stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Num3rot hahmoista
Sivuhenkilöt > Gary Walker

Komisario Gary Walker (näyttelijänä Will Patton) on töissä LAPD:ssa, tutkien normaalisti jengien väkivaltarikoksia ja organisoitunutta rikollisuutta. Hän tekee yhteistyötä Donin tiimin kanssa aina kun heidän juttunsa kohtaavat. Gary nähtiin sarjassa ensimmäisen kerran toisen tuotantokauden jaksossa "LA Gangsta" (The O.G.), jonka jälkeen hän on ollut mukana kolmessa jaksossa.
Sivuhenkilöt > Mildred Finch

Mildred ("Millie") Finch (Kathy Najimy) on CalScin fysiikan, matematiikan ja tähtitieteen professori. Mildred saapui sarjaan kolmannen kauden puolessavälissä. Hän seurustelee Charlien isän Alan Eppesin kanssa.
Mildred on James Bond -elokuvien suuri ystävä. Hän myös auttoi Oswald Kittneriä (Jay Baruchel) saamaan opiskelupaikan CalScista. Millie työskenteli myös aikoinaan AMANDA -projektissa.
Mildrediä ei ole näytetty neljännen ja viidennen tuotantokauden aikana, mutta hänet on silti mainittu sarjassa.
Sivuhenkilöt > Crystal Houle ja Buck Winters

Ensiesiintymisensä aikaan 30-vuotias Crystal Houle ja 17-vuotias Buck Winters ovat sarjassa 2-3 jakson ajan esiintyneitä murhaajia. Crystal Houle karkasi nuorena kotoa Los Angelesiin, jossa hän sekaantui laittomuuksiin. Jäätyään kiinni hän kunnostautui ja ryhtyi high schoolin opettajaksi. Buck Winters oli yksi Crystalin opiskelijoista, jotka alkoivat seurustelemaan keskenään. Heidän seurustelusuhteensa tultua julki he päättivät tappaa Buckin vanhemmat ja lähteä tapporetkelle ympäri maata. Päästyään Los Angelesiin Crystal alkoi tappamaan ihmisiä, joille hän kantoi kaunaa nuoruutensa karkumatkalta. Donin tiimin napattua Buckin Crystal päätti kidnapata Megan Reevesin vaihtaakseen tämän Buckiin. Megan onnistuu kuitenkin karkaamaan ennen vaihtokaupan suorittamista. Crystal yrittää paeta Meksikoon, mutta törmää poliisin tiesulkuun, jossa Don Eppes surmasi hänet. Buck Winters tuomittiin myöhemmin vankeuteen.
Viidennellä tuotantokaudella Buck Winters karkasi vankilasta yhdessä kahden muun vangin kanssa. Donin tiimi jäljitti Buckia pitkään, kunnes he löysivät tämän Los Angelesissa sijainneesta kirkosta. Buck vangittiin ja lähetettiin takaisin vankilaan.
Charlie Eppes.
Käännös suomeksi
Manifest

| Manifest Impaled Nazarene |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko–heinäkuu 2007 Sonic Pump Studios, Helsinki
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2007
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Tapio Pennanen Impaled Nazarene
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 50.28
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Muut kannet
 Vinyylipainoksen kansikuva
Impaled Nazarenen muut julkaisut
| Pro Patria Finlandia 2006 | Manifest 2007 | Road to the Octagon 2010 |
Manifest on suomalaisen black metal -yhtye Impaled Nazarenen 10. studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2007. Albumi on kielletty Saksassa väitettyjen natsiviittauksien vuoksi.
Kappaleet

Intro: Greater Wrath – 1.21
The Antichrist Files – 1.23
Mushroom Truth – 3.39
You Don't Rock Hard – 2.14
Pathogen – 3.04
Pandemia – 1.58
The Calling – 3.56
Funeral for Despicable Pigs – 3.33
Planet Nazarene – 3.51
Blueprint for Your Culture's Apocalypse – 2.49
Goat Justice – 2.29
Die Insane – 3.55
Original Pig Rig – 3.42
Suicide Song – 3.26
When Violence Commands the Day – 3.34
Dead Return – 5.34
Kokoonpano

