stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Celia Cruz

Celia Cruz vuonna 1957.
Celia Cruz (21. lokakuuta 1924 Havanna – 16. heinäkuuta 2003 New Jersey) oli kuubalainen salsa-laulaja. Hän vietti suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa.
Celia Cruz aloitti laulamisen jo lapsena. Hänen ensimmäiset levytyksensä tehtiin Venezuelassa vuonna 1948. Vuonna 1950 Cruz liittyi La Sonora Matanzera -yhtyeeseen, jossa hän oli vuoteen 1965 saakka. Cruz muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1960. Vuonna 1962 hän meni naimisiin trumpetisti Pedro Knightin kanssa. Vuonna 1974 Cruz julkaisi Johnny Pachecon kanssa albumin Celia y Johnny, joka myi kultaa ja valittiin vuonna 2013 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan.. Tämän jälkeen Cruz esiintyi muun muassa Fania All-Stars -yhtyeen kanssa. Vuonna 1991 hän esitti kuubalaisen pop-muusikko Martikan kanssa kappaleen ”Mi tierra”. Cruz kuoli aivokasvaimeen 16. heinäkuuta 2003. Laulajan kuoleman jälkeen julkaistiin vielä hänen viimeinen albuminsa, Regalo del Alma. Se ilmestyi helmikuussa 2004.
Atte Miettinen

| Atte Miettinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. marraskuuta 1975 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  yritysjohtaja, vuorikiipeilijä
Atte Saku Juhani Miettinen (s. 19. marraskuuta 1975) on suomalainen Dubaissa asuva yritysjohtaja ja vuorikiipeilijä.
Miettinen saavutti ensimmäisenä suomalaisena ns. seitsemän huippua (Seven Summits) 22. kesäkuuta 2012. Hän on kiivennyt sekä Bass- että Messner-listat, johon on pystynyt vain 100 vuorikiipeilijää maailmassa. Richard Bassin ja Reinhold Messnerin listat eroavat toisistaan Oseanian korkeimpien huippujen osalta.
Seitsemän huippua -projektinsa aikana Miettinen saavutti Vinsonin massiivin huipun Etelämantereella toisena suomalaisena. Ensimmäinen suomalainen vuoren valloittaja oli Veikka Gustafsson. Miettinen kiipesi ensimmäisenä suomalaisena Carstenszin pyramidin Papua-saarella Indonesiassa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Atte Miettinen — seitsemän huippua
| Ajankohta | Vuori | Korkeus | Maanosa | Viitteet |
| Tammikuu 2007 | Kilimanjaro, Tansania | 5 895 metriä | Afrikka |  |
| Heinäkuu 2009 | Elbrus, Venäjä | 5 642 metriä | Eurooppa |  |
| Huhtikuu 2010 | Mount Kosciuszko, Australia | 2 228 metriä | Oseania |  |
| Toukokuu 2011 | Carstenszin pyramidi, Indonesia | 4 884 metriä | Oseania |  |
| Marraskuu 2011 | Vinsonin massiivi, Etelämanner | 4 892 metriä | Etelämanner |   |
| Joulukuu 2011 | Aconcagua, Argentiina | 6 961 metriä | Etelä-Amerikka |  |
| Toukokuu 2012 | Mount Everest, Nepal | 8 848,86 metriä | Aasia |  |
| Kesäkuu 2012 | Denali, Yhdysvallat | 6 190 metriä | Pohjois-Amerikka |  |
Miettisen nuorempi veli on muusikko Karri ”Paleface” Miettinen.
Aiheesta muualla

Artturi Kröger: Atte Miettinen kiipesi 7Summits-huiput Relaa.com. Arkistoitu 20.9.2012. Viitattu 7.7.2012.
Kesäolympialaiset 1984

Vuoden 1984 kesäolympialaiset järjestettiin Los Angelesissa 28. heinäkuuta – 12. elokuuta 1984. Vuoden 1984 kisat olivat toinen kerta, kun Los Angeles toimi isäntäkaupunkina olympiakisoissa. Ensimmäisen kerran kisat järjestettiin Los Angelesissa vuonna 1932. Los Angeles sai kisat helposti, sillä se oli kisojen ainoa hakijakaupunki.
Kotiyleisön suuriin sankareihin lukeutui yleisurheilija Carl Lewis, joka saavutti neljä kultaa: 100 metrillä, 200 metrillä, 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pituushypyssä. Voitot tulivat samoissa lajeissa, joissa hänen maanmiehensä Jesse Owens oli voittanut Berliinin kisoissa vuonna 1936.
Suomi

