stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhana Sigismund
Herttua

Juhana Sigismundista tuli muodollisesti Preussin herttua vasta vuonna 1618, mutta hän sai herttuakunnan sijaishallitsijan aseman jo vuonna 1608. Preussin herttua Albert Fredrik (1553–1618) oli henkisesti sairas, eikä kyennyt hoitamaan tehtäviään. Juhanan puoliso herttua Anna oli miestään kyvykkäämpi hallitsija ja oli nimetty tämän sijaishallitsijaksi.
Albrekt Fredrikin kuoltua Preussin herttuakunta ja Brandenburgin rajakreivikunta liittyivät personaaliunioniin vuonna 1618. Brandenburgin vaaliruhtinaat olivat nimellisesti Puolan kuninkaan vasalleja aina vuoteen 1657, jolloin Puolan kuningas vapautti Hohenzollernit Wehlaun sopimuksella.
Personaaliunionin aikaista Brandenburgia vuodesta 1618 Preussin kuningaskunnaksi korottamiseen vuonna 1701 kutsutaan Brandenburg-Preussiksi.
Julidochromis

| Julidochromis |
| --- | --- |
 Kultakoruahven (Julidochromis ornatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Julidochromis  Cuvier, 1830
Katso myös
   Julidochromis Wikispeciesissä   Julidochromis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Julidochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kuusi lajia, joita tavataan Afrikasta:
| --- | --- |
 Julidochromis dickfeldi Staeck, 1975 – Sinikoruahven  Julidochromis marksmithi Burgess, 2014  Julidochromis marlieri Poll, 1956 – Ruutukoruahven :  Julidochromis ornatus Boulenger, 1898 – Kultakoruahven  Julidochromis regani Poll, 1942 – Juovakoruahven  Julidochromis transcriptus Matthes, 1959 – Täpläkoruahven
Juhannustaika

Juhannustaiat ovat osa juhannuksen juhlintaan liittyvää kansanperinnettä. Juhannuksena tehtiin taikoja lähinnä naimaonnea ja tulevaisuutta varten. Monet taioista tähtäsivät ennustuksiin tulevasta, varsinkin aviomiehen laadusta ja naimaonnesta, ja toisilla taioilla naimaonnea pyrittiin parantamaan. Naimisiinmenoon ja lempeen liittyvät taiat liittyvät erityisesti juhannukseen, sillä se on ollut muun muassa hedelmällisyyden juhla. Juhannustaioista monet tehtiin alasti. Nykyisin juhannustaiat ovat vähentyneet ja usko taikuuteen on hiipunut huomattavasti.
Juhannuskokko.
Yleinen nykypäiviin säilynyt taika on tapa laittaa paikkakunnasta ja perinteestä riippuen juuri tietty määrä, esimerkiksi seitsemän tai yhdeksän erilaista kukkaa tyynyn alle juhannusyöksi. Nukkuessa pitäisi sitten aviopuolison ilmaantua unessa.
Toinen yleinen taika nykyisin on kävellä juhannussaunan yhteydessä takapuoli edellä kohti puupinoa. Mihin halkoon takapuoli osuu, sellaisen rakastajan saa. Jos halko on halkaistu, se on toisen naisen varattu mies tai leski, ja jos puu on kokonainen, mies tulee täysin omaksi.
Taikoja muista maista

Irlannissa, Brittein saarilla ja Venäjällä kokot poltetaan juhannusaattoa edeltävänä yönä. Jos tällöin hyppää kolmesti tulen yli, puhdistuu synneistä ja sairauksista
Latviassa uskottiin, että juhannuksena ja päivää ennen juhannusta kerätyt yrtit ovat erityisen voimakkaita. Näillä juhannusyrteillä parannettiin ihmisiä ja karjaa.
Espanjassa näkee kokossa sulhasensa, jos heittää hiekkaa kokkoon.
Saniaisen uskottiin kukkivan vain juhannusyönä.
Entomophthoromycotina

