stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyrosinaasi

Tyrosinaasin rakenteen malli.
Tyrosinaasi on hapettava entsyymi, joka toimii katalysaattorina melaniinin muodostamisessa tyrosiinista. Se lisää tumman pigmentin syntymistä. Toimiakseen tyrosinaasi tarvitsee hapettuneen ympäristön. Kosmeettiset vaalentaja-aineet estävät tyrosinaasin toimimisen. Antioksidantit, esimerkiksi askorbiinihappo (C-vitamiini) pystyvät tehokkaasti haittaamaan tyrosinaasin toimintaa. Myös sianpuolukasta eristettävä arbutiini on tehokas tyrosiinin vaikutuksen estäjä.
OCA1-tyypin albinismiin liittyy tyrosinaasia koodaavan Tyr-geenin muutos, joka OCA1A-tyypeissä estää ja muissa OCA1-tyypeissä vähentää ratkaisevasti toimivan tyrosinaasientsyymin muodostumista. Elintarviketeollisuudessa tyrosinaasia käytetään veden sitomiseen lihaan.
Tyrosinaasin entsyyminumero on EC 1.14.18.1 ja CAS-numero 9002-10-2.
Aiheesta muualla

UV-säteilyn biologisia ja terveydellisiä vaikutuksia stuk.fi [vanhentunut linkki] (Arkistoitu – Internet Archive)
Brenda: Information on EC 1.14.18.1 - tyrosinase (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tyrosinase, EC 1.14.18.1  (englanniksi)
Tuomo Pietiläinen

| Tuomo Pietiläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964 Helsinki, Suomi
Ammatti:  Toimittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1987–
Tuomo Pietiläinen (s. 1964) on Helsingin Sanomien taloustoimittaja.
Jutut ja palkinnot

Pietiläinen on saanut tiedon­julkistamisen valtion­palkinnon vuosina 1993 ja 2003. Vuonna 1993 hän jakoi palkinnon Leena Jäppisen ja Seppo Lehtosen kanssa skientologian käsittelystä. Vuonna 2003 Pietiläinen sai palkinnon Anssi Miettisen kanssa teletunnistetietojen väärinkäyttöepäilyjä koskevasta uutisoinnista Helsingin Sanomissa. He saivat samana vuonna myös Bonnierin Suuren journalisti­palkinnon Sonera-uutisoinnista.
Vuonna 2011 Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Pietiläiselle Lumilapio-palkinnon vuoden parhaasta tutkivasta jutusta. Hän sai palkinnon pankkiirien lyhytkauppaa ja osakekannustamista käsittelevästä juttusarjasta.
Pietiläinen toimi vuosina 2012–2013 Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessorina. Vierailijaprofessoriaikanaan hän laati yhdessä opiskelijoiden kanssa Björn Wahlroosista kertovan teoksen Wahlroos: epävirallinen elämäkerta (2013).
Pietiläinen on sanonut suhtautuvansa tutkivaan journalismiin hyvin klassisesti. Hänen mukaansa toimittajat ovat vallan vahtikoiria ja vastavoima. Hän on ollut kiinnostunut erityisesti poliittisesta ja taloudellisesta vallasta sekä niiden leikkauskohdista.
Viestikoekeskus-juttu ja maanpetosrikos

Vuonna 2017 Helsingin Sanomat julkaisi jutun, joka käsitteli Puolustusvoimien Tikkakoskella sijaitsevaa Viestikoekeskusta. Pääesikunta teki jutusta tutkintapyynnön. Esitutkinnassa poliisi selvitti, julkaisiko lehti oikeudettomasti tietoa, joka oli määrätty salaiseksi Suomen ulkoisen turvallisuuden suojelemiseksi. Vuonna 2021 Pietiläinen yhdessä politiikan toimituksen esimiehen Kalle Silfverbergin ja toimittaja Laura Halmisen kanssa sai syytteen turvallisuussalaisuuden paljastamisesta. Vastaavan päätoimittajan Kaius Niemen mukaan kaikki HS:n jutussa julkaisemat tiedot ovat peräisin julkisista lähteistä. Rikosnimikkeessä on kyseessä vakava maanpetosrikos.
Tammikuussa 2023 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Pietiläisen 50 päiväsakkoon turvallisuussalaisuuden paljastamisesta. Silfverbegin syyte hylättiin ja Halminen jätettiin tuomitsematta rangaistukseen.
Tunnustukset

