stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haukiputaan Ahmat
Seurassa urheilleita > Jäädytetyt numerot

65  Markus Nutivaara
Seurassa urheilleita > Taitoluistelu

Lea Laven
Aiheesta muualla

Ahmat.net – Haukiputaan Ahmojen virallinen verkkosivusto
Haukipudas
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Annalankangas · Asemakylä · Ervastinranta · Halosenniemi · Holstinmäki · Häyrysenniemi · Jokikylä · Kalimenkylä · Keiska · Kello · Kirkonkylä · Kiviniemi · Kurtinhauta · Martinniemi · Onkamo · Parkumäki · Putaankylä · Rivinnokka · Santaholma · Takkuranta · Taipaleenkylä · Ukonkaivos · Virpiniemi
Vesistöt:  Halosenlahti · Hekkalanlahti · Kalimeenoja · Kiiminkijoki
Muuta Haukiputaaseen liittyvää:  Ahmat · A. Santaholma Oy · Vapaa-aikakeskus Jatuli · Kirkko · Rautatieasema · Kellon asema · Martinniemen rata · Martinniemen asema · Martinniemen saha · Maunun saha · Nimettömänmatala · Nurkkanäyttämö · Rantapohja · Suurhiekka
Högsåra

Högsåra
Merellinen Högsåra on kesäisin turistien suosiossa.
| --- | --- |
Sijainti:  Kemiönsaari Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turunmaan saaristo
Merialue:  Itämeri
Pinta-ala:  5,26 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  47
Asutuskeskukset:  Högsåra
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Högsåra (vanhastaan Haukisaari) on kylä Kemiönsaaren kunnassa Hiittisten saaristossa. Kylä oli aiemmin tunnettu luotsiasemana, ja tätä perinnettä jatkaa kylässä sijaitseva Merenkulkulaitoksen väyläasema. Kylän vanhat tilat ovat suurimmaksi osaksi vanhoja luotsitiloja 1700-luvulta. Kylässä on noin 50 ympärivuotista asukasta. Högsåraan pääsee Kasnäsin saarelta lossilla.
Keisarilliset vierailut

Suuriruhtinas Aleksanteri III vietti osan kesistä 1885-1894 perheineen ja hoveineen Högsåran pohjoispoukamassa, joka sai näistä vierailuista nimekseen Keisarinsatama (Kejsarhamn). Saarella he tutustuivat paikalliseen kalastajaeukko Serafinaan, joka sai myöhemmin lempinimekseen Kejsar-Fina.
Myöhemmin suuriruhtinas Nikolai II:n 4338-tonninen keisarijahti Standard - suurin huvijahti maailmassa - ajoi 11.9.1907 matkalla Hangosta Rikalaan karille Högsåran lähellä. Jahti vedettiin irti kahdeksan päivää myöhemmin ja jahtia ohjannut luotsi todettiin syyttömäksi tapahtuneeseen, sillä hän oli varoittanut etenemästä niin suurella aluksella. Joka tapauksessa venäläiset käyttivät tapahtumaa hyväkseen venäläistäessään Suomen luotsilaitosta.
Nimen historia

Kylän nimi on tutkijoiden mukaan alun perin suomenkielinen "Haukisaari" tai "Haukkasaari", josta ajan myötä muuntunut nykyiseksi, kun seutu on saanut ruotsalaisen asutuksen.
Clara Henriksdotter-Puranen kirjoittaa kirjassaan "Högsåra" seuraavasti: "Vanhimmista lähteistä vuoden 1538 veroluetteloista löytyvät muodot Höckesar, Hökesure, Houcksur ja Höcksor. Vuoden 1540 maakirjassa puhutaan Houttsoorista ja Höuttsoorista. Lisäksi löytyvät Högsore (1553), Houcksåår (1555), Hökesår (1558), Hökesåår (1560), Houcksår (1566), Högsåår (1570), Högsar (1571), Hocksåår (1571), Hougesår (1601), Höcksåår (1611), Haucksår (1615), Höttsår (1632), Högsare (1638), Högsari (1650), Högsar (1659), Högsahr (1674), Högsaar (1684), Hyxora (1787) ja Högsår (1674 ja 1874) ... näin ollen nimi on voinut kehittyä Haukisaaresta tai Haukkasaaresta." Haukisaari nimisenä saari tunnetaan vielä vuoden 1775 isojako kartassa ja pöytäkirjassa.
Ja hän kirjoittaa vielä: "Voidaan olettaa että Högsåra oli asuttu ennen ruotsalaisten muuttoa, sillä saarella oli paljon maatiloja, 1530-luvulla peräti viisitoista. Tuskin niin suuri saari tärkeän väylän varrella oli asumaton 300 vuotta aikaisemminkaan, jos siellä 1500-luvulla tuli toimeen yli tusina tilaa...Jos Högsåra oli asuttu tuhat vuotta sitten, tukee tutkimus sitä olettamusta, että väestö puhui jonkinlaista suomea, mahdollisesti virolaisvaikutteista kieltä."
Tuulivoimalat

