stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Axel Wiklund

Axel Wiklundin rautakauppa 1900-luvun alussa
Axel Walfrid Wiklund (20. marraskuuta 1872 Värtsilä – 10. joulukuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen Turussa vaikuttanut liikemies ja kauppaneuvos.
Wiklundin vanhemmat olivat urakoitsija Anders Wiklund ja Emma Bagarnäs. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1891 ja opiskeli Polyteknillisessä opistossa valmistuen arkkitehdiksi 1895. Hän omisti jo opiskeluaikanaan polkupyöräliikkeen ja muutettuaan Turkuun 1895 hän osti Eerikinkadun ja Kauppiaskadun kulmatalossa sijainneen Turun Rakennuskonttorin rautakaupan yhdistäen siihen polkupyöräliikkeensä. Tästä rautakaupasta kehittyi Oy Wiklund Ab ja Axel Wiklund toimi tämän yrityksen toimitusjohtajana 1899-1918 ja yhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1918-1940. Hän oli myös perustamassa Rautakonttori Oy:tä ja oli sen hallintoneuvoston puheenjohtajana 1918-1940. Wiklund oli Turun kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä sekä toimi Turun kauppiasyhdistyksen puheenjohtajana. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1920.
Oy Wiklund Ab:n tavaratalo siirtyi Turun Osuuskaupan haltuun 1950-luvulla ja se toimii nykyisin nimellä Sokos Wiklund.
Wiklund omisti vuodesta 1915 Hannulan kartanon Askaisissa ja harjoitti siellä hevosjalostusta. Hän perusti Lausteen poikakodin ja toimi sen johtokunnan puheenjohtajana. Turun Soitannollisessa seurassa Wiklund oli kassanhoitajana ja puheenjohtajana. Hän oli Turun rahatoimikamarin jäsenenä 23 vuoden ajan vuoteen 1916 saakka ja oli useita vuosia myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Wiklund oli naimisissa vuodesta 1895 Anna Lovisa Ingeborg Laquistin kanssa.
Aiheesta muualla

Osakeyhtiö Axel Viklund Turku, Suomen Kuvalehti, 10.11.1923, nro 45, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Baskinkielinen Wikipedia

| Baskinkielinen Wikipedia |
| --- | --- |


Verkkosivusto:  eu.wikipedia.org
Slogan:  Entziklopedia askea
Kaupallinen:  ei
Tyyppi:  verkkotietosanakirja
Rekisteröinti:  vapaaehtoinen
Kielet:  baski
Omistaja:  Wikimedia Foundation
Avattu:  6. joulukuuta 2001
Nykyinen tila:  aktiivinen
Baskinkielinen Wikipedia on Wikipedian baskinkielinen versio. Se perustettiin 6. joulukuuta 2001. 9. joulukuuta 2010 baskinkielisessä Wikipediassa oli 61 193 artikkelia, mikä teki siitä artikkelimäärältään 45. suurimman Wikipedian. Nykyään artikkeleita on 
401 926 (30.11.2022). Se on artikkelimäärältään 34. suurin Wikipedia.
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baskinkielinen Wikipedia Wikimedia Commonsissa
Helena Hietanen

Helena Hietanen (s. 1963) on suomalainen valo- ja tilateoksia tekevä kuvanveistäjä sekä taideaktivisti. Hietanen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella.
Taiteellinen tuotanto ja tunnustukset

Helena Hietanen on tehnyt teoksia moninaisista materiaaleista, kuten hiuksista ja kumista. Hän tuli tunnetuksi optista kuitua soveltavista teoksistaan, kuten Teknopitsiä ) ja Valoseinä. Hietasta kiinnostaa keinovalo, luonnonvalon vaihtelu ja kuinka materiaalit heijastavat valoa. Hietasen teoksia oli esillä Venetsian biennaalissa vuonna 1997 ja hän on muutenkin ollut runsaasti esillä ulkomailla eri taidemuseoissa ja yhteisnäyttelyissä.
Helena Hietanen sai Kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1999. Kuvasto myönsi vuonna 2008 Hietaselle Erik Ehnroth -palkinnon toiminnasta kuvataiteilijoiden oikeuksien parantamiseksi. Hän sai myös William Thuringin säätiön pääpalkinnon 14 000 euroa vuonna 2007. Hietanen on lisäksi suunnitellut vuonna 2004 Millennium-teknologiapalkinnon palkintoteoksen "Huipun".
Yksityiselämä

