stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hangul
Historia

Hangul kehitettiin Korean Joseon-dynastian neljännen kuninkaan Sejong Suuren käskystä. Häntä nimitetään järjestelmän keksijäksi. Järjestelmä valmistui vuonna 1443 tai tammikuussa 1444, ja julkaistiin 1446 dokumentissa nimeltä Hunmin Jeongeum. Tämä nimi annettiin myös aakkostolle. Dokumentin julkaisupäivä 9. lokakuuta on Etelä-Koreassa Hangul-päivä, Pohjois-Koreassa vastinetta vietetään 15. tammikuuta.
Kuningas Sejong halusi että hangeulia käytettäisiin hanja-merkkien lisänä, käytettäväksi pääasiassa hanja-merkkien opettamiseen. Tämä oli myös syynä niiden nimeen hunmin jeongeum, joka tarkoittaa ”oikeat äänteet kansan opetukseen”. Tuohon aikaan hanja-merkkejä osasivat lukea ja kirjoittaa vain miespuoliset aristokratian jäsenet, ja koska hanja oli ainoa käytössä oleva kirjoitusjärjestelmä, lukutaitoisia oli erittäin vähän. Oppinut eliitti vastusti hangul-järjestelmää ja piti hanjaa ainoana oikeana kirjoitusjärjestelmänä. Se aiheutti hangul-vastaisuutta myös hallinnossa, ja Joseon-dynastian kymmenes kuningas Yeonsan-gun kielsi vuonna 1504 hangul-järjestelmän opettamisen ja sen käytön asiakirjoissa. Hangul-järjestelmää olivat alkaneet käyttää naiset ja kouluttamattomat henkilöt.
Kun nationalismi rantautui Japanista Koreaan, eräät uudistusmieliset alkoivat pitää hangul-järjestelmää kansallisena symbolina. Se otettiin japaninmielisten poliitikkojen ajaman Gabo-reformin myötä ensimmäistä kertaa käyttöön virallisissa asiakirjoissa vuonna 1894. Japanin miehitettyä Korean 1910, hangul-järjestelmän opetuksesta tehtiin kouluissa pakollinen.
Hunminjeongeum Society -niminen yksityinen ajatushautomo on yrittänyt levittää hangul-merkistöä aasialaisiin ilman kirjoitusjärjestelmää oleviin kieliin. Vuonna 2009 hangulia kokeiltiin epävirallisesti Baubaun kaupungissa Kaakkois-Sulawesissa, Indonesiassa, cia-cia-kielen kirjoitusjärjestelmänä. Lokakuuhun 2012 mennessä oli varmistunut, että merkistö ei lopulta kuitenkaan vakiintunut käyttöön Indonesiassa.
Kirjaimet (jamo)

”Jamo” (자모, Hanja: 字母) on hangul-kirjoituksen perusosanen eli kirjain. Jamoja on 51 kappaletta, joista 24 on yksinkertaisia (eivät yhdisteitä). Loput 27 ovat kahden tai joskus kolmen jamon yhdistelmiä. Kirjainten määrä ryhmittäin on seuraava:
14 yksinkertaista konsonanttia
5 kaksoiskonsonanttia
11 monimutkaista konsonanttia
10 yksinkertaista vokaalia
11 diftongia
Kirjaimet (jamo) > Konsonantit

