stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muumio (vuoden 1999 elokuva)
Juoni

Elokuvan alussa vuonna 1290 eaa. pääpappi Imhotep ja faaraon rakastajatar Anck-su-namun tappavat faarao Seti I:n. Anck-su-namun tekee itsemurhan, ja Imhotepin on tarkoitus herättää hänet kuolleista. Imhotepin aikomus kuitenkin paljastuu, ja hänet haudataan ikuiseen elämään kirottuna lukitussa sarkofagissa lihaa syövien skarabee-kuoriaisten kanssa kuolleiden kaupunkiin Hamunaptraan.
3 000 vuotta myöhemmin vuonna 1923 käydään samaisessa kaupungissa veristä kamppailua, jossa Ranskan muukalaislegioona ja Medjait (kaupungin vartijat) taistelevat. Ainoat legioonalaiset, jotka pelastuvat ovat yhdysvaltalainen Rick O’Connell ja pelkurimainen Benny Gabor. Kolme vuotta myöhemmin kauniin kirjastonhoitajan Evelynin veli, Jonathan, löytää Kuolleiden kirjan avaimen ja löytää avaimen sisältä kartan. Jonathan ei ole varma kartan kaupungista, mutta Evelyn yhdistää sen kadonneeseen Hamunaptran kaupunkiin. Evelyn ja hänen veljensä pelastavat kadonneen kaupungin sijainnin tietävän entisen muukalaislegioonan sotilaan Rick O’Connellin hirttäjäisistään. Evelyn kiistelee ennen Rickin pelastamista vankilanjohtajan kanssa hänen vapaudestaan, mutta pian vankilanjohtaja uskoo Evelyniä ja päästää Rick O’Connellin hirrestä. Kuitenkin neljäsosa saaliista pitää luovuttaa vankilanjohtajalle. Pian he ovat matkalla laivalla. He tapaavat siellä joukon amerikkalaisia, jotka yrittävät myös löytää kadonnutta kaupunkia. Heidän oppaanaan on Benny Gabor. Matkaa hidastavat jokirosvot, jotka yrittävät saada Hamunaptran kartan ja avaimen, jolla elokuvan edetessä on suuri merkitys.
Perillä kadonneessa kaupungissa he aloittavat kaivaukset. Amerikkalaiset yrittävät Anubisin patsaan juurelta ja Carnahanit O’Connellin ja vankilanjohtajan kanssa sen alapuolelta.
Amerikkalaiset löytävät kirotun arkun ja saavat kirouksen päällensä. Arkusta löytyy Kuolleiden kirja, jonka Evelyn varastaa amerikkalaisilta. Evelyn herättää vahingossa ylipappi Imhotepin henkiin lukemalla kirjaa.
Herätessään Imhotep tuo mukanaan Egyptin kymmenen vitsausta. O’Connell yrittää tappaa Imhotepin, mutta ei onnistu, sillä Imhotep on kuolematon. He palaavat Kairoon. Imhotep seuraa heitä sinne, apurinaan Beni. Imhotep haluaa Kuolleiden kirjan ja Evelynin herättääkseen Anck-su-namun henkiin. Evelyn keksii keinon tappaa Imhotep. Tarvitaan vain Kultainen kirja, joka löytyy Horuksen patsaan alta.
Jonkin ajan kuluttua Imhotep sopii Evelynin, Rickin, Jonathanin, Ardethin ja kirjastonhoitajan kanssa, että mikäli hän saa Evelynin, hän säästää muut. Imhotep kuitenkin pettää lupauksensa, nappaa Evelynin ja yrittää tappaa muut. Rick, Jonathan ja Ardeth lähtevät Imhotepin perään Hamunaptraan. He löytävät faaraon aarteen, mutta Imhotepin papit hyökkäävät heidän kimppuunsa. Lopulta he löytävät Horuksen patsaan ja kirjan. He selviytyvät juuri ja juuri, kun Jonathan onnistuu lukemaan Kultaisen kirjan alun. Papit kääntyvät Imhotepiä vastaan ja tämä muuttuu kuolevaiseksi. Lopulta O’Connell surmaa hänet. Rick, Evelyn ja Jonathan pakenevat tuhoutuvasta kaupungista, ja Hamunaptra tuhoutuu lopullisesti.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brendan Fraser   | … |  Richard ”Rick” O’Connell   |
|  Rachel Weisz   | … |  Evelyn ”Evy” Carnahan   |
|  John Hannah   | … |  Jonathan Carnahan   |
|  Arnold Vosloo   | … |  Ylipappi Imhotep / Muumio   |
|  Jonathan Hyde   | … |  Dr. Allen Chamberlain   |
|  Kevin J. O’Connor   | … |  Beni Gabor   |
|  Oded Fehr   | … |  Ardeth Bay   |
|  Erick Avari   | … |  Dr. Terence Bey   |
|  Bernard Fox   | … |  Kapteeni Winston Havelock   |
|  Stephen Dunham   | … |  Isaac Henderson   |
|  Corey Johnson   | … |  David Daniels   |
|  Tuc Watkins   | … |  Bernard Burns   |
|  Omid Djalili   | … |  Warden Gad Hassan   |
|  Aharon Ipalé   | … |  Faarao Seti I   |
|  Patricia Velásquez   | … |  Anck-su-namun   |
Arnell

