stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Finreactor
Oikeusjuttu > Ylläpitäjien oikeudenkäynti

Oikeudenkäynti pidettiin 32 ylläpitäjän osalta 26. syyskuuta 2006 alkaen neljän päivän ajan Turun käräjäoikeudessa. Käräjäoikeus tuomitsi osallisuudesta tekijänoikeusrikkomukseen 21 ylläpitäjää 20–30 päiväsakkoon. Tässä tapauksessa maksettavaa tuli 180-300 euroa. Kymmenen ylläpitäjää vapautettiin, koska heidän osallistumisensa oli vain vähäistä. Lisäksi yksi syytetty vapautettiin, koska hän oli vain käyttäjä. Kaikkien tuomittujen osalta syytteet tekijänoikeusrikoksista hylättiin, koska tekijänoikeusrikos olisi vaatinut vuonna 2004 voimassa olleen tunnusmerkistön mukaan ansiotarkoitusta. Lisäksi vastaajat velvoitettiin maksamaan oikeudenhaltijoille hyvityksiä saadusta hyödystä yhteensä runsaat 420 000 euroa ja oikeudenkäyntikuluja runsaat 142 000 euroa.[lähde? ]
Käräjäoikeuden tuomiosta valitti 14 tuomittua, syyttäjä sekä kaikki asianomistajat. Seitsemän käräjäoikeudessa tuomittua teki oikeuden ulkopuolella erillisen sopimuksen hyvitysmaksujen kohtuullistamisesta. Oikeudenkäynti jatkui vuoden 2008 toukokuun alussa Turun hovioikeudessa. Hovin tuomio annettiin 19. kesäkuuta 2008, ja se pysyi lähes samana kuin käräjäoikeuden tuomio sillä erotuksella, että kaksi ylläpitäjää jätettiin tuomiotta, koska heidän osallistumisensa katsottiin olleen vähäistä.
Sekä osa oikeudenhaltijoista että 11 tuomittua hakivat asiassa valituslupaa korkeimmalta oikeudelta. Oikeudenhaltijat hakivat muutosta korvausten osalta ja tuomitut kokonaisuudessaan. Lokakuussa 2008 Korkein oikeus myönsi oikeudenhaltijoille valitusluvan sekä syytetyille kaksi erillistä valituslupaa, jotka koskivat torrent-kuvaustiedostojen jakamisen oikeudellista vastuuta.
Kesäkuussa 2010 julkistetussa päätöksessä korkein oikeus vapautti yhteensä neljä hovioikeuden avunannosta tekijänoikeusrikkomukseen tuomitsemaa ylläpitäjää hyvitysmaksuista (kahdella heistä tuomio oli nuorena henkilönä tehtyselvennä), korotti jäljelle jääneiden seitsemän ylläpitäjän maksettaviksi tulleet hyvitykset 700 000 euroon sekä tarkensi torrent-kuvaustiedostojen jakamisenkin olevan kiellettyä.
Ylläpitäjien vastuu tekijänoikeusrikkomuksesta perustuu rikosoikeudelliseen osallisuusoppiin eikä suoraan tekijänoikeuslakiin. Mikäli henkilö on yksissä tuumin osallistunut olennaisesti rikoksen tekemiseen, hänet voidaan tuomita tästä rikoksesta, vaikka hän ei olisikaan itse tehnyt rikoksen tunnusmerkistössä lueteltuja tekoja. Finreactorissa osalliset tuomittiin osa rikoskumppaneina ja osa avunantajina. Huomionarvoista on, että tekijänoikeuslain mukainen hyvitys ei tule Suomessa avunantajien maksettavaksi, kuten esimerkiksi vahingonkorvaus tulisi.
Aiheesta muualla

