stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Torchwood

| Torchwood |
| --- | --- |

Tyyli:  sci-fi, draama
Kestoaika:   n. 50 min. (1. ja 2. tuotantokausi)  n. 60 min. (3. tuotantokausi)  52 min. (4. tuotantokausi) 
Luoja(t):  Russell T. Davies
Pääosissa:   John Barrowman  Eve Myles  Burn Gorman  Naoko Mori  Gareth David-Lloyd  Kai Owen  Mekhi Phifer 
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC Three, BBC Two, BBC One  Yle TV2, MTV3 Scifi
Esitetty:  22. lokakuuta 2006  – 15. syyskuuta 2011
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  41
Tunnuskappale:  Murray Goldin säveltämä
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Russell T Davies  Julie Gardner  Jane Tranter 
Säveltäjä(t):  Ben Foster Murray Gold
Tuotantoyhtiö(t):   BBC Cymru Wales  CBC  BBC Worldwide 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Torchwood on Russell T Daviesin luoma spin-off-sarja, joka pohjautuu Doctor Who -sarjaan. Sitä esitettiin vuosien 2006–2011 aikana neljä tuotantokautta. Torchwoodin nimi on anagrammi Doctor Whosta. Torchwood on suunnattu aikuisemmalle yleisölle kuin Doctor Who, sillä se sisältää enemmän väkivaltaa, seksiä ja kauhua.
Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV2 sekä MTV3 Scifi.
Juoni

Sarjassa seurataan valtion ja poliisivoimien ulkopuolella toimivan Torchwood-nimisen organisaation (tarkemmin Torchwood 3:n) taistelua erilaisia maapallolle eksyneitä hirviöitä ja organismeja vastaan, jotka kulkeutuvat tapahtumapaikkana toimivaan Cardiffin kaupunkiin siellä sijaitsevan aika-avaruusrepeämän läpi. Tämän lisäksi Torchwood yrittää löytää muukalaisteknologiaa, jolla ihmiskunta voisi taistella maan ulkopuolisia uhkia vastaan.
Sarjassa nähdään mm.
Risen mitten - henkiin herättävä hansikas
Alien eye - silmä joka näyttää sinulle elämäsi jolloin voit nähdä rakkaasi kuoleman jälkeen
Rift machine - laite, jolla Torchwood voi muokata Cardiffin alla sijaitsevaa aikarepeämää (mikä tosin on erittäin vaarallista)
Retcon - muissakin scifi-sarjoissa ja sarjakuvissa käytetty muistinmenetyslääke, amnesiapilleri
Ensimmäisessä jaksossa tutustutaan poliisiin nimeltä Gwen Cooper, joka tutkiessaan sairaalan yläkertaa näkee ensimmäistä kertaa elämässään avaruusolennon. Torchwoodin komentaja, kapteeni Jack Harkness pelastaa Gwenin weevil-olennon kynsistä, ja rekrytoi hänet Torchwood-tiimiin.
Teemat

Torchwood-jaksoissa käsitellään mm. LGBT-aihetta, eksistentialismia, ihmisarvoa ja vallan korruptoivaa vaikutusta.
Sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella jokaisella päänäyttelijällä on seksuaalista kanssakäymistä samaa sukupuolta olevan kanssa. Kapteeni Jack Harkness on avoimesti omniseksuaali, eli on kiinnostunut kaikkien ihmissukupuolen muotojen lisäksi myös avaruusolennoista. Torchwoodin tekijä kuvailee sarjaa "hyvin biseksuaaliseksi ohjelmaksi" eikä kategorisoi hahmoja mihinkään tiettyyn seksuaaliseen lokeroon.
Torchwood-jaksoissa toistuu teemoja kuolevaisuudesta, elämän tarkoituksesta ja mahdollisesta kuoleman jälkeisestä elämästä. Takaisin henkiin herätetyt ihmiset toteavat, ettei kuoleman jälkeen ole yhtään mitään. Muutamat hahmot kertovat, että kuolleena olemisen pimeydessä vaanii jokin. Kapteeni Jack on kuolematon, ja on "kuollut" elämänsä aikana tuhansia kertoja. Kapteeni Jack on sarjassa Doctor Who kuollut kerran oikeasti, mutta Rose herätti hänet uudelleen henkiin. Vasta sen jälkeen hänestä tuli kuolematon. Jack kuitenkin kuolee sarjassa Doctor Who yli viiden miljardin vuoden kuluttua nimellä Boen naama, joten hän on oikeastaan vain lähes kuolematon.
Korruptiota käsitellään Torchwood-tiimiläisten käyttäessä löytämiään muukalaisteknologisia laitteita itsekkäisiin ja epäeettisiin tarkoituksiin.
Tapahtumapaikat

