stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ahmed Ouyahia

| Ahmed Ouyahia |
| --- | --- |
 Ahmed Ouyahia vuonna 2011.
Algerian pääministeri
 16. elokuuta 2017 – 12. maaliskuuta 2019  
Edeltäjä:  Abdelmadjid Tebboune
Seuraaja:  Noureddine Bedoui
 2008–2012  
Edeltäjä:  Abdelaziz Belkhadem
Seuraaja:  Abdelmalek Sellal
 5. toukokuuta 2003 – 24. toukokuuta 2006  
Edeltäjä:  Ali Benflis
Seuraaja:  Abdelaziz Belkhadem
 31. joulukuuta 1995 – 15. joulukuuta 1998  
Edeltäjä:  Mokdad Sifi
Seuraaja:  Smail Hamdani
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1952 (ikä 72)
Tiedot
Puolue:  RND
Ahmed Ouyahia (arab. أحمد أويحيى‎, ’Aḥmad ’Ūyaḥyā; s. 1952) on algerialainen diplomaatti ja poliitikko. Hän on toiminut useampaan kertaan Algerian pääministerinä. Hän oli pääministerinä ensin 31. joulukuuta 1995 – 15. joulukuuta 1998 ja uudelleen 5. toukokuuta 2003 – 24. toukokuuta 2006. Toiselle kaudelleen Ouyahia nimitettiin 2003 presidentti Abdelaziz Bouteflikan erotettua edeltäjän Ali Benflisin. Ouyahia erosi tehtävästä toukokuussa 2006 johtuen puolueensa RND:n ja presidentin puolueen FLN:n välisistä riidoista. Häntä seurasi pääministerinä Abdelaziz Belkhadem. Kolmannen kerran Ouyahia nousi pääministeriksi kesäkuussa 2008, ja neljännen kerran 2017.
Ouyahia oli presidentti Bouteflikan läheinen liittolainen. Vuonna 2019 Ouyahia tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen korruptiosta tapauksessa, joka liittyi autoteollisuuteen. Tuomio tuli kaksi päivää ennen presidentinvaaleja.
Tenholan kirkko

| Tenholan kirkko Tenala kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Tenhola, Raasepori
Koordinaatit:  60°03′29.9″N, 023°17′47.2″E
Rakentamisvuosi:  noin 1460–1480
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tenholan kirkko, sankarihaudat
Pyhin valoin, silmät kyynelkimmelteisinä teidät laskettiin Isänmaan multaan, jossa menneet sukupolvet jo nukkuvat. Nekin uskollisina loppuun asti.
 Sankaripatsaan on tehnyt kuvanveistäjä Viljo Savikurki.
Tenholan kirkko (ruots. Tenala kyrka) on keskiaikainen kivikirkko, joka sijaitsee entisessä Tenholan kunnassa Raaseporissa. Kivikirkko rakennettiin todennäköisesti noin vuosina 1460–1480. Kirkon suunnitteli sama rakennusmestari joka vastasi myös Perniön, Sauvon ja Kemiön kirkoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tenholan kirkko Wikimedia Commonsissa
Tenholan kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Lindberg, Börje: Tenholan kirkko 1329-1991 : lyhyt historiikki ja kuvaus. Suom. Helmi Lindberg. Tenholan seurakunta, 1991.
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tenholan kirkko (Q10692655)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Raasepori, Tenhola, Tammisaari, Raasepori
katuosoite: Tenholan kirkonkylä
koordinaatit: 60°03′30″N 23°17′47″E﻿ / ﻿60.05831°N 23.29644°E﻿ / 60.05831; 23.29644

