stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jusupov (suku)

| Jusupov |
| --- | --- |
 Jusupov-suvun vaakuna
Alkuperä:  Venäjä
Kantaisä:  Jusuf Murza
Kartano:  Jusupovin palatsi
Ruhtinatar Zinaida Nikolajevna Jusupova
Jusupovin palatsi Moikan rannalla.
Liteinyi prospekt 42.
Jusupovin palatsi ja puisto Sadovajalla.
Jusupov (ven. Юсу́пов) on sammunut venäläinen ruhtinassuku. Se sai alkunsa nogairuhtinas Jusufista, jonka pojat siirtyivät Venäjälle vuonna 1563.
Suvun huomattavimpia edustajia ovat:
Grigori Dmitrijevitš Jusupov (1676–1730), senaattori vuodesta 1726 lähtien, sotakollegion johtaja keisari Pietari II:n aikana;
Boris Grigorjevitš Jusupov (1695–1759), tehtaanomistaja ja kauppakollegion presidentti vuodesta 1741;
Nikolai Borisovitš Jusupov (1750–1831), senaattori vuodesta 1788, valtioneuvoston jäsenen vuodesta 1823, kulttuurin ja taiteen harrastaja.
Jälkimmäisen pojanpojan Nikolai Borisovitš Jusupovin kuoltua vuonna 1891 suku jäi vaille miespuolista jatkajaa. Tsaarin erityismääräyksestä ruhtinaan titteli ja sukunimi siirtyivät Nikolai Borisovitšin tyttären Zinaida Nikolajevnan aviomiehelle Feliks Feliksovitš Sumarokov–Elstonille (1856–1928). Heidän vanhin poikansa Nikolai kuoli 25-vuotiaana vuonna 1908 kaksintaistelussa kreivi Arvid Manteuffelia vastaan. Nikolai oli ihastunut Manteuffelin vaimoon Marinaan, jonka isoisä oli Suomen kenraalikuvernööri Fjodor Heiden. Nuorempi poika Feliks Feliksovitš Jusupov (1887–1967) järjesti vuonna 1916 palatsissaan Grigori Rasputinin murhan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän pakeni huhtikuussa 1919 ulkomaille.
Feliks ja hänen vaimonsa, ruhtinatar Irina Aleksandrovna Jusupova, joka oli keisari Nikolai II:n sisarentytär, asettuivat Pariisiin, jossa he elivät kuolemaansa saakka. Heidät on haudattu venäläiselle hautausmaalle, joka sijaitsee Sainte-Geneviève-des-Bois'ssa lähellä Pariisia. Feliks kirjoitti Pariisissa muistelmat, joissa hän kertoo elämästään sekä Rasputinin murhasta. Heidän tyttärensä Irina (1915–1983) meni naimisiin kreivi Nikolai Šeremetjevin (1904–1979) kanssa. Myöhemmin he muuttivat Kreikkaan. Heillä on tytär Xenia (s. 1942), joka asuu Kreikassa. Hänen tyttärellään Tatianalla (s. 1968) on kaksi lasta.
Ruhtinas Nikolai Borisovitš Jusupov, Heinrich Friedrich Füger 1783
Jusupoveihin liittyviä rakennustaiteellisia ja kulttuurihistoriallisia muistomerkkejä ovat:
1760-luvulla rakennettu klassistinen Jusupovin palatsi Pietarissa (Moikan rantakatu 94), Rasputinin murhapaikka;
ruhtinatar Zinaida Ivanovna Jusupovan eklektinen kaupunkitalo Pietarissa (Liteinyi-prospekti 42);
Jusupovin palatsi ja puisto Pietarissa Sadovajan ja Fontankan välillä;
Arhangelskojen kartano Moskovan alueella lähellä Krasnogorskia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jusupov (suku) Wikimedia Commonsissa
Bureå

| Bureå |
| --- | --- |
 Bureån kirkko
 Bureå
 Koordinaatit: 64°37′01″N, 21°12′23″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västerbottenin lääni
Maakunta:  Västerbotten
Kunta:  Skellefteå
Väkiluku (31.12.2023):  2 552
Bureå on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 2 552 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bureå Wikimedia Commonsissa
Loreen

