stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ämmäjärvi (Eura)
Luonnonhistoriaa

Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 4710–4640 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 4360–4260 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 49,7 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Digitaaliarkisto: Kauttuan Isojaonkartta ja asiakirjat (Arkistoitu – Internet Archive), 1782-1783, (A7:2/3-12), Ämmäjärvi kartassa
Eurajoen vesistö
Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus

Ämmässuon ekoteollisuuskeskus on kiertotalouteen (jätteenkäsittelyyn ja kierrätykseen) erikoistunut Helsingin seudun ympäristöpalvelujen (HSY) omistama alue Espoon Ämmässuon kaupunginosassa. Alue sijaitsee Espoon länsiosassa noin 25 kilometrin päässä Helsingin keskustasta ja ulottuu myös Kirkkonummen puolelle.  Alueelle tuleva liikenne kulkee pääosin Turunväylää (valtatie 1) Histansolmun eritasoliittymästä.
Jätteenkäsittelykeskusta hallinnoi HSY (vuoden 2009 loppuun asti YTV) vastaanottaen pääkaupunkiseudun yli miljoonan asukkaan ja 50 000 yrityksen jätteet. Toimintansa laitos aloitti vuonna 1987. Ämmässuon uusi kaatopaikka-alue otettiin käyttöön marraskuussa 2007. [lähde? ]
Ämmässuon jätteenkäsittelykeskuksen yhteydessä sijaitseva kaatopaikka on Pohjoismaiden suurin kaatopaikka.
Kaatopaikan osa-alueilla on kaksi nimeä: Iso Ämmässuo ja Vähä Ämmässuo.
Kaatopaikan sen lähialueen asukkaille aiheuttamien mahdollisten terveyshaittojen selvittämisestä tehtiin valtuustoaloite Espoossa vuonna 2006. Vuonna 2007 kaikki alle puolentoista kilometrin sisällä asuvat kokivat ainakin jonkin verran häiritsevää hajua. Haju koettiin häiritseväksi vielä viiden kilometrin päässäkin.
Laitosalueen vieressä, sen pohjoispuolella sijaitsee myös Kolmperän motocrossrata. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Ämmässuon ekoteollisuuskeskus
Ekomo-kiertotalousyhteistyö
Äl’ yli päästä perhanaa

| Äl’ yli päästä perhanaa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Matti Kassila Kari Kyrönseppä
Tuottaja:  Maunu Kurkvaara
Säveltäjä:  Esko Linnavalli
Kuvaaja:  Raimo Hartzell
Leikkaaja:  Allan Wallenius
Lavastaja:  Jukka Salomaa
Pääosat:  Maija Karhi Pentti Siimes Helge Herala Toivo Mäkelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Matti Kassila & Co
Ensi-ilta:  2. helmikuuta 1968
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Äl’ yli päästä perhanaa on vuonna 1968 valmistunut Matti Kassilan ohjaama elokuva. Käsikirjoituksen tekivät Matti Kassila ja Kari Kyrönseppä.
Kassila palasi elokuvaohjauksen pariin viiden vuoden tauon jälkeen. Elokuva valmistui aikana, jolloin televisio oli jo alkanut syödä kotimaisen elokuvan yleisöä. Kassila halusi tällä elokuvalla kommentoida elokuvan kriisiä. Vain yhden elokuvan tehneen tuotantoyhtiö Matti Kassila & Co:n osakas oli muun muassa liikemies Heikki Tavela, joka rahoitti elokuvan.
Elokuvan yleisömenestys oli vuoden 1968 heikoimpia, vaikka sitä markkinoitiin tehokkaasti, ja se tuotti suuret tappiot. Kinoklubin televisiosarjassa, jossa ohjaajat Matti Kassila ja Markku Pölönen sekä tuottaja Markus Selin listasivat omia epäonnistuneita elokuviaan ja syitä epäonnistumiseen, Kassila piti elokuvaa yhtenä huonoimmista ohjauksistaan.
Juoni

