stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kutveleen kanava
Historiaa

Kanava kuuluu niin sanottuihin Suvorovin kanaviin, jotka rakennettiin osana linnoitustyötä vahvistamaan venäläisten kohteiden puolustusta. Pikkuvihan (1742–1743) jälkeen Ruotsin ja Venäjän välinen raja kulki eteläisen Saimaan halki niin, että Puumalansalmi jäi Ruotsin puolelle. Tämä hankaloitti venäläisen puolustusta ja kaupankäyntiä, sillä venäläiset joutuivat maksamaan tullia Puumalassa. Siksi keisarinna Katariinalle ehdotettiin Puumalan ohittavan kanavaketjun rakentamista Suur-Saimaan ja Pihlajaveden välille. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1791.
Kutveleen kanavaa rakennettiin vuosina 1792–1793 ja rakentamiseen osallistui satoja työntekijöitä. Kanavan rannat muurattiin muotoonsa hakatuista luonnonkivistä ja kanavan ympäristöön piilotettiin puolustuslaitteita hankaloittamaan ruotsalaisten navigoimista niissä sota-aikana. Kanava menetti puolustuksellisen merkityksensä Suomen sodan (1808–1809) jälkeen, kun valtionraja siirtyi muualle. Kanavasta tuli 100 metriä pitkä ja noin 10 metriä leveä.
Kanavaa laajennettiin 1900-luvun alussa (1902). Kanavan pituudeksi mainitaan yli 200 metriä. Kanavan molemmilla rannoilla korotettiin kivimuurausta 2,5 metriin vedenpinnasta, ja maalla muurit olivat kaksi metriä leveät. Vuosina 1949–1950 suoritettiin laajennustöitä ja viimeinen laajennus suoritettiin vuonna 1977. Alkuperäisen kanavan rakenteita ei ole säilynyt laajennustöissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kutveleen kanava Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuusvuosi 1656

Kirjallisuusvuosi 1656 käsittelee vuoden 1656 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

25. huhtikuuta – Lontoon valtioneuvosto otti tehtäväkseen yksittäisten kirjojen sensuurin ja määräsi Lontoon kaupungin pormestarin Robert Tichbornen polttamaan teoksen nimeltä Sportive Wit, or the Muses' Merriment, koska se sisälsi "skandaalinomaisia, irstailevia, rivouksia herättäviä ja rienaavia asioita".
9. toukokuuta – Britannian valtioneuvosto määrää Choice Drollery, Songs, and Sonnets -teoksen tuhottavaksi.
toukokuu – William Davenantin "ensimmäinen englantilainen ooppera", Rodoksen piiritys, osa I, esitetään yksityisteatterissa hänen kotonaan Rutland Housessa Lontoon Cityssä. Siihen sisältyy innovatiivinen maalattujen kulissien käyttö ja Englannin ensimmäisen ammattinäyttelijän, rouva Colemanin esiintyminen Ianthen roolissa.
27. heinäkuuta – Baruch Spinoza suljetaan Amsterdamin juutalaisen uskonnollisen yhteisön ulkopuolelle.
12. marraskuuta – John Milton menee naimisiin Katherine Woodcockin kanssa St Mary Aldermanburyssa Lontoossa.
tuntematon päivämäärä – kaksi Lontoossa tänä vuonna julkaistua vanhojen näytelmien näytelmäkirjaa, The Careless Shepherdess ja The Old Law, sisältävät ensimmäiset "näytelmäluettelot" tai luettelot julkaistuista näytelmistä, joita on koskaan julkaistu Englannissa.
Julkaisuja > Proosa

Cyrano de Bergerac – Comical History of the States and Empires of the Moon
Margaret Cavendish
A True Relation of my Birth, Breeding, and Life
Nature's Pictures
James Harrington – The Commonwealth of Oceana
Thomas Hobbes – Questions concerning Liberty, Necessity and Chance
Michael Maier – Themis aurea: the Laws of the Fraternity of the Rosie Crosse (ensimmäinen englanninkielinen käännös)
Adam Olearius – Vermehrte Newe Beschreibung Der Muscowitischen und Persischen Reyse So durch gelegenheit einer Holsteinischen Gesandtschaft an den Russischen Zaar und König in Persien geschehen
Blaise Pascal – Lettres provinciales
Julkaisuja > Draama

