stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jack London
Valikoima teoksia > Suomennettuja teoksia

Erämaan ääni. Suom. F. D. Kaatra, 1907.
Ennen Aatamia. Suom. Kaapo Murros. Vihtori Kosonen, 1908.
Rautakorko. Suom. Elof Kristianson. Suom. sos. kustannusyhtiö 1910.
Etelämeren seikkailuja. Otava, 1913.
Susien saaliina. Otava, 1913.
Tuliliemen tuttavana. Suom. Toivo Wallenius. Otava 1914.
Aavoilla ulapoilla. Suom. Toivo Wallenius. WSOY, 1915.
Merisusi. Suom. Helmi Krohn. Otava, 1915.
Yllätys y.m. kertomuksia Alaskasta. Suom. Vilho Oksanen. Otava 1917.
Viimeinen ottelu. Suom. Merikallio, Einari. Urheilijain Kustannus O.Y. 1917.
Susikoira. Suom. Toivo Wallenius. Otava 1918.
Klondyken kuningas. Suom. Kerttu Tuura. Otava, 1919.
Auringon poika. Otava, 1919.
Martin Eden. Suom. Ville Hynynen. Otava, 1920.
Villipeto. Suom. Maunu Korpela. Kustannusosakeyhtiö Suomi, 1920.
Pakkasen lapsia. Suom. Ilmari Uotila. Minerva, 1920.
Kultamaan seikkailijoita : kertomuksia Pohjan periltä. Otava 1921.
Kultaa ja kuntoa : romaani Klondykesta. Suom. J. Saastamoinen. Otava, 1921.
Hänen isiensä jumala ynnä muita kertomuksia. Suom. Aito Kare. Minerva, 1921.
Punainen rutto. Suom. Ilmari Lehto. Minerva, 1922.
Jerin veli : erään koiran elämä ja seikkailut. Suom. Aune Tolvanen. Otava, 1922.
Luokkien sota. Amerikan suom. sos. kustannusliikkeiden liitto, 1923.
Pakkopaita. Otava, 1923.
Kadotuksen kansa : kuvaus Lontoon East Endistä. Suom. Kaapo Murros. Otava 1923.
Kuunlaakso. Osat I–II. Suom. Helmi Krohn. Otava, 1924.
Vallankumouksellinen. Suom. Aito Kare. Minerva, 1924.
Etelämeren auringon alla. Otava, 1924.
Kulkurielämää. Otava 1924.
Meidän herramme pettäjä : kertomuksia valtameren kyntäjistä. Suom. Tauno Kopra. Kansanvalta 1924.
Erään kultalöydön salaisuus. Suom. Toivo Nelimies. Kansanvalta, 1925.
Ottelukehässä : kaksi kuvaa olemassaolotaistelusta. Suom. Toivo Nelimies. Kustannusosakeyhtiö Kansanvalta, 1925.
Kuunaama. Suom. Aarne A. Astala. Sampo, 1926.
Ihmeitten ihme. Suom. A. I. R. (=Inkeri Relander). Suomi, 1926.
Elsinoren kapina. Suom. Tauno Nuotio. Otava, 1926.
Suuri arvoitus. Suom. A. I. R. (=Inkeri Relander). Suomi, 1927.
Kultakuilu ynnä muita Jack Londonin kertomuksia. Suom. O. A. Joutsen. WSOY, 1927.
Susi-Larsen : kertomus. 1–2. Kustannusosakeyhtiö Suomi, 1927.
Ihmissyöjäin saarilla. Suom. Aune Tudeer. Otava, 1937.
Lumikenttien tytär. Suom. Aune Tudeer. Otava, 1937.
Suuren talon pikkurouva. Suom. Aito Kare. WSOY 1937.
Elämänrakkaus. Suom. V. Bergman. Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
Jeri : erään koiran seikkailuja Etelämerellä. Otava, 1958.
Erämaan laki. Suom. Liisa Oleander. Kirjayhtymä, 1967.
Korpien kutsu. Suom. Timo Martin. WSOY, 1967.
Tähtivaeltaja 1–2. Arena 1970.
Salamurhaajat. Suom. Jukka Kemppinen. Arena-kirja, 1970.
Erämaan kutsu. Suom. Heimo Pihlajamaa. Karisto, 1979.
Rakkaus elämään : novelleja Alaskasta. Suom. Heikki Kaskimies ja Kristiina Rikman. Kuv. Tapio Vapaasalo, toim.: Heikki Salojärvi. Love kirjat, 1980.
Debsin uni. Suom. Heikki Kaskimies. Love kirjat, 1982.
Valkohammas. Selkokielelle muokannut Ari Sainio. Kirjastopalvelu 1992.
Valikoima teoksia > Alkukielisiä kokoelmia

