stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiseleffin talo

| Kiseleffin talo |
| --- | --- |

Osoite:  Aleksanterinkatu 28 – Unioninkatu 27, 00100 Helsinki
Sijainti:  Kruununhaka, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′8″N, 24°57′04.5″E
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talo sisältä.
Kiseleffin talo (ruots. Kiseleffska huset) on Helsingin Kruununhaassa Senaatintorilla osoitteessa Unioninkatu 27 – Aleksanterinkatu 28 sijaitseva rakennus. Rakennus kuuluu Sarvikuonon kortteliin. Siinä toimi aikoinaan ensimmäinen Stockmann-tavaratalo. Rakennuksen Senaatintorinpuoleisen osan rakennutti Johan Sederholm jo vuosina 1772–1778, mutta nykyinen ulkoasu on Carl Ludvig Engelin käsialaa vuodelta 1818, jolloin valmistui myös Unioninkadun puoleinen siipi pääjulkisivuineen. Alun perin rakennuksessa oli harjakatto ja se oli nykyiseen tapaan kolmikerroksinen. Talossa toimi Bernhard Manecken vuonna 1806 perustama sokerinpuhdistamo, jota kauppias Feodor Kiseleff jatkoi vuodesta 1812. Se kuitenkin siirtyi Töölöön tulipalovaaran takia vuonna 1821. Stockmann osti talon vuonna 1879 ja Lars Sonck suunnitteli sen myymälähallin vuosina 1911–1912. Tavaratalo toimi rakennuksessa vuoteen 1930 saakka, kunnes nykyinen Stockmannin tavaratalo valmistui. Myöhemmin Kiseleffin talo on ollut poliisilaitoksen käytössä.
Rakennus peruskorjattiin kauppiastavarataloksi vuosina 1984–1985. Korjauksen suunnittelivat Timo ja Tuomo Suomalainen. Rakennukseen liitettiin Stockmannin tavaratalon toiminta-aikana myös Sofiankadun puolelle valmistunut jugendtalo, joka oli Helsingin kaupunginmuseon käytössä. Nykyään Kiseleffin talossa on ravintola sekä kokous- ja tapahtumatiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiseleffin talo Wikimedia Commonsissa
Joutsan terveysasema

| Joutsan terveysasema |
| --- | --- |
 Joutsan uuden sote-keskuksen rakennustyöt näkyivät Joutsan terveysaseman alueella kesäkuussa 2020.
Osoite:  Myllytie 8 19650 Joutsa
Sijainti:  Joutsan kirkonkylä, Joutsa
Koordinaatit:  61.7392°N, 26.1170°E
Joutsan terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joutsan terveysasema on Joutsan kirkonkylällä toimiva Keski-Suomen hyvinvointialueen ylläpitämä terveysasema.
Terveysasemalla toimivat lääkärin, hoitajan, muistihoitajan sekä palveluohjaajan vastaanotot. Terveysasemalla on myös neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Hoitotavikejakelu ja sairaala toimivat osoiteessa Myllytie 14. Suun terveydenhoito toimii osoitteessa Myllytie 7. Terveysasemalla on mahdollisuus röntgentutkimuksiin sekä siellä toimii myös arkisin Fimlabin näytteenotto.
Terveysaseman yhteyteen rakennettiin vuosien 2019–2020 aikana uudisrakennus, Joutsan sote-keskus. Uudisosa vihittiin käyttöön syyskuussa 2020. Uudisrakennuksen suunnitteli Arkkitehtipalvelu Oy. Rakennuksen bruttopinta-ala on 1 976 neliömetriä ja hankkeen kustannusarvio oli 5 miljoonaa euroa.
Keski-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuusto päätti kokouksesaan 11. kesäkuuta 2024, että Joutsan alueellinen 15-paikkainen vuodeosasto saa  jatkaa toimintaansa kun käsiteltiin palveluverkon muutoksia Keski-Suomessa.
Anarkismisymboliikka

anarkistien musta lippu.
Tunnetuimmat anarkistien käyttämät symbolit ovat niin sanottu ”anarkistimerkki” eli ympyrän sisässä oleva A-kirjain sekä musta lippu. Lisäksi yleinen on vinottain kaksiväriseksi jaettu lippu, jonka toinen puoli on musta ja toisen väri puolestaan kuvastaa anarkismin eri suuntauksia. Niistä tunnetuin on anarkosyndikalismin punamusta lippu. Tässä artikkelissa on käsitelty joitakin yleisimpiä symboleja.
Musta lippu

