestä
Vuoden myydyin käännetty lasten- ja nuortenkirja: Astrid Lindgren, Astrid Lindgrenin rakkaimmat sadut
Vuoden myydyin tietokirja: Pirkan paras keittokirja
Vuoden myydyin käännetty sarjakuvakirja: Walt Disney, Aku Ankan taskukirja 269: Matkaeväs
Vuoden myydyin taskukirja: Reijo Mäki, Pimeyden tango
Palkintoja

Aila Meriluoto
Gwyneth Jones
Neil Gaiman
Kari Hotakainen
Esko Valtaoja
Neil Gaiman – Unohdetut jumalat
Ranya ElRamly
Petri Tamminen
Liisa Ryömä
Imre Kertész
Lars Saabye Christensen
Richard Russo
Risto Ahti
Ursula K. Le Guin
Korolenko (laiva)

| Korolenko |
| --- | --- |
 Korolenko Viipurin salakkalahdessa.
Lippuvaltio:  Venäjä
Kotipaikka:  Viipuri
Operaattori:  Titanik
Omistaja:  Pietarilainen liikemies
Rakennustelakka:  Warnemünde
Luovutettu:  1954
Neitsytmatka:  1955 Leningradista Petroskoihin ja Karhumäkeen
Status:  Tuhoutui tulipalossa 30.–31.7.2017
Tekniset tiedot
Pituus:  65 m
Hyttejä:  21
Hostellilaiva Korolenko palaneena ja uponneena ja verhottuna Viipurissa 2.9.2017
Korolenko on Itä-Saksassa vuonna 1954 valmistunut baikalluokan sisävesiristeilijä. Alus toimi vuodesta 1992 lähtien turistien majoituslaivana Viipurin Salakkalahdessa, kunnes se tuhoutui rajussa tulipalossa yöllä 30.–31. heinäkuuta 2017. Laiva oli saanut viranomaisilta käyttökiellon majoittamiseen vuonna 2013.
Laivalla liikennöitiin vuodesta 1964 alkaen Leningradista Moskovaan ja edelleen Donin Rostoviin eteläiselle Venäjälle. Vuonna 1992 aluksen vuokrasi Titanik-niminen yhtiö, joka siirsi sen Viipuriin ja ankkuroi hostelliksi Salakkalahden rannalle.
Konstantin I (Vladimir)

Tuntemattoman venäläisen tekijän maalaus
Konstantin Vsevolodovitš (18. toukokuuta 1186 – 2. helmikuuta 1218) oli Vsevolod III:n poika. Hän hallitsi Novgorodia 1206 ja 1207, sekä myöhemmin Rostovia ja Vladimiria.
Vsevolod teki kuolinvuoteellaan Konstantinin perinnöttömäksi ja jätti nuoremmalle veljelle Jurille Vladimirin. Lipitsan taistelussa (1216)  Konstantin ja hänen liittolaisensa Novgorodin Mstislav löivät Jurin ja miehittivät Vladimirin.
Konstantin rakennutti ylösnousemuksen katedraalin Rostoviin ja kolme kivikirkkoa Jaroslavliin.
Konstantinin kuoltua 1218 Juri palasi valtaan. Konstantinin perilliset kuitenkin pitivät Rostovin ja Jaroslavin 1400-luvulle asti.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Juri II | Vladimirin suuriruhtinas 1216–1218 | Seuraaja: Juri II |
Kokemäenkartanon linnalääni

Suomen alueen linnaläänit 1595-1634
Kokemäenkartanon linnalääni oli yksi yhdeksästä Suomessa toimineesta linnaläänistä. Se käsitti Satakunnan historiallisen maakunnan. Keskuspaikkana oli aluksi Kokemäki ja vuodesta 1558 lähtien Pori.
Satakunnan voutikunta ja hallinto Kokemäellä