Suomalaisurheilijat saavuttivat yhden päivän aikana, 6. elokuuta, peräti viisi mitalia. Kultaa voitti Juha Tiainen moukarinheitossa, hopeaa saivat Tiina Lillak keihäänheitossa ja Martti Vainio 10 000 metrin juoksussa sekä pronssia Arto Bryggare 110 metrin aitajuoksussa ja Pekka Niemi painonnostossa. Heidän lisäkseen Pertti Karppinen voitti kolmannen peräkkäisen kultamitalinsa yksikkösoudussa (edelliset Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980). Karppisen suorituksen arvoa nosti se, että hän oli Paavo Nurmen ja Veikko Hakulisen jälkeen vasta kolmas suomalaisurheilija, joka oli saavuttanut henkilökohtaisen kultamitalin kolmissa peräkkäisissä olympiakisoissa. Martti Vainio jäi doping-testissä kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä, minkä vuoksi hänen suorituksensa mitätöitiin ja hänet tuomittiin menettämään saamansa hopeamitali.
Lajit

Ammunta
Jalkapallo
Jousiammunta
Judo
Koripallo
Käsipallo
Lentopallo
Maahockey
Melonta
Miekkailu
Nykyaikainen viisiottelu
Nyrkkeily
Paini
Painonnosto
Purjehdus
Pyöräily
Ratsastus
Soutu
Taitouinti
Uimahypyt
Uinti
Vesipallo
Voimistelu
Yleisurheilu
Lajit > Näytöslajit

Baseball
Tennis
Osallistujat

Los Angelesin vuoden 1984 kesäolympialaisiin osallistui 140 maata.
Alankomaiden Antillit
Alankomaat
Algeria
Andorra
Antigua ja Barbuda
Arabiemiraatit
Argentiina
Australia
Bahama
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belgia
Belize
Benin
Bermuda
Bhutan
Bolivia
Botswana
Brasilia
Brittiläiset Neitsytsaaret
Burma
Caymansaaret
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti
El Salvador
Espanja
Etelä-Korea
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Ghana
Grenada
Guatemala
Guinea
Guyana
Haiti
Honduras
Hongkong
Indonesia
Intia
Irak
Irlanti
Islanti
Iso-Britannia
Israel
Italia
Itävalta
Jamaika
Japani
Jordania
Jugoslavia
Kamerun
Kanada
Kenia
Keski-Afrikan tasavalta
Kiina
Kiinan Taipei
Kolumbia
Kongon tasavalta
Kreikka
Kuwait
Kypros
Lesotho
Libanon
Liberia
Liechtenstein
Luxemburg
Länsi-Saksa
Länsi-Samoa
Madagaskar
Malawi
Malesia
Mali
Malta
Marokko
Mauritania
Mauritius
Meksiko
Monaco
Mosambik
Nepal
Nicaragua
Niger
Nigeria
Norja
Norsunluurannikko
Oman
Pakistan
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Pohjois-Jemen
Portugali
Puerto Rico
Päiväntasaajan Guinea
Qatar
Ranska
Romania
Ruanda
Ruotsi
Salomonsaaret
Sambia
San Marino
Saudi-Arabia
Senegal
Seychellit
Sierra Leone
Singapore
Somalia
Sri Lanka
Sudan
Suomi
Suriname
Sveitsi
Swazimaa
Syyria
Tansania
Tanska
Thaimaa
Togo
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tunisia
Turkki
Uganda
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Yhdysvallat
Yhdysvaltain Neitsytsaaret
Zaire
Zimbabwe
Osallistujat > Boikotti

Kisoja boikotoi Neuvostoliiton johdolla 14 maata vedoten isäntämaa Yhdysvaltain heikkoon turvallisuustilanteeseen, mutta monien läntisten arvioiden mukaan kyse oli ensisijaisesti vastatoimesta Yhdysvaltain ja useiden sen liittolaisista Moskovan olympialaisiin vuonna 1980 kohdistamalle boikotille. Boikotoivat maat järjestivät omat kilpailunsa, Ystävyyden kisat, joihin osallistui kaikkiaan noin 50 maata, Los Angelesin olympialaisiin vastaavasti 140. Lähes kaikki sosialistiset maat vetäytyivät Los Angelesin olympialaisista, mutta niihin kuitenkin osallistuivat Jugoslavia, Kiina ja Romania. Kiina osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa sitten Helsingin kesäolympialaisten. Romania osallistui kisoihin ainoana Varsovan liiton jäsenmaana, ja se sijoittuikin mitalitaulukossa toiseksi heti isäntämaa Yhdysvaltojen jälkeen.
Mitalitaulukko

