stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Out of Style – Live Edition

| Out of Style – Live Edition Sunrise Avenue |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2012
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 66.50
 Levy-yhtiö: EMI
Sunrise Avenuen muut julkaisut
| Out of Style 2011 | Out of Style – Live Edition 2012 | Unholy Ground 2013 |
Out of Style – Live Edition on suomalaisen Sunrise Avenue -yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin  4. huhtikuuta 2012.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD Damn Silence – Live 2011 (Berlin) – 3.40  I Gotta Go – Live 2011 (Berlin) – 4.12  I Don’t Dance – Live 2011 (Berlin) – 4.28  Somebody Help Me – Live 2011 (Berlin) – 4.37  Fairytale Gone Bad – Live 2011 (Berlin) – 5.40  Angels On A Rampage – Live 2011 (Vienna) – 6.09  Only – Live 2011 (Berlin) – 4.00  Wonderland – Live 2011 (Berlin) – 6.19  Stormy End – Live 2011 (Berlin) – 5.19  Welcome To My Life – Live 2011 (Berlin) – 5.55  Sweet Symphony – Live 2011 (Vienna) – 6.16  Hollywood Hills – Live 2011 (Vienna) – 4.37  Out Of Tune – Live 2011 (Vienna) – 5.36  :  DVD Damn Silence – Live 2011  I Gotta Go – Live 2011  I Don't Dance	– Live 2011  Somebody Help Me – Live 2011  Somebody Will Find You – Live 2011  Stormy End – Live 2011  Forever Yours	– Live 2011  Welcome To My Life – Live 2011  Only – Live 2011  Fairytale Gone Bad – Live 2011  Wonderland – Live 2011  Sweet Symphony – Live 2011  Hollywood Hills – Live 2011
Aiheesta muualla

Out Of Style – Live Edition discogs.com -sivustolla
Sunrise Avenue : Out of style -live edition cd+dvd levykauppa äx.com -sivustolla
Sunrise Avenue
| --- | --- |
Studioalbumit:   On the Way to Wonderland  Popgasm  Out of Style  Unholy Ground  Heartbreak Century 
Muut julkaisut:   Acoustic Tour 2010  Out of Style – Live Edition  Fairytales – Best of 2006–2014 
Muuta:  Diskografia
Tiksotropia

Tiksotropia eli lepojähmeys on sellaisen ominaisuus materiaalissa, että sen viskositeetti vähenee ainetta sekoitettaessa.  Se on myös käänteinen taipumus juoksevuuden asteittaiseen vähenemiseen aineen seisoessa häiritsemättä. Materiaalin juoksevuus palautuu, kun siihen tuodaan energiaa esimerkiksi sekoittamalla. Tyypillisiä tiksotrooppisia materiaaleja ovat maalit, kovettumaton märkä betoni ja viljapohjaiset puurot.
Tingelstadin vanha kirkko

| Tingelstadin vanha kirkko Tingelstad gamle kirke |
| --- | --- |
 200px
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  n. 1220
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  110
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tingelstadin vanha kirkko (norj. Tingelstad gamle kirke) on keskiaikainen kivikirkko Granin kunnassa Norjassa lähellä Hadeland Folkemuseum -ulkomuseota. Kirkko on rakennettu noin vuonna 1220 ja omistettu Pyhälle Pietarille.
Kirkkoa sisältä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tingelstadin vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
The Sims: Hot Date

| The Sims: Hot Date |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Games
Julkaisija:  EA Games
Suunnittelija:  Will Wright
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  14. marraskuuta 2001
Lajityyppi:  Simulaatio
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 0 
Alusta:  PC
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
The Sims: Hot Date on EA:n julkaisema The Sims-pelisarjan kolmas lisäosa.
Peli tuo mukanaan mahdollisuuden rakentaa ravintoloita ja yökerhoja, joihin simit voivat mennä. Peli tuo mukanaan myös paljon uusia esineitä, joilla voi sisustaa ravintolan tai yökerhon. Peli tuo myös mukanaan uuden alueen Keskusta (engl. Downtown).
Lisäosa tuo peliin 125 uutta esinettä, kuten tapetteja, lattioita, lamppuja ja muita huonekaluja.
Aiheesta muualla

