stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abd Allah

Abd Allah (arab.  عبد الله‎, ʿAbd Allāh) tarkoittaa "Jumalan palvelija" tai "Jumalan orja". Arabiankielen kaikissa vaiheissa abd  tarkoittaa ensisijaisesti "orjaa", mutta sana on silti tapana kääntää "palvelijaksi".  Kyseessä oli umaijadihallitsijoiden käyttöön ottama kunnianimi. Eri muodoissa (Abdallah, Abdullah) sanasta on tullut yleinen arabialainen etunimi.
Umaijadien käytössä

Umaijadihallitsija Muawija (661–680) otti arvonimen Abd Allah käyttöön vuonna 663, jolloin se esiintyy Hammet Gaderin kylpylän piirtokirjoituksessa sekä al-Taifissa.  Nimitys esiintyy edelleen Abd al-Malikin eräissä kolikoissa, al-Walidin kolikossa (705-706) ja useissa muussa umaijdikauden kolikoissa ja piirtokirjoituksissa.
Myös Bysantin keisari Justinianus II ( 685–695 ja 705–711) otti keisarin tunnukseksi arvonimen ”Jumalan palvelija” (lat. servus Christi). Se liittyi muutokseen hallitsijan legitimaatiossa. Jo vuonna 629 Bysantin keisari Herakleios vaihtoi roomalaisen arvonimensä autocrator nimeen basileus, jolla aiemmin oli tarkoitettu vasallikuningasta. Nimenmuutos halusi osoittaa, että oikea hallitsija oli Kristus, ja keisari oli vain hänen alaisensa.
Arvonimi Abd Allah ilmaisi umaijadihallitsijoiden teologisia käsityksiä Jumalan asemasta, olivatpa ne vääristynyttä islamia tai jokin islamin varhainen kehitysvaihe. Hylätyksi tuli sassanidikuninkaiden ikiaikainen käsitys hallitsijasta jumalallisena kuninkaiden kuninkaana ja Jumalan perillisenä. Nimityksen esikuva löytyy Vanhan Testamentin sanoista (5. Moos 9:27): Muista palvelijoitasi Aabrahamia, Iisakia ja Jaakobia.
Nimitys Abd Allah näyttää umaijadeilla varatun vain hallitsijan käyttöön. Kun kalifi al-Malikin veli 'Abd al-'Aziz ibn Marwan rakennutti sillan Fustatiin Egyptissä, hänen arvonimenään piirtokirjoituksessa oli al-amir.
Kalifi al-Malikin vuonna 691 rakennuttaman Jerusalemin Kalliomoskeijan friisitekstissä on ilmaisu Muhammed on Jumalan palvelija hänen lähettiläänsä.  Tässä kertautuu viidennen Mooseksen kirjan luonnehdinta profeetasta "Jumalan palvelijana".
Ibadilaisuus

Koraanissa sanan abd monikko esiintyy muodossa ibad, joka poikkeaa Mekan murteesta mutta vastaa Mesopotamiassa käytettyä. Mesopotamiassa esiintyi 400-luvulla arabialainen väestöryhmä, joka kutsui itseään ibadeiksi. Orientalisti Gustav Rothsteinin mukaan ibadit koostuivat useista heimoista, jotka olivat tulleet tekemisiin kristinuskon kanssa al-Hirassa Mesopotamiassa. Kyseessä oli heimorajat ylittävä nimitys, joka kertoi al-Hiran arabiheimoja yhdistävästä kristinuskosta ja erotti heidät pakanallisista arabeista. Nimitystä al-ibad käytettiin heimonimen tapaan. Rothstein pitää kiinnostavana, että näin muodostui uskonnollinen, heimorajat ylittävä uusi yhteisö, joka muistutti sitä, mitä kerrottiin Muhammedin perustamasta ummasta Arabiassa.  Volker Popp huomauttaa, että Muhammedin kerrotaan saaneen ensimmäisen ilmestyksensä Hiran vuorella. Nimitys abd Allah taas löytyi Mooseksen 5. kirjasta.
Ottmar Hitzfeld