Peruskirjainten muodot pohjautuvat kielen, suulaen, hampaiden ja kurkun aseman kuvaukseen. Konsonantit voidaan jakaa neljään ryhmään, tässä sulkeissa annetut nimet ovat perinteiset sinokorealaiset lingvistiset termit.
Velaarit (아 음 ; 牙 音 ; a-eum ; "poskihammasäänteet"):
ㄱ g, ㅋ k
perusmuoto: ㄱ on sivukuva kielestä koskettamassa kitapurjetta.
Alveolaarit (설 음 ; 舌 音 ; seol-eum ; "kielelliset äänteet"):
ㄴ n, ㄷ d, ㅌ t, ㄹ r  tai  l  jos se on tavun viimeinen merkki (esim. 러시아 lausutaan "reosia" mutta 헬싱키 lausutaan "helsinki". Huomaa ㄹ-merkin sijainti näissä sanoissa.).
perusmuoto: ㄴ on sivukuva kielen kärjestä koskemassa hammasvallia.
Bilabiaalit (순 음 ; 唇 音 ; sun-eum ; "labiaaliäänteet"):
ㅁ m, ㅂ b, ㅍ p
perusmuoto: ㅁ kuvastaa huulia.
Dentaalisibilantit (치 음 ; 齒 音 ; chieum ; "hammasäänteet"):
ㅅ s, ㅈ j, ㅊ ch
perusmuoto: ㅅ oli alun perin muodoltaan kuin kiila /\, ilman huipulla olevaa yhteistä nyppyä. Se on sivukuva hampaista.
Glottaalit (후 음 ; 喉 音 ; hueum ; "kurkkuäänet"):
ㅇ ng (tavun alussa mykkä), ㅎ h
perusmuoto: ㅇ kuvaa kurkun muotoa.
Kirjaimet (jamo) > Vokaalit

Vokaalit muodostuvat kolmesta elementistä:
Vaakasuora viiva kuvastaa maata
Piste kuvastaa taivasta (myöhemmin muotoutunut lyhyeksi viivaksi
Pystysuora viiva kuvastaa seisovaa ihmistä
Yhdessä niistä muodostuu erilaisia yhdistelmiä, jotka kuvastavat vokaaliäänteitä:
Yksinkertaiset vokaalit:
Vaakasuorat vokaalit: äännetään suuontelon etuosassa
ㅗ o
ㅜ u
ㅡ eu (ŭ)
Pystysuorat vokaalit: äännetään suuontelon takaosassa
ㅏ a
ㅓ eo (ŏ)
ㅣ i
Yhdistelmävokaalit: yhdistävät yksinkertaisia vokaaleja
ㅐ = ㅏ + ㅣ ae, Muistuttaa suomen ä-äännettä.
ㅔ = ㅓ + ㅣ e
ㅘ = ㅗ + ㅏ wa
ㅙ = ㅗ + ㅏ + ㅣ wae
ㅚ = ㅗ + ㅣ oe, Muistuttaa suomen ö-äännettä.
ㅝ = ㅜ + ㅓ wo (wŏ, weo)
ㅞ = ㅜ + ㅓ + ㅣ we
ㅟ = ㅜ + ㅣ wi, Muistuttaa suomen y-äännettä.
ㅢ = ㅡ + ㅣ ui (ŭi)
palatalisoituneet vokaalit: Latinisoidaan muotoon y- , kirjoitetaan lisäämällä ylimääräinen veto viivan yhteyteen
ㅑ = ㅣ + ㅏ ya
ㅕ = ㅣ + ㅓ yeo
ㅛ = ㅣ + ㅗ yo
ㅠ = ㅣ + ㅜ yu
ㅒ = ㅣ + ㅐ yae
ㅖ = ㅣ + ㅔ ye
Kirjaimet (jamo) > Aakkosjärjestys

Hangul-järjestelmässä jokainen tavu alkaa konsonantilla. Mikäli konsonanttia tavun alussa ei ääntämyksessä ole, kirjoitetaan tavun alkuun kirjain ㅇ (tavun lopussa ng), joka ei koskaan äänny tavun alussa. Siten vokaalialkuiset tavut myös aakkosjärjestyksessä järjestetään ㅇ-kirjaimen kohdalle.
Nykyisen aakkosjärjestyksen asetti Choi Sejin vuonna 1527.
Etelä- ja Pohjois-Koreassa käytetään hieman toisistaan poikkeavaa aakkosjärjestystä, joista kumpikin kuitenkin noudattaa Choi Sejinin peruskirjainten järjestystä.
Kirjaimet (jamo) > Aakkosjärjestys > Etelä-Korean järjestys

