stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Velvet
Diskografia > Studioalbumit

Finally (2006)
The Queen (2009)
Diskografia > Singlet

Rock Down To (Electric Avenue) (2005)
Don’t Stop Moving (2006)
Mi Amore (2006)
Fix Me (2007)
Chemistry (2007)
Déjà Vu (2008)
Take My Body Close (2008)
The Queen (2009)
Come into the Night (2009)
Victorious (Linda Bengtzingin kanssa) (2010)
My Destiny (2010)
Love Struck (2011)
Enemy (2014)
Friendly Fire (2015)
Don’t Stop (Theresen kanssa) (2017)
Aiheesta muualla

https://songfestival.be/en/uncategorized/velvet-laat-nog-eens-van-zich-horen/
Kelvinbridgen metroasema

Kelvinbridge on Glasgow'n metron asema, joka on avattu koko muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896. Asema ja sitä ympäröivä Kelvinbridgen kaupunginosa ovat saaneet nimensä viereisestä Kelvin-joen ylittävästä sillasta. Läheisen joen vuoksi Kelvinbridge on järjestelmän syvimmällä sijaitseva asema.
Kelvinbridgen asema kunnostettiin metrojärjestelmän uudistustöiden aikana 1970-luvun lopulla. Tuolloin asemalle rakennettiin erillinen maanpäällinen lippuhalli, kun aiemmin sisäänkäynti oli tapahtunut läheisen kerrostalon kautta.
Kelvinbridge on yksi järjestelmän liityntäpysäköinnin mahdollistavista asemista. Parkkipaikat on rakennettu 1950-luvulla suljetun Kelvinbridgen rautatieaseman tavarapihan paikalle.
Kevon Pierre

| Mitalit> Maa:   Trinidad ja Tobago.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Trinidad ja Tobago.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Trinidad ja Tobago.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Trinidad ja Tobago> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2005 | 4×100 m |  |
Kevon Pierre (s. 30. maaliskuuta 1982 Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Pierre osallistui Helsingin MM-kisoihin 2005, joissa hän karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä. Hän oli mukana Tridad ja Tobagon 4 x 100 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti kisoissa MM-hopeaa. Hän karsiutui Kansainyhteisön kisoissa 2006 200 metrin välierissä.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 10,22 (2005)
200 metrin juoksu: 20,47 (2005)
400 metrin juoksu: 45,62 (2005)
Kavkaz Center

Kavkaz Center on verkkosivusto ja tiedotustoimisto, joka nykyään toimii Kaukasian emiraatin tiedotuskanavana. Sivuston toiminnasta vastaa helsinkiläinen Mikael Storsjö. Aiemmin sivusto tuki Lontoosta käsin toimivaa Itškerian tšetšeenitasavaltaa, mutta Doku Umarovin julistettua Kaukasian emiraatin, on sivusto säilynyt Umarovin hallinnassa. Emiiri Doku Umarovin lausunnon mukaan Kavkaz Center on emiraatin "valtiollinen verkkosivusto".
Sivusto tuottaa eri uutislähteisiin perustuen tšetšeenitaistelijoiden ja mujahideen-soturien näkökulmasta propagandaa Kaukasian alueen tilanteesta erityisesti Tšetšenian sotaan liittyen. Se käsittelee myös Venäjän, Israelin, Afganistanin, Irakin ja Somalian tapahtumia. Sivusto vastustaa Kremlin valtaan nostamaa Tšetšenian tasavaltaa.
Doku Umarov otti vastuun Moskovan maaliskuun 2010 metropommeista Kavkaz Centerin kautta julkaisemallaan videolla.
Historia

