stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos
Pelaaminen

Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden edellisen pelin jälkeen. Pelin päähenkilö Ryu Hayabusa rekrytoidaan pysäyttämään paha keisari Ashtar.
Pelissä on uutta se, että pelaaja pystyy seinään tarttumisen jälkeen liikkumaan ylös ja alas. Pelissä on muutama heittoase, kuten heittotähdet ja tuli.
Vastaanotto

Pelin Virtual Console -versio on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Aiheesta muualla

Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos MobyGamesissa (englanniksi)
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Nikolai Pirogov

| Nikolai Pirogov> Nikolai Ivanovitš Pirogov |
| --- | --- |
 Nikolai Pirogov vuonna 1870.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikolai Ivanovitš Pirogov
Syntynyt: 25. elokuuta 1810 Moskova
Kuollut: 5. joulukuuta 1881 (71 vuotta) Vinnytsja
Kansalaisuus:  Venäjän keisarikunta
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Johann Christian Moier
Opettaja:  -
Oppilaat:  
Tutkimusalue:  lääketiede
Nikolai Ivanovitš Pirogov (ven. Николай Иванович Пирогов; 25. elokuuta 1810 – 5. joulukuuta 1881) oli venäläinen tiedemies ja lääkäri, jota pidetään yleisesti yhtenä tärkeimmistä kenttäkirurgian kehittäjistä. Hän käytti ensimmäisenä eetteriä puudutukseen taistelukentällä ja tätä sovellettiin aina toiseen maailmansotaan asti. Hän toteutti ensimmäisenä tutkimusta puudutukseen liittyvistä kuolemantapauksista.
Elämäkerta > Nuoruus ja koulutus

Nikolai Pirogov syntyi Venäjän keisarikunnassa Moskovan kaupungissa 25. elokuuta 1810. Pirogov oli lahjakas lapsi ja hän opetteli lukemaan venäjää jo 6-vuotiaana. Lisäksi hän oppi myös latinaa ja ranskaa. Pirogov pääsi opiskelemaan lääketiedettä Moskovan yliopistoon perhetutun ansiosta vain 13-vuotiaana, kun yleinen alaikäraja oli 16 ikävuotta. Hän valmistui lääkäriksi toukokuussa 1828 neljän opintovuoden jälkeen Moskovan yliopistosta vain 17-vuotiaana. Valmistuttuaan Moskovan yliopistosta Pirogov suuntasi Tarton yliopistoon lääketieteen jatko-opintojen vuoksi ja sai tohtorinarvon vuonna 1832. Pirogov opiskeli vielä hetkellisesti Berliinissä ja Göttingenissä.
Elämäkerta > Tohtorina toimiminen ja kenttäkirurgia