Arnell on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1885. Suku on lähtöisin Hälsinglandista Arnön kylästä, mistä Lars Jonsson (1598–1669) siirtyi kauppiaaksi ja raatimieheksi Hudiksvalliin. Hänen poikansa maisteri Jonas Laurentii Arnell (1642–1707) teki laajoja ulkomaanmatkoja Hollantiin, Ranskaan ja Englantiin yhdessä Axel Sparren ja Leonhard Possen kanssa. Jonas Laurentii Arnellin poika, vuorikollegion presidentti Carl Arnell (1690–1767) aateloitiin vuonna 1743 ja veljenpoika Lars Arnell (1781–1856) toimi Sotatieteellisen seuran jäsenenä ja tästä jäsenyydestä erottuaan hän muutti Suomeen vuonna 1825.
Arnemuiden

Kaupungin vaakuna.
Arnemuiden on pieni kaupunki Middelburgissa, Zeelandin provinssissa Alankomaissa. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1574. Kaupungissa oli 5 370 asukasta vuonna 2007.
Net Yaroze

Net Yaroze (1997) on Sony Computer Entertainmentin kehittämä PlayStationin erikoisversio, jolla voi ohjelmoida PlayStation-pelejä. Sen tekee erikoiseksi se, että siinä ei ole aluekoodirajoituksia ja siinä on sisäänrakennettu ohjelmointikieli. Yhdysvalloissa se maksoi n. 750 dollaria. Vaikka Net Yarozessa ei ollut aluekoodirajoituksia, niin siitä oli kolme eri versiota, Japani (DTL-H3000), Pohjois-Amerikka (DTL-H3001) ja Euroopan ja Australian (DTL-H3002). DTL-H3002 käynnistyy PAL-tilassa, kun muut käynnistyvät NTSC-tilassa.
Euroopan Net Yaroze -paketti sisältää:
Net Yaroze PlayStation -konsoli (mattamusta)
2 kpl Playstation DualShock -ohjainta (mattamusta)
Virtajohto
AV-kaapeli
Eurooppa-AV-adapteri
Net Yaroze Boot Disc (väriltään vihertävä)
Net Yaroze -ohjelmapäivityslevy, jolle haetaan netistä uusimmat ohjelmapäivitykset
Käyttökortti (muistuttaa muistikorttia, tarvitaan käynnistykseen)
Kaapeli, jolla Net Yaroze yhdistetään tietokoneeseen
1 "Start Up Guide", ohjekirja
1 "Library Reference", ohjekirja
1 "User Guide", ohjekirja
Muuta

Official Playstation Magazine -lehden mukana tulleilla demolevyillä on Net Yarozella tehtyjä pelejä, 1990-luvun lopulta vuoteen 2004 asti.
Muutamia tunnetuimpia pelejä

