stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mietotatar

| Mietotatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Kosteikkotattaret Persicaria
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Persicaria minor  (Huds.) Opiz 
Synonyymit
 Polygonum minus Huds.  Polygonum mite 
Katso myös
   Mietotatar Wikispeciesissä   Mietotatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mietotatar (Persicaria minor) on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon ja kosteikkotattarien eli ukontattarien (Persicaria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on tavallisesti pienikokoinen yksivuotinen kasvilaji. Mietotatar muistuttaa pienikokoista ja rentokasvuista hanhentatarta (Persicaria maculosa), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä kukintotähkän ulkonäön perusteella. Katkeratatar (Persicaria hydropipier) ja lietetatar (Persicaria foliosa) eroavat mietotattaresta korvaketuppien karvoituksen perusteella.
Mietotatar on ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin 40 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat kasvutavaltaan kohenevia tai pystyjä, mutta melko rentoja. Toisinaan varret ovat punertavanvärisiä. Lehdet ovat kapeanpuikeita ja pilkuttomia. Korvaketupet ovat lyhytkarvaisia, mutta niiden reunoilla on 2–5 mm pitkiä karvoja. Mietotattaren kukintona on kapea ja harvakukkainen tähkä, jossa on pieniä vaaleanpunaisia kukkia. Mietotatar kukkii heinä–elokuussa. Sen hedelmä on kolmikulmainen, reilut 2 mm pitkä ja kiiltävän mustanruskea.
Mietotatar kasvaa rannoilla, ojissa sekä kosteissa painanteissa hiekkaisilla kasvupaikoilla. Suomessa mietotatarta tavataan paikoitellen maan etelä- ja itäosissa, lähinnä Pori–Joensuu-linjan eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mietotatar (Persicaria minor)
Luopioisten kasvisto: Mietotatar (Persicaria minor)
ITIS: Persicaria minor (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Polygonum minus (englanniksi)
Flora of North America: Persicaria minor (englanniksi)
Metteniusaceae

| Metteniusaceae |
| --- | --- |
 Metteniusa tessmanniana
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kladi::  Asteridit 1 (Lamiidae)
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Metteniusales
Heimo::  Metteniusaceae  Schnizl.
Katso myös
   Metteniusaceae Wikispeciesissä   Metteniusaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metteniusaceae on tropiikin kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Asteranae-ylälahkoon. Heimossa on 11 sukua. Heimon tyyppisuku on Metteniusa.
Tuntomerkit

Kasvit ovat ainavihantia puita. Karvat ovat vaihtelevissa määrin T:n muotoisia. Lehdet ovat ehytlaitaisia, korvakkeettomia. Kukinto on viuhkomainen. Kukan verholehdet ovat lyhyitä ja terälehdet yhteenkasvaneita, niiden liuskat siirottavat ja ovat sisäpinnaltaan karvaisia. Heteenponnet ovat pitkiä, lopulta puoliympyrämäisiksi käyristyneitä ja puolikkaat monilokeroisia, ja niissä on kookas lokeroside; toisinaan ponnet ovat kirkkaan oranssivärisiä. Sikiäin on symmetrialtaan vastakohtainen, sillä neljä emilehteä on enemmän tai vähemmän surkastuneita. Istukat ovat parietaalisia, laitaistukoita, vartalo pitkä ja luotti pieni. Vain yksi siemenaihe on toimiva, pitkävartinen ja yksikalvoinen. Hedelmä on yksisiemeninen ja epäsymmetrisesti särmikäs. Siemen on ohutkuorinen ja siinä on käyrä alkio.
Levinneisyys

Heimon lajit kasvavat lähinnä maapallon trooppisilla alueilla Keski- ja Etelä-Amerikassa, keskisessä Afrikassa ja Madagaskarilla sekä Kaakkois-Aasiassa ja Uudessa-Guineassa.
Luokittelu