Maaliskuussa 1836 Pirogov nimitettiin Tarton yliopiston uudeksi kirurgian professoriksi. Hän ehti toimia kirurgian professorina viisi vuotta, kun hänelle tarjoutui mahdollisuus maaliskuussa 1841 toimia professorina Pietarissa sotilaslääketieteen akatemian kirurgisessa sairaalassa sekä johtavana kirurgina maavoimien varuskuntalasaretissa. Vuoden 1847 tammikuussa Pirogov alkoi tutkia ja testata eetterin vaikutuksia puudutuksessa Venäjän keisarikunnan hallinnon painostuksesta. Hänen aiemmat epäilyksensä eetterin käytöstä puudutuksessa hävisivät ja hän näki eetterin mahdollisuudet sekä uskoi sen mullistavan kirurgiset käytännöt. Pirogov testasi ensin eetteriä itseensä ja apulaisiinsa ennen kuin käytti sitä potilaisiinsa. Ensimmäiset kaksi leikkausta, joissa käytettiin eetteriä puudutukseen, hän toteutti 14. helmikuuta 1847 Pietarissa. Pirogov piti kirjaa puudutusten sivuvaikutuksista sekä kuolleisuusluvuista leikkauksissa. Hänen mielestään puudutuksella ei ollut vaikutusta kuolemantapauksiin, jos eetteriä tai kloroformia käytettiin vain tarvittava määrä.
Saman vuoden keväällä Tsaari Nikolai I halusi eetteriä käytettävän myös sotarintamalla ja hän lähetti Pirogovin Kaukasian sotaan opettamaan sotilaslääkäreitä eetterin käytössä puudutuksena leikkausten aikana. Kaukasian sota oli ensimmäinen kerta sotahistoriassa, kun amputoinneissa ja leikkauksissa oli käytetty puudutusta. Palattuaan rintamalta Pirogov toteutti koiralle ensimmäisen leikkauksensa, jossa käytti puuduttavana aineena kloroformia 21. joulukuuta 1847.  Kloroformi toimi sotarintamalla paremmin kuin eetteri, koska sitä tarvittiin puudutukseen vähemmän.
Pirogov toimi sotilaskirurgina Krimin sodassa vuoden 1854 joulukuusta lähtien. Hän järjesti venäläisten lääkintähuollon ja järjesteli haavoittuneet tarvittavan hoidon mukaan. Hän teki myös aloitteen saadakseen naissairaanhoitajia hänen avukseen leikkauksiin. Tästä ryhmästä naisia muotoutui myöhemmin venäläinen Punainen Risti. Krimin sodassa jokaiseen Pirogovin toteuttamaan puudutukseen käytettiin eetterin sijasta kloroformia. Yhdeksän kuukauden aikana rintamalla hän toteutti arviolta 30 leikkausta päivässä. Pirogovin ansiot kenttäkirurgian saralla Krimin sodassa ovat suurin syy siihen, miksi häntä pidetään kenttäkirurgian perustajana.
Perintö

Pirogov painotti koulutettujen apulaisten merkitystä puudutusten yhteydessä, jolloin kirurgi voisi keskittyä täysin leikkauksen suorittamiseen. Vasta vuonna 1955 Neuvostoliitossa toteutettiin apulaisten kouluttaminen puudutuksen suorittamiseen. Pirogov painotti kirjoituksissaan puudutuksen hyödyllisyyttä sekä merkitystä, ja juuri Pirogovilla oli keskeinen vaikutus siihen, että puudutusta hyödynnettiin myöhemmin myös siviileihin. Hänen opetustensa ansiosta kenttäkirurgia ja puudutuksen käyttö levisivät laajasti Venäjällä ja myöhemmin muualle Eurooppaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai Pirogov Wikimedia Commonsissa
NHL:n varaustilaisuus 1963

NHL:n varaustilaisuus 1963 oli NHL:n historian ensimmäinen varaustilaisuus, joka tunnettiin silloin nimellä NHL Amateur Draft. Se pidettiin Queen Elizabeth Hotelissa Montrealissa 5. kesäkuuta. Varaustilaisuudessa varattiin 16-vuotiaita pelaajia, vaikka heidät sai palkata sääntöjen mukaan ammattilaisiksi vasta 18-vuotiaina.
Varatuista pelaajista lopulta vain viisi pelasi NHL:ssä, joista yksi (Peter Mahovlich) voitti Stanley Cupin.
Varausjärjestys > 1. kierros

1. Garry Monahan - Montreal Canadiens
2. Peter Mahovlich - Detroit Red Wings
3. Orest Romashyna - Boston Bruins
4. Al Osborne - New York Rangers
5. Art Hampson - Chicago Black Hawks
6. Walt McKechnie - Toronto Maple Leafs
Varausjärjestys > 2. kierros

7. Rodney Presswood - Montreal Canadiens
8. Bill Cosburn - Detroit Red Wings
9. Terrance Lane - Boston Bruins
10. Terry Jones - New York Rangers
11. Wayne Davison - Chicago Black Hawks
12. Nathan Phillips - Toronto Maple Leafs
Varausjärjestys > 3. kierros

13. Roy Pugh - Montreal Canadiens
14. Roger Bamburak - Boston Bruins
15. Mike Cummings - New York Rangers
16. Bill Carson - Chicago Black Hawks
17. Jim McKenny - Toronto Maple Leafs
Varausjärjestys > 4. kierros

18. Glen Shirton - Montreal Canadiens
19. Jim Blair - Boston Bruins
20. Campbell Alleson - New York Rangers
21. Gerry Meehan - Toronto Maple Leafs
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: – | NHL:n varaustilaisuus | Seuraaja: NHL:n varaustilaisuus 1964 |
Nora Mäkinen