Between The Eyes
Blitter Boy (Chris Chadwick)
Bouncer 2
Clone
Dog Tale
Gravitation
Haunted Maze
Hover Car Racing
The Incredible Coneman
Mah Jongg (Gerhard Rittenhofer)
Psychon
Pushy 2
Rocks'n'Gems (Gerhard Rittenhofer)
Terra Incognita
Total Soccer
Käännös suomeksi
Arnfinn Bergmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arnfinn Bergmann |  Arnfinn Bergmann |  Arnfinn Bergmann |  |
Maa:  Norja
Mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Oslo 1952 | Mäkihyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lake Placid 1950 | Mäkihyppy |  |
Arnfinn Bergmann (14. lokakuuta 1928 Trondheim, Norja – 13. helmikuuta 2011) oli norjalainen mäkihyppääjä.
Bergman voitti 1950 Lake Placidin MM-kisoissa pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin, 23-vuotiaana, Oslon olympialaisissa yli 130 000 -päisen kotiyleisönsä edessä Holmenkollenilla hän voitti olympiakultaa.
Norjan mestaruuden Bergmann voitti vuosina 1952, 1953 ja 1958. Tammi-helmikuussa 1955 hän voitti Sveitsin mäkiviikon. Mäkihyppyuransa hän lopetti vuonna 1959.
Annie Caron

Annie Caron (s. 10. elokuuta 1941 Pariisi) on ranskalainen kilpauimari.
Caron edusti Ranskaa Rooman olympialaisissa 1960 mutta ei yltänyt loppukilpailuihin. Hän sijoittui alkuerissä yhdeksänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, kymmenenneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 18:nneksi 100 metrin perhosuinnissa.
Annie Caronin pikkusisko Christine Caron on uinnin Euroopan-mestari ja olympiamitalisti.
Mähe

| Mähe |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Pirita
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,82 km²
Väkiluku (1.1.2018):  6 681
 – Väestötiheys:  2 369,1 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mähe on asuinalue (vir. asum) Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 282 hehtaaria ja väkiluku 6 681 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 65 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mähe Wikimedia Commonsissa
Montpellier

| Montpellier |
| --- | --- |

 vaakuna
 Montpellier
 Koordinaatit: 43°36′43″N, 3°52′38″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Oksitania
Departementti:  Hérault
Arrondissementti:  Montpellier
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
 – Pormestari:  Philippe Saurel (2014 - )
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,88 km²
Väkiluku (2016):  281 613
 – Väestötiheys:  4 524 as./km²
 – Metropolialue:  542 867
 
 www.montpellier.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montpellier ([mɔ̃pəlje] tai [mɔ̃pɛlje]; oksitaaniksi Montpelhièr) on  Hérault’n departementin pääkaupunki Etelä-Ranskassa Lèzjoen varrella lähellä Välimeren rantaa 125 kilometriä Marseillesta luoteeseen. Kaupunki perustettiin 700-luvulla markkinapaikan ympärille. Montpellier on Ranskan viidenneksi suurin yliopistokaupunki Pariisin, Toulousen, Lillen ja Lyonin jälkeen. Asukkaita vuonna 2006 oli 251 634 ja lähialueet mukaan luettuna noin 460 000. Montpellier on vilkas ja kansainvälinen opiskelijakaupunki (n. 60 000 opiskelijaa).
Montpellier on vilkas viinikaupan keskus vuotuisine messuineen. Kaupungissa on kemian-, elektroniikka-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta.
Historiaa

Kaupungin kuuluisa yliopisto on perustettu 1289. Jouduttuaan Ranskalle 1349 Montpellier koki nousukauden yliopistonsa huomattavan lääketieteellisen tiedekuntansa ansiosta.
Kaupunki oli hugenottien, Ranskan reformoidun uskontunnustuksen puolustajien keskuspaikkoja, jonka Ludvig XIII valtasi vuonna 1622.
Nykyaikainen kehitys alkoi rautatien tulon mukana 1800-luvun puolivälissä.
Merkittävimmät nähtävyydet

