stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kryptobileet
Aiheesta muualla

CryptoParty Wiki (englanniksi)
CryptoParty Handbook (englanniksi)
Äänitallenne Eric Hughesin puheesta Amsterdamin kryptobileissä. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
YouTube -video, jossa Asher Wolfe puhuu huolistaan yksityisyydestä ja kryptobileiden alkuperästä. (englanniksi)
Mainos kryptobileistä Santiagon kaupungissa.
Esimerkki krptobilemainoksesta. Sähkömekaaninen tietokone taustalla on Yhdysvaltain laivaston Bombe joka auttoi Enigma salauslaitteen kryptoanalysoinnissa toisen maailmansodan aikana.
Käännös suomeksi
Kuola

Kuola tarkoittaa seuraavia asioita:
Yleisnimi

kuola, suun ulkopuolelle valuva sylki
Erisnimi

Kuola, kaupunki Murmanskin alueella Luoteis-Venäjällä
Kuola, valtatie M18 ”Kuola” Luoteis-Venäjällä
Kuolan niemimaa, niemimaa Luoteis-Venäjällä
Kuolan piiri, hallintopiiri Murmanskin alueella
Kuolanvuono, Barentsinmeren lahti Murmanskin alueella
Erisnimen osa

kuola- on  erisnimen osana saamelaiskielten "kalaa" tarkoittavasta sanasta (esimerkiksi pohjoissaameksi guolli) suomenkielisiin paikannimiin lainautunut nimenosa.
Muihin kieliin saamelaiskielistä lainautuneena se esiintyy ainakin kaupungin nimessä Kuola (ven. Ко́ла, Kola) ja siitä johdetuissa nimissä Kuolan niemimaa, Kuolan piiri ja Kuolanvuono.
Suomessa ja lähialueilla suomenkielisiä paikannimiä, joissa nimenosa esiintyy ovat:
Kuolajoki, usean joen nimi Suomessa ja Venäjällä
Kuolajärvi, usean järven tai asutun paikan nimi Suomessa ja Venäjällä
Le Mansin 24 tunnin ajo 2000

Circuit de la Sarthe vuonna 2000
Le Mansin 24 tunnin ajo 2000 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17.–18. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Frank Biela, Tom Kristensen ja Emanuele Pirro
Kuvaputki