Mäkinen vuonna 1946. Kuva: Otso Pietinen.
Eleonora ”Nora” Mäkinen (oik. Gabrielsson, ent. Marttinen; 11. joulukuuta 1920 Viipuri – 28. helmikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen malli ja elokuvanäyttelijä.
Mäkinen oli 1930- ja 1940-lukujen suosituimpia huippumalleja ja mannekiineja Suomessa. Hänen mallinuransa alkoi jo 15-vuotiaana, kun hänet valittiin Miss Heinolaksi.
Mäkinen löydettiin filmiin, kun Toivo Särkkä näki hänet Helsingissä pidetyillä uutuusmessuilla ja pyysi koekuvaukseen. Mäkinen teki aluksi pikkuosia SF:n elokuvissa. Hänen merkittävin roolinsa oli Vappu Vuorenkaiku elokuvassa Vihtori ja Klaara (1939). Muita merkittäviä sivuosia olivat ilotytöksi ajautuva piika ”Gaselli” elokuvassa Laulu tulipunaisesta kukasta (1938) ja poikaystävänsä hylkäävä Elina komediassa Hätävara (1939).
Mäkinen oli naimisissa ensin taiteilija Veikko Marttisen ja myöhemmin poliisikomentaja Erik Gabrielssonin kanssa. Hänen äitinsä oli "Kotkan ruusuna" tunnettu Rosalia Gurovitsch eli Rosa Mäkinen.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1937 | Lapatossu | nuori retkiseurueessa |
| 1937 | Kuriton sukupolvi | Löpö |
| 1938 | Laulu tulipunaisesta kukasta | Elli, ”Gaselli” |
| 1938 | Markan tähden | nainen kylpyrannalla |
| 1938 | Tulitikkuja lainaamassa | Anna-Kaisa Hyvärinen |
| 1939 | Hätävara | Elina |
| 1939 | Aktivistit | Niskasen palvelijatar |
| 1939 | Vihtori ja Klaara | Vappu Vuorenkaiku |
| 1940 | Poikani pääkonsuli | hyväntekeväisyysneitonen |
| 1946 | Levoton veri | ilotyttö |
Neoathyreus

| Neoathyreus> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Bolboceratidae
Suku::  Neoathyreus  Howden & Martínez, 1963
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neoathyreus on Bolboceratidae-heimoon kuuluva kovakuoriaisten suku. Siihen kuuluu 69 lajia.
Lajit

Neoathyreus maudae
Neoathyreus fissicornis
Neoathyreus granulicollis
Neoathyreus castaneus
Neoathyreus anthracinus
Neoathyreus biceps
Neoathyreus bidentatus
Neoathyreus catharinae
Neoathyreus centralis
Neoathyreus centromaculatus
Neoathyreus corinthius
Neoathyreus corniculatus
Neoathyreus excavatus
Neoathyreus mexicanus
Neoathyreus mixtus
Neoathyreus panamensis
Neoathyreus planatus
Neoathyreus tridentatus
Neoathyreus tridenticeps
Neoathyreus goyasensis
Neoathyreus pholas
Neoathyreus purpureipennis
Neoathyreus reichii
Neoathyreus sexdentatus
Neoathyreus tweedyanus
Neoathyreus viridis
Neoathyreus hamifer
Neoathyreus interruptus
Neoathyreus lanei
Neoathyreus latecavatus
Neoathyreus lanuginosus
Neoathyreus isthmius
Neoathyreus ramusculus
Neoathyreus asciculus
Neoathyreus lyriferus
Neoathyreus apiculatus
Neoathyreus tortuguerensis
Neoathyreus boosi
Neoathyreus politus
Neoathyreus obscurus
Neoathyreus ornatus
Neoathyreus androsensis
Neoathyreus cuspinotatus
Neoathyreus peckorum
Neoathyreus lobus
Neoathyreus lingi
Neoathyreus antennatus
Neoathyreus moraguesi
Neoathyreus versicolor
Neoathyreus martinezorum
Neoathyreus rufobrunneus
Neoathyreus perryae
Neoathyreus accinctus
Neoathyreus lepidus
Neoathyreus acutus
Neoathyreus brazilensis
Neoathyreus inermis
Neoathyreus rufoventris
Neoathyreus arribalzagai
Neoathyreus flavithorax
Neoathyreus julietae
Neoathyreus glaseri
Neoathyreus anfractus
Neoathyreus latidorsalis
Neoathyreus caesariatus
Neoathyreus illotus
Neoathyreus guyanensis
Neoathyreus fallolobus
Neoathyreus dalense
Nutukas

