stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ona Kamu
Ura > Muusikko ja säveltäjä

Ona Kamu on muusikkosuvusta, joten viulunsoiton aloittaminen neljävuotiaana oli luontevaa. Parin vuoden päästä hän vaihtoi instrumentikseen pianon, ja lopulta 11-vuotiaana sellon. Kamu opiskeli sellonsoittoa muun muassa Sibelius-Akatemiassa.
Vuodesta 1983 Kamu soitti selloa ja lauloi lastenmusiikkiin erikoistuneessa Meritähden paatti -orkesterissa solistina yhdessä Kosti Kotirannan kanssa. Kamu aloitti muusikonuransa taustalaulajana ja on laulanut lukuisissa suomalaisissa levytyksissä ja konserteissa vuosina 1985–1997. Artisteja, joiden taustalaulajana hän on ollut, ovat muun muassa Aki Sirkesalo, Heikki Silvennoinen, Ismo Alanko Säätiö, Janita, Jay and the Miracles, Raptori, Tumppi Varonen, Mikko Kuustonen, Clifters, Susanna Haavisto, Samuli Edelmann, Joel Hallikainen, Kaija Kärkinen & Ile Kallio, Sami Saari, Anna Eriksson, Johanna Raunio, Heikki Hela, Frederik, Päät, Suurlähettiläät ja Suomenlinnan suolakurkut.
Vuonna 1997 levy-yhtiö Warner Music Group julkaisi Kamulle räätälöidyn suomisoul-levyn Maailman paras nainen. Kamu otti pian julkaisun jälkeen etäisyyttä kaupalliseen levy-yhtiömaailmaan ja alkoi etsiä omaa musiikillista ääntään. Kamua pyydettiin Nuspirit Helsinki -yhtyeen laulajaksi, ja vuonna 2002 yhtyeeltä julkaistiin elektroninen levy, jossa Kamu oli mukana laulajana, sovittajana ja säveltäjänä.
Seuraavana vuonna Kamu päätti keskittyä tekemään ja tuottamaan musiikkinsa itse. Hän huomasi elektronisen musiikin sopivan ilmaisuunsa. Kamu halusi tehdä musiikkia mahdollisimman itsenäisesti alusta loppuun, joten hän päätti opetella itse musiikin ohjelmointia ja musiikkiteknologiaa. Ensimmäiseksi työkaluksi vakiintui räppäreiden suosima legendaarinen MPC 2000XL.
Elektroninen ja englanninkielinen Matala-albumi julkaistiin 2010. Levy oli kokonaan Kamun käsialaa – osan biiteistä ja soundeista teki rrimöykk, eli räppäri-tuottaja RoopeK.
Kamun albumi Se kaikki jää julkaistiin helmikuussa 2017 hänen oman Pakara Records -levy-yhtiönsä kautta. Kamu on säveltänyt, sanoittanut, laulanut, ohjelmoinut, äänittänyt ja soittanut Se kaikki jää -albumin kappaleet itse. Sovittaja- ja tuottajaparina albumilla on Kamu sekä räppäri-tuottaja Kalifornia-Keke. Kaksikko työsti albumin loppuun Suomenlinnan Haista II -studiolla. Albumin vinyyleihin haettiin rahaa Mesenaatissa joukkorahoituksen avulla.
Albumin ensimmäinen sinkku "Heimo minussa" julkaistiin marraskuussa 2016. Sinkun musiikkivideon on ohjannut valokuvaaja Kaapo Kamu.
Ona Kamu on säveltänyt musiikkia myös tanssi- ja teatteriesityksiin sekä erilaisiin taidekollaboraatioihin, kuten Natura Discoteka (2016), COMMA (2015) ja teatteriesitys Peripetia (2007).
Ura > Näyttelijä

