stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AWK
Esimerkkejä

Yksinkertainen AWK-ohjelma, joka tulostaa näytölle tekstin "Hello, world!"
BEGIN { print "Hello, world!"; }
Tässä Unix-komennon tuloste putkitetaan AWK:lle joka laskee hakemistossa olevien tiedostojen (ml. alihakemistot ja niiden tiedostot) kokojen summan tavuina ja tulostaa tuloksen:
ls -alR | awk '{ s+=$5; } END { print s; }'
Tämä tulostaa kaikki käyttäjätunnukset, joiden uid on suurempi kuin 500, mutta jotka eivät ole "nobody", eli normaalit käyttäjien käyttäjätunnukset. Kenttien erottimena on passwd-tiedostossa kaksoispiste.
awk -F : '$3 > 500 && $1 != "nobody" { print $1 }' < /etc/passwd
Jos toinen kenttä alkaa aalla, rivi tulostetaan. ~ on matching-operaattori, jolla kenttä sovitetaan säännölliseen lausekkeeseen. Tämä tapahtuisi koko riville automaattisesti, jos muuta ei määritellä.
$2 ~ /^[Aa]/ { print }
Rivinumeroiden lisääminen :-merkillä ja välillä erotettuna tapahtuisi ohjelmalla:
{ print NR ":", $0 }
korvaa merkkijohon "USA" merkkijonolla "Yhdysvallat" joka rivillä:
{ gsub(/USA/, "Yhdysvallat"); print }
tulostaa piin arvon:
BEGIN { print atan2(1,1)*4 }
Kirjallisuutta

Aho, Alfred V. & Kernighan, Brian W. & Weinberger, Peter J.: The AWK Programming Language.  Addison-Wesley, 1988.  ISBN 978-0201079814  (englanniksi)
Dale Dougherty & Arnold Robbins: sed & awk, 2nd edition.  O'Reilly, 1997.  ISBN 1-56592-225-5  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Aiheesta muualla

The AWK Programming Language, Second Edition - kirjan nettisivut (englanniksi)
The GNU Awk User's Guide (englanniksi)
AWK-kielestä Linux.fi-wikissä
grymoire.com-sivuston AWK opas (englanniksi)
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
Codex Vercellensis

Codex Vercellensis – Johanneksen evankeliumi 16:23–30
Codex Vercellensis (Codex a)on latinankielinen Raamatun käsikirjoitus, joka on kirjoitettu 300-luvulla. Se on yhtä vanha kuin vanhimmat säilyneet kreikankieliset Raamatun käsikirjoitukset, kuten Codex Vaticanus ja Codex Sinaiticus. Kirjoittajana on mahdollisesti ollut Vercellin piispa Eusebius, joka kuoli vuonna 371. Kirjoitusta säilytetään Vercellin katedraalissa Italiassa.
Rakenne

Koodeksi sisältää vain Uuden testamentin evankeliumit. Evankeliumit ovat järjestyksessä Matteus, Johannes, Luukas ja Markus. Koodeksin teksti on kirjoitettu purppuralla värjätylle pergamentille hyvin kapeisiin sarakkeisiin. Teksti on eurooppalaisen kääntäjän tekemä latinankielinen käännös. Kirjoitustyylin perusteella koodeksi voidaan ajoittaa 300-luvulle.
Erot muihin käsikirjoituksiin verrattuna

Johanneksen evankeliumin luvussa 16 on tekstivariantti, jota ei löydy mistään muusta käsikirjoituksesta. Vuoden 1992 Raamatun suomennoksen mukaan jakeessa Joh 16:26 lukee ”Sinä päivänä te esitätte pyyntönne minun nimessäni, enkä minä enää sano, että käännyn Isän puoleen teitä auttaakseni” . Tämän tilalla Codex a:ssa on lause, jonka voi suomentaa esimerkiksi ”pyytäkää minun nimessäni, ja minä rukoilen teidän puolestanne”.
Växjön pienkoneturma

