stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Jehovan todistajien oppimuutoksista
Suurimmat muutokset opeissa 1940-luvulta nykypäivään

1944: erottamiskäytäntö (mutta tätä harjoitettiin jo joitakin vuosia aikaisemminkin)
1945: verensiirrot ja kaikkien verestä erotettujen osien käyttö kiellettiin (tarkistettu näkemys jo aikaisemmin olleesta kannasta)
1952: rokotteet sallittiin. Verioppi ei koske rokotuksia. Jotkut todistajat ottivat rokotuksia jo toisen maailmansodan aikana.
1956: ehtoollisleipä ja viini tunnistettiin Kristuksen ruumiiksi ja vereksi (paluu edelliseen kantaan)
1962: Roomalaiskirjeen 13:1 ylivallat tunnistettiin maallisiksi hallituksiksi
1966: 144 000:n voidellun, joilla on taivaallinen kutsumus, kerääminen päättyi vuonna 1935
1967: elinsiirrot kiellettiin ihmissyöntinä.
1973: tupakan polttaminen kiellettiin ruumiin saastuttamisena. Jäsenille annettiin 6 kk aikaa lopettaa tupakointi.
1980: elinsiirrot sallittiin
1993: Neuvostoliitto ei ole enää Danielin kirjan Pohjoisen kuningas eikä uutta kuningasta ole vielä tunnistettu
1995: sukupolvioppi muuttui. Sukupolviopista poistettiin se tulkinta, että "sukupolveen" kuuluisivat vain ne, jotka olivat olleet elossa vuonna 1914 ja että Harmageddonin taistelu tultaisiin käymään ennen kuin kaikki nämä olisivat kuolleet. Liike ilmoitti, ettei sen piirissä tulisi enää pohtia kuinka pitkä ajanjakso muodostaa "sukupolven" ja siten takarajan Harmageddonin taistelun käymiselle.
1996: siviilipalvelus sallittiin
2000: veren pääkompontenteista erotettujen osien käyttö sallittiin
2007: 144 000:n ns. voidellun, joilla on taivaallinen kutsumus, kerääminen ei päättynyt vuonna 1935 eikä vuotta jona se päättyisi, tiedetä
2008: sukupolvioppi muuttui. "Sukupolvella" alettiin tarkoittaa "kansojen ihmisten" sijaan ns. voideltuja, joita olisi edelleen elossa Harmageddonin tullessa.
2010: sukupolvioppi muuttui. "Sukupolveen" alettiin sisällyttää kaikki ne nykyisin elävät ns. voidellut, jotka ovat eläneet osittainkin samanaikaisesti vuonna 1914 elossa olleiden voideltujen kanssa, ja Harmageddonin sota tultaisiin käymään ennen kuin kaikki nämä ovat kuolleet.
Taulukko vuosilukujen merkityksistä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vuosilukujen historia
|  | Viimeisten päivien alku | Kristuksen paluu | Kristus Kuninkaana | Voideltujen ylösnousemus | Väärän uskonnon tuomitseminen | Suuri Ahdistus |
| 1879-1920 | 1799 | 1874 | 1878 | 1878 | 1878 | 1914, 1915, 1918, 1920 |
| 1920-1925 | 1799 | 1874 | 1878 | 1878 | 1878 | 1925 |
| 1925-1933 | 1799 | 1874 | 1914 | 1878 vaihtui vuoteen 1918 vuonna 1927 | 1878 vaihtui vuoteen 1919 vuonna 1930 | V. 1914 Sukupolvi |
| 1933-1966 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | V. 1914 Sukupolvi |
| 1966-1975 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | 1975? |
| 1975-1995 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | 1914 sukupolven kuolemaan mennessä |
| 1995-2024 | 1914 | 1914 | 1914 | 1918 | 1919 | Ei aikarajaa |
Liberian edustajainhuone

| Liberian edustajainhuone> Tyyppi |
| --- | --- |
Tyyppi:  alahuone
Johto
Puhemies:  Bhofal Chambers
Kokoonpano
 
