stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porin Ässien SM-liigakausi 2002–2003
Pelaajaliikenne ja muu vaihtuvuus > Muutokset ennen kautta

Huhtikuussa 2002 Ässät ilmoitti palkanneensa uudeksi päävalmentajaksi Mika Toivolan 1+1-vuotisella sopimuksella. Toivola oli toiminut edelliset kolme kautta JYPin kakkosvalmentajana. Päävalmentajan pesti oli Toivolalle uran ensimmäinen. Ässät oli neuvotellut sopimuksesta myös Juhani Tammisen ja Vasili Tihonovin kanssa. Apuvalmentajaksi seura palkkasi Karri Kiven, joka oli lopettanut pelaajauransa vuotta aikaisemmin. Täten valmennuspesti oli hänelle uran ensimmäinen. Samassa yhteydessä seura julkaisi jatkosopimuksen, joka oltiin tehty viime kauden tehokkaimman hyökkääjän, Markku Tähtisen kanssa. Sopimus oli 1+1-vuotinen.
Huhtikuun loppupuolella Ässät julkaisi runsaan määrän uusia sopimuksia. Puolustajista jatkosopimuksen saivat Mika Rontti ja Timo Ahmaoja sekä hyökkäyksestä Samu Wesslin, Timo Salonen, Juha Kiilholma, Janne Mäkelä, Joose Lipponen ja Mikko Peltonen. Mäkelän sopimus oli 2+1-vuotinen, Rontin 1+1-vuotinen, Wesslinin ja Salosen kaksivuotiset sekä Kiilholman, Lipposen, Peltosen ja Ahmaojan yksivuotiset. Uusina pelaajina puolustukseen liittyivät Jarkko Glad JYPistä ja Pekka Kangasalusta TPS:stä, molemmat yksivuotisilla sopimuksilla. Hyökkäykseen liittyi neljä uutta pelaajaa. Tuomo Harjula tuli joukkueeseen Oulun Kärpistä vuoden sopimuksella, Kristian Kuusela Tapparan A-nuorista kaksivuotisella sopimuksella sekä Tomi Pöllänen ja Reino Soijärvi KooKoosta yksivuotisilla sopimuksilla. Puolustaja Antti Boman palasi Ässiin Ruotsista ja hyökkääjä Timo Hakanen Itävallasta.
Heinäkuussa 2002 seura julkaisi loput alkavan kauden miehistöstään. Maalivahtiosastolle liittyivät kanadalainen Scott Langkow sekä nuori Antti Jokela. Langkow oli lupaavasta profiilistaan huolimatta jäänyt NHL:ssä vähäiselle peliajalle ja pelannut lähinnä muissa pohjoisamerikkalaisissa liigoissa. Ässiin hän siirtyi UHL-seura Kalamazoo Wingsista. Jokela taas liittyi joukkueeseen Mestiksestä, jossa hän oli pelannut kaksi edeltävää kautta jäätyään pienelle peliajalle Lukossa. Edelliskauden maalivahdeista Tommi Satosaari meni pelaamaan Saksaan ja Kristian Antila vuorostaan Kanadaan, vaikka hänellä olikin vielä sopimus Ässien kanssa. Uutena puolustajana joukkueeseen saapui yhdysvaltalainen Steve Shirreffs ECHL-joukkue Reading Royalsista. Latvialaishyökkääjä Vjačeslavs Fanduļs palasi seuraan pelattuaan edeltävänä kautena Saksassa. Fanduļs oli aiemmin edustanut Ässiä viiden kauden ajan 1990-luvulla. Ykkössentteriksi hankittiin tšekkiläinen Petr Šachl, joka oli edelliskaudella ollut AHL-joukkue Milwaukee Admiralsin paras pistemies. Kanadalaishyökkääjä Dave Duerden liittyi Ässiin ECHL-seura Charlotte Checkersista, jossa hän oli takonut 68 ottelussa 78 tehopistettä ja tullut sen myötä valituksi liigan tähdistökentälliseen. Varsinaisten sopimuspelaajien lisäksi joukkueeseen otettiin koeajalle ulkomaalainen yliopistohyökkääjä Jeff Hutchins.
Pelaajaliikenne ja muu vaihtuvuus > Muutokset kauden aikana

