stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tekojärvi

Presidentti Urho Kekkonen ja maaherra Asko Oinas kalastamassa Lokan altaalla 1977.
Tekojärvi tarkoittaa ihmisen rakentamaa tai ihmisen muun toiminnan tuloksena syntynyttä keinotekoista varastoallasta. Näiden vesialueiden rakentamisella on yleensä yksi tai useampia pääsyitä. Yleisimmät rakentamissyyt ovat tulvien hallinta, keinokastelujärjestelmät sekä sähköntuotanto, joskus myös maisemakuvalliset syyt.
Suuret tekojärvet rakennetaan usein sähköntuotantoa varten. Tekojärviallas saadaan aikaan patoamalla joen virtaus, jolloin veden pinta padon yläjuoksun puolella nousee merkittävästi. Padon taakse varastoidulla vesimassalla on runsaasti potentiaalienergiaa, jota voidaan käyttää pyörittämään voimalaitoksen turbiineja.
Tekojärvet Suomessa

Suomen kaksi suurinta tekojärveä ovat Sodankylässä sijaitsevat Lokka ja Porttipahta. Pitkään on suunniteltu myös Vuotoksen tekojärven rakentamista, mutta pitkien valitusprosessien jälkeen yritykset rakentaa tekoallas ovat kaatuneet. Pohjolan Voima selvitti Iijoella, mitä vaikutuksia Kollajan altaalla olisi alueelle. Hankkeesta luovuttiin.
Nuuksion kansallispuistossa sijaitseva Mustalampi on esimerkki muuhun kuin voimatuotantoon rakennetusta tekojärvestä.
Luettelo tekojärvistä pinta-alan mukaan

| 10 suurinta> Sija.Sija | 10 suurinta> Tekojärvi.Tekojärvi | 10 suurinta> Valtio.Valtio | 10 suurinta> Pinta-ala.km2 | 10 suurinta> Pinta-ala.mi2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Volta |  Ghana | 8 482 | 3 275 |
| 2 | Smallwoodin tekojärvi |  Kanada | 6 527 | 2 520 |
| 3 | Kuibyševin tekojärvi |  Venäjä | 6 450 | 2 490 |
| 4 | Karibajärvi |  Zimbabwe,  Sambia | 5 580 | 2 150 |
| 5 | Buktarman tekojärvi |  Kazakstan | 5 490 | 2 120 |
| 6 | Bratskin tekojärvi |  Venäjä | 5 426 | 2 095 |
| 7 | Nasserjärvi |  Egypti,  Sudan | 5 248 | 2 026 |
| 8 | Rybinskin tekojärvi |  Venäjä | 4 580 | 1 770 |
| 9 | Caniapiscaun tekojärvi |  Kanada | 4 318 | 1 667 |
| 10 | Gurin tekojärvi |  Venezuela | 4 250 | 1 640 |
Luettelo tekojärvistä tilavuuden mukaan

| 10 suurinta> Sija.Sija | 10 suurinta> Tekojärvi.Tekojärvi | 10 suurinta> Valtio.Valtio | 10 suurinta> Tilavuus.km3 | 10 suurinta> Tilavuus.mi3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Karibajärvi |  Zimbabwe,  Sambia | 180 | 43 |
| 2 | Bratskin tekojärvi |  Venäjä | 169 | 41 |
| 3 | Nasserjärvi |  Egypti,  Sudan | 157 | 38 |
| 4 | Voltajärvi |  Ghana | 148 | 36 |
| 5 | Manicouagan tekojärvi |  Kanada | 142 | 34 |
| 6 | Gurin tekojärvi |  Venezuela | 135 | 32 |
| 7 | Willistonin tekojärvi |  Kanada | 74 | 18 |
| 8 | Krasnojrskin tekojärvi |  Venäjä | 73 | 18 |
| 9 | Zejan tekojärvi |  Venäjä | 68 | 16 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tekojärvi Wikimedia Commonsissa
Voltajärvi avaruudesta kuvattu huhtikuussa 1993
Karibajärvi kuvattu avaruudesta
Tennis kesäolympialaisissa 1896

