stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perreniumhappo

| Perreniumhappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13768-11-1
PubChem CID:  83718
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  HReO4
Moolimassa:  251,21 g/mol
Perreniumhappo (HReO4) on vetyionista (H+) ja perrenaatti-ionista (ReO4-) koostuva happo. Perreniumhapon moolimassa on 251,21 g/mol ja CAS-numero 13768-11-1.
Perreniumhapon valmistamiseen on monia mahdollisia menetelmiä. Tavallisimmin sitä valmistetaan liuottamalla metallista reniumia 30% vahvuiseen vetyperoksidiin tai väkevään typpihappoon. Typpihapon avulla valmistaminen on kuitenkin hieman hankalaa, sillä perreniumhappoa on vaikeaa saada erotetuksi reniumin ja typpihapon muodostamasta liuoksesta, minkä lisäksi reaktion lämpötilan kanssa tulee olla tarkkana. Perreniumhappoa voidaan valmistaa myös reniumheptoksidin ja veden välisellä reaktiolla, mutta tässä ongelmia tuottaa se, että reniumheptoksidi itsessään on vahvasti hygroskooppinen aine. Lisäksi perreniumhappoa voidaan valmistaa elektrodialyysillä perrenaattisuolojen vesiliuoksista, kuten ammonium- tai kaliumperrenaatin vesiliuoksista.
Aiheesta muualla

PubChem: Perrhenic acid (englanniksi)
Pennantinruostegueretsa

| Pennantinruostegueretsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Osalahko::  Apinat Simiiformis
Yläheimo::  Vanhan maailman häntäapinat Ceropithecoidea
Heimo::  Häntäapinat Ceropithecidae
Alaheimo::  Lehtiapinat Colubinae
Tribus::  Colobini
Suku::  Piliocolobus
Laji::  pennantii  Waterhouse 1838
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pennantinruostegueretsa (Piliocolobus pennantii) on Piliocolobus-sukuun kuuluva laji. Sillä on muiden suvun lajien tapaan pieni pää, pyöreä vatsa ja
pitkä selkä. Sen raajat ovat pitkät. Laji muodostaa 12–82 yksilön laumoja. Se hyppää taitavasti suurtenkin puustossa olevien aukkojen yli. Pennantinruostegueretsaa esiintyy joillakin alueilla Keski-Afrikan läntisessä osassa. Naaraan tiineys kestää noin 4–5 kuukautta ja poikasia syntyy yksi kerrallaan. Pennantinruostegueretsa syö lehtiä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Laji on äärimmäisen uhanalainen.
Aiheesta muualla

http://eol.org/pages/31193/details (englanniksi)
http://bioko.org/wildlife/pennantii (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
http://animaldiversity.ummz.umich.edu/accounts/Piliocolobus-pennantii%5Bvanhentunut+linkki%5D (englanniksi)
Paul Frank

Paul Frank Sunich (29. elokuuta 1967) on yhdysvaltalainen taiteilija ja vaatesuunnittelija. Hän on ehkä eniten tunnettu vaatemerkistään ”Paul Frank” ja ”Julius & Friends”-mallistosta.
Matka suunnittelijaksi

Opiskeluaikoina 1990-luvulla, Paul Frank teetti ystävilleen omia asusteita. Kyseessä oli esimerkiksi lompakoita ja selkäreppuja.
Pari vuotta myöhemmin hän perusti Paul Frank Industries myydäkseen tuotteitaan. Hän teki töitä päivisin ja ompeli ja myi asusteita vapaa-aikanaan.
Nykyään Paul Frank Industries on hyvin suosittu merkki nuorison keskuudessa. Firmalla on omia kauppoja ympäri Yhdysvaltaa, mutta myös Lontoosta, Amsterdamista, Berliinistä, Ateenasta, Soulista, Bangkokista ja Japanista löytyy Paul Frank-kauppoja. Suomesta Paul Frankin tuotteita myydään muun muassa One Way-liikkeeissä. Suomeen ei ole vielä perustettu erillistä Paul Frank -liikettä.
Paul Frank on viime aikoina saanut uusiakin projekteja niskalleen. Hänellä on päämääränä uusi designstudio Treestitch Design ja hän on myös luonut taideteoksia hyväntekeväisyyttä varten.
Paul Frankin vaatteita käyttää muun muassa Adam Brody.
Yksityiselämä

