stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trilateraalinen komissio
Jäseniä > Nykyisiä ja entisiä jäseniä

| --- | --- |
 George H. W. Bush  Jimmy Carter  Dick Cheney  Bill Clinton  Maurice R. Greenberg  Lee Raymond  David Rockefeller  Henry Kissinger  Zbigniew Brzezinski  Paul Volcker  Paul Wolfowitz  Gerald M. Levin  Robert Zoellick  Frank Carlucci  William Cohen  Mary Robinson  Jim Balsillie  Georges Berthoin  Ritt Bjerregaard  John H. Bryan  James E. Burke  Catherine Ann Bertini  Gerhard Casper  Tim Collins  Bill Emmott:  Dianne Feinstein  Martin Feldstein  Hugh Fletcher  David Gergen  Allan Gotlieb  Bill Graham  Mugur Isarescu  Otto Graf Lambsdorff  Liam Lawlor  Pierre Lellouche  Kiichi Miyazawa  Akio Morita  Andrzej Olechowski  Carl Palme  Lucas Papademos  Gerard C. Smith  Jessica Stern  George Vasiliou  Francisco Pinto Balsemão  Maldonado Gonelha  Marcelo Rebelo de Sousa  Miguel Sousa Soares  Isamu Yamashita  Lorenzo Zambrano
Jäseniä > Suomalaisia jäseniä ja osallistujia

Suomalaisia komission jäseniä ja kokouksiin osallistuneita:
Krister Ahlström, (Ahlström-yhtiö)
Esko Aho, (East Office, keskustapuolue, Nokia)
Martti Ahtisaari, (Suomen entinen presidentti)
Aatos Erkko, (Sanoma Oy)
Gustav Hägglund, (puolustusvoimat)
Sirkka Hämäläinen, (Euroopan keskuspankki- EKP)
Juhani Kaskeala
Jyrki Katainen, (EU-komissaari)
Lauri Kivinen, (Ylen toimitusjohtaja)
Sixten Korkman, (Elinkeinoelämän keskusliitto- EK)
Erkki Liikanen, (Suomen pankki)
Pekka Sutela
Vesa Vihriälä
Antti Herlin, (Sanoma Oy)
Juha Rantanen
Janne Virkkunen, (Sanoma Oy)
Max Jakobson
Arne Wessberg, (YLE)
Jäseniä > Ruotsalaisia osallistujia

Marcus Wallenberg, (Skandinaviska Enskilda Banken- SEB)
Peter Wallenberg Jr., (Foundation Asset Management Sweden AB (FAM)
Kirjallisuutta

David Rockefeller: Memoirs.  New York:  Random House, 2002.
Holly Sklar: Trilateralism: The Trilateral Commission and Elite Planning for World Management.  (616 sivua)  South End Press, 1.11.1990.  ISBN 0-89608-103-6
Antony C. Sutton, Patrick M. Wood: Trilaterals Over Washington, Vol. I and II.  The August Corporation, 1979/1981.  ISBN 0-933482-01-9
American Hegemony and the Trilateral Commission (Cambridge Studies in International Relations).  (318 sivua)  Cambridge University Press, 7.11.1991.  ISBN 0-521-42433-X
Bill Wilkerson, Idalou Beacon: The Rockefeller triangle: A country editor's documented report on the Trilateral Commission plan for world government.  (44 sivua) Määritä julkaisija! ASIN B0006E2ZE4
Robert Gaylon Ross: Who's who of the elite: members of the Bilderbergs, Council on Foreign Relations, Trilateral Commission, and Skull & Bones Society (toinen muokattu painos).  San Marcos, Tex:  RIE, 2000.  ISBN 0-9649888-0-1
Geoffrey Geuens: Tous pouvoirs confondus : État, capital et médias à l'ère de la mondialisation.  (470 sivua)  EPO, 15.3.2003.  ISBN 2-87262-193-8
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
The Global Elite: Who are they?
Noam Chomsky: The Carter Administration: Myth and Reality
The Trilateral Commission: Effect on the Middle East
The Political Graveyard's (incomplete) list of Trilateral Commission members
It's in the Book (Arkistoitu – Internet Archive)
The 'C' Word: An American Taboo (Arkistoitu – Internet Archive)
Treasonous agenda of the Trilateral Commission (Arkistoitu – Internet Archive)
Is the Trilateral Commission the secret organization that runs the world?
Tentations de la croisade, attraits de la coexistence (Arkistoitu – Internet Archive)
Pouvoirs opaques de la Trilatérale (Arkistoitu – Internet Archive)
publicintelligence.net/trilateral-commission-complete-membership-list-may-2010/
Trikloorisilaani

| Trikloorisilaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10025-78-2
PubChem CID:  24811
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  SiHCl3
Moolimassa:  135,448 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön neste
Sulamispiste:  –126,5 °C 
Kiehumispiste:  31,8 °C
Tiheys:  1,34 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa, liukenee bentseeniin, tetrakloorimetaanin ja hiilidisulfidiin
Trikloorisilaani eli piikloroformi (SiHCl3) on silaanin kloorijohdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa erittäin puhtaan piin ja silikonipolymeerien valmistuksessa sekä orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa trikloorisilaani on väritöntä höyryävää nestettä. Aine on voimakkaasti syövyttävää ja reagoi kiivaasti niin veden kuin happojen ja emäksienkin kanssa.
Valmistus

Trikloorisilaania voidaan valmistaa jauhemaisesta piistä ja vetykloridista. Reaktio tapahtuu 300 °C:n lämpötilassa ja on hyvin eksoterminen. Sivutuotteina muodostuu vetykaasua ja piitetrakloridia.
Käyttö > Käyttö piin valmistuksessa

Raakapiistä valmistetaan trikloorisilaania käsittelemällä sitä suolahapolla. Trikloorisilaani erotetaan epäpuhtauksista jakotislauksen avulla ja tämän jälkeen se pelkistetään vedyn avulla piiksi ja suolahapoksi. Tämän jälkeen piistä valmistetaan tankoja.
Käyttö > Käyttö silikonien valmistuksessa

Trikloorisilaani hajoaa veden vaikutuksesta suolahapoksi ja silanoleiksi, jotka muodostavat edelleen siloksaaneja. jotka voivat muodostaa pitkiä polymeeriketjuja, silikoneja.
Käyttö > Orgaaninen synteesi

Trikloorisilaani on käyttökelpoinen reagenssi pelkistettäessä imiinejä amiineiksi. Trikloorisilaanin etuna on sen helppokäyttöisyys ja halpuus. Menetelmä on myös hyvin enantioselektiivinen.
Turvallisuus

Trikloorisilaani on voimakkaasti syövyttävä ja ärsyttävä yhdiste. Aine aiheuttaa hengitettynä kurkkukipua ja hengitysvaikeuksia ja nieltynä vatsakipuja ja jopa tajuttomuuden. Altistuminen trikloorisilaanille voi aiheuttaa astman tai keuhkoödeeman.
Yvonne Rüegg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yvonne Rüegg |  Yvonne Rüegg |  Yvonne Rüegg |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 | suurpujottelu |  |
Yvonne Rüegg (s. 2. elokuuta 1938 Chur, Graubünden, Sveitsi ) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Rüegg voitti kultaa Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisten suurpujottelussa. Hän kukisti loppuajallaan 1.39,9 hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen Penelope Pitoun 0,1 sekunnilla.
Melita Rühn

Melita Ruhn vuonna 1980.
Melita Rühn (s. 19. huhtikuuta 1965 Sibiu) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Rühn saavutti Moskovan 1980 olympialaisissa kolme mitalia. Joukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa. Hän keräsi 13:nneksi parhaat pisteet mutta ei päässyt henkilökohtaisen moniottelun finaaliin koska ei ollut kolmen parhaan romanialaisen joukossa. Hypyssä Rühn saavutti pronssia 19,650 pisteellä ja nojapuilla hän jakoi pronssimitalin samat 19,775 pistettä saaneiden Steffi Kräkerin ja Marija Filatovan kanssa.
Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 Rühn saavutti kultaa joukkuekilpailussa sekä pronssia moniottelussa ja permannolla.
Ruutmylly

