stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virtua Cop

| Virtua Cop |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sega-AM2
Julkaisija:  Sega
Suunnittelija:  Yū Suzuki
Pelisarja:  Virtua Cop
Julkaistu:  1994
Lajityyppi:  raideammuntapeli
Pelimuoto:  moninpeli, yksinpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  USK 18 
Alusta:  kolikkopeli, Sega Saturn, Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Virtua Cop on Sega-AM2:n kehittämä ammuntapeli. Peli julkaistiin ensin kolikkopelinä 1994, sitten Sega Saturnille 1995 ja Windowsille 1997.
Pelissä on tarkoituksena ampua rikollisia mutta varoa osumasta sivullisiin. Hahmo liikkuu itsestään, joten pelaajan tehtäväksi jää tähtääminen, ampuminen ja lataaminen. Ohjauslaitteena on valopistooli tai hiiri.
Pelille on tehty kaksi jatko-osaa: Virtua Cop 2 ja Virtua Cop 3.
Aiheesta muualla

Virtua Cop Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Virtua Cop MobyGamesissa (englanniksi)
Viktor Ujčík

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Itävalta 1996 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Norja 1999 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Saksa 2001 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
Viktor Ujčík (s. 24. toukokuuta 1972 Jihlava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa HC Vítkovicea.
Pelipaikka: Laitahyökkääjä
Pituus: 179 cm
Paino: 88 kg
Maila: Left
NHL-varaus: 2001 Montreal Canadiens 9. kierros 266. varaus
Seurat

90–94 Dukla Jihlava, Extraliga
94–95 Dukla Jihlava, Extraliga / HC Třinec, 1. liga
95–97 Slavia Praha, Extraliga
97–98 Slavia Praha, Extraliga/ HC Trinec, Extraliga
98–00 HC Trinec, Extraliga
00–01 HC Trinec, Extraliga / Slavia Praha, Extraliga
01–02 Slavia Praha, Extraliga
02–03 Slavia Praha, Extraliga / HC Plzeň, Extraliga / Sparta Praha, Extraliga
03–04 Sparta Praha, Extraliga / Dukla Jihlava, 1. liga
04–07 Oulun Kärpät, SM-liiga
07– HC Vítkovice, Extraliga
Aiheesta muualla

Viktor Ujčík jatkoaika.com:issa (Arkistoitu – Internet Archive)
WinG (ohjelmointirajapinta)

WinG oli Windows 3.x:n ohjelmointirajapinta ja kirjasto, joka kehitettiin kuromaan eroa DOS- ja Windows-ohjelmien suorituskyvyssä. Aiemmin samaa laitteistoa käytettäessä DOS-peleillä oli parempi suorituskyky kuin Windows-peleillä.
WinG esiteltiin Computer Game Developers Conference-tapahtumassa vuonna 1994, jossa esiteltiin id Softwaren Doomin versiota, joka oli siirretty käyttämään rajapintaa.
WinG:n on myöhemmin korvannut DirectX.
WinG:tä pystyi käyttämään yhdessä GDI:n kanssa. GDI:llä HBITMAP -tyyppisen objektin puskuriin ei voinut koskea suoraan vaan vain GDI:n tarjoamien piirtotoimintojen avulla, joka toimi toimistosovelluksille, mutta pelien tarvitsee renderöidä suoraan muistiin, joka ei ole GDI:llä mahdollista. Windows sisälsi Device Independent Bitmap (DIB) -tyyppisen objektin, mutta tämän käsittely oli 3–20 kertaa hitaampaa kuin DOSilla. WinG lisäsi WinGBitmap-tyyppisen objektin, joka on sekä DIB että HBITMAP. WinG:n avulla Doom toimi Windowsissa samalla nopeudella kuin DOS:ssa.
Vuota

Lampaanvuota.
Vuota on eläimen nyljetystä nahasta muodostuva materiaali, joka on käsitelty, mutta jota ei ole vielä leikattu muotoonsa ja ommeltu valmiiksi tuotteeksi. Vuotia saadaan esimerkiksi lampaista, vuohista ja vasikoista, ja niitä on saatettu käsitellä esimerkiksi karvanpoistolla, värjäyksellä tai koristelulla. Vuodasta ei kuitenkaan välttämättä ole poistettu karvoja, ja termi saattaa viitata myös turkiksiin.
Vuota syntyy, kun nyljettyä nahkaa eli raakavuotaa käsitellään eri tavoin: nahka saatetaan esimerkiksi kaapia, kuivattaa, liottaa liuoksissa ja parkita käsittelemällä se eri aineilla. Parkitseminen voidaan tehdä myös kemiallisesti eri kemikaaleja käyttämällä.
Ihmiset ovat tehneet vuodista vaatteita jo paleoliittiselta ajalta lähtien. Vuotia on käytetty pergamentin materiaalina 100-luvulta lähtien, ja niitä käytettiin koodeksien sivujen materiaalina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuota Wikimedia Commonsissa
Virtuaalityöpöytä

