stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simo Goes Poing
Kappaleen synty

Kun Ahosen veljesten perustaman Murkulat-yhtyeen levytyssopimus Sony Music Entertainmentin kanssa oli päättynyt, alkoi Anssi Ahonen lähettämään demoja eri levy-yhtiöihin, ja pian sopimus uusista levytyksistä tehtiin K-Telin kanssa. Kyseinen levy-yhtiö oli toiminut merkittävänä jakelijana kansainvälisen ja kotimaisen elektronisen musiikin osalta Suomessa jo 1980-luvun alusta lähtien. Yhtiö oli myös ensimmäisiä levy-yhtiöitä, joka aktiivisesti julkaisi tyylilajin tuotantoa. Vuonna 1992 levy-yhtiö lanseerasi kuuluisan Techno & Dance -kokoelmalevysarjan.
Tuolloin ryhmä alkoi suunnitella kappaletta, johon yhdistettäisiin elementtejä hittilistojen kärjestä, ja modernimmasta musiikista, joka Suomessakin oli nostamassa hiljalleen päätään.  Yhtyeessä ei ollut varsinaista laulajaa, joten yhtye koki, että helpoin tapa oli tehdä kappale jollain tunnetuilla puhesampleilla. Levytyksen aikaan televisiossa esitettiin edesmenneen kauppaketju Vaatehuoneen mainoksia, jotka puhuttivat suomalaisia. Henkilö yhtyeen tuttavapiiristä ehdotti, että samplattaisiin Vaatehuoneen mainoksista tuttua "Simo Vaatehuoneelta hei" -slogania, ja lisättäisiin teknoa taustalle. Lopullinen idea uudesta kappaleesta oli syntynyt.
Kappaleen tekoon käytettiin Amiga 2000:aa ja sekvensseriohjelmaa Music-X yhdistettynä Rolandin musiikkilaitteistoon. Kappaleen teon ensimmäinen osuus oli televisiomainospuheiden nauhoittaminen televisiosta VHS-nauhurilla, josta ne siirrettiin digitaaliselle DAT-kasetille, ja siitä taas kovalevyeditointilaitteeseen, josta niitä pystyi leikkaamaan ja liimaamaan raidoille kappaleen sisälle. Kun kappaleen taustat ja puhepätkät saatiin liimattua yhtyeen, mukaan lisättiin myös Amigan ääniraitakirjastosta napattu Poing -ääniefekti, joka kappaleen toistuvana elementtinä pääsi mukaan myös kappaleen lopulliseen nimeen. Kappaleeseen tehtiin kuitenkin vielä lyhyet puhelauluosuudet, jotka kävi äänittämässä Horsepower-yhtyeen laulaja Juha Junttu. Kappaleessa soi myös pieni osuus Säkkijärven polkkaa. Kappaleen valmistuttua se lähetettiin kuultavaksi Vaatehuoneen mainoksissa esiintyvälle Simo Leporannalle, joka pienen harkinnan jälkeen antoi luvan kappaleelle.
Suosio

Loppuvuodesta 1992 ja alkuvuodesta 1993 kappale pysyi useamman viikon ajan Suomen singlelistalla. Kappale sai osakseen myös kansainvälistä huomiota yhdysvaltalaisen Billboardin Eurochart Hot 100 Singles -listalla.
Snurråsen

| Snurråsen |
| --- | --- |
 Siljanin kirkko
 Snurråsen
 Koordinaatit: 59°17′33″N, 9°42′45″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Telemark
Kunta:  Siljan
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,15 km²
Väkiluku (2023):  261
 – Väestötiheys:  1 740 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Snurråsen on taajama Siljanin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,15 neliökilometriä ja asukasluku 261 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snurråsen Wikimedia Commonsissa
Spliseosomi

