stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kadonnut (televisiosarja)

| Kadonnut> The Missing |
| --- | --- |

Tyyli:  psykologinen rikosdraama mysteeri
Kestoaika:  60 minuuttia
Luoja(t):  Harry Williams Jack Williams
Pääosissa:   Tchéky Karyo  James Nesbitt  Frances O'Connor  Ken Stott  Jason Flemyng  Arsher Ali  Saïd Taghmaoui  Titus De Voogdt  Émilie Dequenne  Eric Godon  Anastasia Hille  David Morrissey  Keeley Hawes  Roger Allam  Laura Fraser  Lia Williams  Abigail Hardingham  Jake Davies  Ólafur Darri Ólafsson  Florian Bartholomai  Filip Peeters  Derek Riddell 
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC One  MTV3
Esitetty:  18. lokakuuta 2014 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  John Yorke Harry Williams Jack Williams Jan Vrints Elaine Pyke Charles Pattinson Polly Hill Eurydice Gysel Willow Grylls Colin Callender
Ohjaaja(t):  Tom Shankland (1. kausi) Ben Chanan (2. kausi)
Käsikirjoittaja(t):  Harry Williams Jack Williams
Tuotantoyhtiö(t):  New Pictures Company Pictures Two Brothers Pictures Playground Entertainment
Aiheesta muualla
IMDb
Kadonnut (engl. The Missing) on brittiläinen psykologinen rikosdraamasarja. Sarja on brittiläisen BBC:n ja yhdysvaltalaisen Starz-kanavan yhteistuotanto. Kadonnut alkoi BBC One -kanavalla lokakuussa 2014, ja Starz-kanavalla marraskuussa 2014. Suomessa sarja alkoi MTV3-kanavalla kesällä 2015. Sarjan ovat käsikirjoittivat veljekset Harry ja Jack Williams,  ja ohjasi Tom Shankland.
Kahdeksanosaisen sarjan ensimmäisellä kaudella etsitään Ranskassa kadonnutta brittiläistä poikaa. Pääosissa ovat Tchéky Karyo, joka näyttelee tutkintaa johtavaa ranskalaista rikospoliisia Julien Baptistea, sekä pojan vanhempia näyttelevät James Nesbitt ja Frances O'Connor.
Sarjan toinen kausi alkoi lokakuussa 2016. Toinen kausi sijoittuu Saksaan. Muut pääosien esittäjät ovat vaihtuneet lukuun ottamatta Tchéky Karyota.
Juoni

Oliver siepattiin lomamatkalla Ranskassa vuonna 2006. Pojan etsinnät ovat jatkuneet vuosia, ja Oliverin isälle Tonylla (James Nesbitt) on pakkomielle pojan löytämisestä, eikä mies suostu hyväksymään mahdollisuutta, että Oliver saattaa olla kuollut. Tony käyttää vuosia poikansa etsimiseen tuhoten samalla avioliittonsa. Juttu avataan uudelleen kahdeksan vuotta katoamisesta, ja tutkintaa johtaa  sama mies, kuin kahdeksan vuotta sitten, Julien Baptiste (Tchéky Karyo).
Sarjassa seurataan tapahtumia takaumassa muutama päivä sieppaamisen jälkeen, ja nykyhetkessä vuonna 2014.
Kangasjärvi (Virrat)

| Kangasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°12′23″N, 23°50′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Patolammiin 
Järvinumero:  35.417.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,8 m  
Rantaviiva:  3,193 km  
Pinta-ala:  20,966 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangasjärvi 
Kangasjärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 21 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä mpy.
Kajanoja

Kajanoja voi tarkoittaa:
Jouko Kajanoja (s. 1942), poliitikko ja tutkija, Paavo Kajanojan poika
Lauri Kajanoja (s. 1968), taloustieteilijä, Jouko Kajanojan poika
Paavo Kajanoja (1904–1961), maataloustieteilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kajanoja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaisa Broner-Bauer