Compiz-fusion työpöytä, jossa eri työtiloja.
Virtuaalityöpöytä on tietotekniikassa graafisen käyttöliittymän toiminto, jonka avulla ikkunointijärjestelmän ikkunointialue on laajempi kuin fyysinen näyttöalue.
Erilaisia tapoja tietokonenäytön jakamiseen sovelluksien kesken ovat:
Muuttuva näytön käyttö: käyttäjä voi valita näyttöalueen käytön eri sovelluksille
Muokatut näkymät: ikkunat voidaan pienentää ikoneiksi, jotka muistuttavat alkuperäisestä ikkunasta
Suuret virtuaaliset työtilat: kaikki sovellukset ovat yhdessä näyttöä suuremmassa työtilassa, jossa näyttö on liikkuva näkymä työtilassa
Useita virtuaalisia työtiloja: sovelluksia voi siirtää työtilasta toiselle ja on useita työtiloja
Varhainen toteutus oli Xeroxin Rooms, joka myös patentointiin. Patentoitu menetelmä käsittelee vaihdettavia työtiloja (engl. workspace).
Ensimmäinen virtuaalityöpöydän sisältävä ikkunanhallintaohjelma X Window Systemille oli Tom LaStrangen swm, jonka jälkeen tulivat muun muassa vtwm, tvtwm ja olvwm.
Amiga sisälsi "vedettäviä näyttöjä" (engl. draggable screens), jolloin ohjelmat olivat omilla näytöillään ja laitteistotuen avulla pystyi katsomaan toisen näytön takana olevaa. Kaikki ohjelmat oli mahdollista avata omille näytöille.
Vuotasiipi

| Vuotasiipi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Alakunta::  Versokasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Saniaiset
Lahko::  Cyatheales
Heimo::  Saniaispuukasvit Cyatheaceae
Suku::  Vuotasiivet Culcita
Laji::  macrocarpa  C.Presl
Katso myös
   Vuotasiipi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuotasiipi (Culcita macrocarpa) on Lounais-Euroopassa esiintyvä kookas saniaislaji. Se muistuttaa paljon vuotasiipien suvun toista lajia Culcita coniifoliaa, joka kasvaa Atlantin toisella puolella, trooppisessa Amerikassa. Vuotasiipi esiintyy muutamilla seuduilla Portugalin ja läntisen Espanjan rannikoilla sekä Makaronesiassa, Teneriffalla, Madeiran saarella ja Azoreilla. Se kasvaa tyypillisesti kalliorinteillä tai pensaikoissa ja vaatii korkeaa ilmankosteutta.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Culcita macrocarpa C.Presl
Varsinais-Suomen Kansanopisto

Varsinais-Suomen Kansanopiston päärakennus Vistantien suunnasta nähtynä. Arkkitehti A. Vikström, 1906.
Varsinais-Suomen Kansanopisto (VSKO) on Paimion keskustassa sijaitseva kansanopisto. Vuonna 1899 perustettu opisto on ”grundtvigilainen” eli uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton ja painottunut nykyisin taideaineiden opetukseen. Opintolinjat sisältävät valmentavaa ja jatko-opintoihin tähtäävää koulusta taiteen eri aloilta. Lukuvuoden pituisten linjojen lisäksi opistolla järjestetään eri aiheisia lyhytkursseja. Opisto on aiemmin tarjonnut myös taidealan koulutusta kehitysvammaisille.
Kansanopiston taustayhteisönä on maakunnallisista järjestöistä koostuva Varsinais-Suomen Aikuiskoulutussäätiö. Opiston vanha tunnuslause on ”Elämän totuutta etsi”.
Opistossa toimii myös Kuninkaantien Kestikartano erilaisten yksityisten tilaisuuksien pitopaikkana. Se järjestää kokous-, majoitus- ja ruokapalveluita erityisesti kesäaikaan.
Koulutus