Sluti666 – laulu
Tomi UG Ullgrén – kitara
Onjar 9mm – kitara
Arc v 666 – basso
Repe Misanthrope – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Manifest Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Manifest Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Impaled Nazarene
| --- | --- |
Studioalbumit:   Tol Cormpt Norz Norz Norz  Ugra-Karma  Suomi Finland Perkele  Latex Cult  Rapture  Nihil  Absence of War Does Not Mean Peace  All That You Fear  Pro Patria Finlandia  Manifest  Road to the Octagon  Vigorous and Liberating Death  Eight Headed Serpent 
EP:t:   Goat Perversion  Motörpenis  Die in Holland 
Kokoelmat:  Decade of Decadence
Livealbumit:  Death Comes in 26 Carefully Selected Pieces
Splitit:  Impaled Nazarene / Driller Killer
Demot:   Shemhamforash  Taog Eht Fo Htao Eht 
Singlet:   Satanic Masowhore  Sadogoat  Enlightenment Process  Die in Holland 
Videografia:   1999: Karmakeddon Warriors  1990–2012
Joseph Ascher

Joseph Ascher (3. kesäkuuta 1829 Groningen – 20. kesäkuuta 1869 Lontoo) oli alankomaalainen säveltäjä ja pianisti.
Ascher syntyi juutalaisperheeseen Groningenissa, mutta muutti sitten Lontooseen, jossa työskenteli kanttorina (hazzan). Hän opiskeli musiikkia Lontoossa ja sitten Ignaz Moschelesin johdolla Leipzigin konservatoriossa. Vuonna 1849 Ascher pääsi keisarinna Eugénien pyynnöstä hovipianistiksi. Häntä seurasi tässä asemassa Émile Waldteufel. Ascher palasi Lontooseen vuonna 1865. Hänen kuolemansa johtui aikalaislähteiden mukaan osallistumisesta ”aistinautintoihin” tai ”paheisiin”.
Ascher sävelsi pianolle noin 170 teosta, joista osa on neli- tai kahdeksankätisiä. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös yksinlauluja.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Massavirta

Massavirta (tunnus ṁ, lue: "m-piste") on fysiikassa ja tekniikassa käytettävä suure, joka kuvaa aineen massan kulkeutumista tietyn tarkkailupinnan läpi aikayksikössä. Massavirran SI-yksikkö on kilogramma per sekunti. Massavirta määritellään tarkasteltavan pinnan läpi kulkeutuvan massan derivaattana ajan suhteen:
{\dot {m}}=\lim _{\Delta t\to 0}{\frac {m(t+\Delta t)-m(t)}{\Delta t}}={\frac {\mathrm {d} m}{\mathrm {d} t}}.
Merkintä  {\dot {m}} on peräisin Isaac Newtonilta, sillä hän käytti aikaderivaattojen merkitsemiseen symbolin yllä pistettä. Massavirta on skalaari, koska massa on skalaari.
Muita määritelmiä ja yhtälöitä

Yksiulotteisen virtauksen tapauksessa massavirta voidaan kirjoittaa virtaavan fluidin ja virtauksen ominaisuuksien avulla:
{\dot {m}}=\rho Av,
missä
Jos virtaus puolestaan on kolmiulotteista ja virtaavan fluidin tiheys ja/tai nopeus  \mathbf {v}  vaihtelevat pinnan  {\mathcal {S}} eri pisteissä, saadaan massavirta vuointegraalina:
{\dot {m}}=\iint _{\mathcal {S}}\rho \mathbf {v} \cdot \mathrm {d} \mathbf {A} =\iint _{\mathcal {S}}\rho (\mathbf {v} \cdot \mathbf {\hat {n}} )\,\mathrm {d} A,
missä  \mathbf {\hat {n}}  on kaikissa pisteissä pintaa  {\mathcal {S}} vastaan kohtisuora yksikkövektori (yksikkönormaali). Mikäli tiheys ja nopeus ovat vakioita ja  {\mathcal {S}} on taso, sievenee integraali muotoon:
{\dot {m}}=\rho \mathbf {v} \cdot \mathbf {A} =\rho \mathbf {v} \cdot A\mathbf {\hat {n}} =\rho Av\cos \theta ,
missä
\mathbf {A} =A\mathbf {\hat {n}}  on tason pinta-alavektori ja
\theta  on  \mathbf {v} :n ja  \mathbf {\hat {n}} :n välinen kulma.
Massavirta saadaan myös tilavuusvirrasta  {\dot {V}} kertomalla se fluidin tiheydellä:
{\dot {m}}=\rho {\dot {V}}.
Massan säilymislaki