| Loreen |
| --- | --- |
 Loreen Melodifestivalen 2023 -kilpailussa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lorine Zineb Nora Talhaoui
Syntynyt: 16. lokakuuta 1983 (ikä 41) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Loreen
Laulukielet:  englanti, ruotsi
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  piano ja kitara
Levy-yhtiöt:  Warner Music
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
loreenofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Loreen Eurovision laulukilpailussa 2012.
Lorine Zineb Nora Talhaoui, taiteilijanimeltään Loreen, (s. 16. lokakuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja musiikkituottaja. Hän on voittanut Eurovision laulukilpailun vuosina 2012 ja 2023 ja on ainoa nainen, joka on voittanut kilpailun kahdesti.
Ura

Loreen oli mukana Ruotsin Idol 2004 -kykykilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän on pyrkinyt Ruotsin edustajaksi Eurovision laulukilpailuun neljä kertaa. Melodifestivalenissa 2011 hän jäi semifinaalivaiheeseen kappaleella ”My Heart Is Refusing Me”. Kappale ylsi Sverigetopplistanin 9. sijalle. Melodifestivalenissa 2012 Loreen pääsi suoraan loppukilpailuun Växjön semifinaalista ja voitti koko kilpailun 10. maaliskuuta 2012. Voittoa todisti Ruotsissa 4,1 miljoonaa televisiokatsojaa. Kappaleellaan ”Euphoria” hän edusti Ruotsia voittoisasti vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa.
”Euphoria” julkaistiin singlenä 26. helmikuuta, Melodifestivalenin viimeistä semifinaalia seuranneena päivänä. Se oli tuolloin ladattavissa iTunes- ja Spotify-verkkopalveluista. 18 tuntia julkaisusta ”Euphoria” oli iTunesin top 100 -listan kärjessä Ruotsissa. Myös Loreenin aikaisemmat singlet ”My Heart Is Refusing Me” ja ”Sober” palasivat iTunes-myyntilistan kärkisijoille.
Loreen voitti Euroviisut ”Euphoria”-kappaleella 26. toukokuuta 2012 järjestetyssä loppukilpailussa. Kappale sai loppukilpailussa 372 pistettä, jääden 15 pisteen päähän Alexander Rybakin vuonna 2009 tekemästä 387 pisteen piste-ennätyksestä. Kilpailun aikana Loreen herätti huomiota myös tapaamalla azerbaidžanilaisia ihmisoikeusaktivisteja.
Loreen osallistui Melodifestivaleniin kolmatta kertaa vuonna 2017 kappaleella ”Statements”, joka pääsi kilpailussa toiseen mahdollisuuteenselvennä, mutta putosi siellä loppukilpailusta. Vuonna 2023 Loreen osallistui jälleen  Melodifestivaleniin ja voitti kilpailun.
Vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Loreen edusti Ruotsi kappaleellaan ”Tattoo”. Hän voitti kilpailun 13. toukokuuta 2023 järjestetyssä loppukilpailussa 583 pisteellä. Toiseksi sijoittunut Suomen edustaja Käärijä sai kappaleellaan ”Cha cha cha” 526 pistettä. Loreenista tuli toinen esiintyjä ja ensimmäinen nainen, joka on voittanut Euroviisut kahdesti. Ainoastaan Johnny Logan on voittanut Euroviisut useammin, kolmesti.
Yksityiselämä