Spliseosomit poistavat introni ja yhdistävät eksonit
Spliseosomi on suuri ribonukleoproteiinikompleksi eli proteiineista ja RNA-molekyyleistä koostuva proteiinikompleksi. Spliseosomeja esiintyy aitotumaisten tumassa. Ne osallistuvat proteiinisynteesin aikana silmukoinniksi kutsuttuun prosessiin, jossa lähetti-RNA:n esiasteesta poistetaan intronit ja jäljelle jääneet eksonit liitetään toisiinsa.
Spliseosomeja on jokaisessa ihmissolussa noin satatuhatta ja niitä esiintyy kahta tyyppiä. Arvioiden mukaan noin 35 prosenttia ihmisten perinnöllisistä sairauksista johtuu silmukointiin vaikuttavasta mutaatiosta. Mutaatiot spliseosomin muodostavissa proteiineissa on yhdistetty esimerkiksi perinnölliseen verkkokalvorappeumaan, krooniseen lymfaattiseen leukemiaan ja myelodysplastiseen oireyhtymään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spliseosomi Wikimedia Commonsissa
Soinnillinen postalveolaarinen frikatiivi

| --- | --- |
IPA:  ʒ
  
Soinnillinen postalveolaarinen frikatiivi (myös soinnillinen palatoalveolaarinen frikatiivi tai soinnillinen postalveolaarinen sibilantti) on konsonanttiäänne, joka tunnetaan kansanomaisesti nimellä ”suhu-z”. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on [ʒ] ja suomalais-ugrilaisessa tarkekirjoituksessa ž.
Konsonantit kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Artikulaatiopaikka → | Labiaali | Labiaali | Koronaali | Koronaali | Koronaali | Koronaali | Dorsaali | Dorsaali | Dorsaali | Dorsaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali |  |
| Artikulaatiotapa ↓ | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Uvulaari | Uvulaari | Faryngaali | Faryngaali | Epiglottaali | Epiglottaali | Glottaali | Glottaali |  |
| Nasaali |    m |    ɱ |    n |    n |    n |    ɳ |    ɲ |    ŋ |    ɴ |    ɴ |   |   |   |   |   |   |  |
| Klusiili | p b | p̪ b̪ | t d | t d | t d | ʈ ɖ | c ɟ | k ɡ | q ɢ | q ɢ |   |   | ʡ | ʡ | ʔ |   |  |
| Frikatiivi | ɸ β | f v | θ ð | s z | ʃ ʒ | ʂ ʐ | ç ʝ | x ɣ | χ | ʁ | ħ | ʕ | ʜ | ʢ | h ɦ | h ɦ |  |
| Approksimantti |    β̞ |    ʋ |    ɹ |    ɹ |    ɹ |    ɻ |    j |    ɰ |   | ʁ |   | ʕ |   | ʢ | h ɦ | h ɦ |  |
| Tremulantti |    ʙ |  |    r |    r |    r |    ɽ͡r |  |  |    ʀ |    ʀ |  |  |    я |    я |   |   |  |
| Yksitäryinen tremulantti |    ⱱ̟ |    ⱱ |    ɾ |    ɾ |    ɾ |    ɽ |   |  |    ɢ̆ |    ɢ̆ |   |   |    ʡ̯ |    ʡ̯ |   |   |  |
| Lateraalinen frikatiivi |  |  | ɬ ɮ | ɬ ɮ | ɬ ɮ | ɭ˔̊    | ʎ̥˔    | ʟ̝̊    |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Lateraalinen appr. |  |  |    l |    l |    l |    ɭ |    ʎ |    ʟ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| Lateraalinen nap.äänne |   |   |    ɺ |    ɺ |    ɺ |    ɺ̠ |    ʎ̯ |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Snub Pollard