Högsårassa valmistui syyskuussa 2007 ja vihittiin 15. kesäkuuta 2008 kolmen tuulivoimalaitoksen Högsåran tuulivoimapuisto. Tuulipuiston omistaa espoolainen Via Wind, jonka tuottaman sähköenergian myy Turku Energia. Tuulisina päivinä voimalat tuottavat täydet 6 MW sähköenergiaa.
Aiheesta muualla

HögsåraDragsfjärdin kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Italian Grand Prix 1951

|  Italian Grand Prix 1951  |
| --- | --- |
 7 osakilpailu 8 osakilpailusta kaudella 1951. 
Päivämäärä:  16. syyskuuta 1951
Sijainti:  Autodromo Nazionale Monza, Monza, Italia
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  6,300 km
Kilpailun pituus:  80 kierrosta, 504 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Juan Manuel Fangio   (Alfa Romeo)
Paaluaika:  1.53,2
Palkintokoroke
Voittaja:   Alberto Ascari   (Ferrari)
Toinen:   José Froilán González   (Ferrari)
Kolmas:   Felice Bonetto    Giuseppe Farina   (Alfa Romeo)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Giuseppe Farina   (Alfa Romeo)
Kierrosaika:  1.56,5
Italian Grand Prix 1951 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. syyskuuta 1951 Monzan radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli toinen perättäinen. Giuseppe Farina muistetaan kilpailusta siitä, että hänen oman autonsa moottori hajosi kilpailun aikana ja hän lainasi tallikaveri Felice Bonetton ylitäyteen tankattua autoa, jolla ajoi kolmanneksi sekä sai kilpailun nopeimman kierrosajan.
Tulokset

| Sija | No | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Alberto Ascari | Ferrari | 80 | 2:42'39.3 | 3 | 8 |
| 2 | 6 |  José Froilán González | Ferrari | 80 | + 64.6 | 4 | 6 |
| 3 | 40 |  Felice Bonetto | Alfa Romeo | 79 | + 1 krs. | 7 | 2 |
| Jaettu | 40 |  Giuseppe Farina | Alfa Romeo |   |   |   | 3 |
| 4 | 4 |  Luigi Villoresi | Ferrari | 79 | + 1 krs. | 5 | 3 |
| 5 | 8 |  Piero Taruffi | Ferrari | 78 | + 2 krs. | 6 | 2 |
| 6 | 48 |  André Simon | Simca-Gordini | 74 | + 6 krs. | 11 |   |
| 7 | 18 |  Louis Rosier | Talbot-Lago-Talbot | 73 | + 7 krs. | 15 |   |
| 8 | 24 |  Yves Giraud Cabantous | Talbot-Lago-Talbot | 72 | + 8 krs. | 14 |   |
| 9 | 44 |  Franco Rol | OSCA | 67 | + 13 krs. | 18 |   |
| Kesk. | 38 |  Juan Manuel Fangio | Alfa Romeo | 39 | Moottori | 1 |   |
| Kesk. | 50 |  Maurice Trintignant | Simca-Gordini | 29 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 46 |  Robert Manzon | Simca-Gordini | 29 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 20 |  Louis Chiron | Talbot-Lago-Talbot | 23 | Sytytys | 17 |   |
| Kesk. | 22 |  Pierre Levegh | Talbot-Lago-Talbot | 9 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 28 |  Jacques Swaters | Talbot-Lago-Talbot | 7 | Ylikuumeneminen | 22 |   |
| Kesk. | 34 |  Giuseppe Farina | Alfa Romeo | 6 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 26 |  Johnny Claes | Talbot-Lago-Talbot | 4 | Öljypumppu | 21 |   |
| Kesk. | 36 |  Toulo de Graffenried | Alfa Romeo | 1 | Ahdin | 9 |   |
| Kesk. | 16 |  Peter Whitehead | Ferrari | 1 | Magneetto | 19 |   |
| Kesk. | 12 |  Chico Landi | Ferrari | 0 | Voimansiirto | 16 |   |
| DNS | 30 |  Reg Parnell | BRM | 0 | ei startannut | 8 |   |
| DNS | 32 |  Ken Richardson | BRM | 0 | ei startannut | 10 |   |
Muuta

Felice Bonetton ensimmäinen palkintosija
Franco Rollin paras sijoitus
Itävallan Grand Prix 2002

|  Itävallan Grand Prix 2002  |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2002. 