Växjön pienkoneturma oli Ruotsin Växjössä 15. lokakuuta 1979 sattunut lento-onnettomuus, joka vaati neljän suomalaisen hengen. Beechcraft Baron -pienkoneen veteensyöksyssä surmansa saivat G. A. Serlachius -yhtiön paperiteollisuuden johtaja Tor W. Strang, Kankaan paperitehtaan johtaja Timo Vainio ja myyntipäällikkö Christer Jensen sekä koneen jämsäläinen ohjaaja ja omistaja Kaarlo Tuorila.
Kone oli lähtenyt Kuoreveden Hallista kello 8.30 aamulla. Kello 11 paikkeilla, noin kahdeksan kilometrin päässä määränpäästä Kronobergin lentokentästä, ohjaaja Tuorila ilmoitti lähestyvänsä sakeassa sumussa kiitotietä mittarilennossa. Sen jälkeen yhteys koneeseen katkesi. Kone löydettiin tunnin etsintöjen jälkeen pudonneena Helgasjön-järveen ja kaikkien koneessa olleiden todettiin kuolleen. Kone oli menettänyt sumussa liikaa korkeuttaan ja törmännyt puuhun noin 700 metriä ennen kiitotien alkua, jolloin koneen toinen siipi oli irronnut.
Roland Nilsson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nils Lennart Roland Nilsson
Syntymäaika: 27. marraskuuta 1963 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Helsingborg, Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
1974–1980: Helsingborgs IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1981–1982 | Helsingborgs IF | 38 | (3) |
| 1983–1989 | IFK Göteborg | 124 | (7) |
| 1989–1994 | Sheffield Wednesday | 151 | (2) |
| 1994–1997 | Helsingborgs IF | 64 | (0) |
| 1997–1999 | Coventry City | 60 | (2) |
| 1999–2001 | Helsingborgs IF | 40 | (4) |
| 2001–2002 | Coventry City | 9 | (0) |
| 2004–2006 | GAIS | 7 | (0) |
Maajoukkue
| 1986–2000 | Ruotsi | 116 | (1) |
Valmennusura
2001–2002: Coventry City
2004–2007: GAIS
2008–2011: Malmö FF
2011–2012: FC Kööpenhamina
2014–2017: Ruotsi U17
2017–2020: Ruotsi U21
2020–2021: IFK Göteborg
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Roland Nilsson (s. 27. marraskuuta 1963) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana

Peliurallaan Englannissa ja Ruotsissa takalinjoilla pelannut Nilsson kuului Ruotsin maajoukkueen vakiokalustoon 1980-luvun lopulta aina 2000-luvun kynnykselle saakka pelaten kaikkiaan 116 A-maaottelua. Neljissä arvokisoissa Sinikeltaisten edustuspaitaa kantanut Nilsson oli voittamassa myös historiallista MM-pronssia 1994.
Seuratasolla Nilssonin suurin saavutus oli UEFA Cupin mestaruus 1987, kun hänen edustamansa IFK Göteborg kukisti finaalissa skottiseura Dundee Unitedin yhteismaalein 2–1. Nilsson voitti myös kolme Ruotsin mestaruutta ja sai vuonna 1996 Guldbollen-palkinnon Ruotsin parhaana jalkapalloilijana.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

UEFA Cup: 1987
Ruotsin mestaruus (3): 1983, 1987, 1999
Englannin liigacup: 1991
MM-pronssia 1994
MM-1.kierros 1990
EM-välierät 1992
EM-1.kierros 2000
Guldbollen 1996
Ura valmentajana

