stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Plastic Tears
Diskografia > Albumit

Stranded in Rock'n'Roll (2000)
Nine Lives Never Dies (2009)
Angels with Attitude (2018)
Anthems For Misfits (2021)
Diskografia > Singlet ja EP:t

Velvet Flame (Megamania, 1994, CD-EP)
Rhythm Rider (Star Trash Records, 2016, CD-EP)
Run Rabbit Run (Alive and Kickin', 2017, Digital single)
Iris Kick (Plastic Records, 2017, Digital single)
Secret Society (Plastic Records, 2018, Digital single)
Miss Stumbling Legs (Plastic Records, 2018, Digital single)
Day by Day (Plastic Records, 2018, Digital single)
Aiheesta muualla

Plastic Tears Facebook
Plastic Tears - BandCamp
Plastic Tears - YouTube
Paul Shaffer

Paul Shaffer vuonna 1992.
Paul Allen Wood Shaffer (s. 28. marraskuuta 1949) on kanadalainen kirjoittaja ja esiintyvä taiteilija. Hän vastasi musiikista koomikko David Lettermanin juontamissa yhdysvaltalaisissa keskusteluohjelmissa vuodesta 1982 alkaen, ensin NBC:n Late Night with David Lettermanissa ja myöhemmin CBS:n Late Show with David Lettermanissa. Nuorena hän soitti Blues Brothers -yhtyeessä John Belushin ja  Dan Aykroydin kanssa, mutta ei esiintynyt yhtyeestä kertovassa menestyselokuvassa The Blues Brothers.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Shaffer Wikimedia Commonsissa
Paul Shaffer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Palojärvi (Viitasaari)

| Palojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°05′53″N, 26°05′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskujoki:  Palopuri Pieneen Kalliojärveen 
Järvinumero:  14.471.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,4 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  3,029 km  
Pinta-ala:  15,561 ha  
Tilavuus:  0,0004666 km³ 
Keskisyvyys:  3 m  
Suurin syvyys:  7,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPalojärvi 
Palojärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Pohjoiskylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 15,6 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 466 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 7,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kymöjärven–Kärnänjärven alueeseen (14.471) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,4 metriä mpy.
Paul Siefert

Paul Siefert
Paul Siefert (28. kesäkuuta 1586 – 6. toukokuuta 1666) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hän työskenteli Königsbergin vanhankaupungin pääkirkon urkurina, hoviurkurina Varsovassa ja vuodesta 1623 kuolemaansa Danzigin Pyhän Marian kirkon pääurkurina. Hänen ensimmäiset psalmiteoksensa olivat säveltäjää opettaneen Jan Pieterszoon Sweelinckin tyylin mukaisia. Hänen myöhemmät psalminsa olivat neljälle lauluäänelle kahdeksanosaisen soittimellisen canzonan kera sävellettyjä. Historiallisesti nämä teokset on mahdollista nähdä concertato chorale -tyylin motettien ja kantaattien edeltäjinä.
Sweelinckin koulukunta vaikutti myös Siefertin säveltämään kosketinsoitinmusiikkiin. Teokset ovat hyvin koristeellisia, mutta kontrapunktia ei ole runsaasti.
Siefertin työuraa leimasi riitaisuus, sillä hän ajautui kiistoihin Kaspar Forsterin ja Marco Scacchin kanssa.
Aiheesta muualla