Pääartikkeli: Aineen häviämättömyyden laki
Suljetussa systeemissä massa pysyy vakiona, jolloin massan säilymislaki voidaan kirjoittaa muodossa:
\left({\frac {\mathrm {d} m}{\mathrm {d} t}}\right)_{\text{systeemi}}=0=\iiint _{\mathcal {V}}{\frac {\partial \rho }{\partial t}}\,\mathrm {d} V+\iint _{\mathcal {S}}\rho \mathbf {v} \cdot \mathrm {d} \mathbf {A} ,
missä yhtälön oikea puoli on nk. Reynoldsin kuljetusteoreema tarkkailutilavuudelle  {\mathcal {V}} ja tarkkailupinnalle  {\mathcal {S}}. Jos virtaus on kokoonpuristumatonta, on 



∂
ρ

/

∂
t
=
0


{\textstyle \partial \rho /\partial t=0}

, ja massan säilymislaki voidaan kirjoittaa edelleen:
\sum _{i}({\dot {m}}_{i})_{\text{ulos}}=\sum _{i}({\dot {m}}_{i})_{\text{sisään}}.
Alaindeksit "sisään" ja "ulos" viittaavat systeemin sisään ja systeemistä ulos suuntautuviin massavirtoihin.
Käännös suomeksi
John Hume

| John Hume |
| --- | --- |
 John Hume.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1937
Kuollut: 3. elokuuta 2020 (83 vuotta)
Poliitikko
Puolue:  Pohjois-Irlannin sosialistinen työväenpuolue (SDLP)
Tunnustukset
  Nobelin rauhanpalkinto (1998) 
John Hume (18. tammikuuta 1937 – 3. elokuuta 2020) oli pohjoisirlantilainen poliitikko, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon 1998 yhdessä Ulsterin unionistipuolueen David Trimblen kanssa.
Hume oli Pohjois-Irlannin sosialistisen työväenpuolueen (SDLP) toinen johtaja 1979–2001. Hän on ollut kansanedustajana sekä oman maansa parlamentissa että Euroopan parlamentissa. Häntä pidetään yhtenä Pohjois-Irlannin rauhanprosessin tärkeimmistä arkkitehdeista.
Hume on opiskellut katolisessa seminaarissa, ja aikoi aluksi pappisuralle, mutta palasi kotikaupunkiinsa ja rupesi opettajaksi. Hän nousi kansalaisoikeusliikkeen johtohahmoksi 1960-luvulla ja sitä kautta Pohjois-Irlannin alueparlamenttiin 1969 sitoutumattomana edustajana. Vuonna 1979 hänet valittiin Euroopan parlamenttiin, ja uudelleen vuosina 1983, 1987, 1992, ja 1997.
Vuonna 2001 hän erosi puoluejohdosta vedoten terveyssyihin, mutta jatkoi sekä Euroopan että Britannian parlamenteissa.
Joseph Anton Koch

Johann Michael Wittmer: Joseph Anton Kochin muotokuva 1830-luvulta.
Joseph Anton Koch (27. heinäkuuta 1768 Elbigenalp, Tiroli, Itävalta – 12. tammikuuta 1839 Rooma, Italia) oli itävaltalainen taidemaalari, jonka teokset edustivat tyyliltään saksalaista romantiikkaa. Vuodesta 1795 hän asui enimmäkseen Roomassa, jossa hän kehitti uudentyyppisen "herooisen" maisemamaalauksen. Kochin klassisten maisemamaalausten tilavaikutelma on avara, sommittelu tasapainoista ja muotoilu selväpiirteisen plastista.
Roomassa asuessaan hän sai ystävältään Carstensilta herätteen kiinnostukseen antiikkia ja Dantea kohtaan. Carstensin mutta myös Nicolas Poussinin ja Claude Lorrainin vaikutuksesta hän loi saksalaisen "historiallisen" eli "herooisen maiseman", johon hän lisäsi  mytologisia ja raamatullisia aiheita ja myös aiheita Dantelta, Shakespearelta ja Ossianin lauluista. Maisemat ovat siten usein enemmän romanttisia kuin klassisia. Koch on kirjoittanut kiistakirjoituksen Moderne Kunstchronik oder die Rumfordische Suppe.
Wasserfall (1796)
Das Kloster San Francesco im Sabinergebirge bei Rom (1812)
Schmadribach Wasserfall (1821–1822)
Das Wetterhorn von der Rosenlaui aus (1824)
Heroische Landschaft mit dem Regenbogen (öljyväri kankaalle, 1805)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Anton Koch Wikimedia Commonsissa
Jymy