Perinteinen anarkistien käyttämä symboli on musta lippu. Sitä on pidetty vastakohtana anarkistien vastustamien kansallisvaltioiden värikkäille tunnuksille, eräänlaisena anti-lippuna, joka sisältää kaikkien muiden lippujen värit. Lisäksi mustan lipun on sanottu kuvaavan antautumisen merkkinä käytetyn valkoisen lipun vastakohtaa eli taistelua ja periksiantamattomuutta. Kolmas mustaan lippuun liittyvä symboliikka on kuolema ja tuska; väri kuvastaa kaikkien maailman sorrettujen ja alistettujen ihmisten kärsimyksiä.
Mustat liput liehuivat jo Lyonin silkinkutojien kapinan aikana 1830-luvulla sekä Pariisin kommuunissa vuonna 1871, mutta varsinaisesti anarkistien tiedetään käyttäneen sitä ensimmäistä kertaa maaliskuussa 1883, jolloin mustaa lippua kantoi Pariisissa järjestetyn työttömien mielenosoituksen kärjessä marssinut anarkisti ja opettaja Louise Michel. Hän itse piti sitä nälän symbolina. Ranskalaiset anarkistit omaksuivat mustan lipun käytön nopeasti, sillä jo seuraavana syksynä Lyonissa alkoi ilmestymään sen mukaan nimetty lehti Le Drapeau Noir. Lippu yleistyi myös muualla maailmassa ja anarkismin erkaantuessa yhä kauemmaksi sosialismista, sillä haluttiin korostaa aatteiden välistä eroa. Tosin jotkut anarkistit, kuten venäläinen Pjotr Kropotkin ja amerikkalainen Emma Goldman, jatkoivat edelleen punaisen lipun käyttöä.
A-kirjain

Ympyrän sisällä oleva iso A-kirjain on anarkismin symbolina yhtä vanha kuin musta lippu, mutta yleisesti sitä alettiin käyttämään vasta vajaat 100 vuotta myöhemmin. Ensimmäistä kertaa se tunnetaan vuodelta 1863 ensimmäiseen internationaaliin osallistuneen espanjalaisen anarkistivaltuuskunnan tunnuksesta. Tämän jälkeen anarkistit eivät sitä juurikaan käyttäneet ennen 1950-lukua, jolloin se esiintyi belgialaisilla anarkisteilla ja 1960-luvulla edelleen ranskalaisilla. Heidän käyttämänään se on yhdistetty 1800-luvun alkupuolella vaikuttaneen ranskalaisen filosofin Pierre-Joseph Proudhonin lausahdukseen ”L’anarchie c’est l’ordre sans le pouvoir” (”Anarkismi on järjestystä ilman vallankäyttöä”). Laajemmin symboli kuitenkin yleistyi vasta 1970-luvun puolivälin jälkeen punk-liikkeen myötä. Nykyään ympyröity A-kirjain on tunnetuin anarkismin symboleista ja samalla myös ”kaupallistunein”. Sitä näkee usein myös yhteyksissä, jotka eivät varsinaisesti liity mitenkään anarkismiin. Symboli on tietokoneiden käyttämässä Unicode-merkistössä muodossa Ⓐ.
Kaksiväriset liput

