stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fluksionaalinen yhdiste
Fluksionaalisuuden tyyppejä > Bullvaleeni

Yksi tyypillisimpiä fluksionaalisia molekyylejä on hiilivetyihin kuuluva bullvaleeni (C10H10). Bullvaleenille tapahtuu helposti Cope-toisiintuminen ja esimerkiksi huoneenlämpötilassa sillä on 1 209 600 eri muotoa, jotka vaihtelevat keskenään huoneenlämpötilassa nopeudella 2 000 toisiintumista sekunnissa. Bullvaleenin fluksionaalisuuden vuoksi kaikkia sen hiiliatomeja ja vetyatomeja voidaan pitää keskenään kemiallisesti samankaltaisina ja sekä 13C- että 1H-NMR-spektroskopiamittaukset antavat spektrin, jossa on ainoastaan yksi piikki tietyllä kemiallisella siirtymällä.
Fluksionaalisuuden tyyppejä > Organometallikemiassa

Monet siirtymämetallisen syklopentadieenikompleksit eli metalloseenit ovat fluksionaalisia ja syklopentadieeniligandit pyörivät nopeasti akselinsa ympäri. Jos ligandina on rengasrakenteinen dieeni tai muu polyeeni, ja metalli sitoutuu muutamiin, mutta ei kaikkiin ligandin hiiliatomiin, voi metalliatomi "hyppiä" ja vaihdella sitoutumispaikkoja ligandeissa. Huoneenlämpötilassa tämä fluksionaalinen käyttäytyminen on niin nopeaa, että kaikki ligandin atomit vaikuttavat NMR-spektrometrisissä mittauksissa samanlaisilta, mutta kylmemmissä lämpötiloissa erot ligandin metalliin sitoutuneiden atomien ja sitoutumattomien atomien välillä näkyvät.
Fluksionaalisuuden tyyppejä > Berryn pseudorotaatio

Viisikoordinoituneissa muodoltaan VSEPR-teorian mukaisesti trigonaalisia pyramideja olevilla molekyyleillä kuten fosforipentafluoridi, fosforipentakloridi ja arseenipentafluoridi esiintyy fluoksionaalisuutta, jota kutsutaan Berryn pseudorotaatioksi. Energiatilaltaan alhaisin on trigonaalinen pyramidi, jossa kolme sidosta suuntautuu akvatoriaalisesti ja kaksi aksiaalisesti. Tämän muodon energiatila on kuitenkin lähellä muotoa, jonka molekyyligeometria on neliöpohjainen pyramidi. Tästä muodosta voivat kaksi aksiaalista atomia ja kaksi ekvatoriaalista atomia muuttaa paikkaansa aksiaalisesta ekvatoriaaliseksi ja päin vastoin.
Esimerkki fluksionaalisesta organometalliyhdisteestä
Varanginvuono

| Varanginvuono> norj. Varangerfjorden, ven. Варяжский залив,  Варангер-фьорд, Varjažski zaliv, Varanger-fjord |
| --- | --- |
 Varanginvuonon kallioista etelärantaa.
Sijainti:  Finnmarkin lääni, Norja
Merialue:  Barentsinmeri
Koordinaatit:  70°00′N, 030°00′E
Vuonon ominaisuudet
Suurin pituus:  100 km
Suurin leveys:  70 km
Varanginvuono (norj. Varangerfjorden, ven. Варяжский залив, Варангер-фьорд, Varjažski zaliv, Varanger-fjord) on Norjan Finnmarkin läänissä sijaitseva noin 100 km pitkä, itään aukeava Barentsinmeren lahti. Länsiosassaan ”vuono” on noin kahdeksan kilometriä leveä, mutta suuosa on Vuoreijan ja Kirkkoniemen kaupunkien välillä kymmeniä kilometrejä.
Varanginvuonon pohjoisrannalla Varangin niemimaalla sijaitsevat Vesisaaren ja Vuoreijan kunnat, etelärannalla Etelä-Varanki ja lahden perällä Uuniemi.
Vuonon rannat ovat karuja ja kallioisia, mutta linturikkaita.
Kirjallisuutta