Kaisa Kerttuli Broner-Bauer (Broner, o.s. Haataja, s.  4. elokuuta 1942 Oulu) on suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin professori emerita. Hän on toiminut Oulun yliopiston professorina vuosina 1986–2010 ja on työskennellyt myös Ranskassa, Yhdysvalloissa sekä Japanissa. Hän on valmistunut arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta (nykyisin Aalto-yliopisto) vuonna 1975 ja suorittanut Columbian yliopiston arkkitehtikoulussa (GSAPP) Master of Science -tutkinnon vuonna 1980 sekä ranskalaisen tohtoritutkinnon kaupunkitutkimuksen alalla Ecole des Hautes Etudes en Sciences Sociales'ssa (Pariisi) 1982. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1986 Teknillisessä korkeakoulussa käsitteli New Yorkin kaupunkisuojelua. Kaisa Broner on perehtynyt arkkitehtuurin kulttuuri-identiteettiä ja rakennusperinnön kulttuuriarvoja koskeviin kysymyksiin kuten myös urbaaniin arkkitehtuuriin, kaupunkien muutosprosesseihin ja kaupunkisuojelumenetelmiin, joita kysymyksiä hän on käsitellyt monissa julkaisuissaan, muun muassa New York face à son patrimoine. Le secteur historique de SoHo (Bruxelles, 1986). Broner on kirjoittanut lukuisia arkkitehtuuria ja arkkitehtuurin teoriaa sekä arkkitehtuurin historiaa käsitteleviä artikkeleita suomalaisiin ja kansainvälisiin julkaisuihin. Hänen viimeisin teoksensa Visions of Architecture: Reima Pietilä and the Meanings of Form / Arkkitehtuurin Visiot: Reima  Pietilä ja Muodon Merkitykset ilmestyi 2019 (Helsinki: Oku Publishing). Hän asuu ja toimii nykyisin Helsingissä.
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritari, Tasavallan presidentin myöntämänä.
Arkkitehtuurin historia ja nykyaika. Juhlakirja Kaisa Broner-Bauerille. Julkaisija: Oulun yliopiston arkkitehtuurin osasto, 2010
Kajanto

Kajanto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Antero Kajanto (ent. Anton Kononoff, salanimet A. K. ja Antero-setä, 1895–1968), Tulenkantajat-ryhmään kuulunut kirjailija
Aulis Kajanto (1905–1994), kullankaivaja
Iiro Kajanto (1925–1997), antiikintutkija ja professori, Iivari Kajannon poika
Iivari Kajanto (1892–1967), päätoimittaja ja pakinoitsija
Maija Kajanto (s. 1978), kirjailija, toimittaja ja viestinnän asiantuntija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kadonnut laakso

| Kadonnut laakso Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Johanna, P. Karhu Oy
Listasijoitukset
  18. (29/2017; ei noussut listoille julkaisun yhteydessä) 
Leevi and the Leavingsin muut julkaisut
| Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen 1981 | Kadonnut laakso 1982 | Leevi and the Leavings 1983 |
Kadonnut laakso on Leevi and the Leavings -yhtyeen kolmas albumi, joka ilmestyi kesällä 1982. Samana vuonna rumpali Jarmo Leivo lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Markku Mattila.
Kappaleet

Yksin ruma tyttö tanssii – 4.00
Sadetanssi – 2.40
Uni joka pääty ei – 4.41
En tahdo sinua enää – 4.13
Olipa kerran ihminen – 2.46
Rock on, Rudy – 2.35
Näkymättömät kaupungit – 3.20
Lainsuojattomat – 3.23
Siperia – 2.51
Kaukaisessa satamassa – 3.49
Kokoonpano

Kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.
Gösta Sundqvist – laulu, kitara, piano
Risto Paananen – basso, kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu
Juha Karastie – soolokitara, kosketinsoittimet, taustalaulu
Markku Mattila – rummut, taustalaulu, kosketinsoittimet
Haije Sundqvist – taustalaulu, laulu kappaleessa ”En tahdo sinua enää”
Kangaskosken paperitehdas

Kangaskosken paperitehdas oli nykyisen  Rautjärven Simpeleellä  Hiitolanjoen varrella sijainnut paperitehdas. Kangaskoski sijaitsee noin kilometrin päässä nykyisestä Venäjän rajasta. Kangaskoski Oy perustettiin vuonna 1901. Kangaskosken tehtaan toiminta oli tappiollista ja yritys ajautui konkurssiin vuonna 1903. Tuotanto jatkui uusien yrittäjien voimin 1920-luvulle asti. Tehtaan tuotanto oli 2500 tonnia ruskeaa käärepaperia vuodessa.
Tehtaan paperikone