Tarina kertoo kosteissa illanistujaisissa pidetystä elokuvan suunnittelupalaverista, jossa mukana ovat kirjailija Yki-Mustonen, säveltäjä Järvi, lyhytelokuvaohjaaja Jyrki Kytösalo vaimoineen ja tuottaja Arvi Mattila ideoineen. Suurin osa elokuvasta koostuu kolmesta itsenäisestä jaksosta, jotka kuvaavat palaveri-illan aikana syntyneitä elokuvaideoita. Ensimmäisen aiheena on kenraali Johan August Sandels ja Koljonvirran taistelu, toisessa kieltolain aikainen pirtun salakuljetus ja kolmannessa nykyaikaan tai lähitulevaisuuteen sijoittuva tv-äänestyksenä järjestettävä Suomen presidentinvaali. Matti Kuusla esiintyy viimeisessä jaksossa cameoroolissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maija Karhi  | … |  näyttelijätär Mustonen-Ojala, kirjailijan vaimo / Iisalmen pastorska / valtionpäivämiehen tytär / Yli-Yrjölän Sanna-emäntä / Maisa Lehtikallio, naisten presidenttiehdokas   |
|  Pentti Siimes  | … |  kirjailija Yki Ojala / Tutskov / proletaari ja salakuljettaja Ojala / osastopäällikkö Antti Mäki, Vasemmistoliiton presidenttiehdokas   |
|  Helge Herala  | … |  viihdetaiteilija Sakari Isänpoika Järvi / kenraali Sandels / aviomies valokuvassa / raittiusmies Yli-Yrjölä / agronomi, vtm Altti Sipiläinen, Keskustapuolueen presidenttiehdokas   |
|  Toivo Mäkelä  | … |  elokuvatuottaja Arvi Jalmari Mattila / Iisalmen pastori / valtiopäivämies / nimismies / kauppaneuvos Hannu Karppinen, oikeistopuolueen presidenttiehdokas   |
|  Matti Kuusla  | … |  tv-toimittaja Matti Kuusla, ”Pikkis”   |
|  Pirkko Peltomäki  | … |  pankkivirkailija Eila Kytösalo, lyhytelokuvaohjaajan vaimo/pastorin piika / kansakoulunopettaja / Pirkko, studioemäntä   |
|  Jarno Hiilloskorpi  | … |  pankkivirkailija Jyrki Kytösalo, lyhytelokuvaohjaaja / Sandelsin adjutantti / postikuski / puolustusasianajaja / televisio-ohjaaja   |
|  Mikko Ala-Leppilampi  | … |  juoksija Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelussa   |
|  Arvo Salo  | … |  Hietanen	   |
|  Hannu Karpo  | … |  Lahtinen   |
|  Reino Paasilinna  | … |  Honkajoki   |
|  Pekka Lounela  | … |  Vanhala   |
|  Kalle Holmberg  | … |  Rokka   |
|  Antti Tarkiainen  | … |  kasakka   |
|  Kim Karumaa  | … |  Yki Ojala lapsena	   |
|  Keijo Komppa  | … |  pirtua kapakassa tiputtava mies   |
|  Pentti Taivainen  | … |  partaa ajava mies   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  poliisi   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  poliisi   |
|  Armas Niemi  | … |  poliisi   |
|  Anneli Sauli  | … |  maitotyttö   |
|  Kari Franck  | … |  pohjalaispoika   |
|  Uolevi Vahteristo  | … |  pohjalaispoika   |
|  Kari Kyrönseppä  | … |  pohjalaispoika   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  pohjalaisisäntä   |
|  Tuukka Soitso  | … |  oikeuden puheenjohtaja   |
|  Olavi Ahonen  | … |  televisiota katselevan perheen isä / Altti Sipiläisen vaalielokuvan kertoja   |
|  Ellen Pyhälä  | … |  kuvaussihteeri televisiossa   |
|  Jukka Kuuranne  | … |  televisiota katselevassa perheessä   |
|  Marjatta Kallio  | … |  televisiota katselevan perheen äiti   |
|  Liisa Palteisto  | … |  televisiota katselevassa perheessä   |
|  Aku Korhonen  | … |  Altti Sipiläisen vaalielokuvassa, mukana arkistokatkelmissa   |
|  Ture Ara  | … |  Altti Sipiläisen vaalielokuvassa, mukana arkistokatkelmissa   |
|  Åke Lindman  | … |  Altti Sipiläisen vaalielokuvassa, mukana arkistokatkelmissa   |
|  Liana Kaarina  | … |  neiti Altti Sipiläisen vaalielokuvassa, mukana arkistokatkelmissa   |
Vastaanotto