Nutukkaat, naisten malli.
Kolttavaimo täyttää nutukkaita heinillä.
Nutukas (pohjoissaameksi nuvttot, mon. nuvttohat), siepakka tai yksinkertaisesti karvakenkä on perinteinen saamelaisten talvikenkä. Se ommellaan poron parkitusta koipinahasta, joita tarvitaan yhtä kenkäparia varten noin kahdeksan kappaletta. Arkisempi nutukas voidaan tehdä myös poron kallonahasta. Kovalla pakkasella nutukkaan päälle voidaan pukea vielä kallokas.
Perinteisesti nutukkaat on tapana ommella kokonaan käsin, mutta ne on mahdollista ommella myös ompelukoneella.
Nutukkaiden kanssa ei yleensä käytetä lainkaan sukkia, vaan niiden sisään laitetaan lämmikkeeksi heinää. Poromiehillä ja -naisilla on käytössään myös tuplanutukkaita. Niissä on sisäkkäin kaksi turkisjalkinetta, joista sisemmässä karva on sisäänpäin ja ulommassa ulospäin. Väliin laitetaan eristeeksi heinää, minkä vuoksi tuplanutukasta kutsutaan heinäkengäksi. Tuplanutukkaassa pohjakin on karvaa, mikä tekee siitä liukkaan.
Siperiassa poron koipinahasta tehdyt nutukkaat tunnetaan evenkin kielen sanalla unta. Niissä on usein huopapohja. Miesten malleissa vartta koristavat salmiakinmuotoiset turkisompeleet, naisilla lasihelmikuviot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saamelaiskengät Wikimedia Commonsissa
Nuuk-stadion

| Nuuk-stadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Nuuk, Grönlanti
Koordinaatit:  64°10′51″N, 51°43′57″W
Omistaja:  Nuukin kaupunki
Kenttä:  Tekonurmi
Käyttäjät
 Grönlannin jalkapallomaajoukkue   IL Nuuk   B-67 
Katsojakapasiteetti
 2 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nuuk-stadion on monitoimistadion Nuukin kaupungissa Grönlannissa. Aiempi sorapäällyste korvattiin vuonna 2016 tekonurmella . Areenan kapasiteetti on 2 000 henkeä.
Nuuk-stadion on Grönlannin jalkapallomaajoukkueen kotikenttä. Lisäksi jalkapalloseurat IL Nuuk ja B-67 pelaavat kotiottelunsa stadionilla.
Stadion toimii myös konserttiareenana. Nimekkäin esiintyjä stadionilla on ollut skotlantilainen rock-yhtye Nazareth.
Aiheesta muualla

Stadionista worldstadiums.com:issa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Niccolò Sacchetti

Niccolò Sacchetti (n. 1584 – 8. kesäkuuta 1650) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Volterran hiippakunnan piispaksi 25. syyskuuta 1634, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Cesare Sacchetti, jota avustivat Alphonse Sacrati ja Angelo Cesi. Sacchetti kuoli virassa.
Olek