kaupungin historiallinen keskus L’Écusson
goottilainen Saint Pierren katedraali, Le Cathédrale Saint Pierre 1300-luvulta
Saint Annen kirkko, L’église Saint Anne
L’église Saint Roch
keskusaukio La Place de la Comedie, ooppera L’Opéra Comédie ja suihkulähde La Fontaine des Trois Grâces
Musée Fabre taidekokoelmineen
Charles de Gaullen puistokatu (L’Esplanade Charles-de-Gaulle)
kongressipalatsi Le Corum, jossa sijaitsee mm. ooppera L’Opéra Berlioz
oikeuspalatsi Le Palais de Justice
Ludvig XIV:n riemukaari vuodelta 1691
Ludvig XIV:n patsas Peyroun aukiolla
Saint Clément’n akvedukti L’aqueduct de Saint-Clément
akveduktin päähän rakennettu La Fontaine du Peyrou vuodelta 1766
Lunaret’n eläintarha Zoo de Lunaret
suihkulähde La Fontaine du Nombre d’Or, Le Quartier d’Antigone
maan vanhin kasvitieteellinen puutarha Le jardin des plantes, perustettu 1593
kaupungin vanhan osan idylliset kujat 1600–1700-luvulta peräisin olevine rakennuksineen
aukio La Place du Marché aux fleurs
Ursulines’n luostari, Le Couvent des Ursulines
hallintoalueen virasto, La préfecture de Montpellier
torni La tour de la Babote
torni La ”tour des Pins”, joka on toiminut muinoin naisvankilana
joki Les rives du Lez ja suihkulähde Jet d’eau du Lez
Urheilu

Jalkapallojoukkue Montpellier Hérault SC pelaa Ranskan pääsarjassa.
Koulutus

École nationale de l’aviation civile
EPITECH
Montpellier Business School
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montpellier Wikimedia Commonsissa
Saint-Pierren katedraali
Audacious

Audacious tarkoittaa muun muassa seuraavia
Audacious, mediasoitinohjelma
USS Audacious (NCC-60650), Star Trek -universumin avaruusalus
USS Audacious (1913), kuljetusalus
USNS Audacious (T-AGOS-11), Stalwart-luokan tutkimusalus
Audacious-luokka (taistelulaiva), taistelulaivaluokka
Audacious-luokka (lentotukialus), lentotukialusluokka
HMS Audacious (1785), Edgar-luokan 74 -tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Audacious (1869), Audacious-luokan taistelulaiva
HMS Audacious (1912), King George V-luokan taistelulaiva
HMS Audacious (S122), Astute-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Audacious”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asvestochóri

| Asvestochóri Ασβεστοχώρι |
| --- | --- |
 Asvestochórin kaupunki.
 Asvestochóri
 Koordinaatit: 40°38′28″N, 23°1′30″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Pylaía-Chortiátis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  0712030101
Väkiluku (2011):  6 392
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asvestochóri (kreik. Ασβεστοχώρι, kath.kreik. Ασβεστοχώριον, Asvestochórion) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Pylaía-Chortiátiin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 6 392 (vuonna 2011).
Asvestochórin Pyhän Georgioksen (Pyhän Yrjön, Ágios Geórgios) kirkko.
Asvestochórin pieni kaupunki, suomeksi ”Kalkkikylä”, sijaitsee Chortiátis-vuoren juurella noin 11 kilometriä itään Thessalonikin keskustasta. Asutuksen turkkilaisaikainen nimi oli Kireç-köy, mikä tarkoittaa samaa kuin kreikkalainen nimi.
Asvestochóri muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ασβεστοχωρίου, Dimotikí Koinótita Asvestochoríou), johon kuuluu varsinaisen Asvestochórin kaupungin lisäksi Kránoksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 6 393.
Aiemmin kaupunki kuului Chortiátiin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pylaía-Chortiátiin kunnan Chortiátiin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asvestochóri Wikimedia Commonsissa
Moon Child

| Moon Child> MOON　CHILD  ムーンチャイルド |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Takahisa Zeze
Käsikirjoittaja:   Camui Gackt  Isuchi Kisyu  Takahisa Zeze 
Tuottaja:  Takashi Hirano
Säveltäjä:  Gackt
Kuvaaja:  Takahide Shibanushi
Leikkaaja:  Masahiro Onaga
Pääosat:   Camui Gackt  Hideto Takarai  Lee-Hom Wang  Tarō Yamamoto  Zeny Kwok 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Levittäjä:  Shochiku Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  japani, kiina, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moon Child (jap. ムーンチャイルド) on Suomessa julkaisematon japanilainen elokuva vuodelta 2003, jonka pääosissa nähdään muun muassa j-rocktähdet Camui Gackt (ex-Malice Mizer) ja HYDE (L'Arc~en~Ciel). Elokuva sijoittuu synkkäsävyiseen lähitulevaisuuteen, ja sen pääjuonen muodostaa yakuza-tyylinen toiminta höystettynä romantiikalla ja vampyyreillä.
Juonikuvaus

