stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Billy Graham
Pastorin ura > Kokoussarjat > Suomi 1954 ja Missio Helsinki 1987

Graham vieraili ensimmäisen kerran Suomessa kesäkuussa 1954, jolloin hänen Helsingin Olympiastadionilla pitämäänsä puhetilaisuuteen osallistui noin 25 000 kuulijaa. Olympiastadion oli Grahamin julistuspaikka myös elokuussa 1987 järjestetyssä Missio Helsinki -tilaisuudessa, joka on suurin Helsingin Olympiastadionilla järjestetty ei-urheilullinen tapahtuma. Kuuden kokouksen sarja saavutti Suomessa uskonnollisten tapahtumien mittapuulla ennennäkemättömän mediahuomion. Missio Helsinki keräsi yhteensä noin 183 000 kuulijaa. Arviolta noin 9 000 ihmistä teki tilaisuuksissa henkilökohtaisen uskonratkaisun. Verrattuna 1970-luvun lopulla laajaa huomiota herättäneeseen helluntaisaarnaaja Niilo Yli-Vainioon, Grahamin kokouksissa ei juurikaan korostettu karsimaattisten uskonkokemusten merkitystä.
Pastorin ura > Billy Graham Evangelistic Association

Vuonna 1950 Graham perusti Billy Graham Evangelistic Association (BGEA) -yhdistyksen, jonka pääkonttori sijaitsi Minneapolisissa, Minnesotassa. BGEA-työn kautta Graham aloitti muun muassa viikoittaisen Hour of Decision -radio-ohjelman, jota lähetettiin ympäri maailmaa yli 60 vuoden ajan, kansallisilla kanavilla lähetettyjä televisio-ohjelmia, useissa kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä julkaistun "My Answer" -lehtikolumnin sekä yhdistyksen virallisen julkaisun, Decision-aikakauslehden julkaisemisen.
Pastorin ura > Lausannen liike

Billy Graham järjesti yhdessä John Stottin kanssa maailman evankelikaalit yhteen Lausannen konferenssiin vuonna 1974. Kokoontumiseen osallistui noin 2 700 osanottajaa yli 150 maasta. Kokoontumisen perusteella syntyi Lausannen liike sekä kristillistä evankelikaalista käsitystä ja näkyä ilmaiseva Lausannen julistus. Grahamin ajatuksena oli "yhdistää kaikki evankelikaalit yhteiseen tehtävään evankelioida koko maailma". Time kuvaili Lausannen konferenssia "kenties laaja-alaisimmaksi kristilliseksi kokoontumiseksi mitä milloinkaan on nähty". Lausannen kokoontumista edelsivät 1960- ja 1970-lukujen konferenssit Berliinissä, Singaporessa, Minneapoliksessa ja Bogotassa sekä Australiassa.
Saarnatyyli

Grahamin tyylille oli ominaista vetovoimaisuus ja tehokas organisointi. Grahamin puheet painottivat julkista kääntymistä. Grahamin saarnatyyli oli yksilökeskeistä ja keskittyy uskoontuloon kutsumiseen. Grahamin teologiaa on kuvattu fundamentaaliseksi, ei-karismaattiseksi ja yksinkertaiseksi. Graham käytti saarnojensa tukena myös kuvia ja kertomuksia.
Vaikutus

Grahamia on pidetty yhtenä maltillisen herätyskristillisyyden, evankelikalismin, johtohahmoista. Evankeliointikampanjoissaan Graham teki yhteistyötä liberaaleina pidettyjen valtavirran protestanttikirkkojen, kuten reformoitujen, luterilaisten ja metodistien kanssa. Grahamilla on arvioitu olleen merkittävä vaikutus yhdysvaltalaisen kirkkokuntakartan tiettyyn uudelleenmuotoutumiseen. Vuoden 2010 LifeWay-tutkimuslaitoksen selvityksessä Billy Grahamia pidettiin kaikkein vaikutusvaltaisimpana pastorina, joka on vaikuttanut eniten kyselyyn vastanneiden protestanttisiin pastoreihin. Grahamia on pidetty yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä uskonnollisista johtajista, ja verrattu Martin Luther Kingiin ja paavi Johannes Paavali II:een.
Vaikutus > Politiikka