Hietanen asuu Lallukan taiteilijakodissa Helsingissä kuvanveistäjämiehensä Jaakko Niemelän kanssa. Hietanen on sairastanut rintasyöpää vuodesta 1998. Sairaus on uusiutunut viisi kertaa.  Hietanen on ollut valtion taiteilijaeläkkeellä vuodesta 2007 alkaen.
Teoksia

Network  2001–2008, valoseinät Nobel Museo, Tukholma, Ruotsi sekä kiertonäyttelyn teos eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Aasiaa. Kiertonäyttelyn päätyttyä teos sijoitettiin Suomeen Saastamoisen säätiön kokoelmiin Espoon modernin taiteen museoon EMMAan.
Teknopitsiä 1996–2000
Historiallisia peruukkeja 1996, Turun taidemuseon kokoelmat
Julkisia teoksia

Kumipitsejä, Valo / varjo installaatio, Espoon käräjäoikeuden vihkisali, Espoo 1996
Valoteos Espoon kaupungin kirjasto / iso Omena, Espoo 2001
3-valoteos ja kirkkosalin yleisvalaistus (yhdessä Tarja Ervastin kanssa), Tapiolan kirkko, Espoo 2002
Heijastus valoteos Vuosaaren taiteilijatalo, Vuosaari, Helsinki 2003
Valoseinä , Iksu cultural spa/ Umedalen, Uumaja, Ruotsi 2003
Kimallus valoteos, Talvikankaan monitoimitalon pääaula, Oulu 2004
Metsä, Kuntien eläkevakuutus / auditorion ulkoseinä, yhteistyö Jaakko Niemelän kanssa, Helsinki 2005
Valopeli, Helsingin Tila Arabianranta/ uusloft pilottihanke, avustajana Jaakko Niemelän kutsuprojektissa 2008
Dokumenttifilmi

Kuvittele teos – kuvanveistäjä Helena Hietanen / Imagine the work 2000, käsikirjoitus ja ohjaus T. Jänkälä, tuotanto Illume Oy / Yle / Avek / Kiasma
Aiheesta muualla

Helena Hietasen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helena Hietasen teos Kimallus Oulussa
Galleria Anhavan sivuilla teoksesta Teknopitsiä
Tuukkanen, Pirkko: Chaos & Beauty.  Suomen taideyhdistys, 2015.  ISBN 978-952-99260-9-1.
Kartasto 1708/2018, yhdessä Jaakko Niemelän kanssa, Vantaa, 2018.
Bernard-Massard

Bernard-Massard on luxemburgilainen viinin tuotantoa ja markkinointia harjoittava yritys, jolla on omia viinitarhoja Grevenmacherissa ja Schengenissä. Yrityksen liikevaihto on ollut keskimäärin noin 16,5 miljoonaa euroa vuodessa, ja tuotanto 4 miljoonaa puolloa. Tuotannosta 65 prosenttia viedään ulkomaille. Trierissä käsin toimiva yritys tunnetaan erityisesti kuohuviineistään. Bernard-Massard on yksi Luxemburgin hallitsijahuoneen valitsemista viinien sopimustuottajista.
Yrityksen perustivat Jean Bernard-Massard ja Bernard Clasen vuonna
1921.  Kellarimestari Bernard-Massard oli oppinut viinin valmistuksen Ranskassa Champagnen maakunnassa 1900-luvun alussa. Mosel-joen rantojen hedelmällinen maaperä sekä sopiva ilmasto vakuuttivat hänet alueen soveltuvuudesta viinin viljelyyn. Viinitila alkoi tuottaa perinteisen samppanja-menetelmän mukaisesti valmistettua kuohuviiniä, ja laajensi pian tuotantoaan muun muassa valkoviineihin.
Boom (Särkänniemi)