IMSLP: Paul Siefert: nuotteja (englanniksi)
Pohjoisen taivaan alla

| ”Pohjoisen taivaan alla” Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Turkmenialainen tyttöystävä
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD
 Levy-yhtiö: Love Kustannus
muut singlet
| ”Tikapuut taivaaseen” 1991 | ”Pohjoisen taivaan alla” 1993 | ”Turkmenialainen tyttöystävä” 1993 |
Pohjoisen taivaan alla on Leevi and the Leavingsin single vuodelta 1993. Se on julkaistu studioalbumilla Turkmenialainen tyttöystävä. Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist. Kappaleesta on tehty musiikkivideo.
Pohjoisen taivaan alla julkaistiin kahdella eri singlellä. Ensimmäinen single sisältää myös kappaleet ”Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade” ja ”Muurahaisten munat”, toinen puolestaan kappaleen ”Kyyhkynen ja kyykäärme”. Timo Rautiainen on tehnyt kappaleesta version, joka on julkaistu myös Melkein vieraissa -tribuuttialbumilla.
Nuorgam-verkkomedian Leevi and the Leavings top 40 -listauksella kappale sijoittui sijalle 17. Toimittaja Antti Lähteen mukaan kappale on ”tekstiltään niin mestarillinen, että sen musiikilliset arvot jäävät usein varsin vähälle huomiolle”. Hän kehuu kappaleen sävellystä taidokkaaksi sekä melodialtaan omaperäiseksi. Mahtipontisuudestaan huolimatta kappaleen sovitus on hänen mukaansa vähäeleinen. Lähteen tulkinnan mukaan laulussa on kaksi kertojaa, suomalainen mies sekä kuivuuden maastaan ajama afrikkalainen. Sanoituksessa lama-ajan Suomea käsitellään maapalloa kohdanneiden ympäristöuhkien, kuten otsonikadon ja kuivuuden, kontekstissa. Kertojat kaipaavat jonnekin muualle, paratiisiin, jota ei välttämättä löydykään.
Pieter van Laer

Pieter van Laer
Pieter van Laer (1570 Haarlem - 1642), oli alankomaalainen taidemaalari.
Hän tuli vuotena 1626 tunnetuksi Italiassa maalauksista jotka olivat realistisia groteskia kohtauksia kansan syvyydestä, ulko- kuten sisätiloista. Häntä kutsuttiin sen vuoksi Il Bamboccio, "resunukke". Viimeiset vuodet hän vietti synnyinkaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pieter van Laer Wikimedia Commonsissa
Pont Jacques Chaban-Delmas

Pont Jacques Chaban-Delmas
Pont Jacques Chaban-Delmas on vertikaalinen nostosilta Ranskassa. Sen vihki presidentti François Hollande 16. maaliskuuta 2013. Pont Jacques Chaban-Delmas on suurin vertikaalinen nostosilta Euroopassa. Silta nimettiin kunnianosoitukseksi sen ajan Ranskan pääministerin Jacques Chaban-Delmas’n mukaan.
fi
Pont-l’évêque (juusto)

Pont-l'Évêque-juusto.
Pont-l'évêque on lehmänmaidosta valmistettu pehmeä juusto Normandian seudulta. Juustossa saattaa olla voimakas tuoksu, mutta maultaan se on yleensä mieto. Juustomassa on pehmeää ja vaaleankeltaista, pidempään kypsyttyään jopa valuvaa. Syötävä kuori on enimmäkseen kevyen valkoisen nukan peitossa, jonka lisäksi siinä voi olla kevyitä oransseja tai vaaleanruskeita laikkuja. Juusto on neliön muotoinen ja painaa yleensä noin 400 grammaa. Sen rasvapitoisuus on noin 45 prosenttia kuiva-aineesta (noin 24 % kokonaismassasta). Pont-l'évêque voidaan sääntöjen mukaan valmistaa joko pastöroidusta maidosta tai raakamaidosta.
Juusto on saanut nimensä Calvadoksen departementissa sijaitsevan Pont-l'Évêquen kylän mukaan, jonka ympäristössä sitä on valmistettu jo vuosisatojen ajan. Sillä on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1972. Pont-l'évêque-juustoa tuotettiin vuonna 2007 noin 2 900 tonnia, josta 33 tonnia vietiin Ranskan ulkopuolelle.
Qatarin lippu