Päivämäärä:  12. toukokuuta 2002
Sijainti:  Spielberg, Steiermark, Itävalta
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  4,326 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 307,146 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Paaluaika:  1.08,082
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Kolmas:   Juan Pablo Montoya   (WilliamsF1)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.09,298 (kierroksella 68)
Kuva osakilpailusta
Itävallan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. toukokuuta 2002 A1-Ringilla Itävallassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli viides. Kilpailu ratkesi loppusuoralla, kun kilpailua johtanut Rubens Barrichello jarrutti voimakkaasti ja päästi Schumacherin ohitseen. Tapaus sai FIA:n kieltämään F1-sarjan tallimääräykset, kun se katsoi Barrichellon saaneen tallilta käskyn päästää Schumacher ohitseen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 71 | 1.33.51,562 | 3 | 10 |
| 2. | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 71 | + 0,182 | 1 | 6 |
| 3. | 6 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 71 | + 17,730 | 4 | 4 |
| 4. | 5 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 71 | + 18,448 | 2 | 3 |
| 5. | 9 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Honda | 71 | + 49,965 | 15 | 2 |
| 6. | 3 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 71 | + 50,672 | 8 | 1 |
| 7. | 15 |  Jenson Button | Renault | 71 | + 51,229 | 13 |   |
| 8. | 24 |  Mika Salo | Toyota | 71 | + 1.09,425 | 10 |   |
| 9. | 25 |  Allan McNish | Toyota | 71 | + 1.09,719 | 14 |   |
| 10. | 11 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 70 | Moottori | 17 |   |
| 11. | 20 |  Heinz-Harald Frentzen | Arrows-Cosworth | 69 | + 2 krs. | 11 |   |
| 12. | 23 |  Mark Webber | Minardi-Asiatech | 69 | + 2 krs. | 21 |   |
| Kesk. | 14 |  Jarno Trulli | Renault | 44 | Polttoaineenpaine | 16 |   |
| Kesk. | 22 |  Alex Yoong | Minardi-Asiatech | 42 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 16 |  Eddie Irvine | Jaguar-Cosworth | 38 | Hydrauliikka | 20 |   |
| Kesk. | 7 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 27 | Kolari (Satō) | 5 |   |
| Kesk. | 10 |  Takuma Satō | Jordan-Honda | 26 | Kolari (Heidfeld) | 18 |   |
| Kesk. | 12 |  Olivier Panis | BAR-Honda | 22 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 8 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 7 | Jousitus | 7 |   |
| Kesk. | 4 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 5 | Moottori | 6 |   |
| Kesk. | 21 |  Enrique Bernoldi | Arrows-Cosworth | 2 | Kolari | 12 |   |
| Kesk. | 17 |  Pedro de la Rosa | Jaguar-Cosworth | 0 | Kaasu | 19 |   |
Lähde:
Muuta

Ferrarin 150:s kilpailun nopein kierros
Mercedes-Benzin 150:s Grand Prix
Joseph Fiems

| Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Belgia> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, ruotsalaissysteemi |  |
Joseph Fiems oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuekilpailussa.
John Harrington

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | jääkiekko |  |
John Harrington (s. 24. toukokuuta 1957 Virginia, Minnesota) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Harrington valmistui Minnesotan yliopistosta vuonna 1979, jonka jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen. Joukkue onnistui 1980 talviolympialaisissa täydellisesti ja voitti yllättäen olympiakultaa. Seuraavan kauden (1980–1981) Harrington pelasi Sveitsin liigassa HC Luganon joukkueessa. Hän edusti Yhdysvaltojen maajoukkuetta myös vuosien 1981, 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän lopetti pelaajauransa vuoden 1984 talviolympialaisissa Sarajevossa.
1984 Harrington aloitti valmentajauransa Denverin yliopiston joukkueen apuvalmentajana. 1990 hän siirtyi St Cloud Staten yliopiston joukkueen apuvalmentajaksi ja 1993 Saint John'sin yliopiston joukkueen päävalmentajaksi, jossa tehtävässä hän toimii edelleen. Hän on noussut joukkueen kaikkien aikojen menestyksekkäimmäksi valmentajaksi johdattamalla joukkueen esimerkiksi 1997 NCAA-liigan kolmannelle tilalle.
Aiheesta muualla

