stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hatanpään kartano

Sebastian Gripenbergin suunnittelema Hatanpään kartanon päärakennus valmistui vuonna 1885.
Hatanpään kartano oli kartano nykyisen Tampereen kaupungin alueella Pyhäjärven rannalla. Se perustettiin 1690-luvulla. Kartanosta on säilynyt Hatanpään niemellä sijaitseva kartanopuisto sekä useita rakennuksia, kuten 1800-luvun lopulla rakennetut päärakennus ja huvilarakennus. Kartanon entiset maa-alueet ovat nykyisin asunto-, sairaala- ja teollisuusalueina.
Kartano 1700-luvulla

Hatanpään kartano syntyi, kun Hatanpään niemen alueella sijainneet kolme taloa yhdistettiin kartanoksi 1690-luvulla. Kartanon maanviljely kehittyi erityisesti Hans Henrik Boijen (1716–1781) kaudella vuosina 1756–1778. Boije otti käyttöön uusia viljelymenetelmiä ja lajikkeita: hän oli muun muassa yksi ensimmäisistä, jotka alkoivat kasvattaa perunaa myyntiin. Boije perusti läheiseen Otavalan kylään kehruukoulun vuonna 1757 pellavan kehruutaidon edistämiseksi.
Boije perusti kartanon ympärille englantilaistyylisen puiston, jota hoiti jopa 30 puutarharenkiä. Boije kokeili myös valkomulperipuiden kasvatusta kasvihuoneissa. Näiden puiden lehdistä olisi saatu ravintoa mulperiperhosen toukille, ja Boije haaveilikin oman silkintuotannon aloittamisesta mahdollisesti läheisen Kaarilan kartanon omistaneen Turun akatemian professorin Pehr Adrian Gaddin innostamana.
Ruotsin kuningas Kustaa III oli Suomen-matkallaan vuonna 1775 kartanossa Boijen vieraana ja antoi tällöin määräyksen kaupungin perustamisesta läheisen Tammerkosken rannalle. Boije oli ollut mukana kaupungin perustamista suunnitelleessa komiteassa ja suositellut tällöin kaupungin perustamista omistamansa Tammerkosken kartanon maille. Boije myikin Tammerkosken kartanon kruunulle 1777 tulevan kaupungin alueeksi. Pian tämän jälkeen Boije myi myös Hatanpään kartanon kruununvouti Gabriel Ahlmanille 1778 siirtyessään Helsinkiin Hämeen ja Uudenmaan läänin maaherraksi. Ahlman harjoitti tilalla perinteistä maanviljelyä. Muun muassa viljeltiin ruista, vehnää, ohraa, kauraa ja hernettä sekä lisäksi sekaviljaa.
Boijen perustamasta kartanon puistosta ovat säilyneet puiston lehmusrivistöt, päärakennuksen pohjoispuolella oleva koivukuja eli "Kuninkaankuja" sekä "Hattu" ja "Myssy" -nimiset kuuset (kuusien nimet viitannevat Ruotsissa 1700-luvulla toimineisiin hattu- ja myssypuolueisiin).
Kartano 1800-luvulla

Ahlmanin jälkeen tila siirtyi ruukinpatruuna L. G. Lefrenin haltuun. Lefren omisti Tammerkosken rannalla sijainneen paperitehtaan sekä muitakin teollisuusyrityksiä. Lefrenin kuoleman jälkeen kartanon osti vuonna 1835 laamanni ja ritari Nils Johan Idman, ja kartano pysyi Idman-suvun hallinnassa vuoteen 1913 saakka.
Nils Johan Idmanin jälkeen kartanon omistajaksi tuli hänen poikansa Karl Gustaf Idman (1817–1880), joka oli toimnut Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamarikirjurina. Viimeinen Idman-sukuun kuulunut kartanon omistaja oli Karl Gustafin poika Fredrik Leonard Idman (1870–1922), joka oli valmistunut agronomiksi Mustialan maanviljelyskoulusta 1893. Hän lunasti isänsä muiden perillisten osuudet kartanosta vuonna 1903 ja tuli siten ainoaksi omistajaksi.
Idmanien kaudella kartanon maanviljelyä ja karjanhoitoa uudistettiin taas voimakkaasti. Kartanossa oli vuonna 1881 peltoa 600 hehtaaria ja laidunta 100 hehtaaria sekä yli 200 lehmää ja noin 60 hevosta. Vuosina 1883–1885 kartanoon rakennettiin uusi kaksikerroksinen arkkitehti Sebastian Gripenbergin suunnittelema kivirakenteinen uusrenessanssityylinen päärakennus sen jälkeen, kun vanha 1700-luvulta peräisin ollut päärakennus oli tuhoutunut tulipalossa juhannuksena 1883.
Vuosina 1898–1900 päärakennuksen lähelle valmistui uusgoottilaistyylinen Idmanin huvila Karl Gustaf Idmanin pojan, pankinjohtaja Nils Idmanin yksityisasunnoksi.
Kartano kaupungin omistuksessa