Valmennusuransa Nilsson aloitti Coventry Cityn pelaajavalmentajana syksyllä 2001, kun Gordon Strachan sai potkut seuran peräsimestä. Vaikka alku oli lupaava, eivät Nilssonin opit lopulta riittäneet Coventry Cityn nopeaan paluuseen Englannin Valioliigaan ja hän sai potkut huhtikuussa 2002.
Coventry-pestin jälkeen Nilsson toimi lyhyen aikaa Helsingborgs IF:n nuorisovalmentajana. Kaudeksi 2004 hän siirtyi göteborgilaisen GAISin päävalmentajaksi. Nilsson johdatti seuran Superettanin kolmanneksi kaudella 2005 ja karsintojen kautta seura nousi Allsvenskaniin. Nilssonin johdolla GAIS oli Allsvenskanissa seuraavilla kausilla 10:s ja 11:s.
Kauden 2007 jälkeen Nilsson jätti GAISin siirtyen Malmö FF:n peräsimeen.  Nilsson on juurruttanut Malmöhön oman pelitapansa, joka perustuu tekniseen taitojalkapalloon. Hän on korostanut, että joukkueen pitää pelata myös huonoissa olosuhteissa mahdollisimman hyvin. Kaksi ensimmäistä kautta eivät sujuneet aivan odotusten mukaisesti Malmön päädyttyä sijoille kuusi ja seitsemän. Luottamus Nilssoniin kuitenkin palkittiin kaudella 2010, kun Malmö FF palasi kuuden vuoden tauon jälkeen mestariksi.  Mestaruudesta huolimatta MFF:n taloustilanne on vaikea ja se on asettanut myös Nilssonin tulevaisuuden seurassa avoimeksi.
Huhtikuun alussa 2011 Nilssonin kerrottiin tehneen kesään 2014 ulottuvan sopimuksen tanskalaisseura FC Kööpenhaminan kanssa. Seurat eivät kuitenkaan heti päässeet yksimielisyyteen siirtyykö Nilsson FCK:hon jo kesällä 2011 vai vasta tammikuussa 2012.   Lopulta seurat pääsivät yksimielisyyteen ja Nilssonin viimeiseksi otteluksi MFF:n peräsimessä jäi voitokas Ruotsin cupin ottelu Halmstadia vastaan 29. toukokuuta.
Nilssonin johdolla FC Kööpenhamina jatkoi vahvaa menoaan Tanskan Superliigassa myös syyskaudella 2011/12. Eurooppa-liigassa joukkueen tie katkesi kuitenkin alkulohkoon ja lopulta seurajohto purki ruotsalaisvalmentajan sopimuksen jo tammikuun alussa 2012.
Nilsson palasi valmennustehtäviin helmikuun alussa 2014 tehtyään sopimuksen Ruotsin alle 17-vuotiaiden maajoukkuevalmentajan tehtävistä.  Hänen johdollaan Ruotsin alle 17-vuotiaat etenivät vuoden 2016 ikäluokan EM-lopputurnaukseen, jossa putosivat puolivälierissä. Nilsson siirtyi kesällä 2017 Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimeen. Nilsson valmensi kolme vuotta Ruotsin nuoria, muttei onnistunut johdattamaan joukkuetta ikäluokan EM-lopputurnaukseen 2019.
Syyskuussa 2020 Nilssonista tuli IFK Göteborgin päävalmentaja 2,5-vuotisella sopimuksella. Nilssonin johdolla IFK onnistui voittamaan kauden 11 viimeisestä ottelustaan viisi ja sijoittui Allsvenskanissa lopulta sijalle 12. Kausi 2021 alkoi kuitenkin kehnosti ja ennen EM-taukoa IFK oli voittanut vain yhden kahdeksasta ottelustaan. Seura erotti Nilssonin tehtävistään kesäkuun alussa 2021.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Ruotsin mestaruus: 2010
Ruotsin vuoden valmentaja: 2010
Puotila