Porohovyjen kunnallishallintoalue Pietarin kartalla
Ruutmylly (ven. По́роховые, Porohovyje) on historiallinen kaupunginosa ja nykyinen Krasnogvardeiskin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Ohtajoen vasemmalla rannalla.
Vuonna 1715 Ohtajoen kosken rannalle rakennettiin Pietari I:n määräyksestä ruutitehdas, jonka ympärille syntyi asutusta. 1700-1800-luvuilla Ruutmylly oli Pietarin teollinen esikaupunki. Vuonna 1917 se liitettiin kaupungin alueeseen. Nähtävyyksiä ovat klassistiset Žernovkan kartano (1700-luvun loppu) ja profeetta Eliaan kirkko (1781–1785) sekä ruutitehtaan rakennukset.
Rževkan-Porohovyjen (Orskoin-Ruutmyllyn) alueelle on 1970-luvulta lähtien rakennettu laaja lähiökeskittymä. Nykyisen Krasnogvardeiskin piirin Porohovyjen kunnallishallintoalueella (entiseltä nimeltä Pietarin 35. kunnallishallintoalue) on noin 120 000 asukasta.
Aiheesta muualla

Ruutmylly Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
| n k Pietarin hallinnollinen jako |
| --- | --- | --- |
 Liittovaltiokaupunki  Leningradin alue 
| Amiraliteetti |  Kolomna  Sennoi  Amiraliteetti  Semjonovski  Izmailovskoje  6. kunnallishallintoalue  |  |
| Vasilinsaari |  7. kunnallishallintoalue  Gavan  Vasiljevski  Morskoi  Alaissaari  |  |
| Viipuri |  Levassova  Parkala  Sampsonijevskoje  Svetlanovskoje  Sosnovskoje  15. kunnallishallintoalue  Parnas  Suvala-Ozerki  |  |
| Kalinin |  Rastaala  Akademitšeski  Suomi  21. kunnallishallintoalue  Piskarjovka  Severnyi  Prometei  |  |
| Kirov |  25. kunnallishallintoalue  Uljaala  Taasnoi  Autuansaari  Narva  Krasnenkaja retška  Morskije vorota  |  |
| Kolpina |  Kolpina  Metallostroi  Petro-Slavjanka  Pontonnyi  Sapjornyi  Ust-Ižora  |  |
| Krasnogvardeiski |  Polsteri  Suuri-Ohta  Pieni-Ohta  Ruutmylly  Orskoi  |  |
| Kraassela |  Kraassela  Eteläinen Primorje  Sosnovaja Poljana  Liiha  Rötsänsilta  Jugo-Zapad  Konstantinovskoje  |  |
| Kronstadt |  Kronstadt  |  |
| Kurort |  Siestarjoki  Terijoki  Valkeasaari  Kellomäki  Metsäkylä  Raavski  Kuokkala  Vammelsuu  Lautaranta  Ollila  Tyrisevä  |  |
| Moskova |  Moskovskaja Zastava  Gagarinskoje  Novoizmailovskoje  47. kunnallishallintoalue  Zvjozdnoje  |  |
| Neva |  Nevskaja zastava  50. kunnallishallintoalue  Obuhovo  Tuntia  53. kunnallishallintoalue  54. kunnallishallintoalue  Neva  Okkervil  57. kunnallishallintoalue  |  |
| Petrograd |  Korpisaari  Koivusaari  Kronverkskoje  Posadski  Tškalovski  Vvedenski  |  |
| Pietarhovi |  Lomonosov  Pietarhovi  Strelna  |  |
| Primorje |  Lahti-Olkina  65. kunnallishallintoalue  Tšornaja retška  Komendantski aerodrom  Ozero Dolgoje  Juntolovo  70. kunnallishallintoalue  Revonnenä  |  |
| Puškin |  Aleksanskoi  Pauluskoi  Puškin  Suosaari  Tärölä  |  |
| Frunze |  Volkovskoje  72. kunnallishallintoalue  Kupsila  Georgijevski  75. kunnallishallintoalue  Balkanski  |  |
| Pietarin keskusta |  Dvortsvyi  78. kunnallishallintoalue  Liteinyi  Smolninskoje  Ligovka-Jamskaja  Vladimirski  |  |
Ruusuvatsakerttuli