Heimoon luokitellaan 11 sukua ja niihin noin 55 lajia. Morfologisissa fylogeneettisissä analyyseissä Metteniusa-suku sopii melko mukavasti herttasiipiökasvien (Cardiopteridaceae) heimoon. Molekyylianalyysit puolestaan viittaavat suvun kuuluvan asteridien eli Asteranae-ylälahkon ykkösryhmään eli lamideihin (Lamiidae). Muun muassa lehtiruodin anatomia ja emilehtien lukumäärä ovat samanlaisia kuin heimossa Oncothecaceae, joka lienee läheisin sukulainen.
Luokittelu > Suvut

Heimon suvut ovat:
Apodytes – massimarjat
Calatola
Dendrobangia
Emmotum
Metteniusa
Oecopetalum
Ottoschulzia
Pittosporopsis
Platea
Poraqueiba
Rhaphiostylis
Aiheesta muualla

Kuvia: http://www.arkive.org/metteniusa/metteniusa-edulis/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Metaxa

| Metaxa |
| --- | --- |

Tyyppi:  brandy
Alkoholiprosentti:  38,0–40,0 %
Valmistaja:  Rémy Cointreau
Alkuperä:  Kreikka
Valmistus aloitettu:  1888
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metaxa (kreik. Μεταξά, Metaxá) on kreikkalainen brandynkaltainen alkoholijuoma, jota on valmistettu vuodesta 1888.
Metaxan kehitti Psarálta kotoisin ollut silkkikauppias Spýros Metaxás, jonka sukunimi ja myös hänen nimeämänsä juoman nimi viittaa silkkiin. Metaxaa valmistettiin alun perin Pireuksessa ja vuodesta 1968 lähtien Kifissiássa. Sitä on valmistettu myös ulkomailla. Juomaa myytiin konjakkina vuoteen 1937, jolloin nimi rajattiin tietyille ranskalaisille juomille. Tämän jälkeen sitä myytiin brandynä, kunnes tämä nimitys rajattiin pelkästään viinitisleille. Metaxan omisti välillä brittiläinen Grand Metropolitan (nykyinen Diageo) -konserni. Nykyisin Metaxa on ranskalaisen Rémy Cointreau -konsernin hallussa oleva tuotemerkki vuodesta 2000.
Viiden, seitsemän ja 12 tähden Metaxaa.
Metaxan pohjana toimii Savatianó, Sultanina ja Black Corinth -rypäleistä tehty brandy, joka tislataan kahdesti. Tämän jälkeen se makeutetaan ikääntyneellä sámoslaisella ja límnoslaisella Muscat-viinillä ja maustetaan yrteillä salaisen reseptin mukaisesti. Tämän jälkeen juomaa ikäännytetään tammitynnyreissä. Metaxaa myydään yleensä kolmen, viiden tai seitsemän tähden Metaxana; tähdet ilmaisevat ikääntymisvuosia. Juomasta on valmistettu myös 12 tähden versiota sekä muita versioita. Metaxa on mahonginväristä, ja sen makua kuvataan pehmeäksi mutta voimakkaaksi ja tuoksua kukantuoksuiseksi. Metaxan alkoholiprosentti on versiosta riippuen 38,0–40,0 %.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metaxa Wikimedia Commonsissa
Michael Beilin