Diagonaalisesti jaetuista kaksivärisistä lipuista tunnetuin on anarkosyndikalistien ja anarkososialistien käyttämä punamusta lippu. Sen alkuperä on 1870-luvun Italiassa, jossa punamustaa lippua käytettiin Bolognan kansannousun yhteydessä. Vielä saman vuosikymmenen aikana se nähtiin meksikolaisilla anarkisteilla, joilta punamustan lipun puolestaan omaksui nicaragualainen vapaustaistelija Augusto César Sandino. Hän ei kuitenkaan ollut anarkisti. Euroopassa lippu oli 1900-luvun alkuvuosikymmeninä painunut jo unohduksiin, kunnes espanjalainen CNT-ammattiliitto otti sen käyttöön vuoden 1931 vappumarssilla. CNT:n lippu syntyi, kun ammattiliitoissa toimineiden anarkistien punainen lippu yhdistettiin niiden ulkopuolella vaikuttaneiden mustaan. Saman vuosikymmenen jälkipuoliskolla CNT:n punamusta lippu tuli maailmanlaajuisesti tunnetuksi Espanjan sisällissodan ja sen yhteydessä tapahtuneen vallankumouksen myötä.
Myöhemmin punamustasta lipusta on kehittynyt omia tunnuksia useille anarkismin eri suuntauksille. Niitä ovat muun muassa ekoanarkismin vihreäpunainen, anarkofeminismin violettimusta ja seksuaalivähemmistöjen queer-anarkismin vaaleanpunaisen ja mustan yhdistelmä. Kaksiväristen lippujen lisäksi kullakin aatesuunnalla on myös oma kaksivärinen tähtensä, jota käytetään erilaisissa yhteyksissä.
Muita symboleja > Musta kissa

Myös nimellä Sabo-Tabby tunnettu musta kissa on alun perin amerikkalaisen Industrial Workers of the World -ammattiliiton tunnus, jonka toimittaja ja ay-aktiivi Ralph Chaplin suunnitteli 1900-luvun alussa. Nykyään se on levinnyt myös yleisemmin anarkosyndikalistien sekä anarkistien käyttöön ympäri maailmaa. Kissan nimi viittaa sabotaasin, jolla sen suunnittellut Chaplin tarkoitti lähinnä lakkoja sekä tuotannon hidastamista. Myöhemmin symbolia alettiin kuitenkin käyttämään myös laajemmin suoran toiminnan tunnuksena.
Muita symboleja > Musta risti

Risti ja nyrkkiin puristettu käsi on kansainvälisen Anarkistisen mustan ristin tunnus. Se syntyi 1900-luvun alkuvuosina auttamaan poliittisia vankeja Venäjän keisarikunnassa. Nykyään AMR on ympäri maailmaa levinnyt hajautettu vankitukiorganisaatio. Sen tunnus on mukailtu Kansainvälisen punaisen ristin logosta.
Muita symboleja > Anarkofeminismi

Anarkofeminismin tunnuksena on Venus-symboli, jonka sisällä on nyrkkiin puristettu käsi tai iso A-kirjain.
Muita symboleja > Pääkallolippu

Pääkallolipun käyttö anarkistien tunnuksena on peräisin merirosvoilta, joista esimerkiksi Karibianmeren bukanieerit toimivat osittain antiautoritäärisesti. On jopa väitetty, että Madagaskarin saarella olisi 1600–1700-lukujen vaihteessa sijainnut merirosvojen anarkistinen yhteisö Libertatia. Sen olemassaolosta ei kuitenkaan ole varmuutta. Venäjän vallankumouksen aikana pääkallolippua alkoivat käyttämään Itämeren laivaston anarkistimatruusit ja Ukrainan itsenäisyyssodassa se oli Nestor Mahnon muodostaman Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan tunnuksena. Nykyään pääkallolippu on yleistynyt anarkististen haktivistien ja niin sanottujen infoanarkistien keskuudessa.lähde?
Muita symboleja > Talonvaltauksen symboli

Talonvaltauksen tunnusta on käytetty eri puolilla maailmaa ainakin 1970-luvulta lähtien. Salamaa kuvaava merkki on ilmeisesti peräisin Amsterdamista.
Muita symboleja > Puukenkä

