stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päiväsakko
Suomalainen päiväsakkojärjestelmä

Käräjäoikeus tuomitsee päiväsakkorangaistuksen, jos se pitää rikosta niin lievänä, ettei ankarampi seuraamus ole tarpeen. Sakko voidaan laissa säädetyin edellytyksin määrätä myös poliisin kirjoittamalla rangaistusvaatimuksella, jonka kihlakunnansyyttäjä vahvistaa rangaistusmääräysmenettelyssä.
Päiväsakot tuomitaan kappaleittain. Esimerkiksi kunkin päiväsakon asettuen 10 euroon, 20 päiväsakkoa tuottaa määrät kerrottaen 200 euron kokonaissakon. Mitä moitittavammasta teosta on kysymys, sitä suurempi on rangaistukseksi määrättävien päiväsakkojen lukumäärä. Lain sallima suurin päiväsakkojen lukumäärä on 120 tai, jos syyksi luettuja rikoksia on useita, yhteisenä sakkorangaistuksena 240 kpl.
Yhden päiväsakon määräytymisperusteena toimivat tuomitun ansiotulot, pääomatulot sekä eräät vero­vapaat tulot. Aikaisemmin vaikutti myös varallisuus. Suurituloisen henkilön päiväsakon rahamäärä on pienituloisen henkilön päiväsakon rahamäärää suurempi, koska tarkoitus on, että rangaistus koskisi henkilön suhteelliseen taloudelliseen asemaan samalla tavoin tuloista riippumatta.
Päiväsakon rahamäärä lasketaan nettotuloista. Nettotulo on se rahamäärä, joka henkilölle jää käteen, kun kuukausituloista vähennetään verot, pakolliset vakuutusmaksut ja työttömyysvakuutusmaksu. Nettotuloista vähennetään perusvähennys 255 euroa. Saatu rahamäärä jaetaan 60:llä. Jokainen alaikäinen lapsi vähentää lisäksi päiväsakon määrää 3 eurolla. Pienin päiväsakko on 6 euroa.
Ellei syytetty osaa selvittää tulojaan ja varallisuuttaan sakon määräämistä varten, sen tekee käräjäoikeus. Mikäli henkilö hankkiakseen itselleen taloudellista hyötyä antaa viranomaiselle sakon määräämistä varten tuloistaan, elatusvelvollisuudestaan tai muusta maksukykyynsä vaikuttavasta seikasta olennaisesti totuudenvastaisen tai harhaanjohtavan tiedon, hän syyllistyy sakkovilppiin, josta voidaan rikoslain mukaan tuomita sakkoon, tai vankeuteen enintään kolmeksi kuukaudeksi.
Ellei sakkoa makseta vapaaehtoisesti, se siirretään ulosottoon pakolla täytäntöönpantavaksi. Jos sakkoa ei sittenkään saada ulosmitattua, käräjäoikeus voi muuntaa sen vankeudeksi, jolloin yksi vankeuspäivä vastaa kolmea päiväsakkoa. Tätä sakon muuntorangaistusta voidaan nykyään kuitenkin soveltaa vain tuomioistuimen määräämiin sakkoihin. Aiemmin myös poliisin rangaistusmääräysmenettelyssä määräämiin sakkoihin sovellettiin aika ajoin samaa prosessia.
Päiväsakkojärjestelmä otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1921.
Suomen ylinopeussakkojärjestelmä on saanut huomiota ulkomaillakin. Washington Times on kutsunut Reima Kuislan sakkotapausta sodaksi vaurautta vastaan mutta muistuttaa järjestelmän olevan paikallaan varmistamaan, ettei rikkaille synny etuoikeutta olla välittämättä pienisakkoisista laeista.
Aiheesta muualla