Puolueet:       CDC (21)      Yhtenäisyys (20)       Vapauspuolue (3)       PUP (5)       MEE (3)       MDR (2)       Muutospuolue (1)       UPP (1)       VCP (1)       LPP (1)       LNU (1)       sit. (13)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  10. lokakuuta 2017
Seuraavat vaalit:  2023
Kokouspaikka
 Liberian parlamenttirakennus
Liberian edustajainhuone (engl. House of Representatives of Liberia) on Liberian parlamentin alahuone. Se koostuu 73 edustajasta, jotka valitaan kuuden vuoden välein pidettävissä vaaleissa.
Edustajainhuoneen vaaleissa ehdokkaaksi voivat asettua 25 vuotta täyttäneet syntyperäiset Liberian kansalaiset.
Viimeisimmät vaalit pidettiin 2017, ja niissä suurimmaksi puolueeksi nousi Demokraattisen muutoksen kongressi, joka sai 21 paikkaa. Parlamentin puhemiehenä toimii Bhofal Chambers.
Lawrencen piirikunta (Ohio)

Lawrencen piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka väkiluku on 62 319. Sen hallintokeskus ja suurin kaupunki on Ironton.
Maantiede

Lawrencen naapuripiirikuntia ovat Scioto lännessä, Jackson pohjoisessa, Gallia koillisessa, Länsi-Virginian puolella Cabellin ja Wayne piirikunnat. Kentuckyssa on Boydin ja Greenupin piirikunnat.
Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 62 450 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 95,9%, mustiin (2,2%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,4%).
Kotitalouden mediaanitulo on 38 639 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,4% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Lihansyöjä

Leijonalla on tyypilliset lihansyöjän hampaat.
Kihokki houkuttelee hyönteisiä.
Lihansyöjä eli karnivori on eläin, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä toisia eläimiä joko saalistamalla niitä tai syömällä niiden raatoja. On myös lihansyöjäkasveja, jotka hankkivat ravintoa houkuttelemalla eläimiä lihan sulattamiseen erikoistuneiden kasvinosiensa vangeiksi ja sitten sulattamalla ne.
Lihansyöjäeläimiä on eläinkunnan eri jaksoissa ja luokissa. Esimerkiksi selkärankaisista voidaan poimia matelijat kuten kyy, linnut kuten suula, nisäkkäät kuten susi ja kalat kuten muikku. Myös eläinten loiset, kuten heisimato, voidaan luokitella lihansyöjiksi. On myös yksisoluisia lihansyöjiä, kuten loiseläin Plasmodium falciparum, joka aiheuttaa malariaa. Hyönteisten joukossa puolestaan on paljon parasitoideja, jotka aina tappavat uhrinsa.
Lihansyöjäeläimillä on monia ravinnonhankintaan ja saaliin käsittelyyn kehittyneitä sopeumia. Näitä ovat esimerkiksi petolintujen käyrät nokat ja terävät kynnet, haiden sahalaitaiset hampaat ja lihansyöjänisäkkäiden leikkaavat väli- ja poskihampaat.
Maailman suurin maalla elävä lihansyöjä on jääkarhu.
Lene Hau

Lene Hau laboratoriossaan Harvardissa.
Lene Vestergaard Hau (s. 13. marraskuuta 1959 Vejle, Tanska) on tanskalainen fyysikko.
Vuonna 1999 Haun johtama tutkijaryhmä onnistui hidastamaan valon nopeutta merkittävästi. Ryhmä sai nopeudeksi noin 17 metriä sekunnissa. Vuonna 2001 Haun johtama ryhmä onnistui hetkellisesti pysäyttämään valonsäteen. Saavutukset perustuivat supranesteen hyväksikäyttöön.
Hau toimii Harvardin yliopiston professorina vuodesta 1999. Hän on saanut tutkimustyöstään useita palkintoja ja tunnustuksia.
Aiheesta muualla