Thomas Goffe
Three Excellent Tragedies
The Careless Shepherdess
Thomas Middleton, William Rowley ja Philip Massinger – The Old Law
Julkaisuja > Runous

Pierre Corneille – L'Imitation de Jésus-Christ
Abraham Cowley – The Miscellanies
William Davenant – Wit and Drollery: Jovial Poems
Andreas Gryphius – Kirchhofsgedanken
Kuolleet

tuntematon päivämäärä Thomas Gage – englantilainen dominikaanimunkki ja kirjailija
Metsien kasvillisuuskerrokset

Metsien kasvillisuuskerrokset ovat kerroksia, joissa pääasiassa kasvien tai sienien korkeuden perusteella jaotellaan metsissä kasvavat kasvit tai sienet eri ryhmiin. Maanpintaa lähimpänä oleva ja samalla matalin kerros on pohjakerros, jonka kasveihin kuuluvat sammalet, jäkälät sekä myös sienet. Pohjakerroksesta seuraava korkeampi kerros on kenttäkerros, johon kuuluu muun muassa heiniä, ruohoja, varpuja sekä korkeutensa perusteella myös puuntaimia. Kuitenkin puuntaimet voidaan katsoa kuuluviksi myös itseään korkeampaan kasvillisuuskerrokseen, joka on pensaskerros, kun taimet ovat pieniä, koska muutamassa vuodessa ne ylittävät kenttäkerroksen korkeuden. Pensaskerros ulottuu noin 50 senttimetrin korkeudesta 200 sentin korkeuteen. Yli kaksimetristen kasvien kasvillisuuskerros on puukerros.
Pohjakerros

Pohjakerros on metsien korkeudeltaan matalin ja lähinnä maanpinta oleva kasvillisuuskerros. Pohjakerrokseen kuuluvat sienet sekä kasveista sammalet ja jäkälät.
Kasvityyppien alalajit vaihtelevat metsätyyppien mukaan. Esimerkiksi lehdoissa on sammallajeja, joita ei ole kuivemmissa metsätyypeissä, esimerkiksi kuivilla kankailla.
Pohjakerros > Sammalet

Tyypillisiä lehdoissa esiintyviä sammalia ovat lehväsammal ja ruusukesammal. Tuoreiden kankaiden sammallajeja ovat seinäsammal, sulkasammal, kerrossammal ja karhunsammalet. Kuivilla kankailla pohjakerroksessa kasvavat seinäsammal, kerrossammal ja kynsisammalet. Osa sammaleista kasvaa yhtenäisenä sammalmattona, mutta osa sammaleista kasvaa laikkuina tai mättäinä.
Pohjakerros > Jäkälät

Lehdoissa ei yleensä jäkäliä kasva maassa, mutta puiden rungoilla niitä voi esiintyä. Esimerkiksi haavankeltajäkälä kasvaa haavan rungoilla. Jäkälä tarvitsee valoa, jonka lehdoissa vie rehevät kenttäkerroksen kasvit. Lisäksi seinäsammal tukahduttaa nopealla kasvullaan helposti jäkälän elintilan.
Toisaalta taas karukkokankailla, mistä puuttuu kenttäkerroksen kasvien kilpailu, voi jäkälä jopa määrittää metsätyypin. Jäkälätyyppi on kaikkialla Suomessa esiintyvä metsätyyppi.
Pohjakerros > Sienet

Sienten pääosa on maan alla ja lahopuissa oleva sienirihmasto. Ne toimivat ekosysteemissä hajottajina tai loisina. Sienten näkyvä osa on itiöemä, joka näkyy kasvillisuuden seasta monilla lajeilla tiettynä aikana vuodesta. Sienilajeja, joiden itiöemä on sen kokoinen, että se on helposti havaittavissa, sanotaan suursieniksi. Sienilajeja, joiden itiöemä on niin pieni, että sitä on vaikea havaita, sanotaan piensieniksi.
Kenttäkerros

