stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muumi
Kirjallisuutta

Happonen, Sirke: Muumiopas.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012.  ISBN 978-952-222-363-0
Karjalainen, Tuula: Tove Jansson: Tee työtä ja rakasta.  Helsinki:  Tammi, 2013.  ISBN 978-951-31-6963-3
Laajarinne, Jukka: Muumit ja olemisen arvoitus.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-592-7
Tolvanen, Juhani: Muumisisarukset Tove ja Lars Jansson: Muumipeikko-sarjakuvan tarina.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-23633-0
Pulkkis, Nina & Vähäkylä, Liisa: Muumeista miljoonabisnes.  Helsinki:  Siltala, 2017.  ISBN 978-952-234-303-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kirja:Muumit
Kirjat ovat artikkelikokoelmia, jotka voidaan tulostaa tai ostaa painettuna kirjana.
Moomin Characters Oy Ltd:n sivusto
Muumimuseon sivusto
Naantalin Muumimaailman sivusto
Mumintrollet hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Muumit
| --- | --- |
Hahmot:  Muumipeikko  Muumimamma  Muumipappa  Nuuskamuikkunen  Pikku Myy  Nipsu  Niiskuneiti  Niisku  Haisuli  Hattivatit  Mörkö  Hemuli  Vilijonkka  Mymmeli  Noita  Aliisa  Tuu-tikki  Surku  Poliisimestari  Tiuhti ja Viuhti  Piisamirotta  Hosuli  Juksu  Fredrikson 
Paikat:  Muumilaakso  Muumitalo 
Kirjat:  Muumit ja suuri tuhotulva  Muumipeikko ja pyrstötähti  Taikurin hattu  Muumipapan urotyöt  Vaarallinen juhannus  Taikatalvi  Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia  Muumipappa ja meri  Muumilaakson marraskuu 
Kuvakirjat:  Kuinkas sitten kävikään?  Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Vaarallinen matka  Outo vieras Muumitalossa 
Televisiosarjat:  Die Muminfamilie (1959) jaksot  Muumipeikko (1969) jaksot  Mūmin (1969) jaksot  Shin Mūmin (1972) jaksot  Mumindalen (1973) jaksot  Muumien maailma (1978) jaksot  Muumilaakson tarinoita (1990) hahmot  jaksot  Muumilaakso (2019) hahmot  jaksot 
Elokuvat:  Muumipeikko ja pyrstötähti (1992)  Muumi ja vaarallinen juhannus (2008)  Muumi ja punainen pyrstötähti (2010)  Muumit Rivieralla (2014)  Muumien taikatalvi (2017)  Muumipeikko ja pyrstötähti (2021)  Muumipapan urotyöt – Erään nuoren Muumin seikkailut (2021) 
Lyhytelokuvat:  Kuka lohduttaisi Nyytiä?  Kuinkas sitten kävikään? 
Sarjakuva: Muumipeikko (sarjakuva)
Videopelit:  Muumit piilosilla  Muumit meren aalloilla  Suuri Muumijuhla  Muumit ja Taikurin hattu  Muumit ja Näkymätön lapsi  Moomin’s Tale  Muumit ja Taikatalvi  Muumit ja Taikalamppu  Muumipappa kalassa  Muumit ja Salaperäiset huudot  Muumit ja Suuri syysjuhla  Nuuskamuikkunen – Muumilaakson melodia 
Lautapelit:  Muumien hillojahti  Muumien purnukkajahti  Muumipeli 
Muuta:  Muumimaailma  Muumimuseo  muumimuki  Luettelo Muumimukeista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef 
Muumien luoja Tove Jansson.
”Vanha perhekuva” muumien suvusta.
Muumitarinoiden hahmoja piirrossarjan Muumilaakson tarinoita mukaisina versioina.
Muumiesitys meneillään Teatteri Emmassa.
Finnair maalautti vuonna 2006 Muumit kahden Boeing MD-11 -koneen kylkiin.
Moomin Shop Helsingin Itis-kauppakeskuksessa.
Muumi-matkamuistoja 1950-luvun Suomesta. Vasemmalta Muumipappa, Muumipeikko ja Muumimamma.
Galileo (satelliittipaikannusjärjestelmä)