| Snub Pollard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Harold Fraser
Syntynyt: 9. marraskuuta 1889 Melbourne, Australia
Kuollut: 19. tammikuuta 1962 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Harry Pollard Peewee Pollard
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Snub Pollard oik. Harold Fraser (9. marraskuuta 1889 Melbourne, Australia – 19. tammikuuta 1962 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) oli australialainen näyttelijä, joka esiintyi erityisesti slapstick-komedioissa  mykkäelokuvien aikakaudella. Kaikkiaan hän esiintyi yli 500 elokuvassa, joista runsaat 300 oli mykkäelokuvia.
Australiassa asuessaan Pollard esiintyi vaudevillessä, ja otti taiteilijanimensä sukunimen esiintymisseurueensa Pollard Lilliputian Opera Companyn mukaan. Australiasta Yhdysvaltoihin hän muutti vuonna 1910. Hollywoodissa hän esiintyi aluksi pienissä rooleissa muun muassa Keystonen ja Essanayn elokuvissa. Vuonna 1915 hän esiintyi jo 20 elokuvassa ja samana vuonna hän pääsi Harold Lloydin aisapariksi Lonesome Luke -elokuviin, joita tehtiin kahden vuoden aikana yli 50 kappaletta. 1920-luvulla Pollard esiintyi pääosassa lukuisissa Hal Roachin tuottamissa komedioissa.
Slapstickin suosion vähennyttyä ja äänielokuvan tultua, Pollard esiintyi koomisissa rooleissa muun muassa b-luokan lännenelokuvissa 1930- ja 1940-luvulla. Seuraavina vuosikymmeninä hänellä oli pieniä rooleja muun muassa elokuvissa Susanin kääntymys (Miracle on 34th Street, 1947) ja Laulavat sadepisarat (Singin' in the Rain, 1952).
Snub Pollard on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Snub Pollard Wikimedia Commonsissa
Sisäoppilaitos

Canaletton maalaus Eton College (1746-1754)
Länsi-Suomen opisto Huittisissa
Sisäoppilaitos eli internaatti on koulu, jossa opiskelijat asuvat opintojensa ohella. Ensimmäiset sisäoppilaitokset olivat alun perin englantilaiset yksityiskoulut, jotka tavallisesti sijaitsevat etäällä suurista asutuskeskuksista. Oppilaat asuvat koulun asuntolassa, eivät kotonaan.
Oppilaiden nimitys Suomessa on ollut sisäoppilas, ja vastakohtana nimitykselle on historiallisesti ollut ulko-oppilas tai käymäoppilas.
Myös koulun henkilöstö asuu itse oppilaitoksessa tai sen lähellä työsuhdeasunnoissa. Usein sisäoppilaitosten rakennukset muodostavat kokonaisuuden, johon kuuluu päärakennuksen ja asuntolan ohella huolto- ja varastorakennuksia sekä urheiluun liittyviä laitoksia ja laitteita. Lisäksi niillä voi olla laajat maastoalueet ympärillään.
Alun perin sisäoppilaitokset oli tarkoitettu joko pojille tai tytöille, nykyaikana ne ovat usein sekakouluja. Sekakouluilla saattaa olla edelleen omat opetusryhmät eri sukupuolille ja useimmiten myös asuntolat on jaettu sukupuolten mukaan.
Sisäoppilaitokset saavat nykyisin rahoitusta elinkeinoelämältä ja yhteiskunnalta, mutta yleensä niiden talous perustuu pääosin lukukausimaksuihin. Monet sisäoppilaitokset ottavat vastaan lahjoituksia. Sisäoppilaitoksilla on usein johtoteema: länsimaissa ne ovat monesti kristillisiä, toiset painottavat luonnontieteitä.
Entisaikoina henkilöstö luki ja hyväksyi oppilaiden lähettämät kirjeet, mutta nykyisin esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan yksityisyyslait kieltävät sen.
Kuuluisia laitoksia

Kuuluisimpia Yhdistyneen kuningaskunnan yksityiskouluista on vain pojille tarkoitettu Eton College, jossa ovat opiskelleet muun muassa valtion kuninkaallisen perheen pojat.
Laitoksia Suomessa

Suomessa on sisäoppilaitoksia ollut verraten vähän. Vanhastaan tunnetuimmat ovat aistivialliskoulujen sekä vanhempien kansakoulunopettajaseminaarien asuntolat. Myös kansanopistoissa ja harvaan asutuilla seuduilla kansakouluissa on ollut sisäoppilaita. Muualla maailmassa sisäoppilaitokset ovat tavallisia.
Suomen sisäoppilaitoksista tunnetuimpia ovat Anna Tapion koulu ja Päivölän opisto. 1800-luvulla kuuluisa oli Viipurissa toiminut Behmin saksalainen koulu.  Myös monissa kansanopistoissa asutaan asuntolassa opiskelun ajan. Lapissa saamelaiset suorittivat oppivelvollisuutensa aiemmin asuntolakouluissa, joissa vallinneesta kulttuurista ja epäkohdista on alettu laajemmin keskustella vasta 2000-luvulla.
Sisäoppilaitosten kritiikki