The Son of the Wolf (Alaska-novelleja, 1900)
The God of His Fathers & Other Stories (Alaska-novelleja, 1901)
Children of the Frost (Alaska-novelleja, 1902)
The Faith of Men and Other Stories (Alaska-novelleja, 1904)
Tales of the Fish Patrol (novelleja, nuortenkirja, 1906)
Moon-Face and Other Stories 1906)
Love of Life and Other Stories (Alaska-novelleja, 1907)
Lost Face (Alaska-novelleja, 1910)
Revolution and Other Essays (esseitä, 1910)
South Sea Tales (Tyynimeri-novelleja, 1911)
When God Laughs and Other Stories (1911)
The House of Pride & Other Tales of Hawaii (Havaiji-novelleja, 1912)
The Night Born (1913)
The Strength of the Strong (1914)
The Turtles of Tasman (novelleja ja artikkeleita, 1916)
The Human Drift (esseitä, 1917)
The Red One (1918)
On the Makaloa Mat (Havaiji-novelleja, 1919)
Dutch Courage and Other Stories (varhaisia novelleja, 1922)
Jack London Reports (artikkeleita, 1970)
The Unpublished and Uncollected Articles and Essays (artikkeleita ja esseitä, 2007)
Kirjallisuutta

Labor, Earle: Jack London. An American Life.  New York:  Farras, Straus & Giroux, 2013.  ISBN 978-0-374-17848-2  (englanniksi)
Nummelin, Juri (toim.): Pohjoisamerikkalaisia lännenkirjailijoita.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2005.  ISBN 951-692-584-7
Stasz, Clarice: Jack London’s Women.  Boston:  University of Massachusetts Press, 2001.  ISBN 1-55849-301-8  (englanniksi)
Tichi, Cecelia: Jack London. A Writer’s Fight for a Better America.  Chapel Hill:  The University of North Carolina Press, 2015.  ISBN 978-1-4696-2266-8  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jack London Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Jack London on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Jack London Wikisitaateissa
Kirjasampo.fi
Jack London, Trantor.com (englanniksi)
The Jack London Online Collection (englanniksi)
The World of Jack London (englanniksi)
Vapaasti ladattavia Jack Londonin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa
Jack Londonista, sotakirjeenvaihtajista ja amerikkalaisista reporttereista. Sekä muutamia kuvia Meksikon kapinasta, Aamulehti, 21.04.1929, nro 107, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Europeana  NARA  SNAC  IdRef 
Jack Londonin maja Dawson Cityssä Yukonissa.
Euroopan komissio

| --- | --- |
 
 Euroopan komissio, Berlaymont, Bryssel
Rooli:  Euroopan unionin toimielin
Asema:  toimeenpaneva elin
Perustettu:  16. tammikuuta 1958
Virkakunta
Nykyinen komissio:  Von der Leyenin II komissio
Puheenjohtaja:  Ursula von der Leyen
Komissaarit:  27
Hallinto
Työskentelykielet:  englanti ranska saksa
Henkilöstö:  32 000
Pääosastot:  24
Sijainti:  Bryssel, Belgia Luxemburg, Luxemburg
Verkkosivusto
 ec.europa.eu
n k 
Euroopan komissio on Euroopan unionin (EU) toimielin, joka antaa EU:n lainsäädäntöesitykset ja valvoo perussopimusten noudattamista.  Sen toimintaa johtaa 27 komission jäsentä (eli ”komissaaria”), joista yksi toimii komission puheenjohtajana. Komissioon kuuluva hallinnollinen henkilökunta koostuu noin 33 000 virkamiehestä. Heidät on jaettu pääosastoiksi kutsuittuihin yksiköihin, joista jokaisen toimintaa johtaa pääjohtaja, joka on vastuussa tietylle komissaarille.
Komission tehtävänä on laatia lainsäädäntöehdotuksista, valvoa lainsäädännön soveltamista jäsenvaltioissa, edustaa EU:ta eri puolilla maailmaa sekä vastata EU:n politiikan, toimintaohjelmien ja talousarvion täytäntöönpanosta. Komissio on poliittisesti riippumaton elin ja puolustaa EU:n yleistä etua, eivätkä komissaarit saa ottaa vastaan ohjeita jäsenmaiden hallituksilta.
Komission ehdottamista lainsäädäntöehdotuksista päättää Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan parlamentti. Komissio on poliittisesti vastuussa toiminnastaan parlamentille, joka voi sanoa sen irti antamalla sille epäluottamuslauseen.
Vuoden 2024 europarlamenttivaalien jälkeen muodostettiin nykyinen Von der Leyenin II komissio, joka astui virkaansa joulukuussa 2024, ja jonka on määrä jatkaa vuoteen 2029 saakka.
Tehtävät