Galileo: Eurooppalainen satelliittipaikannusjärjestelmä
Galileo on maailmanlaajuinen, Euroopan unionin (EU) rahoittama ja rakentama satelliittipaikannusjärjestelmä (GNSS), joka on toteutettu yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestö ESA:n kanssa. Järjestelmä otettiin käyttöön 15. joulukuuta 2016 ja se koostuu toistaiseksi 30:stä, maata kiertävästä satelliitista sekä maassa sijaitsevista operointi- ja monitorointikeskuksista. Järjestelmän omistaa Euroopan komissio, mutta sekä avaruus- että maasegmenttiä operoi Euroopan unionin avaruusohjelmavirasto EUSPA. Projekti on saanut nimensä italialaisen astronomin Galileo Galilein mukaan.
Hankkeen pääasiallinen tarkoitus on tarjota tarkkaa paikannuspalvelua eurooppalaisille ihmisille, yrityksille ja hallinnoille. Arviolta 10 % EU:n taloudesta on riippuvaista satelliittipaikannuksen jatkuvasta saatavuudesta, mikä tekee järjestelmästä erityisen tärkeän, sillä EU:n omalla Galileo-järjestelmällä unionin valtiot eivät ole riippuvaisia ulkovaltojen, kuten esimerkiksi Yhdysvaltojen GPS-järjestelmän tai Venäjän GLONASS-järjestelmän toimivuudesta ja saatavuudesta.
Galileo-hankkeen ensimmäisen sukupolven satelliittien tavoitemäärä on 30. Jo 18 satelliittia riittää globaaliin kattavuuteen, mikäli ne on sijoitettu tasaisesti kolmelle kiertoradalleen. Ylijäämäsatelliiteilla turvataan konstellaation toimivuus vikaantumistilanteissa. Muita vastaavia maailmanlaajuisia GNSS-järjestelmiä ovat yhdysvaltalainen GPS, venäläinen GLONASS ja kiinalainen BeiDou. Nämä ovat puolustushallintojen hallinnoimia, kun Galileo on siivihallinnassa.
Suuri osa uudemmista GNSS:ää hyödyntävistä päätelaitteista, kuten kuluttajille suunnatut matkapuhelimet ja älylaitteet, sisältävät jo laitteistotuen Galileon palveluille. Vuoteen 2024 mennessä maailmassa on myyty noin 5,2 miljardia Galileota tukevaa älypuhelinta.
Historia

Eurooppalainen satelliittipaikannusjärjestelmä on ollut Eurooppa-neuvoston asialistalla jo 1990-luvulla, ja kehittäminen käynnisti vuonna 1999 kun neuvosto päätti ryhtyä rakentamaan järjestelmää yhteistyössä Euroopan avaruusjärjesö ESA:n kanssa ja ohjelma aloitettiin virallisesti vuonna 2003. Galileon esivaiheen satelliiteista käytettiin nimeä GIOVE (Galileo In-Orbit Validation Element) ja kaksi järjestelmäkehitystä ja tutkimusta tukenutta, satelliittia laukaistiin kiertoradalle joulukuussa 2005 (GIOVE-A) ja huhtikuussa 2008 (GIOVE-B). Näiden satelliittien pääasiallisena tarkoituksena oli Galileon käyttämän teknologian testaamista avaruudessa. GIOVE-A satelliitin ensisijainen tavoite oli varata Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) Galileolle varaamat taajuudet. Lisäksi satelliitti testasi satelliittien käyttämiä rubidium-pohjaisten atomikellojen toimivuutta.
Kaksi ensimmäistä Galileo-järjestelmän operatiivista satelliittia laukaistiin kiertoradalle 21. lokakuuta 2011. Kaikkiaan 30 satelliittia on lähetetty kiertoradalle 12 laukaisulla. Viimeisin laukaisu tapahtui 28. huhtikuuta 2024.
Vuonna 2014 ohjelman kolmas laukaisu epäonnistui ja kaksi satelliittia päätyi väärälle (elliptiselle) kiertoradalle Soyzin virheen vuoksi. Mahdollisuudet hyödyntää näitä satelliitteja palvelutuotannossa ovat rajalliset. Lisäksi yksi operatiivisista satelliiteista ei ole toimintakuntoinen.
Järjestelmän kuvaus > Avaruussegmentti