Poikkileikkauskuva katodisädeputkesta. 1. elektronitykit, 2. elektronisuihkut, 3. keskityskelat, 4. poikkeutuskelat, 5. anodikaapeli, 6. jakoverkko joka erottaa elektronisuihkut tarkalleen kullekin pikselille, 7. loisteainekerros, 8. lähikuva loisteainekerroksesta (värillinen alue), jakoverkosta (harmaa) ja elektronisuihkuista (jakoverkon reiän läpi tulevat kapeat sektorit).
Television kuvaputki takaa, kuvapuoli alaspäin.
Television kuvaputki takaa, kuvapuoli alaspäin. Putken ympärillä ovat poikkeutuskelat.
Katodisädeputken päässä oleva elektronitykki lähikuvassa.
Juova- ja pystypoikkeutuskelat irrotettuna putkesta ja kuvattuna sisältä.
Periaate, kolme tykkiä vaakarivissä ja maskin pystyraot.
Kuvaputki eli katodisädeputki (CRT, engl. Cathode Ray Tube) on erikoisrakenteinen elektroniputki, jota on 2000-luvun puoleen väliin saakka yleisesti käytetty näyttönä televisioissa ja tietokonenäytöissä sekä elektroniikan mittalaitteissa.
Lähes aina puhuttaessa katodisädeputkesta tarkoitetaan kuvaputkea, mutta tarkkaanottaen kyse on kokonaisesta elektroniputkien luokasta, jossa yhteistä on kiihdytettyjen elektronien suihku katodisäde. Tällaisia ovat kuvaputkien lisäksi esimerkiksi klystroni ja kulkuaaltoputki sekä kameraputki vidicon.
Kuvaputken takaosan elektronitykki lähettää elektronisuihkun, jota poikkeutetaan tyhjiössä joko sähkökentän avulla (esimerkiksi oskilloskoopeissa) tai magneettikentän avulla (esim. kuvaputkitelevisioissa ja kuvaputkinäytöissä). Elektronisuihkun osuessa näyttöpinnan loisteaineeseen osumakohtaan syttyy valopiste, jonka kirkkaus riippuu suihkun voimakkuudesta.
Värikuvaputkissa on kolme erillistä tykkiä, yksi kullekin värille. Värikuvaputken loistepinta koostuu pistematriisista, jossa RGB-järjestelmässä on punaisia, vihreitä ja sinisiä loistepisteitä.  Elektronisuihkut kulkevat erityisen maskin läpi. Sen avulla estetään kutakin osasädettä osumasta muuhun kuin kyseistä väriä muodostavaan loisteainepisteeseen. Maski toimii samalla kuvaputken anodina. Varhaisin ratkaisu oli Delta-järjestelmä ja reikämaski, jossa tykit, reiät ja loisteainepisteet ovat kolmion muodossa. Myöhemmin yleistyi In-Line järjestelmä. Siinä elektronitykit ovat rinnakkain suoralla linjalla, jolloin käytetään rakomaskia ja rakojen muotoisia, virekkäisiä loisteainesauvoja pelkkien pisteiden asemasta. Kuvasta tulee siten tarkempi ja valovoimaisempi. Tällöin kuvaputki on rasterikuvaputki tyyppinen. Toinen tyyppi on vektorikuvaputki, jossa ei ole reikämatriisia vaan katodisäde ohjataan piirtämään kuvioita kuvapinnalle. Sonyn kehittämässä Trinitron-järjestelmässä on In-Line periaate mutta vain yksi tykki, jossa kolme katodia.
Nyttemmin nestekide- ja plasmanäytöt ovat lähes kokonaan syrjäyttäneet kuvaputkitekniikan.
Vuosina 1974–80 Suomen valtio perusti ja laajensi kotimaista kuvaputkiteollisuutta. Kuvaputkitehdas Valcosta odotettiin uutta aluevaltausta, joka olisi laajentanut kotimaista elektroniikkateollisuutta.
Historia

Katodisädeputki oli perustana varhaiselle tietokoneen muistille (Williams-putki) Small-Scale Experimental Machinessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuvaputki Wikimedia Commonsissa
Merkinnän syy: Säteen poikkeutus ja konvergenssi. Historia puuttuu kokonaan.
Lars-Göran Arwidson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lars-Göran Arwidson vuonna 1972. |  Lars-Göran Arwidson vuonna 1972. |  Lars-Göran Arwidson vuonna 1972. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Grenoble 1968 | 4 × 7,5 km viesti |  |
|  Pronssia | Sapporo 1972 | 20 km |  |
Skinnar Lars-Göran Arwidson (s. 4. huhtikuuta 1946 Malung) on ruotsalainen entinen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Lima SKG:tä. Arwidson voitti olympialaisissa kaksi mitalia, pronssia sekä 4 × 7,5 kilometrin viestistä Grenoblesta 1968 että 20 kilometriltä Sapporon kisoista 1972. Hän osallistui vielä Innsbruckin olympialaisiin 1976, joissa hän sijoittui kymmenenneksi 20 kilometrillä ja oli mukana maansa kahdeksanneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.
Myös Lars-Göranin poika Tobias on ampumahiihtäjä.
Lars-Gunnar Pettersson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Calgary 1988 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wien 1987 |  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1986 |  |  |
Lars-Gunnar Pettersson (s. 8. huhtikuuta 1960 Luulaja) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Calgaryn olympialaisissa 1988, Kanada-cupissa 1987 ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden olympiapronssin, yhden maailmanmestaruuden ja yhden MM-hopean. Pettersson edusti kotimaassaan pääsarjatasolla IF Björklöveniä kausina 1980–1987 ja Luleå HF:ää kausina 1987–1994. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 1986–1987 ja oli Elitserienin paras maalintekijä kausina 1986–1987 ja 1988–1989.
NHL-seura Edmonton Oilers varasi Petterssonin vuoden 1980 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella 174. varausvuorolla mutta Pettersson ei koskaan pelannut NHL:ssä.
Leila Lehtinen