Loreenin vanhemmat ovat syntyneet Marokossa, ja Loreen syntyi hieman sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat muuttaneet Ruotsiin. Etniseltä taustaltaan hän on Marokon berberi.
Koulunsa Loreen kävi Västeråsissa, mihin hänen perheensä muutti Loreenin lähestyessä kouluikää. Teini-ikäisenä Loreen asui Grytan kaupunginosassa ja kävi Wenströmskan lukiota.
Euroviisujen yhteydessä uutisoitiin Loreenin elämäntavoista ja kerrottiin, ettei hän alastaan huolimatta ole järin innokas median käyttäjä. Hän ei esimerkiksi omista televisiota eikä Facebook-tiliä, ja tietokonettakin hän käyttää vain sähköpostin lähettämiseen. Suomessa lehdet ovat yhdistäneet Loreenin romanttisesti rapartisti Elastiseen, mutta Loreen on kiistänyt suhdehuhut ja kertonut muusikoiden olevan vain ystäviä. Vuoden 2017 tammikuussa Loreen kertoi olevansa biseksuaali.
Diskografia > Albumit

Heal (2012)
Ride (2017)
Diskografia > EP:t

Nude (2017)
Så mycket bättre 2020 - Tolkningarna (2020)
Diskografia > Singlet

My Heart Is Refusing Me (2011)
Sober (2011)
Euphoria (2012)
Crying Out Your Name (2012)
Sober (2013)
We Got The Power (2013)
Paper Light (Higher) (2015)
I’m in It with You (2015)
Under ytan (2015)
Statements (2017)
Body (2017)
Jungle (Elliphantin kanssa; 2017)
’71 Charger (2017)
Hate the Way I Love You (2017)
Walk with Me (2019)
Fiction Feels Good (2020)
Sötvattentårar (2021)
Neon Lights (2022)
Tattoo (2023)
Is It Love (2023)
Forever (2024)
Warning Signs (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loreen Wikimedia Commonsissa
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:  1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:  1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:  1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:  1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:  1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:  2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:  2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:  2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Italia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  Hufvudstadsbladet
Hypotalamus

Hypotalamus
Hypotalamus (lat. hypothalamus) on aivojen osa. Se sijaitsee väliaivojen pohjaosassa talamuksen alapuolella. Hypotalamus muodostaa aivolisäkkeen kanssa hormonaalisen säätelyjärjestelmän, jossa hypotalamus säätelee aivolisäkkeen toimintaa.
Hypotalamus kontrolloi mm. kehon lämpötilaa, nälkää, kiintymistä, janoa, väsymystä, unta ja sisäistä kelloa.
Hypotalamuksen merkitys

Hypotalamus on keskus, joka rekisteröi elimistön tarpeita ja pyrkii ylläpitämään elimistön homeostaasia eli tasapainoa säätelemällä sekä autonomisen hermoston että umpieritysjärjestelmän toimintaa. Hypotalamuksella on myös keskeinen rooli tunteiden säätelyssä.
Hypotalamus on neuroendokriininen rauhanen eli sen hermopäätteistä erittyy hormoneja, jotka siirtyvät verenkierron välityksellä kohdesoluihin. Hypotalamuksen tuottamat hormonit ovat liberiinejä, jotka vapauttavat aivolisäkkeen etulohkon hormoneja ja estäjähormoneja, jotka estävät aivolisäkkeen etulohkon hormonien vapautumista. Lisäksi hypotalamus tuottaa oksitosiinia ja antidiureettista hormonia, jotka vapautuvat verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkon kautta.
Hypotalamuksen keskuksia

Hypotalamus on kooltaan hyvin pieni, painoltaan vain muutamia grammoja, mutta siinä on useita eri toimintoja sääteleviä keskuksia. Eri keskukset ovat yhteydessä myös toisiinsa. Alla esitellään joitakin keskuksia.
Hypotalamuksen keskuksia > Ventromediaalitumake

Ventromediaalitumake säätelee kylläisyyttä, ja sen tuhoaminen johtaa ylensyöntiin. Ventromediaalitumakkeen vastavaikuttaja on lateraalihypotalamus, joka säätelee nälän tunnetta.
Hypotalamuksen keskuksia > Lateraalihypotalamus

Lateraalihypotalamus säätelee näläntunnetta, janoa ja nesteenottoa. Sen tuhoaminen johtaa vakavaan aliravitsemukseen ja stimulointi puolestaan ylensyöntiin.
Hypotalamuksen keskuksia > Suprakiasmaattinen tumake

