stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tunisia
Politiikka > Parlamentti ja hallitus

Lakiasäätävänä elimenä toimii kaksikamarinen parlamentti. Sen alahuoneessa on 214 edustajanpaikkaa. Alahuoneen edustajat valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Parlamentin ylähuoneessa 126 edustajaa kuuden vuoden kausilla. Heistä presidentti nimittää 41 ja paikallisviranomaiset ja ammattiliitot 85.
Vallankumouksen jälkeen Tunisian pääministerinä toimi 2010-luvun alkupuolella Ali Larayedh. Hän erosi paikaltaan tammikuun alussa 2014. Eron tarkoituksena oli rauhoittaa kuukausia kestäneet levottomuudet. Pyrkimyksenä oli tämän jälkeen koota virkamieshallitus. Hallitusneuvottelija ja pääministeriehdokas Mehdi Jomaa ilmoitti 26. tammikuuta 2014, että hän ei onnistunut virkamieshallituksen muodostamisessa. Sen sijaan hän kokosi väliaikaishallituksen 26. tammikuuta 2014. Myös uusi perustuslaki hyväksyttiin parlamentissa 26. tammikuuta 2014.
Heinäkuussa 2021 Tunisiassa puhkesi pääministeri Hichem Mechichin vastaisia mielenosoituksia. Presidentti Kais Saied ilmoitti 26. heinäkuuta, että parlamentin toiminta keskeytetään ja pääministeri Mechich erotetaan.
Tunisia on ollut johtava arabimaa naisten oikeuksien edistämisessä. Pian itsenäistymisen jälkeen tuli voimaan henkilölaki, joka salli naisten hakea passia, avata pankkitilin ja perustaa yrityksen. Moniavioisuus kiellettiin ensimmäisenä arabimaista. Tyttöjen koulunkäyntiä rohkaistiin, ja nykyisin yliopisto-opiskelijoista ja esimerkiksi juristeista huomattava osa on naisia.
Politiikka > Asevoimat

Puolustusministeriö hallinnoi asevoimia, jotka koostuvat maavoimista, laivastosta ja ilmavoimista. Vuoteen 2002 mennessä Tunisian maavoimat koostui 27 000 sotilaasta, laivasto puolestaan 4 500 sotilaasta ja ilmavoimat 3 500 lentosotamiehestä.
Politiikka > Sananvapaus

Tunisian sananvapaus on parantunut arabikevään vallankumouksen ansiosta. Freedom House -järjestö luokitteli vuoden 2015 aikoihin Tunisian ainoaksi arabimaaksi, jossa on sananvapaus. Vastaava arvio Toimittajat ilman rajoja -järjestöltä on hiukan kielteisempi. Silti ongelmiakin on. Toimittajat saattavat joutua oikeuteen esimerkiksi viranomaisten loukkaamisesta. Tunisialainen bloggaaja Yassine Ayari tuomittiin vuoden 2015 alussa vuodeksi vankeuteen armeijan häpäisemisestä Facebookissa.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2023 raportin mukaan Tunisia luokiteltiin osittain vapaaksi.
Kun Tunisian pitkäaikainen autoritaarinen johtaja syrjäytettiin vuonna 2011, Tunisiassa järjestettiin sarja monipuoluevaaleja, joissa ehdokkaiden valinta oli vapaa. Kansalaiset nauttivat huomattavista poliittisista oikeuksista ja kansalaisvapauksista vuonna 2014 annetun perustuslain nojalla. Demokratian vakiinnuttamisen estivät kuitenkin maan läpikotainen korruptio, taloudelliset haasteet ja turvallisuusuhat. Ratkaisemattomia ongelmia liittyy sukupuolten tasa-arvoon ja siirtymäajan oikeuksiin, jotka estivät ja demokratian vakiinnuttamisen. Vuonna 2021 presidentti Kaïs Saïed ryhtyi toteuttamaan hätätoimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli muuttaa poliittista järjestelmää ja laajentaa hänen omaa toimeenpanovaltaansa. Saïed korvasi yksipuolisesti pääministerin ja keskeytti parlamentin toiminnan, sekä lakkautti virallisesti vanhan lainsäädäntöelimen vuonna 2022. Hän antoi uuden perustuslain ja vaalilain, sekä jatkoi kampanjoita poliittisia vastustajiaan kohtaan.
Hallinnollinen jako

