stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flavio Briatore
Elämä > Tallipäällikkönä

Kun Benetton osti Tolemanin Formula 1 -tallin, Briatore kutsuttiin sen kaupalliseksi johtajaksi. Hänen oppinsa olivat yksinkertaiset: osta alan parhaat ammattilaiset. Hän palkkasi John Barnardin McLarenilta uudistamaan tallin rakenteen ja hankki kuljettajaksi lupaavan tulokkaan Michael Schumacherin. Schumacher voitti Benettonilla maailmanmestaruuden kausina 1994 ja 1995.
Kaudella 1994 Benettonin epäiltiin hyötyneen laittomista ohjelmistoista. Epäilysten vuoksi FIA tutki Benettonin autot. Tutkimusten tuloksena autoista löydettiin laittomia ohjelmistoja, mutta niiden käyttöä ei pystytty todistamaan. Tämän lisäksi Briatore herätti huomiota sanomalla suoraan, ettei ole kiinnostunut kilvanajosta vaan rahasta.
Saadakseen käyttöönsä Renault'n moottorit Briatore osti loppuvuodesta 1994 Ligier-tallin, mutta ajautui sen vuoksi 
törmäyskurssille kansainvälisen autourheiluliiton FIA:n kanssa. FIA:n painostuksesta hän myi Ligierin Tom Walkinshawlle. Benetton otti Renault'n moottorit käyttöön kaudeksi 1995. Maailmanmestari Michael Schumacher siirtyi kaudeksi 1996 Ferrarille, ja joukko tallin huippuinsinöörejä lähti hänen mukanaan.
Benetton antoi Briatorelle potkut 1997 ja palkkasi tilalle englantilaisen David Richardsin. Kolmen vuoden kuluttua Benetton myi tallinsa Renault'lle, joka kutsui Briatoren takaisin johtoon 2001. Hän hankki talliin manageroimansa Fernando Alonson, joka voitti kaksi maailmanmestaruutta tallille.
Elämä > Tallipäällikkönä > Toimikielto

Briatore erosi 16. syyskuuta 2009 Renault'n tallipäällikön tehtävästä, koska hän oli vuoden 2008 Singaporen GP:ssä pyytänyt yhdessä Pat Symondsin kanssa Nelson Piquet'a kolaroimaan tahallaan, jotta tallin ykköskuskin Fernando Alonson mahdollisuudet kisassa paranisivat turva-auton tultua radalle. Alonso voitti lopulta kilpailun. Rangaistukseksi FIA tuomitsi 21. syyskuuta 2009 Briatoren elinikäiseen toimitsijakieltoon kaikkiin FIA:n alaisiin moottoriurheilusarjoihin. Hän ei myöskään enää voi toimia tallipäällikkönä tai kuljettajien managerina, sillä kuljettaja ei saa superlisenssiä, jos hänellä on Briatoren kanssa managerisopimus. Tuomio kumottiin ranskalaisessa tuomioistuimessa 5. tammikuuta 2010 sekä oikeus määräsi FIA:n maksamaan 15 000 euron vahingonkorvaukset Briatorelle.  FIA kuitenkin valitti päätöksestä ja näin ollen tomitsijakielto on voimassa toistaiseksi. Myöhemmin vuonna 2010 uutisoitiin Briatoren ja FIA:n päässeen sopuun, jonka mukaan Briatore voi palata F1 -sarjaan kauden 2013 alusta.
Briatoren muita tehtäviä