Puukenkä on nykyään lähes kokonaan käytöstä jäänyt sabotaasin tunnus, jota käyttivät hollantilaiset teollisuustyöläiset 1800–1900-lukujen vaihteessa. Heidän taktiikkanaan oli pudotella puukenkiä laitteiden sisään, jolloin ne pysähtyivät, kunnes vieras esine oli saatu poistettua koneistosta. Amerikkalaiset työläiset käyttivät samaan tarkoitukseen jakoavaimia. Sabotaasin lisäksi puukenkää käytettiin myös symboloimassa vaatimuksia kahdeksan tunnin työpäivästä. Puukenkää tarkoittava ranskan kielen sana sabot on myös ilmeisesti termin sabotaasi kantasana.
Muita symboleja > Ei jumalia, ei herroja

Sanonta ”Ei jumalia, ei herroja” on peräisin Louis-Auguste Blanquin vuosina 1880–1881 julkaiseman lehden Ni Dieu ni maître! (Ei jumalaa, ei herroja) nimestä. Lausetta on käytetty anarkistien lisäksi myös muun työväenliikkeen piirissä.
Kuvia

IWW-ammattiliiton musta kissa.
Anarkistisen mustan ristin tunnus.
Anarkofeminismin tunnus.
Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan lippu.
Talonvaltauksen tunnus.
Puukenkä eli sabot.
CNT-ammattiliiton punamusta lippu, jonka kulmassa on myös musta kissa.
”No Gods, no Masters”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anarkismisymboliikka Wikimedia Commonsissa
Seinämaalaus Kalifornian yliopiston kampuksella.
Kaksivärisiä lippuja ja tähtiä.
FC Bayern München

FC Bayern Münchenin kotistadion Allianz Arena
FC Bayern München on Saksan Bundesliigassa pelaava, 27. helmikuuta 1900 perustettu jalkapalloseura, joka lukeutuu maailman menestyksekkäimpiin. Myös seuran naisten joukkue on saavuttanut menestystä voittaen kolme Saksan mestaruutta. Miesten joukkue pelaa kotiottelunsa 2006 jalkapallon MM-kisoja varten rakennetulla 75 000-paikkaisella Allianz Arenalla. Sitä ennen FC Bayernin kotikenttänä toimi 1972 kesäolympialaisia varten rakennettu Münchenin olympiastadion. Vuonna 2018 seuralla oli 291 000 rekisteröitynyttä jäsentä, ja se oli siten maailman suurin urheiluseura ennen portugalilaista SL Benficaa (231 200 jäsentä).
Bayern München oli vuonna 2023 Forbesin listauksessa maailman 24. arvokkain urheiluseura 4,86 miljardin dollarin arvolla.
Saavutukset

Bundesliiga (33): 1932, 1969, 1972, 1973, 1974, 1980, 1981, 1985, 1986, 1987, 1989, 1990, 1994, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
Saksan cup (20): 1957, 1966, 1967, 1969, 1971, 1982, 1984, 1986, 1998, 2000, 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2016, 2019, 2020
Saksan liigacup (6): 1997, 1998, 1999, 2000, 2004, 2007
Saksan supercup (7): 1987, 1990, 2010, 2012, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022
Euroopan cup ja Mestarien liiga (6): 1974, 1975, 1976, 2001, 2013, 2020
UEFA Cup (1): 1996
Cup-voittajien cup (1): 1967
UEFA Super Cup (2): 2013, 2020
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus (2): 2013, 2020
Intercontinental Cup (2): 1976, 2001
Etelä-Saksan mestaruudet (3): 1926, 1928, 1965
Etelä-Baijerin Gaumestaruudet (2): 1944, 1945
Edustusjoukkue > Lainalla olevat pelaajat

