stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusa
Tunnettuja henkilöitä

1800-luvulla syntyneitä kuusaalaisia olivat kauppias Eino Häyrinen ja Neuvostoliiton johtoon edennyt Otto-Wille Kuusinen. Tunnettuja Kuusassa vaikuttaneita henkilöitä ovat Kuusassa opettajina toimineet Vilho Tynkkynen ja hänen puolisonsa Lempi Tynkkynen sekä tutkija ja tohtori Pentti Hänninen.
Tunnetuimmat 1900-luvulla syntyneet kuusalaiset ovat toimittaja Anna-Kaisa Hermunen (o.s. Hänninen) ja hänen sisarensa, ensimmäisenä naisena maanviljelysneuvoksen arvonimen saanut agronomi Marja Kallio (o.s. Hänninen), sekä Kuusan kanavateatterin isä Erkki Kauppinen, suuren yleisön paremmin tuntema Asseri Kantonen Pirunpelto-televisiosarjasta.
Aiheesta muualla

Karttatiimin sivut Kuusa, Tervatehdas, Leinola, Kuusvesi (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoja kyläyhdistyksestä ja valokuvia Kuusasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Varjola
Vanhakartta.fi -sivustolla olevia Kuusankosken karttoja: vuosien 1873/1872/1896 kartta, vuoden 1827 kartta, ilman vuosilukua oleva kartta
Kuusa Karttapaikan kartalla
Krypton (planeetta)

Krypton on fiktiivinen planeetta DC-universumissa. Se on Teräsmiehen ja Terästytön kotiplaneetta. Sen keksivät Teräsmiehen luojat Jerry Siegel ja Joe Shuster, ja se esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvissa vuonna 1938. Planeetta on nimetty samannimisen alkuaineen mukaan.
Historiaa

Modernin version mukaan Krypton oli suurin piirtein Maapallon kokoinen, ja se sijaitsi noin kuuden miljoonan valovuoden päässä Maasta. Krypton kiersi punaista aurinkoa, Raoa. Kryptonilaisten tiede oli meitä edistyneempää: esimerkiksi heillä oli itsestään klooneja, joista voitiin ottaa varaosia alkuperäiseen yksilöön.
Kryptonin aurinko, Rao, on punainen, ja tämä yhdessä planeetan (Maapalloon verrattuna) noin kaksinkertaisen painovoiman kanssa aiheuttaa sen, että kryptonilaisilla on Maapallon ja sitä vastaavien aurinkokuntien piirissä yliluonnolliset voimat.
Kryptonin tuho

Teräsmiehen isä Jor-El oli planeetan johtavia tiedemiehiä. Hän huomasi, että planeetta oli tuhoutumassa epävakaan ytimensä vuoksi, mutta kun hän yritti varoittaa johtajia vaarasta, häntä ei uskottu. Niinpä Jor-El lähetti poikansa, Kal-Elin, avaruuskapselissa kohti Maata, jotta tämä pelastuisi.
Selvinneet

Teräsmies (Kal-El)
Terästyttö (Kara Zor-El)
Kenraali Zod (Teräsmiehen vihollinen)
Brainiac (Teräsmiehen vihollinen, tietokone-androidi. Smallville-televisiosarjassa ja vuoden 1996 piirretyissä kotoisin Kryptonilta.)
Osmo Schultz

Osmo Juhani Schultz (14. maaliskuuta 1921 Ristiina – 2. tammikuuta 2007) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Schultzin vanhemmat olivat vanginvartija Lars Johannes Ilmari Schultz ja farmaseutti Signe Thyra Maria Laine ja puoliso vuodesta 1943 Vappu Eliina Hämäläinen. Schultz tuli ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1940 ja valmistui agronomiksi maitotaloustieteen alalta 1949. Hän oli Pohjois-Savon meijeriliiton konsulentti 1949–1950, Savo-Karjalan meijeriliiton toiminnanjohtaja Mikkelissä 1951–1956, Valion Kouvolan meijerin isännöitsijä 1956–1957, Iisalmen Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1957–1961 ja Valion Kouvolan konttorin johtaja 1961–1982. Schultzilla oli myös luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1955). Kauppaneuvoksen arvonimen Schultz sai 1981.
John Taverner