Varsinais-Suomen Kansanopiston yleiset linjat olivat lukuvuonna 2018-2019 teatteri/maskeeraus, pop & rock, musiikkiteknologia ja elektroninen musiikki.
Lyhytkursseina opistolla on järjestetty treeniteatteria lapsille ja aikuisille, taideleiri kehitysvammaisille sekä sokraattisen dialogin, shiatsun ja taideterapian opintoja.
Aforismipäivät

Vuosina 2004-2014 Varsinais-Suomen Kansanopistolla järjestettiin kesäisin valtakunnallisia Aforismipäiviä paimiolaisen, suomalaisen sananlaskun isänä pidetyn Henrik Florinuksen (1633–1705) hengessä. Tapahtuman luojana oli tuolloinen läänintaiteilija, runoilija Tommi Parkko. Ensimmäisen tapahtuman jälkeen perustettiin Suomen aforismiyhdistys. Vuosina 2005 ja 2008 pidettiin aforismikilpailu uusien kirjoittajien löytämiseksi. Tapahtumaan liittyvät myös aforismityöpajat ja -seminaarit. Suurelle yleisölle on tarjottu aforismien lausuntaa, kirjailijavierailuja ja paneelikeskusteluja.
Aiheesta muualla

VSKO Kansanopistot.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
VSKO:n omat sivut
Vouziers

Saint-Maurillen kirkko Vouziersissa
Vouziers on kunta Ardennesin departementissa Grand Estin hallintoalueella Ranskassa. Vouziers sijaitsee Champagnen historiallisen maakunnan alueella. Kunnassa oli 4 742 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Vouziersin pinta-ala on 28 neliökilometriä.
Virtuaalinen vapaus

| Virtuaalinen vapaus> Five Star Existence |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Sonja Lindén
Käsikirjoittaja:  Sonja Lindén
Tuottaja:  Sonja Lindén Stina Gardell
Säveltäjä:  Rebekka Karijord
Kuvaaja:  Peter Flinckenberg Pekka Uotila
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Avanton Productions Mantaray Film
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  90 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virtuaalinen vapaus on Sonja Lindénin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva käsittelee vapautta, teknologista kehitystä, ihmisen riippuvuutta teknologiasta sekä teknologian vaikutusta ihmiseen.
Pekka Airaksinen (muusikko)

| Pekka Airaksinen |
| --- | --- |
 Airaksinen vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1945 Helsinki
Kuollut: 6. toukokuuta 2019 (73 vuotta) Loimaa
Ammatti:  säveltäjä, muusikko, kirjailija, taidemaalari, meditaatio-opettaja
Muusikko
Aktiivisena:  1967–2015
Tyylilajit:  elektroninen musiikki
Yhtyeet:  Sperm
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pekka Airaksinen (21. elokuuta 1945 Helsinki – 6. toukokuuta 2019 Loimaa) oli suomalainen yrittäjä, elektronisen musiikin säveltäjä ja muusikko ja taidemaalari. Hän oli Sperm-yhtyeen toinen perustaja ja Helsingin underground-liikkeen keskeisiä vaikuttajia.
Ura

Airaksisen tuotantoon kuului satoja tunteja sävellyksiä, useita konsertteja sekä satoja maalauksia, lisäksi eeppisiä runoelmia ja näkytarinoita. Hän perusti myös buddhalaisen uskonnollisen yhdyskunnan nimeltä Buddhalainen Dharmakeskus, jonka yhteydessä hän harjoitti kustannustoimintaa ja perusti kaksi meditaatioretriittikeskusta. Hän omisti laajan kokoelman tiibetiläistä ja buddhalaista taidetta, jota on esillä Alastarolla Tiibetin taiteen keskuksessa. Meditaatio-opettajana hän käytti henkistä vihkimysnimeään Maitreya.
Airaksinen ei 1970-luvun jälkeen pitkään aikaan juuri musisoinut julkisuudessa, mutta 2000-luvulla hän aktivoitui tässä suhteessa uudelleen ja esiintyi useissa eri free jazz -kokoonpanoissa sekä kokeellisen musiikin festivaaleilla. Vuonna 2003 hän piti oman konsertin Avanto-festivaaleilla Helsingissä.
Airaksinen toimi myös poikkitaiteellisissa piireissä. Hän oli perustamassa Elonkorjaajat-taiteilijaryhmää, joka toimi aktiivisesti 1970-luvulla ja yhdisti toiminnassaan maalausta, valokuvaa, runoutta ja ääniä. Airaksisen muun muassa esitti maalauksiaan ryhmän puitteissa. 2000-luvulla ryhmä aktivoitui uudelleen, ja Airaksinen oli mukana maalauksillaan. Hänellä oli myös laaja yksityisnäyttely Karkkilassa Galleria Bremenissä vuonna 2011.
Airaksinen kirjoitti myös proosarunoja, joita julkaistiin esim. Kulttuurilehti Genesiksessä. Odo-meditaatioharjoituksia julkaisi One Point Life vuonna 2014 kirjassa nimeltä Odo, tie ties minne. Niitä Airaksinen itse piti tärkeimpänä saavutuksenaan, vaikkakaan ne eivät olleet hänen kuollessaan tulleet kovin tunnetuiksi.
Airaksiselle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016.
Diskografia