Vuonna 1912 paljastunut Idmanin kavallusjuttu vei lainojen takaajana toimineen kartanon omistajan Fredrik Idmanin konkurssiin. Koko 1 459 hehtaarin laajuinen Hatanpään kartano myytiin seuraavana vuonna 2,5 miljoonalla markalla Tampereen kaupungille. Kartanon alue käsitti silloin nykyiset Hatanpään, Viinikan, Nekalan, Koivistonkylän, Rautaharkon, Härmälän, Lakalaivan, Peltolammin, Sarankulman ja Multisillan kaupunginosat.
Kartanon rakennukset otettiin vuonna 1916 sairaalakäyttöön, ja 1930-luvulla kartanon alueelle valmistui arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema Hatanpään sairaala. Kartanon päärakennus oli vuodesta 1970 lähtien Tampereen kaupunginmuseon käytössä. Päärakennukseen vuonna 1994 Haiharan kartanosta muuttanut Nukke- ja pukumuseo toimi kartanossa vuoteen 2006 asti, minkä jälkeen museon toiminta oli keskeytettynä. Nukkemuseo siirrettiin vuonna 2009 Vapriikkiin.
Vuonna 2016 kartanossa aloitettiin julkisivuremontti, jonka kustannusarvio oli noin 1,1 miljoonaa euroa. Remontissa palautettiin julkisivujen värit mahdollisimman lähelle alkuperäisiä sekä puuikkunoiden alkuperäiset ulkopuitteet 1990-luvulla uusittujen tilalle. Lisäksi uusittiin vaurioituneet kipsikoristeet ja rappaukset. Rakennus sai myös uuden julkisivuvalaistuksen.
Nykyinen käyttö

Kartanon vanhimmat ja arvokkaimmat rakennukset on suojeltu asemakaavalla. Päärakennus toimii nykyisin Juveneksen juhla-, kokous- ja tapahtumatilana. Huvilarakennuksessa on Tampereen kaupungin puistoyksikön ja ympäristöviraston toimistoja.
Kartanon entisessä pesulassa on taiteilijoiden työtiloja.
Hatanpään kartanon vieressä on Hatanpäänpuisto, jota kutsutaan myös Hatanpään kartanopuistoksi. Hatanpään niemellä, varsinaisen kartanopuiston vieressä, on 1970-luvulta lähtien ollut myös arboretum ja ruusutarha.
Aiheesta muualla

Hatanpään kartano; Museovirasto
Hatanpään kartanopuiston hoito- ja käyttösuunnitelma; 2010; Tampere.fi
Panoraamakuvia Hatanpään kartanosta ja ympäristöstä – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Hatanpään kartano (Tampereopas.com) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hatanpää : ratsutila, herraskartano, sairaalayhdyskunta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 17.05.1936, nro 132, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kartanon puistoaluetta. Vasemmalla vanha navettarakennus.
Villa Idman eli Hatanpään huvila.
Haukkalahdenvuoren kalliomaalaukset

| Haukkalahdenvuoren kalliomaalaukset> Sijainti |
| --- | --- |
 Haukkalahdenvuoren kalliomaalaukset
Koordinaatit:  62°12′0.6411″N, 28°55′8.8583″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Huippukausi:  kivikautinen, pronssikautinen
Kaupunki:  Enonkoski
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haukkalahdenvuoren tai Haukkavuoren kalliomaalaukset sijaitsevat Enonkoskella Etelä-Savossa. Kalliomaalaukset, jotka ovat kahdessa eri paikassa noin 250 metrin etäisyydellä toisistaan, löysivät Pekka Sarvas ja Jussi-Pekka Taavitsainen vuonna 1975. Ne on ajoitettu kivikauteen ja/tai pronssikauteen.
Kalliot ja niiden sijainti