Bonnierin vuoden juttu 2002, ”Sonera etsi vuotajia puhelutietojen avulla”, Helsingin Sanomat (11.10.2002)
Lumilapio-palkinto:
2006, Fortumin johdon tulospalkkioista ja optiojärjestelyistä.
2012, Helsingin Sanomissa julkaistusta juttusarjasta pankkiirien lyhytkaupasta ja optioista.
2018, kuntapäättäjien rikossyytteiden ja -tuomioiden paljastamisesta kuntavaalivuonna 2017
Tyronn Lue

| Tyronn Lue |
| --- | --- |
 Lue vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tyronn Jamar Lue
Syntynyt: 3. toukokuuta 1977 (ikä 47) Mexico, Missouri, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  183 cm
Paino:  79 kg
NBA-varaus:  23. varaus 1998 (Denver Nuggets)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1995–1998:  Nebraska
Seurajoukkueet
1998–2001 2001–2003 2003–2004 2004 2004–2008 2008 2008–2009 2009:  Los Angeles Lakers Washington Wizards Orlando Magic Houston Rockets Atlanta Hawks Dallas Mavericks Milwaukee Bucks Orlando Magic
Valmennusura
2009–2013 2013–2014 2014–2016 2016–2018 2019–:  Boston Celtics (apuv.) Los Angeles Clippers (apuv.) Cleveland Cavaliers (av. pv.) Cleveland Cavaliers Los Angeles Clippers (apuv.)
Tyronn Jamar Lue (s. 3. toukokuuta 1977 Mexico, Missouri) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Nebraskaa yliopistosarjassa edustanut Lue varattiin NBA:han vuonna 1998 23. varausvuorolla. Luen varannut Denver Nuggets luopui hänestä jo varauspäivän iltana, ja Lue edusti ensimmäiset kolme NBA-kauttaan Los Angeles Lakersia voittaen NBA-mestaruudet vuosina 2000 ja 2001. Lakersin lisäksi Lue edusti vuodet 1998–2009 kestäneellä NBA-pelaajaurallaan kuutta eri seuraa, pisimpään Atlanta Hawksia vuosina 2004–2008.
Vuodesta 2009 Lue toimi NBA:ssa apuvalmentajana, ensin Boston Celticsissä ja myöhemmin Lakersissa. Vuonna 2014 hän siirtyi valmentamaan Cleveland Cavaliersin organisaatioon nousten joukkueen päävalmentajaksi kesken kauden tammikuussa 2016. Luen valmentama ja muun muassa LeBron Jamesin tähdittämä Cavaliers ylsi heti keväällä 2016 historialliseen NBA-mestaruuteen voitettuaan loppuotteluissa Golden State Warriorsin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyronn Lue Wikimedia Commonsissa
Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams

Päävalmentaja Tyronn Lue 

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
Tyronen kreivikunta

| Tyronen kreivikunta County Tyrone Contae Thír Eoghain |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kreivikunnan sijainti Pohjois-Irlannissa
 Koordinaatit: 54°35′N, 7°17′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Pohjois-Irlanti
Provinssi:  Ulster
Lakkautettu:  1972
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Omagh
Pinta-ala:  3 154,75 km²
Väkiluku (1971):  139 073
 – väestötiheys:  44,1 as./km²
Tyronen kreivikunta (engl. County Tyrone, iiriksi Contae Thír Eoghain) on yksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Pohjois-Irlannin kuudesta ja Irlannin saaren 32:sta historiallisesta kreivikunnasta. Se sijaitsee Lough Neagh -järven länsipuolella historiallisessa Ulsterin provinssissa ja rajautuu etelässä ja luoteessa Irlannin tasavaltaan. Kreivikunnan pääkaupunkina toimi Omagh.
Pohjois-Irlannin kreivikunnilla ei ole ollut hallinnollista merkitystä vuoden 1972 jälkeen. Lakkautusta edeltäneessä vuoden 1971 väestönlaskennassa kreivikunnassa oli 139 073 asukasta ja sen pinta-ala oli 3 154,75 neliökilometriä. Nykyään Tyronen kreivikunnan alue kuuluu useaan piirikuntaan: Mid-Ulster, Derry and Strabane ja Fermanagh and Omagh.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyronen kreivikunta Wikimedia Commonsissa
Irlannin kreivikunnat
| --- | --- |
Connacht:   Galway  Leitrim  Mayo  Roscommon  Sligo 
Leinster:   Carlow  Dublin Dún Laoghaire–Rathdown  Etelä-Dublin  Fingal  Kildare  Kilkenny  Laois  Longford  Louth  Meath  Offaly  Westmeath  Wexford  Wicklow 
Munster:   Clare  Cork  Kerry  Limerick  Tipperary  Waterford 
Ulster:   Antrim†  Armagh†  Cavan  Derry†  Donegal  Down†  Fermanagh†  Monaghan  Tyrone† 
kreivikunnilla ei ole hallinnollista merkitystä • †Kreivikunta kuuluu Pohjois-Irlantiin
Tyrrell 003

| Tyrrell 003 |
| --- | --- |

Talli:  Tyrrell
Suunnittelija(t):  Derek Gardner
Kuljettajat:  Jackie Stewart ja François Cevert
Teknisiä tietoja
Renkaat:  Goodyear
Polttoaine:  Elf
Kilpailuhistoria
Tyrrell 003
Tyrrell 003 oli Tyrrellin pääsuunnittelijan Derek Gardnerin suunnittelema Formula 1 -auto, jolla Tyrrell kilpaili kausilla 1971 ja 1972. Autoa ajoivat Jackie Stewart ja François Cevert.
Saavutukset

kilpailuja: 28
voittoja: 11
paalupaikkoja: 8
nopeimpia kierroksia: 7
| --- | --- |
 Tyrrell Racing:  
 Formula 1 -autot: 001 | 002 | 003 | 004 | 005 | 006 | 007 | P34 | 008 | 009 | 010 | 011 | 012 | 013 | 014 | 015 | DG016 | 017 | 017B | 018 | 019 | 020 | 020B | 020C | 021 | 022 | 023 | 024 | 025 | 026:
Korjakskaja

Korjakskin tulivuori Petropavlovskin kaupungin taustalla.
| --- | --- |
Tyyppi:  kerrostulivuori
Sijainti:  Kamtšatkan niemimaa, Venäjä
Vuoristo:  Sredinnyivuoret, (d) 
Korkeus merenpinnasta:  3 456 m 
Prominenssi:  2 999  m 
Purkautunut viimeksi:  2009
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Korjakski tai Korjakskaja sopka (ven. вулка́н Коря́кский, vulkan Korjakski, Коря́кская со́пка, Korjakskaja sopka) on tulivuori Kamtšatkan niemimaalla Venäjällä. 3 456 metrin korkuinen tulivuori sijaitsee lähellä Kamtšatkan aluepiirin pääkaupunkia Petropavlovsk-Kamtšatskia. Korjakski on yksi niistä 16 tulivuoresta, joita vulkanologien yhdistys IAVCEI seuraa luonnonmullistusten varalta. Se kuuluu Tyynenmeren tulirenkaan vyöhykkeeseen.
Korjakski on luultavasti ollut aktiivinen kymmeniä tuhansia vuosia ja se on edelleenkin aktiivinen. Sen nähtiin purkautuvan ensimmäisen kerran historiassa vuonna 1890. Se on purkautunut myös vuosina 1926, 1956–1957 ja 2008. Vuoden 2008 purkaus oli Korjakskin suurin purkaus 3 500 vuoteen.
Aiheesta muualla