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varanginvuono Wikimedia Commonsissa
Höykinpuro, Juha: Jäämerestä syntynyt: Varangin karunkaunis vuono.  Helsinki:  Suomen luonnonsuojelun tuki, 2001.  ISBN 951-9381-79-1
Shane Mosley

| Shane Mosley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Shane Donte Mosley
Syntynyt: 7. syyskuuta 1971 Lynwood, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Sugar
Pituus:  175  cm
Paino:  68 kg
Painoluokka:  välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  61
Voitot:  49
– tyrmäysvoitot:  41
Tappiot:  10
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  1
Shane Donte Mosley (s. 7. syyskuuta 1971 Lynwood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Uransa aikana hän on ollut maailmanmestari kolmessa eri painoluokassa.
Amatööriura

Mosley aloitti nyrkkeilyn 8-vuotiaana isänsä Jackin opastuksessa. Amatöörinä hän otteli kaikkiaan 260 ottelua, joista hän voitti 250 ja hävisi kymmenen. 12-vuotiaana hän voitti vuotta nuoremman Oscar de la Hoyan. Mosley voitti amatöörinä Yhdysvaltain mestaruuden painoluokassaan vuosina 1989, 1990 ja 1992. Hän osallistui kotimaansa karsintoihin 1992 Barcelonan olympialaisiin, mutta kärsi välierissä tappion Vernon Forrestille.
Ammattilaisura

Mosley ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1993, ja otteli heinäkuuhun 1997 mennessä 27 ottelua, joista voitti yhtä lukuun ottamatta jokaisen ennen täyttä otteluaikaa.
Ammattilaisura > Kevytsarjassa

Elokuussa 1997 Mosley pääsi ensi kertaa urallaan mestaruusotteluun, kun hän kohtasi Philip Holidayn IBF-ammattilaisliiton kevytsarjan maailmanmestaruusottelussa. Mosley voitti täydet 12 erää kestäneen ottelun kaikin tuomariäänin. Hän puolusti mestaruuttaan Manuel Gomezia, Demetrio Ceballosia, John John Molinaa, Wilfredo Ruizia, Eduardo Bartolome Moralesia, Jesse James Leijaa, Golden Johnsonia ja viimeisenä huhtikuussa 1999 John Brownia vastaan. Voitoista jokainen tuli tyrmäyksellä. Vuonna 1998 Yhdysvaltain nyrkkeilytoimittajat valitsivat hänet vuoden nyrkkeilijäksi.
Ammattilaisura > Välisarjalaisena

Syksyllä 1999 Mosley nousi suoraan kevytsarjasta (61,2 kg) välisarjaan (66,7 kg) ja hyppäsi yli ylemmän kevytsarjan (63,5 kg), koska halusi painoluokkaan, jossa maailman kovimmat nimet ottelivat. Välisarjalaisena Mosley voitti tyrmäyksellä Wilfredo Riveran ja Willy Wisen, kunnes kesäkuussa 2000 kohtasi WBC-liiton maailmanmestaruusottelussa Oscar de la Hoyan. Ottelu kesti täydet 12 erää ja Mosley julistettiin lopulta voittajaksi tuomarien hajaäänituomiolla. Hän puolusti titteliään ensi kertaa saman vuoden marraskuussa Antonio Diazia vastaan teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Vuonna 2001 Mosley voitti tittelinpuolustuksensa Shannan Tayloria ja Adrian Stonea vastaan niin ikään ennen täyttä aikaa.
Tammikuussa 2002 Mosley menetti tittelinsä Vernon Forrestille täyden ajan kestäneessä ottelussa. Mosley otteli Forrestia vastaan uudelleen heinäkuussa, mutta tälläkin kertaa Forrest julistettiin paremmaksi.
Ammattilaisura > Ylempi välisarja