Marraskuussa Ässät teki loppukauden mittaisen sopimuksen Bluesista lähteneen hyökkääjä Janne Sevan kanssa. Sevan alkukausi oli mennyt osin loukkaantumistenkin vuoksi vaisusti. Joulukuussa seura ilmoitti tehneensä kaksivuotisen jatkosopimuksen päävalmentaja Mika Toivolan kanssa. Lisäksi puolustaja Oļegs Sorokinsin ilmoitettiin tehneen loppukauden mittaisen sopimuksen. Tammikuun lopulla hyökkääjä Markku Tähtinen siirtyi Rauman Lukkoon loppukauden ja tulevan kauden kattavalla sopimuksella. Helmikuussa seuran toimitusjohtaja Antti Heikkilä sai potkut saatuaan kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeustuomion törkeästä veropetoksesta ja kirjanpitorikoksesta. Heikkilä toimi jalkapalloseura FC Jazzin johtokunnassa markkinointi- ja pelaajasopimuksista vastaavana henkilönä. Uskottavuussyistä johtuen Ässillä ei ollut seuran hallituksen puheenjohtajan Pentti Aholan mukaan muuta mahdollisuutta kuin erottaa Heikkilä. Uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin seurassa erilaisissa tehtävissä työskennellyt Risto Kuparinen.
Joukkue kärsi kauden aikana pahoista loukkaantumisista. Dave Duerdenin kausi päättyi harjoituksissa tulleeseen nilkkavammaan. Pekka Kangasalustan kausi päättyi puolestaan marraskuun lopulla saatuun polvivammaan. Tšekkihyökkääjä Petr Šachl joutui lopettamaan kautensa joulukuun loppupuolella välilevypullistuman vuoksi, ja palasi kotiinsa Tšekkiin. Syksyllä Bluesista hankitun Janne Sevan kausi sai puolestaan loppunsa tammikuussa keuhkoveritulpan johdosta.
Porin Ässien joukkue 2002–2003

Lähde: Elite Prospects & QuantHockey
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit> Kansalaisuus | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Syntymävuosi | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 34 |  | Antti Jokela | V | 1981 | Rauma, Suomi |  |

| 35 |  | Scott Langkow | V | 1975 | Edmonton, Alberta, Kanada |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat> Kansalaisuus | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Syntymävuosi | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Steve Shirreffs | V | 1976 | Bethesda, Maryland, Yhdysvallat |  |

| 6 |  | Pasi Peltonen (A) | V | 1972 | Pori, Suomi |  |

| 7 |  | Antti Boman | V | 1974 | Pori, Suomi |  |

| 14 |  | Mika Rontti | V | 1983 | Pori, Suomi |  |

| 16 |  | Atte Valli | V | 1984 | Pori, Suomi |  |

| 22 |  | Timo Ahmaoja | O | 1978 | Jyväskylä, Suomi |  |

| 23 |  | Oļegs Sorokins | V | 1974 | Riika, Latvia |  |

| 26 |  | Iikka Törnvall | V | 1983 | Kalajoki, Suomi |  |

| 36 |  | Jarkko Glad | V | 1973 | Luopioinen, Suomi |  |

| 42 |  | Pekka Kangasalusta | V | 1977 | Jurva, Suomi |  |

|  |  | Tero Määttä | V | 1982 | Vantaa, Suomi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät> Kansalaisuus | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Syntymävuosi | Hyökkääjät> Syntymäpaikka | Hyökkääjät>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Kristian Kuusela | O | 1983 | Seinäjoki, Suomi |  |