Suprakiasmaattinen tumake on elimistön kello, jonka avulla elimistö noudattaa sirkadiaanista 24 tunnin vuorokausirytmiä. Toisin sanoen elimistön toiminnot, kuten uni-valve-rytmi, verenpaine ja aineenvaihdunta säätyvät tämän kellon mukaan. Suprakiasmaattisessa tumakkeessa on runsaasti melatoniinireseptoreita. Melatoniini on yöhormoni, joka ilmeisesti tahdistaa suprakiasmaattista tumaketta. Melatoniinia käytetään unilääkkeenä ja aikaerorasituksen hoidossa. Suprakiasmaattisen keskuksen tuhoaminen johtaa elimistön rytmien sekaantumiseen.
Hypotalamuksen keskuksia > Posteriorinen hypotalamus

Posteriorinen hypotalamus säätelee sympaattista hermostoa. Posteriorisen hypotalamuksen stimuloinnista (DBS) on saatu lupaavia kokemuksia lääkeresistentin sarjoittaisen päänsäryn (cluster headache) hoidossa.
Hypotalamuksen keskuksia > Supraoptinen tumake

Supraoptinen tumake säätelee mm. vasopressiinin eli antidiureettisen hormonin (ADH) eritystä, mikä säätelee nestetasapainoa. Myös oksitosiinia tuotetaan supraoptisessa tumakkeessa.
Hypotalamuksen keskuksia > Paraventrikulaaritumake

Paraventrikulaaritumake vapauttaa kortikotropiinia vapauttavaa hormonia (CRH). CRH säätelee kortikotropiinin (ACTH) vapautumista aivolisäkkeen etulohkosta, joka puolestaan säätelee glukokortikoidien vapautumista lisämunuaisten kuoriosasta. Tämä järjestelmä siis säätelee stressiä. Paraventrikulaaritumake tuottaa myös oksitosiinia, joka vapautuu verenkiertoon aivolisäkkeen takalohkosta.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Tyreotropiinia vapauttava hormoni (TRH)

Tyreotropiinia vapauttava hormoni eli tyreoliberiini (TRH, Thyrotropin-Releasing Hormone) saa aivolisäkkeen etulohkon erittämään tyreotropiinia (TSH), joka puolestaan stimuloi kilpirauhasta erittämään tyroksiinia ja trijodityroniinia. Tällä järjestelmällä on keskeinen rooli aineenvaihdunnan säätelyssä. Lisäksi tyreoliberiini voi stimuloida prolaktiinin erittymistä aivolisäkkeen etulohkosta.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Gonadotropiinia vapauttava hormoni (GnRH)

Gonadotropiinia vapauttava hormoni eli gonadoliberiini (GnRH, Gonadotropin-Releasing Hormone) stimuloi aivolisäkettä tuottamaan luteinisoivaa hormonia (LH) ja follikkelia stimuloivaa hormonia (FSH). Naisella nämä hormonit aiheuttavat ovulaation sekä säätelevät keltarauhasen progesteronin tuotantoa. Miehellä luteinisoiva hormoni säätelee kivesten Leydigin solujen androgeenin tuotantoa. Lisäksi FSH stimuloi naisilla follikkelin eli munarakkulan kasvua ja estrogeenieritystä sekä miehillä vaikuttaa spermatogeneesiin. Nämä hormonit ovat tärkeitä hedelmällisyyden kannalta.
Hiirikokeissa on todettu, että lisäämällä GnRH:n (tai vähentämällä sen vastavaikuttajamolekyylien NF-κB) määrää voidaan hidastaa ikääntymistä ja lisätä uusien aivosolujen kasvua.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Kasvuhormonia vapauttava hormoni (GHRH)