Poliisin sakkolaskuri
Pimeän hehku

| Pimeän hehku |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  50 min / jakso
Luoja(t):  Seppo Haavisto (käsikirjoittaja) Kirsti Manninen (käsikirjoittaja) Ilkka Vanne (ohjaaja)
Pääosissa:  Svante Martin Mari Rantasila Victor Drevitski Mikk Mikiver Tapani Perttu Outi Mäenpää
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  4. syyskuuta – 27. marraskuuta 1996
Jaksoja:  13
Aiheesta muualla
IMDb 
Pimeän hehku on vuonna 1996 valmistunut, Yle TV2:llä esitetty suomalainen televisiosarja. Vuonna 1996 esitetty alkuperäinen sarja on 13-osainen. Sarjasta tehtiin myös lyhennetty 8-osainen kansainvälinen versio The Kiss of Plutonium, joka esitettiin Yle TV2:lla alkuvuodesta 1999 ja myytiin ainakin Saksaan ja Espanjaan.
Pimeä hehku oli suomalaisittain suuri tuotanto, joka työllisti lähes neljääsataa ihmistä Suomessa ja Virossa. Sen tuotannossa pieni lama-ajan budjetti hyödynnettiin tietoisen vaatimattomana visuaalisuutena, metaforana Suomen 1990-luvun alun lamasta.
Juoni

Pimeän hehku kertoo kuvitteellisen Kansallisen Yrityspankin eli KYP:n alasajosta ja fuusioinnista. Avainhenkilöt taistelevat asemastaan ja omaisuudestaan ja myös heidän läheisensä joutuvat osallisiksi siekailemattomasta valtapelistä. Samaan aikaan Kuolan niemimaalta lähtee KYP:n rahoittama ydinpolttoainelasti Itä-Afrikkaan ja lastin mukana salainen erä tappavaa plutoniumia. Pohjamerellä laivalla syttyy tulipalo ja miehistö saa säteilyvammoja, mutta kuolemanlasti jatkaa matkaansa, kunnes loppunäytös näytellään myrskyävällä Espanjan rannikolla Vigon edustalla.
Jaksoluettelo > Alkuperäinen versio

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Sopimus | 4.9.1996 |
| 2. | Murmansk | 11.9.1996 |
| 3. | Burn Out | 18.9.1996 |
| 4. | Kylmää sotaa | 25.9.1996 |
| 5. | Tulta! | 2.10.1996 |
| 6. | Valinta | 9.10.1996 |
| 7. | Last Exit | 16.10.1996 |
| 8. | Devalvaatio | 23.10.1996 |
| 9. | Säteilevä kuolema | 30.10.1996 |
| 10. | Kahden tulen välissä | 6.11.1996 |
| 11. | Bremerhaven | 13.11.1996 |
| 12. | Myrsky | 20.11.1996 |
| 13. | Viides laukaus | 27.11.1996 |
Jaksoluettelo > Kansainvälinen versio

