Kaitsepolitseiamet
Historia > Suojelupoliisin uudelleen perustaminen

Viron SNT:n korkein neuvosto hyväksyi 20. syyskuuta 1990 poliisilain, jonka mukaan sisäministeriön alaisesta kansallisesta poliisivirastosta tuli Viron poliisin keskusyksikkö. Poliisiviraston rakenteeseen luotiin kenttä-, rikos- ja liikennepoliisin rinnalle suojelupoliisin virasto. Suojelupoliisin päätehtävät olivat terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, valtion alueellisen koskemattomuuden suojelu, valtiosalaisuuksien, tieteellisten, teknisten ja liikesalaisuuksien suojaaminen sekä kansallisten kulttuuriarvojen, valtion laitosten, poliitikkojen ja valtion virkamiesten suojelu. Suojelupoliisin ensimmäiset toimitilat sijaitsivat nykyisessä Venäjän federaation suurlähetystön/konsulaatin rakennuskompleksissa joka kuului tuolloin sisäministeriölle.
Suojelupoliisin perustehtäviin, jotka hyväksyttiin 15. kesäkuuta 1992, kuuluivat seuraavat: kansallisen itsenäisyyden vastaisten rikosten, terrorismin, salakuljetuksen, kansainvälisen rikollisuuden, huumemafian, korkean tason korruption ja järjestäytyneen talousrikollisuuden torjunta. Päätehtäviin kuuluivat rikostutkinta toimivaltuuksiensa rajoissa sekä operatiivinen ja tiedustelutoiminta rikosten ehkäisemiseksi ja paljastamiseksi, kuten peitetoimintaan osallistuvien henkilöiden rekrytointi, operatiivisten teknisten välineiden käyttö, peitevalvonta ja operatiivinen paljastaminen. Vuonna 1992 perustettiin kolme keskustoimistoa Tallinnaan ja kolme aluetoimistoa: Etelä-Viron toimisto Tartossa, Itä-Viron toimisto Jõhvissa (myöhemmin Kohtla-Järve) ja Keski-Viron toimisto Pärnussa. Vuoden 1992 alussa suojelupoliisi muutti lakkautettuun Viron SNT:n kansallisen turvallisuuden komitean rakennukseen osoitteeseen Pagari tänav 1, joka annettiin Poliisivirastolle. Vuoden 1995 aikana suojelupoliisi muutti vähitellen uuteen paikkaan, Toompuiestee 3:een, joka oli tuolloin vielä remontissa ja jossa KAPO sijaitsee nykyäänkin.
Toukokuun 6. päivänä 1993 voimaan tulleella uudella poliisilailla perustettiin sisäministeriön alaisuuteen riippumaton valtion suojelupoliisi, jonka tehtäviksi määriteltiin perustuslaillisen järjestyksen, alueellisen koskemattomuuden ja valtiosalaisuuksien suojelu, vastavakoilu, terrorismin ja korruption torjunta. Valtion suojelupoliisivirasto perustettiin 31. toukokuuta 1993 tasavallan hallituksen asetuksella itsenäiseksi elimeksi aiemmasta suojelupoliisista, joka oli ollut osa poliisivirastoa.
Kesäkuun 22. päivänä 1993 hyväksytyn suojelupoliisiviraston rakenteen mukaan se koostui keskustoimistosta ja neljästä osastosta johtajien kanssa: Tallinnan osasto (Tallinna, Harjun ja Raplan maakunnat), Virumaan osasto ja Narvan osasto (Itä- ja Länsi-Virun maakunnat), Etelä-Viron osasto ja Võrun osasto (Tarton, Jõgevan, Võrun, Põlvan ja Valgan maakunnat) sekä Pärnun osasto (Pärnun, Viljandin, Järvan, Saaren ja Hiiun maakunnat). Rakveressä, Haapsalussa, Viljandissa, Saarenmaalla ja Valgassa osastolla oli toimintaryhmiä.
Vuonna 1998 valtion suojelupoliisivirasto nimettiin uudelleen suojelupoliisiksi, ja sille hyväksyttiin uudet toimintaperiaatteet. ja rakenne. Suojelupoliisi oli jo aiemmin vastuussa järjestäytyneen rikollisuuden sekä ase- ja räjähderikosten syytteeseenpanosta. Heinäkuun 29. päivänä 2007 annetulla tutkintatoimivalta-asetuksella palautettiin KAPO:lle oikeus nostaa syytteitä korruptiotapauksista kuuden (budjetiltaan) suurimman kunnan johtajia vastaan: Tallinna, Tartto, Narva, Pärnu, Kohtla-Järve ja Jõhvi.
Turvallisuusviranomaisia koskevan lain tultua voimaan 1. maaliskuuta 2001 suojelupoliisi muuttui virallisesti poliisiviranomaisesta kansallisen turvallisuudenviranomaiseksi.