Lipun suhteet: 11:28.
Qatarin lipun suhteet ovat 11:28. Lipussa on viininpunainen tausta ja vasemmalla puolella on valkoinen sahalaitainen osa. Valkoinen väri symboloi rauhaa ja viininpunainen verenvuodatusta useissa sodissa. 
Nykyinen lippu on otettu käyttöön 9. heinäkuuta 1971.
Qatarin lippu muistuttaa Bahrainin lippua, mutta se eroaa siitä mittasuhteilla, hampaiden määrällä ja viininpunaisella värillään.
Paratiisimesikko

| Paratiisimesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Macgregoria
Laji::  pulchra
Kaksiosainen nimi
 Macgregoria pulchra  De Vis, 1897 
Katso myös
   Paratiisimesikko Wikispeciesissä   Paratiisimesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paratiisimesikko (Macgregoria pulchra) eli aiemmalta nimeltään vuoriparatiisilintu on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Paratiisimesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaatio on pieni ja sirpaloitunut ja pienenemässä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi. Kantaa uhkaa metsästys. Paratiisimesikon elinympäristöä ovat avoimet metsät, joissa kasvaa ruohoja. Linnun Linnun ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset.
Qatayef

Qatayef.
Qatayefin valmistusta.
Qatayef tai qaṭā’if on pääosin arabimaissa valmistettava kreppi.
Qatayefin nimi on johdettu arameasta ja se viittaa taikinan tekemiseen. Vanhimmat maininnat siitä ovat peräisin 900-luvun keittokirjoista abbasidien valtakaudelta. Tuolloin siitä käytettiin nimeä khushkanānaj min qaṭā’if maqlī, eli vapaasti kääntäen täytetyistä ohukaisista tehty keksi. Pohjois-Afrikassa leivonnaista kutsuttiin nimellä abbasidiqaṭā’if, minkä perusteella sen voidaan tuolloin olettaa olleen suhteellisen hiljattain syntynyt leivonnainen.
Nykyisen kaltaisen qatayefin valmistus muistuttaa tavallisen ohukaisen valmistusta. Historiallisesti se valmistettiin vaivaamalla kohotettua taikinaa ja lisäämällä siihen vettä. Sitkeä taikina voitiin näin tasoittaa ohueksi. Myöhempiin keksintöihin kuuluvat esimerkiksi niiden uppopaistaminen. Nykyisin qatayef ostetaan tavallisesti kaupasta tai leipomosta sellaisenaan ja se täytetään kotona. Tavallisimpiin täytteisiin kuuluvat paksu kerma, makeutetut maapähkinät ja valkoinen juusto.
Ofeq

Ofeq 3
Ofeq (suom. Horisontti) on 1990-luvun alkunsa saanut sarja Israelin asevoimien vakoilusatelliitteja.
Historiaa

Ofeq 1 laukaistiin 19. syyskuuta 1988. Satelliitin massa oli 155 kg, perigeum 249 km ja apogeum 1149 km. Satelliitti testasi aurinkokennoja ja tietoliikenneyhteyksiä.
Ofeq 2 laukaistiin 23. huhtikuuta 1990, perigeum 149 km ja apogeum 251 km. Sitä käytettiin myös tietoliikenneyhteyksien testaukseen.
Ofeq 3 laukaistiin 5. huhtikuuta 1995. Se oli ensimmäinen Israelin satelliiti joka kykeni ottamaan tiedustelua varten valokuvia. Satelliin massa oli 225 kg, perigeum 369 km ja se laukaistiin Shavit-kantoraketin uudella versiolla.
Ofeq 4:n laukaisu 22. tammikuuta 1998 epäonnistui. Se ei saavuttanut kiertorataa ja menetettiin.
Ofeq 5 laukaistiin 28. toukokuuta 2002.
Ofeq 6:n laukaisu 6. syyskuuta 2004 epäonnistui. Kantoraketin kolmannen vaiheen toimintavirheen vuoksi satelliitti putosi Välimereen. Israel laukaisee satelliittinsa kohti länttä.
Huhtikuussa 2006 Israel laukaisi toisen vakoilusatelliittisarjan satelliitin, D3 Eros B1:n.
Ofeq 7