FinnCod -pelisivusto
Turre Legalin, puolustuksen lakimiesten, oikeudenkäyntiä kommentoiva blogi
Tinke-80 / DK-News:+Finreactorin Ex-moderaattorin haastattelu  2.7.2008. David Krokett ry.
KKO:2010:47 (Diaarinumero: R2008/868)  30.6.2010. Korkein oikeus.
Tuomio Nro 1409 (Diaarinro R 07/176)  19.6.2008. Turun Hovioikeus.
Tuomio 06/2908 (Diaarinro R 06/1185)  26.10.2006. Turun Käräjäoikeus.
Maire Vaajakallio

Maire Inkeri Vaajakallio, o.s. Helin (7. joulukuuta 1923 Helsinki – 3. marraskuuta 2008 Muurame) oli suomalainen Muuramessa asunut toimittaja ja runoilija. Vaajakallio oli toimittajana yli 40 vuotta joista 30 vuotta Helsingin Sanomien Jyväskylän aluetoimittajana. Hän oli Keski-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja 1974–1975 ja varapuheenjohtaja 1976–1977.
Teoksia

Aimo Lahti : Asesuunnittelijana Suomessa ; haastatellut ja koonn. Maire Vaajakallio. Gummerus 1970
Tässä pisteessä : Keski-Suomen kirjailijain antologia ; toimituskunta Irja Virtanen, Heikki Jylhä ja Jaakko Seppälä ; kirjoittajat Ilmari Eskola, Timo Haajanen, Jorma Heinonen, Heikki Jylhä, Rakel Jylhä, Esko Jämsén, Seppo Kärkkäinen, Lauri Lassinpelto, Niilo Lauttamus, Tauno Lehtihalmes, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Kalervo Salonen, Jaakko Seppälä, Marko Tapio, Harri Tapper, Eero Tuomaala, Maire Vaajakallio, Aarni Vartiainen, Toini Virisalo, Irja Virtanen, Einari Vuorela. Keski-Suomen kirjailijat, Jyväskylä 1971
Maan ilmeet : Keski-Suomen kirjailijain runoantologia ; toim. Toivo Laakso ja Juhani Salokannel; kirjoittajat Rakel Jylhä, Toini Virisalo, Eero Ojanen, Toivo Laakso, Timo Haajanen, Lauri Tarkiainen, Inari Kalke-Isomäki, Maire Vaajakallio, Irja Virtanen, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Sisko Istanmäki, Ilmari Eskola, Heikki Jylhä, Liisa Laukkarinen. Keski-Suomen Kirjailijat ry, Jyväskylä 1976
Elämästä on kysymys : Munuaistautiliitto - Njursjukdomsförbundet ry:n ensimmäiset 10 vuotta ; koonnut Maire Vaajakallio. Munuaistautiliitto, Helsinki 1980
Muurame ; kuvatyöryhmä Pekka Rötkönen, Keijo Penttinen, Vesa Huhtala ; tekstityöryhmä Maire Vaajakallio ym. ; käännökset Tony Melville ; kuvateostoimikunta Riitta Noronen ym. Muuramen kunta, Muurame 1997
Aimo Lahti, asesuunnittelun suuri suomalainen ; täydentänyt, ajanmukaistanut ja toimittanut Markku Palokangas Maire Vaajakallion tekemien haastattelujen pohjalta kokoamasta teoksesta Aimo Lahti : asesuunnittelijana Suomessa ; english summaries John E. O. Screen. Suomen asehistoriallisen seuran julkaisuja n:o 2. Ase-lehti, Oulu 2000
Fuggerei

Katukuvaa Fuggereista
Fuggerei Augsburgin kaupungissa Baijerissa on yksi maailman vanhimmista olemassa olevista sosiaalisista asutusmuodoista. Asuntoalueen lahjoitti Jakob Fugger vuonna 1521. Se on muurien ympäröimä erillisalue ja on saanut nimensä Fugger-suvun mukaan, ja Jakob Fugger nuorempi perusti sen vuonna 1516 paikaksi, jonne Augsburgin puutteessa olevia kansalaisia voisi asuttaa.
Nykyään 150 vähävaraista Augsburgin katolilaista asuu 67 talon 140 asunnossa vuosivuokralla 0,88 euroa. Sääntöjen mukaan asukkaiden on päivittäin rukoiltava  Herran rukouksen , katolisen uskontunnustuksen ja Terve Marian sekä  perustajalle ja Fugger -perheelle
Fuggerein historia

