stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Erlich
Ura > Maajoukkueura

Erlich edusti Israelia IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013. Hän voitti koko turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 7+16=23. Israel voitti kultaa ja nousi seuraavaksi vuodeksi IIA-divisioonaan. Vuoden 2014 turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen. Erlich oli siinä Israelin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+8=10. Hän jakoi joukkueen jumbosijasta huolimatta koko turnauksen syöttöpörssin voiton Viron Robert Rooban kanssa.
Erlich pelasi myös alle 18-vuotiaiden III-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006. Hän voitti koko jälkimmäisen turnauksen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 12+14=26. Israel voitti hopeaa ja nousi II-divisioonaan vuoden 2007 turnaukseen. Erlich oli siinä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+5=9.
Djiguiya de Koloni

| Djiguiya de Koloni |
| --- | --- |
 Djiguiya de Koloni
 Koordinaatit: 11°2′22″N, 7°45′40″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Yanfolilan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  770 km²
Väkiluku (2009):  6 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djiguiya de Koloni on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koloni sijaitsee 50 kilometriä Yanfolilasta itään. Kunnassa on 6 900 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Djiguiya de Kolonin kunnan pinta-ala on 770 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Yanfolilan piirin Gouananin, lännessä Wassoulou-Ballén, luoteessa Bolo-Foutan, pohjoisessa Bougounin piirin Kouroulaminin sekä idässä Tiémala-Banimonotién ja Garalon kuntiin. Kunta sijaitsee historiallisella Wasulun alueella. Itärajalla virtaa Baouléjoki.
Kuntaan kuuluu 11 kylää ja kaksi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Liäksi on bambaroita, miniankoja ja bozoja.
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, lehmänpapu, riisi, maapähkinä, puuvilla ja vihannekset. Hedelmätarhat tuottavat mangoja ja cashewpähkinöitä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu ja terveyskeskus.
Djidian

| Djidian |
| --- | --- |
 Djidian
 Koordinaatit: 13°12′6″N, 9°27′19″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kitan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  400 km²
Väkiluku (2009):  16 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djidian on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 16 400 ja kylässä 4 400 asukasta (vuonna 2009).
Djidianin kunnan pinta-ala on noin 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Souransan Tomoton ja Namala Guimban, idässä Sébékoron, etelässä Kita Nordin ja Boudofon ja lännessä Saboulan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Tärkein vesistö on sadekauden jälkeen kuivuva Baoulén sivujoki Badinko. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 13 kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, diawandoja, fulbeja ja soninkeja.
Djidianin kautta kulkee Kitasta pohjoiseen johtava paikallistie RR5. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja puuvilla. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
David Payne

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  David Payne |  David Payne |  David Payne |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 110 m aitajuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2007 | 110 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Berliini 2009 | 110 m aitajuoksu |  |
David Payne (s. 24. heinäkuuta 1982) on yhdysvaltalainen aitajuoksija.
Payne voitti Osakan MM-kisoissa 2007 110 metrin aidoissa MM-pronssia ennätysajallaan 13,02. Osakan MM-kisoihin hän matkusti viime hetkillä, korvaamaan loukkaantuneen Dominique Arnoldin. Payne saapui Osakaan tiistai-iltana 28. elokuuta ja osallistui jo seuraavana päivänä lajinsa alkueriin.  Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Pekingin olympialaisissa 2008 Payne nousi hopealle, kun hän kurotti maaliviivalla paremmin kuin maanmiehensä David Oliver. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia ajalla 13,15. Hän hävisi kultaa voittaneelle Ryan Brathwaitelle yhden sadasosasekunnin ja juoksi saman ajan kuin hopeamitalisti Terrence Trammell.
Ennätykset

110 metrin aitajuoksu: 13,02 (2007)
400 metrin aitajuoksu: 51,20 (2004)
Debashish Bhattacharya