Konsonanttien järjestys on:
ㄱ ㄲ ㄴ ㄷ ㄸ ㄹ ㅁ ㅂ ㅃ ㅅ ㅆ ㅇ ㅈ ㅉ ㅊ ㅋ ㅌ ㅍ ㅎ
Kaksoiskonsonantit sijoitetaan heti niitä vastaavan yksinkertaisen kirjaimen jälkeen.
Vokaalien järjestys on:
ㅏ ㅐ ㅑ ㅒ ㅓ ㅔ ㅕ ㅖ ㅗ ㅘ ㅙ ㅚ ㅛ ㅜ ㅝ ㅞ ㅟ ㅠ ㅡ ㅢ ㅣ
Kirjaimet (jamo) > Aakkosjärjestys > Pohjois-Korean järjestys

Konsonantit:
ㄱ ㄴ ㄷ ㄹ ㅁ ㅂ ㅅ ㅇ ㅈ ㅊ ㅋ ㅌ ㅍ ㅎ ㄲ ㄸ ㅃ ㅆ ㅉ ㅇ
Ensimmäinen ㅇ vastaa tavunloppuista äännettä /ng/. Toinen ㅇ on tavun alkuinen mykkä äänne. Kaksoiskirjaimet ovat lopussa, ennen mykkää ㅇ:a, mutta kaikkien muiden kirjainten jälkeen, toisin kuin Etelä-Koreassa.
Vokaalit:
ㅏ ㅑ ㅓ ㅕ ㅗ ㅛ ㅜ ㅠ ㅡ ㅣ ㅐ ㅒ ㅔ ㅖ ㅚ ㅟ ㅢ ㅘ ㅝ ㅙ ㅞ
ㅐ ja ㅔ sijoitetaan kaikkien perusvokaalien jälkeen, ei ㅏ:n ja ㅓ:n perään.
Kirjaimet (jamo) > Kirjainten nimet

Aakkosten nimi on "ganada-järjestys" (가나다訓), 
joka on saanut nimensä järjestyksen kolmen ensimmäisen konsonantin mukaan (g, n, and d), liittämällä niihin ensimmäinen vokaali (a). Kirjainten nimet antoi Choi Sejin vuonna 1527. Pohjois-Koreassa nimiä on sittemmin muutettu.
Kirjaimet (jamo) > Kirjainten nimet > Konsonanttien nimet

Konsonanteilla on nykyisin kaksitavuiset nimet, joissa kyseinen konsonantti esiintyy sekä nimen alussa, että lopussa.
| --- | --- |
Kirjain: Nimi
ㄱ: giyeok (기역)
ㄴ: nieun (니은)
ㄷ: digeut (디귿)
ㄹ: rieul (리을)
ㅁ: mieum (미음)
ㅂ: bieup (비읍)
ㅅ: shiot (시옷)
ㅇ: ieung (이응)
ㅈ: jieut (지읒)
ㅊ: chieut (치읓)
ㅋ: kieuk (키읔)
ㅌ: tieut (티읕)
ㅍ: pieup (피읖)
ㅎ: hieut (히읗) (Huomaa loppukonsonantin ㅎ poikkeuksellinen ääntämys)
Kolmea lukuun ottamatta nimeämisjärjestelmä on kirjain + i + eu + kirjain. Ensimmäisen tavun muodostaa "kirjain + i"-yhdistelmä, toisen "eu + kirjain". Poikkeavat kolme ovat g, d ja s, sillä tavuille euk, eut ja eus ei ole hanja-merkkejä. Yeok (役) kirjoitetaan eukin tilalle. Koska mikään hanja ei lopu t eikä s, Choi valitsi kaksi hanjaa, jotka luettaisiin korealaisittain: 末 (kut "loppu") ja 衣 (os "vaatteet").
Alun perin Choi antoi kirjaimille j, ch, k, t, p ja h epäsäännölliset yksitavuiset nimet ji, chi, ki, ti, pi ja hi. Nämä muutettiin nykyiselleen vuonna 1933.
Kaksoiskonsonanttien nimissä on sana ssang (쌍), joka merkitse ”kaksosta” tai ”kaksinkertaista” ennen kirjaimen nimeä.
| --- | --- |
Kirjain: Nimi
ㄲ: ssang giyeok (쌍 기역)
ㄸ: ssang digeut (쌍 디귿)
ㅃ: ssang bieup (쌍 비읍)
ㅆ: ssang shiot (쌍 시옷)
ㅉ: ssang jieut (쌍 지읒)
Kirjaimet (jamo) > Kirjainten nimet > Vokaalien nimet