| 9 |  | Samu Wesslin | V | 1975 | Pori, Suomi |  |

| 10 |  | Petr Šachl | V | 1977 | Jindřichův Hradec, Tšekki |  |

| 11 |  | Vjačeslavs Fanduļs | V | 1969 | Pietari, Venäjä |  |

| 17 |  | Jari Korpisalo (C) | O | 1966 | Helsinki, Suomi |  |

| 19 |  | Pasi Tuominen | O | 1974 | Pori, Suomi |  |

| 20 |  | Mikko Peltonen | V | 1982 | Pori, Suomi |  |

| 21 |  | Marko Kivenmäki | V | 1975 | Turku, Suomi |  |

| 24 |  | Tomi Pöllänen | V | 1978 | Joensuu, Suomi |  |

| 28 |  | Timo Hakanen | V | 1977 | Pori, Suomi |  |

| 29 |  | Tuomo Harjula | V | 1978 | Oulu, Suomi |  |

| 33 |  | Timo Salonen | V | 1976 | Pori, Suomi |  |

| 37 |  | Juha Kiilholma | V | 1982 | Pori, Suomi |  |

| 39 |  | Markku Tähtinen (A) | V | 1978 | Pori, Suomi |  |

| 43 |  | Joose Lipponen | V | 1981 | Nurmo, Suomi |  |

| 44 |  | Richard Rochefort | O | 1977 | Astorville, Ontario, Kanada |  |

| 46 |  | Janne Seva | O | 1971 | Nurmijärvi, Suomi |  |

| 82 |  | Janne Mäkelä | O | 1982 | Pori, Suomi |  |
Mika Toivola (päävalmentaja)
Karri Kivi (apuvalmentaja)
Jukka Väkevä (huoltaja)
Kimmo Korhonen (huoltaja)
Antti Heikkilä (toimitusjohtaja, potkut 7.2.2003)
Risto Kuparinen (toimitusjohtaja, 7.2.2003 alkaen)
Pelaajatilastot > Kenttäpelaajat

Lähde: QuantHockey
| # | Pelaaja | Pelipaikka | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/- | Rangaistusminuutit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Samu Wesslin | hyökkääjä | 56 | 15 | 11 | 26 | +3 | 16 |
| 2. |  Vjačeslavs Fanduļs | hyökkääjä | 44 | 12 | 13 | 25 | -3 | 54 |
| 3. |  Jari Korpisalo | hyökkääjä | 56 | 12 | 12 | 24 | -16 | 60 |
| 4. |  Markku Tähtinen | hyökkääjä | 43 | 8 | 15 | 23 | +8 | 44 |
| 5. |  Timo Salonen | hyökkääjä | 53 | 10 | 11 | 21 | +15 | 32 |
| 6. |  Pasi Peltonen | puolustaja | 52 | 8 | 13 | 21 | +1 | 81 |
| 7. |  Tuomo Harjula | hyökkääjä | 56 | 9 | 11 | 20 | -5 | 4 |
| 8. |  Steve Shirreffs | puolustaja | 43 | 6 | 12 | 18 | +4 | 54 |
| 9. |  Tomi Pöllänen | hyökkääjä | 53 | 11 | 3 | 14 | +2 | 12 |
| 10. |  Timo Hakanen | hyökkääjä | 54 | 1 | 13 | 14 | -10 | 28 |
| 11. |  Pasi Tuominen | hyökkääjä | 37 | 3 | 10 | 13 | -1 | 26 |
| 12. |  Oļegs Sorokins | puolustaja | 34 | 5 | 7 | 12 | +4 | 20 |
| 13. |  Richard Rochefort | hyökkääjä | 33 | 5 | 6 | 11 | -8 | 36 |
| 14. |  Jarkko Glad | puolustaja | 44 | 2 | 8 | 10 | -14 | 100 |
| 15. |  Antti Boman | puolustaja | 52 | 4 | 4 | 8 | -8 | 24 |
| 16. |  Janne Seva | hyökkääjä | 20 | 1 | 6 | 7 | -2 | 8 |
| 17. |  Juha Kiilholma | hyökkääjä | 53 | 4 | 2 | 6 | -8 | 36 |
| 18. |  Petr Šachl | hyökkääjä | 9 | 3 | 3 | 6 | -4 | 18 |
| 19. |  Timo Ahmaoja | puolustaja | 48 | 2 | 2 | 4 | -4 | 42 |
| 20. |  Kristian Kuusela | hyökkääjä | 31 | 3 | 0 | 3 | -3 | 2 |
| 21. |  Iikka Törnvall | puolustaja | 51 | 1 | 1 | 2 | -9 | 8 |
| 22. |  Mika Rontti | puolustaja | 47 | 0 | 2 | 2 | -4 | 10 |
| 23. |  Janne Mäkelä | hyökkääjä | 42 | 0 | 2 | 2 | -10 | 8 |
| 24. |  Pekka Kangasalusta | puolustaja | 25 | 0 | 2 | 2 | -2 | 53 |
| 25. |  Marko Kivenmäki | hyökkääjä | 4 | 0 | 2 | 2 | 0 | 10 |
| 26. |  Scott Langkow | maalivahti | 50 | 0 | 1 | 1 | – | 4 |
| 27. |  Joose Lipponen | hyökkääjä | 47 | 0 | 1 | 1 | -14 | 8 |
| 28. |  Antti Jokela | maalivahti | 10 | 0 | 0 | 0 | – | 0 |
| 29. |  Atte Valli | puolustaja | 7 | 0 | 0 | 0 | -5 | 0 |
| 30. |  Tero Määttä | puolustaja | 7 | 0 | 0 | 0 | -2 | 29 |
| 31. |  Mikko Peltonen | hyökkääjä | 1 | 0 | 0 | 0 | -1 | 0 |
Pelaajatilastot > Maalivahdit