Debashish Bhattacharya (bengaliksi দেবাশীষ ভট্টাচার্য, hindiksi देवाशीष भट्टाचार्य; s. 1963 Kalkutta) on intialainen kitaristi ja säveltäjä.
Bhattacharya syntyi muusikkosukuun. Vanhemmat lauloivat, veli Subhasis ryhtyi lyömäsoittajaksi ja sisko Sutapa eteni suosituksi laulajaksi. Battacharya debytoi 4-vuotiaana All India Radion lähetyksessä Farrukhabadin koulukuntaa (gharana) edustaneen Karamatullah Khanin tablalla säestämänä. Häntä opettivat Brij Bhushan Kabra, Ajoy Chakrabarty ja Ali Akbar Khan. Vuonna 1984 hän sai Intian presidentin kultamitalin All India Radion kansallisen musiikkikilpailun voitettuaan.
Bhattacharya on kehittänyt havaijilaista slide-kitaraa intialaisemmaksi lisäkielillä; lopulta hän kehitti kuusikielisen kitaran pohjalta oman 24-kielisen instrumenttinsa. Bhattacharyan yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet John McLaughlin, Bob Brozman, Swapan Chaudhuri, Jeff Sipe, Jerry Douglas ja Raja Narayan Dev. Vuonna 2003 Bhattacharya julkaisi Brozmanin kanssa levyn Mahima, joka edustaa havaijilaisen ja intialaisen musiikin fuusiota. Vuosina 2004–2009 hän levytti kymmenen albumia, ja vuosina 2010–2012 hän opetti eri yliopistoissa. Vuonna 2013 hän palasi levyttämään sooloartistina. Bhattacharya on saanut kaksi Grammy-ehdokkuutta sekä BBC:n ja Songlinesin palkinnot.
Bhattacharya on patentoinut Chaturangui-, Gandharvi- ja Anandi-kitaransa. Hänen tyttärensä Anandi Bhattacharya on laulaja.
DiMaggio

DiMaggio on italialaisperäinen seuraavien henkilöiden sukunimi:
Yhdysvaltalaiset baseballveljekset
Dom DiMaggio (1917–2009), Boston Red Sox (1940–1953)
Joe DiMaggio (1914–1999), New York Yankees (1936–1951)
Vince DiMaggio (1912–1986), eri joukkueissa (1937–1946)
John DiMaggio (s. 1968), yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja ääninäyttelijä
Paul DiMaggio (s. 1951), yhdysvaltalainen sosiologi
Peter DiMaggio, yhdysvaltalainen insinööri
Robin DiMaggio (s. 1971), yhdysvaltalainen muusikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”DiMaggio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Clifters

Clifters on vuonna 1979 perustettu suomalainen pop/rock-yhtye. Yhtye otti vahvoja vaikutteita The Beatles -yhtyeeltä, ja eräs sen kappaleista on The Beatles -cover "Elekieltä" (alun perin "Here Comes the Sun"). Muita kappaleita ovat muun muassa "Angelica", "Leikkikalu" ja "Kreivi".
Cliftersin johtohahmoina toimivat Jiri Nikkinen ja Ari "Luri" Luokkala. Myös kitaristi Lauri "Lare" Murtomaa on ollut mukana yhtyeessä ensimmäisestä LP-levystä alkaen, mutta rumpaleita on ollut useita.
Historia