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti | Muuta |
| Paperikone PKI | Viipurin konepaja | 1906–1920 |  ? | 2 100 mm |  ? |  ? | 2 500 t/a, Luonnonruskea käärepaperi | Poistettu |
Paperitehtaan tilalle valmistui vuonna 1925 vesivoimalaitos. Kangaskoskella otettiin ensimmäisenä käyttöön Suomessa valmistettu Kaplan-turbiini. Putouskorkeus 6 m ja pienvesivoimalan vuosituotanto noin 3 300 MWh. Voimalan omistaa Hiitolanjoen Voima Oy.
Kangaskosken tehtaan mobiilipolku

Kangaskosken käytöstä poistuneen voimalaitoksen alapuoliseen saarekkeeseen on kesän 2023 aikana avautunut Kangaskosken paperitehtaasta ja puuhiomosta sekä sen vaiheista kertova Kangaskosken tehtaan mobiilipolku (The Kangaskoski Factory Mobile Path) osana Kangaskosken museoaluetta.
Kangaskosken tehtaan mobiilipolku ja siihen kiinteästi liittyvä mobiilisovellus esittelevät vuosina 1901–1924 vaihettain toimineen Kangaskosken puuhiomon sekä pahvi- ja paperitehtaan rakennuksia, vaiheita, konekantaa ja tuotantoprosessia mm. mobiilisovelluksen lisätyn todellisuuden avulla.
Kuitenkin myös polun rastipisteiden suppeampien perustietojen kautta voi tutustua Kangaskosken tehtaaseen opastaulujen avulla ilman tätä sovellusta.
Aiheesta muualla

Pörssitieto: Kangaskoski Aktiebolag
Kajas

Kajas tarkoittaa ainakin seuraavia:
kajavan murteellinen nimitys
sukunimi, joka on ollut käytössä ainakin seuraavilla:
Mauri Kajas (1894–1976), suomalainen kirjailija
Mila Kajas-Virtanen, o.s. Kajas (s. 1972), suomalainen taitoluistelija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kajas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kadri Kõusaar

Kadri Kõusaar, 2001
Kadri Kõusaar vuonna 2021
Kadri Kõusaar (s. 8. syyskuuta 1980 Pärnu, Viro) on virolainen kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Kõusaar on ohjannut elokuvan Magnus (2007), joka on ensimmäinen Cannesin elokuvajuhlille päätynyt virolainen elokuva. Elokuvan keskiössä on Magnus-niminen nuori mies, joka hautoo itsemurhaa. Elokuva perustuu vahvasti tositapahtumiin.
Virolainen tuomioistuin kielsi elokuvan esittämisen ja levittämisen Virossa, koska se loukkaa oikeuden mukaan elävän ihmisen kunniaa. 23. maaliskuuta 2009 toinen tuomioistuin päätti kuitenkin kumota elokuvan esityskiellon.
Romaanit

Ego (2001)
Vaba tõus (2004)
Kirjallisuutta

Malmi, Timo: ”Kenen tahansa elokuva voi päästä Cannesiin”, Kadri Kõusaarin haastattelu. Filmihullu 4/2007.
Aiheesta muualla

Kalle Muuli: kunst nõuab ohvreid, Postimees, 15.05.2008[vanhentunut linkki]
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 pudotuspelit

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 pudotuspelit pelattiin 17.–20. toukokuuta 2018. Lohkojen neljä parasta etenivät pudotuspelivaiheeseen.
Karsiutuneet joukkueet