Palvelun perusti maaliskuussa 1999 Tšetšenian entinen "tiedotusministeri" Movladi Udugov Groznyissa. Palvelu on sijainnut useissa maissa olevilla palvelimilla, joista Venäjä pyrkii kitkemään sen viranomaisten avulla. Perusteena on esitetty epäily kansainvälisen terrorismin tukemisesta. Julkaisun puolustajat katsovat moniarvoisen uutisvälityksen edellyttävän, että Tšetšenian konfliktin molemmat osapuolet saavat näkemyksensä julkisuuteen. Sivut on poistettu ilmestymisensä jälkeen Liettuassa, Latviassa ja sittemmin myös Ruotsissa.
Liettuassa sivut suljettiin ensimmäistä kertaa syyskuussa 2004 sen jälkeen, kun Kazkaz Center oli julkaissut Šamil Basajevin tiedotteen, missä hän ilmoitti osallisuutensa Beslanin koulukaappaukseen. Tämän jälkeen suomalainen liikemies Mikael Storsjö siirsi sivut omalle palvelimelleen. Myös Suomessa sivut suljettiin suojelupoliisin konsultaation jälkeen, mutta sen jälkeen ne avattiin uudelleen suomalaisella ja ruotsalaisella palvelimella. Perjantaina 5. toukokuuta 2006 Tukholman kansainvälinen syyttäjä Håkan Roswall määräsi palvelinlaitteet takavarikoitavaksi estääkseen sivujen ylläpitämisen Ruotsissa. Laitteet kuuluvat PRQ Web hostingille. Storsjön mukaan syynä operaatiolle on se, että Venäjän Tukholman-suurlähetystö oli tehnyt valituksen poliisille siitä, että sivuilla oli suhtauduttu myönteisesti 13. lokakuuta 2005 tapahtuneeseen Naltšikin hyökkäykseen, missä kuoli 12 poliisia ja saman verran muita henkilöitä. Hyökkääjiä oli noin 150–200.
Noustuaan kapinallisten presidentiksi kesällä 2006 maltillinen Doku Umarov viittasi ensimmäisessä Kavkaz-Centerissa julkaistussa lausunnossaan Aslan Mashadovin ja Boris Jeltsinin 12. toukokuuta 1997 solmimaan sopimukseen. Tämä ei sopinut Udugovin johtamalle jihadistien radikaalisiivelle, vaan hän alkoi sensuroida Umarovin lausuntoja, ja hänen ensimmäinen lausuntonsa poistettiin sivustolta. 12. syyskuuta Umarov sanoi "kansainvälisen oikeuden perusteella meillä on oikeus puolustaa itseämme, ja sen vuoksi taistelemme". Myös tämä lausunto poistettiin Kavkaz-Centerin sivustoilta. Seuraavana päivänä Umarov vaati, että verkkosivu julkaisisi hänen lausuntonsa kokonaisuudessaan tai ei ollenkaan.
Aiheesta muualla

Mikael Storsjö yllättyi Venäjän terroristisyytöksestä –"Eihän sille voi muuta kuin nauraa". Yle 13.9.2013
Aiheesta muualla > Venäjän tiedotusvälineet

Swedish police confiscate Chechen separatist computer servers (englanniksi)
Aiheesta muualla > Kavkaz Center

Eräs nykyisistä osoitteista
Kauko Ikävalko

Kauko Uolevi Ikävalko (8. maaliskuuta 1920 Viipuri – 22. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen juristi ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Ikävalkon vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Matti Ikävalko ja Lempi Veijalainen ja puoliso vuodesta 1941 Ester Alviina Elvala. Ikävalko tuli ylioppilaaksi vuonna 1938 ja valmistui juristiksi vuonna 1953, sota-aika oli keskeyttänyt hänen opintonsa. Hän suoritti myös lakitieteen lisensiaatin tutkinnon vuonna 1955. Huhtamäen palvelukseen Ikävalko tuli vuonna 1950 toimistopäälliköksi, vuonna 1956 hänestä tuli yhtiön lakimies ja johtokunnan ja hallintoneuvoston sihteeri, vuonna 1958 markkinointijohtaja ja vuonna 1959 keksi- ja leipätehdas Ipnoksen johtaja. Huhtamäen johtokunnan jäsen Ikävalko oli vuodesta 1963.
Ipnoksen tultua myydyksi vuonna 1967 Ikävalkosta tuli Huhtamäen pakkausalan johtaja vuoteen 1972, minkä jälkeen hänen vastuullaan oli yhtymän elintarviketeollisuus. Varatoimitusjohtajaksi Ikävalko nimitettiin 1974. Viimeisinä työvuosinaan ennen eläkkeelle jäämistään vuonna 1980 hän hoiti konsernin kehittämishankkeita. Myös toimialansa luottamustehtäviä hoitanut Ikävalko sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1975. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1968).
Kauko Jämsén