Euroopan komissio on poliittisesti riippumaton toimielin, jonka tehtäviä ovat uuden lainsäädännön ehdottaminen, toimintapolitiikkojen ja varainkäytön hallinnointi, lainsäädännön soveltamisen valvonta sekä unionin edustaminen kansainvälisissä yhteyksissä. Komissio vastaa Euroopan parlamentin ja EU:n neuvoston tekemien päätösten toimeenpanosta.
Tehtävät > Lainsäädännön ehdottaminen

Euroopan komissio on ainoa Euroopan unionin toimielimistä, jolla on aloiteoikeus eli oikeus ehdottaa lainsäädäntöä. Euroopan parlamentti ja EU:n neuvosto, jotka lopulta hyväksyvät lainsäädännön, eivät voi itsenäisesti tehdä lainsäädäntöaloitteita. Tämän perussopimuksissa komissiolle annetun yksinoikeuden tarkoituksena on taata EU:n lainsäädännön yhtenäinen, asiantunteva ja itsenäinen valmistelu. Parlamentilla ja neuvostolla on kuitenkin mahdollisuus pyytää komissiota tekemään ehdotus lainsäädännöstä. Tämän lisäksi EU-kansalaisilla on mahdollisuus pyytää komissiota ehdottamaan lainsäädäntöä tietystä aiheesta eurooppalaisella kansalaisaloitteella.
Perussopimuksiin kirjatun läheisyysperiaatteen mukaan EU:n tasolla säädetyn lainsäädännön tarkoituksena on kansalaisten ja EU:n etujen suojeleminen kysymyksissä, joita ei voida ratkaista tehokkaammin kansallisella tai muulla alemmalla tasolla. Lainsäädännön valmisteluun komissiossa kuuluu asiantuntijoiden ja kansalaisten kuulemista.
Tehtävät > Toimintapolitiikkojen ja varainkäytön hallinnointi

Euroopan komissio vahvistaa Euroopan unionin varainkäytön painopisteet yhdessä Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa. Tähän työhön kuuluu muun muassa EU:n vuotuisen talousarvion laatiminen, jonka parlamentti ja neuvosto hyväksyvät. Euroopan komission tehtävänä on myös valvoa Euroopan unionin varainkäyttöä. Komissio vastaa tästä Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle.
Tehtävät > Lainsäädännön soveltamisen valvonta

Euroopan komission tehtävänä on varmistaa yhdessä Euroopan unionin tuomioistuimen kanssa, että unionin lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti kaikissa jäsenmaissa.
Tehtävät > Edustaminen kansainvälisissä yhteyksissä

Euroopan komissio toimii kaikkien EU-maiden edustajana kansainvälisillä foorumeilla, erityisesti kauppapolitiikan ja humanitaarisen avun alalla. Komission tehtävänä on myös neuvotella kansainvälisistä sopimuksista unionin puolesta.
Tehtävät > Euroopan unionista tehty sopimus

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaan komissio ajaa unionin yleistä etua ja tekee tätä varten tarvittavat aloitteet. Se huolehtii siitä, että perussopimuksia sekä toimielinten niiden nojalla hyväksymiä toimenpiteitä sovelletaan. Komissio valvoo unionin oikeuden soveltamista Euroopan unionin tuomioistuimen valvonnassa. Se toteuttaa talousarvion ja hallinnoi ohjelmia. Komissio hoitaa yhteensovitus-, täytäntöönpano- ja hallinnointitehtäviä perussopimuksissa määrättyjen edellytysten mukaisesti. Yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa sekä muita perussopimuksissa määrättyjä tapauksia lukuun ottamatta se huolehtii unionin ulkoisesta edustuksesta. Se tekee aloitteet unionin vuotuisten ja monivuotisten ohjelmien laatimiseksi pyrkien toimielinten välisiin sopimuksiin.
Komissio voi lisäksi aloittaa uuden lainsäädäntöehdotuksen käsittelemisen EU:n perussopimusten nojalla.
Komissio on tehtävissään vastuussa Euroopan parlamentille, joka voi antaa komissiolle epäluottamuslauseen ja pakottaa sen eroamaan. Toiminnassaan komissio on riippumaton jäsenvaltioiden hallituksista. Komissio kokoontuu viikoittain.
Kokoonpano

