stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirttijärvi–Riihijärvi

| Pirttijärvi–Riihijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Pirkanmaa
Kunnat:  Jämsä, Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°43′51″N, 25°11′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskujoki:  Kapalokoski Kapalojärvi–Lehmijärveen 
Järvinumero:  14.261.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,1 m  
Rantaviiva:  15,3514 km  
Pinta-ala:  1,55564 km²  
Tilavuus:  0,0106852 km³ 
Keskisyvyys:  6,87 m  
Suurin syvyys:  21,43 m  
Saaria:  2 
 fiPirttijärvi–Riihijärvi 
Pirttijärvi–Riihijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Pirkanmaalla Kuhmoisissa Arvajan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Pirttijärvi–Riihijärvi koostuu Pirttijärvestä, Riihijärvestä ja niiden välille jäävästä Kaijanjärvestä. Järvenosia erottaa Kassalansalmi ja Syväsalmi. Pirttijärvi–Riihijärven pinta-ala on 156 hehtaaria eli 1,6 neliökilometriä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,02 hehtaaria. Toinen saarista on Riihijärven pohjoisosassa sijaitseva Muurajaissaari ja toinen Pirttijärven pohjoisosassa sijaitseva Papanasaari. Muurajaissaaressa on rakennuksia ja saari on 230 metriä pitkä ja 140 metriä. Papanasaari on pieni luoto ja se on asumaton. Jämsän ja Kuhmoisten raja kulkee kaikkien kolmen järvenosan kautta siten, että järvien pohjoisosat kuuluvat Jämsään ja eteläosat Kuhmoisiin.
Pirttijärvi–Riihijärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 10,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0107 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 6,9 metriä ja suurin syvyys on 21,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee Pirttijärven keskiosassa. Riihijärven syvin kohta on 18 metriä ja Kaijanjärven 14 metriä.
Pirttijärvi–Riihijärven rantaviivan pituus on 15,4 kilometriä. Järven rannat ovat pääosin metsää, mutta etenkin Riihijärven länsirannoilla on peltoja. Rannoilla on yhteensä noin 30 taloa tai vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet

Pirttijärvi–Riihijärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,1 metriä mpy. Siihen laskee yhteensä kahdeksan järveä tai lampea. Riihijärven luoteispäähän laskee Hassinkoskea pitkin Lammi, pohjoispäähän Järveisjärvi ja Kaakkolammi ja lounaispäähän Pirulammi. Kaijanjärven pohjoispäähän laskee Hehkoslammi. Pirttijärven luoteispäähän laskee Koukkulammi ja eteläpäähän Vehkajärvi ja Pieni Vehkajärvi. Pirttijärvi–Riihijärvi laskee Pirttijärven länsipäästä lähtevää Kapalokoskea pitkin Kapalojärvi–Lehmijärveen. Kapalokosken pudotus on 0,2 metriä.
Isojärvi (Kuhmoinen)

