stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 – naisten 10 metrin kerroksen parihypyt

| Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 > Yksilökilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 m ponnahduslauta |  | Miehet |  | Naiset |
| 10 m kerroshypyt |  | Miehet |  | Naiset |
Parikilpailu
| 3 m ponnahduslauta |  | Miehet |  | Naiset |
| 10 m kerroshypyt |  | Miehet |  | Naiset |
Naisten 10 metrin kerroksen parihypyt kilpailtiin 16. elokuuta Olympic Aquatic Centressä. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan.
Tulokset

Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
| Sija | Urheilija | 1>  hyppy | 2>  hyppy | 3>  hyppy | 4>  hyppy | 5>  hyppy | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  Kiina   Lao Lishi / Li Ting | 53,40 | 58,20 | 82,80 | 71,04 | 86,70 | 352,14 |

| 2 |  Venäjä   Natalja Gontšarova / Julija Koltunova | 46,20 | 52,80 | 75,60 | 80,64 | 85,68 | 340,92 |

| 3 |  Kanada   Blythe Hartley / Émilie Heymans | 49,80 | 49,20 | 76,50 | 76,80 | 75,48 | 327,78 |
| 4 |  Australia   Lynda Folauhola / Loudy Tourky | 48,00 | 47,40 | 66,60 | 69,30 | 82,62 | 313,92 |
| 5 |  Meksiko   Jashia Luna / Paola Espinosa | 46,80 | 48,60 | 73,80 | 73,26 | 65,28 | 307,74 |
| 6 |  Saksa   Annett Gamm / Nora Subschinski | 48,60 | 49,80 | 76,50 | 61,20 | 67,20 | 303,30 |
| 7 |  Yhdysvallat   Cassandra Cardinell / Sara Hildebrand | 31,80 | 50,40 | 68,16 | 71,28 | 80,58 | 302,22 |
| 8 |  Kreikka   Eftychia Pappa-Papavasilopoulou / Florentia Sfakianou | 47,40 | 49,20 | 67,20 | 52,44 | 56,16 | 272,40 |
UE Sant Andreu

Unió Esportiva Sant Andreu on jalkapalloseura, joka tulee Barcelonan kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1925 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadionina toimii 15 000 paikkainen Camp Municipal Narcís Sala.
Historia

Joukkue on pelannut suurimman osan historiastaan alimalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa se pelasi ensimmäistä kertaa kaudella 1950–1951. Kauden 1952–1953 jälkeen se putosi takaisin Tercera Divisióniin, jossa se pelasi kauteen 1968–1969 asti. Historiansa pisimmän yhtenäisen ajanjakson Segunda Divisiónissa se pelasi vuosina 1969–1977. Kaudeksi 1977–1978 joukkue putosi Segunda División B:hen, joka otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön sitten kauden 1928–1929.
Seuran tausta

Club de Futbol Andreuenc - (1909–25)
L'Avenç del Sport - (1911–25)
Unió Esportiva Sant Andreu - (1925–40)
Club Deportivo San Andrés - (1940–84)
Unió Esportiva Sant Andreu - (1984–nykyhetki)
Aiheesta muualla

Seuran virallinen kotisivusto (espanjaksi)
Ukrainan presidentinvaali 1991

Ukrainan presidentinvaali 1991 käytiin 1. joulukuuta 1991 samanaikaisesti itsenäisyyskansanäänestyksen kanssa. Itsenäisen Ukrainan ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Leonid Kravtšuk yli 60 prosentin ääniosuudella.
Tausta

Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan korkein neuvosto hyväksyi 24. elokuuta 1991 Ukrainan itsenäisyysjulistuksen, joka vahvistettaisiin kansanäänestyksellä. Presidentinvaaliin ehdokkaaksi haluavan oli kerättävä 100 000 allekirjoitusta lokakuun loppuun mennessä. Seitsemän ehdokasta keräsi riittävän määrän kannatusilmoituksia:
Volodymyr Hrynov, Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston varapuhemies, Ukrainan demokraattinen herääminen -puolueen puheenjohtaja, matematiikan professori;
Ihor Juh’novskyi, Narodna Rada -oppositioryhmän puheenjohtaja, korkeimman neuvoston opetuskomission puheenjohtaja;
Leonid Kravtšuk, Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston puhemies, aiemmin Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean 2. sihteeri;
Levko Lukjanenko, Ukrainan tasavaltalaispuolueen puheenjohtaja, entinen polittinen vanki;
Leopold Taburjanskyi, dnipropetrovskilaisen Olimp-osuuskunnan puheenjohtaja, Ukrainan kansanpuolueen puheenjohtaja;
Oleksandr Tkatšenko, Ukrainan SNT:n maatalousministeri; sekä
Vjatšeslav Tšornovil, Lvivin alueen alueneuvoston puheenjohtaja, entinen poliittinen vanki.
Ehdokkaista Tkatšenko vetäytyi vaalista hieman ennen vaalipäivää.
Kaikki ehdokkaat saivat kampanjointia varten julkisista varoista 75 000 ruplaa, minkä lisäksi kukin ehdokas sai vastaanottaa lahjoituksia enintään 150 000 ruplan edestä.
Vaalissa olivat äänioikeutettuja kaikki Ukrainassa asuneet 18 vuotta täyttäneet. Äänioikeutettuja olivat myös Ukrainan alueelle sijoitetut Neuvostoliiton asevoimien sotilaat riippumatta siitä, olivatko he kotoisin Ukrainasta vai muista Neuvostoliiton jäsentasavalloista. Äänestyslipulle oli painettu ehdokkaiden nimet, ja äänestäminen tapahtui yliviimalla kaikkien muiden paitsi yhden ehdokkaan nimet. Jos yliviivattuja nimiä oli väärä määrä, äänestyslippu hylättiin. Jos yksikään ehdokkaista ei olisi saanut vähintään puolta äänistä, olisi käyty toinen vaali kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä.
Tulokset

| Ehdokas | Puolue | Äänimäärä | Ääniosuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Leonid Kravtšuk | sitoutumaton | 19 643 481 | 61,59 % |
| Vjatšeslav Tšornovil | Ukrainan kansanliike | 7 420 727 | 23,27 % |
| Levko Lukjanenko | Ukrainan tasavaltalaispuolue | 1 432 556 | 4,49 % |
| Volodymyr Hrynov | Ukrainan demokraattisen heräämisen puolue | 1 329 758 | 4,17 % |
| Ihor Juh’novskyi | sitoutumaton | 554 719 | 1,74 % |
| Leopold Taburjanskyi | Kansanpuolue | 182 713 | 0,57 % |
Lähde:
Vaahtopäät

| Vaahtopäät Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1980
 Kesto: 34.48
 Levy-yhtiö: Ensio Music
muut julkaisut
|   | Vaahtopäät 1980 |   |
Vaahtopäät on Ensio Musicin vuonna 1980 julkaisema kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin CD-formaatissa 23. toukokuuta 2009.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Mosse | SIG | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Vaahtopäät | Rattlers | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kaikki tanssii | Streets | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Takapihojen rock-tähdet | Wrum | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hei hei hei | Korroosio | 4.13 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Terve hulluus | TV:n orjat | 1.50 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kädet irti | Popeda | 2.10 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kaupungin tyttö | Lola Ego | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Gimme some lovin’ | Fabrics | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Olen yksin nyt | Slogan | 2.08 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hui hai hämyä | Raision Vapautusarmeijan kuoro ja orkesteri | 2.04 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Robotin’ USA | Vaarallinen mutantti | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
Tuoksuorakas

| Tuoksuorakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidioycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Telephorales
Heimo::  Bankeraceae
Suku::  Nahkaorakkaat Hydnellum
Laji::  suaveolens
Kaksiosainen nimi
 Hydnellum suaveolens  (Scop.) P. Karst. 
Katso myös
   Tuoksuorakas Wikispeciesissä   Tuoksuorakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksuorakas (Hydnellum suaveolens) on sienilaji, joka ryhmitellään nahkaorakkaisiin. Se kuuluu samaan sukuun karvasorakkaan kanssa.
Sen tunnistaa parhaiten sen kumariiniin vivahtavasta miellyttävästä tuoksusta.
Ulkonäkö