The Sims: Hot Date – MobyGames (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| The Sims:   | The Sims: Livin' It Up | The Sims: House Party | The Sims: Hot Date | The Sims: Lomalla | The Sims: Lemmikit | The Sims: Superstar | The Sims: Taikaa |  |
| The Sims 2:   | The Sims 2: Yliopisto | The Sims 2: Yöelämää | The Sims 2: Kauppa auki | The Sims 2: Lemmikkielämää | The Sims 2: Vuodenajat | The Sims 2: Matkoilla | The Sims 2: Vapaa-aika | The Sims 2: Kaupunkikämppä |  |
| The Sims 3:   | The Sims 3: Maailmanmatkaaja | The Sims 3: Unelmaduuni | The Sims 3: Iltahuvit | The Sims 3: Täyttä Elämää | The Sims 3: Lemmikit | The Sims 3: Superstara | The Sims 3: Supernatural | The Sims 3: Vuodenajat | The Sims 3: Yliopistoelämää | The Sims 3: Paratiisisaari | The Sims 3: Tulevaisuuteen |  |
| The Sims 4:   | The Sims 4: Duunipäivä | The Sims 4: Kaupunkielämää | The Sims 4: Kimppapuuhaa | The Sims 4: Kylpyläpäivä | The Sims 4: Vampyyrit |  |
| The Sims Tarinat:   | The Sims Elämäntarinat | The Sims Lemmikkitarinat | The Sims Selviytymistarinat |  |
| Konsolipelit:   | MySims | The Sims ryntää raitille | The Urbz: Sims in the City | The Sims 2: Autiosaari |  |
| Muut:   | Project Rene (The Sims 5) | The Sims Online (EA Land) | The Sims Medieval | The Sims -videopeli | The Sims -elokuva |  |
Sim-universumi
| --- | --- |
SimCity:   SimCity  SimCity 2000  SimCity 3000  SimCity 4  SimCity Yhteiskunnat  SimCity 
The Sims:   The Sims  The Sims 2  The Sims 3  The Sims Online  The Sims Tarinat  The Sims 4  Project Rene (The Sims 5) 
Muut Sim-pelit:   SimEarth  SimAnt  SimLife  SimFarm  SimTower  SimHealth  SimIsle  SimCopter  SimGolf  Streets of SimCity  MySims  The Sims Medieval 
Lapsille suunnatut:   SimTown  SimPark  SimSafari  SimTunes 
Sim-pelien sukulaiset:   El-Fish  Sid Meier's SimGolf  SimCity 64  Spore  Widget Workshop 
Muut:   The Sims -elokuva
Telakkakatu

| Telakkakatu> Docksgatan |
| --- | --- |
 Raitiovaunupysäkki kemikaaliviraston konttorin edessä.
Kaupunki:  Helsinki
Alkupiste:  Eiranranta (Hernesaari)
Päätepiste:  Hietalahti (Punavuori)
Katso myös:  Telakkakatu Commonsissa
Telakkakatu (ruots. Docksgatan) on pohjois–eteläsuuntainen katu pääosin Punavuoren kaupunginosassa Helsingin eteläisessä kantakaupungissa. Se alkaa Eiran­rannasta ja johtaa lähelle Hietalahtea, Puna­vuoren­kadun risteykseen, josta katulinjaus jatkuu Hietalahdenranta-nimisenä.
Katu on saanut nimensä Hietalahden telakasta, joka sijaitsee kadun länsipuolella ja jonka alue ulottui ennen Telakkakatuun saakka. Ruotsinkielisen nimensä Docksgatan katu sai jo vuonna 1870. Suomenkieliseksi nimeksi valittiin vuonna 1909 Tokankatu, joka kuitenkin vaihdettiin Telakkakaduksi vuonna 1928.
Historia

1890-luvulta 2000-luvun alkuun asti Telakkakadulla oli Helsingin satamaradan liikennettä. Kiskot kulkivat ratakuilussa kadun keskellä Hietalahdesta Meri- ja Eteläsatamaan. Ratakuilu oli enimmäkseen muutaman metrin alempana kuin kadun pinta sen kummallakin puolella, mutta Tehtaankadun ja Munkkisaarenkadun kohdalla oli tasoristeys, jonka kohdalla kadut ja satamarata olivat samalla korkeudella. Rataosuus purettiin kesällä 2008 ja satamarata kokonaisuudessaan keväällä 2009.
Historia > Telakkaranta