Grahamia kutsuttiin Yhdysvalloissa "presidenttien pastoriksi", sillä hän ehti aktiiviuransa aikana tavata henkilökohtaisesti kaikki Yhdysvaltain presidentit Harry Trumanista Barack Obamaan. Graham toimi monen presidentin uskonnollisena neuvonantajana, ja erityisen läheinen suhde hänellä oli Ronald Reaganiin. Puoluekannaltaan Graham tunnustautui demokraatiksi, mutta hänen suhteensa Valkoiseen taloon säilyivät hyvinä siitä riippumatta, kumpaa puoluetta edustava presidentti kulloinkin oli vallassa. 2010-luvun alkuvuosiin saakka Graham oli säännöllisesti nähty vieras Yhdysvaltain kongressin vuosittain helmikuussa järjestämällä rukousaamiaisella.
Vaikutus > Media

Graham on listattu Gallup-järjestön toimesta säännöllisesti yhdeksi maailman kymmenestä ihailluimmasta miehestä. Järjestön kyselyssä Grahamia on kuvailtu hallitsevaksi hahmoksi vuodesta 1948 lähtien. Graham on esiintynyt mm. Time-, Newsweek-, Life-, U.S. News & World Report- ja Parade-lehtien kansikuvajutuissa sekä lukuisissa muissa aikakauslehdissä, sanomalehti- ja aikakauslehtien artikkeleissa sekä kirjoissa.
Viimeiset vuodet

Graham sairasti Parkinsonin tautia vuodesta 1992. Huonontuneen terveydentilansa takia hän lopetti kiertuetoimintansa, ja vuoden 2005 kiertue jäi hänen viimeisekseen. Graham kuoli 99-vuotiaana kotonaan Montreatissa, Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa helmikuussa 2018. Grahamin kuolema noteerattiin suurimmissa medioissa ympäri maailman ja häntä kiiteltiin yli kirkkokuntarajojen. Grahamin sai kuoltuaan Yhdysvaltain valtiollisen kunnianosoituksen. Hänen arkkunsa tuotiin ensimmäisenä uskonnollisena johtajana ja neljäntenä yksityisenä kansalaisena nähtäville Yhdysvaltain kongressitalon rotundaan. Arkku oli esillä 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta 2018 ja arkun vieressä seisoi sotilaista koostuva kunniavartio.
Grahamin hautajaiset järjestettiin 2. maaliskuuta 2018 Billy Graham -kirjaston pihalle pystytetyssä "telttakatedraalissa", joka muistutti Grahamin uran alkuvaiheen kokoustelttoja. Graham haudattiin kirjaston puistoon, lähelle lapsuudenkotiaan. Grahamin mäntyvanerisen arkun olivat tehneet Louisianan Angolan vankilan murhasta tuomitut vangit, jotka olivat löytäneet uskon elämänsä voimavaraksi. Grahamin hautakiveen kirjattiin titteliksi "saarnaaja" Grahamin tahdon mukaisesti. Grahamin hautajaisiin kutsuttiin kaikki tuolloin elossa olleet kuusi Yhdysvaltain presidenttiä.
Tunnustukset