Briatorella on F1:n lisäksi ollut muutakin liiketoimintaa. Hän omistaa Billionaire-yökerhon ja proteeseja valmistavan yrityksen Italiassa. Hän vuokraa luksusjahtiaan asiakkaiden käyttöön, ja Keniassa hänellä on "Lion in the Sun" -luksushuvila, jonne hänellä on ollut tapana viedä F1-tallinsa kuljettajat luomaan yhteishenkeä ennen kauden alkua. Briatore palkkasi italialaisen huippumuotisuunnittelijan Angelo Galasson tekemään miehille suunnatun vaatemalliston "Billoinaire Couture", johon kuuluu muun muassa pukuja, kenkiä, koruja ja paitoja. Loppuvuodesta 2007 Briatoresta tuli jalkapalloseura Queens Park Rangers FCin osaomistaja. Vuonna 2010 intialaisen miljardööri Lakshmi Mittalin perhe kasvatti omistustaan Queens Park Rangers FC:ssä ja tämän myötä Briatore joutui luopumaan seuran puheenjohtajuudesta vaikka jatkaakin osakkeenomistajan. Briatore omistaa Twiga Monte Carlo -yökerhon, joka sijaitsee Monacossa.
Persoona

Briatore on sanonut, ettei häntä kiinnosta kilvan ajaminen vaan raha. Aloittaessaan uransa Benettonin tallipäällikkönä hänellä ei ollut yhtään kokemusta tallin johtamisesta missään autourheilusarjassa. Hänen lähestymistapansa lajiin oli puhtaasti bisneskeskeinen: "Lähestymistapani oli johtaa tallia samalla tavalla kuin johtaisin mitä tahansa muutakin yritystä. Se ei ollut tunteellista koska se ei ollut intohimoni".tarvitaan parempi lähde
Williamsin tallipäällikkö Frank Williams on kuvaillut Briatorea sanoin: "Hän ei ole kilpa-ajaja, mutta hän tekee oikeita päätöksiä".tarvitaan parempi lähde
Yksityiselämä

Briatorella on tytär Leni (s. toukokuussa 2004) entisen naisystävänsä, huippumalli Heidi Klumin kanssa. Pariskunta erosi jo ennen Lenin syntymää. Aiemmin Briatore oli suhteessa Naomi Campbellin kanssa.
14. kesäkuuta 2008 Briatore meni naimisiin Elisabetta Gregoracin kanssa, Santo Spiritossa Sassiassa, Roomassa. Morsiusauton kuljettaja oli Fernando Alonso, joka seremonian jälkeen ajoi tuoreen avioparin Torcrescenzan linnan vastaanotolle.
Vuonna 2006 Briatore kertoi, että häneltä leikattiin syöpäkasvain munuaisista. Pahanlaatuinen kasvain oli huomattu rutiinitarkastuksessa saman vuoden alussa. "Toisinaan tunnemme olevamme kuolemattomia, mutta sen sijaan meidän pitäisi kiittää Jumalaa joka aamu", totesi Briatore kerrottuaan leikkauksestaan. Hän kertoi elämänarvojensa menneen uusiksi syövän aiheuttaman järkytyksen vuoksi.
Briatoren väitetään olleen yhteyksissä Catalinan mafian kanssa 1970-luvulla jolloin hän huijasi rikkaita alamaailman ylläpitämille kasinoille Ranskan Rivieralla. Hän huijasi pelipöytään myös entisen työnantajansa Attilio Dutto, jonka kanssa työskenteli maalifirmassa. Kostoa hautonut Dutto surmattiin autopommilla, jonka takana epäillään olleen mafian. Briatore jatkoi kasinohuijauksia myös Milanossa 1980-luvulla, kunnes poliisi paljasti hänet. Briatore tuomittiin vankeuteen kasinohuijauksista, mutta hän pakeni tuomiota Neitsytsaarille. Vuonna 1990 Briatoren kanssa ystävystynyt pääministeri Bettino Crax armahti Briatoren.
Briatore sairastui koronaan ja joutui sairaalaan 24. elokuuta 2020.
Aiheesta muualla

Briatoren kotisivut
Billionaire Couturin kotisivut
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Renault myönsi vilpin Formula1-kisassa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Oikeus: Renault-pomon elinikäinen F1-kielto laiton
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Italia  Yhdysvallat 
Briatore haastattelussa 2006 Monacon Grand Prix:n jälkeen.
FWA:n vuoden pelaaja