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. tammikuuta 1949 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Lörrach, Baden-Württemberg, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Lempinimi: 'Der General, Gottmar Hitzfeld
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1971–1975 |  FC Basel | 92 | (66) |
| 1975–1978 |  VfB Stuttgart | 80 | (38) |
| 1978–1980 |  FC Lugano | 55 | (35) |
| 1980–1983 |  FC Luzern | 72 | (30) |
Valmennusura
1983–1984:  Zug
1984–1988:  FC Aarau
1988–1991:  Grasshopper
1991–1997:  Borussia Dortmund
1998–2004:  Bayern München
2007–2008:  Bayern München
2008–2014:  Sveitsi
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ottmar Hitzfeld (s. 12. tammikuuta 1949) on saksalainen entinen ammattilaisjalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Hitzfeld on tehnyt pitkän uran valmentajana ja voittanut muun muassa seitsemän Saksan Bundesliigan mestaruutta Borussia Dortmundissa ja FC Bayern Münchenissä. Hän on valmentanut molemmat seurat myös Mestarien liigan voittoon.
Ura pelaajana

Hitzfeld pelasi 1960-luvulla saksalaisissa amatööriseuroissa TuS Stettenissä ja FV Lörrachissa, ennen siirtymistään Sveitsin pääsarjaseura FC Baseliin. Hitzfeld voitti seurassa kaksi Sveitsin mestaruutta sekä yhden cupin. 1973 Hitzfeld oli liigan paras maalintekijä 18 osumallaan.
Jupp Derwall nimesi Hitzfeldin olympiajoukkueeseen 1972, jossa pelasi mm. nykyään FC Bayern Münchenin urheilujohtajana toimiva Uli Hoeness. Hitzfeld teki turnauksessa viisi maalia, joista yksi syntyi jatkolohkon ottelussa DDR:n maajoukkuetta vastaan.
1975 Hitzfeld siirtyi Sveitsistä kotimaahansa VfB Stuttgartin joukkueeseen. Hitzfeld teki kahden kauden aikana 2. Bundesliigassa 33 maalia pelaamissaan 55 ottelussa ja oli mukana nostamassa seuraa pääsarjatasolle 1977. Hitzfeld palasi 1978 takaisin Sveitsiin pelaten FC Luganossa sekä FC Luzernissa ennen uransa lopettamista 1983.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Sveitsin mestaruus 1972, 1973
Sveitsin Cup 1975
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Sveitsin mestaruus (2): 1990, 1991
Sveitsin Cup (3): 1985, 1989, 1990
Saksan mestaruus (7): 1995, 1996, 1999, 2000, 2001, 2003, 2008
Saksan Cup (3): 2000, 2003, 2008
Saksan Liigacup (3): 1999, 2000, 2007
Mestarien liiga (2): 1997, 2001
Intercontinental Cup: 2001
MM-1.kierros: 2010
MM-neljännesvälierät: 2014
Maailman paras valmentaja 1997, 2001
Saksan paras jalkapallovalmentaja 2008
Paul Whiteman

Whitemanin yhtye vuonna 1921. Pianon ääressä pitkäaikainen sovittaja Ferde Grofé.
Paul Whiteman (28. maaliskuuta 1890 Denver, Colorado – 29. joulukuuta 1967 Doylestown, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja orkesterinjohtaja.
Whiteman syntyi Denverissä Coloradon osavaltiossa. Hän muutti vuonna 1920 yhtyeineen New Yorkiin, jossa kokoonpano aloitti levytysuran Victorille. Yhtye sai toukokuussa 1928 uuden levytyssopimuksen Columbialta, mutta se palasi Victorille syyskuussa 1931.
Whiteman tilasi George Gershwinilta Sinisen rapsodian (1924). Hän meni vuonna 1931 naimisiin näyttelijä Margaret Livingstonin kanssa.
Whitemanin yhtyeeseen kuului sen historian aikana lukuisia tulevia eturivin jazzmuusikoita, kuten Bix Beiderbecke, Frankie Trumbauer, Joe Venuti ja Eddie Lang. Mestari kuoli Doylestownissa, Pennsylvaniassa 77 vuoden ikäisenä.
Whitemanin kappaletta Jeepers Creepers käytettiin vuonna 2001 saman nimisessä kauhuelokuvassa Jeepers Creepers. Samaisesta kappaleesta on tehty covereita, suomeksi nimellä ”Kissa vieköön”, jonka ovat levyttäneet ainakin Bruno Laakko ja Lepakot sekä M. A. Numminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Whiteman Wikimedia Commonsissa
AfterLife (Five Finger Death Punchin albumi)