Kamu valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1990 ja hän on esiintynyt useissa tv-sarjoissa, elokuvissa ja näytelmissä.
Kamu on näytellyt elokuvissa kuten Kuudes kerta, Doria etsimässä, Armi elää!, Populäärimusiikkia Vittulajänkältä ja Juha. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa kuten Kimmo, Kotikatu, Harvoin tarjolla ja Kaverille ei jätetä-sarjan "Pikkujoulut"-jaksossa.
Kamu on esiintynyt myös teatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä Kom-teatterissa 1993–1995 ja toiminut sittemmin freelancerina muun muassa Q-teatterissa, Teatteri Jurkassa, Kansallisteatterissa, Espoon kaupunginteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa.
Vuonna 2010 Kamu perusti Ona Kamu Kollektiivin, jossa hän toimii esiintyjänä, säveltäjänä, muusikkona, koreografina, ohjaajana ja taiteellisena johtajana. Kollektiivi on työryhmä, jonka esitysten keskiössä ovat elektroninen musiikki, liike ja valo. Kamu on erikoistunut säveltämään musiikkia äänilähteistä, joita ei yleensä mielletä musiikin lähteiksi. Hän on säveltänyt teoksia muun muassa lihasten hermoratamittauksen äänistä sekä vedenalaisista äänistä.
Ona Kamu Kollektiivin teos, lihasten hermoratamittauksen äänistä sävelletty, Elektromys (2010) esitettiin ensimmäisen kerran Pikseliähky-festivaaleilla. Ona Kamun ensimmäinen sooloteos Solutasolla (2011) esitettiin Teatteri Takomossa ja myöhemmin Kansallisteatterissa (2013). Yhteiskunnallinen ja erittäinen fyysinen teos Seksiä klo. 16.25 (2015) esitettiin Kansallisteatterissa. Kollektiivin seuraava teos Pyramidi nähtiin Pannuhallissa 2017.
Yksityiselämä

Kamu on naimisissa muusikko Samuli Kosmisen kanssa, ja pariskunnalla on kaksi lasta.
Kamun isä on kapellimestari Okko Kamu ja äiti on musiikkipedagogi Marjatta Meritähti.
Diskografia