Koloveden kansallispuiston eteläpuolella aivan sen reunalla aukeaa Käköveden selkä. Selän pohjoisrannan itäpuoli on pitkän niemen rajaama ja niemen keskikohdassa kohoaa Havukkavuori ja niemen kärjessä Havukkalahdenvuori. Haukkalahdenvuori kohoaa noin 60 metrin korkeuteen järven pinnasta ja erottuu selvästi kaukaakin katsottuna. Niemen kärjen eteläpuolella on maalauspaikka I ja siitä noin 250 metriä itään maalauspaikka II.
Kalliomaalausalue I on aivan niemenkärjen tuntumassa sen lounaaseen avautuvassa kallioseinämässä. Seinämän edessä makaa siitä irronneita kivenlohkareita, joiden yli täytyy kiivetä 9,5 metrin korkeuteen nähdäkseen maalaukset. Kallion halkeamat ovat isot ja lisää kiviä näyttäisi putoavan alas seinämästä milloin tahansa.
Maalausalue II sijaitsee rannan tuntumassa noin 250 m kaakkoon edellisestä kohteesta. Kohdan tunnistaa veneessä siitä, että pienen lahdelman kohdalla kallion reuna erkanee rannasta ja vie metsään päin. Kohdan alla on taas louhikkoa ja maalausseinämä erottuu vaaleana harmaasta ympäristöstään. Rantaviiva on 7 metriä maalauksista.
Maalaukset > Havukkalahdenvuori I

Maalausryhmä on tehty kalliosta ulos työntyvän lohkareen yläpinnalle varsin pienelle alalle. Punaväriläiskiä löytyy muutamasta muustakin lähes irti olevasta lohkareesta. Maalauksien väri on levinnyttä, mikä haittaa yksityiskohtien erottamista. Suurin kuvapinta sisältää yhden selvän ihmishahmon, joka on kuin tikku-ukko suorilla raajoilla ja se sijaitsee ylinnä. Sen pää on pyöritelty vartaloa suuremmaksi. Kaksi muutakin ihmishahmoa erottuu tämän vierestä ja niilläkin kädet osoittavat alaspäin.
Ihmisten seurassa on 2−4 eläinhahmoa, jotka on maalattu viitteellisesti sormenpaksuisilla viivoilla tyylitellen. Eläimet ovat kooltaan 15−26 senttimetriä. Vain yhdellä eläimellä on hirvimäisiä piirteitä, vaikka kaikista kuvioista saa peuraeläimen vaikutelman.
Suuren ryhmän alapuolella on kolmessa kohtaa epäselvät punaväriläiskät, mutta ylinnä ulospäin viistossa tasaisessa kallionpinnassa on kaksi oikean käden kämmenpainaumaa.
Maalaukset > Havukkalahdenvuori II

Toisessa maalauskohdassa on kaksi lähekkäin olevaa kuvioryhmää. Vasen ryhmä sisältää kolme pientä peuraeläintä, joista yhtä voidaan pitää hirvenä. Kalliohalkeaman yläpuoliset kaksi eläintä ovat säilyneet hyvin, vaikka ovatkin haalistuneita. Ylin eläimistä on 13 senttimetriä pitkä ja 6 korkea, mutta sen päätä ei enää erota. Toisen eläimen pää katsoo oikealle yläviistoon. Se on noin 12 senttimetriä pitkä ja 10 korkea.
Eläinten alapuolella vinosti kulkevasta halkeamasta on valunut vettä alaspäin huuhdellen kuvakenttää keskeltä. Tältä alueelta puuttuu muualla läsnä oleva punaväri ja voi olla, että sen alle jääneet kuviot ovat huuhtoutuneet pois.
Halkeaman alla oikealla on 20 senttimetriä pitkä pystyviiva, jonka alla näkyy melko selvästi täyteisesti maalattu oikealle katsova 14 senttimetriä pitkä ja 10 korkea hirvi.
Oikea ryhmä käsittää kaksi heikosti erottuvaa kuviota. Toinen on 10 senttimetriä pitkä tikku-ukko, jonka jalat ovat suorina haara-asennossa ja kädet suorina alaviistoon ojennettuina. Toinen kuvio on 15 senttimetriä pitkä mutkitteleva viiva.
Koptilainen Paavalin ilmestys

| Koptilainen Paavalin ilmestys |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  ilmestyskirjallisuus
Suomennos
Suomentaja:  Antti Marjanen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
ISBN:  951-0-30859-5
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Koptilainen Paavalin ilmestys on gnostilainen apokryfinen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi V, kirja 2). Sitä ei tule sekoittaa kreikkalaiseen Paavalin ilmestykseen.
Historia