Paul Frank tapasi vaimonsa Susan Wangin vuonna 2003. Hänkin on taiteilija, ja he menivät naimisiin 18. kesäkuuta 2005.
Julius & Friends

Julius & Friends on osa Paul Frank-merkkiä ja on ehkä merkin tunnetuimpia mallistoja.
Lista ”Julius & Friends”- mallistossa esiintyvistä henkilöistä:
Julius – apina
Clancy – maailman ainut miniatyyri-kirahvi
Cornelius – Clancyn isoveli, joka on normaalikokoinen kirahvi
Vic – etana
Worry Bear – änkyttävä, huolestunut karhu
Sheree L. Bandit – pesukarhu
Tod Spicoli – hamsteri
Elaine – hirvi
Ellie – elefantti
Bunny Girl – vaaleanpunaiseen kaniasuun pukeutunut Japanilainen tyttö
Skurvy – pääkallo ja luut
Mr. Owl – pöllö
Shaka Brah Yeti – lumimies
Devil Julius – Juliuksen ilkeä serkku
Marshmellows – kuumien kaakaoaaltojen ratsastajat
Missy and J – siamilaiskissat
Arthur – flamingo
Hulius – hawailainen versio Juliuksesta
Brace Face – punainen koira jolla on hammasraudat
Will – hyvin pieni hiiri
Cha Cha – chihuahua
Simmy McGiggleswick – skotlanninterrieri
Aiheesta muualla

Paul Frankin virallinen kotisivu (englanniksi)
Julius-apinan verkkosivut (englanniksi)
Palettikääpiöahven

| Palettikääpiöahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  panduro
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma panduro  Römer, 1997 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Palettikääpiöahven  (Apistogramma panduro) on pieni kirjoahven. Se on löydetty vasta 1997. Kalaa kasvatetaan akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Palettikääpiöahven kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Keltaisenharmaalla pohjavärillä on selvärajaisia värialueita: musta raita kulkee silmän läpi, kirkkaan sininen läikkä sen takana, pyrstössä voimakasta punaista. Keltainen alue naaraan etuselässä on hiukan epämääräisempi. Naaraalla on kyljessä toinen raita joka ulottuu vatsaan asti, koiraalla vain läikkä kyljessä.
Alkuperä

Palettikääpiöahvenia tavataan luonnossa Etelä-Amerikassa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Palettikääpiöahvenia pidetään pareittain. Se on vilkas kala ja voi olla kokoonsa nähden melko aggressiivinenkin,  varsinkin kutuaikana.
Ravinto

Palettikirjoahven on kaikkiruokainen ja tarvitsee myös kasvisravintoa.
Aiheesta muualla

