stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
To Travel for Evermore
Kokoonpano

Erik Ravn – kitara, basso, kosketinsoittimet, laulu
Rune S. Brink – kosketinsoittimet
Henrik Flyman – kitara
Morten Sørensen – rummut
Kristian "Krille" Andrén – laulu
Esiintyvät muusikot:
Lorenzo Deho – basso
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

To Travel for Evermore Discogsissa. (englanniksi)
Albumi To Travel for Evermore Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Winter Wake

| The Winter Wake Elvenking |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006 Sherpa-studio, Italia
 Julkaistu: 21. maaliskuuta 2006
 Tuottaja(t): Damnagoras & Aydan
 Tyylilaji: folk metal, power metal
 Kesto: 51.46
 Levy-yhtiö: AFM
Elvenkingin muut julkaisut
| Wyrd 2003 | The Winter Wake 2006 | The Scythe 2007 |
The Winter Wake on Elvenkingin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2006.
Kappaleet

Trows Kind – 5.57
Swallowtail – 4.26
The Winter Wake – 4.19
The Wanderer – 4.54
March of Fools – 5.46
On the Morning Dew – 3.30
Devil's Carriage – 4.04
Rats are Following – 4.37
Rouse Your Dream – 4.48
Neverending Nights – 7.01
Disillusion's Reel – 2.19
Kappaleet > Bonuskappaleet

Penny Dreadful – 3.11 (Skyclad -cover)
Petalstorm – 4.49 (Japanin bonus)
Kokoonpano

Damnagoras – laulu
Aydan – kitara ja taustalaulu
Gorlan – basso
Elyghen – viulu ja kosketinsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Schmier (Destruction) – laulu ("The Winter Wake")
Nino Laurenne (Thunderstone) – 2. kitarasoolo ("Trows Kind")
Jarpen – 2. kitarasoolo ("The Winter Wake")
Pauline Tacey – sopraanolaulu ("March of Fools" ja "Disillusion's Reel")
Laura De Luca – laulu ("On the Morning Dew")
Isabella "Whisperwind" Tuni – keijun ääni ("Trows Kind")
Umberto Corazza – huilut
Damnagoras – pääkitara ("Neverending Nights")
Kokoonpano > Vierailevat muusikot > Kuoro

Pauline Tacey, Laura De Luca, Giada Etro, Isabella Tuni, Claudio Coassin, Damnagoras, Aydan, Elyghen – kuorolaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot > Jousikvartetti

Eleonora Steffan – viulu
Attilio Zardini – viulu
Elyghen – viulu
Marco Balbinot – sello
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 6½/10
Aiheesta muualla

The Winter Wake Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Winter Wake Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tornjak

| Tornjak |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Bosnia ja Hertsegovina/  Kroatia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 23
Rodun syntyaika:  hyvin vanha rotu
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartijakoira, maatilojen vahtikoira
Elinikä:  12–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Bosnian and Herzegovinian - Croatian Shepherd Dog, berger de Bosnie-Herzegovine et de Croatie, Bosnisch-Herzegowinischer-Kroatischer Schäferhund, pastor de Bosnia y Herzegovina - Croacia
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat #355
Ulkonäkö
Paino:  uros 35–50 kg narttu 28–40 kg
Säkäkorkeus:  uros 65–70 cm narttu 60–65 cm - kahden sentin poikkeama sallitaan
Väritys:  vaihteleva, tavallisesti valkoinen merkein
Tornjak
Tornjak eli FCI:n mukaan "bosnialaiskroatialainen paimenkoira" (kroatiaksi bosanskohercegovački i hrvatski pastirski pas) on Bosnia ja Hertsegovinasta sekä Kroatiasta kotoisin oleva suurikokoinen paimenkoirarotu.
Ulkonäkö