Kenttäkerros on metsien toinen kasvillisuuskerros maanpinnasta luettuna pohjakerroksen jälkeen. Kenttäkerrokseen kuuluvat noin 50–200 cm korkeita pensaita matalammat kasvit, joista monet kuuluvat ruohovartisiin siemenkasveihin, heinäkasveihin, varpuihin sekä sanikkaisiin. Kenttäkerroksen avulla metsätyyppioppiin liittyen määritellään Suomessa enemmistö metsätyypeistä, koska suksession alussa kenttäkerros muodostuu puustoa nopeammin ja näin ollen sen perusteella voidaan verrattain nopeasti määrittää metsätyyppi.
Kenttäkerros > Ruohot

Ruohot ovat varreltaan puutumattomia. Ne kasvavat kärjestään päinvastoin kuin heinät, jotka kasvavat nivelkohdistaan. Kenttäkerroksen ruohovartisten tunnuslajien perusteella määrittyviä metsätyyppejä ovat käenkaali-oravanmarjatyyppi, kurjenpolvi-oravanmarjatyyppi, kurjenpolvi-metsäimarretyyppi.
Kenttäkerroksen ruohovartisia tunnuslajeja:
metsäkäenkaali
metsäoravanmarja
Kenttäkerros > Varvut

Varvut ovat puuvartisia matalia kasveja, joiden korkeus vain harvoin yltää 50 cm:n pensaan korkeuteen. Siksi ne kuuluvat kenttäkerrokseen. Varpujen perusteella määritellään täsmentävästi monia metsätyyppejä, kuten käenkaali-mustikkatyyppi, kurjenpolvi-käenkaali-mustikkatyyppi, kurjenpolvi-mustikkatyyppi, mustikkatyyppi, puolukka-mustikkatyyppi, seinäsammal-mustikkatyyppi, puolukkatyyppi, variksenmarja-puolukkatyyppi ja variksenmarja-mustikkatyyppi, puolukkatyyppi sekä kanervatyyppi, variksenmarja-kanervatyyppi.
Kenttäkerroksen varputunnuslajeja:
mustikka
puolukka
kanerva
Kenttäkerros > Saniaiset

Saniaiset ovat itiökasveja, jotka kuuluvat putkilokasvien sanikkaisiin. Saniaistunnuslajien avulla määritetään muun muassa kurjenpolvi-metsäimarretyypin ja saniaistyypin metsät. Saniaisia esiintyy tuoreissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä sekä lehtometsissä.
Kenttäkerroksen saniaistunnuslajeja:
alvejuuret
kotkansiipi
metsäimarre
Pensaskerros

Pensaskerros on kenttä- ja puukerroksien välissä. Siihen kuuluvat pensaat ja puiden taimet.
Puukerros

Puukerros on ylin kasvillisuuskerros. Puukerros koostuu puista. Suomessa tyypillisiä puukerroksen puita ovat mänty, kuusi, rauduskoivu, hieskoivu, haapa ja jalot lehtipuut.
Konkola

Konkola on kylä Halikossa Salossa Purilanjoen varrella 110-tien kupeessa.
Konkola sijaitsee kauan asutussa Purilanjoenlaaksossa. Kylä on kuulunut ns. suomalaiseen vero-oikeuteen, eli se on ollut pysyvästi asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. Kylä on ollut kruunun omaisuutta 1500-luvulla. Lyhyen matkan päässä Konkolasta sijaitsee Metsäkonkolan kylä, jonka uskotaan olevan Konkolan tytärkylä, joka on perustettu 1600-luvulla. Konkola on pieni kylä, eikä siellä ole ollut torppia. Tiiviinä säilynyt rakennuskanta on pääosin 1900-luvun alusta. Nykyisin kylässä on muutama maatila ja kasvihuoneet.
Kosminen cocktail