Kompleksi rakennettiin vuosina 1516-1523 rakennusmestari Thomas Krebsin johdolla. Tuolloin kuudelle kadulle rakennettiin 52 taloa, joissa kussakin talossa oli kaksi asuntoa. Yksi taloista oli tarkoitettu hallintotehtäviin, minkä vuoksi vapaana oli vain 102 eikä 104 asuntoa.
Kaksikerroksisten talojen asunnot, jotka rakennettiin suurelta osin standardoitujen pohjapiirrosten mukaan, suunniteltiin poikkeuksellisen moderneiksi rakennushetken olosuhteisiin verrattuna. Ajatus Fuggereistä itseavun apuvälineenä oli suorastaan moderni. Sosiaalinen asuminen oli tarkoitettu köyhyysvaarassa oleville käsityöläisille ja päivätyöläisille , jotka eivät esimerkiksi sairauden vuoksi pystyneet hoitamaan omaa kotitalouttaan. He pystyivät ansaitsemaan elantonsa Fuggereissä ja sen ulkopuolella, ja heidän piti muuttaa pois, kun he kykenivät elättämään itsensä.
1900-luvulle asti Fuggereissä asui pääasiassa perheitä, joissa oli usein useita lapsia. Vain "arvolliset köyhät" saivat muuttaa yhteiskuntaan. Perustajan toiveen mukaan kerjäläisiä ei otettu vastaan.
"Fuckerey" sai nimensä jo vuonna 1531. Ensimmäinen Fuggerei-pappi oli jesuiitta Petrus Canisius, joka julistettiin pyhäksi vuonna 1925 . Rakennusmestari Hans Holl rakensi vuonna 1581/82 paikkakunnalle Markus ja Philipp Eduard Fuggerin lahjoittaman Pyhän Markuksen kirkon .
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana ruotsalaiset tuhosivat suurelta osin Fuggerein. Vuodesta 1681 kuolemaansa vuonna 1694 asti Franz Mozart, säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartin isoisoisä , asui Fuggereissä.
Fuggerein laajennukset tapahtuivat vuosina 1880 ja 1938.
Toisen maailmansodan aikana noin kaksi kolmasosaa asutuksesta tuhoutui Britannian kuninkaallisten ilmavoimien kahdessa ilmahyökkäyksessä Augsburgiin 25-26 helmikuuta 1944.  1. maaliskuuta 1944 ruhtinas- ja kreivikunnan Fugger-perheen neuvosto päätti rakentaa Fuggerein uudelleen.
Vuodesta 1945 lähtien yhteiskuntaa rakennettiin uudelleen historiallisen mallin mukaan säätiön varoilla Raimund von Doblhoffin suunnitelmien mukaan, jotta ensimmäiset rakennukset otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1947.
Jälleenrakennus valmistui 1950 - luvulla . Vuoteen 1973 mennessä Fuggerei-rakennusta laajennettiin noin kolmanneksella ostetuilla vierekkäisillä rauniokiinteistöillä nykypäivän 67 taloon, joissa on 140 asuntoa.
Vanhempia Fuggereien edelläkävijöitä ovat esimerkiksi Belgian beguinages, sen jälkeen kun puhtaasti uskonnollinen luonne hylättiin 1200-luvulla ja ne vihittiin uudelleen hyväntekeväisyyteen, Nördlingenin hengelliset talot ja Augsburgissa ns. St St. Antonin Pfründe .
Fuggerei tänään