Koryaksky, Russia (Arkistoitu – Internet Archive) ExploreVolcanoesNow.com
На Камчатке проснулся вулкан Корякский[vanhentunut linkki] Uutinen vuoden 2008 purkauksesta. www.regions.ru (venäjäksi)
Koryaksky Global Volcanism Program. Smithsonian Institution.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korjakskin tulivuori Wikimedia Commonsissa
Tylppähammaspoimulehti

| Tylppähammaspoimulehti> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Poimulehdet Alchemilla
Laji::  samuelssonii
Kaksiosainen nimi
 Alchemilla samuelssonii  Rothm. ex S.E.Fröhner 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tylppähammaspoimulehti (Alchemilla samuelssonii) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja poimulehtien (Alchemilla) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvilaji. Se on erotettavissa muista poimulehtilajeista tyypillisen karvoituksensa sekä lehtiensä paksuuden ja lehtien liuskojen pienten kärkihampaiden perusteella.
Tylppähammaspoimulehti voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi ja sen kasvutapa vaihtelee kohenevasta pystyyn. Tylppähammaspoimulehdellä on vankka juurakko, ja sen varret ovat koko matkaltaan tiiviisti karvapeitteisiä. Varsien tapaan myös lehtiruodeissa on samankaltainen tiivis karvapeite. Lehdet ovat paksuja, pyöreän munuaismaisia sekä väriltään sinertävänvihreitä, joskin lehtisuonien kohdilta vaaleampia. Lehdet ovat yläpuoliltaan kaljuja ja alapuoliltaan jonkin verran karvaisia. Lehdissä on yhdeksästä yhteentoista leveää, pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja kunkin liuskan laidoissa on 15–19 hammasta. Liuskojen kärjissä olevat hampaat ovat kuitenkin selvästi pienempiä kuin liuskojen laitojen hampaat. Tylppähammaspoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Tylppähammaspoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.
Tylppähammaspoimulehti kasvaa yleensä tulvaniityillä sekä laidunmailla. Tylppähammaspoimulehteä tavataan Suomessa siellä täällä, etelärannikolla, Ahvenanmaalla, Hämeessä sekä Kainuussa. Viime vuosilta havaintoja on kuitenkin vähemmän kuin noin 50 vuoden takaa ja tylppähammaspoimulehti on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tylppähammaspoimulehti (Alchemilla samuelssonii)
Luopioisten kasvisto: Tylppähammaspoimulehti (Alchemilla samuelssonii)
Koski Kajaanissa

| Koski Kajaanissa |
| --- | --- |
Nimi:  Koski Kajaanissa
Tekijä:  Tyko Sallinen
Valmistumisvuosi:  1919
Taiteenlaji:  Maisemamaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  39,00  cm
Leveys:  45,00  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Koski Kajaanissa on taiteilija Tyko Sallisen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1919. Kooltaan se on 39×45 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Tyko Sallinen kuvasi 1910-luvun puolivälin jälkeen ihmisiä ja maisemaa `kuin kirveellä veistäen´. Niiden rakenne ja värimaailma ovat kuitenkin harmonisia, ja mukana on lämpöä ja myötäelämistä. Koski-maalauksen hän maalasi Kajaanissa.
Aiheesta muualla

Koski Kajaanissa Kansallisgallerian sivuilla
Koskiharakka

| Koskiharakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Mutaharakat Grallina
Laji::  bruijni
Kaksiosainen nimi
 Grallina bruijni  Salvadori, 1875 
Katso myös
   Koskiharakka Wikispeciesissä   Koskiharakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koskiharakka (Grallina bruijni) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Koskiharakkaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuitinmäen koulu