| Olek> Agata Oleksiak |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1978 (ikä 46)
Taiteilija
Salanimi:  Crocheted Olek
Taidesuuntaus:  performanssi, kuvanveisto, katutaide
Aiheesta muualla
Kotisivut
Olek (oikealta nimeltään Agata Oleksiak, s. 5. huhtikuuta 1978 Ruda Śląska, Puola) on puolalais-yhdysvaltalainen taiteilija.
Agata Oleksiak suoritti vuonna 2000 Poznańin Adam Mickiewicz -yliopistossa maisteritutkinnon kulttuuritutkimuksen alalta ja muutti vuonna 2003 New Yorkin Greenpointiin. Useissa teoksissaan hän on peittänyt esineitä, julkisia veistoksia ja ihmisiä virkkaamalla tehtyihin neuleisiin. Hänen teoksiaan on ollut esillä esimerkiksi Venetsian biennaalissa 2005 ja Smithsoniassa 2012.
Olek on naisten oikeuksien, sukupuolisen tasa-arvon ja sananvapauden aktiivinen puolustaja. Olek on työllään pyrkinyt tuomaan väriä ja energiaa ympäristöönsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olek Wikimedia Commonsissa
Nykroppa

Nykroppan tehdas huippuaikoinaan 1950-luvulla.
Nykroppa on taajama Filipstadin kunnassa Ruotsin Värmlannin läänissä. Se sijaitsee 13 kilometriä kaakkoon keskustaajama Filipstadista. Vuoden 2020 väestönlaskennassa siellä oli 725 asukasta.
Nykroppa on vanha ruukkialue, jossa on käsitelty rautaa 1500-luvulta alkaen. Se toimi kruununruukkina vuoteen 1622, jolloin omistajaksi tuli muiden muassa Louis De Geer. Vuonna 1714 ainoaksi omistajaksi tuli Claes Linroth, joka yhdisti toiminnan läheisen Storforsin ruukin kanssa. Vuonna 1809 molemmat ruukit osti kreivi C. G. Lövenhielm, ja hänen kuoltuaan 1839 muodostettiin Storfors-yhtiö, josta tuli vuonna 1866 osakeyhtiö. Vuodesta 1909 yhtiön enemmistöomistajana oli Uddeholm-yhtiö, joka uudisti  terästehdasta korvaamalla Bessemer-prosessin Siemens-Martin-prosessilla. Vuonna 1918 tehdasyhtiö sulautettiin Uddeholmiin, mutta tehdas jatkoi.
Nykroppan tehtaan huippuaikaa oli 1950-luku, mistä alkoi alamäki joka johti tehtaan sulkemiseen vuonna 1973. Tehtaassa työskenteli paljon suomalaisia, kuten muissakin Uddeholm-yhtiön Värmlannin tehtaissa.
Käännös suomeksi
Oleksa Hryštšenko

| Alexis Gritchenko> Oleksa Hryštšenko.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta1883 Krolevets, Tšernihivin kuvernementti
Kuollut: 28. tammikuuta 1977 (93 vuotta) Vence, Ranska
Ammatti:  taidemaalari, taidehistorioitsija, kirjailija
Oleksa Hryštšenko, ukr. Грищенко, Олекса, myös Alexis Gritchenko, (2. huhtikuuta 1883 Krolevets, Tšernihivin kuvernementti – 28. tammikuuta 1977 Vence, Ranska) oli modernistinen ukrainalainen taidemaalari, taidehistorioitsija ja kirjailija.
Hryštšenko opiskeli biologiaa Kiovan ja Moskovan yliopistoissa ja samaan aikaan maalausta Kiovassa Serhi Svitoslavskyin oppilaana ja Moskovassa Konstantin Juonin oppilaana. Hän suuntautui venäläiseen modernismiin ja oli yhteydessä kahteen merkittävään keräilijään, Sergei Štšukiniin ja Ivan Morozoviin. Hän oleskeli vuonna 1911 lyhyen aikaa Pariisissa, jossa hän tutustui André Lhoteen, Alexander Archipenkoon ja Henri Le Fauconnieriin ja kiinnostui kubismista. Opiskellessaan 1913–1914 Italiassa hän kirjoitti tutkielmia italialaisista kansantaiteilijoista ja ikonitaiteen ja länsimaiseen taiteen suhteesta. Lokakuun vallankumouksen aikana 1917 hänestä tuli Valtion Moskovan taidestudion professori, ja hänelle tarjottiin Tretjakovin gallerian johtajan tehtävää, mutta hän pakeni Venäjältä Krimin kautta Turkkiin.
Hryštšenko asui 1919–1921 Istanbulissa ja maalasi siellä vesiväritöitä. Sitten hän muutti 1921 Ranskaan ja sai 12 Istanbulissa tekemäänsä työtä Pariisin Syyssalonkiin yhtä aikaa Fernand Légerin kanssa. Oleskeltuaan maalaamassa Kreikassa ja Kreetalla hän asettui 1927 Etelä-Ranskaan Cagnesiin. Tyylillisesti hän oli sen jälkeen ekspressionisti ja käytti runsaasti itämaisia värejä.
Hryštšenkon töitä oli näytteillä merkittävissä pariisilaisissa gallerioissa, ja hän osallistui näyttelyihin Salon des Tuileries’ssä ja Syyssalongissa, jonka jäsen hän oli vuodesta 1930. Hänen töitään oli 1930-luvulla näytteillä myös Lvivissä. Kun Barnesin säätiö hankki 1923 hänen töitään, hän tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa. Hän perusti 1963 nimeään kantavan säätiön Alexis Gritchenko Foundation, jolle hän lahjoitti yli 70 työtään. Ne sijoitettiin New Yorkiin Ukrainian Institute of Americaan, ja vuonna 2006 maalaukset siirrettiin virallisesti Kiovaan Ukrainan kansalliseen taidemuseoon. Maalauksia on monissa museoissa ja yksityiskokoelmissa, muun muassa belgialaistuneen lääkärin ja taiteenkeräilijän Volodymyr Popovytšin kokoelmassa. Osan hänen teoksistaan Lvivissä neuvostoviranomaiset tuhosivat 1960-luvulla samalla kun Alexander Archipenkon, Myh’ailo Boitšukin ja Heorhi Narbutin teoksia, koska ne edustivat ”porvarillista nationalismia”.
Hryštšenko kirjoitti artikkeleita ja kirjoja taiteesta sekä useita muistelmateoksia.
Aiheesta muualla

Murat Tarik, Alexis Gritchenko: A Ukranian refugee painter in Istanbul Daily Sabah 3.9.2021 (Sisältää kuvia maalauksista) (englanniksi)
Noé Pamarot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Noé Pamarot
Syntymäaika: 14. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Fontenay-sous-Bois, Ranska
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Granada
Pelinumero: –
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1999 1999–2004 1999–2000 2004–2006 2006–2009 2009–2011 2011– | Martigues Nice → Portsmouth Tottenham Hotspur Portsmouth Hércules Granada | 25 (2) 122 (6) 2 (0) 25 (1) 65 (3) 36 (0) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. elokuuta 2011.
Noé Pamarot (s. 14. huhtikuuta 1979 Fontenay-sous-Bois, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Pamarot edusti uransa alkuvaiheilla ranskalaista Martiguesia, josta hän siirtyi vuonna 1999 toiseen ranskalaisseuraan Niceen. Hänet lainattiin kuitenkin ensimmäiseksi kaudeksi 1999–2000 englantilaiseen Portsmouthiin.
Neljän kauden jälkeen Nicessä hän siirtyi Tottenham Hotspuriin. Kaudella 2004–2005 Pamarot ehti pelata 23 ottelua, ennen kuin hän loukkasi polvensa vakavasti huhtikuussa 2005 vierasottelussa Birmingham Cityä vastaan.
Tammikuussa 2006 hän siirtyi Portsmouthiin yhdessä Pedro Mendesin ja Sean Davisin kanssa. Siirtokorvaus pelaajista oli £7,5 miljoonaa. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa joulukuussa 2006 ottelussa Arsenalia vastaan.
Kesällä 2009 Pamarot vapautettiin sopimuksestaan Portsmouthin kanssa, ja niin hän teki uuden sopimuksen espanjalaisseura Hérculesin kanssa. Sopimus on pituudeltaan kaksivuotinen.
Aiheesta muualla

Noé Pamarotin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Niccolò Piccinni