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Sopimus | 13.1.1999 |
| 2. | Murmansk | 20.1.1999 |
| 3. | Tulta! | 27.1.1999 |
| 4. | Last Exit | 3.2.1999 |
| 5. | Säteilevä kuolema | 10.2.1999 |
| 6. | Kahden tulen välissä | 17.2.1999 |
| 7. | Myrsky | 24.2.1999 |
| 8. | Viides laukaus | 3.3.1999 |
Tekijät > Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Svante Martin   | … |   Jan Axelsson   |
|  Mari Rantasila   | … |   Riitta Salo-Belowsky   |
|  Victor Dreivitski   | … |   Vjatka Belowsky    |
|  Mikk Mikiver   | … |   Alex Landau   |
|  Tapani Perttu   | … |   Matti Paavola   |
|  Outi Mäenpää   | … |   Nina Paavola    |
|  Miikka Männistö   | … |   Max Paavola   |
|  Jukka Leisti   | … |   Sixten Söderholm   |
|  Pertti Koivula   | … |    Antti Nurminen   |
|  Kristiina Halttu   | … |   Annu Nurminen   |
|  Pekka Luhtala   | … |   Kasper Nurminen   |
|  Ritva Oksanen   | … |   Saara Räsänen   |
|  Teemu Lehtilä   | … |   Juha Räsänen   |
|  Hannele Laaksonen   | … |   Piia Määttä   |
|  Karoliina Vanne   | … |   Sanna Määttä   |
|  Sanna Jalomäki   | … |   Mona Smeds   |
|  Carl-Kristian Rundman   | … |   Magnus Stolpe   |
|  Susanna Haavisto   | … |   Carola Axelsson    |
|  Martti Pennanen   | … |   Ossi Vesterinen   |
|  Seija Näppilä   | … |   Maija-Liisa Vesterinen   |
|  Matti Ranin   | … |   Kauko Honkavaara   |
|  Eila Roine   | … |   Elisabeth Honkavaara   |
|  Tuire Salenius   | … |   Pirjo   |
|  Raimo Grönberg   | … |   Ulf Tötterman   |
|  Jyrki Kovaleff   | … |   Kari Paljakka   |
|  Seppo Maijala   | … |   Heikki Piironen   |
|  Hilkka Ollikainen   | … |   Hilkka Nurminen   |
|  Risto Salmi   | … |   Risto Nurminen   |
|  Tarja Siimes   | … |   Merja Nurminen   |
|  Minh Canh   | … |   Hui Kim Tran, kapteeni   |
|  Michael Greiling   | … |   Udo Walters   |
|  Markku Köngäs   | … |   Kari Niemi   |
|  Miisa Lindén   | … |   Anneli Niiranen   |
|  Eira Soriola   | … |   Paula Hannula   |
|  Ville Keskilä   | … |   Marko Lindström    |
Tekijät > Käsikirjoittajat

Kirsti Manninen (salanimellä Kerttu-Liisa Karjalainen)
Seppo Haavisto (salanimellä Lasse Jaakkola)
Tekijät > Ohjaaja

Ilkka Vanne
Tekijät > Musiikki

Johnny Lee Michaels
Tekijät > Tuottaja

Sirpa Bertling
Tekijät > Tuotanto

TV2 Draamaohjelmat
Arvioita

Helsingin Sanomien tv-kriitikko Jukka Kajava kirjoitti ensimmäisen jakson olevan ”lähes toivoton paljon asian ja liikojen henkilöiden kirpputori”, mutta toisesta jaksosta alkaen tarina alkoi vetää mukaansa. Hänestä käsikirjoittajat eivät ole ymmärtäneet, että näin monipolvinen tarina pitäisi aloittaa vain muutaman ihmisen näkökulmasta eikä vyöryttää heti kaikkia näyttämölle. Pankkimaailman intrigien kuvaamisessa Pimeän hehku tuli hänestä jälkijunassa loistokkaan Hyvä veli -sarjan (1995) perässä. Kajava kehui Ilkka Vanteen ohjausta ja etenkin Mikk Mikiverin, Mari Rantasilan, Tapani Pertun, Ritva Oksasen ja Martti Pennasen roolitöitä.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Pimeän hehku
| n k Ilkka Vanne |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Lakeuden kutsu (2000)  Vieraalla maalla (2003)  Lupaus (2005) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Tammisunnuntai 1918 (2017) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Me Tammelat (1968)  Toimittaja (1969-1970)  Teatterituokio (Suomen paras näyttelijä (1969), Älä jätä minua! (1972), Mörri (1975),  Elon tyrskyt (1982)  Hyvästi Mansikki (1970)  Jammu (1971)  Uudesta luotava maa (1974)  Tavallinen Impi (1974)  Matti ja Mathilda (1975)  Orvar Kleinin laillinen ruumis (1975)  Päivä Helsingissä(1976)  Kultainen vasikka (1976)  Maausko uus (1976)  Wiipurin nopeat (1978)  Pöllönpesäpuut(1983)  Ostettu sulhanen (1985)  Aito Halonen (1989)  Ruusun aika (1990)  Pimennys (1993)  Puhtaat valkeat lakanat (1993-1994)  Pimeän hehku (1996)  Elämän suola (1997)  Klubi (1998-1999)  Seitsemän (2001)  Kotikatu (2002-2006)  Lehmän vuosi (2008)
Huume