Grahamia on kiitetty uskonnolliset ja poliittiset rajat ylittävästä työstä, ja joulukuussa 2001 hänelle myönnettiin brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvonimi kansainvälisestä panoksesta kansalais- ja uskonnoliseen elämään yli 60 vuoden ajalta. Graham sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1989. Grahamin saamiin tunnustuksiin kuuluvat myös Ronald Reaganin presidentin säätiön vapauspalkinto (2000) työstä ja toimista vapauden hyväksi, Kongressin kultamitali (1996), Templetonin säätiön palkinto uskonnon edistämisestä (1982) ja Big Brother -palkinto työstä lasten hyvinvoinnin puolesta.
Vuonna 1964 Graham palkittiin vuoden puhemiehenä. George Washington Carver Memorial Institute mainitsi Grahamin panoksen rotuerojen lievittämisessä. Vuonna 1971 Graham sai tunnustuksen kaikkien uskontojen välisen ymmärryksen edistämisestä.
1996: Congressional Gold Medal, myöntäjät: Bill Clinton, Bob Dole, Yhdysvaltain kongressi
2000: The Ronald Reagan Freedom Award, myöntäjä: Rudy Giuliani
2001: Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja, kansainvälisestä uhrautumisesta siviili- ja uskonnollisen elämän hyväksi yli 60 vuoden aikana, myöntäjät  Prinssi Philip, Edinburghin herttua, Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Teokset

Graham kirjoitti 33 kirjaa, joista monet nousivat myydyimpien listoille. Vuonna 1997 julkaistu omaelämäkerta Omana itsenään oli samanaikaisesti kolmen bestseller-listan kärjessä saman viikon aikana. Kirjassa Graham kertoo elämästään, uskosta ja työstään ympäri maailman.
Teokset > Suomennettuja teoksia

Herätystä nykyaikana.  (Revival in Our Time, 1951)  Suomentanut Lauri Öhrnberg. Turku:  Ristin Voitto Ry, 1951.
Rauha Jumalan kanssa.  (Peace with God, 1953, 1984)  Suomentanut Heljä Meuronen ja Hannu Viinikainen. Kuva ja Sana, 1953.  ISBN 951-9203-98-2
Onnen salaisuus.  (The Secret of Happiness, 1955, 1985)  Suomentanut Lauri Lähdeaho. Helsinki:  Ristin Voitto Ry, 1956.
Avioliitto ja kotimme.  (The Christ-Centered Home.))  Kuva ja Sana, 1963.
Maailma liekeissä. (World Aflame, 1965.) Suomentanut Liisa Kollari. Päivä, 1966.
Mies ja sanoma.  (Billy Graham and the New York Crusade.))  Tampere:  Kuva ja Sana, Hämeen kirjapaino oy, 1967.
Jeesus-sukupolvi.  (The Jesus Generation, 1971)  Suomentanut Tytti Träff. Tikkurila:  Ristin Voitto, 1972.  ISBN 951-605-338-6
Enkelit – Jumalan salaiset asiamiehet. (Angels: God's Secret Agents, 1975.) Suomentanut Aarne Valpola. Porvoo: WSOY, 1976. ISBN 951-0-07827-1
Uudestisyntymisen ihme.  (How to be born again, 1977)  Suomentanut Klaus Karttunen. WSOY, 1987.  ISBN 951-0-08643-6
Kärsimyksen monet kasvot.  (Till Armageddon, 1981)  Suomentanut Oili Aho.Määritä julkaisija! SBN:951-605-738-1
Elämästä on kysymys!  (It’s About Life, 1982)  Suomentanut Merja Pitkänen. Jyväskylä:  Päivä, 2005.  ISBN 952-475-090-2
Tulevaisuus on toivoa täynnä. (Approaching Hoofbeats, 1983.) Suomentanut Maj-Lis Airio. Loimaa: Kuva ja Sana, 1985. ISBN 951-9203-81-8
Uusi Herätys.  (Facing Death and the Life Afther, 1987)  Suomentanut Esteri ja Yrjö Karilas. Kokkola:  Kuva ja Sana, 1954.
Kukistettu kuolema.  (Facing Death and the Life After, 1987)  Suomentanut Mervi Pöntinen. Pieksämäki:  PerusSanoma Oy, 1991.  ISBN 951-888-120-0
Omana itsenään. Omaelämäkerta. (Just As I Am: The Autobiography of Billy Graham, 1997.) Suomentanut Oili Aho. Jyväskylä: Päivä, 1997. ISBN 951-622-719-8
Vuoria kohti. Päivittäiseen hiljentymiseen. (Unto the Hills, 1996.) Suomentanut Merja Pitkänen. Jyväskylä: Päivä, 1998. ISBN 951-622-738-4
Voimaa joka päivälle.  (Hope for Each Day, 2002))  Uusi Tie, 2003.  ISBN 951-619-371-4
Matkalla.  (Esipuhe Kalevi Lehtinen (The Journey, 2006))  Kuva ja Sana, 2006.  ISBN 951-585-165-3
Tänään on toivoa.  (2009)  Suomentanut Hannu Rossi. Kuva ja Sana, 2009.  ISBN 978-951-585-222-9
Siellä, missä minä olen.  (Where I Am))  Suomentanut Päivi Hautala. Kristillinen kirja- ja musiikkikustannus, 2016.  ISBN 978-952-705-834-3
Yksityiselämä