Vuonna 2003 Mosley nousi jälleen painoluokissa ylöspäin, ylempään välisarjaan (69,9 kg). Ottelu entistä maailmanmestaria Raul Marquezia vastaan keskeytettiin kuitenkin jo kolmannessa erässä päiden yhteen kolahtamisen takia. Syyskuussa Mosley kohtasi uudelleen de la Hoyan, joka puolusti painoluokassa hallussaan pitämiä WBC- ja WBA-liiton mestaruusvöitä. Ottelu kesti jälleen täyden ajan ja Mosley julistettiin voittajaksi kaikin tuomariäänin. Mosley kuitenkin menetti tittelinsä heti ensimmäisessä puolustuksessaan maaliskuussa 2004 Ronald ”Winky” Wrightiä vastaan kaikin tuomariäänin. Mosley ja Wright ottivat uudelleen yhteen marraskuussa, mutta tälläkin kertaa Wright julistettiin voittajaksi tuomarien enemmistöpäätöksellä.
Helmikuussa 2006 Mosley voitti Fernando Vargasin WBA:n eliminaattoriottelussa, kun tasainen kamppailu keskeytettiin 10. erässä Vargasin silmäkulmahaavan takia. Uusintaottelu käytiin saman vuoden heinäkuussa ja tällä kertaa Mosley voitti teknisellä tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Helmikuussa 2007 Mosley voitti kaikin tuomariäänin Luis Collazon ottelussa WBC-liiton väliaikaisesta mestaruudesta. Marraskuussa Mosley hävisi kaikin tuomariäänin mestaruusottelussa Miguel Angel Cottolle.
Mosley otteli seuraavan kerran vasta vuoden 2008 syyskuussa Ricardo Mayorgaa vastaan avoimena olleesta WBA-liiton intercontinental-tittelistä. Kun ottelun viimeistä erää oli vain yksi sekunti jäljellä, Mosley tyrmäsi Mayorgan.
Ammattilaisura > Paluu välisarjaan

Viimeksi Mosley voitti Antonio Margariton tammikuussa 2009 käydyssä ottelussa teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä ja sai nimiinsä WBA-liiton supermestarin tittelin. 1. toukokuuta 2010 hän otteli Floyd Mayweather Jr.:a vastaan ja kärsi tappion kaikin tuomariäänin. Ottelussa ei kuitenkaan ollut mestaruusvyö panoksena.
Doping-kohu

Mosley oli aikoinaan BALCO-laboratorion, jonka doping-ohjelma on sittemmin tullut julkisuuteen, asiakas. BALCO-tapauksen tutkinnanjohtaja Jeff Novitzky on maininnut Mosleyn käyttäneen THG:ta, testosteronia ja EPOa ennen syyskuussa 2003 käymäänsä ottelua Oscar de la Hoyaa vastaan. Mosley itse on väittänyt olevansa puhdas ja kertonut olleensa tietämätön doping-kytköksistä. BALCO-laboratorion johtaja Victor Conte on väittänyt Mosleyn tienneen tasan tarkkaan missä hän oli mukana.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Vapaustaistelija (elokuva)

| Vapaustaistelija> Freedom Road |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ján Kadár
Käsikirjoittaja:   Howard Fast (romaani)  David Zelag Goodman 
Tuottaja:   Zev Braun  Leland Nolan  Chet Walker 
Säveltäjä:   Coleridge-Taylor Perkinson  Terence James 
Kuvaaja:  Charles Correll
Leikkaaja:  Anne Goursaud
Lavastaja:  William Webb
Koreografi:  Bill Mackey
Pääosat:   Muhammad Ali  Kris Kristofferson  Ron O'Neal 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Zev Braun Pictures
Ensi-ilta:  29. lokakuuta 1979
Kesto:  186 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vapaustaistelija (engl. Freedom Road) on vuonna 1979 valmistunut, Ján Kadárin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka perustuu vasemmistolaisen kirjailija Howard Fastin vuonna 1944 ilmestyneeseen romaaniin Freedom Road. Elokuva on historiallinen draama, joka kertoo etelävaltioissa asuvien mustien vapautumispyrkimyksistä Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen.
Elokuvan pääroolia, Gideon Jacksonia, esittää nyrkkeilijä Muhammad Ali. Alin roolihenkilö on pohjoisvaltioiden armeijassa taistellut karannut orja, joka sodan ja orjuuden lakkauttamisen jälkeen palaa kotiseudulleen. Toista pääroolia, mustien kanssa ystävystyvää etelävaltiolaista sotaveteraania Abner Laitia, esittää Kris Kristofferson. Vapauteen ja kansalaisoikeuksiin totuttelevat mustat joutuvat pian kohtaamaan Ku Klux Klanin väkivallan.
Elokuva esitettiin Suomen televisiossa minisarjan muodossa 1980-luvun keskivaiheilla. Vapaustaistelija julkaistiin myös VHS-videona, ja Video-oppaassa vuodelta 1994 se saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Vapaustaistelija (TV 1979) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Varahamihira