Clifters perustettiin vuonna 1979. Vuoden 1983 Rock SM -kilpailuissa yhtye sijoittui kolmanneksi. Ensimmäinen single "Sitting in My Room" vuonna 1984. Noihin aikoihin Agentsista tuttu Esa Pulliainen löysi Cliftersin ja vinkkasi  yhtyeestä One Inch Rockin perustajalle Ralf Örnille. Sanoittaja Jaana Rinne rupesi kirjoittamaan suomeksi Cliftersin alkuaikojen kappaleita. Kuningas julkaistiin vuonna 1987. Ennen levyn julkaisua ilmestyi "Hyvä Bore" ja muita singlejä. Toinen levy Kuningatar valittiin vuoden levyksi 1988. Läpimurron yhtye teki vuonna 1989 julkaistun Sexi on in -levyn myötä. Levy sisälsi muun muassa kappaleet "Elekieltä", "Leikkikalu" ja "Angelica". Jaana Rinne on sanoittanut seuraavat Clifters-levyt: Kuningas (1987), Kuningatar (1988), Sexi on in (1989), Humala on jumala (1990), Sormus (1991), Pirun kaunis nainen (1992) ja Aurinkokuningas (1990).
One Inch Rock -levy-yhtiön painostuksesta Clifters julkaisi nopeasti toisenkin cover-levyn Humala on jumala vuonna 1990. Sitä seurasi vuonna 1991 Sormus, jolla oli omia sävellyksiä. Pirun kaunis nainen -levy julkaistiin vuonna 1992. Levy sisälsi pääosin julkaisemattomia cover-esityksiä Sexi on in (1989) ja Humala on jumala (1990) -äänityksistä. Vuonna 1992 Nikkinen ilmoitti eroavansa yhtyeestä[lähde? ]. Nikkinen jatkoi uraansa ensin Revolver-yhtyeessä ja tämän jälkeen sooloartistina. Revolver julkaisi levyt Revolver ja Materiaa. Soololevyjä Nikkinen on julkaissut kolme: Läpinäkyvää (1998), Sähköä (2000) sekä Viides ilmansuunta (2017).
Clifters julkaisi vuonna 1997 Pop-kokoelmalevyn. Albumi sisälsi vuonna 1990 tehdyn julkaisemattoman Aurinkokuningas-levyn ja kokoelman Clifters-tuotantoa vuosilta 1987–1991. "Jean D'Arc" ja "Kuu soi kumisooloo" soitettiin uudestaan 1997.
Vuonna 2002 yhtye esiintyi Raumanmeren juhannus- musiikkifestivaalilla. Syksyllä 2002 julkaistulle Clifters on in -kokoelmalle yhtye nauhoitti kaksi uutta kappaletta (toinen oli uusi versio "Hyvä Bore" -kappaleesta) ja toinen Nikkisen kirjoittama "Vegas". Nikkinen palasi takaisin Cliftersin kokoonpanoon. Vuonna 2004 julkaistiin levy Nyt, joka sisälsi pelkästään uutta ja omaa materiaalia. Cliftersin viimeisin albumi on 9. toukokuuta 2007 ilmestynyt Bang Bang.
Clifters on julkaissut kahdeksan studioalbumia ja neljä kokoelmalevyä.
Kokoonpano

Jiri Nikkinen (kitara, laulu)
Ari "Luri" Luokkala (basso)
Hansu Saarinen (saksofoni, kosketinsoittimet)
Jussi Nikula (rummut)
Juha Heikkilä (kosketinsoittimet)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Lauri "Lare" Murtomaa (kitara)
Jari Alanen (rummut)
Mertsi Tuomainen (rummut)
Vesa Sytelä (rummut)
Petri Peevo (kitara)
Sande Vettenranta (rummut)
Julkaisut > Albumit

Kuningas (1987)
Kuningatar (1988; uudelleenjulkaisu 2004)
Sexi on in (1989)
Humala on jumala (1990)
Sormus (1991)
Pirun kaunis nainen (1992)
Nyt! (2004)
Bang Bang (2007)
Julkaisut > Kokoelma-albumit

Tupla 1985–1990 (1991)
Pop (1997)
Clifters on in (2002)
Purkkaa (2003)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Clifters livenä
Virallinen kotisivu
Clifterssin fanin ylläpitämä YouTube kanava: https://www.youtube.com/channel/UCPDvO_OgLN6qf6-OYbrts3A
Dekommunisaatio