Torchwoodin päätapahtumapaikka on Cardiff, Wales, Iso-Britannia. Torchwood 3 -ryhmän tukikohta on Wales Millennium Centre -hallin vieressä sijaitsevan aukion alla (Linkki Google Mapsiin). The Hubiin pääsee aukiolta näkymättömän hissin avulla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Barrowman  | … |  Kapteeni Jack Harkness   |
|  Eve Myles  | … |  Gwen Cooper   |
|  Burn Gorman  | … |  Tohtori Owen Harper   |
|  Naoko Mori  | … |  Toshiko Sato   |
|  Gareth David-Lloyd  | … |  Ianto Jones   |
|  Kai Owen  | … |  Rhys Williams   |
|  Mekhi Phifer  | … |  Rex Matheson   |
|  Alexa Havins  | … |  Esther Drummond   |
|  Bill Pullman  | … |  Oswald Danes   |
Sarjassa nähtiin vierailevana hahmona 2. tuotantokautena myös kapteeni John Hart, jota näyttelee Buffy, vampyyrintappajasta tuttu James Marsters sekä Martha Jones, jota näyttelee Freema Agyeman.
Jaksot

| --- | --- |
 Ensimmäinen tuotantokausi (2006-2007) 01 – Everything Changes  02 – Day One  03 – Ghost Machine  04 – Cyberwoman  05 – Small Worlds  06 – Countrycide  07 – Greeks Bearing Gifts  08 – They Keep Killing Suzie  09 – Random Shoes  10 – Out of Time  11 – Combat  12 – Captain Jack Harkness  13 – End of Days Toinen tuotantokausi (2008) 14 – Kiss Kiss Bang Bang  15 – Sleeper  16 – To the Last Man  17 – Meat  18 - Adam  19 - Reset  20 - Dead Man Walking  21 - A Day in the Death  22 - Something Borrowed  23 - From Out of the Rain  24 - Adrift  25 - Fragments  26 - Exit Wounds :  Radiokuunnelmat (2008-2009) Lost Souls  Asylum  Golden Age  The Dead Line Kolmas tuotantokausi - Children of Earth (2009) 27 - Day One  28 - Day Two  29 - Day Three  30 - Day Four  31 - Day Five Neljäs tuotantokausi - Miracle Day (2011) 32 - The New World  33 - Rendition  34 - Dead of Night  35 - Escape to L.A.  36 - The Categories of Life  37 - The Middle Men  38 - Immortal Sins  39 - End of the Road  40 - The Gathering  41 - The Blood Line
Aiheesta muualla

Torchwood Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Torchwood TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Torchwood 3:n päämaja, the Hub, sijaitsee Roald Dahl Plass -aukion (kuvassa) alapuolella Cardiffissa.
Wales Millennium Centre
Upinniemi

Upinniemi voi tarkoittaa
Upinniemen varuskuntaa Kirkkonummella
Upinniemi, kylä Kirkkonummella
Upinniemi, niemi Kirkkonummella
Upinniemi, niemi Oulujärven Jormuanlahdessa Kajaanissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Upinniemi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Toyosu