| Puotila> Botby gård |
| --- | --- |
 Rantakartanontie
 Kaupungin kartta, jossa Puotila korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  451
Pinta-ala:  0,93 km² 
Väkiluku:  4 930 (1.1.2013)
Väestötiheys:  5301 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Vartiokylän kaupunginosassa
Postinumero(t):  00910
Lähialueet:  Vartioharju, Marjaniemi, Itäkeskus, Puotinharju, Vuosaari
Puotila (ruots. Botby gård) on Helsingin 45. kaupunginosaan eli Vartiokylään kuuluva osa-alue Itä-Helsingissä, jossa on noin 4800 asukasta ja vajaat 730 työpaikkaa. Puotila on Helsingin vanhimpia lähiöitä.
Puotilan vanhimmat kerrostalot ovat valmistuneet syksyllä 1960. Osa kolmi- tai nelikerroksisista taloista muodostaa umpikortteleita, mikä on ajan lähiöissä epätavallista. Rapatut kolmikerroksiset talot rakennettiin vuosina 1961–1965. Yleisilme on selvästi 50-lukulainen. Puotilan pohjoiskulmassa Haarniskatien ympäristössä julkisivut ovat punatiiltä. Lähiö on yleiskaavassa merkitty rakennustaiteellisesti arvokkaaksi alueeksi. Puotilaan on valmistunut jonkin verran uutta täydennysrakentamista vuosina 1999–2006, erityisesti metroaseman läheisyyteen.
Puotinkylän kartanon vieressä on viljelyspalstoja ja pieni metsäalue Juorumäki. Uimarannalta on näkymät Vartiokylänlahdelle ja Vuosaaren sillalle. Sillan toisella puolella on iso venesatama, josta voi aloittaa pitkän kävelyretken rantoja pitkin Herttoniemenrantaan saakka. Puotilan aluevedet ovat suosittu paikka kalastukseen.
Puotilassa on kaksi vanhainkotia ja siksi alueen asukkaiden keski-ikä onkin kaupungin korkeimpia.lähde?
Puotilan yhdistää Vuosaareen Vartiokylänlahden ylittävä silta, joka avattiin 1. heinäkuuta 1966.
Palveluita ja rakennuksia

Puotilassa oli elintarvikeliikkeitä 1960- ja 1970-luvuilla myös Haarniskatiellä, Rantakartanontiellä (HOK), Klaavuntie 8:ssa (Elanto) ja Rusthollarinkuja 2:n päädyssä (Valinta Penttinen / Valinta Lehtinen)
Puotilassa on kaksi koulua: Puotilan ala-aste, joka aloitti kansakouluna vuonna 1967, sekä Vartiokylän yläaste, joka on aloittanut yksityisenä Vartiokylän yhteiskouluna (rehtorina Aatto Tanninen). Jälkimmäisessä oli 1960-luvulla jopa 1 000 oppilasta, kun koulua kävi siellä iltavuorossa muiden lähiöiden koululaisia, kun niissä ei vielä ollut omia kouluja valmiina.
Rantakartanontien ja Porvoontien (nyk. Itäväylä) risteyksessä, urheilukentän reunassa oli lippakioski.
Ala-asteen viereisellä mäellä sijaitsee Vartiokylän työväentalo, jossa muun muassa järjestettiin tansseja 1960-luvulla. Nuorison houkuttelemiseksi se toimi myös nimellä Uusi Natsa.
1960-luvun alussa, kun nyk. Puotinharjua vasta rakennettiin, sitä kutsuttiin Puotila II:ksi (kakkoseksi), kun muutakaan nimeä sille ei vielä ollut.
Puotilan kartano oli 50-luvulla koulunakin, 60-luvulla myös asuinkäytössä, mutta on nykyisin ravintolakäytössä. Pienemmässä kartanorakennuksessa, ns. pehtorinpytingissä, toimii tiettävästi Suomen vanhin disko, Sven Tuuva klubi eli Svenkka. Kartanon entisessä vilja-aitassa toimiva Puotilan kappeli on suosittu hääkirkko.
Palveluita ja rakennuksia > Ostoskeskus