Useimmat Fuggerein asunnot ovat kooltaan noin 60 neliömetriä ja niissä on oma sisäänkäynti. Lähes kaikissa pohjakerroksen asunnoissa on puutarha, yläkerran huoneistoissa varasto. Huoneistot on liitetty Augsburgin kaupungin kaukolämpöverkkoon Pääsyvaatimukset ovat edelleen samat kuin sen perustamishetkellä: Jokaisen, joka haluaa asua Fuggereissä, on oltava Augsburgista, katolinen ja hyvämaineinen. Fuggerein asunnon vuosivuokra on edelleen yhden Reinin guldenin nimellinen, inflaatiosta huomioimaton arvo (vastaa 0,88 euroa ). Vuokralaiset maksavat lisäkulut (85 euroa 1.7.2013 alkaen).
Vuodesta 2006 lähtien vierailijoille on kuitenkin ollut avoinna vain yksi portti, jonka yövartija sulkee joka ilta klo 22.00-5.00. Keskiyöhön mennessä Ochsentorin kautta palaavat Fuggerein asukkaat maksavat yövartijalle palkkion 0,50 euroa, sitten yhden euron. Pääportti aukeaa jälleen klo 5 alkaen. Fuggerei-säätiön omaisuus koostuu metsistä ja kiinteistöistä, ja se rahoittaa yhteiskuntajärjestelyä tähän päivään asti. Matkailu lisättiin uudeksi taloudelliseksi tulolähteeksi vuonna 2006 .
Fuggerei on yksi yhdeksästä Fugger-säätiöstä, ja sitä hallinnoi Princely and Countly Fugger -säätiön hallinto. Säätiön ylläpitäjä on Wolf-Dietrich Graf von Hundt . Hallinnollinen valvontaelin on Princely and Countly Fugger Family Senior Council.
Vuodesta 2004 lähtien Maria Elisabeth kreivitär Thun-Fugger on ollut ensimmäinen nainen perheen seniorineuvoston puheenjohtajana.  Siinä ovat edustettuina Hubertus Prinssi Fugger-Babenhausen ja Markus Graf Fugger-Babenhausen, samoin kuin kreivi Albert Fugger von Glött kuolemaansa asti .
Matkailu Fuggereissä

Augsburgin kaupungintalon ohella Fuggerei on luultavasti kaupungin suosituin matkailukohde. Vierailu maksaa sisäänpääsymaksun, jota käytetään Fuggerein säilyttämiseen.
Vuonna 2006 Fuggerei-museota laajennettiin ja suunniteltiin uudelleen merkittävästi. Siinä on myös viimeinen jäljellä oleva alkuperäinen huoneisto, joka on kalustettu 1700-luvun tyyliin.
Vuodesta 2007 lähtien täysin kalustettu show-huoneisto Ochsengassella on näyttänyt, kuinka Fuggerein asukkaat elävät nykyään.
Vuonna 2008 museo rakennettiin "Maailmansodan bunkkeriin Fuggereissä". Säilytetyssä ilmahyökkäyssuojassa vuodelta 1943, rakennuksen syntyhistoria, Augsburgin pommi-ilta 25.26. Helmikuu 1944 , jälleenrakennuksen vuodet ja Fuggerein laajennus vuoteen 1973 saakka on dokumentoitu Fuggerei-museossa, näyttelyhuoneistossa ja toisen maailmansodan bunkkerin elokuvat kertovat säätiön ja perustajaperheen historiasta.
Useat Fuggerein nähtävyydet - kirkosta Franz Mozartin kotiin - on viitoitettu saksaksi , italiaksi ja englanniksi vuodesta 2006 lähtien .
Vuonna 2007 Fuggereiin pystytettiin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa Augsburgin muistomerkki Fuggerein perustajalle Jakob Fugger Richille .
Kuvagalleria

Pyhän Markuksen kirkko ja Herrengasse-katu
Herrengasse-katua
Keskikuja
Asuntoa sisältäpäin
Maire Salomaa-Hillman

Maire Taimi Helena Salomaa-Hillman (1. helmikuuta 1911 Hausjärvi – 30. tammikuuta 1991 Hämeenlinna) oli suomalainen opistonjohtaja, toimittaja ja nuortenkirjailija.
Salomaa-Hillmanin vanhemmat olivat Sulo ja Alma Salomaa. Hän suoritti sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi sittemmin kansalais- ja työväenopistojen johtajana ja toimittajana.
Teoksia