Eri huumausaineita.
Huume tai huumausaine on keskushermostoon lamauttavasti tai stimuloivasti vaikuttava aine. Suomen huumausainelainsäädännössä huumausaineiksi luokitellaan sellaiset kemikaalit sekä kasvit, joita käytetään lamauttavien, päihdyttävien tai harhoja tuottavien keskushermostovaikutusten vuoksi ja jotka on erikseen mainittu huumausainelaissa. Yhdistyneiden kansakuntien jäsenmaat ovat ratifioineet kolme yleissopimusta, joiden perusteella huumausaineet on yleisesti kielletty maiden lainsäädännössä. Suomessa huumeiden käyttö ja hallussapito on rikos.
Huumeisiin liittyy haittoja, jotka saattavat ilmetä jo ensimmäisten kokeilukertojen aikana. Näitä ovat muun muassa päihderiippuvuuden sekä myrkytyksen, tajuttomuuden tai kuoleman vaara. Muita ongelmia ovat esimerkiksi aggressiivinen käytös, altistuminen väkivallalle tai ajaminen päihtyneenä.
Huumausaineiden tuotanto, salakuljetus ja kauppa rahoittavat järjestäytynyttä rikollisuutta. Huumekauppaan liittyy rahanpesua, salakuljetusta, ihmiskauppaa ja väkivaltaa. Huumekasvien, esimerkiksi kokaiinin tai kannabiksen, viljely aiheuttaa ympäristöongelmia sekä yksipuolistaa köyhien maiden tuotantoa. Synteettisten huumeiden, kuten amfetamiinin ja MDMA:n, tuotannossa syntyvät kemialliset jätteet päätyvät luontoon.
Käytön yleisyys

YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaavan toimiston UNODC:n maailman huumeraportti 2021:n mukaan maailmassa arvioidaan olleen noin 275 miljoonaa ihmistä, jotka käyttivät ainakin yhtä huumausainetta vuonna 2019. Päihdehäiriö arvioidaan olevan noin 36 miljoonalla huumeita käyttävällä henkilöllä, eli 13 prosentilla kaikista huumeita käyttävistä. Pistokäyttäjiä arvioidaan olevan noin 11 miljoonaa, eli 4 prosenttia kaikista huumeita käyttävistä. Lääketieteellisen Lancet-lehden vuonna 2012 julkaiseman tutkimuksen mukaan huumeita käyttäviä ihmisiä olisi maailmassa 149–271 miljoonaa. Käytetyin huume on selvityksen mukaan kannabis, jota käyttää arviolta 125–203 miljoonaa ihmistä. Kannabis on käytetyin huume myös Suomessa.
Päihteiden kielto