Tunisia muodostuu 24 kuvernementista Ne ovat:
| --- | --- |
 Ariana  Béja  Ben Arous  Bizerte  Gabès  Gafsa  Jendouba  Kairouan  Kasserine  Kebili  Kef  Mahdia  Manouba  Medenine  Monastir  Nabeul  Sfax  Sidi Bouzid  Siliana  Sousse  Tataouine  Tozeur  Tunis  Zaghouan:
Talous

Tunisian talous on monipuolinen. Talous perustuu matkailuun, kaivosteollisuuteen, maatalouteen ja teollisuustuotteiden valmistukseen. Myös öljyllä on tärkeä osuus Tunisian taloudessa. Tunisian rahayksikkö on Tunisian dinaari. Dinaareita ei saa kuljettaa maan ulkopuolelle. Turistipaikoissa myös euroja hyväksytään epävirallisena maksuvälineenä.
Tunisialla on ollut yhteistyösopimus Euroopan unionin kanssa jo vuodesta 1998. Tunisian ja EU:n välinen teollisuustuotteiden vapaakauppasopimus astui voimaan vuonna 2008. EU onkin Tunisian tärkein kauppakumppani.
Merkittävimmät luonnonvarat ovat öljy ja maakaasu, fosfaatti, rautamalmi ja suola. Merkittävimmät maataloustuotteet ovat oliivit ja oliiviöljy, vilja, sitrushedelmät, mantelit ja taatelit. Merkittävimpiin vientituotteisiin kuuluvat tekstiilit, fosfaatti ja öljy.
Talous > Liikenne

Tunisiassa on teitä 19 418 kilometriä, joista A1 Tunis-Sfax, P1 Tunis-Libya ja P7 Tunis-Algeria isompia moottoriteitä.
Tunisiassa on 30 lentokenttää, joista tärkeimmät Tunis-Karthagon kansainvälinen lentoasema ja Djerba-Zarzisin kansainvälinen lentoasema. Uusi lentokenttä Enfidha – Hammametin kansainvälinen lentoasema valmistui lokakuussa 2009, mutta avajaiset viivästyivät vuoteen 2011. Lentokenttä on Soussen pohjoispuolella Enfidhassa ja se pääasiassa palvelee Hammametin ja Port El Kantaouin lomakohteita sekä sisämaan kaupunkeja kuten Kairouania. Tunisiassa on neljän lentoyhtiön päämajat: Tunisair, Karthago Airlines, Nouvelair ja Tunisair Express.
Rautateitä on 2 165 kilometriä ja niillä liikennöi valtion omistama SNCFT. Tunisin alueella on myös raitiovaunuverkosto Metro Leger.
Tunisian merkittävimmät satamakaupungit ovat Biserta, Gabès, Radès, Sfax ja Skhira.
Väestö

Vuonna 2016 Tunisiassa arvioitiin elävän 11 134 588 asukasta.
Tunisian väestö periytyy berbereistä ja arabeista. Eurooppalaisia ja juutalaisia on pienenä vähemmistönä. Noin 98 prosenttia väestöstä on islaminuskoisia. Djerban saarella on elänyt jo kauan vahva juutalaisyhteiskunta. Suurin osa väestöstä puhuu äidinkielenään arabiaa, mutta myös ranskaa puhutaan yleisesti. 1990-luvulla laskettiin, että äidinkieleltään ranskankielisiä oli noin 11 000 ja berberikielen puhujia 26 000.
Väestö > Uskonto

Tunisian valtauskonto on Islam. Open Doors -järjestön World Watch-listauksen mukaan kristityt kokevat Tunisiassa hyvin korkeaa vainoa. Järjestön mukaan kristityt kokevat suuria paineita, erityisesti perhe- ja seurakuntaelämässä. Erityisesti muslimikäännynnäisten on erittäin vaikeaa elää uskoaan avoimesti, sillä he saattavat kokea jopa väkivaltaista vastustusta perheidensä ja yhteisöidensä taholta.
Kulttuuri