Puotilassa sijaitsi arkkitehti Erkki Karvisen suunnittelema perinteinen tasakattoinen 1961 valmistunut ostoskeskus, jossa oli muun muassa ruokakauppa, pari ravintolaa, kukkakioski ja muita palveluita. Aikanaan siellä oli kolme ruokakauppaa; Elanto, HOK ja yksityinen valintamyymälä, kaksi baaria; EHO Klaavuntien ja Rusthollarintien risteyksen puoleisessa kulmassa, ja toinen, enteellisesti nimeltään Metro-baari, joka oli nykyisen Pikkulinnun paikalla. Ostarilla oli ollut myös kirjakauppa, jalkineliike, kampaamo, parturi, suutari (Sorsa), kemikalioliike, kioski, kukkakioski, apteekki, neljä pankkia; Kansallisosakepankki KOP, Pohjoismainen yhdyspankki PYP ja Osuuspankki ja posti (myös Postipankki). Ostoskeskuksessa toimi myös joitakin lähiöostarille epätyypillisiä palveluja, kuten nukketeatteri Sampo ja palkittu Olutravintola Pikkulintu. Ostoskeskus purettiin vuonna 2022, ja sen tilalle rakennetaan asuinkerrostalo.
Liikenneyhteydet

Vuonna 1998 avattu Puotilan metroasema toimii alueen joukkoliikenteen selkärankana. Metrolla pääsee Puotilasta Itäkeskukseen kahdessa, Vuosaareen neljässä ja keskustaan (Rautatientorille) 16 minuutissa. Metroasema sijaitsee puoliksi Puotinharjun osa-alueella. Puotilaa palvelevat myös bussilinja 97V sekä yölinjat 90N, 95N, 96N ja 97N. 1960-luvulla Puotilaan ajoi rautatientorilta HKL:n bussilinja 42 ja sen jälkeen 91.
Kuvia Puotilasta

Puotilan kappeli
Syksyinen näkymä Vartiokylänlahdelle ja Puotilan uimarannalle
Rantakartanontien 1960-61 valmistuneita asuintaloja
2005 valmistuneita puisia paritaloja Puotilantiellä, kartanon vieressä
1963 valmistunut kerrostalo Rusthollarintien ja Haarniskatien kulmassa
Puotilan kartano
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puotila-seura ry:n sivusto
Google Maps: Puotila
HS: Puotila – Botby gård (maksullinen artikkeli)
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Ostoskeskus vuonna 2004.
Turnajaiset

Keskiaikainen kuvitettu käsikirjoitus Codex Manesse (1305–1340, Zürich) kuvaa muun muassa turnajaisia.
Turnajaiset olivat keskiaikainen eurooppalaisen ylhäisön ja ritariston suosiossa ollut taistelunäytös. Turnajaiset olivat paitsi suosittua viihdettä, myös nuorille ritareille tärkeä tilaisuus opetella taistelussa tarvittavia taitoja ja edistää omaa ammattiuraansa. Turnajaisissa taistelivat haarniskoidut ratsumiehet, joilla oli aseistuksena yleensä peitsi tai miekka. Tärkeimmät taistelumuodot olivat kahdenvälinen peitsiottelu ja joukkueiden välinen joukkuetaistelu. Tarkoitus ei ollut tappaa vastustajaa vaan pudottaa tämä satulasta. Hengen vievät tapaturmat eivät kuitenkaan olleet turnajaisissa harvinaisia.
Historia