Epifanios mainitsee kirjoituksen nimeltä Paavalin taivasmatka kainiittien tekemänä. Kainilaiset näkivät Kainin messiaanisena hahmona, koska heidän näkemyksenä mukaan Vanhan testamentin Jumala, jota he kutsuivat setiläisittäin nimellä Jaldabaoth, oli paha, ja kaikki tätä vastustavat Raamatun hahmot nähtiin hyvinä. Epifanioksen mainitsema kirjoitus ei kuitenkaan ole välttämättä sama kirjoitus, koska se kuvaa Paavalin matkaa kolmanteen taivaaseen, koptilainen Paavalin ilmestys puolestaan kolmannesta kymmenenteen taivaaseen.
Sisältö

Kirjoitus alkaa kuvauksella siitä, kuinka Paavali kohtaa pienen lapsen, joka osoittautuu Pyhäksi Hengeksi. Tämän jälkeen kirjoitus kuvaa Paavalin ylöstempausta. Siinä Paavali nousee ylöspäin erilaisten Taivaan tasojen läpi, kun Jaldabaoth, joka on kuvattu vanhaksi valtaistuimella istuvaksi mieheksi, yrittää estää häntä nousemasta pidemmälle. Sellainen sielu jolla ei ole tietoa (gnosis) jolla vastustaa Jaldabaothia lähetetään näyssä takaisin maan päälle jälleensyntyväksi.
Kirjallisuutta > Suomennos

Paavalin ilmestys. Johdanto, käännös ja selitykset Antti Marjanen. Teoksessa Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus – gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä, s. 279–285.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

The Apocalypse of Paul. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 3. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
The Apocalypse of Paul. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 256–259.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

The Apocalypse of Paul. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Coptic Apocalypse of Paul. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Hay River

Jokirantamaisemaa kylän kohdalla.
Roomalaiskatolinen kirkko alueella.
Hay River (jollain eteläorjaintiaanin, ilmeisesti alkuperäiskansan kielellä Xátł'odehchee) on noin 3 000 asukkaan kylä samannimisen joen suulla Ison Orjajärven etelärannalla. Samaniminen intiaanireservaatti on myös ainakin ollut olemassa. Siellä on myös oma lentokenttä. Kylässä on koulu, joka on nimetty siellä vuonna 1967 vierailleen Englannin prinsessa Alexandran mukaan.
Rekikoiratapahtuma.
Haverfordwest

| Haverfordwest Hwlffordd |
| --- | --- |
 High Street, Haverfordwest
 Haverfordwest
 Koordinaatit: 51°48′00″N, 4°58′00″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Wales
Kreivikunta:  Pembrokeshire
Väkiluku (2011):  14 596
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haverfordwest (kymriksi Hwlffordd) on pikkukaupunki Etelä-Walesissa Pembrokeshiren kreivikunnassa. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli noin 14 000.lähde?
Historia

Haverfordwestissa on linna joka on rakennettu noin vuonna 1120, se suojasi paikallisia asukkaita englantilaisilta ja flanderilaisilta uudisasukkailta. Englannin kuningas Henrik I kaupunkioikeudet 1200-luvun alkuvuosina. Kaupunkiin perustettiin myös augustinolaismunkkien luostari samalla vuosisadalla. Se kehittyi tärkeäksi kaupungiksi, mutta sen linna osittain purettiin vuonna 1644-45 englannin sisällissodan aikana. Vuonna 1648 Oliver Cromwell määräsi että linna on tuhottava, mutta ruudin puutteen takia määräystä ei voitu toteuttaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haverfordwest Wikimedia Commonsissa
Early History - Haverfordwest Town Council (Arkistoitu – Internet Archive)
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1985–1986