| Tennis kesäolympialaisissa 1896  |
| --- | --- | --- |
| Kaksinpeli |   | miehet |
| Nelinpeli |  | miehet |
Tennis kesäolympialaisissa 1896 käytiin 8. – 11. huhtikuuta. Tenniksessä järjestettiin kaksi kilpailua, miesten kaksin- ja nelinpelit. Kilpailuihin osallistui 13 pelaajaa kuudesta eri valtiosta. Tennisturnaukseen ei osallistunut maailman huippupelaajia, jotka olivat enimmäkseen Wimbledonissa pelaavia brittejä. Myöskään yhdysvaltalaisia pelaajia olympiaturnauksessa ei ollut.
Mitalistit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Kaksinpeli tulokset |   John Pius Boland (GBR) |   Dionisios Kasdaglis (GRE) |   Konstantinos Paspatis (GRE)  Momčilo Tapavica (HUN)  |  |
| Nelinpeli tulokset |   Friedrich Traun ja John Pius Boland (ZZX) |   Dionisios Kasdaglis ja Dimitrios Petrokokkinos (GRE) |   Edwin Flack ja George S. Robertson (ZZX)  |  |
Nelinpeliturnauksen voittanut pari, saksalainen Friedrich Traun ja brittiläinen John Pius Boland, sekä kolmanneksi sijoitunut pari, australialainen Edwin Flack ja brittiläinen George S. Robertson, muodostivat turnauksessa sekajoukkueen. Joissakin tilastoissa myös toiseksi sijoittunut pari Dimitrios Petrokokkinos ja Dionisios Kasdaglis on määritetty sekajoukkueeksi, sillä olympialaisten aikaan Kasdaglis asui Egyptissä. Kansainvälisen olympiakomitean tilastoissa Petrokokkinos ja Kasdaglis lasketaan kreikkalaiseksi pariksi.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sekajoukkue | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 2 |  Iso-Britannia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 |  Kreikka | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 4 |  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
Lähde:
Osallistuneet maat

Olympiatennikseen osallistuneiden urheilijoiden määrä kansallisuuden mukaan.
Australia (1)
Iso-Britannia (2)
Kreikka (7)
Ranska (1)
Saksa (1)
Unkari (1)
Kaksinpelin finaali
Teemu Rajamäki

| Teemu Rajamäki |
| --- | --- |
 Teemu Rajamäki Kuopio Rockcockissa vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1981 (ikä 42)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Callisto, RAJA
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rock
Soittimet:  laulu, basso
Yhtyeet:  Jupiter (2011–) Uniklubi (1999–2012)
Levy-yhtiöt:   Universal Music  Sony Music  Playground Music 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Teemu Rajamäki (s. 7. joulukuuta 1981) on Uniklubin entinen basisti. Rajamäki on syntynyt Ikaalisissa, mutta asuu nykyään Tampereella. Hänen musiikkimakuunsa kuuluu muun muassa HIM, Marilyn Manson, Backyard Babies, Hardcore Superstar, Guns N' Roses ja Chris Isaak. Rajamäki on säveltänyt ja sanoittanut Uniklubin kappaleista mm. Rakkautta ja piikkilankaa, Kukka ja Kiertää kehää.
Rajamäki perusti alkuvuodesta 2011 yhtyeen Jupi7er yhdessä Negativen Antti Aatamilan, Uniklubin  Antti Matikaisen sekä Bloodpitin  Paavo Pekkosen kanssa. Jupiterin ensimmäinen single Ihmishirviö julkaistiin 3. lokakuuta 2011.
19. maaliskuuta 2012 Rajamäki tiedotti jättävänsä Uniklubin.
Syksyllä 2017 Teemu aloitti soolouran nimellä RAJA. Hän julkaisi joitakin singlejä vuosina 2017-2019 ja debyyttialbumin Mä oon RAJA vuonna 2019.
Koillis-Eurooppa

Koillis-Eurooppa on eri yhteyksissä eri tavoin määritelty Euroopan koillisia osia tarkoittava alueellinen käsite. Sopimuksessa Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta sillä tarkoitetaan Uralin länsipuolista Pohjois-Venäjää. Joissakin yhteyksissä mukaan saatetaan lukea myös Suomi ja Baltian maat. Eräässä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston kyselyssä Koillis-Euroopan muodostavat Tšekin tasavalta, Viro, Unkari, Latvia, Liettua, Puola, Slovakia ja Slovenia.
The Capitol Albums, Volume 2

| The Capitol Albums, Volume 2 The Beatles |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1962 – 1965
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 2006
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 226.56
 Levy-yhtiö: Apple, Capitol
The Beatlesin muut julkaisut
| The Capitol Albums, Volume 1 2004 | The Capitol Albums, Volume 2 2006 | Love 2006 |
The Capitol Albums, Volume 2 on The Beatlesin vuonna 2006 julkaistu boksi, joka sisältää neljä yhtyeen Yhdysvalloissa julkaistua albumia.
Kappaleet