John Taverner (n. 1490 Lincolnshire, Englanti – 18. lokakuuta 1545 Boston, Lincolnshire) oli englantilainen säveltäjä. Hän sävelsi pääasiassa vokaalimusiikkia, kuten messuja ja motetteja.
Taverner syntyi Lincolnshiressa. 1520-luvun alussa hän sai töitä kirkossa Tattershallissa. Vuonna 1526 hänestä tuli kuoromestari Oxfordissa. Vuonna 1528 hänet vangittiin harhaoppisuudesta ja kaksi vuotta myöhemmin hän lähti Oxfordista.
Peter Maxwell Davies on säveltänyt Tavernerin elämästä oopperan.
Aiheesta muualla

HOASM: John Taverner (englanniksi)
Kreikkalainen ja roomalainen Egypti

Reliefi Esnassa sijaitsevasta kreikkalais-roomalaisesta Khnumin temppelistä.
Esidynastinen Egypti
Egyptin protodynastinen kausi –3150 eaa.
Muinainen Egypti
Varhaisdynastinen kausi 3150–2686 eaa.
Vanha valtakunta 2686–2181 eaa.
Ensimmäinen välikausi 2181–2055 eaa.
Keskivaltakunta 2055–1650 eaa.
Toinen välikausi 1650–1550 eaa.
Uusi valtakunta 1550–1069 eaa.
Kolmas välikausi 664–332 eaa.
Myöhäiskausi 664–332 eaa.
Egyptin historia Persian vallan alla
Kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Ptolemaiosten valtakunta 332–30 eaa.
Aegyptus 30 eaa.–641 jaa.
Sassanidien Egypti 619–629
Egyptin keskiaika
Rashidun-kalifaatti 641–661
Umaijadikalifaatti 661–750
Abbasidikalifaatti 750–935
Tulunidit 868–905
Ikhshididit 935–969
Fatimidit 969–1171
Aijubidit 1171–1250
Mamelukkien sulttaanikunta 1250–1517
Osmanien Egypti
Egyptin eyalet 1517–1867
Ranskan miehitys 1798–1801
Muhammad Alin dynastia 1805–1953
Egyptin kediivikunta 1867–1914
Moderni Egypti
Britannian valta Egyptissä 1882–1922
Egyptin sulttaanikunta 1914–1922
Egyptin kuningaskunta 1922–1953
Egyptin tasavalta 1953–1958
Yhdistynyt arabitasavalta 1958–1961/1971
Egyptin arabitasavalta 1971–
Kreikkalainen ja roomalainen Egypti on ajanjakso Egyptin historiassa. Kreikkalaiset ja roomalaiset hallitsivat Egyptiä vuosina 332 eaa. – 639 jaa. Aleksanteri Suuri valtasi Egyptin vuonna 332 eaa. ja hänen kuoltuaan hänen seuraajansa nimittivät Egyptin hallitsijaksi Ptolemaioksen, joka myöhemmin julistautui Egyptin kuninkaaksi. Ptolemaioksen hallitsijasuvun jäsenet hallitsivat Egyptiä aina vuoteen 30 eaa, jolloin roomalaiset valtasivat Egyptin ja tekivät siitä provinssin nimeltä Aegyptus. Arabit valtasivat Egyptin Itä-Roomalta vuosina 639–641.
Hellenistinen Egypti

Ennen vuotta 332 eaa. Egypti oli osa Persian valtakuntaa. Egyptiläiset olivat kapinoineet persialaisia vastaan monta kertaa. Kun Aleksanteri Suuren joukot saapuivat Egyptiin vuonna 332 eaa, kukistettuaan kuningas Dareios III:n, ottivat egyptiläiset heidät vastaan vapauttajina. Egyptissä Aleksanteri Suuri vieraili Memfiissä ja Amon-jumalan temppelissä, joka sijaitsi keskellä autiomaata. Aleksanteri perusti Egyptiin uuden kaupungin Aleksandrian. Aleksanteri nimitti useita kreikkalaisia ja makedonialaisia korkeisiin virkoihin ennen kuin hän itse lähti Egyptistä vuonna 331 eaa. Egyptin käskynhaltijaksi jätettiin Kleomenes.
Kun Aleksanteri kuoli vuonna 324 eaa., hänen seuraajansa eli diadokit jakoivat Aleksanterin valtakunnan keskenään. Egyptin satraapiksi valittiin Ptolemaios, joka oli ollut yksi Aleksanterin läheisimmistä ystävistä. Pian diadokien välille syntyi sotia, joihin Ptolemaios otti osaa. Ptolemaios julistautui kuninkaaksi vuonna 306 eaa ja perusti niin sanotun Ptolemaioksen hallitsijasuvun. Kaikki hallitsijasuvun miespuoliset jäsenet ottivat nimekseen myös Ptolemaios. Hallitsijasuvun jäsenet omaksuivat myös egyptiläisten faaraoiden tavan mennä naimisiin lähisukulaistensa kanssa. Kuninkaat hallitsivatkin yleensä yhdessä vaimonsa kanssa. Berenike III hallitsi myös Egyptiä yksin, ilman miespuolista hallitsijakumppania.
Ptolemaiokset eivät aluksi sekaantuneet egyptiläisten uskonnon harjoittamiseen. Pian he kuitenkin omaksuivat muinaisten faaraoiden tavat. Hellenistisellä ajalla Egyptiin muutti paljon kreikkalaisia. Ptolemaios II ja III kreikkalaisille veteraaneille maatilkkuja ja kreikkalaisia kolonioita ja varuskuntia perustettiin ympäri maata. Kreikkalaiset muodostivat Egyptissä yläluokan, jolla oli omat lakinsa ja tapansa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikkalainen ja roomalainen Egypti Wikimedia Commonsissa
PANNAfootball

Panna-football on jalkapallosta kehitetty taitopeli, jossa pelaajilta vaaditaan äärimmäistä koordinaatiota sekä pallon hallintaa. Laji on lähtöisin Surinamesta. Peliä pelataan enimmäkseen kaduilla ja kentillä enimmäkseen Alankomaissa ja Britanniassa. Pannaa pelataan joko 1v1 tai 2v2 -pelinä.
Säännöt

Pannan voittaja: Kaksi paria aloittaa pelaamisen ja voittaja jää häkkiin, hävinnyt ulos odottamaan vuoroaan. Uusi pari sisään, sama systeemi. Sovitun minuuttiajan tai pelien lukumäärän jälkeen katsotaan kuka jää voittajana eli "pannan kuninkaana" häkkiin.
Pannassa käytetään lähes samanlaisia sääntöjä kuin normaalissa jalkapallossa. Pelissä on myös fair play -periaate. Pannamaali, eli pallo vastustajan jalkojen välistä maaliin, päättää pelin heti. Peliaika on kolme minuuttia ja jos ottelussa ei tule pannamaalia, pelin voittaa se, jolla on enemmän pisteitä pelin loppuessa. Jos taas peli päättyy tasapeliin peliaikaa tulee yksi minuutti lisää tai voittaja arvotaan.
Säännöt > Lajin erityissääntöjä

Pelin aloitus: Häkkiin viimeksi tullut pelaaja/joukkue aloittaa. Maalia ei lasketa ellei pelissä ole tehty yhtä syöttöä tai vastustaja ole koskenut palloa.
Maalin jälkeen aloittaminen: Pallo otetaan ulos maalista ja jatketaan normaalisti.
Pallo ulos häkistä: Pallo heitetään keskelle kenttää kevyesti ja pallo on pelattavissa maahan kosketuksesta lähtien.
Käsivirhe: Jos käsivirhe ei vaikuta peliin, ottelu jatkuu normaalisti. Mikäli palloa pelataan tarkoituksellisesti kädellä, vastustaja saa maalin.
Areenan reunojen käyttö: Niistä saa ottaa tukea tarvittaessa, mutta lähinnä ne on tarkoitettu pallon pelaamista varten.
Pelipallo: Pelipallona käytetään futsalpalloa, sillä se soveltuu hyvin lajiin.
Peliareena

Peliareena on pyöreä 6-metrinen häkki, jossa on pienet maalit kummallekin joukkueelle. Käytössä on ollut erimuotoisia sekä kokoisia pienpeli-areenoita.
John Hurt

| John Hurt |
| --- | --- |
 John Hurt vuonna 2015
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Vincent Hurt
Syntynyt: 22. tammikuuta 1940 Chesterfield, Derbyshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 25. tammikuuta 2017 (77 vuotta) Norfolk, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  Ann Rees Meyers
Näyttelijä
Aktiivisena:  1961–2017
Merkittävät roolit:  1984 Alien – kahdeksas matkustaja Elefanttimies Keskiyön pikajuna
Palkinnot
 Berlin International Film Festival - Special Teddy (2009)  DVDX Award (2003)  FIPRESCI Prize - Special Mention (1997)  Evening Standard British Film Award (1985)  International Fantasy Film Award (1985)  Golden Globe (1981)  BAFTA Film Award (1979, 1981)  Baftan televisiopalkinnot (1976) 
Aiheesta muualla
johnhurt.co.uk
IMDb 
Elonet
John Vincent Hurt (22. tammikuuta 1940 Chesterfield, Derbyshire, Englanti – 25. tammikuuta 2017 Norfolk, Englanti) oli englantilainen näyttelijä.
Hurt näytteli muun muassa epämuodostunutta John Merrickiä elokuvassa Elefanttimies (1980), syyttömänä kuolemaan tuomittua Timothy Evansia elokuvassa Rillingtonin kuristaja (1971) ja hermoheikkoa Maxia tositapahtumiin perustuvassa Keskiyön pikajunassa (1978). Hän sai Oscar-ehdokkuuden vuonna 1978 parhaasta miessivuosasta. Muita Hurtin rooleja on päähenkilö Winston Smith George Orwellin romaanin Vuonna 1984 filmatisoinnissa 1984 (1984), herra Ollivander J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjojen elokuvasovituksissa Harry Potter ja viisasten kivi (2001), Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 ja osa 2 sekä diktaattori Adam Sutler Alan Mooren sarjakuvaromaaniin perustuvassa elokuvassa V niin kuin verikosto (2005). Hurt esitti myös professori Harold ”Ox” Oxleya Steven Spielbergin seikkailuelokuvasarjan neljännessä osassa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta (2008).
Eräs Hurtin tunnetuimmista rooleista lienee loismaisen avaruushirviön isännäksi joutuva astronautti Kane elokuvassa Alien – kahdeksas matkustaja (1979). Hän on näytellyt myös elokuvissa Hellboy (2004) ja Hellboy II: The Golden Army (2008). Ääninäyttelijänä häntä on kuultu muun muassa Disney-animaatiossa Hiidenpata (1985) Hornansarvena, Richard Adamsin kirjojen animaatiofilmatisoinneissa – Ruohometsän kansan (1978) Pähkinänä ja The Plague Dogsin (1982) Nipsuna – sekä televisiosarjassa Merlin (2008–2012) lohikäärme Kilgarrahina. Hän näytteli tohtoria Doctor Who -sarjan 50-vuotisjuhlajaksossa vuonna 2013 yhdessä David Tennantin ja Matt Smithin kanssa.
Hurt nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikuntaan vuonna 2004.
Hän esiintyi myös teatterissa.
Aiheesta muualla

John Hurt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Hurt Elonetissä.
John Hurtin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
John Hurt remembered by John Boorman (Guardian)
John Hustonin filmografia

Tämä on John Hustonin filmografia.
John Huston vuonna 1972.
Omat ohjaukset

Taulukoissa on lisäksi mainittu muut työt:
näyttelijänä (N)
käsikirjoittajana (K)
tuottajana (T)
| Vuosi | Nimi | N | K | T |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1941 | Maltan haukka | — |  K  | — |  |
| 1942 | Tässä meidän elämässämme (In This Our Life) | — | — | — |  |
| 1942 | Yli Tyynenmeren (Across the Pacific) | — | — | — |  |
| 1945 | San Pietron taistelu (The Battle of San Pietro) | — | — | — |  |
| 1948 | Sierra Madren aarre | — |  K  | — |  |
| 1948 | Myrskyvaroitus | — |  K  | — |  |
| 1949 | Yö Kuuban yllä (We Were Strangers) | — |  K  | — |  |
| 1950 | Asfaltti­viidakko | — | — | — |  |
| 1951 | Kunnian kentällä  | — |  K  | — |  |
| 1951 | Afrikan kuningatar | — |  K  | — |  |
| 1953 | Punainen mylly | — |  K  | — |  |
| 1953 | Afrikan aarre | — |  K  | — |  |
| 1956 | Moby Dick – valkoinen valas | — |  K  |  T  |  |
| 1957 | Kuka tietää, Mr. Allison? (Heaven Knows, Mr. Allison) | — |  K  | — |  |
| 1958 | Barbaari ja geisha (The Barbarian and the Geisha) | — | — | — |  |
| 1958 | Taivaan juuret (The Roots of Heaven) | — | — | — |  |
| 1960 | Leppymättömät | — | — | — |  |
| 1961 | Sopeutumattomat | — | — | — |  |
| 1962 | Freud – salatut intohimot | — | — | — |  |
| 1963 | Yhdestoista murha (The List of Adrian Messenger) | — | — | — |  |
| 1964 | Liskojen yö | — |  K  |  T  |  |
| 1966 | Raamattu – alussa loi Jumala... |  N  | — | — |  |
| 1967 | Heijastuksia kultaisessa silmässä | — | — | — |  |
| 1967 | Casino Royale | — | — | — |  |
| 1969 | Syntinen Davey (Sinful Davey) | — | — | — |  |
| 1969 | A Walk with Love and Death |  N  | — | — |  |
| 1970 | Kremlin kirje (The Kremlin Letter) | — | — | — |  |
| 1972 | Fat City – kova kaupunki | — | — |  T  |  |
| 1972 | Roy Bean – piru mieheksi | — | — | — |  |
| 1973 | Mackintoshin joukoissa (The Mackintosh Man) | — | — | — |  |
| 1975 | Seikkailujen sankarit (The Man Who Would Be King) | — |  K  | — |  |
| 1979 | Wise Blood – levoton veri | — | — | — |  |
| 1980 | John Hustonin Tuomitut (Phobia) | — | — | — |  |
| 1980 | Pako voittoon | — | — | — |  |
| 1982 | Annie | — | — | — |  |
| 1984 | Tuli­vuoren juurella (Under the Volcano) | — | — | — |  |
| 1985 | Prizzin kunnia | — | — | — |  |
| 1987 | Muistot | — | — | — |  |
Lyhyet dokumenttielokuvat
| 1943 | Report from the Aleutians | — | — | — |  |
| 1946 | Tulkoon valkeus (Let There Be Light) | — | — | — |  |
Työskentely muiden elokuvissa

| Vuosi | Nimi | N | K |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930 | The Storm | — |  K  |  |  |
| 1931 | A House Divided | — |  K  |  |  |
| 1932 | Murders in the Rue Morgue | — |  K  |  |  |
| 1938 | Salaisia voimia (The Amazing Dr. Clitterhouse) | — |  K  |  |  |
| 1938 | Jezebel | — |  K  |  |  |
| 1939 | Vapauden­sankari Juarez (Juarez) | — |  K  |  |  |
| 1940 | Tri Ehrlichin taikakuula (The Story of Dr. Ehrlich’s Magic Bullet) | — |  K  |  |  |
| 1941 | High Sierra | — |  K  |  |  |
| 1941 | Kersantti York | — |  K  |  |  |
| 1946 | Tappajat (The Killers) | — |  K  |  |  |
| 1946 | Kolme muukalaista (Three Strangers) | — |  K  |  |  |
| 1963 | Kardinaali |  N  | — |  |  |
| 1968 | Candy |  N  | — |  |  |
| 1969 | De Sade |  N  | — |  |  |
| 1970 | Myra – herkkua helmoissa (Myra Breckinridge) |  N  | — |  |  |
| 1970 | Verilöyly (La spina dorsale del diavolo) |  N  | — |  |  |
| 1971 | Mies erä­maasta (Man in the Wilderness) |  N  | — |  |  |
| 1971 | The Bridge in the Jungle |  N  | — |  |  |
| 1973 | Taistelu apinoiden planeetasta (Battle for the Planet of the Apes) |  N  | — |  |  |
| 1974 | China­town |  N  | — |  |  |
| 1975 | Teräshermo |  N  | — |  |  |
| 1975 | Tuuli ja leijona (The Wind and the Lion) |  N  | — |  |  |
| 1977 | Lonkerot (Tentacoli) |  N  | — |  |  |
| 1978 | Helvetti 1943 (Il grande attacco) |  N  | — |  |  |
| 1978 | The Bermuda Triangle |  N  | — |  |  |
| 1978 | Vaara uhkaa, Angela (Angela) |  N  | — |  |  |
| 1979 | Vierailija (Il visitatore) |  N  | — |  |  |
| 1979 | Kyltymättömät (Winter Kills) |  N  | — |  |  |
| 1980 | Head On |  N  | — |  |  |
| 1983 | A Minor Miracle |  N  | — |  |  |
| 1984 | Lemmen­sairas lääkäri (Love­sick) |  N  | — |  |  |
| 1986 | Momo |  N  | — |  |  |
| 1988 | Mr. North | — |  K  |  |  |
Televisioelokuvat
| 1976 | Sherlock Holmes in New York |  N  | — |  |  |
Ääninäyttelijänä
| 1985 | Hiiden­pata |  N  | — |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Huston Wikimedia Commonsissa
John Huston Elonetissä.
John Huston Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
PHMG

| PHMG |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  polyheksametyleeniguanidiini
CAS-numero:  57028-96-3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (-CH2CH2CH2NHCHNHCH2CH2CH2CH2)n
Liukoisuus veteen:  liukenee veteen
PHMG on biosidinen desinfiointiaine, jonka vaikutus perustuu sen voimakkaaseen kationiseen varaukseen fysiologisella pH-alueellaselvennä. Positiivisesti varautunut PHMG-molekyyli kiinnittyy elävän solun negatiivisesti varattuun solukalvoon. PHMG estää solukalvon toimintaa, muun muassa sokerimolekyylien oton ravintoliuoksesta soluun. Bakteerit ovat herkempiä kuin homeet (sienet). Nisäkässolut ovat herkempiä PHMG:n toksiselle vaikutukselle kuin mikrobisolut, keuhkosolut erityisen herkkiä. PHMG aiheuttaa keuhkosolujen nekroottisen kuoleman jo 2 ppm (2 mg/litra) pitoisuudessa, kun homesienet yleisesti kestävät 50–200 ppm pitoisuuksia.
Suun kautta otettuna PHMG ei ole kovin myrkyllistä, mutta se on hengitysmyrkyllinen aiheuttaen sekä koe-eläimissä että ihmisellä pienten keuhkoputkien (bronkioolit) nekroottisen tuhoutumisen. Tästä seuraa keuhkoputkien interstitiaalikudoksenselvennä tulehdus ja keuhkofibroosi. Keuhkofibroosista seuraa keuhkojen hapenottokyvyn pysyvä alentuminen. PHMG osoitettiin aiheuttajaksi Etelä-Koreassa sattuneisiin vammautumisiin ja kuolemantapauksiin liittyen sen käyttöön asuntojen sisäilman kostuttimissa .
PHMG:tä on aiemmin käytetty 200–5 000 ppm vesiliuoksena ihon ja instrumenttien desinfiointiin. Euroopan komissio kielsi 1.2.2013 alkaen PHMG:n käytön Euroopan unionin maissa kaikilla sen aiemmilla sovellusalueilla.
Euroopan komissio on kieltänyt PHMG:n markkinoille saattamisen ja käytön kaikissa biosidisissä käytöissä.
Aiheesta muualla

ChemBlink: Polyhexamethyleneguanidine hydrochloride (englanniksi)
John Nash

John Nash voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
John Forbes Nash Jr. (1928–2015), yhdysvaltalainen matemaatikko ja talousnobelisti
John Nash (1752–1835), englantilais-walesilainen arkkitehti
John Nash (1893–1977), englantilainen kuvataiteilija, kuvittaja ja graafikko
John ”Johnny” Nash (1940–2020), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
John Nash Round, englantilainen arkkitehti, jonka aktiivinen kausi oli Kentissä 1800-luvun puolivälissä
John Nash Ott, yhdysvaltalainen ajastetun ynnä muun erikoiskuvauksen kehittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Nash”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orquestra Metropolitana de Lisboa

Orquestra Metropolitana de Lisboa (OML) on vuodesta 1992 lähtien toiminut portugalilainen sinfoniaorkesteri. Sen perusti AMEC-seura (Associação Música, Educação e Cultura).
Orkesterin ylikapellimestarina toimii Álvaro Cassuto.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
John Myles-Mills

| John Myles-Mills> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1966 (ikä 58) Ghana
Yleisurheilija
Pituus:  180 cm
Paino:  68 kg
Laji:  pikajuoksu
Ennätykset:  60 metrin juoksu: 6,58 100 metrin juoksu: 10,21 (1988) 200 metrin juoksu: 20,69 (1993)
| Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Ghana> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 1989 | 60 metrin juoksu |  |
John Myles-Mills (s. 19. huhtikuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt ghanalainen pikajuoksija. Hän saavutti vuoden 1989 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 60 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Myles-Miles juoksi 60 metrillä ajan 6,58 (sisäradoilla), 100 metrillä ajan 10,21 vuonna 1988 ja 200 metrillä ajan 20,69 vuonna 1993.
Olli-Pekka Äijälä

| Olli-Pekka Äijälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sälö
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seurat:  Imatran Ketterä (II-div./I-div.)
Olli-Pekka Äijälä (s. 11. marraskuuta 1965) on suomalainen maalivahtivalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan I-divisioonaa Imatran Ketterässä ja nuorten SM-liigaa SaiPassa.
Valmentajana Äijälä on ollut mukana voittamassa hopeaa nuorten MM-kisoista. Hän on toiminut myös SaiPan liigajoukkueen maalivahtivalmentajana. Lisäksi Äijälä on ollut Suomen maalivahtivalmentajana Euroopan Nuorten Olympiafestivaaleissa 2005 Montheyssa, Sveitsissä.
Paintola

Paintola on suomalainen sukunimi, jonka edustajia on alle 100 henkilöä (2017). Nimi on suomennettu 1930-luvun nimien suomalaistamiskampanjan aikaan nimestä Paulson/Paulsson (molempaa kirjoitusasua esiintyy historiassa). Vanha, alun perin kauppias- ja tehtailijasuku 1800-luvulla yritykset Sääminki /Pietari /Helsinki.
Korko

Korko on rahan hinta eli rahalainan antajalle maksettava korvaus ajalta, jolloin lainattu raha ei ole lainan antajan käytössä.
Rahoitusmarkkinoilla sijoittajalla on pääomaa, jolle sijoittaja etsii tuottavaa sijoituskohdetta. Lainan ottajalla on tuottava sijoituskohde, mutta ei pääomaa. Rahoitusmarkkinoilla lainan antajan ja ottajan tarpeet kohtaavat, ja rahalle syntyy hinta: korko.
Muita perusteluja koron syntymiselle ovat inflaatio (eli makrotaloudellinen rahan ostovoiman aleneminen) ja vaihtoehtoiskustannus (eli rahalla voi tehdä jotain muutakin kuin lainata).
Historia

Historioitsija Paul Johnsonin mukaan hyödykkeiden, kuten siementen tai eläinten, lainaaminen korkoa vastaan oli yleistä Lähi-idän kulttuureissa jo 5000 eaa. Koska siemenet ja eläimet pystyivät lisääntymään, koron periminen katsottiin oikeutetuksi. Muinaisilla juutalaisilla tosin oli uskonnollinen koronkiskonnan kielto (נשך NeSheKh).
Abstrakti kirjoitustaito keksittiin Sumerissa kirjanpitoa varten. Vuoden 3000 eaa. tienoilla nuolenpääkirjoituksella pidettiin kirjaa hyödykkeiden vaihdosta ja pian myös veloista, ensimmäisistä kirjallisista sopimuksista.
Ensimmäinen tunnettu korkoa korolle -velkakirjakin on Sumerin Urukista, noin vuodelta 2400 eaa. Korko oli noin 20 % vuodessa. Koron korko teki maatalouden mahdolliseksi, kun esimerkiksi siemeniä saattoi lainata ja sadon jälkeen palauttaa korkojen kanssa. Rahan kehityttyä viljan sijaan maksu saatettiin suorittaa rahalla. Koron korko auttoi ratkaisevasti kaupungistumistakin.
Määritelmiä

Korkokanta tarkoittaa prosenttilukua, joka ilmoittaa, montako prosenttia pääoma kasvaa korkojakson aikana. Korkokanta ilmoitetaan useimmiten vuosikorkona eli korkojakso on yksi vuosi. Vuosikorkoa merkitään selvyyden vuoksi myös per annum eli p.a.
Korkojakso tarkoittaa ajanjaksoa, jolta korko lasketaan. Korkojakso on tavallisesti yksi vuosi riippumatta siitä, kuinka pitkä on tarkasteltava ajanjakso kuten laina-aika tai talletusaika.
Kiinteä korko tarkoittaa korkokantaa, joka ei muutu laina- tai talletusaikana.
Vaihtuva korko tarkoittaa, että korkokanta riippuu jostain toisesta korosta eli viitekorosta. Vaihtuva korko voi muuttua kesken laina- tai talletusajan.