Kausi 1985–1986 oli 46. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Torpan Pojat. Kotkan Työväen Palloilijat voitti hopeaa ja Helsingin NMKY pronssia. Runkosarjan voitti Helsingin NMKY.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin NMKY | 36 | 28 | 8 | 3702 | 3120 | 56 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 36 | 27 | 9 | 3521 | 3294 | 54 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 36 | 25 | 11 | 3409 | 2988 | 50 |
| Tampereen Pyrintö | 36 | 22 | 14 | 3399 | 3332 | 44 |
| Torpan Pojat | 36 | 22 | 14 | 3348 | 3058 | 44 |
| Turun NMKY | 36 | 21 | 15 | 3469 | 3395 | 42 |
| Espoon Honka | 36 | 17 | 19 | 3127 | 3073 | 34 |
| Pantterit | 36 | 9 | 27 | 2901 | 3346 | 18 |
| Salon Palloilijat | 36 | 6 | 30 | 3099 | 3592 | 12 |
| Säynätsalon Riento | 36 | 3 | 33 | 2656 | 3433 | 6 |
SalPa ja SäyRi putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat ja Äänekosken Huima.
Tšekin europarlamenttivaalit 2024

Tšekin europarlamenttivaalit 2024 järjestettiin 7.–8. kesäkuuta 2024, ja ne olivat osa vuoden 2024 europarlamenttivaaleja koko unionin alueella. Vaaleissa valittiin 21 europarlamentaarikkoa kaudeksi 2024–2029.
Tulokset

Vaalien äänestysprosentti oli 36,45 %.
Tulokset > Läpipäässeet puolueet

| Puolue | Puolue | Mepit | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus | Äänet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | ANO 2011 | 7 | 776 158 | 26,14 % |  |  |
|   | Yhdessä (vaaliliitto) | 6 | 661 250 | 22,27 % |  |  |
|   | Přísaha ja Autoilijat (vaaliliitto) | 2 | 304 623 | 10,26 % |  |  |
|   | Tarpeeksi! (vaaliliitto) | 2 | 283 935 | 9,56 % |  |  |
|   | Pormestarit ja sitoutumattomat | 2 | 258 431 | 8,70 % |  |  |
|   | Tšekin piraattipuolue | 1 | 184 091 | 6,20 % |  |  |
|   | SDP ja trikolora (vaaliliitto) | 1 | 170 172 | 5,73 % |  |  |
Tulokset > Valitut ehdokkaat

Euroopan parlamenttiin valitut ehdokkaat äänimäärän mukaan:
| Kuva | Ehdokas | Puolue | Puolue | Äänimäärä |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Klára Dostálová |   | ANO 2011 | 171 142 |  |  |  |
|  | Filip Turek |   | Přísaha | 152 196 |  |  |  |
|  | Alexandr Vondra |   | Kansalaisdemokraattinen puolue | 118 492 |  |  |  |
|  | Kateřina Konečná |   | Böömin ja Määrin kommunistinen puolue | 115 386 |  |  |  |
|  | Luděk Niedermayer |   | TOP 09 | 88 631 |  |  |  |
|  | Tomáš Zdechovský |   | Kristillinen ja demokraattinen unioni | 66 948 |  |  |  |
|  | Danuše Nerudová |   | Pormestarit ja sitoutumattomat | 59 577 |  |  |  |
|  | Jaroslava Pokorná Jermanová |   | ANO 2011 | 49 683 |  |  |  |
|  | Jan Farský |   | Pormestarit ja sitoutumattomat | 44 503 |  |  |  |
|  | Veronika Vrecionová |   | Kansalaisdemokraattinen puolue | 35 310 |  |  |  |
|  | Jaroslav Bžoch |   | ANO 2011 | 31 989 |  |  |  |
|  | Ondřej Kolář |   | TOP 09 | 31 623 |  |  |  |
|  | Ivan David |   | Vapaus ja suora demokratia | 30 892 |  |  |  |
|  | Ondřej Dostál |   | Yhdistyneet demokraatit - Sitoutumattomien liitto | 24 403 |  |  |  |
|  | Markéta Gregorová |   | Tšekin piraattipuolue | 23 388 |  |  |  |
|  | Nikola Bartůšek |   | Přísaha | 21 162 |  |  |  |
|  | Ondřej Krutílek |   | Kansalaisdemokraattinen puolue | 20 504 |  |  |  |
|  | Jana Nagyová |   | ANO 2011 | 14 448 |  |  |  |
|  | Martin Hlaváček |   | ANO 2011 | 10 662 |  |  |  |
|  | Ondřej Knotek |   | ANO 2011 | 8 565 |  |  |  |
|  | Ondřej Kovařík |   | ANO 2011 | 4 863 |  |  |  |