Vokaalien nimet ovat yksinkertaisesti kyseiset äänteet. Tosin, koska järjestelmään kuuluu konsonanttimerkki jokaisen tavun alussa, näidenkin eteen on kirjoitettava mykkä ㅇ (ieung).
| --- | --- |
Kirjain: Nimi
ㅏ: a (아)
ㅐ: ae (애)
ㅑ: ya (야)
ㅒ: yae (얘)
ㅓ: eo (어)
ㅔ: e (에)
ㅕ: yeo (여)
ㅖ: ye (예)
ㅗ: o (오)
ㅘ: wa (와)
ㅙ: wae (왜)
ㅚ: oe (외)
ㅛ: yo (요)
ㅜ: u (우)
ㅝ: weo (워)
ㅞ: we (웨)
ㅟ: wi (위)
ㅠ: yu (유)
ㅡ: eu (으)
ㅢ: eui (의)
ㅣ: i (이)
Kirjaimet (jamo) > Käytöstä poisjääneet kirjaimet

Alkuperäisistä kirjaimista ovat jääneet pois käytöstä seuraavat:
ㆍ tai 丶 (arae-a tai araea): Lausutaan IPA: [ʌ], samantapaisesti kuin eo.
esiintyi vain tavussa ㆎ (area-ae)
ㅿ (bansiot) [z]
ㆆ (yeorinhieut, 여린히읗; tai 된이응 ”kevyt hieut” tai ”kaksois-ieung”) [glottaalifrikatiivi/-pysäys]: "kevyempi kuin ㅎ ja raskaampi kuin ㅇ".
ㆁ (yetieung, 옛이응) [nollamerkki]: Nyt yhdistynyt samaksi kuin ㅇ (ieung), joka perinteisesti ääntyi vain [ŋ]. Tietokoneen kirjasimissa yetieung on vähemmän pyöreä kuin ieung. Käsinkirjoituksessa siinä ei koskaan ole pientä vetoa ympyrän huipulla kuten ieung:ssa.
Lisäksi on olemassa viisi käytöstä poistunutta muodoltaan johdettua kirjainta, jotka kuvastavat yksittäistä äännettä:
ㅱ (ipsul-gabyeoun-mieum) [ɱ]
ㅸ (ipsul-gabyeoun-bieup) [ɸ]
ㅹ (ipsul-gabyeoun-ssang-bieup) [β]
ㆄ (ipsul-gabyeoun-pieup) [ɸʰ]
ㆅ (ssang-hieut) [x]
Kirjoitus

Hangulia voidaan kirjoittaa sekä vaaka- että pystysuoraan. Perinteinen kirjoitussuunta on sama kuin kiinan, siis ylhäältä alas ja oikealta vasemmalle. Ju Si-gyeong ajoi vaakasuoraa järjestelmää, ja se muovautui yleiseksi käytännöksi (vasemmalta oikealle ja ylhäältä alas).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hangeul Kanjikaverin koreasivuilla.
Antonio da Sangallo nuorempi

Palazzo Farnese.
Antonio da Sangallo nuorempi (syntyjään Antonio Cordiani) oli italialainen arkkitehti (1483-1546).
Hän kuului taiteilijasukuun, jonka tunnetuimpia jäseniä hänen lisäkseen olivat hänen kaksi enoaan Antonio da Sangallo vanhempi sekä Giuliano da Sangallo.
Hän toimi etupäässä Roomassa. Hänen tärkeimpiä töitään on Palazzo Farnese, jonka Michelangelo rakennutti loppuun. Vuosina 1520-1536 hän johti Pietarinkirkon rakennustöitä.
Antonio de Montesinos

Antonio Montesinon patsas.
Antonio de Montesinos oli espanjalainen munkki. Hän kuului siihen neljän dominikaanin joukkoon, joka  vuonna 1510 saapui Santo Domingoon. Antonio de Montesinos on henkilö, joka saarnassaan ensimmäisenä uhmasi espanjalaisia konkistadoreja ja siirtolaisia, tarkoituksenaan estää intiaanien sortoa Espanjan löytömaissa.
Minitietokone