Jymy oli 1970-luvulla ilmestynyt sarjakuvalehti. Se julkaisi pääasiassa amerikkalaista underground-sarjakuvaa. Keskeisiä piirtäjiä oli mm. Robert Crumb ja Jay Lynch. Jymy ilmestyi vuosina 1973–1975. Päätoimittajana oli aluksi Pekka Gronow ja myöhemmin Kari Kantalainen.
Joseph Quinn

| Joseph Quinn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1994 (ikä 30) Lontoo, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2011–
Merkittävät roolit:   Eddie Munson (Stranger Things)  Liekki (Marvel Cinematic Universe) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Joseph Quinn (s. 26. tammikuuta 1994 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Eddie Munson roolista Netflixin scifi-kauhusarjassa Stranger Things.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2018 | Overlord | Grunauer |
| 2019 | Make Up | Tom |
| 2023 | Hoard | Michael |
| 2024 | Hiljainen paikka: Päivä yksi | Eric |
| 2024 | Gladiator II | keisari Geta |
| 2025 | The Fantastic Four: First Steps | Johnny Storm / Liekki |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Postcode | Tim | 1 jakso |
| 2016 | Dickensian | Arthur Havisham | 19 jaksoa |
| 2017 | Game of Thrones | Koner | Kausi 7 jakso 4; Sodan saaliit |
| 2017 | Howards End | Leonard Bast | Minisarja |
| 2017 | Timewasters | Ralph | 2 jaksoa |
| 2018 | Les Misérables | Enjolras | Minisarja; 3 jaksoa |
| 2019 | Catherine the Great | Tsarevich Pavel | Minisarja |
| 2020 | Strike | Billy Knight | 4 jaksoa |
| 2020 | Small Axe | PC Dixon | 1 jakso |
| 2022 | Stranger Things | Eddie Munson | Kausi 4 |
Jymyantennimonni

| Jymyantennimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Antennimonnit Pimelodidae
Suku::  Zungaro  Bleeker, 1858
Laji::  zungaro
Kaksiosainen nimi
 Zungaro zungaro  (Humboldt, 1821) 
Katso myös
   Jymyantennimonni Wikispeciesissä   Jymyantennimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jymyantennimonni eli jaú (Zungaro zungaro vanh. Paulicea lutkeni) on Amazonin jokialueella runsaslajisen antennimonnien (Pimelodidae) heimon suurikokoinen edustaja. Se voi kasvaa 140 cm pitkäksi, 50 kg painavat yksilöt ovat yleisiä. ja satakiloisiakin on tavattu. Väritys vaihtelee veden värin mukaan, ja voi olla kellanruskea, harmaanvihreä tai lähes musta.
Jymyantennimonneja tavataan Amazonin ja Orinoco-joen vesistöissä.
Ne pysyttelevät suurten kivenlohkareiden joukossa joenpohjan koloissa.
Jau saalistaa öisin lähinnä muita kaloja. Paikalliset kalastajat kertovat, että jau voi vetää ihmisen mukanaan syvyyksiin.
Joseph Aspdin

Joseph Aspdinin asuinpaikan muistolaatta Leedsissä.
Joseph Aspdin (1778 Leeds – 20. maaliskuuta 1855 Wakefield) oli brittiläinen muurari ja sementinvalmistaja, joka keksi portlandsementin, joka on muurauslaastin ja betonin tärkeimpiä ainesosia.
Elämä