Lintutyttö. Karisto 1967
Melinda. Kariston nuortenkirjasto. Karisto 1973
Kveekareiden jäljillä Suomessa 1945 -1975 : Kveekarit, työleirit, Viittakivi ; kirj. Elvi Saari ja Maire Salomaa-Hillman. Kristillis-yhteiskunnallinen työkeskus : Viittakiven opisto, Helsinki-Hauho 1976
Malin koripallomaajoukkue

Malin koripallomaajoukkue on joukkue, joka edustaa Malia kansainvälisessä koripallossa. Se liittyi FIBA:an vuonna 1961. Se ei ole osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta on Afrikan-mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan yltänyt pronssisijalle vuonna 1972.
FIBA African maajoukkueet
Algeria | Angola | Benin | Botswana | Burkina Faso | Burundi | Djibouti | Egypti | Eritrea | Etelä-Afrikka | Etelä-Sudan | Etiopia | Gabon | Gambia | Ghana | Guinea | Guinea-Bissau | Kamerun | Kap Verde | Kenia | Keski-Afrikan tasavalta | Komorit | Kongon demokraattinen tasavalta | Kongon tasavalta | Lesotho | Liberia | Libya | Madagaskar | Malawi | Mali | Mauritania | Mauritius | Marokko | Mosambik | Namibia | Niger | Nigeria | Norsunluurannikko | Päiväntasaajan Guinea | Ruanda | São Tomé ja Príncipe | Senegal | Seychellit | Sierra Leone | Somalia | Sudan | Swazimaa | Tansania | Togo | Tšad | Tunisia | Uganda | Zambia | Zimbabwe
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mali national basketball team
Malin parlamenttivaalit 2020

Malin parlamenttivaalit käytiin maalis-huhtikuussa 2020. Uuden kansalliskokouksen valitsemista oli jouduttu lykkämään vuodesta 2018 lähtien.
Vuonna 2013 valitun kansalliskokouksen toimikauden oli alun perin määrä päättyä joulukuussa 2018. Sitä jatkettiin Malin pohjoisosien levottomuuksien takia ensin vuoteen 2019 ja sen jälkeen toukokuuhun 2020 saakka.
Vaaleja varjostivat koronaviruspandemia ja maan heikko turvallisuustilanne. Äänestysprosentti laski edellisten vaalien 49:stä 36:een. Vaalikampanjan aikana kaapattiin Union pour la république et la démocratie (URD) -puolueen johtaja Soumaïla Cissé.
Presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan Rassemblement pour le Mali (RPM) säilyi 147-paikkaisen kansalliskokouksen suurimpana puolueena, mutta sen kansanedustajien määrä laski 66:sta 51:een. Yli kymmenen paikkaa saivat Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice, Cissén URD ja presidentin pojan Karim Keïtan puolue Mouvement pour le Mali. Vuonna 2015 hyväksytyn tasa-arvolain mukaan 30 prosenttia kansalliskokouksen edustajista tulee olla naisia, ja naisedustajien määrä nousi 41:een edellisten vaalien 14:sta.
Edustajanpaikat jakautuivat puolueittain seuraavasti (suluissa muutos edellisiin vaaleihin verrattuna):
Rassemblement pour le Mali 51 (-15)
Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice 24 (+8)
Union pour la république et la démocratie 19 (+2)
Mouvement pour le Mali 10 (+10)
Alliance démocratique pour la paix 6 (+4)
Convergence pour le développement du Mali 5
Alliance pour la solidarité au Mali – Convergence des forces patriotiques 4 (+1)
Union pour la démocratie et le développement 4 (+3)
Solidarité africaine pour la démocratie et l’indépendance 3 (-2)
Convention sociale-démocrate 2
Parti pour la renaissance nationale 2 (-1)
Yéléma 2 (+1)
Muut puolueet 15.
Toukokuussa 2020 työnsä aloittaneen kansalliskokouksen puheenjohtajaksi valittiin RPM:ään kuuluva Moussa Timbiné. Presidentti Keïta nimitti Boubou Cissén uudelleen pääministeriksi saman vuoden kesäkuussa.
Maija Skille