| Mitalit> Miesten kreikkalais-roomalainen paini.Maa:   Israel.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten kreikkalais-roomalainen paini.Maa:   Israel.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten kreikkalais-roomalainen paini.Maa:   Israel.MM-kilpailut  | Miesten kreikkalais-roomalainen paini> Maa:   Israel. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 1999 | 63 kg |  |
|  Pronssia | Patras 2001 | 63 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Seinäjoki 2002 | 66 kg |  |
Michael Beilin (hepr. ‏מיכאל ביילין‎, s. 25. huhtikuuta 1976) on israelilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti Hapoel Tel Aviv -seuraa.
Beilin saavutti MM-pronssia 63 kg:n painoluokassa Ateenassa 1999 kukistettuaan pronssiottelussa uzbekistanilaisen Bahodir Kurbanovin sekä Patraksessa 2001, jolloin voitti pronssiottelussa kuubalaisen Juan Marénin. Hän oli samassa sarjassa neljäs Wrocławin MM-kilpailuissa 1997. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli 63-kiloisissa viidestoista.
Beilin saavutti EM-kilpailuissa pronssia 66 kg:n painoluokassa Seinäjoella 2002 kukistettuaan pronssiottelussa valkovenäläisen Vitali Žukin. Hän oli EM-kilpailuissa lisäksi 63 kg:n sarjassa kuudes 1997, seitsemäs 2001 ja kahdeksas 1999.
Monique Henderson

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4 × 400 m |  |
Monique Henderson (s. 18. helmikuuta 1983 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Henderson voitti 1999 Bydgoszczissa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 400 metrin juoksussa ajalla 52,28. Vuonna 2002 hän voitti Kingstonin nuorten MM-kisoissa kaksi kultaa, joista toinen oli 400 metrin voitto ajalla 51,10. Henderson valittiin Yhdysvaltain 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen Ateenan olympialaisiin, joissa joukkue voitti olympiakultaa.
Henderson voitti 2005 NCAA-mestaruuden 400 metrillä. Hän juoksi samana vuonna Helsingin MM-kisoissa seitsemänneksi. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2006 hän oli myös seitsemäs.
Pekingin olympialaisissa 2008 Henderson voitti olympiakultaa Yhdysvaltain 4×400 metrin viestijoukkueessa.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 11,34 (2005)
200 metrin juoksu: 22,71 (2004)
400 metrin juoksu: 49,96 (2005)
Mill Ends Park

Kuvassa Mill Ends Park -puisto
Irlantilainen haltija eli leprechaun.
Mill Ends Park on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman pienin puisto eli määrätty viheralue. Puisto perustettiin 17. maaliskuuta 1948 Pyhän Patrickin päivänä Portlandin kaupunkiin Oregonin osavaltioon irlantilaisten haltijoiden (leprechaun) siirtomaaksi. Puisto on ympyrän muotoinen, pinta-alaltaan 0,3 neliömetriä, ja se sijaitsee liikenteenjakajassa, johon alun perin piti tulla lyhtypylväs. Koska liikenteenjakajaa ei vuonna 1948 paikalle ilmaantunut, alkoi siinä kasvaa rikkaruohoja. Oregon Journal -lehden irlantilainen kolumnisti Dick Fagan istutti paikkaan kukkia ja nimesi sen lehtikolumninsa Mill Ends mukaan.
Fagan on kuvaillut puistonsa syntytarinaa seuraavasti. Fagan katsoi ikkunasta alas ja näki haltijan kaivavan kuoppaa. Hän juoksi alas ja nappasi haltijan kiinni ja sai siltä yhden toivomuksen. Fagan toivoi omaa puistoa, mutta ei huomannut kertoa sen kokoa, joten haltija antoi hänelle kyseisen kuopan. Seuraavien vuosikymmenten aikana Fagan kuvaili hulluttelevissa kolumneissaan useasti puistoa ja siellä asuvaa ystäväänsä Patrick O'Toole -nimistä haltijaa.
Fagan kuoli syöpään 1969, mutta toiset jatkoivat puiston hoitamista sen jälkeen. Puisto sai virallisen puiston aseman Portlandin kaupungissa 1976. Vuonna 2006 puisto siirrettiin väliaikaisesti rakennustöiden tieltä Two World Trade Center Plazaan.
Aiheesta muualla

Mill Ends Park Portlandin sivuilla (englanniksi)
Lehtiartikkeli puistosta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mill Ends Park: The Smallest Park in the World (englanniksi)
MilkyWay@home