Boom on Särkänniemen huvipuistossa Tampereella sijaitseva Space Shot -tyylinen laite. Laitteen korkeus on 68 metriä ja sen on valmistanut Zamperla. Laite on tullut Särkänniemeen vuonna 2019. Boom on Särkänniemen korkein laite ja se maksoi noin kolme miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Boom Särkänniemen sivuilla
Boom! Studios

Boom! Studios on yhdysvaltalainen sarjakuvakirja- ja -romaanikustantamo, jonka päämaja on Los Angelesissa. Sen perustivat vuonna 2005 Ross Richie ja Andrew Cosby. Kustantamo keskittyi aluksi kauhu- ja tieteissarjakuviin, ja sen ensimmäinen sarjakuvansa oli Zombie Tales. Sen jälkeen Boom! Studios on laajetanut myös supersankarisarjakuviin ja saanut esimerkiksi oikeudet moniin The Walt Disney Companyn ja Pixarin hahmoihin sekä Jim Hensonin Muppeteihin.
Boom! Studiosiin kuuluu myös kaikenikäisille suunnattu KaBOOM!, joka julkaisee muun muassa Charles Schulzin Tenavia ja Jim Davisin Karvista.
Aiheesta muualla

Boom! Studiosin kotisivut (englanniksi)
Heroes of Might and Magic III: The Shadow of Death

| Heroes of Might and Magic III: The Shadow of Death |
| --- | --- |

Kehittäjä:  New World Computing
Julkaisija:  The 3DO Company
Suunnittelija:  Jon Van Caneghem
Pelisarja:  Heroes of Might and Magic
Julkaistu:   31. maaliskuuta 2000
Lajityyppi:  Strategiapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli Moninpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 79,00 % (perustuu 16 arvosteluun)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
GameSpot: 7/10
Heroes of Might and Magic III: The Shadow of Death on The 3DO Companyn julkaiseman ja New World Computingin kehittämän pelin Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathian toinen jatko-osa. Peli ei ollut niin laaja jatko-osana, kuin ensimmäinen, Armageddon's Blade, mutta sekin sisälsi seitsemän uutta kampanjaa sekä useita muita uudistuksia, kuten tuen force feedback -hiirille.
Peli > Tarina

Sandro, epäkuollut velho pyrkii nousemaan Deyjan epäkuolleiden johtoon ja sitä kautta valtaamaan koko maailman. Sitä ennen hänen kuitenkin täytyy saada haltuunsa tietyt taikaesineet joita yhdistelemällä hän voi koota itselleen vieläkin mahtavammat taikakalut. Tähän hän kuitenkin tarvitsee ulkopuolisten apua, jota hän saa velhotar Gemiltä, AvLeeläiseltä metsänvartija Gelulta ja Crag Hack nimiseltä barbaarilta. Lisälevy esittelee myös Yog nimisen velhon tien barbaariksi Krewlodiin. Yog liittyy myöhemmin kolmen muun petetyn sankarin seuraan taistellakseen yhdessä Sandroa vastaan.
Kampanjat käsittelevät taikaesineiden keruuta, Sandron nousua valtaan ja hänen vallastasyöksemistään. Lisälevyn viimeinen kampanja on itse pelin, Restoration Of Erathia, alkusoitto, jossa Sandro luo pohjan Deyjan hyökkäykselle Erathiaan.
Peli > Kampanjat

| --- | --- |
 1. Hack and Slash Tehtävät: Bashing Skulls  Black Sheep  A Cage in the Hand  Grave Robber  :  1. Elixir of Life Tehtävät: Graduation Exercise  Cutthroats  Valley of the Dragon Lords  A Thief in the Night  
| --- | --- |
 2. New Beginning Tehtävät: Clearing the Border  After the Amulet  Retrieving the Cowl  Driving for the Boots  :  2. Birth of a Barbarian Tehtävät: On the Run  The Meeting  A Tough Start  Falor and Terwen  Returning to Bracada
Peli > Muut uudistukset > Yhdistelmäesineet

Joitakin esineitä voi nyt yhdistää toisiin luodakseen uuden, entistä voimakkaamman esineen, kuten esimerkiksi Sword Guardian Statue, Ring Of The Magi (tarvitaan:cape of conjuring,collar of conjuring,ring of conjuring), Admiral´s hat.
Peli > Muut uudistukset > Uudet maatyypit