Thierry Henry on palkinnon useiten saanut pelaaja kolmella voitollaan ja hän oli myös ensimmäinen, joka saavutti kaksi perättäistä voittoa.
FWA:n vuoden pelaaja on jokaisen Englannin jalkapalloilukauden päätteeksi jaettava palkinto kauden parhaalle pelaajalle. Palkinnon jakaa jalkapallotoimittajista koostuva Football Writers' Association (FWA). Ensimmäisen kerran se jaettiin vuonna 1948, jolloin sen voittaja oli Blackpoolin Stanley Matthews. Palkinnon laittoi alulle Charles Buchan, joka oli yksi yhdistyksen perustajista ja entinen ammattilaispelaaja. Voittaja valitaan toimittajayhdistyksen jäsenten äänestyksellä. Yhdistykseen kuuluu noin 400 jalkapallotoimittajaa. Palkinnon voi saada kuka tahansa Englannissa pelaava pelaaja kansallisuudesta riippumatta.
Thierry Henry on useimmin palkittu pelaaja kolmella voitollaan. Hänen lisäksi kuusi pelaaja on saanut palkinnon kahdesti. He ovat Cristiano Ronaldo, Danny Blanchflower, Gary Lineker, John Barnes, Kenny Dalglish ja Tom Finney.
Voittojen jakauma > Voitot maittain

| Maa | Voittojen määrä | Kaudet |
| --- | --- | --- |
| Englanti | 36 | 1947–48, 1949–50, 1950–51, 1951–52, 1952–53, 1953–54, 1954–55, 1956–57, 1958–59, 1959–60, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1965–66, 1966–67, 1968–69, 1971–72, 1973–74, 1974–75, 1975–76, 1976–77, 1979–80, 1981–82, 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1989–90, 1991–92, 1992–93, 1993–94, 2000–01, 2004–05, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2015–16 |
| Skotlanti | 9 | 1964–65, 1968–69, 1969–70, 1970–71, 1977–78, 1978–79, 1982–83, 1988–89, 1990–91 |
| Ranska | 7 | 1995–96, 1998–99, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2005–06, 2016–17 |
| Pohjois-Irlanti | 4 | 1957–58, 1960–61, 1967–68, 1972–73 |
| Alankomaat | 3 | 1980–81, 1997–98, 2011–12 |
| Wales | 3 | 1983–84, 1984–85, 2012–13 |
| Irlanti | 2 | 1948–49, 1999–00 |
| Saksa | 2 | 1955–56, 1994–95 |
| Portugali | 2 | 2006–07, 2007–08 |
| Italia | 1 | 1996–97 |
| Uruguay | 1 | 2013–14 |
| Belgia | 1 | 2014–15 |
| Egypti | 1 | 2017–18 |
Voittojen jakauma > Voitot seuroittain

| Seura | Voittojen määrä | Kaudet |
| --- | --- | --- |
| Liverpool | 13 | 1973–74, 1975–76, 1976–77, 1978–79, 1979–80, 1982–83, 1983–84, 1987–88, 1988–89, 1989–90, 2008–09, 2013–14, 2017–18 |
| Manchester United | 9 | 1948–49, 1965–66, 1967–68, 1995–96, 1999–2000, 2000–01, 2006–07, 2007–08, 2009–10 |
| Tottenham Hotspur | 9 | 1957–58, 1960–61, 1972–73, 1981–82, 1986–87, 1991–92, 1994–95, 1998–99, 2012–13 |
| Arsenal | 8 | 1949–50, 1970–71, 1997–98, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2005–06, 2011–12 |
| Leeds United | 4 | 1964–65, 1966–67, 1969–70, 1990–91 |
| Chelsea | 4 | 1996–97, 2004–05, 2014–15, 2016–17 |
| Manchester City | 3 | 1954–55, 1955–56, 1968–69 |
| Everton | 2 | 1984–85, 1985–86 |
| Stoke City | 2 | 1962–63, 1971–72 |
| Wolverhampton Wanderers | 2 | 1951–52, 1959–60 |
| Preston North End | 2 | 1953–54, 1956–57 |
| Blackpool | 2 | 1947–48, 1950–51 |
| West Ham United | 2 | 1963–64, 2010–11 |
| Leicester City | 1 | 2015–16 |
| Blackburn Rovers | 1 | 1993–94 |
| Sheffield Wednesday | 1 | 1992–93 |
| Ipswich Town | 1 | 1980–81 |
| Nottingham Forest | 1 | 1977–78 |
| Fulham | 1 | 1974–75 |
| Derby County | 1 | 1968–69 |
| Burnley | 1 | 1961–62 |
| Luton Town | 1 | 1958–59 |
| Bolton Wanderers | 1 | 1952–53 |
Neville Southall on viimeisin palkinnon voittanut maalivahti. Hänet valittiin vuoden pelaajaksi 1985.
Dennis Bergkamp palkittiin 1998.
Cristiano Ronaldo voitti peräkkäisillä kausilla 2006–07 ja 2007–08.
Steven Gerrard voitti palkinnon kaudella 2008–09.
Scott Parker voitti vuoden pelaaja -palkinnon kaudella 2010–11.
Zak Starkey