Hau Lab. (englanniksi)
Marco Silva

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marco Alexandre Saraiva da Silva
Syntymäaika: 12. heinäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Lissabon, Portugali
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Fulham
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
:  Belenenses
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–1997 |  Belenenses | 1 | (0) |
| 1997–1998 |  Atlético | 0 | (0) |
| 1998–2001 |  Trofense | 36 | (1) |
| 1999–2000 | →  Campomaiorense | 1 | (0) |
| 2001 |  Rio Ave | 9 | (0) |
| 2002–2003 |  Braga B | 28 | (1) |
| 2003–2004 |  Salgueiros | 22 | (0) |
| 2004–2005 |  Odivelas | 34 | (0) |
| 2005–2011 |  Estoril | 109 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 240 | (2) |
Valmennusura
2011–2014:  Estoril
2014–2015:  Sporting CP
2015–2016:  Olympiakos
2017:  Hull City
2017–2018:  Watford
2018–2019:  Everton
2021–:  Fulham
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marco Silva (s. 12. heinäkuuta 1977) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Heinäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut englantilaisseura Fulhamin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Silva hankki jalkapallo-oppinsa CF Os Belenensesin joukkueessa, mutta pelasi seuran edustusmiehistössä vain ottelun. Hän siirtyi vuonna 1997 Atlético Clube de Portugaliin, josta edelleen CD Trofenseen. Silvan läpimurto Portugalin kentillä jäi tekemättä ja hän pelasi lähinnä maan alasarjoissa. Vuonna 2005 hän siirtyi GD Estoril Praiaan, jota edusti uransa viimeiset kuusi vuotta pelaten seuran paidassa 109 ottelua. Silva lopetti uransa vuonna 2011.
Ura valmentajana

Kesäkuussa 2011 Silva jatkoi uraansa Estoril Praian urheilutoimenjohtajana. Syyskuussa 2011 hän nousi seuran päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura hävisi vain kolme pelaamistaan 24 ottelusta ja nousi Segunda Ligan mestarina Primeira Ligaan kauden 2011/12 päätteeksi. Seuraavalla kaudella Silva luotsasi Estorilin liigassa viidenneksi, mikä oli seuran historian toiseksi paras sijoitus. Kaudella 2013/14 seura sijoittui vielä pykälää korkeammalle, eli neljänneksi. Kauden jälkeen menestysvalmentaja Silva jätti Estorilin.
Toukokuussa 2014 Silva teki nelivuotisen sopimuksen Sportingin kanssa. Debyyttikaudellaan Silva johdatti Sportingin Portugalin cupin mestariksi. Pokaali oli suurseuran ensimmäinen kuuteen vuoteen. Vain muutama päivä cup-voiton jälkeen Silva sai potkut.
Heinäkuussa 2015 Silva teki kaksivuotisen sopimuksen Olympiakosin kanssa. Suurseura jatkoi Silvan johdolla dominointiaan Kreikan kentillä ja pelasi ennätykselliset 17 perättäistä voitokasta ottelua. Joukkue varmisti 43. Kreikan mestaruuden kuusi kierrosta ennen kauden loppua. Kauden jälkeen Silva jätti tehtävänsä henkilökohtaisten syiden vuoksi.
Tammikuussa 2017 Silvasta tuli Englannin Valioliigan jumboksi juuttuneen Hull Cityn päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Silva luotsasi Hullin voittoon debyyttiottelussaan AFC Bournemouthia vastaan ja kevätkausi oli hänen alaisuudessaan syyskautta vahvempi. Kuusi voittoa Valioliigassa oli kuitenkin lopulta liian vähän ja Hull City putosi liigasta kuuden pisteen erolla Watfordiin. Silva ilmoitti kauden päätteeksi jättävänsä Hullin. Pari päivää myöhemmin Silva teki kaksivuotisen sopimuksen juuri liigassa säilyneen Watfordin kanssa.
Watfordin kausi lähti Silvan alaisuudessa vahvasti liikkeelle ja joukkue hävisi vain kolme kauden 10 ensimmäisestä Valioliiga-ottelusta. Watford voitti muun muassa Arsenalin ja pelasi tasan Liverpoolin kanssa. Hyvät esitykset saivat Evertonin kiinnostumaan portugalilaisvalmentajasta, mutta tämä ei jättänyt Watfordia. Neuvottelujen jälkeen Watford kuitenkin vajosi tappioputkeen, mikä pudotti seuran kauas europelitaistelusta. Lopulta seurajohto päätyi erottamaan Silvan 21. tammikuuta 2018. Seurajohto syytti potkuista Evertonin kiinnostusta Silvan palkkaamiseen ja sen mukanaan tuomaa epävarmuutta joukkueen pelaamiseen.
Toukokuussa 2018 Silva allekirjoitti sopimuksen Evertonin kanssa. Hän sai potkut joulukuussa 2019 Evertonin hävittyä kahdeksan ottelua 11 viimeisimmästä liigaottelustaan.
Heinäkuussa 2021 Silvasta tuli Englannin Mestaruussarjaan pudonneen Fulhamin päävalmentaja.
Meriitit