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2017 | Se kaikki jää (albumi) | Ona Kamu, tuottajaparina Kalifornia-Keke |
| 2016 | Heimo minussa (sinkku) | Ona Kamu, tuottajaparina Kalifornia-Keke |
| 2011 | Sami Kukka: Täällä odotan  (Matala remiksaus) | Ona Kamu laulajana, tuottajana, ohjelmoijana |
| 2010 | Matala (albumi) | Ona Kamu, biitit ja soundit: rrimöykk |
| 2009 | Meritähden paatti: Lohi ui ohi | Ona Kamu laulajana |
| 2009 | Joulupukin kuuma levy | Ona Kamu laulajana |
| 2003 | Joseph Nothing: March of the D.I.O.  (Matala remiksaus S. Kosmisen kanssa) | Tuotanto, haitari, kellopeli, choral musicbox ja laulu |
| 2002 | Nuspirit Helsinki (albumi) | Ona Kamu säveltäjänä ja laulajana |
| 2002 | Jörde Juge | Ona Kamu säveltäjänä ja laulajana |
| 1999 | Nu Spirit Helsinki: Change | Ona Kamu säveltäjänä ja laulajana |
| 1999 | Nu Sound Collective Helsinki:  "Diana Park Nights" -kokoelmalla  The New Latinaires 2 | Ona kamu säveltäjänä, sanoittajana ja laulajana |
| 1997 | Maailman paras nainen | Warner Music Group |
| 1995 | Saa Uskaltaa / Eteenpäin - Vorwärts! | Ona Kamu laulajana |
| 1994 | Veeti and the Velvets:  Brother rap and sister soul | Ona Kamu laulajana |
| 1989 | Meritähden paatti: Pallo punainen | Ona Kamu laulajana |
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2019 | Tottumiskysymys | Marja |
| 2017 | Yösyöttö | baarimikko |
| 2017 | Kuudes kerta | Monna, kiinteistövälittäjä |
| 2016 | Golgata | Jatta |
| 2015 | Armi elää! | Kaisu |
| 2013 | Nuoren Wertherin jäljillä | Päiväkotikollega |
| 2010 | Päivät kuin unta | Ritva Paunio |
| 2004 | Populäärimusiikkia Vittulajänkältä | Morsian |
| 2000 | Levottomat | Uskovainen nainen |
| 1999 | Armon aika | Mielenvikainen |
| 1999 | Juha | Shemeikan nainen |
| 1999 | Apinamies |  |
| 1998 | Ihon aika | Isosisko |
| 1996 | Kauas pilvet karkaavat | Matkustajakoti Olympian siivooja |
| 1996 | Sepelimurskaamon kauniin Jolantan ihmeellinen elämä | Jolanta |
| 1996 | Abiel | Nuori Ella |
| 1994 | Anita | Joonaksen uusi tyttöystävä |
| 1994 | Rondaus | Lipuntarkastaja |
| 1992 | Kuka on Joe Louis? | Pikku Eevan ääni |
| 1992 | Back to the USSR - Takaisin Ryssiin | Naisen ääni puhelimessa |
| 1992 | Jänis | Anna, Maukan sisar |
| 1992 | Kalliolle kukkulalle | Kesälukiolainen |
| 1992 | Kuvia kuolemasta |  |
| 1991 | Hamlet | Ofelia |
| 1991 | Soita “Love me tender |  |
| 1989 | Naida vai palaa? | Salli, Maukan tyttöystävä |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimeke | Jakso(t) | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | Karkurit |  | Eeva Karppinen |
| 2022 | Hymyä! | Juttukeikka | kuppaaja |
| 2020 | Kakarat |  | näkijä |
| 2019 | Nyrkki | Murha Moskovassa | Oksana |
| 2018–2019 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas |  | Sirpa |
| 2018 | Rig 45 |  | Ritva |
| 2013 | Klikkaa mua |  | Kissanainen |
| 2010 | Villa Helena |  |  |
| 2008 | Harvoin tarjolla |  | Klassinen laulaja Siru Kivimäki |
| 2007 | Liisan laki | Isänmurha-jakso |  |
| 2005 | Kylmäverisesti sinun |  | Terroristi |
| 2003 | Kaverille ei jätetä | Paratiisi-jakso |  |
| 1999 | Kaverille ei jätetä | Pikkujoulut-jakso | Anita Lojamo |
| 1997 | Team Ahma | Joulurauha-jakso |  |
| 1997 | Onerva |  |  |
| 1992 | Kiimaiset poliisit |  |  |
| 1990 | Narrin nauru (musiikkiviihdesarja) |  |  |
| 1989 | Seitsemän veljestä |  | Kyläläinen |
| 1989 | Huojuva talo |  | Silja |
Filmografia > Teatteri

| Vuosi | Nimi | Esityspaikka |
| --- | --- | --- |
| 2014 | Seksiä klo 16.25 | Suomen Kansallisteatteri |
| 2013 | Sooloesitys Solutasolla vierailu | Suomen Kansallisteatteri |
| 2012 | Tumman veden päällä | Suomen Kansallisteatteri |
| 2011 | Sooloesitys Solutasolla | Teatteri Takomo |
| 2011 | Idiootti | Suomen Kansallisteatteri |
| 2007 | Peripetia | Suomenlinnan Myllysali |
| 2003 | Neiti Julie | Teatteri Jurkka |
| 1999 | Loppiaisaatto | Q-teatteri |
| 1994 | Bronks | Kom-teatteri |
| 1994 | Se ainoa oikea | Kom-teatteri |
| 1993 | Armas Härmä ja jumalten liha | Kom-teatteri |
| 1993 | Sevillan parturi | Kom-teatteri |
| 1993 | Family Affairs | Kom-teatteri |
| 1992 | Pojat | Helsingin Kaupunginteatteri |
| 1992 | Punahilkka | Kansallisteatteri |
| 1991 | Hiroshima rakastettuni | Espoon teatteri |
Aiheesta muualla