| Zak Starkey |
| --- | --- |
 Starkey esiintymässä The Whon kanssa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Zak Richard Starkey
Syntynyt: 13. syyskuuta 1965 (ikä 59)  Hammersmith, Lontoo
Ammatti:  muusikko
Vanhemmat:  Ringo Starr
Muusikko
Aktiivisena:  1980-luku →
Tyylilajit:  hard rock alternative rock britpop post-punk pop rock art rock
Soittimet:  rumpusetti
Yhtyeet:  Oasis The Icicle Works the Lightning Seeds Ringo Starr & His All-Starr Band Johnny Marr and the Healers the Semantics
Levy-yhtiöt:  Republic Main Entry RCA Big Brother SPV Polydor Geffen
Aiheesta muualla
www.kathyszaksite.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Zak Starkey (s. 13. syyskuuta 1965 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka on soittanut rumpuja useissa eri rockyhtyeissä, muun muassa The Whossa ja Oasiksessa.
Elämä ja ura

Zak Starkeyn isä on The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr.
Zak sai ensimmäisen aloittelijan rumpusetin isältään Ringo Starrilta, vaikka kerrotaan myös, että hän olisi saanut sen The Who -yhtyeen rumpali ja Starrin hyvältä ystävältä Keith Moonilta. Moon kuitenkin antoi Zakille hänen ensimmäisen ammattilaistason rumpusetin (Pictures of Lily -setti), jota Moon oli käyttänyt Whon levytyksissä. Moon oli Zakille merkittävä tukija Ringon ja Maureenin erottua ja Ringon muutettua Monacoon.
Zak kiinnostui musiikista kahdeksanvuotiaana. Kymmenen vanhana hän alkoi opiskella itsekseen soittamaan rumpuja saatuaan vain yhden oppitunnin kuuluisalta isältään, joka tiettävästi ei olisi halunnut pojastaan muusikkoa. Vaikka Ringo ylistääkin poikansa taitoja ja lahjoja, hän sanoo ajatelleensa, että Zakista olisi tullut lakimies tai lääkäri eikä rumpali.
12-vuotiaana Zak alkoi jo esiintyä pubeissa yhtyeen kanssa. Teini-iässä Zak oli Next-yhtyeen rumpali. Lopulta hän sai töitä uudelleen kootussa The Spencer Davis Group -yhtyeessä. Vuonna 1985, hieman avioitumisensa jälkeen, Zak julkaisi musikaaliversion ”Wind in the Willows” Eddie Hardinin kanssa. 7. syyskuuta 1985 Zakille syntyi tytär, tehden hänen isästään Ringosta ensimmäisen Beatles-isoisän. Vuonna 1994 hän menetti traagisesti äitinsä, joka kuoli leukemiaan huolimatta luuydinsiirrosta, jossa Zak oli luovuttajana.
Zak vakiinnutti asemansa haluttuna sessiomuusikona ja kyvykkäänä rumpalina. Vuonna 1996 Zak jätti Face-yhtyeensä toteuttaaksensa lapsuudenaikaisen unelmansa liittymällä The Who -yhtyeeseen. Hän on saanut erittäin hyvät arvostelut työstään The Who -yhtyeessä, etenkin Townshendiltä, Daltreyltä ja Entwistleltä, vahvasta ja omintakeisesta rumputyöskentelystään. Hän soittaa edelleen The Whon kanssa.