Koska Tunisia on pieni ja varsin homogeeninen maa, sen kansallistunne on vahva. Sitä vahvistavat muistot viimeaikaisista vaikeuksista etenkin itsenäisyyskamppailusta ranskalaisia vastaan.
Tunisialaisessa ruokavaliossa vehnä on keskeisessä asemassa, ja sitä syödään sekä kuskusina että leipänä. Muita keskeisiä raaka-aineita ovat oliivit ja oliiviöljy, lampaanliha, hedelmät ja vihannekset. Yksinkertaista kuskusia syödään lähes päivittäin, ja juhlaruuaksi siitä tehdään monimutkaisempia versioita. Rannikolla syödään myös kalaa ja äyriäisiä. Maalla juodaan enemmän teetä, kaupungeissa kahvia.
Karthagon rauniot ovat yhä turistikohteena kiinnostavat. Maassa on kaikkiaan kahdeksan Unescon maailmanperintökohdetta: Dougga, El Jemin amfiteatteri, Ichkeulin kansallispuisto, Kairouan, Karthagon rauniot, Kerkuanen puunilaiskaupunki ja sen nekropoli, Soussen medina ja Tunisin medina.
Kulttuuri > Urheilu

Tunisian suosituin laji on jalkapallo, ja maan jalkapallomaajoukkue on pelannut MM-kisoissa viidesti vuosina 1978, 1998, 2002, 2006 ja 2018. Maa on FIFA-rankingissa marraskuussa 2017 sijalla 28. Se voitti isäntämaana Afrikan-mestaruuden vuonna 2004. Tunisian pääsarja on nimeltään Ligue Professionnelle 1, jota on pelattu vuodesta 1957 lähtien. Sarjan menestyneimpiä seuroja ovat Espérance, Club Africain ja Étoile Sportive du Sahel. Tunisia on varsin menestynyt myös käsipallossa. Maa on voittanut yhdeksän kertaa miesten Afrikan-mestaruuskilpailut, joka on Afrikan-mestaruuskisojen ennätys. Myös naisissa Tunisia on voittanut kaksi Afrikan-mestaruutta käsipallossa. Tunisia isännöi myös kerran miesten maailmanmestaruuskilpailuja vuonna 2005. Tuolloin Tunisia sijoittui kisoissa neljänneksi.
Tunisia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1960 alkaen. Se on saanut yhteensä kymmenen mitalia, joista pitkänmatkanjuoksija Mohammed Gammoudi on tuonut neljä.
Koripallossa Tunisian koripallomaajoukkue eteni ensimmäistä kertaa koripallon MM-kisoihin vuonna 2010, jossa Tunisian jäi alkulohkoon. Sen sijaan koripallon Afrikan-mestaruuskilpailuissa Tunisia voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2011.
Koulutus

Aikuisväestösstä lukutaito oli vuonna 2015 81,8 prosenttia, vuonna 2008 oli 77,6 prosenttia. Koulutukseen on panostettu voimakkaasti ja siihen käytetään kuusi prosenttia bruttokansantuotteesta. 6–16-vuotiailla lapsilla on ollut oppivelvollisuus vuodesta 1991. Tunisia sijoittui sijalle 17 korkeamman koulutuksen sarjassa ja oli 21. peruskoulutuksen sarjassa kansainvälisessä The World Economic Forum -vertailussa vuosina 2008–2009.selvennä
Vaikka lapset kotona oppivatkin usein Tunisian arabian, kouluissa opetetaan kuusivuotiaille standardiarabiaa. Kahdeksanvuotiaasta eteenpäin kouluissa opetetaan ranskaa ja 12-vuotiaille englantia.[lähde? ]
Kansanterveys