Billy Graham sai vaimonsa Ruth Bell Grahamin kanssa viisi lasta: kolme tytärtä, Virginia (Gigi), Anne ja Ruth (Bunny), ja kaksi poikaa, Nelson (Ned) ja Franklin. Ruth-vaimo kuoli 64 avioliittovuoden jälkeen kesäkuussa 2007.
Kirjallisuutta

Wacker, Grant: America’s Pastor: Billy Graham and the Shaping of a Nation.  Cambridge (Mass.):  Harvard University Press, 2014.  ISBN 978-0-674-05218-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Billy Graham Evangelistic Association. (englanniksi)
Billy Graham Center Wheaton College.
Askeleita rauhaan Jumalan kanssa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Kokkonen, Jouko: Billy Graham täytti stadioneja jo ennen rocktähtien aikakautta (Arkistoitu – Internet Archive). Stadion-säätiö.
Billy Grahamin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| n k Templeton-palkinnon saajat |
| --- | --- |
1973-2000:  1973 Äiti Teresa  1974 Veli Roger  1975 Sarvepalli Radhakrishnan  1976 Léo Suenens  1977 Chiara Lubich  1978 Thomas Torrance  1979 Nikkyo Niwano  1980 Ralph Wendell Burhoe  1981 Cicely Saunders  1982 Billy Graham  1983 Aleksandr Solženitsyn  1984 Michael Bourdeaux  1985 Alister Hardy  1986 James McCord  1987 Stanley L. Jaki  1988 Inamullah Khan  1989 George MacLeod, Carl Friedrich von Weizsäcker  1990 Baba Amte, L. Charles Birch  1991 Immanuel Jakobovitš  1992 Kyung-Chik Han  1993 Charles Colson  1994 Michael Novak  1995 Paul Davies  1996 William R. Bright  1997 Shastri Athavale  1998 Sigmund Sternberg  1999 Ian Barbour  2000 Freeman Dyson 
2001-:  2001 Arthur Peacocke  2002 John Polkinghorne  2003 Holmes Rolston  2004 George Ellis  2005 Charles Hard Townes  2006 John D. Barrow  2007 Charles Taylor  2008 Michał Heller  2009 Bernard d’Espagnat  2010 Francisco J. Ayala  2011 Martin Rees  2012 Tenzin Gyatso  2013 Desmond Tutu  2014 Tomáš Halík  2015 Jean Vanier  2016 Jonathan Sacks  2017 Alvin Plantinga  2018 Abdullah II  2019 Marcelo Gleiser  2020 Francis Collins  2021 Jane Goodall  2022 Frank Wilczek  2023 Edna Adan Ismail 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 2 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
William Franklin "Billy" Graham Jr.; 7. marraskuuta 1918 Charlotte, Pohjois-Carolina – 21. helmikuuta 2018 Montreat, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen kristillinen saarnaaja, jonka kirkkokunnallinen tausta oli baptismi. Billy Graham itse kuvasi elämäntehtäväänsä seuraavasti: ”Elämäntehtäväni on auttaa ihmisiä löytämään henkilökohtainen suhde Jumalaan”. Hänen on arvioitu saarnanneen evankeliumia 210 miljoonalle ihmiselle vuodesta 1947 lähtien.
Grahamia on pidetty nykyajan tunnetuimpana evankelistana ja maltillisen herätyskristillisyyden, evankelikalismin, johtohahmona. Toiminnallaan hänen luonnehdittiin pyrkineen ylittämään kirkkokuntien rajoja. Graham vieraili Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1954 ja oli pääpuhujana vuonna 1987 Olympiastadionilla järjestetyssä Missio Helsingissä.
Graham oli Yhdysvaltain johtava evankelista 1940-luvun lopulta lähtien. Hänen asemansa amerikkalaisessa yhteiskunnassa oli hyvin vahva. Häntä pidettiin pitkään yhtenä Yhdysvaltain suosituimmista henkilöistä. Grahamille tarjottiin varapresidentin virkaa useamman kerran, mistä hän kuitenkin kieltäytyi.
Pastorin ura > Kokoussarjat > Ruotsi 1954, Tukholma ja Göteborg 1977–1978