Dekommunisaatiota Ukrainassa – Leninin patsas kaadetaan
Dekommunisaatiolla viitataan Neuvostoliiton ja reaalisosialistisen ajanjakson symboleiden ja monumenttien (esimerkiksi Leninin patsaat, neuvostosotilaiden muistomerkit) poistamiseen katukuvasta. Dekommunisaatiota on myös neuvostoaiheisten ja kommunististen paikannimien nimeäminen uudelleen. Dekommunisaatiota ei tule sekoittaa lustraatioon.
Dekommunisaatio on ollut yleisempää itäisessä ja kaakkoisessa Euroopassa, jotka kuuluivat kommunististen järjestelmien piiriin. Huomattavaa kommunististen symboleiden poisto on ollut Ukrainassa, jossa säädettiin erityinen dekommunisaatiolaki. Myös esimerkiksi Puolassa ja Tšekissä dekommunisaatio on ollut aktiivista. Samaten, vaikkakin pienemmässä mittakaavassa, muun muassa Kroatiassa ja Bulgariassa. Dekommunisaatiota on perusteltu kriittisenä suhtautumisena ja irtiottona Neuvostoliiton aikaan ja miehitykseen sekä tukahduttavana pidettyyn Jugoslavian aikaan. Symbolit on nähty osana neuvostomiehitystä ja sittemmin osana Venäjän vaikutuspyrkimyksiä (jonka puolesta voisivat puhua Venäjän johdon kriittiset näkemykset asiaan). Dekommunisaatio on myös nähty välttämättömänä toimenpiteenä, jotta varmistettaisi integraatio läntiseen markkinatalouteen. Kriittisemmät äänet kritisoivat mustavalkoista maailmankuvaa, jossa itä-länsi -jako määritellään liian tiukasti. Dekommunisaatiota voidaan myös pitää kommunismin jälkeisen ajan vallanpitäjien keinona lujittaa omaa valtaansa.
Dekommunisaatio Suomessa

Venäjän hyökkäys Ukrainaan käynnisti keskustelun myös Suomen menneisyydestä ja suhteesta Neuvostoliittoon. Suomen järjestelmä säilyi kapitalistisena, eikä Neuvostoliitto miehittänyt Suomea. Aika näyttäytyy kuitenkin nykyvalossa joillekin ”nöyristelynä” suurvallan edessä. Aiemmin realistisena pidetty kylmän sodan ajan ulkopolitiikka alkoi näyttäytyä korostetusti suomettumisena. Tätä aikaa monen mielestä korostivat Suomen harvat neuvostoajan symbolit (Leninin patsaat ja Maailman rauhan patsas), joihin oli jo pitkään suhtauduttu kriittisesti ja joita oli myös vandalisoitu. Turussa ja Kotkassa olleet Leninin patsaat siirrettiin museoon. Selityksenä tälle pidettiin solidaarisuuden osoitusta Ukrainalle. Helsingissä sijainnut Maailman rauhan patsas siirrettin niin ikään syrjään. Tässä kohtaa syyksi tosin sanottiin tarve siirtää patsas katutöiden tieltä. Lenininpuiston nimi tullaan muuttamaan lähitulevaisuudessa.
Kriitikot ovat arvostelleet patsaiden poistelun ja historiallisten nimien muuttamista pitäen sitä historian muokkaamisena ja poistamisena. Lenin ja Putin edustavat myös eri ideologioita. Putin on arvostellut Leniniä.
Ellen Allien

Ellen Allien vuonna 2006.
Ellen Allien on berliiniläinen DJ ja elektronisen musiikin tekijä. Hänen musiikkinsa edustaa kokeellista teknoa. Hän innostui acid housen aikaan Englannissa DJ-hommista ja on julkaissut omia levyjään 2000-luvun alusta alkaen. Hänen tyylinsä on muuttunut ajan myötä minimalistisemmaksi ja kokeellisemmaksi. Hänellä on myös oma BPitch -levymerkki.
David Paterson