Sanna Vihavainen
Pennapiedimonte

| Pennapiedimonte |
| --- | --- |

 vaakuna
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Giuseppe Di Giorgio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,03 km²
Väkiluku (31.12.2017):  445
 – Väestötiheys:  9,46 as./km²
Postinumero:  66010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pennapiedimonte on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 445 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 515 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pennapiedimonte Wikimedia Commonsissa
Chietin maakunta
Altino | Archi | Ari | Arielli | Atessa | Bomba | Borrello | Bucchianico | Canosa Sannita | Carpineto Sinello | Carunchio | Casacanditella | Casalanguida | Casalbordino | Casalincontrada | Casoli | Castel Frentano | Castelguidone | Castiglione Messer Marino | Celenza sul Trigno | Chieti | Civitaluparella | Civitella Messer Raimondo | Colledimacine | Colledimezzo | Crecchio | Cupello | Dogliola | Fallo | Fara Filiorum Petri | Fara San Martino | Filetto | Fossacesia | Fraine | Francavilla al Mare | Fresagrandinaria | Frisa | Furci | Gamberale |  Gessopalena | Gissi | Giuliano Teatino | Guardiagrele | Guilmi | Lama dei Peligni | Lanciano | Lentella | Lettopalena | Liscia | Miglianico | Montazzoli | Montebello sul Sangro | Monteferrante | Montelapiano | Montenerodomo | Monteodorisio | Mozzagrogna | Orsogna | Ortona | Paglieta | Palena | Palmoli | Palombaro | Pennadomo | Pennapiedimonte | Perano | Pietraferrazzana | Pizzoferrato | Poggiofiorito | Pollutri | Pretoro | Quadri | Rapino | Ripa Teatina | Rocca San Giovanni | Roccamontepiano | Roccascalegna | Roccaspinalveti | Roio del Sangro | Rosello | San Buono | San Giovanni Lipioni | San Giovanni Teatino | San Martino sulla Marrucina | San Salvo | San Vito Chietino | Sant’Eusanio del Sangro | Santa Maria Imbaro | Scerni | Schiavi di Abruzzo | Taranta Peligna | Tollo | Torino di Sangro | Tornareccio | Torrebruna | Torrevecchia Teatina | Torricella Peligna | Treglio | Tufillo | Vacri | Vasto | Villa Santa Maria | Villalfonsina | Villamagna
Paraabelikoordinaatisto

Kaksiulotteinen paraabelinen koordinaatisto (punainen ja vihreä) karteesisen koordinaatiston (sininen) päällä.
Kolmiulotteinen parabolinen koordinaatisto, jossa kaksi koordinaattia katsotaan paraboloideista ja kolmas tasosta.
Paraabelikoordinaatisto on kaksiulotteinen ortogonaalinen koordinaatisto, jossa koordinaattiviivat ovat paraabeleja, joiden polttopisteet sijaitsevat origossa. Koska kaikkien kyseisten paraabelien polttopiste on sama, niitä kutsutaan konfokaaleiksi paraabeleiksi. Kolmiulotteinen versio paraabelikoordinaateista saadaan kiertämällä kaksiulotteista koordinaatistoa sen symmetria-akselinsa ympäri.
Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto

Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto  (\tau ,\sigma ) määritellään yhtälöillä
Viivat, joilla  \sigma  on vakio, ovat ylöspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
Vastaavat viivat, joilla  \tau  on vakio, ovat alaspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
Kaikkien näiden paraabelien polttopisteet sijaitsevat origossa.
Yhtälöitä paraabelikoordinaatistossa

Viivaelementin yhtälö paraabelikoordinaatistossa on
Pinta-alaelementin yhtälö on
Pisteen etäisyys origosta saadaan yhtälöllä
Laplacen operaattori
Aiheesta muualla

Paraabelikoordinaatisto Wolfram MathWorld:ssa
Pieni-Pyhäntä

| Pieni-Pyhäntä |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Ristijärvi
Koordinaatit:  64°32′26″N, 28°19′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järveen tulevat joet:  Pyhännänjoki
Laskujoki:  Pienijoki → Emäjoki
Järvinumero:  59.481.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,6 m 
Rantaviiva:  5,53 km 
Pinta-ala:  0,89 km² 
Tilavuus:  0,00418 km³ 
Keskisyvyys:  4,8 m 
Suurin syvyys:  17 m 
 fiPieni-Pyhäntä 
Pieni-Pyhäntä on saareton, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Emäjoen alajuoksulla Ristijärvellä Kainuun läntisessä keskiosassa. Sen pinta-ala on 89 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 45 kilometriä koilliseen. Järven eteläpuolinen Iso-Pyhäntä laskee Pienen-Pyhännän kautta Emäjokeen.
Maantiede