Sisäoppilaitoksia on käytetty myös kansallisia vähemmistöjä sortavalla tavalla. Suomessa saamelaislapsia on kielletty sisäoppilaitoksen tapaan toimineissa asuntolakouluissa puhumasta äidinkieltään. Kanadasta on tietoja alkuperäiskansojen lasten kuolemista sisäoppilaitoksissa. Lakkautettujen laitosten alueilta on löydetty yli tuhat merkitsemätöntä hautaa. Mm. Uuden demokraattisen puolueen (NDP) parlamentaarikot Mumilaaq Qaqqaq ja Charlie Angus kutsuivat heinäkuussa 2021 koolle sisäoppilaitosten toiminnan tutkintaa vaativan mielenosoituksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sisäoppilaitos Wikimedia Commonsissa
Skydiving Without a Parachute

| ”Skydiving Without a Parachute” Santa Cruz |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 18. toukokuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Archie Cruz Johnny Cruz
 Tuottaja(t): Johnny Cruz
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 04.09
 Levy-yhtiö: Universal Music
Santa Cruzin muut singlet
| ”My Remedy” 2015 | ”Skydiving Without a Parachute” 2016 | ”Drag Me Down” 2016 |
Skydiving Without a Parachute on suomalaisen Santa Cruz -yhtyeen kappale, joka julkaistiin singlenä 18. toukokuuta 2016.
Kappale on yhtyeen laulaja Archie Cruzin ja kitaristi Johnny Cruzin kirjoittama. ”Skydiving Without a Parachute” ylsi Suomen radiosoittolistalla parhaimmillaan sijalle 28. ja oli listalla 19 viikkoa. Kappale soitettiin ensimmäisen kerran livenä 18. toukokuuta 2016 New Yorkissa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Skydiving Without a Parachute | Kuosmanen, Parkkonen | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano > Muusikot

Arttu ”Archie Cruz” Kuosmanen – laulu, kitara
Joonas ”Johnny Cruz” Parkkonen – kitara, tuotanto
Mitja ”Middy Cruz” Toivonen – basso
Tapani ”Tazzy Cruz” Fagerström – rummut
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Viikkoja listalla |
| --- | --- | --- |
|  Suomen virallinen lista (Radiosoitto) | 28. | 19 |
Sivilikit

Sivilikit ("civiliki") ovat silovikkien kanssa kilpaileva poliittinen ryhmä Venäjällä. Dmitri Medvedev johtaa lähinnä teknokraateista ja lakimiehistä koostuvia sivilikkejä. Alkujaan sivilikit olivat Boris Jeltsinin kauden Anatoli Sobtšakin miehiä ja nuorempia Pietarin talousmiehiä. Sivilikit haluavat taloudellista vakautta ja vahvoja kauppasuhteita länteen, eikä heillä ole tukenaan poliittista aatetta.
Kremlin teknokraatit

Venäjän politiikassa vaikuttavista kahdesta ryhmästä slivovikeistä ja sivilikeistä sivilikit ovat lakimiehiä tai teknokraatteja. Heillä ei ole takanaan silovikkien isänmaallista aatetta, vaan he pyrkivät kauppasuhteisiin lännen kanssa. Vladimir Putinin ympärillä olevilla silovikeillä oli merkittävä asema Venäjän hallinnossa sivilikki Medvedevin valtakaudellakin.
Kremlin teknokraatit eli Pietarin lakimiehet ovat Dmitri Medvedevin vetämä Putinin silovikkien kanssa kilpaileva poliittinen suuntaus Venäjällä.
Teknokraattien ajatusmaailma