Varāhamihira (sanskritiksi वरःमिहिर, Varaḥmihira; 505–587) oli intialainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja astrologi. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat eräänlaisen varhaisen version Pascalin kolmiosta ja tutki taikaneliöitä. Hän kirjoitti noin vuonna 575 tähtitieteellisen Pañca siddhāntikā -nimisen teoksen (suom. Viisi tutkielmaa), joka on nykyään tärkeä matematiikan historian tutkimuksen kannalta, koska siinä esiintyviä tekstejä ei ole muuten säilynyt. Kaksi muuta tärkeätä Varahamihiran kirjoittamaa teosta ovat Brihat samhita ja Brihat jataka, joista ensimmäinen on tietosanakirjamainen teos ja jälkimmäinen astrologinen kirjoitus. Varahamihira johti lisäksi trigonometrian peruskaavan:  \sin ^{2}\alpha +\cos ^{2}\alpha =1.
Elämäkerta

Varahamihiran syntymäpaikkaa ei tiedetä varmuudella, kuten ei muutoinkaan hänen elämästäänsä. Eräs hänen kirjoittama teos antaa viitettä, että hän olisi opiskellut Kaapitthakan nimisessä kylässä. On kuitenkin saatu selville, että hän työskenteli aikansa intialaisen matematiikan tutkimuksen keskuksessa, Ujjainissa, lähellä Kaapitthakaa. Jotkin lähteet ilmoittavatkin tämän hänen synnyinpaikakseen.
Pañca siddhāntikā -teoksessaansa hän tiivistää aikansa astronomisen tietämyksen, niin antiikin kreikkalaisen kuin roomalaisenkin sekä egyptiläisen ja intialaisen tiedon. Nimensä mukaisesti teos koostuu viidestä tutkielmasta, joiden nimet ovat Surya, Romaka, Paulisa, Vasistha ja Paitamaha. Kuun ja Auringon episykliteoriasta hän kirjoittaa Romaka-tutkielmassa, joka perustuu Hipparkhoksen käyttämään aurinkovuoteen ja Kuun 19-vuotiseen kiertoon (metoninen sykli). On kiistelty siitä olivatko Varahamihiran mainitsemat tähtitieteen teoriat intialaista vai babylonialaista alkuperää.
Trigonometriassa hän johti seuraavat kolme kaavaa:
\sin ^{2}\alpha +\cos ^{2}\alpha =1\,
\sin \alpha =\cos \left({\frac {\pi }{2}}-x\right)
{\frac {1-\cos 2x}{2}}=\sin ^{2}x
Lisäksi hän taulukoi entistä tarkempia arvoja sini-funktiolle.
Oculina varicosa

| Oculina varicosa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Oculinidae
Suku::  Oculina
Laji::  varicosa
Kaksiosainen nimi
 Oculina varicosa  Lesueur, 1821 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oculina varicosa on kivikorallilaji, joka muodostaa riuttoja syvällä meressä. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä. Ne elävät tyypillisesti mannerlauttojen reunamilla, missä vesi kumpuaa ylöspäin.
Varaustiheys

Varaustiheys on sähköopissa termi, joka kuvastaa sähköisen varauksen jakaumaa  ja se voi tarkoittaa joko lineaarista varaustiheyttä, pintavaraustiheyttä tai tilavuusvaraustiheyttä.
Lineaarista varaustiheyttä eli viivavarausta merkitään symbolilla λ ja se kuvastaa sähkövarauksen jakaumaa viivamaisen kappaleen pituusyksikköä kohti. SI-yksiköissä se voidaan ilmoittaa coulombina metriä kohden (C/m). Pintavaraustiheys eli pintavaraus σ sen sijaan ilmaisee varauksen määrän pinta-alayksikköä kohden (C/m2). Tilavuusvarausjakaumaa eli yksinkertaisesti varaustiheyttä merkitään symbolilla ρ ja se kuvaa varauksen määrän tilavuusyksikköä kohden (C/m3).
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Vardiánoi