Kokemäenkartanon linnaläänin tarkkaa perustamisajankohtaa ei tiedetä. Asiakirjoissa nimitystä käytetään ensimmäisen kerran vasta niinkin myöhään kuin 1513. Linnalääniä edelsi kuitenkin Satakunnan voutikunta, josta ensimmäinen maininta on vuodelta 1348.
Vuonna 1331 on eräs Kokemäellä päivätty kirje vahvistettu Satakunnan maakunnan sinetillä. Se on varhaisin nykypäivään säilyneissä asiakirjoissa oleva maininta Satakunnasta.
Satakunnan voutikunnan ensimmäinen hallintokeskus oli Kokemäenjoessa sijainneessa Linnaluodossa ollut Kokemäen linna. Kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen käskystä vuonna 1367 tapahtuneen linnan purkamisen jälkeen hallinto siirtyi 1370-luvun alkuun mennessä parin kilometrin päähän perustettuun Kokemäenkartanoon. Keskuspaikkana saattoi 1300-luvun lopulla jonkin aikaa toimia myös joessa Kokemäenkartanon edustalla mahdollisesti sijainnut Aborghin linna. Viimeistään 1440-luvulla hallintokeskuksena toimi Kokemäenkartano.
Vuonna 1412 Satakunta jaettiin kahtia Ylä- ja Ala-Satakunnan kihlakuntiin. Ylä-Satakunnan kihlakuntaan (Öfre Satakunda Härad) kuuluivat 1600-luvun alussa Hämeenkyrön, Karkun, Tyrvään,  Ruoveden, Pirkkalan, Kangasalan, Lempäälän sekä Vesilahden hallintopitäjät ja Ala-Satakunnan (Nedre Satakunda Härad) kihlakuntaan Ulvilan, Kokemäen, Huittisten, Eurajoen, Lapin, Euran sekä Loimaan hallintopitäjät.
Hallintokeskuksen siirtyminen Poriin

Kokemäenkartanon linnaläänin hallinto siirrettiin 1558 Kokemäeltä samana vuonna perustettuun Porin kaupunkiin. Kaupungin perustanut Juhana Herttua rakensi nykyisen Keski-Porin kirkon paikalle hallinnollisena keskuspaikkana toimineen Porin kuninkaankartanon. Juhanan tarkoituksena oli rakentaa Poriin myös linna, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Kokemäenkartanon linnaläänin korvasi vuonna 1634 hallintouudistuksen yhteydessä muodostettu Turun ja Porin lääni.
Kiljander

Kiljander on seuraavien henkilöiden sukunimi, alkujaan Kiljunen:
Robert Kiljander (1848–1924), suomalainen kirjailija ja postimestari, Karl Mårten Kiljanderin poika
Kaarle Martti eli Karl Mårten Kiljander (1817–1879), suomalainen pappi ja kääntäjä
Elna Kiljander (1889–1970), suomalainen arkkitehti ja sisustussuunnittelija
Ludvig Gabriel Kiljander (vuodesta 1906 Kesäniemi, 1851–1911), suomalainen opettaja ja runoilija, Karl Mårten Kiljanderin poika
Nils Kiljander, musiikin lehtori ja kuoronjohtaja
Kiljusen herrasväen oikea sukunimi.
Kokemäenjoki-triptyykki

| Kokemäenjoki-triptyykki |
| --- | --- |
Nimi:  Kokemäenjoki-triptyykki
Tekijä:  Into Linturi
Valmistumisvuosi:  1938
Taiteenlaji:  Maisemamaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Kangas (maalauspohja) ja öljyväri
Korkeus:  180  cm
Leveys:  600  cm
Kokoelma:  Porin suomalainen yhteislyseo
Sijainti:  Porin suomalainen yhteislyseo, Suomi
Kokemäenjoki-triptyykki on taiteilija Into Linturin (1902–1989) vuonna 1938 maalaama suurikokoinen teos, joka sijaitsee Porin suomalaisessa yhteislyseossa (PSYL). Linturi halusi kuvata teoksessa voimakkaana virtaavaa Kokemäenjokea keskellä viljavia peltolakeuksia. Teos perustuu luonnoksiin, jotka Linturi piirsi Nakkilassa. Triptyykki tilattiin alun perin Osuuskunta Elon ravintolaan, jossa se sijaitsi ravintolatoiminnan päättymiseen saakka. Lukuvuonna 1947–1948 PSYL sai teoksen lahjoituksena osuuskunnalta.
Syntyhistoria