| Isojärvi |
| --- | --- |
 Ilmakuva Kuhmoisten Isojärvestä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa, Keski-Suomi
Kunnat:  Kuhmoinen, Jämsä
Koordinaatit:  61°42′51″N, 25°00′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Tulo-oja:  Huovarinoja
Laskujoki:  joki Koekeskiseen 
Järvinumero:  14.263.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,9 m  
Pituus:  16,8 km  
Leveys:  6,6 km  
Rantaviiva:  117,31 km  
Pinta-ala:  18,33809 km²  
Tilavuus:  0,30023286 km³  
Keskisyvyys:  16,37 m  
Suurin syvyys:  69,73 m  
Saaria:  78 
:  Luutsaari, Pasinsaari, Peltosaari, Pukkisaari
 fiIsojärvi 
Nuotiopaikka Kuhmoisten Isojärven rannalla, Isojärven kansallispuiston alueella (2003)
Isojärvi  on Pirkanmaalla Kuhmoisissa ja Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan ja Kuhmoisten kirkonkylän välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 834 hehtaaria eli 18,3 neliökilometriä, se on 16,8 kilometriä pitkä ja 6,6 kilometriä leveä. Se on luode-kaakkosuuntainen järvi, jonka luoteispää haarautuu Ristiselän kohdalla Ouninpohjaksi ja Kaatseläksi, ja kaakkoispää Kiviselän kohdalla Isojärvenlahdeksi, Liivelahdeksi ja Kivijärveksi. Ristiselän ja Kiviselän välissä sijaitsee saaristoinen Jamasselkä. Järvi on erämaajärven oloinen ja sen rotkomainen ilme on jyrkkien kalliorantojen ja rinteiden seurausta. Järveä voidaan pitää rotkojärvenä, joka on muodostunut Päijänteen kanssa samaan kalliomurrokseen.
Järvellä on kartan mukaan 78 saarta. Niistä sijaitsee Kaatselällä Vohlisaari, Selkäsaari, Pasinsaari, Luutsaari, Kaijansaari, Mustasaari, Kollinsaari, Runussaari, Kalasaari, Viinahonka, Vattusaari ja Lammassaari. Ouninpohjalla on vain yksi saari Sorkkasaari. Ristiselän ja Kiviselän väsissä on saarten suojaama Janasselkä. Siellä sijaitsevat Peltosaari, Pukkisaari ja pieni Röhö. Ennen Kiviselkää järvi kapenee Sulasalmeksi, joka on vain 100 metriä leveä ja muuta järveä selvästi matalampi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 300,23 miljoonaa kuutiometriä eli 0,30023 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 16,4 metriä ja suurin syvyys on 69,7 metriä. Syviä syvänteitä (suluissa suurin syvyys) on Kaatselällä (40 m, 60 m, 65 m, 50 m, 50 m ja 30 m), Ouninpohjassa (20 m ja 40 m), Ristiselällä (50 m), Janasselällä (35 m), Sulasalmen molemmilla puolilla (50 m, 55 m ja 35 m), Kiviselällä (45 m) ja Liivelahdella (35 m). Syvin kohta sijaitsee Kaatselän yli 65 metrin syvänteessä Kaijansaaren edustalla.
Järven rantaviivan pituus on 117,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka muodostaa paikoin kallioista ja jyrkkärinteistä rantaa. Valuma-alueella ei esiinny juurikaan suomaata tai peltomaata. Asutus on haja-asutusta eikä suuria asutuskeskittymiä ole järven lähiympäristössä. Kulmakuntia ovat Hämeenpohja Kaatselällä, Ouninpohja, Kylämä Isojärvenlahdella ja Kotakoski Kivijärven pohjoispuolella. Hämeenpohjalle pääseen valtatieltä 9 haarautuvalta yhdystieltä 14250, joka haarautuu siellä järven pohjoisosia kiertävään yhdystiehen 14249. Järven eteläpuolella kulkee Kylämän kautta yhdystie 3284, josta haarautuu kyläteitä eri järven lahtiin ja niemiin. Järvi sijaitsee suurimmaksi osaksi Kuhmoisissa, mutta Kaatselän länsipuolisko ja pohjoisrannat sekä länsipuolisko Ouninpohjan pitkästä lahdesta kuuluu Jämsän Länkipohjaan.
Luontoarvoja > Isojärven kansallispuisto