Israel laukaisi sotilaalliisella Shavit-kantoraketilla Ofeq 7-vakoilusatelliitin Palmahimin sotilastukikohdasta Tel Avivin eteläpuolelta 10. kesäkuuta 2007.
Ofeq 8

Ofeq 8 eli TecSAR laukaistiin 21. tammikuuta 2008. Sen ja Iranin satlliittien kaavaillut laukaisut kuvataan Spacedaily-nettisivuilla alueellisena kilpavarusteluna.
Ofeq 9

Ofeq 9 laukaistiin 22. kesäkuuta 2010 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta.
Ofeq 9 > Satelliitti

Satelliitti on kuvaavaksi satelliitiksi edelleen hyvin pieni, vain 300 kg painava. Se rakensi Israelin valtion puolustusvälinekonserni Israel Aircraft Industries.
Ofeq 10

Ofeq 10 laukaistiin 9. huhtikuuta 2014 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla. Satelliitti on varustettu SAR-tutkalla ja sitä on luonnehdittu Oleq 8:sta edelleen kehitetyksi versioksi.
Ofeq 11

Ofeq 10 laukaistiin 13. syyskuuta 2016 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla.
Ofeq 16

Ofeq 10 laukaistiin 6. heinäkuuta 2020 onnistuneesti Palmahimin lentotukikohdasta Shavit 2 -kantoraketilla.
Aiheesta muualla

Artikkeli SpaceWar-sivustolla (lähde)
TecSAR-tiedustelusatelliitin (Oleq 8) laukaisu Intiassa intialaisella PSLV-kantoraketilla tammikuussa 2008.
Piimäjuusto

Piimäjuusto on maidosta ja piimästä tehty tai piimällä hapatettu, juoksetettu tuorejuusto, jonka tekoon nykyisin käytetään osaksi myös kermaviiliä. Seosta lämmitetään, kunnes hera erottuu. Hera valutetaan pois seoksesta juustoliinalla (kostutetulla sideharsolla) vuoratussa lävikössä tai juustokehässä, ja kiinteä aines maustetaan suolalla ja joskus myös yrteillä. Juusto kiedotaan sideharsoon, sen päälle laitetaan paino ja sen annetaan jäähtyä viileässä. Haluttaessa pintaan kaunis kullanruskea väri juustoa voidaan pitää kymmenen minuuttia kuumassa uunissa.
Perinteistä piimäjuustoa on valmistettu kotikeittiöissä etenkin Ahvenanmaalla, Hämeessä, Satakunnassa, Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa.
Cottage cheese on Englannissa ja Yhdysvalloissa valmistettu valkoinen piimäjuusto.
Palvelutukkurit