| Kosminen cocktail: Kolme osaa pimeää ainetta> Cosmic Cocktail: Three Parts Dark Matter |
| --- | --- |
 Katherine Freesen kirjan Kosminen cocktail kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Katherine Freese
Kieli:  Englanti
Genre:  fysiikka, kosmologia, hiukkasfysiikka
Kustantaja:  Princeton University Press
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  264
ISBN:  9781400850075
Suomennos
Suomentaja:  Juha Pietiläinen
Kustantaja:  Terra Cognita
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  304
ISBN:  978-952-5697-75-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kosminen cocktail on yhdysvaltalaisen fyysikon Katherine Freesen kirjoittama pimeän aineen etsintää käsittelevä kirja.
Katherine Freese kuvaa kirjassa pimeää ainetta modernin fysiikan suurimmaksi ongelmaksi, joka on vielä ratkaisematta. Freese kertaa kirjassa pimeän aineen tutkimuksen etenemistä aina termin keksijä Fritz Zwickystä nykypäivän Large Hadron Colliderin kaltaisissa laitoksissa tehtävään tutkimukseen saakka. Freese kuvaa kirjassa hiukkastutkimusten takana olevien tieteentekijöiden persoonallisuuksia.
Freesen esittelemien teoreetikoiden mukaan pimeä aine koostuu muun muassa WIMP-hiukkasista.
Kirjoittaja

Kirjan kirjoittaja Katherine Freese on yhdysvaltalainen fyysikko ja teoreettinen kosmologi, joka toimii pohjoismaisen teoreettisen fysiikan tutkimuskeskus Norditan johtajana. Hän on myös Michiganin yliopiston fysiikan professori. Katherine Freese on yksi pimeän aineen varhaisista teoreetikoista.
Aiheesta muualla

Kirja kustantajan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kotilammi (Jämsä)

| Kotilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°07′54″N, 25°05′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.522.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,3 m 
Rantaviiva:  1 km 
Pinta-ala:  0,056 km² 
Tilavuus:  0.000050 km³
Keskisyvyys:  1 m
Suurin syvyys:  1,8 m
 fiKotilammi 
Kotilammi on järvi Koskenpään kylän pohjoispuolella Jämsän pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Etäisyys Jämsän keskustasta on 30 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Kotilammin pituus on 450 metriä. Järvi on saareton ja matala, sen tilavuus on 54 000 kuutiometriä. Ympärillä on metsää ja suota. Noin 800 metriä itään sijaitsee Kalmaveden Kalmalahti, etelässä on Muurainsuo ja Kotivuori (noin 160 metriä mpy). Kotilammin eteläkolkasta virtaa Kotioja kaakkoon kohti Kalmaveden Kotiojanlahtea. Kalmaveden korkeustaso on noin 20 metriä Kotilammia alempana.
Kotilammi kuuluu Iso Rautaveden-Kalmaveden kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen päävesistöön.
Kokoukset (Jehovan todistajat)

Kokoukset ovat Jehovan todistajien käyttämä nimitys heidän viikoittaisille kokoontumisilleen. Jehovan todistajien kokoukset ovat sekä palvonta- että opetustilaisuuksia. Niillä on siis osittain samanlainen funktio kuin kristillisten kirkkojen perinteisillä jumalanpalveluksilla. Kokoontumispaikkoina toimivat valtakunnansalit. Ne ovat yleensä yksinkertaisia ja vaatimattomasti koristeltuja. Jumalanpalveluksessa ei käytetä kuvia, joten saleissa ei myöskään ole ikoneita eikä uskonnollisia maalauksia. Opetuksen hoitavat seurakunnissa miespuoliset jäsenet. Palveluksessa seurakuntalaiset kutsuvat toisiaan yleensä veljiksi ja sisariksi, esimerkiksi veli Virtanen. Kokouksia on yhteensä 3,5 tuntia viikossa. Kokouksia on tavallisesti yksi viikonloppuisin ja yksi arki-iltaisin.
Kokouksissa käytettävä aineisto on yhtenevä kautta koko maailman, samoin kokousten ohjelma, joten kokouksiin osallistuvat saavat samansisältöistä opetusta kaikkialla maailmassa.
Jehovan todistajien odotetaan osallistuvan kokouksiin periaatteessa aina. Tämä katsotaan tärkeäksi henkilön hengellisen kasvun ja uskovien yhteenkuuluvuuden tunteen takia; lisäksi korostetaan, että vain osallistumalla säännöllisesti kokouksiin Jehovan todistaja pystyy seuraamaan totuuden "kirkastuvaa valoa" eli Vartiotorniseuran jakamaa hengellistä ruokaa. Raamattuperusteena säännölliselle kokouksiin osallistumiselle on Heprealaiskirje 10:24-25. Mikäli Jehovan todistaja jättäytyy pois kokouksista ilman perusteltua syytä (esim. sairaus), tämä katsotaan merkiksi hengellisestä kriisistä ja seurakunnan vanhemmisto pyrkii tarjoamaan kyseiselle jäsenelle hengellistä apua.
Lapsille ja nuorille ei ole omia kokouksia, vaan heidän odotetaan osallistuvan seurakunnan yhteisiin kokouksiin sen mukaan, miten heidän ikänsä ja kypsyytensä mahdollistaa.
Viikoittaisten seurakunnan kokousten lisäksi Jehovan todistajilla on myös suurempia kokouksia, joita kutsutaan konventeiksi. Erityinen kokous on kerran vuodessa Jeesuksen kuoleman muistoksi vietettävä muistojuhla.
Viikottaiset kokoukset > Yleisökokous