Pienen-Pyhännän pituus pohjoisesta etelään on 2,2 kilometriä. Leveimmät kohdat ovat noin puoli kilometriä. Niemet ja lahdet ovat leveitä. Järven eteläpuolella sijaitseva Rantalanlampi on luokiteltu omaksi järvekseen. Pienessä-Pyhännässä on kaksi vähintään kymmenen metriä syvää vyöhykettä, mutta ne ulottuvat suurimmaksi osaksi enintään yhdentoista metrin syvyyteen. Syvin piste, seitsemäntoista metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Pienen-Pyhännän pohjoisrannalla on Jokikylän kulttuurimaisemaa. Kylän länsipuolitse virtaava Emäjoki on ollut aikoinaan tärkeä kauppa- ja kulkureitti. Pienen-Pyhännän itärannalla kohoaa vaaroja, joista Ollinvaaran laki kurottaa noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta eli yli 110 metriä Pienen-Pyhännän pintaa korkeammalle. Pienen-Pyhännän ja Emäjoen välissä sijaitsee Säkkilänkangas, jonka poikki kulkee valtatie 5 ja rautatie, joka kurvaa Soleakankaan halki.
Pieneen-Pyhäntään laskee etelästä Pyhännänjoki. Joki alkaa Ison-Pyhännän pohjoiskolkasta noin neljä kilometriä Pieneltä-Pyhännältä etelään. Pienen-Pyhännän pohjoiskolkasta alkaa noin kaksikilometrinen Pienijoki, joka virtaa Jokikylän maiseman halki länteen Emäjokeen.
Pienen-Pyhännän vesitilavuus on 4 180 000 kuutiometriä.
Pieni-Pyhäntä (59.481.1.001) kuuluu Pyhännänjoen alueeseen (59.481), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pyhännän alue (59.48) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Pyhännänjoen alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Pieni-Pyhäntä, Jokilampi, Valkeinen, Rantalanlampi ja Pieni Valkeinen.
Pat Symonds

Pat Symonds
Pat Symonds (s. 11. kesäkuuta 1953 Englanti) on Formula 1 -talli Williamsin tekninen johtaja. Hän on aiemmin toiminut entisen Renault -tallin insinööriosaston johtajana, mutta joutui eroamaan Renault-skandaalin vuoksi. Tällä hetkellä Symonds toimii Williams tallin teknisenä johtajana.
Symonds kävi lapsena tunnettua yksityiskoulua Gresham's Schoolia. Hän aloitti työskentelyn moottoriurheilun parissa liityttyään Toleman-talliin 1980-luvun alussa. 1985 puolivälissä tallin autot maalattiin Benettonin väreihin, ja vuotta myöhemmin koko talli nimettiin Benettoniksi. Symonds jatkoi työskentelyä tallissa ja sai ylennyksiä vaativampiin tehtäviin. Hän toimi muun muassa Michael Schumacherin kisainsinöörinä 1990-luvun puolivälissä. Symondsista tuli tallin tekninen johtaja, kun tehtävässä aiemmin työskennellyt Ross Brawn siirtyi Benettonilta Schumacherin perässä Ferrarille.
2001 Symonds nostettiin tallin koko insinööriosaston johtajaksi, jolta paikalta hänet erotettiin kesken kauden 2009 yhdessä silloisen tallipäällikön Flavio Briatoren kanssa Renault-skandaalin seurauksena. Symonds sai viiden vuoden toimitsijakiellon kaikkiin FIA:n alaisiin sarjoihin. Symonds ehti voittaa 2000-luvulla Renault'n kanssa kaksi kuljettajien ja kaksi valmistajien maailmanmestaruutta.
Symonds teki paluun Formuloihin kaudella 2011 Marussian neuvonantajana. Toimitsijakieltonsa vuoksi hän ei saanut olla suoraan tekemisissä autojen kanssa, mutta pystyi tarjoamaan asiantuntemustaan neuvonantajan tehtävissä. Symondsin toimitsijakiellon päättymisen myötä hän saa osallistua osakilpailuviikonloppuihin jälleen kaudella 2013.
Paolo Emilio Pavolini

Paolo Emilio Pavolini
Paolo Emilio Pavolini (10. heinäkuuta 1864 Livorno, Italia – 15. syyskuuta 1942 Quattordio, Italia) oli italialainen kielen ja kirjallisuuden tutkija. Hän opiskeli etupäässä sanskritin kieltä Pisassa, Berliinissä ja Lontoossa. Hän toimi Firenzen yliopistossa yli vuoden ajan sanskritin ja Intian muinaiskulttuurien professorina. Pavolini käänsi myös Kalevalan ja joitakin muita suomalaisia teoksia italiaksi.
Ura > Opiskelijasta sanskritin professoriksi