Aspdin (tai Aspden) oli vanhin Yorkshiren Leedsissä asuneen muurari Thomas Aspdinin kuudesta lapsesta. Syntymäpäivää ei tiedetä, mutta poika kastettiin joulupäivänä 1778. Hän seurasi isäänsä muurarin ammatissa ja avioitui Mary Fotherbyn kanssa 1811.
Aspdin alkoi tehdä sementin sekoituskokeita  ja sai vuonna 1824 patentin ”parannuksesta keinotekoisen kiven valmistustapaan”. Hän kutsui keksintöään Portland-sementiksi sen kalkkikivilajin mukaan, jota saatiin Portlandin saarelta Englannin kanaalista.
Heti patentin saatuaan Aspdin alkoi yhdessä naapurinsa William Beverleyn kanssa valmistaa uudenlaista sementtiä Wakefieldissä 15 kilometrin päässä Leedsistä, jonne hän perheineen muutti. Toisen patenttinsa Aspdin sai vuonna 1825.
1830-luvun lopulla tehtaan toiminnassa olivat jo mukana Aspdinin kaksi poikaa, esikoinen James kirjanpitäjänä ja nuorempi William tehtaanjohtajana.
William Aspdin perusti 1843 oman tehtaan Rotherhitheen lähelle Lontoota. Siellä hän esitteli uuden ja isänsä sementtiä huomattavasti vahvemman sementtilaadun. Joseph Aspdin jäi eläkkeelle 1844 ja siirsi perheyrityksestä omistamansa osuuden James-pojalle, jonka perustama sementtitehdas Ings Roadilla oli toiminnassa vuoteen 1900 saakka.
Joseph Aspdin kuoli 20. maaliskuuta 1855 kotonaan Wakefieldissä.
Joseph Aspdinin poika William Aspdin.
Käännös suomeksi
Mario Party 9

| Mario Party 9 |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansikuva.
Kehittäjä:  NDCUBE
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Toshiki Aida Ryosuke Asami
Pelisarja:  Mario Party
Julkaistu:  EU 2. maaliskuuta 2012AUS 8. maaliskuuta 2012NA 11. maaliskuuta 2012JP 26. huhtikuuta 2012
Lajityyppi:  party
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  Wii Optical Disc
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Mario Party 9 on NDCUBE:n kehittämä ja Nintendon julkaisema Mario Party -pelisarjan yhdestoista osa. Peli julkaistiin maaliskuussa 2012 Wiille. Peli on järjestyksessään sekä sarjan toinen että viimeinen peli, joka on julkaistu Wiille.
Pelaaminen

Vaikka Mario Party 9 sisältääkin samanlaisuuksia edeltäjistä, se sisältää runsaasti uutta. Yhtenä merkittävänä uutena asiana on se että tällä kertaa hahmot eivät liiku jaloin ympäri pelilautaa, vaan jokainen hahmo matkustaa tasomaisen pelilaudan läpi jollain kulkuneuvolla, esimerkiksi ”Toad Villagessa” avoautolla ja ”Bob-Omb Factoryssä” nelijalkaisella robotilla. Tällä kertaa hahmot eivät kerää tavallisia tähtiä, vaan Mini Star -tähtiä, joita aina pelilaudan päätteeksi eniten saanut voittaa koko kilpailun ja saa palkinnoksi edeltäjissä keräilyesineenä käytetyn Star-tähden. Monet pelilaudat sisältävät kuitenkin myös Mini Ztar -tähtiä jotka puolestaan menettävät hahmolta Mini Star -tähtiä, nämä on suunniteltu muistuttamaan edeltäjissä tähtiä vähentäneitä Ztar-tähtiä.
Tässä pelissä pelaaja ei myöskään voi saada tai menettää kolikoita, vaan jos hahmo joutuu omalla vuorollaan kulkuneuvon kanssa siniseen ruutuun, hän saa joko avusteen tai ” Free-For-All-Minigame” -minipelin. Jokainen lauta sisältää edeltäjistä tuttuja Bowser Time -ruutuja, joissa tapahtuu jotain pahamaineista kuten sitä että kaikki hahmot joutuvat pelaamaan minipelin, jossa minipelin hävinnyt tai viimeiseksi tullut hahmo voittaa ja sitä että pelaaja joutuu antamaan määrätyn määrän viimeisenä olevalle hahmolle Mini Stareja. Uusiin ruutuihin kuuluu myös Taaksemenoruutu, jossa kulkuneuvo menee arpakuutiosta tulevan summan verran ruutuja taaksepäin. Jokainen lauta sisältää myös edeltäjistä tuttuja Happening-ruutuja joissa tapahtuu aina jotain hyvää tai huonoa, esimerkiksi Bob-omb Factoryssä jos joutuu johonkin muutamista tietyistä Happening-ruuduista, lentää Bob-omb kulkuneuvon keulaan joka aloittaa edettävien ruutujen tahtiin menevän laskennan ja se kenen vuorolla laskenta tulee loppuun menettää Mini Stareja Bob-ombin räjähdyksestä.
Jokaisella pelilaudalla kohdataan kahdesti pomovastus, ensin kohdataan Bowser Jr. ja sen taisteluun laittama vastus laudan puolessa välissä ja koko laudan lopussa puolestaan Bowser ja sen laittama vastus. Tässä pelissä on edeltäjien tapaan tarinatila (Solo Mode) jossa läpäistään eri pelilautoja juonen mukaisesti. Tämä peli sisältää Single-moodin lisäksi edeltäjistä tutun moninpelitilan ja minipelitilan, joista jälkimmäisessä voi pelata avattuja minipelejä. Pelissä on myös Museotila, jossa voi ostaa edeltäjän tapaan käydyistä otteluista saaduilla Carnival Card -korteilla erilaisia figuureita, hahmojen ääniefektejä ja paljon muuta.
Kehitys