Viikonloppuisin - yleensä sunnuntaisin - pidettävä kokous on suunnattu sekä Jehovan todistajille että heidän uskonnostaan kiinnostuneille. Saarnaamistyössä tavattuja kiinnostuneita kutsutaan tavallisesti juuri sunnuntain kokoukseen. Viikonlopun kokoontumisen aloittaa yleensä yleisökokous, jossa pidetään 30 minuutin mittainen yleisöesitelmä. Esitelmän pitää yleensä vanhin, jolla on Vartiotorniseuran antama valtuutus pitää yleisöesitelmiä. Esitelmän aiheet vaihtelevat opillisten asioiden käsittelystä ja eettisten asioiden pohtimisesta ajankohtaisten asioiden käsittelyyn. Yleisöesitelmät - joita kutsutaan myös raamatullisiksi esitelmiksi - perustuvat Vartiotorniseuran valmiisiin puheenjäsennyksiin, joissa on myös mainittu puheessa esitettävät raamatunpaikat. Tapana on, että esitelmän kuulijat etsivät puhujan mainitsemat raamatunpaikat omista Raamatuistaan. Yleisöesitelmän aluksi lauletaan jokin Jehovan todistajien käyttämistä Valtakunnan lauluista, ja ennen esitelmää joku seurakunnan miespuolinen jäsen pitää alkurukouksen. Alkulaulun ja rukouksen aikana seistään.
Viikottaiset kokoukset > Vartiotornin tutkiskelu

Raamatullisen esitelmän ja välilaulun jälkeen seuraa tunnin mittainen Vartiotorni-lehden tutkiskelu. Tutkiskelussa käydään läpi yksi lehden raamatullisista artikkeleista, joka on jaettu numeroituihin kappaleisiin. Niin sanottu Vartiotornin yhteenvetojen lukija lukee kappaleen kerrallaan, ja tämän jälkeen puheenjohtaja esittää yleisölle lehteen painetut, luettuun kappaleeseen kuuluvat kysymykset. Vastaukset löytyvät kappaleista, mutta osa kysymyksistä on pohtivia ja useat Jehovan todistajat esittävät opin puitteissa eri näkökulmia kappaleen ajatuksista. Nykyään tutkittavat artikkelit löytyvät Vartiotornin 15. päivän numerosta, joka on ensi sijassa tarkoitettu Jehovan todistajille ja kokouksissa säännöllisesti käyville kiinnostuneille. Kokous päätetään lauluun ja loppurukoukseen.
Viikottaiset kokoukset > Kristityn elämä ja palvelus