| n k Raasepori |
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Pinjainen  Bromarv  Tammisaari  Fiskari  Karjaa  Pohja  Snappertuna  Mustio  Tenhola 
Entiset kunnat:  Bromarv  Tammisaari  Tammisaaren maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Pohja  Snappertuna  Tenhola 
Saaristo:  Tammisaaren saariston kansallispuisto  Degerö  Jussaari  Padva  Skärlandet 
Liikenneyhteydet:  Rantarata  Hangon rata  Valtatie 25  Kantatie 52  Kantatie 51  Skåldön lossi 
Rakennukset:  Tammisaaren kaupungintalo  Mustion linna  Villa Skeppet 
Kirkot:  Bromarvin kirkko  Karjaan kirkko  Mustion kirkko  Pohjan kirkko  Snappertunan kirkko  Tammisaaren kirkko  Tenholan kirkko 
Nähtävyydet:  Raaseporin linna  Fiskarsin ruukki  Pinjaisen ruukki  Mustion ruukki  Tammisaaren vanhakaupunki 
Museot:  Tammisaaren museokeskus EKTA  Fiskarsin museo  Forngården, Snappartuna 
Organisaatiot:  Axxell  Yrkeshögskolan Novia  BK-46  Ekenäs IF  Uudenmaan prikaati  Fiskars (yritys)  Sisu Auto 
Historia:  Junkarsborg  Grabbacka  Raaseporin linna  Raaseporin kreivikunta  Maasillan taistelu  Tammisaaren vankileiri  Harparskog-linja
Merja Ranki

Merja Ranki: Tarinapuu, 2017, Vantaa.
Merja Ranki (5. huhtikuuta 1955 Helsinki – 16. lokakuuta 2019 Tuusula) oli suomalainen kuvanveistäjä. Ranki valmistui taiteen maisteriksi vuonna 1998 Taideteollisesta korkeakoulusta. Hän oli opiskellut keramiikka- ja lasitaidetta. Hän oli opiskellut myös kuvanveistoa ja maalausta Suomessa, lasinpuhallusta Ruotsissa ja kuvanveistoa ja keramiikkaa Espanjassa. Hän oli suorittanut myös kuvataideopettajan pedagogiset opinnot ja toimi vuosina 1998–2010 kuvataiteen sivutoimisena opettajana. Merja Rankille tärkein työskentelymateriaali oli keramiikka, mutta hän käytti myös lasia ja pronssia. Ranki piti noin kaksikymmentä yksityisnäyttelyä ja osallistui kymmeniin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin Suomessa ja Euroopassa. Hän järjesti myös työpajoja.
Merja Ranki kuoli vaikeaan sairauteen vuonna 2019.
Julkisia teoksia

Rankin julkisia töitä on muun muassa hänen yhdessä Outi Turpeisen kanssa toteuttamansa moniosainen teos Apaja Vantaan kaupungintalon edustan heijastusaltaassa. Teokseen kuuluvat valokalat ja niitä kalastava pronssinen tyttöhahmo ja altaan reunuksella olevat pronssiset hattu, takki ja salkku. Teos valmistui vuonna 2016. Rankin teos Tarinapuu paljastettiin Tikkurilan Kirjastopuistossa vuonna 2017. Kuusi metriä korkea veistos on corten-terästä.
Merja Ranki ja Outi Turpeinen: Apaja (osa teoksesta), 2016, Vantaa.
Merja Ranki ja Outi Turpeinen: Apaja (osa teoksesta), 2016, Vantaa
Merja Ranki ja Outi Turpeinen: Apaja (osa teoksesta), 2016, Vantaa. Teoksen tyttöhahmolla on vapun kunniaksi ylioppilaslakki.
Aiheesta muualla

Merja Ranki Kuvataiteilijamatrikkelissa
Styreeni

| Styreeni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Etenyylibentseeni
CAS-numero:  100-42-5
PubChem CID:  7501
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8
Moolimassa:  104,1 g/mol
Sulamispiste:  –31 °C
Kiehumispiste:  145 °C
Tiheys:  0,91 g/cm3 (20 °C)
Liukoisuus veteen:  0,32 g/l (25 °C)
Styreeni (kemiallinen kaava C8H8 ja rakennekaava C6H5CH=CH2) on orgaaninen yhdiste, joka on aromaattinen hiilivety. Huoneenlämmössä ja -paineessa styreeni on nestemäistä. Styreeni on väritöntä, öljymäistä, terveydelle haitallista, herkästi syttyvää ja sitä esiintyy pienissä määrin eräissä kasveissa, mutta sitä tuotetaan lähinnä öljystä. Koska styreenimolekyyli sisältää kaksoissidoksellisen vinyyliryhmän, se voi polymerisoitua helposti. Aine voidaan stabiloida lisäämällä polymeraatioinhibiittorina esimerkiksi hydrokinonia. Styreeniä käytetään eräiden muovien valmistuksen monomeerinä, kuten polystyreenin, akrylonitriili-butadieeni-styreenin (ABS), styreenibutadieenikumin (SBR), styreenibutadieeni-lateksien ja tyydyttymättömien polyestereiden. Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Styreenin moolimassa on 104,1 g/mol, sulamispiste –30,6 °C, kiehumispiste 145 °C, suhteellinen tiheys (20 °C) 0,91 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 31 °C c.c. ja itsesyttymislämpötila 490 °C. Styreeni on veteen niukkaliukoinen (300 mg/l, 20 °C:ssa), mutta liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Ilmaan joutunut styreeni hajoaa hydroksyyliradikaalien ja otsonin vaikutuksesta puoliintumisajan ollessa noin neljä tuntia.
Styreenin muodostuminen

