stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guérande

| Guérande |
| --- | --- |
 Kaupungin muuri ja portti
 vaakuna
 Guérande
 Koordinaatit: 47°19′41″N, 2°25′46″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Loire-Atlantique
Arrondissementti:  Saint-Nazaire
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81,4 km²
Väkiluku (2015):  16 294 
 – Väestötiheys:  200 as./km²
Kunnan numero:  44069
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guérande on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella.
Guérande on keskiaikainen linnoitettu kaupunki. Kaupunki eli kukoistuskauttaan 1400-luvun lopulla, jolloin siellä oli noin 400 asukasta. Tällöin Bretagnen viimeisimmät herttuat rakensivat sinne linnojaan.
Suolantuotanto

Kaupunki on tullut tunnetuksi suolantuotannosta, jota kuivataan sitä ympäröiviltä suolamarskeilta. Pinta-alaltaan suolaa tuotetaan yli 1 400 hehtaarin alalta. Suola valmistetaan kuivaamalla merivettä altaissa ikivanhoja tuotantotapoja käyttäen sekä ympäristöä kunnioittaen. Suolantuotannossa on myös panostettu laatuun, ja vuonna 1991 Guérande-suola sai käyttöönsä Label Rougen, punaisen etiketin. Etiketti todistaa Ranskan maatalousministeriön mukaan tuotteen korkean laadun. Suolamarskit työllistävät noin 300 työntekijää, ja ne tuottavat noin 8 000–12 000 tonnia karkeaa suolaa sekä 200–300 tonnia suolankukkaa (fleur de sel) eli sormisuolaa vuosittain.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä on Saint Aubinin kollegiaalinen kirkko. Se on Pays de la Loiren alueen toiseksi suosituin uskonnollinen muistomerkki, jossa käy lähes 300 000 vierasta vuodessa.
Suolamarskia
Saint Aubinin kollegiaalinen kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guérande Wikimedia Commonsissa
Harald Frilund

Harald Alfred Frilund  (22. joulukuuta 1889 Helsinki – 11. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Ekonon toimitusjohtaja, joka sai professorin arvonimen.
Henkilöhistoria

Harald Frilundin vanhemmat olivat rakennusmestari Mats (Matts) Vilhelm (Wilhelm) Frilund ja Maria Helena Kurvi ja puoliso vuodesta 1916 Agnes Andersson. Frilund tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui sähkötekniikan alan diplomi-insinööriksi 1914. Hän toimi valmistuttuaan teollisuuden palveluksessa 1914–1917 ja opetti samalla Viipurin teollisuuskoulussa, Suomen sahanomistajien palovakuutusyhdistyksen sähkötarkastajana hän työskenteli 1917–1920 ja Ekonossa insinöörinä 1920–1923, yli-insinöörinä 1923–1927, apulaisjohtajana 1927–1934, teknillisenä johtajana 1934–1945 ja toimitusjohtajana vuodesta 1946. Oy Consulting Ab:n toimitusjohtaja hän oli vuodesta 1943. Frilund toimi kansanhuoltoministeriön voimatoimiston päällikkönä 1940 ja voimapäällikkönä 1941–1949. Taloudellisen puolustusneuvoston jäsenenä 1936–1939 toiminut Frilund oli hallituksen asiantuntijana Moskovassa 1940. Professorin arvon hän sai vuonna 1953.
Julkaisuja