Vuonna 2019 terveydenhuoltoon käytettiin seitsemän  prosenttia bruttokansantuotteesta. Elinajanodote oli vuonna 2022 76,8 vuotta.
Imeväiskuolleisuus vuonna 2022 noin 12 lasta tuhannesta,, vuonna 2004 25 lasta tuhannesta..
Vuonna 2007 arvioitiin, että HIV:n kantajia oli noin 0,1 prosenttia aikuisväestöstä, kaikkiaan noin 3 700 henkeä. ARVT-lääkitystä olisi tarvinnut noin tuhat henkeä, mutta sitä sai vain noin kolmannes heistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tunisia Wikimedia Commonsissa
Tunisia kartalla.
Habib Bourguiba allekirjoittaa maan perustuslain vuonna 1959.
Tunisian pääministerinä oli vuosina 2014–2015  Mehdi Jomaa.
Oliivipuuviljelmiä Sfaxissa.
Mosaiikki Douggasta.
Olympique Radès Stadium
Sadiki College Tunis
Gheorghe Mureșan

| Gheorghe Mureșan |
| --- | --- |
 Gheorghe Mureșan, 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gheorghe Dumitru Mureșan
Syntynyt: 14. helmikuuta 1971 (ikä 53) Tritenii de Jos, Romania
Kansalaisuus:   Romania
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  231 cm
Paino:  143 kg
NBA-varaus:  30. varaus 1993, Washington Bullets
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1991–1992 1992–1993 1993–1995 1995 1995–1997 1999–2000 2000–2001 2005–2006:   CS Universitatea  Pau-Orthez  Washington Bullets  Pau-Orthez  Washington Bullets  New Jersey Nets  Pau-Orthez  Washington GreenHawks
Aiheesta muualla
FIBA
Gheorghe Dumitru Mureșan (s. 14. helmikuuta 1971 Tritenii de Jos) on romanialainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Yhdessä Manute Bolin kanssa hän on kaikkien aikojen pisin NBA-pelaaja; molemmat ovat pituudeltaan 2,31 metriä.
Mureșan opiskeli Clujin yliopistossa ja pääsi vuonna 1993 Washington Bulletsiin. Hän pelasi lisäksi Élan Béarnais Pau-Orthez'ssa Ranskassa ja NBA-uransa lopussa New Jersey Netsissä.
Mureșan on näytellyt yhdessä elokuvassa Jättini (My Giant, 1998), jossa hän esitti toista pääroolia yhdessä Billy Crystalin kanssa. Mureșanin ja hänen puolisonsa Lilianan ensimmäinen poika George syntyi saman vuoden huhtikuun 23. päivänä.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Basketball-Reference (englanniksi)
Goudí

| Goudí Γουδή |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Goudí korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  7.
Koordinaatit:  37°59′09″N, 23°46′04″E
Lähialueet:  Ampelókipoi
Goudí (kreik. Γουδή; myös Γουδί) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan koillisosassa ja kuuluu kaupungin 7. suuralueeseen.
Kreikan kansallinen glyptoteekki.
Goudí tunnetaan muun muassa sen alueella sijaitsevista suurista sairaaloista. Siellä sijaitsevat myös muun muassa Ateenan yliopiston antropologinen museo, Anatominen museo sekä Kreikan kansallinen glyptoteekki.
Goudín länsipuolella sijaitsee Ampelókipoin kaupunginosa, eteläpuolella Zográfoun kaupunki ja itäpuolella Papágoun kaupunki. Kaupunginosasta on saanut nimensä Ateenan metron Goudín metroasema, joka sijaitsee Zográfoun puolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goudí Wikimedia Commonsissa
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Gouda (juusto)

Vanhempaa goudajuustoa
Gouda on hollantilainen lehmänmaidosta valmistettu, kypsytetty, puolikova juustotyyppi, jota on valmistettu jo ainakin 1100-luvulta. Tyypillinen gouda painaa noin 15 kg, ja sen rasvapitoisuus on 31–45 % kuiva-aineesta. Juustoa kypsytetään vähintään muutama viikko, enimmillään jopa vuosia. Goudan maku ja muut ominaisuudet vaihtelevat paljon kypsytysasteen mukaan. Yleisesti Gouda-juustot ovat maultaan mietoja ja maku vaihtelee makeasta suolaiseen. Savustetut Goudat maistuvat kermaisilta ja hieman karamellimaisilta. Gouda-juustojen nimikkeitä ovat muun muassa Arki Gouda, Salaneuvos, Castello, Karelia ja Kuusamon juusto.
Nimi