Harringtonin profiili gojohnies.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
Joseph Fauria

| Joseph Fauria |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1990 Northridge, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  203 cm
Paino:  116 kg
Pelipaikka:  sisempi laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  80
Seura:  Detroit Lions
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  ei varattu
Pääsarjaura:  2013–
Joseph Jules Fauria (s. 16. tammikuuta 1990 Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka edustaa NFL-seura Detroit Lionsia. 203 senttimetriä pitkän ja 116 kiloa painavan Faurian pelipaikka on sisempi laitahyökkääjä. Faurian eno Christian Fauria on myös entinen NFL-tason sisempi laitahyökkääjä. Fauria pelasi yliopistotasolla Crespi Carmelite High Schoolin UCLA-joukkueessa. Häntä ei ole varattu NFL:ään. Fauria debytoi NFL:ssä kauden 2013 avauspelissä. Hän teki kauden aikana vain 18 vastaanottoa, mutta niistä seitsemän johti touchdowniin. Lokakuussa 2014 Fauria loukkaantui kompastuttuaan kotonaan koiranpentuunsa. Hän oli sivussa muutamasta ottelusta.
Käännös suomeksi
Iisakki Järvenpää

Iisakki Järvenpää (nimi alun perin Iisakki Heikinpoika Pikkuluhta; 7. tammikuuta 1859 Kauhava – 6. maaliskuuta 1929) oli suomalainen itseoppinut puukkoseppä ja puukkotehtailija. Hänen Kauhavalle perustamansa puukkotehdas toimii nykyisin nimellä Iisakki Järvenpää Oy.
Elämä > Lapsuus

Järvenpään vanhemmat olivat talollinen Juho Lammi ja Kaisa Järvi.
Iisakin isä, Juha Heikki, oli päätynyt Kauhavalle huhtikuussa 1809 Vetelin kautta, alun perin Kaustiselta lähtien. Iisakin äiti oli Lapualaissyntyinen Kaisa. Kaisa oli leski ja kolmen lapsen äiti heidän tavatessaan, Juha Heikki muutti "kotivävyksi" Kaisan taloon Mäkijärven rannalle. Perheeseen syntyi kolme lasta, joista keskimmäinen oli Iisakki. Iisakkia kutsuttiin "Pikkuluhdaksi" lapsuuden kotitilansa mukaan.
Elämä > Puukkotehtailijana

Hän toimi puukkoseppänä laajennetun elinkeinovapauden astuttua voimaan vuodesta 1879 alkaen ja hän oli vuosina 1898–1904 Kauhavan puukkotehtaan työnjohtajana. Oman puukkotehtaansa Järvenpää perusti 1904.
Iisakki Järvenpää kehitti yhdessä serkkunsa pojan Juho Kustaa Lammin (1861–1901) kanssa perinteisen kauhavalaisen puukkomallin. Järvenpää valmisti aluksi yksinkertaisia työpuukkoja mutta jo vuonna 1888 hän valmisti lahjapuukon Venäjän perintöruhtinaalle ja tulevalle keisarille Nikolai II:lle. Vuonna 1905 Järvenpää alkoi käyttää valmistamissaan puukoissa veriuraa, jonka myös muut puukonvalmistajat myöhemmin omaksuivat.
Kauhavalla sijaitsee nykyään Iisakki Järvenpään kotitalomuseo. Järvenpää osti tämän talon 1904 ja laajensi sitä myöhemmin kaksikerroksiseksi.
Kirjallisuutta

Anja Järvenpää : Iisakki Järvenpää ja Kauhavan Puukko.  Vaasa Oy 1979
Anja Järvenpää – Allen Järvenpää : Kauhavan puukko, tekniikan vaiheita.  Iisakki Järvenpää Oy 1986
Aiheesta muualla