Paula Talaskiven (Helsingin Sanomat) mukaan elokuvassa on ideoita, mutta siitä puuttuu lajityypin, parodian, kepeys, ja siksi se epäonnistuu. Myös Erkka Lehtola (Aamulehti) löysi siitä hyvää, esimerkiksi huumorista. Hänen kokonaisarvionsa mukaan elokuva ei kuitenkaan ole onnistunut, ja moitteita saivat niin kuvaus, musiikki kuin näyttelijätkin. Heikki Eteläpää (Uusi Suomi) löysi elokuvan valopilkut nimenomaan sen alkupuolelta. Pertti Lumirae (Päivän Sanomat) luonnehti sitä pitkäksi elokuvaksi laajennetuksi tv-sketsiksi. Yrjö Kemppi (Ilta-Sanomat) sen sijaan kehui elokuvaa miltei sen kaikilta osatekijöiltä. Dialogi oli hänen mukaansa ”notkeimpana mitä kotimainen elokuva on puhunut”.
Televisioesityksen yhteydessä esittämässään arviossa Leena Virtanen (Helsingin Sanomat) arvioi, etteivät nimekkäät näyttelijät ja vierailijat pelasta elokuvaa. Parodia ei toimi.
Helge Herala Sandelsin roolissa.
Aloysio de Alencar Pinto

Aloysio de Alencar Pinto (3. helmikuuta 1912 Fortaleza – 6. lokakuuta 2007 Rio de Janeiro) oli brasilialainen pianisti, säveltäjä ja folkloristi.
Alencar Pinto suoritti pianonsoiton opintonsa Brasilian kansallisessa musiikki-instituutissa vuonna 1936 ja sai opiston kultamitalin. Hänen opettajiaan siellä olivat Godofredo Leão Velloso ja Barrozo Netto. Vuonna 1938 Alencar Pinto matkusti opiskelemaan Ranskaan. Siellä hänelle myönnettiin Conservatoire américain de Fontainebleaun korkein muusikolle suunnattu kunnianosoitus Mention d'honneur de virtuosité. Alencar Pinto sai urallaan myös Pariisin kaupungin mitalin ja Fundação Casa de Rui Barbosan Rui Barbosa -mitalin.
Alencar Pinto sävelsi teoksia pianolle, yksinlauluja, kuoromusiikkia, kamarimusiikkiteoksia ja orkesterimusiikkia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu teatteriin sävellettyä näyttämömusiikkia ja elokuvamusiikkia. Alencar Pinto kuului jäsenenä Brasilian musiikkiakatemiaan, jossa hän piti hallussaan Ernesto Nazarethin nimikkotuolia.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Ala-Luosta

