Sylvia Likens
Oikeudenkäynti

Sylvian pahoinpitelylle oli useita todistajia: monet naapuruston lapsista ja nuorista oli osallistunut ja/tai katsonut Sylvian kidutusta. 
He tulivat säännöllisesti Baniszewskeille kiduttamaan Sylviaa. Baniszewski itse kehui pahoinpitelyllä muun muassa naapurilleen ja heitti 
tämän edessä Sylvian päälle kuumaa vettä. Samoin teki Paula Baniszewski ja muut lapset. Kukaan ei kuitenkaan ilmoittanut pahoinpitelystä 
poliisille, vaikka he todistivat sitä joko suoraan tai kuulivat Sylvian huudot. Eräs kidutusta nähnyt tyttö kertoi 
Sylvian pahoinpitelystä äidilleen, joka totesi että Baniszewski varmasti vain rankaisi tätä hyvästä syystä. 
Sylvian kirkon pappi vieraili Baniszewskin talossa. Gertrude luetteli papille syytöksiä Sylviaa kohtaan ja pakotti Jennyn toistamaan 
nämä syytökset papille. Ennen lähtöään Gertrude Baniszewski ja pappi rukoilivat yhdessä. Myös julkisen terveydenhuollon hoitaja kävi 
Baniszewskien talolla. Gertrude valehteli kaikille, että Sylvia oli prostituoitu ja että hän oli potkinut hänet kadulle sen 
kuultuaan.
Itse oikeudenkäynti alkoi toukokuussa 1966, vuosi Sylvian kuoleman jälkeen. Gertrude Baniszewski kielsi tietäneensä Sylvian kidutuksesta 
ja väitti lasten tehneen kaiken. Hän väitti olevansa syytön ja vetosi myös mielenterveyteensä. Baniszewski sanoi 
olleensa liian sairas ja kroonisesti väsynyt seitsemän lapsen yksinhuoltajana huomatakseen mitä hänen ympärillään tapahtuu. Hän myös 
väitti olleensa fyysisesti liian heikko pystyäkseen lyömään tai potkimaan Sylviaa. 
Oikeuden määräämät kolme psykiatria kuitenkin totesivat Baniszewskin olevan täysjärkinen. 
Gertruden lisäksi murhasta syytettynä pidätettiin Baniszewskin lapset Paula, Stephenie ja John sekä Richard Hobbs ja Coy Hubbard. 
Pahoinpitelysyytteen saivat kidutukseen osallistuneet Anna Siscoe, Judy Duke, Randy Lepper ja Mike Monroe. Suurin osa alaikäisistä 
syytetyistä myönsivät nopeasti syyllisyytensä, mutta antoivat tekojensa selitykseksi ainosataan sen, että "Gertie" oli käskenyt heitä 
tekemään niin.
Todistaessaan oikeudessa Gertrude Baniszewski todisti samalla Sylviaa vastaan. Monet oikeudenkäyntikatkelmat kuvaavat kuinka Baniszewski 
yritti siirtää vastuun Sylvialle, että tämä "ansaitsi" kohtelunsa epämoraalisen käyttäytymisensä vuoksi. Oikeudenkäynnin aikaan 
kymmenvuotias Marie Baniszewski todisti alun perin äitinsä puolesta sanoen tämän olleen sairaana ja tietämätön Sylvian kidutuksesta, mutta 
syyttäjän kuulustelun aikana todisti nähneensä äitinsä potkineen ja lyöneen Sylviaa ja sanoi tämän olleen paikalla aloittamassa Sylvia 
prostituoitu-"tatuointia".
Kesken oikeudenkäynnin Paula Baniszewski synnytti sairaalassa lapsen, huolimatta Paulan itsensä ja hänen äitinsä vakuutteluista, ettei 
Paula ollut raskaana aviottomasta lapsesta. Kenties osoituksena verisiteiden voimasta Paula nimesi tyttärensä Gertrudeksi.
Pahoinpitelysyytteet eivät menneet oikeudessa läpi, vaan siitä syytetyt alaikäiset vapautettiin, samoin murhasta syytetty Stephanie Baniszewski. Syyttäjä ajoi murhasyytteen rangaistuksena kaikille kuolemantuomiota. Ainoastaan Gertrude Baniszewski tuomittiin ensimmäisen asteen murhasta, mutta kuolemantuomion sijaan hän sai elinkautisen. Baniszewski teki tuomiosta valituksen ja sai uuden oikeudenkäynnin, mutta hänet tuomittiin uudelleen ensimmäisen asteen murhasta elinkautiseen. Vuonna 1985 Gertrude Baniszewski vapautettiin ehdonalaiseen monien kansalaisjärjestöjen vastustuksesta huolimatta. Hän kuoli keuhkosyöpään viisi vuotta myöhemmin Nadine Van Fossanin nimellä. Paula Baniszewski tuomittiin toisen asteen murhasta. Myös Paula valitti tuomiostaan, mutta toisen oikeudenkäynnin aikana hän myönsi syyllisyytensä tappoon. 
Hänet tuomittiin vankilaan, mutta vapautettiin muutaman vuoden jälkeen. John Baniszewski, Coy Hubbard ja Richard Hobbs tuomittiin taposta. Jokainen vietiin nuorisovankilaan, jossa he viettivät yhteensä 18 kuukautta.