| David A>  Paterson |
| --- | --- |

New Yorkin 55. kuvernööri
 17. maaliskuuta 2008 – 31. joulukuuta 2010  
Varakuvernööri:  Richard Ravitch
Edeltäjä:  Eliot Spitzer
Seuraaja:  Andrew Cuomo
New Yorkin 74. varakuvernööri
 1. tammikuuta 2007 – 17. maaliskuuta 2008  
Kuvernööri:  Eliot Spitzer
Edeltäjä:  Mary Donohue
Seuraaja:  Richard Ravitch
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1954 (ikä 70)  Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Puoliso:  Michelle Paterson
Tiedot
Puolue:  Demokraattit
 Nimikirjoitus
David A. Paterson (s. 20. toukokuuta 1954 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko ja New Yorkin osavaltion entinen kuvernööri. Hän kuuluu Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen.
Paterson nousi New Yorkin kuvernööriksi 17. maaliskuuta 2008 Eliot Spitzerin jouduttua eroamaan prostituutioskandaalin vuoksi. Paterson oli toiminut 1. tammikuuta 2007 lähtien Spitzerin varakuvernöörinä. Hän ei
ollut ehdolla kuvernöörinvaaleissa 2010.
Paterson sairastui kolmekuukautisena sillä seurauksella, että hänen toinen silmänsä sokeutui ja toisessa on vakava näkövamma. Hän on koulutukseltaan lakimies. Hänellä on myös alempi korkeakoulututkinto historiasta. Hänellä on aviopuoliso Michelle Paige Paterson ja kaksi lasta, Ashley ja Alex.
Vuonna 2019 Paterson palkattiin kasinoyrityksen varatoimitusjohtajaksi. Kasinoliiketoiminnan avaamista New Yorkinosavaltiossa vasta harkitaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Paterson Wikimedia Commonsissa
New Yorkin kuvernöörit
G. Clinton
Jay
G. Clinton
Lewis
Tompkins
Tayler
D. Clinton
Yates
D. Clinton
Pitcher
Van Buren
Throop
Marcy
Seward
Bouck
Wright
Young
Fish
Hunt
Seymour
Clark
King
Morgan
Seymour
Fenton
Hoffman
J. Adams Dix
Tilden
Robinson
Cornell
Cleveland
Hill
Flower
Morton
Black
T. Roosevelt
Odell
Higgins
Hughes
White
J. Alden Dix
Sulzer
Glynn
Whitman
Smith
Miller
Smith
F. Roosevelt
Lehman
Poletti
Dewey
Harriman
Rockefeller
Wilson
Carey
M. Cuomo
Pataki
Spitzer
Paterson
A. Cuomo
Hochul
Dynamiikka (musiikki)

Musiikin dynamiikan merkitsemistapoja.
Musiikissa dynamiikalla tarkoitetaan äänenvoimakkuutta ja erityisesti sen eri vaihteluita.
Nuottikirjoituksessa käytetään yleisesti seuraavia merkkejä:
| Merkintä | Luetaan | Tarkoittaa |
| --- | --- | --- |
| ppp | Piano pianissimo | Äärimmäisen hiljaa |
| pp | Pianissimo | Hyvin hiljaa |
| p | Piano | Hiljaa |
| mp | Mezzopiano | Melko hiljaa |
| mf | Mezzoforte | Melko voimakkaasti |
| f | Forte | Voimakkaasti |
| ff | Fortissimo | Erittäin voimakkaasti |
| fff | Forte fortissimo | Äärimmäisen voimakkaasti |

Merkit fff ja ppp ovat vielä jokseenkin yleisiä nuottikirjoituksessa, mutta merkit, joissa on näitä enemmän f tai p -merkkejä ovat harvinaisia.
Lisäksi on olemassa merkkejä, jotka ilmoittavat voimakkuuden tasaista nousua tai laskua. Yleisimmät sellaiset ovat crescendo (lyhennys cresc.) ja decrescendo (lyhennys decresc.), jonka synonyymi on diminuendo (lyhennys dim.). Crescendo tarkoittaa äänenvoimakkuuden tasaista nousua ja decrescendo äänenvoimakkuuden tasaista laskua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dynamiikka (musiikki) Wikimedia Commonsissa
Crimson Day