MilkyWay@home on BOINCin alustalla suoritettava hajautetun laskennan ohjelma, joka pyrkii mallintamaan Linnunradan kehitystä ja rakennetta. Projekti on toiminut vuodesta 2007. Projektin ensisijainen tavoite on tutkia tähtienvälistä avaruutta ja toissijainen tavoite on kehittää ja optimoida algoritmejä hajautettuun laskentaan. Projekti osaa hyödyntää CUDA- ja OpenCL ohjelmistoa. Projektissa oli aikaisemmin saatavilla yksityishenkilön tekemä ohjelma, jonka avulla laskentaa voitiin suorittaa ATIn näytönohjainten Shader-yksiköillä.  OpenCl alustaan siirryttäessä yksityishenkilö lopetti tukemisen. Projektin saaman lisääntyneen laskentamäärän vuoksi sen palvelimilla on ollut ruuhkaa ja palvelin on kaatunut useita kertoja
Aiheesta muualla

MilkyWay@home (englanniksi)
ohjelma zslip.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Mercy

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Mercy voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimenä

Mercy-le-Haut, kunta Meurthe-et-Mosellen departementissa Ranskassa
Fiktiossa > Kirjallisuus

A Mercy, Toni Morrissonin romaani
Mercy, vuoden 1996 romaani Jodi Picoultilta
Fiktiossa > Elokuva

Mercy – ajan armoilla, vuoden 1995 jännityselokuvan ohjannut Richard Shepard
Kuoleman viettelys (engl. Mercy), vuoden 2000 jännityselokuvan ohjannut Damian Harris
Mercy (vuoden 2009 elokuva)
Fiktiossa > Televisio

Mercy (televisiosarja), vuoden 2009 televisiosarja NBC:lla
Mercy Graves, Lex Luthorin henkivartina DC-animaatiouniversumissa
Musiikissa > Yhtyeet

Mercy (yhtye), 1960-luvun popyhtye
Musiikissa > Albumit

Mercy, vuoden 1992 albumi Bryan Duncanilta
Mercy, vuoden 1994 albumi Andraé Crouchilta
Mercy, vuoden 2002 albumi säveltäjältä Meredith Monk
Mercy (Salmonella Dubin remixalbumi), 2004
Mercy (Burden Brothersin albumi), 2006
Mercy (Rocco DeLuca and the Burdenin albumi), 2009
Mercy (Steve Jonesin albumi), 1987
Musiikissa > Kappaleet

"Mercy", OneRepublicin kappale vuodelta 2007
"Mercy", Duffyn kappale vuodelta 2008
"Mercy", U2:n kappale vuodelta 2010
"Mercy", Kanye Westin kappale vuodelta 2012
"Mercy", Musen kappale vuodelta 2015
"Mercy", Shawn Mendesin kappale vuodelta 2016
"Mercy", Madame Monsieurin kappale, Ranskan edustaja Eurovision laulukilpailussa 2018
"Aw' Mercy", kappale Booker T. & the M.G.:n albumilta Soul Dressing
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mercy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Connelly

| Michael Connelly |
| --- | --- |
 Michael Connelly vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1956 (ikä 68) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  rikoskirjallisuus
Aiheesta muualla
www.michaelconnelly.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Michael Connelly (s. 21. heinäkuuta 1956 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija.
Elämä

Connelly opiskeli Floridan yliopistossa Gainesvillessä, jossa hän suoritti tutkinnon journalismissa vuonna 1980. Tutkinnon jälkeen Connelly työskenteli toimittajana eri sanomalehdissä Daytona Beachissa ja Fort Lauderdalessa Floridassa vuosina 1981–1987. Vuodet 1987–1993 Connelly työskenteli rikosreportterina Los Angeles Timesissa. Hän on ollut päätoiminen kirjailija vuodesta 1993 lähtien ja asuu perheineen Floridassa.
Ura kirjailijana