Komissiossa on nykyisin 27 jäsentä eli yksi kustakin jäsenvaltiosta. Heitä kutsutaan komissaareiksi ja heillä on kullakin omat vastuualueensa.
Euroopan komission puheenjohtaja valitaan eurovaalien tulosten perusteella. Vaalien jälkeen Eurooppa-neuvosto esittää ehdokasta tehtävään, ja Euroopan parlamentti hyväksyy ehdokkaan. Puheenjohtajan valinnan jälkeen jäsenvaltiot ja puheenjohtaja valitsevat muut komission jäsenet. Lopuksi parlamentin tulee antaa luottamuslause koko komissiolle ennen sen viisivuotisen toimikauden alkamista.
Komissaarien lisäksi komissiossa työskentelee 33 039 virkamiestä, joista suurimman osan toimipaikka on Brysselissä. Virkamiehet ovat sijoitettuina pääosastoihin, joiden voi ajatella vastaavan ministeriöitä jäsenvaltioissa. Komissiolla on myös edustustoja jäsenvaltioissa sekä lähetystöjä EU:n ulkopuolisissa maissa. Komission päärakennus Berlaymont sijaitsee Brysselissä.
Kokoonpano > Pääosastot

Komissio on jaettu pääosastoihin (engl. Directorates-General, DG), joita voi verrata valtioiden ministeriöihin. Ne käsittelevät unionin sisäisiä asioita  (esimerkiksi Tietoyhteiskunta ja viestimet-pääosasto), ulkopolitiikkaa (esimerkiksi Ulkosuhteet-pääosasto) tai sisäisiä palveluita (esimerkiksi Käännöstoimi-pääosasto). Kutakin pääosastoa johtaa korkea-arvoinen virkamies, jota kutsutaan pääjohtajaksi (engl. Director-General). Hän raportoi suoraan vastaaville komissaareille.
| Pääosastot> Nimi | Pääosastot> Lyhenne | Vastaava komissaari |
| --- | --- | --- |
| Alue- ja kaupunkipolitiikka | REGIO |  Ferreira, ElisaElisa Ferreira |
| Budjetti | BUDG |  Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Energia | ENER |  Simson, KadriKadri Simson |
| Pelastuspalvelut ja humanitaarinen apu | ECHO |  Lenarčič, JanezJanez Lenarčič |
| Naapuruuspolitiikka ja laajentumisneuvottelut | NEAR |  Várhelyi, OlivérOlivér Várhelyi |
| Eurostat | EUROSTAT |  Gentiloni, PaoloPaolo Gentiloni |
| Henkilöstöhallinto ja turvallisuus | HR |  Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Ilmastotoimet | CLIMA |  Timmermans, FransFrans Timmermans |
| Käännöstoimi | DGT |  Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Kansainvälinen yhteistyö ja kehitysasiat | DEVCO |  Urpilainen, JuttaJutta Urpilainen |
| Kauppapolitiikka | TRADE |  Hogan, PhilPhil Hogan |
| Kilpailu | COMP |  Vestager, MargretheMargrethe Vestager |
| Koulutus, nuorisoasiat, urheilu ja kulttuuri | EAC |  Gabriel, MariyaMariya Gabriel |
| Liikenne ja liikkuminen | MOVE |  Vălean, AdinaAdina Vălean |
| Maatalous ja maaseudun kehittäminen | AGRI |  Wojciechowski, JanuszJanusz Wojciechowski |
| Meri- ja kalastusasiat | MARE |  Sinkevičius, VirginijusVirginijus Sinkevičius |
| Muuttoliike- ja sisäasiat | HOME |  Johansson, YlvaYlva Johansson |
| Oikeus- ja kuluttaja-asiat | JUST |  Reynders, DidierDidier Reynders |
| Rahoitusvakaus, rahoituspalvelut ja pääomamarkkinaunioni | FISMA |  Dombrovskis, ValdisValdis Dombrovskis |
| Sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritykset | GROW |  Breton, ThierryThierry Breton |
| Talous ja raha-asiat | ECFIN |  Gentiloni, PaoloPaolo Gentiloni |
| Terveys ja elintarviketurvallisuus | SANTE |  Kyriakídou, StéllaStélla Kyriakídou |
| Tietotekniikka | DIGIT |  Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Tulkkaus | SCIC |  Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Tutkimus ja innovointi | RTD |  Gabriel, MariyaMariya Gabriel |
| Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasiat | EMPL |  Schmit, NicolasNicolas Schmit |
| Verotus ja tulliliitto | TAXUD |  Moscovici, PierrePierre Moscovici |
| Viestintä | COMM |  von der Leyen, UrsulaUrsula von der Leyen |
| Viestintäverkot, sisällöt ja teknologia | CONNECT |  Breton, ThierryThierry Breton |
| Yhteinen tutkimuskeskus | JRC |  Gabriel, MariyaMariya Gabriel |
| Ympäristö | ENV |  Sinkevičius, VirginijusVirginijus Sinkevičius |
Kokoonpano > Palveluyksiköt

