stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hirviö
Uskonnot ja mytologiat

Monet itäiset uskonnot kuten hindulaisuus sekä lisäksi muun muassa kreikkalainen mytologia ja skandinaavinen mytologia pitivät hirviöitä jumalten vihollisina. Skandinaavisen mytologian maailmanloppu, ragnarök, oli lopullinen taistelu Asgårdin jumalien ja monien maailman hirviöiden välillä. Suomalaisessa mytologiassa on paljon hirviöitä, jotka ovat sankareiden vihollisia tai tavallisten ihmisten uhkaajia. Tällaisia ovat esimerkiksi Kokko-lintu ja merihirviö Iku-Turso sekä useat Pohjolan myyttisessä maassa asuneet hirviöt. Kokko-linnussa ja Iku-Tursossa on molemmissa mahdollisesti taustalla jumalolento.
Tarinoissa hirviöiden tehtävänä on usein vartioida jotakin. Toiset hirviöt taas liikkuvat ja käyvät ihmisten kimppuun. Sankarin tehtävä on usein joko päästä hirviöstä ohi tai tappaa tämä. Joskus hirviöt saattoivat kuitenkin myös olla hyvän puolella. Tällainen on muun muassa suomalaisen taruston Kokko.
Monissa kulttuureissa epämuodostuneita ihmisiä on pidetty hirviöinä. Epämuodostuneen lapsen syntymä saattoi olla jumalten vihan ilmaus, tai sitten joku olento oli käynyt vaihtamassa lapsen, ja tuonut tilalle vaihdokkaan. Epämuodostuneita on usein kohdeltu huonosti, heidät on voitu eristää, pakottaa muiden halveksimiin töihin, tai he ovat kiertäneet esiintymässä näytöksissä.
Elokuvat

Hirviöt ovat elokuvien kauhu-, fantasia- ja historiagenreissä yleinen aihe. Elokuvissa suosittuja hirviöitä ovat esimerkiksi dinosaurukset, liskot ja lohikäärmeet, vampyyrit, ihmissudet, aaveet, zombit, muumiot, paholaiset ja noidat, avaruushirviöt, hirviöapinat, jättiläishirviöt, mutantit, sekä ihmishirviöt kuten sarjamurhaajat ja muut rikolliset, hullut tiedemiehet, kannibaalit, mielisairaat tai epämuodostuneet ihmiset. Tunnettuja elokuvahirviöitä ovat esimerkiksi Dracula, Frankensteinin hirviö, King Kong ja Mr. Hyde.
Tietokonepelit

"Hirviö" (engl. monster) on roolipelien ja  MMORPG-pelien yleisnimitys pelin vastustajille, olivat he sitten epäinhimillisiä tai ihmismuotoisia hahmoja. Termi on peräisin Dungeons & Dragons -pelistä.
Pienempiä hirviöitä, jotka esiintyvät usein joukoissa nimitetään nimellä mobs. Isommista hirviöistä käytetään myös nimeä boss.
Joissain peleissä maailmasta voi löytyä myös nimettyjä pomo-tasoisia hirviöitä. Näiden tappaminen voi olla osa pelin tehtäviä tai niistä voi saada saavutuksen tai erityisiä tavaroita.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tamminen, Miikka: Keskiajan hirviöt.  Gaudeamus.
Picart, Caroline Joan S. – Browning, John Edgar (toim.): Speaking of Monsters: A Teratological Anthology.  New York:  Palgrave Macmillan.  ISBN 978-0-230-11450-0
Frankensteinin hirviö Boris Karloffin esittämänä
FS Hoche (1886)

| Hoche |
| --- | --- |
 Hoche

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  kesäkuu 1881
Laskettu vesille:  29. syyskuuta 1886
Palveluskäyttöön:  1890
Poistui palveluskäytöstä:  huhtikuu 1908
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana 1913
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 150 t
Pituus:  98 m
Leveys:  21,2 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  9 700 ihp
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  650
Aseistus
Aseistus:  2 × 340 mm/28 Mle 1881 -tykkiä 2 × 274 mm/28 Mle 1881 -tykkiä 18 × 138 mm/45 Mle 1888 -tykkiä 5 × 450 mm  torpedoputkea
Hoche oli Ranskan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu ironclad.
Valmistus

Alus tilattiin 3. elokuuta 1880 Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1881. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1886 ja otettiin palvelukseen vuonna 1890.
Palvelus