Connelly aloitti ensimmäisen kirjansa The Black Echon (suom. Tunnelirotta, 1998) kirjoittamisen työskenneltyään Los Angelesissa kolme vuotta. Se perustuu osittain tositapahtumiin ja sen päähenkilönä on itsepäinen ja auktoriteetteja vieroksuva Los Angelesin poliisin rikosetsivä Hieronymus ”Harry” Bosch. Kirjasta tuli heti suosittu, ja se sai ilmestyttyään Edgar-palkinnon vuoden parhaana rikosromaanina.
Harry Bosch on päähenkilönä useimmissa Connellyn kirjoissa. Muita Connellyn tunnettuja henkilöhahmoja ovat esimerkiksi Eleanor Wish ja Terry McCaleb.
Connellyn kirjoja on käännetty ainakin 39 kielelle, ja Conelly on saanut niistä seuraavia palkintoja: Edgar, Anthony, Macavity, Dilys, Nero, Barry, Audie, Ridley (Yhdysvallat), Maltese Falcon (Japani), .38 Caliber, Grand Prix (Ranska) ja Premio Bancarella (Italia). Yhdysvaltalainen GQ-lehti on myös nimennyt Connellyn ”maailman parhaaksi dekkarikirjailijaksi”.[lähde? ] Lisäksi Connelly on saanut Pulitzer-palkinnon kahden muun toimittajan kanssa lehtiartikkelista, jossa kerrottiin lento-onnettomuudessa eloonjääneistä.
Connelly toimi Mystery Writers American puheenjohtajana vuosina 2003–2004.
Filmatisointeja

Connellyn kirjasta Blood Work (suom. Verivelka, 2001) on tehty samanniminen elokuva, jonka pääosaa näyttelee Clint Eastwood.
Bosch-kirjojen pohjalta on tehty televisiosarja Bosch, jossa Boschia näyttelee Titus Welliver. Sarjan juonet ja johtolangat perustuvat useisiin eri teoksiin. Connelly on ollut käsikirjoittamassa sarjaa. Sarjaa pidetään hyvänä, joskin se toistaa poliisisarjojen kliseitä.
Teokset

The Black Echo (1992) (suom. Tunnelirotta, 1998)
The Black Ice (1993)
The Concrete Blonde (1994) (suom. Betoniblondi, 2003)
The Last Coyote (1995)
The Poet (1996) (suom. Runoilija, 2005)
Trunk Music (1997) (Yöihmisiä, 1999)
Blood Work (1998) (Verivelka, 2001)
Angels Flight (1999) (Enkelten portaat, 2000)
Void Moon (2000)
A Darkness More Than Night (2001) (suom. Mustempi kuin yö,2002)
City Of Bones (2002) (suom. Luukaupunki, 2003)
Chasing The Dime (2002)
Lost Light (2003) (suom. Kadonnut valo, 2004)
The Narrows (2004) (suom. Kuilun partaalla, 2005)
The Closers (2005) (suom. Avoin ja ratkaisematon, 2006)
The Lincoln Lawyer (2005) (suom. Oikeuden palvelija, 2009)
Echo Park (2006) (suom. Sokkelokuja, 2007)
Crime Beat (2006)
The Overlook (2007) (suom. Musta kaupunki, 2008)
The Brass Verdict (2008) (suom. Kova tuomio, 2009)
The Scarecrow (2009) (suom. Saalistaja, 2010)
Nine Dragons (2009) (suom. Lohikäärmeen merkki, 2010)
The Reversal (2010) (suom. Täyskäännös, 2011)
The Fifth Witness (2011) (suom. Viides todistaja, 2012)
The Drop (2011) (suom. Luottamuksen hinta, 2013)
The Black Box (2012) (suom. Musta laatikko, 2014)
The Gods of Guilt (2013)
The Burning Room (2014) (suom. Palava huone, 2015)
The Crossing (2015) (suom. Risteyskohta, 2016)
The Wrong Side of Goodbye (2016) (suom. Julmat jäähyväiset, 2017)
The Late Show (2017) (suom. Yövuoro, 2018)
Two Kinds of Truth (2017) (suom. Kaksi totuutta, 2019)
Dark Sacred Night (2018) (suom. Yön pimein hetki, 2020)
The Night Fire (2019) (suom. Yön liekit, 2021)
Fair Warning (2020)
The Law of Innocence (2020)
The Dark Hours (2021) (suom. Hämärän tunnit, 2022)
Desert Star (2022) (suom. Aavikon tähti, 2023)
Resurrection Walk (2023)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Dekkarinetti/Michael Connelly
Michael Connelly Gummerus-kustannuksen sivulla
Milan Doudera