Styreeniä syntetisoidaan kuumentamalla etyylibentseeniä (C8H10 / C6H5-C2H5 ) höyryllä. Palautettavissa oleva reaktio on:
Styreenin terveyshaitat

Lasikuituveneiden valmistuksessa käytetään styreeniä, minkä vuoksi veneenrakentajilla on iso riski menettää työkykynsä pysyvästi aivosairauden vuoksi, johon liittyy myös oppimisvaikeuksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Styreenin kansainvälinen kemikaalikortti
OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Styrene (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Styrene (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Styrene (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Styrene (englanniksi)
ChemBlink: Styrene (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo styreenia sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Styrene (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - styrene (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - styrene (englanniksi)
INCHEM: Styrene (englanniksi)
Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Styrene (englanniksi)
Luettelo Suomen lähiöistä

Lähiö tarkoittaa kiinteästä kaupunkirakenteesta erilleen rakennettua asuntoaluetta, joka on riippuvainen varsinaisesta kaupungista ja sen työpaikoista, palveluista ja joukkoliikenteestä. Tässä artikkelissa on lueteltu Suomessa sijaitsevia lähiöitä. Lähiöt on lueteltu kunnan nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä.
Tutkimuksissa lähiöitä on määritelty niiden syntyhistorian kautta: lähiöitä ovat kerrostalovaltaiset asuinalueet, joita on toteutettu toisen maailmansodan jälkeen Suomeen tuodun lähiöperiaatteen sovelluksina. Lähiöihin liittyy myös olennaisesti suomalaisen yhteiskunnan sodanjälkeinen kehitys, sillä suomalainen lähiö liitetään ”ajatuksellisesti aluerakentamiseen, rationalisointiin ja standardointiin sekä elementtirakentamiseen”. Lähiön määritelmää on kutsuttu yleiseksi ja epätarkaksi.
Näin yleisessä määrittelyssä ongelmallista on se, että eri aikoina ja erikokoisina rakennetut alueet eroavat toisistaan huomattavasti. Lähiötä käytetään myös symbolisena kategoriana: lähiöksi saatetaan helpommin mieltää tietyt alueet, kuten Kontula ja Jakomäki, kuin vauraammat asuinalueet, kuten Oulunkylä ja Kulosaari.
Lähiöitä on rakennettu Suomeen hyvin erityyppisille alueille: ei vain suurimpiin kaupunkeihin vaan myös pienemmille paikkakunnille. Yhteensä lähiöitä on noin 50 kaupungissa, ja niiden määräksi on arveltu 270–290 tai jopa 350–450. Lähiöiden väestöpohjan kehityksestä ei ole tehty koko maata kattavaa tutkimusta sitten 1980- ja 1990-luvuilla julkaistujen ympäristöministeriön lähiöselvitysten. Ei ole myöskään selvitetty valtakunnallisesti, missä lähiöt sijaitsevat tai kuinka paljon niissä on asukkaita. Asuntomääräksi on arvioitu noin 400 000, joista 320 000 on kerrostaloasuntoja.
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo

Seuraava lähiöluettelo perustuu vuonna 1990 ilmestyneeseen Suomen lähiöt -julkaisuun, jonka lopussa liitteissä on luettelo lähiöistä kunnittain. Julkaisun taustalla on osalle kunnista lähetetty kyselytutkimus lähiöistä, jotka on rakennettu 1950–1980-lukujen aikana.
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Espoo