PDP-8 -sarjan tietokoneita (PDP-8F, PDP-8 ja PDP-8S) pöydällä.
Nokia Mikko 3/36.
PDP-8/E näytteillä vuonna 2014. Etupaneelin takana olevat moduulit ovat esillä.
Minitietokone on vanhahtava käsite, jolla tarkoitetaan etenkin 1960- ja 1970-luvuilla suunniteltuja tietokoneita, joiden toteutuksessa kiinnitettiin erityistä huomiota pieneen kokoon ja yksinkertaisuuteen. Käsitteenä tämä tarkoittaa suurtietokonetta fyysisesti pienempää laitetta: suurtietokoneet olivat erillisissä huoneissa etäällä käyttäjistä kun taas minitietokoneet olivat suoraan ja henkilökohtaisesti ohjelmoijan ulottuvilla. Minitietokoneet erosivat suurtietokoneista hinnan, toiminnallisuuden, koon, käytön ja markkinointimenetelmien suhteen. Suurtietokoneiden maksaessa jopa 1 000 000 dollaria minitietokoneet maksoivat huomattavasti alle 100 000 dollaria.
Minitietokoneiden myötä tietokoneita valmistettiin teollisessa mittakaavassa eikä enää yksittäiskappaleina. Suurempi mittakaava valmistuksessa vaikutti hintojen laskuun ja pienempiin eroihin arkkitehtuurissa tietyllä aikavälillä johtaen parempaan yhteensopivuuteen. Yhteensopiva arkkitehtuuri saman mallisarjan sisällä sanotaan olevan 
eräs kolmannen sukupolven tietokoneen tunnusmerkki: aiemmin eri mallistoissa oli eri arkkitehtuuri ja malliston tietokoneet eivät olleet yhteensopivia.
Markkinat

Alle kahdessa vuosikymmennessä minitietokoneista tuli 2,5 miljardin dollarin arvoista liiketoimintaa, jossa suurin vuonna 1977 oli Digital Equipment Corporation (40 prosenttia markkinoista), toiseksi suurin oli Data General (15 prosenttia) ja kolmas oli Hewlett-Packard (11 prosenttia).
Minitietokoneita käytettiin muun muassa teollisuusautomaatiossa ja laboratorioissa, joissa suurtietokone olisi ollut liian kömpelö ja kallis.
Vaikutus

Minitietokoneiden hinnat olivat yksi tekijä vaikuttamassa siihen, että kaupallisten tietokoneavusteisen suunnittelun (CAD) järjestelmistä tuli kannattavaa liiketoimintaa.
Minitietokoneita käytettiin useisiin sovelluskohteisiin, mutta ne myös loivat perustan laitteiston arkkitehtuurikehitykselle ja vaikuttivat käyttöjärjestelmien, ohjelmointikielien ja interaktiivisen tietojenkäsittelyn kehitykseen.
Muutamia minitietokoneita

Computer Control Company
DDP 116
Control Data Corporation
CDC-160A
Data General
Nova
Supernova
Eclipse
Digital Equipment Corporation
PDP-8
PDP-11-sarja
VAX-sarja
General Electric Company
GEC 4000
Harris Corporation
Night Hawk-sarja
Hewlett-Packard
HP 2100 -sarja
HP 3000 -sarja
Honeywell
Honeywell 316
Honeywell 716
IBM
System/3
AS/400
801
1130
Interdata
Interdata 7/32 ja Interdata 8/32
K-202
LINC
MITRA-15
Norsk Data
Nord-1, Nord-10 ja Nord-100
Nokia Data
Mikko-sarja
Packard Bell
PB 250
Prime Computerin Prime-sarja
Prime 200
Pyramid Technology
90x
Scientific Data Systems
SDS-92
Texas Instruments
TI-990
Wang Laboratories
Wang 2200
Xerox
Dorado
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minitietokoneet Wikimedia Commonsissa
Ankawa

| Ankawa |
| --- | --- |

 Ankawa
 Koordinaatit: 36°13′45″N, 43°59′37″E 
Valtio:   Irak
Alue:   Irakin Kurdistan
Maakunta:  Arbil
Piirikunta:  Ankawa
Väkiluku:  n. 40 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ankawa tai Ainkawa (kurdiksi عەنکاوە‎, arab. عنكاوا‎, ‘Ankāwā) on kaupunki Irakin Kurdistanissa Arbilin kaupungin vieressä. Kaupungin asukkaat ovat pääosin kristittyjä ja kaupunki on huomattava Kurdistanien kristittyjen keskus. Idän apostolisen kirkon patriarkatti sijaitsee Ankawassa. Asukkaita Ankawassa on noin 40 000.
Maantiede