https://www.facebook.com/onakamuofficial/?fref=ts
http://www.hs.fi/kulttuuri/a1398138550883
http://www.elonet.fi/fi/henkilo/244899
http://onakamu.net/
| n k Suurlähettiläät |
| --- | --- |
 Jussu Pöyhönen  Kari Hurri  Jay Havanna  Anssi "Andy" Saarnilehto  Mikko Mäki  Kaappo Karvala  Pekka Vaaherkumpu  Petri ”Spete” Viitala  Hanna Silander  Lotta Svartsjö  Kimmo Taivalantti   Hannu Korkeamäki  Ona Kamu  Zoe Burtsow  Toni Nuotio 
Studioalbumit:  Omituisten otusten kerho  Lämmittäkää vettä ja tuokaa pyyhkeitä  No niin  Pientä puhetta  Valgrid  Mitä miehen tulee olla?  Tyhjä taulu 
Kokoelmat:  Kokoelmalevy  Parhaat palat 1991–2004  Maailman laidalla – 15 suosikkia  28 laulua maailman laidalta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Kansalaistiede

Kansalaistiede (engl. citizen science) on tieteellistä tutkimusta, jota tekevät ihmiset, joilla ei ole tieteellistä koulutusta. He voivat auttaa tutkimuksen tekemisessä monella tavalla. He voivat esimerkiksi kerätä, luokitella tai analysoida tutkimukseen tarvittavaa dataa. Vastuullisessa kansalaistieteessä tärkeää on, että ihmiset eivät ole tutkimuksen kohteita vaan sen tekijöitä. Tutkimukseen osallistuakseen ei tarvitse olla koulutettu tutkija. Kansalaistieteestä voidaan käyttää myös nimityksiä osallistava tiede, joukkoistettu tiede tai kansalaishavainnointi.
Kansalaistiedettä on tehty esimerkiksi tähtitieteen tai biologian alalla tiedon keräämisessä, ja sitä hyödynnetään erityisesti ympäristön tutkimuksessa. Esimerkiksi hyönteistutkimuksessa kansalaistieteellä on merkittävä asema. Suosittuja kansalaistiedeverkkosivustoja ovat iNaturalist ja Zooniverse. Suomessa kansalaistieteen tekoon kannustavat muun muassa Lajitietokeskus ja Suomen ympäristökeskus. Kansalaistutkimusta tehdään myös ihmistieteissä.
Määritelmä

Kansalaistieteen englanninkielinen vastine ”citizen science” pääsi sanakirjaan vuonna 2014. Oxford English Dictionaryssa kansalaistiede määritellään ”tieteelliseksi työksi, jota tavalliset kansalaiset toteuttavat yleensä ammattitutkijoiden tai tieteellisten instituutioiden kanssa yhteistyössä tai heidän alaisuudessaan”.
Euroopan unionin vihreässä kirjassa kansalaistieteen määritelmä viittaa ”tavallisen ihmisen osallistumiseen tieteelliseen tutkimukseen, jolloin ihmiset aktiivisesti antavat panoksensa tieteelle joko henkisen pääoman kautta tai muiden työkalujensa tai resurssiensa kautta”.
Kansalaistieteen määritelmästä ei kuitenkaan ole täyttä yksimielisyyttä. Kansalaistiede-käsitteen ovat lanseeranneet 1990-luvun puolivälissä toisistaan tietämättä yhdysvaltalainen ornitologi Rick Bonney sekä brittiläinen tieteensosiologi Alan Irwin. Bonneyn lähtökohtana on perinteinen luontoharrastajien tekemä tiedettä avustava työ lintu- tai muiden luontohavaintojen kokoajina. Irwin tarkoittaa kansalaistieteellä ”tiedettä, joka auttaa kansalaisia heidän omissa tarpeissaan ja huolissaan” ja joka on ”kansalaisten itsensä kehittämää ja käyttämää”. Kansalaistiede voidaankin ajatella erilaisten lähestymistapojen jatkumona, jonka toisessa päässä ovat ammattitutkijoiden vetämät hankkeet joihin kansalaiset osallistuvat aineiston kerääjinä ja jatkumon toisessa päässä kansalaisten itsensä alulle panemat tutkimushankkeet, joilla on esimerkiksi tarkoitus vaikuttaa johonkin ympäristössä havaittuun ongelmaan. Kansalaiset saattavat osallistua myös tutkimusmenetelmien kehittämiseen.
Ihmistieteissä on Suomessa esimerkiksi Briitta Koskiahon johdolla tutkittu vanhojen ihmisten kokemuksia digitaalisista palveluista Ihan pihalla -hankkeessa.
Kansalaistieteelle on asetettu monenlaisia odotuksia. Sen eduiksi on mainittu ainakin 1) tutkimusaineiston kertyminen, 2) kansalaisten tieteenlukutaidon kehittyminen, 3) yhteisön valmiuksien lisääminen ympäristönsuojeluun, 4) tasa-arvoisen suhteen muodostuminen tutkijoiden ja kansalaisten välille, 5) tiedon aukkojen paikkaaminen ja virallisten tulkintojen haastaminen, 6) muutosten aikaansaaminen politiikassa, sekä 7) saastuttajien kiinni saaminen.
Historia