Päivitetty 12. syyskuuta 2024.
| Pelipaikka | Pelaaja | Joukkue | Päättymispäivä |
| --- | --- | --- | --- |
| M |  Alexander Nübel |  VfB Stuttgart | 30. kesäkuuta 2026 |
| P |  Frans Krätzig |  VfB Stuttgart | 30. kesäkuuta 2025 |
| KK |  Paul Wanner |  FC Heidenheim | 30. kesäkuuta 2025 |
| KK |  Maurice Krattenmacher |  SSV Ulm | 30. kesäkuuta 2025 |
| KK |  Lovro Zvonarek |  Sturm Graz | 30. kesäkuuta 2025 |
| KK |  Gabriel Vidović |  FSV Mainz | 30. kesäkuuta 2025 |
| H |  Bryan Zaragoza |  CA Osasuna | 30. kesäkuuta 2025 |
| H |  Gibson Nana Adu |  SpVgg Unterhaching | 30. kesäkuuta 2025 |
| H |  Armindo Sieb |  FSV Mainz | 30. kesäkuuta 2026 |
Merkittäviä entisiä pelaajia

Luettelossa on vähintään sata sarjaottelua Bayern Münchenissä pelanneet pelaajat.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1940-luku:  Hans Bauer (1948–1959) 1950-luku:  Árpád Fazekas (1957–1961) 1960-luku:  Werner Olk (1960–1970)   Peter Kupferschmidt (1960–1971)   Jakob Drescher (1961–1967)   Rainer Ohlhauser (1961–1970)   Dieter Brenninger (1962–1971)   Sepp Maier (1962–1979)   Dieter Koulmann (1963–1968)   Rudolf Nafziger (1964–1968)   Franz Beckenbauer (1964–1977)   Gerd Müller (1964–1979)   Franz Roth (1966–1978)   Hans-Georg Schwarzenbeck (1966–1981) 1970-luku:  Johnny Hansen (1970–1976)   Rainer Zobel (1970–1976)   Uli Hoeneß (1970–1979)   Paul Breitner (1970–1974, 1978–1983)   Bernd Dürnberger (1972–1985)   Jupp Kapellmann (1973–1979)   Karl-Heinz Rummenigge (1974–1984)   Udo Horsmann (1975–1983)   Klaus Augenthaler (1976–1991)   Kurt Niedermayer (1977–1982)   Wolfgang Kraus (1979–1984)   Wolfgang Dremmler (1979–1986)   Dieter Hoeneß (1979–1987)  |  1980-luku:  Reinhold Mathy (1980–1987)   Hans Pflügler (1981–1992, 1995)   Jean-Marie Pfaff (1982–1988)   Michael Rummenigge (1982–1988)   Norbert Nachtweih (1982–1989)   Raimond Aumann (1982–1994)   Hans Dorfner (1983–1991)   Norbert Eder (1984–1988)   Ludwig Kögl (1984–1990)   Roland Wohlfarth (1984–1993)   Lothar Matthäus (1984–1988, 1992–2000)   Hans-Dieter Flick (1985–1990)   Roland Grahammer (1988–1994)   Olaf Thon (1988–1994)   Thomas Strunz (1989–1992, 1995–2000) 1990-luku:  Christian Ziege (1990–1997)   Stefan Effenberg (1990–1992, 1998–2002)   Oliver Kreuzer (1991–1997)   Markus Babbel (1991–1992, 1994–2000)   Christian Nerlinger (1992–1998)   Thomas Helmer (1992–1999)   Mehmet Scholl (1992–2007)   Dietmar Hamann (1993–1998)   Samuel Kuffour (1993–2005)   Alexander Zickler (1993–2005)   Oliver Kahn (1994–2008)   Carsten Jancker (1996–2002)   Élber (1997–2003)   Thorsten Fink (1997–2003)   Michael Tarnat (1997–2003)  |   Bixente Lizarazu (1997–2004, 2005–2006)   Thomas Linke (1998–2005)   Jens Jeremies (1998–2006)   Hasan Salihamidžić (1998–2007)   Roque Santa Cruz (1999–2007) 2000-luku:  Owen Hargreaves (2000–2007)   Willy Sagnol (2000–2009)   Robert Kovač (2001–2005)   Claudio Pizarro (2001–2007, 2012–2015)   Michael Ballack (2002–2006)   Zé Roberto (2002–2006, 2007–2009)   Bastian Schweinsteiger (2002–2015)   Roy Makaay (2003–2007)   Martín Demichelis (2003–2010)   Lúcio (2004–2009)   Mark van Bommel (2006–2011)   Daniel Van Buyten (2006–2014)   Toni Kroos (2007–2014)   Franck Ribéry (2007–2019)   Mario Gómez (2009–2013)   Holger Badstuber (2009–2017)   Arjen Robben (2009–2019) 2010-luku:  David Alaba (2010–2021)   Rafinha (2011–2019)   Jérôme Boateng (2011–2021)   Javi Martínez (2012–2021)   Thiago Alcântara (2013–2020)   Robert Lewandowski (2014–2022)   Niklas Süle (2017–2022)   Benjamin Pavard (2019–2023)  |
Entisiä päävalmentajia