Vuonna 2024 Galileon satelliittikonstellaatio koostuu 30:stä maapallon ympärillä kiertävästä satelliitista, joista 23 kpl on toiminnassa, 5 kpl ei käytössä sekä 2 uutta satelliittia on käyttöönottotestauksessa. Satelliitit kiertävät maata 23 222 kilometrin etäisyydellä kolmella kiertoradalla, joista kukin on 56° inklinaatiossa suhteessa ekvaattoriin. Satelliittien kierros maan ympäri kestää noin 14 tuntia.
Satelliitit lähettävät navigointisignaalia neljällä eri kaistalla:
E5a: 1176,45 MHz
E5b: 1207,14 MHz
E6: 1278,75 MHz
E1: 1575,42 MHz
Lisäksi SAR-pelastuspalvelun viestinvälityksessä käytetään 406–406,1 MHz:n kaistaa.
Jokainen jäsenmaa on saanut nimetä yhden Galileon satelliiteista. Nimeäminen toteutettiin järjestämällä piirustuskilpailu lapsille ja maan satelliitti on nimetty voittajapiirustuksen tekijän mukaan. Suomen satelliitti sai nimekseen Anna.
Järjestelmän kuvaus > Maasegmentti

Galileon maasegmentti  koostuu kahdesta valvontakeskuksesta (Galileo Control Centre, GCC), jotka toimivat Fucinossa Italiassa ja Oberpfaffenhofenissa Saksassa.
Järjestelmän hallinnan osalta valvontakeskuksia tukevat Ground Control Segment (GCS) ja Ground Mission Segment  (GMS) -toiminnot.
GCS-toiminto ylläpitää tilannekuvaa satelliittikonstellaation toimintakunnosta ja hoitaa tarvittavat järjestelmäpäivitykset globaalin Telemetry, Tracking & Control stations (TTC) -asemaverkon kautta.
GMS-toiminto ylläpitää satelliittien paikannus- ja aikatiedon tuotantoa. Se monitoroi järjestelmän toimintaa Galileo Sensor Stations (GSS) -asemien keräämän datan avulla ja päivittää satelliittien toimintaparametreja Galileo Uplink Stations (ULS) -verkon kautta.
Lisäksi Galileon maasegmenttiin kuuluvat:
Kahdennettu Galileon turvallisuuden valvontakeskus (Galileo Security Monitoring Centre, GSMC), St. Germain-en-Laye (Ranska) ja Madrid (Espanja)
GNSS-palvelukeskus (European GNSS Service Centre, GSC), Torrejón (Espanja)
Geodetic Reference Service Provider (GRSP)
Time Service Provider (TSP)
SAR-palvelukeskus (SAR Service Centre), Toulouse (Ranska)
SAR-asemat (SAR stations)
Galileon referenssikeskus (Galileo Reference Centre, GRC), Noordwijk (Alankomaat)
ILS-keskus (Integrated Logistics Centre, centre ILS), Transinne (Belgia)
Ratatestausasema (In-orbit testing station), Redu (Belgia)
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut

Galileo tarjoaa avoimia paikannus- ja aikatietopalveluita sekä SAR-pelastuspalvelua maailmanlaajuisesti. Palvelutaso täyttää asetetut vaatimukset tarkkuuden, saatavuuden ja luotettavuuden osalta. Galileon erityispalvelut suunnitellaan otettavaksi käyttöön vaiheittain vuoteen 2025 mennessä.
Galileon tarjoamat palvelut ovat:
Avoin paikannus- ja aikatietopalvelu – OS (Open service)
Tarkkuuspalvelu – HAS (High accuracy service)
Avoin todennuspalvelu – OS-NMA (Open Service Navigation Message Authentication)
Kaupallinen todennuspalvelu – CAS (Commercial Authentication Service)
Viranomaispalvelu – PRS (Public Regulated Service)
Tuki maailmanlaajuiselle etsintä- ja pelastuspalvelulle – SAR (Search and rescue service)
Galileon palvelutuotannosta vastaa Euroopan GNSS-virasto (GSA). Galileo-järjestelmän tilaa, toiminnallisuutta sekä palveluiden suorituskykyä monitoroidaan jatkuvasti. Neljä kertaa vuodessa julkaistaan suorituskykyraportti, josta käy ilmi tarkastelukauden toteutunut palvelutaso.
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut > Avoin paikannus- ja aikatietopalvelu – OS