Tuoksuorakas on jalallinen orakas, jonka lakki on pituudeltaan usein 5–15 senttimetriä pitkä, muodoltaan pyöreä ja reunalta ohut. Lakin reuna on väriltään valkoinen tai sinertävä. Keskeltä lakki on okranruskea. Jalka on hoikka ja tummanharmaa.
Elinympäristö

Tuoksuorakasta esiintyy enimmäkseen rehevissä kuusimetsissä.
Käyttö

Sitkeyden vuoksi lajilla ei ole ruokakäyttöä. Se soveltuu kuitenkin värjäyssieneksi, ja purettamalla siitä voidaan saada muun muassa sinisiä ja vihreitä sävyjä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tuoksuorakas (Hydnellum suaveolens)
Encyclopedia of Life: Hydnellum suaveolens (englanniksi)
MushroomExpert: Hydnellum suaveolens (englanniksi)
Rogers Mushrooms: Hydnellum suaveolens[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Ukrainan poliisi

| Ukrainan kansallinen poliisi > Національна поліція України |
| --- | --- |
 Ukrainan poliisin tunnus.
Perustettu:  4. heinäkuuta 2015
Tehtävä:  poliisitoimi
Toimivalta:   Ukraina
Ministeriö:  Ukrainan sisäministeriö
Päätoimi­paikka:  Kiova
Aiheesta muualla
Kansallisen poliisin kotisivut
Ukrainan kansallinen poliisi (ukr. Національна поліція України, Natsionalna politsija Ukrajiny) on Ukrainan ainoa poliisiorganisaatio. Se perustettiin korvaamaan Ukrainan miliisin. Uusi poliisitoimi aloitti työnsä 4. heinäkuuta 2015 Kiovassa. Silloinen presidentti Petro Porošenko julisti päivän poliisipäiväksi. Virallisesti poliisitoimi korvasi miliisin 7. marraskuuta 2015.
Poliisitoimi toimii Ukrainan sisäministeriön alaisuudessa.
Vuodesta 2018 lähtien, silloisen presidentin Petro Porošenkon määräyksellä, Ukrainassa juhlitaan kansallista poliisin päivää 4. heinäkuuta.
Kuvia

Poliisin tunnusmerkki.
Poliisiautoja.
Poliisin pakettiauto.
Kiovalaisia poliiseja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan poliisi Wikimedia Commonsissa
National Police. Ukrainan kansallisen poliisin verkkosivut. (englanniksi)
Ajankohtaiset tiedot Ukrainan kansallisesta poliisista: osoite, EDRPOU-koodi, omistajat, johtaja, oikeuden päätökset - opendatabot.ua
Uramo

| Uramo |
| --- | --- |
Kaupunki:  Riihimäki
Kaupunginosa nro:  13.
Väkiluku:  1 586 (2015)
Osa-alueet:  Otsola
Postinumero(t):  11120
Lähialueet:  Harjukylä, Hirsimäki, Kumela, Kirjaus, Juppala, Petsamo
Uramo on kaupunginosa Riihimäellä. Liikemies J. F. Sohlman myi Uramontaan perintötalon 9.3.1917 maanviljelijä K.U. Salolle ja asioitsija J.H. Lehtelälle 66000 markan kauppahinnasta, jonka jälkeen J.H. Lehtelä alkoi kiinteistövälitystoimistostaan myydä alueelta palstoja sekä asuin- että viljelyskäyttöön ja Uramon alueen asuttaminen Riihimäellä alkoi. Uramon tilan irtaimisto ja eläimet huutokaupattiin 3.4.1917. Kaupunginosa asemakaavoitettiin 1952. Yhdessä Petsamon ja Juppalan kaupunginosien kanssa alue muodostaa kotoisan ja turvallisen pientaloalueen puistomaisine katuineen, josta on lyhyt matka kaupungin keskustaan. Alueen asukasluku oli vuonna 2015 noin 1 586.
Koulutoimintoja Uramossa hoitaa Uramon koulu. Koulun aiempi rakennus purettiin sisäilmaongelmien johdosta 2016 ja paikalle valmistui uusi koulurakennus 2019. Riihimäen puistoista Uramon alueella sijaitsevat Latupuisto, Ojapuisto, Pyypuisto, Kirkkomäki, Teutonpuisto sekä Viertolantien leikkipuisto.
Uramon koulu