Omakustanteita
3rd Erection 1968
Sperm: Shh! 1970
Samsa Trio 1972
One Point Music 1972
Pagoda 1973
Golden Age 1976
Mythological Duo
Vitamins 1978
Love'n Addiction 1978
M42 - 1980
M58 1980
Chakras 1980
Pundarika II 1977, 1984-5
Brahmaghosa 1979, 1985
Afrodipankara 1978, 1985
Jewel Comet 1983
Sugatas 1984
Buddhas of Golden Light 1984
Mangala 1986
Union In Space 1986
Mahavastu cd 1990
Milk Sea 1994
Inner Galaxies 1996
Paramitas 1996
Pink Bodies 1997/1998
Tishya 1997/1998
Tents Of Thousands 1997/1998
Karmapa 1998
Garden Of Death (The Field Of Six Destinies) 1998/2001
Amitayus 1999 (/1990)
Out Of Space 1999
Anuddhata 2002
Datta 2002
Keskitie 1 A 1 2001
Avalokiteshvara 2002
Hole in the Soul 2002
Electrify Your Senses 2002
A poke in No 2003
Alphaville 2003
Jarovitzatsija Xe. 2002
The real taste of life 2000/2003
Original sine – original mine 2003
Nyks 2003 (1978, 1999)
Otata 1999/ 2003
Plum plum Arta Acta Bosonics 20032003
Holy Stamina Bosonics 2003
Dharmacement 1996/2003
Freak 2003
Vitae tennis nest 2003
Minerva 2003
Visitation 2003
Closed Garden 1987
Lake Vostok 2003
MRKRGNAO Dreamscape 2003
Gamelan 2003
Eix Narnia 2003
Madam I'm Adam 2003
Classik Hold Trio Robotniks. 2004
Classik Hold On 2004
Homages 2004
Atom Jar 2004
Trente-deux regards jétés sur les signes de Tathagata 2004
Four Seasons 2004
Sakyamuni 2005
Aiheesta muualla

http://daka.fi/airaksinen/ (englanniksi)
Airaksinen Discogs-sivustolla (englanniksi)
Pekka Airaksinen, avantgardea saunamökistä, Ylen Elävä arkisto
Pekka Airaksisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Virtua Fighter

| Virtua Fighter |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Yu Suzuki, Sega AM2
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  App Store
Ohjaaja:  Yū Suzuki
Säveltäjä:  Takayuki Nakamura
Pelisarja:  Virtua Fighter
Julkaistu:  1993
Lajityyppi:  taistelupeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  kolikkopeli, Sega Saturn
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Virtua Fighter on Segan vuonna 1993 kolikkopelinä julkaisema taistelupeli. Pelin kehitti Yu Suzukin alaisuudessa ollut AM2-pelinkehitysstudio. Se oli kautta aikojen toinen kolmiulotteista grafiikkaa käyttävä tappelupeli (ensimmäinen oli vektorigrafiikkaa käyttävä 4D Sports Boxing), mutta ensimmäinen varjostettuja polygoneja käyttävä. Sega käytti polygonigrafiikkaa aiemmin Virtua Racing -pelissä (1992).
Virtua Fighter (1993)
Taistelijat luotiin käyttämällä rautalankamalleja ja tasavarjostettuja polygoneja Sega Model 1 alustalla. Jokaisella taistelijalla oli omat omalaatuiset "liikkeensä". Polygonipohjainen grafiikka mahdollisti uusia asioita, kuten liikkumisen kolmiulotteisessa tilassa sekä kamerakulmien muutokset lähelle ja kauas, joita aiemmin käytetyllä sprite-grafiikalla ei ollut mahdollista toteuttaa.
Konsoliversiot