Pentti Virrankoski: / Järvenpää, Iisakki (1859–1929) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  25.8.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Iisakki Järvenpää Oy:n sivut
Iisakki Järvenpää Oy:n puukkotehdas Kauhavalla
Itävallan Grand Prix 1987

Itävallan Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. elokuuta 1987 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti Nigel Mansell, jolle voitto oli kauden neljäs.
Aika-ajoissa sattui onnettomuus, kun Stefan Johansson törmäsi radalle eksyneeseen kauriiseen. Kauris kuoli onnettomuudessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Honda | 52 | 1:18:44.898 | 2 | 9 |
| 2 | 6 |  Nelson Piquet | Williams-Honda | 52 | + 55.704 | 1 | 6 |
| 3 | 19 |  Teo Fabi | Benetton-Ford | 51 | +1 krs. | 5 | 4 |
| 4 | 20 |  Thierry Boutsen | Benetton-Ford | 51 | +1 krs. | 4 | 3 |
| 5 | 12 |  Ayrton Senna | Lotus-Honda | 50 | +2 krs. | 7 | 2 |
| 6 | 1 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 50 | +2 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 2 |  Stefan Johansson | McLaren-TAG | 50 | +2 krs. | 14 |   |
| 8 | 26 |  Piercarlo Ghinzani | Ligier-Megatron | 50 | +2 krs. | 18 |   |
| 9 | 10 |  Christian Danner | Zakspeed | 49 | +3 krs. | 20 |   |
| 10 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Megatron | 49 | +3 krs. | 16 |   |
| 11 (1) | 16 |  Ivan Capelli | March-Ford | 49 | +3 krs. | 23 |   |
| 12 (2) | 30 |  Philippe Alliot | Larrousse-Ford | 49 | +3 krs. | 22 |   |
| 13 | 11 |  Satoru Nakajima | Lotus-Honda | 49 | +3 krs. | 13 |   |
| 14 (3) | 3 |  Jonathan Palmer | Tyrrell-Ford | 47 | +5 krs. | 24 |   |
| DSQ | 9 |  Martin Brundle | Zakspeed | 48 | Hylätty | 17 |   |
| NC | 14 |  Pascal Fabre | AGS-Ford | 45 | Ei sijoitusta | 26 |   |
| Kesk. | 7 |  Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 43 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 42 | Turbo | 6 |   |
| Kesk. | 8 |  Andrea de Cesaris | Brabham-BMW | 35 | Moottori | 10 |   |
| Kesk. | 17 |  Derek Warwick | Arrows-Megatron | 35 | Moottori | 11 |   |
| Kesk. | 18 |  Eddie Cheever | Arrows-Megatron | 31 | Rengas | 12 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 5 | Turbo | 3 |   |
| Kesk. | 23 |  Adrián Campos | Minardi-Motori Moderni | 3 | Sähköt | 19 |   |
| Kesk. | 24 |  Alessandro Nannini | Minardi-Motori Moderni | 1 | Moottori | 15 |   |
| Kesk. | 21 |  Alex Caffi | Osella-Alfa Romeo | 0 | Sähköt | 21 |   |
| Kesk. | 4 |  Philippe Streiff | Tyrrell-Ford | 0 | Onnettomuus | 25 |   |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1:23.357
Kilpailu oli ensimmäinen toistaiseksi kolmesta kilpailusta, jossa kilpailu on keskeytetty ja käynnistetty uudelleen kahdesti onnettomuuden takia. Toinen kilpailu, jossa näin kävi, on Belgian Grand Prix 1990 ja kolmas Toscanan Grand Prix 2020.
Numerot sulkeissa tarkoittavat Jim Clark Trophy -kilpailuun osallistuneiden kuljettajien sijoituksia.
John Patrick

John Patrick voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
John Patrick, yhdysvaltalainen rugby union -pelaaja
John Patrick, yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija
John Patrick, skotlantilainen jalkapalloilija
John Patrick, yhdysvaltalainen meteorologi
John Patrick, pohjoisirlantilainen poliitikko
John Patrick, yhdysvaltalainen Mainen osavaltiossa toimiva poliitikko
John R. Patrick, yhdysvaltalainen liikemies ja IBM:n entinen varapuheenjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Patrick”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
If You Were with Me Now