Toyosun asuinrakennuksia vuonna 2020
Toyosu
Toyosu (jap. 豊洲) on Tokion kaupunginosa Kōtōn erillisalueella. Se sijaitsee saarella erillisalueen länsiosassa Sumidajoen suulla. Alue on rakennettu Tokionlahden täyttömaalle. Toyosu oli alun perin teollisuusaluetta, mutta sinne on rakennettu myöhemmin asuin- ja kaupallisia rakennuksia. Vuonna 2018 Toyosuun siirtyi Tsukijin kalatori Tsukijin kaupunginosasta, nykyisin Toyosun tukkutori.
Toyosun kaupunginosan pinta-ala on 2,46 neliökilometriä, ja se jakautuu kuuteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Toyosu 1-chōme–Toyosu 6-chōme. Niissä on yhteensä 40 591 asukasta (tammikuussa 2024). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 16 500 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Toyosu on täyttömaata. Alueen täyttäminen aloitettiin 1930-luvulla teollisuuden tarpeisiin ja valmiiksi työt saatiin 1950-luvulla toisen maailmansodan jälkeen. Alkujaan Toyosussa sijaitsi Ishikawajima-Hariman telakka, mutta sodan jälkeen sinne rakennettiin muun muassa lämpövoimalaitos ja kivihiilen varastointialue. Japanin ensimmäinen 7-Eleven-lähikauppa avattiin Toyosuun vuonna 1974.
2000-luvulla Toyosu on muuntautunut teollisuusalueesta asuin- ja liikealueeksi. Tokion metropoli päätti huonokuntoisen Tsukijin kalatorin siirrosta Toyosuun vuonna 2001, mutta uuden torin rakennuspaikka vaati laajamittakaavaisia pilaantuneen maan puhdistustöitä. Uusi Toyosun tukkutori valmistui lopulta vuonna 2018.
Kaupunkikuva ja rakennukset

Toyosu on pitkänomainen, vasaran muotoinen tekosaari. Naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Etchūjima, Shiohama ja Edakawa, idässä Tatsumi ja Shinonome, etelässä Ariake ja Daiba sekä lännessä Chūōn erillisalueen Aomi ja Tsukuda. Toyosun tukkutori käsittää laajan, usean suurkorttelin alueen saaren eteläosassa. Sen yhteydessä toimii myös yleisölle tarkoitettuja liikkeitä ja ravintoloita. Saaren rannoilla on promenadi ja useita puistoalueita, kuten Toyosun puisto.
Toyosun pohjoisosassa Toyosun aseman ympäristössä on liikerakennuksia ja asuinkortteleita. Lalaport Toyosu on yli 200 kauppaa käsittävä ostoskeskus, yksi Tokion keskusta-alueen suurimmista. Sen yhteydessä toimii myös lapsille tarkoitettu Kidzania-teemapuisto. Aseman pohjoispuolella on Shibauran teknillisen yliopiston kampus.
Toyosun tukkutori
Toyosun tukkutorin rakennuksia
Toyosun puisto
Shibauran teknologinen yliopisto
Shin-Toyosun asema Yurikamome-linjalla
Toyosu Center Building
Liikenne

Toyosua palvelevat Yurikamome-automaattimetrolinja ja Tōkyō metron Yūrakuchō-linja. Niiltä on toisiinsa vaihtoyhteys Toyosun asemalla kaupunginosan pohjoisosassa.
Useat sillat liittävät Toyosun Tokion keskustan suuntaan ja Odaiban viihdekaupunginosaan. Kaupunginosan läpi kulkevat muun muassa Tokion pääkaupunkimoottoritien linja nro. 9 (Aomi-linja), Tokion prefektuurintie 484 ja pääkatu Aomi-dōri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyosu Wikimedia Commonsissa
Toyohiro Akiyama

| Toyohiro Akiyama> 秋山 豊寛 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1942 (ikä 82) Setagaya, Tokio, Japani
Kansalaisuus:  japanilainen
Ammatti:  televisiotoimittaja
Ura
Tyyppi:  avaruuslentäjä
Aika avaruudessa:  7 päivää 21 tuntia 54 minuuttia 2.–10.12.1990
Eläköityminen:  10.12.1990
 Nimikirjoitus
Lennot

:  Sojuz TM-11
 
Sojuz TM-10:  Sojuz TM-10
 
Toyohiro Akiyama (jap. 秋山 豊寛, Akiyama Toyohiro; s. 22. heinäkuuta 1942) on japanilainen televisiotoimittaja, joka on tunnettu  lennostaan Mir-avaruusasemalle venäläisellä Sojuz-avaruusaluksella vuonna 1990. Akiyama oli ensimmäinen japanilainen avaruudessa. Hänet tunnettiin Japanissa "avaruustoimittajana" (宇宙特派員).
Koulutus ja ura