Entomophthoromycotina on taksonomialtaan varsinaisiin sienikaariin toistaiseksi luokittelematon sienten alakaari, joka muistuttaa hieman alakaaria Kickxellomycotina ja Zoopagomycotina. Nämä onkin aiemmin luokiteltu vanhentuneeseen yhtymäsienten kaareen. 
Entomophthoromycotina-alakaareen luokiteltavien lajien elinkierrossa kasvurihmat ovat haplofaasissa. Ne muodostavat seinämältään paksuja yhtymäitiöitä, joista ei muodostu itiöpesäkkeitä vaan monitumaisia itiöitä. Entomophthoromycotinan katsotaan sisältävän vain yhden suunnilleen kuusi luokkaa sisältävän lahkon, jonka kaikki lajit ovat hyönteisillä loisivia. Tunnettu lahkon edustaja on kärpäshome (Entomophthora muscae), joka vaatii lisäntyäkseen hyönteisenkin parittelun.
Alakaaren biologiset luokat ovat Basidiobolus, Conidiobolus, Batkoa, Entomophthora lähilajeineen, alaheimo Erynioidea sekä vielä selvittämättömiä tapauksia.
Ennallistaminen

Palanutta metsää, johon on syntynyt uutta kasvustoa.
Ennallistaminen on keino nopeuttaa ihmisen muokkaaman ympäristön palauttamista takaisin luonnontilaan tai mahdollisimman lähelle sitä. Tavallisesti tarkoitetaan metsien ja soiden alkuperäisen monimuotoisuuden palauttamista. Muita esimerkkejä on säännösteltyjen järvien ja ruopattujen jokien ennallistaminen, esimerkiksi rakentamalla kivikkoisia koskia uudelleen.  Ennallistamisella pyritään nopeuttamaan luonnon monimuotoisuuden palautumista, joka on luontaisesti hyvin hidas prosessi, ja samalla pyritään parantamaan suojeltavan alueen laatua. Ennallistaminen on hyvin kallista toimintaa, jonka vuoksi harkitaan usein myös muita keinoja palautumisen nopeuttamiseksi.
Kunnostaminen tai kunnostus tarkoittaa ihmisen muuttaman elinympäristön käsittelemistä niin, että se vastaa paremmin sen alkuperäistä muotoa. Kunnostaminen on lievempää toimintaa kuin ennallistaminen.
Ennallistamiseen liittyvää lainsäädäntöä > Suomessa

Helmi-elinympäristöohjelma on Suomen luonnon monimuotoisuuden vahvistamiseen tähtäävä elinympäristöohjelma vuosille 2021–2030. Ohjelman tavoitteena on torjua luonnon köyhtymistä ja turvata ekosysteemipalvelujen tarjoamia hyötyjä samalla kun ilmastonmuutosta hillitään ja sopeudutaan siihen. Ohjelma keskittyy elinympäristöjen ennallistamiseen, hoidon parantamiseen ja suojeluun eri alueilla, kuten soilla, lintuvesillä, perinnebiotoopeilla, metsissä ja pienvesissä. Helmi-ohjelma toteutetaan laajassa yhteistyössä ympäristöministeriön, maa- ja metsätalousministeriön, ELY-keskusten, Metsähallituksen, Suomen ympäristökeskuksen, Suomen metsäkeskuksen, Suomen riistakeskuksen, kuntien ja järjestöjen välillä. Ohjelmassa korostetaan maanomistajien vapaaehtoista osallistumista ja tarjotaan avustuksia elinympäristöjen kunnostus- ja hoitotoimenpiteille. Helmi-ohjelman toimia seurataan ja raportoidaan aktiivisesti.
Ennallistamiseen liittyvää lainsäädäntöä > Euroopan unionissa