Vardiánoin saari Kefaloniálta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  38°08′02″N, 20°25′25″E, Lixoúri Kefaloniá, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Jooniansaaret
Pinta-ala:  0,2 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vardiánoi (kreik. Βαρδιάνοι), antiikin Letoia (m.kreik. Λητοΐα, Lētoia, myös Λητώα, Lētōa, Λατώα, Lātōa, Λιθία, Lithia), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Kefalonián saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 0,200 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Vardiánoi kuuluu Lixoúrin kuntaan, Kefalonián alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Vardiánoin saari koostuu leveämmästä kaakkoisosasta ja pitkästä niemestä luoteisosassa. Antiikin aikana saarella sijaitsi oletettavasti Letolle omistettu alttari, mistä se sai tuolloisen nimensä. Saaren nykyinen nimi on kreikan kielessä monikkomuodossa, mikä johtuu siitä, että saaren länsipuolella on toinen, pienempi kalliosaari. Nimen katsotaan tulevat italian kielestä nimestä Guardiano, mikä voisi viitata siellä olleeseen vartioasemaan. Toisen teorian mukaan nimi tulisi kuitenkin maanomistajan sukunimestä Vardánis.
Saarella on Neitsyt Marian ilmestykselle omistetun munkkiluostarin (Moní Yperagías Theotókou Evangelistrías) rauniot. Luostari on ollut olemassa ennen vuotta 1658, jolloin mainitaan sen jälleenrakentaminen maanjäristyksen jälkeen. Se tuhoutui maanjäristyksissä myös vuosina 1767 ja 1867 sekä lopullisesti vuoden 1953 maanjäristyksessä. Nykyisin paikalla on pieni kirkko. Saaren kaakkoiskulmassa oli englantilaisten rakennuttama majakka, joka rakennettiin vuonna 1824 tai 1829. Italialaiset tuhosivat sen vuonna 1942. Nykyisin paikalla on pienempi majakka.
Shanghai International Circuit

| Shanghai International Circuit |
| --- | --- |

Sijainti:   Jiading, Shanghai, Kiina
Aikavyöhyke:  UTC+8
Valmistumisvuosi:  2004
Suunnittelija:  Hermann Tilke
Katsojakapasiteetti:  200 000
FIA-luokitus:  1
Radan pituus:  5,451 km
Mutkia:  16
Rataennätys:  1.32,238 ( Michael Schumacher, Ferrari F2004, 2004)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1 Kiinan Grand Prix Formula E Shanghain ePrix FIA WEC Shanghain 6 tunnin ajo WTCC Kiinan kilpailu MotoGP Kiinan Grand Prix
Shanghai International Circuit

Radan pituus:  4,603 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.50,833 ( Ma Qinghua, Citroën C-Elysée WTCC, 2014)
West Long Circuit

Radan pituus:  3,051 km
Mutkia:  12
Formula 1
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 305,066 km
Ensimmäinen GP:  2004
Viimeinen GP:  2024
Grand Prix’itä ajettu:  17
Eniten voittoja:   Lewis Hamilton (6)
Formula E
Ensimmäinen ePrix:  2024
Rata ilmakuvassa.
Shanghai International Circuit (kiin.: 上海国际赛车场; pinyin: Shànghǎi guójì sàichēchǎng) on moottorirata Jiadingin esikaupunkipiirissä Shanghaissa Kiinassa.
Shanghai International Circuitin on suunnitellut saksalainen arkkitehti Hermann Tilke. Radan rakentamiseen vaikutti se, että FIA hylkäsi vuonna 1999 Zhuhai International Circuitin kilpailujärjestäjänä. Rata on suunniteltu näyttämään kiinalaiselta kirjoitusmerkiltä shàng (上), joka on Shanghain paikannimen ensimmäinen merkki. Radalla ajettiin Formula 1 -historian tuhannes osakilpailu kaudella 2019.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  Rubens Barrichello | Ferrari | Raportti |
| 2005 |  Fernando Alonso | Renault | Raportti |
| 2006 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 2007 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | Raportti |
| 2008 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2009 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Raportti |
| 2010 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2011 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2012 |  Nico Rosberg | Mercedes | Raportti |
| 2013 |  Fernando Alonso | Ferrari | Raportti |
| 2014 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2015 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2016 |  Nico Rosberg | Mercedes | Raportti |
| 2017 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2018 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | Raportti |
| 2019 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2024 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
Voittajat > FIA WEC