Gouda on saanut nimensä etelähollantilaisen Goudan kaupungin mukaan, mutta nimellä ei ole alkuperäsuojaa. Goudaksi voidaan siksi kutsua muuallakin kuin Hollannissa valmistettua juustoa. Alkuperäisellä valmistusalueella valmistetusta goudajuustosta käytetään suojattua nimeä Noord-Hollandse Gouda.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Goudajuustomarkkinat Goudan kaupungissa
Georges Bernanos

| Georges Bernanos |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1888 Pariisi, Ranska
Kuollut: 5. heinäkuuta 1948 Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  kirjailija
Uskonnollinen kanta:  katolinen
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  Sous le soleil de Satan, 1926
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Georges Bernanos (20. helmikuuta 1888 Pariisi, Ranska – 5. heinäkuuta 1948 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on 1900-luvun merkittävimpiä katolisia kirjailijoita.
Bernanos suoritti oikeustieteen ja kirjallisuuden lisensiaatti tutkinnon ja työskenteli sittemmin vakuutustarkastajana vuoteen 1927. Bernanosin esikoisromaani Sous le soleil de Satan ilmestyi 1926. Sen jälkeen hän hankki elantonsa kirjoittamalla. Taloudellisista syistä hän joutui muuttamaan vuosiksi 1934–1937 suuren perheensä kanssa Mallorcalle.
Bernanos muutti 1938 Etelä-Amerikkaan, jossa hän oleskeli toisen maailmansodan aikana. Vuodesta 1944 hän asui Tunisiassa ja vuodesta 1945 Pyreneillä.
Bernanos suuntautui jo varhain poliittiseen oikeistoon, toisin kuin useat aikalaiskirjailijat. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, haavoittui ja sai kunniamerkin.
Bernanos oli katolinen ja mystikko, mutta myöhemmin uransa aikana hän arvosteli katolista kirkkoa ja myös Francoa. Esimerkiksi teoksessaan Les grands cimetières sous la lune hän kirjoittaa Mallorcalla tapahtuneista julmuuksista. Hän arvosteli voimakkaasti muun muassa paikallisia katolisia piispoja, jotka Espanjan sisällissodan aikana olivat haluttomia puuttua punaisten kohteluun
Bernanos oli katolinen mystikko ja erityisesti kiinnostunut hyvän ja pahan välisestä mittelystä hurskaiden ihmisten sisimmässä. Esikoisromaanissaan hän kuvaa tätä ihmisen ja paholaisen välistä taistelua. Hänen romaaneissaan on yleensä pappi keskushenkilönä ja sijaiskärsijänä.
Bernanosin tunnetuin teos on Maalaispapin päiväkirja (alkuteos Journal d'un curé de campagne, 1936), jonka pohjalta Robert Bresson on ohjannut elokuvan Papin päiväkirja (1950). Suomeksi on ilmestynyt lisäksi Mouchette (alkuteos Nouvelle histoire de Mouchette), josta Bresson myös on ohjannut elokuvan, jota Suomessa on esitetty nimellä Mouchette – raiskattu. Esikoisromaanista Sous le soleil de Satan on Maurice Pialat ohjannut elokuvan, jota on suomeksi esitetty nimellä Paholaisen auringon alla.
Syvällisesti kristitty Bernanos suhtautui jyrkästi aikansa materialismiin ja kannatti itse eettisestä järjestelmää, joka pohjautuu kirkon opetuksiin.
Bernanosin kirjojen vahvuus juontuu hänen intohimoisesta velvollisuudentunnostaan ja porvarillisen maailman omahyväisten asenteiden torjumisesta.
Teokset > Proosa

Sous le soleil de Satan, Paris, Plon, 1926 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2008)
L'Imposture, Paris, Plon], 1927 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2010)
La Joie, La Revue universelle, 1928, Paris, Plon, 1929 (Prix Fémina -palkinto)
Un crime, Paris, Plon, 1935
Journal d'un curé de campagne, La Revue hebdomadaire, 1935–1936, Paris, Plon, 1936, suom. Maalaispapin päiväkirja
Nouvelle histoire de Mouchette, Paris, Plon, 1937 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2010) suom. Mouchette
Monsieur Ouine, Rio de Janeiro, 1943, Paris, Plon, 1946 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2008)
Un mauvais rêve, Paris, Plon, 1950
Dialogues d'ombres, Paris, Seuil, 1955 (novelleja)
Teokset > Suomennetut teokset

Mouchette, suom. Leena Kirstinä. Karisto, 1968
Maalaispapin päiväkirja, suom. Helena Anhava. WSOY, 1953.
Teokset > Libretto

Dialogues des carmélites, Pariisi, Seuil, 1949. suom. Karmeliittain tarinoita. säv. Francis Poulenc, libreton suom. Eija Hirvonen. Savonlinnan oopperajuhlat, 1999 perustuu teokseen Maalaispapin päiväkirja.
Aiheesta muualla

Georges Bernanos Internet Movie Databasessa. (englanniksi) – Luettelo Bernanosin teoksiin perustuvista elokuvista
Gheorghe Tattarescu

Gheorghe Tattarescu, Carol Popp de Szathmaryn valokuva
Gheorghe Tattarescu: Tyttö ja tamburiini.
Gheorghe Tattarescu:11. helmikuuta 1866, uusi Romania
Gheorghe Tattarescu (lokakuu 1818 Focçsani – 24. lokakuuta 1894 Bukarest) oli moldovalaistaustainen, Romaniassa työskennellyt taidemaalari. Häntä pidetään Romanian klassistisen maalaustaiteen pioneerina.
Tattarescu sai ensiopetuksensa enoltaan, Nicolae Teodoresculta, joka oli kirkkomaalari. Vuodet 1845 - 1851 Tattarescu vietti Roomassa taideopintojen parissa. Siellä hänestä tuli renessanssin ja Italian klassisen taiteen ihailija. Guido Reni ja Rafael olivat hänen innostajiaan ja esikuviaan.
Vuosi 1848 oli "Euroopan hullu vuosi". Myös nykyisessä Romaniassa sijainneessa Valakiassa oli vallankumouksellista liikehdintää. Tattarescu oli vallankumouksen kannattaja ja maalasi sen johtohenkilöiden muotokuvia. Vallankumouksen johtohahmojen muotokuvia pidetään yhtenä hänen parhaista töistään. Tämän jälkeen myös Romanian itsenäisyyskamppailu oli hänen taiteensa merkittäviä aiheita.
Vuonna 1855 Tattaresculla oli jo varallisuutta ostaa oma talo, johon sijoittaa myös ateljee. Hän työskenteli talossaan seuraavat neljäkymmentä vuotta. 1860- luvulle tultaessa Tattarescu oli merkittävä henkilö Romanian maalaustaiteessa. Hän sai suuren tilauksen, jossa häntä pyydettiin ikuistamaan maansa hienoimpia maisemia ja merkittävimpiä rakennuksia.
1860- luvulla Tattarescu oli myös tuottelias kirkkomaalari. Hän teki maalauksia yli 50 kirkkoon Iasissa ja Bukarestissa. Kirkkomaalauksissa hänen oli yhdistettävä tiukka uskonnollinen kaanon omaan ilmaisuun. On kuitenkin huomattava, että osa Tattarescun maalaamina pidetyistä kirkkomaalauksista onkin hänen oppilaiden tekemiään. Aidon Tattarescun löytäminen niiden joukosta vaatii asiantuntijuutta.
Romaniasta puuttui 1860- luvulla taidekoulu. Tattarescu oli mukana yhdessä  taidemaalari Theodor Amanin kanssa perustamassa Bukarestiin taideakatemiaa. Hän toimi uuden oppilaitoksen opettajana ja johtajana. Oppilaitoksen johtajana hän toimi vuodet 1891 - 1892.
Aiheesta muualla

http://www.artnet.com/artists/gheorghe-tattarescu/
Giacomo Galvani

Giacomo Galvani (1. marraskuuta 1825 Bologna – 7. toukokuuta 1889 Venetsia) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Galvani opiskeli Bolognassa ja teki debyyttinsä vuonna 1849 Spoletossa Giuseppe Verdin I masnadierin esityksessä. Eniten arvostusta hän kuitenkin nautti bel canto -ohjelmiston tulkitsijana. Hän teki esiintymisiä muun muassa Bolognassa, Milanossa, Lontoossa ja Barcelonassa. Esiintymisuransa jälkeen hän opetti laulua Venetsiassa ja vuosina 1869–1887 Moskovan konservatoriossa. Lisäksi Galvani johti oopperaseuruetta basso Giuseppe Ciampin kanssa. Vuonna 1887 hän jäi eläkkeelle ja asettui Venetsiaan.
Gunnar Marcusson

| Gunnar Marcusson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt:  Skottlanda, Kristinehamn
Gunnar Erik Marcusson (19. huhtikuuta 1918 Skottlanda – 5. tammikuuta 2014 Kristinehamn) oli ruotsalainen raviohjastaja, hevoskasvattaja ja -valmentaja.
Suurkilpailuvoittoja

Ruotsi
Axevalla: Lord Bulwark (1966)
Årjängstravet: Justus (1967)
Färjestadstravet: Lord Bulwark (1968)
Örebrotravet: Git Key (1976)
Geisslerin putki

Geisslerin putki on eräänlainen loisteputki. Putken kehitti saksalainen lasinpuhaltaja Heinrich Geissler.
Eräs tunnetuimpia malleja on sellainen, jonka päädyt ovat venytetyn pisaran muotoiset; pisaran kärjestä lähtee kiemurteleva lasiputki, johon on tavallisesti sijoitettu erilaisia suoloja tai mineraaleja. Putken päissä on elektrodit. Geisslerin putki on täysin hapeton, mutta se on yleensä täytetty esimerkiksi jalokaasuilla tai elohopeahöyryllä.
Kun putken päihin kytketään suurjännite, putki alkaa loistaa; jos virta on suuritaajuuksinen, kuten vaikkapa teslanmuuntajan tuottama, valot ja värit putkessa vaihtelevat paljonkin.
Putki voi olla myös esimerkiksi kirjaimen muotoinen (kuvassa). Sellaisia käytetään paljon esimerkiksi valomainoksissa. Siitä lähtevän valon väri riippuu käytetystä kaasusta.
Kuvia

Eri jalokaasuilla täytettyjä Geisslerin putkia
Helium
Neon
Argon
Krypton
Ksenon
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geisslerin putki Wikimedia Commonsissa
Geodynamiikka

Geodynamiikka on maapallon ja maan kiinteiden osien liikkeitä tutkiva tieteenala. Tutkimuskohteisiin kuuluu:
Maan rotaatioliike, siis napaliike ja vuorokauden pituuden vaihtelut
Mannerlaattojen hidas liike, laattatektoniikka
Postglasiaalinen maannousu mm. Fennoskandiassa ja Pohjois-Kanadassa
Paikallisia ja alueellisia erillisliikkeitä, jotka voivat olla luonnollisia tai ihmisten aiheuttamia (antropogeenisia).
Käytetyt mittaustekniikat ovat
Geodeettinen paikannus, mm. satelliittipaikannus
Tarkkavaaitus
Painovoimamittaus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Geodeettinen laitos, Geodesian ja geodynamiikan osasto
NKG:n Geodynamiikan työryhmä (Arkistoitu – Internet Archive)
Wales

Wales (kymriksi Cymru [ˈkəmri], lat. Cambria) on maa Ison-Britannian saaren länsiosassa ja yksi Yhdistyneen kuningaskunnan neljästä osasta.
Nimi

Walesin nykyinen kymrinkielinen nimi Cymru [ˈkəmri] on nykyaikaisen kirjoitustavan mukainen muoto sanasta Cymry, eli kymrit. Cymry tarkoitti puolestaan tietyn tiiviin alueen, eli bron asukkaita. Britannian kelttiläiset asukkaat tunnettiin alun perin yksinkertaisesti britteinä, mutta kun kelttiläisten kielten puhujat menettivät alueensa suurimmasta osasta saarta, myös britti katosi nimenä jäljelle jääneisiin keltteihin viitatessa. Nimi Wales on johdettu puolestaan muinaisenglannin sanasta Wealas, joka tarkoittaa ulkomaalaisia. Germaanit käyttivät termiä roomalais-kelttiläisestä väestöstä.