| Lohko | Voittaja | Toinen | Kolmas | Neljäs |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A |  Ruotsi |  Venäjä |  Tšekki |  Sveitsi |
| B |  Suomi |  Yhdysvallat |  Kanada |  Latvia |
Turnauspuu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Ruotsi | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  Ruotsi | 3 |  |  | 19. toukokuuta | 19. toukokuuta |  |  |  |  |
|   |  Latvia | 2  |  |  | 19. toukokuuta | 19. toukokuuta |  |  |  |  |
|   |  Latvia | 2  |  |  |  Ruotsi | 6 |  |  |  |  |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  Ruotsi | 6 |  |  |  |  |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  Yhdysvallat | 0  |  |  |  |  |
|   |  Yhdysvallat | 3 |  |  |  Yhdysvallat | 0  |  |  |  |  |
|   |  Yhdysvallat | 3 |  |  |  |  |  |  | 20. toukokuuta | 20. toukokuuta |
|   |  Tšekki | 2  |  |  |  |  |  |  | 20. toukokuuta | 20. toukokuuta |
|   |  Tšekki | 2  |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi (vl.) | 3 |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi (vl.) | 3 |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  |  |  |  |  Sveitsi | 2  |
|   |  Venäjä | 4 |  |  |  |  |  |  |  Sveitsi | 2  |
|   |  Venäjä | 4 |  |  | 19. toukokuuta | 19. toukokuuta |  |  |  |  |
|   |  Kanada (ja.) | 5  |  |  | 19. toukokuuta | 19. toukokuuta |  |  |  |  |
|   |  Kanada (ja.) | 5  |  |  |  Kanada | 2 |  |  |  |  |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  Kanada | 2 |  |  |  |  |
|   | 17. toukokuuta | 17. toukokuuta |  |  |  Sveitsi | 3  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Suomi | 2 |  |  |  Sveitsi | 3  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |  Suomi | 2 |  |  |  |  |  |  | 20. toukokuuta | 20. toukokuuta |
|   |  Sveitsi | 3  |  |  |  |  |  |  | 20. toukokuuta | 20. toukokuuta |
|   |  Sveitsi | 3  |  |  |  |  |  |  |  Yhdysvallat | 4 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Yhdysvallat | 4 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Kanada | 1  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Kanada | 1  |
Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. toukokuuta 2018 | Ruotsi  | 6–0 |  Yhdysvallat | Royal Arena, Kööpenhamina |  |
15.15: 
15.15: 
| 15.15 |  |  |      |  |  |
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 
15.15: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. toukokuuta 2018 | Kanada  | 2–3 |  Sveitsi | Royal Arena, Kööpenhamina |  |
19.15: 
19.15: 
| 19.15 |  |  |      |  |  |
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15: 
19.15:
Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20. toukokuuta 2018 | Yhdysvallat  | 4–1 |  Kanada | Royal Arena, Kööpenhamina |  |
15.45: 
15.45: 
| 15.45 |  |  |      |  |  |
15.45: 
15.45: 
15.45: 
15.45: 
15.45: 
15.45:
Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20. toukokuuta 2018 | Ruotsi  | 3–2 (vl.) |  Sveitsi | Royal Arena, Kööpenhamina |  |
20.15: 
20.15: 
| 20.15 |  |  |      |  |  |
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15: 
20.15:
Jättiläisoravat

| Jättiläisoravat |
| --- | --- |
 Intianjättiorava (Ratufa indica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Jättiläisoravat   Ratufa  Gray, 1867
Katso myös
   Jättiläisoravat Wikispeciesissä   Jättiläisoravat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jättiläisoravat[lähde? ] (Ratufa) eli jättioravat tai aasianjättioravat on jyrsijöiden lahkoon kuuluva suku. Suomen Lajitietokeskus suosittelee suvusta käytettäväksi nimeä aasianjättioravat. Sukuun kuuluu neljä lajia, joilta kultakin on kuvattu useita alalajeja. Jättiläisoravat ovat kookkaimpia puissa eläviä oravia. Ne ovat tunnettuja omaperäisestä värityksestä ja suuresta hännästään. Joidenkin lajien yksilöt voivat saavuttaa häntänsä mukaan luettuna lähestulkoon metrin kokonaispituuden. Jättiläisoravat painavat yhdestä kahteen kilogrammaa. Nimensä mukaisesti suvun lajeja tavataan Etelä- sekä Kaakkois-Aasiassa. Jättiläisoravat ovat kaikkiruokaisia päiväeläimiä. Ne viettävät suurimman osan elämästään puissa ja liikkuvat pääasiassa yksin pariutumisaikaa lukuun ottamatta. Monen jättiläisoravalajin elinympäristö on vaarantunut tai häviämässä ihmisen toiminnan seurauksena.
Ihmiset käyttävät joitakin lajeja ravintonaan.
Taksonomia

Jättiläisoravia on kuvattu neljä lajia:
Valkojättiorava (R. affinis)
Mustajättiorava (R. bicolor)
Intianjättiorava (R. indica)
Srilankanjättiläisorava (R. macroura)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Aasianjättioravat (Ratufa)
Kansanteatteri (Ukraina)