| Pelaaja | Ottelut | Voitot | Häviöt | Nollapelit | Maalit/ottelu | Torjuntaprosentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Scott Langkow | 50 | 14 | 24 | 3 | 2,56 | 92,2% |
|  Antti Jokela | 10 | 3 | 1 | 0 | 3,29 | 89,9% |
Sickan Castegren

| Sickan Castegren |
| --- | --- |
 Roolikuva 1910-luvulta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1887 Helsinki
Kuollut: 8. kesäkuuta 1963 (75 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Hilda Matilda Josefina ”Sickan” Castegren, Sickan Amundsson (20. joulukuuta 1887 Helsinki – 8. kesäkuuta 1963 Tukholma, Ruotsi), oli suomalaissyntyinen näyttelijä ja operettilaulaja, joka myöhemmin vaikutti Ruotsissa.
Castegren aloitti teatteriuransa 1909 Käthen roolissa näytelmässä Gamla Heidelberg Helsingin Svenska Teaternissa. Hän näytteli myös elokuvissa pieniä rooleja.
Castegrenin puoliso oli arkkitehti Erik Amundsson.
Filmografia

Vänrikki Stoolin tarinat 1 – (ei kreditoitu) maalaisnainen 1926
Kustaa Waasa osa I – Matts Ersin äiti 1928
Norrlänningar – puhelinkeskus (ei kreditoitu) 1930
Hänen pikku majesteettinsa – juoruilija (ei kreditoitu) 1939
Ebberöds bank – pankin asiakas (ei kreditoitu) 1935
Me kaksi – myyjä (ei kreditoitu) 1939
Vain nainen – Olga Lundbäck (ei kreditoitu) 1941
Uppåt igen – täysihoitolan omistaja (ei kreditoitu) 1941
Jaakobin tikapuut – asiakas (ei kreditoitu) 1942
Me kotiorjat – vieras (ei kreditoitu) 1942
Tyttö naapurin ikkunassa – nainen ikkunassa (ei kreditoitu) 1942
Veljesten nainen – nainen (ei kreditoitu) 1943
När ungdomen vaknar – siivooja (ei kreditoitu) 1943
Kuninkaankatu – kahvilanomistaja (ei roolinimeä) 1943
Prins Gustaf – Ma' Winberg (ei kreditoitu) 1944
Stopp! Tänk på något annat – nainen ikkunassa (ei kreditoitu) 1944
En dotter född – vuokraemäntä (ei kreditoitu) 1944
Luokkatoverit – opettaja (ei kreditoitu) 1952
Teatteri > Roolit (valikoima)