Maija Skille (s. 1978) on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän on Merikanto-laulukilpailun voittaja vuodelta 2009.
Skille opiskeli Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksessa vuodesta 2006, opettajanaan Marjut Hannula, ja valmistui maisteriksi vuonna 2009. Hän on opiskellut laulua myös Trondheimin konservatoriossa (vuosina 2000–2003) ja oslolaisessa Barratt-Duen Musiikkikonservatoriossa (vuosina 1998–2000) sekä Susanna Ekenin yksityisopetuksessa Kööpenhaminassa.
Skille esitti Merikanto-laulukilpailun loppukilpailussa 2009 Oskar Merikannon säveltämät  kappaleet "Iltakellot" ja "Laatokka" sekä Aarre Merikannon kappaleen "Pan". Hänet valittiin mäntyharjulaisen Taidekeskus Salmelan järjestämän kilpailun voittajaksi tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Hän on menestynyt myös Kurt Weill -säätiön järjestämässä, New Yorkissa pidetyssä Lotte Lenya -kilpailussa, jossa hän sijoittui jaetulle sijalle kolme vuonna 2008.
Skille on norjansuomalainen. Hänen äitinsä on kotoisin Impilahdelta.
Aiheesta muualla

Maija Skillen verkkosivut (norjaksi)
Maija Silvennoinen

Maija Sisko Silvennoinen (s. 28. helmikuuta 1961 Tarvaala, Saarijärvi) on suomalainen keittiömestari, ravintoloitsija, ruokatoimittaja ja televisiokokki. Hän on toiminut muun muassa vuosina 1993–2002 esitetyn Bon Appétit -ruokaohjelman juontajana ja toimittajana sekä juontanut MTV3:lla Huomenta Suomen Makuja-osiota, jossa hän valmisti erilaisia ruokia. Silvennoinen on toiminut myös muun muassa Me Naiset -lehden ja Ilta-Sanomien ruokatoimittajana.
Silvennoinen on kirjoittanut yli 20 keittokirjaa. Hän osallistui Top Chef Suomen ensimmäiselle tuotantokaudelle kevättalvella 2011.
Silvennoinen on työskennellyt ravintolapäällikkönä lukuisissa suomalaisissa ravintoloissa, mukaan lukien Savoy, GW Sundmans, Havis Amanda ja Nevski. Nykyisin Silvennoinen omistaa Jyväskylässä kasvisravintola Katriinan. Silvennoinen oli Maa- ja kotitalousnaisten Keskus ry:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2016–2017.
Aiheesta muualla

Maija Silvennoisen verkkosivut
Mankono

| Mankono |
| --- | --- |
 Mankono
 Koordinaatit: 8°3′18″N, 6°11′16″W 
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Woroba
Alue:  Béré
Departementti:  Mankono
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2014):  42 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mankono on kunta ja aliprefektuuri sekä Mankonon departementin ja Bérén alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosaosassa. Se sijaitsee 508 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 66 kilometriä Séguélasta itään. Kunnassa on 42 100 ja aliprefektuurissa 64 300 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Mankonon departementtiin kuuluvat Bouandougoun, Mankonon, Marandallahin, Sarhalan ja Tiéningbouén aliprefektuurit. Kuntia ovat Mankono, Sarhala ja Tiéningboué. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, senufoja ja etelämandelaisten kielten puhujia.
Maisa Kaarna