| Ruusuvatsakerttuli |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Punavatsakerttulit Granatellus
Laji::  venustus
Kaksiosainen nimi
 Granatellus venustus  Bonaparte, 1850 
Alalajit
 G. v. francescae  G. v. melanotis  G. v. venustus 
Katso myös
   Ruusuvatsakerttuli Wikispeciesissä   Ruusuvatsakerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruusuvatsakerttuli (Granatellus venustus) on Meksikossa elävä kardinaaleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan ruusuvatsakerttuli on noin 14 cm. Koiras on päästään, selästään ja siivistään musta. Päässä on valkea laikku ja pyrstön reunasulat ovat valkeat. Sen vatsa on punainen ja kyljet valkoiset. Naaras on väritykseltään pääosin ruskea ja vatsa on hieman muuta ruumista vaaleampi. Alaperä on naaralla punertava.
Elinympäristö ja lisääntyminen

Ruusuvatsakerttulia tavataan pensaikkoisissa metsissä, tiheiköissä ja metsien reunamilla. Erityisesti lajia tavataan trooppisissa lehti- ja sekametsissä. Lajin elinympäristön laajuus on noin 180 000 neliökilometriä.
Pesän laji rakentaa puuhun noin puolentoista metrin korkeuteen. Pesänrakentamisessa käytetään naavatillandsiaa, kurkkukasvien kärhiä ja Lassiasis-suvun kukkia. Naaras munii valkoisia munia, joita se hautoo yksin. Koiras kuitenkin auttaa poikasten ruokkimisessa.
Naaras
Ryhtä

Ryhtä on kylä Somerolla Paimionjoen vesistön etelärannalla noin 10 kilometriä Somerolta Kosken suuntaan. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 19, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 43. suurimman. Ryhdän naapurikyliä ovat Kärilä lännessä, Lahti pohjoisessa, Kimala idässä ja Syvänoja etelässä. Kylä kuuluu Pyölin postinumeroalueeseen 31530 Pyöli.
Historialtaan Ryhtä on yksinäistalo, joka säilyi jakamattomana aina vuoteen 1927. Vanhalla kylätontilla Paimionjoen rannalla sijaitseva tilan talouskeskus muodostaa maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Nimi Ryhtä esiintyy Suomessa Someron Ryhdän ohella vain talonnimenä Tammelan Kallion kylässä. Nimet kuitenkin lienevät toisistaan riippumattomia. Isossajaossa kylä on ollut omana jakokuntanaan, mutta alun perin sen arvellaan olleen samaa jakokuntaa viereisten Kimalan, Kärilän, Lahden ja Pyölin kanssa.
Anthony Ryle

Anthony Ryle (2. maaliskuuta 1927 – 29. syyskuuta 2016) oli brittiläinen lääkäri ja alkujaan psykoanalyyttisen koulutuksen saanut psykoterapeutti, joka tunnetaan parhaiten  kognitiivis-analyyttisen psykoterapian (KAT) kehittäjänä.
Ryle kiinnostui mielenterveydestä toimiessaan yleislääkärinä Lontoossa. Sittemmin hän toimi muun muassa Sussexin yliopiston terveyspalvelujen johtajana (1964–76) ja Lontoon Pyhän Thomasin sairaalan (St. Thomas Hospital) konsultoivana psykoterapeuttina (1980–92) ja sai kunniajäsenen aseman alan oppilaitoksessa (Royal College of Psychiatrists).
Hänen kirjojaan ovat muun muassa
Neurosis in the Ordinary Family (1967)
Student Casualties (1969),
Frames and Cages (1975),
Psychotherapy, A Cognitive Integration of Theory and Practice (1982),
Cognitive-Analytic Therapy: Active Participation in Change (1990),
Cognitive Analytic Therapy and Borderline Personality Disorder (1997), ja
Introducing CAT: Principles and Practice (2002).
Anthony Ryle toimi myös Suomen ensimmäisen KAT-psykoterapeuttikoulutuksen luennoitsijana (1986–1988). Hänen rinnallaan kognitiivis-analyyttista psykoterapiaa kehitti myöhemmin esimerkiksi suomalainen professori Mikael Leiman.
Ruusukvittenit