Uramon uusi syksyllä 2019 valmistunut koulurakennus.
Uramon koulu on Riihimäen Uramossa sijaitseva alakoulu, joka käsittää opetustilat 1–5. luokkaisille, päiväkodin sekä esiopetustilat kolmelle ryhmälle. Koulussa on noin 500 oppilasta ja henkilökuntaa noin 60.
Kun Riihimäki sai kaupunkioikeudet 1960, alkoi paikkakunnalla uusi nousukausi, jolloin väkiluku kasvoi tuntuvasti ja Sipusaaren, Ilomäen ja Otsolan asuntoalueet sekä Perälän tienoo tarvitsivat uutta koulua. Kaupunginvaltuusto päätti 1964, että Sipusaaren ja Perälän välissä sijaitsevalle peltomaalle rakennetaan uusi koulu.
Uramon koulu aloitti toimintansa 1970, joskin arkkitehti Osmo Siparin suunnittelema alkuperäinen koulurakennus valmistui vasta 1977. Uramon koulu muutti keväällä 2013 keskustaan, entisen kauppaoppilaitoksen tiloihin koulurakennuksen sisäilmaongelmien takia. Vanha koulurakennus purettiin 2016 ja sen tilalle rakennettiin uusi rakennus, joka valmistui syksyllä 2019. Uuden koulurakennuksen on suunnitellut Innovarch Oy ja sen rakentaminen maksoi 14 miljoonaa euroa.
U-26

U-26 voi viitata seuraaviin Saksan laivaston sukellusveneisiin:
SM U-26, tyypin U-23 -sukellusvene
SM UB-26, tyypin UB II -sukellusvene
SM UC-26, tyypin UC II -sukellusvene
U-26 (1936), tyypin IA -sukellusvene
U-26 (S175), tyypin 206 -sukellusvene.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”U-26”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uurrepesäsieni

| Uurrepesäsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Nidulariaceae
Suku::  Pesäsienet Cyathus
Laji::  striatus
Kaksiosainen nimi
 Cyathus striatus  (Huds.) Willd.  
Katso myös
   Uurrepesäsieni Wikispeciesissä   Uurrepesäsieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uurrepesäsieni (Cyathus striatus) on kartiomainen, valkean ”kannen” peittämä sienilaji, jonka itiöemä muistuttaa linnunpesää. Sisäpinnaltaan se on harmaa. Sieni kasvaa lahopuulla tai multamaalla metsäalueilla ja puutarhoissa. Se on Suomessa melko harvinainen.
Aiheesta muualla

Ikkuna Suomen Luontoon: Uurrepesäsieni (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Luonto: Uurrepesäsieni
Trebbiano

Trebbianoa Charentaisin alueella Ranskassa.
Trebbiano on yksi maailman viljellyimmistä viinirypälelajikkeista. Rypäleestä on runsaasti muunnoksia, ja nimellä on yhteensä satoja synonyymeja eri maissa. Esimerkiksi Trebbiano Toscano -rypälelajikkeella on 135 eri nimeä eri puolilla maailmaa. Ranskassa rypäleen nimi voi olla Ugni blanc, St. Émilion, Clairette Ronde, Clairette de Vence tai vaikka Queue de Renard ja Korsikassa Rossola.
Historiaa

Trebbiano lienee alun perin lähtöisin Välimeren itäosasta, josta sen viljely levisi Italiaan Rooman keisarikunnan aikana[lähde? ]. Sitä pidetään italialaisena alkuperäisrypäleenä, joka on levinnyt lähes kaikkiin viinintuotantomaihin. Nykyisen Ranskan alueelle se levisi mahdollisesti paavien Avignonin vankeuden aikana.
Viljelyalue

Rypäle on Italian viljellyin vaalea rypälelajike ja toiseksi viljellyin rypäle: sitä viljellään kaikkiaan 550 neliökilometrin alueella, varsinkin Keski- ja Etelä-Italiassa. Trebbianoa viljellään runsaasti myös Australiassa ja Argentiinassa.
Jalostus