Maisa Kaarna (s. 1938 Lahti) on suomalainen tekstiilitaiteilija, joka on asunut ja työskennellyt muun muassa Orimattilan Villa Roosassa vanhassa kunnostetussa huopatossutehtaan rakennuksessa 1994–2007. Hän on monialataiteilija, mutta tunnetaan nimen omaan ryijyjen suunnittelusta. Hänen tunnetuimpia teoksiaan lienevät tasavallan presidentin virka-asunnon käytävän seinälle ripustettu ryijy "Honkain keskellä" vuodelta 1993 ja hyvin toisentyyppinen halkoon lyötyä kirvestä esittävä "Siesta" vuodelta 1993. Kyseiset teokset ovat Valtion taideteostoimikunnan omistuksessa.
Eppu Normaalin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Eppu Normaali IskelmäNiityt-musiikkitapahtumassa heinäkuussa 2009
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 15 |  |
| ↙Livealbumit | 21 |  |
| ↙Kokoelmat | 12 |  |
| ↙Singlet | 35 |  |
Tämä on luettelo Eppu Normaalin diskografiasta.
Studioalbumit

Aknepop (1978)
Maximum Jee & Jee (1979)
Akun tehdas (1980)
Cocktail Bar (1981)
Tie vie (1982)
Aku ja köyhät pojat (1983)
Rupisia riimejä, karmeita tarinoita (1984)
Kahdeksas ihme (1985)
Valkoinen kupla (1986)
Imperiumin vastaisku (1988)
Historian suurmiehiä (1990)
Studio Etana (1993)
Sadan vuoden päästäkin (2004)
Syvään päähän (2007)
Mutala (2011)
Livealbumit

Elävänä Euroopassa (1980)
Onko vielä pitkä matka jonnekin? (1994)
Klubiotteella Pe 14.11.2008 Yökerho Ansa, Laihia (2008)
Klubiotteella La 15.11.2008 Rytmikorjaamo, Seinäjoki (2008)
Klubiotteella To 20.11.2008 Kellari, Joensuu (2008)
Klubiotteella Pe 21.11.2008 Revontuli, Hankasalmi (2008)
Klubiotteella La 22.11.2008 Seurahovi, Porvoo (2008)
Klubiotteella Su 23.11.2008 Amarillo, Kotka (2008)
Klubiotteella Pe 28.11.2008 Club&Bar Wilhelm, Mikkeli (2008)
Klubiotteella La 24.1.2009 House of rock, Kouvola (2009)
Klubiotteella Ti 3.2.2009 Henry's pub, Kuopio (2009)
Klubiotteella Ke 4.2.2009 45 Special, Oulu (2009)
Klubiotteella To 5.2.2009 Tivoli, Rovaniemi (2009)
Klubiotteella Pe 6.2.2009 Umpitunneli, Tornio (2009)
Klubiotteella La 7.2.2009 Taiga, Ylläs (2009)
Klubiotteella Ke 11.2.2009 Bar Kino, Pori (2009)
Klubiotteella To 12.2.2009 Hotel Kaarle, Kokkola (2009)
Klubiotteella Pe 20.2.2009 Iisoppi, Nokia (2009)
Klubiotteella La 21.2.2009 Kantri, Kankaanpää (2009)
Klubiotteella Ke 11.03.2009 The 100 Club, Lontoo (2009)
Ratina (2016)
Kokoelmat

Pop pop pop (1982)
Hatullinen paskaa (1984)
Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot (1987)
Poko klassikot (1987)
Lyömättömät (1989)
Hatullinen paskaa / Soolot (1990)
Paskahatun paluu (1991)
Repullinen hittejä (1996)
Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita (2003)
Singlet 1978–1991 (2003)
Syvään päähän -live (jaettu vain yksityistilaisuudessa) (2008)
Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009 (6CD, 2009)
Erikoispainokset

Maximum Jee & Jee – juhlaboksi (1999) CD
Kahdeksas ihme – juhlapainos (2005) CD/DVD
Muilla levyillä

