stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stirling (hallintoalue)

| Stirling Sruighlea |
| --- | --- |
 Wallace Monument nähtynä Stirlingin linnasta
 Alueen sijainti Skotlannissa
 Koordinaatit: 56°30′N, 04°00′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Skotlanti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Stirling
Pinta-ala:  2 187 km²
Väkiluku (2015):  92 830
 – väestötiheys:  42,4 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-STG
 
Hallintoalueen internetsivut
Stirling (skotiksi Stirlin, gaeliksi Sruighlea) on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta (council area). Siellä on arviolta 92 830 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2 187 neliökilometriä.
Stirlingin alue muodostettiin vuoden 1996 hallintouudistuksen myötä. Se käsittää aiemman Stirlingin piirikunnan (lukuun ottamatta Falkirkin kaupunkia) ja osia Perthin piirikunnasta.
Kyliä ja kaupunkeja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aberfoyle  Ardchyle  Ardeonaig  Arnprior  Balfron  Balmaha  Bannockburn  Blair Drummond  Boreland  Bridge of Allan  Brig o' Turk  Buchlyvie  Cambuskenneth  Campsie  Callander  Cowie  Craigdownings |  Craigruie  Crianlarich  Croftamie  Doune  Drymen  Dunblane  Fallin  Fintry  Gargunnock  Inversnaid  Killearn  Killin  Kinbuck  Kinlochard  Kippen  Lecropt |  Lochearnhead  Mid Lecropt  Mugdock  Port of Menteith  Plean  Raploch  Rowardennan  Strathyre  Stronachlachar  Thornhill  Throsk  Torbrex  Tyndrum  St Ninians  Stirling  Strathblane |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stirling Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Skotlannin hallintoalueet
Aberdeen
Aberdeenshire
Angus
Argyll ja Bute
Clackmannanshire
Dumfries ja Galloway
Dundee
Edinburgh
Etelä-Ayrshire
Etelä-Lanarkshire
Falkirk
Fife
Glasgow
Inverclyde
Itä-Ayrshire
Itä-Dunbartonshire
Itä-Lothian
Itä-Renfrewshire
Länsi-Dunbartonshire
Länsi-Lothian
Midlothian
Moray
Orkney
Perth ja Kinross
Pohjois-Ayrshire
Pohjois-Lanarkshire
Renfrewshire
Scottish Borders
Shetland
Stirling
Ulko-Hebridit
Ylämaa
Slim Thug

| Stayve Jerome Thomas |
| --- | --- |
 Slim Thug vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1980 (ikä 44) Houston, Texas, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Slim Thug, Slim Thug, Boss Hogg, Thug Boss
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  rap, gangsta rap
Yhtyeet:  Boss Hogg Outlawz
Levy-yhtiöt:  Swishahouse Star Trak Geffen Records Boss Hogg Outlawz Koch Records
Aiheesta muualla
www.immahogg.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Slim Thug (oikealta nimeltään Stayve Jerome Thomas, s. 8. syyskuuta 1980 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänen ensimmäinen levy-yhtiönsä oli Swishahouse. Puolitoista vuotta myöhemmin Stayve perusti veljensä kanssa oman levy-yhtiön Boss Hogg Outlawsin. Stayve on myös levy-yhtiöiden Geffen Records, The Neputnes ja The Star Trak listoilla. Hän voitti MTV Music Awardsin vuoden 2006 parhaan R&B-musiikkivideon palkinnon kappaleella "Check On It" laulaja Beyoncén kanssa.
Diskografia > Albumit

Already Platinum (2005)
Boss of All Bosses (2008-2009)
Tha Thug Show (2010)
| Julkaisupäivä | Nimi | Singlet |
| --- | --- | --- |
| 11.06.2001 | Boss Hogg Outlaws (with ESG) | Get Ya Hands Up |
| 07.08.2003 | The Big Unit (with Lil Keke) |  |
| 20.04.2004 | Make The Rules In The Streets (with Boyz N Blue) | Dope Man |
| 12.07.2005 | Already Platinum | Like A Boss, 3 Kingz, I Ain't Heard Of That, Incredible Feelin', Diamonds (Remix) |
| 27.02.2007 | Serve & Collect (with Boss Hogg Outlawz) | Recognize A Playa |
| 24.3.2009 | Boss of All Bosses | I Run |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Featuring | Tuottaja |
| --- | --- | --- |
| Like A Boss |  | The Neptunes |
| 3 Kingz | T.I. & Bun B | Mr. Lee |
| I Ain't Heard Of That | Bun B | The Neptunes |
Incredible Feelin: Jazze Pha
| Diamonds Remix | Young Jeezy & Killa Kyleon & Slick Pulla | Mannie Fresh |
| Wood Grain Wheel |  | Mr. Lee |
Diskografia > Vierailevana artistina