Leila Elisabet Lehtinen (s. 25. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Lehtinen toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995. Hänet valittiin eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja hän kuului Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Likiarvo

Numeerisessa matematiikassa luvun x likiarvolla tarkoitetaan mitä tahansa sellaista reaalilukua y, että erotuksen itseisarvo |x−y| on pienempi kuin jokin ennalta määrätty positiivinen arvo. Likiarvoja voidaan käyttää vertailemaan lukujen suuruuksia, jos näitä ei pysty muuten vertailemaan. Toisaalta, vaikka reaaliluvuille x ja y olisi voimassa x < y, voi näiden lukujen likiarvoille olla voimassa y > x. Tällaisten tilanteiden välttämiseksi voidaan monesti arvioida luvun likiarvon tarkkuutta ja tutkia, kuinka suureksi virhe voi korkeintaan kasvaa laskennan aikana.
Monissa fysiikan laskelmissa on tärkeää osata arvioida likiarvoilla. Esimerkiksi paloturvallisuuslaskelmissa on pystyttävä laskemaan, minkä verran rakenteet kestävät mitäkin lämpötilaa. Tällöin jos tukipalkin mittoja ei pystytä laskemaan tarkasti, voidaan laskea, kuinka paljon heikompi palkki kestää, ja näin valita rakennukseen tätä vahvempi palkki.
Lammasoaivin tuulivoimapuisto

| Lammasoaivin tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Enontekiö
Koordinaatit:  68°47′02″N, 21°20′20″E
Valmistunut:  1996 
Laajennettu:  1998 
Rakennuttaja:  Kemijoki 
Omistaja:  Lammasoaivin Voima Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  730–735 m 
Tuulivoimalat:  2 × Bonus B37 (450 kW) , 1 × Bonus B44 (600 kW)
Kapasiteetti:  1,5 MW  
Vuosituotanto:  0,9–3,3 GWh 
 fiLammasoaivin tuulivoimapuisto 
Lammasoaivin tuulivoimapuisto on Lapissa Enontekiön Lammasoaivilla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kolme tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 1,5 megawattia ja vuosituotanto on vaihdellut 0,9–3,3 gigawattitunnin välillä. Tuulivoimapuiston on rakentanut Kemijoki Oy, sen omistaa Lammasoaivin Voima Oy.
Yleistä

Lammasoaivin tunturi sijaitsee aivan Ruotsin rajajoen Könkämäenon vieressä, ja kylien Saarikosken ja Itton välissä. Joen ja tunturin välistä kulkee valtatie 21, josta alkaa tunturin laelle johtava tuulipuiston huoltotie. Tunturin pikkuhuippuja on kaksi. Läntisellä huipulla on yksi ja itäisellä kaksi tuulivoimalaa. Huippujen välimatka on noin 300 metriä. Voimalat sijaitsevat 730–735 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Bonuksen valmistamia. Ensimmäiset kaksi ovat B37/450-mallia, jonka napakorkeus on 35 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä, ja näiden kapasiteetti on 450 kilowattia eli 0,45 megawattia. Viimeinen on B44/600, jonka napakorkeus on 41 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja sen kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Historiaa