Teknokraatteja ei tule sekoittaa demokraatteihin, vaikka he eivät ole yhtä jyrkkiä kuin silovikit. Teknokraatit eivät ole missään nimessä täysin vapaata markkinataloutta kannattavia demokraatteja vaan kannattavat valtiojohtoisia, korporatiivisia yrityksiä. Venäjän teknokraatit eivät ole läheskään yhtä länsimielisiä kuin Grigori Javlinskin liberaalis-sosiaalidemokraattinen Jabloko ja Oikeistovoimien liitto SPS. Silti monia teknokraattisina pidettyjä on ollut esimerkiksi SPS:ssä..
2000-luvun alussa Medvedevin presidenttikaudella hänen valta-asemiin vetämillään sivilikeillä oli tilaisuutensa, ja heiltä odotettiin paljon.
Siivekäs muutto

| Siivekäs muutto> Le Peuple migrateur |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jacques Perrin  Jacques Cluzaud  Michel Debats 
Käsikirjoittaja:   Jean Dorst  Jacques Perrin 
Tuottaja:  Jacques Perrin
Säveltäjä:  Bruno Coulais
Kuvaaja:  Bernard Lutic Thierry Thomas Philippe Garguil Dominique Gentil Olli Barbé Thierry Machado Michel Benjamin Stéphane Martin Sylvie Carcedo Fabrice Moindrot Laurent Charbonnier Ernst Sasse Luc Drion Michel Terrasse Laurent Fleutot
Leikkaaja:  Marie-Josèphe Yoyotte
Tuotantosuunnittelija:  Régis Nicolino
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Italia, Saksa, Espanja, Sveitsi
Tuotantoyhtiö:   Galatée Films  France 2 Cinéma  Productions de la Guéville  Bac Films 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  ranska englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siivekäs muutto (Le Peuple migrateur) on vuonna 2001 julkaistu pitkä dokumenttielokuva muuttolinnuista.
Tuotanto

Elokuvaa kuvattiin kaikilla seitsemällä mantereella neljän vuoden aikana. Valtaosa kuvamateriaalista on ilmakuvaa, jossa katsoja kokee lentävänsä mukana lintuparvessa. Kuvauksissa käytettiin paljon ”kesytettyjä” lintuja, kuten kanadanhanhia, pelikaaneja ja haikaroita, jotka leimautuivat jo poikasina kuvausryhmään ja oppivat lentämään sen mukana. Kuvaajien lentokalustona käytettiin muun muassa ultrakevyitä lentokoneita, riippuliitimiä ja kuumailmapalloja. Tekijöiden mukaan lintukuvissa ei käytetty erikoistehosteita tai kuvamanipulaatiota.
Bruno Coulais’n säveltämä musiikki äänitettiin Bulgariassa sikäläisten lauluryhmien ja -kuorojen kanssa. Esittäjiin lukeutuvat myös Nick Cave ja Robert Wyatt.
Aiheesta muualla

Siivekäs muutto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Winged Migration
Käännös suomeksi
Sivilisaatio (albumi)

| Sivilisaatio Juice Leskinen Grand Slam |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Pantse Syrjä   Anssi Tikanmäki
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 35.54
 Levymerkki: Johanna
Listasijoitukset
  1. (toukokuu 1982) 
Juice Leskisen muut julkaisut
| Dokumentti 1981 | Sivilisaatio 1982 | Deep Sea Diver 1983 |
Sivilisaatio on Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen vuonna 1982 julkaistu debyyttialbumi, joka äänitettiin Lontoossa Abbey Road -studiolla.
Kappaleet

Sanat ja sävellykset: Juice Leskinen, paitsi kappale 7 sanat: Johann Wolfgang von Goethe. Sovitukset: Grand Slam.
A-puoli
Diogenes – 5.05
Lenny Bruce – 2.51
Villi Länsi – 3.06
Atomisuoja – 3.27
Ihmiskunnan jatkot – 3.19
B-puoli
Roomalaiset portaat – 5.31
Johnny B. Goethe – 1.27
Laulu vain – 3.00
Kvartetti – 1.38
Toisinajattelija – 1.50
Syvänmerensukeltaja – 4.33
Muusikot

Juice Leskinen – laulu
Ila Loueranta – koskettimet
Vesa Sytelä – rummut
Antti Tammilehto – basso
Anssi Tikanmäki –koskettimet
Puntti Valtonen – kitara
Pantse Syrjä - tuotanto, kitara joillakin kappaleilla
Sinfonia nro 5 (Vaughan Williams)