Kansanteatteri, ukr. Narodnyi teatr, oli Kiovassa elokuussa 1918 nimellä Valtion kansanteatteri perustettu teatteri, jonka taiteellinen johtaja oli Panas Saksahanskyi. Kansanteatteri pyrki ottamaan etäisyyttä perinteiseen etnografiseen ohjelmistoon ja esittämään länsieurooppalaista ohjelmistoa. Sen ohjelmistoon kuului myös Ivan Karpenko-Karyin historiallisia näytelmiä ja länsieurooppalaisia näytelmiä, kuten Friedrich Schillerin Rosvot ja  Karl Gutzkowin Uriel Acosta. Neuvostoviranomaiset määräsivät vuoden 1919 alussa teatterin lakkautettavaksi. Keskeiset näyttelijät jatkoivat Saksahanskyin kanssa kiertävänä seurueena, osa liittyi Ukrainan neuvostotasavallan Ševtšenkon ensimmäiseen teatteriin, ja muutamat muodostivat Zankovetska-teatterin ydinryhmän.
Kadonneiden miesten metsä

| Kadonneiden miesten metsä> Fångvårdskolonin som försvann.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henning Mankell
Kieli:  ruotsi
Genre:  aikakausiromaani, pienoisromaani
Julkaistu:  1979
Suomennos
Suomentaja:  Laura Jänisniemi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  157
ISBN:  978-951-1-21470-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kadonneiden miesten metsä (ruots. Fångvårdskolonin som försvann) on ruotsalaisen Henning Mankellin vuonna 1979 julkaistu pienoisromaani. Mankell kirjoitti sen talvella 1978.
Juoni

Kadonneiden miesten metsä kertoo neljästä miehestä: Poliisimestarista, First Haroldista, Anders Eriksonista ja Torpparista, jotka päätyvät eri syistä vanhaan työsiirtolaan.
Idea katoamiseen tulee Poliisimestarilta (oikealta nimeltään Nalle Lindgren), joka on menettänyt lopullisesti luottamuksensa virkavaltaan. Hän on löytänyt vanhan hylätyn työsiirtolan, joka on poistettu käytöstä jo aikoja sitten, mutta jonka olemassaolo on hukkunut byrokratian rattaisiin. Poliisimestarilla on työsiirtolan suhteen suunnitelma, jonka tarkoituksena on paljastaa virkavallan leväperäisyys. Hän päättää itsekin kadota, sillä uskoo poliisia kaivattavan, toisin kuin työsiirtolaa. Hän aikoo kätkeytyä työsiirtolaan ja odottaa kunnes hänet löydetään sieltä.
Erik Svensson on raveissa paljon aikaa viettävä ruotsalainen mies. Hän on jäänyt 1950-luvulla tullissa kiinni muutaman pornokuvan hallussapidon vuoksi, minkä vuoksi häntä epäillään aina, kun tulee ilmi jokin pieni siveellisyysrikos. Raviradalla Svensson antaa Poliisimestarille ravivinkin First Harold -nimiseen hevoseen, joka voittaa. Miehet huomaavat molemmat olevansa huolissaan ruotsalaisen yhteiskunnan tilasta ja heistä tulee ystäviä. Poliisimestari alkaa nimittää Svenssonia First Haroldiksi voittajahevosen mukaan ja he lähtevät yhdessä työsiirtolaan.
Kirjan kertoja on kolmantena työsiirtolaan päätyvä 32-vuotias Anders Erikson. Eriksonilla on ollut ongelmia vaimonsa kanssa, ja he ovat päättäneet viettää kesän erossa toisistaan. Erikson ei ole koskaan nähnyt isäänsä, mutta hän kuulee jääkiekko-ottelussa tapaamaltaan mieheltä, että hän ja Andersin isä olivat kärsimässä rattijuopumusrangaistustaan työsiirtolassa. Erikson lähtee etsimään työsiirtolaa ja löytää sieltä First Haroldin ja Poliisimestarin.
Torppari eli Torkell Petterson on nuori biologisten tieteiden opiskelija, jotka tutkii työsiirtolan vieressä olevan Kiurujärven happamuutta ja suunnittelee pamflettia Ruotsin yhteiskunnan tilasta. Hän asuu teltassa toisella puolella järveä, mutta muuttaa työsiirtolaan siellä asuvien kolmen kutsusta.
Lopulta käy niin, ettei kukaan näytä etsivän kadonnutta poliisia. Miehet päätyvät yhdessä pohtimaan ruotsalaisen yhteiskunnan ongelmia ja niiden ratkaisuja.
Kirjan henkilöt muissa romaaneissa

First Harold on päähenkilö myös Mankellin vuonna 1980 ilmestyneessä romaanissa Dödsbrickan. Anders Erikson on toinen päähenkilöistä vuonna 1981 ilmestyneessä jännitysromaanissa En seglares död. Kirjoja ei ole suomennettu.
Kailasa