Pavolini opiskeli Scuola Normale Superiore di Pisassa, joka oli Italian arvostetuimpia korkeakouluja. Häntä opetti muun muassa suomen kieltäkin tutkinut filologi Emilio Teza. Pavolini täydensi vuosina 1889–1991 itämäisten kielien ja yleisen kielitieteen opintojaan Berliinissä. Hän myös työskenteli hetken British Museumissa, kunnes siirtyi Firenzeen, missä hän teki akateemisen uransa.
Pavolini oli vuodesta 1892 sanskritin dosentti Firenzen yliopistossa (Reale Istituto di studi superiori) ja vuodesta 1895 saman aineen ylimääräinen ja 1901 varsinainen professori samassa korkeakoulussa. Vaikkakin hän oli omistanut suurimman osan toimintaansa sanskritin kielen opiskelulle ja julkaissut alalta runsaasti etenkin pienempiä kirjoituksia, hänen työnsä tuotti hedelmää muillakin filologian aloilla. Pavolini toimi sanskritin ja Intian muinaiskulttuurien professorina yli 30 vuotta.
Ura > Kalevalan ja muiden suomenkielisten teosten kääntäjä

Pavolini opiskeli unkaria ja käänsi unkarilaisia runoja italiaksi, samoin hän opiskeli suomea. Opintojen tuloksena oli useita arvosteluja ja esittelyjä Suomen kirjallisuudesta sekä pienempiä tutkielmia ja myös täydellinen italiankielinen Kalevalan-käännös, joka ilmestyi upeana kuvitettuna nidoksena 1910 nimellä Kalevala, poema nazionale finnico, tradotto nel netro originale. Pavolinin käännös Kalevalan 16. runosta oli ilmestynyt jo vuonna 1902 Giovanni Pascolin toimittamassa antologiassa. Kalevala-käännöstä tehdessään Pavolini oli käynyt Suomessa 1904 ja tavannut ajan kirjallisia merkkihenkilöitä, kuten E. N. Setälän ja Juhani Ahon.
Pavolinin käännös on tehty kahdeksantavuiseen ottonario-mittaan, joka vastaa suomalaista runomittaa. Käännös oli vuonna 1915 julkaistun Tietosanakirjan mukaan sekä tarkkuudeltaan että runolliselta kauneudeltaan parhaita siihenastisista Kalevalan-käännöksiä, ja sitä pidetään edelleen 2010-luvulla parhaana Kalevalan italiannoksena. Suomen kansallisbiografiaan vuonna 2002 kirjoittaneen Luigi de Annan mukaan Pavolinin käännöstä pidetään onnistuneimpana Kalevalan kolmesta italiannoksesta. Myös E. N. Setälä ylisti sitä aikanaan, ja O. J. Tallgren pitää kirjoituksessaan Valvojassa vuonna 1913 Pavolinin käännöstä selvästi onnistuneempana verratessaan sitä myöhempään Francesco di Silvestri-Falconierin käännökseen.
Pavolini kirjoitti Kalevalan jälkeen monia teokseen ja suomalaiseen kansanrunouteen liittyneitä tutkielmia, ja hän käänsi italiaksi myös Kanteletarta. 1920-luvun alussa Pavolini puolestaan käänsi Aleksis Kiven Seitsemän veljestä ja Lean, ja 1930-luvulla hän kirjoitti esipuheen P. Faggiolinin tekemiin käännöksiin Larin-Kyöstin kokoelmasta ja Aino Kallaksen teoksista Sudenmorsian ja Barbara von Tisenhusen.
Yksityiselämä

Pavolini oli naimisissa Margherita Cantagallin kanssa. He saivat kaksi lasta. Corrado Pavolinista tuli kirjailija ja teatterinjohtaja ja Alessandro Pavolinista journalisti ja poliitikko. Alessandro oli fasistisen Italian ministeri, ja toisen maailmansodan loppuvaiheessa hän perusti puolisotilaalliset mustat prikaatit.
Julkaisut