Galileo tarjoaa sijainti- ja aikatietopalvelun avoimena ja ilmaisena peruspalveluna kaikkialla maailmassa. Avoimen sijaintitiedon tarkkuuden on todennettu olevan toistaiseksi noin 1–1,5 metriä. Tämä on parempi kuin GPS-järjestelmän tarkkuus, joka vaihtelee yleisesti 2–5 metrin välillä. Aikatiedon tarkkuuden on todettu olevan parempi kuin 15 nanosekuntia, mikä on myös hieman GPS:ää tarkempi.
Avoimen palvelun signaali lähetetään satelliiteista kahdella eri taajuusalueella, mikä parantaa järjestelmän häiriösietoisuutta. Osaltaan kaksitaajuusvastaanotto parantaa myös paikannustarkkuutta. Galileo-satelliittien kiertoratojen kallistuskulma eli inklinaatio on pohjoiseurooppalaisittain GPS:ää otollisempi, joten erityisesti pohjoismaalaiset hyötyvät tästä eroavaisuudesta laadukkaampien sijaintitietopalveluiden muodossa.
Galileon avoimet peruspalvelut tulivat saataville kaikkialle maailmassa vuonna 2016, kun järjestelmä siirtyi initial operational capability (IOC) -vaiheeseen. Tässä vaiheessa järjestelmän toiminnallinen suorituskyky todennetaan ja tehdään tarvittavia järjestelmäpäivityksiä. Galileon avoimet peruspalvelut on tarkoitus julistaa täysimääräisesti käyttöönotetuiksi ja siirtyä full operational capability (FOC) -vaiheeseen vuoden 2024 aikana.
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut > Tarkkuuspalvelu – HAS

High Accuracy Service (HAS) on Galileon edistyksellinen palvelu, joka tuottaa käyttäjälle sijaintitiedon noin 20 cm:n tarkkuudella. Korkean tarkkuuden sijaintitieto mahdollistaa entistä vaativampien sovelluskohteiden toteuttamisen. Esimerkiksi autonomisten ja etähallittavien työkoneiden käyttö on kärsinyt saatavilla olleiden navigointijärjestelmien epätarkkuudesta.
HAS-signaali lähetetään satelliiteista kolmannella, erillisellä taajuudella, ja sen PPP-korjauksilla (precise point positioning) täydennetään avoimen palvelun tuottamaa sijaintitietoa. HAS on kaikille avoin ja maksuton palvelu, mutta sen hyödyntämiseen tarvitaan palvelun käyttämän taajuusalueen vastaanottoon ja lähetteen käsittelyyn kykenevä päätelaite.
Galileon HAS-tarkkuuspalvelu on kehitysvaiheessa: sen järjestelmäkehitykseen ja vastaanotinvalmistajien käyttöön tarkoitetun testisignaalin lähetys satelliiteista aloitettiin toukokuussa 2021. Palvelu ei kuitenkaan vielä ole saatavilla käyttäjille. HAS-tarkkuuspalvelu on tarkoitus ottaa käyttöön kaksivaiheisesti. Initial operational capability (IOC) -vaiheessa palvelun toiminnallisuus todennetaan ja järjestelmään tehdään vielä tarvittavia päivityksiä. Tässä vaiheessa palvelu on kuitenkin jo käyttäjien saatavilla. IOC-vaiheen suunnitellaan alkavan vuoden 2023 alkupuolella. Full operational capability (FOC) -vaiheeseen siirrytään, kun palvelun toiminta on todennettu. Tämän suunnitellaan tapahtuvan vuoden 2024 loppuun mennessä.
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut > Todennuspalvelut – OS-NMA ja CAS