Virtua Fighterin kääntäminen pelikonsoleille oli vaikeaa, sillä Segan silloisten konsolien teho ei riittänyt 3D-grafiikan pyörittämiseen. Virtua Fighter sai ensimmäiset kotiversionsa vuonna 1995 Sega 32X ja Sega Saturn -konsoleille. Vaikkakin Saturn oli huomattavasti tehokkaampi laite, sen versio pelistä kärsi huonosta grafiikasta ja nykivästä pelattavuudesta. Sega korjasi viat ja julkaisi pelistä uudisversion, Virtua Fighter Remixin.
Virtua Fighter-peli on saanut useita seuraajia, jotka muodostavat pelisarjan.
Aiheesta muualla

Virtua Fighter MobyGamesissa (englanniksi)
Veni Vidi Vicious

| Veni Vidi Vicious The Hives |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2000
 Tyylilaji: Garage punk
 Kesto: 27.55
 Levy-yhtiö: Burning Heart Records
Listasijoitukset
  50. 
The Hivesin muut julkaisut
| Barely Legal 1997 | Veni Vidi Vicious 2000 | Your New Favourite Band 2001 |
Singlet albumilta Veni Vidi Vicious
 ”Hate to Say I Told You So” Julkaistu: 4. joulukuuta 2000  ”Main Offender” Julkaistu: 3. syyskuuta 2001  ”Supply and Demand” Julkaistu: 24. syyskuuta 2001  ”Die, All Right” Julkaistu: 2001
Veni Vidi Vicious on The Hivesin toinen varsinainen albumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi oli nimeltään Barely Legal, joka julkaistiin vuonna 1997. Singleinä on julkaistu kappaleet Die, All Right!, Main Offender, Hate to Say I Told You So ja Supply and Demand. Neljän vuoden päästä The Hives julkaisi albumin Tyrannosaurus Hives.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Randy Fitzsimmons, ellei toisin mainita.
Declare Guerre Nucleaire – 1.35
Die, All Right! – 2.46
A Get Together to Tear It Apart – 1.52
Main Offender – 2.33
Outsmarted – 2.22
Hate to Say I Told You So – 3.22
Introduce the Metric System In Time – 2.06
Find Another Girl – 3.12 (säv. Jerry Butler, Curtis Mayfield)
Statecontrol – 1.54
Inspection Wise 1999 – 1.37
Knock Knock – 2.10
Supply and Demand – 2.26
Kokoonpano

Howlin' Pelle Almqvist – laulu
Nicholaus Arson – kitara, taustalaulu
Vigilante Carlstroem – rytm kitara, taustalaulu
Dr. Matt Destruction – basso
Chris Dangerous – rummut
Arvostelut

Soundi:
Vinjerock

Vinjerock vuonna 2014.
Vinjerock on vuodesta 2006 järjestetty jokakesäinen rockfestivaali Eidsbugardenissa Vangin kunnan alueella Norjassa. Se on nimetty Aasmund Olavsson Vinjen mukaan, jonka rakennuttama Vinjebue-mökki sijaitsee paikalla. Kävijämäärä on rajattu 3 000:een, jotta luonto ei kärsisi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vinjerock Wikimedia Commonsissa
Vinjerock.no (norjaksi)
Win4Lin

Win4Lin on NeTraverse, Incin myymä ohjelmisto, jonka avulla x86-arkkitehtuuriin pohjautuvassa tietokoneessa voidaan Linux-käyttöjärjestelmän sisällä ajaa Microsoft Windows 95 tai Windows 98 -asennusta.
Aiheesta muualla

http://www.netraverse.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Pahalampi (Mikkeli, Rahikaisenkylä)

| Pahalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°46′58″N, 26°55′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Osonlampeen 
Järvinumero:  14.923.1.110
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,5 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,476 km  
Pinta-ala:  1,022 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPahalampi 
Pahalampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Rahikaisenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy.
Wolfgang Kleff