Akiyama opiskeli ICU-yliopistossa Tokiossa, missä hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän astui TBS:n palvelukseen journalistina vuonna 1966. Akiyama työskenteli BBC World Servicessä vuosina 1967–1971 ennen siirtymistään TBS:n ulkomaanuutisten osaston kirjeenvaihtajaksi. Vuodesta 1984 vuoteen 1988 Akiyama työskenteli  TBS:n johtavana kirjeenvaihtajana Washington D.C.:ssä.
Avaruuslento

Akiyama valittiin kosmonauttikoulutukseen elokuussa 1989 TBS:n ja Neuvostoliiton välillä solmitun sopimuksen mukaisesti. Akiyaman lennosta tuli historian ensimmäinen kaupallisesti järjestetty avaruuslento.
Suoritettuaan "tutkijakosmonautin" koulutuksen Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa, Tähtikaupungissa, Akiyama laukaistiin 2. joulukuuta 1990 Mir-avaruusasemalle lennolla  Sojuz TM-11 yhdessä lennon komentajan Viktor Afanasjevin ja lentoinsinööri Musa Manarovin kanssa. Avaruusasemalla oloaikanaan  Akiyama antoi joka päivä suoria lähetyksiä asemalta missä hän dokumentoi aseman elämää. Hän palasi 10. joulukuuta 1990 Maahan lennolla Sojuz TM-10 yhdessä Gennadi Manakovin ja Gennadi Strekalovin kanssa.
Akiyaman lento oli ensimmäinen japanilaista syntyperää olevan henkilön  suorittama avaruuslento ja historian ensimmäinen yksityisen henkilön sponsoroitu ja rahoitettu avaruuslento (osa 20 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sopimusta). Akiyama kärsi lennolla (avaruus)pahoinvoinnista, mikä haittasi hänen työtään.
Akiyama ei ollut varsinainen avaruusturisti vaan "avaruuslennolle osallistuja".[lähde? ] Ensimmäinen avaruussukkulalennolle osallistunut japanilainen ammattiastronautti oli Mamoru Mohri vuonna 1992 lennolla STS-47.
Myöhempi ura

Akiyama palasi avaruuslentonsa jälkeen TBS:ään. Hänestä tuli TBS:n uutisosaston apulaisjohtaja. Hän jäi eläkkeelle TBS:stä vuonna 1995.
Akiyama on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Spacefact.de:n elämäkertasivu(englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Toyohiro Akiyama
Käännös suomeksi
Upinniemi (niemi)

Upinniemen rantaa.
Upinniemi (ruots. Obbnäs) on niemimaa Suomenlahden rannikolla. Se sijaitsee Kirkkonummen alueella läntisellä Uudellamaalla. Upinniemen varuskunnan alue käsittää suuren osan niemimaasta.
Upinniemi työntyy Suomenlahteen koillis–lounaissuuntaisesti, kuten sen itäpuolella sijaitseva Porkkalanniemi. Upinniemen ja Porkkalanniemen alueet olivat kivikauden alussa lähes kokonaan merenpinnan alapuolella. Pronssikauden lähestyessä alue oli tiheää saaristoa, maankohoamisen myötä saarista kasvoi yhä isompia ja rautakauden lopussa niemimaat olivat pääosin nykymuodossaan. Kuitenkin vielä noin vuonna 1000 jaa. nykyisen Espoonlahden luoteiskolkasta lounaaseen ulottui pitkä ja kapea vesiväylä, joka erotti sekä Upinniemen että Porkkalanniemen mantereesta.
Upinniemellä on useita pronssi- ja rautakautisia röykkiöitä, joista tunnetuin on Kasabergetin pronssikautinen röykkiö.
Toisen maailmansodan jälkeen Upinniemi kuului kokonaisuudessaan Porkkalan vuokra-alueeseen. Porkkalan tukikohdan sydän oli Upinniemen laivastotukikohta. Neuvostoliitto luovutti vuokra-alueen takaisin Suomelle vuonna 1956.
Upinniemellä sijaitsee muutama järvi, kuten Niittylampi, Valkolampi ja Mustalampi. Upinniemen ja Porkkalanniemen välissä sijaitsee lukuisia saaria, kuten Ukonmaa, Ramsö, Iso-Musta, Stora Lövö ja Linlo.
Trana

| Trana |
| --- | --- |

 Trana
 Koordinaatit: 45°02′N, 7°25′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  345-926 m
Väkiluku:  3 835
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.trana.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trana (piemonteksi Tran-a ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 835 asukasta.
Tukholman keskusta