7/1965–6/1968 Zlatko Cajkovski
7/1968–3/1970 Branko Zebec
3/1970–1/1975 Udo Lattek
1/1975–12/1977 Dettmar Cramer
12/1977–2/1979 Gyula Lóránt
12/1978–5/1983 Pál Csernai
5/1983–6/1983 Reinhard Saftig
7/1983–6/1987 Udo Lattek
7/1987–10/1991 Jupp Heynckes
10/1991–3/1992 Søren Lerby
3/1992–12/1993 Erich Ribbeck
1/1994–6/1994 Franz Beckenbauer
7/1994–6/1995 Giovanni Trapattoni
7/1995–4/1996 Otto Rehhagel
4/1996–6/1996 Franz Beckenbauer
7/1996–6/1998 Giovanni Trapattoni
7/1998–6/2004 Ottmar Hitzfeld
7/2004–1/2007 Felix Magath
2/2007–6/2008 Ottmar Hitzfeld
7/2008–4/2009 Jürgen Klinsmann
4/2009–6/2009 Jupp Heynckes
6/2009–4/2011 Louis van Gaal
4/2011–6/2011 Andries Jonker
7/2011–7/2013 Jupp Heynckes
7/2013–7/2016 Josep Guardiola
7/2016–9/2017 Carlo Ancelotti
9/2017–10/2017 Willy Sagnol
10/2017–6/2018 Jupp Heynckes
7/2018–11/2019 Niko Kovač
11/2019–6/2021 Hans-Dieter Flick
7/2021–3/2023 Julian Nagelsmann
3/2023–6/2024 Thomas Tuchel
Muut lajit

Kuten useilla muillakin saksalaisilla jalkapalloseuroilla, myös Bayernilla on jalkapallon ohessa muitakin jaostoja. Ikämiesjalkapallon ja tuomaritoiminnan lisäksi nämä ovat:
Keilailu
Koripallo: Saksan mestari 1954, 1955, 2014, 2018 ja 2019
Käsipallo
Pöytätennis
Shakki: Saksan mestari 1983, 1985, 1986, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993 ja 1995
Aiemmin toimineita jaoksia ovat muun muassa:
Baseball (1962–1973): Saksan mestari 1962, 1969
Jääkiekko (1966–1969)
Voimistelu (1974–2014): Saksan mestari 1983, 1986, 1987 ja 1988
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran viralliset kotisivut (saksaksi), (englanniksi), (espanjaksi), (kiinaksi), (japaniksi), (venäjäksi), (arabiaksi), (baijeriksi)
| n k Mestarien liigan voittajat |
| --- | --- |
Kausi ja voittaja: 1992–93:  Marseille 1993–94:  Milan 1994–95:  Ajax 1995–96:  Juventus 1996–97:  Borussia Dortmund 1997–98:  Real Madrid 1998–99:  Manchester United 1999–00:  Real Madrid 2000–01:  Bayern München 2001–02:  Real Madrid 2002–03:  Milan 2003–04:  Porto 2004–05:  Liverpool 2005–06:  Barcelona 2006–07:  Milan 2007–08:  Manchester United 2008–09:  Barcelona 2009–10:  Internazionale 2010–11:  Barcelona 2011–12:  Chelsea 2012–13:  Bayern München 2013–14:  Real Madrid 2014–15:  Barcelona 2015–16:  Real Madrid 2016–17:  Real Madrid 2017–18:  Real Madrid 2018–19:  Liverpool 2019–20:  Bayern München 2020–21:  Chelsea 2021–22:  Real Madrid 2022–23  Manchester City
Brian Griffin