| Vuosi | Rooli | Näytelmä | Ohjaaja | Teatteri |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1911 | Käthie | Gamla Heidelberg   Wilhelm Meyer-Förster |  | Svenska teatern |
| 1911 | Dora Miller | Den starkaste   Clyde Fitch | Gunnar Klintberg | Svenska teatern |
| 1912 | Charlotte | De fem frankfurtarna   Carl Rössler |  | Svenska teatern |
| 1912 | Verja | 4711   Algot Sandberg | Knut Nyblom | Vasateatern |
| 1914 | Fränze | Storstadsbaciller   Jean Gilbert | Carl Barcklind | Vasateatern |
| 1915 | Viviane | Pariserluft   Martin Knopf |  | Vasateatern |
| 1915 | Stephanie | Två man om en änka   Victor Hollaender, Heinrich Storbitzer ja Richard Kessler | Carl Barcklind | Vasateatern |
| 1915 | Mrs Pipkin | Var är Johnny   Nathaniel Jones, Maurice Bernardt ja Joseph Corin | Carl Barcklind | Oscarsteatern |
| 1915 |  | Luxemburgin kreivi   Franz Lehár, Alfred Maria Willner ja Robert Bodansky |  | Oscarsteatern |
| 1919 |  | Ei sitä voi koskaan tietää   George Bernard Shaw |  | Djurgårdsteatern |
| 1919 |  | Fästmanssoffan   Georg Nordensvan | Albert Ståhl | Djurgårdsteatern |
| 1927 |  | Som i ungdomens vår   Walter Kollo ja Willy Bredschneider | Arvid Petersén | Södra Teatern |
| 1928 |  | Österlunds Hanna   Frans Hedberg | Hjalmar Peters | Tantolundens friluftsteater |
| 1943 | Mrs Grey | Den okuvliga Mr Bunting   Robert Greenwood | Martha Lundholm | Vasateatern |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sickan Castegren Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sickan Castegren
Sickan Castegren näytelmässä Ack, Elvira Södra teaternissa.
Käännös suomeksi
Suomen urheilu 1939

Suomen urheilu 1939 käsittelee vuoden 1939 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Talvisodan 50-vuotismuiston kunniaksi Urheilutoimittajain Liiton asettama toimikunta laati vuoden 1939 parhaiden urheilijoiden listan. Idea jälkikäteen tehtävästä vuoden 1939 listasta oli silloisen Hufvudstadsbladetin urheilutoimituksen entisen päällikön Stig Häggblomin. Toimikuntaan kuuluivat Ilmo Lounasheimo, Helge Nygrén, Tauno Aro, Torsten Lindholm ja Enzio Sevon. Äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Taisto Mäki | Yleisurheilu |
| 2. | Klaes Karppinen | Hiihto |
| 3. | Birger Wasenius | Pikaluistelu |
| 4. | Jussi Kurikkala | Hiihto |
| 5. | Kustaa Pihlajamäki | Paini |
| 6. | Kauko Kiisseli | Paini |
| 7. | Toivo Mänttäri | Ammunta |
| 8. | Uuno Veirilä | Yleisurheilu |
| 9. | Martti Uosikkinen | Voimistelu |
| 10. | Gunnar Bärlund | Nyrkkeily |

Naisten listalle valittiin kolmen kärki:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Verne Lesche | Pikaluistelu |
| 2. | Margit Hietamäki | Uinti |
| 3. | Maggie Kalka | Melonta |
Ammunta

Maailmanmestaruuskilpailuissa Toivo Mänttäri voitti kultaa pienoiskiväärin makuuammuntakilpailussa. Joukkuekilpailuissa Suomi voitti kultaa pienoiskiväärin pystyammunnassa ja haulikkoammunnassa.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi seitsemän maaottelua. Vuoden ainoan voittonsa unkarilaisen Gábor Obitzin valmentama Suomi otti elokuussa Helsingin olympiastadionilla Virosta maalein 4–2; Yrjö Kylmälä teki ottelussa kolme maalia eli hattutempun. Suomi sai kehuja myös ottelustaan hallitsevaa maailmanmestaria, Italiaa vastaan; 20. heinäkuuta olympiastadionilla käydyn ottelun Italia voitti 2–3.
Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Helsingin Toverit.
Jääkiekko

Suomi osallistui ensimmäisen kerran maailmanmestaruuskilpailuihin. Sveitsissä pelatuissa kisoissa Suomi hävisi kaikki viisi otteluaan, joista alkulohkon jälkeiset sijoitusottelut Alankomaille ja Italialle niukasti maalein 1–2. Joukkueen viidestä maalista Holger Granström teki neljä. Joukkueen valmentajana toimi Erkki Saarinen.
Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Kronohagens Idrottsförening, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Jääpallo

Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Karlstadissa Ruotsille 1–4.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai imatralainen Ylä-Vuoksen Palloseura ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.
Koripallo

Miesten ensimmäisen Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Ylioppilaskoripalloilijat ja hopeaa sai saman kaupungin seura Eiran Kisa-Veikot.
Paini

Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Kauko Kiisseli voitti kultaa alle 56-kiloisten sarjassa ja Kustaa Pihlajamäki alle 61-kiloisissa. Pronssille sijoittuivat Lauri Koskela alle 66-kiloisten sarjassa, Eino Virtanen alle 72-kiloisissa ja Arvi Pikkusaari alle 79-kiloisissa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Haminan Palloilijat ja hopealle sijoittui Toijalan Pallo-Veikot.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran helsinkiläinen Katajanokan Haukat ja hopealle sijoittui Haminan Palloilijat.
Pikaluistelu

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä Birger Wasenius voitti kultaa. Yksittäisistä matkoista hän oli nopein 1 500 metrillä.
Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa Tampereella Verné Lesche voitti kultaa, Liisa Salmi sai hopeaa ja Laura Tamminen sijoittui pronssille. Yksittäisistä matkoista Lesche oli nopein 1 000, 3 000 ja 5 000 metrillä.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa Zakopanessa, Puolassa Jussi Kurikkala voitti kultaa 18 kilometrin hiihdossa, ja toisen kultamitalin Suomelle toi viestijoukkue, johon kuuluivat Pauli Pitkänen, Olavi Alakulppi, Eino Olkinuora ja Klaus Karppinen. Karppinen sai hopeaa sekä 18 kilometrin että 50 kilometrin hiihdossa.
Yleisurheilu

Maailmanennätyksiä tekivät Taisto Mäki 5 000 metrillä (14.08,8) ja 10 000 metrillä (29.52,6), Erkki Tamila 25 000 metrillä (1.21.27,0) sekä viestijoukkue Pentti Salovaara, Martti Salovaara, Toivo Sarkama ja Niilo Hartikka 4 × 1 500 metrillä (15.54,8). Uuno Veirilä heitti heinäkuussa 1939 Malmössä moukaria tuloksen 58,67, joka jäi maailmansotaan joutuneessa maailmassa maailman kärkitulokseksi ja jäi ME:stä 33 senttiä.
Kupariposkimedestäjä

| Kupariposkimedestäjä |
| --- | --- |
 Kupariposkimedestäjäkoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Chalcoparia
Laji::  singalensis
Kaksiosainen nimi
 Chalcoparia singalensis  (Gmelin, 1788) 
Synonyymit
 Anthreptes singalensis 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kupariposkimedestäjä (Chalcoparia singalensis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kupariposkimedestäjänaaras.
Levinneisyys

Kupariposkimedestäjää tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa sekä Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Sveitsin kunnista

Sveitsissä on 2 202 kuntaa (tilanne 1.1.2020). Viime vuosina lukumäärä on ollut laskussa seuraavasti:
| Päivämäärä | Kuntia, kpl |
| --- | --- |
1.1.2017: 2 255
2.4.2017: 2 240
1.1.2018: 2 222
1.1.2019: 2 212
1.1.2020: 2 202
Vähiten kuntia on Basel-Stadtin ja Glarusin kantoneissa, kolme molemmissa. Eniten kuntia on Bernin kantonissa, yhteensä 342.
Enoksimoni

| --- | --- |

Enoksimoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-metyyli-5-(4-metyylisulfanyylibentsoyyli)-1,3-dihydroimidatsol-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 77671-31-9
ATC-koodi: C01CE03
PubChem CID: 53708
DrugBank: DB04880
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H12N2O2S 
Moolimassa: 248,306
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 255–258 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 50 % (oraalinen)
Proteiinisitoutuminen: 85 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 4-10 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi
Enoksimoni (C12H12SN2O2) on imidatsolonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä kongestiivisen sydämen vajaatoiminnan hoitamiseen.
Ominaisuudet ja käyttökohteet

Enoksimoni on fosfodiesteraasi 3 -entsyymin inhibiittori. Yhdiste estää syklisen adenosiinimonofosfaatin hajoamista. Tämän seurauksena kalsiumionien virtaus sydänsoluissa sydämen aktiopotentiaalin aikana kasvaa ja sydämen verisuonet laajenevat. Enoksimonin on myös havaittu lisäävän sydämen lyöntitiheyttä. Lääkeainetta annostellaan joko suun kautta tai suonensisäisesti. Enoksimonin on havaittu olevan tehokkain erityisesti lievissä tapauksissa, mutta vaikeissa kongestiivisissa sydämen vajaatoiminnoissa se voi jopa lisätä kuolleisuutta.
Haittavaikutukset