| Suomen Palvelutukkurit Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Palveleva, Tuttu ja Turvallinen
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:   1997
Toimitusjohtaja:  Jouni Säde
Puheenjohtaja:  Kimmo Heinonen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  tukkukauppa
Tuotteet:  PATU-tuotteet
Liikevaihto:  127 milj. € (2016 yhteenlaskettu)
Henkilöstö:  noin 330
Omistaja:  Yksityiset tukkuliikkeet
Kotisivu:  www.palvelutukkurit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Palvelutukkurit Oy:n päätoimipiste on Gate8 Business Parkissa Vantaalla.
Suomen Palvelutukkurit Oy eli Patu on ammattikeittiöitä palveleva tukkukauppaketju. Yhtiötä pidetään yhtenä viidestä valtakunnallisesta suurkeittiöalan päätukusta. Patu-Palvelutukkurit perustettiin kesällä 1997, kun ryhmä yksityisiä tukkuliikkeitä päätti yhdistyä suurkeittiöalaa palvelevaksi ketjuksi.
Yksityisten alueellisten lähitukkureiden omistaman Palvelutukkureiden yhteenlaskettu vuosimyynti on noin 160 miljoonaa euroa ja sen markkinaosuus HoReCa/FoodService sektorilla on noin 10 %. Henkilökuntaa yhtiöllä yhteensä noin 350 ja asiakkaita yli viisi tuhatta. Yrityksen kotipaikka on Helsinki, mutta pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Ketjun vanhimmat tukkuliikkeet ovat toimineet alalla jo yli 60 vuotta, ja useimmat niistä ovat perheyrityksiä.
Palvelutukkurit ei kuulu mihinkään elintarvikealan keskusliikkeeseen, vaan sen pääyhteistyökumppanit ovat suomalaiset elintarviketeollisuuden yritykset sekä paikalliset/alueelliset tuottajat, joiden tuotteita se välittää suoraan suurkeittiöasiakkaille omien alueellisten logistiikkavarastojen kautta. Lisäksi yhtiöllä on omaa maahantuontia.
Ketjulla on oma PATU-tuoteperhe ja 11 toimipistettä ympäri Suomea.
Nykyiset omistajatukut

Kanta-Hämeen Tuoretuote Oy, Hämeenlinna
Tukkutalo Heinonen Oy, Seinäjoki ja Jyväskylä
Kasvishovi Oy, Oulu ja Kuusamo
Palvelutukku Immonen Oy, Pori
Kimmon Vihannes Oy, Salo, Turku
Palvelutukku Itä-Suomi Oy (aiemmin Mikkelin Vihannes Oy), Mikkeli ja Kuopio
Nykyiset osakastukut

Palvelutukku Kolmio Oy, Lahti
Ketjussa on aiemmin vuosien saatossa olleet mukana myös Perunantuonti Oy, Heinon Tukku Oy, Tuoretalo Oy, Menestra Oy, Tukkupojat Oy, Rovaniemen Tuoretukku Oy, Joensuun Marja ja Vihannes Ky, Fresh Servant Oy, Vihannespulkka Oy, Tuoretukku Laukkarinen Oy, Vihannestukku Mikko Laitinen Oy, Lime Finland Oy, Kuopion Vihannesaitta Oy, Kotkan Tukkupalvelu Oy.
Aiheesta muualla

Palvelutukkurit
Palvelutukku Itä-Suomen kotisivut
Pohjoisen ulottuvuuden kulttuurikumppanuus

Pohjoisen ulottuvuuden kulttuurikumppanuus (NDPC) perustettiin toukokuussa 2010. Kumppanuuden avulla edistetään taloudellisesti kannattavan kulttuuritoiminnan syntymistä ja lisätään tiedonvaihtoa yhteistyö- ja rahoitusmahdollisuuksista. Päämääränä on tehdä kansainvälisesti tunnetuksi pohjoisen ulottuvuuden alueen kulttuurielämää. Kumppanuuden puitteissa on myös tehostettu rajat ylittävää luovien alojen yhteistyötä.
NDPC:n jäseniä vuonna 2024 ovat Euroopan komissio ja Islannin, Latvian, Liettuan, Norjan, Puolan, Ruotsin, Saksan, Suomen ja Tanskan kulttuurista vastaavat ministeriöt. Ukrainasta tuli kesäkuussa 2024 NDPC:n tarkkailijajäsen.
Ukrainan sodan alettua Pohjoisen ulottuvuuden yhteistyö Venäjän kanssa on toistaiseksi keskeytetty.
Aiheesta muualla