Zak on jatkanut työtään myös muiden kokoonpanojen kanssa, kuten kiertäen Lightning Seedsin kanssa. Vuonna 2000 Zak oli perustajajäsen Johnny Marr & the Healers -yhtyeessä.
Vuonna 2004 Zak liittyi Oasis-yhtyeen rumpaliksi. Hän oli mukana vuoden 2008 levyllä Dig Out Your Soul ennen kuin erosi yhtyeestä muiden sitoumustensa takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zak Starkey Wikimedia Commonsissa
| n k Oasis |
| --- | --- |
 Liam Gallagher  Noel Gallagher  Paul ”Guigsy” McGuigan  Paul ”Bonehead” Arthurs  Tony McCarroll  Alan White  Gem Archer  Andy Bell  Zak Starkey  Chris Sharrock 
Studioalbumit:  Definitely Maybe  (What’s the Story) Morning Glory?  Be Here Now  Standing on the Shoulder of Giants  Heathen Chemistry  Don’t Believe the Truth  Dig Out Your Soul 
Livealbumit:  Familiar to Millions  Live from The Roundhouse 
Kokoelmat:  The Masterplan  Stop the Clocks 
Singlet: ”Supersonic” ”Shakermaker” ”Live Forever” ”Cigarettes & Alcohol” ”Whatever” ”Some Might Say” ”Roll with It” ”Morning Glory” ”Wonderwall” ”Don’t Look Back in Anger” ”Champagne Supernova” ”D’You Know What I Mean?” ”Stand by Me” ”All Around the World” ”Don’t Go Away” ”Go Let It Out” ”Who Feels Love?” ”Sunday Morning Call” ”The Hindu Times” ”Stop Crying Your Heart Out” ”Little by Little / She Is Love” ”Songbird” ”Lyla” ”The Importance of Being Idle” ”Let There Be Love” ”Stop the Clocks” ”Lord Don’t Slow Me Down” ”The Shock of the Lightning” ”I’m Outta Time” ”Falling Down”
Videoalbumit:  Live by the Sea  ...There and Then  Familiar to Millions DVD  Definitely Maybe – The DVD  Lord Don’t Slow Me Down 
Liittyvät artikkelit:  Diskografia  Kappaleet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Id al-Fitr

| Id al-Fitr> arab. عيد الفطر‎, ‘Īd al-Fiṭr |
| --- | --- |

Valtio:  Maailmanlaajuinen
Vietetään:  Ramadanin päät­ty­mi­sen kun­ni­ak­si. Juh­la on kol­mi­päi­väi­nen ja ajoit­tuu islamilaisen kalenterin kym­me­nen­nen eli šawwal-kuu­kau­den al­kuun.
Järjestämistiheys:  vuosittain
Juhlapäivän tapahtumia:  Juh­lan ai­ka­na pi­de­tään vi­ral­li­sia vas­taan­ot­to­ja, vie­rail­laan ys­tä­vi­en luo­na, an­ne­taan lah­jo­ja, ote­taan käyt­töön uu­sia vaat­tei­ta ja käy­dään su­ku­lais­ten hau­doil­la.
Liittyy:  Islamiin
Id al-Fitr (arab. عيد الفطر‎, ‘Īd al-Fiṭr; myös ʿĪd al-Ṣaghīr; turk. Ramazan Bayramı) on islamilainen juhla, jota vietetään ramadanin, paastokuukauden, päättymisen kunniaksi. Juhla on kolmipäiväinen ja ajoittuu islamilaisen kalenterin kymmenennen eli šawwal-kuukauden alkuun. Sekä sunni- että šiiamuslimit viettävät Id al-Fitriä.
Juhlan viettäminen