Kokous koostuu kolmesta osasta. Jumalan sanan aarteita-osiossa käsitellään viikoittaista raamatunlukuosuutta 10 minuutin ajan, ja toiset 10 minuuttia varataan kuulijoiden esittämiä kohokohtia varten otsikolla Hengellisten helmien etsintää. Tämän jälkeen luetaan lyhyt jakso Raamattua seurakunnalle. Sitten on Valmennusta kenttäpalvelukseen -osio, jossa kuukauden ensimmäisessä kokouksessa näytetään video (jos mahdollista) kuukauden tarjouksen esittämisestä ja muissa kolme lyhyttä 2-4-6-minuutin pituista keskustelua, joissa valmentaudutaan erityisesti raamatuntutkistelujen aloittamiseen kenttäpalvelustyössä. Elämä kristittynä -osiossa käydään läpi ajankohtaisia ja paikallisia asioita. Sen kesto on 15 minuuttia. 
Viimeisenä ohjelmana tutkitaan Raamattua vuorossa olevan Jehovan todistajien julkaiseman selitysteoksen avulla. Tämä toteutetaan käymällä selitysteosta läpi kysymyksin ja vastauksin samaan tapaan kuin Vartiotornin tutkistelussa sunnuntaisin. Raamatuntutkiskelun kesto on 30 minuuttia. Kokouksen lopussa on lyhyt kertaus ja katsaus seuraavan viikon ohjelmaan.
Konventit

Kokousten lisäksi on suurempia tapahtumia eli konventteja kolme kertaa vuodessa: kaksi pienempää yksipäiväistä kierroskonventtia (syksystä 2014 alkaen), joihin kokoontuvat kaikki kierroksen osan seurakunnat (yleensä 5-7 seurakuntaa ja noin 500 henkeä), ja isompi aluekonventti (entinen nimitys "piirikonventti") kesällä, johon kokoontuvat alueen jäsenet (yleensä noin 4000-6000 Jehovan todistajaa kerralla. Kesän aluekonventit Suomessa järjestetään yleensä Helsingissä, Tampereella ja Oulussa, lisäksi on ruotsinkielinen aluekonventti Hämeenlinnassa. Yhteispohjoismainen englanninkielinen aluekonventti kiertää vuorovuosin eri pohjoismaissa. Konventtisalit, joissa kierroskonventit pidetään, ovat ulkoasultaan samanlaisia kuin pienemmät valtakunnansalit. Suomessa on kolme konventtisalia, yksi Hämeenlinnassa, yksi Varkaudessa ja Oulun konventtisali Ouluun kuuluvassa Kellossa.
Muistojuhla

Jehovan todistajien ainoa vuotuinen uskonnollinen juhla on Jeesuksen kuoleman muistojuhla (aiempi nimitys muistonvietto), jota Jeesus on yhteisön mukaan Raamatussa kehottanut kristittyjä viettämään. Muistojuhlaa vietetään vuosittain juutalaisen kalenterin mukaan 14. päivänä nisankuuta (eli abibkuuta) auringonlaskun jälkeen. Alkulaulun ja rukouksen jälkeen on puhe, jossa selitetään Jeesuksen kuoleman ja muistoaterian merkitystä. Sen jälkeen jaetaan "vertauskuvat" eli leipä ja viini. Nimitys "vertauskuvat" perustuu siihen, että Jehovan todistajat uskovat leivän ja viinin "vertauskuvaavan" Jeesuksen verta ja lihaa. Leipä ja viini vain kuvaavat Jeesuksen ruumista ja verta, ne eivät muutu Jeesuksen ruumiiksi ja vereksi (ks. Transsubstantiaatio). Jehovan todistajat uskovat, että Jeesuksen olinpaikka on nykyaikana taivas, jossa hän hallitsee kuninkaana vuodesta 1914 alkaen.
Leipää ja viiniä muistojuhlassa nauttivat vain ne, jotka tuntevat kuuluvansa 144 000:een hengestä siinneeseen, joilla on taivaallinen toivo. Heidän joukossaan on muutamia suomalaisia, mutta heistä ei tehdä maakohtaista tilastoa. Suurin osa läsnäolijoista ei osallistu ehtoolliseen, vaan he seuraavat tilaisuutta "kunnioittavina tarkkailijoina", jotka eivät syö leipää tai juo viiniä, vaan jotka ojentavat heille tarjotun leivän ja viinin eteenpäin niistä kieltäytyen. Vuoden 2013 muistonvietossa leipään ja viiniin otti osaa 13 204 henkilöä ympäri maailman ja kaiken kaikkiaan muistonvietossa oli läsnä 19 241 252 henkilöä.
Korona-virus