Kansalaistiede on melko uusi käsite, mutta sitä on tosiasiallisesti harjoitettu kauan. Suomessa hydrologiset seurannat ovat jo 1900-luvun alkupuolella perustuneet vapaaehtoisten havaitsijoiden työhön. Riistantutkimuksessa on seurattu riistalajien runsauden muutoksia vapaaehtoisten havainnoijien avustuksella vuodesta 1945. Aina 1800-luvun lopulta periytyvän luonnon harrastamisen ja ammattitutkimuksen välille on muodostunut työnjako tieteellisen työn ammattimaistumisen myötä ja harrastajat tuottavat runsaasti havaintotietoa tutkimukseen.
Instituutiot

Kansalaistiedettä edistämään on perustettu tieteelliset seurat Pohjois-Amerikassa (Citizen Science Association CSA) vuonna 2012, Euroopassa (European Citizen Science Association ECSA) vuonna 2013 ja Australiassa (Australian Citizen Science Association ACSA) vuonna 2014. Seurat järjestävät kansalaistieteen konferensseja kahden vuoden välein. Kansalaistieteen julkaisukanavaksi on perustettu tieteellinen lehti Citizen Science: Theory and Practice vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sahlman, Enni: Kansalaistiede meni nettiin. Tapaustutkimus verkkosivuista Citizen Science Center, SciStarter ja Zooniverse (pdf)
iNaturalist
Zooniverse
Cléry-le-Petit

| Cléry-le-Petit |
| --- | --- |
 Cléry-le-Petit’n kirkko.
 vaakuna
 Cléry-le-Petit
 Koordinaatit: 49°22′05″N, 5°10′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Kantoni:  Stenay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,58 km²
Korkeus:  172–273 m
Väkiluku (2019):  190
 – Väestötiheys:  41 as./km²
Postinumero:  55110
Suuntanumero(t):  55119
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cléry-le-Petit on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 190 asukasta vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 4,58 neliökilometriä.
Cléry-le-Petit’n naapurikunnat ovat Doulcon, Dun-sur-Meuse, Brieulles-sur-Meuse, Cléry-le-Grand ja Liny-devant-Dun. Kunnan korkeus merenpinnasta on 172–273 metriä.
Cléry-le-Petit’n väestönkehitys vuosina 1962–2008
Cléry-le-Petit’n väkiluku on pienentynyt 23 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 213 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 53 prosenttia oli miehiä ja 47 prosenttia naisia. Suurimmat ikäryhmät olivat 45–59-vuotiaat ja 60–74-vuotiaat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cléry-le-Petit Wikimedia Commonsissa
Cesse

| Cesse |
| --- | --- |
 Paikallista peltomaisemaa
 vaakuna
 Cesse
 Koordinaatit: 49°30′46″N, 5°09′31″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,30 km²
Väkiluku (2017):  114
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55700
Suuntanumero(t):  55095
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cesse on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 114 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,30 neliökilometriä.
Cessen väkiluku on pienentynyt 16 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 130 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 123, eli siellä asui yhdeksän asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cesse Wikimedia Commonsissa
Delut

| Delut |
| --- | --- |
 Delut’n kirkko.
 vaakuna
 Delut
 Koordinaatit: 49°24′33″N, 5°25′58″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,18 km²
Väkiluku (2017):  125
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55150
Suuntanumero(t):  55149
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Delut on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 125 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 9,18 neliökilometriä.
Delut’n väkiluku on kasvanut 22 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 103 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 121, eli siellä asui neljä asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delut Wikimedia Commonsissa
Mayojen arkkitehtuuri