Euroopan komissio antoi kesäkuussa 2022 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luonnon ennallistamisesta ("ennallistamisasetus"). Asetus on keskeinen osa Ursula von der Leyenin johtaman komission Euroopan vihreän kehityksen ohjelma (engl. European Green Deal) -lakipakettia, ja sen tarkoituksena on täyttää Euroopan unionin kansainväliset biodiversiteettisitoumukset sekä toimeenpanna unionin biodiversiteettistrategia. Ennallistamistoimilla on tarkoitus kattaa EU:n laajuisesti 20 % maa ja 20 % merialueista vuoteen 2030 mennessä ja kaikki ennallistamisen tarpeessa olevat ekosysteemit vuoteen 2050 mennessä.
Ennallistamisasetuksessa asetetaan erikseen tavoitteet maa-alueille, rannikoille ja makean veden ekosysteemeille, merten ekosysteemeille, kaupunkien ekosysteemeille, jokiuomastoille, pölyttäjäkannoille, maataloudelle sekä metsille. Maa-alueilla ennallistamista kohdistuu etenkin luontodirektiivin määrittelemiin suojeltuihin luontotyyppeihin sekä lajien elinympäristöihin. Jos luontotyypin säilyminen kokonaisuudessaan sitä vaatii, niin luontotyyppin esiintymiä voidaan palauttaa myös sellaisille alueille, joilla niitä on joskus tavattu. Asetuksen mukaan jäsenmaiden on määriteltävä "suotuisat viitealat" eli suojeltujen luontotyyppien pinta-alatavoitteet ja otettava samalla huomioon ilmastonmuutoksen vaikutus sekä dokumentoidut tiedot historiallisesta levinneisyysalueesta.
Lain poliittinen käsittely on ollut riitaista, ja etujärjestöt sekä poliittiset ryhmittymät ovat esittäneet, että laki puuttuu yksityisomistukseen sekä haittaa merkittävästi ruoantuotannon järjestämistä. Toisaalta 6 000 tutkijaa allekirjoitti 9. heinäkuuta 2023 avoimen kirjeen, jossa korostettiin ennallistamisen hyötyjä luonnon hyvinvoinnin ja ruokaturvan kannalta. Euroopan parlamentti hyväksyi ennallistamisasetuksen täysistunnossaan 12. heinäkuuta 2023 voimakkaasti muutettuna. Laki ei ole voimassa ennen kuin kolmikantaiset neuvottelut Euroopan komission, neuvoston ja parlamentin välillä on saatettu loppuun.
Suomessa poliittisista puolueista erityisesti Suomen keskusta ja sitä lähellä olevat etujärjestöt, kuten MTK, metsänomisajat ja sektoreiden koneurakoitsijat vastustivat ennallistamisasetusta, samoin Metsäteollisuus. Puolueista erityisesti Vihreät kannatti ennallistamista. Euroopan parlamentissa isot ryhmät jakautuivat niin, että vasemmistoryhmät ja vihreät äänestivät asetuksen puolesta, keskustaliberaalit olivat valmiita hyväksymään asetuksen muutoksin, keskustaoikeistolainen EPP jakautui vastustajiin sekä varovaisiin kannattajiin, sekä oikealla olevat puolueet vastustivat. Huomiota herätti keväällä 2023 EPP:n kääntyminen komission pohjaesitystä vastaan, minkä arveltiin julkisuudessa liittyvän huoliin puolueen kannatuksen hupenemisesta oikeistoryhmille tulevissa EU-vaaleissa.
Metsä

Metsien ennallistaminen tapahtuu poistamalla vieraita puulajeja tai polttamalla metsä, jonka jälkeen se jää pysyvästi luonnontilaan. Aarniometsiä synnytetään suojelemalla metsiä lain nojalla, jolloin metsänhoito päättyy ja lahopuun määrä alkaa lisääntyä. Muita ennallistamiskeinoja ovat elävien puiden vaurioittaminen tai puiden kaataminen ja jättäminen metsään lahoamaan. Metsän vesitaloutta voidaan parantaa tukkimalla ojia.
Rakenteellista monimuotoisuutta voidaan luoda suppeilla kulotuksilla tai pienillä aukkohakkuilla.
Kulotuksen lyhyen- ja pitkänaikavälin vaikutukset tunnetaan melko tarkalleen, mutta muiden keinojen tietämys on vielä vähäistä.
Ennallistaminen on kertaluonteinen toimenpide, jonka jälkeen luonto hoitaa itse monimuotoisuuden jatkuvuuden. Kertaluontoisen ennallistamisen jälkeen metsän palautuminen pieneliöille sopivaksi elinympäristöksi kestää noin kymmenen vuotta. Luontaisen vesitalouden palautumisen jälkeen saattaa kulua useita kymmeniä vuosia paikalle tyypillisen lajiston palautumiseen. Ennallistamisen onnistuminen riippuu siitä, onko toivottuja lajeja riittävän lähellä palautettavaa aluetta.
Ennallistamisena pidetään myös talousmetsien käsittelyssä harjoitettua häiriödynamiikan mukailua.
Suo