Ankawa sijaitsee Irakin Kurdistanin Arbilin maakunnassa. Se on vuodesta 2021 muodostanut oman piirikuntansa. Ankawa on Arbilin kaupungin vieressä ja sen rakennettu kaupunkialue on kasvanut käytännössä kiinni suurempaan naapuriinsa.
Historia

Ankawan alueella ja viereisellä Arbilin kaupungilla on pitkä historia. Ankawassa sijaitsee on rauniokumpu, joka on peräisin Assyrian valtakunnan kaudelta. Paikalliset tuntevat kukkulan nimellä Qasra. Kristinusko alkoi levitä alueella luultavasti jo ensimmäisellä vuosisadalla jaa. 300-luvulla tuolloin aluetta hallinneesta Armenian kuningaskunnastatuli ensimmäinen kristitty valtio. Kristityt kuuluivat alkujaan Idän apostoliseen kirkkoon, mutta monia sen jäseniä liittyi etenkin 1700-luvulta lähtien kaldealaiskatoliseen kirkkoon.
Joidenkin tutkijoiden mukaan nykyisen Ankawan nimi on johdettu persiankielisestä alkuperäisestä nimestä "Amk Abad". 1300-luvulla nimestä käytettiin tästä muuttunutta muotoa "Amkawa" ja 1700-luvulta lähtien nykyistä muotoa Ankawa/Ainkawa. Ranskalainen lähetyssaarnaaja Jacques Rhétoré kirjoitti Arbilin seudusta matkustaessaan alueella 1800-luvulla ja mainitsee Arbilin vanhan kristityn vähemmistön hävinneen kokonaan. Sen sijaan hän mainitsee Ankawan kristityn kylän kaupungin vieressä. Rhétorén mukaan Ankawassa asui tuolloin 250 kristittyä perhettä.
Ankawasta tuli Arbilin piirikunnan alapiiri vuonna 1956. Äärijärjestö Isis valtasi suuria alueita Pohjois-Irakissa vuonna 2014 ja Ankawaan saapui suuri määrä assyrialaisia pakolaisia. Lokakuussa 2021 Ankawa erotettiin Arbilistä omaksi piirikunnakseen. Nopeasti kasvava kaupunki on kuitenkin muuten sulautunut Arbilin laajempaan metropolialueeseen.
Väestö

Ankawan asukasluku on noin 40 000. Noin 90 % paikallisista on kristittyjä ja loput 10 % muslimeja. Kaupungissa on nykyisin myös joitakin mandealaisia, joita on paennut pohjoiseen Etelä-Irakista. Kristityt kuuluvat kaldealaiskatoliseen kirkkoon ja idän apostoliseen kirkkoon, sekä pienempiin kirkkokuntiin. Nykyisin kaupungissa toimii idän apostolisen kirkon patriarkaatti. Myös kaldealaiskatolinen kirkko on siirtänyt monia toimintojaan Bagdadista Ankawaan.
Paikalliset puhuvat nykyarameaa, jota opetetaan julkisissa kouluissa.
Mar Gewargisin eli Pyhän Yrjön kirkko Ankawan rauniokummulla.
idän apostolisen kirkon patriarkaatti.
Alzey

| Alzey |
| --- | --- |

 vaakuna
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  35,2 km²
Korkeus:  194 m
Väkiluku (2018):  18 535
 – Väestötiheys:  526 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alzey on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa oli noin 18 500 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan.
Ystävyyskaupungit