Tikalin temppelipyramidi
Mayojen arkkitehtuuri tunnetaan parhaiten korkeista pyramiditemppeleistä ja koristeellisista palatseista, joita Mesoamerikan mayat rakensivat keskuksiinsa pohjoisesta El Tajínista eteläiseen Copániin.
Mayojen arkkitehtuurille tyypillisiä piirteitä ovat monitasoiset korokkeet, jättimäiset porraspyramidit, olkakivetyt katot, monumentaaliset portaikot sekä koristeelliset ulkopuolet, joiden veistoksissa ja muotolistoissa oli kirjoitusta, geometrisiä muotoja ja uskonnollista ikonografiaa kuten käärmenaamioita.
Materiaalit, rakennusmenetelmät ja pohjapiirrokset

Mayat ottivat arkkitehtuuriinsa vaikutteita edeltäjiltään kuten olmeekeilta ja Teotihuacánilta. Mayojen arkkitehtuuri antoi vaikutteita tolteekkien ja asteekkien arkkitehtuurille sekä nykyarkkitehdeista esimerkiksi Frank Lloyd Wrightille ja Robert Stacy-Juddille.
Koko mayakulttuurille yhtenäisten piirteiden ohella mayojen itsenäisillä kaupunkivaltioilla oli myös paikallisia ominaispiirteitään. Arkkitehdit käyttivät helposti saatavilla olevia paikallisia materiaaleja: kalkkikiveä Palenquessa ja Tikalissa, hiekkakiveä Quiriguássa ja vulkaanista tuffia Copánissa. Kivet veistettiin kivisillä työkaluilla. Poltetusta kalkkikivestä valmistettiin sementtiä, josta tehtiin betonia ja jota joskus käytettiin laastina mudan ohella.
Mayojen seinät ovat yleensä suoria ja muodostavat teräviä kulmia. Ulkoseinät päällystettiin stukkolla ja koristeltiin kohokuvilla tai kolmiulotteisilla veistoksilla. Seinät saatettiin valmistaa kivimurskasta ja pinnoittaa kivilaatoilla. Ne maalattiin kirkkain värein, etenkin punaisella, keltaisella, vihreällä ja sinisellä. Sisäseinät koristeltiin usein taisteluja, hallitsijoita ja uskonnollisia kohtauksia kuvaavilla maalauksilla. Mansardikatot olivat yleisiä.
Varhaisimpia mayojen monumentaalirakennelmia kuten matalia pyramideja on löydetty Peténin alueelta ajanlaskun alun ajoilta. Jo tällaiset varhaiset rakennelmat sijoitettiin tarkasti talvi- ja kesäpäiväntasausten mukaisesti. Rakennusten pohjapiirrokset muodostivat joskus kirjoitusmerkkikuvioita.
Mayojen asutuskeskukset suunniteltiin harkitusti. Monumentit sijoitettiin usein säteittäiseen muotoon, ja niiden välissä on laajoja aukioita. Rakennukset olivat usein pohjois–eteläsuuntaisia. Arkkitehtuurissa ei tehty eroa uskonnollisten ja ei-uskonnollisten rakennusten välille.
Temppelit ja pyramidit

Mayat rakensivat pyramideja temppeleiksi ja uskonnollisten toimintojen kuten uhraamisen keskuksiksi sekä hallitsijoiden, uhrien ja arvokkaiden tavaroiden haudoiksi. Pyramideja laajennettiin aika ajoin uusilla kivikerroksilla niin että vanhat seinät jäivät koristeluineen uusien seinien alle. Joskus yksittäisiä pyhäkköjä yhdistettiin suuriksi rakennuskomplekseiksi. Mayojen pyramidit muistuttavat vuoria, sillä mayat pitivät vuoria pyhinä.
Tyypillinen mayatemppeli on Palenquen kaiverrusten temppeli, joka rakennettiin noin vuonna 700. Siinä yksittäinen jyrkkä portaikko kiipeää tasojen läpi ylätasanteelle, jolla on monihuoneinen rakennelma. Rakennuksen tasojen lukumäärään liittyy uskonnollista symboliikkaa.
Palatsit