Tukholman keskusta on kaupungin keskusta Tukholmassa, Ruotsissa. Koko Tukholman kaupunki on myös Tukholman metropolialueen keskus.
Tukholman keskusta on vuodesta 2007 lähtien jaettu neljään kaupunginosa-alueeseen: Kungsholmeniin, Södermalmiin, Norrmalmiin ja Östermalmiin.
Ennen vuotta 2007 Tukholman keskusta jaettiin viiteen eri kaupunginosa-alueeseen: Katarina-Sofian kaupunginosa-alueeseen, Kungsholmenin kaupunginosa-alueeseen, Maria-Gamla Stanin kaupunginosa-alueeseen, Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen ja Östermalmin kaupunginosa-alueeseen.
Södermanlandin ja Upplannin historiallisten maakuntien välinen raja jakaa Tukholman keskustan kahteen osaan. Tämä raja on puhtaasti historiallinen eikä sillä ole mitään hallinnollista merkitystä.
Tukholman keskusta.
Tukholman alueet

| Alue | Pinta-ala (ha) | Asukasluku (31> 12.2007) | Asukastiheys (as> /ha) | Kaupunginosa-alue | Maakunta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Djurgården | 290 | 788 | 3 | Östermalm | Uplanti |
| Fredhäll | 38 | 4 958 | 130 | Kungsholmen | Uplanti |
| Gustav Vasa | 80 | 12 911 | 161 | Norrmalm | Uplanti |
| Gärdet | 459 | 18 158 | 40 | Östermalm | Uplanti |
| Hedvig Eleonora | 58 | 10 387 | 179 | Östermalm | Uplanti |
| Hjorthagen-Värtahamnen | 174 | 2 225 | 13 | Östermalm | Uplanti |
| Jakob | 62 | 201 | 3 | Norrmalm | Uplanti |
| Klara | 71 | 1 597 | 22 | Norrmalm | Uplanti |
| Kristineberg | 63 | 5 572 | 88 | Kungsholmen | Uplanti |
| Kungsholm | 107 | 18 465 | 173 | Kungsholmen | Uplanti |
| Lilla Essingen | 23 | 4 519 | 196 | Kungsholmen | Uplanti |
| Mariatorget | 62 | 14 099 | 227 | Maria-Gamla stan | Södermanland |
| Marieberg | 66 | 2 700 | 41 | Kungsholmen | Uplanti |
| Mellersta Högalid | 54 | 9 914 | 184 | Maria-Gamla stan | Södermanland |
| Norra Adolf Fredrik | 19 | 3 816 | 201 | Norrmalm | Uplanti |
| Norra Johannes | 66 | 9 043 | 137 | Norrmalm | Uplanti |
| Norra Högalid | 65 | 13 166 | 203 | Maria-Gamla stan | Södermanland |
| Norra Sofia | 58 | 7 721 | 133 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Oscars Kyrka | 116 | 15 271 | 132 | Östermalm | Uplanti |
| Reimersholme-Långholmen | 52 | 2 349 | 45 | Maria-Gamla stan | Södermanland |
| Roslagstull | 9 | 2 713 | 301 | Norrmalm | Uplanti |
| Stadshagen | 63 | 2 258 | 36 | Kungsholmen | Uplanti |
| Stora Essingen | 72 | 3 954 | 55 | Kungsholmen | Uplanti |
| Storkyrkan | 42 | 3 017 | 72 | Maria-Gamla stan | Södermanland |
| Stureplan-Lärkstaden | 71 | 8 104 | 114 | Östermalm | Uplanti |
| Södra Adolf Fredrik | 35 | 3 703 | 106 | Norrmalm | Uplanti |
| Södra Hammarbyhamnen | 125 | 10 615 | 85 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Södra Högalid | 72 | 4 155 | 58 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Södra Johannes | 15 | 2 011 | 134 | Norrmalm | Uplanti |
| Södra Sofia | 74 | 11 015 | 149 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Södra Station | 18 | 4 844 | 269 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Tekniska Högskolan | 156 | 3 442 | 22 | Östermalm | Uplanti |
| Universitetet | 476 | 3 131 | 7 | Östermalm | Uplanti |
| Västra Katarina | 85 | 13 220 | 156 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Västra Matteus | 84 | 14 272 | 170 | Kungsholmen | Uplanti |
| Östra Katarina | 85 | 19 855 | 234 | Katarina-Sofia | Södermanland |
| Östra Matteus | 51 | 12 325 | 242 | Kungsholmen | Uplanti |
| Östra Sankt Göran | 53 | 14 079 | 266 | Kungsholmen | Uplanti |
| Yhteensä | 3 577 | 296 323 | 83 |  |  |
Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu

| Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu> Kungliga Musikhögskolan i Stockholm |
| --- | --- |

 engl. Royal College of Music 
Perustettu:  1771
Rehtori:  Helena Wessman
Sijainti:  Tukholma,  Ruotsi
Sivusto:  www.kmh.se
Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun pääsisäänkäynti.
Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu (ruots. Kungliga Musikhögskolan i Stockholm) on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa sijaitseva musiikkiin keskittyvä korkeakoulu. Se perustettiin vuonna 1771 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian konservatoriona. Se itsenäistyi akatemiasta vuonna 1971.
Aiheesta muualla

Musiikkikorkeakoulun kotisivut (ruotsiksi, englanniksi)
Tirreno–Adriatico 2018

Tirreno–Adriatico 2018 oli järjestyksessään 53. maantiepyöräilyn Tirreno–Adriatico-kilpailu. Kilpailu alkoi joukkueaika-ajolla Camaioressa 7. maaliskuuta ja päättyi henkilökohtaiseen aika-ajoon San Benedetto del Trontossa 13. maaliskuuta 2018. Kokonaiskilpailun voitti Team Sky-tallin Michał Kwiatkowski.
Etapit

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 7. maaliskuu | Lido di Camaiore – Lido di Camaiore | Joukkueaika-ajo | 21,5 |  BMC Racing Team |  Damiano Caruso |
| 2  | 8. maaliskuu | Camaiore – Follonica | Tasamaaetappi | 172 |  Marcel Kittel |  Patrick Bevin |
| 3  | 9. maaliskuu | Follonica – Trevi | Mäkietappi | 239 |  Primož Roglič |  Geraint Thomas |
| 4  | 10. maaliskuu | Foligno – Sarnano | Vuorietappi | 219 |  Mikel Landa |  Damiano Caruso |
| 5  | 11. maaliskuu | Castelraimondo – Filottrano | Mäkietappi | 178 |  Adam Yates |  Michał Kwiatkowski |
| 6  | 12. maaliskuu | Numana – Fano | Mäkietappi | 153 |  Marcel Kittel |  Michał Kwiatkowski |
| 7  | 13. maaliskuu | San Benedetto del Tronto – San Benedetto del Tronto | Henkilökohtainen aika-ajo | 10,05 |  Rohan Dennis |  Michał Kwiatkowski |
Turuntie

Turuntie-nimisiä teitä ja katuja ovat:
Turuntie (ruots. Åbovägen), Helsingistä Turkuun johtavan seututie 110:n (entisen valtatie 1:n) osuuksien nimenä Espoossa (Helsingin rajalta Kehä III:lle) sekä Kirkkonummella
Turuntie, katu Salossa, aikoinaan osa valtatietä 1
Turuntie, katu Forssassa, osa seututietä 282
Turuntie, tie Somerolla, osa historiallista Hämeen härkätietä ja nykyistä yhdystietä 2810
Turuntie (ruots. Åbovägen), Helsingissä nykyisen Mannerheimintien keski- ja pohjoisosan entinen nimi (1860-luvulle saakka ja uudestaan 1928-1942)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Turuntie”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Toinen Englannin–Hollannin sota

