stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linnasmäen opisto
Historia

Opiston perustamisvuosi on 1925. Nimekseen opisto sai Turun Kristillinen Kansanopisto. Opiston pitkäaikaiseksi toimipaikaksi tuli Turun keskustassa kansakouluna palvellut rakennus Sirkkalankatu 40:ssä. 1930-luvulla oppilaitoksesta tuli herännäisopisto, joka liittyi Paavo Ruotsalaisen ja Siionin virsien traditioon. Opetus tapahtui herännäisyyden hengessä, mutta samalla opiston johtosääntö korosti, että tarkoituksena oli kohottaa aikuisen nuorison yleistä kansalaissivistystä, painottaa omintakeista, herättävää ajattelua ja siveellistä luonnetta. Opetus pyrki vastaamaan muuttuviin yhteiskunnallisiin oloihin: yleissivistävien aineiden lisäksi maatalousopetuksen rinnalle tuli teknisiä ja kodinhoidollisia aineita.
1960-luvulla suomalaisen koulutuskentän muutoksiin vastattiin perustamalla kansankorkeakoulu sekä aloittamalla ammatillinen koulutus. Opiston nimi muutettiin Turun kristilliseksi opistoksi. Vuonna 1973 opisto muutti Turun Räntämäkeen historiallisen Linnasmäen juurelle. Opiskelijoita uuteen taloon mahtui vuosittain 140. Opistosta oli vuosikymmenien mittaan kehittynyt merkittävä kirkollisen toiminnan keskus. Sen uusissa tiloissa alkoi kokoontua myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon päättävä elin, kirkolliskokous. 1990-luvulla muutosten vauhti kiihtyi. Opisto lisäsi ammatillisia koulutuksiaan. Lisäksi kehitettiin kansainvälisiä suhteita ja alettiin toteuttaa hankkeita muun muassa EU-rahoituksella.
1990-luvun alkupuolella perustettiin opiston tytäryhtiö Linnasmäki Oy (1994), jonka tehtäväksi tuli huolehtia kokous- ja kongressipalveluista ja ravintola- ja hotellitoiminnasta. Vuonna 1999 opiston tiloissa alkoi toimia Diakonia-ammattikorkeakoulun Turun yksikkö, jonka koulutusohjelmiksi siirtyivät opiston alkuaan kehittämät viittomakielentulkin ja viestinnän koulutusohjelmat. Opiskelija- ja kongressivierasmäärien lisääntyessä opiston tiloja laajennettiin useaan otteeseen.
Diakonia-ammattikorkeakoulu lopetti toimintansa opiston tiloissa vuonna 2011. 2000-luvulla opiston koulutustoiminta on laajentunut. Erityisesti maahanmuuttajien koulutus on lisääntynyt. Opisto on saanut laadukkaasta toiminnastaan tunnuksena ammatillisen koulutuksen valtakunnallisen laatupalkinnon 2012, ISO9001-laatusertifikaatin 2011 alkaen ja OKKA-säätiön kestävän kehityksen sertifikaatin vuoteen 2015 alkaen. Sertifikaatteihin kuuluu, että koko oppilaitoksen toimintaa on arvioitu säännöllisin väliajoin sekä omana arviointina että ulkoisena auditointina. Arvioinnit lisäävät toiminnan selkeyttä ja tavoitteellisuutta sekä antavat pohjan opiston jatkuvalle uudistumiselle ja toiminnan kehittämiselle.
Turun kristillisen opiston nimi muuttui 1. lokakuuta 2023 alkaen Linnasmäen opistoksi. Uusi nimi liittää opiston Linnasmäen alueeseen sekä samoissa tiloissa toimivaan Kokoushotelli Linnasmäkeen.
Johtajat ja rehtorit

1925–1930: Toivo Hannula
1930–1961: Olavi Kares
1961–1988: Mauno Mäntymaa
1988: Jaakko Simojoki
1988–2007: Martti Antola
2007–2020: Tapani Rantala
2021–: Jukka Hautala
Kirjallisuutta

Hongisto, Kari (toim.): Ihminen ensin. Turun kristillisen opiston 75-vuotinen taival 1925 – 2000..  Turun kristillisen opiston säätiö, 2000.  ISBN 951-96942-1-8
Rinne, Kauko: Turun Kristillinen Opisto 1925 – 1975.  Turun kristillinen opisto, 1975.  ISBN 951-99057-3-1
Aiheesta muualla