Peli tuo 8 uutta maatyyppiä lisää, jotka vaikuttavat taikoihin ja liikkumiseen.
Peli > Muut uudistukset > Campaign Editor

Tällä työkalulla voit luoda itsellesi kokonaan uusia kampanjoita tarpeesi mukaan. Voit itse kirjoittaa ja päättää tarinan kulun ja kaikki pienimmätkin käänteet; pelin mukana tulee pdf-manuaali, joka auttaa alkuun tämän työkalun kanssa.
Peli > Muut uudistukset > Uudet joukot

Lisäosa sisältää 23 uutta yksikköä.
Peli > Muut uudistukset > Vahinkoa tuottava vallihauta

Nyt kaupungin valloituksessa vallihauta vähentää joukko-osastojen terveyttä sitä ylittäessä. Tower -kaupungin miinat eivät pysäytä joukkoja, jos ne astuvat niihin, mutta aiheuttavat tuplasti enemmän vahinkoa kuin muiden kaupunkien vallihaudat.
Aiheesta muualla

Heroes of Might and Magic III: The Shadow of Death MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
Alkuperäinen pelisarja:  I • II • III • IV • V • VI • VII • VIII • IX • X
Muita tuotteita:  Swords of Xeen • Arcomage • Crusaders • Warriors • Legends • Dragon Rage • Mobile • Dark Messiah • Clash of Heroes
Heroes of Might and Magic:  I • II (The Price of Loyalty) • III (Armageddon’s Blade • The Shadow of Death) • IV (The Gathering Storm • The Winds of War) • V (Hammers of Fate • Tribes of  the East) • VI • VII
Muita tuotteita:  King’s Bounty • King’s Bounty: The Legend (The Armored Princess) • Chronicles • Game Boy Color • Quest for the Dragon Bone Staff • Kingdoms
Universumi:  Kreegan
Brad Park

Brad Park 1970-luvulla.
Douglas Bradford ”Brad” Park (s. 6. heinäkuuta 1948 Toronto, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Park pelasi uransa parhaat vuodet New York Rangersin joukkueessa. Rangers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vuoden 1966 amatöörien varaustilaisuudessa. Hän ehti pelata vähän aikaa Buffalo Bisonsin AHL-joukkueessa ennen kuin aloitti New Yorkissa 1968. Nopeasti hänestä kehittyi Rangersin paras puolustaja, ja taitavaa mailankäsittelijää alettiin verrata Bobby Orriin[lähde? ].
Parkista tehtiin joukkueen varakapteeni, ja myöhemmin kapteenina hän johti keväällä 1972 Rangersin Stanley Cupin finaaliin Boston Bruinsia vastaan, jonka se kuitenkin hävisi. Saman vuoden syksynä Park edusti Kanadaa Neuvostoliittoa vastaan pelatussa Summit Series -tapahtumassa. Kauden 1975–1976 Rangers aloitti heikoimmin miesmuistiin, ja seura hankkiutui eroon kovapalkkaisista veteraaneistaan. Marraskuussa 1975 suuressa vaihtokaupassa Park, tähtihyökkääjä Jean Ratelle ja farmiliigapelaaja Joe Zanussi vaihdettiin Boston Bruinsin maineikkaaseen keskushyökkääjään Phil Espositoon ja puolustaja Carol Vadnaisiin.
Kauppa ei ollut huono Rangersillekaan, mutta Bruins osui siinä suoranaiseen kultasuoneen. Bostonissa Park pelasi yhä huipputasolla valmentaja Don Cherryn alaisuudessa. Hän tuli toiseksi Norris Trophy -palkintokisassa Bruinsin pelipaidassa. Vuosina 1977 ja 1978 Park ja Boston Bruins ylsivät Stanley Cupin loppuotteluihin, mutta Montreal Canadiens voitti kummallakin kerralla. Parkin Boston-jakson viimeinen tähtihetki oli vuoden 1983 pudotuspeleissä, jossa hän teki maineikkaan voittomaalin jatkoajalla Buffalo Sabresin verkkoon seitsemännessä ja ratkaisevassa pudotuspelissä.
Seuraavaksi kaudeksi Park siirtyi Detroit Red Wingsiin vapaana pelaajana ja voitti Bill Masterton Trophy -palkinnon tehtyään Red Wingsin kausiennätyksen puolustajien syöttötilastossa. Kauden 1984–1985 jälkeen yhä tehokas pelaaja joutui lopettamaan uransa polvivammojen takia. Seuraavana vuonna hän vielä valmensi Detroitin joukkuetta jonkin aikaa.
Kunnianosoituksia ja saavutuksia