Telakkakatua alettiin uudistaa voimakkaasti 2010-luvun lopussa. Rantaan alettiin rakentaa Telakkaranta-nimistä aluetta, johon kuuluu asuntoja ja toimistorakennuksia. Kadun varressa sijainnut monitoimitalo Nosturi purettiin Telakkarannan tieltä vuonna 2020. Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori valmistui osana Telakkarantaa vuonna 2020.
Historia > Raitioliikenne

Telakkarannan rakentamisen yhteydessä kadulle rakennettiin noin kilometrin verran uutta raitiotietä  Bulevardin kiskojen jatkeeksi. Osuus ulottuu kääntöpaikalle Hernesaaren pohjoisosaan, josta sitä on tarkoitus jatkaa noin kilometrillä Hernesaaren kärkeen saakka. Vanha satamaradan kuilu poistettiin ja katu tasattiin raitiotietä varten. Remontin aikana kadun alta Mestaritalon kupeesta löytyi rakennelma, jonka arvellaan olleen vanha huoltotunneli.
Uudet kiskot valmistuivat kesällä 2020, ja raitiovaunut aloittivat liikennöinnin huhtikuussa 2021. Telakkakadulla sijaitsevat Telakanpuistikko- ja Munkkisaari-nimiset pysäkit.
Jo ennestään Telakkakatua pitkin kulki Mestaritalon kohdalla raitiolinja 1, jonka eteläisen päätepysäkkiin liittyvä kääntösilmukka kiertää Mestaritalon korttelin ympäri. Sen päätepysäkki sijaitsee kuitenkin Pursimiehenkadulla, eikä sillä ole pysäkkiä Telakkakadulla.
Rakentamisen yhteydessä koko kadun kunnallistekniikka uusittiin. Kevyttä liikennettä varten rakennettiin yksisuuntaiset pyöräkaistat ja erilliset jalkakäytävät.
Telakkarannan ja raitiokiskojen rakennustöitä syksyllä 2019.
Raitioliikenne Hernesaareen alkoi keväällä 2021.
Poikkikadut

Eiranranta
Merikatu (kaakkoon)
Speranskintie (itään), Hernesaarenkatu (länteen)
Tehtaankatu (itään), Munkkisaarenkatu (länteen)
Pursimiehenkatu
Merimiehenkatu
Punavuorenkatu, jonka risteyksestä katulinjaus jatkuu eteenpäin Hietalahdenrantana.
Merimiehenkadun ja Punavuorenkadun välissä kadun itäpuolella on Telakanpuistikko.
Rakennuksia kadun varrella

Mestaritalo (1898)
Merikortteli (1919)
Nosturi (1958–2020)
Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori (2020)
Merikortteli ja ratakuilu 1920-luvulla. Suomen Kaapelitehtaan rakennuttaman Merikorttelin tieltä purettiin puisia asuintaloja.
Asemakaavassa suojeltu vanha konepaja on käytössä kemikaaliviraston kokous- ja konferenssitilana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Telakkakatu Wikimedia Commonsissa
Satamaradan tasoristeys Telakkakadun ja Tehtaankadun kulmassa vuonna 1982. Oikealla näkyy raitiotie, joka kiertää Mestaritalon ympäri.
Katu vuonna 2018. Entinen ratakuilu toimi kevyeen liikenteen väylänä ennen raitiokiskojen rakentamista. Kuilun poistamisen jälkeen kadun reunoille rakennettiin yksisuuntaiset pyörätiet.
Vuonna 1898 valmistunut Mestaritalo oli Fazerin makeistehdas 1960-luvulle asti.
Tingelingeling My Banjo Sings

| Tingelingeling my banjo sings Jan & Kjeld |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD-levy
 Levy-yhtiö: Bear Family Records
Jan & Kjeld muut julkaisut
| Tiger Rag 1996 | Tingelingeling my banjo sings 1996 |   |
Tingelingeling my banjo sings on vuonna 1996 julkaistu Jan & Kjelden kokoelmalevy.
Kappaleet