Mario Party 9 esiteltiin ensimmäistä kertaa E3 2011 -messuilla, jolloin paljastui se että siinä mennään erilaisilla ajoneuvoilla ympäri pelilautoja ja se että peli tullaan julkaisemaan vuonna 2012. Näyttelemisen jälkeen Joystiq paljasti pelistä sitä että siinä ei tule Mii-hahmoja lainkaan pelattavaksi ja sen että siinä tulee olemaan ensimmäistä kertaa koko Mario Party -sarjan historiassa pomovastuksia, jotka tulevat varsinaisella pelilaudalla. Myöhemmin paljastui myös se että pelin kehittää NDCUBE Hudson Softin sijasta.
Vastaanotto

Mario Party 9 sai pääosin positiivisia vastaanottoja, sillä Metacriticin 45 arvostelijalta kokoamien arvosanojen keskiarvosanaksi tuli 73/100 ja GameRankingsin 28 arvostelijalta kokoamien arvosanojen keskiarvoksi tuli puolestaan 75,05 %.
Saksalainen lehti N-Zone antoi Mario Party 9:n yksinpelille arvosanaksi 75 % ja moninpelille 85 %. Nintendo Power antoi sille 8/10 pistettä, sanoen että ”suuri osa pelin 78:sta aktiviteetista on hauskoja”, samalla se kommentoi että ”jotkut saattavat olla tylsistyneitä pelin radikaaleista muutoksista.” Nintendo World Report antoi pelille arvosanaksi 8.5/10. IGN antoi pelille arvosanaksi 7.0 ”hyvä”-arvosanalla, yllättyen graafisesta parannuksesta ja sen ohjaustyylistä. Kuten aiempien Mario Party -pelien kohdalla, IGN kritisoi voimakkaasti pelin liiallista tuuripohjaisuutta. UGO Entertainment antoi A-:n kritisoiden yksinpelitilaa, mutta kehuen kuitenkin sen moninpelitilaa ja sen parannusta edeltäjästä.
MyNintendoNews antoi pelille arvosanaksi 8.5/10 kritisoiden online-moodin puuttumista, mutta tiedotti että peli on ”äärimmäisen viihdyttävä” ja paranneltu aiemmista Mario Party -peleistä. GamesRadar antoi pelille 8/10 pistettä ollen yllättynyt pelin tasapainoisuudesta, mutta kritisoi pelilautojen ennustavuudesta. NintendoLife antoi arvosanaksi 8/10.
Suomalaisilta arvostelijoilta peli sai myös pääosin hyvän vastaanoton. Tilt.tv antoi pelille arvosanaksi 8/10 kehuen minipelien runsasta määrää ja laadukasta toteutusta, mutta kritisoi puolestaan liiallista saman asian toistuvuutta ja sitä kun lautapeli-idea ei taivu kovin hyvin konsolille. KonsoliFin antoi pelille 3/5 tähteä sanoen että ”Mario Party 9 ei ehkä ole bilesarjan suuren suuri comeback, mutta mukavan tuore ja laadukkaahko uudelleenlämmittely kuitenkin”. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 8/10 kehuen kauniisti ja mielikuvituksekkaasti parempia tuotantoarvoja, todella hauskoja minipelejä ja monipuolisia pelilautoja, mutta kritisoiden kuitenkin hahmojen liian pientä toisistaan eroamista, vähäistä tekemistä yksinpelissä ja liian vähäistä ammentamista sarjan historiasta.
Syyskuuhun 2012 mennessä peliä oli myyty maailmanlaajuisesti yhteensä 2,24 miljoonaa kappaletta.
Luettelo jalkapallon maailmanmestareista