Soiden ennallistaminen tapahtuu tukkimalla suo-ojia, jolloin vedenpinta saadaan palautetuksi luonnolliselle tasolle. Tämä johtaa suoalueelle tyypillisen kasvi- ja eläinlajiston palaamiseen. Soiden ennallistamisella on erilaisia luonto-, vesistö- ja ilmastovaikutuksia.
Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota

Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota käytiin vuosina 1848–1851. Sota päättyi Tanskalle edulliseen Lontoon rauhansopimukseen vuonna 1852, jolla Schleswigin ja Holsteinin herttuakunnat siirtyivät Tanskan hallintaan. Preussi valtasi alueet toisessa Saksan-Tanskan sodassa vuonna 1864.
Sota alkoi Schleswigin ja Holsteinin herttuakuntien saksalaisväestön kansallisaatteen sytyttyä ja herttuakuntien irrottauduttua Tanskan hallinnasta. Preussi tuki kapinoivia herttuakuntia, mutta Tanska pyrki palauttamaan alueet sotatoimin hallintaansa.
Alkuun saksalaiset menestyivät sodassa, mutta tanskalaiset onnistuivat lopulta kääntämään sodan voitokseen. Schleswigin luona 23. huhtikuuta 1848 käyty pääsiäistaistelu alkoi Friedrich von Wrangelin johtamien preussilaisten hyökkäyksellä. He olivat miesmäärältään ylivoimaisia, mutta kärsivät tanskalaisten tavoin suuria menetyksiä. Tanskalaiset vetäytyivät pimeän tullen taistelukentältä. Sota jatkui pari vuotta, kunnes 25. heinäkuuta 1850 käydyn Istedin taistelun jälkeen se oli käytännössä ohi, sillä saksalaisten oli joulukuussa 1850 hajotettava armeijansa Venäjän painostuksen vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota Wikimedia Commonsissa
| n k Tanskan historia |
| --- | --- | --- |
| Esihistoria |  Beowulf  Doggerland  Maglemosen kulttuuri  Kongemosen kulttuuri  Ertebøllen kulttuuri  Suppilopikarikulttuuri  Skandinavian pronssikausi  Esiroomalainen rautakausi  Tollundin mies  |  |
| Viikinkiaika |  Viikingit Gorm Vanha  Harald Sinihammas  Sven Haaraparta  Knuut Suuri  Jellingin riimukivet  Skandinaavinen mytologia  Danelagen  Danevirke  |  |
| Keskiaika |  Saksalainen ritarikunta  Bornhövedin taistelu  Lyndanisen taistelu  Kalmarin unioni Margareeta I  Haakon VI Maununpoika  Eerik Pommerilainen  Tanska-Norja  Tukholman verilöyly  Uskonpuhdistus Christiern Pedersen  Hans Tausen  Johanniittain ritarikunta  Kreivisota  |  |
| Suurvalta-aika |  Kolmikymmenvuotinen sota Brömsebron rauha  Pohjan sota Roskilden rauha  Skåneland  Holstein-Gottorp  Kööpenhaminan rauha  Skoonen sota  Suuri Pohjan sota  Siirtomaat Länsi-Intia  Grönlanti  Kööpenhaminan taistelu  Kuudennen liittokunnan sota  Wienin kongressi  Hans Christian Andersen  Søren Kierkegaard  Bertel Thorvaldsen  N. F. S. Grundtvig  Schleswig-Holstein Schleswigin herttuakunta  Holsteinin herttuakunta  Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota  Helgolandin meritaistelu  Toinen Saksan–Tanskan sota  Skandinavian rahaliitto  |  |
| 1900- |  Hyvinvointivaltio  Pääsiäiskriisi  Tanskan miehitys Tanskan valtaus  Islannin maihinnousu  Tanskan protektoraatti  Tanskan vastarintaliike  Tanskan valtakunnankomissariaatti  Pohjoismaiden neuvosto  Kansanäänestys Eurosta  |  |
Enontekiön kirkko