Isojärven Kuhmoisten kunnan puolella sijaitsee Isojärven kansallispuisto, joka on alueen merkittävimpiä matkailukohteita. Järvi itse ei sisälly kansallispuistoon, mutta monin paikoin siihen kuuluvat järven rantoja lähialueineen ja saaria Kaatselältä, Vahterinsalmelta, Ristiselältä ja Janasselältä. Puistoon kuuluu lisäksi arvokkaita rantoja Kiviselältä ja Kivijärveltä. Puistossa on merkittyjä kärvelyreittejä 30 kilometriä, metsäpyöräilyreittejä 16 kilometriä ja melontareittejä 20 kilometriä. Alueella sijaitsevat Heretyn kämppä, Huhtalan torppa ja Luutsaaren kalapirtti.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,9 metriä mpy.
Isojärven pitkän ja haaroittuneen järven ympärillä on suhteellisen pieni valuma-alue. Valuma-alueella on kuitenkin yli 80 järveä, joiden pinta-ala on yli hehtaarin kokoinen. Niitä kaikkia ei esitellä tässä, mutta merkittävimmät järvet kuitenkin mainitaan. Isojärven pohjoispäähän laskee Huovarinoja, jonka valuma-alueella sijaitsee pieniä järviä. Ojan alajuoksulla oja virtaa järviketjun läpi. Nämä ovat ylhäältä lukien Ilmapyyry (3 hehtaaria, ha), Vähä Myllyjärvi (5 ha), Iso Myllyjärvi (9 ha) ja Alainen Myllyjärvi (3 ha). Näiden yläjuoksulta voidaan mainita suurina järvinä Iso-Mäntynen (20 ha) ja Yläinen Vuorisjärvi (17 ha). Huovarinojan ojansuun viereen laskee lyhyt laskuoja Paskurista (11 ha), joka sijaitsee aivan Ouninpohjan päässä. Kaatselän pohjoisimpaan lahteen Hämeenpohjaan laskee lyhyt Hämejärven (11 ha) laskuoja. Tämän ojan valuma-alue on hyvin pieni. Edellä mainittujen ojien välissä on pieniä järviä, jotka laskevat Isojärven pohjoisrantaan. Näitä ovat esimerkiksi Kailajärvi (4 ha), Naarajärvi (14 ha), Rehuna (8 ha), Terrijärvi (1 ha) ja Niinijärvi (1 ha). Kaatselän länsi- ja eteläpuolella kulkee vedenjakaja läheltä Isojärven rantaa, mutta täältä voidaan silti mainita Velunjärvi (17 ha) ja Partajärvi (11 ha). Ristiselän itäpuolella Puukkoisen länsipuolella sijaitsee muutama isompi järvi. Niistä laskevat Uuhipohjaan Konijärvi (21 ha), Uuhijärvi (7 ha), Matkusjärvi (23 ha) ja Mollijärvi (5 ha). Hieman etelämpänä Janasselkään laskevat Kaakkolammi (3 ha) ja Janasjärvi (15 ha). Isojärven kaakkoisosissa työntyy länteen Isojärvenlahti, jonka lähellä sijaitsee pitkä Kylämäjärvi (77 ha). Sen laskuoja virtaa tullessaan Isojärvenlahteen Yläsen (7 ha), Keskisen (4 ha) ja Alasen (7 ha) kautta. Samaan lahteen laskee etelästä päin muita suuria järviä Myllyojaa pitkin . Niitä ovat Kolisjärvi (23 ha), Kalliojärvi (27 ha), Petkeljärvi (21 ha) ja Sarvajärvi (112 ha).
Järven laskujoki lähtee sen kaakkoispäästä Kivijärven lahdesta ja se laskee eri järvien kautta Päijänteen Lehesselkään Arvajassa. Laskuväylä sisältää esimerkiksi seuraavia järviä ja uomia: Koekeskinen, Kotajärvi, Alainen Savijärvi–Iso Savijärvi, Kelkäte, Jokelanjärvi, Pälämä, Lammi, Kähöjokea ensin järveen Pirttijärvi–Riihijärvi ja sitten järveen Kapalojärvi–Lehmijärvi. Vesireitille tulee pudotusta tällä matkalla 40 metriä.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on järven sijainti valitettavasti aivan kartoitetun alueen rajalla. Järvestä näkyy vain sen kaakkoisosa Kylämän itäpuolelta. Kylämässä sijaitsi pari kolme taloa ja niiden lähellä torppia. Talojen nimiä olivat Kylämä, Isojärvi ja Sarvalan järven lähellä Sarvala. Lahden nimi on Isojärvenlahti, mutta tuolloin sen karttanimi oli Lehmälahti. Itäinen lahti kirjoitettiin ”Livenlahti”, kun sen nykyinen kirjoitusasu on Liivelahti. Nykyinen Kotakoski oli kirjoitettu karttaan ”Kolakoski”.
Vuosien 1965–1966 peruskartassa oli Isojärvenlahdella ja Ouninpohjalla paljon pientiloja. Seudun maatilat sijaitsivat muutoin metsissä kauempana järven rannoilta.
Kalmarin hiippakunta