Kasvuhormonia vapauttava hormoni eli somatoliberiini (GHRH, Growth Hormone Releasing Hormone) kiihdyttää aivolisäkkeen etulohkon kasvuhormonin eli somatotropiinin eritystä. GHRH:ta syntetisoituu hypotalamuksen lisäksi pieniä määriä myös muualla elimistössä. GHRH on somatostatiinin vastavaikuttaja eli somatostatiini pyrkii estämään kasvuhormonin vapauttamista. Kasvuiässä häiriöt kasvuhormonin erittymisessä aiheuttavat häiriöitä pituuskasvuun (lyhytkasvuisuus tai jättikasvuisuus eli gigantismi), kasvun päättymisen jälkeen liiallinen kasvuhormonin vapautuminen aiheuttaa akromegalian eli jättikärkisyyden, jossa luuston kärkiosat ja pehmytosat jatkavat kasvuaan aiheuttaen sairaudelle tyypilliset piirteet ulkonäköön. Aikuisilla kasvuhormonin puute voi aiheuttaa lihasmassan pienenemistä, rasvakudoksen lisääntymistä ja luuston heikentymistä.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Kortikotropiinia vapauttava hormoni (CRH)

Kortikotropiinia vapauttava hormoni eli kortikoliberiini (CRH, Corticotropine-Releasing Hormone, myös ACTH-RH) vapauttaa adrenokortikotrooppista hormonia eli kortikotropiinia (ACTH) aivolisäkkeen etulohkosta. ACTH vahvistaa lisämunuaisen kuorikerrosta ja lisää glukokortikoidien eritystä. Glukokortikoidit puolestaan vähentävät kortikoliberiinin vapautumista. Stressin aikana järjestelmä toimii aktiivisemmin.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Somatostatiini (GHIH)

Somatostatiini (GHIH, Growth Hormone Inhibiting Hormone) on kasvuhormonia (somatotropiini) estävä hormoni. Somatostatiini estää myös tyreotropiinin, glukagonin, insuliinin ja gastriinin eritystä. Somatostatiinijohdosta oktreotidia käytetään mm. akromegalian hoidossa ja lievittämään maha-suolikanavan kasvainten oireita. Oktreotidi on somatostatiinia voimakkaampi ja pitkävaikutteisempi. Jotkin lääkkeet voivat myös pleiotrooppisesti eli toisen vaikutuksen ohella vaikuttaa somatostatiinin, kuten nimodipiini. 
Nimodipiini (Nimotop) on korkean lipofiilisyyden (rasvaliukoisuuden) vuoksi keskushermostoselektiivinen kalsiumkanavan estäjä eli antagonisti, joka nostaa somatostatiinipitoisuutta likvorissa eli selkäydinnesteessä. Tällä voi olla hoidollista merkitystä joissakin nopeasyklisissä kaksisuuntaisissa mielialahäiriöissä ja muissakin neuropsykiatrisissa häiriöissä, joihin liittyy affektiivista tai kognitiivista problematiikkaa. Nimodipiinillä on myös muita vaikutuksia aivoissa, kuten verenkiertoon liittyvät vaikutukset.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Dopamiini

Hypotalamus vapauttaa myös dopamiinia, joka on aminohappo tyrosiinin johdannainen. Dopamiinilla on lukuisia erilaisia tehtäviä elimistössä, mutta hypotalamuksen vapauttamana aivolisäkkeen etulohkon verenkiertoon sen tehtävänä on estää prolaktiinin (PRL) vapautumista. Tässä yhteydessä dopamiinista saatetaan käyttää nimiä PRL-IH (prolaktiinia inhiboiva hormoni) tai PIF (Prolactin Inhibiting Factor). Prolaktiinin tärkein tehtävä on käynnistää laktaatio eli maidon eritys synnytyksen jälkeen ja ylläpitää sitä niin kauan kuin imetystä jatketaan. Tyreotropiinin vapauttajahormoni (TRH) kiihdyttää prolaktiinin eritystä. Hyperprolaktinemiaa eli prolaktiinin liikaeritystä voidaan hoitaa dopamiiniagonisteilla. Toisaalta eräät dopamiinireseptoreita estävät lääkkeet, kuten neuroleptit, voivat aiheuttaa hyperprolaktinemiaa.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Antidiureettinen hormoni (ADH)