Ralph Vaughan Williams sävelsi viidennen sinfoniansa vuosina 1938–1943. Teoksessaan hän luopuu neljännen sinfoniansa väkivaltaisesta dissonanssista ja siirtyy aiemman Pastoraalisinfoniansa romanttisempaan tyyliin. Monet sinfonian teemoista ovat peräisin säveltäjän oopperasta The Pilgrim's Progress, joka silloin oli vielä kesken.
Sinfonia on nimellisesti D-duurissa. Siinä on kuitenkin pitkiä jaksoja, joissa musiikki on C-duurissa tai samanaikaisesti C- ja D-duurissa. Teos on sävelletty piccololle, kahdelle huilulle, oboelle, englannintorvelle, kahdelle klarinetille, kahdelle fagotille, kahdelle käyrätorvelle, kahdelle trumpetille, kolmelle pasuunalle, patarummuille ja jousille.
Teos kantaesitettiin 24. kesäkuuta 1943 Proms-konsertissa Lontoon Royal Albert Hallissa. Sen esitti säveltäjän itsensä johtama Lontoon filharmoninen orkesteri.
Vaughan Williams omisti sinfoniansa "ilman lupaa Jean Sibeliukselle". Adrian Boult kuitenkin varmisti luvan. Sibelius kuuli teoksen Tukholmassa Malcolm Sargentin johtamana. Hän kirjoitti olevansa omistuksesta ylpeä ja kiitollinen.
Osat

Preludio: Moderato – Allegro – Tempo I
Scherzo: Presto misterioso
Romanza: Lento
Passacaglia: Moderato – Allegro – Tempo primo – Tempo del Preludio
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Symphony No. 5 (Vaughan Williams)
Käännös suomeksi
Skolkovo Moscow School of Management

| Moscow School of Management Skolkovo Московская школа управления «Ско́лково» |
| --- | --- |
  

Perustettu:  2006
Tyyppi:  Julkinen, liikealan korkeakoulu
Säätiön varat:  100 milj. dollaria (USD)
Sijainti:  Zaretšje, Moskovan alue  Venäjä
Sivusto:  www.skolkovo.ru
Moscow School of Management Skolkovo (ven. Московская школа управления «Ско́лково», Moskovskaja škola upravlenija "Skolkovo")  on liikkeenjohdon korkeakoulu Venäjällä. Se sijaitsee Skolkovossa, Moskovan alueella, välittömästi Moskovan länsipuolella. Korkeakoulu perustettiin vuonna 2006 suurten venäläisten ja kansainvälisten yritysjohtajien voimin.
Sinfonia nro 5 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 5 d-molli op. 47 valmistui huhti-heinäkuussa 1937. Sinfonia kantaesitettiin Leningradissa 21. marraskuuta samana vuonna; Leningradin filharmonikkoja johti Jevgeni Mravinski. Teokselle annettiin lisänimi "Neuvostosäveltäjän vastaus oikeutettuun kritiikkiin", sillä Šostakovitšin tyyliä oli arvosteltu edellisenä vuonna hyvin kielteisesti Pravdassa ("Sekasotkua musiikin asemesta"). Viidennen sinfonian kantaesitys sai valtaisat suosionosoitukset, kertoman mukaan ne kestivät kauemmin kuin itse sävellys, ja teos kuuluu yhä säveltäjänsä suosituimpiin. Teos on haluttu nähdä myös neuvostoliittolaisen totalitarismin kritiikkinä.
Solomon Volkovin toimittamissa muistelmissa Šostakovitš toteaa sinfonian finaalista:
"Minun mielestäni pitäisi olla kaikille selvää, mistä viidennessä sinfoniassa on kysymys. Se on riemua ruoskan alla, kuten Boris Godunovissa. Aivan kuin meitä lyötäisiin ruoskalla ja annettaisiin tuomio: 'Teidän tulee iloita, teidän tulee iloita!' Ja lyöty ihminen nousee, töin tuskin jaloillaan pysyen. Kulkea raahustaa. Ja mutisee: 'Meidän tulee iloita, meidän tulee iloita.'
Mikä apoteoosi se on olevinaan? Täytyy olla täysin tylsämielinen ollakseen ymmärtämättä sitä. Sen havaitsi jopa [Aleksandr] Fadejev. Hän kirjoitti muistikirjaansa, yksityistä käyttöä varten, että viidennen finaali on peruuttamaton tragedia. Hänen on täytynyt tuntea se venäläisen alkoholistin sielullaan.
Ihmiset, jotka tulivat viidennen kantaesitykseen mitä parhaimmalla tuulella, itkivät. Ja triumfinomaisesta finaalista puhuminen seitsemännen yhteydessä on täysin typerää." (Dmitri Šostakovitšin muistelmat, s. 217–218.)
Morrissey on käyttänyt osaa sinfoniasta avauslauluna albumilla Southpaw Grammar.
Osat