Luentosarja sähkötekniikassa monttööreille, 1919
Paloletkujen ja niiden suukappaleiden mittojen määrääminen, 1920
Kostnaderna för kondensations- och mottryckskraft vid industriella anläggningar, 1928
Höyryvoima Suomen teollisuudessa: Svenska teknologföreningenin vuosikokouksessa Tukholmassa 18.3-32. pidetty esitelmä, 1932
Användning av termokompressor vid indunstning av svartlut, 1938, Harald Frilund, Göran F. Heikel
Lausunto Merikosken uuden vesivoimalaitoksen kannattavuudesta, 1939, Harald Frilund, H. Chmelewski
Suomen vesivoimavarat, 1950
Varför har man gått till högre tryck och temperatur vid de nyare ångkraftverken i Finland, 1952
Sodanjälkeinen vesi- ja lämpövoiman rakentaminen, 1953
Atomkärnornas energiinnehåll: 29.8.1955, 1955
Jordens energitillgångar: 16.9.1955, 1955
Vad är kostnaden för elkraft genererad av atomkraftverk?: 14.11.1955, 1955
Atomreaktorer för forskningsändamål: 25.9.1955, 1955
Finlands framtida kraftbehov och dess tillfredsställande: 10.10.1955, 1955
Finlands kraftförsörjning åren 1920–1970: (föredrag vid Ekonomiska samfundets möte den 1.11.1955): 19.10.1955, 1955
Åren 1955–1960 nödvändiga utbyggnader av vattenkraftverk och ångcentraler: 18.11.1954, 1955
Atomkraftverk: 12.10.1955, 1955
Suomen voimanhuolto vuosina 1920–1970, 1956
Isotoper: 15.4.1956, 1956
Radioaktivt sönderfall av naturliga element: 16.3.1956, 1956
Suomen voimanhuolto vuosina 1945–1970, 1957
Kostnader för atomkraft och kolkraft samt kostnader för atom- och kolvärme med samtidig mottryckskraftalsring, 1959
Kraft- och bränslekrisen 1939–1949, 1961, julkaisussa Voima- ja polttoainetaloutta 1911–1961, ss. 104–114
Finlands kraft- och energiförsörjning 1965–1995, 1968
Himberg

Himberg on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arvo Himberg (1892–1965), urheilujohtaja, Astor Filmin toimitusjohtaja
Edvard Himberg (1853–1885), näyttelijä ja oopperalaulaja.
Mirjam Himberg (myös Mirjam Kumpulainen, 1925–1999), näyttelijä ja ohjaaja
Pertti Himberg (1928–2010), Miss Suomi -kilpailujen taustavaikuttaja, joka toimi elokuva-alalla
Timo Himberg, ringettevalmentaja.
Tauno Himmi (ent. Himberg, 1903–1976), varatuomari ja kirjailija
Teppo Kotivuori (ent. Himberg, 1895–1974), jääkäri
Kirsi Lindroos (ent. Lindroos-Himberg, s. 1958), ent. opetushallituksen pääjohtaja, nyk. Suomen pysyvässä OECD- ja UNESCO-edustustossa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hayley Raso

Hayley Raso
Hayley Raso (s. 5. syyskuuta 1994) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 71 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikissa neljässä ottelussa, joista kahdessa avauskokoonpanon pelaajana.
Raso on pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa Washington Spiritin ja Portland Thornsin joukkueissa sekä Englannissa kaudella 2020–2021 Evertonin ja kausilla 2021–2023 Manchester Cityn joukkueessa. Hän siirtyi heinäkuussa 2023 espanjalaisseura Real Madridiin.
Himera (täsmennyssivu)

Himera voi viitata seuraaviin:
Himera, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
Thermai Himeraiai, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
Himera, nykyinen Grande (Fiume Grande), joki Sisiliassa lähellä Himeran kaupunkia
Himera, nykyinen Salso (Fiume Salso), joki Sisiliassa
Himera, heavy metal -yhtye Arijan albumi
Hans Keiter