Sho on orpo, joka elää Mallepan ankarilla kaduilla isoveljensä Shinjin ja ystävänsä Toshin kanssa. Eräänä päivänä pojat varastavat eräältä mieheltä täynnä rahaa olevan salkun, ja paettuaan takaisin piilopaikkaansa ränsistyneeseen rakennukseen Sho löytää varjossa lojuvan miehen. Hän pelastaa miehen auringonvalolta, joka saa tämän käden savuamaan, vieden hänet syvemmälle rakennuksen uumeniin. Kiinalainen mies, jonka rahat pojat varastivat, löytää kuitenkin heidän piilopaikkansa, ja saapuu paikalle juuri kun Toshi ja Shinji ovat saaneet avattua salkun. Toshi pakenee, ja kiinalaismies ampuu Shinjia jalkaan, aiheuttaen tälle elinikäisen vamman, käskien sen jälkeen Shon hakemaan paenneen ystävänsä. Kun Sho juoksee huhuilemassa kadonneen Toshin perään, kuuluu takaa karmaiseva huuto; orpopojan auringonvalosa pelastama mies onkin vampyyri, Kei.
Sho ja Kei ystävystyvät, ja taistelevat yhdessä Toshin kanssa paremmasta elannosta. Toshi työskentelee Happy Pizza -nimisessä pizzeriassa, ja vie huumaavia pizzoja sovittuun paikkaan, jonka jälkeen Sho ja Kei hoitavat homman loppuun ryöstämällä rahat. Shinjillä on kalakauppa, mutta hän käyttää päivänsä paremmin pilvenpoltteluun.
Eräällä ryöstökeikallaan Sho ja Kei kohtaavat Sonin, taiwanilaisen miehen, joka on tullut kostamaan mykän siskonsa Yi-Chen puolesta tämän raiskanneille miehille. Sho, Kei ja Son liittoutuvat taistelussa, ja niin heistä sekä Toshista ja Yi-Chestä muodostuu viisikko, jonka päivät näyttävät hetken aikaa onnellisilta. Mutta Mallepan kadut ovat liian raa'at, ja etnisten ryhmien muodostamien jengien välisiltä taisteluilta on mahdotonta välttyä, jos tahtoo nousta nokkimisjärjestyksessä ylöspäin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gackt Camui  | … |  Sho   |
|  Hideto Takarai (HYDE)  | … |  Kei   |
|  Tarō Yamamoto  | … |  Toshi   |
|  Lee-Hom Wang  | … |  Son   |
|  Zeny Kwok  | … |  Yi-Che   |
|  Anne Suzuki  | … |  Hana   |
|  Etsushi Toyokawa  | … |  Luka   |
|  Ryo Ishibashi  | … |     |
|  Susumu Terajima  | … |     |
|  Li Li-chun  | … |     |
Lähde:
Aiheesta muualla

Elley, Derek: Moon Child Variety.  28.7.2003. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)
KM: Movie Review – MOON CHILD The Loosening Thread. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Paghat the Ratgirl: Moon Child. 2003 WeirdWildRealm.com. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)
Menandros

| Menandros> Μένανδρος |
| --- | --- |
 Menandros. Roomalainen rintakuva, kopio kreikkalaisesta alkuperäisteoksesta Menandroksen elinajalta. Vatikaanin museo.
Henkilötiedot
Syntynyt: 342 eaa. Ateena
Kuollut: 291 eaa. Pireus
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  komedia
Kirjallinen suuntaus: uusi komedia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Menandros (m.kreik. Μένανδρος, lat. Menander; 342–291 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua uutta komediaa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi hellenistisen kauden alussa Aleksanteri Suuren seuraajien aikana. Menandros oli uuden komedian merkittävin edustaja, ja ainoa tuon ajan komediarunoilijoista, joiden näytelmiä on säilynyt, ja niitäkin vain huonosti. Tunnetuin näytelmä Ärmätti on säilynyt lähes kokonaisena ja Samoksen nainen melko laajalti. Hän ei ollut arvostettu aikanaan Kreikassa, mutta Roomassa häntä jäljiteltiin ja ihannoitiin.
Näytelmät