| Palveluyksiköt> Nimi | Palveluyksiköt> Lyhenne | Poliittinen johtaja |
| --- | --- | --- |
| Henkilöstövalintatoimisto | EPSO | Ferreira, ElisaElisa Ferreira |
| Poliittisen strategian keskus | EPSC | von der Leyen, UrsulaUrsula von der Leyen |
| Petostentorjuntavirasto | OLAF | Hahn, JohannesJohannes Hahn |
| Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto | PMO | Hahn, JohannesJohannes Hahn |
Historiallinen arkisto: 
| Infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto | OIB OIL | Hahn, JohannesJohannes Hahn |
Julkaisutoimisto: 
| Kirjasto ja e-resurssikeskus |  | Navracsics, TiborTibor Navracsics |
| Oikeudellinen yksikkö | SJ | von der Leyen, UrsulaUrsula von der Leyen |
| Pääsihteeristö | SG | von der Leyen, UrsulaUrsula von der Leyen |
| Rakenneuudistusten tukipalvelu | COMP | Dombrovskis, ValdisValdis Dombrovskis |
| Sisäinen tarkastus | IAS | Reynders, DidierDidier Reynders |
| Tietosuojavastaava |  | von der Leyen, UrsulaUrsula von der Leyen |
| Ulkopolitiikan välineet | FPI | Borrell Fontelles, JosepJosep Borrell Fontelles |
| 50-artikla työryhmä |  | Barnier, MichelMichel Barnier |
Kokoonpano > Puheenjohtajat

| Virkakausi | Puheenjohtaja | Synnyin- ja kuolinvuosi | Puolue | Valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958–1967 | Walter Hallstein | 1901–1982 | Kristillisdemokraattinen unioni (CDU) | Länsi-Saksa |
| 1967–1970 | Jean Rey | 1902–1983 | Liberaalipuolue | Belgia |
| 1970–1972 | Franco Maria Malfatti | 1927–1991 | Kristillisdemokraattinen puolue (DC) | Italia |
| 1972–1973 | Sicco L. Mansholt | 1908–1995 | Työväenpuolue | Alankomaat |
| 1973–1977 | François-Xavier Ortoli | 1925–2007 | Demokraattien liitto tasavallan puolesta (UDR) (1973–1976),  Kokous tasavallan puolesta (RPR) (1976–1977) | Ranska |
| 1977–1981 | Roy Jenkins | 1920–2003 | Liberaalidemokraatit | Iso-Britannia |
| 1981–1985 | Gaston Thorn | 1928–2007 | Demokraattinen puolue (DP) | Luxemburg |
| 1985–1995 | Jacques Delors | s. 1925 | Sosialistinen puolue (PS) | Ranska |
| 1995–1999 | Jacques Santer | s. 1937 | Kristillissosiaalinen kansanpuolue (CSV) | Luxemburg |
| 1999–2004 | Romano Prodi | s. 1939 | Demokraatit | Italia |
| 2004–2014 | José Manuel Barroso | s. 1956 | Sosiaalidemokraattinen puolue (PSD) | Portugali |
| 2014–2019 | Jean-Claude Juncker | s. 1954 | Kristillissosiaalinen kansanpuolue (CSV) | Luxemburg |
| 2019– | Ursula von der Leyen | s. 1958 | Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) | Saksa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
European Commission (englanniksi)
Europa Yleistä koko Euroopan unionista (suomeksi)
| n k  Euroopan komissio |
| --- | --- | --- |
| Pääosastot |  AGRI  BUDG  CLIMA  COMM  COMP  CONNECT  DEFIS  DGT  DIGIT  EAC  ECFIN  ECHO  EMPL  ENER  ENV  EUROSTAT  FISMA  GROW  HERA  HOME  HR  IAS  INTPA  JRC  JUST  MARE  MOVE  NEAR  REFORM  REGIO  RTD  SANTE  SCIC  TAXUD  TRADE  |  |
| Toimeenpanovirastot |  CINEA  EISMEA  EACEA  ERCEA  HaDEA  REA  |  |
| Palveluyksiköt |  DPO  FPI  EPSO  EPSC  IAS  OIB/OIL  OLAF  OP  SJ  SG  SRSS  PMO  Historiallinen arkisto  Kirjasto ja e-resurssikeskus  50-artikla työryhmä  |  |
| Rakennukset |  Berlaymont  Breydel  Charlemagne  Convent Van Maerlant  Euroforum  Jean Monnet 2  Joseph Bech  Madou Plaza Tower  Triangle-rakennus  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 2  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Trove  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet
Jens Gaiser