Kisojen menestyksekkäin maa oli isäntämaa Yhdysvallat.
| Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1984 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 83 | 61 | 30 | 174 |
| 2 |  Romania | 20 | 16 | 17 | 53 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 17 | 19 | 23 | 59 |
| 4 |  Kiina | 15 | 8 | 9 | 32 |
| 5 |  Italia | 14 | 6 | 12 | 32 |
| 6 |  Kanada | 10 | 18 | 16 | 44 |
| 7 |  Japani | 10 | 8 | 14 | 32 |
| 8 |  Uusi-Seelanti | 8 | 1 | 2 | 11 |
| 9 |  Jugoslavia | 7 | 4 | 7 | 18 |
| 10 |  Etelä-Korea | 6 | 6 | 7 | 19 |
| 11 |  Iso-Britannia | 5 | 11 | 21 | 37 |
| 12 |  Ranska | 5 | 7 | 16 | 28 |
Kuvagalleria

Olympiatuli matkalla
Avajaiset
Yhdysvaltain joukkue
Ammuntaa
Miesten 400 m
Nyrkkeilyä
Miekkailua
Naisten uintia
Painia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kesäolympialaiset 1984 Wikimedia Commonsissa
Kesäolympialaisten 1984 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (Näytöslaji) | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Taitouinti | Tennis (Näytöslaji) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Valtiot kesäolympialaisissa 1984
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afrikka |  Algeria |  Benin |  Botswana |  Djibouti |  Egypti |  Gabon |
| Afrikka |  Gambia |  Ghana |  Guinea |  Kamerun |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |
| Afrikka |  Kongo |  Lesotho |  Liberia |  Malawi |  Mali |  |
| Afrikka |  Mauritania |  Mauritius |  Marokko |  Mosambik |  Niger |  Nigeria |
| Afrikka |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |  Sambia |  Senegal |  Seychellit |
| Afrikka |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |  Tansania |  Tšad |
| Afrikka |  Tunisia |  Togo |  Uganda |  Zaire |  Zimbabwe |  |
| Aasia |  Bahrain |  Bangladesh |  Bhutan |  Burma |  Filippiinit |  Hongkong |
| Aasia |  Indonesia |  Intia |  Irak |  Japani |  Jordania |  Kuwait |
| Aasia |  Kiina |  Kiinan Taipei |  Pohjois-Jemen |  Etelä-Korea |  Libanon |  Malesia |
| Aasia |  Nepal |  Oman |  Pakistan |  Qatar |  Saudi-Arabia |  Singapore |
| Aasia |  Sri Lanka |  Syyria |  Thaimaa |  Arabiemiraatit |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Andorra |  Belgia |  Espanja |  Irlanti |  Islanti |
| Eurooppa |  Iso-Britannia |  Israel |  Italia |  Itävalta |  Jugoslavia |  Kreikka |
| Eurooppa |  Kypros |  Liechtenstein |  Luxemburg |  Länsi-Saksa |  Malta |  Monaco |
| Eurooppa |  Norja |  Portugali |  Ranska |  Romania |  Ruotsi |  San Marino |
| Eurooppa |  Suomi |  Sveitsi |  Tanska |  Turkki |  |  |
| Amerikka |  Alankomaiden Antillit |  Antigua ja Barbuda |  Argentiina |  Bahama |  Barbados |  Belize |
| Amerikka |  Bermuda |  Bolivia |  Brasilia |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Chile |
| Amerikka |  Costa Rica |  Dominikaaninen tasav. |  Ecuador |  El Salvador |  Grenada |  Guatemala |
| Amerikka |  Guyana |  Haiti |  Honduras |  Jamaika |  Kanada |  Kolumbia |
| Amerikka |  Meksiko |  Nicaragua |  Panama |  Paraguay |  Peru |  Puerto Rico |
| Amerikka |  Suriname |  Trinidad ja Tobago |  Uruguay |  Venezuela |  Yhdysvallat |  Yhdysv. Neitsytsaaret |
| Oseania |  Australia |  Fidži |  Papua-Uusi-Guinea |  Samoa |  Salomonsaaret |  Tonga |
| Oseania |  Uusi-Seelanti |  |  |  |  |  |
Kisoja boikotoineet maat sinisenä.
Gondar