Virallinen verkkosivusto (The Northern Dimension Partnership on Culture)
Piilova

Piilova (ven. Белово, Belovo) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään kylän paikka sijaitsee Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.
Piilova sijaitsi Hattulasta etelään johtavan tien varrella, lähellä ensin Ruotsin ja Venäjän, sittemmin Novgorodin kuvernementin rajaa. Kylä esiintyy henkikirjoissa 1600-luvulla, jolloin siellä asui suomalaisia. Kylä esiintyy asuttuna vuoden 1727 kartassa. Tukian suku asettui Piilovaan luultavasti 1700-luvun aikana, ja sukunimi säilyi pitkään kylän ainoana. Vuonna 1838 Piilovassa asui 35 ihmistä (16 miestä, 19 naista), vuonna 1856 siellä oli kuusi taloa ja 15 sielua (miestä), vuonna 1860 taloja oli kuusi ja talonpoikia 18, vuonna 1862 oli taloja yhdeksän ja asukasluku 40 (19 miestä, 21 naista).  Vuonna 1926 kylässä oli 35 taloa ja 143 asukasta, niistä suomalaisia 130. Vuonna 1939 Piilovassa oli 42 taloa. Kylän inkeriläisiä oli luterilaisia, vaikka 1900-luvun alussa Piilovan (sekä myös Staarostinan ja Seulolan) kyliin levisi baptismi, ja baptistien rukoushuone sijaitsi mm. Piilovassa. Kylässä baptistit suorittivat näyttäviä kastetilaisuuksia veden äärellä torvisoittokunnan säestyksellä. 1910-luvulla Piilovassa toimi suomenkielinen koulu ja sekakuoro
Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Tukia, Vainonen (kotoisin Metsäpirttistä), Vasiljev.
Päivi Roppo

Päivi Helena Roppo (s. 18. elokuuta 1953 Vesilahti) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Hän edusti Nastolan Nasevaa ja hänen valmentajanaan toimi Risto Virtanen.
Kalevan kisoista Roppo saavutti  pronssia 3 000 metrin juoksusta vuonna 1978. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa 800 metrin juoksusta pronssia vuonna 1974 sekä 1 500 metrin juoksusta hopeaa vuonna 1974 ja pronssia vuonna 1972. Ennätyksikseen Roppo juoksi 800 metrillä ajan 2:10.1 (1979), 1 500 metrillä 4:23.7h (1979) ja 3 000 metrillä 9:21.0 (1978). Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1979 jälkeen.
Pohjoisen ulottuvuuden liikenne- ja logistiikkakumppanuus

Pohjoisen ulottuvuuden liikenne- ja logistiikkakumppanuus (NDPTL) perustettiin lokakuussa 2009. Liikenne kuuluu pohjoisen ulottuvuuden kehittyviin painopistealoihin. Kumppanuuden tavoite on vauhdittaa pohjoisiin kuljetusväyliin liittyviä hankkeita Itämeren ympäristössä ja Barentsin alueella. Hankkeiden lisäksi kumppanuus tarjoaa keskustelufoorumin politiikkojen ja käytäntöjen yhtenäistämiseksi liikennekysymyksissä. Kumppanuuden yhteyteen on Suomen aloitteesta perustettu rahasto, josta tuetaan yhteishankkeita. Liikenne- ja logistiikkakumppanuuden sihteeristön toimipaikka sijaitsee Helsingissä.
Aiheesta muualla

Virallinen verkkosivusto (Northern Dimension Partnership on Transport and Logistics)
Owen Franks

| Owen Franks |
| --- | --- |
 Franks vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1987 (ikä 36) Motueka, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Uran tiedot
Pituus:  185 cm
Laji:  rugby union
Seura:  Crusaders (2009–)
Saavutukset
Voitot:  maailmanmestaruus 2011 ja 2015
 Tietolaatikko päivitetty 25. toukokuuta 2016 
Owen Franks (s. 23. joulukuuta 1987 Motueka, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen ammattilaisrugbypelaaja. Franks on pelannut Uuden-Seelannin rugbymaajoukkueessa, voittaen maailmanmestaruuskisoista kultaa vuosina 2011 ja 2015.
Ura