Espoonlahti
Haukilahti
Iivisniemi
Karakallio
Kirkkojärvi
Kivenlahti
Lähderanta
Matinkylä
Niittykumpu
Olari
Otaniemi
Perkkaa
Saunalahti
Soukka
Suvela
Suurpelto
Tapiola
Tontunmäki
Westend
Viherlaakso
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Forssa

Haudankorva
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Hamina

Etelä-Poitsila
Pohjois-Poitsila
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Heinola

Jyränkö
Pyhätön
Sinilähde
Tommola
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Helsinki

Ala-Malmi
Etelä-Haaga
Itäkeskus
Jakomäki
Kannelmäki
Kivikko
Konala
Kontula
Kulosaari
Kurkimäki
Lassila
Latokartano
Lauttasaari
Lehtisaari
Länsi-Herttoniemi
Malminkartano
Marjaniemi
Maunula
Mellunmäki
Munkkivuori
Myllypuro
Niemenmäki
Pajamäki
Patola
Pihlajamäki
Pihlajisto
Pohjois-Haaga
Pukinmäki
Puotila
Puotinharju
Reimarla
Roihuvuori
Siltamäki
Tammisalo
Tapulikaupunki
Vartiokylä
Vesala
Vuosaari
Yliskylä
Ylä-Malmi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Hyvinkää

Hakalanmäki
Paavola
Talvisilta
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Hämeenlinna

Katumajärvi
Jukola
Nummi
Idänpää
Ojoinen
Katinen
Puistonmäki
Laaniitty
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Iisalmi

Lippuniemi
Makkaralahti
Peltosalmi
Savipelto
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Imatra

Kaukopää
Matara
Rajapatsas
Sienimäki
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Joensuu

Hukanhauta
Karsikko
Niinivaara
Noljakka
Rantakylä
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Jyväskylä

Etelä-Kekkola
Halssila
Kangaslampi
Kangasvuori
Keltinmäki
Kortepohja
Kypärämäki
Lohikoski
Mattilanpelto
Ristikivi
Viitaniemi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Jyväskylä > Jyväskylän mlk

Haapaniemi
Jyväskylän maalaiskunta on nykyisin osa Jyväskylän kaupunkia.
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Järvenpää

Jamppa
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kaarina

Kairiskulma
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kajaani

Kettukallio-Puistola
Laajankangas
Lohtaja-Maasto
Palokangas
Rajalähiö
Soidinrinne
Ylä-Teppana
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kemi

Rytikari
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kerava

Ahjo
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kirkkonummi

Gesterby
Heikkilä
Lindal
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kiuruvesi

Yhtylä
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kokkola

Halkokari
Koivuhaka
Rytimäki
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kotka

Alahovi
Hovila
Karhuvuori-Aittakorpi
Ristinkallio
Suulisniemi-Popinniemi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kouvola

Eskolanmäki
Lehtomäki
Pikku-Palomäki
Viitakumpu
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Kuopio

Haapaniemi
Itkonniemi-Männistö-Linnanpelto
Julkula
Jynkkä
Kelloniemi-Likolahti
Levänen
Neulamäki
Niirala
Niuva-Länsipuijo-Rypysuo
Puijo
Puijonlaakso-Taivaanpankko
Puijonsarvi
Saarijärvi-Rahusenkangas
Särkiniemi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Lahti

Kankola
Keijupuisto
Liipola
Metsäkangas
Mukkula
Saksala
Tenava
Jalkaranta
Renkomäki
Karisto
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Lappeenranta

Hakali
Kivisalmi
Kourula
Kuusimäki
Mäntylä-Kuusela
Sammonlahti
Skinnarila
Tirilä
Tyysterniemi
Voisalmi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Lappeenranta > Lohjan kunta

Mäntynummi
Routio
Lohjan kunta on nykyisin osa Lohjan kaupunkia.
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Loviisa

Määrlahti
Rauhala
Valko (kerrostalot)
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Mikkeli

Laajalampi
Lehmuskylä
Moisio
Peitsari
Saksala
Siekkilä
Tuppurala
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Oulu

Alppila
Kaijonharju
Kaukovainio
Koskela
Lintula
Myllyoja
Mäntylä
Puolivälinkangas
Rajakylä
Värttö
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Parainen