| Enontekiön kirkko |
| --- | --- |
 Enontekiön kirkko kesäkuussa 2007.
Sijainti:  Hetta, Enontekiö
Koordinaatit:  68°23.07′N, 023°37.94′E
Seurakunta:  Enontekiön seurakunta
Rakentamisvuosi:  1952
Suunnittelija:  Veikko Larkas
Materiaali:  tiili, betoni
Istumapaikkoja:  350
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkko lännestä.
Kirkko Marianpäivänä 2012.
Enontekiön kirkko sijaitsee Enontekiön kirkonkylässä, Hetassa. Arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema  kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1952. Rapattu tiilikattoinen kirkko, Enontekiön kuudes kirkko, on aivan Hetta–Palojoensuu-tien vierellä, pienen kumpareen päällä. Kirkko on eräs Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Museoviraston mukaan kirkko ja sen kellotorni ovat ”Hetan kirkonkylän maisemallisia maamerkkejä vesistön ja vaaranrinteen välissä”.
Kirkkorakennus

Enontekiön kirkko on rakennettu vuosina 1951–1952 tiilestä ja betonista.  Kirkon eteläpuolella on erillinen, noin 30 metriä korkea hoikkarakenteinen kellotorni. Tornin ja varsinaiseen kirkkorakennuksen välillä on katos.
Kirkko rakennettiin edellisen, Lapin sodassa vuonna 1944 tuhoutuneen kirkon tilalle. Yhdysvalloista, Amerikan luterilaisilta kirkoilta saatiin huomattava lahjoitus kirkon rakentamiseksi.
Sisätilat

Kirkkosali on kolmilaivainen ja muotokieleltään pelkistetty. Sen vaikuttavin osa on taiteilija Uuno Eskolan 1951 tekemä alttariseinä Taivaaseen astuva Jeesus siunaa Lapin kansaa. Teos, joka on noin 14 metriä korkea ja alhaalta noin 8,7 metriä leveä,  peittää lähes koko päätyseinän.  Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta, joka siunaa Lapin maata ja kansaa. Teoksen pohja, tunturimaisema, on tehty freskotekniikalla ja hahmot, lapinpukuinen mies ja nainen sekä jutaava porotokka, ovat mosaiikkityötä. Kirkon kattokruunut ovat Paavo Tynellin suunnittelemat. Saarnastuolin puuveistokset on tehnyt taiteilija Mikko Hovi. Punahonkainen kastepöytä on Lapin rajavartioston 3. komppanian lahjoittama ja kirkon urut on saatu lahjoituksena Länsi-Saksasta vuonna 1958.
Kirkkoa on kunnostettu ulkoa 2005 ja sisältä vuonna 2006. Se on vuotuisten Hetan musiikkipäivien keskeisiä konserttipaikkoja.
Aikaisemmat kirkot ja seurakunnan vaiheita