Huumeisiin liittyy haittoja, jotka saattavat ilmetä jo ensimmäisten kokeilukertojen aikana. Näitä ovat muun muassa päihderiippuvuuden sekä myrkytyksen, tajuttomuuden tai kuoleman vaara. Muita ongelmia ovat esimerkiksi aggressiivinen käytös, altistuminen väkivallalle tai ajaminen päihtyneenä.
Kansainvälinen oopiumisopimus, joka allekirjoitettiin Haagissa 23. tammikuuta 1912, oli ensimmäinen kansainvälinen huumeita rajoittava sopimus. Sopimus tuli Suomessa voimaan vuonna 1922.
Suomen huumausainelaki määrittelee Suomessa huumausaineiksi luokitellut päihteet. Suomen huumausainelainsäädännössä huumausaineiksi luokitellaan sellaiset kemikaalit sekä kasvit, joita käytetään lamauttavien, päihdyttävien tai harhoja tuottavien keskushermostovaikutusten vuoksi ja jotka on erikseen mainittu huumausainelaissa. Suomessa huumausaineiksi luokitellut päihteet on mainittu Suomen huumausaineluettelossa. Huumausaineeksi luokiteltava päihde määritellään valtioneuvoston asetuksella. Kansainvälisesti huumausainelainsäädännöissä on eroavaisuuksia, erityisesti uusien muuntohuumeiden tapauksissa.
Päihteitä kieltämässä on ollut Yhdistyneet kansakunnat (YK), jolla on kolme yleissopimusta – huumausaineyleissopimus vuodelta 1961 korvasi aiemmin käytössä olleen kansainvälisen oopiumisopimuksen, psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus vuodelta 1971 ja huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa koskeva yleissopimus vuodelta 1988. YK:n jäsenmaat ovat ratifioineet sopimukset, minkä vuoksi huumausainelainsäädännöt ovat kansainvälisesti pääpiirteittäin samankaltaisia. Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista luettelee YK:n huumausaineyleissopimusta ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaiset huumausaineet, sekä näihin kuulumattomat päihteet, jotka on luokiteltu huumausaineiksi Suomessa. 2000-luvulla Suomen huumausaineluetteloon on lisätty myös joitakin kasvinosia.
Kansainvälisesti huumausaineita valvotaan kolmella Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksella, jotka velvoittavat sopimuksen ratifioineita maita luokittelemaan tietyt aineet huumausaineiksi sekä asettamaan huumausaineiden yleiskiellon. Sopimuksen vallitseva tulkinta on kuitenkin se, että vaikka sopimus sitoo kieltämään tiettyjen aineiden käytön, se ei velvoita rankaisemaan siitä. Tämän vuoksi eri sopimusmaat ovat päätyneet noudattamaan hyvinkin erilaisia huumausainepolitiikkoja.
Huumetalous

Huumetalouteen kuuluvat keskeisesti huumausainerikokset huumeiden laittomuuden vuoksi. Huumausaineiden tuotanto, salakuljetus ja kauppa on kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden hallussa ja siihen liittyy myös muita rikollisuuden muotoja, kuten rahanpesua, varastetun tavaran kauppaa ja väkivaltaa. Huumausaineet ovat kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden suurin tulonlähde, noin puolet sen tuloista tulee niistä. Vuonna 2009 tulo oli noin 400 miljardia dollaria. Nämä tulot muodostavat 0,6–0,9 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta. YK:n alaisen huume- ja rikosvirasto UNODC:n pääsihteeri Antonio Maria Costa esitti vuonna 2009, että huumerahoilla on ollut merkittävä rooli kansainväliselle talousjärjestelmälle vuosien 2008–2009 taantumassa, koska ne olivat välillä ainoa saatavilla oleva pääoma.
Suomessa noin 80 prosenttia järjestäytyneestä rikollisuudesta on huumerikollisuutta. Tilastokeskuksen arvion mukaan huumeet, prostituutio ja salakuljetus toivat vuonna 2013 Suomen 193:n miljardin euron bruttokansantuotteeseen noin 0,2 miljardia euroa. Vuonna 2015 julkaistun, seitsemän EU-maan yhteistutkimuksen arvion mukaan Suomessa laittomien markkinoiden arvo on noin miljardi euroa.
Kehitysmaissa huumekasvien viljely yksipuolistaa tuotantoa ja estää kestävää kehitystä. Monilla konfliktialueilla aseellista toimintaa ylläpidetään huumeiden kaupasta saatavilla tuloilla. Synteettisten huumeiden, kuten amfetamiinin ja MDMA:n, tuotannossa syntyvät kemialliset jätteet päätyvät luontoon.
Huumeiden vastainen politiikka ei ole pystynyt estämään maailmanlaajuista huumeiden käytön lisääntymistä. Lähinnä eteläamerikkalaisten entisten johtajien Global Commission on Drug Policy -ryhmän mukaan harjoitettu politiikka on vahvistanut järjestäytynyttä rikollisuutta.
Huumeet Suomessa