Turnajaiset nousivat suosituiksi 1100-luvun alussa ja säilyttivät suosionsa koko keskiajan läpi. Ensimmäiset turnajaiset käytiin Ranskassa, ja muutaman vuosikymmenen kuluessa niistä tuli suosittuja kautta Euroopan. Esimerkiksi 1200-luvun Pohjois-Ranskassa järjestettiin turnajaiset joka toinen viikko. Turnajaisia järjestettiin usein suurtapahtumien tai festivaalien yhteydessä. Turnajaisten kulusta pidettiin tarkkaa kirjaa, jotta menestyneet ritarit tunnistettaisiin tulevissa koitoksissa. Myös ajan kirjallisuus, kuten kuningas Arthurin legendat, kuvailivat usein turnajaisia: esimerkiksi Lancelot kuvattiin niissä taitavana turnajaistaistelijana.
Turnajaisten pääohjelmanumero alkuvuosisatoina oli kahden joukkueen välinen joukkuetaistelu. Myöhäiskeskiaikaan mennessä kahden ritarin välinen peitsiottelu oli jo noussut pääosaan. Samalla ritarien käyttämät hevoset vaihtuivat keveistä raskastekoisiin, sillä ritarit olivat alkaneet käyttää aiempaa raskaampia haarniskoja.
Ajan myötä turnajaisten säännöt tiukentuivat, minkä seurauksena niistä tuli vain aristokraattien huvia, johon alasäätyiset eivät enää päässeet, ellei heillä ollut varaa maksaa siitä.
Myöhäiskeskiajalla turnajaiset menettivät roolinsa ritarien taistelutaitojen kehittäjänä, sillä niissä tarvittaville taidoille ei taistelukentällä ollut enää käyttöä. Turnajaisista tulikin teatraalisempia, kalliimpia ja suljetumpia kuin ennen. Turnajaisia käytiin aina 1600-luvulle, sillä hovit järjestivät niitä tekemään vaikutuksen vieraileviin merkkihenkilöihin.
Ritarit

Turnajaiset syntyivät, jotta kristityt ritarit voisivat mitellä taitojaan tappamatta toisia kristittyjä, mikä oli kirkolle kauhistus. Kirkko suosi ristiretkiä, mutta turnajaisista tuli ritarien suosikki, johon kaikki pyrkivät ottamaan osaa. Turnajaisissa nuoret ritarit oppivat käsittelemään hevosia ja aseita, he oppivat hyökkäys- ja puolustustekniikoita sekä oppivat toimimaan ryhmässä taistelukentällä. Turnajaisissa ritarit saattoivat saada mainetta ja kunniaa sekä mahdollisuuksia palvella herroja. Tätä ajatellen turnajaisten airuet olivat tärkeässä osassa, sillä he kirjasivat turnajaisten tapahtumat muistiin.
Taistelutaitojen esittelyn lisäksi turnajaisissa tärkeää oli ritarillisuus, ritarillinen käytös. Ritari sai esitellä rohkeuttaan taistelussa, kohteliaisuuttaan katsomossa ja tuomareina toimivia naisia kohtaan, avokätisyyttään yleisöä kohtaan, reilun pelin henkeä voiton ja tappion hetkellä sekä armollisuuttaan häviäjää kohtaan. Ritarit taistelivat myös ihailemansa naisen nimissä. Ritarit saivat valtiattareltaan huivin tämän ihastuksen merkiksi. Naisia olikin katsomoissa runsaasti, ja heillä oli aktiivinen rooli. Naiset kannustivat suosikkiritareitaan, arvostelivat ritarien suorituksia siihen asti kunnes airuet ottivat heiltä tämän roolin, jakoivat palkinnot (jollaiseksi he saattoivat itsekin tarjoutua) ja joskus myös järjestivät turnajaisia.
Ohjelma