Kemijoki Oy käynnisti 1990-luvulla viisivuotisen tutkimusohjelman, jossa kartoitettiin pohjoisen tunturialueiden tuulioloja ja rakennettiin koetuulivoimaloita muun muassa Pelkosenniemen Pyhätunturille. Vuonna 1996 Kemijoki Oy ja Enontekiön kunta perustivat Tunturi-Lapin Tuulivoima Oy:n, joka rakennutti Enontekiön Lammasoaivin laelle tuulivoimapuiston. Sen kaksi ensimmäistä voimalaitosta alkoivat tuottaa sähköenergiaa lokakuussa 1996 ja kolmas, edellisiä suurempi voimala, käynnistettiin marraskuussa 1998 . Lammasoaivin kahden pienemmän tuulivoimalan avulla tutkittiin alkuvuosina tuuliturbiinin siipien lämmittämistä jäätymisen estämiseksi. Silloin testattiin siipien pintaan liimattavien lämmityselementtejä sisältävien muovikalvojen toimivuutta.
Kemijokiyhtiö omisti Lapissa Pyhätunturin, Paljasselän, Lammasoaivin ja Olostunturin tuulivoimalaitokset. Se myi muut paitsi Paljasselän tutkimusvoimalaitoksensa Fortumin tytäryhtiölle Tunturituuli Oy:lle vuonna 1998 tai 1999. Tunturituulen tarkoituksena oli kehittää Lapin tuulivoimaosaamista eteenpäin. Fortum on kuitenkin ollut pettynyt tuulivoimalaitostensa sähköntuotantoon eikä kehittänyt toimialaa eteenpäin.
Tunturituuli myi tuulivoimapuiston Lammasoaivin Voimalle vuonna 2017 . Alkuperäiset tuulivoimalaitokset olivat vuonna 2017 jo noin 20 vuotta vanhat. Vanhentuneiden voimaloiden tilalle suunniteltiin megawattien tehoisia voimalaitoksia. Niiden rinnalle kehitettiin säätövoimaksi paikallista pumppuvoimalaitosta Ala-Kilpisjärven ja Kilpisjärven välille.
Huomioita

↑  Tieto on luettu wikipedian artikkelista Kemijoki Oy, jossa tiedolle on täälläkin mainittu lähde. Lähde on maksullinen eikä kirjoittaja ole voinut sen sanamuotoa itse varmistaa.
Aiheesta muualla

Lammasoaivin tuulivoimala (valokuva)
Laulajan tarina

| Laulajan tarina A>  Aimo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1936–1961
 Julkaistu: 1964
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 40.17
 Levy-yhtiö: Pohjoismaiden Sähkö
A. Aimon muut julkaisut
|   | Laulajan tarina 1964 | Dallapé 1967 |
Laulajan tarina on A. Aimon kokoelma-albumi johon on koottu vanhoja savikiekkokappaleita kahden myöhemmin äänitetyn kappaleen lisäksi. Dallape-orkesteri säestää A. Aimoa.
Kappaleet

Sinitaivas – 2.50
Annabella – 3.00
Kun ruusu aukeaa – 2.47
Luotsi – 2.48
Kotiseudun muistoja – 2.54
Kaukomaita kohti – 3.06
Rantakoivun alla – 2.57
Marusja – 2.43
Tunturisatu – 2.58
Muuttolintujen lähtö – 2.55
Aila – 2.45
Pakolainen – 2.29
Koskenlaskijan laulu – 3.01
Sinut unhoitin pellavatukka – 2.56
Laulajan taival

| Laulajan taival Rauli Badding Somerjoki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974–1986
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): AAB-Tuotanto
 Tyylilaji: rock, pop, iskelmä
 Levy-yhtiö: AAB-Tuotanto
Rauli Somerjoen kokoelma muut julkaisut
| Siniset hetket 1986 | Laulajan taival 1987 | Laulajan taival 2 1988 |
Laulajan taival (AABLP 104 / AABMK 104) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1987. Levystä on olemassa myös cd-versio nimellä Laulajan taival 36 suosikkilaulua vuosilta 1982–86 (AABCD 112), mutta cd:llä on erilainen kappalelistaus.
Kansi AD: Jalasvirta. Kannen valokuva: Stefan Bremer. Takakannen valokuvat: Fred Ohert/Suosikki sekä Markku Lepola.
Laulajan taival sai jatkoa vuonna 1988, kun julkaistiin Laulajan taival 2.
Kappaleet

A-puoli (1. levy)
Tähdet, tähdet
Nukkuja kaunein
Melkein halvaannuin
Moody river
Mä haluan sun
Yksi vaan ei tuu
Kaikki hyvin, mama?
Teinienkeli
B-puoli
Tynnörilintu
Vene
Yön hiljaisuudessa
Kun runotar hän kulkee
Rakkuden kiertokulku
Omista minut
Pellavapää
Surrender: Antaudu, rakkain!
C-puoli (2. levy)
Laivat
Suon kulkija
Kun aika rientää
Hämärän prinsessa
Tahdon
Tosi rakkaus
Mä aion vielä päteä
Turhaan päivät, turhaan yö
D-puoli
Yölinjalla
Eikö juu
Salainen rakkaus
Illan varjoon himmeään
Mä aion istuu vain
Ilta-aurinko
Rakas ruljus
Saanhan viimeisen tanssin
Likhas

Likhas (m.kreik. Λίχας, lat. Lichas) tai Licháda (kreik. Λιχάδα, kath.kreik. Λιχάς, Lichás) voi viitata seuraaviin:
Likhas, Herakleen palvelija kreikkalaisessa mytologiassa
Likhas Spartalainen, Herodotoksen mainitsema henkilö
likhas, antiikin kreikkalainen pituusmitta
Lichas, trilobiittien suku
Licháda, vuori ja -niemi Euboian saarella Kreikassa
Licháda, kylä Euboian saarella Kreikassa
Lichádes, Euboian saariin kuuluva saariryhmä Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Likhas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Likert-asteikko

Likert-asteikko on kyselylomakkeissa käytettävä vastausasteikko. Asteikossa on joukko asenneväittämiä, jotka ilmaisevat sekä kielteistä että myönteistä asennetta kyseiseen kohteeseen,  ja vastaajat arvioivat niitä viisiportaisella asteikolla, jonka vastausvaihtoehdot ovat esimerkiksi:
täysin eri mieltä
jokseenkin eri mieltä
ei samaa eikä eri mieltä
jokseenkin samaa mieltä
täysin samaa mieltä
Väittämät voidaan laatia myös niin, että vastaaja voi ilmoittaa tyytyväisyytensä asiaan (erittäin tyytyväinen - jokseenkin tyytyväinen - ei tyytyväinen eikä tyytymätön - jokseenkin tyytymätön - erittäin tyytymätön) tai arvioi vaikkapa saamaansa palvelua kuvaavia väittämiä asteikolla erittäin hyvä - melko hyvä - ei hyvä eikä huono - melko huono - erittäin huono. Asteikon kehitti Rensis Likert 1930-luvulla. Joskus kyselyissä käytetään neliportaista versiota, josta neutraali vaihtoehto puuttuu.
Lisäksi asteikoissa käytetään vaihtoehtoa 'en osaa sanoa' (EOS) tai 'en osaa sanoa/ei koske minua'. Tämä vaihtoehto ei ole neutraali, Likert-asteikon keskimmäinen vaihtoehto. Valitsemalla vaihtoehdon 'en osaa sanoa' vastaaja ei ehkä tiedä asiasta, hän ei ehkä halua ottaa kantaa tai väittämään annetut vaihtoehdot eivät muutoin kuvaa hänen ajatuksiaan. EOS tulee sijoittaa lomakkeessa Likert-asteikon ulkopuolelle, viimeiseksi vaihtoehdoksi.
Köynnöstattaret

| Köynnöstattaret |
| --- | --- |
 Kiertotatar (Fallopia convolvulus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Köynnöstattaret Fallopia  L.
Katso myös
   Köynnöstattaret Wikispeciesissä   Köynnöstattaret Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Köynnöstattaret eli kiertotattaret (Fallopia) on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 15 lajia sekä muutama lajiristeymä. Köynnöstattaret on aiemmin luokiteltu kuuluviksi suurempaan tatarsukuun, joka on sittemmin jaettu useaksi pienemmäksi tatarsuvuksi. Köynnöstattarien ohella omiksi suvuikseen on eroteltu niveltattaret eli pihatattaret (Polygonum), kosteikkotattaret eli ukontattaret (Persicaria), konnantattaret (Bistorta), röyhytattaret (Aconogonon), kurjentattaret (Koenigia) ja jättitattaret (Reynoutria).
Köynnöstattaret ovat yksi- tai monivuotisia kasveja, joiden varsi on joko hento ja köynnösmäinen tai vankka ja pysty. Köynnöstatarten lehdet ovat ruodillisia ja muodoltaan kolmiomaisia tai herttamaisia sekä hertta- tai nuolityvisiä. Köynnöstatarten kukat ovat kaksineuvoisia sekä usein roikkuvia ja niissä on viisi valkoista, vihertävää tai punertavaa kehälehteä. Emit ovat kolmiluottisia. Köynnöstatarten hedelmä on kolmikulmainen ja musta pähkylä, joka on kehälehtien ympäröimä.
Köynnöstattareihin kuuluvia lajeja ovat olleet Suomessa haitallisiksi vieraslajeiksi luokitellut sahalinintatar eli jättitatar (Fallopia sachalinensis) ja japanintatar (Fallopia japonica) sekä niiden lajiristeymä tarhatatar eli hörtsätatar (Fallopia × bohemica). Tosin nykyisin nämä kolme luokitellaan yleensä jättitatarten (Reynoutria) sukuun.
Lajeja ja lajiristeymiä

Fallopia aubertii – vallitatar
Fallopia baldschuanica – muuritatar
Fallopia convolvulus – kiertotatar
Fallopia dumetorum – pensaikkotatar
Fallopia multiflora – kiinantatar (syn. Reynoutria multiflora)
Nykyisin jättitattareihin (Reynoutria) luokitellut lajit:
Reynoutria × bohemica, syn. Fallopia × bohemica – tarhatatar eli hörtsätatar
Reynoutria compacta, syn. R. japonica var. compacta, Fallopia japonica var. compacta – neidontatar
Reynoutria japonica, syn. Fallopia japonica – japanintatar
Reynoutria sachalinensis, syn. Fallopia sachalinensis – sahalinintatar eli jättitatar
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Köynnöstattaret – Fallopia
Le Mansin 24 tunnin ajo 1991

Circuit de la Sarthe vuosina 1990-2001.
Le Mansin 24 tunnin ajo 1991 oli Le Mansin 24 tunnin kestävyysajon 59. kerta, joka ajettiin 22. ja 23. kesäkuuta 1991 Circuit de la Sarthen radalla.
Kilpailun voitti Mazda 787B -autolla Volker Weidler, Johnny Herbert ja Bertrand Gachot. Sauber-Mercedeksen auto numero 1 oli johdossa lähdöstä 16 tunnin ajan, mutta joutui ajamaan varikolle jäähdytysongelman vuoksi. Auto oli varikolla yli puoli tuntia, mutta joutui keskeyttämään. Mazdan kolmikko siirtyi kärkeen ja voitti kilpailun ensimmäisenä japanilaisena valmistajana.
Lasse Norres

Lasse Norres
Lars ”Lasse” Johan Christian Norres (s. 21. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen musiikki- ja viihdealan vaikuttaja. 1980-luvulla hän toimi suositun Dingo-yhtyeen managerina ja Finnlevyn tiedottajana.  Nykyisin hän työskentelee omassa yrityksessään nimeltä Entertainment Capital Finland Oy (myös Riopop Oy Ltd. / ECF Oy).
Lasse Norres on ollut Lastenklinikoiden Kummit ry:n hallituksen jäsen vuosina 1999–2004. Hän sai vuonna 2006 FHRA (Finnish Hot Rod Association) ry:n kunniakirjan ”Vuoden journalisti”, joka myönnettiin arvokkaasta työstä lajin eteenpäin viemiseksi. Vuonna 2008 hän sai Musiikki & Media -palkinnon 40-vuotisesta elämäntyöstään musiikkialalla.
Norres valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon syksyn 2008 ja 2012 kunnallisvaaleissa kokoomuksen listalta ja hän oli kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2011.
Yksityiselämä

Norreksella on 1990-luvun alussa syntynyt tytär lyhyestä suhteesta kenialaisen naisen kanssa. Norres avioitui heinäkuussa 1994 Tahiti Liljegrenin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vain kaksi vuotta myöhemmin. Norres avioitui uudelleen vuonna 2002 Sari Poutiaisen kanssa ja heillä on yhdessä vuonna 2000 ja 2004 syntyneet lapset.  Perhe on vuodesta 2006 asunut Vantaan Nikinmäessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lasse Norres Wikimedia Commonsissa
Lasse Norres -kotisivu
Likhas (mytologia)

Likhas tuo Nessoksen viitan Herakleelle.
Likhas (m.kreik. Λίχας, lat. Lichas) oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen palvelija. Alkaessaan suorittaa uhrimenoja Herakles pyysi Likhasta tuomaan viitan, jota hän tapasi käyttää juhlamenoissa. Herakleen vaimo Deianeira oli kuitenkin sivellyt viitan Nessoksen myrkytetyllä verellä uskottuaan Nessoksen kertomuksen, jonka mukaan tämän verestä valmistetun juoman lumous elvyttäisi Herakleen rakkauden, jos se joskus hiipuisi. Aineeseen oli kuitenkin kätkettynä petos, sillä Nessoksen veri oli aikanaan saastunut Herakleen Hydran myrkkyyn kastetusta nuolesta. Herakleen puettua viitan ylleen myrkky alkoi polttaa hänen kehoaan. Vaatekappale tarttui niin tiukasti kiinni hänen ihoonsa, että yritykset repiä se pois päältään saivat hänen luunsa paljastumaan näkyviin.
Herakles paiskaa Likhaan mereen.
Kivun piinaama Herakles ryhtyi tuhoamaan ympäristöään silmittömästi: hän juoksi päämäärättömästi ympäriinsä ja kiskoi puita juurineen ylös, kunnes sattumalta huomasi pelästyneen Likhaan, joka oli piiloutunut peloissaan kiven taakse. Toisessa versiossa hän kutsui tätä tuskissaan. Suuttuneena luulemalleen syylliselle hän tarttui syyttömän myrkyntoimittajan jalkaan ja heitti tämän Euboianlahteen. Siellä onneton Likhas muuttui ihmishahmoiseksi kiveksi. Tästä ovat saaneet nimensä Euboian pohjoisosan Licháda-vuori ja -niemi, Lichádan kylä sekä läheiset Lichádes-saaret.
Laulajan taival 2

| Laulajan taival 2 Rauli Badding Somerjoki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1985
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): AAB-Tuotanto
 Tyylilaji: suomirock, iskelmä
 Levy-yhtiö: AAB-Tuotanto
Rauli Somerjoen kokoelma muut julkaisut
| Laulajan taival 1987 | Laulajan taival 2 1988 | Tunteella 1987 |
Laulajan taival 2 (AABLP 106 / AABMK 106) on Rauli ”Badding” Somerjoen vuonna 1988 julkaistu kokoelma-albumi, joka on jatkoa edellisvuonna ilmestyneelle Laulajan taival -kokoelmalle. Laulajan taival 2 sisältää enemmän 1970-luvun rock-kappaleita kuin sen edeltäjä.
Kappaleet

A-puoli (1. levy)
Yö kanssas sun
Tällainen hupsu
Moikataan kun tavataan
Paras haihtua vaan
Mä jäin kii
Ja rokki soi
Muista hyviä aikoja
B-puoli
Aamuöiseen sateeseen
Näin käy rock & roll
Oi kuu
Paratiisi
Mun sormuksein
Fiilaten ja höyläten
Kumppani armain
C-puoli (2. levy)
Suukko vain
(Mari naapurin) hänen viimeisin
Liikaa viinaa
Bensaa suonissa
Ikkunaprinsessa
Kuihtuu kesäinen maa
Sua rakastan silti
D-puoli
Pinoccio
Teinienkeli
Enkelikasvot
Kukkolaulu
Ensimmäisenä iltana
Nuori rakkaus
Lähdön hetkellä
Le Mansin 24 tunnin ajo 1988

Circuit de la Sarthe vuonna 1988
Le Mansin 24 tunnin ajo 1988 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 11.–12. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Jaguarilla ajaneet Jan Lammers, Johnny Dumfries ja Andy Wallace
Kilpailussa saavutettiin ensimmäistä kertaa yli 400km/h nopeus kuusi kilometriä pitkällä Mulsannen suoralla.