Milan Doudera
Milan Doudera  (s. 1. tammikuuta 1993) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa Tšekin Extraligassa HC Ocelaři Třinecin joukkueessa. Hän edusti Tšekin jääkiekkomaajoukkuetta Venäjän maailmanmestaruuskilpailuissa 2016.
Mies Mallorcalta

| Mies Mallorcalta> Mannen från Mallorca |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bo Widerberg
Käsikirjoittaja:  Bo Widerberg
Tuottaja:  Göran Lindström
Säveltäjä:  Björn J:son Lindh
Kuvaaja:  Thomas Wahlberg
Leikkaaja:  Bo Widerberg
Pääosat:   Sven Wollter  Tomas von Brömssen  Håkan Serner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Tanska
Tuotantoyhtiö:   Drakfilm  Svensk Filmindustri  Sveriges Television  AB Filmhuset KB  Crone Film Produktion 
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   1984  Suomessa 1986 
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies Mallorcalta (Mannen från Mallorca) on Bo Widerbergin käsikirjoittajama ja ohjaama ruotsalais-tanskalainen rikoselokuva vuodelta  1984. Sen pääosia näyttelevät Sven Wollter, Tomas von Brömssen ja Håkan Serner.
Elokuva perustuu Leif G. W. Perssonin romaaniin Possujuhla (1978, suom. 2010), joka puolestaan käsittelee Perssonin selville saamia oikeusministeri Lennart Geijerin yhteyksiä tukholmalaiseen prostituutiorinkiin.
Juoni

Tukholman postikonttori numero kuuteen tehdään Lucianpäivänä aseellinen ryöstö, jossa naamioitunut rosvo vie 400 000 kruunua. Ilotyttöjä jahtaamassa oleva poliisipari ehtii paikalle, mutta takaa-ajossa rosvo katoaa. Vähitellen tutkinnassa alkaa paljastua yhä korkeammille yhteiskunnan tasoille ulottuvia asianhaaroja.
Vastaanotto

Mies Mallorcalta oli Bo Widerbergin ensimmäinen ohjaustyö kahdeksaan vuoteen ja otettiin ensi-iltakriitikoiden parissa hyvin vastaan. Sven Wollter sai pääroolistaan Guldbagge-palkinnon.
Helsingin Sanomissa Mikael Fränti sanoi elokuvan alussa hieman kaivanneensa Widerbergin vakionäyttelijä Thommy Berggreniä, mutta totesi Sven Wollterin ja Tomas von Brömssenin saavan kyllä pian katsojan otteeseensa. Fränti piti Miestä Mallorcalta parempana kuin Widerbergin edellistä rikoselokuvaa Komisario Beck tähtäimessä.
Middlesexin piirikunta (Massachusetts)

Middlesexin piirikunta (engl. Middlesex County) on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2018 väkiluvuksi laskettiin 1 614 714, joka teki siitä Massachusettsin ja koko Uuden-Englannin väkirikkaimmän piirikunnan. Sen pinta-ala on 2 190 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskukset ovat Cambridgen ja Lowellin kaupungit, joista Lowell on piirikunnan suurin kaupunki.
Yhdysvaltain vapaussodan ensimmäiset taistelut käytiin piirikunnassa 19. huhtikuuta 1775.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 71,8 prosenttia on valkoisia, 12 prosenttia aasialaisia ja 8,02 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 88,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,4 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Massachusetts Institute of Technology.
Everettin kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Middlesexin piirikunta (Massachusetts) Wikimedia Commonsissa
Mies Reenkola