Tingelingeling, My Banjo Sings (englisch)
Penny-Melody (englisch)
St. Louis Blues
I Can't Give You Anything But Love
Mack the Knife
Some of These Days
A Tisket, a Tasket
Oh Susanna
O mein Papa
Freight Train
Carry Me Back to Old Virginny
You Are My Sunshine
Sweet Sue
Dinah
Oh Susanna
Go Down Moses
I Love Susi
Polly Wolly Doodle
A Taste of Honey
Got No Nickel to My Name
Ein Kuss zum Abschied
Vergiss deine Tränen
Schick die andern alle weg
Entscheide dich bald
Olli Suolahti

Olli Suolahti 1920-luvulla.
Olli (Otto) Isidor Palander, käytti nimeä Olli Suolahti (28. lokakuuta 1885 Pori – 4. marraskuuta 1952 Vammala) oli suomalainen kantelemestari, trubaduuri ja kirjailija.
Elämä ja ura

Olli Suolahden vanhemmat olivat kirjakauppias, lehdenkustantaja Karl Otto Palander ja Katharina Johanna Nyroos. Perheessä oli seitsemän lasta, joista Olli oli nuorin. Vuonna 1889 Karl Palander muutti vaimonsa kuoltua ensin Ruovedelle ja sieltä Helsinkiin. Hän teki konkurssin 1893 ja muutti sitten lastensa kanssa Lempäälään. Olli kävi 1895–1901 Savonlinnan lyseota asuen veljensä luona. Ollessaan vuonna 1900 hiihtoretkellä Saarijärvellä hän löysi Seppälän torpasta rikkinäisen kanteleen, jonka hän korjasi, ja alkoi sitten opiskella omin päin kanteleensoittoa.
Olli Suolahti lopetti koulun 16-vuotiaana vuonna 1901 ja päätti ryhtyä esiintyväksi kanteletaiteilijaksi. Hän piti ensimmäiset konserttinsa 1900-luvun alussa, ja jo 1903 hän lähti vuoden pituiselle konserttimatkalle Amerikkaan. Hän piti useita konsertteja Suomessa ja Ruotsissa esittäen niissä perinteisten kansanlaulujen lisäksi myös omia sävellyksiään ("Tuku tuku lampaitani", "Kalalokin laulu", "Kosintaretki", "Morsiamen polkka", "Lammaspaimen"). Suolahtea alettiin jo pitää Pasi Jääskeläisen veroisena esiintyjänä, ja hän teki ensimmäiset levytyksensä 1905–1906. Hän opiskeli myös musiikin teoriaa Helsingin kirkkomusiikkiopistossa ja sai päästötodistuksen sieltä 1910.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kantelemestarin titteliä käyttänyt Suolahti esiintyi ensin Skandinavian maissa ja laajensi sitten kiertueitaan Keski-Eurooppaan ja Välimeren maihin. Oman ilmoituksensa mukaan hän esiintyi muun muassa Espanjan kuningasparille ja Abessinian keisarille. Suolahti teki kaikkiaan yli 80 levytystä vuosina 1905–1952, ja hän esiintyi 1930-luvulla myös radiossa.
Suolahti piti 45-vuotisjuhlakonserttinsa Turussa 1946, ja hän julkaisi samoihin aikoihin myös muistelmateoksen Trubaduurina kaukomailla. Suolahti kuoli sydänkohtaukseen 67-vuotiaana Vammalassa kesken konserttikiertueen.. Vain tunteja ennen kuolemaansa hän vieraili Tyrvään Sanomien toimituksessa ja luovutti lehdelle kirjoittamiaan runoja. Suolahden kuoleman jälkeen lehti julkaisi yhden runoista, jonka tekstissä Suolahti näytti ennustavan lähestyvän kuolemansa ja mahdollisesti viittaavan kielteisiin asenteisiin homoseksuaalisuutta kohtaan.
Suolahti oli hetken naimisissa, mutta erosi vaimostaan ilmeisesti 1930-luvulla. Hänellä oli kasvattipoika
Tuomio homoseksuaalisuudesta

Vuonna 2015 julkaistussa kirjassa Messukylän veriteko ja muita rikostarinoita Suomesta paljastui, että Suolahti oli yksi harvoista suomalaisista, jotka tuomittiin sotienvälisenä aikana homoseksuaalisten tekojen harjoittamisesta. Syyskuussa 1932 Suolahti pidätettiin tamperelaisessa matkustajakodissa haureuden harjoittamisesta samaa sukupuolta olevan kanssa. Homoseksuaaliset teot oli tuolloin kriminalisoitu rikoslaissa. Suolahti tuomittiin Tampereen raastuvanoikeudessa ehdolliseen vankeuteen, mutta tuomio ei tullut julkisuuteen ennen vuotta 2015.
Teoksia