| AfterLife Five Finger Death Punch |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. elokuuta 2022
 Kesto: 47.09
 Levy-yhtiö: Better Noise
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Five Finger Death Punchin muut julkaisut
| A Decade of Destruction, Volume 2 2020 | AfterLife 2022 |   |
AfterLife on Five Finger Death Punchin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. elokuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlet ”AfterLife”, ”IOU”,, ”Welcome To The Circus”, sekä ”Times Like These”.
Kappaleet

Welcome to the Circus – 4.16
AfterLife – 4.03
Times Like These – 3.29
Roll Dem Bones – 3.19
Pick Up Behind You – 3.08
Judgment Day – 4.52
IOU – 4.27
Thanks for Asking – 3.18
Blood and Tar – 3.22
All I Know – 5.11
Gold Gutter – 3.53
The End – 3.43
Kokoonpano

Ivan Moody - Laulu
Chris Kael - basso
Charlie Engen - rummut
Zoltan Bathory - rytmikitara
Andy James - soolokitara
Arvostelut

Kaaoszine:
Soundi:
Parris Duffus

| Parris Duffus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. tammikuuta 1970 (ikä 54) Denver, Colorado
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2003
NHL-varaus:  180. varaus, 1990 St. Louis Blues
Parris Duffus (s. 27. tammikuuta 1970 Denver, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi yhden NHL-ottelun Phoenix Coyotesin riveissä kaudella 1996–97.
SM-liigassa Duffus edusti HPK:ta kaudella 1997–98, Jokereita kaudella 1998–99 ja HIFK:ta kaudella 1999–2000.
Maajoukkuetasolla Duffus edusti Yhdysvaltoja vuosien 1996- ja 1999 MM-kilpailuissa. Vuoden 1996 MM-kilpailuissa Itävallassa hän saavutti pronssimitalin, ollen maalivahtien torjuntatilaston ykkönen.
Duffus toimii nykyisin palomiehenä Fort Waynessa.
Pekka Nuorti

J. Pekka Nuorti (s. 1960) on suomalainen epidemiologi, joka toimii epidemiologian professorina Tampereen yliopistossa. Aiemmin hän on työskennellyt myös Kansanterveyslaitoksessa, Yhdysvaltain tautikeskuksessa ja Maailman terveysjärjestössä.
Nuorti väitteli lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2000. Hän tutkii muun muassa tartuntatautien epidemiologiaa ja ehkäisemistä, tautien estämistä rokotteilla ja tautien puhkeamista.
Julkaisut

Pekka Nuorti: Epidemiology of Invasive Pneumococcal Disease in Adults: Implications for Prevention (väitöskirja). Kansanterveyslaitos, 2000. http://urn.fi/URN:ISBN:952-91-2710-3
Eija Kela, Pekka Holmström ja Pekka Nuorti (toim.): Tartuntataudit Suomessa 1995–1999. Kansanterveyslaitos, 2000. https://urn.fi/URN:ISBN:951-740-167-1
Aiheesta muualla