NHL:n ykköstähtikentällisessä 1970, 1972, 1974, 1976 ja 1978
NHL:n kakkostähtikentällisessä 1971 ja 1973.
Pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977 ja 1978
New York Rangersin historian tehokkain puolustaja
NHL:n historian 11. paras maalintekijä puolustajien joukossa
Valittiin Hockey Hall of Fameen 1988
1998 The Hockey News -lehti asetti hänet sijalle 49 kaikkien aikojen sadan parhaan ammattilaispelaajan nimeämisessä
Boeing 727:n katoaminen Angolassa 2003

| Boeing 727:n katoaminen |
| --- | --- |
 Kadonnut kone lokakuussa 1981.
Yhteenveto
Päivämäärä:  25. toukokuuta 2003
Onnettomuustyyppi:  varkaus, katoaminen
Lähtöpaikka:  Quatro de Fevereiron lentoasema, Luanda, Angola
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 727-223
Lentoyhtiö:  Aerospace Sales & Leasing
Rekisteritunnus:  N844AA
Miehistöä:  2
Boeing 727:n katoaminen Angolassa 2003 tapahtui 25. toukokuuta 2003, kun huollossa ollut Boeing 727-223 -kone varastettiin Luandan Quatro de Fevereiron lentoasemalta. Se lähti luvatta lentoon kyydissään huollosta vastannut yhdysvaltalainen mekaanikko ja yksityislentäjä Ben Charles Padilla sekä brazzavillenkongolainen mekaanikko John Mikel Mutantu. Kone suuntasi kohti Atlantin valtamerta ja katosi, eikä siitä tai sitä lentäneistä miehistä ole sen koommin kuultu, vaikka muun muassa CIA ja FBI ovat yrittäneet löytää konetta. Se on suurin täysin jälkiä jättämättä kadonnut lentokone.
Tausta

Vuonna 1975 valmistettu Boeing 727-223 oli alun perin American Airlinesin käytössä. Sen hankki 2000-luvun alussa omistukseensa floridalainen Aerospace Sales and Leasing, joka teki helmikuussa 2002 sopimuksen koneen myymisestä ja toimittamisesta Angolaan, jossa sillä aiottiin kuljettaa dieseliä timanttikaivoksille. Koneesta poistettiin suurin osa istuimista ja tilalle asennettiin kymmenen polttoainesäiliötä, ja se lähti 28. helmikuuta kohti Afrikkaa.
Koneen päästyä Angolaan projekti alkoi joutua vaikeuksiin, kun ostajat eivät suorittaneet maksujaan ajallaan. Koneen mukana tulleet yhdysvaltalaiset lentäjät joutuivat asumaan huonoissa oloissa eivätkä saaneet palkkojaan, ja heidän passinsa takavarikoitiin. Osa lentäjistä suunnitteli jopa varastavansa koneen ja lentävänsä pois Angolasta. Lopulta lentäjien passit palautettiin, ja he poistuivat maasta. Koneen hankkinut yritys löysi uuden kumppanin polttoainetoimituksille, jotka päästiin lopulta aloittamaan, tosin lentoja tehtiin kaikkiaan vain 17. Toiminnan vaarojen ja huonojen olosuhteiden vuoksi kaikki yhdysvaltalaiset Aerospace Sales and Leasingin edustajaa lukuun ottamatta olivat lähteneet Angolasta huhtikuun loppuun mennessä. Hänkin sai lopulta potkut, kun ei saanut järjestettyä luvattuja maksuja lentokoneesta.
Kaikkien yhdysvaltalaisten lähdettyä itse lentokone oli ainoa asia, mikä alkuperäisestä projektista jäi jäljelle. Se jäi seisomaan Luandan Quatro de Fevereiron lentoasemalle ja rapistui hiljalleen niin, että syksyllä 2002 käytännössä enää sen moottoreilla oli arvoa. Ostajaksi niille löytyi floridalainen lentokonevälittäjä, joka palkkasi Ben Padillan lentämään huhtikuussa 2003 Angolaan hoitamaan erääntyneet maksut ja palkkaamaan mekaanikkoja, jotta kone saataisiin taas lentokuntoiseksi. Korjaukset edistyivät hyvin, ja toukokuussa Padilla palkkasi paikalliselta lentoyhtiöltä kaksi lentäjää siirtämään koneen Etelä-Afrikkaan.
Varkaus

Noin kello 18 paikallista aikaa 25. toukokuuta 2003 Padilla nousi koneeseen mekaanikko John Mikel Mutantun kanssa. Mutantu ei osannut lentää, ja Padilla oli lentänyt vain pienkoneita. Boeing 727 vaatii yleensä kolmen hengen miehistön. Kone lähti liikkeelle ilman yhteydenottoja lennonjohtoon, rullasi kiitotielle ja lähti lentoon luvatta. Koneen valot eivät olleet päällä eikä toisiotutkavastain lähettänyt signaalia. Kone suuntasi lounaaseen kohti Atlantin valtamerta eikä sitä sen koommin enää nähty.
Varkaus tapahtui alle kaksi vuotta syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen. Koska polttoainetta kuljettamaan varustettu kone oli käytännössä lentävä pommi, Yhdysvaltain turvallisuusviranomaiset alkoivat heti etsiä sitä. Kun aikaa kului eikä mitään havaintoja koneesta tullut, etsinnät loppuivat hiljalleen. FBI lopetti tapauksen tutkimisen vuonna 2005.
Teorioita

Koneen varastamisen syyksi epäiltiin alun perin vakuutuspetosta. Aerospace Sales & Leasingin omistaja oli aiemminkin syyllistynyt petokseen, mutta kielsi osallisuutensa 727:n katoamiseen ja osallistui jopa vapaaehtoisesti valheenpaljastuskokeeseen. Muita mahdollisina pidettyjä syitä olivat koneen varastaminen rikollisiin tarkoituksiin tai terrorismia varten.
Koneen kohtalosta ei ole tietoa, eikä uutta tietoa ole katoamisen jälkeen saatu. Koneen epäillään syöksyneen Atlantin valtamereen pian lentoonlähdön jälkeen, mutta on myös arveltu, että Angolan ilmavoimat olisi ampunut sen alas. Liikkeellä on myös huhuja, joiden mukaan kone olisi suunnannut pohjoiseen ja kadonnut lähellä Kinshasaa tai purettu varaosiksi Bujumburassa.
Balafon

Balafon
Länsiafrikkalainen balafon eli balafoni on yksi perinteisistä afrikkalaisista ksylofonityyppisistä soittimista. Muita ovat esimerkiksi marimba ja kalimba.
Balafonit ovat eri Afrikan maissa erikokoisia ja niiden viritykset vaihtelevat suuresti pentatonisesta (esimerkiksi Burkina Fason senufo-balafoni) heptatoniseen (esimerkiksi susujen ja mandinkojen guinealainen balafoni). Kielet veistellään tyypillisesti ruusupuusta ja kaikukoppina toimivat kalebassin, suomalaisittain pullokurpitsan kuoret. Balafonia soitetaan kahdella puunuijalla eli malletilla, joiden lyöntipääksi kierretään kautsu- eli raakakuminauhaa.
Balafoni on tyypillinen muusikkosukujen soitin, jonka perinne siirtyy isältä pojalle. Soittimen taitajat opettelevat kymmenittäin traditionaalisia säestyskuvioita, joiden lomaan solisti soittaa soololausekkeita tukeutuen aina säestyssekvenssiin. Balafonin tunnettu historia ulottuu vuosisatojen taakse, ja kansan suussa sen syntyyn on tavattu liittää erilaisia legendoja. Erityisesti mandinkojen heimolle soittimella on suuri symbolinen arvo.
Balagansk

Balaganskin vaakuna.
Balagansk (ven. Балага́нск) on kaupunkimainen taajama Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Angara-joen rannalla 78 kilometriä Siperian radan Zalarin asemasta koilliseen. Taajama on Balaganskin piirin keskus. Asukkaita on 4 300 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa venäläisten vuonna 1653 rakentamasta linnoituksesta. Vuonna 1775 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1856 Irkutskin lääniin kuuluneen piirikunnan keskus. 1900-luvulla Balagansk menetti kaupungin statuksen. Bratskin vesivoimalan rakentamisen yhteydessä se jäi patoaltaan alle ja siirrettiin nykyiselle paikalleen.
Nykyään Balaganskissa on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Angaran rannalla on laivalaituri.
Brad Patton

| Brad Patton> Henkilötiedot.Aiheesta muualla |
| --- | --- |
IMDb
Brad Patton (s. 1972 Melbourne, Australia) on homopornonäyttelijä, joka on erikoistunut top-rooleihin. Hän voitti kaksi GayVN-palkintoa (Best Oral Scene 2004, Best Sex Scene 2007) ja yhden Grabby-palkinnon (Best Duo Sex Scene, 2006). Hän on 183-senttinen. Patton on vetäytynyt aikuisviihteestä.
Pornotähden urallaan Patton on työskennellyt mallina Falcon Studiosilla ja COLT Studiolla. Hän on toiminut myös taitoluistelijana ja päässyt mitaleille Gay Gamesissa ja World Outgamesissa. Hän oli ammattilaisena mukana Dancing on Ice -ohjelmassa Alankomaissa ja on työskennellyt lisäksi Disney on Ice -show’ssa.
Patton varttui enimmäkseen Ruotsissa. Ohjaaja Chi Chi LaRue löysi hänet, ja nykyisin hän asuu Amsterdamissa.
Aiheesta muualla

Internet Adult Film Database: Brad Patton (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Brad Patton
Käännös suomeksi
B 2 (höyrylaiva)

B 2 oli suomalainen RT 1:n höyryhinaaja, joka upposi noin 250 metriä länteen Suomenlinnaan kuuluvasta Länsi-Mustasaaresta 4. marraskuuta 1931 ollessaan matkalla raskaassa sementti- ja putkilastissa Suomenlinnasta kohti Mäkiluotoa. Laivassa oli 11 henkilöä joista 8 hukkui heidän joukossaan laivan konemestari Fernström ja RT 1:n toimituskomppanian tykkimiehiä. Alus upposi noin 20 metrin syvyyteen. Paikalle tullut moottorivene pelasti merestä kaksi miestä ja lisäksi kaksi miestä onnistui pääsemään uimalla Suomenlinnan rantaan. Pelastuneista yksi kuoli tunnin kuluttua. Aluksen päällikkö kiekonheittäjänä ja kuulantyöntäjänä tunnettu kersantti Anttalainen oli pelastuneiden joukossa.
B 2:n hylky saatiin nostettua pohjasta 6. marraskuuta ja se hinattiin sitten Helsinkiin nostettavaksi pinnalle.
Uppoamisen syynä oli kova merenkäynti ja aluksen kokoon nähden liian suuri kansilasti. Alus oli kovan aallokon takia kääntymässä takaisin kohti Suomenlinnaa kun suuri aalto kaatoi sen.  B 2 oli pieni 60 jalan mittainen höyryhinaaja, jota oli käytetty pääasiassa hinaajana sekä sotilaiden ja materiaalin kuljetuksiin Helsingin ja Suomenlinnan ulkolinnakkeiden välillä. Venäläisperua olevan B 2 oli vanha puusta rakennettu laiva ja huonokuntoinen. Laivan kerrotaan kulkeneen jo kesällä 1931 vesilastissa, kun vettä pääsi laivan takaosaan.
Birminghamin kansainvälinen lentoasema

Birminghamin kansainvälinen lentoasema voi tarkoittaa:
Birminghamin kansainvälinen lentoasema, Birmingham, Englanti
Birminghamin kansainvälinen lentoasema, Birmingham, Alabama, Yhdysvallat.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Birminghamin kansainvälinen lentoasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.