Kreikan mestaruus: 2016
Portugalin cup: 2015
Segunda Liga: 2012
Marco Sportiello

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1992
Syntymäpaikka: Desio, Italia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 193 cm
Seura
Seura:  AC Milan
Junioriseurat
:  Atalanta
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2011 |  Seregno | 28 | (0) |
| 2011–2012 |  Poggibonsi | 34 | (0) |
| 2012–2023 |  Atalanta | 125 | (0) |
| 2012–2013 | →  Carpi | 30 | (0) |
| 2017–2018 | →  Fiorentina | 39 | (0) |
| 2018–2019 | →  Frosinone | 35 | (0) |
| 2023– |  AC Milan | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. joulukuuta 2023.
Marco Sportiello (s. 10. toukokuuta 1992 Desio) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:n AC Milania. Sportiello on oikeajalkainen.
Seurajoukkueura > Uran alkuvaiheet

Sportiellon kasvattajaseura on Atalanta BC, josta hän siirtyi alasarjaseura Seregnoon heinäkuussa 2010. Puolet Sportiellon pelaajaoikeuksista pysyi yhä Atalantalla. Kauden 2010–2011 aikana hän pelasi 28 ottelua.
Kauden 2011–2012 Sportiello pelasi niin ikään alasarjoissa, nyt Poggibonsin riveissä. Edelleen puolet hänen pelaajaoikeuksistaan kuului Atalantalle. Kauden aikana Sportiello pelasi Poggibonsin riveissä 34 ottelussa.
Seurajoukkueura > Atalanta

Kesäkuussa 2012 Sportiello palasi Atalantaan. Hän siirtyi kuitenkin vielä saman vuoden heinäkuussa lainalle Serie B:n Carpi FC:hen, jossa hän pelasi kauden aikana 30 ottelua. Kauden 2012–2013 jälkeen Sportiello palasi Carpista Atalantan joukkueeseen. Hänen debyyttinsä Serie A:ssa tapahtui tammikuussa 2014 Calcio Cataniaa vastaan. Hän pelasi kauden 2013–2014 aikana kolmessa ottelussa. Kaudella 2014–2015 Sportiello otti Atalantan ykkösmaalivahdin roolin mutta menetti sen kaudella 2016–2017 Etrit Berishalle. Tammikuusta 2017 kesään 2018 Sportiello oli lainalla Fiorentinassa ja kauden 2018–2019 Frosinonessa.
Sportiello pelasi Atalantassa kaikkiaan 125 Serie A -ottelua, ja päästi niissä 167 maalia sekä piti vastustajan maaleitta 30 ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Seurajoukkueura > Milan

Sportiello siirtyi AC Milaniin ilmaissiirrolla kesällä 2023.
Käännös suomeksi
Magaza Stomp

| Magaza Stomp Rolf Wikström |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 18.–20. elokuuta 1981, Studio Decibel, Tukholma, Ruotsi
 Julkaistu: 1981
 Tyylilaji: blues
 Kesto: 49.11
 Levy-yhtiö: MNW (MNW 113P)
Rolf Wikströmin muut julkaisut
| Känns det igen 1980 | Magaza Stomp 1981 | Bluesman 1983 |
Magaza Stomp on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin seitsemäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1981 levymerkillä MNW.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Jag älskar dej ändå – 6.47
Ta saken i egna händer – 5.10
Jag tänker hålla ut – 5.03 (säv. Charles Brown, san. Wikström)
Vi ska bygga upp en kyrka – 5.31
Kappaleet > B-puoli

Vem har skurit halsen av min näktergal – 4.08
Roffes blues – 5.39
Börja dagen med en starköl – 4.07
Magaza stomp – 5.23
Se på alla människor – 5.16
Kokoonpano

Rolf Wikström – kitara, laulu
Håkan Johansson – kosketinsoittimet
Thomas Jutterström – tenorisaksofoni, tamburiini
Stefan Lund – basso
Ali Lundbohm – rummut
Johan Stengård – tenori-, baritonisaksofoni
Aiheesta muualla