Käytännöllinen opas kanteleen-soittajille. A. Apostol, Helsinki 1909
Kappaleita kanteleelle (lauluja, marsseja ja tanssia). A. Apostol, Helsinki
Don Ossians baskiska resa : en historia från spanska Biskayakusten ; illustr. av den baskiske konstnären José Bicandi. Schildt, Helsingfors 1924
Biskajan kalastajat : kertomus Pohjois-Espanjan baskilaisilta rannikoilta. WSOY 1925
Trubaduurina kaukomailla. Karisto 1946
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto : Olli Suolahti : suomalainen kansanlaulu "Velisurmaaja, äänitetty 1929
Thomas Savundaranayagam

Thomas Savundaranayagam
Thomas Savundaranayagam (s. 13. heinäkuuta 1938) on srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jaffnan hiippakuntaan 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Mannarin hiippakunnan piispaksi 24. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacob Bastiampillai Deogupillai, jota avustivat Nicholas Marcus Fernando ja Frank Marcus Fernando. Savundaranayagam nimitettiin Jaffnan piispaksi 6. heinäkuuta 1992.
Paha Juttu

| Paha Juttu |
| --- | --- |
 Ensimmäisen Paha Juttu -pelin aloitusruutu
Kehittäjä:  Ari Hyppönen, Mikko Hyppönen
Julkaisija:  Floppy Magazine
Suunnittelija:  Ari Hyppönen, Mikko Hyppönen
Lajityyppi:  Tekstiseikkailu
Alusta:  Commodore 64
Ensijulkaisu:  Paha Juttu (1988)
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Paha Juttu on Ari ja Mikko Hyppösen ohjelmoima tekstiseikkailupelisarja. Vuonna 1987 aloitettu sarjan ensimmäinen osa julkaistiin seuraavana vuonna Floppy Magazine-diskettilehdessä. Jatko-osat Paha Juttu II, Paha Juttu III ja Pahan Jutun poika julkaistiin samana vuonna. Pelien koodi ja mekaniikat monimutkaistuivat uusien osien myötä. Paha Juttu -pelien julkaisu siivitti F-Secure -yrityksestä tunnetut Hyppösen veljekset tietotekniikka-alalle ja olivat Mikko Hyppösen ensimmäiset julkaistut ohjelmat.
Pelit

Paha Juttu -pelisarjaan kuuluvat:
Paha Juttu (1988), Ari ja Mikko Hyppönen
Paha Juttu II: The loost caverns (1988), Ari ja Mikko Hyppönen
Paha Juttu III: The Pauli papers (1988), Ari ja Mikko Hyppönen
Pahan Jutun poika: The quest for the eteernal (1988) Ari Hyppönen
Pahan Jutun isoveli (1988)
Tosi paha Juttu (1988), Ari Hyppönen
Pelaaminen