Sanaa huumausaine on käytetty ainakin jo vuonna 1890 Sanomia Turusta -lehdessä viitattaessa kokaiiniin. Suomen kielen tutkija Terho Itkonen ehdotti vuonna 1972 lyhyempää muotoa huume, joka vakiintui nopeasti.
Huume on Suomessa huumausainelain tarkoittama päihde, jolla on lamauttavia, päihdyttäviä tai harhoja tuottavia keskushermostovaikutuksia. Huumausaineeksi luokiteltavat aineet määritellään valtioneuvoston asetuksella. Suomessa on kielletty YK:n sopimusten aineiden lisäksi muutama muukin huume. Uudet huumaavat aineet eivät automaattisesti ole laittomia, vaan ne tulevat laittomiksi vasta sosiaali- ja terveysministeriön päätöksellä. Uudet päihteet eivät kuitenkaan ilmesty suoraan laillisille markkinoilla, koska elintarvike-, tuotevastuu- ja kuluttajansuojalainsäädäntö estää terveydelle vaarallisten aineiden kaupan ja markkinoinnin. Euroopan unionin piirissä on järjestelmä, joka mahdollistaa uusien aineiden nopean arvioinnin ja antaa jäsenmaille suosituksia niiden luokittelusta huumausaineiksi.
Kuten maailmanlaajuisestikin, myös Suomessa kannabis on käytetyin huume. Seuraavaksi yleisimmin käytettyjä huumeita ovat amfetamiinin, ekstaasin ja kokaiinin kaltaiset stimulantit.
Huumeisiin kuoli vuonna 2012 Suomessa 213 henkilöä. Huumekuolemat johtuvat yleensä joko riippuvuudesta, pitkäaikaisesta käytöstä, akuutista myrkytyksestä tai itsemurhasta. Vuoden 2012 huumekuolemista 137 tapausta liittyi opioidien tahattomaan liikakäyttöön ja 40 tapausta oli itsemurhia. Tilasto on tehty WHO:n suosituksen mukaisesti vaikuttavimmaksi arvioidun aineen mukaan. Useissa tapauksissa kyse on todellisuudessa moniainemyrkytyksestä, jossa henkilö on nauttinut myös muita aineita, kuten esimerkiksi alkoholia tai psyykenlääkkeitä.
Useiden asiantuntijoiden mukaan on virheellistä puhua huumeiden satunnaiskäytöstä ”viihdekäyttönä”. Huumeisiin liittyy päihderiippuvuuden ja äkillisen kuoleman vaara. Suomessa huumeen käyttö ja hallussapito on rikos.
Kirjallisuutta

Dahl, Päivi & Hirschovits, Tanja: Tästä on kyse. Tietoa päihteistä.  Helsinki:  YAD, Youth Against Drugs, 2002.  ISBN 951-97615-2-7
Hämeen-Anttila, Jaakko: Trippi ihmemaahan. Huumeiden kulttuurihistoria.  Helsingissä:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27259-5
Yes California