Lähde: Český statistický úřad
HMS Havock (1893)

| HMS Havock |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow and Company, Cubitt Town, Lontoo
Kölinlasku:  heinäkuu 1892
Laskettu vesille:  12. elokuuta 1893
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1894
Poistui palveluskäytöstä:  1911
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi toukokuussa 1912
Tekniset tiedot
Uppouma:  244 t (standardi) 279 t (max)
Pituus:  56,38 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,64 m
Syväys:  2,21 m
Koneteho:  3 700 hv
Nopeus:  26,78 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Aseistus:  Torpedovene: 1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 1 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykki 3 × 18" torpedoputkea Tykkivene: 1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 1 × 18" torpedoputki
HMS Havock oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 valmistunut Havock-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 2. heinäkuuta 1892 Yarrow and Companyltä, ja sen valmistusmispäiväksi määrättiin 2. joulukuuta 1892. Aluksen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1892 ja se laskettiin vesille 12. elokuuta 1893. Alus valmistui tammikuussa 1894, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 36 526 puntaa.
Palvelus

Alus palveli koko uransa Britteinsaarten vesillä. Aluksen veturikattilat vaihdettiin 1899–1900 Hawthorn Leslien telakalla vesiputkikattiloihin, ja uudistuksen jälkeen aluksella oli kolme savuhormia. Keskimmäinen hormi oli paksumpi kuin laitimmaiset, ja aluksen masto jäi kahden etummaisen savuhormin väliin. Alus myytiin 14. toukokuuta 1912.
HMS Havock uudistusten jälkeen
Havukka-ahon ajattelija

| Havukka-ahon ajattelija |
| --- | --- |

Kirjailija:  Veikko Huovinen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1952
Sivumäärä:  212
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Havukka-ahon ajattelija on Veikko Huovisen vuonna 1952 ilmestynyt esikoisromaani ja läpimurtoteos. Romaanin päähenkilö on itseoppinut filosofi Konsta Pylkkänen, joka etsii ”sinistä ajatusta” miettiessään maailman menoa. Hän ryhtyy Kainuun korpiseudulle Lentualle tulleiden luonnontutkijoiden oppaaksi ja tekee tieteellisen löydön ampuessaan pyymetson, pyyn ja metson risteymän, jollaista todellisuudessa ei ole löydetty.
Pylkkäsen tarina jatkuu Huovisen kahdessa muussa romaanissa, vuoden 1961 Konstan Pylkkerössä sekä vuonna 2004 ilmestyneessä kirjassa Konsta Pylkkänen etsii kortteeria.
Kirjasta on tehty Jyrki Mäntylän sovittama kuunnelma vuonna 1962 ja Kaarlo Hiltusen ohjaama televisiosarja 1971, joissa molemmissa Pylkkästä esittää Lauri Leino. Kari Väänäsen ohjaama elokuvasovitus sai ensi-iltansa tammikuussa 2010.
Kirjan alkuperäisen kansikuvan teki Martti A. Mykkänen.
Kirjallisuutta

Huovinen, Veikko: Havukka-ahon ajattelija.  (27. painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 978-951-0-27322-7
Aiheesta muualla

Lindfors, Jukka: Havukka-ahon ajattelija Yle Elävä arkisto.  24.9.2007. Viitattu 26.12.2020. Osia kuunnelmasta.
KDM Havkatten (P552)

| KDM Havkatten |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Aalborg
Kölinlasku:  elokuu 1988
Laskettu vesille:  13. tammikuuta 1990
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1990
Tekniset tiedot
Uppouma:  450 t
Pituus:  50,0 m (vesiraja) 54,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,60 m (norm) 3,00 m (max)
Koneteho:  1 × GE kaasuturbiini 5 680 hv 2 × MTU dieselmoottoria 5 440 hv
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  19–29
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm M/85 -tykki 2 × 12,7 mm konekivääriä
KDM Havkatten (runkonumero P552) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1988. Alus laskettiin vesille 13. tammikuuta 1990 ja valmistui 1. marraskuuta 1990.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. tammikuuta 2012. Se myytiin 23. marraskuuta 2016 Liettualle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä LVS Sėlis ja runkonumerolla P 15.
Havaijinvälskäri

| Havaijinvälskäri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Välskärikalamaiset Acanthuroidei
Heimo::  Välskärikalat Acanthuridae
Suku::  Acanthurus
Laji::  dussumieri
Kaksiosainen nimi
 Acanthurus dussumieri  Valenciennes, 1835 
Katso myös
   Havaijinvälskäri Wikispeciesissä   Havaijinvälskäri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Havaijinvälskäri (Acanthurus dussumieri) on koralliriuttojen isokokoinen välskärikala.