Paha Juttu -sarjan pelit ovat tekstiseikkailupelejä. Ne on toteutettu splitscreen-tekniikalla, jossa ruudun yläosassa näkyy pelimaailma ja alaosassa syötetyt komennot ja niihin saadut tekstivastaukset. Tekstikomennot on toteutettu suomen kielellä, mikä on suomen kieliopin takia hankalaa ja siksi harvinaista ajan peleissä. Peli ottaa vastaan yksinkertaisia komentoja kuten "katso patja". Varsinkaan pelisarjan ensimmäinen peli Paha Juttu ei ole vielä kovin monimutkainen ja sen voi pelata läpi lyhyessäkin ajassa. Pelisarjan uudemmissa osissa on jo enemmän ominaisuuksia.
Ensimmäisessä osassa pelaaja ohjaa 17-vuotiasta Keijoa, joka herää makuuhuoneessaan ilman tarkkoja muistikuvia eilisillan tapahtumista. Takaraivossa on kuitenkin tunne siitä, että kaikki ei ole hyvin. Tutkimalla huonetta pelaaja ratkaisee kadonneiden tohveleiden ja naarmutetun taulun arvoituksen. Pelin absurdina loppuratkaisuna huoneessa olevan kasettisoittimen sisältä löytyy kuutio, jonka sisään on kätkeytynyt koira. Ensimmäisessä pelissä on "24 Kb grafiikkaa, 7 Kb muuttujia 12 Kb digitoitua sound-dataa ja 1.3% konekieltä." Pelissä olevassa cheat-modessa pelaaja voi vaihtaa tekstin väriä, kirjoittaa omaa tekstiä tai vaikka tyhjentää koko ruudun, "aivan kuten Zorkissa".
Pelisarjan toisessa osassa Paha Juttu II: The loost caverns päähenkilö Keijo on vuoden vanhempi ja aloittaa jälleen huoneessan ilman tarkempia muistikuvia edellisillan tapahtumista. Peli on teknisesti melko samanlainen kuin ensimmäinen osa. Lähinnä cheat-modea on paranneltu ja se toistaa kaikki Commodore-BASIC v2:n käskyt. "34 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, 8 kB ohjelmakoodia ja 1.4% konekieltä."
Kolmannessa osassa Paha Juttu III: The Pauli papers päähenkilö Keijo on nyt 19-vuotias ja ainoa muistikuva on Pauli-niminen mies. Erillinen cheat-mode on poistettu ja korvattu "interaktiolla Paulin kanssa". Samoin tekijöiden mukaan "reduktio auditiivisella saralla on ONNISTUTTU korvaamaan visuaalisin tekniikoin (=ei musiikkia)." Pelissä on "24 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, aika vähän digitoitua sound-dataa ja 1.5% konekieltä."
Pahan Jutun poika: The quest for the eteernal kertoo 16-vuotiaan Keijon nuoruudesta. Aiemmista osista poiketen peli alkaa matematiikantunnilta. Tuusulaan sijoittuvassa pelissä pelaajan on tarkoitus päästä koulusta kotiin "mikron" luokse. Pelissä on reaaliaikaisesti piirtyvä kartta ja hahmoa ohjataan funktionäppäimillä. Vaikka pelissä on kartta, tekijät suosittelevat silti pitämään lokia pelaajan tekemistä valinnoista ja liikkumisesta. Mukana on myös help-toiminto. Pelissä on "12 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, aika vähän digitoitua sound-dataa ja 0.7% konekieltä."
Kehitys ja julkaisu

Paha Juttu -pelit ovat tehneet veljekset Ari ja Mikko Hyppönen heidän ollessaan vielä nuoria. Ensimmäinen Paha Juttu koodattiin vuonna 1987 ja julkaistiin seuraavana vuonna.
Samantyyppisten tekstiseikkailujen tekeminen oli Suomessa tuolloin yleistä tietokoneharrastajien keskuudessa. Paha Juttu erottuu joukosta lähinnä koska se päätyi kaupalliseen jakeluun ja koska sen parissa työskentely siivitti Hyppösen veljekset tietotekniikka-alalle F-Secure-yritykseen. Paha Juttu -pelit julkaistiin, kun Hyppöset lähettivät ne Floppy Magazine-lehteen. Floppy Magazine oli diskettilehti, joten siinä voitiin julkaista tietokoneella luettavien tekstijuttujen lisäksi myös itse pelejä. Lehden levikki oli vähäinen, lukijakunta nuorta ja teinipoikien tuotokset sen tyypillistä sisältöä. Ensimmäinen Paha Juttu julkaistiin sen numerossa 1/1988, jonka pääkirjoituksessa pelin sanottiin ironiseen sävyyn olevan "uudentyyppinen tekstiseikkailu, jonka läpipelaaminen edellyttää erittäin monimutkaista kaavaa ja ajattelutapaa. Vaan onpahan taas seikkailu, jossa ei turhaan tarvitse ajatella." Floppy Magazinen mainos C=lehdessä kutsuu sarjan ensimmäisiä pelejä "gonzoseikkailuiksi". Paha Juttu oli Mikko Hyppösen ensimmäinen julkaistu tietokoneohjelma. Pelin myyntiluvut eivät ole tiedossa. Myös jatko-osat Paha Juttu II, Paha Juttu III ja Pahan Jutun poika julkaistiin Floppy Magazinessa. Sarjan myöhempien osien julkaisemista jäätiin odottelemaan vuosikymmeniksi.
Paha Juttu -pelit on tehty Commodore 64 -tietokoneelle, mutta ne toimivat myös Commodore 128:lla. Pelisarjan suurimpana esikuvana on ollut Commodore 64 -peli The Hobbit, joka on myös toteutettu splitscreen-tekniikalla. Suurin ero pelattavuudessa The Hobbitin ja Pahan Jutun välillä onkin kieli. Myös Zorkista on otettu mallia. Työnjako Hyppösten veljesten välillä noudatteli kaavaa. Juonet käsikirjoitettiin yhdessä, Mikko ohjelmoi ruudun käsittelyä ja Ari suomen kielen syntaksia osaavaa tulkkia. Pahan Jutun kielitulkki on toteutettu BASICilla mutta grafiikkarutiinit ja äänet ovat 6510 konekieltä, jotta koko peli mahtuisi Commodore 64:n muistiin. Konekieli on saatu peliin Hes Mon 64 -konekielimonitorin avulla. Pelien musiikki on kolmikanavamusiikkia. Peleissä on myös digitoitua ihmisääntä, joka on saatu peleihin Commodore Sound Sampler -D/A-muuntimella. Pelin läpäistyään pelaaja kuuleekin Hyppösten onnittelut.
Pahan Jutun ensimmäinen peli on pelattavissa Suomen pelimuseon näyttelyssä VICE-emulaattorilla. Näyttelyssä on nähtävillä myös alkuperäisiä kehitystyökaluja, FD-levyke, karttoja, lähdekoodilerppuja, D/A-muunnin ja konekielimonitori.
Aiheesta muualla