Satakuntalaisesta maisemasta innoittunutta luomiskautta elänyt Into Linturi piti yksityisnäyttelyn Porissa vuonna 1937. Myönteisen vastaanoton saaneen näyttelyn jälkeen hän sai merkittävän tilauksen osuuskunta Elon ravintolaan. Ravintolasaliin tilattava seinämaalaus olisi kooltaan 6,0×1,8 metriä. Linturi valitsi aiheeksi peltojen keskellä virtaavan Kokemäenjoen. Taiteilija aloitti työn syksyllä 1937, mutta se sujunut. Linturi matkusti Nakkilaan tekemään uudet luonnokset, minkä jälkeen hän maalasi ensimmäisen version yli ja aloitti alusta. Linturi maalasi teosta toisinaan ulkona saadakseen kuusi metriä leveään teokseen riittävästi etäisyyttä. Työ alkoikin sujua, ja Linturi oli lopputulokseen tyytyväinen. Kesällä 1938 hän totesi, että ”Voitto on oleva sittenkin minun. Kyllä tämä työ on ollut minulle kuin painajainen - olen ollut koko kevään äärimmäisen epätoivon vallassa, mutta ihmeellinen totuus tuntuu kätkeytyvän sanoihin: taito kasvaa vaikeuksien mukana.”
Syksyllä 1938 Kokemäenjoki-triptyykki asetettiin näytteille Porissa Linturin yksityisnäyttelyssä. Kritiikki näyttelyä kohtaan oli suopeaa, ja Kokemäenjoki-triptyykki herätti erityistä huomiota. Lallin kriitikko V. S. kirjoitti työn olevan monumentaalinen, värikauneutta uhkuva ja siten suureksi kunniaksi tekijälleen. Lisäksi Lalli kiitteli triptyykkiä osoituksena Linturin kykyvystä käsitellä suuria pintoja. Satakunnan Kansa kirjoitti: ”työ oli uskottu Linturille, sillä onhan taiteilija Linturin mielityönä aina ollut juuri läntisen Satakunnan aukeiden maisemien esittäminen." Lisäksi Satakunnan Kansan kriitikko totesi, että "sopivampaa aihetta kuin tämä Harjavallasta saatu ei kai olisi voinut löytää”.
Myöhemmät vaiheet

Ravintolatoiminnan loputtua osuuskunta Elo lahjoitti triptyykin Porin suomalaiselle yhteislyseolle. Koulu on kirjannut vastaanottaneensa lahjoituksen lukuvuonna 1947–48. Koulun juhlasaliin sijoitettu teos kärsi vuosien saatossa vaurioita salin ollessa liikuntatuntien käytössä, ja teos siirrettiin turvaan varastoon. Koulun peruskorjauksen yhteydessä Kokemäenjoki-triptyykki konservoitiin ja kehykset uusittiin. Kunnostuksesta vastasi konservaattori Nina Jolkkonen-Porander. Kokemäenjoki-triptyykki ripustettiin esille peruskorjatun Porin suomalaisen yhteislyseon Linturiksi nimettyyn suuropetustilaan 9.8.2016.
Kilisaari

Kilisaari (ruots. Killingholmen) on kaupunginosa Pietarsaaressa. Etäisyys Pietarsaaren keskustaan on noin neljä kilometriä. Kilisaaressa sijaitsee ABC-huoltoasema.
Komati

| Komati |
| --- | --- |

Alkulähde:  Mpumalanga
Laskupaikka:  Intian valtameri
Maat:  Etelä-Afrikka, Swazimaa, Mosambik
Pituus:  480 km
Komati eli Incomati on joki eteläisessä Afrikassa. Se on 480 kilometriä pitkä,[lähde? ] ja virtaa kolmen valtion läpi. Joen lähteet ovat Etelä-Afrikassa Mpumalangan provinssissa. Sieltä se kulkee itään Swazimaan pohjoisosien läpi ja laskee Intian valtamereen Mosambikissa, noin 24 kilometriä Maputon pohjoispuolella.
Joessa on kaksi suurta voimalaitosta: Etelä-Afrikassa Driekoppies-pato ja Swazimaassa Magugan pato ja voimalaitos, jotka rakennettiin vuosina 1995–2001 Etelä-Afrikan ja Swazimaan yhteistyönä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Komati Wikimedia Commonsissa
Kiveen veistetty

| Kiveen veistetty Transkaakko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Transkaakko
 Tyylilaji: Maailmanmusiikki
 Levy-yhtiö: Zerga
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Transkaakon muut julkaisut
| Arpi 1999 | Kiveen veistetty 2000 | Uuni 2003 |
Kiveen veistetty (ZR-06) on Transkaakko-yhtyeen kokeellisia ääniä ja ei-kokeellisia kappaleita sisältävä albumi, joka on omistettu Lauri Nautelalle (1914-1998). Suurin osa albumin musiikista on alun perin tehty Liedon Nautelankosken museon kivikautta ja kyläelämää kuvaavia näyttelyitä varten.
Kappaleet

Kuva käännetty seinään päin
Pesällä
Kiitu-isännän valssi
Luumylly
Yksi ainut koski
Sadetta paossa
Patakurko
Lehtolapsi
Kiveen veistetty
Eläin kylän laidalla
Kiitu aamuyössä
Luumylly (mars-symboli)
Kiitun on parempi nyt
Kohta jo nousenkin
Portin vartija
Kokoonpano

Juha Aaltonen
Pasi Nurmi
Pentti Dassum
Jaakko Isojunno
Minna Isojunno
Janne Mäkelä
Pekka Rappu
Minna Tiilikainen
Suvi Virta