Elloran Kailasa-temppeli.
Kailasa (sanskrit) on monen eteläintialaisen temppelin nimitys. Se on johdos Shiva-jumalalle pyhitetystä tiibetiläisestä Kailas-vuoren nimestä. Tunnetuin Kailasa-temppeli on Intian Ellorassa. Se on 700–1000-luvuilla rakennettu kalliotemppeli, jonka veistos- ja maalauskoristelu on mestarillista työtä. Kailasa on kuuluisin Elloran noin kolmestakymmenestä kallioon louhitusta temppelistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kailasa Wikimedia Commonsissa
Kadonnut häviämättömiin

| Kadonnut häviämättömiin Jukka Gustavson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Brushane Studio: elokuu 1993 – lokakuu 1994  Yleisradion studio: joulukuu 1991
 Julkaistu: 1995
 Kesto: 59.49
 Levy-yhtiö: Beta
Jukka Gustavsonin muut julkaisut
| Bluesion 1992 | Kadonnut häviämättömiin 1995 | Moments 1999 |
Kadonnut häviämättömiin – tiimalasin sinisen horisontin valkea hiekka on kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavsonin viides soololevy. Kappaleet "Metsä meren keskellä" ja "Kontrasteja" nauhoitettiin alun perin Radiomafian Hipnoosi-ohjelmaan, joskin kappaleisiin on tehty levyä varten päällekkäisäänityksiä.
Kappaleet

Meren pauhu meren laulu
Metsä meren keskellä
You My Brother
Rakkautta rakasta
Tuomion humussa
Turkooseja tarinoita
Kontrasteja
Alla tähden alakulon
Tässä mielettömässä maailmassa
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset: Jukka Gustavson
Kokoonpano

Jukka Gustavson – laulu, kosketinsoittimet, ääni (Tässä mielettömässä maailmassa sekä Tuomion humussa)
Seppo Tyni – kitara
Heikki Virtanen – basso
Vesa Aaltonen – rummut
Pekka Rechardt – kitara (Metsä meren keskellä sekä Kontrasteja)
Tim Ferchen – marimba, vibrafoni, rumpusoolo (Kontrasteja)
Rauno Ruonala – ääni (Tuomion humussa)
Jouko Harjanne – piccolotrumpetti (Rakkautta rakasta)
Leena Gustavson – ääni (Tuomion humussa)
+
Martin Brushane – äänitys Brushane studiossa
Pentti Männikkö –  äänitys Yleisradion studiossa
Kalevi Immonen – kappaleiden Metsä ja Kontrasteja alkuperäinen tuottaja
Kaltimonjärvi

| Kaltimonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Joensuu
Koordinaatit:  62°50′25″N, 30°05′55″E
Järvinumero:  04.344.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,2 m 
Rantaviiva:  13,69 km 
Pinta-ala:  1,96 km² 
Tilavuus:  0,014 km³ 
Keskisyvyys:  7,2 m 
Suurin syvyys:  31 m 
 fiKaltimonjärvi 
Kaltimonjärvi on järvi Enon alueella Joensuun pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 31 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Kaltimonjärven pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,6 kilometriä. Järven koillisosan muodostaa 1,5 kilometriä pitkä Enonlahti. Kaltimonjärven eteläpuolisko on huomattavasti pohjoispuoliskoa matalampi. Vähintään kymmenen metriä syvän alueen pinta-ala on noin 50 hehtaaria. Se ulottuu yhtenäisenä järven keskiosasta luoteisrannoille. Alueen keskellä on järven syvin kohta, 31 metriä. Noin yhdeksäsosa järvestä on vähintään 20 metriä syvä.
Kaltimonjärvessä sijaitsee viisi pientä saarta, niiden yhteispinta-ala on 70 aaria. Järven rannoilla on jonkin verran pientaloja ja peltomaata; enimmäkseen rannat ovat metsäisiä. Kaltimonjärvi laskee noin 250 metriä pitkää Myllypuroa lounaaseen Alasenlampeen (113,2 metriä mpy), josta virta vie etelään Pielisjokeen.
Kaltimonjärven vesitilavuus on 13 907 000 kuutiometriä.
Kaltimonjärvi (04.344.1.003) kuuluu Louhiojan valuma-alueeseen (04.344), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe Pielisjoen yläosan alue (04.34) ja ensimmäinen Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Kaltimonjärvi  on laajin Louhiojan valuma-alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajin, Alasenlampi, on noin 18 hehtaarin suuruinen.