Galileo tarjoaa avoimelle sijainti- ja aikatietopalvelulle eritasoisia todennuspalveluita, joilla tarvittaessa voidaan varmentaa, että palvelun signaalit todella tulevat Galileo-satelliiteista, ja havaita näin mahdollinen vastaanottimen harhauttaminen. Sekä kaikille avoin todennuspalvelu OS-NMA (Open Service Navigation Message Authentication) että kaupallinen todennuspalvelu CAS (Commercial Authentication Service) perustuvat salattuun satelliittisignaaliin, jolla varmistetaan, että signaali on muuttumaton ja peräisin tunnetusta lähteestä. Tällä vaikeutetaan kolmannen osapuolen aiheuttamaa signaalien väärentämistä ja harhauttamista.
Kaupallinen palvelu ja kaikille avoin todennuspalvelu poikkeavat toisistaan salauksen purkuavainten hallinnan osalta. Kaupallisessa CAS-palvelussa avaimet jaetaan käyttäjille etukäteen varmennettua reittiä pitkin. Tämä mahdollistaa salatun satelliittisignaalin purkamisen reaaliaikaisesti päätelaitteessa. Avoimessa OS-NMA-palvelussa käytetään yksityinen–julkinen-avainparia, mikä mahdollistaa kevennetyn avaintenjakelukanavan käytön, mutta toisaalta aiheuttaa viiveen satelliittisignaalin aitouden tunnistamisessa. OS-NMA:n luotettavuus vertautuu selaimissa käytettyjen varmenteiden (sertifikaattien) luotettavuuteen: käyttäjä joutuu luottamaan siihen, että aidon varmenteen on asentanut hyvää aikova taho.
Galileon todennuspalvelut OS-NMA ja CAS ovat kehitysvaiheessa, eivätkä ole vielä saatavilla käyttäjille. Avoimen OS-NMA-todennuspalvelun suunnitellaan tulevan loppukäyttäjien saataville vuoden 2023 alkupuolella. Kaupallisen CAS-todennuspalvelun IOC-vaiheen suunnitellaan alkavan vuoden 2023 aikana ja palvelu on aikataulun mukaan se siirtyy Full operational capability (FOC) -vaiheeseen eli on täysimääräisenä käytettävissä vuonna 2025.
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut > Viranomaispalvelu – PRS

Tahallinen häirintä ja harhautus mutta myös ilmakehän häiriöisyys tai tahattomat radiohäiriöt haavoittavat perinteisiä satelliittipaikannuspalveluita helposti. Galileon julkisesti säännellyn satelliittipalvelun (Public Regulated Service, PRS) eli viranomaispalvelun on tarkoitus tuottaa sähköisesti ja toiminnallisesti varmistettua, jatkuvaa sijainti- ja aikatietoa EU:n jäsenvaltioille elintärkeisiin toimintoihin kaikissa olosuhteissa – myös kriisitilanteissa. PRS-palvelun käyttäjiksi valtuutetaan erikseen sellaiset viranomaiset ja kriittisen infrastruktuurin toimijat, jotka tarvitsevat jatkuvia ja häiriöttömiä sijainti- ja aikapalveluita. Tällaisia käyttäjäryhmiä ovat esimerkiksi teleyritykset, pankit, erilaiset liikenteen ja logistiikan toimijat, poliisi, pelastustoimi, puolustusvoimat, rajavartiolaitos ja tulli.
Galileo-järjestelmän PRS-palvelun on tarkoitus olla EU:ssa operatiivisessa käytössä vuoden 2025 kuluessa.
Suomen kansalliseksi PRS-viranomaiseksi on nimetty liikenne- ja viestintäministeriön alainen Liikenne- ja viestintävirasto Traficom. PRS-viranomainen vastaa käyttäjien valtuuttamisesta, vastaanotinten ja teollisen PRS-laitetuotannon valvonnasta ja erityisesti siitä, että PRS-käyttäjät saavat palvelun käyttämisessä tarvittavat salausavaimet. Palvelu pyritään ottamaan Suomessa käyttöön vuonna 2025.
Järjestelmän kuvaus > Galileon palvelut > Tuki maailmanlaajuiselle etsintä- ja pelastuspalvelulle – SAR

Galileo-satelliitteihin on rakennettu tuki maailmanlaajuista Cospas-Sarsat-hätäsignaalijärjestelmää varten. Poikkeuksellista järjestelmässä on se, että Galileon SAR-pelastuspalvelu pystyy valmistuttuaan toimittamaan hätäsignaalin lähettäjälle kuittauksen siitä, että hätäsignaali on vastaanotettu pelastuskeskuksessa. Näin hätäviestin lähettäjä saa varmuuden siitä, että pelastustoimet ovat käynnistyneet. Hätäviestien paikannuksen on määritetty tapahtuvan 10 minuutin sisällä signaalin lähettämisestä. Galileon SAR-palvelun käyttöön tarvitaan erityinen hätälähetin, joka aktivoidaan hätätilanteessa.
Galileon SAR-pelastuspalvelu julistettiin käyttöönotetuksi täysimääräisenä 21.1.2020. Palvelu on käyttömaksuton.
Järjestelmän kuvaus > Omistus ja operointi