Turnajaiset pidettiin yleensä maanantaisin, heti lepopäivän jälkeen. Suurimpiin turnajaisiin kerääntyi osallistujia laajalta alueelta, joskus ulkomailtakin. Erityisen maineikkaille ritareille saatettiin lähettää kutsu. Katsojia oli kuvausten mukaan joskus yli kolmekin tuhatta.
Turnajaisten aluksi ritarit nostivat tunnusomaisesti maalatut kilpensä telttojensa eteen, jotta heidät tunnistettaisiin. Vaakunaoppi syntyikin osittain juuri turnajaisten tarpeisiin. Jokaisella kilpailijalla oli omat aseenkantajat, jotka auttoivat heille aseet päälle. Kilpailijoilla oli yleensä täysi haarniska, ja aseena he käyttivät peistä ja miekkaa. Kirveet, heittokeihäät ja jouset oli kielletty, sillä ne olivat jalkaväen aseita.
Joukkuetaistelu käytiin avoimella kentällä kahden joukkueen välillä. Joukkueet pyrkivät pudottamaan mahdollisimman monta vihollista satulasta ja vangitsemaan heidät. Voittaja oli se joukkue, jolla oli lopussa enemmän miehiä jäljellä. Joukkueet jaettiin joskus osallistujien maiden mukaan, joskus sattumanvaraisesti. Joukkueista pyrittiin tekemään tasaväkiset. Voittajaksi selviytyi usein se joukkue, joka hallitsi yhteispelin. Joukkuetaistelusta oli myös kevennetty versio, jossa taisteltiin lyhyillä ja tylpillä peitsillä, tai pelkillä kilvillä.
Peitsiottelussa haarniskoidut ritarit nousivat ratsujensa selkään peitset kainalossaan ja asettuivat toisiaan vastaan omille radoilleen, jotka oli erotettu pienellä aidalla. Merkistä he lähtivät ratsastamaan toisiaan kohti. Kohdatessaan he yrittivät pudottaa toisensa peitsen kärjillä hevosen selästä. Pudonnut ritari hävisi ottelun. Jos kumpikaan ei pudonnut, yritettiin uudelleen, yhteensä kolme tai viisi kertaa. Jos kumpikin putosi, voittaja ratkaistiin miekoin.
Vielä 1100-luvulla turnajaisissa ratkaistiin joskus kahdenvälisiä lakikiistoja, sillä Jumalan uskottiin antavan tälloin voiton sille osapuolelle, joka oli oikeassa. Tällaiset taistelut käytiin tappavilla aseilla. Paavi Innocentius III kielsi nämä ottelut vuonna 1215.
Palkinnot ja kulut

Paras kilpailija sai joskus palkinnon, usein villieläimen kuten karhun tai sian. Vastustajansa voittanut ritari sai myös vastustajansa haarniskan, aseet ja hevoset, jotka häviäjä usein osti häneltä takaisin. Turnajaiset olivat kilpailijoille usein kalliita, sillä he joutuivat hankkimaan omat varusteensa, hienot vaatteet ja maksamaan joskus osanottomaksun. Moni ritari menettikin koko omaisuutensa turnajaiskuluihin. Taitavat ritarit saattoivat rikastua turnajaisvoittojensa avulla.
Vaarat

Turnajaisissa sattui paljon vakavia loukkaantumisia ja kuolemantapauksia, vaikka aseet olikin pyritty tekemään vaarattomiksi. Aseiden aiheuttamien kuolemien lisäksi ritari saattoi tukehtua haarniskansa sisälle tai pudota ratsailta kohtalokkaasti. Yksi tunnettu kuolonuhri oli Englannin kuninkaan Henrik II:n poika Geoffrey vuonna 1186. Essexin jaarli tallautui kuoliaaksi 1216. Ranskan kuninkaan veli Robert sai pysyviä vammoja loukkaannuttuaan 1279.
Vastustus

Turnajaiset olivat suosittua hupia, mutta niitä myös vastustettiin. Englannin kuningas Edvard I kielsi turnajaiset maassaan saadakseen ritarinsa osallistumaan skotteja ja walesilaisia vastaan käytyihin sotiin. Myös monet paavit ja piispat vastustivat turnajaisia. Kirkon vastustus laantui kuitenkin ajan myötä, kun ritarit alkoivat tuoda kristillistä symboliikkaa tapahtumiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turnajaiset Wikimedia Commonsissa
Peitsiottelunäytös Tanskassa