Lähes kaikki Trebbiano-rypäleet ovat vaaleita, ja ne sopivat siten hyvin valkoviiniin. Useimmiten niitä käytetään yhtenä osana viinisekoituksissa, esimerkiksi Italiassa Orvieton alueen Trebbiano-valkoviineissä, procanicoissa. Trebbiano sopii happamuutensa ansiosta konjakin valmistukseen, ja se on myös balsamietikan raaka-aine. Trebbianosta on olemassa tumma lajike, Trebbiano Nero, ja sitä käytetään myös pöytärypäleenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trebbiano Wikimedia Commonsissa
Tuhat ja yksi yötä (elokuva)

| Tuhat ja yksi yötä> Il fiore delle Mille e una notte |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pier Paolo Pasolini
Käsikirjoittaja:   Pier Paolo Pasolini  Dacia Maraini 
Tuottaja:  Alberto Grimaldi
Säveltäjä:  Ennio Morricone
Kuvaaja:  Giuseppe Ruzzolini
Leikkaaja:   Nino Baragli  Tatiana Morigi 
Tuotantosuunnittelija:  Dante Ferretti
Pukusuunnittelija:  Danilo Donati
Pääosat:   Franco Merli  Ines Pellegrini  Ninetto Davoli  Franco Citti 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   P.E.A. - Produzioni Europee Associate  Les Productions Artistes Associés 
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:   Italia: 20. kesäkuuta 1974  Ranska: 20. toukokuuta 1974  Suomi: 30. elokuuta 1974 
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuhat ja yksi yötä (ital. Il fiore delle Mille e una notte) on Pier Paolo Pasolinin ohjaama ranskalais-italialainen eroottinen draamaelokuva vuodelta 1974. Siinä on kymmenen tarinaa Tuhat ja yksi yötä -tarinakokoelmasta.
Tuhat ja yksi yötä on Pasolinin ”elämän trilogian” päätösosa, jota olivat edeltäneet Decamerone (Decameronen tarinoiden pohjalta, 1971) ja Canterburyn tarinoita (Canterburyn tarinoita -teoksen pohjalta, 1972). Tommi Aition mukaan niissä on aidosti hilpeää riehakkuutta ja valtoimenaan ryöpsähtelevää eroottisuutta.
Tuhat ja yksi yötä jäi Pasolinin toiseksi viimeksi elokuvaksi. Sitä seurasi vielä Sodoman 120 päivää, joka väkivaltaisuudessaan ja sadismissaan on räikeä vastakohta elämän trilogian elokuville.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ninetto Davoli  | … |  Aziz   |
|  Franco Citti  | … |  demoni   |
|  Tessa Bouché  | … |  Aziza   |
|  Franco Merli  | … |  Nur Ed Din   |
|  Ines Pellegrini  | … |  Zumurrud   |
Palkinnot

Tuhat ja yksi yötä sai 1974 Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston Grand Prix -palkinnon (Grand Prix Spécial du Jury).
Aiheesta muualla

Tuhat ja yksi yötä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tuhat ja yksi yötä Elonet.
Tuhat ja yksi yötä AllMoviessa. (englanniksi)
Uškovo

Uškovo (ven. Ушково):
Uškovo eli Tyrisevä, Pietarin kaupungin kunnallishallintoalue, entinen Suomen Terijoen kylä
Uškovo, rautatieseisake Karjalankannaksella Pietarissa, aiemmin Tyrisevän asema
Uškovo eli Uskela tai Uskila, vanha karjalaiskylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uškovo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ušakovskoje