| Kuitinmäen koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Olari, Espoo
Tyyppi:  peruskoulu
Luokat:  1–9 (peruskoulu)
Vinosta kulmasta katsoen koulun julkisivun keskiosa näyttää yhtenäiseltä lautaseinältä, kohtisuoraan katsoen ikkunaseinältä.
Kuitinmäen koulu, lempinimeltään "Kuittari", on uusi yhtenäinen peruskoulu Olarissa, Espoossa. Entinen Kuitinmäen ylä- ja Tähtiniityn alakoulu yhdistyivät 1.8.2017. Pääsääntöisesti yläluokkien (7-9) käytössä olevassa rakennuksessa jatkettiin toimintaa peruskorjauksen jälkeen tammikuussa 2010. Saneerauksen tärkein syy oli talotekniikan uusiminen etenkin ilmanvaihdon kohdalta nykymääräysten mukaiseksi. Nyt automatiikka valvoo sisäilmanlaatua jokaisessa tilassa ja hiilidioksidipitoisuus on tarkastettavissa digitaalisista mittareista. Alaluokkien (1-6) käytössä olevat tilat peruskorjataan ja laajennetaan noin seitsemän vuoden kuluttua. Sen sijaan alaluokkien käyttämä piha-alue on jo peruskorjattu perusteellisesti muuttaen se samalla lähiliikuntapaikaksi. Myös autojen pysäköintialuetta laajennettiin.
Oppilaita on koulussa noin 700. Koulussa on painotettua musiikin opetusta luokilla 7-9 ja kaksikieliseen opetukseen (suomi-englanti) on mahdollisuus koko peruskoulun ajan niin, ettei alakoulun jälkeen tarvitse hakea enää uudelleen painotukseen. Painotusluokkien lisäksi koulussa on erityisluokkia niin lievästi kehitysvammaisille kuin myös maahanmuuttajille. Koulun erityispiirteenä on runsas ilmaisutaidon tarjoaminen oppilaille valinnaisaineina. Avoin ilmapiiri tarjoaa nuorille myös mahdollisuuden osallistua oppilaskunnan, tekniikkaryhmän sekä tukioppilaiden (Kuitinmäessä "yhtärit") toimintaan.
Kohdeselvennä sijaitsee kulkuyhteyksien kannalta hyvällä paikalla, sen lisäksi että Espoo Catering Oy valmistaa samassa oppilaitoksessa usean lähialueen lounaat sekä kouluille että päiväkodeille. Espoon kaupungin tietohallinto rahoitti Apple-malliympäristön rakennettavaksi musiikkiluokkaan vuosien 2013-2014 vaihteella. Entisen rehtorin, Erkki Kukkosen jäätyä eläkkeelle 1.5.2014, otti rehtorin viran entinen apulaisrehtori Terja Isokorpi, joka on koulun kolmas virallinen rehtori.[lähde? ]
Koulurakennus

Vuonna 1984 valmistuneen koulun ovat suunnitelleet arkkitehdit Reijo Perko ja Simo Hautamäki.
Tšekin käytävä

Ehdotettu käytäväPisteviiva – Burgenland nykyään.
Tšekin käytävä oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 järjestetyssä Pariisin rauhankonferenssissa tehty ehdotus, joka olisi yhdistänyt Tšekkoslovakian ja Jugoslavian kuningaskunnan toisiinsa. Ehdotusta kutsutaan usein myös Tšekin–Jugoslavian alueelliseksi käytäväksi. Nimeä Tšekin käytävä käytetään, koska rauhankonferenssissa Jugoslavian edustajat totesivat pitävänsä parempana, että alue annetaan tšekeille. Rauhankonferenssi hylkäsi ehdotuksen.
Käytävä olisi muodostunut Burgenlandista ja muista alueista pitkin tulevaa Itävallan ja Unkarin rajaa. Joskus aluetta kutsutaan Läntiseksi Transdanubiaksi. Maaliskuussa 1916 Ranskan hallitukselle lähetetyssä muistiossa Tomáš Masaryk totesi, että käytävä korjaisi jaon tšekkoslovakkeihin ja jugoslaaveihin, joka oli seurausta 800-luvulla tapahtuneesta unkarilaisinvaasiosta.
Käytävästä olisi tullut 200 kilometriä pitkä ja 80 kilometriä leveä. Käytävään olisi tullut osia Unkariin kuuluvista Mosonin, Sopronin, Vasin ja Zalan komitaateista. On olemassa myös vaihtoehtoisia ehdotuksia, jossa käytävästä olisi tehty merkittävästi suurempi.
On epätodennäköistä, että slaavilaisvaltiot olisivat saaneet tämän ehdotuksen hyväksytyksi käyttämällä kansojen itsemääräämisoikeusperiaatetta. Alueella oli 1 171 000 asukasta, joista 662 000 oli unkarilaisia, 220 000 slaaveja ja 289 000 muita, jotka olivat enimmäkseen saksalaisia. Tšekkiläisten mukaan käytävän tarkoitus oli erottaa saksalaiset Itä- ja Keski-Euroopasta. He myös mainitsivat, että tämä järjestely hyödyttäisi Ranskaa. Useimmat spekuloivat, että tarkoitus oli antaa Tšekkoslovakialle suurempi osa Tonavasta, jotta Bratislavasta voitaisiin tehdä suuri satama joelle. Tämä olisi eristänyt Unkaria vieläkin enemmän. Tšekkoslovakian edustajat väittivät, että Bratislava oli Slovakian muinainen pääkaupunki, jättäen kertomatta, että Bratislava oli neljäsataa vuotta Unkarin pääkaupunki.
Panslavistit tukivat ehdotusta, koska se olisi luonut yhteisen rajan kahdelle slaavien yhtenäisyyttä edustaneelle valtiolle, Tšekkoslovakialle ja Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnalle. Lisäksi panslavistit sanoivat, että käytävä yhdistäisi pohjois- (länsislaavit) ja eteläslaavit. Tätä ajatusta tukivat myös kroaattinationalistit, jotka halusivat Burgenlandissa asuvat Burgenlandin kroaatit ja muutamissa Slovakian kylissä asuvat kroaatit osaksi Jugoslavian valtiota. Käytävän olemassaoloa tukivat sellaiset, joiden mielestä Itävallalla ja Unkarilla ei enää ollut mitään syytä yhteiseen rajaan, koska Itävalta-Unkaria ei enää ollut olemassa.
Käännös suomeksi
Kosin kansainvälinen lentoasema

Kosin kansainvälinen lentoasema ”Hippokrates” (kreik. Κρατικός Αερολιμένας Κω «Ιπποκράτης», Kratikós Aeroliménas Ko «Ippokrátis», IATA: KGS, ICAO: LGKO, YPA: ΚΑΚΩΙ) on kansainvälinen lentoasema Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren keskiosissa lähellä Antimácheian kaupunkia.
Kosin lentoasemaa.
Lentoasema aloitti toimintansa 4. huhtikuuta 1964. Lentoasema on omistettu antiikin aikaiselle lääketieteen isäksi kutsutulle, Kosilta kotoisin olleelle Hippokrateelle. Lentokentän kiitotien pituus on 2 390 metriä ja leveys 45 metriä. Lentokenttä sijaitsee noin 126 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät kentälle Ateenasta ja Ródokselta. Lukuisat ulkomaiset yhtiöt, myös muun muassa Finnair, lentävät kentälle suoria reitti- tai tilauslentoja turistikaudella. Vuonna 2007 lentoasemaa käytti noin 1,64 miljoonaa matkustajaa. Lentoasemalta on matkaa Kosin kaupunkiin noin 22 kilometriä ja Kardámainaan muutama kilometri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Kreikan lentoasemat ja lentokentät
| --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat:  Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema · Ateenan kansainvälinen lentoasema · Chanián kansainvälinen lentoasema · Iraklionin kansainvälinen lentoasema · Kalamátan kansainvälinen lentoasema · Kaválan kansainvälinen lentoasema · Kefalonián kansainvälinen lentoasema · Korfun kansainvälinen lentoasema · Kosin kansainvälinen lentoasema · Límnoksen kansainvälinen lentoasema · Mytilínin kansainvälinen lentoasema · Ródoksen kansainvälinen lentoasema · Sámoksen kansainvälinen lentoasema · Thessalonikin kansainvälinen lentoasema · Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema
Kansalliset lentoasemat:  Áktion lentoasema · Áraxoksen lentoasema · Astypálaian lentoasema · Chíoksen lentoasema · Ikarían lentoasema · Ioánninan lentoasema · Kálymnoksen lentoasema · Kárpathoksen lentoasema · Kastorián lentoasema · Kozánin lentoasema · Kytheran lentoasema · Mégaran lentoasema · Míloksen lentoasema · Mýkonoksen lentoasema · Náxoksen lentoasema · Néa Anchíaloksen lentoasema · Pároksen lentoasema · Santorínin lentoasema · Skiáthoksen lentoasema · Skýroksen lentoasema · Sýroksen lentoasema
Kunnalliset lentoasemat:  Kásoksen lentoasema · Kastelórizon lentoasema · Léroksen lentoasema · Siteían lentoasema
Entiset lentoasemat ja lentokentät:  Agrínion lentoasema · Andravídan lentoasema · Ellinikón kansainvälinen lentoasema · Epitálion lentoasema · Kastéllin lentoasema · Portochélin lentokenttä · Spártin lentoasema · Tríodoksen lentokenttä
Sotilas- lentokentät:  Agrínion sotilaslentokenttä · Alexándreian sotilaslentokenttä · Amygdaleónaksen sotilaslentokenttä · Andravídan sotilaslentokenttä · Dekéleian sotilaslentokenttä · Elefsínan sotilaslentokenttä · Lamían sotilaslentokenttä · Lárisan sotilaslentokenttä · Marathónaksen sotilaslentokenttä · Maritsán sotilaslentokenttä · Sédeksen sotilaslentokenttä · Stefanovíkeion sotilaslentokenttä · Tanágran sotilaslentokenttä · Trípolin sotilaslentokenttä · Tympákin sotilaslentokenttä
Turkkilainen van