Antidiureettisen hormonin (ADH, Antidiuretic Hormone) vaikutuksesta virtsan nestemäärä vähenee ja virtsa väkevöityy eli tämän avulla elimistö säätelee nestetasapainoa. Munuaisten kokoojaputkissa ja distaalisissa kiemuratieyissä ADH lisää permeabiliteettia, jolloin niiden vedenläpäisykyky paranee ja veden talteenotto lisääntyy. ADH:n erityksen häiriöille voivat altistaa jotkin kasvaimet, keskushermoston ja keuhkojen sairaudet, tietyt lääkkeet ja psyykkiset häiriöt.
Antidiureettinen hormoni valmistetaan hypotalamuksessa, mutta se kulkeutuu aksoneita pitkin aivolisäkkeen takalohkoon, johon se varastoidaan ja josta se vapautuu verenkiertoon.
Hypotalamuksen tuottamia hormoneja > Oksitosiini (OT)

Oksitosiini supistaa kohtua ja aiheuttaa maitorauhastiehyiden supistumisen. Oksitosiini liittyy myös kiintymyksen muodostumiseen. ADH:n tavoin oksitosiini tuotetaan hypotalamuksessa sijaitsevissa neuronien soomaosissa, joista se kuljetetaan aivolisäkkeen takalohkossa sijaitseviin haarakkeisiin varastoitavaksi ja verenkiertoon vapautettavaksi.
Hypotalamus-aivolisäke-lisämunuaiskuoriakseli

Hypotalamus-aivolisäke-lisämunuaiskuoriakseli eli HPA-akseli (Hypothalamus-Pituitary-Adrenal cortex axis) on tärkeä osa neuroendokriinistä järjestelmää, joka kontrolloi stressireaktioita. Järjestelmä toimii siten, että hypotalamus vapauttaa CRH:ta, joka vapauttaa aivolisäkkeestä ACTH:ta, joka stimuloi glukokortikoidituotantoa lisämunuaisen kuorikerroksessa. Nämä glukokortikoidit puolestaan hillitsevät CRH:n vapauttamista. Ihmisen tärkein glukokortikoidi on kortisoli. Stressin ja kortisolin lisäksi CRH:n vapauttamista säätelee uni-valve-rytmi. Myös aivojen monoamiinivälittäjäaineet, kuten serotoniini, noradrenaliini ja dopamiini osallistuvat säätelyyn.
Useilla masennusta sairastavilla henkilöillä HPA-akseli toimii yliaktiivisesti. Tällöin uni-valve-rytmi on usein häiriintynyt ja elimistössä on krooninen stressi. Nämä syövät voimavaroja, ja helposti joudutaan noidankehään, jossa stressi pahenee entisestään. Mielialalääkkeet saattavat tasapainottaa HPA-akselin toimintaa välittäjäaineiden määrää lisäämällä, jolloin noidankehä helpottaa ja elimistö alkaa toipua. Mielialalääkkeillä on monia muitakin vaikutuksia kuin HPA-akseliin liittyvät. Psykoterapian merkitys masennukseen liittyy osin siihen, että opitaan hallitsemaan stressireaktioita ja rentoutumaan, jolloin HPA-akselin toiminta tasapainottuu. Otsalohkoista, joihin tavoitteellisen toiminnan koordinointi on keskittynyt, on hermoratoja hypotalamukseen. Näin ollen tietoisilla ponnistuksilla voimme vaikuttaa HPA-akselin toimintaan.
hypotalamus korostettu punaiseksi
Poznańin kansannousu