Turun kristillinen opisto
Kokoushotelli Linnasmäki
| n k Suomen kristilliset opistot |
| --- | --- |
Ev. Lut. kirkko:  STEP-koulutus Jaakkiman kristillinen opisto  Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby  Lapuan kristillinen opisto  Partaharju  Seurakuntaopisto 
Lestadiolaisuus:  Kalajoen Kristillinen Opisto  Jämsän kristillinen kansanopisto  Ranuan kristillinen kansanopisto  Reisjärven kristillinen opisto 
Herännäisyys:  Kainuun opisto  Jyväskylän kristillinen opisto  Lapuan kristillinen opisto  Lieksan kristillinen opisto  Linnasmäen opisto  Portaanpään kristillinen opisto  Raudaskylän Kristillinen Opisto  Valkealan opisto 
Evankelisuus:  Evangeliska folkhögskolan i Svenskfinland  Helsingin Evankelinen Opisto  Karkun evankelinen opisto  Karstulan evankelinen opisto  Kauhajoen evankelinen opisto  Kiteen evankelinen kansanopisto  Loimaan evankelinen kansanopisto  Muurlan Opisto  Perheniemen evankelinen opisto 
Viides herätysliike:  Kansanlähetysopisto  Savonlinnan kansanopisto  Suomen Raamattuopisto 
Muut:  Eurajoen kristillinen opisto  Fria kristliga folkhögskolan  Iso Kirja  Suomen teologinen opisto  Valamon opisto
Jiaobei

Jiaobei
Jiaobei  (筊杯 jiǎobēi; Wade-Giles: chiao p'ai; kantoninkiina: gaau bui; hakka-kiina:  gau bui, kau pui; bambukuppi) on kiinalainen ennustamisväline.  Jiaon tarkoitus on antaa yksinkertainen ”kyllä”- tai ”ei”-vastaus. Jiaobei-ennustaminen on yksi lengbu- (冷卜lěngbǔ ) eli kylmäennustusmuodoista, joka on peräisin ajalta ennen Zhou-dynastiaa.
Jiaot

Jiaot (= bambupalat) ovat kaksi hieman pavun, kuun tai sarven kärjen muotoista palasta.  Alun perin jiaot olivat eläimen sarven puolikkaat.  Nykyään ne ovat tavallisesti halkaistun bambupalan tai bambun juuren puoliskot, mutta voivat olla myös arvokkaammasta puusta tai jadesta tehtyjä. Palojen toinen puoli on litteä (yin), toinen kupera (yang).
Temppeleissä ja kotialttareilla on oikeat jiaot.  Arkikäytössä kaksi kolikkoa korvaavat ne.
Menetelmä

Jiaon heittäminen (擲筊 	zhìjiǎo; kantoninkiina: zaak; hakka-kiina: chit) suoritetaan yleensä polvi-istunnassa.  Kysymys muotoillaan selkeästi. Käsistä muodostetaan kuppi, johon palat otetaan. Kädet nostetaan otsan tai leuan eteen samalla kun keskitytään kysymykseen. Sitten palat päästetään putoamaan maahan ja katsotaan miten päin ne asettuvat.
Ennuste

Vastausvaihtoehtoja on neljä:
shengjiao (聖, yksinkert. 圣, shèng eli pyhä), toinen pala kupera puoli ylöspäin, toinen pala litteä puoli ylöspäin – kyllä.
nujiao (怒 nù eli vihainen) tai kujiao (哭 kū eli itkevä), molemmat palat kupera puoli ylöspäin – ei (kysyjällä on väärä asenne tai motivaatio).
xiaojiao (笑 xiào eli naurava), molemmat palat litteä puoli ylöspäin – väärä kysymyksen asettelu tai kysyjä tietää jo vastauksen.
lijiao (立 lì eli pysty), toinen tai molemmat palat ovat pystyssä tai yksi pala on toisen päällä – pyytäjä haluaa apua, jolloin hän heittää jiaot toistamiseen, tai hänellä ei ole oikeaa kysyttävää.
Paloja voidaan heittää vain kerran tai niitä heitetään, kunnes saadaan sama vastaus kolme kertaa tai vaihtoehtoisesti ne heitetään kolme kertaa ja katsotaan, onko vastaus painottunut positiivisesti vai negatiivisesti.
Käyttötarkoitus