Tämä on luettelo jalkapallon maailmanmestaruuden voittaneista pelaajista. Vain brasilialainen Pelé on voittanut kolme maailmanmestaruutta.
Joseph Dao

Joseph Dao (8. kesäkuuta 1936 Bobo-Dioulasso – 23. lokakuuta 2011) oli burkinalaissyntyinen malilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ségoun hiippakuntaan 26. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Kayesin hiippakunnan piispaksi 12. syyskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. tammikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Luc Auguste Sangaré, jota avustivat Jean-Baptiste Maria Cissé ja Anselme Titianma Sanon.
Dao erosi tehtävistään 11. kesäkuuta 2011.
Maniche

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nuno Ricardo Oliveira Ribeiro
Syntymäaika: 11. marraskuuta 1977 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Lissabon, Portugali
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 senttimetriä
Lempinimi: O´Motor
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1999 1999–2002 2002–2005 2005 2006 2006–2009 2008 2009–2010 2010–2011 | Alverca Benfica Porto Dinamo Moskva → Chelsea (laina) Atlético Madrid → Inter (laina) 1. FC Köln Sporting CP | 78 (10) 54 (11) 80 (15) 12 (2) 8 (0) 64 (7) 8 (1) 30 (2) 17 (1) |
Maajoukkue
| 2003–2009 | Portugali | 53 (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. kesäkuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. kesäkuuta 2012.
| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Portugali> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Portugali 2004 |  |  |
Nuno Ricardo Oliveira Ribeiro eli Maniche (s. 11. marraskuuta 1977 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen lempinimensä tulee tanskalaisen entisen jalkapalloilijan Michael Mannichen nimestä.
Mestaruudet

Intercontinental Cup: 1
2004, Porto
Mestarien liiga: 1
2004, Porto
UEFA Cup: 1
2003, Porto
Portugalin superliiga: 2
2003, Porto
2004, Porto
Portugalin cup: 1
2003, Porto
Valioliiga: 1
2006, Chelsea
Valmentajaura

Kesällä 2013 Manichesta tuli Portugalin pääsarjassa pelaavan Paços de Ferreiran apulaisvalmentaja. Seuran päävalmentajaksi oli tuolloin palkattu Manichen entinen pelitoveri Costinha. Kaksikko erotettiin kuitenkin jo saman vuoden lokakuussa seuran ollessa sarjataulukon viimeisenä.
Aiheesta muualla

Maniche Portugalin jalkapalloliiton sivustolla[vanhentunut linkki] (portugaliksi)
Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 Ricardo |
2 Ferreira |
3 Rui Jorge |
4 Andrade |
5 Couto |
6 Costinha |
7 Figo |
8 Petit |
9 Pauleta |
10 Costa |
11 Simão |
12 Quim |
13 Miguel |
14 Valente |
15 Beto |
16 Carvalho |
17 Ronaldo |
18 Maniche |
19 Tiago |
20 Deco |
21 Nuno Gomes |
22 Moreira |
23 Postiga |
Valmentaja Scolari
Portugalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Ricardo |
2 Ferreira |
3 Caneira |
4 Costa |
5 Meira |
6 Costinha |
7 Figo |
8 Petit |
9 Pauleta |
10 Viana |
11 Simão |
12 Quim |
13 Miguel |
14 Valente |
15 Boa Morte |
16 Carvalho |
17 Ronaldo |
18 Maniche |
19 Tiago |
20 Deco |
21 Nuno Gomes |
22 Santos |
23 Postiga |
Valmentaja Scolari
Jussi Huttunen

Jussi Kalervo Huttunen (27. elokuuta 1941 Helsinki – 1. heinäkuuta 2023) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Kansanterveyslaitoksen (KTL) pääjohtaja vuosina 1978–2003.