CD 1: The Early Beatles
CD 2: Beatles VI
CD 3: Help! (Yhdysvaltain-versio)
CD 4: Rubber Soul (Yhdysvaltain-versio)
Tapio Haapala

Tapio Haapala (s. 1965 Vantaa) on suomalainen kuvataiteilija.
Haapala on opiskellut Taidekoulu Maassa vuosina 1987–1989. Vuonna 1995 hän suoritti taiteen maisterin tutkinnon keramiikka- ja lasitaiteen laitoksella Taideteollisessa korkeakoulussa. Kuvanveistäjän opintoja hän täydensi Satakunnan ammattikorkeakoulussa 2006–2007.
Julkisia taideteoksia

Tapio Haapala on tehnyt julkisia taideteoksia muun muassa Poriin. Satakunnan keskussairaalan E-rakennuksen pihalla oleva kaksiosainen teos Seikkailija on paljastettu vuonna 2015. Värikäs kuumailmapallo on alumiinia ja pallon sisällä on pimeän aikaan valo, joka loistaa pallon rei'istä. Teoksen toinen osa on pieni valumuovinen hahmo jonkin matkan päästä kuumailmapallosta. Toinen Porissa oleva teos on Iso Sade, joka on vuodelta 2007 ja sijaitsee Satakunnan ammattikorkeakoulun päärakennuksen sisäänkäynnin edessä. Teos ripustettiin nykyiselle paikalleen vuonna 2019. Teoksen pisarat ovat alumiinia.
Haapalan suunnittelema ympäristötaideteos Elementit valmistui Ulvilan Palovainion metsäpuistoon vuonna 2015. Teoksessa on myös maataidetta. Se koostuu kahdesta kumpareesta ja niiden päällä olevista teoksista. Eurajoen Luvialla, keskuskoulun edustalla on teos Tasapainoilija, joka valmistui vuonna 2018. Raumalla on kiertoliittymässä teos Saman Auringon Alla, tämä teos on paljastettu vuonna 2018. Vuonna 2023 paljastettiin Loviisan asuntomessualuelle Kuningattarenranta-kadun päähän ruostumattomasta harjateräksestä tehty teos Loviisan Pisarat.
Julkisia taideteoksia > Valokuvia julkisista teoksista

Elementit, 20154, Ulvila.
Seikkailija, 2015, Pori.
Saman Auringon alla, 2018, Rauma.
Tasapainoilija, 2018, Eurajoki.
Iso sade, 2019, Pori.
Loviisan Pisarat, 2023, Loviisa.
Huomautus

↑  Teos Iso sade oli varastoituna vuosien 2017 ja 2019 välillä. Sen alkuperäinen sijoituspaikka oli ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksen sisäpihalla.
Aiheesta muualla

Marjo Heino: Palovainion ulkoilumetsä Ulvilassa, läänintaiteilija Marjo Heino esittelee Youtube-videolla Ulvilan ympäristötaideteoksen syntyvaiheita; julk. Taiteen edistämiskeskus (kesto 1 min 57 s)
Tapio Haapala: Palovainion ulkoilumetsä Ulvilassa, taiteilija Tapio Haapala kertoo Youtube-videolla Elementit-teoksesta synnystä; julk. Taiteen edistämiskeskus (kesto 2 min 32 s)
Koillinen suuralue

Koillinen suuralue on yksi Tampereen suuralueista. Koilliseen suuralueeseen kuuluvat Messukylän, Olkahisen, Leinolan, Atalan, Pappilan, Linnainmaan, Ojalan, Takahuhdin, Turtolan, Kämmenniemen, Nurmi-Sorilan ja Teiskon suunnittelualueet.
Kim Yong-ju