Paha Juttu Internet Archivessa
Paha Juttu I Gamebase64.com
Paha Juttu II Gamebase64.com
Paha Juttu III Gamebase64.com
Pahan Jutun poika Gamebase64.com
Paha Juttu on splitscreen-tekniikalla toteutettu tekstiseikkailu.
Pahan Jutun poika sisältää kartan.
Pehmeän kappaleen dynamiikka

Pehmeän kappaleen dynamiikka tai pehmeän kappaleen fysiikka (engl. soft body dynamics) tarkoittaa tietokonegrafiikassa simulaatiota muotoa muuttavalle (engl. deformable) kappaleelle. Pehmeän kappaleen käsittelyä voidaan käyttää kappaleiden törmäyksissä tai ilman törmäyksiä.
Tietokonegrafiikassa on alusta lähtien ollut tavoitteena realistisempi ulkonäkö, mutta reaaliaikaiset sovellukset aiheuttavat vaatimuksia suorituskyvylle. Käyttökohteissa kuten videopeleissä visuaalinen vaikutus on tärkeämpi kuin tarkkuus. Offline-renderöinnissä kuten elokuvateollisuudessa fyysisesti realistinen käyttäytyminen on helpompi toteuttaa. Reaaliaikaisesti käytettävään toteutukseen voidaan käyttää partikkelipohjaista ratkaisua kappaleiden vaikutusten mallintamiseen. Fyysisten voimien sijaan voidaan käyttää sijaintipohjaista mallinnusta.
Ihmismäisten hahmojen animaatiossa pehmeän kappaleen dynamiikkaa voidaan käyttää luurankopohjaisen animaation päällä. Simulaatioissa voidaan käyttää jousitetun massan mallia yksinkertaistuksena.
Orkanger

| Orkanger |
| --- | --- |
 Orkanger vuonna 2010.
 Orkanger
 Koordinaatit: 63°18′44″N, 9°51′12″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Trøndelag
Kunta:  Orkland
Pinta-ala:  
 – Maa:  6,9 km²
Väkiluku (2023):  9 085
 – Väestötiheys:  1 316,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orkanger on kaupunki Orklandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Se on osa Orkanger/Fannremin taajamaa, jonka pinta-ala on 6,9 neliökilometriä ja asukasluku 9 085 vuonna 2023. Vuosina 1920–1963 Orkanger oli itsenäinen kunta.
Kuvia

Orkangerin alakoulu
Orkangerin yläkoulu
Orkdalin kirkko
Konttien lastausta Orkangerin satamassa
Tingelstadin kirkko

| Tingelstadin kirkko Tingelstad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Gran, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1866
Suunnittelija:  Heinrich Ernst Schirmer ja Wilhelm von Hanno
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tingelstadin kirkko (norj. Tingelstad kirke) on Granin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tingelstadin kirkko Wikimedia Commonsissa