| Gondar |
| --- | --- |
 Näkymä Gondariin.
 Gondar
 Koordinaatit: 12°36′N, 37°28′E 
Valtio:   Etiopia
Osavaltio:  Amhara
Alue:  Semien Gondar
Korkeus:  2 300 m
Väkiluku (2007):  191 394
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 {{URL|example.com|optional display text}} 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gondar on  kaupunki Pohjois-Etiopiassa, Tanajärven pohjoispuolella. Vuonna 2012 siellä oli arviolta 254 420 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 292,8 km² ja asukastiheys 869 asukasta neliökilometrillä. Gondar oli Etiopian pääkaupunki 1600-luvulta vuoteen 1855.
Maantiede

Gondar sijaitsee Etiopian koillisosassa Amharan alueella harjanteella noin 2 300 metrin korkeudessa. Harjanteen ohi kulkee lopulta Tanajärveen laskevia virtoja. Gondarissa on lentokenttä ja säännöllinen lentoyhteys Lalibelaan sekä maan pääkaupunkiin Addis Abebaan, jonne matkaa kertyy maanteitse noin 700 kilometriä.
Historia

Kaupungin perusti 1600-luvulla keisari Fasilidas. Hänen rakennuttamansa linnoitus, Fasil Ghebbi, on Unescon listaama suojelukohde. Linnan lisäksi Fasilidas rakennutti kirkkoja ja siltoja. Hänen pojanpoikansa Iyasu rakennutti myös palatsin ja Debre Birhan Selassien kirkon. Kirkko tunnetaan mosaiikeistaan ja seinämaalauksistaan. Sen sisäkattoa peittävät satojen enkelien kuvat. Kaupungin vanha arkkitehtuuri on saanut vaikutteita Portugalista, Aksumin palatseista ja Etelä-Arabian moskeijoilta.
Gondar oli vuodesta 1769 vuoteen 1855 Etiopian hallitsijoiden asuinpaikka, vaikka todelliset valtakeskukset sijaitsivatkin eri aikoina eri sotilasleireillä ympäri Etiopiaa. Teodoros II teki rankaisuhyökkäyksen Gonderiin vuonna 1866 sen papiston vastustettua hänen politiikkaansa. Tekle Giyorgis alkoi jälleenrakennuttaa kaupungin kirkkoja vuonna 1868. Vuonna 1887 kaupunkiin iskivät puolestaan Sudanin puolelta hyökänneet mahdistit. 44 kaupungin kirkkoa tuhoutui maan tasalle.
Italian miehitettyä Etiopian kaupunkiin rakennettiin nykyaikaisia teitä ja rakennuksia. Gondarin taistelu vuonna 1941 oli puolestaan yksi toisen maailmansodan ratkaisutaisteluista Itä-Afrikassa ja johti osaltaan italialaisten tappioon ja Etiopian vapautukseen. Vuonna 1953 Maailman terveysjärjestö avasi Gondarissa maan ensimmäisen kansanterveydellisen collegen.
Väestö

Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Gondarin woredan eli piirikunnan asukasluku oli 191 394. Gondarin asukkaat ovat pääosin kristittyjä ja kaupunki on tärkeä Etiopian ortodoksisen kirkon keskus. Asukkaisiin lukeutuu myös muslimivähemmistö.
Koulutus

Gondarin yliopisto on perustettu 2004. Se jatkaa 1950-luvulta asti toimineen lääketieteellisen oppilaitoksen perinnettä. Kaupungissa on myös nykyiaikainen sairaala, jossa koulutetaan henkilökuntaa maaseudun terveyskeskuksille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gondar Wikimedia Commonsissa
Debre Birhan Selassien kirkko.
Fasil Ghebbi Gondarissa.
Ruokaa torille kantava paikallinen.
Gino Odjick

| Gino Odjick> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1970 Maniwaki, Quebec, Kanada
Kuollut: 15. tammikuuta 2023 (52 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Chief, The Enforcer, Maniwaki Mauler
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2002
Seurat:  Milwaukee Admirals (IHL)  Vancouver Canucks (NHL)  New York Islanders (NHL)  Philadelphia Flyers (NHL)  Montreal Canadiens (NHL)  Québec Citadelles (AHL)
NHL-varaus:  86. varaus, 1990 Vancouver Canucks
Wayne Gino Odjick (7. syyskuuta 1970 Maniwaki, Quebec, Kanada – 15. tammikuuta 2023) oli kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan 12 kautta NHL:ssä edustaen Vancouver Canucksia, New York Islandersia, Philadelphia Flyersiä ja Montreal Canadiensia.
Odjick kuoli harvinaisen sydänsairauden aiheuttamaan sydänkohtaukseen.
Tausta

Gino Odjick syntyi Kitigan Zibi -nimisessä algonkinintiaanien reservaatissa lähellä Maniwakin kaupunkia Quebecin provinssissa. Gino oli perheensä neljäs lapsi ja kaikkiaan kuudesta lapsesta ainoa poika. Kuuden oman lapsen lisäksi hänen perheessään oli ainakin 32 kasvattilasta. Ginon alkuperäinen nimi oli Wayne, mutta se vaihdettiin sen jälkeen kun kävi ilmi, että reservaatissa oli toinenkin lapsi nimeltään Wayne.
Gino pelasi jääkiekkoa heti opittuaan luistelemaan, mutta ensimmäiseen varsinaiseen joukkueeseen hän liittyi vasta 11-vuotiaana. Hän pelasi 15-vuotiaaksi asti paikallisen reservaatin joukkueessa, joka pelaili lähinnä ammattilaisjoukkueiden reservimiehistöjä vastaan. 15-vuotiaana hän harkitsi jääkiekon lopettamista ja siirtymistä muiden harrastusten pariin, mutta pääsi kuitenkin try-outille Ontarion Tier II junioriliigan Hawkesbury Hawksin joukkueeseen. Siihen asti Odjickin rooli oli ollut puolustava puolustaja, mutta Hawkesburyssa hänestä tehtiin joukkueen "enforcer" koska hänen taitonsa eivät riittäneet puolustajan paikalle. Tässä vaiheessa hän myös sai lempinimensä "The Algonquin Assasin".
Ura

Vancouver Canucks varasi Odjickin viidennellä kierroksella (86. varausvuorolla) vuoden 1990 varaustilaisuudessa, ja hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa heti seuraavalla kaudella. Kaikkiaan Odjick pelasi Canucksissa lähes kahdeksan kautta. Hän ei ollut varsinaisesti taitopelaaja, vaan hänellä oli niin sanottu poliisin rooli. Osan ajastaan Vancouverissa Odjick pelasi samassa ketjussa taitavan Pavel Buren kanssa, ja kaudella 1993–1994 Odjick teki uransa ennätyspisteiksi jääneet tehot 16+13=29. Maaliskuussa 1998 Canucks ja New York Islanders tekivät vaihtokaupan jossa Jason Strudwick saapui Vancouveriin ja toiseen suuntaan matkasi Odjick.
Odjick edusti Islandersia 82 ottelussa ennenkuin Islanders kauppasi Philadelphia Flyersiin vastineeksi Mikael Anderssonista ja 5. kierroksen varausvuorosta kesälle 2000. Siellä Odick pelasi vain 30 ottelussa ja saman vuoden joulukuussa hänet myytiin Montreal Canadiensille vastineeksi P.J. Stockista ja 3. kierroksen varausvuorosta kesän 2001 varaustilaisuudessa.
Kaudella 1996–1997 hän voitti NHL:n jäähytilaston kerättyään 371 rangaistusminuuttia.
Odjickin ura päättyi Montreal Canadiensin paidassa ennen kauden 2002–2003 alkua, koska hän sai aivotärähdyksen kiekon osuttua hänen päähänsä kautta edeltäneissä harjoituksissa.
Käännös suomeksi
Norni

| Norni |
| --- | --- |

Oma nimi:  norn (?)
Tiedot
Alue:  Shetlandsaaret, Orkneysaaret, Caithness
Virallinen kieli:  -
Puhujia:  hävinnyt
Sija:  -
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  -
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  germaaniset kielet skandinaaviset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  gem
ISO 639-3:  nrn
 Ohje 
Norni on kuollut skandinaavinen kieli, jota puhuttiin Skotlannin pohjoispuolella sijaitsevilla Orkney- ja Shetlandsaarilla.
Historia

Islannin ja fäärin kielen tapaan norni pohjautuu niihin kieliin, jonka viikingit toivat mukanaan Skandinaviasta. Enimmäkseen läntisestä Norjasta kotoisin olleet viikingit asuttivat Shetlannin ja Orkneyn saaret 800-luvulla. He olivat usein talonpoikia, jotka alkoivat viljellä maata saarilla. Orkney- ja Shetlandsaaret siirtyivät vuosien 1469–1471 tapahtumien jälkeen Tanska-Norjan hallinnasta Skotlannille.
Skotlannin kruunu ja kirkko eivät suosineet nornia ja skotti korvasi kielen pikkuhiljaa. Nornin katoamisaikaa ei tiedetä tarkasti. Joskus sitä on väitetty puhutun vielä 1800-luvun alkupuolella, mutta luultavammin se katosi viimeistään 1700-luvulla.
Historiallisesta näkökulmasta Norjan vaikutusta Shetlantiin tutkiva Brian Smith on todennut, että nornia puhuttiin vielä 1800-luvulla. Hän on todennut, että joitakin kielen jäänteitä oli vielä jäljellä 1900-luvun alkuun saakka. Lisäksi monissa viitoissa paikkakuntien nimet ovat sekä englanniksi että nornin kielellä. Norni on jättänyt paikalliseen skottiin lainasanoja, ja nornista on säilynyt muutamia kirjallisia katkelmia. Norni muistutti luultavasti paljon fäärin kieltä.
Myös ainakin Caithnessissa Skotlannin pohjoisrannikolla on puhuttu skandinaavista kieltä, jota on myös kutsuttu norniksi. Se kuitenkin katosi jo vuosisatoja ennen saarilla puhuttua nornia. Tämä kielimuoto tunnetaan vielä huonommin kuin saarten norni.
Historia > Kirjallisuus

Kielitieteilijä Jakob Jakobsen on julkaissut kirjan nornista vuonna 1890. Hän keräsi siihen erilaisia tekstejä, runoja, kehtolauluja ja 10 000 skandinaavista alkuperää olevaa sanaa, joita käytettiin Skotlannin murteessa. Hän myös laati vuonna 1918 etymologisen sanakirjan kielistä, joita hän nimitti Shetlannin pohjoisiksi kieliksi.
Näiden lisäksi Orkneyn saarilta kotoisin oleva tutkija Hugh Marwick julkaisi 1920-luvulla kirjan Orkney norn, joka sisältää 3 000 skottilaista sanaa, jotka ovat skandinaavista alkuperää.
Näyte

Isä meidän -rukous nornin eri muodoilla:
Orkneysaarten nornilla:
Shetlandsaarten nornilla:
Carina Räihä

Carina Räihä (s. 1967) on suomalainen vuorikiipeilijä. Hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisena Mount Everestin huipun 17. toukokuuta 2010. Matkan hän oli aloittanut huhtikuun alussa.
Räihä jätti työuransa pankissa vuonna 2009 voidakseen keskittyä Mount Everestin valloittamiseen. Hän oli harrastanut vuorikiipeilyä yli kymmenen vuotta ennen Mount Everestin valloitusta.
Räihän elämänmuutoksesta ja Mount Everestin valloituksesta kertova kirja Huipulta huipulle – Elämänmuutos ja Everest ilmestyi lokakuussa 2010 Tammen kustantamana.
Aiheesta muualla

Carina Räihän kotisivut (2.2.2011 arkistoitu versio)
K. V. Huhtala

Huhtala 1930-luvun alussa.
Kaarlo Vilho (K. V.) Huhtala (13. lokakuuta 1874 Ulvila – 7. helmikuuta 1941 Pori) oli suomalainen maanviljelijä, rakennusmestari ja kansanedustaja. Hän kuului äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen johtohahmoihin.
Nuoruusvuodet