Magaza Stomp discogs.com -sivustolla
Kultalevy

Brittiläinen kultalevy 1980-luvun alusta.
Kultalevy on kolmanneksi korkein äänitteiden myyntilukujen perusteella myönnettävä palkinto. Muita palkintoja ovat hopea-, platina- ja timanttilevy. Palkintoon vaadittavat myyntimäärät vaihtelevat maittain sekä äänitetyypin perusteella (single, albumi, video), eivätkä kaikki palkinnot ole käytössä kaikissa niitä myöntävissä maissa. Palkinto on äänitekohtainen. Palkintoon oikeuttavat myyntiluvut vaihtelevat maailman muuttuessa. Striimaus otettiin mukaan laskentaan 2010-luvulla. Ensimmäinen kultalevy myönnettiin 1942.
Hopealevy

Hopealevy on käytössä Britanniassa, jossa se myönnetään singlejulkaisulle 200 000 kappaleen ja albumille 60 000 kappaleen myynnistä.
Ranskassa Syndicat National de l’Édition Phonographique (SNEP) -organisaation jakamista albumien ja singlejen hopealevyistä luovuttiin heinäkuussa 2009.
Kultalevy

Isossa-Britanniassa BPI myöntää kultalevyn 100 000 albumin ja 400 000 singlen myynnistä (2006).
Yhdysvalloissa RIAA:n myöntämä palkinto perustettiin vuonna 1958. Sen raja sekä albumeille että singleille on 500 000 kappaletta (2016).
Kultalevy > Kultalevy Suomessa

Ensimmäinen suomalainen kultalevy nähtiin Suomessa vuonna 1955. Annikki Tähden levyä Muistatko Monrepos’n myytiin yli 30 000 kappaletta. Idea kultalevystä päätettiin, että raja on 30 000 kappaleen myynti. Musiikki alana oli 50-luvulla pieni ja levy-yhtiöitä vähän.
Suomessa kultalevy on nykyään Musiikkituottajat ry:n myöntämä musiikkilevypalkinto, jonka koti- tai ulkomainen artisti tai yhtye voi saada Suomen single- tai albumimyyntinsä perusteella. Kultalevy lanseerattiin vuonna 1971, ja Suomessa ensimmäisen kulta-LP:n vastaanotti Tapani Kansa. Ensimmäisen ÄKT ry:n myöntämän singlekultalevyn vastaanottivat Danny ja Armi Aavikko levytyksestään ”Tahdon olla sulle hellä”.
Jo ennen vuotta 1971 jaettiin kultalevyjä, mutta silloin asialla ei ollut ÄKT ry vaan suomalaiset levy-yhtiöt, jotka myönsivät omille artisteilleen kultalevyjä. Suomessa ensimmäisen vastaanotti vuonna 1955 Annikki Tähti, kun hänen singlensä ”Muistatko Monrepos’n” oli myynyt 30 000 äänitettä. Ensimmäinen kultalevyn saanut miesartisti oli Mauno Kuusisto vuonna 1961. Hänen laulunsa ”Kertokaa se hänelle” on 47 000 kappaleen myynnillä myydyin kotimainen single Suomessa.
Kultalevyn, kuten muidenkin myyntilukupalkintojen, myöntämiseen oikeuttaa tukkumyynti, eli se, paljonko kauppiaat ostavat levyä varastoon. Esimerkiksi Popstars-yhtye INDX myi platinaa, vaikka asiakkaille ei siirtynyt edes kultalevyyn oikeuttavaa levymäärää.[lähde? ]
Kultalevy > Kultalevy Suomessa > Myöntämisrajat singleille

17.9.1971: 20 000 äänitettä
1.7.1973: 10 000 äänitettä
1.1.1991: 5 000 äänitettä
1.1.2014: 20 000 äänitettä (2 000 000 striimiä)
1. tammikuuta 2010 lähtien on laskettu myös digitaaliset lataukset. 1. tammikuuta 2014 jälkeen julkaistujen singlejen kohdalla mukaan lasketaan myös striimaukset. Sata striimausta vastaa yhtä myytyä kappaletta. Vuonna 2013 julkaistujen singlejen kohdalla striimaukset lasketaan takautuvasti eri kaavalla.
Kultalevy > Kultalevy Suomessa > Myöntämisrajat albumeille