Toinen Englannin–Hollannin sota (engl. Second Anglo-Dutch war, holl. Tweede Engelse oorlog) käytiin vuosina 1665–1667 Englannin kuningaskunnan ja Alankomaiden tasavallan, kahden maailman suurimman merivallan välillä. Englannin tarkoituksena oli lyödä Alankomaiden ylivoima merellä. Aluksi Englanti näytti voittavan sodan valtaamalla Alankomaiden siirtokunnat Pohjois-Amerikassa, mutta hollantilaisen amiraalin Michiel de Ruyterin johtama hyökkäys Thames-joelle sai englantilaiset allekirjoittamaan sodan lopettaneen Bredan sopimuksen 31. heinäkuuta 1667. Englanti ei onnistunut lyömään hollantilaista merimahtia ennen neljättä Englannin–Hollannin sotaa, joka käytiin vuosina 1781–1784.
Sota > 1665

Sodan ensimmäiset taistelut käytiin merellä. Englantilaiset saavuttivat Lowestoftissa 13. kesäkuuta 1665 suuren voiton: se oli suurin tappio koko Alankomaiden historiassa. Englantilaiset eivät kuitenkaan onnistuneet käyttämään voittoa hyväkseen. Hollannin päämies Johan de Witt, otti laivaston haltuunsa henkilökohtaisesti. De Witt erotti tehottomiksi katsotut kapteenit palveluksestaan ja korvasi heidät paremmilla. Samalla kehitettiin uusia sodankäynnin tapoja. Elokuussa 1665 De Ruyter palasi sankarina Amerikasta, jossa hän oli vallannut takaisin ne siirtomaat, jotka Englanti oli vallannut Alankomailta lokakuussa 1664. Hänelle annettiin koko Alankomaiden tasavallan laivaston ylipäällikkyys. Vågenin taistelun jälkeen, jossa hollantilaiset vaurioittivat vakavasti Englannin laivastoa, hollantilaisten Maustelaivasto pystyi palaamaan turvallisesti Alankomaihin.
Kesällä 1665 Hollannin vanha vihollinen Münsterin piispa Bernhard von Galen lupasi Englannille tukensa hyökäämällä Alankomaihin. Samaan aikaan Englanti neuvotteli yhteistyöstä myös Espanjan kanssa. Toisaalta Ranskan kuningas Ludvig XIV lupasi vuoden 1662 sopimuksen mukaan auttaa Hollantia lähettämällä sinne lisäjoukkoja. Ranskan diplomaatit lähetettiin Englantiin neuvottelemaan, uhkailemalla, että jos Englanti ei suostu ehtoihin, Ranska tulee mukaan sotaan Hollannin puolelle.
Sota > 1666

Vuoden 1666 alussa Hollanti muodosti vahvan Englannin-vastaisen liiton. Tammikuussa Ludvig XIV julisti sodan Englannille. Samoin teki Tanskan kuningas Fredrik III saatuaan suuren rahasumman hollantilaisilta. Tämän jälkeen Brandenburg uhkasi hyökätä Münsteriin idästä. Von Galen teki Brandenburgin uhan vuoksi rauhan Hollannin kanssa huhtikuussa Klevessä. Neljän päivän taistelussa 11.–14. kesäkuuta molemmat osapuolet saavuttivat voiton: Englanti sikäli, että Michiel De Ruyter pakeni taistelusta ensimmäisenä, mahdollisesti ruudin puutteesta johtuen, Hollanti taas sikäli, että se onnistui tuottamaan vastapuolelle enemmän vahinkoa. Englanti menetti kymmenen alusta ja Hollanti neljä.
Samana vuonna käytiin myös toinen taistelu. St. Jamesin päivän taistelu (4.–5. elokuuta) toi englantilaisille voiton, mutta he eivät taaskaan pystyneet lopettamaan sotaa voitollaan, sillä hollantilaiset ehtivät perääntymään hyvässä järjestyksessä. Englantilaisen vara-amiraalin Robert Holmesin hyökkäys Terschellingin saarelle (englanniksi "Holmes's Bonfire") aloitti hollantilaisten keskustelut Royal Navyn täydellisestä tuhoamisesta.