| Ala-Luosta |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Rautavaara 
Koordinaatit:  63°15′56″N, 28°31′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Karinjoki 
Järvinumero:  04.681.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105 m  
Rantaviiva:  33,303 km  
Pinta-ala:  9,50964 km²  
Tilavuus:  0,04010615 km³  
Keskisyvyys:  4,26 m  
Suurin syvyys:  23 m  
Saaria:  12 
 fiAla-Luosta 
Ala-Luosta  on Pohjois-Savossa Rautavaaralla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 950 hehtaaria eli 9,5 neliökilometriä. Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Sillä on suuri järvenselkä, joka on viisi kilometriä pitkä. Järven kaakkoispää kapenee lahdeksi, jonka päässä sijaitsee Pohjanlampi. Toinen merkittävä lahti sijaitsee lännessä  luusuassa Karin kylän luonna.
Järvessä on laskettu olevan 9 saarta, joiden yhteispinta-ala on 23 hehtaaria eli noin 2,4 % järven kokonaispinta-alasta. Kartalla on kuitenkin niiden lisäksi kolme muutakin saarta. Suuria saaria ovat Meltunsaari, Lamposaari ja Ukonsaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 40 miljoonaa kuutiometriä eli 0,040 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 23 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän kaakkoispäässä Autioniemenedustalla.
Järven rantaviivan pituus on 33 kilometriä. Järven koillisrannat, etelärannat ja kaakkoispään kapea järvenosa ovat soistunutta metsämaata. Länsirannoilla pellot rikkovat metsäisen rantaviivan muutamissa kohdissa. Siellä sijaitseekin Karin kylä. Myös Luostanjoen suulla on raivattu hieman peltoa. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asuntoja on yli 30. Niille johtaa tiet seututieltä 570, yhdystieltä 5702 ja 16482.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Luostanjoen valuma-alueella (04.68), jonka Ala-Luostan alueeseen (04.681) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Luostanjoesta, joka alkaa Ylä-Luostasta ja on Luostanjoen alueen (04.682) laskujoki, ja sen lisäksi myös Pohjapurosta, joka on Pohjanlammen valuma-alueen (04.686) laskuoja. Ala-Luostan valuma-alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Autiolampi (12 ha), joka laskee kaivettua ojaa myöten järven koillisrantaan, Iso-Valkeinen (102 ha), joka laskee Autiolampeen, Pikku-Valkeinen (2 ha), joka on laskuojaton lampi sekä Lehtolampi (22 ha), jonka laskuoja savioja laskee Karinjoen alkupäähän.
Järven laskujoki on yläjuoksulla nimeltään Karijoki. Siihen yhtyy 1,7 kilometrin jälkeen pohjoisesta Keyritynjoki, jonka jälkeen yhteisen joen nimeksi on merkitty Puntinjoki. Se laskee Ala-Siikajärveen.
Ämmäjärvi (Kuhmoinen)

| Ämmäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°41′44″N, 25°14′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Pihlajajärveen 
Järvinumero:  14.225.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,5 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,513 km  
Pinta-ala:  1,27 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiÄmmäjärvi 
Ämmäjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lounaisrannat ovat jyrkät ja lounaispuoleinen mäki nousee noin 25 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,5 metriä mpy. Laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä ja laskee 800 metrin päässä Isoon Pihlajajärveen. Laskuojan pudotus on 26,0 metriä.
Šamilkala

| Šamilkala Шамилькала |
| --- | --- |
 Šamilkalan taajamaa.
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Dagestan
Piiri:  Untsukul
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkimainen taajama
Väkiluku (2010):  7 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Šamilkala (ven. Шамилькала́; avaariksi Шамилхъала, Šamilhala) on kaupunkimainen taajama Dagestanin tasavallan Untsukulin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Avarskoje Koisu -joen varrella 10 kilometriä Untsukulin piirikeskuksesta kaakkoon. Asukkaita on 7 200 henkeä (vuonna 2010).
Taajama on perustettu vuonna 1985 Irganain vesivoimalaitoksen rakentajien asutukseksi. Aluksi sen nimenä oli Svetogorsk. Vuonna 1990 taajama nimettiin uudelleen imaami Šamilin mukaan.
Alli Peltonen