Franks aloitti Super Rugby -uransa vuonna 2009 pelaamalla, edelleen edustamansa, Crusadersien riveissä.
Ura > Maajoukkue

Maajoukkueuran Franks aloitti vuonna 2009 pelissä Italiaa vastaan. Hän oli osallisena maajoukkueen voittaessa maailmanmestaruuskilpailuista kultaa vuosina 2011 ja 2015.
Pukinjuuri

| Pukinjuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Pukinjuuret Pimpinella
Laji::  saxifraga
Kaksiosainen nimi
 Pimpinella saxifraga  L. (1753) 
Katso myös
   Pukinjuuri Wikispeciesissä   Pukinjuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukinjuuri (Pimpinella saxifraga) on Suomessa yleinen, monivuotinen ruohovartinen sarjakukkaiskasvi. Pukinjuuri tunnetaan myös nimellä ahopukinjuuri.
Ulkonäkö ja koko

Pukinjuuri on monivuotinen ja kasvaa 20-50 cm korkeaksi. Sen varsi on lähes uurteeton. Pukinjuuren lehdet muodostuvat pareittain asettuvista pyöreähköistä, sahalaitaisista lehdyköistä. Valkeat tai punertavat kukat muodostavat sarjakukinnon. Pukinjuuri kukkii kesä-elokuussa. Laji muistuttaa Suomessa harvinaista ja rauhoitettua isopukinjuurta. Pukinjuuren lähisukuinen laji on myös mausteyrttinä viljelty anisruoho (Pimpinella anisoides).
Levinneisyys

Pukinjuurta tavataan lähes koko Euroopassa ja Kaukasuksella. Suomessa pukinjuurta tavataan yleisenä Keski-Suomen korkeudelle saakka ja satunnaisena koko maassa.
Suomessa sitä pidetään muinaistulokkaana.
Elinympäristö

Pukinjuuri viihtyy kuivilla niityillä, pientareilla, pihoilla ja kedoilla.
Käyttö

Pukinjuuren juurta on käytetty lääkkeenä. Kasvia on kasvatettu luostarien puutarhoissa ja käytetty rohtona vilustumista vastaan.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ahopukinjuuri (Pimpinella saxifraga)
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ahopukinjuuri (Pimpinella saxifraga)
Eliaksen yrttitarha: Ahopukinjuuri (Pimpinella saxifraga) (Internet Archive)
ITIS: Pimpinella saxifraga (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pimpinella saxifraga (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Pimpinella saxifraga (englanniksi)
Procyon (parkki)

Procyon oli suomalainen kolmimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1892. Parkki oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1910–1918. Laiva haaksirikkoutui Indonesian saaristossa elokuussa 1918 ajettuaan pimeässä riutalle. Miehistö pelastui.
Parkki Procyonin rakensi Ramage & Ferguson Leithissä Skotlannissa vuonna 1892 dundeelaiselle W. S. Croudacelle. Laivan vetoisuus oli 2 122 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 300 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 85,28 metriä, leveys 14,33 metriä ja syväys 7,28 metriä.
Parkki ostettiin Suomeen vuonna 1910 Dundeesta J. Wilson -varustamolta. Procyonin päällikkönä oli 1910–1913 merikapteeni Paul Leander Eriksson (1880–1970), joka sai merenkulkuneuvoksen arvon 1950. Seuraavaksi päälliköksi tuli hänen veljensä Harry Aleksander Eriksson (s. 1885). Parkki haaksirikkoutui yöllä Cap Van luona Balin salmessa 10. elokuuta 1918 ollessaan salpietarilastissa matkalla Chilen Caleta Buenasta Jaavan Surabayaan. Laivan miehistö pelastui haaksirikosta. Procyonin sisarlaivoja olivat teräsparkit Castor ja Orion. Nämä kolme laivaa olivat suurimmat koskaan rakennetut kolmimastoiset parkit.