Tornjak on suurikokoinen, voimakas ja ruumiinrakenteeltaan lähes neliömäinen koira. Turkki on paksu ja melko pitkä, aluskarva hyvin tiheää. Päässä ja raajoissa karva on lyhyempää. Väriltään tornjak on tavallisesti valkoinen, jossa on vaihtelevan värisiä laikkuja. Väri voi kuitenkin vaihdella lähes puhtaan valkoisesta miltei mustaan.
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan tornjak on ystävällinen, tottelevainen, oppimiskykyinen ja rauhallinen. Se käyttäytyy arvokkaasti ja puolustaa rohkeasti sen vastuulle jätettyä omaisuutta. Vieraita kohtaan tornjak käyttäytyy epäluuloisesti, mutta on hyvin kiintynyt läheisiin ihmisiin.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Alkuperä

Tornjak on kehitetty Balkanin vuoristoalueilla käytetyistä laumanvartijakoirista. Ensimmäiset kirjalliset maininnat bosnialais-kroatialaisesta koirarodusta ovat 1000-luvulta. Sukupuuton partaalla olleen rodun systemaattinen jalostus aloitettiin Bosnia ja Hertsegovinassa sekä Kroatiassa 1970-luvulla, ja nykyisin rotu on FCI:n hyväksymä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tornjak Wikimedia Commonsissa
Trumpf

Trumpfin logo.
Trumpfin kolmiulotteinen laserleikkuri.
Trumpf on saksalainen teräksentyöstökoneita valmistava yritys. Trumpf on vuonna 1923 perustettu perheyritys, jonka pääkonttori on Ditzingenissä, lähellä Stuttgartia. Trumpf on yksi maailman suurimmista työstökoneiden valmistajista. Trumpf on maailman johtava teollisuuden laserleikkauskoneiden valmistaja. Yritys aloitti hiilidioksidilasereiden myymisen vuonna 1979.
Trumpfin hallituksen puheenjohtaja on Nicola Leibinger-Kammüller. Vuonna 2016 Trumpfin liikevaihto oli 2,8 miljardia euroa. Vuonna 2014 yritys perusti oman pankin voidakseen tarjota asiakkaille rahoitusta. Vuonna 2016 yritys on laajentanut metallien kolmiulotteiseen tulostukseen. Viime aikoina Trumpf on panostanut Industry 4.0 -suunnitelmaan, jossa hyödynnetään sen AXOOM-nimistä digitaalista alustaa, joka tekee tehtaista älykkäitä. AXOOM on Trumpfin tytäryhtiö.
Trumpfin kilpailijoita ovat Coherent, IPG, Han's Laser, Amada, Prima Industrie ja Bystronic.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Trumpfin kotisivut (saksaksi)
Trumpfin historia kotisivuilla (saksaksi)
Tillabéri (alue)

| Tillabérin alue région de Tillabéri |
| --- | --- |
 Tillabérin alueen luontoa.
 Tillabérin alueen sijainti Nigerissä.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tillabéri
Pinta-ala:  97 251 km²
Väkiluku (2012):  2 722 482
Tillabérin alue (ransk. région de Tillabéri) on hallintoalue Nigerin länsiosassa. Sen pinta-ala on 97 251 neliökilometriä. Alueella on 3,3 miljoonaa asukasta (vuonna 2017, arvio). Sen hallinnollinen keskus on Tillabérin kaupunki.
Maantiede ja ilmasto

Tillabérin alue muodostaa 7,7 prosenttia Nigerin pinta-alasta. Se rajoittuu koillisessa Tahouan ja idässä Dosson alueisiin, etelässä Beniniin, lännessä Burkina Fasoon ja pohjoisessa Maliin. Alueen keskellä sijaitsee Niameyn kaupunkialue. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä puolitasankoa, jota halkovat Nigerin, sen sivujokien ja vadien muodostamat laaksot. Tulvatasangon muodostavan Nigerin suurin sivujoki on Gorouol. Vadeja ovat Azawagh ja sen jatke Dallol Bosso.
Alueen eteläisin osa kuuluu Sudanin ja keskiosa Sahelin vyöhykkeisiin. Pohjoisosa on Sahelin ja Saharan siirtymäaluetta. Vuodenaikoja on kaksi. Kuiva kausi kestää marraskuusta toukokuuhun ja sadekausi kesäkuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa 200–300 ja etelässä yli 600 millimetriä. Lämpötilat vaihtelevat 17 ja 42 asteen välillä. Kasvillisuus on etupäässä pensas- ja puusavannia. Etelässä sijaitsee W-kansallispuisto.
Hallinnollinen jako ja väestö