Griffinien perhe. Brian vasemmalla.
Brian Griffin on ihmisen kaltainen hahmo animaatiosarjassa Family Guy. Brianin ääninäyttelijänä toimii sarjan luoja Seth MacFarlane, joka on antanut äänensä myös monille muille Family Guyn hahmoille, mutta Brian on ainoa, jonka äänenä on MacFarlanen oikea puheääni.
Ulkonäkö & luonne

Brian on Griffinin perheen puhuva valkoinen labradorinnoutaja. Brian ei käytä vaatteita, mutta hänellä on punainen kaulapanta, jossa on Griffineiden yhteystiedot. Hän on 8-vuotias (uudemmissa jaksoissa 10-vuotias) ja pitää erityisesti musiikista ja martineista. Brian on entinen kulkukoira, jonka Peter otti puistosta kotiinsa asumaan. Ajan myötä heistä tuli parhaat ystävät, mutta vähitellen heidän ystävyytensä on hiipunut Stewien ottaessa Brianin parhaan ystävän paikan. Vaikka Brian osaa puhua, kävellä kahdella jalalla ja ajaa autoa kuin ihmiset, omaa hän kuitenkin paljon koiramaisia piirteitä, kuten roskien kaivaminen ja tavaroiden hautaaminen takapihalle.
Brian vaikuttaa ensisilmäyksellä hyvin älykkäältä ja hän haluaakin ylläpitää sitä kuvaa muille. Todellisuudessa Brian vain teeskentelee olevansa älykäs, ja käyttääkin jatkuvasti satunnaista nippelitietoa vaikuttaakseen viisaalta. Brian kävi Brownin yliopistoa määrittämättömän ajan, muttei ikinä valmistunut. Tästä huolimatta hän on usein perheen, varsinkin Peterin järjen ääni. Hän on ammatiltaan kirjailija, vaikka harvoin saa edes kirjoitettua mitään. Brian on kuitenkin tehnyt muutakin, kuten tarjoilijan, käsikirjoittajan, pornoelokuvien ohjaajan ja myyjän töitä.
Brian on tupakoitsija, alkoholin suurkuluttaja, entinen narkomaani ja kannabiksen aktiivinen käyttäjä. Jaksossa "420" Brian pidätetään kannabiksen hallussapidossa, minkä jälkeen hän käännyttää kaupungin laillistamaan kannabiksen, vaikka myöhemmin samassa jaksossa hän haluaa kumota lain, siinä onnistuen. Myöhemmillä kausilla Brian on kärsinyt masennuksesta ja alkoholismista. Brian vastustaa aseita ja väkivaltaa, mutta siitä huolimatta hänellä on tallelokerossaan käsiase, siltä varalta että hän haluaa tehdä itsemurhan.
Brian on kovan luokan liberaali, vaikka hänen puheessaan ja teoissaan on monesti rasistisia stereotyyppejä ja mikroaggressioita. Brian on ateisti, vaikka hän on monesti tavannut Jeesuksen. Brian on myös nähty lukemassa Raamattua ja rukoilemassa.
Brian ajaa Toyota Prius -autoa ja pitää itseään parempana sen ympäristöystävällisyyden vuoksi.
Suhteet