Wolfgang Kleff (s. 16. marraskuuta 1946 Schwerte, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka saavutti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan-mestaruuden.
Kleff siirtyi Borussia Mönchengladbachiin amatööriseurasta nimeltä  VfL Schwerte vuonna 1968 ja kohosi seuraavalla vuosikymmenellä Bundesliigan johtavien maalivahtien joukkoon, kunnes vammat alkoivat haitata hänen uraansa.
Mönchengladbachin mukana hän saavutti viisi liigamestaruutta (1970, 1971, 1975, 1976, 1977), Saksan cupin (1973) ja UEFA Cupin (1975).
Kleffin rooli Länsi-Saksan maajoukkueen maalivahtina jäi rajoitetuksi, koska tuota tonttia hallitsi 1970-luvun alussa suvereenisti Sepp Maier. Kleff edusti maataan kuudesti vuosien 1971 ja 1974 välillä. Hän saavutti varamaalivahtina Euroopan-mestaruuden 1972 ja maailmanmestaruuden 1974.
Vehno (järvi)

| Vehno Вехно tai Дорожкино |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Novorževin piiri
Koordinaatit:  57°04′47″N, 29°11′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Sorotin valuma-alue
Laskuoja:  oja Sorotiin 
Järvinumero:  01030000111102000026554
Mittaustietoja
Pituus:  2,2 km 
Leveys:  1,4 km 
Pinta-ala:  2,324 km² 
Tilavuus:  0,01 km³ 
Keskisyvyys:  4,6 m 
Suurin syvyys:  7 m 
Valuma-alue:  9,8 km² 
 fiVehno 
Vehno (ven. Вехно tai Дорожкино, Dorožkino) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Novorževin piirissä.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,32 neliökilometriä eli 232 hehtaaria. Se sijaitsee kilometrin verran etelään Sorotin joenuomasta pienessä soistuneessa painaumassa. Maasto kohoaa järven itäpuolella, ja siellä sijaitsevat Vehnon ja Dorožkinon yhteen kasvaneet kylät peltoineen. Järven pohjoispuolella näkyy ilmakuvissa kosteikkoa ja eteläpuolella pieni lampi. Järvessä ei ole saaria, mutta ilmakuvassa erottuu sen keskellä kelluvia kalankasvatusaltaita.
Luontoarvoja

Järven pohja on hiekkaa ja silttiä, rannat ovat matalia ja varsinkin pohjois- ja länsipuolella ne ovat soistuneita. Rantojen ympäristö on asutusaluetta, suota, luhtaniittyä ja metsämaata. Järvessä elää runsas kalalajisto: lahna, hauki, ahven, salakka, pasuri, kiiski, sorva, suutari, made, kuha, säyne, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus- ja Carassius-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita

Vehno sijaitsee Sorotin valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen ei karttojen mukaan tule ojia, mutta niihin on merkitty laskuoja, joka virtaa eteläpuolisen lammen kautta lounaassa sijaitsevaan lampeen. Siitä vesireitti jatkuu sen jälkeen pohjoiseen Batkovskojeen läpi, jonka jälkeen oja yhtyy Sorotiin sen sivujoen Miljan yläpuolella. Järven valuma-alueen kooksi ilmoitetaan eri lähteissä 9,8  tai 7,4 neliökilometriä.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen  järven koordinaatteja.
1 2 3 4 5 6 7  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Вехно (озеро), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Järven tilavuus on laskettu pinta-alan ja keskisyvyyden avulla.
Käännös suomeksi
Wolfgang Kapp

| Wolfgang Kapp |
| --- | --- |
 Wolfgang Kapp
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1858 New York
Kuollut: 12. kesäkuuta 1922 (63 vuotta) Leipzig
Kansalaisuus:  Itä-Preussi
Ammatti:  virkamies, journalisti
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Wolfgang Kapp (24. heinäkuuta 1858 New York, New York, Yhdysvallat – 12. kesäkuuta 1922 Leipzig, Saksa) oli itäpreussilainen virkamies ja journalisti. Hän oli kovan linjan nationalisti ja Weimarin tasavallassa 1920 tapahtuneen sotilasvallankaappausyrityksen, niin sanotun Kapp-Putschin, nimellinen keulahahmo. Kaappausyritys kuitenkin epäonnistui, koska uhattu hallitus kehotti kansalaisia yleislakkoon, joka lamautti maan, ja kaappaus kuivui kokoon.
Kapp oli vuodesta 1906 Itä-Preussin maakunnan ylimaakuntapäällikkö. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän arvosteli jyrkästi valtakunnankansleri Theobald von Bethmann-Hollwegin politiikkaa, ja sen vuoksi hänet 1916 erotettiin virastaan. Kapp pani maaliskuussa 1920 toimeen vallankaappauksen Berliinissä ja julistautui valtakunnankansleriksi mutta joutui muutaman päivän kuluttua luopumaan asemastaan. Hän pakeni sittemmin Ruotsiin.
Kapp palasi 1922 Saksaan valtakunnanoikeuteen mutta kuoli Leipzigissa tutkintavankeudessa.