| Crimson Day |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  heavy metal, melodinen metalli
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Milka Uusitalo, laulu (2020–)   Ari Balzar, kitara (2013–)   Janne Rantanen, kitara (2020–)   Jesse Kämäräinen, basso (2013–)   Janne Ollikainen, rummut (2023–)  
Entiset jäsenet:  Jyri Murto, kitara (2013–2014)   Juhani Ikonen, rummut (2021–2023)   Valtteri Heiskanen, laulu (2013–2016)   Jesse Liukkonen, kitara (2014–2019)   Lassi Landström, laulu (2016–2019)   Tuomas Lesonen, rummut (2013–2021)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Crimson Day on tamperelainen melodista heavy metalia soittava yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2013 ja on julkaissut sen jälkeen yhden EP:n ja kaksi studioalbumia.
Historia

Crimson Day perustettiin Tampereella 2013. Yhtye oli ollut toiminnassa aiemmin eri nimellä, mutta nimeä päätettiin vaihtaa yhtyeessä tapahtuneiden kokoonpanomuutosten yhteydessä. Samalla yhtyeeseen liittyivät soolokitaristi Ari Balzar ja laulaja Valtteri Heiskanen. Yhtye äänitti ja julkaisi ensimmäisen EP:nsä samana vuonna.
Vuonna 2014 yhtyeen kitaristi ja toinen lauluntekijä Jyri Murto erosi yhtyeestä ja tilalle tuli The Jasser Arafatsista Jesse Liukkonen. Yhtyeen esikoisalbumi Order of the Shadows julkaistiin loppuvuodesta 2015 saksalaisen levy-yhtiö Iron Shield Recordsin kautta.
Pian albumin julkaisun jälkeen Heiskanen erosi yhtyeestä. Heiskasen paikalle tuli väliaikaisesti Lassi Landström ja myöhemmin hänet kiinnitettiin yhtyeen viralliseksi laulajaksi. Yhtye alkoi säveltää uutta materiaalia ja julkaisi kaksi uutta singleä syksyllä 2016.
Vuoden 2017 Crimson Day keikkaili ja nauhoitti uutta materiaalia. Toinen studioalbumi At The Mountains Of Madness julkaistiin omakustanteena tammikuussa 2018, minkä jälkeen yhtye lähti ensimmäiselle Suomen kiertueelleen.
Loppuvuodesta 2019 Landström ja Liukkonen erosivat yhtyeesttä. Tammikuussa 2020 toiseksi kitaristiksi kiinnitettiin Janne Rantanen ja laulajaksi Lyon Maiden ja Nuclear Nightshift -yhtyeissä vaikuttanut Milka Uusitalo.
Uudella kokoonpanolla Crimson Day uudisti logon, sekä julkaisi kesällä kaksi singleä "Raising the Fury" ja "Black as the Heavens Above".
Tammikuussa 2021 Tuomas Lesonen jätti yhtyeen ja kolmannelle pitkäsoitolle löytyi sessiorumpali Juhani Ikonen, joka kiinnitettiin kuitenkin vakituiseksi jäseneksi kesken levyn teon.
Jäsenet

Milka Uusitalo – laulu
Ari Balzar – kitara
Janne Rantanen – kitara
Jesse Kämäräinen – basso
Janne Ollikainen – rummut
Julkaisut > Albumit

Order of the Shadows (2015)
At The Mountains Of Madness (2018)
Julkaisut > EP:t

Crimson Day (2013)
Julkaisut > Singlet

Sandstalker (2015)
Beasts of Prey (2016)
My Last Rites (2016)
Nightwalker (2017)
Raising the Fury (2020)
Black as the Heavens Above (2020)
Crimson Day (2022)
Night to Forget (2022)
The Mortal Undead (2022)
Eternal Night of the Mind (2022)
Aiheesta muualla

Crimson Dayn kotisivu
Crimson Dayn Facebook
David Sedaris

David Sedaris (2008)
David Sedarisin allekirjoitus.
David Sedaris (s. 26. joulukuuta 1956 Binghamton, New York) on yhdysvaltalainen kirjailija ja radiotoimittaja. Sedarisin kirjat ovat yleensä kokoelmia humoristisista omaelämäkerrallisista tarinoista hänen perhe-elämästään, kreikkalaisesta sukutaustastaan, opiskeluajoistaan ja työelämästään. Sedaris valittiin vuonna 2001 Time-lehden vuoden humoristiksi ja hän on myös saanut yhdysvaltalaisen huumorin Thurber-palkinnon.
Teoksia