Kansannousun muistomerkki Raatihuoneen torilla Poznańissa.
Poznańin kansannousu (puol. Poznański Czerwiec) oli Puolassa Poznańin kaupungissa 28. kesäkuuta 1956 puhjennut kansannousu maan kommunistista hallintoa vastaan. Kansannousu sai alkunsa H. Cegielskin Poznańin-tehtailta, ja tavoitteena oli parempien olojen saaminen. Tehtaan työntekijät menivät lakkoon, kaupungin läpi marssi 30 000 mielenosoittajaa, kaupungilla puhkesi mellakoita, salaisen poliisin ja Puolan yhdistyneen työväenpuolueen toimistoihin hyökättiin. Lisäksi yksi poliisi lynkattiin. Kansannousu kuitenkin tukahdutettiin hyvin voimaperäisesti, ja kuolleita oli 70. Tukahduttaminen tapahtui puolustusministeri Konstantin Rokossovskin kansannousun jälkeisenä päivänä antaman määräyksen perusteella ja paikallisen sotilaskomentajan toimeenpanemana muutamien päivien kuluessa.
Kansannousu oli askel tiellä kohti vapaamman hallinnon muodostumista lokakuussa 1956. Taustalla oli Stalinin kuoleman jälkeen kaikissa sosialistisissa maissa herännyt toiveikkuus vapaammista tuulista. Poznańin kansannousu käynnisti Puolan yhdistyneessä työväenpuolueessa seuraavina kuukausina muutosprosessin, jonka seurauksena pääsihteeriksi nousi Władysław Gomułka.
Muisto

Vuoden 1956 kansannousulle omistettu 1981 paljastettu suuri muistomerkki (puol. Pomnik Poznanskiego czerwca 1956) on pystytetty Poznańin Raatihuoneen torille eli vanhalle torille (Stary Rynek). Tapahtumiin keskittyvä museo on osoitteessa Marcin n:o 80/82.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poznańin kansannousu Wikimedia Commonsissa
Sohvaperunat

| Sohvaperunat |
| --- | --- |
 Sohvaperunat-ohjelman tunnus.
Tyyli:  tositelevisio viihde
Kestoaika:  48 minuuttia
Verkko:   Yle TV2  Yle Areena 
Esitetty:  27. helmikuuta 2015 –
Tuotantokausia:  17
Jaksoja:  178
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Endemol Shine Finland
Palkinnot
Voitetut:  Kultainen Venla Viihdeohjelma 2016 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2017 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2018 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2019 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2020 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2021 Kultainen Venla Viihdeohjelma 2022
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Viihdeohjelma 2023
Aiheesta muualla
IMDb 
Sohvaperunat on Yle TV2:lla esitettävä tositelevisiosarja, joka perustuu eri puolilla Suomea asuvien televisiokatsojien kommentteihin ja reaktioihin eri televisiokanavien edellisen viikon ohjelmista. Ohjelma on kuvattu 12–14 eri kotikatsomossa, jotka muodostuivat perheistä sekä kaveriporukoista. Ohjelman voiceover-kertojana toimii näyttelijä Vilma Melasniemi.
Ohjelma perustuu brittiläiseen formaattiin Gogglebox. Jokainen 50 minuutin jakso leikataan noin 40 tunnista materiaalia, jota on kuvattu ohjelmaan valittujen ihmisten olohuoneissa. Sarjaa tekevän Endemol Shine Finlandin tuottajan Pauliina Ojalan mukaan sitä ei käsikirjoiteta eikä esiintyjiä ohjeisteta kommentoimaan tiettyjä asioita. Kamerat vain pystytetään olohuoneisiin ja laitetaan käyntiin, minkä jälkeen kuvausryhmä vetäytyy toiseen huoneeseen tarkkailemaan kuvaa ja ääntä. Esiintyjät eivät kuvausaikataulusyistä katso ohjelmassa suoria televisiolähetyksiä vaan ohjelmien tallenteita.
Ensimmäinen kausi esitettiin helmi–toukokuussa 2015. Yle oli lopettamassa ohjelmaa ensimmäisen kauden jälkeen, sillä katsojat eivät löytäneet sitä ja ohjelmasta saatu palaute oli ”oudoksuvaa”. Yleisradion tilaaja Arttu Nurmi päätti kuitenkin antaa ohjelmalle mahdollisuuden ja toisella kaudella ohjelma menestyikin jo paremmin. Sarjan 17. kausi alkoi helmikuussa 2024.
Ohjelma on saanut parhaan viihdeohjelman Kultaisen Venlan jo seitsemästi vuosina 2016–2022.