Kalmarin hiippakunnan vaakuna
Series Episcoporum.Kalmarin tuomiokirkossa oleva luettelo Kalmarin hiippakunnan piispoista
Kalmarin hiippakunta (Kalmar stift) oli Ruotsin kirkon hiippakunta vuosina 1603-1915.
Hiippakunnan alueena oli noin puolet Kalmarin lääniä sekä Öölannin saari sekä jonkin aikaa myös Blekingen maakunnan itäisin osa. Hiippakuntaan kuului 45 pastoraattia. Hiippakunnan piispanistuin ja tuomiokirkko oli Kalmarissa. Hiippakunnan alue oli ennen sen perustamista osa Linköpingin hiippakuntaa.
Syitä hiippakunnan perustamiselle vaikuttaneita syitä olivat mm Linköpingin hiippakunnan alueellinen laajuus ja piispan merkittävä asema, sekä se, että itäinen Smoolanti oli rajaseutua. Aluksi hiippakunta oli superindentia ja sen johdossa oli superindendentti, joka vuonna 1678 sai piispan arvon kuningas Kaarle IX päätöksellä.
Kalmarin tuomiokirkko
Hiippakunta lakkautettiin 1900-luvun alussa. Kun silloinen Ruotsin pohjoisin hiippakunta, Härnösandin hiippakunta haluttiin jakaa ja muodostaa uusi hiippakunta, valtiopäivät päätti vuonna 1903 perustaa uuden hiippakunnan Luulajaan, mutta hiippakuntien lukumäärä päätettiin pitää ennallan ja siten päätettiin yhdistää Växjön ja Kalmarin hiippakunnat. Hiippakuntien yhdistyminen sovittiin tapahtuvan siten, että se hiippakunta, jonka piispanistuin vapautuu ensin, lakkaa ja hiippakunnat yhdistyvät Växjön hiippakunnaksi. Kun Kalmarin piispa Henry William Tottie kuoli 1913, Kalmarin hiippakunnan toiminta loppui vuonna 1915. Kalmarin tuomiokirkko on kuitenkin edelleen tuomiokirkko ja kun Växjön piispa viettää jumalanpalvelusta Kalmarin tuomiokirkossa, käyttää hän Kalmarin hiippakunnan piispan virkamerkkejä.
Kalmarin hiippakunnan superindendentit ja piispat

Nicolaus Petri 1603 – 1606
Johannes Petri Ungius 1607 – 1617
Jonas Birgeri Rhotovius 1619 – 1626
Nicolaus Eschilli 1627 – 1650
Samuel Nicolai Enander 1650 – 1656
Petrus Andreae Schomerus 1656 – 1660
Henning Schütte 1660 – 1707, piispa vuodesta 1678
Nicolaus Braun 1711 – 1729
Herman Schröder 1731 – 1744
Magnus Olai Beronius 1746 – 1764, arkkipiispa
Carl Gustaf Schröder 1766 – 1789
Jöran Wallenstråle 1790 – 1807
Magnus Stagnelius 1808 – 1829
Anders Karlsson af Kullberg 1831 – 1851
Paulus Genberg 1852 – 1875
Pehr Sjöbring 1878 – 1900
Henry William Tottie 1901 – 1913
Yhdysvaltain ulkoministeri

| Yhdysvaltain ulkoministeri |
| --- | --- |
 United States Secretary of State
 
 
 Nykyinen Marco Rubio 21. tammikuuta 2025 lähtien
Virka-asunto:  Harry S. Truman Building
Nimittäjä:  Presidentti senaatin tuella
Kauden pituus:  Presidentin tahdosta
Perustettu:  27. heinäkuuta 1789
Ensimmäinen:  Thomas Jefferson
Palkka:  221 400 $ vuodessa
Kotisivut:  Secretary of State
Yhdysvaltain ulkoministeri (engl. United States Secretary of State) on Yhdysvaltain ulkoministeriön johtaja, päävastuunaan kansainväliset suhteet. Ministeri kuuluu presidentin hallintoon.
Nykyinen ulkoministeri Marco Rubio astui virkaansa 21. tammikuuta 2025.
Historia

Siirtokuntien kongressi perusti ulkoministerin viran (Secretary of Foreign Affairs) 10. tammikuuta 1781. Presidentti George Washington perusti sen uudelleen heinäkuussa 1789. Kongressi antoi osastolle joitain kotimaan asioiden velvollisuuksia, kuten kirjeenvaihtoa, paperien arkistointia ja säilyttämistä ja julkaisua, ja vaihtoi sen nimen ”valtionministeriksi” (Secretary of State). Liittovaltion alkuvuosina virka oli usein ponnahduslauta presidenttiyteen.
John Adamsin mukaan ulkoministerin tulisi olla lakia, hallintoa ja historiaa lukenut mies, joka kykenee tiivistelmänomaisesti ymmärtämään "koko maanpäällisen universumimme".
Tehtävät ja nimittäminen