| Ruusukvittenit |
| --- | --- |
 Japaninruusukvittenin (Chaenomeles japonica) hedelmiä.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Ruusukvittenit Chaenomeles  Lindl. 
Katso myös
   Ruusukvittenit Wikispeciesissä   Ruusukvittenit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruusukvittenit (Chaenomeles) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva ruusukasvisuku, jossa on matalina pensaina kasvavia kasveja. Viisiterälehtiset kukat ovat halkaisijaltaan noin 3–4,5 cm.
Ruusukvittenipensaat tuottavat ulkomuodoltaan omenaa muistuttavia happamia hedelmiä, jotka sisältävät paljon orgaanisia happoja, kuten C-vitamiinia. Ruusukvitteneiden hedelmät sopivat hyytelöiden ja hillojen valmistamiseen hyvin, sillä niissä on voimakas aromi ja ne sisältävät pektiiniä. Hedelmistä voidaan tehdä myös esimerkiksi marmeladia ja mehua. Hedelmät kypsyvät myöhään syksyllä. Ruusukvitteniä voidaan käyttää myös koristekasvina ja kasvattaa bonsaina.
Ruusukvittenit eivät tuota hedelmää, jos kukkia ei ole pölyttänyt siitepöly toisesta yksilöstä.
Lajit

Ruusukvitteneihin kuuluu kolme lajia:
Chaenomeles cathayensis
Chaenomeles japonica – japaninruusukvitteni
Chaenomeles speciosa – kiinanruusukvitteni
Nimettyjä lajien välisiä risteymiä on neljä:
Chaenomeles × superba (C. speciosa × C. japonica) – tarharuusukvitteni
Chaenomeles × vilmoriana (C. speciosa × C. cathayensis)
Chaenomeles × clarkiana (C. japonica × C. cathayensis)
Chaenomeles × californica (C. × superba × C. cathayensis)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Chaenomeles
Suomen Lajitietokeskus: Ruusukvittenit – Chaenomeles
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q157616  Wikispecies: Chaenomeles  APNI: 216069  BOLD: 403672  CoL: 3LGD  EoL: 29939  EPPO: 1CNMG  FNA: 106309  FoC: 106309  GBIF: 3000607  GRIN: 2337  iNaturalist: 61237  IPNI: 33706-1  IRMNG: 1071378  ITIS: 500941  NBN: NHMSYS0000457103  NCBI: 36603  NZOR: fdd978f6-51da-4afb-992d-7cd6cb762c16  Open Tree of Life: 366131  PLANTS: CHAEN6  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:331479-2  Tropicos: 40005040  VASCAN: 1876  VicFlora: cbe7f2e5-4cf3-4b96-b76c-dec6e17b0bd6  WFO: wfo-4000007479
Ruutimylly

Ruutimylly oli mylly, jossa valmistettiin mustaruutia. Nämä ruutimyllyt olivat kemianteollisuuden alku ja kemian prosessiteollisuuden lähtökohta Euroopassa.
Eurooppalaiset valtakunnat pyrkivät saamaan sodankäyntiinsä omavaraisuutta luomalla ruudinvalmistusta ruutimyllyissä. Mustaruuti valmistettiin näissä ainesosistaan puuhiilestä, salpietarista ja rikistä. Salpietaria saatiin salpietarikeittämöistä, puuhiiltä sysiä hiilestämällä ja rikkiä malmiesiintymistä louhimalla.
Ruutimyllyt ruutitehtaiden edelläkävijöinä

Ruutimyllyjä pidettiin jo 1500-luvulla toiminnassa Suomen puolustuslinnojen yhteydessä. Myös rintaman tarpeisiin perustettiin ruutimyllyjä sodankäynnin tarpeisiin. Ruutimyllyn toimintaa johti ja käskytti ruutimestari.
Suomessa ruutimyllyjen toiminta keskitettiin 1600-luvun kuluessa ruutitehtaille, jotka sijaitsivat pääsääntöisesti Ruotsissa. Suomessa toimi Ruotsin vallan aikana kaksi pienehköä ruutitehdasta Marttilassa ja Mustasaaressa. Toiminta kuitenkin siirtyi pikkuhiljaa Ruotsiin siten että Isovihan jälkeen ruudinvalmistus oli siirtynyt Suomesta kokonaan Ruotsiin. Venäjän-vallan alkuaikoina tuli taas ajankohtaiseksi ruutitehtaiden perustaminen Suomeen. Ruutia näet käytettiin lisääntyvässä määrin muutenkin kuin sotilaallisesti. Kahden rauenneen ruutitehtaan perustamishankkeen jälkeen onnistui ruutitehtaan perustaminen Östermyran ruukkiin, jossa tehdas aloitti vuonna 1828.
Ruudin valmistus ruutimyllyssä