Menetelmää käytetään esimerkiksi, kun halutaan tarkistaa...
onko jumala tai esi-isä tullut paikalle tai lähtenyt pois;
onko rituaali jumalalle tai esi-isille mieluinen;
onko jumala/esi-isä syönyt tarpeeksi;
onko toisen ennusmenetelmän (esimerkiksi qiantongin) vastaus oikea (sheng) vai pitääkö ennustaminen toistaa (xiao) tai jättää myöhemmäksi (nu).
Jiaobeitä käytetään arpana valittaessa ihmisiä tiettyihin virka-asemiin tai työtehtäviin kuten uskonnollisten juhlien järjestämisestä vastuussa olevan toimikunnan jäsenyys.
Taiwanin Longshan-temppelissä ihmiset käyvät heittämässä jiaot kysyäkseen avioliittomahdollisuuksiaan. Jos kysyjä saa kolme sheng-heittoa, hän saa naimanauhan, jota voi pitää mukanaan tai sijoittaa kotialttarille naimaonnea tuomaan.
On olemassa ennuskirjoja, joissa jokaiselle kolmen heiton yhdistelmälle annetaan ennuste. Yhdistelmiä on 27.  Menetelmästä on olemassa variaatio, jossa lisätään yksi ennuste pystylle heitolle, jolloin saadaan 28 vastausta, jotka liitetään 28 tähtikuvioon.
Aiheesta muualla

Chinese divination blocks
Jiaobein käyttö qiantong-ennusteen varmennuksena kiinalaisessa temppelissä
Mika Johansson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Kirkkonummi, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 193 cm
Seura
Seura: Honka
Pelinumero: –
Junioriseurat
1995–2000: VeVe
2001–2002: Atlantis
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002 | Atlantis | 9 | (0) |
| 2003 | Jokerit | 1 | (0) |
| 2003 | → KäPa (laina) | 2 | (0) |
| 2004–2007 | Klubi 04 | 37 | (0) |
| 2007 | HJK | 3 | (0) |
| 2008 | Atlantis | 21 | (0) |
| 2009–2011 | MYPA | 18 | (0) |
| 2010 | → FC Kuusankoski (laina) | 4 | (0) |
| 2011 | → SJK (laina) | 2 | (0) |
| 2012 | HIFK | 23 | (0) |
| 2013–2014 | Viikingit | 32 | (0) |
| 2014–2015 | HIFK | 20 | (0) |
| 2015 | → Gnistan (laina) | 1 | (0) |
| 2016– | Honka | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 173 | (0) |
Maajoukkue
| 2002 | Suomi U18 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. huhtikuuta 2016.
Mika Johansson (s. 13. maaliskuuta 1984 Kirkkonummi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa.
Johansson aloitti jalkapalloilun Veikkolan Veikoissa, josta siirtyi B-juniorina Atlantikseen. Debyyttinsä aikuisten sarjatasoilla hän teki Atlantiksen tuolloin nimellä Atlantis Akatemia Kakkosessa pelanneessa joukkueessa kaudella 2002. Ensiesiintymisensä Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa hän teki kaudella 2003 Jokereissa.
Kaudet 2004–2007 Johansson kuului Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon, mutta sai peliaikaa pääasiassa vain reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kauden 2008 hän vietti tällä välin Ykköseen nousseessa Atlantiksessa, ja kaudet 2009–2011 hän edusti Veikkausliigan Myllykosken Palloa, jossa hän pelasi yhteensä 18 liigaottelua.
Kaudeksi 2012 Johansson palasi pääkaupunkiseudulle ja liittyi Ykköstä pelanneen HIFK:n riveihin. HIFK:n tippuessa Kakkoseen kaudelle 2013 siirtyi Johansson Viikinkeihin.
Aiheesta muualla

Mika Johanssonin esittely Veikkausliigan sivustolla
Jetboy

Jetboy oli sanfranciscolainen glam rock-, glam metal-, glam punk- ja hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1983.
Historia