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jens Gaiser |  Jens Gaiser |  Jens Gaiser |  |
Maa:   Saksa
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | joukkuekilpailu |  |
Jens Gaiser (s. 15. elokuuta 1978 Baiersbronn) on entinen saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Torinon olympialaisissa 2006 Gaiser voitti olympiahopeaa joukkuekilpailussa. Hänen lisäkseen Saksan joukkueeseen kuuluivat Björn Kircheisen, Georg Hettich ja Ronny Ackermann. Samoissa kisoissa hän sijoittui sprinttikilpailussa yhdeksänneksitoista.
Gaiser oli MM-kisoissa 2005 sprintissä 31:s. Häntä ei valittu joukkuekilpailuun vaan hänet korvasi Sebastian Haseney.
Gaiserin paras sijoitus maailmancupissa on neljäs sija, jonka hän saavutti Lillehammerissa 1. joulukuuta 2001.
Halukkaiden koalitio

Alkuperäisen koalition jäsenet Yhdysvaltain ulkoministeriön mukaan.
Halukkaiden koalitio oli kansainvälinen liittouma joka tuki Yhdysvaltoja ja Britanniaa Irakin sodassa 2003–2011. Julkisesti liittoumaan liittyi 49 maata. Yhdysvaltain silloisen ulkoministerin Colin Powellin mukaan liittoumaan kuului monia muitakin maita, jotka eivät kuitenkaan julkisesti tahtoneet sitä tunnustaalähde?
Koalitioon kuuluneet valtiot

Koalitioon kuuluneiden 49 maan nimet julkaistiin alun perin Valkoisen talon lehdistötiedotteessa 21. maaliskuuta 2003
Kaikki 49 koalitioon kuuluneet valtiot antoivat panoksensa sotaan joko suoraan sotilaallisiin operaatioihin osallistumalla, logistisen ja tiedustelun perustuvalla avulla, lähettämällä kemiallisten ja biologisten aseiden torjuntaryhmiä, myöntämällä ylilentooikeuksia, humanitaarisen ja jälleenrakennusavun kautta tai antamalla hankkeelle poliittisen tuen.
Afganistan
Alankomaat (Nato)
Albania
Angola
Australia (Osallistui sotatoimiin)
Azerbaidžan
Bulgaria (Nato)
Costa Rica (Ei omaa armeijaa)
Dominikaaninen tasavalta
El Salvador
Eritrea
Espanja (Nato)
Etelä-Korea
Etiopia
Filippiinit
Georgia
Honduras
Islanti (Ei omaa armeijaa) (Nato)
Italia (Nato)
Japani
Kolumbia
Kuwait
Latvia (Nato)
Liettua (Nato)
Pohjois-Makedonia
Marshallinsaaret (Ei omaa armeijaa)
Mikronesia (Ei omaa armeijaa)
Mongolia
Nicaragua
Palau (Ei omaa armeijaa)
Panama
Portugali (Nato)
Puola (Nato)
Romania (Nato)
Ruanda
Salomoninsaaret (Maan pääministeri on ilmoitti olevansa täysin tietämätön, että hänen hallituksensa tukee sotatoimia) (Ei omaa armeijaa)
Singapore
Slovakia (Nato)
Tanska (Nato)
Tonga
Tšekki (Nato)
Turkki (Nato)
Uganda
Ukraina
Unkari (Nato)
Uzbekistan
Viro (Nato)
Britannia (Osallistuminen sotatoimiin)  (Nato)
Yhdysvallat (Osallistuminen sotatoimiin) (Nato)
Koalition joukkojen määrä Irakissa 2003–2011