Yes Californian logo
Yes California on yhdysvaltalainen poliittinen liike, joka on ajanut Kalifornian irtautumista liittovaltiosta.
Yes Californian perusti oikeistolainen kansalaisvaikuttaja Louis J. Marinelli, joka oli asunut Jekaterinburgissa Venäjällä. Liike nousi julkisuuteen Donald Trumpin voittamien vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen. Yes California ajoi kansanäänestystä Kalifornian itsenäisyydestä vuodelle 2019. Liikkeen toiminta hiipui kiistojen, kuten mahdollisten Venäjä-kytkösten seurauksena. Vuoden 2022 syytekirjelmän mukaan Venäjän globalisaation vastaisen liikkeen johtaja, moskovalainen Aleksandr Ionov oli vaatinut venäjäksi lähetetyssä sähköpostiviestissä kuvernöörin toimistoon tunkeutumista osana Yes California -ryhmän toimintaa vuonna 2018. Syyttäjät katsoivat taustalla olleen Venäjän tiedusteluviranomaisten pyrkimyksen Yhdysvaltain horjuttamiseksi poliittisten liikkeiden muuttamisella Venäjän hallinnon työkaluiksi.
Yes California on jatkanut toimintaansa 2020-luvulla ja muun muassa pyrkinyt hankkimaan tukea Iranista. Kalifornian irtautumishankkeesta on käytetty nimeä “Calexit”.
Össur

| Össur |
| --- | --- |
Osake:  OMXC: EMBLA
ISIN:  IS0000000040
Perustettu:  1971
Kotipaikka:  Reykjavík, Islanti
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  terveydenhoito
Kotisivu:  www.ossur.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Össur on islantilainen maailmanlaajuisesti toimiva liikkumisratkaisujen tuottaja. Össur kehittää, valmistaa ja myy kehon ulkopuolisia ortopedisia tuotteita, kuten tukia ja orttoseja, komperssioterapian tuotteita sekä raajaproteeseja. Össur on perustettu vuonna 1971 ja sen perustaja on islantilainen Össur Kristinsson.
Össur aloitti kansainvälisen laajentumisen vuonna 1986 ja listautui ensimmäisen kerran Islannin pörssiin vuonna 1999. Össur on investoinut tutkimukseen ja kehitystyöhön. Yrityksellä on yli 2000 patenttia. Össur on listattu Kööpenhaminan pörssiin vuonna 2009. Össur on toiminut Suomessa vuodesta 2015 nimellä Össur Finland Oy.
Aatelittomat säädyt

Aateliton sääty (Pohjoismaissa) tarkoittaa sääty-yhteiskunnassa sellaista yhteiskunnallista ryhmää, jota ei lueta aateliin. Suomen aatelittomia säätyjä ovat pappis-, porvaris- ja talonpoikaissääty etenkin säätyvaltiopäivien ryhmänä.
Crysis 3

| Crysis 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Crytek UK
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam, Humble Store, Microsoft Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Cevat Yerli
Käsikirjoittaja:  Steven Hall
Säveltäjä:  Borislav Slavov Peter Antovszki
Pelisarja:  Crysis
Pelimoottori:  CryEngine 3
Julkaistu:  NA 19. helmikuuta 2013EU 21. helmikuuta 2013AUS 21. helmikuuta 2013UK 22. helmikuuta 2013JP 7. maaliskuuta 2013
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16  USK 18, USK 18 ja USK 18 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Crysis 3 on Crytekin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle helmikuussa 2013.
Juoni

Crysis 3 sijoittuu vuoden 2047 New Yorkiin, 24 vuotta Crysis 2:n tapahtumien jälkeen. New York on korruptoituneen CELL-yhtiön luomassa nanokuvussa. Kuvun alla on ylikasvaneita puita, soita ja jokia. Kuvun sisällä on seitsemän erilaista ympäristöä, jotka tunnetaan nimellä seitsemän ihmettä. Pelihahmon sanotaan olevan kostoretkellä, kun hän sai tietää CELL:n motiivit rakentaa kupu.
Pelaaminen > Yksinpeli

Pelissä aseina toimiva esimerkiksi Predator Bow (taljajousi), Alpha Jackal (haulikko) ja K-Volt (konekivääri). Pelaaja voi muuttaa aseiden ominaisuuksia. Lisäksi pelin nanopukua voi päivittää pelin edetessä.
Pelaaminen > Moninpeli

Enimmillään 16 pelaajaa Microsoft Windowsilla ja 12 pelaajaa konsoleilla on mahdollista olla yhdessä moninpelissä. Moninpeli käyttää Originia, johon pelaajalle vaaditaan tili. Pelissä on kahdeksan eri pelimuotoa, ja 12 karttaa.
Kehitys