Tampereen yliopiston tutkimusportaali
Google Scholar
Al-Biruni

Al-Biruni kuvattuna iranilaisessa postimerkissä.
Abū Rayḥān Muḥammad ibn Aḥmad al-Bīrūnī (pers. ‏ابوریحان محمد بن احمد بیرونی‎, Abu-Reyhān Mohammad ben Ahmad Biruni; 973 – n. 1052), lyhyesti yleensä  Al-Biruni, oli persialainen luonnontieteilijä, filosofi ja teologi; eräänlainen aikansa renessanssinero.
Al-Biruni oli ensimmäinen oppinut muslimi, joka paneutui Intiaan ja brahmiinien perinteeseen, ja häntä on kutsuttu Intian-tutkimuksen, antropologian ja geodesian isäksi. Hän oli ensimmäisten joukossa käyttämässä luonnontieteen kokeellisia menetelmiä, ja sovelsi niitä mekaniikkaan, mineralogiaan ja psykologiaan. Hän tutki myös tähtitiedettä.
Kuussa on Al-Birunin mukaan nimetty kraatteri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elämäkerta Skyscript.co.uk
After Bathing at Baxter’s

| After Bathing at Baxter's Jefferson Airplane |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 26. kesäkuuta –  31. lokakuuta 1967  Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 30. marraskuuta 1967
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Al Schmitt
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, acid rock
 Kesto: 43.38
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  17. (1967)
Jefferson Airplanen muut julkaisut
| Surrealistic Pillow 1967 | After Bathing at Baxter's 1967 | Crown of Creation 1968 |
After Bathing at Baxter's on Jefferson Airplanen marraskuussa 1967 julkaistu kolmas albumi. Se ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin edellinen albumi Surrealistic Pillow; listasijoitus yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa oli 17.
Kappaleet

Streetmasse
The Ballad of You & Me & Pooneil – 4.35 (säv. Paul Kantner)
A Small Package of Value Will Come to You, Shortly – 1.34 (säv. Spencer Dryden/Gary Blackman/Bill Thompson)
Young Girl Sunday Blues – 3.32 (säv. Marty Balin/Kantner)
The War Is Over
Martha – 3.26 (säv. Kantner)
Wild Thyme (H) – 3.08 (säv. Kantner)
Hymn to an Older Generation
The Last Wall of the Castle – 2.40 (säv. Jorma Kaukonen)
rejoyce – 4.00 (säv. Grace Slick)
How Suite Is
Watch Her Ride – 3.11 (säv. Kantner)
Spare Chaynge – 9.11 (säv. Jack Casady/Dryden/Kaukonen)
Shizoforest Love Suite
Two Heads – 3.13 (säv. Slick)
Won't You Try/Saturday Afternoon – 5.02 (säv. Kantner)
Kappaleet > Vuonna 2003 julkaistun uusintapainoksen bonuskappaleet

The Ballad of You & Me & Pooneil – 11.04 (live, säv. Kantner)
Martha – 3.26 (singleversio, mono, säv. Kantner)
Two Heads – 3.15 (vaihtoehtoinen versio, säv. Slick)
Things Are Better in the East – 2.31 (demo, säv. Balin)
Kokoonpano > Jefferson Airplane

Grace Slick – piano, urut, nokkahuilu, laulu
Paul Kantner – rytmikitara, laulu
Jorma Kaukonen – soolokitara, sitar, laulu
Jack Casady – bassokitara
Spencer Dryden – rummut, lyömäsoittimet, puhallinsovitukset
Marty Balin – rytmikitara, laulu
Kokoonpano > Vierailijat