Vuonna 1892 alus kolaroi Marseillen edustalla SS Maréchal Canrobertin kanssa, jolloin rahtialus upposi vieden mukanaan 107 matkustajaa ja miehistönjäsentä. Alus oli modernisoitavana syyskuusta 1894 huhtikuuhun 1895, jolloin sen kahdeksantoista 138 mm tykkiä korvattiin kahdellatoista uudemman mallisella tykillä. Uusien tykkien tulinopeus oli suurempi. Samalla taaempi panssaroitu masto korvattiin tappimastolla. Vuosien 1899-1902 modernisoinnissa aluksen höyrykoneet ja kattilat uusittiin, jolloin yksi suuri pakka korvattiin kahdella vierekkäin asennetulla pienemmällä. Samalla poistettiin suuri osa kansirakenteista.
Alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1908 ja se siirrettiin reserviin. Aluksen aseistus riisuttiin 1. tammikuuta 1910. Jauréguiberry ja Pothuau upottivat sen maalilaivana 2. joulukuuta 1913.
Histiaia

| Histiaia> Ἱστίαια.Sijainti |
| --- | --- |
 Histiaia
Koordinaatit:  38°57′06″N, 23°05′45″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Oreoí, Istiaía-Aidipsós, Euboia, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  700-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Euboia
Aiheesta muualla
  Histiaia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Histiaia (m.kreik. Ἱστίαια, myös Hestiaia, Ἡστίαια, lat. Histiaea), myöhemmin Oreos (Ὠρεός, Ōreos, lat. Oreus), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisten Oreoín ja Taxiárchiksen kylien ympäristössä, länteen nykyisestä Istiaían kaupungista.
Maantiede

Histiaia ja Oreos olivat ilmeisesti kaksi eri paikkaa, jotka muodostivat yhden kaupunkivaltion. Kaupunki sijoitetaan noin 1,5–2 kilometriä nykyisestä Istiaíasta länteen tai lounaaseen. Sijaintipaikaksi esitetään alue, joka ulottuu Istiaían Maria Magdaleenan (Agía María tis Magdalínis) kirkolta noin kaksi kilometriä länteen Oreoíhin ja Taxiárchikseen päin. Varsinainen Histiaia sijaitsi ilmeisesti hieman sisämaassa olevalla kukkulalla ja sen ympäristössä, Oreos puolestaan merenrannalla olevalla kukkulalla ja sen ympäristössä. Tämä vastaa Liviuksen kuvausta, jonka mukaan kaupungilla oli kaksi akropolista, joista toinen sijaitsi merenrannassa ja toinen oli kaupungin keskellä. Toiseksi tai molemmiksi näistä kukkuloista on ehdotettu muun muassa Kástron kukkulaa nykyisen Oreoín kylän itälaidalla sekä niemeä Oreoín länsipuolella. Strabon mainitsee toisen kukkulan nimeksi Drymos.
Kaupungin ympäristö oli hedelmällistä tasankoa, jossa virtasi Kallas-joki ja jonka laidalla oli Telethrion-vuori. Kaupungin laajempi ympäristö tunnettiin nimellä Oria (Ὡρία) ja koko Euboian pohjoisosa nimellä Histiaiotis (Ἱστιαιῶτις).
Historia