Ulvilan Kaasmarkussa syntynyt Huhtala opiskeli Harjun maanviljelyskoulussa Virolahdella, sekä myöhemmin Porin Yksityisessä Teollisuuskoulussa, josta hän valmistui rakennusmestariksi 1901. Vuodet 1902–1906 Huhtala työskenteli Rauman rakennustarkastajana, mutta palasi sieltä kotikyläänsä Kaasmarkkuun ja ryhtyi kauppiaaksi. Hän toimi sittemmin Satakunnan maanviljelysseuran neuvojana ja maanviljelijänä Ulvilassa. Huhtala oli vuosikymmenen ajan Ulvilan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Huhtala oli koko elämänsä ajan innokas palokuntamies ja toimi vuonna 1898 perustetun Kaasmarkun VPK:n ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1941 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Sisällissota ja politiikka

Kaasmarkkuun perustettiin 1905 työväenyhdistys, johon Huhtala suhtautui hyvin kielteisesti, koska se muun muassa vei jäseniä hänen johtamaltaan VPK:lta. Sisällissotaan Huhtala osallistui valkoisten vääpelinä Satakunnan rintamalla. Sodan jälkeen Huhtalaa kutsuttiin ”Ulvilan päälahtariksi”, vaikka hän olikin heti sodan päätyttyä pyytänyt vapauttamaan Hämeenlinnan vankileiriltä joitakin ”kunnon miehinä” pitämiään punakaartilaisia. Hän suoritti 1921 reserviupseeritutkinnon Kadettikoulussa. Myöhemmin 1920-luvulla Huhtala joutui murhayrityksen kohteeksi Koivistonkylässä Kaasmarkkuun johtavalla maantiellä. Ampujan arveltiin olleen jonkun vankileiriltä vapautuneen punaisen.
Huhtala oli innokas suojeluskuntalainen ja muun muassa suoritti 1921 reservinupseeritutkinnonkin. Hän toimi monet vuodet Suomen Suojelusliiton asiamiehenä Satakunnassa. Huhtalalla oli merkittävä osuus Vapaussodan rintamamiesten liiton syntymiseen. Vuosina 1928–1929 hän teki propagandaa asian hyväksi sekä puheilla että kirjoituksilla, niin että häntä voitiin pitää liiton syntysanojen lausujana. Liiton varapuheenjohtajana Huhtala toimi kolme vuotta.
Huhtala toimi Kokoomuksen kansanedustajana 1930–1933. Hän kuului myös Ulvilan kunnanvaltuustoon sekä oli P. E. Svinhufvudin valitsijamiehenä vuoden 1931 presidentinvaaleissa. Hän toimi lisäksi Lapuan liikkeen Satakunnan piirin puheenjohtajana ja kuului järjestön valtuuskuntaan. Heinäkuussa 1930 järjestetyssä talonpoikaismarssissa Huhtala johti Satakunnan osastoa.
Viimeiset elinvuodet

Huhtala avioitui vuonna 1902 Anna Jaakolan kanssa. Hänen puolisonsa kuoli 1932, samana vuonna jolloin Huhtalan liike teki konkurssin. Hän menetti pakkohuutokaupassa kaiken omaisuutensa ja myös isännöimänsä maatilan, joka oli Anna Jaakolan kotitila. Samalla Huhtala jätti eduskunnan, ja hänet syrjäytettiin myös valtakunnallisen Vapaussodan rintamamiesliiton varapuheenjohtajan tehtävästä. Huhtala joutui muuttamaan tulipalossa tuhoutuneen Kaasmarkun verkatehtaan vanhaan asuintaloon, jossa hän kuoli 1941 lähes unohdettuna.
Pearl River Tower

| Pearl River Tower |
| --- | --- |
 Pearl River Tower vuonna 2011.
Tiedot
Sijainti:  Kanton, Kiina
Koordinaatit:  23.12675°N, 113.3176°E
Rakennettu:  2006–2013
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Skidmore, Owings and Merrill
Kehittäjä:  The Guangzhou Pearl River Tower Properties
Omistaja:  The Guangzhou Pearl River Tower Properties
Tekniset tiedot
Kerroksia:  71 + 5 maan alla
Kerrospinta-ala:  214 000 m²
Korkeus
Antenni:  309,6 m
Kattokorkeus:  309,6 m
Ylin kerros:  289,9 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pearl River Tower on Kantonissa Kiinassa sijaitseva 310 metriä korkea, 71-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja se valmistui 2013.
Pearl River Tower on toimistokäytössä, ja sen on suunnitellut yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill. Rakennus on yksi maailman energiatehokkaimmista pilvenpiirtäjistä. Sen lattiapinta-ala on noin 214 000 neliömetriä.