Kauko Jämsén (s. 22. heinäkuuta 1943 Helsinki) toimi Suomen Bulgarian suurlähettiläänä vuodesta 2005 vuoteen 2009. Ennen sitä hän oli Suomen pääkonsulina Pietarissa vuosina 2001–2005. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri. Ulkoministeriön palveluksessa hän aloitti vuonna 1975.
Paitsi diplomaattina, Jämsén on toiminut myös koripallovalmentajana ja toimittajana. Hän oli vuosina 1974–1976 Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentaja, minkä lisäksi hän on valmentanut Helsingin NMKY:tä ja Porvoon Tarmoa. Vuosina 1970–1973 hän toimi Ilta-Sanomien työmarkkina- ja politiikantoimittajana ja vuosina 1973–1975 Helsingin Sanomien taloustoimittajana.
Jämsén on naimisissa matkailuyrittäjä Hannele Eerola-Jämsénin kanssa. Hänellä on viisi lasta.
Jämsénille on myönnetty seuraavat kunniamerkit:
Stara planinan ritarikunta (Bulgaria)
Karkelo

| Karkelo Korpiklaani |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 26. kesäkuuta 2009
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Aksu Hanttu
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 51.29
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  26.
Korpiklaanin muut julkaisut
| Korven kuningas 2008 | Karkelo 2009 | Ukon wacka 2011 |
Singlet albumilta Karkelo
 ”Vodka” Julkaistu: 29. toukokuuta 2009
Karkelo on Korpiklaanin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2009.
Taustaa

Korpiklaani ilmoitti alkuvuodesta 2009 nettisivuillaan palaavansa kiertueilta takaisin studioon 15. helmikuuta 2009 nauhoittamaan seuraavaa studioalbumiaan. Samassa uutisessa julkistettiin albumin nimi, Karkelo.
Albumi nauhoitettiin kahdessa paikkaa: yhtyeen rumpali Matson nauhoitti omat osuutensa Petrax-studioilla Hollolassa, jonka jälkeen muu yhtye nauhoitti loput osuudet Grooveland Recording Studiolla Lahdessa.
Alun perin albumille suunniteltiin neljätoista kappaletta, mutta lukumäärä supistui myöhemmin kolmeentoista, joista yksi on mukana vain albumin digipak-versiolla.
23. huhtikuuta yhtye julkaisi levyn kappalelistan sekä uutisen tulevasta Vodka-singlestä.
Julkaisu

Yhtye julkaisi 13. toukokuuta 2009 MySpace-sivustollaan albumin ensimmäisen kappaleen Vodka kaikkien kuultavaksi.
Ensimmäinen virallinen single Vodka julkaistiin CD:nä ja LP:nä 29. toukokuuta 2009. Single sisältää myös kappaleen Juodaan viinaa, joka on lainakappale Hectorilta.
11. kesäkuuta Vodkasta julkaistiin musiikkivideo ja 19. kesäkuuta yhtye julkaisi koko albumin MySpace-sivuillaan kuunneltavaksi.
Karkelon virallinen julkaisupäivä oli 26. kesäkuuta 2009. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Kappaleet

Vodka – 3.00
Erämaan Ärjyt – 2.57
Isku pitkästä ilosta – 4.11
Mettänpeiton valtiaalle – 6.41
Juodaan viinaa – 3.15
Uniaika – 4.22
Kultanainen – 6.16
Bring Us Pints of Beer – 2.49
Huppiaan aarre – 5.13
Könnin kuokkamies – 3.04 (Digipack-version bonusraita)
Vesaisen sota – 3.40
Sulasilmä – 5.37
Kohmelo – 3.28
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Karkelo discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Karkelo Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Korpiklaani
| --- | --- |
Studioalbumit:   Idja  Shamániac  Spirit of the Forest  Voice of Wilderness  Tales Along This Road  Tervaskanto  Korven kuningas  Karkelo  Ukon Wacka  Manala  Noita  Kulkija  Jylhä  Rankarumpu 
Singlet:   "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Ukon Wacka"  "Metsälle"  "Rauta"  "Lempo"  "Leväluhta"  "Interrogativa Cantilena"  "Krystallomantia"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Musiikkivideot:   "Wooden Pints"  "Hunting Song"  "Kädet siipinä"  "Beer Beer"  "Happy Little Boozer"  "Tervaskanto"  "Metsämies"  "Keep on Galloping"  "Vodka"  "Gotta Go Home"  "Saunaan"  "Aita"  "Oraakkelit" 
Muuta:  Diskografia
Kan’ya Fujimoto