Kim Yong-ju (kor. 김영주, Gim Yeong-ju; 1920 – n. 15. joulukuuta 2021) oli pohjoiskorealainen poliitikko. Hän oli Kim Il-sungin nuorempi veli ja siten edusti myyttistä Paektuvuoren verilinjaa, johon Pohjois-Korean hallitsijat kuuluvat.
Japanin viranomaiset lähettivät Kim Yong-jun vuonna 1940 Mantšuriaan neuvomaan Kim Il-sungia luopumaan Korean niemimaata miehittäneen Japanin vastaisesta toiminnasta ja antautumaan Tokiolle. Kim Yong-ju oli toisen maailmansodan päättyessä Shanghaissa. Hän siirtyi sieltä Souliin ja palasi syksyllä 1945 Kim Il-sungin kutsumana Pjongjangiin. Kim Yong-ju opiskeli Moskovassa. 1960-luvulla hänen katsottiin olevan toiseksi korkeimmassa asemassa Pohjois-Korean valtahierarkiassa veljensä jälkeen. Kim Yong-ju oli avainasemassa songbun-luokkajärjestelmän kehittämisessä. Siinä kansalaiset jaetaan 51 alaryhmään kolmessa pääryhmässä, jotka on muodostettu kansalaisten koetun luotettavuuden mukaan. Kim Yong-ju oli myös aloitteellinen puhdistuksissa, jotka kohdistuivat Neuvostoliitolle ja Kiinalle myötämielisiin kommunisteihin Pohjois-Koreassa. Hän opetti Kim Il-sungin pojalle Kim Jong-ilille valtapuolueen käytäntöjä. Kim Jong-ilin asema voimistui, ja jo 1970-luvulla Kim Il-sung puhui sisäpiirissä suunnitelmastaan nimittää oma poikansa valtion johtoon hänen jälkeensä.
Vuonna 1972 Kim Yong-ju osallistui Etelä- ja Pohjois-Koreoiden väliseen vuoropuheluun. Etelä-Koreasta saapunut delegaatio tapasi hänet tuolloin. Delegaatioon kuului muun muassa Etelä-Korean yhdistymisministerinä myöhemmin toiminut Kang In-duk, joka sittemmini muisteli Kim Yong-jun vaikuttaneen hyväluontoiselta mieheltä, joka oli suhtautunut ystävällisesti Etelä-Korean edustajiin. Kim Yong-ju kuitenkin katosi julkisuudesta vuoden 1972 aikana. Hänen kyvyttömyytensä enää tavata Etelä-Korean edustajia selitettiin sairastumisella. Helmikuussa 1974 Kim Yong-ju sai jälleen näkyvyyttä tullessaan nimitetyksi Pohjois-Korean varapääministeriksi. Vuonna 1976 hän kuitenkin katosi taas julkisuudesta. Pohjois-Koreasta loikanneiden mukaan Kim Yong-ju oli pudonnut suosiosta ja tullut häädetyksi maaseudulle. Lisäksi Etelä-Korean kansallinen tiedustelupalvelu sai tiedon, jonka mukaan Kim Il-sung oli kuvannut veljeään sopimattomaksi seuraajakseen.
Joulukuussa 1993 Kim Yong-ju valittiin Kim Pyong-sikin kanssa Pohjois-Korean varapresidentiksi ja Korkeimman kansanneuvoston varapuheenjohtajaksi. Samalla hänestä tuli ensimmäistä kertaa Korean työväenpuolueen politbyroon jäsen. Ilmeisesti Kim Yong-ju pääsi Pjongjangiin Kim Jong-ilin katsoessa asemansa isänsä seuraajana riittävästi turvatuksi. Kim Yong-ju ei kuitenkaan tehnyt julkisia esiintymisiä tämän jälkeen. Hänellä oli Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin ritarikuntien ritarin arvot. Pohjois-Korean valtiollinen media uutisoi 15. joulukuuta 2021 Kim Yong-jun kuolleen. Kuoleman ajankohtaa ei täsmennetty. Kim Yong-ju oli ennen kuolemaansa vanhin elossa ollut hallitsijasuvun jäsen.
The Amityville Horror (elokuva)

| The Amityville Horror |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrew Douglas
Käsikirjoittaja:  Scott Kosar Jay Anson
Tuottaja:  Michael Bay Andrew Form Bradley Fuller
Säveltäjä:  Steve Jablonsky
Kuvaaja:  Peter Lyons Collister
Leikkaaja:  Roger Barton
Pääosat:  Ryan Reynolds Melissa George Jesse James Jimmy Bennett Chloë Moretz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer Dimension Films Platinum Dunes
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  19 000 000 dollaria
Tuotto:  108 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Amityville Horror on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Andrew Douglas. Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1979 elokuvasta Luojan tähden, paetkaa! (The Amityville Horror).
Juoni