Brian syntyi farmilla Austinissa, Texasissa. Hän oli kuitenkin pentueen ainut puhuva koira. Brianin äidin, Biscuitin, on vihjattu hylänneen hänet, mikä on johtanut Brianin ongelmiin myöhemmin elämässä. Brianin isä Coco, oli hänen mukaansa rasisti, jonka vuoksi Brian haukkui afroamerikkalaiselle rap-artistille. Brianin ainut sukulainen, jonka kanssa hän on tekemisissä, on homoseksuaali serkku, Jasper.
Brianilla on vain yksi merkittävä ystävä, Stewie Griffin. Hänellä on viha–rakkaussuhde Stewieen. Sarjan kahdennellatoista kaudella Brian jäi auton alle menehtyen myöhemmin sairaalassa, mutta palasi sarjaan Stewien palattua ajassa taaksepäin ja näin ollen esti onnettomuuden.
Brian on ihastunut Peterin vaimoon Loisiin, mutta sarjan edetessä ihastus on jäänyt vähemmälle huomiolle.
Siitä huolimatta, että Brian on koira, hän on tapaillut sarjan aikana lukuisia naisia. Suhteet eivät kuitenkaan kestä. Merkittävimmät suhteet ovat olleet Jillianin ja Glenn Quagmiren transsukupuolisen isän, Ida Davisin kanssa. Suhde Idan kanssa sekä Brianin teennäisyys ovatkin osasyitä, miksi Quagmire inhoaa Briania.
Triviaa

Brian ja Peter ovat ainoat hahmot joulupukin, Jeesuksen ja Barack Obaman lisäksi, jotka ovat esiintyneet kaikissa Seth MacFarlanen ohjelmissa (Family Guy, American Dad! ja The Cleveland Show) lähde?.
Samanlainen Prius, jota Brian Griffin käyttää
Mbira

Mbira
Mbira eli likembe on itäafrikkalainen idiofoneihin kuuluva soitin, eräänlainen sormipiano, joka muodostuu puisesta laudasta, jossa on metalliset koskettimet. Tarkempi nimitys on peukalopiano, koska sitä soitetaan peukaloilla näppäilemällä. Mbiralla soitettavaa musiikkia säestetään useimmiten hosho-nimisellä lyömäsoittimella.
Zimbabwessa käytettävää mbiraa kutsutaan nimillä "mbira dzavadzimu" tai "sanza". Soitin on tunnettu Zimbabwessa yli tuhat vuotta ja sitä on käytetty muun muassa uskonnollisissa rituaaleissa.
Soitinta teki tunnetuksi zimbabwelainen muusikko Thomas Mapfumo.
Brittiläinen etnomusikologisti Hugh Tracey kehitti soittimesta kaupallisen tuotteen, sovitti sen länsimaiselle sävelasteikolle ja vei sen Afrikan ulkopuolelle. Näistä soittimista käytetään Traceyn antamaa nimeä kalimba.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mbira Wikimedia Commonsissa
Jovinianus

Jovinianus
Jovinianus oli 400-luvulla vaikuttanut kristillinen teologi. Jovinianus vastusti asketismia, Marian ikuista neitsyyttä ja uskoi, että kun ihminen on kastettu ja uskova, paholainen ei voi ikinä voittaa häntä. Jovinianusta pidetään monesti hyvin varhaisena protestantismin edeltäjänä. Joidenkin mukaan Jovinianuksella oli myös protestanttinen idea Jumalan armosta ja pelastusopista. Jovinianus uskoi, että neitsyt, lesket ja naimisissa olevat naiset, jopa uudelleen naimisissa olevat lesket, ovat yhtä arvokkaita kristillisessä yhteisössä. Jovinianusta pidettiin harhaoppisena ja Hieronymus kirjoitti häntä vastaan. Jovinianus oli joskus munkki, mutta myöhemmin ryhtyi vastustamaan luostareita.