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kan’ya Fujimoto
Syntymäaika: 1. heinäkuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Yamanashi, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2018– | Tokyo Verdy | 41 (3) |
Maajoukkue
| 2019 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kan’ya Fujimoto (jap. 藤本 寛也, Fujimoto Kan’ya; s. 1. heinäkuuta 1999 Yamanashi) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Fujimoto kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019.
Aiheesta muualla

Soccerway
Kerafaani

Kerafaani-sana on johdettu kreikan kielestä ja se tarkoittaa puolittain läpinäkyvää vahajäljennöstä. Sitä valmistettaessa muotoillaan ensin värjätystä vahasta malli, jonka avulla saadaan valmistettua kipsimuotti. Muotti valetaan vahalla, jonka kovetuttua valmis kerafaani voidaan poistaa muotista.
Khimairoiden talo

| Khimairoiden talo> Будинок із химерами |
| --- | --- |
 Khimairoiden talo
Sijainti:  Kiova, Ukraina
Koordinaatit:  50.4450°N, 30.5286°E
Rakennustyyppi:  asuin- ja edustusrakennus
Valmistumisvuosi:  1903
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Khimairoiden talo (ukr. Будинок із химерами, Budynok iz h’ymeramy) eli Horodeckin talo on rauhan aikana Ukrainan presidentin pienenä virka-asuntona ja neuvottelutilana toimiva, vuonna 1903 valmistunut art nouveau -tyylisuunnan rakennus Kiovan Petšerskin piirissä, vastapäätä presidentinhallinnon rakennusta.
Rakennuksen suunnitteli ja rakennutti puolalaistaustainen ukrainalainen arkkitehti Władysław Horodecki ja sen eläin- ja khimaira-koristeaiheita veisti italialainen arkkitehti Emilio Sala.
Rakennus nousi kansainvälisiin parrasvaloihin, kun Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyin esiintyi sen edustalla televisiokameroille näyttävästi pian Venäjän laittoman hyökkäyssodan alkamisen jälkeen 24. helmikuuta 2022.
Ukrainan presidentinhallinnon rakennus (vasemmalla), vastapäätä Khimairoiden talo (oikealla).
Ukrainalainen postimerkki (2019).
Arkkitehtuurin yksityiskohtia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khimairoiden talo Wikimedia Commonsissa
Kan’onji

| Kan’onji (観音寺市) |
| --- | --- |
 Suuri kolikkoa esittävä hiekkaveistos Seton sisämeren rannikolla, taustalla Ibukijima
 lippu:  Symboli
 Kan’onjin sijainti Kagawan prefektuurissa
 Kan’onji
 Koordinaatit: 34°07′42″N, 133°39′46″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Kagawan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  117,84 km²
Väkiluku (11/2019):  59 992
 – Väestötiheys:  509,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Mänty
 – Kukka:  Atsalea
 
 https://www.city.kanonji.kagawa.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kan’onji (jap. 観音寺市, Kan’onji-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsireunalla Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Ehimen ja Tokushiman prefektuureihin. Kaupungin keskiosissa levittäytyy Mitoyon tasanko, etelässä sen alue nousee Sanukivuorille, jossa sen etelärajalla kohoaa muun muassa Unpeijivuori. Kaupunkiin kuuluu myös useita saaria, merkittävimpänä Ibukijima. Kan’onjissa on 59 992 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 117,84 neliökilometriä.
Kan’onji on saanut nimensä siellä sijaitsevalta Kan’on-jin buddhalaiselta temppeliltä, joka on yksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeleistä (temppeli nro. 69). Sen historia ulottuu 700-luvun alkuun saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Kan’onji sai vuonna 1955, kun silloiseen Kan’onjin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme ympäristön kyläkuntaa. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Ōnoharan ja Toyohaman maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi tekstiili-, maatalouskone- ja muoviteollisuus, vesiviljely ja merenelävätuotteiden kuten kamabokon ja chikuwan valmistus sekä maanviljely, joka tuottaa riisiä, vihanneksia ja mikan-mandariineja.
Kaupungin merkittävin nähtävyys on Kan’on-jin temppeliä ympäröivä, meren rannalla sijaitseva Kotohikin puisto, joka koostuu Kotohikivuoresta ja Ariaken hiekkarannasta. Sinne on rakennettu suuri hiekkaveistos Zenigata sunae, joka esittää vanhaa Kan’ei tsūhō -kolikkoa. Alueella ovat myös Kotohiki Hachiman-gūn pyhäkkö ja toinen Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeli, Jinne-in (temppeli nro. 68). Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kan’onjia palvelee JR Shikokun Yosan-linja.
Kuvia