17.9.1971: 30 000
1.7.1973: 15 000
1.10.1975: 25 000
1.1.1994: 20 000
1.1.2001: 15 000
1.1.2008: 15 000 (kotimaiset), 10 000 (ulkomaiset)
1.1.2010: 10 000
1. tammikuuta 2010 lähtien mukaan on laskettu kokonaiset albumilataukset. 12. marraskuuta 2014 lähtien on mukaan laskettu myös albumien kappaleiden striimauksista lasketut määrät.
Platinalevy

Isossa-Britanniassa BPI myöntää platinalevyn 100 000 albumin tai 400 000 singlen myynnistä (2020).
Yhdysvalloissa platinalevy-palkinto otettiin käyttöön vuonna 1976, ja sen raja sekä albumeille että singleille on miljoona kappaletta (2016). Vuonna 1984 maassa otettiin käyttöön kerrannaispalkinnot, eli tuplaplatina kahden miljoonan kappaleen myynnistä ja niin edelleen. Kymmenen miljoonan kappaleen myynnille Yhdysvalloissa on timanttilevy.
Platinalevy > Platinalevy Suomessa

Suomessa platinalevy ja sen kerrannaiset (tupla- ja triplaplatina) on korkein äänitteiden myyntilukujen perusteella myönnettävä palkinto. Palkinnon myöntää äänitetuottajien kattojärjestö Musiikkituottajat – IFPI Finland, ja sen voi saada mistä maasta tahansa kotoisin oleva artisti tai yhtye. Myyntinä huomioidaan sekä tallenne- että latausmyynti. Albumimyynnin platinaraja Suomessa on 20 000 kappaletta ja singlen, musiikkiraidan, DVD-levyn tai EP-levyn 10 000 kappaletta.
Platinalevy kehitettiin 23. elokuuta 1976 timanttilevyn palkinnon yläpuolelle. Aluksi titteli myönnettiin, jos äänitettä oli myyty yli 100 000 kappaletta. Vuonna 1989 timanttilevytitteli poistettiin, ja platinalevyn rajaa alennettiin. Suomen ensimmäinen platinalevy oli Erkki Junkkarisen Ruusuja hopeamaljassa. Platinalevyn kuten muidenkin myyntilukupalkintojen myöntämiseen oikeuttaa pelkkä tukkumyynti eli se, paljonko kauppiaat ostavat levyä varastoon.
Platinalevy > Platinalevy Suomessa > Platinalevyn myöntämisrajat

23. elokuuta 1976: 100 000 äänitettä.
1. tammikuuta 1989: 50 000 äänitettä.
1. tammikuuta 1994: 40 000 äänitettä.
1. tammikuuta 2001: 30 000 äänitettä.
1. tammikuuta 2008: 20 000 äänitettä.
Timanttilevy

Yhdysvalloissa palkinto otettiin käyttöön vuonna 1999, ja se myönnetään kymmenestä miljoonasta myydystä äänitteestä.
Timanttilevy > Timanttilevy Suomessa

Timanttilevy oli Suomen ääni- ja kuvatallennetuottajien (nykyinen Musiikkituottajat – IFPI Finland ry) myöntämä palkinto, jonka minkä tahansa maalainen artisti tai yhtye saattoi saada albumimyynnin perusteella. Timanttilevy lanseerattiin 1. lokakuuta 1975, ja se myönnettiin, mikäli äänite myi 50 000 kappaletta. Timanttilevyn palkinnon yläpuolelle otettiin käyttöön platinalevy 23. elokuuta 1976. Vuonna 1989 timanttilevyluokitus poistettiin, samalla kun platinalevyn myöntämisraja alennettiin 50 000 kappaleeseen. Ensimmäisen timanttilevyn vastaanotti Fredi albumistaan Niin paljon kuuluu rakkauteen.
Ennätyksiä