Tillabérin alue on muodostettu vuonna 1988 entisestä Niameyn departementista, josta erotettiin Niameyn kaupunkikunta. Alueeseen kuuluu 13 departementtia, jotka ovat Abala, Ayerou, Balleyara, Banibangou, Bankilare, Filingué, Gotheye, Kollo, Ouallam, Say, Téra, Tillabéri ja Torodi. Kuntia on 45. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Perinteinen hallinto käsittää 31 kantonia, 9 fulbe- ja tuaregiryhmää sekä 1946 kylää ja heimoa.
Alueella oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 2 722 482 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on 3,2 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 50,7 prosenttia. Väestöstä 93,7 prosenttia asuu maaseudulla. Etnisiä ryhmiä ovat songhait ja djermat, fulbet, tuaregit, hausat, gurmat ja arabit.
Elinkeinot ja palvelut

Alueen pääelinkeino on maa- ja metsätalous, jota harjoittaa 80 prosenttia aktiiviväestöstä. Maanviljely perustuu sade- ja keinokasteluun. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu ja riisi. Karjanhoito perustuu paimentolaisuuteen, transhumanssiin ja laiduntamiseen. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta sekä hyödynnetään metsiä. Muita elinkeinoja ovat maataloustuotteiden jalostus, kaivostyö, kaupankäynti, käsityöammatit, liikenne, matkailu ja palvelut.
Alakoulua käy 21,6 ja yläkoulua 3,7 prosenttia ikäluokasta (vuonna 2017–2018). Tillbérissa on yliopisto ja Sayssa islamilainen yliopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, kuusi piirisairaalaa, joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottoja. Kulttuurilaitoksia ovat 13 kulttuuritaloa ja 11 kirjastoa.
Matkailu

Tillabérin alue on Agadezin jälkeen Nigerin toiseksi tärkein matkailukohde. Luonnonnähtävyyksiä ovat Nigerjoen laakso, W-kansallispuisto, Ayoroun virtahevot ja Länsi-Afrikan ainoa kirahvilauma Kourén länsipuolella. Lisäksi on useita historiallisia ja arkeologisia kohteita. Matkailusesonki kestää marraskuusta helmikuuhun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tillabérin alue Wikimedia Commonsissa
Nigerin alueet () ja departementit
| --- | --- |
Agadez:   Arlit  Bilma  Tchirozérine 
Diffa:   Diffa  Maïné-Soroa  N’Guigmi 
Dosso:   Boboye  Dogondoutchi  Dosso  Gaya  Loga 
Maradi:   Aguié  Dakoro  Guidan Roumdji  Madarounfa  Mayahi  Tessaoua 
Tahoua:   Abalak  Birni-N'Konni  Bouza  Illéla  Keita  Madaoua  Tahoua  Tchintabaraden 
Tillabéri:   Filingué  Kollo  Ouallam  Say  Téra  Tillabéri 
Zinder:   Gouré  Magaria  Matameye  Mirriah  Tanout
Tulo juhlaan

| Tulo juhlaan |
| --- | --- |

Nimi:  Tulo juhlaan
Tekijä:  Jean-Louis Forain (en)
Teostyyppi:  Etsaus
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Tulo juhlaan on ranskalaisen graafikon ja kuvittajan Jean-Louis Forainin ajoittamaton viivasyövytystyö. Kooltaan tämä pikkutyö on 17,4×11,6 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmiin.
Jean-Louis Forain oli aktiivinen graafikko ja kuvittaja 1870-luvun puolivälistä alkaen. Hän kuvasi töissään pariisilaiselämää, myöhemmin myös sosiaalisesti kantaa ottavalla tavalla. Aikaisemmin hän oli osallistunut muutamiin impressionistisiin näyttelyihin, sillä hän oli Édouard Manet’n ja Edgar Degas’n ystävä.
Tulo juhlaan -työssä juhlavaatteisiin pukeutuneet pariskunnat, naiset ja knallipäiset miehet odottavat jonossa vuoroaan päästä riisumaan päällysvaatteensa. Lakeija auttaa parhaillaan etumaisena olevaa naista takin riisumisessa. Naisen yllä on pitkä vaalea muutamin kukin koristeltu mekko.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Tulo juhlaan.
Tuula Palonen

Tuula Palonen (o.s. Korhonen, s. 19. heinäkuuta 1949 Oulu) on suomalainen lentopalloilija. Hänet on valittu kuusi kertaa Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi. Suomen mestaruuden hän on voittanut kolme kertaa Karhulan Veikkojen (Veikottarien) joukkueessa.
Palonen pelasi naisten SM-sarjatasolla ensimmäisen kerran tamperelaisessa Kalevan Lentopallossa vuonna 1965. Myöhemmin hän pelasi helsinkiläisissä Lautta-Pojissa ja Poliisien Palloseurassa. Vuonna 1973 hän siirtyi kakkossarjassa pelanneeseen Karhulan Veikkoihin, joka nousi heti SM-sarjaan ja voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa vuonna 1975.
Arvokisoissa Palonen on edustanut Suomea lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1977 ja lentopallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1978. Maaotteluita Palonen pelasi 107 vuosina 1967–1978.
Palosen aviomies Risto Palonen ja poika Matti Palonen ovat myös tunnettuja lentopalloilijoita.
Tunnustuksia

kuusinkertainen Suomen paras naislentopalloilija (1971–1976)
Vuosisadan naislentopalloilija Suomessa (1999)
Pro Urheilu -mitali (2007)
Tom Wilkinson

| Tom Wilkinson |
| --- | --- |
 Tom Wilkinson vuonna 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Geoffrey Wilkinson
Syntynyt: 5. helmikuuta 1948 Leeds, West Yorkshire
Kuollut: 30. joulukuuta 2023 (75 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Diana Hardcastle (1998–2023)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1976–2023
Palkinnot
 Bafta-palkinto (1998)   Primetime Emmy (2008)   Golden Globe (2009) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Thomas Geoffrey ”Tom” Wilkinson (5. helmikuuta 1948 Leeds, West Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta – 30. joulukuuta 2023) oli englantilainen näyttelijä, joka aloitti uransa teatterissa, mutta esiintyi myöhemmin urallaan erityisesti televisiossa ja elokuvissa. Hänen kansainvälisenä läpimurtonaan pidetään draamakomediaa Housut pois! (1997), josta hänet palkittiin Baftalla. Wilkinson oli Oscar-ehdokkaana elokuvista Satimessa (2001) ja Michael Clayton (2007). Golden Globen ja Emmyn hän voitti minisarjasta John Adams (2008).
Nuoruus ja opiskelu

Wilkinson syntyi Leedsissä, ja hänen isänsä oli maanviljelijä ja äitinsä oli kotiäiti. Perheen isä myi maatilan, kun Tom oli viisivuotias ja vei perheensä Kanadaan aloittamaan uuden elämän. Wilkinsonit asuivat Kanadassa viisi vuotta, mutta elämä ei siellä oikein käynnistynyt, ja he palasivat takaisin Englantiin. Tomin isä ja äiti perustivat Cornwallissa pubin, joka ei kuitenkaan pärjännyt. Tomin oli 15-vuotias, kun hänen isänsä kuoli. Äiti muutti tämän jälkeen lapsineen takaisin Englannin pohjoisosiin.
Wilkinson sai lukiossa ensimmäisen mahdollisuutensa ohjata teatteriesityksen. Hän muisteli myöhemmin, että jo ensimmäisten harjoitusten jälkeen todenneensa haluavansa tehdä tätä koko ikänsä. Hän aloitti 1967 Kentin yliopistossa kirjallisuuden opinnot ja siirtyi 1970 opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Artiin.
Ura

Wilkinson sai paikan Nottingham Playhousesta, jonka mukana hän näytteli muun muassa 1975 Trevor Griffithsin näytelmän Comedians ensinäytöksessä. Hän näytteli myös kahden vuoden ajan Royal Shakespeare Companyssä, mutta tuota aikaa hän kutsui myöhemmin katastrofaaliseksi, sillä hän ei saanut omien sanojensa mukaan haluamiaan rooleja. Wilkinson oli kuitenkin 1981 ehdolla Laurence Olivier -palkintoon RSC:n Hamletista, missä hän näytteli Horatiota.
Wilkinson oli 1980-luvulla aktiivinen sekä teatterissa että televisiossa. Elokuvissa hän esiintyi harvemmin, mutta hänen elokuviaan olivat muun muassa Tapaus Wetherby (1985) ja Petoksen naamio (1990). Wilkinson päätti kuitenkin 1990-luvulla hakea muutosta uraansa. Vuonna 1993 hän tienasi 250 puntaa viikossa Royal Court Theatren Kuningas Learissa. Wilkinson kertoi olleensa tuolloin rahaton ja ajautuneensa tilanteeseen, jossa hän yritti saada, mitä tahansa roolia elokuvista.
Wilkinson näytteli 1990-luvun ensimmäisellä puoliskolla muun muassa BBC:n minisarjassa Martin Chuzzlewitin elämä ja salaisuudet (1994) ja elokuvassa Järki ja tunteet (1995). Wilkinsonin kansainvälisenä läpimurtona voidaan pitää draamakomediaa Housut pois! (1997), josta hänet palkittiin Baftalla. Wilkinson näytteli elokuvassa Sheffieldin terästehtaan työtöntä työnjohtajaa, joka yhdessä ystäviensä kanssa perustaa amatööristrippareiden ryhmän.
Wilkinsonin muita elokuvia 1990-luvun lopulla olivat Wilde (1997), toimintakomedia Rush Hour – Rankka pari (1998), jossa Wilkinson näytteli hongkongilaista rikospomoa, Rakastunut Shakespeare (1998) ja Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuva Paholaisen satulassa (1999).
Wilkinson näytteli Yhdysvaltain itsenäisyyssotaa käsittelevässä Patriotissa (2000) Charles Cornwallista. Wilkinson teki Yhdysvalloissa nimeä erityisesti draamasta Satimessa (2001), jossa hän näytteli surevaa ja kostonhimoista isää. Wilkinson sai elokuvasta parhaan miespääosan Oscarin ehdokkuuden.
Wilkinson sai Golden Globe -ehdokkuuden televisioelokuvasta Normal (2003), jossa hän näytteli transsukupuolista tehdastyöntekijää. Elokuvassa Tahraton mieli (2004) hän puolestaan oli kirurgi, joka poisti Jim Carreyn hahmon mielestä tuskallisia muistoja.  Wilkinson oli Batman Beginsissä (2005) Batmanin vihollinen Carmine Falcone. Toisen Oscar-ehokkutensa Wilkinson sai Michael Claytonista (2007).
Wilkinson palkittiin sekä Golden Globella että Emmyllä minisarjasta John Adams (2008), jossa hän näytteli sivuroolissa Benjamin Franklinia. Wilkinson näytteli 2011 Kennedyt-sarjassa Kennedyn klaanin isää, Joseph P. Kennedyä. Samana vuonna hänellä oli rooli elokuvassa The Best Exotic Marigold Hotel.
Wilkinson näytteli 2014 Wes Andersonin The Grand Budapest Hotelissa ja  Aca DuVernayn kansalaisoikeusdraamassa Selma presidentti Lyndon B. Johsonia. Oliver Stonen Snowdenissa (2016) Wilkinsonin oli toimittaja Ewen MacAskill. Wilkinson palasi 2023 Housut pois -elokuvan rooliin, sillä siitä tehtiin samanniminen televisiosarja.
Yksityiselämä

Wilkinson meni 1988 naimisiin näyttelijä Diana Hardcastlen kanssa. He saivat liittonsa aikana kaksi lasta.
Wilkinson kuoli joulukuussa 2023 äkillisesti kotonaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tom Wilkinson Wikimedia Commonsissa
Toshihiko Nakajima

Toshihiko Nakajima (jap. 中嶋 聡彦, Nakajima Toshihiko; 12. elokuuta 1962 Nagoya, Aichi – 8. syyskuuta 2017 Tokio) oli japanilainen ääninäyttelijä.
Roolit

Carlos, Cowboy Bebop
Lemint, Fushigiboshi no Futagohime
Kojiro Murdoch, Gundam Seed
Hachiemon, Inuyasha
Clyde, Outlaw Star
Masami Hirukawa, Paranoia Agent
Montand, Princess Tutu
Da Ruma, Tenchi Muyo! GXP
Landbullet, Transformers: Cybertron
Chief Nagase, ToHeart Remember my Memories
Aiheesta muualla

Toshihiko Nakajima Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tummatilapia

| Tummatilapia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Alaheimo::  Afrikankirjoahvenet Pseudocrenilabrinae
Tribus::  Tilapiat Tilapiini
Suku::  Oreochromis
Laji::  macrochir
Kaksiosainen nimi
 Oreochromis macrochir  (Boulenger, 1912) 
Katso myös
   Tummatilapia Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Tummatilapia (Oreochromis macrochir) on tilapioihin kuuluva kirjoahven, jota tavataan eteläisen Afrikan vesistöissä.
Tummatilapia kasvaa enintään 43 senttimetriä pitkäksi. Sitä esiintyy Sambesin yläjuoksulla, Okavango- ja Kafuejoissa, Kasain yläjuoksulla, Bangweulujärvessä ja Chambeshijoessa. Lisäksi sitä on tavattu Mosambikista Revuejoesta, joka sijaitsee niin kaukana idässä luonnolliselta levinneisyysalueelta, että se saattaa olla reliktipopulaatio. Lajia tavataan erityisesti hiljaa virtaavissa vesissä, seisovissa vesissä ja tulvatasangoilla.
Tummatilapia syö erityisesti mikroskooppista levää, kuten piilevää, ja hajoavaa orgaanista ainetta. Nuoret yksilöt saattavat syödä myös pieni selkärangattomia ja eläinplanktonia.
Tummatilapia lisääntyy kesäisin. Koiraat rakentavat pesän matalahkoon veteen, ja ne myös vartioivat sitä. Laji kutee lähellä jokien ja järvien rantoja. Naarat hautovat munia ja poikasia suussaan.
Tyylivarkaat

| Tyylivarkaat |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Noora Shingler (juontaja) Laura Brotherus (sisustusarkkitehti) Minna Haapakoski (sisustussuunnittelija AMK) 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3 AVA (uusinnat)
Esitetty:  8. marraskuuta 2011 – 12. kesäkuuta 2012
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  20
Tunnuskappale:  Mikko Pykäri
Tuotanto
Tuottaja(t):  Laura Keravuori
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lilli Blomberg Roope Lehtinen Sari Valtanen (MTV3)
Ohjaaja(t):  Matleena Saarensalmi-Hintikka
Leikkaaja(t):  Sarri Schonert
Kuvaaja(t):  Miikkael Pakarinen Toni Pasanen Timo Pyykkö
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Tyylivarkaat on vuosina 2011–2012 MTV3-kanavalla esitetty sisustusaiheinen ohjelma. Ohjelman juonsi Noora Shingler, sisustusarkkitehtina toimi Laura Brotherus sekä sisustussuunnittelija AMK Minna Haapakoski.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. |  | 8. marraskuuta 2011 |
| 2. | Ideoita sisustukseen modernista funkkistalosta ja hotellista | 15. marraskuuta 2011 |
| 3. | Apua vauvan huoneen sisustukseen | 22. marraskuuta 2011 |
| 4. | Yksiöön tilaa, tyyliä ja toimivuutta | 29. marraskuuta 2011 |
| 5. | Tyyliä olohuoneeseen! | 13. joulukuuta 2011 |
| 6. | Jouluinen olohuone | 20. joulukuuta 2011 |
| 7. | Huone ja keittiö | 27. joulukuuta 2011 |
| 8. | Äidille työhuone | 10. tammikuuta 2012 |
| 9. | Teinitytön huone aikuistuu | 17. tammikuuta 2012 |
| 10. | Olohuone ja keittiö uusiksi | 24. tammikuuta 2012 |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Kylpyhuoneen uusi ilme | 10. huhtikuuta 2012 |
| 2. | Mausteista tunnelmaa keittiöön | 17. huhtikuuta 2012 |
| 3. | Ylellinen makuuhuone | 24. huhtikuuta 2012 |
| 4. | Uuden kivitalon korkea olohuone | 1. toukokuuta 2012 |
| 5. | Unelmien pukeutumishuone | 8. toukokuuta 2012 |
| 6. | Makuuhuone viihtyisäksi ja tilaa vaatehuollolle | 15. toukokuuta 2012 |
| 7. | Olohuone seurustelulle | 22. toukokuuta 2012 |
| 8. | Lastenhuone muutoksessa | 29. toukokuuta 2012 |
| 9. | Sauna ja kylpyhuone uusiksi | 5. kesäkuuta 2012 |
| 10. | Lapsiperheen eteinen | 12. kesäkuuta 2012 |
Uljanovka

Uljanovka on paikannimi, jota on käytetty monille kylille ja muutamalle kaupungille Venäjällä ja entisen Neuvostoliiton alueella. Nimen taustalla on Vladimir Uljanov-Leninin alkuperäinen sukunimi. Uljanovka voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Uljana (ven. Uljanovka), kaupunkimainen taajama Venäjän Leningradin alueella
Blahovištšenske (vuosina 1926-2016 Uljanovka), kaupunki Ukrainan Kirovohradin alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uljanovka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tummatähkämunkki

| Tummatähkämunkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit Campanulaceae
Suku::  Tähkämunkit Phyteuma
Laji::  nigrum
Kaksiosainen nimi
 Phyteuma nigrum  F.W.Schmidt 
Katso myös
   Tummatähkämunkki Wikispeciesissä   Tummatähkämunkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tummatähkämunkki (Phyteuma nigrum) on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon, tähkämunkkien (Phyteuma) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka on kotoisin Keski-Euroopasta.
Tummatähkämunkki on kasvutavaltaan pysty ja sen varsi on haaraton. Alimmat lehdet ovat ruodillisia ja muodoltaan herttamaisia, kun taas ylemmät lehdet ovat ruodittomia ja pitkänsuikeita. Kukat sijaitsevat yhtenä tähkänä varren päässä ja ne ovat väriltään tummansinivioletteja. Kukintotähkä muotoutuu kukinnan edetessä lieriömäiseksi. Kukkien teriöt ovat viisiliuskaisia.
Tummatähkämunkkia käytetään koristekasvina ja sitä voi toisinaan tavata myös villiytyneenä luonnosta. Suomessa tummatähkämunkista on tehty luonnosta muutamia havaintoja viimeisten noin sadan vuoden aikana.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tummatähkämunkki (Phyteuma nigrum)
Kasviatlas 2021: Tummatähkämunkki (Phyteuma nigrum)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phyteuma nigrum (englanniksi)
Tyyliohje

Tyylisivu tai tyyliohje on rakenteisen dokumentin esitystapaa eli tyyliä kuvaava säännöstö. Kantavana ideana on erottaa rakenteen ja esitystavan kuvaus toisistaan. Siten rakenne pysyy yksinkertaisena ja se voidaan esittää monin tavoin. Omana kokonaisuutenaan esitettyä tyyliä puolestaan on helppo muokata tai päivittää.
Tyylikieliä

CSS
XSL
skaalattavan vektorigrafiikan kuvauskielessä (SVG) on määritelty tyylisääntöjä