| Vuosi | Artisti | Kappale |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Mike Jones feat. Slim Thug & Paul Wall | Still Tippin |
| 2004 | Juvenile feat. Wako & Skip & Z-Ro & Bun B & Slim Thug | Nolia Clap |
| 2005 | Bun B feat. Lil Keke & Slim Thug & Chamillionaire & Paul Wall & Mike Jones & Aztek & Lil Flip & Z-Ro | Draped Up (Remix) |
| 2005 | Gwen Stefani feat. Slim Thug | Luxurious |
| 2005 | Beyonce feat. Slim Thug | Check On It |
| 2005 | The Notorious B.I.G. feat. T.I. & Slim Thug | Breakin' Old Habits |
| 2006 | LeToya Luckett feat. Slim Thug | Hey Fella |
| 2006 | LeToya Luckett feat. Paul Wall & Slim Thug | All Eyes On Me |
| 2006 | DJ Khaled feat. Slim Thug & Chamillionaire & Trina' | Candy Paint |
| 2006 | T.I. feat. Slim Thug & Jae Millz | Heads Popped Off |
| 2006 | Young Dro feat. Slim Thug & Jazze Pha | U Don't See Me |
| 2006 | The Game feat. Slim Thug & eri esittäjiä | One Blood (Remix) |
| 2006 | Yo Gotti feat. Slim Thug & Lil Keke | Lean On Me |
| 2006 | Bun B feat. Slim Thug & Chamillionaire | Money We Trust |
| 2006 | Pimp C feat. Slim Thug | Workin The Wheel |
| 2006 | Pharrell feat. Slim Thug | Keep It Playa |
| 2006 | Big Tuck feat. Slim Thug & Tum Tum | Tussle |
| 2006 | The Clipse feat. Slim Thug | Wamp Wamp (What It Do) |
| 2006 | Rob G feat. Slim Thug & Lil Keke | Reppin' My Block (Remix) |
| 2006 | Mike Jones feat. Slim Thug & Lil Flip & Killa Kyleon | Shit On Boys |
| 2006 | Guce feat. Slim Thug | What The Fuck |
| 2007 | Countri Boy feat. Rick Ross & Slim Thug | I'm A Boss |
| 2007 | Big Hawk feat. Scooby & Paul Wall & Slim Thug | Let's Get It On |
Sonja Pekkola

| Sonja Pekkola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1993 (ikä 31) Espoo
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  Sulkapallo
Seura:  Tapion Sulka
Valmentaja:  Elina Väisänen, Vellu Melleri
Saavutukset
Voitot:  Naisten kaksinpelin Suomen mestari 2013
 Tietolaatikko päivitetty 6.2.2013 
Sonja Pekkola (s. 23. toukokuuta 1993 Espoo) on suomalainen sulkapalloilija, joka edustaa Tapion Sulkaa. Hän voitti naisten kaksinpelin suomenmestaruuden vuonna 2013.
Pekkola kuului Suomen Sulkapalloliiton Rio Team -harjoitusryhmään. Maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan 213:s.
Ennen keskittymistä sulkapalloon Pekkola harrasti muun muassa taitoluistelua ja ratsastusta.
Suomen rakentamismääräyskokoelma

HUOM! Suomen rakentamismääräyskokoelma on kumottu 31.12.2017. Vastaavat sisällöt löytyvät 1.1.2018 alkaen Ympäristöministeriön asetuksista.
https://ym.fi/rakentamismaaraykset
Alla olevat määräykset ovat olleet voimassa 31.12.2017 saakka.
RakMk eli Suomen rakentamismääräyskokoelma sisältää täydentäviä määräyksiä ja ohjeita maankäyttö- ja rakennuslakiin, sekä ko. asetukseen. Määräykset ovat uudisrakentamisessa kaikkia osapuolia sitovia, ohjeet esimerkkejä määräykset täyttävistä ratkaisuista.
Korjausrakentamisessa määräykset ovat sitovia soveltuvin osin, riippuen rakennustyön laajuudesta ja rakennuksen käyttötarkoituksesta. Viime kädessä asian päättää kunnan rakennusvalvontaviranomainen.
Määräyskokoelmaa ylläpitää Ympäristöministeriö. Määräysten velvoittavuus perustuu Maankäyttö- ja rakennuslakiin, sen 13. pykälään.
Suomen Geopoliittinen Seura