Harpenden, Englanti (vuodesta 1963)
Josselin, Ranska (vuodesta 1973)
Lembeye, Ranska (vuodesta 1980)
Rechnitz, Itävalta (vuodesta 1981)
Kościan, Puola (vuodesta 1990)
Kamenz, Saksa (vuodesta 1990)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alzey Wikimedia Commonsissa
Alyxandria Treasure

| Alyxandria Treasure> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. toukokuuta 1992 (ikä 32) Prince George, Brittiläinen Kolumbia
Kansalaisuus:   Kanada
Yleisurheilija
Lempinimi:  Alyx
Pituus:  180 cm
Laji:  korkeushyppy
Seura:  Prince George Track and Field Club
Ennätykset:  194 cm
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Alyxandria Treasure (s. 15. toukokuuta 1992 Prince George, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen korkeushyppääjä.
Ura

Treasure edusti korkeushyppyjuniorina Kanadaa vuoden 2009 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensin mainituissa hän sijoittui loppukilpailun yhdenneksitoista, jälkimmäisissä hän jäi karsintaan. Nuorten Kanadan-mestaruuskilpailuissa hän voitti vuonna 2010 hopeaa ja vuonna 2011 kultaa. Jälkimmäisenä vuonna hän kilpaili myös ensimmäisissä aikuisten Kanadan-mestaruuskilpailuissaan.
Treasure opiskeli yrittäjyyttä ja markkinointia Kansasin osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa. Yliopistourheilijana hän voitti muun muassa hopeaa NCAA:n mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. Samana vuonna hän voitti ensimmäisen aikuisten Kanadan-mestaruutensa. Hän uusi mestaruuden vuosina 2015–2018. Elokuussa 2016 Treasure kilpaili Rio de Janeiron kesäolympialaisissa. Hän pääsi kisoihin ylitettyään niiden tulosrajan 193 cm saman vuoden toukokuussa. Olympialaisissa hän eteni loppukilpailuun hypättyään uransa parhaan tuloksen 194 cm. Loppukilpailussa hän jäi viimeiseksi, seitsemänneksitoista, tuloksella 188 cm. Vuonna 2017 Treasure osallistui Lontoon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän jäi alkukarsintaan tuloksella 185 cm.
Olympialaisten ja MM-kilpailujen lisäksi Treasure edusti maataan vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa ja vuoden 2018 Kansainyhteisön kisoissa. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 185 cm ja Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi tuloksella 191 cm. Hän lopetti kilpailu-uransa kauteen 2019.
Yksityiselämä

Treasure sairastaa Crohnin tautia. Sairaus todettiin hänellä 17-vuotiaana.
Arnold Kopelson

| Arnold Kopelson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. helmikuuta 1935 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 8. lokakuuta 2018 (83 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvatuottaja
Puoliso:  Anne Feinberg (1976–2018)
Lapset:  3
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Platoon – nuoret sotilaat
Arnold Kopelson (14. helmikuuta 1935 – 8. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat Platoon – nuoret sotilaat, Seitsemän, Tuntematon uhka, Takaa-ajettu ja Paholaisen asianajaja. Platoonista hänet palkittiin Oscarilla parhaasta elokuvasta.
Aiheesta muualla

Arnold Kopelson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jakkula

Jakkula voi tarkoittaa seuraavia:
Jakkula, kylä Laihialla
Jakkula, kylä Somerniemellä Somerolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jakkula”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Minä olen muistanut (Kim Lönnholmin albumi)