Gary Blackman – laulu
Bill Thompson – laulu
Paul Westlake

Paul Westlake (s. 1951) on brittiläinen stand up -koomikko, kääntäjä, tietokirjailija ja ääninäyttelijä, joka asuu Helsingissä. Hän tekee englannin kielen oppikirjoja WSOY:lle ja Sanoma Prolle ja on kirjoittanut oppikirjat OK English, Spotlight, Yes, Wow, Passwords, Pat and Polly, Passport to English, Key English, Yippee ja Go for It. Westlaken vuonna 1988 perustama The Original Touch Oy tekee oppikirjoja ja käännöksiä ja tarjoaa koulutuspalveluja. Lisäksi hän on ollut ääninäyttelijänä mm. Itse valtiaat -sarjassa.
Westlake on kotoisin Torquayn kaupungista Britanniasta ja on asunut Suomessa vuodesta 1978 lähtien. Hän on koulutukseltaan opettaja ja työskennellyt myös kouluttajana ja radiotoimittajana. Hän on tehnyt stand up -komiikkaa vuodesta 2000 lähtien. Suomen tietokirjailijat myönsi Westlakelle Oppikirjailijapalkinnon vuonna 2010 ja Warelius-palkinnon 2022. Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Englanninopettaja Paul Westlake alkoi tehdä stand uppia suomeksi
After Forever (albumi)

| After Forever After Forever |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): Gordon Groothedde
 Tyylilaji: sinfoninen metalli
 Kesto: 57.58
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  6.
After Foreverin muut julkaisut
| Mea Culpa 2005 | After Forever 2007 |   |
Singlet albumilta After Forever
 ”Energize Me” Julkaistu: 23. maaliskuuta 2007  ”Equally Destructive” Julkaistu: 21. syyskuuta 2007
After Forever on samannimisen yhtyeen viides ja viimeinen kokopitkä studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2007.
Albumi nousi Alankomaissa MegaCharts-listan kuudennelle sijalle.
Kappaleet

Discord – 4.36
Evoke – 4.23
Transitory – 3.28
Energize Me – 3.09
Equally Destructive – 3.31
Withering Time – 4.31
De-Energized – 5.09
Cry With a Smile – 4.25
Envision – 3.56
Who I Am – 4.35
Dreamflight – 11.08
Empty Memories – 4.55
Kokoonpano

Floor Jansen – laulu
Sander Gommans – kitara, laulu
Bas Maas – kitara, laulu
Luuk van Gerven – basso
Joost van der Broek – koskettimet
Andre Borgman – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi: 8½/10
Aiheesta muualla

After Forever discogs.com -sivustolla
Albumi After Forever (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Al-Buhaira

| Al-Buhaira محافظة البحيرة Muḥāfaẓat al-Buḥaira |
| --- | --- |
 Disukin ja Shubrakhitin välinen tie El Rahmaniyassa.
 Lippu
 Sijainti
 Koordinaatit: 30.61°N, 30.43°E 
Valtio:  Egypti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Damanhur
Pinta-ala:  9 826,0 km²
Väkiluku (2015):  5 804 262
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EG-BH
Al-Buhaira (arab. محافظة البحيرة‎, Muḥāfaẓat al-Buḥaira) on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 9 826,0 km² ja väkiluku 5 804 262 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Damanhur.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Buhaira Wikimedia Commonsissa
Oromon kieli

| Oromo |
| --- | --- |
 Oromon levinneisyys keltaisella.
Oma nimi:  afaan oromoo
Tiedot
Alue:   Etiopia  Kenia
Virallinen kieli:   Etiopia
Puhujia:  30–35 miljoonaa
Sija:  91.
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  afroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  kuušilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  om
ISO 639-2:  orm
ISO 639-3:  useita
 Ohje 
Oromon kieli on afroaasialaisen kielikunnan kuušilaiseen haaraan kuuluva kieli. Oromon kieltä puhuu noin 30 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä Afrikan kolmanneksi puhutuimman äidinkielen arabian ja hausan jälkeen. Suurin osa oromon puhujista kuuluu Etiopian keski- ja eteläosissa sekä Kenian pohjoisosassa asuvaan oromo-kansaan, mutta myös naapurikansojen jäsenet käyttävät sitä välikielenä varsinkin Etiopiassa, jossa oromo on enemmistökieli. Kieltä on aiemmin kutsuttu myös gallan kieleksi, mutta tätä pidetään nykyään halventavana tai rasistisena terminä. Nimitystä boorana tai borana käytetään erityisesti Keniassa.
Oromoa voidaan pitää makrokielenä, joka jakautuu useampaan yksittäiseen kieleen. Makro-oromosta voidaan erottaa yhteensä viisi kieltä.
Historia