Ulkoministeri on presidentin pääasiallinen neuvonantaja Yhdysvaltain ulkopolitiikan linjassa ja toteutuksessa. Viime vuosinamilloin? ministeri on saanut päävastuun Yhdysvaltain toiminnasta ulkomailla joitain sotilasasioita lukuun ottamatta.lähde?
Ulkoministeri on Yhdysvaltain presidentin vallanperimysjärjestyksessä neljäs varapresidentin, edustajainhuoneen puheenjohtajan ja president pro temporen jälkeen.
Virallisesti ulkoministerin nimittää virkaansa Yhdysvaltain presidentti. Nimitykseen tarvitaan kuitenkin myös senaatin enemmistön tuki. Muiden ministeriöiden johtajien tavoin ulkoministerin virkakauden pituus on virallisesti "presidentin tahdosta", eli presidentti voi erotta ulkoministerin koska tahansa ja mistä tahansa syystä.
Palkka ja etuudet

Ulkoministeri on niin sanottu 1. tason virka. Näin ollen vuonna 2021 ulkoministerin vuosipalkaksi määriteltiin 221 400 dollaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain ulkoministeri Wikimedia Commonsissa
Vähä Leipäjärvi

| Vähä Leipäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°44′42″N, 25°14′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arvajanjoen valuma-alue (14.26)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.261.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,1 m  
Pituus:  150 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,385 km  
Pinta-ala:  0,86 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Leipäjärvi 
Vähä Leipäjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Arvajan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Arvajan alueeseen (14.261) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,1 metriä mpy.
Tornion räjähdysonnettomuus

Tornion räjähdysonnettomuus tapahtui 22. heinäkuuta 1945 sotilaiden lastatessa ammuksia rautatievaunuihin. Onnettomuudessa sai surmansa 16 suomalaissotilasta.
Räjähdysten sarja

Sotilaat olivat lastaamassa ampumatarvikkeita ja räjähdysaineita rautatievaunuihin 70 metrin päässä Tornion rautatieasemalta. Paikkaa kutsuttiin Pikku-Berliiniksi, ja sinne oli koottu saksalaisten Torniosta perääntymisen jälkeen kaikenlaista sotasaalista. Lapin sota oli päättynyt huhtikuussa, ja pohjoisesta tuotiin runsaasti ammuksia. Nyt lastattiin Ouluun vietäväksi suomalaisvalmisteisia kranaatinheittimien, kenttätykkien ja panssarintorjuntatykkien ammuksia sekä panssarivaunu- ja polkumiinoja.
Kello 20.40 räjähti. Ensimmäistä räjähdystä seurasi toinen. Kaksi jättimäistä tuli- ja savupilaria kohosi parin sadan metrin korkeuteen, ja paineaallot tärisyttivät Haaparannankin taloja. Kranaatit ja sirpaleet vinkuivat ilmassa torniolaisten rynnätessä väestönsuojiin. Haaparannan puolella poliisi eristi lähikorttelit. Kaupunkilaisia tungeksi myös tapahtumapaikalle, ja poliisi joutui hätistelemään heitä kauemmaksi.
Ammusten räjähtelyä kesti puolitoista tuntia. Paikalle saapuivat Tornion ja Haaparannan palokunnat ambulansseineen, mutta ne eivät voineet lähestyä paikkaa. Paloa sammutettiin puutavaravaunujen takaa sen verran kuin kyettiin. Tuli ei kuitenkaan päässyt leviämään 60 metrin päässä olevaan ammusvarastoon.
Tuhot