Suomen Geopoliittinen Seura on tieteellinen seura, joka ilmoituksensa mukaan pyrkii edistämään Suomea koskevaa geopoliittista tutkimusta, keskustelua ja tietämystä. Se on perustettu 2016.
Seuran puheenjohtaja on Pekka Visuri ja varapuheenjohtaja Heikki Talvitie. Muut hallituksen jäsenet ovat Anders Blom, Jaakko Blomberg, Timo Hellenberg, Ilkka Herlin, Jaakko Kalela, Maria Lähteenmäki, Henrik Meinander ja Risto Volanen. Yhdistyksen sihteeri on Alex Kransman.
Halford Mackinderin sydänmaakartta.
Yhdistyksen kotisivujen etusivulla oleva kartta on peräisin Halford Mackinderin teoksesta The Geographical Pivot of History.
Kritiikkiä

Toimittaja Laura Halminen kirjoittaa Helsingin Sanomissa: "Matti Vanhasen (kesk.) taustatiimissä vaikuttaa taantumukselliseksi väitetyn Suomen geopoliittisen seuran perustajajäseniä." Sitä on epäilty jopa Vladimir Putinin vaikutuskanavaksi.
Seuran puheenjohtaja Pekka Viusuri on kiistänyt, että Suomen geopoliittisella seuralla olisi mitään tekemistä Venäjän intressien edistämiseen eikä seuralla ole yhteyksiä vuonna 2012 perustettuun Suomen Arktiseen Seuraan, jota on myös pidetty Venäjän intressien edistäjänä.
Helsingin yliopiston historian professori Henrik Meinander ei ole taas vakuuttunut Geopoliittisen seuran toiminnasta ja katsoo, ettei seura täytä tieteellisen seuran kriteerejä, koska seuran hallituksessa ei ole geopolitiikkaan perehtyneitä tutkijoita, vaan Meinanderin näkökulmasta innokkaita harrastajia, joista pääosa on YYA-Suomen virkakoneiston tuotteita.
Strateginen isku

Strateginen isku on vihollisen suorittama yllätykseen pyrkivä hyökkäys, jonka tarkoituksena on lamauttaa yhteiskunnan elintärkeitä toimintoja tai sen puolustus. Tällä pyritään pakottamaan valtakunnan johto vihollisen haluamiin valintoihin. Strategisen iskun yhdeksi toteuttamistavaksi voidaan ajatella vihollisen täsmäpommituksin tukema helikoptereilla suoritettu maahanlasku, jonka jälkeen vihollisen erikoisjoukot miehittävät valtakunnan johtopaikat, radio- ja televisiokeskukset sekä energiahuolto- ja liikennekeskukset. Hyökkäyksen valmistelua on nykyään signaalitiedustelun vuoksi mahdotonta salata mutta sen kohdetta ja ajankohtaa ei välttämättä voida ennakoida.
Käsitteen käyttö suomalaisessa retoriikassa

Puolustuspoliittisessa merkityksessä Suomessa strategista iskua on käytetty lähinnä perusteluna reservin pienentämiseen ja uusien kalustohankintojen hyväksyttämiseen eduskunnassa Gustav Hägglundin komentajakautena ja sen jälkeen. Strategisen iskun onnistuminen riippuu siitä, miten esimerkiksi selustaan lasketut maahanlaskujoukot onnistutaan huoltamaan. Mikäli hyökkääjällä on hallussaan alueen ilmaherruus, voidaan kevyesti aseistettuja maahanlaskujoukkoja huoltaa. Jos taas ilmaherruutta ei onnistuta saavuttamaan, huolto rajoittuu ilmateitse suoritettaviin täydennyksiin, jolloin hyökkääjä ajan oloon jää puolustajan raskaammin aseistettujen joukkojen saartamaksi ja menettää toimintakykyään huollon katkettua. Puolustajalla on maahanlaskujoukkoja raskaampi aseistus, esimerkiksi kenttätykistöä kevein tai raskain haupitsein tai vaihtoehtoisesti panssarijoukkoja, joiden liikkuvuus on kenttätykistöä suurempi ja joita voidaan kenttätykistön tapaan käyttää hyökkäävän jalkaväkiyksikön tukena, mutta myös taistelevana osana esimerkiksi mekanisoituna taisteluosastona.
Steven Seagal: Amerikan seriffi