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | käsipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1938 | käsipallo |  |
|  Kultaa | Saksa 1938 | ulkopeli |  |
Johannes Ferdinand ”Hans” Keiter (22. maaliskuuta 1910 Mülheim an der Ruhr – 8. syyskuuta 2005) oli saksalainen käsipalloilija, käsipallovalmentaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän kilpaili myös ratajuoksussa, korkeushypyssä ja soudussa. Ammatiltaan Keiter oli poliisi.
Keiter toimi kapteenina Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua ja teki kaksi maalia. Kaksi vuotta olympialaisten jälkeen Keiter voitti Saksan joukkueessa kaikkien aikojen ensimmäisten sisä- ja ulkokäsipallon MM-kilpailujen kultamitalit, ja on näin yksi niistä harvoista käsipalloilijoista, jotka kummankin pelimuodon MM-kilpailuiden kultaa ovat saavuttaneet.
Varsinaiselta ammatiltaan Keiter oli poliisi, jossa ammatissa hän toimi 40 vuotta. Hän toimi myös käsipallovalmentajana, ja valmensi tuolloin kaksi Länsi-Saksan mestaruutta ulkokäsipallossa vuosina 1966 ja 1968.
Harrajärvi

| Harrajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°23′28″N, 23°43′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskuoja:  oja Kuurijärveen 
Järvinumero:  35.421.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,2 m  
Rantaviiva:  1,44 km  
Pinta-ala:  4,341 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHarrajärvi 
Harrajärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Kuuriperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy.
Hans Meyer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hans Meyer
Syntymäaika: 3. marraskuuta 1942 (ikä 81)
Syntymäpaikka: Briesen bei Bilin, Böömin–Määrin protektoraatti
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1963–1970 |  Carl Zeiss Jena | 30(1) |
Valmennusura
1971–1983 1984–1987 1988–1990 1990–1993 1993–1994 1995 1996–1999 1999–2003 2004 2005–2008 2008–2009:  Carl Zeiss Jena  Rot-Weiss Erfurt  FC Karl-Marx-Stadt  Chemnitzer FC  Carl Zeiss Jena  1. FC Union Berlin  FC Twente  Bor.Mönchengladbach  Hertha BSC  1. FC Nürnberg  Bor.Mönchengladbach
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hans Meyer (s. 3. marraskuuta 1942) on saksalainen jalkapallovalmentaja. 1960-luvulla hän loi pelaajauraa DDR:ssä. Meyer on tehnyt pitkän uran DDR:n ja Saksan jalkapallon parissa. Ainoana valmentajana hän on voittanut sekä DDR:n että Saksan cupin.
Ura pelaajana

Nykyisen Tšekin alueella, ns. sudeettialueilla, Briesen bei Bilinissä vuonna 1942 syntynyt Meyer pelasi urallaan Carl Zeiss Jenan joukkueessa 30 DDR-Oberligaottelua vuosina 1963–1970. Hän voitti seuran paidassa DDR:n mestaruuden 1968 ja 1970.
Meriitit pelaajana
DDR:n mestaruus (2): 1968, 1970
Ura valmentajana