| Minä olen muistanut Kim Lönnholm |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Finnvox-studiot   Takomo-studiot (6)   MTV-studiot (3)
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP-levy (FGL 4039)   C-kasetti (FGK 4039)   CD-levy (FGCD-39)
 Tuottaja(t): Edu Kettunen   Esa Kaartamo   Kalervo Halonen (6)
 Tyylilaji: pop, pop rock, soft rock, balladi
 Kesto: 36.01
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (4 viikkoa, elokuu 1980)
Kim Lönnholmin muut julkaisut
|   | Minä olen muistanut 1989 | Minulla on koti 1990 |
Singlet albumilta Minä olen muistanut
 ”Minä olen muistanut” Julkaistu: 1989 (FGS 183)  ”Lainatut lauseet” / ”Matkamies” Julkaistu: 1989 (FGS 192)
Minä olen muistanut on suomalaismuusikko Kim Lönnholmin soolouran debyyttialbumi vuodelta 1989. Albumi sisältää Lönnholmin tunnetuimman kappaleen ”Minä olen muistanut”, jolla Lönnholm osallistui vuoden 1989 Suomen euroviisukarsintoihin sijoittuen seitsemänneksi. Kappaleesta nousi kuitenkin vuoden 1989 soitetuin kappale.
Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1998 albumi julkaistiin uudelleen CD-levynä.
Albumi kohosi elokuussa 1989 Suomen listaykköseksi ja pysyi ykkösenä kuukauden ajan. Albumi pysyi levylistoilla yhteensä 14 viikon ajan.
Albumista tuli suuri menestys. Albumi saavutti vuonna 1991 kulta-, platina- ja tuplaplatinarajat. Albumia on myyty yhteensä 114 034 kappaletta ja se on 45. myydyin kotimainen albumi. Albumilta julkaistua singleä ”Minä olen muistanut” myytiin 4 000 kappaletta.
Kappaleet > A-puoli

Lainatut lauseet – 3.50 (säv, san. ja sov. E. Kettunen)
Kaihon kultamaa – 5.17 (säv. säv, san. ja sov. E. Kaartamo)
Minä olen muistanut – 2.40 (säv. ja san. E. Kettunen, sov. K. Halonen – E. Kettunen)
Soitan kitaraa – 4.13 (säv, san. ja sov. E. Kaartamo)
Kuvia vain – 1.47 (säv, san. ja sov. E. Kettunen)
Kappaleet > B-puoli

Tumma sävel – 3.55 (säv. K. Halonen – J. Björninen, san. V. Salmi, sov. K. Halonen)
Syntymästä kuolemaan – 4.09 (säv. E. Kaartamo – K. Lönnholm, san. ja sov. E. Kaartamo)
Rohto – 3.56 (säv, san. ja sov. E. Kettunen)
Matkamies – 4.24 (säv, san. ja sov. E. Kaartamo)
Ankeita aarteita – 1.50 (säv, san. ja sov. E. Kettunen)
Kokoonpano > Soittajat

Anssi Nykänen – rummut
Timo Pratskin – kosketinsoittimet
Veli-Matti ”Masa” Maijanen – bassokitara
Miikka Paatelainen – kitarat
Esa Kaartamo – kosketinsoittimet, kitarat, taustalaulu
Erkka ”Edu” Kettunen – akustinen kitara, lyömäsoittimet
Kim Lönnholm – laulu
Kalervo ”Kassu” Halonen – kosketinsoittimet (3, 6), taustalaulu (3, 6)
Juha Björninen – akustinen kitara (6)
Kari Peltonen – bassokitara (9)
Kokoonpano > Tuotanto

Markku Törrönen – äänitys ja miksaus (Finnvox-studiot)
Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (6: Takomo-studiot)
Jari Laasanen – äänitys ja miksaus (3: MTV-studiot)
Henrik Schütt – valokuva
Lissu Kettunen – kannen tekstit
Henry Paljakka – ulkoasu
Edu Kettunen – tuottaja
Esa Kaartamo – tuottaja
Kalervo Halonen – tuottaja (6)
Kristian Jernström – vastaava tuottaja
Jako

Jako tarkoittaa muun muassa:
jakolasku
välin jako, matematiikassa lukuvälin jako pienempiin väleihin
maanjako, kiinteistön tai yhteisen alueen jako
perinnönjako
jako, harmaapapukaija
Jako, Ladanivan kappale, Armenian edustaja Eurovision laulukilpailussa 2024.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jako”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antti-Jussi Vahteala

Antti-Jussi Vahteala on ollut Haapaveden kaupunginjohtaja vuodesta 2014. Aikaisemmin hän työskenteli Haapaveden kaupungin talousjohtajana. Hän on syntyisin Vesannolta ja koulutukseltaan terveystieteen maisteri ja sairaanhoitaja. Vahteala siirtyi Korpelan Voiman kuntayhtymän toimitusjohtajaksi vuoden 2020 syyskuun alusta.