| Steven Seagal: Amerikan seriffi> Steven Seagal: Lawman |
| --- | --- |

Tyyli:  tosi-tv
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Steven Seagal Larry Dyess Johnny Fortunato Newell Normand
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   A&E Network  MTV3 (2010)
Esitetty:  2. joulukuuta 2009 –
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  24
Tuotanto
Tuottaja(t):  Anna Gilpatrick Jenifer Lerman
Vastaava(t) tuottaja(t):  John X. Kim Neil A. Cohen Binh Dang Phillip B. Goldfine Steven Seagal Robert Sharenow
Linjatuottaja:  Harvey Wilson
Tuotantoyhtiö(t):  Granada Entertainment Steamroller Productions
Aiheesta muualla
IMDb 
Steven Seagal: Amerikan seriffi (engl. Steven Seagal: Lawman) on yhdysvaltalainen tosi-tv sarja, joka seuraa Steven Seagalin työskentelyä apulaisseriffinä Jefferson Parishissa, Louisianassa. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa A&E Network -kanavalla joulukuusta 2009 helmikuuhun 2010 saakka. Sen avausjakso teki kyseisen kanavan avausjakson katsojaennätyksen keräämällä 3,4 miljoonaa katsojaa. Sarjan ilmoitettiin palaavan takaisin tammikuussa 2012 kolmannella tuotantokaudella, mutta tuotantokauden kuvaukset joutuivat todistusaineistoksi aiheettoman pidätyksen vuoksi. Jesus Lloveraa epäiltiin kasvattavan kanoja kukkotappeluja varten, jonka hän kuitenkin kiisti ja haastoi Seagalin oikeuteen.
Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 22. toukokuuta 2010 MTV3:lla.
Jaksoluettelo > 1. tuotantokausi

Aseen tie (The Way of the Gun)
Kuolettava käsi (The Deadly Hand)
Vahtikoirat (Killer Canines)
Liian nuori manan majoille (Too Young to Die)
Huumeiden vastainen sota (Firearms of Fury)
Oppilaasta tulee opettaja (The Student Becomes the Master)
Katujen laki (To Live or Die)
Parantaja (Medicine Man)
Valeosto (Crack War)
Piirikunta piiritettynä (A Parish Under Siege)
Street Justice
Narc Force
Ruthless Judgment
Jaksoluettelo > 2. tuotantokausi

They Drive by Night
Blade Master
Crossfire
The Perfect Target
On Dangerous Ground
Gimme Shelter
The Innocents
Under the Influence
Suomen Hamsteriyhdistys

| Suomen Hamsteriyhdistys ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1989
Toimiala:  lemmikkieläimet
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Puheenjohtaja:  Yhdistyksellä ei ole valittua puheenjohtajaa 
Jäsenlehti:  Poskipussi
Aiheesta muualla
hamsteriyhdistys.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Hamsteriyhdistys ry (ruots. Finlands Hamsterförening rf) on vuonna 1989 perustettu suomalainen yhdistys. Sen tehtävänä on parantaa hamstereiden tuntemusta, jalostus- ja kasvatustyötä sekä toimia yhdyssiteenä hamsteriharrastajien välillä. Yhdistys ylläpitää yhteyksiä myös muiden maiden vastaaviin yhdistyksiin ja kasvattajiin. Suomen Hamsteriyhdistys on Suomen Kani- ja Jyrsijäliitto ry:n alajärjestö. Yhdistys järjestää muun muassa hamsterinäyttelyitä sekä kursseja hamstereiden kasvatukseen liittyen.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivu
Suomen Haagin-suurlähetystö

| Suomen Haagin-suurlähetystö |
| --- | --- |
Osoite:  Fluwelen Burgwal 58, 5.krs, Haag
Sijainti:  Haag, Alankomaat
Koordinaatit:  52.0791°N, 4.3187°E
Omistaja:  Suomen valtio
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Haagin-suurlähetystö on Suomen ulkomainen edustusto Alankomaiden pääkaupungissa Haagissa. Edustustoa on syyskuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Ilkka-Pekka Similä.
Alankomaat tunnusti Suomen itsenäisyyden 28. tammikuuta 1918. Diplomaattiset suhteet maiden välille solmittiin saman vuoden elokuussa. Suomen pysyvä suurlähettiläs Alankomaihin nimettiin vuonna 1947; tätä ennen asianhoitaja oli akkreditoitu toisesta maasta käsin.
Aiheesta muualla