Mies Arno Heikki Reenkola,  sukunimi vuoteen 1939 Renvall (29. helmikuuta 1908 Helsinki – 11. lokakuuta 1988 Rauma) oli suomalainen gynekologi, joka tuli tunnetuksi 1970-luvulla julkaisemistaan muistelmista.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Reenkolan vanhemmat olivat senaattori Heikki Renvall ja tämän ensimmäinen puoliso oopperalaulajatar Aino Ackté. Glory Leppänen oli hänen vanhempi sisarensa. Reenkola pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1930, lisensiaatiksi 1936 sekä lääketieteen ja kirurugian tohtoriksi 1941.
Reenkola toimi Helsingin yleisen sairaalan naistenklinikan apulaislääkärinä 1936–1942, sotavuosina kenttäsairaalan lääkärinä (mm. jatkosodassa 3. KS:ssa ja sittemmin 14. KS:ssa) ja sitten yksityislääkärinä Helsingissä 1944–1948 ja Turussa 1948–1954. Hän oli Turun yliopiston naistenklinikan apulaisylilääkäri 1948–1953 ja dosentti 1948–1963. Viimeksi Reenkola toimi Rauman seudun aluesairaalan synnytys-ja naistentautien osaston ylilääkärinä 1955–1973 ja johtavana ylilääkärinä 1964–1973. Reenkola oli myös Rauman kaupunginvaltuuston jäsen 1961–1968 kokoomuksen edustajana.
Vuonna 1941 Reenkola oli jonkin aikaa saksalaisen gynekologi Carl Claubergin johtamalla klinikalla Puolassa ja tutki siellä  sterilointimenetelmää, jossa sulaa parafiinia ruiskutetaan naisen munajohtimiin. Oman kertomansa mukaan Reenkola teki kokeita vain eläimillä. Claubergin tarkoituksena oli kehittää massasterilointitekniikka, jolla vallattujen alueiden väestö voitaisiin tehdä hedelmättömäksi ja hän käytti tutkimuksissa koekaniineina puolalaisia naisvankeja. Reenkola joutui palaamaan Suomeen kesken tutkimusten jatkosodan alettua eikä päässyt enää takaisin jatkamaan tutkimuksiaan.
Reenkola oli naimisissa kolme kertaa. Vuosien 1930–1938 liitosta Hilkka Mirjam Lindholmin (k. 1938) kanssa syntyi kaksi lasta. Vuosien 1939–1950 liitto Sylvi Maria Korhosen kanssa päättyi avioeroon, liitosta syntyi viisi lasta. Vuodesta 1951 Reenkolan puoliso oli Lisbeth Halonen, liitosta syntyi kuusi lasta.
Teoksia

Der normale Blutzuckerspiegel des Neugeborenen. Helsinki 1940
Über die Ätiologie des grossen Neugeborenen mit Berücksichtigung der Konstitution der Mutter und besonders ihrer endokrinen Eigenschaften, väitöskirja. Helsinki 1941
Sopusuhtainen avioelämä : sukupuolielämän tietokirja ; englantilaisen laitoksen toimittajat A. Coestler, A. Willy ja Norman Haire ; suomalaisen laitoksen tarkastaneet Eero Uroma, Mies Reenkola, Erkki Okko. Kustannustalo, Lahti 1946, Helsinki 1951 (alkuteos Encyclopedia of sexual knowledge)
Suvunjatkaminen aikamme kuvastimessa. WSOY 1948
Untersuchungen über den Partus serotinus. Karolinska sjukhuset, Stockholm 1948
Mammanpojasta naisten mieheksi : muistelmia gynekologin oppivuosilta. Weilin + Göös, Helsinki 1976
Naistenmiehestä mieheksi. Weilin + Göös, Espoo 1977