Ušakovskojen kylä (Ушаковское) kartalla kaakkoisrannikolla.
Ušakovskoje (ven. Ушаковское) oli kylä Wrangelinsaaren kaakkoisrannalla Venäjän arktisella alueella Pohjoisessa jäämeressä. Kylä autioitui 2003[lähde? ]. Kylä perustettiin lujittamaan Venäjän omistusoikeutta saareen sen jälkeen kun britit ja kanadalaiset olivat yrittäneet vaatia saarta omistukseensa.
Georgi Ušakov, arktisen alueen tutkimusmatkailija ja saaren kuvernööri, jonka mukaan kylä nimettiin.
Hylätty Ušakovskojen kylä heinäkuussa 2013.
Kanadalaisen retkikunnan leiri vuonna 1914 Rodgersinlahdessa paikalla, johon kylä myöhemmin perustettiin.
Alueen ilmasto on hyvin ankara, ja lämpötila nousee harvoin yli nollan celsiusasteen, heinäkuussa saaren keskilämpötila vaihtelee 1,5–5 celsiusasteen välillä.
Rodgersinlahden rannalle perustettu kylä sai 1920-luvun lopulla nimen tutkimusmatkailija Georgi Ušakovin mukaan, joka nimitettiin vuonna 1925 alueen hallinnon päälliköksi ja vastaamaan saaren tutkimisesta.
Käännös suomeksi
Uurrin

Gravette-kauden uurrin.
Uurrin (engl. burin) oli varsinkin kivikaudella yleinen työkalu, jolla kaiverrettiin pehmeämpää materiaalia. Esimerkiksi luuta tai puuta. Uurtimien tekemiseen käytettiin Suomessa kvartsia, kvartsiittia tai piikiveä. Piikivi oli kuitenkin tuontitavaraa Suomessa joten se on harvinaisempaa.
Aiheesta muualla

Burin Encyclopædia Britannica. Viitattu 30.6.2019 (englanniksi).
Jordan, David K.: Basic Stone Tools – A Beginner's Guide for College Students Pages.ucsd.edu/~dkjordan/.  12.6.2019. Viitattu 30.6.2019 (englanniksi).
Tuhat ja yksi kujetta

| Tuhat ja yksi kujetta> Two Arabian Knights |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lewis Milestone
Käsikirjoittaja:  Cyril Gardner Wallace Smith tarina: Donald McGibney
Tuottaja:  John W. Considine Jr. Jeffery Masino Howard Hughes
Säveltäjä:  Robert Israel
Kuvaaja:  Tony Gaudio Joseph H. August
Leikkaaja:  Douglass Biggs
Tuotantosuunnittelija:  William Cameron Menzies
Lavastaja:  William Cameron Menzies
Pääosat:  William Boyd Mary Astor Louis Wolheim
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat: 23. syyskuuta 1927 Suomi: 7. toukokuuta 1928
Kesto:  92 min.
Alkuperäiskieli:  mykkä, englanninkieliset välitekstit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuhat ja yksi kujetta (Two Arabian Knights) on Lewis Milestonen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1927. Milestone sai elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon.
Elokuva kertoo kahdesta sotilaasta, jotka saksalaiset vangitsevat ensimmäisen maailmansodan aikana. Heidän onnistuu paeta arabeiksi pukeutuneina ja päätyvät Arabiaan, jossa he ryhtyvät pelastamaan haaremityttöä.
Elokuvan uskottiin pitkään olleen kadonnut, kunnes siitä löytyi kopio Howard Hughesin jäämistöstä. Restauroitu elokuva esitettiin 2004, lähes 50 vuotta edellisen esityksen jälkeen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  William Boyd  | … |  W. Dangerfield Phelps III   |
|  Mary Astor  | … |  Mirza   |
|  Louis Wolheim  | … |  kersantti Peter O'Gaffney   |
|  Ian Keith  | … |  Shevket Ben Ali   |
|  Michael Vavitch  | … |  emiiri   |
|  Michael Visaroff  | … |  laivan kapteeni   |
|  Boris Karloff  | … |  purseri   |
|  DeWitt Jennings  | … |  Yhdysvaltojen konsuli   |
|  Nicholas Dunaew  | … |  Mirzan miespalvelija   |
|  Jean Vachon  | … |  Mirzan naispalvelija   |
|  David Cavendish  | … |  emiirin neuvonantaja   |
Palkinnot

Voitetut Oscar-palkinnot:
ohjaus (komediaelokuva) –  Lewis Milestone
Aiheesta muualla