| Turkkilainen van |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Turkki
Rodun lyhenne::  TUV
Kategoria::  II
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  puolipitkä
Turkkilainen van (turk. Van Kedisi, arm. Վանա կատու) on kissarotu, joka on kotoisin Turkin Vanjärven seuduilta. Se on yksi harvoista kissaroduista, jotka pitävät vedessä uimisesta. Rodulla ilmenee usein silmien erivärisyyttä.
Rodun jalostus alkoi Englannissa 1950-luvulla, ja se sai virallisen hyväksynnän 1969. Suomeen ensimmäiset turkkilaiset vanit tulivat 1980-luvun puolivälissä. Turkkilaisilla vaneilla on erityinen karvapeitteen kuviointi, jota ei ole muilla kissaroduilla.
Turkkilaiset vanit ovat tunnettuja siitä, että ne pitävät vedestä ja hakeutuvat aktiivisesti veteen.
Rakenne

Pää: Muodoltaan tylppäkulmainen kolmio, nenä suora ja keskipitkä, nenänpää vaaleanpunainen, leuka vahva.
Silmät: Suuret ja soikeat, hieman vinoasentoiset, siniset, vaalean meripihkan väriset tai eriväriset, jolloin toinen silmä on sininen ja toinen vaalean meripihkan värinen. Silmäluomien reunat ovat vaaleanpunaiset.
Korvat: Lähellä toisiaan korkealla päälaella.
Vartalo: Pitkä, mutta vankka, lihaksikas, tyypiltään keskiraskas. Kaula vahva. Jalat keskipitkät, tassut sorjat pyöreät ja tupsulliset. Polkuanturat vaaleanpunaiset.
Häntä: Keskipitkä ja hyvin tuuhea.
Turkki: Puolipitkä vartalolla, laadultaan hieno ja silkkinen, ei alusturkkia.
Hoito

Omistajat kuvaavat turkkilaista vania rakastettavaksi ja älykkääksi kissaksi, jolla on taipumus kiintyä vain yhteen ihmiseen. Sillä on kokoonsa nähden varsin suuri ruokahalu.Turkin hoito on helppoa, ja kampaaminen on kahdesti tai kolmesti viikossa suositeltavaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia van-kissoista (Arkistoitu – Internet Archive)
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1991

| 3rd World Championships in Athletics |
| --- | --- |
 
Sijainti:  Tokio  Japani
Kilpailupaikka:  Tokion olympiastadion
Osallistujamaita:  167
Kilpailulajeja:  43
Avajaiset:  23. elokuuta
Päättäjäiset:  1. syyskuuta
 ← 1987 1993 → 
Vuoden 1991 yleisurheilun MM-kilpailut pidettiin Tokiossa, Japanissa 23. elokuuta – 1. syyskuuta. Kisoissa oli 1 517 urheilijaa 167 maasta.