| Kausi | Kuljettajat | Talli | Auto | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 |  Alexander Wurz  Nicolas Lapierre | Toyota Racing | Toyota TS030 Hybrid | Raportti |
| 2013 |  André Lotterer  Benoît Tréluyer  Marcel Fässler | Audi Sport Team Joest | Audi R18 e-tron quattro | Raportti |
| 2014 |  Anthony Davidson  Sébastien Buemi | Toyota Racing | Toyota TS040 Hybrid | Raportti |
| 2015 |  Mark Webber  Timo Bernhard  Brendon Hartley | Porsche Team | Porsche 919 Hybrid | Raportti |
| 2016 |  Mark Webber  Timo Bernhard  Brendon Hartley | Porsche Team | Porsche 919 Hybrid | Raportti |
| 2017 |  Sébastien Buemi  Anthony Davidson  Kazuki Nakajima | Toyota Gazoo Racing | Toyota TS050 Hybrid | Raportti |
| 2018 |  Mike Conway  Kamui Kobayashi  José María López | Toyota Gazoo Racing | Toyota TS050 Hybrid | Raportti |
| 2019 |  Gustavo Menezes  Norman Nato  Bruno Senna | Rebellion Racing | Rebellion R13 | Raportti |
Voittajat > WTCC

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Auto | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 1. |  Alain Menu | Chevrolet | Chevrolet Cruze 1.6T |  |
| 2012 | 2. |  Robert Huff | Chevrolet | Chevrolet Cruze 1.6T |  |
| 2013 | 1. |  Tom Chilton | RML | Chevrolet Cruze 1.6T |  |
| 2013 | 2. |  Tiago Monteiro | Honda | Honda Civic WTCC |  |
| 2014 | 1. |  José María López | Citroën | Citroën C-Elysée WTCC |  |
| 2014 | 2. |  Mehdi Bennani | Proteam Racing | Honda Civic WTCC |  |
| 2015 | 1. |  José María López | Citroën | Citroën C-Elysée WTCC |  |
| 2015 | 2. |  Yvan Muller | Citroën | Citroën C-Elysée WTCC |  |
| 2016 | Avaus |  Thed Björk | Volvo | Volvo S60 Polestar TC1 |  |
| 2016 | Pää |  José María López | Citroën | Citroën C-Elysée WTCC |  |
Voittajat > A1 Grand Prix

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Sprintti |  Alex Yoong | Malesia | Raportti |
| 2005–2006 | Kilpailu |  Tomáš Enge | Tšekki | Raportti |
| 2006–2007 | Sprintti |  Robbie Kerr | Britannia | Raportti |
| 2006–2007 | Kilpailu |  Jonny Reid | Uusi-Seelanti | Raportti |
| 2007–2008 | Sprintti |  Neel Jani | Sveitsi | Raportti |
| 2007–2008 | Kilpailu |  Jonathan Summerton | Yhdysvallat | Raportti |
Voittajat > Aasian GP2

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Kilpailu |  Roldán Rodríguez | Piquet GP | Raportti |
| 2008 | Sprintti |  Davide Valsecchi | Durango | Raportti |
Voittajat > MotoGP

| Kausi | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Valentino Rossi | Yamaha | Raportti |
| 2006 |  Dani Pedrosa | Honda | Raportti |
| 2007 |  Casey Stoner | Ducati | Raportti |
| 2008 |  Valentino Rossi | Yamaha | Raportti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shanghai International Circuit Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Kiinan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Shanghai International Circuit (2004–2019, 2024–)
Radan pääsuora ja varikkoalue.
Nevaimarre

| Nevaimarre |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Sysi-imarrekasvit Thelypteridaceae
Suku::  Sysi-imarteet Thelypteris
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Thelypteris palustris  Schott 
Synonyymit
 Dryopteris thelypteris  Lastrea thelypteris  Thelypteris thelypteroides 
Katso myös
   Nevaimarre Wikispeciesissä   Nevaimarre Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nevaimarre (Thelypteris palustris, syn. T. thelypteroides, Dryopteris thelypteris, Lastrea thelypteris) on suurehko, Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa laajalle levinnyt saniainen. Suomessa laji on tavanomainen vain eteläisimmissä osissa maata. Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakunnissa kasvi on rauhoitettu.