Menandros kirjoitti eri lähteiden mukaan yhteensä joko 105, 108 tai 109 komediaa. Niistä on enimmäkseen jäljellä vain katkelmia. Komedioista vain tunnetuin eli Ärmätti on säilynyt lähes kokonaisena, Samoksen nainen suhteellisen laajalti ja muutama muu tarpeeksi hyvin, että niiden juonesta saa jonkinlaisen kuvan.
Menandroksen komediat edustivat niin kutsuttua uutta komediaa, ja niitä voidaan pitää sen tyyppiesimerkkinä. Tuon ajan komedia laimeni verrattuna vanhan komedian luovuuteen, ja näytelmät muuntuivat muistuttamaan enemmän arkista elämää ongelmineen, sekaannuksineen, koomisine tilanteineen ja henkilötyyppeineen. Komedioissaan Menandros kuvaa erityisesti ihmisten tapoja sekä rakentaa stereotyyppejä eri ammattikunnista. Komedioita luonnehtii se, että ne on tehty vanhan komedian näytelmiä ajattomammiksi, ja Menandros muun muassa vältti vihjailuja ja sanontoja, jotka olivat vain hänen aikansa ateenalaisten ymmärrettävissä.
Menandroksen näytelmien ensimmäiset katkelmat löytyivät täydellisinä vasta vuonna 1957 sveitsiläisen keräilijä Martin Bodmerin yksityiskokoelmista (Bodmerin papyrukset), ja niitä epäiltiin pitkään väärennöksiksi. Oksyrhynkhoksen papyrusten joukosta on viime aikoina löydetty useita hänen ennen tuntemattomien teostensa osia.
Näytelmät > Säilyneet komediat

Menandroksen kokonaan tai suureksi osaksi säilyneet komediat ovat:
Ärmätti (Δύσκολος, Dyskolos)
Samoksen nainen (Σαμία, Samia)
Kilpi (Ἀσπίς, Aspis)
Keritty kaunotar (Περικειρομένη, Perikeiromenē)
Välitystuomio (Ἐπιτρέποντες, Epitrepontes)
Muut teokset

Kreikkalaisessa antologiassa on Menandroksen nimiin laitettuja epigrammeja. Yksi niistä on Diodoroksen tekemä epitafi ja loput anonyymejä. Suda mainitsee Menandroksen teosten joukossa hänen ja Ptolemaioksen välisen kirjeenvaihdon, mutta tämä ei ole säilynyt, ja on hyvin mahdollista, että kirjeet olivat monien muiden merkkihenkilöiden nimiin laitettujen kirjeiden tavoin todellisuudessa epäperäisiä, myöhempien reettoreiden taidonnäytteitä. Suda laittaa Menandroksen nimiin myös joukon puheita, kun taas Quintilianus sanoo, että jotkut laittoivat Kharisioksen puheet Menandroksen nimiin.
Kommentaattorit

Varhaisin Menandroksen kommentaattoreista oli tämän aikalainen ja kilpailija Lynkeus Samoslainen. Toinen oli grammaatikko Aristofanes Byzantionlainen, joka kirjoitti teoksen Rinnakkaiskohtia Menandrokselta ja niiltä, joilta hän varasti (Παράλληλοι Μενάνδρου τε καὶ ἀφ᾽ ὡν ἔκλεψεν ἐκλογαί, Parallēloi Menandrū te kai af' hōn eklepsen eklogai), joka on varhaisin tunnettu tutkielma plagioinnista. Samaa aihetta käsitteli myös grammaatikko Latinoksen Niistä jotka eivät ole Menandroksen omia (Περὶ τῶν οὐκ ἰδίων Μενάνδρου, Peri tōn ūk idiōn Menandrū).
Plutarkhoksen Moralia-kokoelmaan kuuluu tutkielma Aristofaneen ja Menandroksen vertailu, tiivistelmä (Συγκρίσεως Ἀριστοφάνους καὶ Μενάνδρου ἐπιτομή, Synkriseōs Aristofanūs kai Menandrū epitomē, Comparationis Aristophanis et Menandri compendium). Soterides Epidauroslainen kirjoitti teoksen Tutkielma Menandroksesta (Ὑπόμνημα εἰς Μένανδρου, Hypomnēma eis Menandrū), ja Homeros Sellios teoksen Yhteenvetoja Menandroksen näytelmistä (Περιοχαὶ τῶν Μενάνδρου δραμάτων, Periokhai tōn Menandrū dramatōn).
Vaikutus