Perimätiedon mukaan Enontekiön ensimmäinen kirkko on rakennettu 1600-luvulla Rounalassa olevaan paikkaan, joka on noin 20 kilometriä etelään Kilpisjärveltä ja noin 7 kilometriä  Könkämäenosta Ruotsin puolelle. Enontekiöstä tuli Jukkasjärven seurakunnan kappeliseurakunta vuonna 1673. Seuraava kirkko on rakennettu 1600-luvun alussa Markkinaan, Lätäsenon suuhun. Huonokuntoinen kirkko on uusittu samalle paikalle. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1747. Haminan rauhassa vuonna 1809 Suomen ja Ruotsin välinen raja vedettiin kulkemaan pitkin Tornion- ja Muonionjokea. Raja jakoi silloisen Enontekiön seurakunnan kahtia. Suomen puolelle jäänyt osa muodosti Muonion kanssa Muonionniskan seurakunnan. Seurakunnan pääkirkko oli Muoniossa. Markkinan kirkko purettiin vuonna 1827 ja sen hirret uitettiin pitkin Muonionjokea Palojoensuuhun ja kirkko pystytettiin sinne. Enontekiön seurakunnasta tuli kappeliseurakunta vuonna 1856, ja vuonna 1864 kappeliseurakunnan keskuspaikaksi määrättiin Hetta, jonne valmistui uusi kirkko seuraavana vuonna. Se oli seurakunnan viides kirkko, joka sittemmin tuhoutui sodassa vuonna 1944. Enontekiön seurakunta oli itsenäistynyt vuonna 1918selvennä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enontekiön kirkko Wikimedia Commonsissa
Enontekiön kirkko Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Juba (kaupunki)

| Juba جوبا |
| --- | --- |
 Ilmakuva Jubasta.
 Juba
 Koordinaatit: 04°51′N, 031°36′E 
Valtio:  Etelä-Sudan
Osavaltio:  Central Equatoria
Perustettu:  1922
Väkiluku (2008):  82 346
 – Metropolialue:  368 436
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juba on Etelä-Sudanin pääkaupunki, joka sijaitsee Valkoisen-Niilin varrella. Vuonna 2008 kaupungissa oli 82 346 asukasta ja koko kunnan alueella 368 436. Jubassa on jokisatama, ja ennen sisällissotaa se oli tärkeä risteyspaikka, josta oli hyvät maantieyhteydet Keniaan, Ugandaan ja Kongoon.
Historia

Angloegyptiläisen Sudanin alkuvuosina nykyisen Etelä-Sudanin alueen hallinnollinen pääkaupunki oli Gondokoro. Juban perustivat kreikkalaiset kauppiaat vuonna 1922, jotka toimittivat tarvikkeita brittiarmeijalle. Yhden tarinan mukaan kaupunki sai nimensä paikallisen heimopäällikkö Jubén mukaan, joka pakkosiirrettiin johtamansa kylän kera Juban rakentamisen tieltä.
Alueen hallinnollinen pääkaupunki siirrettiin Gondokorosta Jubaan 1920-luvulla dinkojen vuosien 1919–1920 kapinoinnin jälkeen. Kreikkalaisia oli tuolloin noin 2 000 ja heillä oli suuri vaikutus kaupungin liikekeskustan rakennuksessa. 1920- ja 1930-luvuilla rakennettiin myös hotelleja ja rautatieasema. Vuonna 1947 kaupungissa järjestettiin Juban konferenssi, jossa päätettiin Etelä-Sudanin säilymisestä osana Sudania eikä sitä liitetty Ugandaan. Paikallisissa kouluissa käytettiin kuitenkin englantia ja Pohjois-Sudanin kauppiailta kiellettiin toiminta etelässä.
Sudanin itsenäistyessä 1956 aloitettiin alueen arabialaistamistoimet. Sotilaat Toritissa olivat kapinoineet jo vuonna 1955, mikä aloitti vuoteen 1972 saakka jatkuneen Sudanin ensimmäisen sisällissodan. Sodan aikana Juba oli useaan otteeseen taisteluiden keskipisteessä. Sisällissota alkoi uudestaan vuonna 1983 ja Etelä-Sudanin itsenäisyyttä tavoitelleet liikkeet yrittivät useaan otteeseen vallata Jubassa sijainneen sotilastukikohdan. Sota päättyi rauhansopimukseen vuonna 2005, jonka perusteella Etelä-Sudan sai itsehallinnon. Etelä-Sudanin itsenäistyessä vuonna 2011 Jubasta tuli maan pääkaupunki. Sittemmin on tosin esitetty ehdotuksia maan pääkaupungin siirtämisestä Ramcieliin Jubasta pohjoiseen. Heinäkuussa 2016 presidentti Salva Kiirille ja varapresidentti Riek Macharille uskollisten joukkojen välisissä taisteluissa Jubassa sai surmansa 300 henkilöä ja taistelut ajoivat tuhannet pakolaisiksi.
Liikenne

Juba on Etelä-Sudanin jokiliikenteen päätepiste, minkä lisäksi se on maanteiden solmukohta. Tiet yhdistävät kaupungin Ugandaan, Keniaan ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Kaupungissa sijaitsee myös Juban kansainvälinen lentoasema.
Koulutus

Juban yliopisto on perustettu vuonna 1975.
Väestö

Juban kaupungin asukasluku oli vuonna 2008 yhteensä 82 346 ja koko kunnan 368 436. Alueen alkuperäisasukkaita ovat barit. Juban arabia on kieli, johon on sekoittunut sanastoa arabiasta ja barista. Kieli syntyi egyptiläisten sotilaiden avioituessa paikallisten barinaisten kanssa. Kieli toimii lingua francan tavoin Jubassa ja muissa alueen kaupungeissa.
Aliravitsemus ja nälänhätä ovat olleet kaupungin asukkaiden ongelmia ja esimerkiksi kerjääminen kaupungin kaduilla on yleistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juba Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Equatoria Tower.
Hotelli Jubassa valokuvassa vuodelta 1936.
Äänestäjiä Jubassa vuonna 2011.
Ensilumi tulee kuudelta

| Ensilumi tulee kuudelta Hector |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–lokakuu 1992 Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Pave Maijanen, Hector
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 45.18
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 10. (maaliskuu 1992)
Hectorin muut julkaisut
| In concert 1966–1991 1992 | Ensilumi tulee kuudelta 1992 | Salaisuuksien talo 1994 |
Ensilumi tulee kuudelta on Hectorin lokakuussa 1992 ilmestynyt albumi. Se on järjestyksessään 17. Hectorin albumi.
Ilkka Mattila kirjoitti Helsingin Sanomissa Hectorin uutuusalbumin tarjoavan sopivasti jokaiselle jotakin: ”Hän osaa nimikappaleen kauniin alakulon, tyylikkään David Bowie -kiihkon (’Muistot joita ei ole’) ja jo Hectorock-ajoilta tutun hölynpölyrockin (’Shkadamuu-Katapau’).” Hectoria hän kuvaa albumin perusteella hienostuneeksi artistiksi, jolla on kansantaiteilijan sielu.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Hector, ellei toisin mainita.
Ensilumi tulee kuudelta – 4.25
Musta sade – 3.58
Kenpä tahtois olla mulkku – 2.48
Nukkuva stadi – 3.19 (säv. Olli Harma, san. Hector)
Shkadamuu-Katapau – 2.57
Elämä on politiikkaa – 3.21 (Political world, säv. Bob Dylan, suom. san. Hector)
Et kai aio lopettaa? – 2.55
Ei tänään – 3.18
Muistot joita ei ole – 4.05
Kulkurin iltatähti – 3.49 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)
Lohtu on rakkaus – 4.48
Ihmisyyden sirpaleet (Pienille kuolemaantuomituille) – 4.42
Muusikot

Hector – laulu, tehosteet
Pave Maijanen – laulut, kitarat, laud., huuliharppu,
Juha Tikka – bassot
Muddy Manninen – kitarat
Keimo Hirvonen – rummut
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet, haitari
Mongo Aaltonen - lyömäsoittimet
T.T. Oksala – kaikki instrumentit (12)
Singlet

”Ensilumi tulee kuudelta” / ”Shkadamuu-Katapau”
”Kenpä tahtois olla mulkku” / ”Ei tänään”