Valmentajana Meyer on tehnyt paljon menestyksekkäämmän uran kuin pelaajana. Suoritettuaan valmentajanopinnot Leipzigin urheilukorkeakoulussa Meyer aloitti 1971 Carl Zeiss Jenan peräsimessä. Meyer nousi seurassa ja Jenan kaupungissa suosituksi ja 12 vuotta kestäneen pestinsä aikana hän johdatti seuran kolmeen DDR:n cupin mestaruuteen. Eurokentillä Meyerin ura Carl-Zeiss Jenassa huipentui UEFA Cup-voittajien cupin finaalipaikkaan 1981 Dynamo Tbilisiä vastaan. Neuvostoliittolaisseura voitti Carl Zeissin 2–1. Meyer erosi Carl Zeissin valmentajan tehtävistä 1983 katastrofaalisen kauden jälkeen.
DDR:ssä Meyer toimi 1980-luvun lopulla Rot-Weiss Erfurtin ja Karl-Marx-Stadt FC/Chemnitzer FC:n luotsina. 1993 hän palasi Carl Zeiss Jenaan valmentaen sittemmin 1. FC Union Berliniä ja alankomaalaista FC Twenteä.
Syyskuussa 1999 Meyer siirtyi Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi. Hänestä tuli ensimmäinen DDR-taustainen valmentaja läntisten osavaltioiden joukkueen luotsina. Meyerin johdolla joukkue palasi 1. Bundesliigaan ja eteni Saksan cupissa välieriin kaudella 2000–01. Meyer lähti seurasta maaliskuussa 2003 ristiriitojen vuoksi.
Joulukuussa 2003 Meyer siirtyi Hertha BSC:n peräsimeen luotsaten seuran Bundesliigassa sijalle 12. Kesällä 2004 Meyer jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana toimien sen jälkeen seuran kykyjenetsijänä.
Marraskuussa 2005 Meyer siirtyi 1. FC Nürnbergin käskyttäjäksi. Kokeneen Meyerin opein seura varmisti sarjapaikkansa kivuten liigassa aina sijalle 8 saakka. Kausi 2006–07 sujui myös mallikkaasti ja helmikuussa 2007 Meyer jatkoi sopimustaan vuoteen 2009 saakka. Bundesliigassa kuudennelle sijalle päättynyt kausi huipentui Saksan cupin voittoon, kun finaalissa kaatui liigamestari VfB Stuttgart.
Kausi 2007–08 alkoi kuitenkin surkeasti. 1. FC Nürnberg putosi UEFA Cupista lohkovaiheessa ja liigasijoitus vajosi putoamisviivan tuntumaan. Helmikuussa vuotta aikaisemmin juhlittu Meyer sai potkut seurasta.
Lokakuussa 2008 Meyer palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kesäkuuhun 2010 ulottuvan sopimuksen Bundesliigan hännille juuttuneen Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi.
Meyer onnistui toisella Gladbach-kerrallaan tavoitteessa ja pelasti seuran putoamiselta. Seura ei kuitenkaan uusinut kauden jälkeen Meyerin sopimusta.
Meriitit valmentajana
DDR-cup (3): 1972, 1974, 1980
UEFA Cup-voittajien cupin hopeaa: 1981
Saksan cup: 2007
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fred Rutten | FC Twenten päävalmentaja 1996–1999 | Seuraaja: Fred Rutten |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Huub Stevens | Hertha BSC:n päävalmentaja 12/2003–2004 | Seuraaja: Falko Götz |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Wolfgang Wolf | 1. FC Nürnbergin päävalmentaja 11/2005–2/2008 | Seuraaja: Thomas von Heesen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Rainer Bonhof Jos Luhukay | Borussia Mönchengladbachin päävalmentaja 9/1999–3/2003 10/2008–5/2009 | Seuraaja: Ewald Lienen Michael Frontzeck |
Hans Kjeld Rasmussen

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | skeet |  |
Hans Kjeld Rasmussen (s. 10. marraskuuta 1954 Glostrup) on tanskalainen entinen ampuja. Hän voitti kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa kultaa skeetissä. Hän oli aiemmin kilpaillut kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa.
Eragon

| Eragon |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Christopher Paolini
Kansitaiteilija:  John Jude Palencar
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Alfred A. Knopf
Julkaistu:  2003
Sivumäärä:  509 (Knopf)
Suomennos
Suomentaja:  Tero Kuittinen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  656
ISBN:  978-951-31-3221-7
Sarja: Perillinen
Seuraava:  Esikoinen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Eragon on Christopher Paolinin kirjoittama romaani, joka on Perillinen-kirjasarjan ensimmäinen osa. Romaani julkaistiin ensin omakustanteisesti vuonna 2002 ja seuraavana vuonna Alfred A. Knopfin kustantamana. Suomeksi se julkaistiin vuonna 2005. Kirjasarjan muut osat ovat Esikoinen, Brisingr ja Perillinen.
Kirja kertoo maalaispoika Eragonista, joka löytää sattumalta lohikäärmeenmunan. Kun Saphira-lohikäärme kuoriutuu, Eragonista tulee ensimmäinen lohikäärmeratsastaja pitkään aikaan. Kaksikko saa tehtäväkseen peitota pahan kuningas Galbatorixin, joka pitää Alagaësiaa vallassaan.
Tausta > Kirjailija

Eragonin on kirjoittanut yhdysvaltalainen Christopher Paolini. Hän aloitti kirjan kirjoittamisen jo 14-vuotiaana, ja sai sen valmiiksi 15-vuotiaana. Eragonin myötä hänestä tuli bestseller-kirjailija jo 19-vuotiaana.
Tausta > Nimi

Paolini on kertonut nimen Eragon tulevan englanninkielen lohikäärmettä tarkoittavasta sanasta "dragon". Hän muodosti nimen vaihtamalla sanan ensimmäisen kirjaimen. Paolinin mukaan Eragon-nimeen liittyy myös sanaleikki. Nimi ääntyy suunnilleen samoin kuin englanninkielen "era-gone", mikä suomeksi vapaasti käännettynä tarkoittaa suunnilleen "mennyt aikakausi".
Tausta > Julkaisutietoa

Random House julkaisi elokuussa vuonna 2004 Yhdysvalloissa ja Kanadassa Eragonista niin sanotun deluxe-version, joka sisältää laajemman, irrotettavan kartan kirjan maailmasta Alagaësiasta. Deluxe-versio sisältää lisäksi pidennetyt liitteet. Ne käsittelevät Paolinin kehittelemiä kieliä, joita Eragonissa välillä puhutaan. Mukana on myös ensimmäinen luku Perillinen-trilogian seuraavasta osasta Esikoinen ja piirros Eragonin Zar'roc-nimisestä miekasta. Myös sarjan kolmas osa Brisingr ilmestyi syyskuussa alkuperäiskielellä.
Teos > Juoni

Eragon-niminen 15-vuotias poika joka löytää kiven, joka osoittautuukin myöhemmin lohikäärmeen munaksi. Eragon lähtee yhdessä lohikäärme Saphiran ja Tarinankertoja Bromin kanssa kostoretkelle. Ra'zacien löytäminen ei olekkan niin helppoa kuin he luulevat, mutta myöhemmin, kun nämä ovat vaeltaneet jo pitkän matkan ra'zacien perässä, Dras-Leona-nimisen kaupungin ulkopuolella ra'zacit pääsevät yllättämään toverukset. Kuvaan astuu myös Murtagh, joka on pakolainen ja valapatto-Morzanin poika. Vardenien ja Urgalien sota syttyy ja Eragon ja Saphira tempautuvat siihen mukaan. Vardenit lyövät urgalit ja Eragon onnistuu tappamaan varjo Durzan lävistämällä tämän sydämen. Sota kuningasta vastaan on alkamassa.
Teos > Henkilöhahmot

Kirjan päähenkilö on nuori lohikäärmeratsastaja nimeltä Eragon. Hänen lohikäärmeensä on nimeltään Saphira, ja hän on Eragonin korvaamaton ystävä. Kirjan sivuosissa esiintyvät muun muassa Eragonin liittolaiset Arya ja Brom. Arya on haltia, itse asiassa haltiaprinsessa, muttei kerro tätä kenellekään Du Weldenvardenin ulkopuolella. Brom puolestaan on vanha tarinankertoja ja lohikäärmeratsastaja joka kuolee. Eragonin vihollisia ovat muun muassa Galbatorix ja Durza , joka on varjo eli tavallinen maagikko jonka demonihenget ovat vallanneet. Eragon kuitenkin onnistuu surmaamaan tämän Farthen Dûrin suuressa taistelussa. Galbatorix on Alagaësian hirmuvaltias, joka tappoi Valapatto liittolaistensa kanssa melkein kaikki lohikäärmeet, kuin myös ratsastajat. Durza oli hänen käskyläisensä. Durza oli ottanut urgalit valtaansa ja pakotti nämä taistelemaan Galbatorixin puolesta Farthen Dûrissa. Urgalit kuitenkin pyytävät saada suojelusta vardeneilta jos he liittyvät näiden riveihin.
Teos > Maailma

Eragonin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Alagaësian maailmaan.
Vastaanotto

Eragon on ollut suuri menestys, ja sitä on myyty yli 2,5 miljoonaa kappaletta. Kirja on saanut kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, ja sitä on kritisoitu liioista samankaltaisuuksista esimerkiksi Tähtien sota -elokuvasarjan ja Taru sormusten herrasta -kirjasarjan kanssa.
Sovitukset > Elokuva

Romaaniin perustuva samanniminen elokuva Eragon tuli elokuvateattereihin 15. joulukuuta 2006. Sen on ohjannut Stefen Fangmeier. Eragonia esittää Edward Speleers. Muissa rooleissa nähdään muun muassa Jeremy Irons ja John Malkovich. Elokuva ei kuitenkaan saanut suurta suosiota maailmalla, koska kirja ja elokuva poikkesivat toisistaan monin eri tavoin. Muun muassa Bromin kuolemispaikka, kuolintapa, ja tappaja, on muutettu.
Sovitukset > Videopeli

Kirjasta on tehty myös videopeli. Siinä on elokuvahahmojen näköiset hahmot, mutta juoni etenee kirjan mukaan.
Sovitukset > Televisiosarja

Disney+ kehittää kirjasarjaan perustuvaa televisiosarjaa. Paolini on mukana tuotannossa sarjan vastaavana tuottajana ja käsikirjoittajana.
Aiheesta muualla

Kirjasarjan virallinen sivusto (englanniksi)
Vesa Sisättö: Kypsymätön lohikäärmeseikkailu. Helsingin Sanomat 8.4.2005.
Perillinen Wiki
Perillinen
| --- | --- |
Kirjat:   Eragon  Esikoinen  Brisingr  Perillinen 
Muut teokset:   Eragon (elokuva)  Eragon (videopeli) 
Hahmot:   Arya  Eragon  Saphira 
Ryhmät:   lohikäärmeratsastajat  ra’zacit  urgalit  vardenit  varjot 
Paikat:   Alagaësia  Carvahall 
Taistelut:   Farthen Dûrin taistelu  Feinsterin taistelu  Gil’eadin taistelu  Palavien tasankojen taistelu 
Kirjailija:  Christopher Paolini
Head over Feet

| ”Head over Feet” Alanis Morissette |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Jagged Little Pill
 Äänitetty : 1994
 Julkaistu: 16. syyskuuta 1996
 Formaatti: CD-single
 Tekijä(t): Alanis Morissette, Glen Ballard
 Tuottaja(t): Glen Ballard
 Tyylilaji: pop rock,  alternative rock
 Kesto: 04.27
 Levy-yhtiö: Maverick
Alanis Morissetten muut singlet
| ”You Learn” 1996 | ”Head over Feet” 1996 | ”All I Really Want” 1997 |
Head over Feet on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Alanis Morissetten kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan Jagged Little Pill. Kappaleen on tehnyt Alanis Morissette yhdessä kappaleen tuottajan Glen Ballardin kanssa. Se julkaistiin albumilta viidentenä singlenä (kuudentena  Yhdysvalloissa) vuonna 1996. Se antoi pehmeämmän vaikutelman, kuin albumin edelliset singlet. Kappale kertoo parista, jotka ovat parhaita ystäviä ja rakastavaisia.
Kappale sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka pitivät kappaletta pehmeänä ja keveänä. Kappaleesta tuli Morissetten ensimmäinen ykköshitti Billboard Adult Top 40 -listalla. Se pääsi myös kärkeen Billboard Top 40 Mainstream -listalla. Kappaleesta tuli Morissetten ensimmäinen top 10 single Isossa-Britanniassa ja se pääsi myös top 20:een Australiassa. Se ei kuitenkaan onnistunut pääsemään  Billboard Hot 100 -listalle, toisin kuin hänen aikaisemmat singlensä.
Singleen tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasivat Michelle Laurita ja Alanis Morissette itse. Video on yksinkertainen näyttäen lähikuvaa Morissettesta.
Listasijoitukset

| Listat (1996-97) | Paras  sijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA): 12
Belgia (Ultratip Flanders): 10
Canada Top Singles (RPM): 1
Saksa (Official German Charts) : 73
Irlanti (IRMA): 11
Alankomaat (Single Top 100): 24
Uusi Seelanti (Recorded Music NZ): 27
UK Singles (Official Charts Company): 7
US Billboard Hot 100 Airplay: 3
US Billboard Adult Contemporary: 27
US Billboard Adult Top 40 Tracks: 1
US Billboard Modern Rock Tracks: 25
US Billboard Mainstream Top 40: 1
Käännös suomeksi
Goldfrapp

| Goldfrapp |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  synthpop, electronica
Kotipaikka:  Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Alison Goldfrapp   Will Gregory  
Levy-yhtiö:  Mute Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goldfrapp on brittiläinen vuonna 1999 perustettu elektronisen musiikin yhtye. Yhtye koostuu solististaan Alison Goldfrappista ja multi-instrumentalisti Will Gregorystä.
Alison Goldfrapp aloitti musiikkialalla 1990-luvulla, jolloin hän vieraili laulajana esimerkiksi Orbitalin ja Trickyn albumeilla. Todettuaan omaavansa yhtenevät musiikilliset kiinnostuksen kohteet, Gregory ja Goldfrapp perustivat duon. Nimeksi valittiin Alison Goldfrappin sukunimi.
Goldfrapp kiinnitettiin vuonna 1999 kuululle Mute Recordsille. Yhtyeen elokuvamainen ja unenomainen esikoisalbumi Felt Mountain (2000) sai loistavan vastaanoton erityisesti musiikkiarvostelijoilta ja oli ehdolla vuoden 2001 Mercury Music Prizen saajaksi.
Vuonna 2003 ilmestynyt ”Black Cherry” vei Goldfrappin musiikin esikoisalbumin rauhallisesta maalailusta groovaavampaan suuntaan, ja vuonna 2005 ilmestynyt Supernature jatkoi samojen teemojen kehittelyä.
Kokoonpano

Alison Goldfrapp (laulu, kosketinsoittimet, syntetisaattorit)
Will Gregory (kosketinsoittimet, syntetisaattorit)
Diskografia > Albumit

Felt Mountain (2000)
Black Cherry (2003)
Supernature (2005)
Seventh Tree (2008)
Head First (2010)
Tales of Us (2013)
Silver Eye (2017)
Diskografia > Remix Albumit

We Are Glitter (2006)
Diskografia > Kokoelmat

We Are Glitter (2006)
The Singles (2012)
Diskografia > Singlet

Albumilta Felt Mountain
”Lovely Head” (2000)
”Utopia (2000)
”Human (2000)
”Utopia (Genetically Enhanced)” (2000)
”Pilots” (2000)
Albumilta Black Cherry
”Train” (2003)
”Strict Machine” (2003)
”Twist” (2003)
”Black Cherry” (2004)
”Strict Machine 04” (2004)
Albumilta Supernature
”Ooh La La” (2005)
”Number #1” (2005)
”Ride a White Horse” (2006)
”Fly Me Away” (2006)
Remix albumilta We Are Glitter
”Satin Boys, Flaming Chic” (2006)
Albumilta Seventh Tree
”A&E” (2008)
”Happiness” (2008)
”Caravan Girl (2008)
Albumilta Head First
”Rocket” (2010)
”Alive” (2010)
”Believer” (2010)
Kokoelmalta The Singles
”Melancholy Sky” (2012)
”Thea” (2014)
”Anymore” (2017)
”Systemagic” (2017)
”Everything Is Never Enough” (2017)
”Ocean” (feat. Dave Gahan) (2018)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Goldfrapp.de (saksaksi)
Goldfrapp.Free.Fr (englanniksi) / (ranskaksi)