Galileo-järjestelmän toteuttamisesta ja käytöstä päättävät Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot. Galileo-järjestelmän kriittisimmät palvelut ovat EU:n jäsenvaltioiden käytettävissä myös kriisitilanteissa, mitä ei kaikilta osin voida taata muiden tahojen hallinnoimille satelliittinavigointijärjestelmille.
European Space Agency (ESA) on Galileo-järjestelmän kehittämisestä ja rakentamisesta vastaava toimija. Euroopan unionin avaruusohjelmavirasto vastaa järjestelmän ylläpidosta, operoinnista ja palvelutuotannosta.
Suomessa Liikenne- ja viestintävirasto Traficom on eurooppalaisen Galileo-satelliittipaikannusjärjestelmän palvelutuotannosta vastaava viranomainen.
Järjestelmän tulevaisuus

Galileon tarjoamien palveluiden käyttöönotto tapahtuu vaiheittain. Merkittävä osa palveluista on jo käyttäjien saatavilla. Järjestelmän julistamisen kokonaisuudessaan käyttöönotetuksi suunnitellaan tapahtuvan vuoden 2025 loppuun mennessä. Ikääntyviä Galileo-satelliitteja korvataan tarvittaessa uusilla.
Galileon seuraavan sukupolven (Galileo 2nd generation, G2G) suunnittelutyö on jo käynnistynyt. G2G-järjestelmän tavoitteena on pitää Galileon käyttämä teknologia modernina sekä edelleen parantaa ja laajentaa Galileon palveluvalikoimaa. G2G-järjestelmän suunnittelun valmistuttua ensimmäisen sukupolven satelliitit tullaan korvaamaan vaiheittain toisen sukupolven laitteilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.usegalileo.eu : Euroopan unionin GNSS-viraston ylläpitämä tietosivu.
https://www.kyberturvallisuuskeskus.fi/fi/toimintamme/galileo : Kyberturvallisuuskeskuksen ylläpitämä Galileo-tietosivu.
https://www.kyberturvallisuuskeskus.fi/fi/toimintamme/galileo/galileon-viranomaispalvelu-prs : Suomen PRS-viranomaisen ylläpitämä tietosivu.
https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/2013/1285/oj?locale=fi : Euroopan unionin GNSS-asetus.
Konstellaation rakenne ja näkyvyys maan pinnalta.
Hazarat

Hazarat (pers. ‏هزاره‎, Hazāra; haz. ‏آزره‎) on hazaragia ja dari-persiaa äidinkielenään puhuva etninen ryhmä alun perin Keski-Afganistanin Hazaradžatista.
Hazarat ovat Afganistanin kolmanneksi suurin väestöryhmä, ja heitä on noin kymmenesosa koko Afganistanin väestöstä.
Asuinalue ja lukumäärä

Hazarojen perinteisestä asuinalueesta käytetään nimitystä Hazaradžat. Afganistanin sisäministeriö ja maatalousministeriö julkaisevat molemmat tilastoja maan etnisestä koostumuksesta, mutta tiedot ovat usein ristiriidassa toistensa kanssa ja niitä on myös vääristelty valtaväestön pataanien hyväksi vähemmistöjen kustannuksella. Neuvostoliittolaiset lähteet vuodelta 1964 arvioivat hazarojen muodostavan 8,6 % maan väestöstä ja L. Dupree arvioi määrän olevan vuonna 1973 6,2 %. Nykyisin he muodostavat noin kymmenesosan maan väestöstä. Hazaroja asuu myös Pakistanissa ja Iranissa, jonne he ovat päätyneet pääosin pakolaisina. Pakistanissa hazaroja asuu etenkin Quettassa Mari Abadin ja Hazara Townin alueilla.
Historia