Alli Peltonen (16. toukokuuta 1916 Antrea – 28. tammikuuta 1985 Helsinki) oli Aku Ankka -lehden päätoimittaja vuosina 1968–1978.
Peltonen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta Helsingissä 1934 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän Kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1939 sekä filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1946. Sota-aikana hän toimi opettajana Helsingissä ja oli myös viestilottana rintamalla. Vuodesta 1946 Peltonen työskenteli Suomen Valittujen Palojen toimitussihteerinä ja ystävystyi lehden silloisen päätoimittajan Sirkka Ruotsalaisen kanssa. Kun Ruotsalainen jäi eläkkeelle Aku Ankan päätoimittajan tehtävästä vuoden 1968 alusta, Peltonen kutsuttiin hänen seuraajakseen. Toisin kuin edeltäjänsä, Peltonen ei itse juuri suomentanut lehden sisältöä. Hänen on sanottu päätoimittajakautenaan suomentaneen vain yhden tarinan, Carl Barksin Vanhan linnan salaisuuden. Peltonen palkkasi lehteen vuonna 1970 kääntäjiksi Markku Saarisen ja Markku Kivekkään, jotka jäivät toimituskuntaan vuosikymmeniksi. Aku Ankan levikki saavutti Peltosen kaudella pitkäaikaisen ennätyslukemansa 317 570 kappaletta vuonna 1975. Ennätys rikottiin vuonna 2007.
Alli Peltosen isä oli opettaja ja kirjailija Armas Peltonen. Hänen veljensä oli kirjallisuudentutkija Aarre M. Peltonen, jonka tytär, sarjakuvasuomentaja Outi Walli, toimi Aku Ankan toimitussihteerinä Peltosen päätoimittajakauden alussa.
Peltonen suomensi Mary Stewartin jännitysromaanin Yhdeksät vaunut portilla vuonna 1961.
Alli Paasikiven Säätiö

Alli Paasikiven Säätiö työskentelee perheen sosiaalisen turvallisuuden lisäämiseksi yhteiskunnassa. Säätiö hankkii varoja ja käyttää niitä apurahoja myöntämällä mm lasten ja nuorison huollon ja ammattikasvatuksen edistämiseksi sekä kotien taloudellisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin liittyvän tutkimus- ja valistustyön tukemiseksi.
Tasavallan Presidentin puoliso rouva Alli Paasikivi (1879–1960) toimi Säätiön suojelija ja kunniapuheenjohtaja 1952–1960. Säätiö perustettiin 20.9.1952. Perustajajäseniä olivat professori V. J. Sukselainen, teollisuusneuvos Yrjö Laine ja lääketieteen lisensiaatti Leo Kaprio.
Alli Paasikiven Säätiö jakaa kaksi kertaa vuodessa kulttuuri- ja kehittämisapurahoja. Rahaa jaettiin yhteensä syksyllä 2081 yhteensä 63500 euroa. Hakemuksia tuli kaikkiaan 68 kpl.
Žalgiris Arena

| Žalgiris Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Kaunas, Liettua
Koordinaatit:  54°53′24″N, 23°54′52″E
Rakennustyöt aloitettu:  syyskuu 2008
Avattu:  elokuu 2011
Kenttä:  parketti
Kustannukset:  168,8 miljoonaa LTL
Arkkitehti:  Eugenijus Miliunas
Käyttäjät
 BC Žalgiris 
Katsojakapasiteetti
 koripallo 15 442 lentopallo 13 666 käsipallo 13 807 jääkiekko 13 762 konsertit 16 160 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Žalgiris Arena on sisähalli Liettuan Kaunasissa. Hallin merkittävin käyttäjä on koripalloseura BC Žalgiris, joka pelaa hallissa Euroliigan ja Liettuan koripalloliigaan pelejä.
Halli avattiin elokuussa 2011. Žalgiris Arena oli yksi vuoden 2011 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailujen kilpailupaikoista.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Žalgiris Arena Wikimedia Commonsissa
Yrjö Sjöblom