Vasta räjähdysten tauottua voitiin todeta, että kahdeksan ammusvaunua oli tuhoutunut. Ammusvaunujen ja rautatien paikalle oli syntynyt valtavat kuopat, ja kiskot ja ratapölkyt olivat kadonneet. Parakit olivat lentäneet ilmaan, mutta koska lähellä ei ollut asutusta, muut kiinteistövahingot jäivät rikkoutuneisiin ikkunoihin Torniossa ja Haaparannalla. Ikkunoita rikkoutui kahden kilometrin säteellä, ja sirpaleita lensi Haaparannalle saakka.
Onnettomuudessa kuoli 15 sotilasta, joista osasta löytyi vain rippeitä mutta eräistä ei jälkeäkään. Silpoutuneiden ruumiiden lisäksi paikalta löytyi kaksi pahoin loukkaantunutta. Viisi miestä pelastui onnettomuudesta ehjin nahoin. Autonkuljettaja hyppäsi ojaan ja pääsi sitä myöten poistumaan. Neljä miestä räjähdys heitti ilmaan, mutta he eivät silti loukkaantuneet. Toinen loukkaantuneista kuoli seuraavana päivänä, joten uhrien lukumääräksi tuli 16. Onnettomuudessa kuolivat asemestari Armas Piispala, kaksi alikersanttia, korpraali ja 12 sotamiestä.
Syy

Yhtään ensimmäisen räjähdyksen silminnäkijää ei jäänyt eloon. Siksi räjähdyksen alkusyyksi voidaan vain arvella huolimattomuutta tai varomattomuutta. Sitä, miksi yksi ammuslaatikko sai sellaisen kolahduksen, että se räjähti, ei tiedetä.
1994

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1994 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia > Helmikuu

1. helmikuuta – Punk/rockyhtye Green Day teki läpimurron julkaistaessaan kolmannen albuminsa Dookien
4. helmikuuta – Yhdysvallat lopetti 30 vuotta voimassa olleen Vietnamin kauppasaarron.
4. helmikuuta – Suomen Asianajajaliitto erotti Kauko Juhantalon jäsenyydestään tämän valtakunnanoikeudessa saaman tuomion vuoksi.
4. helmikuuta – Espoon, Kirkkonummen ja Vihdin kuntien alueille perustettiin Nuuksion kansallispuisto.
6. helmikuuta – Martti Ahtisaari valittiin Suomen tasavallan presidentiksi. Hän sai 53,9 % äänistä ja voitti presidentinvaalien toisella kierroksella Elisabeth Rehnin.
7. helmikuuta – Opetusministeri Riitta Uosukainen siirtyi Suomen ensimmäiseksi naispuoliseksi eduskunnan puhemieheksi. Uudeksi opetusministeriksi tuli Uosukaisen avustajana toiminut Olli-Pekka Heinonen.
7. helmikuuta – Suomen ensimmäinen evankelisluterilainen luostari aloitti toimintansa Enonkoskella Etelä-Savossa.
11. helmikuuta – Suomi asetti puolustusministeri Elisabeth Rehnin ehdokkaakseen YK:n lastenapujärjestön Unicefin pääsihteerin vaaliin.
12. helmikuuta – Lillehammerin olympialaiset alkoivat.
14. helmikuuta – Iran uudisti jälleen kirjailija Salman Rushdielle langetetun kuolemantuomion.
21. helmikuuta – Eteläsuomalaiset maanviljelijät järjestivät Suomen EU-jäsenyyden vastaisen mielenosoituksen EY-lähetystön edustalla Esplanadin puistossa Helsingissä. Mielenosoittajat polttivat lähetystön lipun ja kasasivat lunta lähetystön pääsisäänkäynnin eteen.
22. helmikuuta – Ahvenanmaa sai oikeuden poiketa EU:n verosäädöksistä siten, että veroton myynti säilyi Ahvenanmaan kautta kulkevilla matkustajalaivoilla.
24. helmikuuta – Valtion vakuusrahasto ilmoitti, että keskeinen osa entisen Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (SKOP) taidekokoelmista siirretään Valtion taidemuseon omistukseen. Taidemuseolle siirtyi noin 1 500 teosta, joiden arvo oli yhteensä noin 30 miljoonaa markkaa. Joukossa oli useita Suomen taiteen merkkiteoksia.
25. helmikuuta – Palkkamurhaaja Ilpo Larha pakeni Helsingin lääninvankilasta. Hänet oli vuonna 1992 tuomittu elinkautiseen vankeuteen niin kutsutusta Jollaksen palkkamurhasta.
25. helmikuuta – Äärijuutalainen lääkäri ampui 48 rukoilemaan kokoontunutta arabia moskeijassa Hebronissa Jordanjoen länsirannalla. Israelin ja PLO:n väliset rauhanneuvottelut keskeytettiin tapauksen vuoksi.