Nykyisten hazarojen uskotaan olevan tulos mongoliyläluokan sekoittuessa paikallisiin tadžikeihin. Nimenä hazara juontuu persiankielisestä tuhatta tarkoittavasta sanasta, joka puolestaan viittaa mongoliarmeijan joukko-osastoon. Historiallisissa lähteissä termiä käytetään hazaroista ensimmäistä kertaa Baburin (1483–1530) ja Abu’l Fazl ibn Mubarakin (1551–1602) teoksissa, joissa heitä kuvaillaan joko paimentolaisiksi (aimaq) tai heimoksi (aimag), jotka hallitsivat alueita nykyisessä Afganistanissa. Vaikka he olivat jo tässä vaiheessa alkaneet sekoittua paikalliseen väestöön, osa heistä puhui vielä tuolloin mongolin kieltä. Abu’l Faz mainitsee osan alkaneen siirtyä paimentolaisuudesta aloilleen. 1600-luvulla hazarat liittoutuivat Safavidien Persian kanssa ja kääntyivät samalla kaksitoistašiialaisuuteen, joka erotti heitä alueen muista kansoista.
Kabulia pääkaupunkinaan pitäneet pataanit valloittivat lopulta Afganistanin ja vuosina 1888–90, 1892 ja 1893 hazarat kapinoivat pataaneja vastaan. Afgaanihallitsija 'Abd al-Rahman Khan kukisti kapinat ja vastasi niihin hazarojen sorrolla. Šiialaiset hazarat leimattiin vääräuskoisiksi ja heidän perinteisille asuinalueilleen siirrettiin pataaneja. Tuhannet hazarat pakenivat Persiaan ja brittiläiseen Intiaan. 1900-luvun aikana heitä muutti myös maan suurimpiin kaupunkeihin kuten Kabuliin, jossa he muodostivat työväenluokan. Kommunistien kaapattua vallan Afganistanissa vuonna 1978 hazarojen perustama aseellinen järjestö Shura-e Ittifaq valtasi suurimman osan Hazarajatia lukuun ottamatta Bamiyanin kaupunkia. Afganistanin sodan aikana järjestöllä oli sopimus neuvostojoukkojen kanssa, jonka mukaan molemmat osapuolet eivät puuttuneet toistensa toimintaan. Alueella alkoivat vaikuttaa myös Iranista tulleet uskonoppineet ja tilanne kärjistyi taisteluiksi paikallisten ja iranilaisten johtamien joukkojen välillä hazarojen keskuudessa. Tilanne raukesi vuonna 1987, jolloin perustettiin Hizb-e Wahdat-e Islami-kattojärjestö. Hizb-e Wahdat-e Islami osallistui hallitukseen vastarintataistelijoiden kukistettua Kabulin kommunistisen hallituksen, mutta hazarojen surmat muiden aseellisten joukkojen käsissä vuonna 1993 hajotti tämän liittouman. Vuonna 1998 Taliban miehitti Bamiyanin ja julisti jälleen hazarat vääräuskoisiksi, mikä johti useisiin verilöylyihin heitä vastaan. Suurin yksittäinen verilöyly hazaroja vastaan toteutettiin Mazar-e Šarifissa, jossa kuoli 2 000 siviiliä. Marraskuussa 2001 hazarat valtasivat taas Hazarajatin alueen osana Pohjoisen liiton offensiivia Talibania vastaan toisen Afganistanin sodan alettua.
Syyrian sisällissodan aikana Iran on värvännyt šiialaisia hazaroja taistelemaan hallituksen puolella Syyrian kapinallisia vastaan. Hazaroita on värvätty asejoukkoihin esimerkiksi lupauksilla Iranin kansalaisuudesta.
Kulttuuri

Kielenään hazarat puhuvat persiaa, joskin heidän murteessaan (hazaragi) on säilynyt joitakin sanoja mongolin kielestä. Mongolitaustaiset sanat hazarojen murteessa liittyvät enimmäkseen ruumiin osiin, eläinten ja kasvien nimiin, sekä maantieteellisiin piirteisiin. Monet hazarat muistuttavat myös kasvonpiirteiltään mongoleja, vaikkakaan alueelle tavallisemmat kasvotkaan eivät ole harvinaisia. Hazaragin ohella hazarat puhuvat daria, joka on toinen persian kielen murre.
Uskontonaan hazarat harjoittavat pääosin persialaisilta omaksuttua kaksitoistašiialaisuutta. Viimeistään 1800-luvulle mennessä lähes kaikki hazarat olivat siirtyneet maatalouden harjoittamiseen paimentolaisuuden sijaan. Terminä hazarat käsittää myös joitakin huonommin tunnettuja ryhmiä, kuten Šeikki-Alin hazarat, jotka asuttavat alueita Bamiyanista Pol-e Khomriin. He harjoittavat puolipaimentolaisuutta ja asuvat kesäisin jurtissa. Uskontonaan he harjoittavat hazarojen valtavirrasta poiketen sunnalaisuutta ja heihin kuuluu myös ismailiittinen vähemmistö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hazarat Wikimedia Commonsissa
Afganistanin etniset ryhmät kartalla, hazarat vihreällä.
Hazaroja Daykundin maakunnassa.