Yrjö Martti Sjöblom (3. elokuuta 1910 Uudenkaupungin maalaiskunta – 4. tammikuuta 1979 Uusikaupunki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Sjöblomin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Henrik Sjöblom ja Olga Fredrika Lydman ja puoliso vuodesta 1931 Ida Adele Mattson. Sjöblom valmistui rakennusmestariksi Turun teknillisestä koulusta vuonna 1943, toimittuaan jo vuodesta 1941 rakennustehtävissä puolustusministeriön työmailla. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoteen 1946 asti vanhempana rakennusmestarina Turun laivastoaseman rakennustyömaalla ja sitten Pauli Lappalaisen Kivikartio-yhtiön palveluksessa.
Oman rakennusliikkeen Sjöblom perusti vuonna 1947 Martti Varpen kanssa. Vuonna 1950 siitä tuli Rakennustoimisto Laipio, jonka toimitusjohtaja Sjöblom oli vuoteen 1957 asti. Seuraavana vuonna hän perusti yhdessä muiden kanssa Rakennusvasara-yhtiön ja alkoi sen toimitusjohtajaksi. Yhtiö rakensi asuin-, liike- ja tuotantotiloja sekä kouluja etenkin Varsinais-Suomen  alueella ja toteutti Uudessakaupungissa myös kokonaisen Sorvakon asuinalueen. Rakennusvasara-yhtiön toiminta jaettiin vuonna 1969 kolmeen eri yritykseen, jotka olivat Rakennusvasaran ohella Rakennusliike K. Uusitalo ja Varpe.
Liiketoimintansa ohella Sjöblom osallistui oman alansa yhteistyöhön ja kunnallispolitiikkaan. Hän oli muun muassa Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sjöblom sai vuonna 1969.
Šamil Hisamutdinov

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | München 1972 | 68 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Teheran 1973 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Minsk 1975 | 68 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1973 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Madrid 1974 | 68 kg |  |
|  Pronssia | Leningrad 1976 | 68 kg |  |
Šamil Hisamutdinov (ven. Шамиль Хисамутдинов, s. 20. syyskuuta 1950) on entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka edusti aktiiviaikoinaan kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa. Hän on lähtöisin Moskovan alueelta.
Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokilpailuissaan, 1972 Münchenin olympialaisissa, Hisamutdinov voitti kultamitalin 68 kilogramman painoluokassa. Loppuottelussa häntä oli vastassa Stojan Apostolov.
Vuonna 1973 Hisamutdinov voitti kultaa sekä Helsingin EM-kisoissa, missä hän kohtasi finaalissa toisen bulgarialaisen, Nedko Nedevin, ja syyskuussa Teheranin MM-kisoissa, loppuotteluvastustajana jugoslavialainen hallitseva maailmanmestari Sreten Damjanović. Hisamutdinov voitti EM-kultaa myös seuraavana vuonna Madridin EM-kisoista kohdattuaan loppuottelussa puolalaisen Andrzej Supronin. Supron tuli uudelleen vastaan 1975 MM-kisojen loppuottelussa, ja tälläkin kertaa Hisamutdinov vei voiton ja uransa toisen maailmanmestaruuden. Viimeisissä arvokisoissaan, 1976 Leningradin EM-kisoissa, Hisamutdinov saavutti pronssia.
Painiuransa jälkeen Hisamutdinov on muun muassa toiminut Venäjän maajoukkueen kreikkalais-roomalaisen painin päävalmentajana.
Åkarp

| Åkarp |
| --- | --- |
 Kansanopisto.
 Åkarp
 Koordinaatit: 55°39′14″N, 13°06′39″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Burlöv
Väkiluku (2021):  6 359
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Åkarp on taajama Burlövin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 6 359 asukasta vuonna 2021. Åkarpissa sijaitsee Hvilanin kansanopisto.
Ruotsin historiasta tunnetaan vuonna 1899 säädetty "Åkarpin laki", jolla kriminalisoitiin yritys pakottaa joku osallistumaan lakkoon tai estää ottamasta tarjottua työtä vastaan. Se sai nimensä aloitteen tehneeltä åkarpilaiselta kansanedustaja Per Pehrssonilta (Per Pehrsson i Åkarp).
Tunnettuja henkilöitä