| --- | --- |
  Yhdysvallat: 150 000 (miehitysjoukkoja)    Britannia: 46 000 (miehitysjoukkoja)    Australia: 2 000 (miehitysjoukkoja)    Puola: 2 500 (200 miehitysjoukkoja)    Etelä-Korea: 3 600      Georgia: 2 000     Ukraina: 1 650      Romania: 730      Tanska: 545      Bulgaria: 485      El Salvador: 380      Tšekki: 300      Azerbaidžan: 250      Albania: 240      Mongolia: 180      Singapore: 175     Latvia: 136      Bosnia ja Hertsegovina: 85      Pohjois-Makedonia: 77      Tonga: 55   :   Armenia: 46      Viro: 40      Kazakstan: 29      Moldova: 24      Italia: 3 200      Alankomaat: 1 345     Espanja: 1 300     Japani: 600      Thaimaa 423      Honduras: 368     Dominikaaninen tasavalta: 302     Unkari: 300      Nicaragua: 230      Norja: 150     Portugali: 128     Liettua: 120     Slovakia: 110      Uusi-Seelanti: 61     Filippiinit: 51
Koalition joukkojen määrä Irakissa 2003–2011 > Kanadan joukot

WikiLeaksin julkaisemien salattujen yhdysvaltalaisten asiakirjojen mukaan huolimatta Kanadan hallituksen virallisesta kannasta, jonka mukaan Kanada ei osallistunut hyökkäykseen Irakiin, Kanadan viranomaiset lupasivat tukea hyökkäystä salaa. Vuonna 2003 Kanadan pääministeri Jean Chrétien myönsi, että jotkut Kanadan asevoimissa olevat joukot palvelevat Yhdysvaltojen ja Britannian joukkojen rinnalla Irakissa mutta eivät hänen mukaansa osallistu taisteluihin. Kanadan puolustusministeri John McCallum kieltäytyi antamasta parlamentille tietoja kanadalaisten sotilaiden sijainnista Irakissa.
Vetäytyminen

Yhdysvaltain presidentti Obama ilmoitti 21. elokuuta 2011 Yhdysvaltain sotatoimien olevan ohi Irakissa. Britannia veti viimeiset joukkonsa pois Irakista 22. toukokuuta 2011
| 2004  | 2005  | 2006   | 2007   | 2008   | 2009   | 2011   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Dominikaaninen tasavalta   Honduras   Unkari   Islanti   Uusi-Seelanti   Nicaragua   Filippiinit   Espanja   Thaimaa |   Alankomaat   Portugali |   Italia   Japani   Norja |   Tanska   Slovakia |   Albania   Armenia   Azerbaidžan   Bosnia ja Hertsegovina   Bulgaria   Tšekki   Georgia   Kazakstan   Etelä-Korea   Latvia   Liettua   Pohjois-Makedonia   Moldova   Mongolia   Puola   Singapore   Tonga   Ukraina |   Australia   El Salvador   Viro   Romania |   Britannia   Yhdysvallat |
Kaatuneita

| Valtio | Lukumäärä |
| --- | --- |
 Yhdysvallat: 4 486
 Britannia: 179
 Italia: 33
 Puola: 23
 Ukraina: 18
 Bulgaria: 13
 Espanja: 11
 Tanska: 7
 El Salvador: 5
 Georgia: 5
 Slovakia: 4
 Latvia: 3
 Romania: 3
 Viro: 2
 Thaimaa: 2
 Australia: 2
 Alankomaat: 2
 Kazakstan: 1
 Etelä-Korea: 1
 Unkari: 1
 Tšekki: 1
 Azerbaidžan: 1