Etiopiassa oromon kielen julkinen käyttö oli kiellettyä vuoden 1974 vallankumoukseen saakka. Sotilashallitus dergin aikana käynnistettiin oromonkielinen lukutaitokampanja ja kieltä alettiin käyttää radiossa ja julkaisutoiminnassa. Kuitenkin vasta Mengistu Haile Mariamin hallituksen kaaduttua oromot saivat kielelleen alueellisesti virallisen aseman, ja oromonkielinen kouluopetus alkoi kehittyä. Amhara on edelleenkin Etiopian ensimmäinen virallinen kieli ja myös oromoalueiden korkeammilla kouluasteilla opetuskieli, mutta kansakouluissa käytetään oromoa, ja esimerkiksi oromonkieliset radiolähetykset ovat suosittuja.
Vuonna 2020 Etiopia nosti oromon yhdeksi valtion virallisista kielistä.
Oromoa voidaan kirjoittaa latinalaisilla, arabialaisilla tai etiopialaisilla kirjaimistoilla. Raamattu käännettiin oromoksi ensimmäisen kerran vuonna 1899.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Labiodentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m |  | n |  |  | ŋ |  |
| Klusiili | Norm. | p | b |  | t | d |  |  | k | g | ʔ |
| Klusiili | Ejek. | p' |  | t' |  |  | k' |  |
| Klusiili | Impl. |  |  | ɗ |  |  |  |  |
| Affrikaatta | Norm. |  |  |  | t͡ʃ | d͡ʒ |  |  |  |
| Affrikaatta | Ejek. |  |  |  | t͡ʃ' |  |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | f | (v) | s | (z) | ʃ |  |  | h |
| Lateraali | Lateraali |  |  | l |  |  |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  | r |  |  |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | w |  |  |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.
Lähde:
Kielioppi

Oromon kielessä substantiiveilla on kaksi sukua: maskuliini ja feminiini. Yleissääntö on, että maskuliiniset substantiivit päättyvät a:han ja feminiinit u:hun. Muihin vokaaleihin päättyvät sanat voivat olla joko maskuliineja tai feminiinejä, kuten myös konsonantteihin päättyvät sanat, jotka voivat olla vain lainasanoja. Adjektiivit mukautuvat pääsanansa kieliopillisen suvun sekä yksikön ja monikon mukaan.
Kielinäyte

»Namooti hundinuu birmaduu ta'anii mirgaa fi ulfinaanis wal-qixxee ta'anii dhalatan. Sammuu fi qalbii ittiin yaadan waan uumamaan kennameef, hafuura obbolummaatiin walii-wajjin jiraachuu qabu.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Oromo folk literature Näytteitä oromonkielisestä kansanperinteestä englanninkielisine käännöksineen
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Afroaasialaiset kielet
aasáx
aari
afar
ajawa
akkadi
amhara
arabia
aramea
bambassi
bedža
ebla
egypti
foinikia
hassaniyya
hausa
heprea
higi-bura
kabyyli
kambata
keskiatlaksentamazight
kopti
malta
oromo
saho
sidamo
somali
syyria
tamashek
tašelhit
tigre
tigrinja
ugariti
wolaitta
Oravalampi (Pieksämäki)

| Oravalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°26′40″N, 26°55′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Ahveniseen 
Järvinumero:  14.718.1.075
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,9 m  
Pituus:  620 m  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  2,053 km  
Pinta-ala:  14,176 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOravalampi 
Oravalampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Mataramäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 620 metriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,9 metriä mpy.
Parrhasios

Parrhasios (m.kreik. Παῤῥάσιος, lat. Parrhasius) voi viitata seuraaviin:
Parrhasios, yksi Apollonin epiteeteistä
Parrhasios, kreikkalaisessa mytologiassa Lykaonin poika ja Parrhasian eponyymi heeros
Parrhasios Efesoslainen (400/300-luku eaa.), taidemaalari
Parrotspitze