Italialaisia mietelmiä vieraanvaraisuudesta, suom. P. E. P., Bencini'n kirjapaino, Firenze, 1905
Kalevala, Poema nazionale finnico. Tradotto nel metro originale da Paolo Emilio Pavolini. (VIII:s nidos sarjasta Biblioteca dei popoli, diretta da Giovanni Pascoli). Editore, Libraio della R. Casa. Milano-Palermo-Napoli [painovuosi puuttuu]
Aiheesta muualla

[O. J. Tallgren], Kolme täydellistä Kalevalankäännöstä italiaksi 2. Valvoja 3/1910 s. 208–213
Paolo Emilio Pavolini 1910, Kalevalaseura
Pertti Kurikka

| Pertti Kurikka |
| --- | --- |
 Pertti Kurikka Provinssirockissa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Kalevi Helvetti
Syntynyt: 26. joulukuuta 1956 (ikä 67) Vihti
Ammatti:  muusikko
Muut tiedot
Tyyli:  punk, kauhu
Pertti Kurikka (s. 26. joulukuuta 1956 Vihti) on suomalainen kitaristi ja yrittäjä, joka tunnetaan vuosina 2009–2016 toimineesta punkyhtyeestä Pertti Kurikan Nimipäivät. Hän sävelsi yhtyeen musiikin ja kirjoitti osan sanoituksista. Yhtye edusti Suomea vuoden 2015 euroviisuissa. Kurikka on julkaissut taiteilijanimellä Kalevi Helvetti puhekasetin Kertoo kummitusjuttuja vuonna 2011 ja kirjan Kalevi Helvetti vuonna 2014. Vuonna 2016 Kalevi Helvetti piti yksityisnäyttelyn Helsingissä ja hänet valittiin Mäntän kuvataideviikkojen taiteilijaksi.
Pertti Kurikka on yrittäjä ja työskentelee Pertin Valinta -nimisessä yrityksessä Helsingin Hakaniemessä. Yrityksen suurin vuosittainen tuotanto on Outsider Art Festival.
Aiheesta muualla

www.kalevihelvetti.com (Arkistoitu – Internet Archive)
kasetin tiedot Discogs-sivustolla
kirjan kustantajan kotisivu
artikkeli kirjaan liittyen nyt.fi -sivustolla
artikkeli kirjaan liittyen rytmi.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
artikkeli kirjaan liittyen rumba.fi -sivustolla
Pat Shurmur

Pat Shurmur Cleveland Brownsin päävalmentajana vuonna 2012.
Pat Shurmur (s. 14. huhtikuuta 1965 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on toiminut NFL:n New York Giantsin päävalmentajana vuosina 2018-2019 ja Cleveland Brownsin päävalmentajana vuosina 2011–2012. Shurmur toimi apuvalmentajana St. Louis Ramsin hyökkäyksen koordinaatorina vuosina 2009–2010,  Philadelphia Eaglesin pelinrakentajien valmentajana vuosina 1999–2008 ja hyökkäyksen koordinaattorina vuosina 2013–2015 sekä tilapäisenä päävalmentajana vuonna 2015.
Vuosina 2016–2017 Shurmur toimi hyvällä menestyksellä Minnesota Vikingsin hyökkäyksen koordinaattorina. Hänen alaisuudessaan pelinrakentajat Sam Bradford ja Case Keenum nostivat erinomaisesti pelinsä tasoa. Vikings selviytyi kaudella 2017 NFC:n konferenssifinaaliin, jonka jälkeen New York Giants palkkasi Shurmurin päävalmentajakseen.
Penmon

| Penmon |
| --- | --- |
 Pyhän Seiriolin kirkko
 Penmon
 Koordinaatit: 53°18′N, 4°03′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Wales
Kreivikunta:  Anglesey
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Penmon on kylä Pohjois-Walesissä Angleseyn saaressa osana Llangoedin kuntaa.
600-luvulla kylään saapui kelttiläinen lähetyssaarnaaja Pyhä Seiriol. Hän perusti kylään luostarin, jossa hän kastoi kansaa. Samalla hän perusti läheiselle pienelle saarelle yhteisön. Saari tunnetaan nykyään kymriksi nimellä Ynys Seiriol eli Seiriolin saari.
Kylän rakennuksia > Pyhän Seiriolin kaivo