Graham vieraili ensimmäisen kerran Ruotsissa 1954 ja puhui kokouksessa Tukholmassa. Vuosina 1977 ja 1978 Graham järjesti herätyskampanjat Göteborgissa ja Tukholmassa. Herätyskampanjat järjestettiin yhteistyössä paikallisten seurakuntien kanssa ja niiden tueksi perustettiin paikalliset kampanjaorganisaatiot. Göteborgin kampanjaa on pidetty suurena menestyksenä, sillä sen seurauksena noin 1000 ihmistä tunnusti tulleensa uskoon viiden kokousillan aikana.
Tunnustukset

Grahamia on kiitetty uskonnolliset ja poliittiset rajat ylittävästä työstä, ja joulukuussa 2001 hänelle myönnettiin brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvonimi kansainvälisestä panoksesta kansalais- ja uskonnoliseen elämään yli 60 vuoden ajalta. Graham sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1989. Grahamin saamiin tunnustuksiin kuuluvat myös Ronald Reaganin presidentin säätiön vapauspalkinto (2000) työstä ja toimista vapauden hyväksi, Kongressin kultamitali (1996), Templetonin säätiön palkinto uskonnon edistämisestä (1982) ja Big Brother -palkinto työstä lasten hyvinvoinnin puolesta.
Vuonna 1964 Graham palkittiin vuoden puhemiehenä. George Washington Carver Memorial Institute mainitsi Grahamin panoksen rotuerojen lievittämisessä. Vuonna 1971 Graham sai tunnustuksen kaikkien uskontojen välisen ymmärryksen edistämisestä.
1996: Congressional Gold Medal, myöntäjät: Bill Clinton, Bob Dole, Yhdysvaltain kongressi
2000: The Ronald Reagan Freedom Award, myöntäjä: Rudy Giuliani
2001: Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja, kansainvälisestä uhrautumisesta siviili- ja uskonnollisen elämän hyväksi yli 60 vuoden aikana, myöntäjät Prinssi Philip, Edinburghin herttua, Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Billy Graham Evangelistic Association. (englanniksi)
Billy Graham Center Wheaton College.
Askeleita rauhaan Jumalan kanssa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Kokkonen, Jouko: Billy Graham täytti stadioneja jo ennen rocktähtien aikakautta (Arkistoitu – Internet Archive). Stadion-säätiö.
| n k Templeton-palkinnon saajat |
| --- | --- |
1973-2000:  1973 Äiti Teresa  1974 Veli Roger  1975 Sarvepalli Radhakrishnan  1976 Léo Suenens  1977 Chiara Lubich  1978 Thomas Torrance  1979 Nikkyo Niwano  1980 Ralph Wendell Burhoe  1981 Cicely Saunders  1982 Billy Graham  1983 Aleksandr Solženitsyn  1984 Michael Bourdeaux  1985 Alister Hardy  1986 James McCord  1987 Stanley L. Jaki  1988 Inamullah Khan  1989 George MacLeod, Carl Friedrich von Weizsäcker  1990 Baba Amte, L. Charles Birch  1991 Immanuel Jakobovitš  1992 Kyung-Chik Han  1993 Charles Colson  1994 Michael Novak  1995 Paul Davies  1996 William R. Bright  1997 Shastri Athavale  1998 Sigmund Sternberg  1999 Ian Barbour  2000 Freeman Dyson 