Kitaristit Billy Rowe ja Fernie Rod halusivat perustaa yhtyeen, joka olisi heidän esikuviensa Hanoi Rocksin, Girlin ja New York Dollsin mukainen. Basson tuli Todd Crew, rumpuihin Ron Tostenson ja piikkitukkaiseksi laulajaksi tuli Mickey Finn.
Vuonna 1985 yhtye esiintyi ensi kerran Hollywoodissa ja pian he alkoivat esiintyä Los Angelesin Sunset Stripillä. Vuonna 1986 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Elektran kanssa. Elektra kuitenkin irtisanoi sopimuksen ennen kuin ainuttakaan julkaisua ehdittiin julkaista.
MCA (Music Corporation of America) otti yhtyeen suojiinsa ja yhtyeen basistiksi tuli entinen Hanoi Rocksin Sam Yaffa. Vain muutama vuoden 1986 kappaleista päätyi debyyttialbumille (muutama päätyi A Day In the Glamourous Life -albumille). Samoin yhtyeen suunta muuttui katujen glam punkista enemmän radioystävälliseen poprockiin. Debyyttialbumi Feel The Shake nousi Billboard-listalla sijalle 135.
Pian Damned Nation -albumin jälkeen Sam Yaffa lähti yhtyeestä suunnittelemaan Michael Monroen kanssa Jerusalem Slim -yhtyettä. Yaffaa tuli korvaamaan aluksi Charles Norman ja tämän jälkeen Bill Fraenze, joka soittikin kokoelmalevyllä Make Some More Noise. Damned Nationin huono myynti johti siihen, että MCA irtisanoi sopimuksen. Viimeinen isku oli Tostensonin korvaaminen Rick Davisilla, joka muutti Jetboyn nimeksi Mindzone ja muutti samalla yhtyeen suuntaa enemmän sen hetkisten rock-suuntausten mukaiseksi. Mindzone epäonnistui, mutta sen pohjalta syntyi American Heartbreak -yhtye.
Albumit

Feel The Shake (1988)
Damned Nation (1990)
A Day In The Glamourous Life (1998)
Make Some More Noise (1999)
Lost & Found (1999)
One More For Rock ’n’ Roll! (2002)
The Glam Years (2007)
Off Your Rocker (2010)
Born to Fly (2019)
Kokoonpanot > 1983–1988

Mickey Finn – laulu
Fernie Rod – kitara ja taustalaulu
Billy Rowe – kitara ja taustalaulu
Todd Crew – bassokitara ja taustalaulu
Ron Tostenson – rummut ja taustalaulu
Kokoonpanot > 1988–1990

Mickey Finn – laulu
Fernie Rod – kitara ja taustalaulu
Billy Rowe – kitara ja taustalaulu
Sam Yaffa – bassokitara ja taustalaulu
Ron Tostenson – rummut ja taustalaulu
Aiheesta muualla

American Heartbreak -yhtyeen kotisivut
Jokidelfiinit

| Jokidelfiinit |
| --- | --- |
 Gangesindelfiini (Platanista gangetica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Synnyttävät nisäkkäät Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Yläheimo::  Jokivalaidensukuiset valaat Platanistoidea
Heimo::  Jokidelfiinit Platanistidae  Gray, 1846
Synonyymit
 Susuidae Gray, 1868 
Katso myös
   Jokidelfiinit Wikispeciesissä   Jokidelfiinit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jokidelfiinit eli jokivalaat (Platanistidae) on yksi valaiden (Cetacea) lahkon heimoista. Sen luokittelu on historian aikana vaihdellut, mutta Mammal Species of The World luokittelee siihen vain Platanista-suvun lajit gangesindelfiini (P. gangetica) ja induksendelfinii (P. minor), joista jälkimmäinen katsotaan joskus myös ensimmäisen alalajiksi.
Jokidelfiinien pituus on tavanomaisesti verrattain pieni, vain 1,5–3 metriä. Niillä on pitkä kuono, joka tunnistaa herkästi kalat ja pienet äyriäiset pohjaliejusta, mistä jokidelfiinit niitä saalistavat. Ruumis on solakan muotoinen ja tasaisen paksu pään takaosaan saakka, jossa näkyy hienoinen ”kaula”. Jokidelfiinien rintaevät ovat lyhyet ja leveät ja niiden kärjet ovat pyöristyneet. Joillakin lajeilla evän ihon alla voi erottaa sormiluut. Tavallisesti matalan selkäevän muoto on yleensä kolmiomainen. Ihon värityksessä ei ole lainkaan kuvioita. Jokidelfiinien näköaisti on huono surkastuneen linssin ja kehittymättömän näköhermon vuoksi; ne pystyvät aistimaan vain valon voimakkuuksien eroja. Näille delfiineille kuulo- ja tuntoaisti ovatkin sameissa vesissä tärkeämpiä. Jokidelfiineillä on hyvä kaikuluotausjärjestelmä.
Jokidelfiinejä tavataan Aasiassa ja Etelä-Amerikassa, missä ne esiintyvät vain suolattomissa vesissä, yleensä suurissa joissa ja jokisuiden vuorovesivyöhykkeissä. Jokidelfiinit ovat uhanalaisia ja ne mainitaan kaikki CITES-sopimuksessa liitteessä I tai II.
USS John F. Kennedy (CVN-79)

| USS John F>  Kennedy (CVN-79) |
| --- | --- |
 USS John F. Kennedy lokakuussa 2019.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Huntington Ingalls Industries, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  22. elokuuta 2015
Laskettu vesille:  7. joulukuuta 2019
Palveluskäyttöön:  2025
Tekniset tiedot
Uppouma:  noin 100 000 t (kuormattuna)
Pituus:  332,84 m
Leveys:  76,81 m (lentokansi) 40,84 m
Propulsio:  2 × A1B-ydinreaktoria 4 × akselia
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  508 upseeria ja 3 789 miehistöä
Aseistus
Aseistus:  90 × lentokonetta ja helikopteria RAM Mk29 ESSM Phalanx CIWS
USS John F. Kennedy (CVN-79) on rakenteilla oleva, Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford -luokan lentotukialus, joka on nimetty Yhdysvaltain 35. presidentin John F. Kennedyn mukaan.
Valmistus

Alus tilattiin 15. tammikuuta 2009 Newport Newsistä Virginiasta Huntington Ingalls Industriesilta, missä köli laskettiin 22. elokuuta 2015. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 2019 ja otetaan palvelukseen 2025.
Aimo Jokinen

Aimo Allan Jokinen (2. huhtikuuta 1931 Eräjärvi – 21. heinäkuuta 2014) oli suomalainen ratapyöräilijä.
Tampereen Yritystä ja Tampereen Kilpa-Veljiä edustanut Jokinen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän karsiutui Suomen joukkueessa joukkuetakaa-ajossa alkukilpailussa. Vuoden 1953 MM-kilpailuissa hän oli 17:s. SM-kilpailuista Jokinen saavutti vuonna 1952 hopeaa eräajossa ja takaa-ajossa ja aika-ajossa pronssia vuosina 1952 ja 1953. Vuonna 1952 hän osallistui myös maaotteluihin Yhdysvaltoja ja Japania vastaan.
Jokisen mieleen on kokemuksena jäänyt VBP-ajo vuonna 1953, jolloin hän kaatui Karpaateilla ja oli luiskahtaa 100 m syvään rotkoon. Jokinen toimi 1957–1959 Tampereen Yrityksen  pyöräilyjaoston puheenjohtajana ja poikien ohjaajana. Hänellä oli II luokan tuomarikortti. Jokinen oli ammatiltaan palomies ja hän harrasti slalomia, kalastusta ja retkeilyä. Jokisen kotikunta oli Tampere.
Jonna Jokinen

Jonna Jokinen (s. 5. toukokuuta 1993 Pori) on suomalainen keilaaja. Hän saavutti joukkuekilpailussa juniorien Euroopan-mestaruuden vuonna 2011 Sonja Forslundin, Sanna Pasasen ja Roosa Lundénin kanssa. Porilaisen Giantsin joukkueessa hän voitti joukkueiden Suomen-mestaruuden ja SM-liigan mestaruuden vuonna 2013.
Jokinen on kerran keilannut täyden 300 pisteen sarjan, Tampereella lokakuussa 2013.
Jarmo Jokinen

| Jarmo Jokinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1957 Järvenpää
Kuollut: 27. marraskuuta 1987 (30 vuotta) Seinäjoki
Pöytätennispelaaja
Paras sijoitus:  76.
Aiheesta muualla
ITTF
Jarmo Tapani Jokinen (1. syyskuuta 1957 Järvenpää – 27. marraskuuta 1987 Seinäjoki) oli suomalainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 25 Suomen mestaruutta pöytätenniksessä: kymmenen miesten kaksinpelissä, kuusi miesten nelinpelissä ja yhdeksän sekanelinpelissä. Hän oli maailmanlistalla parhaimmillaan 76:s, joka oli siihen mennessä kaikkien aikojen paras suomalaissijoitus miesten puolella. Vuonna 1983 hän voitti sekanelinpelin Pohjoismaiden mestaruuden yhdessä Sonja Grefbergin kanssa.
Jokinen voitti myös yhden Suomen mestaruuden pesäpallossa (Seinäjoen Maila-Jussit 1987). Maila-Jussit etsivät lukkaria joukkueeseensa ja pöytätennistähti päätti kokeilla. Historiankirjat muistavat hänen 14 tappiottoman ottelun putken Maila-Jussien riveissä mestaruusvuonna. Hän kuoli työtapaturmassa pian mestaruuden jälkeen 1987. Hänet on haudattu Keravan hautausmaalle. Hän työskenteli myös maalarina ja palomiehenä. Vuonna 2018 hänet kiinnitettiin Suomen Pöytätennisliiton kunniagalleriaan.
Pentti Jokinen (jääkiekkoilija)

Pentti Jokinen (s. 21. joulukuuta 1938 Vahviala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1954–1965 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Jokinen edusti koko SM-sarjauransa ajan Rauman Lukkoa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 101 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 78 + 26 = 104 ja jäähymääränsä 111 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1963 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Jokinen pelasi Suomen maajoukkueessa neljä maaottelua.
Jokioisten vaakuna

Jokioisten vaakuna
Jokioisten vaakuna on Jokioisten kunnan tunnus. Vaakunan tähkäaihe viittaa siihen merkitykseen, joka Jokioisten kartanolla on ollut suomalaisen maatalouden kehittämisessä, ja alasin Jokioisten ruukkiin.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroinen hirsi, jonka yläpuolella kaksi vehnätähkää ristissä ja alapuolella alasin; kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Jokioisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. heinäkuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. syyskuuta samana vuonna.
Jokapiraatinoikeus

| Jokapiraatinoikeus: Pamfletti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ahto Apajalahti & Kaj Sotala
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  275
ISBN:  978-951-0-36468-0
Sarja: Barrikadi
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jokapiraatinoikeus on Ahto Apajaladen ja Kaj Sotalan vuonna 2010 WSOY:n Barrikadi-pamflettisarjassa julkaisema kirja, joka käsittelee tekijänoikeuksia ja piratismia. Tekijät ovat Piraattipuolueen aktiiveja. Teos on julkaistu myös verkkoversiona kustantajan sivuilla.
Aiheesta muualla

Teoksen PDF-versio.
Petteri Järvinen: Jokapiraatinoikeus. Havaintoja digimaailmasta -blogi 22.3.2010.
Piraatit avautuvat aatteestaan. Helsingin sanomat 26.3.2010.
Peik Johansson

Peik Johansson on suomalainen kehitysmaihin erikoistunut toimittaja, kirjailija ja Voima-lehden entinen päätoimittaja. Johansson sai vuonna 2001 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon aikakauslehtityöstään. Johansson on uransa aikana työskennellyt Pekka Haaviston päätoimittamassa Suomi-aikakauslehdessä ja Kansan Uutisissa sekä toiminut Vihreän Langan, Ylioppilaslehden, Suomen Kuvalehden, Like-uutisten ja Pakolainen-lehden avustajana. Vuodesta 1990 lähtien hän on matkustanut Afrikassa säännöllisesti ja tehnyt maanosasta dokumentteja ja uutisraportteja Yleisradiolle. Vuonna 1998 hänelle myönnettiin Yleisradion, MTV3:n, Suomen Journalistiliiton, Suomen YK-liiton ja ulkoministeriön Maailman Kuva -palkinto Etelä-Afrikan totuuskomissiosta kertovasta radiodokumentista.
Teoksia

Johansson, Peik: Kuolema Ruandassa.  Helsinki:  Like, 1994.  ISBN 951-578-210-4
Peik Johansson, Abdulcadir Mohamed Diesow: Operaatio Somalia.  Helsinki:  Suomi-Somalia seura, 1993.  ISBN 952-90-5009-7
Aiheesta muualla

Pintaa syvemmältä – Peik Johanssonin kolumneja Kansan Uutisten Viikkolehdessä
Maailman Sivu ry
Yle Radio 1 Kolmannen maailman puheenvuoroja
Tanzanian journalists going online
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Voima-lehden päätoimittaja 1999–2004 | Seuraaja: Jaana Airaksinen |
Aili Jokelin

| Aili Jokelin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. tammikuuta 1918 Juva
Ammatti:  pukusuunnittelija
Vanhemmat:  Albin Lindh Amanda Multanen
Puoliso:  Jaakko Jokelin
Lapset:  Rauli Jokelin Renny Jokelin Sari Jokelin
Aili Maria Jokelin (o.s. Lindh, 29. tammikuuta 1918 Juva – 2012 tai 2013) oli suomalainen teatteripukusuunnittelija.
Elämä ja ura

Jokelin suoritti koulunsa Viipurissa ennen toista maailmansotaa. Hän työskenteli puvustajana Varkauden työväenteatterissa 1953–1955 ja vuodesta 1962 alkaen pukusuunnittelijana Riihimäen Teatterissa. Hän puvusti muun muassa näytelmät Jeppe Niilonpoika, Täällä Pohjantähden alla, Jääkärin morsian, Niskavuoren Heta ja Mustalaisruhtinatar. Lisäksi Jokelin opetti pukuompelua Myllykosken työväenopistossa ja hänellä oli yksityisoppilaita. Riihimäen Teatteri paloi 1976 ja sen mukana tuhoutui Jokelinin siihenastinen elämäntyö. Tulipalon jälkeen Jokelin puvusti muun muassa Henrik Ibsenin näytelmän Hedda Gabler.
Aili Jokelinin vanhemmat olivat maanviljelijä Albin Lindh ja Amanda Multanen. Hän avioitui näyttelijä Jaakko Jokelinin kanssa 1949. Pariskunta sai 1950-luvulla kolme lasta, joista Rauli ja Sari päätyivät teatterialalle. Rennystä tuli toimittaja.
Aili Jokelin kuoli 94-vuotiaana.
Joheksoli

| --- | --- |

Joheksoli
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[asetyyli(2,3-dihydroksipropyyli)amino]-1-N,3-N-bis(2,3-dihydroksipropyyli)-2,4,6-trijodibentseeni-1,3-dikarboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 66108-95-0
ATC-koodi: V08AB02
PubChem CID: 3730
DrugBank: DB00271
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H26N3I3O9 
Moolimassa: 821,128
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 174–180 °C 
Liukoisuus veteen: Liukenee veteen
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Ei metaboloidu
Puoliintumisaika: noin 2 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: injektio suoneen tai selkäytimeen
Joheksoli (C19H26I3N3O9) on jodattuihin aromaattisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä varjoaineena tietokonetomografiakuvauksissa ja munuaisten toiminnan tutkimiseen. Joheksoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa joheksoli on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen. Joheksolia käytetään varjoaineena muun muassa verisuonten varjoainekuvauksessa angiografiassa, selkäytimen myelografiassa sekä suoliston, nivelten, kohdun ja munanjohdinten varjoainekuvauksissa. Yhdiste annostellaan ruiskeena suoneen tai selkäytimeen. Joheksolia käytetään myös niin sanotussa joheksolikokeessa, jolla määritetään munuaisten suodatusnopeutta ja siten munuaisten toimintaa.
Valmistus

Joheksolin synteesin lähtöaineena on 3-nitro-1,5-bentseenidikarboksyylihapon dimetyyliesteri. Tämä reagoi ensin 1-amino-2,3-dihydroksipropaanin kanssa, jolloin estereistä muodostuu amideja. Seuraavaksi nitroryhmä pelkistetään aminoryhmäksi vedyttämällä ja yhdiste jodataan. Seuraava vaihe joheksolin synteesissä on aminoryhmän asetylointi etikkahappoanhydridillä. Viimeinen vaihe on reaktio 3-kloori-1,2-propaanidiolin kanssa voimakkaasti emäksisissä olosuhteissa.