Parrotspitze
Parrotspitze (keskellä) ja Signalkuppe (oikealla)
| --- | --- |
Sijainti:   Italia /  Sveitsi Sveitsi ja Italia
Vuoristo:  Monte Rosan massiivi, Valais’n Alpit
Korkeus merenpinnasta:  4 432 m
Prominenssi:  134  m 
Ensimmäinen nousu huipulle:  1863
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Parrotspitze on 4 432 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla Valais’n Alpeilla. Se on Monte Rosan massiivia.
Yli 4000 -metriset Alppien vuoret
| --- | --- |
Massif des Écrins:  Barre des Écrins (4 102 m) · Dôme de Neige des Écrins (4 015 m)
Gran Paradison massiivi:  Gran Paradiso (4 061 m)
Mont Blancin massiivi:  Mont Blanc (4 811 m) · Mont Blanc de Courmayeur (4 748 m) · Picco Luigi Amedeo · Mont Maudit (4 465 m) · Dôme du Goûter (4 304 m) · Lenzspitze · Mont Blanc du Tacul (4 248 m) · Grand Pilier d’Angle · Punta Walker (Grandes Jorasses) (4 208 m) · Punta Whymper (Grandes Jorasses) (4 184 m) · Aiguille Verte (4 122 m) · Aiguille du Diable · Aiguille Blanche de Peuterey (4 112 m) · Punta Croz (Grandes Jorasses) (4 110 m) · Punta Carmen · Grande Rocheuse (4 102 m) · Punta Médiane · Punta Chaubert · Mont Brouillard · Aiguille de Bionnassay (4 066 m) · Punta Marguerite (Grandes Jorasses) (4 065 m) · Corne du Diable · Punta Hélène (Grandes Jorasses) (4 045 m) · Aiguille du Jardin (4 035 m) · Dôme de Rochefort (4 015 m) · Dent du Géant (4 013 m) · Punta Baretti (4 013 m) · Aiguille de Rochefort (4 001 m) · Les Droites (4 000 m)
Valais’n Alpit:  Dufourspitze (4 638 m) · Nordend (4 609 m) · Zumsteinspitze (4 563 m) · Signalkuppe (4 554 m) · Zinalrothorn · Dom (4 545 m) · Lyskamm Oriental (4 527 m) · Weisshorn (4 506 m) · Täschhorn (4 491 m) · Lyskamm Occidental (4 479 m) · Matterhorn (4 478 m) · Parrotspitze (4 432 m) · Dent Blanche (4 364 m) · Ludwigshöhe (4 341 m) · Nadelhorn (4 327 m) · Corno Nero (4 322 m) · Grand Combin de Grafeneire · Stecknadelhorn · Castor (4 230 m) · Piramide Vincent (4 215 m) · Hohberghorn · Alphubel (4 206 m) · Rimpfischhorn (4 199 m) · Strahlhorn · Grand Combin de Valsorey · Dent d’Hérens (4 171 m) · Breithorn Occidental (4 164 m) · Breithorn Central · Bishorn (4 153 m) · Grand Combin de la Tsessette (4 135 m) · Breithorn Oriental · Breithornzwillinge (4 106 m) · Pollux (4 092 m) · Roccia Nera (4 075 m) · Ober Gabelhorn (4 073 m) · Punta Giordani (4 046 m) · Dürrenhorn (4 035 m) · Weissmies (4 031 m) · Allalinhorn (4 027 m) · Lagginhorn (4 010 m)
Bernin Alpit:  Finsteraarhorn (4 274 m) · Aletschhorn (4 182 m) · Jungfrau (4 166 m) · Mönch (4 105 m) · Schreckhorn (4 080 m) · Gross Fiescherhorn (4 049 m) · Gross Grünhorn (4 043 m) · Lauteraarhorn (4 042 m) · Hinter Fiescherhorn (4 025 m)
Berninan Alpit:  Piz Bernina (4 049 m)