2001-:  2001 Arthur Peacocke  2002 John Polkinghorne  2003 Holmes Rolston  2004 George Ellis  2005 Charles Hard Townes  2006 John D. Barrow  2007 Charles Taylor  2008 Michał Heller  2009 Bernard d’Espagnat  2010 Francisco J. Ayala  2011 Martin Rees  2012 Tenzin Gyatso  2013 Desmond Tutu  2014 Tomáš Halík  2015 Jean Vanier  2016 Jonathan Sacks  2017 Alvin Plantinga  2018 Abdullah II  2019 Marcelo Gleiser  2020 Francis Collins  2021 Jane Goodall  2022 Frank Wilczek  2023 Edna Adan Ismail 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 2 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
Billy Graham Feyenoord-stadionilla in Rotterdamissa, Alankomaissa vuonna 1955
Billy Graham Norja Kristukselle-tapahtumassa Oslossa vuonna 1955.
Billy Graham lehdistötilaisuudessa vuonna 1986.
Presidentti Ronald Reagan, Nancy Reagan ja Billy Graham kansallisella rukousaamiaisella helmikuussa 1981.
Billy Grahamin arkku tuotiin näytille ensimmäisenä uskonnollisena johtajana Yhdysvaltain kongressin rotundaan.
Maat, joissa Billy Graham saarnasi.
Billy Graham Feyenoord-stadionilla in Rotterdamissa, Alankomaissa vuonna 1955
Billy Graham Norja Kristukselle-tapahtumassa Oslossa vuonna 1955.
Billy Graham lehdistötilaisuudessa vuonna 1986.
Presidentti Ronald Reagan, Nancy Reagan ja Billy Graham kansallisella rukousaamiaisella helmikuussa 1981.
Billy Grahamin arkku tuotiin näytille ensimmäisenä uskonnollisena johtajana Yhdysvaltain kongressin rotundaan.
Origo (Jenni Vartiaisen albumi)

| Origo Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2020–2025
 Julkaistu: 21. maaliskuuta 2025
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Jenni Vartiaisen muut julkaisut
| Ihmisten edessä 2007–2019 2019 | Origo 2025 |   |
Singlet albumilta Origo
 ”Lanka” Julkaistu: 10. marraskuuta 2023  ”Villit vedet” Julkaistu: 5. huhtikuuta 2024  ”Viimeinen pisara” Julkaistu: 5. heinäkuuta 2024  ”Valitsen sut uudestaan” Julkaistu: 29. marraskuuta 2024
Origo (tyyliteltynä ORIGO) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jenni Vartiaisen tuleva viides studioalbumi, joka julkaistaan 21. maaliskuuta 2025. Albumi on striimannut kultaa ennen julkaisuaan.
Taustaa

Vartiainen jäi soolouraltaan tauolle Monologi-albumin julkaisun ja Hartwall Arena -konserttinsa jälkeen marraskuussa 2018. Taukonsa aikana Vartiainen muutti New Yorkiin ja sai kaksi lasta vuosina 2019 ja 2021. Marraskuussa 2019 Vartiainen julkaisi ensimmäisen kokoelmalevynsä Ihmisten edessä 2007–2019, jolla oli mukana uusi single ”Labyrintti”. Vartiainen vieraili myös muiden artistien kappaleilla, kuten Elastisen ”Epäröimättä hetkeekään” ja Chisun versiolla Anssi Kelan kappaleesta ”Kaksi sisarta”. Syksyllä 2022 hän esiintyi yhdessä Ellinooran, Kaija Koon ja Vesalan kanssa Mestarit-kiertueella. Hän oli myös mukana Toivon kärki -ryhmän hyväntekeväisyyskappaleilla ”Uuden edessä” ja ”Pidä huolta”. Samaan aikaan Vartiainen työsti uutta omaa musiikkia.
Varsinaisen paluun soolouralleen Vartiainen teki vasta palattuaan Suomeen vuonna 2023. Saman vuoden marraskuussa hän julkaisi tulevan albuminsa ensimmäisen singlen ”Lanka”. Vuonna 2024 hän palasi esiintymislavoille ja julkaisi kolme uutta singleä: ”Villit vedet”, ”Viimeinen pisara” (mukana Etta) ja ”Valitsen sut uudestaan”.
Julkaisu

12. helmikuuta 2025 Vartiainen ilmoitti sosiaalisen median kanavillaan, että uusi studioalbumi on valmis. 20. helmikuuta Vartiainen ja hänen levy-yhtiönsä Warner Music Finland ilmoittivat Origo-albumin julkaisuajankohdaksi 21. maaliskuuta samalla paljastaen albumin kansitaiteen. Albumilla on 12 kappaletta.
Singlet

Albumin ensimmäinen single ”Lanka” julkaistiin 10. marraskuuta 2023. Se nousi radiolistan 1. sijalle ja vietti listalla yhteensä 35 viikkoa. Maaliskuussa 2024 RadioMedia palkitsi kappaleen Kuukauden radiobiisi -palkinnolla sen tavoitettua 25,6 miljoonaa kuuntelijaa.
Toinen single ”Villit vedet” julkaistiin 5. huhtikuuta 2024. Radiolistalla kappale oli 18 viikkoa nousten parhaimmillaan sijalle 9. Singlelistalla se oli yhteensä kaksi viikkoa yltäen 25. sijalle.
Kolmas single ”Viimeinen pisara” julkaistiin 5. heinäkuuta 2024. Kappaleella on mukana Etta ja se on Vartiaisen ensimmäinen oma kappale, jolla on mukana vieraileva artisti. Se nousi radiolistan sijalle 2. Neljäs single ”Valitsen sut uudestaan” julkaistiin 29. marraskuuta 2024.
Singlet > Singlejen listasijoitukset

| Kappale | Radio- lista | Single- lista |
| --- | --- | --- |
| ”Lanka” | 1 | 6 |
| ”Villit vedet” | 9 | 25 |
| ”Viimeinen pisara” (mukana Etta) | 2 | 8 |
| ”Valitsen sut uudestaan” | 30 | 36 |
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Origo |  |  | 4.24 |  |  |  |  |  |
| 2. | Palava kaupunki |  |  | 2.33 |  |  |  |  |  |
| 3. | Viimeinen pisara (mukana Etta) |  |  | 2.44 |  |  |  |  |  |
| 4. | Iho oottaa |  |  | 3.13 |  |  |  |  |  |
| 5. | Leima (mukana Turisti) |  |  | 2.36 |  |  |  |  |  |
| 6. | Anna sen kantaa |  |  | 3.23 |  |  |  |  |  |
| 7. | Monta elämää |  |  | 3.10 |  |  |  |  |  |
| 8. | Lanka |  |  | 3.08 |  |  |  |  |  |
| 9. | Musta kausi (mukana Hildá Länsman) |  |  | 3.48 |  |  |  |  |  |
| 10. | Villit vedet |  |  | 3.07 |  |  |  |  |  |
| 11. | Kaikki se aika |  |  | 2.50 |  |  |  |  |  |
| 12. | Valitsen sut uudestaan |  |  | 3.37 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 38.33 |  |  |  |  |  |
Julkaisuhistoria

| Maa | Päiväys | Formaatti | Levy-yhtiö | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomi | 21. maaliskuuta 2025 | CD, digitaalinen | Warner |  |
| Suomi | 25. huhtikuuta 2025 | LP | Warner |  |