Šostakovitšin viidennen sinfonian kesto on noin 45 minuuttia. Teos jakautuu neljään osaan:
Moderato
Allegretto
Largo
Allegro non troppo.
Siivet (albumi)

| Siivet Teleks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 51.33
Teleksin muut julkaisut
|   | Siivet 2003 | Viimeinen sammuttaa valot 2004 |
Siivet on suomalaisen popyhtye Teleksin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.
Albumin suurimpia hittejä olivat paljon radiosoittoakin saaneet kappaleet Siivet ja Hiljaa virtaa Vantaa.
Kappaleet

Maailmanloppu meni jo – 4.50
Siivet – 3.49
Hiljaa virtaa Vantaa – 4.01
Päivät kuin haaveet – 3.44
Vielä ikävää riittää – 4.00
Elämä on kaunista – 4.22
Suurta rakkautta – 4.15
Liikaa – 3.30
Avaruuden alla – 4.05
Ainoa ja oikea – 4.02
Avaimet onneesi – 5.03
Rakkaus raivoaa – 5.48
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu findance.comissa
Teleks
| --- | --- |
Studioalbumit:   Siivet  Viimeinen sammuttaa valot  Taivas on täynnä  Kotimatkalla  Jurmo  Onnen kaava  Pähkähullu 
Kokoelmat:   30 parasta 
Singlet:   ”Suurta rakkautta”  ”Hyvää aikaa”  ”Siivet”  ”Päivät kuin haaveet”  ”Hiljaa virtaa Vantaa”  ”Elämä on kaunista”  ”Elämäni viimeinen elämäni rakkaus”  ”Kaunis maailma”  ”Tuhannen ja yhden yksiön tarinaa”  ”Häät”  ”Tuulilasin nurkkaan”  ”Siniharmaasilmäinen”  ”Koirapuistossa”  ”Kotimatkalla”  ”Tyttö joka katsoo merelle”  ”Kaunein kaikista”  ”Joulun suojaan”  ”Lainaksi ystäviltäni”  ”Retkahdus”  ”Jätämme toisemme toisille”  ”Tommy Tabermann”  ”Säröjä sinussa”  ”Rakkaus on paha päivä”  ”Kävelevä sydän”  ”Rollarit”  ”Ikean kuvasto”  ”Kaksi ainoaa”  ”Onnen kaava”  ”Niin pitkälle kuin sydämes kasvaa”  ”Särkymätön”  ”Juju”  ”17”  ”Onnellisii loppuja”  ”Easy rider”  ”Lukot sillankaiteeseen” 
Musiikkivideot:   Hiljaa virtaa Vantaa  Kotimatkalla  Tyttö joka katsoo merelle  Lainaksi ystäviltäni  Retkahdus  Tommy Tabermann  Säröjä sinussa
Sinfonia nro 6 (Sallinen)

Kuudes sinfonia (From a New Zealand Diary, op. 65) on Aulis Sallisen ohjelmallinen neliosainen orkesterisävellys. Sen osista sekä kaksi ensimmäistä että kaksi jälkimmäistä soitetaan ilman taukoa (attacca). Sallinen sävelsi teoksen Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin tilauksesta ja ammensi siihen ainesta Uuteen-Seelantiin vuoden 1989 alussa suuntautuneen matkansa vaikutteista. Sävellystyö jatkui vuodesta 1989 vuoteen 1990.
Sallisen kuudennen sinfonian nuotit julkaistiin Novello & Con kautta. Teoksen kantaesitti Okko Kamun johtama Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri Napierissa 6. syyskuuta 1990. Ari Rasilaisen johtama Norrköpingin sinfoniaorkesteri levytti sinfonian CPO-levymerkille vuonna 2007.
Osat

The Islands of the Sounds
Air. Rain
Kyeburn Diggings
Finale "Simply by Sailing"