Yhdysvalloissa eniten kultalevyjä (101), platinalevyjä (57), multiplatinalevyjä (25) ja timanttilevyjä (1) on saavuttanut Elvis Presley. Toisena on Barbra Streisand ja kolmantena The Beatles.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Musiikkituottajat ry. Kultalevyjen myöntämisrajat (Arkistoitu – Internet Archive)
Musiikkituottajat ry. Kultalevyhaku
The Best Selling Albums Ever... Worldwide
Laulaja Evelina vastaanottamassa platina- ja kultasingleä.
Lehtolan työväentalo

| Lehtolan työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Lehtolan kylä, 43240 Lehtola
Sijainti:  Saarijärvi
Valmistumisvuosi:  1926
Rakennuttaja:  Lehtolan työväenyhdistys
Omistaja:  kauppias Sahinaho, 43240 Lehtola
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lehtolan työväentalo on Saarijärvellä Lehtolan kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä.
Historia

Lehtolan työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Vuonna 1921 leskivaimo Maria Konttinen myi yhdistykselle Männikkö-nimisen palstatilan Lehtolan talon maalta. Ennen työväentalon valmistumista kokoonnuttiin tontilla olleessa Maria Konttisen mökissä, jossa oli kaksi huonetta. Vuoden 1926 maaliskuussa otettiin Saarijärven Säästöpankista laina talon rakentamista varten. Rakennus hankittiin Pylkönmäen Kuoppalasta. Maria Konttisen mökkiä on käytetty myös vahtimestarin asuntona, ja siellä toimi aluksi myös ravintola.
Vuonna 1932 rakennus myytiin julkisella huutokaupalla Saarijärven Säästöpankille, joka myi sen vuonna 1935 Saarijärven Osuusliikkeelle. Osuusliikkeen omistuksessa talossa oli myymälä ja varasto. Taloa remontoitiin uusimalla sisätilat ja ikkunoita. Osa ikkunoista myös tukittiin. Osuusliike myi talon vuonna 1967 kauppias Sahinaholle.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen. Katteena ollut päre on vaihdettu peltiin. Perustuksena on kivipilarit. Ulkoväri on punainen.
Talossa on alun perin ollut sali, jossa näyttämökoroke. Osuusliikkeen omistuksen aikana talossa on ollut myymälä, varasto, keittiö, eteinen ja kaksi huonetta. Sen jälkeen kaikki tilat ovat toimineet varastona.
Lawson

Lawson voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä, Lawson sukunimenä

Lawsonien suku, Anéhossa (nyk. Togossa) 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttanut suku
Bianca Lawson (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä
Denis Lawson (s. 1947), skotlantilainen näyttelijä
Eddie Lawson (s. 1958), yhdysvaltalainen moottoripyöräilijä
Ernest Lawson (s. 1988), suomalainen näyttelijä
Harry J. Lawson (1852–1925), brittiläinen polkupyörien suunnittelija ja kilpapyöräilijä
Jarrion Lawson (s. 1994), yhdysvaltalainen pituushyppääjä, pikajuoksija ja kolmiloikkaaja
Jerry Lawson (1940–2011), yhdysvaltalainen insinööri
Jim Lawson (s. 1960), yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä
Jimmie Lawson, yhdysvaltalainen basisti ja amerikkalaisen jalkapallon valmentaja
Liam Lawson (s. 2002), uusiseelantilainen rata-autoilija
Maggie Lawson (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Nathan Lawson (s. 1983), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
Nigel Lawson (1932–2023), brittiläinen konservatiivipoliitikko ja ministeri
Nigella Lawson (s. 1960), englantilainen journalisti, julkkiskokki ja keittokirjojen laatija
Priscilla Lawson (1914–1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Sarah Lawson (1928–2023), brittiläinen näyttelijä
Wendy Lawson (s. 1952), australialainen psykologi, autismin tutkija, tietokirjailija ja luennoitsija
Henkilöitä, Lawson etunimenä

Lawson Crouse (s. 1997), kanadalainen jääkiekkoilija
Muita merkityksiä

Lawson, brittiläinen pop rock -yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lawson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liikennealue

Liikennealue (engl. Manouvering area) on yksi lentopaikan osista. Se on tarkoitettu ilma-alusten lentoonlähtöön, laskuun ja rullaukseen. Liikennealueeseen eivät kuulu asematasot, jotka on tarkoitettu ilma-alusten matkustajien, postin tai rahdin lastausta tai purkamista sekä ilma-alusten tankkausta, paikoitusta ja huoltoa varten.