Niccolò Piccinni
Niccolò Piccinni (16. tammikuuta 1728 – 7. toukokuuta 1800) oli italialainen säveltäjä.
Piccinni syntyi Barissa ja opiskeli Napolissa. Hänen ensimmäinen oopperansa, Le donne dispettose sai kantaesityksensä vuonna 1755] Vuonna 1766 Piccinni siirtyi Pariisiin. Hän pysyi siellä Ranskan vallankumoukseen (1789) saakka, jolloin hän palasi Napoliin. Piccinni asui Pariisissa vielä elämänsä kaksi viimeistä vuotta.
Piccinni sävelsi lähinnä oopperoita. Hänen lapsenlapsensa oli säveltäjä Louis Alexandre Piccinni.
Nutty Blocc Compton Crips

Nutty Blocc Compton Crips on Crips-jengi, jonka toimialue on Kalifornian Compton. Jengi hallitsee aluetta, jota rajaavat Central Avenue, Wilmington, Alondro ja Greenleaf. Heidät tunnetaan muun muassa siitä, että he käyttävät New York Yankeesin vaatteita.
Jengi on tunnettu muutamasta tunnetusta rap-muusikosta, jotka ovat liittyneet Cripsiin. Heitä ovat muun muassa Blue Church, Young Nutty, B.G. Knocc Out ja Dresta.
Nutty Blocc Compton Crips liittoutui South Side Compton Cripsien, Atlantic Drive Compton Cripsien, Original Front Hood Compton Cripsien, ja Original Swamps Compton Cripsien kanssa. He ovat tunnettuja pitkästä vihollislistastaan, johon kuuluu niin Cripsejä kuin Bloodsejakin. Listaan kuuluu esimerkiksi Farm Dog Compton Crips, Acacia Blocc Compton Crips, Spook Town Compton Crips, Latana Blocc Compton Crips ja Tragniew Park Compton Crips Cripseistä ja Compton Pirus, erityisesti West Side Piru ja Campenella Park Pirus Bloodseista. He myös pukeutuvat tummansiniseen ja harmaaseen.
Aiheesta muualla

Nutty Blocc Compton Crips RapDictionaryn sivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Noélie Yarigo

| Noélie Yarigo |
| --- | --- |
 Noélie Yarigo kesäolympialaisissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1985 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Benin
Uran tiedot
Pituus:  168 cm
Laji:  Yleisurheilu
Saavutukset
Ennätykset:  800 m: 1.58,65 NR
 Tietolaatikko päivitetty 7. maaliskuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Benin.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Benin.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Benin.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Benin> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Glasgow 2024 | 800 metriä |  |
Noélie Yarigo (s. 26. joulukuuta 1985 Beninin kansantasavalta) on beniniläinen keskimatkojen juoksija, joka on erikoistunut 800 metrin juoksuun. Hän on sisäratojen MM-mitalisti 800 metrillä.
Yleisurheilun MM-kilpailuissa Pekingissä 2015 Yarigo sijoittui 800 metrillä alkueränsä kuudenneksi, eikä päässyt jatkoon. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui alkueränsä neljänneksi ennätyksellään 1.59,12 ja pääsi jatkoon välieriin, joihin hänen tiensä päättyi hänen jäätyään eränsä viidenneksi ajalla 1.59,78. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli välieränsä kolmas ajalla 1.59,74, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Dohassa 2019 hän karsiutui finaalista oltuaan välieränsä viides ajalla 2.00.75. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli välierässään seitsemäs ajalla 2.01,41. Myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli välieränsä seitsemäs ajalla 2.01,52 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 välierän kolmas ajalla 1.59,43. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti pronssia ajalla 2.03,15.
Afrikan-mestaruuskilpailuissa Yarigo on sijoittunut 800 metrillä viidenneksi 2014, kuudenneksi 2016 ja seitsemänneksi 2018 sekä Afrikan kisoissa seitsemänneksi 2019.
Hän painaa 56 kiloa ja on pituudeltaan 168 senttimetriä.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 53,20 | Ouagadougou | 9. syyskuuta 2017 |
| 800 m | 1.58,65 NR | Pariisi | 9. kesäkuuta 2023 |
| 1 000 m | 2.36,30 NR | Heusden | 3. heinäkuuta 2021 |
| 1 500 m | 4.20,09 NR | Blois | 23. kesäkuuta 2018 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 55,11 | Bordeaux | 26. tammikuuta 2014 |
| 800 m | 1.58,48 NR | Toruń | 8. helmikuuta 2023 |