Kylmää joulua! (1978) - "Heinillä härkien kaukalon"
Hilse LP (1979) - "Cock in my pocket"
Pokorock 1979 (1979) - "Surf city" ja "Jee jee"
The Shape of Finns to Come (1980) - Englanninkieliset "John Fogerty", "Rooting of beer", "Njet njet" ja "Boredom's the word"
Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta) (1981) - "Hunninkolla", "Lainelautaileva lehmänmaha rock'n'roll", "Ringo ja Aku" ja "Njet njet" (CD:llä myös "Alaston mies, alaston nainen")
Soundi-EP (Pokoflex, 1982) - "Tie vie" (eri sovitus kuin albumilla)
Sporttihitit-promo (1990) - "Urheiluhullu"
Hyvää ja kaunista. Radiomafia live vol.1 (2000) - "Urheiluhullu (live)"
Da Da (Kuulat sekaisin) (2008) - "Huummetta"
Muilla levyillä > VHS:t

Video, taivas ja tähdet (1985) (Tampereen Työväen Teatterissa syyskuussa 1985 äänitetty ja kuvattu konsertti)
Saimaa-ilmiö (Aki ja Mika Kaurismäki, 1981) (Dokumenttielokuva Tuuliajolla-kiertueesta Saimaalla kesällä 1981)
Muilla levyillä > 7″

Poliisi pamputtaa taas / Elviksen kuolema helmikuu, 1978
Jee jee / Nuori poika marraskuu, 1978
Nipa marraskuu, 1978 (yksipuolinen ilmaisjakelusingle)
Pidetään ikävää / John Fogerty huhtikuu, 1979
Mekin tehtiin rakkautta / Kitara ja kivääri syyskuu, 1979
Puhtoinen lähiöni / Suuri ja mahtava joulukuu, 1979
Warsova / Hunninkolla toukokuu, 1981
Pannaan pannaan / Ruba 1982
Murheellisten laulujen maa / Pink Panther theme toukokuu, 1982
Balladi kaiken turhuudesta / Maailma loppuu neekerikylässä kesäkuu, 1983
Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset / Pari kaunista riviä toukokuu, 1984
Pimeyden tango / Esko veti ison geen lokakuu, 1984
Kitara, taivas ja tähdet / Kivenä kengässä kesäkuu, 1985
Voi kuinka me sinua kaivataan / Asustelaulu marraskuu, 1985
Vuonna ’85 / Koiralla on karvoissaan kirppuja tammikuu, 1986
Joka päivä ja joka ikinen yö / Musiikillishygieeninen lausunto helmikuu, 1987
Afrikka sarvikuonojen maa / Viinaa tsat tsat tsaa toukokuu, 1988
Näin kulutan aikaa / Niksulan väkeä lokakuu, 1988
Rakkaus on KuuMaa / Vaikerrus D-mollissa maaliskuu, 1989
Sydän tyhjää lyö / Hihnalla kesäkuu, 1990
Tahroja paperilla / Puolustuksen puheenvuoro elokuu, 1990
Lensin matalalla 2 / Pissaa ja kakkaa kesäkuu, 1991
Muilla levyillä > 12″

Pimeyden tango / Esko veti ison geen / Pari kaunista riviä lokakuu, 1984
Vuonna ’85 / Koiralla on karvoissaan kirppuja / Kitara taivas ja tähdet / Pimeyden tango / Murheellisten laulujen maa / Suomi-ilmiö tammikuu, 1986
Tahroja paperilla / Urheiluhullu / Puolustuksen puheenvuoro elokuu, 1990
Muilla levyillä > CD

Näinhän täällä käy / Maailman kahva toukokuu, 1993
Arkussa vainaan / Oppi tulee idästä (live) / Hipit rautaa (Woodstock jam -versio) marraskuu, 1993
Pidetään ikävää '99 / '99 miksaus marraskuu, 1999
Suolaista sadetta huhtikuu, 2004
Ei sankariainesta (Dual Disc) lokakuu, 2004
Sadan vuoden päästäkin / Asustelaulu (live) / Puhtoinen lähiöni (live) / Vuonna '85 (live) 2005
Olin vain tuuli / Olin vain tuuli (live) 2005
Jokainen hetki historian 2007
Syvään päähän 2008