Seinäjoen Östermyran ruutimyllyn reseptin mukaan mustaruudin valmistus alettiin jauhamalla erikseen salpietari, hiili ja rikki, jonka jälkeen nämä sekoitettiin suhteessa 75:15:10. Tämä seos sitten sekoitettiin ruutimyllyssä, joka oli nahalla sisältä vuorattu sylinteri. Ruutimyllyä pyöritettäessä sekoittumista edistettiin messinkikuulilla, jotka sekoittivat vapaasti ruutimassaa. Näin saatu ruuti kostutettiin vedellä ja prässättiin levyiksi. Levyt murettiin puukuulilla murskaten ja eri vahvuisilla sihdeillä lajitellen ruutirakeiksi. Sihdattu ruuti kuivattiin kolmen päivän ajan 56 asteen lämmössä. Tämän jälkeen ruutirakeet vielä puhdistettiin ruutipölystä. Hienoin ruutirae saatettiin vielä kiillottaa pyörivässä tynnyrissä. Kukin ruutilaji pakattiin 40 kilon vetoisiin ruutitynnyreihin.
Pamela Ryan

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | 80 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | 80 m aitajuoksu |  |
Pamela Ryan (o.s. Kilborn, s. 12. elokuuta 1939) on entinen australialainen pika-aitajuoksija.
Pamela Ryan, silloiselta nimeltään Kilborn, voitti Kansainyhteisön kisoissa 1962 kultaa 80 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä. Osakassa 25. lokakuuta 1964 hän sivusi aitamatkan maailmanennätystä 10,5 s ja ylti samaan tulokseen Tokion olympialaisissa mutta jäi pronssimitalille. Melbournessa 6. helmikuuta 1965 hän otti aitajuoksun maailmanennätyksen kokonaan itselleen tuloksella 10,4 s. Vuonna 1966 hän voitti Kansainyhteisön mestaruudet 80 metrin aitajuoksussa ja 4 × 110 jaardin viestijuoksussa.
Méxicon 1968 kisoissa Pamela Kilborn juoksi ajan 10,4 s mutta jäi hopealle maailmanennätyksen juosseen nuoren maannaisensa Maureen Cairdin takana. Vuonna 1969 hän paranteli useaan otteeseen 200 metrin aitajuoksun maailmanennätystä 26,6 sekunnista aina 25,8:ään. Vuonna 1970 hän uusi Kansainyhteisön mestaruutensa pika-aidoissa ja -viestissä ja vuonna 1971 kohensi 200 metrin aitajuoksun ME-tulosta 25,7 sekuntiin. Vielä vuoden 1972 kesäkuussa 157-senttinen rouva Ryan sivusi Varsovassa 100 metrin aitajuoksun maailmanennätystä 12,5 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän juoksi ajan 12,98 s, joka riitti neljänteen sijaan.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 jaardia 10,6 s
100 metriä 11,4 s
200 metriä 23,6 s
80 metrin aitajuoksu 10,4 s (ME)
100 metrin aitajuoksu 12,5 s (ME)
200 metrin aitajuoksu 25,7 s (ME)
Pituushyppy 624 cm
Viisiottelu 4672 p
Ryppylahorusokas

| Ryppylahorusokas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Pluteaceae
Suku::  Lahorusokkaat Pluteus
Laji::  plautus
Kaksiosainen nimi
 Pluteus plautus  Quél. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ryppylahorusokas (Pluteus plautus) on kellomainen, vaalea lahorusokaslaji. Sen jalka ja malto ovat valkosia. Sienen heltat ovat valkoiset ja muuttuvat vanhemmiten punertaviksi. Sieni ei kelpaa ruokapöytään, sillä se saattaa olla myrkyllinen. Se kasvaa harvinaisena laholla lehtipuulla.
Ruumis