Histiaian seutu on ollut asuttu viimeistään varhaiselta helladiselta kaudelta lähtien. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä euboialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Homeros kuvaa alueen ”rypäletarhaiseksi”. Varhaisten asukkaiden sanotaan olleen abantteja. Varhaisella rautakaudella alueen asuttivat aiolialaiset perrhaibialaiset ja ellopialaiset. Toisaalta joskus Histiaian sanottiin olleen joonialaisten, Attikan Hestiaian demoksen asukkaiden perustama siirtokunta.
Antiikin aikana Histiaia oli pohjoisen Euboian merkittävin kaupunki. Se hallitsi laajaa hedelmällistä tasankoa sekä Pohjoiselle Euboianlahdelle johtanutta salmea. Persialaissodissa Persia valloitti alueen lyhyeksi ajaksi Artemisionin taistelun jälkeen vuonna 480 eaa. Sodan jälkeen kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Histiaia kapinoi Ateenaa vastaan muiden euboialaisten kaupunkien tavoin vuonna 446 eaa., mutta Ateena kukisti kapinan. Histiaiassa tämä tapahtui muita kaupunkeja ankarammin, sillä Perikles ajoi alkuperäisen väestön maanpakoon ja asutti kaupungin uudestaan 1 000–2 000 ateenalaisella. Tämän jälkeen koko kaupunki tunnettiin pääasiassa Oreoksen nimellä, mikä voi johtua siitä, että ateenalaiset asettuivat nimenomaan Oreokseen. Alkuperäinen väestö siirtyi Makedoniaan.
Vuonna 411 eaa., kun euboialaiset kaupungit kapinoivat toisen kerran Ateena vastaan, Histiaia/Oreos oli ainoa saaren kaupungeista, joka pysyi uskollisena Ateenalle. Peloponnesolaissodan jälkeen vuodesta 404 eaa. kaupunki oli aluksi Spartan vallan alla. Alkuperäisen väestön oletetaan palanneen kaupunkiin, kun taas ateenalaiset karkotettiin. Vuodesta 376/375 eaa. kaupunki oli kuitenkin osa toista Ateenan liittoa ja vuodesta 340 eaa. osa uudelleen perustettua Euboian liittoa. 300-luvun eaa. lopulta se oli ensin usein Makedonian puolella ja sittemmin sen vallan alla. Rooman ja Pergamonin liittokunta hyökkäsi kaupunkiin vuonna 208 eaa. ja valtasi sen vuonna 199 eaa.
Seudulla vaikuttaa olleen jonkinlaista asutusta roomalaisella ja bysanttilaisella kaudella. Plinius vanhemman mukaan Oreoksen kaupunkia ei kuitenkaan ollut enää olemassa hänen aikanaan. Ptolemaioksella kaupunki esiintyy nimimuodossa Soreos.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungista on säilynyt nykyaikaan vain vähän, ja sen alueella on myös suoritettu vain pienimuotoisia arkeologisia kaivauksia. Kástron kukkulalla on joitakin linnoitteiden jäänteitä. Ne ovat osaksi peräisin myöhemmiltä ajoilta, mutta niissä on käytetty klassisen kauden rakennusten kiviä. Myös Oreoín lahden länsipäässä on muurien jäänteitä. Rannalla puolestaan on antiikin aikaisen sataman jäänteitä. Varhaisemman helladisen kauden löytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, rakennuksen muuria ja hauta. Bysanttilaiselta ajalta paikalta on löydetty kirkon perustukset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Histiaia Wikimedia Commonsissa
Histiaian lyömä tetraoboli, ennen vuotta 146 eaa.
Hippias (lyhyempi dialogi)

Lyhyempi Hippias (m.kreik. Ἱππίας βʹ; lat. Hippias Minor) on Platonin kirjoittama dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Epätodesta (Περὶ τοῦ ψεύδους, Peri tou pseudous). Dialogissa keskustelevat Sokrates, Hippias ja Eudikos. Sokrates puolustaa dialogissa näkemystä, jonka mukaan ihminen, joka valehtelee tietoisesti, on parempi kuin ihminen, joka valehtelee tietämättään.
Historia

Platonin teosten joukossa lyhyempi Hippias kuuluu tämän varhaisvaiheen dialogeihin, toisin sanoen se on kirjoitettu suhteellisen pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Lyhyempi Hippias ei liity yhteen Platonin nimiin pannun laajemman Hippias-dialogin kanssa. Päin vastoin kuin laajemman Hippiaan, lyhyemmän Hippiaan aitoudesta ei ole epäselvyyttä: siihen viittaavat aitona antiikin ajalla muun muassa Aristoteles, Cicero ja Aleksanteri Afrodisiaslainen.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VII tetralogiaan yhdessä laajemman Hippiaan sekä dialogien Ion ja Meneksenos kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin kumoavien (anatreptikos) teosten joukkoon.
Sisältö