| ”If You Were with Me Now” Kylie Minogue ja Keith Washington |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Let’s Get to It
 B-puoli: ”I Guess I Like It Like That”
 Äänitetty : Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 21. lokakuuta 1991
 Formaatti: CDS, vinyyli, kasetti
 Tekijä(t): Mike Stock, Kylie Minogue, Pete Waterman, Keith Washington
 Tuottaja(t): Mike Stock, Pete Waterman
 Tyylilaji: pop, R&B
 Kesto: 03.11
 Levy-yhtiö: PWL
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Word Is Out” 1991 | ”If You Were with Me Now” 1991 | ”Give Me Just a Little More Time” 1992 |
"If You Were with Me Now" on Kylie Minoguen ja Keith Washingtonin duetto ja se julkaistiin 21. lokakuuta 1991. Kappale on toinen single Minoguen albumilta Let's Get to It (1991). Kappaleen kirjoittivat Minogue, Washington, Mike Stock ja Pete Waterman.
Kappaleet

"If You Were with Me Now" – 3:11
"I Guess I Like It like That" – 5:59
"If You Were with Me Now" (Extended) – 5:11
"If You Were with Me Now" – 3:11
"I Guess I Like It Like That" (Edit) – 3:42
"I Guess I Like It Like That" – 6:00
"If You Were with Me Now" (Extended) – 5:11
"I Guess I Like It Like That" – 6:00
"I Guess I Like It Like That" – 6:00
"I Guess I Like It Like That" (Edit) – 3:30
"If You Were with Me Now" – 3:11
Esitykset konserteissa

Let's Get to It Tour
Listasijoitukset

| Lista (1991) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA Charts): 23
Eurooppa (European Hot 100): 18
Saksa (Media Control Charts): 61
Irlanti (Irish Singles Chart): 7
Britannia (UK Singles Chart): 4
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Jock Macdonald

James Williamson Galloway "Jock" Macdonald (31. toukokuuta 1897 Thurso, Skotlanti – 3. joulukuuta 1960, Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen taidemaalari. Hän kuului abstraktin taiteen edistäjien Painters Eleven -ryhmään.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Macdonald haavoittui Ranskassa ja vietti vuoden toipilaana sairaalassa. Hän muutti vuonna 1926 Vancouveriin, jossa vietti suurimman osan loppuelämästään. Hänen töidensä joukossa ovat Rust of Antiquity (1958) ja Growing Serenity (1960).
John Harsanyi

| John Harsanyi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. toukokuuta 1920 Budapest, Unkari
Kuollut: 9. elokuuta 2000 (80 vuotta) Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Kenneth Arrow
Instituutti:  Kalifornian yliopisto, Berkeley
Tutkimusalue:  Peliteoria ja taloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
John C. Harsanyi (29. toukokuuta 1920 – 9. elokuuta 2000) oli unkarilaissyntyinen taloustieteilijä ja vuoden 1994 taloustieteen Nobel-palkinnon saaja. Hän sai palkintonsa yhdessä Reinhard Seltenin ja John Forbes Nashin kanssa tasapainotilan analyysista peliteoriassa.
Aiheesta muualla

Klaus Kultti: Taloustieteen Nobel peliteorian kehittäjille. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1994, 90(4). vsk, s. 520-524.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Jocke Karlsson

Joakim "Jocke" Karlsson (s. 1971, Eskilstuna) on ruotsalainen muusikko. Hän aloitti musiikkiuransa on RAC-yhtye Pluton Svean ￼￼laulajana, jonka jälkeen hän soitti kitaraa viikinkirock-yhtye Völund Smedissä ja monissa muissa yhtyeissä.  Hän kuuluu ￼￼psychobilly/rac a billy￼￼ -yhtye Pitbullfarmiin ja toimii siinä laulajana.
￼Pluton Svea oli aktiivinen vuosina 1994-2000. Vuonna 2002 perustettu Pitbullfarm oli tauolla vuosina 2006-2012. Tauon aikana Karlsson liittyi Völund Smed -yhtyeeseen 2007. Yhtyeiden lisäksi Karlsson on tehnyt soololevyn ￼Here we go again.
Juba

Juba voi tarkoittaa seuraavia:
Juba I, Numidian kuningas noin 55–46 eaa.
Juba II, Mauretanian kuningas noin 25 eaa. – 23 jaa.
Jussi ”Juba” Tuomola, suomalainen sarjakuvapiirtäjä
Juba, väitetty Irakin vastarinnan tarkka-ampuja
Juba, Etelä-Sudanin pääkaupunki
Juban arabia, eteläsudanilainen kreolikieli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juba”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.