Näkymä Kan’on-jin temppeliltä
Näkymä Takaya-jinjalta
Osakan yliopiston mikrobiologian tutkimuskeskus
Hōsen-ji
Chōsa-festivaali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kan’onji Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kensuke Nagai

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Hiroshima, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seura
Seura: Nagoya Grampus
Pelinumero: 18
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009 2010 2011-2012 2013 2014- | Avispa Fukuoka Vissel Kobe Nagoya Grampus Standard Liège Nagoya Grampus |  |
Maajoukkue
| 2010 | Japani | 1 (0) |
Kensuke Nagai (s. 5. maaliskuuta 1989 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän pelaa Nagoya Grampusin riveissä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Jalkapallomaajoukkue

Japanin maajoukkueessa Nagai debytoi vuonna 2010.
Tilastot

| Japanin jalkapallomaajoukkue> Vuodet | Japanin jalkapallomaajoukkue> ottelut | Japanin jalkapallomaajoukkue> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2010 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 1 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Gonda |
2 Tokunaga |
3 Ogihara |
4 H. Sakai |
5 Yoshida |
6 Muramatsu |
7 Ōtsu |
8 Yamamura |
9 Sugimoto |
10 Higashi |
11 Nagai |
12 G. Sakai |
13 Suzuki |
14 Usami |
15 Saitō |
16 Yamaguchi |
17 Kiyotake |
18 Andō |
Valmentaja Sekizuka
Kauralampi (Mäntyharju, Taina)

| Kauralampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°23′54″N, 27°00′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Katajalampeen 
Järvinumero:  14.972.1.029
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,1 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,491 km  
Pinta-ala:  1,475 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKauralampi 
Kauralampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,1 metriä mpy.
Kellanjärvi (Viitasaari)

| Kellanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°09′14″N, 25°55′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Koliman alue (14.47)
Laskujoki:  Taikinaiskoski 
Järvinumero:  14.471.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,5 m  
Pituus:  600 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,997 km  
Pinta-ala:  7,542 ha  
Saaria:  3 
 fiKellanjärvi 
Kellanjärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kärnän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 600 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,5 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kymöjärven–Kärnänjärven alueeseen (14.471) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,5 metriä mpy.
Kazuki Hoshino

Kazuki Hoshino (s. 13. lokakuuta 1977 Tokio) on japanilainen autourheilija, joka on voittanut Super GT -sarjan mestaruuden GT300-luokassa vuosina 2008 ja 2010.
Syyskuussa 2021 Hoshino kertoi vetäytyvänsä Super GT -sarjasta.
Hän on Kazuyoshi Hoshinon poika ja ajoi isänsä Impul-tallissa vuosina 2006-2007. Hän oli vuodet 2000-2001 Isossa-Britanniassa ja ajoi brittiläisessä Formula 3 -sarjassa vuoden 2001 ennen paluuta Japaniin. Hoshino teki debyyttinsä Super GT -sarjassa vuonna 2003.
Hoshino voitti Suzukan tuhannen kilometrin ajon yhdessä Benoît Tréluyerin ja Jérémie Dufourin kanssa. Hän on ajanut myös Formula Nippon -sarjassa ja kilpaillut Nürburgringin 24 tunnin ajoissa. Hän on voittanut Super Taikyu -sarjan kolme kertaa.
Kelly Holmes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kelly Holmes |  Kelly Holmes |  Kelly Holmes |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 800 m |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 800 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1995 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 800 m |  |
|  Pronssia | Göteborg 1995 | 800 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2003 | 1 500 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1994 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | München 2002 | 800 m |  |
Kelly Holmes (s. 19. huhtikuuta 1970 Pembury, Kent) on brittiläinen juoksija. Hänen päälajeinaan olivat 800 metriä ja 1 500 metriä. Holmes voitti molemmilla matkoilla kultaa Ateenan olympialaisissa vuonna 2004.
Ura