Juhlan viettäminen alkaa yhteisrukoukseen osallistumisella ensimmäisenä päivänä auringon noustessa. Id al-Fitr on muslimeille samantapainen juhla kuin joulu. Juhlapäivien aikana järjestetään virallisia vastaanottoja, vieraillaan ystävien luona, annetaan lahjoja, ostetaan uusia vaatteita ja käydään sukulaisten haudoilla. Juhla on noin 70 päivää ennen Id al-Adhaa.
Suomessa juhlitaan samaan tapaan kuin muslimit muualla maailmassa juhlivat Id al-Fitriä, mutta Suomessa juhlaan osallistujia on eri maista. Koska suomalaiset moskeijat ovat pienempiä kun muualla, juhlaa varten varataan yleensä muita tiloja kuten urheiluhalleja.
Muslimien juhlapäivät

Profeetta Muhammedin sanat "Jokaisella kansalla on juhlansa, ja tämä on teidän juhlanne" osoittavat, että kaksi Id-juhlaa (Id al-Adha ja Id al-Fitr) ovat vain muslimeja varten. Islamoppaan mukaan muslimeilla ei ole lupa matkia uskottomien ja monijumalaisten (kuffar/mushrikin) juhlia, koski se sitten ruokaa, pukeutumista, ilotulituksia tai palvontaa. Muslimilapset eivät saa leikkiä, käyttää heidän koristeitaan tai viettää noita juhlia yhdessä heidän kanssaan. Kaikki kaafir-juhlat ovat  haram, kuten joulu, itsenäisyyspäivä, syntymäpäivät tai vappu.
Muslimeilla ei ole muita juhlapäiviä kuin Id al-Fitr ja Id al-Adha. Abu Dawud  kertoi: "Allahin lähettiläs saapui Medinaan ja sen kansalla oli kaksi päivää, jolloin he ilakoivat ja pitivät hauskaa. Hän sanoi: "Mitä ne kaksi päivää ovat?" He sanoivat: "Meillä oli tapana iloita ja leikkiä noina päivinä Jahiliiyan aikana (ennen islamia). Allahin lähettiläs sanoi: "Allah on antanut teille jotakin parempaa kuin ne, ja se on Adha- ja Fitr-juhlat."
Ajankohta

Jossain maissa juhlan alkamisajankohta on sidottu uuden kuunsirpin näköhavaintoon, joten juhlan ajankohta saattaa poiketa laskennallisesta yhdellä päivällä. Koska juhlan alkaminen perustuu kuun kiertoon, se siirtyy joka vuosi noin 11 päivää. Noin 30 vuoden aikana se kiertää tämän takia vuoden ympäri.
Id al-Fitr sijoittuneeselvennä gregoriaanisessa kalenterissa seuraaville päiville:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 17. | heinäkuuta | 2015 |
| 6. | heinäkuuta | 2016 (tai 7.7.) |
| 25. | kesäkuuta | 2017 (tai 26.6.) |
| 15. | kesäkuuta | 2018 |
| 4. | kesäkuuta | 2019 |
| 24. | toukokuuta | 2020 |
| 13. | toukokuuta | 2021 |
| 2. | toukokuuta | 2022 |
| 21. | huhtikuuta | 2023 |
| 10. | huhtikuuta | 2024 |
| 30. | maaliskuuta | 2025 |