Dialogin henkilöt ovat Sokrates, tunnettu elisläinen sofisti Hippias sekä Eudikos. Hippias on käymässä Ateenassa, ja Eudikos toimii hänen isäntänään kaupungissa. Hippias esittää itsensä monen muun taidon ohella Homeros-asiantuntijana. Platon taas esittää tämän kyvyillään mahtailijana, eli henkilönä, jolla on tietämystä joiltakin aloilta ja joka siksi kuvittelee tietävänsä kaiken; toisin sanoen juuri sellaisena ihmisenä jollaisista Sokrates puhuu Platonin Sokrateen puolustuspuheessa.
Hippiaan edellinen ateenalaiselle yleisölle pitämä puhetaidollinen esitys oli koskenut sitä, kumpi on parempi ihminen, Akhilleus vai Odysseus. Sokrates sanoo, ettei kyennyt seuraamaan Hippiaan logiikkaa, mutta ei silti halunnut keskeyttää esitystä. Nyt kun keskustelijat ovat kauempana väentungoksesta, Eudikos kehottaa Sokratesta kyselemään Hippiaalta tarkemmin tämän näkemyksistä.
Aluksi Sokrates kysyy, eikö Homeros esittänyt Akhilleuksen juonikkaana. Hippias vastaa, että Akhilleus oli sen sijaan mitä suoraviivaisin ja totuutta rakastavin; todisteeksi hän lainaa Iliaan kohtaa, jossa Akhilleus sanoo vihaavansa niitä, jotka ajattelevat tai tekevät yhtä ja sanovat toista. Hippias siis esittää, että Homeros voidaan ottaa kaikissa asioissa kirjaimellisesti. Sokrates sanoo, että Homeros on kuollut, joten asiaa ei voida ratkaista, mutta että hän on yhtä mieltä Homeroksen kanssa siitä, että suoraviivainen ja totuutta rakastava mies on parempi kuin ovela ja juonikas.
Tämän jälkeen käsitellään sitä, millainen on hyvä valehtelija. Sokrates esittää, että Akhilleus on hyvä valehtelija, koska petti jopa Odysseusta. Sokrates väittää myös, mahdollisesti pelkästään dialektisen huvittelun nimissä, että on parempi tehdä pahaa tieten kuin tietämättään. Sokrates saa Hippiaan myöntämään, että mitä enemmän henkilö tietää jostakin asiasta, sitä parempi tämä on esittämään siitä valheita. Hän esittää, että se, joka tuntee ne alat, oli se sitten aritmetiikka, geometria tai astronomia, joista valehtelee, on kaksi kertaa tehokkaampi kuin se, joka ei tunne puheenaiheensa alaa. Hippias kuitenkin väittää Sokrateelle vastaan ja sanoo, että laki rankaisee niitä, jotka tekevät toisille pahaa ja valehtelevat tarkoituksella, kun taas kohtelee kevyemmin niitä, jotka tekevät erehdyksen. Sokrateen mukaan virheitä tekevä on kuitenkin parempi kuin se, joka tekee jotain tarkoituksella.
Hippias epäilee, ettei Sokrates ole keskustelussa täysin rehellinen. Sokrates vastaa, että jos hän on hankala, hän ei ole sitä tahallaan. Lopuksi Sokrates myöntää, ettei ole samaa mieltä itsensä kanssa, ja on hämmentynyt omista johtopäätöksistään.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Hippias (lyhyempi dialogi). Teoksessa Teokset I.  (Apologia, Kriton, Lakhes, Hippias (lyhyempi dialogi), Ion, Euthyfron, Kharmides, Lysis, Protagoras. Toinen painos)  Suomentanut Marianna Tyni. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15892-9
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Hippias Minor. Teoksessa Burnet, J. (toim.): Opera.  (Volume III: Theages, Charmides, Laches, Lysis, Euthydemus, Protagoras, Gorgias, Meno, Hippias Maior, Hippias Minor, Io, Menexenus. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145424  Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Lesser Hippias. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume IV: Cratylus. Parmenides. Greater Hippias. Lesser Hippias. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99185-0  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Lesser Hippias. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Lesser Hippias. Project Gutenberg. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Woodruff, Paul: Plato’s Shorter Ethical Works: Hippias Minor The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Hòa Bìnhin taistelu

Hòa Bìnhin taistelu oli 14. marraskuuta 1951 – 24. helmikuuta 1952 käyty taistelu Ranskan joukkojen ja Việt Minhin välillä. Ranskalaiset valtasivat Việt Minhin Punaisenjoen suun tukikohdat eristääkseen Hòa Bìnhin kaupungin, jota he pitivät hallussaan suuria tappioita kärsien. Việt Minh teki taistelun loppuun mennessä sen hallussapidon turhaksi rakentamalla tien kaupungin ohitse.
Tausta

Ennen Hòa Bìnhin taistelua Việt Minh oli hyökännyt ranskalaisia vastaan kahteen otteeseen, mutta ranskalaiset löivät heidän joukkonsa molemmilla kerroilla. Taistelujen jälkeen Ranskan joukkoja Indokiinassa komentanut Jean de Lattre de Tassigny päätti ottaa aloitteen viholliseltaan. Ranskalaisten kohde oli Hòa Bìnhin kaupunki Mustanjoen varrella. Alueelta kulki tie Việt Minhin tukikohtiin Punaisenjoen suiston eteläosissa, minkä lisäksi paikan valtausta pidettiin siihen asti Ranskan puolella olleiden muongien tuen takaamisen kannalta tärkeänä.
Taistelu