Holmes voitti Kansainyhteisön kisoissa vuonna 1994 kultaa 1 500 metrillä. Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 hän oli 800 metrillä kolmas. Kilpailun voittaja, Mosambikin Maria Mutola, tuli myöhemmin hänen harjoittelupartnerikseen, kun Holmes muutti Afrikkaan harjoittelemaan ja asumaan hänen kanssaan.
Ura > Olympialaiset 2004

Ateenan olympialaiset vuonna 2004 olivat Holmesin uran huipennus: hän voitti muut ennakkosuosikit ja voitti kultaa molemmilla päämatkoillaan. 800 metrin juoksukilpailussa ennakkosuosikki Maria Mutola johti vielä loppusuoran auetessa, mutta loppukirinsä ansiosta Holmes vei voiton, ja Mutola oli vasta neljäs. 1 500 metrillä Holmes otti kultaa voitettuaan muiden muassa ennakkosuosikki Tatjana Tomašovan.
Yksityiselämä

Hän työskenteli urheilu-uransa jälkeen armeijassa. Vuoden 2022 kesäkuussa Homes kertoi julkisesti haastattelussa että hän on homoseksuaali.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.56,21 | Monaco | 9.9.1995 |
| 1 000 m | 2.32,55 | Leeds | 15.6.1997 |
| 1 500 m | 3.57,90 | Ateena | 28.8.2004 |
| Maili | 4.28,04 | Glasgow | 30.8.1998 |
| 3 000 m | 9.01,91 | Gateshead | 13.7.2003 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.59,21 | Gent | 9.2.2003 |
| 1 000 m | 2.32,96 | Birmingham | 20.2.2004 |
| 1 500 m | 4.02,66 | Birmingham | 16.3.2003 |
Kauko Kaasila

Kauko Johannes Kaasila (21. lokakuuta 1928 Tervola – 5. huhtikuuta 2018 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja toimi Outokumpu Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1973–1980.
Aiheesta muualla

Kauko Kaasilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Keisarikala

| Keisarikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Keisarikalat Pomacanthidae
Suku::  Pomacanthus
Laji::  imperator
Kaksiosainen nimi
 Pomacanthus imperator  (Bloch, 1787) 
Katso myös
   Keisarikala Wikispeciesissä   Keisarikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keisarikala (Pomacanthus imperator) on keisarikaloihin kuuluva koralliriuttojen  kala, jota  kasvatetaan myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Keisarikala voi kasvaa 40 cm pitkäksi. Poikasena keisarikala on tummansininen valkoisilla rengaskuvioilla. Vasta vanhemmiten se saa keltasiniraidallisen värityksensä. Värinvaihdos tapahtuu noin 8-12 cm pituisena. Ulkonäkö muuttuu niin paljon, että ennen vuotta 1933 nuoria yksilöitä pidettiin eri lajina.
Alkuperä ja elinympäristö

Keisarikaloja  tavataan koralliriutoilla 1-100 m syvyydessä  erityisesti Ison valliriutan pohjoisosassa, Intian valtamerellä sekä läntisellä Tyynellämerellä.
Ravinto ja käyttäytyminen

Keisarikalojen ruokavalio on laaja ja siihen kuuluu katkaravut, äyriäiset, madot, korallit ja etenkin levät. Se käyttää nokkamaista leukaansa murskatakseen kovakuoriset saaliinsa ja kykenee myös sulattamaan sienieläinten sitkeää kudosta.
Keisarikalakoiras ja -naaras pysyvät tavallisesti yhdessä koko elämänsä ajan. Koiraalla saattaa myös olla haaremi 2-5 naaraan kanssa. Mikäli koiras kuolee, jokin naaraista vaihtaa sukupuoltaan ja ryhtyy ryhmän hallitsevaksi koiraaksi.
Riutta-akvaariossa keisarikala näykkii pehmytkoralleja ja pitkäpolyyppisiä kivikoralleja sekä jättiläissimpukoiden ja muiden paikallaan pysyvien selkärangattomien pehmeitä osia. Se saattaa jättää rauhaan lyhytpolyyppiset kivikorallit ja myrkylliset pehmytkorallit.
Poikasväri
Nuori kala