Pyhän Seiriolin kaivo on todennäköisesti kylän vanhin rakennus. Varhaisiin kelttiläisiin kirkkoihin liittyi usein pyhä kaivo. Kaivon vedellä uskottiin olevan parantava voima. Pyhiinvaeltajat vierailivat usein kaivoilla. Käynneissä sekoittuivat usein usko ja muinainen taikausko keskenään. Pyhän Seiriolin kaivo on pienessä rakennuksessa, joka on rakennettu 1700-luvulla.
Kylän rakennuksia > Pyhän Seiriolin luostari

Pyhän Seiriol perusti luostarin 600-luvulla. Luostari kehittyi vuosisatojen ajan ja 900-luvulla luostariin rakennettiin puinen kirkko. Samoihin aikoihin luostarin pihaan pystytettiin kaksi suurikokoista ristiä. Viikingit hyökkäsivät kylään vuonna 971 ja tuhosivat kirkon. Uutta kivistä kirkkoa alettiin rakentaa 1100-luvulla kuninkaiden Gruffudd ap Cynanin ja Owain Gwyneddin hallintakausilla. Kirkko on ristin muotoinen. Ensimmäisenä valmistui sen keskilaiva noin vuonna 1140 ja seuraavaksi rakennettiin poikkilaiva ja torni vuosina 1160-1170. Kuori lisättiin kirkkoon vuosina 1220-1240 Llywelyn AP Iorwerthin (Llywelyn the Great) aikana. Luostari lakkautettiin vuonna 1537 Henrik VIII:n vallan aikana. Luostarin maat siirtyivät Sir Richard Bulkeleyn omistukseen, mutta kirkko pysyi kuitenkin käytössä. Kirkko rakennettiin uudelleen suurelta osin vuonna 1855.
Kylän rakennuksia > Kyyhkyslakka

Sir Richard Bulkeley rakensi kyyhkyslakan kirkon lähelle noin vuonna 1600. Rakennus on neliön muotoinen ja siinä on kupumainen katto. Lakassa oli 1000 pesimälaatikkoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penmon Wikimedia Commonsissa
Toinen luostarin pihassa olleista risteistä
Kyyhkyslakka
Pierre Rodocanachi

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1964 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Pierre André Emmanuel Rodocanachi (s. 2. lokakuuta 1938 Pariisi) on ranskalainen entinen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja oli siellä mukana saamassa pronssia floretin joukkuekilpailussa.
Sonmiani

Sonmiani on Pakistanin avaruusjärjestön SUPARCOn rakettien laukaisukeskus.
Se sijaitsee 45 km luoteeseen Karachista. Keskus perustettiin vuonna 1962 paljolti NASAn tuella, joten sen perustaminen liittynee Intiaan ja sen yhteistyöhön avaruustekniikan alalla Neuvostoliiton kanssa. NASAn on väitetty käyttäneen keskusta merkittävästi 1960-luvulla. Keskusta on myös nimitetty Etelä-Aasian ensimmäiseksi avaruustutkimuskeskuksena ja laukaisukeskuksena - todellisuudessa molemmista kunnia menee Japaniin ja Intiaan. Sieltä ei ole laukaistu satelliitteja. Nimitys on silti toisinaan "Sonmiani Satellite Launch Center"..
SUPARCO (Space and Upper Atmosphere Research Commission) on laukaissut keskuksesta luotainraketteja ja Pakistanin asevoimat ohjuksiaan.
1980-luvulla - Intian jo aiemmin osoitettua kykynsä avaruustoiminnassa - Pakistan kohensi keskustaan Englannin siirtäessä teknologiaa Pakistaniin. 2000-luvulla keskus sai mm. supertietokoneensa.
Aiheesta muualla

SUPARCO official website[vanhentunut linkki]
Astronautix.com page on Sonmiani
GlobalSecurity.com page on Sonmiani
Nuclear Threat Initiative's page on Sonmiani