Kyrkäng
Skräbböle
Tennby
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Pietarsaari

Sveden
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Pori

Impola
Pormestarinluoto
Sampola
Väinölä
Pihlava
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Porvoo

Eestinmäki
Gammelbacka
Kevätkumpu
Tarmola
Näsi
Kevätlaakso
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Raahe

Kummatti
Ollinsaari
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Raisio

Hakinmäki
Petäsmäki
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Rauma

Lajo
Merirauma
Ruutikellarinmäki
Sampaanala
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Riihimäki

Peltosaari
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Rovaniemi

Ounasrinne
Korkalovaara
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Savonlinna

Haka-alue
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Siilinjärvi

Leppäkaarre
Simonsalo-Sulkavanniitty
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Tampere

Etelä-Hervanta
Haukiluoma
Kaukajärvi
Lentävänniemi
Linnainmaa
Lukonmäki
Multisilta
Peltolammi
Pohjois-Hervanta
Rahola
Ristimäki
Tesomajärvi
Tohloppi
Haapalinna
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Turku

Hepokulta
Halinen
Härkämäki
Ilpoinen
Jyrkkälä
Jäkärlä
Lauste
Nättinummi
Peltola-Harittu
Perno
Petrelius
Runosmäki
Suikkila
Uittamo
Varissuo
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Tuusula

Haukkamäki
Kalliopohja
Mattila
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Vaasa

Gerby
Isolahti
Korkeamäki
Ristinummi-Alkula
Suvilahti
Teeriniemi
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Valkeakoski

Eerola
Sointula
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Vantaa

Hakunila
Kaivoksela
Kivistö
Koivukylä (Havukoski)
Kulomäki
Leinelä
Länsimäki
Malminiitty
Martinlaakso
Mikkola
Myyrmäki-Louhela
Simonkallio
Simonmetsä
Simonsilta
Pähkinärinne
Vantaanpuisto
Vapaala (Rajatorppa)
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Varkaus

Joutenlahti
Kaura-aho
Kommila
Käpykangas I
Könönpelto eteläinen
Kuoppakangas
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Vihti

Hiidenranta
Suomen lähiöt -julkaisun lähiöluettelo > Virrat

Nallela
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Jyväskylä

Aittorinne
Huhtakeskus
Kangasvuori
Keltinmäki
Kuokkala
Laajavuori
Myllyjärvi
Palokan keskusta
Pupuhuhta
Ristonmaa
Sulku
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Järvenpää

Pajala
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Kemi

Marttala
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Kuusankoski

Rekola
Kuusankoski on nykyisin osa Kouvolan kaupunkia.
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Lappeenranta

Länsi-Lappeenranta
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Pori

Pihlava
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Seinäjoki

Huhtala
Hyllykallio
Jouppi
Kasperi
Kivistö
Nurmo
Tanelinranta
Muiden lähteiden mukaisia lähiöitä > Turku

Turussa on erään lähteen mukaan seuraavat lähiöt:
Halinen
Harittu
Hepokulta
Hurttivuori
Härkämäki
Ilpoinen
Iso-Heikkilä ja Patterinhaka
Itäharju (Jaanintie-Ylännekatu)
Jyrkkälä
Koivula
Kurala
Laukkavuori
Lauste
Luolavuori (Liisankatu, Luolavuorentie, Rätiälänkatu)
Nättinummi
Pansio
Perno
Petrelius
Runosmäki
Suikkila
Uittamo
Varissuo
Vasaramäki
Vienola
Myös Jäkärlää on kutsuttu lähiöksi.
Carl-Gustaf Lilius