Suomi ulkomailla: Alankomaat (finlandabroad.fi)
Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Strule

| Strule |
| --- | --- |
 Strule Omaghissa
Alkulähde:  Drumraghin ja Camowenin yhtymä
Laskupaikka:  Mournejoki
Maat:  Pohjois-Irlanti
Pituus:  28 km
Valuma-alue:  109 km²
Strule on 28 kilometriä pitkä joki Pohjois-Irlannissa. Joki saa alkunsa Drumragh- ja Camowenjokien yhdistyessä Omaghin kaupungin keskustassa. Sieltä joki virtaa luoteeseen Strabanen kaupunkiin ja yhdistyy Dergin kanssa muodostaen Mournejoen.
Strulen valuma-alue on 109 neliökilometriä. Jokeen liittyy vähän ennen Strabanea Owenkillewjoki. Strule on merkittävä lohen ja taimenen kalastusalue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strule Wikimedia Commonsissa
Sodan kukat

| Sodan kukat> Les Fleurs d'Harrison   Harrison’s Flowers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Elie Chouraqui
Käsikirjoittaja:   Elie Chouraqui  Didier Le Pêcheur  Isabel Ellsen 
Perustuu:  Isabel Ellsenin romaaniin
Tuottaja:  Elie Chouraqui
Säveltäjä:   Bruno Coulais  Cliff Eidelman (Yhdysvaltain versio) 
Kuvaaja:  Nicola Pecorini
Leikkaaja:  Jacques Witta
Pääosat:   Andie MacDowell  Elias Koteas  Brendan Gleeson  Adrien Brody  David Strathairn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Sandrew Metronome
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   Ranska 24. tammikuuta 2001  Yhdysvallat 15. maaliskuuta 2002 
Kesto:  130 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska, serbokroaatti
Budjetti:  8 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sodan kukat (ransk. Les Fleurs d'Harrison, engl. Harrison’s Flowers) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ranskalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Elie Chouraqui. Elokuvan pääosissa esiintyvät Andie MacDowell, David Strathairn, Brendan Gleeson ja Adrien Brody.
Elokuva kertoo yhdysvaltalaisen Newsweek-aikakauslehden sotavalokuvaajan Harrison Floydin katoamisesta entisen Jugoslavian alueelle vuonna 1991, jolloin maassa vallitsi sotatila. Valokuvaajan vaimo Sarah  ei usko miehensä kuolleen ja lähtee etsimään tätä keskeltä rintamalinjoja. Etsinnässä häntä avustavat miehensä kollegat Marc Stevenson ja Kyle Morris.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Andie MacDowell  | … |  Sarah Lloyd   |
|  Elias Koteas  | … |  Yeager Pollack   |
|  Brendan Gleeson  | … |  Marc Stevenson   |
|  Adrien Brody  | … |  Kyle Morris   |
|  David Strathairn  | … |  Harrison Lloyd   |
|  Alun Armstrong  | … |  Samuel Brubeck   |
|  Caroline Goodall  | … |  Johanna Pollack   |
|  Diane Baker  | … |  Mary Francis   |
|  Quinn Shephard  | … |  Margaux Lloyd   |
|  Marie Trintignant  | … |  Cathy   |
|  Christian Charmetant  | … |  Jeff   |
|  Gerard Butler  | … |  Chris Kumac   |
|  Scott Michael Anton  | … |  Cesar Lloyd   |
Stora Teatern

| Stora Teatern |
| --- | --- |
 Teatteri vuonna 2014.
Sijainti:  Göteborg, Ruotsi
Rakennustyyppi:  teatteri
Valmistumisvuosi:  1859
Suunnittelija:  Bror Malmberg
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stora Teatern (vuosina 1859–1880 Nya Theatern) on Ruotsin Göteborgissa sijaitseva vuonna 1859 valmistunut teatteri. Teatteri oli alun perin yksityinen, mutta nykyisin sen toiminnasta vastaa Göteborgin kaupunki.
Teatterin avajaisissa vuonna 1859 yleisö pukeutui mustaan, sillä kuningas Oscar I oli juuri kuollut.
Muusapatsaat

Teatterin katolla on neljä muusaa esittävää patsasta, jotka on veistänyt Carl Ahlborn.
Terpsikhore
Melpomene
Thaleia
Kalliope
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Teatern Wikimedia Commonsissa
Teatterin verkkosivut (ruotsiksi)
Taiwanilainen viittomakieli

| Taiwanilainen viittomakieli |
| --- | --- |
Muu nimi:  台灣手語
Tiedot
Alue:   Taiwan
Virallinen kieli:   Taiwan (kansalliskieli)
Puhujia:  30 000 (2005)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  viittomakielet
ISO 639-3:  tss
 Ohje 
Taiwanilainen viittomakieli (kiin.: 台灣手語; pinyin: Táiwān Shǒuyǔ) on Taiwanin pääsääntöisesti kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Kieli on läheistä sukua sekä japanilaiselle että korealaiselle viittomakielelle. Nämä kolme kieltä ovat arviolta 60-prosenttisesti keskenään ymmärrettäviä.
Vuonna 2005 viittomakielen käyttäjien määräksi arvioitiin 30 000. Viittomakielellä on ollut kansallisen kielen asema vuodesta 2018 lähtien.
Kiinan sisällissodan päätyttyä Taiwaniin muutti merkittävä määrä mannerkiinalaisia kiinalaisen viittomakielen käyttäjiä. Tämä vaikutti taiwanilaiseen viittomakieleen, joka on lainannut mannerkiinalaisilta paljon sanastoa ja jonkin verran myös kieliopillisia rakenteita.
Robert Aitken

Robert Morris Aitken (s. 28. elokuuta 1939 Kentville, Nova Scotia) on kanadalainen huilisti, säveltäjä, pedagogi ja kapellimestari.
Elämä > Opinnot ja varhainen ura

Aitken opiskeli huilunsoittoa lapsuudessaan Pennsylvaniassa ja vuosina 1955–1959 Nicholas Fioren johdolla Toronton The Royal Conservatory of Musicissa. Vuosina 1958–1959 hän toimi Vancouverin sinfoniaorkesterin ensihuilistina ja opiskeli samanaikaisesti sävellystä Barbara Pentlandin johdolla Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Vuoden 1959 jälkeen opiskellessaan elektronista musiikkia Myron Schaefferin ja sävellystä John Weinzweigin johdolla Toronton yliopistossa Aitken osallistui useisiin Marlboron musiikkifestivaaleihin. Hän piti merkittävimpänä huilunsoiton opettajanaan Marcel Moyseä, joka opetti häntä yhdeksän vuoden ajan Vermontissa ja Euroopassa. Hän kuitenkin opiskeli myös Canada Councilin stipendillä vuosina 1964–1965 eri Euroopan kaupungeissa Jean-Pierre Rampalin, Severino Gazzellonin, André Jaunet'n ja Hubert Barwähserin johdolla.
Aitken sai musiikin kandidaatin arvon Torontossa vuonna 1961 ja musiikin maisterin arvon samassa kaupungissa 1964.
Elämä > Esiintyjänä

Aitken toimi vuosina 1960–1964 CBC:n sinfoniaorkesterin toisena huilistina ja vuosina 1962–1964 Stratfordin festivaaliorkesterin ensihuilistina. Vuonna 1964 hän perusti vaimonsa, pianisti Marion Rossin ja sopraano Mary Morrisonin kanssa Lyric Arts Trio -kokoonpanon. Vuosina 1965–1970 Aitken soitti Toronton sinfoniaorkesterissa, minkä jälkeen hän omisti aikansa solistina esiintymiseen ja toimintaansa trion sekä cembalisti Greta Krausin kanssa. Hän voitti kolmannen palkinnon Pariisin kansainvälisessä huilukilpailussa (1971) ja oli Nykymusiikin kansainvälisen huilukilpailun voittaja Royanissa (1972). Vuodesta 1960 lähtien Aitken on esiintynyt lähes jokaisen kanadalaisen orkesterin kanssa. Hän on soittanut usein myös Euroopassa, erityisesti Skandinaviassa, Espanjassa ja Saksassa; vuonna 1970 hän teki kiertueen Japanissa, Thaimaassa, Sri Lankassa ja Intiassa. Vuonna 1970 Aitken perusti vuoteen 1972 saakka johtamansa "Music Today" -sarjan Shawin festivaalilla, Niagara-on-the-Lakessa. Vuonna 1971 Aitken oli Norma Beecroftin kanssa perustamassa New Music Concerts -konserttisarjaa Torontossa; hän toimi sen taiteellisena johtajana vielä vuonna 2011.
Aitken on esittänyt muiden muassa Kazuo Fukushiman, Tōru Takemitsun, Jan W. Morthensenin, Vinko Globokarin, Thorkell Sigurbjörnssonin, Yoritsune Matsudairan, Heinz Holligerin, R. Murray Schaferin ja itsensä sävellyksiä.
Aitken on kantaesittänyt useiden kanadalaissäveltäjien teoksia. Näihin säveltäjiin kuuluvat Louis Applebaum, Michael J. Baker, Milton Barnes, Norma Beecroft, Walter Buczynski, John Burke, Ron Collier, Robert Fleming, Harry Freedman, John Hawkins, Otto Joachim, Walter Kemp, Talivaldis Kenins, Oskar Morawetz, François Morel, Jean Papineau-Couture, Barbara Pentland, R. Murray Schafer, Jack Symonds, Gilles Tremblay, John Weinzweig, Gerhard Wuensch, John Wyre ja León Zuckert.
New Music Concerts -sarjan yhteydessä Aitken on osallistunut John Beckwithin, Serge Garantin, Alan Heardin, Sydney Hodkinsonin, David Jaegerin, Edward Lauferin, Bruce Matherin, Alexander Paukin, Micheline Coulombe Saint-Marcoux'n, Gilles Tremblayn ja muiden kanadalaisten säveltäjien teosten kantaesityksiin. Ulkomaalaisia säveltäjiä, joiden teoksia Aitken on ollut kantaesittämässä, ovat olleet Larry Austin, Warren Benson, Attila Bozay, John Cage, Lukas Foss, Haflidi Hallgrimsson, Hikaru Hayashi, Jō Kondō, Nikos Mamangakis, Páll Pálsson, Thorkell Sigurbjörnsson, Atli Sveinsson ja Tōru Takemitsu. Aitken on esittänyt myös Euroopassa kanadalaisia huiluteoksia, kuten Schaferin konserton, oman Plainsonginsa ja Beecroftin Tre Pezzi Brevin (Kolme lyhyttä kappaletta).
Elämä > Säveltäjänä

Säveltäjänä Aitken on vastaanottanut tilauksia muun muassa CBC:ltä, Kanadan kansalliselta nuoriso-orkesterilta, Elmer Iseler Singersiltä ja National Arts Centre Orchestralta. Hän on usein esittänyt omia teoksiaan, kuten Esprit-orkesterin tilaaman Berceusen huilulle ja orkesterille.
Elämä > Opettajana

Aitken on opettanut muun muassa The Royal Conservatory of Musicissa ja Toronton yliopistossa. Hän on myös pitänyt kansainvälisesti mestarikursseja lukuisissa vieraissa maissa. Vuosina 1988–2004 hän toimi professorina Freiburgissa, Saksassa. Hänen oppilaidensa joukossa ovat olleet Kathryn Cernauskas, Bill McBirnie, Suzanne Shulman, Douglas Stewart ja hänen oma tyttärensä Diane Aitken.
Elämä > Kapellimestarina

New Music Concerts -sarjan ulkopuolella Aitken on johtanut muiden muassa Victorian sinfoniaorkesteria (1989) ja Hamiltonin filharmonikkoja (1990). Vuonna 1987 hän johti R. Murray Schaferin Patria I -teoksen kantaesityksen Kanadan oopperayhtiölle. Aitken on Kanadan säveltäjäliiton jäsen ja sai järjestön Canada Music Citationin vuonna 1969. Hän on saanut monia muitakin palkintoja sekä tunnustuksia, kuten Kanadan musiikkineuvoston mitalin ja Kanadan musiikkikeskuksen lähettilään arvon (2009). Hänet ylennettiin Kanadan ritarikuntaan vuonna 1994 ja Ordre des Arts et des Lettres'n ritariksi 1997.
Teoksia > Orkesterille

Rhapsody (1961)
Konsertto kahdelletoista sooloinstrumentille ja orkesterille (1965)
Shadows I: Nekuia (1971)
Spectra neljälle kamariyhtyeelle (1968)
Spiral keskikokoiselle orkesterille (1975)
Berceuse (For those who sleep before us) huilulle ja orkesterille (1992)
Konsertto huilulle ja jousiorkesterille (Shadows V) (1999)