Lars-Erik Larsson (1908–1986), säveltäjä ja kapellimestari
Sandra Stojiljkovic (s. 1981), näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åkarp Wikimedia Commonsissa
Šušaryn metroasema

| Šušary> Шушары |
| --- | --- |

 Pietarin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Frunzen–Primorjen linja
Paikkakunta:  Pietari, Venäjä
Avattu:  3. lokakuuta 2019
Rakenne
Tyyppi:  maa-asema
Šušary (ven. Шушары) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 3. lokakuuta 2019.
Yrjö Schildt

Wolmar Yrjö Wilhelmi Schildt (31. heinäkuuta 1899 Jyväskylä – 5. helmikuuta 1961 Sysmä) oli suomalainen tilanomistaja, majuri evp. sekä IKL:n ja myöhemmin Maalaisliiton kansanedustaja.
Schildtin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Jalo Aatos Wiini Wilhelm Schildt ja Dagmar Helmine Maria Alexandra Streng. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja suoritti kadettikoulun 1922 ja tykistön ampumakoulun 1924. Schildt oli Puolustusvoimain palveluksessa 1922–1928 ja oli sen jälkeen tilanomistajana Sysmässä kuolemaansa saakka. Hän oli myös Oy P.H. Bökmanin toimitusjohtajana.
Schildt oli IKL:n kansanedustajana 1933–1936 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1939–1945 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli naimisissa vuodesta 1926 Jenny Alice Väänäsen kanssa.
Ämpäripää

Ämpäripää on suomalaisessa yhteiskuntakriittisessä ajankohtaisohjelmassa esiintynyt hahmo. Ohjelman nimi oli Ämpäripää kertoo asioita, ja sitä esitettiin paikallisilla suomalaisilla tv-kanavilla. Hahmolla oli aina nimensä mukaisesti sininen ämpäri päässään. Ämpäriin oli puhkottu silmänreiät ja suuaukko, jotta hän näkisi eteensä ja ihmiset saisivat hänen puheestaan selvää.
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa Helsingin aluetelevisio ATV:lla vuonna 2001. Ämpäripää kuului kanavan katsotuimpiin ohjelmiin. ATV:n konkurssin jälkeen Ämpäripää esiintyi MoonTV:lla keväällä 2003. Diggarilla Ämpäripää nähtiin vuonna 2006. Nykyisin Ämpäripää jakaa näkemyksiään satunnaisesti sosiaalisessa mediassa. Hahmon näyttelijän nimeä ei ole kerrottu julkisuuteen. Etelä-Suomen Sanomat uutisoi vuonna 2003, että Ämpäripäätä olisi näytellyt juontaja Jussi Halli. Toisaalta Ämpäripää oli kilautuskaverina Hallin ollessa kilpailijana Haluatko miljonääriksi? -ohjelmassa vuonna 2003.
Kaima

Britannian politiikassa vaikutti 1980- ja 1990-luvuilla Lord Buckethead -nimellä esiintynyt henkilö. Hän edusti perustamaansa Gremloid-puoluetta ja kampanjoi Margaret Thatcherin vaalipiirissä vuoden 1987 parlamenttivaaleissa sekä John Majorin vaalipiirissä vuonna 1992. Vaaliohjelmaan kuului muun muassa ilmaisten polkupyörien ja karkkien jakaminen lapsille. On epäselvää, onko Lord Buckethead toiminut inspiraation lähteenä suomalaiselle kaimalleen.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ämpäripään Facebook-sivu
Ämpäripään "Frontside Saulie" YouTube-palvelussa