Taistelu Hòa Bìnhin hallinnasta alkoi 14. marraskuuta 1951. Ranskalaiset pudottivat Junkers Ju 52 -lentokoneillaan kolme laskuvarjojoukkojen pataljoonaa Hòa Bìnhiin ja valtasivat kaupungin lähes ilman vastarintaa. Samaan aikaan 15 jalkaväen pataljoonaa, 7 tykistöpataljoonaa, 2 panssaroitua osastoa pioneerien ja laivaston tukemina etenivät pitkin Mustanjoen laaksoa. Việt Minhin komentaja Võ Nguyên Giáp vältteli ensin suoraa yhteenottoa ranskalaisten kanssa. Aikaisemmat yhteenotot näiden kanssa oli hävitty ja nyt Việt Minhin joukot katosivat tarkoituksellisesti Hòa Bìnhista ranskalaisten tieltä. Giáp huomasi kuitenkin pian ranskalaisten asemien mahdollistavan saman kaltaisen operaation, kuin jollainen oli saavuttanut huomattavan voiton ranskalaisista Route Coloniale 4:n varrella vuonna 1950. Giáp määräsi 304, 308, ja 312. jalkaväendivisioonat etelään mukanaan tykistöä ja ilmatorjunta-aseita. Vietnamilaisten mukana olleet kiinalaiset neuvonantajat väittivät vastaan ja kieltäytyivät seuraamasta vietnamilaisia taisteluun, mutta Giáp päätti edetä näiden vastalauseista huolimatta.
Ranskalaisten ainoa maata pitkin kulkeva huoltoreitti Hòa Bìnhiin oli huonokuntoinen Route Coloniale 6, jota häiritsemään Giáp lähetti divisioonansa 316 ja 320. Ranskalaisten toinen huoltoreitti oli Đáyjoki. Molempien reittien suojaamiseksi ranskalaiset rakensivat linnoitusten sarjan, jotka tekivät reiteistä turvallisempia, mutta söivät myös miesvoimaa ja tarvikkeita. Osapuolet kävivät ankaraa näännytyssotaa ja tappiot molemmilla osapuolilla olivat huomattavat. Route Coloniale 6 oli hankalan maastonsa takia oiva paikka väijytyksille ja ranskalaisten maihinnousualukset Đáyjoella olivat alttiita sinkotulelle. Syöpää sairastanut de Lattre lähti Indokiinasta joulukuussa 1951 ennen taistelun loppua, mutta ennen lähtöään hän kulutti kaukaisienkin ranskalaistukikohtien miesvoiman Hòa Bìnhissa. Ranskalaiset onnistuivat lopulta pitämään kiinni kaupungista, mutta taistelun päätyessä 24. helmikuuta 1952 Việt Minh oli rakentanut tien kaupungin ohi, tehden sen valtaamisen turhaksi.
Seuraukset

Ranskalaiset menettivät Hòa Bìnhissa 894 miestä kuolleina tai kadonneina. Việt Minhin tappiot olivat huomattavasti suuremmat ja ehkä jopa 12 000. Suurista tappioista huolimatta Việt Minh sai arvokasta kokemusta ranskalaisten vahvuuksista ja heikkouksista, joita käytettiin menestyksellisesti hyödyksi Indokiinan sodan myöhemmissä taisteluissa. Taisteluun osallistuneet ranskalaiset sotilaat muistivat sen "Hòa Bìnhin helvettinä". Ranskalaiset hylkäsivät Hòa Bìnhin helmikuun aikana.
Hohtokultakuoriainen

| Hohtokultakuoriainen |
| --- | --- |
 Hohtokultakuoriainen (Cetonischema aeruginosa)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Cetoniinae
Tribus::  Cetoniini
Suku::  Protaetia (Cetonischema)
Laji::  aeruginosa
Kaksiosainen nimi
 Cetonischema aeruginosa  (Drury, 1770) 
Katso myös
   Hohtokultakuoriainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hohtokultakuoriainen (Cetonischema aeruginosa tai Protaetia aeruginosa) on lehtisarvisiin (Scarabaeidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit

Muistuttaa Suomessa tavattavaa kultakuoriaista (Cetonia aurata) ja kuparikuoriaista (Potosia cuprea), mutta on näihin verrattuna suuri ja hyvin kiiltävä, eikä lajilla esiinny peitinsiivissä valkoista kirjailua.
Tuntomerkit > Levinneisyys

Lajia voi tavata Suomessa harvoin, mutta lähimmät löytöpaikat sijaitsevat Liettuassa.
Hohtokultakuoriaisen selkä ja vatsapuoli
Hoikkaluola-ahven

| Hoikkaluola-ahven |
| --- | --- |
 Hoikkaluola-ahven George Albert Boulengerin piirtämänä.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Lepidiolamprologus
Laji::  elongatus
Kaksiosainen nimi
 Lepidiolamprologus elongatus  (Boulenger, 1898) 
Synonyymit
 Lamprologus elongatus Boulenger, 1898  Lamprologus cunningtoni nyassae Borodin, 1936 
Katso myös
   Hoikkaluola-ahven Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hoikkaluola-ahven (Lepidiolamprologus elongatus) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Hoikkaluola-ahven voi kasvaa enintään 32,5 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat hieman naaraita kookkaampia.
Levinneisyys ja elinympäristö

Hoikkaluola-ahventa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä, missä se on laajalle levinnyt koko rantavyöhykkeellä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi. Hoikkaluola-ahven elää yleensä yksin ja käyttää ravinnokseen muita kaloja sekä selkärangattomia.
Hoikkaluola-ahven kutee pienissä luolissa. Naaras ja koiras vartioivat yhdessä poikasia, joita voi olla jopa tuhat.
Henry Carr

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henry Carr voittajana korokkeella 1964 |  Henry Carr voittajana korokkeella 1964 |  Henry Carr voittajana korokkeella 1964 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 200 m |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 4×400 m |  |
Henry William Carr (27. marraskuuta 1942 Montgomery, Alabama – 29. toukokuuta 2015 Griffin, Georgia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Tokiosta 1964. Hän pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa NFL:ssä.
Carr oli 1960-luvun alkupuolen suurimpia pikajuoksijalahjakkuuksia. Lukioaikanaan hän oli osavaltion mestari, ja opiskellessaan Arizona Staten yliopistossa Carr saavutti kolme kansallista yliopistomestaruutta.
Vuonna 1963 Carr juoksi Tempessä 220 jaardia aikaan 20,3, mikä oli samalla 200 metrin maailmanennätys. Seuraavana vuonna hän paransi Sacramentossa ennätykset lukemaan 20,2.
Tokion olympialaisissa Carr voitti 200 metriä silloisella olympiaennätysajalla 20,3 huolimatta 0,78 m/s puhaltaneesta vastatuulesta. Sähköaika oli 20,36. 4 × 400 metrin viestijuoksussa Carr oli maailmanennätyksen 3.00,7 tehneen Yhdysvaltain joukkueen ankkuri. Hänen epävirallinen osuusaikansa oli 44,5.
Yliopistoaikansa jälkeen Carr pelasi amerikkalaista jalkapalloa NFL:ssä New York Giantsin riveissä vuosina 1965–1967 takapuolustajana.
Carr nimettiin Yhdysvaltain yleisurheilun Hall of Fameen vuonna 1997.
Carr kuoli Georgian Griffinissä 29. toukokuuta 2015 syöpään 72 vuoden iässä.
Ennätykset

100 jaardia 9,3
100 m 10,2
220 jaardia 20,3
220 jaardia suoralla 20,1
400 m 45,4
Himera

| Himera> Ἱμέρα |
| --- | --- |
 Himeran niin kutsutun Voiton temppelin rauniot.
Sijainti
 Himera
Koordinaatit:  37°58′14″N, 13°49′20″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Buonfornello, Termini Imerese, Palermo, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  648–409 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Aiheesta muualla
  Himera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Himera (door.kreik. Ἱμέρα, joon.kreik. Ἱμέρη, Himerē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Termini Imeresen kunnan alueella lähellä Buonfornelloa.
Himera perustettiin vuonna 648 eaa. Se oli Sisilian pohjoisrannikon harvoja kreikkalaiskaupunkeja. Kreikkalaiset voittivat karthagolaiset Himeran taistelussa vuonna 480 eaa. Lopulta karthagolaiset tuhosivat kaupungin täydellisesti toisessa Himeran taistelussa vuonna 409 eaa. Kaupungin korvaajaksi perustettiin Thermai Himeraiai.