Tuhat ja yksi kujetta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tuhat ja yksi kujetta Elonet.
Tuhat ja yksi kujetta AllMoviessa. (englanniksi)
SilentEra.com (englanniksi)
Trehaloosi-intoleranssi

| Trehaloosi-intoleranssi |
| --- | --- |
OMIM:  612119
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Trehaloosi-intoleranssi eli sienisokerin imeytymishäiriö on harvinainen vaiva, jonka syy on ruoansulatuselimistön kyvyttömyys hajottaa trehaloosia eli sienisokeria. Trehaloosi-intoleranssi aiheuttaa yleisimmin sieniaterian jälkeen ilmeneviä vatsavaivoja. Taudin syyt ja oireet ovat samankaltaiset kuin laktoosi-intoleranssissa.
Oireet

Trehaloosi-intoleranssi aiheuttaa sieniaterian jälkeen ilmeneviä vatsavaivoja kuten turvotusta, ilmavaivoja, löysiä ulosteita ja ripulia. Oireet alkavat joidenkin tuntien kuluttua sienten nauttimisen jälkeen, ja voivat kestää parikin päivää.
Patofysiologia

Trehaloosi on disakkaridi jota esiintyy luontaisesti sienissä, levissä ja hyönteisissä. Kuten muutkin disakkaridit, trehaloosi ei imeydy suoraan, vaan se pilkotaan entsymaattisesti monosakkarideiksi suolen luumenissa ennen imeytymistä. Normaalisti trehaloosia pilkkoo ohutsuolen trehalaasientsyymi. Pilkkoutumisessa muodostuu kaksi glukoosimolekyyliä jotka imeytyvät ohutsuolen seinämän läpi elimistöön. Trehalaasientsyymin pitoisuuden ollessa alhainen tai sen puuttuessa kokonaan trehaloosi ei pilkkoudu, vaan kulkee ruokamassan mukana paksusuoleen. Bakteerien fermentoidessa trehaloosia muodostuu suolistokaasua, ja lisäksi imeytymätön sokeri sitoo vettä aiheuttaen osmoottista ripulia.
Trehalaasientsyymiä koodaava TREH-geeni sijaitsee kromosomissa 11 ja periytyy siten autosomaalisesti. Yhden emäksen monimuotoisuudet kyseisessä geenissä on liitetty trehalaasientsyymin aktiivisuuden vaihteluun, ja trehalaasi-intoleranssin uskotaan olevan seuraus kyseisen geenin mutaatiosta.
Geneettisten syiden lisäksi on havaittu trehalaasientsyymin aktiivisuuden laskevan joillain hoitamatonta keliakiaa sairastavilla potilailla. Aktiivisuus kuitenkin palasi useimmilla potilailla normaalille tasolle heidän noudatettuaan gluteenitonta ruokavaliota kuuden kuukauden ajan.
Diagnosointi

Usein diagnoosi voidaan tehdä pelkästään oireiden perusteella. Vaihtoehtoisesti voidaan suorittaa rasituskoe, jossa potilas nauttii trehaloosia ja elimistön reaktioita seurataan. Joissakin tapauksissa trehaloosi-intoleranssin voi sekoittaa mannitolin aiheuttamiin oireisiin.
Hoito

Varsinaista hoitoa ei ole, mutta oireet vältetään karttamalla trehaloosipitoisia ruokia.
Epidemiologia

Trehaloosi-intoleranssin yleisyydestä on vain vähän tutkimustietoa mutta sen uskotaan olevan hyvin alhainen. Esiintyvyys suomalaisessa väestössä on tuntematon. Sveitsiläisessä tutkimuksessa havaittiin kaksi tapausta sadan tutkitun potilaan joukossa. Englantilaisessa julkaisussa löydettiin 400:ssa tutkitussa tapauksessa vain yksi potilas jolla epäiltiin geneettisistä syistä johtuvaa trehaloosi-intoleranssia, ja 31 potilasta joilla trehalaasientsyymin aktiivisuus oli laskenut hoitamattoman keliakian seurauksena. Grönlannissa trehaloosi-intoleranssin esiintyvyydeksi on toisaalta arvioitu jopa noin 8 % väestöstä.