Barrel Fever (1994)
Naked (1997)
Holidays on Ice: Stories (1997)
Santaland Diaries & Seasons Greetings: 2 Plays (1998)
Me Talk Pretty One Day (2000)
Dress Your Family in Corduroy and Denim (2004)
Calypso.  (Calypso, 2018)  Suomentanut Riina Behl. Art House, 2021.  ISBN 978-951-884-862-5.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Sedaris Wikimedia Commonsissa
Djiguiya

Djiguiya on burkinafasolainen yhtye, joka esittää paikallista perinnemusiikkia. Se perustivat Adama Sanou ja Aly Traoré Bobo Dioulassossa vuonna 1995. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Sakidi vuonna 2003.
Jäsenet

Adama Sanou - laulu, tama
Aly Traoré - laulu, tama
Lamine Sanou - laulu, djembe
Mohamed Kafando - laulu, balafoni
Amadou Sanou - laulu, dundun
Souleymane Sanou - laulu, marakassit
Mamadou Sanou - laulu, conga
Ibrahim Sanou - laulu, djembe
Abou Kanazoé - laulu, balafoni
Kassim Drabo - laulu, balafoni
Omar Sanou - huilu, balafoni, marakassit
De’Angelo Wilson

De’Angelo Ke’Shine Hill Wilson (29. maaliskuuta 1979 Dayton, Ohio –  26. marraskuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Tapaus Antwone Fisher (2002) ja 8 Mile (2002). Hän näytteli myös yhdessä televisiosarjan C.S.I. New York jaksossa.
Wilson teki itsemurhan 26. marraskuuta 2008 29-vuotiaana.
Aiheesta muualla

De’Angelo Wilson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dmitri Kozak

Dmitri Kozak
Dmitri Nikolajevitš Kozak (ven. Дмитрий Николаевич Козак; s. 7. marraskuuta 1958 Bandurove, Kirovohradin alue, Ukrainan SNT) on venäläinen poliitikko, juristi ja korkea Vladimir Putinin presidentinhallinnon virkamies.
Kozak valmistui Leningradin valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän työskenteli 1980–1990-luvuilla muun muassa syyttäjänä sekä Pietarin kaupungintalon ja pormestarin sihteeristön lakikomiteoiden puhemiehenä. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Pietarin varakuvernööriksi. Kozak sai nimityksen hallituksen henkilöstöpäälliköksi ja ministerin aseman elokuussa 1999. Syyskuussa 2004 hänet nimitettiin presidentin lähettilääksi Eteläiseen federaatiopiiriin ja syyskuussa 2007 Venäjän aluekehitysministeriksi.
Kozak nimitettiin Venäjän varapääministeriksi 14. lokakuuta 2008. Hän toimi tässä asemassa, kunnes hänet siirrettiin Venäjän presidentinhallinnon varajohtajaksi tammikuussa 2020. Hän sai tällöin vastuulleen muun muassa Venäjän suhteet Ukrainaan. Kozakin edeltäjä oli Vladislav Surkov. Pian Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 Kozak soitti Volodymyr Zelenskyin presidentinhallinnon johtaja Andri Jermakille ja vaati tuloksetta Ukrainan antautumista. Kozakille vuonna 2014 myönnetty Olympic Order -tunnustus peruttiin 28. helmikuuta 2022.
Kozak on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Lehmälampi (Ikaalinen)

| Lehmälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°50′30″N, 23°30′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  Keskinenoja 
Järvinumero:  35.343.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,2 m  
Rantaviiva:  0,654 km  
Pinta-ala:  1,926 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLehmälampi 
Lehmälampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Juhtimäen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen yläosan valuma-alueeseen (35.343) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.