Vitruviuksen mies, Leonardo da Vincin kuuluisa piirros ihmisruumiista ja sen mittasuhteista.
Ruumis tarkoittaa ihmisen tai eläimen sekä elävää että kuollutta elimistöä.
Elävä

Elävän ruumiin tutkimista kutsutaan anatomiaksi. Ainoastaan elävää ruumista tarkoittavia sanoja ovat vartalo ja keho. Suomenkielinen sana keho keksittiin Lääketieteen sanastolautakunnan ja Kielitoimiston ensimmäisen hoitajan Hannes Tepon yhteistyön tuloksena vuonna 1945, kun lääketieteen piirissä syntyi tarve sanallisesti erotella kuollut ja elävä ruumis toisistaan. On mahdollista, että sanalle keho otettiin mallia suomen sukukielestä virosta, jossa elävää ruumista tarkoittaa sana keha; toisaalta sana keho esiintyy jo Elias Lönnrotin sanakirjassa kehän synonyyminä.

Oikeustoimikelpoisena pidetään henkilöä, joka on “täysissä sielun ja ruumiin voimissa“ eli on “täysjärkinen“.
Kuollut

Kuollutta ruumista kutsutaan myös kalmoksi. Vanha kalmon synonyymi on myös hunnu, joka on oikeastaan säilynyt vain sanonnassa "joutua hunninkoon / hunningolle", tarkoittaen "kalmistoon". Kansanrunous tuntee myös hahmon "Hunnun Herra", varhaisen lähetyssaarnaajan. Nimen selityksenä kristittyjen krusifiksit ja puheet ruumiista ja ylösnousemuksesta. Kuolemaa tarkoittava sana kalma viittaa joskus vainajaan tai kuolleeseen ruumiiseen. Sekaannusten välttämiseksi sanasta kalma on johdettu jo 1940-luvulla uudissana kalmo tarkoittamaan vain kuollutta ruumista; sanan keksi kielilautakunta vuonna 1948. Kuolleesta tai kuolevasta ruumiista on ennen käytetty myös nimitystä marras, mutta marras viittaa myös muuhun kuolevaan (esimerkiksi luonto syksyllä, marraskesi) aaveisiin ja kuoleman enteisiin.
Monesti kuolleesta ruumiista käytetään nimitystä vainaja, kun halutaan korostaa kuolleen henkilön henkistä puolta. Kuollutta eläimen ruumista kutsutaan usein raadoksi tai haaskaksi, etenkin teuraseläimillä myös ruhoksi.
Arkeologiassa ja toisinaan muutenkin ruumista, yleensä pitkälle hajonnutta, voidaan kutsua ihmisen jäännöksiksi. Kuolleen ruumiin tutkimista kutsutaan patologiaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ihmisen jäännökset Tampereen luonnontieteellisen museon dioraamassa. Maassa makaava muoviluuranko esittää auto-onnettomuuden uhria.
Nikolai Rysakov

Nikolai Rysakov
Nikolai Ivanovitš Rysakov (ven. Никола́й Ива́нович Рысако́в; 14. toukokuuta (J: 2. toukokuuta) 1861 nykyisen Vologdan alueen Belozerskin piirin Kurdjukin tehdas – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Nikolai Rysakov syntyi porvarisperheeseen. Hän opiskeli Pietarin vuori-instituutissa ja liittyi syksyllä 1879 Narodnaja volja -järjestöön. Rysakov osallistui Aleksanteri II:n murhaan. Hän heitti ensimmäisen pommin, joka rikkoi keisarin vaunut, mutta ei vahingoittanut Aleksanteria. Rysakov pidätettiin ja kuulusteluissa hän kertoi yksityiskohtaisesti murhan valmistelusta ja Narodnaja voljan toiminnasta. Tästä huolimatta hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin neljän muun murhan osanottajan, Andrei Željabovin, Sofja Perovskajan, Nikolai Kibaltšitšin ja Timofei Mihailovin kanssa Pietarin Semjonovskin kentällä.