Vaikka Menandros ei ollutkaan vielä kovin suosittu eläessään, hänen näytelmänsä saivat suurta suosiota hänen kuolemansa jälkeen. Niitä esitettiin vielä ainakin Plutarkhoksen aikaan saakka, ja hänet nostettiin uuden komedian merkittävimmäksi kirjailijaksi ja samanarvoiseksi muiden runouden lajien mestarien kanssa. Aristofanes Byzantionlainen piti häntä jopa toiseksi suurimpana kaikista kirjailijoista heti itsensä Homeroksen jälkeen. Aristofaneen nimiin on laitettu myös sanonta ”Oi Menandros ja elämä, kumpi teistä jäljittelee kumpaa?” (Ὦ Μένανδρε καὶ βίε, πότερος ἄρ' ὑμῶν πότερον ἀπεμιμήσατο;, Ō Menandre kai bie, poteros ar' hymōn poteron apemimēsato?).
Myöhemmässä kreikkalaisessa kirjallisuudessa Menandros vaikutti erityisesti Alkifroniin ja Lukianokseen. Erityisen suosituksi Menandros nousi Roomassa, ja koko roomalaisen komedian voidaan katsoa perustuvan pitkälti hänen näytelmiinsä. Roomalaisista kirjailijoista varsinkin Caecilius Statius, Afranius ja Terentius jäljittelivät Menandroksen tyyliä. Myös monet näiden kirjailijoiden näytelmien nimistä ovat suoraan peräisin Menandrokselta.
Terentiusta on joskus vähätelty pelkäksi Menandroksen kääntäjäksi. Todellisuudessa hän kuitenkin muokkasi näytelmiä paljon, ja muun muassa typisti kaksi Menandroksen komediaa yhdeksi. Terentiuksen näytelmät eivät saavuta samaa tasoa kuin alkuperäiset, ja Julius Caesar kutsuikin häntä nimityksellä ”puolinainen Menandros” (O dimidiate Menander). Joka tapauksessa hänenkin versioistaan on paljon hyötyä Menandroksen tuntemisen kannalta, koska alkuperäisiä näytelmiä on säilynyt niin huonosti. Roomalaisista komediakirjailijoista Plautus oli poikkeus, joka suosi enemmän Aristofanesta ja vanhaa komediaa.
Myöhemmin Menandros voidaan liittää eurooppalaisten niin sanottujen kaupunki- ja luonnekomedioiden esi-isäksi. Erityisesti ranskalainen Molière lasketaan Menandroksen tyylilliseksi seuraajaksi.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Menandros: Viisi komediaa / Ärmätti; Samoksen nainen; Kilpi; Keritty kaunotar; Välitystuomio.  (Suomentanut Kaarle Hirvonen)  Helsinki:  Gaudeamus, 1977.  ISBN 951-662-199-6.
Menandros: Dyskolos eli ihmisvihaaja. 5-näytöksinen komedia.  (Suomentanut Jarmo Nieminen)  Suomen Teatteriliitto, 1964.
Menandros: Dyskolos. Viides näytös. Teoksessa Saarikoski, Pentti: Antiikin runoutta ja draamaa: Suomennoksia, s. 165–178.  (Toimittanut ja jälkisanan kirjoittanut H. K. Riikonen)  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17918-7.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Goldberg, Sander M.: The Making of Menander’s Comedy.  University of California Press, 1980.  ISBN 0520042506.  (englanniksi)
Nervegna, Sebastiana: Menander in Antiquity. The Contexts of Reception.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2013.  ISBN 110732825X.  (englanniksi)
Petrides, Antonis K.: Menander, New Comedy and the Visual.  (Cambridge Classical Studies)  Cambridge:  Cambridge University Press, 2014.  ISBN 9781107068438.  (englanniksi)
Sommerstein, Alan H.: Menander in Contexts.  (Routledge Monographs in Classical Studies)  London:  Routledge, 2013.  ISBN 1135014647.  (englanniksi)
Traill, Ariana: Women and the Comic Plot in Menander.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2008.  ISBN 9781139472623.  (englanniksi)