Korona-viruksen aiheuttaman pandemian takia kaikki kokoukset ja konventit siirrettiin Valtakunnansaleilta verkkoon 2020 keväällä.
Aiheesta muualla

Jehovan todistajien kokoukset, etsi lähin paikka (maailmanlaajuinen)
Jehovan todistajien konventit, etsi lähin paikka (maailmanlaajuinen)
Kuin taivasta koskettaisi

Kuin taivasta koskettaisi on suomalaisen lehtori Jari Ekbergin kirjoittama huhtikuussa 2014 ilmestynyt jalkapalloaiheinen tietokirja. Kirja kertoo jalkapallon MM-kisojen historiasta vuosilta 1930–2010. Kirjassa on monen sivun teksti kustakin MM-turnauksesta ja lisäksi myös turnauskohtaiset tilastot. Kirjan on kustantanut Atena Kustannus. Kirja ilmestyi ennen 20. MM-turnausta kesällä 2014. Kirjasta ilmestyi päivitetty laitos vuonna 2018, jossa oli uusi luku vuoden 2014 MM-kisoista.
Teos valittiin Vuoden urheilukirjaksi 2014.
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta

| Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta Kristinestads svenska församling |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kristiinankaupungin kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Porvoon hiippakunta
Rovastikunta:  Närpiön rovastikunta
Pääkirkko:  Kristiinankaupungin uusi kirkko
Perustettu:  2006   (1978)
Jäsenmäärä:  3 137 (2021)
– Osuus asukkaista:  91,5 %
Kirkollisvero:  2,00 %
Kirkkoherra:  Daniel Norrback
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta (ruots. Kristinestads svenska församling) on seurakunta Pohjanmaalla, Kristiinankaupungissa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Närpiön rovastikuntaan ja on osa Kristiinankaupungin seurakuntayhtymää.  Kirkkoherrana toimii Daniel Norrback.
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta perustettiin vuonna 1978 jakamalla Kristiinankaupunki-Tiukan seurakunta suomenkieliseksi ja ruotsinkieliseksi seurakunnaksi. Alkuperäinen ruotsalainen seurakunta yhdistyi Siipyyn ja Lapväärtin seurakuntien kanssa vuonna 2006 Lapväärtin-Kristiinankaupungin seurakunnaksi (ruots. Lappfjärd-Kristinestads församling). Seurakunta otti nimekseen Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta  vuonna 2013.
Herätysliikkeet

Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen.
Kirkkoherrat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kristiinankaupungin ruotsalaisen seurakunnan (2006–2013 Lapväärtin–Kriistinankaupungin seurakunnan) kirkkoherroina:
1985–2005: Lars Nisula
Uusi seurakunta
2006–2012: Lars Nisula
2012–2015 vt. Johan Eklöf
2016– Daniel Norrback
Kotitalous (aikakauslehti)

| Kotitalous |
| --- | --- |
Entiset nimet:  Kotitalousopetus (1937–1951)
Lehtityyppi:  ammattilehti, järjestölehti
Julkaisija:  Suomen Kotitalouslehti Oy
ISSN:  ISSN 0047-3685
Kokonaislevikki:  2 500 (painosmäärä)
Perustettu:  1937
Päätoimittaja:  Anneli Rantamäki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  4 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kotitalous on Kotitalousopettajien liiton omistaman Suomen Kotitalouslehti Oy:n julkaisema aikakauslehti, joka kuvaa itseään ”kotitalous-, kuluttaja- ja ravitsemisalan ammattilehdeksi”. Vuodesta 1952 ilmestynyttä lehteä julkaistaan vuonna 2017 neljästi vuodessa 2 500 kappaleen painoksena. Noin 90 prosenttia Kotitalous-lehden lukijoista toimi aktiivisesti työelämässä tai opiskeli alaa. Kolmannes lukijoista oli alle 35-vuotiaita.