EA paljasti vahingossa Crysis 3:n nettikaupassaan huhtikuussa 2012.
Kun Crysis 2 sai palautetta Windows-pelaajilta siitä, että sen grafiikat oli suunniteltu konsolien tekniset rajoitukset huomioon ottaen, Crytekin toimitusjohtaja ilmoitti, että peli tulee kuvaannollisesti ”sulattamaan tietokoneita” johtuen sen järjestelmävaatimuksista. Pelin Windows-versio vaatii DirectX 11 -yhteensopivan näytönohjaimen ja käyttöjärjestelmän. Crysis 3 käyttää CryEngine 3 -pelimoottorin uusimpia ominaisuuksia, kuten volumetrista valaistusta, displacement-mappingia, parannettuja dynaamisia tekstuureja ja kasvillisuutta sekä parannettua valaistusta ja varjoja. Osa näistä kehittyneistä ominaisuuksista toimii vain Windowsilla parhaat kuva-asetukset päällä.
Suljettu alfatestaus aloitettiin valituilla käyttäjillä lokakuussa 2012. Alphassa oli mukana kartta ”Museum” ja pelimuoto ”Crash Site”. Beetatestaus aloitettiin 29. tammikuuta 2013 ja päättyi 12. helmikuuta. Crytek ja EA ilmoittivat, että betaan osallistui kolme miljoonaa pelaajaa.
Markkinointi

Elokuvan tekijä Albert Hughes valittiin tekemään The 7 Wonders of Crysis 3 -lyhytsarja, jonka jokainen osa edusti erilaista pelin osa-aluetta.
Vastaanotto

Peli on saanut pääasiassa positiivista palautetta. IGN:n arvio pelistä oli 8,5. Arvostelussa kehuttiin pelin tarinaa, grafiikoita ja kontrolleja.
Käännös suomeksi
Aleksandr Vinnik

Aleksandr Vinnik (ven. Александр Винник) on venäläinen mies, jota syytettiin kryptovaluuttoihin liittyneestä rahanpesusta Yhdysvalloissa.
Vinnik ylläpiti BTC-e-palvelua, yhtä maailman suurimmista kryptovaluuttapörsseistä. Hänet pidätettiin vuonna 2017 Kreikassa epäiltynä rahanpesusta kryptovaluuttapörssin kautta. Pidätys tehtiin Yhdysvaltain pyynnöstä, ja Vinnik siirrettiin Yhdysvaltoihin pidätyksen jälkeen. Vinnikin epäiltiin siirtäneen neljän miljardin dollarin arvosta tuottoja kiristyshaittaohjelmista, identiteettivarkauksista, huumekaupasta ja muusta rikollisesta toiminnasta. Yhdysvaltain viranomaiset kytkivät Vinnikin myös japanilaisen Bitcoin-pörssi Mt. Goxin kaatumiseen hakkeroinnin seurauksena vuonna 2014. Oikeusministeriön mukaan hän oli hankkinut varoja Mt. Goxin kautta ja pessyt niitä BTC-e:n sekä toisen kryptovaluuttapörssinsä Tradehillin kautta.
Vinnik tunnusti syyllisyytensä salaliittoon rahanpesun suorittamiseksi toukokuussa 2024. Hänet oli määrä tuomita tammikuussa 2025. Liittovaltion tuomari kuitenkin päätti marraskuussa 2024 lykätä tuomitsemista kesäkuuhun 2025. Vinnik vapautettiin vankeudesta Kaliforniassa ja siirrettiin 13. helmikuuta 2025 Moskovaan. Vankienvaihdossa Venäjä vapautti maassa vangitun opettaja Marc Fogelin. Toimittaja Andrei Zaharov on julkaissut kirjan Vinnikin tapauksesta.