Mayojen palatseissa on usein tasaisia kiviä toistensa päälle hiukan limittäin aseteltuna niin että niiden päälle voitiin asettaa yksittäinen kivilaatta. Holveja tuettiin lisäksi poikkipuilla. Kuninkaalliset palatsit suunniteltiin temppelipyramidien tapaan visuaalisesti edustamaan mayojen maailmankuvaa.
Suurimmissa rakennuksissa saattoi olla pylväskäytäviä ja torneja. Näistä parhaiten säilynyt esimerkki on Palenquen palatsi, jossa on kolmikerroksinen torni. Suurissa rakennuksissa oli usein monta oviaukkoa, ja niissä saattoi olla kaiverruksia, jotka esittivät hallitsijoita tai hurjia hirviöitä. Palatseissa oli auloja, makuuhuoneita, keittiöitä, työpajoja ja joskus vessoja ja höyryhuoneita.
Pallokentät

Mayat rakensivat pallokenttiä, joilla pelattiin mesoamerikkalaista pallopeliä. Hienoin klassisen kauden kenttä tunnetaan Copánista vuodelta 800.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mayojen arkkitehtuuri Wikimedia Commonsissa
Palenquen palatsin kohokuvia
Palenquen kaiverrusten temppeli
Palenquen palatsin rekonstruktio
Sisätiloja Palenquesta
Tamboran purkaus 1815

Tuhkan arvioitu laskeutumusalue.
Tamboran purkaus 1815 oli Indonesiassa sijaitsevan Tambora-tulivuoren suuri purkaus vuonna 1815. Sen vaikutukset olivat erittäin laajoja ja pitkäikäisiä. Kantavimmillaan sen ääni kuului 2 500 kilometrin päähän. Vuori vaimeni vasta muutaman vuoden kuluttua. Tapahtuma on mahdollisesti historiallisen ajan ainoa VEI-7-luokan purkaus.
Purkaus alkoi huhtikuussa 1815 ja jatkui heinäkuun puoleenväliin asti. Purkauksen aikana 100 km³ magmaa ja murentunutta kiveä sekä 400 miljoonaa tonnia rikkipitoista kaasua nousi 44 kilometrin korkeuteen ilmakehässä. Purkaus tuhosi viljelymaita, tappoi arviolta 60 000 ihmistä ja aiheutti maailmanlaajuisia ilmastovaikutuksia. Toisen lähteen mukaan kuolleita oli 117 000.
Purkauksen kaasut aiheuttivat maailmanlaajuista viilenemistä eli niin sanotun kesättömän vuoden 1816. Se puolestaan aiheutti tautiepidemioita ja sadonmenetysten takia maailmanlaajuisen ruokapulan. Uudessa-Englannissa kasvukausi lyheni sadalla päivällä, jolloin paljon maanviljelijöitä muutti länteen päin.
Purkaus sai aikaan kuusi kilometriä leveän ja 1 250 metriä syvän kalderan.
Aiheesta muualla

Jarmo Korteniemi: Historian suurin räjähdys sattui 200 vuotta sitten Tiedetuubi 12.4.2015
Hannu Haahti

| Hannu Haahti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. syyskuuta 1865 Kokkola, Suomi
Kuollut: 7. syyskuuta 1935 (69 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Vanhemmat:  Johan Adrian Hahnsson ja Sofia Theodolinda Limón
Puoliso:  Lovisa Gabriela Geitlin
Ura
Uskontokunta:  Luterilainen kirkko
Hannu Haahti (vuoteen 1906 saakka Hahnsson, 25. syyskuuta 1865 Kokkola – 7. syyskuuta 1935 Vehkalahti) oli suomalainen pappi ja kirkkoherra ja Suomen Lähetysseuran apulaisjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja.