stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pieni-Tasanen

| Pieni-Tasanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°51′03″N, 25°42′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Iisjokeen 
Järvinumero:  14.422.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,2 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,616 km  
Pinta-ala:  1,514 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Tasanen 
Pieni-Tasanen tai Pieni Tasanen on Keski-Suomessa Äänekoskella  Iispohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Iisjoen valuma-alueeseen (14.422) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,2 metriä mpy.
Pleo

Pleo on tekoälyllä varustettu robottidinosaurus, joka voi nähdä, kuulla, kävellä, matkia tunteita ja toimia vuorovaikutuksessa ympäristönsä kanssa. Pleo painaa 1,5 kg ja on 33 cm pitkä, ja sen esikuvana on ollut camarasauruksen poikanen. Amerikkalainen valmistaja Ugobe luokittelee Pleon Life Formselvennä -tuotteeksi, jolle ominainen tunnuspiirre on oman "persoonallisuuden" kehittyminen. Pleon käyttäytyminen perustuu ohjelmistoon, jonka valmistaja kuvaa yhdistävän "perustarpeet" ja "vaistot" (kuten nälkä, uni, leikkiminen ja tutkiminen) ulkoisiin ärsykkeisiin kuten ääni, valo, kosketus ja värit. Pleolla on stereokuulo, ja infrapunasensorin avulla se huomaa esteet ja objektit, eikä se esimerkiksi kävele pöydän reunan yli.
Ugobe käytti Pleon kehitystyöhön yli miljoona dollaria.  Se esiteltiin helmikuussa 2006 DEMO-konferensissa Scottsdalessa, Arizonassa. Pleon pääsuunnittelija on Caleb Chung, joka oli myös mukana suunnittelemassa 2000-luvun vaihteessa suosittua lelua, Furbya. Yhdysvalloissa Pleon hinta oli vuonna 2008 noin 350 dollaria.
Teknisiä tietoja

2 kpl 32-bittisiä mikroprosessoreja
4 kpl 8-bittisiä mikroprosessoreja
14 moottoria
Kameraan perustuva näkö: Valon havainnointi ja navigointi
8 sensoria ihossa: Pää, leuka, olkapäät, selkä ja jalat
4 jalkapohjakytkintä
14 force-feedback sensoria
Mini USB -portti ladattavaa materiaalia varten
SD-korttipaikka Pleon lisämateriaalia varten
Infrapunavastaanotin kahden Pleon väliseen kommunikointiin
Kaksi kaiutinta
Ladattava NiMH-akku
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Ugobe Pleo Robotic Dinosaur Review (englanniksi)
Robot Exclusive! - Inside the Ugobe Pleo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bob the Pleo forum (englanniksi)
Pleo in Ukraine (Arkistoitu – Internet Archive)
RobotsRule (englanniksi)
Pleo News Blog (englanniksi)
Pleo videos (englanniksi)
Mika Kallio (pesäpalloilija)

Mika Kallio (s. 10. tammikuuta 1977 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Kallio edusti urallaan Superpesiksessä Pattijoen Urheilijoita, Kankaanpään Mailaa ja Kiteen Palloa. Kallio saavutti yhden SM-hopean kaudella 2002 ja yhden SM-pronssin kaudella 2001. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Kallio pelasi 179 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi viisi kunnaria ja 18 tavallista juoksua, toi 202 juoksua ja keräsi 677 kärkilyöntipistettä. Kallio pelasi 24 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi 24 juoksua ja keräsi 96 kärkilyöntipistettä. Kallio pelasi kahdeksan Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.
Pohjaeläimet

Pohjaeläimet ovat selkärangattomia eläimiä, jotka ainakin jossakin elinvaiheessaan ovat riippuvaisia vedenalaisesta alustastaan. Benthos tarkoittaa yleisemmin pohjaeliöstöä, johon kuuluvat myös kasvit ja levät.
Suomen sisävesissä tyypillisiä pohjaeläinryhmiä ovat harvasukasmadot, kotilot, simpukat, äyriäiset, juotikkaat, punkit, koskikorennot, päivänkorennot, vesiperhoset ja kovakuoriaiset. Niiden vedenalainen elinympäristö eli habitaatti voi olla koskien sammapeite tai kivikot, jokirantakasvillisuus, suvantojen syvänteen pehmeät pohjat, soraikot tai hietikot. Pohjaeläimet voivat elää kivien ja kasvien pinnoilla, uiskennella vapaasti pohjan läheisyydessä tai elää pohjaan kaivautuneina.
Pohjaeläimet muodostavat tärkeän osan vesistöjen ravintoverkkoa. Ne ovat muun muassa kalojen tärkeä ravintokohde. Pohjaeläimistössä esiintyvien lajien ja pohjaeläinten määrän perusteella voidaan arvioida ympäristön tilaa, eli ne ovat tärkeitä ympäristön tilan ilmentäjiä eli indikaattoreita. Pohjaeläimiä käytetäänkin laajasti erilaisissa ympäristökartoituksissa esimerkiksi kunnostusten tai ympäristöpäästöjen seurannassa.
Pohjaeläinten luokittelu

Pohjaeläimiä luokitellaan monin eri tavoin. Vanhin ja yleisin tapa on niiden rakenteellisten eli morfologisten ominaisuuksien mukaan. Tästä syntyy pohjaeläinten taksonomia (nimeäminen ja ryhmittely) eli tieteellinen luokittelu.
Pohjaeläimet voidaan luokitella myös niiden koon mukaan. Makropohjaeläimistö (makrobentos) on yleensä paljaalla silmälläkin helposti erottuva pohjaeläimistön osa. Meiopohjaeläimistöön kuuluvat kyetään erottamaan ainoastaan mikroskoopin avulla ja se voi sisältää joko aivan omia lajeja tai makropohjaeläimistön nuoruusvaiheita. Tavallisesti pohjaeläimistöllä tarkoitetaan juuri makropohjaeläimistöä, jonka erottelu tapahtuu usein jo kenttänäytteenotossa.
Pohjaeläinten taksonominen luokittelu ei kuitenkaan kerro mitään niiden elinympäristöistä. Tämän vuoksi pohjaeläimet jaetaan myös hyvin usein toiminnallisiin ravinnonkäyttömuotoihin (engl. functional feeding groups). Tätä tapaa käytetään yleisesti tutkimuksia tehtäessä. Tällaisia ryhmiä ovat pilkkojat (shredders), kerääjät (gathering collectors), suodattajat (filtering collectors), kaapijat (scrapers) ja pedot (predators).
Pohjaeläinten jako on usein mielekästä siten myös sen mukaan, mitä elinympäristöä ne suosivat. Pohjaeläimissä on muun muassa kivikkoa suosivia (litofiilit), hiekkaa suosivia (psammofiilit), pohjaan kaivautuvia (burrowing), puualustaa suosivia (ksylofiilit) ja kasvillisuutta suosivia (fytofiilit) eläimiä.
Virtavesissä vuorottelevat koski- ja suvanto-osuudet jakavat myös pohjaeläinlajistoa. Koskissa ja suvannoissa elävät aivan erilaiset pohjaeläinyhteisöt – virtavesille tyypillisiä eli loottisia lajeja on nimenomaan koskissa, kun taas suvannoissa seisoville vesille (järville) ominaiset eli lenttiset lajit voivat olla jopa vallitsevina. Tämä lajiston vaihtuminen on vahvasti sidoksissa pohjan laadun muutoksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjaeläimet Wikimedia Commonsissa
Mångbyån

| Mångbyån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Västerbotten
Kunnat:  Skellefteå
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Mångbyånin vesistö
Pinta-ala:  218,7 km²  
Järvisyys:  9 % 
Pääuoman pituus:  28 km 
Pääuoman osuudet:  Avasundet ←Strömmen ←Mångbyån ←Djupbäcken ←Kallbrännbecken ←Huggbäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Djupbäckenin ja Bissjöånin yhtymäkohta 
 :  64.4244°N, 21.2305°E
Laskupaikka:  Gärdefjärden, Skellefteå 
 :  64.3805°N, 21.3193°E
Läpivirtausjärvet:  Avafjärden (d)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  15 m  mpy.
Laskukorkeus:  3 m  mpy.
Korkeusero:  12 m
Pituus:  8 km
Kaltevuus:  1,5 m/km
Keskiylivirtaama:  10,4 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  2,31 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,57 m³/s (MNQ) 
Muuta
Mångbyån on Ruotsissa Västerbottenin läänissä virtaava 8 kilometriä pitkä joenosuus, joka kuuluu Mångbyånin vesistön 28 kilometriä pitkän pääuoman keskijuoksulle. Joenosuus alkaa Djupbäckenin ja Bissjöånin yhtymäkohdasta ja päättyy Gärdefjärdeniin. Joen pääuoman valuma-alueen pinta-ala on 219 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Skellefteån kunnassa.
Käännös suomeksi
Perfenatsiini

| --- | --- |

Perfenatsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[4-[3-(2-kloori-10H-fenotiatsin-10-yyli)propyyli]piperatsin-1-yyli]etanoli
Tunnisteet
CAS-numero: 58-39-9
ATC-koodi: N05AB03
PubChem CID: 4748
DrugBank: APRD00429
Kemialliset tiedot
Kaava: C21H26N3ClOS 
Moolimassa: 403,97
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 40 %
Metabolia: Maksa
Puoliintumisaika: 8–12 (enintään 20) tuntia
Ekskreetio: Sappi
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  (Annettava vain jos ehdottomasti tarpeen raskausoksentelun hoidossa.)
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  RX-medication-only
Antotapa: Oraalinen, lihasinjektio
Perfenatsiini on ensimmäisen polven psykoosilääkkeisiin kuuluva fenotiatsiinijohdannainen, jota käytetään pitkäaikaisten psykoosien sekä muiden tuskaisuutta ja ahdistusta aiheuttavien psyykkisten häiriöiden hoitoon. Vanhoista tyypillisistä neurolepteistä erityisesti juuri perfenatsiini on edelleen käytössä Suomessa ja muissa Pohjoismaissa sekä myös Japanissa.
Käyttökohteet

Perfenatsiini on ensimmäisen polven psykoosilääke, jota käytetään lievittämään psykoosin oireita, kuten aisti- ja ajatusharhoja sekä rauhoittamaan. Perfenatsiinilla hoidetaan ja ehkäistään myös vaikeita pahoinvointi- ja oksennustiloja.
Käyttökohteet > Yhdistelmälääkkeenä

Yhdessä masennuslääke amitriptyliinin kanssa perfenatsiinia voidaan käyttää vähentämään tuskaa ja masennusta sekä nostamaan mielialaa. Yhdistelmälääkkeitä tulisi kuitenkin käyttää harkiten, ja masennuksen hoidossa perfenatsiinin käyttö tulisi lopettaa tilanteen niin salliessa. Perfenatsiinilla ei itsessään ole masennusta lievittävää vaikutusta.
Joidenkin tutkimusten mukaan psykoottisesta masennuksesta kärsivien potilaiden hoidossa perfenatsiinin käyttö yhdessä fluoksetiinin kanssa on vaikuttanut hyvin lupaavalta siitäkin huolimatta, että fluoksetiini vaikuttaa perfenatsiinin aineenvaihduntaan nostamalla sen pitoisuutta verinesteessä ja pidentämällä puoliintumisaikaa. Yhdistelmälääkkeessä perfenatsiini hillitsee fluoksetiinin aiheuttamaa pahoinvointia ja fluoksetiinin käytön alussa esiintyvää kiihtymystä.
Haittavaikutukset

Hyvin yleisiä haittavaikutuksia (yli 10 %:lla käyttäjistä) ovat verenkuvan muutokset eli valkosolujen runsaus tai vähäisyys.
Yleisiä haittoja (1−9 %:lla käyttäjistä) ovat seuraavat ekstrapyramidaalioireet: äkilliset lihasten liikehäiriöt, motorinen levottomuus kuten kyvyttömyys pysyä paikoillaan; parkinsonismi (esim. vapina ja lihasjäykkyys), pakkoliikkeet ja suun ympäristön vapina. Yhtä yleisiä ovat kuukautishäiriöt, rintojen kasvu sekä naisilla että miehillä ja rintojen arkuus, ruokahalun muutokset ja painon vaihtelu, väsymys etenkin alussa, alentunut verenpaine ja iho-oireet, kuten nokkos- tai muu ihottuma, kutina ja valoyliherkkyys.
Perfenatiini voi joskus aiheuttaa katatonisen tilan, johon liittyy vakavia ekstrapyramidaalioireita, kuten parkinsonismia tai lihasten nykimistä. Haittavaikutuksia helpotetaan joko lopettamalla perfenatsiinilääkitys, tai vaimentamalla sivuvaikutuksia antikolinergisella tai bentsodiatsepiinilääkityksellä, tai sähköhoidolla.
Kuten muidenkin antipsykoottisten lääkkeiden kohdalla, lääkkeen pitkä-aikaisen, korkea-annoksisen käytön on osoitettu johtavan kognitiivisten kykyjen heikkenemiseen ja aivovaurioihin.
Silmän ja verkkokalvojen vahingoittumista ei ole toistaiseksi havaittu, mutta viherkaihin paheneminen on mahdollista.
Kuten muiden perinteisten antipsykoottien käytössä, positiivisten oireiden (kiihtyneisyys, vainoharhaisuus, hallusinaatiot ja harhaluulot) tukahtuminen on paljon selvempää kuin negatiivisten oireiden (esimerkiksi emotionaalinen ja sosiaalinen syrjäänvetäytyminen) korjaantuminen.
Pahoinvointia ja huimausta ehkäisevät vaikutukset voivat vaikeuttaa diagnoosin tekemistä aivovauriotapauksissa.
Perfenatsiini on viisi kertaa tehokkaampaa kuin klooripromatsiini, jolla jo on voimakkaita sivuvaikutuksia. Vartiainen esittää teoksessaan antipsykoottisen tehon samoissa lääkeaineissa olevan 6-kertaisena, ja perfenatsiinin myrkyllisyyden puolittuneen verrokkiinsa, siis klooripromatsiiniin nähden.
Perfenatsiini voi kasvattaa diabeetikoiden insuliinintarvetta.[lähde? ]
Haittavaikutukset > Yhteisvaikutuksena syntyvät haitat

Perfenatsiini voimistaa muiden aineiden, kuten alkoholin, masennuslääkkeiden, unilääkkeiden ja antihistamiinien, keskushermostoa lamaavaa vaikutusta. Essitalopraamia tai sitalopraamia ei suositella käytettäväksi perfenatsiinin kanssa, johtuen siitä että nämä lääkkeet aiheuttavat haitallisia yhteisvaikutuksia.  Perfenatsiinia saaville potilaille adrenaliini saattaa aiheuttaa verenpaineen laskua. Tupakointi voi nopeuttaa perfenatsiinin poistumista elimistöstä ja alentaa sen pitoisuutta verinesteessä.
Matolääkkeenä käytettävä piperatsiini saattaa voimistaa perfenatsiinin ekstrapyramidaalisia sivuvaikutuksia. Antibioottina käytettävän streptomysiinin haitalliset hermomyrkkyvaikutukset saattavat peittyä perfenatsiinin huimausta estävän vaikutuksen takia.[lähde? ]
Fluoksetiini nostaa perfenatsiinin verinestepitoisuutta ja pidentää sen puoliintumisaikaa. Kaikki psykoosilääkkeet saattavat aiheuttaa tramadolin kanssa käytettyinä kouristelua.[lähde? ]
Perfenatsiinin yliannostuksen hengenvaarallisena rajana pidetään määrää 800 mg. Muut samansuuntaisesti vaikuttavat lääkkeet madaltavat hengenvaarallisuuden rajaa. Amitriptyliini on yksi tällainen lääkeaine, jota myös Pertriptylissä esiintyy.
Imeytyminen

Perfenatsiini on keskivahva psykoosilääke. Antipsykoottiselta lääkevaikutukselta 8 milligrammaa perfenatsiinia vastaa 100 milligrammaa klooripromatsiinia.
Perfenatsiini imeytyy suun kautta 40 %:sti ja sen puoliintumisaika on 8–12 tuntia. Annostelu tapahtuu yleensä kaksi tai kolme kertaa päivässä. 1/3 voidaan antaa aamulla ja 2/3 nukkumaanmenon yhteydessä, jotta sivuvaikutuksina tulevat alentunut verenpaine ja rauhoittava vaikutus ajoittuvat enimmäkseen yöaikaan.
Kauppanimiä

Ensimmäinen Suomeen tuoduista lääkeainevalmisteista oli myyntinimeltään Trilafon.
Perfenatsiinia myydään Suomessa kauppanimillä Peratsin ja Pertriptyl, joista jälkimmäinen on tablettimuotoinen yhdistelmävalmiste, sisältäen perfenatsiinin ohella amitriptyliinia. Peratsinia myydään tabletteina, depottabletteina sekä lihakseen pistettävinä ruiskeina.
Aiheesta muualla

KEGG: Perphenazine (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Antipsykootit
| --- | --- |
Butyrofenonijohdokset:  benperidoli |  bromiperidoli |  droperidoli |  fluanisoni |  haloperidoli |  melperoni |  moperoni | pipamperoni | trifluperidoli
Fentiatsiinijohdokset:  butaperatsiini |  diksyratsiini |  flufenatsiini |  klooripromatsiini |  levomepromatsiini | mesoridatsiini |  peratsiini |  perfenatsiini |  perisiatsiini | pipotiatsiini | proklooriperatsiini |  promatsiini |  sulforidatsiini |  tioridatsiini |  tiopropatsaatti |  tioproperatsiini |  trifluoperatsiini |  triflupromatsiini
Muut tyypilliset antipsykootit:  klooriprotikseeni |  flupentiksoli |  klopentiksoli |  loksapiini |  molindoni |  pimotsidi |  tiotikseeni |  tsuklopentiksoli
Epätyypilliset antipsykootit:  amisulpridi |  aripipratsoli |  asenapiini | brekspipratsoli | iloperidoni | karipratsiini |  ketiapiini |  klotsapiini |  lumateperoni  | lurasidoni | mosapramiini | olantsapiini |  paliperidoni |  perospironi |  risperidoni | sertindoli |  sulpiridi |  tsiprasidoni |  tsotepiini
Käännös suomeksi
Primož Kozmus

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kozmus Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  Kozmus Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  Kozmus Osakan MM-kilpailuissa 2007. |  |
Maa:   Slovenia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | Moukarinheitto |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Moukarinheitto |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2009 | moukarinheitto |  |
|  Hopeaa | Osaka 2007 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | moukarinheitto |  |
Primož Kozmus (s. 30. syyskuuta 1979 Novo Mesto) on slovenialainen moukarinheittäjä. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Kozmus karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 tuloksella 68,83. Vuonna 2001 hän sijoittui viidenneksi Välimeren kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja karsiutui Münchenin EM-kilpailuissa. Vuonna 2003 hän sijoittui Pariisin MM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 79,68. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudes. Seuraavana vuonna hän heitti viidenneksi Ateenan olympialaisissa ja neljänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
Kozmus voitti vuonna 2006 Euroopan cupin ykkösliigan heitettyään 80,38. Myöhemmin samana vuonna hän oli Göteborgin EM-kilpailuissa seitsemäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksas. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan talviheittocupin ja MM-hopeaa Osakan MM-kilpailuissa tuloksella 82,29 sekä sijoittui kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa.
Kozmus voitti kultaa Pekingin olympialaisissa 2008 tuloksella 82,02. Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin heitettyään 79,99. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 80,84. Hän voitti myös IAAF:n yleisurheilufinaalin heitettyään 79,80.
Kozmus lopetti uransa kauden 2009 jälkeen, mutta ilmoitti vuotta myöhemmin tekevänsä paluun. Hän sai pronssia Daegun MM-kilpailuissa 2011 tuloksella 79,39. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa tuloksella 79,36 m. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli neljäs.
Kozmuksen sisko Simona on myös moukarinheittäjä. Hän heitti 2001 tuolloisen Slovenian naisten ennätyksen 58,60.
Ennätykset

Moukarinheitto: 82,58 (2009) (Slovenian ennätys)
Millstreet

| Millstreet Sráid an Mhuilinn |
| --- | --- |

 Millstreet
 Koordinaatit: 52°3′0″N, 9°04′0″W 
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Munster
Kreivikunta:  Cork
Väkiluku (2016):  1 555
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Millstreet (iiriksi Sráid an Mhuilinn) on pikkukaupunki Corkin kreivikunnassa Irlannissa. Siellä järjestettiin Eurovision laulukilpailu 1993. Kilpailun tapahtumapaikkana oli kaupungin hevosurheilukeskus Glen Greens Arena.
Polyglykolidi

Polyglykolidin rakenne
Polyglykolidista valmistettua lääketieteellistä ommelta
Polyglykolidi eli polyglykolihappo tai PGA on polyestereihin kuuluva polymeeri. Sen monomeerinä käytetään glykolihappoa tai glykolidia. Polyglykolidia on biohajoavaa, ja sillä on käyttökohteita lääketieteessä.
Ominaisuudet

Polyglykolidi on termoplastinen polymeeri. Sen sulamispiste on 220–230 °C ja lasisiirtymälämpötila on 35–40 °C. Polymeeri on liukenematon useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi asetoniin, tetrahydrofuraaniin, kloroformi tai tolueeniin, ja liukenee vain fluorattuihin liuottimiin, kuten heksafluori-isopropanoliin. Kiteisyydeltään polyglykolidi on puolikiteistä kiteisyysasteen ollessa 45–55 %. Yhdisteen tiheys on 1,5–1,7 g/cm3. Varsinkin molekyylimassaltaan suuren polyglykolidin vetolujuus, lämmönkesto ja kaasujen läpäisynestokyky ovat paremmat kuin monilla muilla biohajoavilla polymeereillä, esimerkiksi polylaktidilla, mutta se voi olla haurasta. Aine on biohajoavaa ja sopii hyvin yhteen kudosten kanssa, tosin voi myös aiheuttaa tulehdusta.
Valmistus ja käyttö

Polyglykolidia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1893. Sitä voidaan valmistaa kuumentamalla glykolihappoa happojen katalysoimana, mutta näin saadaan aikaiseksi polymeeri, jonka molekyylimassa on korkeintaan 10 000–90 000 g/mol. Molekyylimassaa saadaan kohotettua tislaamalla reaktiossa muodostuvaa vettä pois tolueenin kanssa atseotrooppisena seoksena. Polymeeriä syntyy myös kuumennettaessa natriumklooriasetaattia tai muita halogenoasetaatteja noin 160 °C:n lämpötilaan, mutta useimmiten näin muodostuvan polymeerin molekyylimassa on vain muutamia tuhansia grammoja moolia kohden.
Tavanomaisin tapa valmistaa molekyylimassaltaan suurta polyglykolidia muistuttaa polylaktidin valmistusta. Ensimmäisessä vaiheessa glykolihappoa kuumennetaan niin, että muodostuu oligomeeri. Oligomeeria kuumennetaan alennetussa paineessa, jolloin se hajoaa glykolidiksi kutsutuksi laktoniksi. Polyglykolidia valmistetaan glykolidista renkaanavautumispolymeroinnilla 150–230 °C:n lämpötilassa. Reaktiossa useimmiten käytetty katalyytti on tinaoktoaatti, mutta myös esimerkiksi sinkkiasetaattia tai alumiiniyhdisteitä voidaan käyttää.
Polyglykolidista valmistetaan kuituja, kalvoja ja muita ruiskuvalulla tai ekstruusiolla valmistettavia tuotteita. Yleisimmät käyttökohteet ovat lääketieteessä esimerkiksi tikkien ja muiden ompeleiden materiaalina, luunmurtumien korjauksessa käytettävien nastojen ja muiden luukiinnikkeiden valmistus ja lääkeaineiden annostelusovellutukset. Yhdiste hajoaa ihmisen elimistössä nopeasti. Polyglykolidia voidaan käyttää myös pinnoitteiden ja pakkausten materiaalina. Sitä käytetään myös seoksina muiden polymeerien kanssa ja glykolidista valmistetaan lisäksi polymeerejä laktidin tai kaprolaktonin kanssa. Polyglykolidin käytön yleistymistä haittaa sen suhteellisen kallis hinta.
Putifigari

| Putifigari (Potuvìgari) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Putifigari
 Koordinaatit: 40.561°0′0″N, 8.460°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  53,10 km²
Korkeus:  267 m
Väkiluku:  729
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07040
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comune.putifigari.ss.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Putifigari (sardiksi Potuvìgari) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 729 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 53,10 neliökilometriä. Se sijaitsee 267 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Putifigari Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Mobiilipalvelu

Mobiilipalvelu on langattomasti tarjottava verkkopalvelu. Erilaisia mobiilipalveluita ovat langattomat puhelut (GSM), tekstiviestit, multimedia- eli MMS-viestit sekä WAP- ja Internetpalvelut.
Mobiilipalvelussa on jollain tavalla otettu huomioon langattoman tiedonsiirtokaistan ja mobiilipäätelaitteen rajoitukset. Tällaisia rajoituksia ovat esimerkiksi tiedonsiirtokaistan kapeus ja epävarmuus, päätelaitteen näytön koko ja värimäärä, sekä laitteeseen integroidun näppäimistön koko.
Matkapuhelimien ja langattomalla verkkoyhteydellä varustettujen kannettavien tietokoneiden ja kämmentietokoneiden yleistyessä mobiilipalvelujen tarjonta on kasvamassa. Palvelujen yleistymistä on kuitenkin haitannut niiden kalleus, sekä se, että niiden käyttö on usein ollut hankalaa.
Koska laite, jolla mobiilipalveluita käytetään, on yleensä käyttäjänsä mukana, hyvä mobiilipalvelu voi tarjota käyttäjälleen henkilökohtaisuutta, paikallisuutta ja ajankohtaisuutta.
Mobiilitietokone

Mobiilitietokone, mobiililaite tai kädessä pidettävä tietokone viittaavat mukana kulkevaan henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettuun tietokoneeseen.
Eräitä lajityyppejä ovat:
taskutietokone
kämmentietokone
taulutietokone
internetpäätelaite
käsikonsoli
kannettava tietokone