Tyypillisimpiä enoksimonin haittavaikutuksia ovat vatsaoireet kuten vatsakipu, huonovointisuus ja oksentelu, anoreksiapääkipu, väsymys, lisääntynyt ruokahalu, trombosytopenia, allergiset iho-oireet, sydämen toimintahäiriöt ja levottomuus.
Synteesi

Enoksimonin synteesin lähtöaineita ovat hydroksiasetoni, urea, natriummetyylimerkaptidi ja p-klooribentsoehappo.
Etyleenisulfidi

| Etyleenisulfidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Tiiraani
CAS-numero:  420-12-2
PubChem CID:  9865
SMILES:  C1CS1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H4S
Moolimassa:  60,122 g/mol
Sulamispiste:  -109 °C
Kiehumispiste:  55-56 °C
Tiheys:  1,013 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee hieman veteen
Etyleenisulfidi (C2H4S) eli tiiraani on episulfideihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa etyleenisulfidi on väritöntä tai kellertävää nestettä ja sillä on epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee vähäisissä määrin veteen ja hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Aine on reaktiivista ja polymeroitumisen estämiseksi sen joukkoon listätään tioleja stabilisaattoreiksi. Etyleenisulfidi reagoi useiden nukleofiilien kanssa, jolloin sen rengasrakenne avautuu. Etyleenisulfidi on myrkyllistä.
Tavanomaisin tapa valmistaa etyleenisulfidia on etyleenioksidin reaktio kaliumtiosyanaatin tai tiourean kanssa. Etyleenioksidin sijaan voidaan käyttää myös etyleenikarbonaattia.
Etyleenisulfidia käytetään esimerkiksi 2-merkaptoetyyliamiinien, kumikemikaalien ja maatalouskemikaalien valmistamiseen.
Laidunmedestäjä

| Laidunmedestäjä |
| --- | --- |
 Laidunmedestäjäkoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Punamedestäjät Aethopyga
Laji::  saturata
Kaksiosainen nimi
 Aethopyga saturata  (Hodgson, 1836) 
Katso myös
   Laidunmedestäjä Wikispeciesissä   Laidunmedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Laidunmedestäjä (Aethopyga saturata) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Laidunmedestäjänaaras.
Levinneisyys

Laidunmedestäjää tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Renessanssin kirjallisuus

Kuvitusta renessanssikirjailija Giovanni Boccaccion Decameronesta noin vuodelta 1492.
Renessanssia pidetään yleisesti antiikin kulttuurin uudelleen heräämisen aikana, joka sijoittui noin 1400-luvun puolivälin ja 1600-luvun väliseen ajanjaksoon. Italian kielessä sana renessanssi on rinascimento, joka tarkoittaa uudestisyntymistä. Antiikin arvostus näkyi niin tieteissä, taiteissa, kuin myös kirjallisuudessa. Tuohon aikaan antiikin klassikoita käännettiin latinaksi sekä aiheita kirjallisuuteen haettiin antiikin myyteistä sekä taruista. Tarinoiden mukaisesti antiikin naisihannetta korostettiin, joissain tapauksissa aiheita etsittiin myös keskiajalta. Joitakin teoksia kirjoitettiin kokonaan uudelleen renessanssin tyylille sopivaksi.
Tyylipiirteet

Tärkeimpiä tyylipiirteitä:
yksilön ylistäminen
ihmisyyden korostaminen
ihmiskuvan syvempi tarkastelu
Renessanssin myötä kriittinen asenne kirjallisuutta kohtaan yleistyi, minkä ansioista oma mielipide uskallettiin tuoda selvemmin esille. Myös kirjallisuuden viihteellisyyden lisääntyminen sekä antiikin myyttien innoittama fantasiointi jättivät jälkensä renessanssin ajan kirjallisuuteen ja sen tyylipiirteisiin. Muun muassa fantasioinnin myötä syntyivät esimerkiksi tietoisesti fantasian maailmasta kertovat pastoraalit.