| Carl-Gustaf Lilius |
| --- | --- |
 Carl-Gustaf Lilius noin 30 vuoden ikäisenä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1928 Helsinki
Kuollut: 14. joulukuuta 1998 (70 vuotta) Helsinki
Carl-Gustaf Henrik Casimir Lilius (14. heinäkuuta 1928 Helsinki – 14. joulukuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen taiteilija ja kirjoittaja. Hänen tuotantonsa ulottuu kuvanveistosta piirustuksen ja maalauksen kautta esseistiikkaan ja filosofiaan.
Carl-Gustaf Liliuksen taidemuseo sijaitsee Hangossa. Liliuksen tekemiä julkisia taideteoksia on esimerkiksi Helsingin Kruununhaassa Svenska litteratursällskapetin pihalla: Linnunsiipinen nainen -sarjaan kuuluva veistos Cordula 1960-luvulta. Siivekkään naishahmon lähtökohtana oli taiteilijan vaimo Irmelin Sandman Lilius. Lenore-niminen versio teoksesta on Hangossa Jussi Lundmarkin puistossa.
Helsingin Sanomien entinen päätoimittaja Janne Virkkunen mainitsee Liliuksen yhtenä suomalaisen itsesensuuri- ja suomettumiskeskustelun aloittajana 1970-luvun puolivälissä. Lilius julkaisi aiheeseen liittyvän kirjoituksen Journal of Censorship -aikakauslehdessä ja suomennettuna Kanava-aikakauslehdessä. Lilius moitti kirjoituksessaan suomalaisia pelokkaasta suhtautumisesta asialliseenkin Neuvostoliittoa ja kommunismia koskevaan kommentointiin. Hän väitti itsesensuurin estävän välttämättömän vähimmäisinformaation. Kansalaismielipiteen väheksyntä loi Liliuksen mukaan katkeruutta ja apatiaa.
Teokset

Arcanum, linopiirroksia, 1991
Burgundiska sviten, 1987
Chaos 18.3.–16.4.1989, 1989
Djuret katt [text: Irmelin Sandman Lilius & Muddle Lilius], 2002
Drawings, 1990
Eimikään. Kaikkeudessa: Eräs maailmanselitys. Suomentanut Christer Lindgren, 1990
Det himmelska ljuset. Teckningar av Carl-Gustav Lilius. 1994
Horatius. Urval o. tolkningar av Gustav Ulfvens. Teckn. av Carl-Gustaf Lilius, 1989
Ingentinget. I alltet: En världsförklaring, 1989
Kysymys vähästä. Valokuvat Ben Kaila. Tekstit Carl-Gustaf Lilius, Harri Haanpää. 1996.
Lähimmäisenä tänään: Sana sanasta. Piirrokset Carl-Gustaf Lilius. 1992
Makt och mardröm: Politiska essayer, 1984
Metsytiska boken: En roman om tanken, 1973
Metsyyttinen kirja: Romaani ajatuksesta. Suomentanut Christer Lindgren, 1980
Motmot: Elävien runoilijoiden klubin vuosi 1997. Toimittaneet Markku Paasonen, Tommi Parkko, 1998
Paradisdansen: Fjärde essaysamlingen, 1997
Sculptor. Photo Reiner Frommer. Über, 1992
Siirtosuomalainen. Valokuvat/fotografier Ben Kaila, Risto Vuorimies. Johdanto/inledning Carl-Gustaf Lilius, 1994
Solmyten, 2001
Tio dikter av Li Po (701–762), 2001
Valta ja painajainen: Poliittisia esseitä, 1988
Kuvia teoksista

Lintu, 1966, Hanko.
Cordula, 1968, Helsinki.
Lenore, 1986, Hanko.
Jarl Hemmerin muistomerkki, Lintunainen, 1993, Vaasa
Kirjallisuutta

Sandman Lilius, Irmelin: Sjutusen år. En biografi över Carl-Gustaf Lilius. Del I.  Helsingfors:  Schildts, 2003.  ISBN 951-50-1359-3
Sandman Lilius, Irmelin: Sjutusen år. En biografi över Carl-Gustaf Lilius. Del II.  Helsingfors:  Schildts, 2011.  ISBN 978-951-50-2147-2
Sandman Lilius, Irmelin: Sjutusen år. En biografi över Carl-Gustaf Lilius. Del III.  Helsingfors:  Litorale, 2016.  ISBN 978-952-5045-78-9
Sandman Lilius, Irmelin: Sjutusen år. En biografi över Carl-Gustaf Lilius. Del IV.  Helsingfors:  Litorale, 2017.  ISBN 978-952-5045-79-6
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Lilius, Carl-Gustaf hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Helsingin kaupungin taidemuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Carl-Gustaf Lilius taiteilijamatrikkelissa
Elmer-tietokanta
Tanssilehti[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef