stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neptunuksen renkaat
Ominaisuuksia

Neptunuksella on viisi havaittavaa rengasta, jotka ovat planeetasta poispäin Galle, Le Verrier, Lassell, Arago ja Adams. Neptunusta kiertää silti luultavasti kevyttä ja vaikeasti havaittavaa materiaalia Le Verrier- ja Galle- renkaiden välissä, ja mahdollisesti myös kauempana. Kolme Neptunuksen renkaista ovat ohuita, paksuudeltaan vain 100 kilometriä tai vähemmän, mutta Gallen ja Lassellin paksuus voi olla jopa 2,000-5,000 km. [lähde? ] Neljä pientä Neptunuksen kuuta kiertävät planeettaa renkaiden sisällä: Naiad ja Thalassa Gallen ja Le Verrierin välissä, Despina Le Verrierin lähellä ja Galatea Adamsin lähellä.
Neptunuksen renkaissa on suuri määrä mikrometriluokan pölyä: pölyn määrällinen osuus on 20–70 prosentin välillä.. Tässä suhteessa Neptunuksen renkaat ovat hyvin samanlaiset kuin Jupiterin, joissa pölyn osuus on 50–100 %, ja hyvin erilaiset kuin Saturnuksen ja Uranuksen renkaat, joissa pölyn osuus on alle 0,1 prosenttia. Neptunuksen renkaiden hiukkaset ovat pimeää materiaa; mahdollisesti sekoitus jäätä ja säteilypohjaista ainetta. Renkaat ovat väriltään punertavia, ja niiden albedot ovat samanlaisia kuin Uranuksen renkaiden hiukkasilla ja Neptunuksen sisemmillä kuilla. Renkaat ovat niin ohuita, ettei niitä voi nähdä paljain silmin. Sekä Neptunuksen että Jupiterin renkaat ovat erittäin vaikeasti havaittavia.
Neptunuksen, kuten Uranuksenkin, renkaat ovat luultavasti melko nuoria; niiden ikä on vähemmän kuin Aurinkokunnan ikä. Kumpienkin planeettojen renkaat ovat lisäksi luultavasti tuhoutuneiden sisempien kuiden jäänteitä.
Renkaat > Sisemmät renkaat

Neptunuksen sisin rengas on nimeltään Galle. Se on nimetty Johann Gottfried Gallen, ensimmäisen ihmisen joka näki Neptunuksen teleskoopin läpi mukaan. Se on noin 2 000 km leveä ja kiertää planeettaa 41 000 - 43 000 kilometrin päässä. Se on ohut rengas, jonka optinen näkyvyys on noin 10–4. Pölyn osuus tässä renkaassa on arvioitu olevan 40–70 %.
Seuraava rengas on nimeltään Le Verrier. Se on nimetty Urbain Le Verrierin, joka arvioi Neptunuksen sijainnin vuonna 1846 mukaan. Sen kiertoradan säde on noin 53 200 km, ja sen leveys on noin 113 km. Sen optinen näkyvyys on 0,0062 ± 0,0015. Pölyn osuus tässä renkaassa on myös 40–70 %. Pieni Neptunuksen kuu Despina kiertää planeettaa 52 526 kilometrin päässä, mikä on luultavasti vaikuttanut renkaan muotoutumiseen.
Lassellin rengas on keskimmäinen Neptunuksen renkaista. Se on nimetty William Lassellin mukaan. Hän oli englantilainen tähtitieteilijä, joka löysi Neptunuksen suurimman kuun Tritonin. Rengas on hyvin ohut, ja se kiertää planeettaa Le Verrierin ja Aragon renkaiden väliin sijoittuvalla alueella. Sen optinen näkyvyys on 10–4. Pölyn osuus renkaassa on 20–40 %.
Lähellä Lassellin renkaan ulkoreunaa on hyvin ohut ja vaikeasti havaittava rengas, joka kiertää Neptunusta 57 200 kilometrin päässä ja on vähemmän kuin 100 km leveä. Jotkut tieteilijät kutsuvat aluetta Aragon renkaaksi François Aragon, ranskalaisen matemaatikon, fyysikon, tähtitieteilijän ja poliitikon mukaan. Kuitenkaan monissa julkaisuissa Aragon rengasta ei edes mainita.
Renkaat > Adamsin rengas

Adamsin rengas, jonka kiertoradan säde on noin 63 930 kilometriä, on Neptunuksen uloin ja tutkituin rengas. Se on nimetty John Couch Adamsin, joka arvioi Neptunuksen sijainnin heti Le Verrierin jälkeen, mukaan. Rengas on kapea, hieman eksentrinen ja inkoitinut, ja sen keskimääräinen paksuus on 35 km. Renkaan optinen tiheys on noin 0,011 ± 0,003. Pölyn osuus renkaassa on 20–40 % ja arvioidusti pienempi kuin missään muussa renkaassa. Neptunuksen pieni kuu Galatea kiertää planeettaa Adamsin renkaan sisällä 61 953 kilometrin päässä planeetasta. Se on vaikuttanut renkaan muodostumiseen.
Tutkimus

Renkaita tutkittiin tarkasti, kun Voyager 2 ohitti Neptunuksen elokuussa 1989. Luotaimen ottamista kuvista kerättiin tietoa ja sitä verrattiin aiemmin tehtyihin havaintoihin. Voyager 2 kuvasi renkaat erilaisissa suhteissa Aurinkoon. Tämän takia ossa kuvista valonlähde oli takana, osassa sivussa ja osassa edessäpäin.. Tutkimus johti Neptunuksen kuuden sisimmän kuun sekä Adamsin renkaan löytämiseen.
Tilastotietoa

| Renkaan nimi | Säde (km) | Paksuus (km) | Optinen näkyvyys | Pölyn osuus (%) | Eks>  | Inkl> (°) | Lisätieto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Galle (N42) | 40,900–42,900 | 0,15 | ~ 10−4 | 40–70 | ? | ? | - |
| Le Verrier (N53) | 53,200 ± 20 | 0,7 ± 0,2 | 6,2 ± 1,5 | 40–70 | ? | ? | Ohut rengas |
| Lassell | 53,200–57,200 | 0,4 | ~ 10−4 | 20–40 | ? | ? | Lassellin rengas on vain pieni materiakeskittymä Le Verrierin ja Aragon välissä |
| Arago | 57,200 | ? | ? | ? | ? | - | Lassellin rengas on vain pieni materiakeskittymä Le Verrierin ja Aragon välissä |
| Adams (N63) | 62,932 ± 2 | 0.41,25–2,15 | 0,011 ± 0.0030,03–0,09 | 20–40 40–70 | 4,7 ± 0,2 | 0.0617 ± 0.0043 | Viisi kirkasta kohtaa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neptunuksen renkaat Wikimedia Commonsissa
Aurinkokunta
| --- | --- |
Kuut:  Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen
Renkaat:  Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen
Pienkappaleet:  Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat
Voyager 2:n ottama kuva Neptunuksen renkaista
Voyagerin ottama lähikuva Neptunuksen renkaista
Adamsin rengas
New Britain

New Britain voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Uusi-Britannia, Papua-Uudelle-Guinealle kuuluva saari
New Britain, kaupunki Connecticutissa, Yhdysvalloissa
New Britain, hallintoalue Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa
New Britain, Whitehouse-yhtyeen albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”New Britain”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Norra Ängby

Norra Ängby on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Bromma Kyrkan, Riksbyn, Åkeshovin, Nockebyhovin, Södra Ängbyn, Blackebergin, Råckstan ja Beckombergan kaupunginosat. Siellä asuu noin 4 900 ihmistä, ja maa-alaltaan se on 2,03 neliökilometrin suuruinen. Norra Ängby on Tukholman suurin yhtenäinen pientaloalue.
Historiaa

Kaupunginosa on rakennettu Stora Ängbyn kartanon entisille maille. Alueen vanhin rakennus on Stora Ängbyn linna, jonka päärakennus on todennäköisesti rakennettu 1690-luvulla. Norra Ängbyn asemakaavaehdotus esiteltiin vuonna 1930 ja ensimmäinen rakennus oli valmis saman vuoden kesällä. Keskeiset alueet linnan ympärillä rakennettiin ensimmäiseksi. Aluetta laajennettiin 1950-luvulla länteen päin ja silloin rakennettiin myös joitakin rivitaloja.
Aiheesta muualla

http://www.norra-angby.se/
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Natriumboorihydridi

| Natriumboorihydridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  16940-66-2
PubChem CID:  4311764
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NaBH4
Moolimassa:  37,832 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoista jauhetta .
Sulamispiste:  n. 400 °C (673,15 K).
Kiehumispiste:  n. 500 °C (773,15 K)
Tiheys:  1,07 g/cm3
Liukoisuus veteen:  55 g/100 ml (25 °C)
Natriumboorihydridi, myös natriumborohydridi tai natriumtetrahydroboraatti , (NaBH4) on ioniyhdiste, jolla on tärkeä tehtävä useissa orgaanisen synteesin reaktioissa, erityisesti hapetus-pelkistysreaktioissa . Lisäksi aineen käyttämistä polttokennoissa tutkitaan. Natriumboorihydridi liukenee veteen, mutta hajoaa, mikäli liuos ei ole riittävän emäksinen . Aineen itsesyttymislämpötila on noin 225 °C.
Valmistus

Natriumboorihydridiä valmistetaan natriumhydridin ja trimetyyliboraatin reaktiolla 250–270 °C lämpötilassa.
Lisäksi ainetta voidaan valmistaa antamalla natriumhydridin reagoida borosilikaattilasin kanssa.
Käyttö orgaanisessa synteesissä

Natriumboorihydridiä käytetään yleisesti muun muassa aldehydien ja ketonien pelkistämiseen. Aine ei yksin pysty pelkistämään estereitä, karboksyylihappoja eikä amiineja. Estereiden pelkistämiseen käytetään yleensä BH3-THF -kompleksia, jota syntyy natriumboorihydridin, jodin ja tetrahydrofuraanin reagoidessa . Kuvassa feksofenadiinin valmistusreaktio natriumboorihydridin avulla.
Turvallisuus

Natriumboorihydridi on palavaa, eikä sen sammuttamiseen saa käyttää vettä, jonka kanssa se reagoi. Ihmiselle aine on haitallista imeytyessään ihon läpi tai joutuessaan silmiin tai nieltynä. Ympäristölle aine on suhteellisen haitatonta.
Aiheesta muualla

Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet - OVA-ohjeet: Natriumboorihydridi
PubChem: Sodium borohydride (englanniksi)
Organic Chemistry Portal: Sodium borohydride, Sodium tetrahydroborate (englanniksi)
Feksofenadiinin valmistusreaktio natriumborohydridin avulla.
Oisavanjoki

| Oisavanjoki |
| --- | --- |
 Oisavanjoki Yhdystien 8300 sillalta alavirtaan
Alkulähde:  Oisavanjärvi
Laskupaikka:  Oulujoki, Muhos
Maat:  Suomi
Pituus:  5 km
Alkulähteen korkeus:  68,2 m
Oisavanjoki on Oulujoen vesistöön kuuluva viitisen kilometriä pitkä joki, jonka alkulähde on Oisavanjärvi Muhoksella.
Joen alussa luonnonuoma ja kaivetut ojat, mukaan lukien järvestä lähtevä Oisavanoja, yhtyvät useassa kohdassa. Oisavanjoen kulkusuunta on pääasiassa eteläkaakkoon, joki laskee Oulujokeen Pyhänsivulla, alitettuaan Yhdystien 8300. Jokea sivuaa metsäautotie luoteessa, koillisessa sen toinen haara ylittää joen ja jokirannalla on laavu. Jokeen laskee Raateoja-niminen oja Murronkankaan tienoilla. Jokivarsi on asumaton viimeistä reilua puolta kilometriä lukuun ottamatta.
Norra begravningsplatsen

Norra begravningsplatsen
Norra begravningsplatsen on Suur-Tukholman alueella Solnan kunnassa sijaitseva hautausmaa. Se on Ruotsin suurimpia hautausmaita.[lähde? ]
Alue annettiin tukholmalaisille käyttöön hautausmaaksi vuonna 1815, ja hautausmaan toiminta alkoi vuonna 1827. Piispa Johan Olof Wallin vihki alueen 9. kesäkuuta 1827. Vielä 1910-luvulla aluetta kutsuttiin nimellä Nya kyrkogården. Hautausmaata on laajennettu monta kertaa sitä mukaa kuin kaupunki on kasvanut, varsinkin 1860- ja 1870-luvulla. Vanhimman osan eli kaakkoispuolen on suunnitellut arkkitehti Carl-Gustaf Blom-Carlsson.[lähde? ]
Blom-Carlssonin suunnittelema hautausmaan kappeli valmistui vuonna 1856. Gustaf Lindgrenin suunnittelema krematorio on vuodelta 1909. Se oli valmistuessaan Ruotsin järjestyksessä toinen krematorio.
Hautausmaata on ollut suunnittelemassa monta arkkitehtia, kuten Gustaf Lindgren, Gunnar Asplund, Sigurd Lewerentz ja Lars Israel Wahlman. Siellä on paljon patsaita ja muuta taidetta, suunnittelijoina muun muassa Carl Eldh ja Carl Milles. Hautausmaalla on myös juutalainen ja katolinen osa.[lähde? ]
Hautausmaalle haudattuja

Salomon August Andrée (1854–1897), Ruotsin ilmailun uranuurtaja
Klas Pontus Arnoldson (1844–1916), kirjailija ja poliitikko
Ingrid Bergman (1915–1982), näyttelijä
Folke Bernadotte (1895–1948), diplomaatti ja kreivi
Franz Berwald (1796–1868), säveltäjä
Elsa Brändström (1888–1948), sairaanhoitaja, sotavankien auttaja
Allvar Gullstrand (1862–1930), lääketieteilijä
Per Albin Hansson (1885–1946), pääministeri
Sofja Kovalevskaja (1850–1891), venäläissyntyinen matemaatikko
Ivar Kreuger (1880–1932), liikemies ja teollisuusyrittäjä
Ernst Linder (1868–1943), suomalaissyntyinen ratsuväenkenraali
Arvid Lindman (1862–1936), poliitikko ja teollisuusmies
Vilhelm Moberg (1898–1973), kirjailija
Alfred Nobel (1833–1896), kemisti ja keksijä
Jussi Railo (1887–1920), suomalainen poliitikko ja toimittaja
Ernst Rolf (1891–1932), laulaja ja näyttelijä
Nelly Sachs (1891–1970), saksalaissyntyinen runoilija
Ulrich Salchow (1877–1949), taitoluistelija
Victor Sjöström (1879–1960), näyttelijä ja elokuvaohjaaja
Karl Staaff (1860–1915), pääministeri
Mauritz Stiller (1883–1928), suomalaissyntyinen elokuvaohjaaja
August Strindberg (1849–1912), kirjailija ja taidemaalari
Ernst Trygger (1857–1943), finanssimies ja pääministeri
Johan Olof Wallin (1779–1839), arkkipiispa ja runoilija
Bertha Wellin (1870–1951), sairaanhoitaja ja poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norra begravningsplatsen Wikimedia Commonsissa
Olavi Haarala

Olavi Haarala vuonna 1961.
Vilho Olavi (Olli) Haarala (20. syyskuuta 1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1978 Lahti) oli suomalainen taidemaalari, joka kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään.
Haarala opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa 1948–1949 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1950–1954. Hän kävi myös Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssin 1954–1955. Haarala osallistui Nuorten näyttelyyn 1955 ja Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1956. Hän osallistui 1950-luvun lopulla myös useisiin kansainvälisiin näyttelyihin Pohjoismaissa, Englannissa, Länsi-Saksassa ja Yhdysvalloissa. Olavi Haaralan 25-vuotistaiteilijanäyttely oli Lahden taidemuseossa vuonna 1977.
Oise (joki)

| Oise |
| --- | --- |
 Oisejoki Isle-Adamissa
Alkulähde:  Haisnault, Chimay
Laskupaikka:  Val-d'Oise, Conflans-Sainte-Honorine
Maat:  Belgia, Ranska
Pituus:  302 km
Virtaama:  110 m³/s
Valuma-alue:  16 667 km²

Oise on Belgiassa ja Ranskassa virtaava 302 kilometriä pitkä Seinen sivujoki. Se alkaa Chimaysta, Belgiasta ja laskee Seineen Conflans-Sainte-Honorinessa Pariisin metropolialueella.
Joki on antanut nimensä kahdelle departementille: Oiselle ja Val-d'Oiselle sekä monille kaupungeille, esimerkiksi Auvers-sur-Oiselle, Pontoiselle, Beaumont-sur-Oiselle ja Méry-sur-Oiselle. Oisen suurin sivujoki on Aisne.
Laivat Oisella, Charles-François Daubigny, 1865.
Oisen rannat l'Isle-Adamissa
När-TV

När-TV on Närpiössä toimiva paikallistelevisio, joka perustettiin maaliskuussa 1983. Alun perin sitä pyöritettiin harrastelijavoimin. Sen tarkoitus oli tarjota ohjelmapalveluja Suomen suurimmalle ruotsinkielisten keskittymälle. Viime aikoinaselvennä on ollut Teoston kanssa ongelmia musiikin tekijänoikeusmaksuista[lähde? ].
Aiheesta muualla

När-TV:n kotisivut (ruotsiksi)
När-TV:n teksti-tv (ruotsiksi)
Olli Huopaniemi

Olli Veli Huopaniemi (13. elokuuta 1939 Laukaa – 26. kesäkuuta 2010) oli suomalainen juristi ja hovioikeuden presidentti.
Huopaniemi kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1958. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1964 ja sai varatuomarin arvonimen 1966. Hän oli käräjä- ja kihlakunnantuomarina eri paikkakunnilla ja 1986–1988 työtuomioistuinneuvoksena. Vuonna 1988 hän sai nimityksen Korkeimman oikeuden jäseneksi ja oikeusneuvokseksi, mutta oli välillä virkavapaana ja toimi työtuomioistuimen presidenttinä 1992–1994. Vuonna 1994 hän sai nimityksen Helsingin hovioikeuden presidentin virkaan ja toimi tehtävässä vuoteen 2003, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Huopaniemi oli useissa oikeusministeriön asettamissa työryhmissä ja eri toimielimissä ja osallistui rikoslain kokonaisuudistuksen valmisteluun ja hyvin merkittävällä tavalla hovioikeusprosessia koskevan lainsäädännön uudistamiseen.
Julkaisuja

Helsingin hovioikeus 1952–2002: Ylioikeus yhteiskunnan peilissä. Helsingin hovioikeus, 2002. (Yhtenä kirjoittajista.)
Olli Huttunen (hiihtäjä)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Suomen sotilaspartiohiihtojoukkue Garmisch-Partenkirchenin kisojen ampumapenkalla. Sijoitus Suomen joukkueella oli toinen. |  Suomen sotilaspartiohiihtojoukkue Garmisch-Partenkirchenin kisojen ampumapenkalla. Sijoitus Suomen joukkueella oli toinen. |  Suomen sotilaspartiohiihtojoukkue Garmisch-Partenkirchenin kisojen ampumapenkalla. Sijoitus Suomen joukkueella oli toinen. |  |
Maa:   Suomi
Miesten Sotilaspartiohiihto, näytöslaji
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 1936 | Sotilaspartiohiihto |  |
Olavi ”Olli” Huttunen (10. syyskuuta 1915 Vieremä – 19. helmikuuta 1940) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka hiihti toiseksi vuoden 1936 talviolympialaisten näytöslajissa sotilaspartiohiihdossa.
Huttunen kuoli talvisodassa saamiinsa vammoihin. Hänet on haudattu Vieremälle.
Aiheesta muualla

Olli Huttusen hopeamitali Urheilumuseossa (Arkistoitu – Internet Archive)
NeoChat

| NeoChat |
| --- | --- |


Kehittäjä:  KDE
Kehityshistoria
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintä
Alusta:  Linux
Ohjelmointikielet:  C++
Lisenssi:  GPLv3
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
NeoChat on avoimen lähdekoodin pikaviestintäohjelma, joka käyttää Matrix-protokollaa. Se on kirjoitettu C++-ohjelmointikielellä käyttäen KDE Frameworks -ohjelmistokehyksiä.
NeoChat tukee muun muassa ryhmiä, kanavia ja tiedostojen jakamista. Se on käytettävissä tietokoneilla sekä mobiililaitteilla.
Historia

NeoChatin versio 1.0 julkaistiin joulukuussa 2020.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Verkkosivusto
Git-arkisto
Nuolijoki

| Nuolijoki |
| --- | --- |
 Nuolijoen patorakennelma Strelnassa.
Alkulähde:  Inkerin ylänkö
Laskupaikka:  Suomenlahti
Maat:  Venäjä
Pituus:  34 km
Valuma-alue:  155 km²
Nuolijoki (ven. Стре́лка, Strelka) on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella ja Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen pituus on 34 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 155 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Inkerin ylängöltä Hatsinan piirin Tervolan (ven. Tervolovo) taajaman luota sekä Lomonosovin piirin Kuippinan lähellä sijaitsevista lähteistä. Se virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja laskee Suomenlahteen Pietariin kuuluvan Strelnan taajaman alueella. Joen leveys on 8–10 metriä ja syvyys 1,0–1,2 metriä. Keskijuoksulta lähtien se virtaa 150–250 metriä leveässä laaksossa.
Nuolijoen valuma-alue sijaitsee Leningradin alueen Hatsinan ja Lomonosovin piireissä sekä Pietarin Pietarhovin piirissä. Se rajoittuu idässä Kikenkajokeen ja lännessä Pietarhovin suihkulähteitä ruokkivaan vesijohtoon. Tärkeimmät sivujoet ovat Mustajoki (ven. Tšornaja) ja Karhulanpuro (Karginski). Yläjuoksulle on rakennettu kalanviljelyaltaita. Joen vesi on hyvin mineraalipitoista ja melko saastunutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nuolijoki Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Nepenmäen koulu
Uuden koulun rakentaminen

Nepenmäen vanhan koulun  purkaminen alkoi maaliskuussa 2016. Uusi koulu valmistui vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Nepenmäen koulun kotisivut
Nepenmäen koulun vanhat kotisivut (arkisto) (Arkistoitu – Internet Archive)
Night Time

| Night Time Killing Joke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo–syyskuussa 1984, Hansa Tonstudios, Berliini, Saksa
 Julkaistu: maaliskuu 1985
 Tuottaja(t): Chris Kimsey
 Tyylilaji: post-punk
 Kesto: 39.54
 Levy-yhtiö: E.G. Records
Killing Joken muut julkaisut
| Fire Dances 1983 | Night Time 1985 | Brighter Than a Thousand Suns 1986 |
Night Time on englantilaisen post-punk-yhtye Killing Joken maaliskuussa 1985 julkaistu viides studioalbumi.
Vuonna 2008 albumista julkaistiin yhdeksällä bonus-kappaleella täydennetty remasteroitu versio.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Killing Joke, ellei toisin mainittu.
Kappaleet > A-puoli

Night Time – 4.58
Darkness Before Dawn – 5.22
Love Like Blood – 6.50
Kings and Queens – 4.41
Kappaleet > B-puoli

Tabazan – 4.36
Multitudes – 4.59
Europe – 4.38
Eighties – 3.51
Kappaleet > Vuoden 2008 remasteroidun version bonus-kappaleet

Eighties (Kid Jensen Session, 17/04/84) – 2.57
New Culture (Kid Jensen Session, 17/04/84) – 3.12
Blue Feather (Kid Jensen Session, 17/04/84) – 4.33
All Play Rebel (Kid Jensen Session, 17/04/84) – 3.23
A New Day – 4.23  (Coleman, Ferguson, Chris Kimsey, Raven, Walker)
The Madding Crowd – 5.10
Blue Feather (Joke Mix) – 3.59
Love Like Blood (Gestalt Mix) – 5.10
Kings and Queens (Geordie's Dub Mix) – 5.00
Kokoonpano

Jaz Coleman – laulu, kosketinsoitin
Kevin "Geordie" Walker – kitara
Paul Raven – bassokitara
Paul Ferguson – rummut, laulu
Aiheesta muualla

Allmusic
Discogs
Mylkkänen

| Mylkkänen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°37′12″N, 27°02′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  Myllyoja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.143
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,2 m  
Pituus:  660 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,427 km  
Pinta-ala:  8,412 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMylkkänen 
Mylkkänen tai Myllylampi on Etelä-Savossa Mikkelissä  Otavan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 660 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,2 metriä mpy.
Otto Wrede

Otto Albert Wrede af Elimä (2. syyskuuta 1851 Anjala – 15. helmikuuta 1936) oli suomalainen maatalous- ja valtiopäivämies ja senaattori.
Wreden vanhemmat olivat kuvernööri, vapaaherra Carl Gustaf Fabian Wrede ja Margaretha Sofia Eleonora Glansenstjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 ja toimi Elimäellä sijainneiden Moision ja Vilikkalan kartanoiden hoitajana 1881–1907. Wrede oli Hjeltin senaatin jäsen ja maanviljelystoimituskunnan päällikkö 1909. Wrede osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli pankkivaltuusmiehenä 1905–1907, kirkolliskokouksen jäsenenä 1908 ja Elimäen kuntakokouksen puheenjohtajana 1878–1903. Wrede oli myös Pellervo-seuran johtokunnan jäsen 1904–1917 sekä Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtaja 1907–1911.
Otto Wrede oli naimisissa vuosina 1874–1932 Johanna Margaretha Julie (Charlotte) Wrede af Elimän kanssa.
Olavi Fellman

Teos 1 aka Noble.
Teos 2
Olavi Fellman (s. 1956 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, graafikko, kuraattori, taide- ja kulttuurialan järjestövaikuttaja ja ympäristöaktiivi.
Fellmanin teoksia on ollut esillä 1980-luvun jälkipuoliskolta alkaen. 
Hän on organisoinut näyttelyjä ja ympäristö- sekä monitaidetapahtumia. Espoossa asuva Fellman toimii myös taideryhmien ohjaajana ja opettajana. Koulutukseltaan Fellman on filosofian maisteri (Helsingin yliopisto 2004), sosionomi (Tampereen yliopisto 1981) ja kuvataiteilija (Taidekoulu Maa 1986-1990).
Fellmanin tuotannossa on ilmastonmuutos-teemaa ja yhteiskunnallisia aiheita. Teosten kuvasto ulottuu poliittisista myyttisiin hahmoihin, filosofeista diktaattoreihin ja taiteilijoihin.
Fellman on toiminut muun muassa Suomen taiteilijaseuran ja Suomen Kuvataidejärjestöjen liiton edustajistossa, PAND Taiteilijat Rauhan Puolesta - ryhmän hallituksessa, Espoon Kaupunginteatterisäätiön valtuustossa sekä Helinä Rautavaaran etnografisen museon hallituksessa. Tällä hetkellä hän toimii kuvataidetaloyhdistys Suna ry:n puheenjohtajana.
Kirjallinen tuotanto

Nuorison sosiaalistuminen. Yhteiskunnallinen opetusjaosto. Tutkielma, Tampereen yliopisto 1981
Elämys ja luovuus uskontona – tulkinta taideuskonnosta. Pro gradu, Helsingin yliopiston estetiikan laitos 2004
Pallo hallussa

Pallo hallussa oli suomalainen ympäristöaiheinen ajankohtaisohjelma, jota lähetettiin Yle TV2:ssa 2001–2006. Se tuli ohjelmistoon Ekoistin seuraajaksi muttei saanut yhtä suurta suosiota kuin Ekoisti. Ohjelmassa oli myös Pallo hukassa -osio. Ohjelmaa juonsi mm. Ilkka Lehtinen. Ohjelmaa kuvattiin muun muassa Viljakkalassa.