Elokuva kertoo Lutzin perheestä, joka löytää ihastuttavan talon ja päättää muuttaa siihen. Vasta oston jälkeen he saavat kuulla, että talossa aiemmin asuneen perheen yksi pojista murhasi siellä julmasti koko perheensä. Pitkän pohdinnan jälkeen Lutzit päättävät kuitenkin muuttaa asumaan taloon. Kaikki alkaa hyvin, mutta pian talon synkkä menneisyys alkaa piinata sen uusia asukkaita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ryan Reynolds  | … |  George Lutz   |
|  Melissa George  | … |  Kathy Lutz   |
|  Jesse James  | … |  Billy Lutz   |
|  Jimmy Bennett  | … |  Michael Lutz   |
|  Chloë Moretz  | … |  Chelsea Lutz   |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä The Amityville Horror irrottaa varsinkin alkupuolellaan paljon hätkähdyttävämpiä tehoja tutusta asetelmasta kuin verkkainen edeltäjänsä. Hänestä kuitenkin ”hienovaraisempi haamuilla hehkutus tihentäisi talovanhuksen mystistä taikapiiriä ja tarjoaisi kaappeihin kätketyille karmiville salaisuuksille vaihtoehtoisia, mielikuvitukseen vetoavia selitysmalleja”.
The Best of Gerry & The Pacemakers

| The Best of Gerry & The Pacemakers |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2005
 Formaatti: 2CD
 Tyylilaji: beatmusiikki, merseybeat
 Levy-yhtiö: EMI
The Best of Gerry & The Pacemakers on kahden CD-levyn kokoelma ko. liverpoolilaisyhtyeen tuotannosta vuosilta 1963, 1964, 1965 ja 1966. Lisäksi kolmen kappaleen tuotantovuosi on 1984. Levy-yhtiö on EMI ja julkaisuvuosi 2005.
Esittelytekstin on tehnyt Dave McAleer ja se on kirjasta Guinness Book of British Hit Singles & Albums. Kansitaiteen on suunnitellut Alex Creedy / Redroom, EMI.
Kim Yong-sik (painija)

| Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Pohjois-Korea.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Pohjois-Korea> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 57 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1986 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Clermont-Ferrand 1987 | 52 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Peking 1990 | 57 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Islamabad 1988 | 57 kg |  |
|  Kultaa | New Delhi 1991 | 57 kg |  |
Kim Yong-sik (s. 17. marraskuuta 1967) on pohjoiskorealainen kilpauransa päättänyt vapaapainija, olympiamitalisti, maailmanmestari, Aasian kisojen kultamitalisti ja Aasian mestari.
52 ja 57 kilogramman painoluokissa kilpaillut Kim voitti olympiapronssia Barcelonassa 1992, maailmanmestaruuden Budapestissa 1986 ja MM-hopeaa Clermont-Ferrandissa 1987. Lisäksi hän voitti urallaan kultaa vuoden 1990 Aasian kisoista ja kaksi Aasian mestaruutta.
Tbilisin Olympiapalatsi

| Tbilisin Olympiapalatsi |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Tbilisi, Georgia
Koordinaatit:  41.7181°N, 44.7279°E
Rakennustyöt aloitettu:  tammikuu 2015
Avattu:  13. heinäkuuta 2015
Katsojakapasiteetti
 3 600 (urheilu) 4 000 (konsertit) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tbilisin Olympiapalatsi (georg. ოლიმპიური სასახლე) on monitoimihalli Georgian Tbilisissä. Olympiapalatsi valmistui vuonna 2015 ja sen yleisökapasiteetti on konserteissa 4 000 ja urheilutapahtumissa 3 600. Halli rakennettiin alun perin vuoden 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleja varten. Siellä on järjestetty myös lukuisia urheilutapahtumia.
Rakentaminen ja tilat

Georgian pääministeri Irakli Garibašvili avasi 13. heinäkuuta 2015 kompleksin, jossa on kaksi hallia. Areenalla voidaan järjestää useita urheilulajeja, kuten käsipallo, koripallo, lentopallo, judo, paini, futsal, miekkailu sekä muita pelejä ja turnauksia. Suuressa hallissa (pääareena) istumapaikkoja on 3 600 urheilutapahtumia varten ja pienempään halliin mahtuu 600 katsojaa. Olympiapalatsissa on myös VIP-lounge, konferenssi- ja mediahuoneita, kahvila sekä pysäköintialue 260 autolle.
Kompleksia laajennettiin uudella 10 000-paikkaisella sisäkoripalloareenalla Olympiapalatsin viereen. Se isännöi syyskuussa 2022 EuroBasket 2022:n A-lohkon otteluita. Areenan valmistui toukokuun 2022 loppuun mennessä. Palatsin areena on rakennettu nykyaikaisten standardien mukaisesti ja varustettu uusimmalla tekniikalla. Uusi Sports Palace isännöi ensimmäistä EuroBasket-koeottelua 4. heinäkuuta.
Tapahtumat

Paikka on isännöinyt vuosien 2015, 2016 ja 2017 Judo Grand Prix Tbilisin. Tbilisin Olympiapalatsi isännöi vuoden 2017 Lasten Eurovision laulukilpailun. UEFA Futsal Euro 2018 -karsintakilpailun A-ryhmän kierros pidettiin Olympiapalatsissa 24.–27. tammikuuta 2017. Tblisissä järjestettiin vuonna 2017 myös neljännet kungfun Euroopan mestaruuskilpailut, sekä vuoden 2017 miesten nuorten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut 8.–20. elokuuta.
Koivu ja Tähti (kulttuurikeskus)

Koivu ja Tähti on Pohjois-Pohjanmaan Muhoksella sijaitseva kulttuurikeskus, johon kuuluvat 300-paikkainen auditorio-konserttisali, Muhoksen kirjasto ja sen kotiseutuhuone sekä Kulttuurikeskuksen Aula, joka myös toimii konserttien ja muiden tilaisuuksien pitopaikkana.
Auditoriossa järjestetään kokousten ja konserttien lisäksi säännöllisiä elokuvaesityksiä.
Kulttuurikeskus on valmistunut vuonna 1997 arkkitehtitoimisto Harju Oy:n suunnittelemana. Se on saanut nimensä Topeliuksen sadusta Koivu ja tähti, jonka syntyhistoria liittyy Muhokseen ja Topeliuksen sukuun.
The Capeman

| Songs from The Capeman Paul Simon |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 18. marraskuuta 1997
 Tuottaja(t): Paul Simon, Oscar Hernandez ja Roy Halee
 Kesto: 55.03
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Listasijoitukset
 42. (Billboard 200)
Paul Simon muut julkaisut
| Paul Simon's Concert in the Park, August 15, 1991 1991 | Songs from The Capeman 1997 | You're the One (album) 2000 |
The Capeman (suom. Viittamies) on Paul Simonin Derek Walcottin librettoon säveltämä  Broadway-musikaali, joka sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 1998. Pääroolin jakoivat nuorta Salvador Agronia näytellyt Marc Anthony ja samaa hahmoa vanhana esittänyt Rubén Blades‎. Simon julkaisi vuonna 1997 musikaalin kappaleista albumin Songs from The Capeman.
Paul Simon sai ajatuksen musikaaliin vuonna 1989 työstäessään Rhythm of the Saints -albumiaan ja tutustuttuaan Derek Walcottiin. Yhdentoista miljoonan dollarin budjetilla tehty musikaali sai kriitikoilta huonon vastaanoton ja vaikka se suosittu latinojen piirissä sen esitykset lopetettiin 68 esityksen jälkeen maaliskuussa 1998. Musikaalin musiikki ja lavastus saivat Tony-ehdokkuudet, mutta jäi ilman varsinaisia palkintoja.
Musikaali kertoo yhden New Yorkin tunnetuimman murhaajan Salvador Agronin tarinan. Vuonna 1959 kuusitoistavuotias Agron, joka kuului The Vampires -jengiin murhasi kaksi teini-ikäistä eräällä leikkikentällä. Agron sai lempinimen "viittamies" mustasta punareunaisesta viitasta, jota hän piti yllään murhien aikana.
Musikaali herätti voimakkaita reaktiota ja Simonia kritisoitiin Agronin tarinan valitsemisesta musikaalinsa aiheeksi. Arvostelijat katsoivat, että musikaali ihannoi murhaajaa. New York magazinen arvostelussa pidettiin erityisen ongellisena sitä, että Agron oli tosielämän rikollinen eikä Robin Hoodin kaltainen kaukainen legenda.
Simon ja Walcott pyrkivät musikaalissa tutkimaan anteeksiantoa: voiko kaksi teini-ikäistä murhannut saavuttaa anteeksiannon ja voiko yhteiskunta antaa tälle anteeksi. Tekijöiden tarkoituksena oli pyrkiä olemaan saarnaamatta yleisölle esittää nämä moraaliset kysymykset viihdyttävän tarinan muodossa.
Albumin kappaleet

"Adios Hermanos"
"Born In Puerto Rico"
"Satin Summer Nights"
"Bernadette"
"The Vampires"
"Quality"
"Can I Forgive Him"
"Sunday Afternoon"
"Killer Wants To Go To College"
"Time Is An Ocean"
"Virgil"
"Killer Wants To Go To College II"
"Trailways Bus"
Koivistonkylän kirjasto

| Koivistonkylän kirjasto> Hatanpään piirikirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Lehvänkatu 9, 33820 Tampere
Perustettu:  1913
Johtaja:  Taina Sahlander (2016–)  Riitta Uusimaa (1996–2016)  Maija-Liisa Tsokkinen (1972–1995)  Marja Makkonen (1969–1971)  Ritva Rieppo (1969)  Anneli Jylhäsaari (1967–1968)  Terttu Rautiainen (1959–1967)  Kaisa Salonen (1947–1954)  Hilja Sormas (1947) 
Kotisivut
Koivistonkylän kirjasto on Tampereen Koivistonkylässä sijaitseva kirjasto.
Kirjaston edeltäjänä aloitti Hatanpään piirikirjasto, joka perustettiin 1913. Vuonna 1920 kun Hatanpää liitettiin Tampereeseen, piirikirjastosta muodostettiin Koiviston piirikirjasto. Messukylän liittämisen Tampereeseen jälkeen vuonna 1947 piirikirjastosta tuli Koivistonkylän sivukirjasto.
Kirjasto toimi aluksi Koivistonkylän kansakoulun opettajainhuoneessa ja myöhemmin koulun alakerran saunakamarissa. Vuonna 1958 kirjasto muutti vuokratiloihin Viljapellontie 10:een. Vuonna 1986 kirjasto muutti Koiviston koulun lisärakennukseen Lehvänkatu 9:ään. Lisärakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Olavi Suvitie Ky ja sisustussuunnitelman laati sisustusarkkitehti Reijo Ojanen.
Kirjastoon on tehty palvelualueuudistus vuonna 2006 ja peruskorjaus vuonna 2016.
Kt

Kt tarkoittaa seuraavia:
kasvatustieteen tohtori, KT tai kasvatust. toht., yliopiston jatkotutkinto
Kemianteollisuus KT, KT, yhdistys
kenttätykistö, kt, epäsuoraa tulta ampuva maavoimien tykistö
kilotavu, kt tai kB, tallennuskapasiteetin mittayksikkö
kilotesla, tunnus kT, magneettivuon tiheyden yksikkö
kilotonni, tunnus kt, räjähdysvoimakkuuden ja massan yksikkö
kisatalli, KT, hevostalli
Kunnallinen työmarkkinalaitos, KT, kunta-alan työnantajajärjestö, vuodesta 2021 lähtien Kunta- ja hyvinvointialuetyönantajat KT
kunnallistutkinto, Kt, korkeakoulututkinto
Kyrgyz Air, IATA-koodi KT, lentoyhtiö
KT (oik. Jussi Kivitie), Trilogia-yhtyeeseen kuulunut rap-artisti.
keittotila, KT, tila asunnossa
kantatie, lyhenne kt, Väyläviraston teidenluokittelujärjestelmän luokka
The Best of Kiss

| The Best of Kiss Kiss |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1976–1980
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): useita
 Levy-yhtiö: PolyStar
Kissin muut julkaisut
| Dynasty 1979 | The Best of Kiss 1980 | Music from The Elder 1981 |
The Best Of Kiss on Kiss-yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 1981. Levy julkaistiin vain Japanissa. Se on osa Great Rock Artists sarjaa, ja tämä on sarjan neljäs osa.