Lähde:
Kuvia

Ruokailua Id al-Fitr -juhlan aikaan Malesiassa.
Id al-Fitr -juhla Singaporessa.
Id al-Fitrin juhlimista Mogadishussa Somaliassa 17. heinäkuuta 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Id al-Fitr Wikimedia Commonsissa
Eid: Etiketti ja säännöt Islamopas. Viitattu 25.4.2020.
Id al-Fitr Helinä Rautavaaran Museo. Arkistoitu 26.4.2020. Viitattu 25.4.2020.
Iid al-Fitrin viettoa vuonna 2014 Imaami Alin pyhäkössä Najafissa Irakissa.
Armin van Buuren

| Armin van Buuren |
| --- | --- |
 Van Buuren esiintymässä Kiovassa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Armin Jozef Jacobus Daniël van Buuren
Syntynyt: 25. joulukuuta 1976 (ikä 47) Leiden, Alankomaat
Ammatti:  DJ, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Armin van Buuren AVB Amsterdance Armania Armix Darkstar E=mc² El Guitaro Gaia Gig Gimmick Hyperdrive Inc. Misteri A Perpetuous Dreamer Problem Boy Rising Star The Shoeshine Factory
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  uplifting trance, progressiivinen trance, progressiivinen house
Soittimet:  syntetisaattori, rumpukone, ekvalisaattori
Levy-yhtiöt:  Armada Music
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Armin van Buuren (s. 25. joulukuuta 1976 Leiden, Alankomaat) on hollantilainen trance-musiikkiin keskittynyt DJ ja musiikkituottaja.
Van Buuren on voittanut DJ Magazinen vuosittain järjestämän maailman suosituimman DJ:n tittelin top 100 -äänestyksen vuosina 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012.
Suomessa van Buuren on vieraillut lähes vuosittain.
Van Buurenilla on viikoittainen radio-ohjelma, A State of Trance, jota hän on tehnyt yli 1 000 jakson verran vuodesta 2001 lähtien. Se yksi maailman arvostetuimmista radio-ohjelmista.
Elämä ja ura

Armin van Buuren syntyi Hollannin Leidenissä 25. joulukuuta 1976. Hän valmistui lukiosta vuonna 1995 ja siirtyi collegeen opiskelemaan lakia. Opiskellessaan lakia hän innostui elektronisesta musiikista ja alkoi työskentelemään DJ:nä paikallisessa Nexus-nimisessä klubissa. Van Buurenin musiikkiura alkoi vaatia enemmän aikaa ja hän keskeytti lakiopintonsa väliaikaisesti. Hän kuitenkin suoritti oikeustieteen tutkinnon Oxfordin yliopistossa vuonna 2004. Samalla van Buurenin kotistudio vaihtui ”oikeaan musiikkistudioon”. Hän teki kappaleensa ”Touch Me” ja ”Communication” uudessa studiossaan. Van Buurenin musiikkia on kuvailtu sanoilla euforinen, kohottava, melodinen ja energinen.
Kesäkuussa 2003 julkaistiin van Buurenin ensimmäinen virallinen studioalbumi 76.
Huhtikuussa 2005 julkaistiin ”Shivers”-niminen single. Toinen single ”Serenity” julkaistiin saman vuoden kesäkuussa. Kahta singleä seurasi toinen studioalbumi, Shivers, joka julkaistiin saman vuoden elokuussa. Vuonna 2006 julkaistiin albumin loput singlet ”Who Is Watching” ja ”Control Freak”.
18. huhtikuuta 2008 julkaistiin Arminin kolmas studioalbumi Imagine. Albumilta julkaistiin kokonaiset kuusi singleä, ”If You Should Go”, ”Going Wrong”, ”In and Out of Love”, ”Unforgivable”, ”Fine without You” ja ”Never Say Never”.
Studioalbumiensa ja niistä julkaistujen singlejen lisäksi van Buuren on julkaissut A State of Trance -kokoelma-albumisarjaa. Kokoelmat sisältävät toisten artistien kappaleita, joita van Buuren on miksannut. A State of Trance -albumeita on julkaistu vuosittain vuodesta 2004 lähtien.
Van Buurenin neljäs studioalbumi Mirage julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Albumilta julkaistiin kolme singleä ”Full Focus”, ”Not Giving Up on Love” ja ”This Light Between Us”.
Yksityiselämä

18. syyskuuta 2009 van Buuren avioitui Erika van Thielin kanssa Hollannin Wassenaarissa. Pari tapasi toisensa kummankin ollessa lomailemassa Kreetalla. He avioituivat yhdeksän vuoden seurustelun jälkeen.
Heinäkuussa 2011 parille syntyi tytär. Van Buuren ilmoitti toisen lapsensa syntymästä Tomorrowland-festivaalin aikana heinäkuussa 2013.
Diskografia > Studioalbumit

76 (2003)
Shivers (2005)
Imagine (2008)
Mirage (2010)
Intense (2013)
Embrace (2015)
Balance (2019)
Feel Again (2023)
Diskografia > Miksauskokoelmat > A State of Trance -sarja

A State of Trance 2004 (2004)
A State of Trance 2005 (2005)
A State of Trance 2006 (2006)
A State of Trance 2007 (2007)
A State of Trance 2008 (2008)
A State of Trance 2009 (2009)
A State of Trance 2010 (2010)
A State of Trance 2011 (2011)
A State of Trance 2012 (2012)
A State of Trance 2013 (2013)
A State of Trance 2014 (2014)
A State of Trance 2015 (2015)
Diskografia > Miksauskokoelmat > A State of Trance Yearmix -sarja

A State of Trance Year Mix 2005 (2005)
A State of Trance Year Mix 2006 (2006)
A State of Trance Year Mix 2007 (2007)
A State of Trance Year Mix 2008 (2008)
A State of Trance Year Mix 2009 (2009)
A State of Trance Year Mix 2010 (2010)
A State of Trance Year Mix 2011 (2011)
A State of Trance Year Mix 2012 (2012)
A State of Trance Year Mix 2013 (2013)
A State of Trance Year Mix 2014 (2014)
A State of Trance Year Mix 2015 (2015)
Diskografia > Miksauskokoelmat > Universal Religion -sarja

Universal Religion Chapter One (2003)
Universal Religion 2004 - Live from Armada at Ibiza (2004)
Universal Religion Chapter 3 - Live from Amnesia at Ibiza (2007)
Universal Religion Chapter 4 (2009)
Universal Religion Chapter 5 (2011)
Universal Religion Chapter 6 (2012)
Universal Religion Chapter 7 (2013)
Esiintymiset Suomessa

24. maaliskuuta 2001 – Labyrinth, Helsinki
5. marraskuuta 2004 – La Tour, Helsinki
21. lokakuuta 2005 – Studio 51, Helsinki
11. elokuuta 2006 – Kaivohuone, Helsinki
16. helmikuuta 2008 – Studio51, Helsinki
13. maaliskuuta 2009 – Tapahtumakeskus Voimala, Helsinki
12. maaliskuuta 2010 – Onnela, Vantaa
29. heinäkuuta 2012 – Summer Sound Festival, Helsinki
16. elokuuta 2013 – Weekend Festival, Helsinki
22. helmikuuta 2014 – Helsingin messukeskus, Helsinki
8. elokuuta 2015 – Weekend Festival, Helsinki
6. elokuuta 2016 – Weekend Festival, Helsinki
4. elokuuta 2017 – Weekend Festival, Helsinki
19. heinäkuuta 2019 - Weekend Festival, Helsinki
17. kesäkuuta 2023 – Radio Nova Festival, Helsinki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Armin van Buuren Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Armin van Buuren Myspacessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Lego Toy Story

| Lego Toy Story |
| --- | --- |
 Lego Power Miners -tuotesarjan logo
Valmistusvuodet:  2009–2010
Settimäärä:  15 Lego-sarjaa, 4 Duplo-sarjaa
Lego Toy Story on Lego-tuotesarja, joka pohjautuu Disney Pixarin Toy Story -elokuviin. Ensimmäiset neljä pakettia julkaistiin vuoden 2009 joulukuussa ja seuraavat kaksi julkaistiin vuoden 2010 tammikuussa. Toy Story -teemalla on tehty myös Duplo-legoja.