stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huittisten kirkko
Sisustus

Huittisten kirkossa on kolme alttaria. Vuodelta 1878 olevan pääalttarin Kristuksen kirkastumista esittävän alttaritaulun on maalannut Severin Falkman. Itäsakarassa sijaitsee Katariinan alttariksi kutsuttu vanha alttari vuodelta 1753. Sitä käytetään muun muassa vihkiäisissä ja ristiäisissä. Katariinan alttarilla on kaksi erillistä taulua, joista pyhää ehtoollista esittävä on alun perin Jonas Bergmanin maalaama. Se vahingoittui vuoden 1783 tulipalossa, jonka jälkeen Gustaf Lucander korjasi maalauksen 1798. Uudempi Johan Backmanin maalaama ristiinnaulittua esittävä alttaritaulu on lainassa Kansallismuseosta. Se saatiin Huittisiin, kun vuodelta 1753 peräisin ollut alttaritaulu luovutettiin Keikyän kirkkoon seurakunnan itsenäistyessä. Backmanin maalaus on alun perin Kauhavan kirkosta. Länsisakarassa sijaitsee Karjalaisten alttari, jolla on Viipurin läänin Pyhäjärven kirkosta evakuoitu alttaritaulu. Alexandra Såltinin vuonna 1889 maalaama taulu sijoitettiin Huittisten kirkkoon 1984.
Kaksipäisellä kotkalla koristeltu saarnastuoli on 1660-luvulta. Itäsakaran sisustukseen kuuluu myös puinen vuonna 1644 veistetty kasteallas. Ainoa säästynyt puuveistos on vuoden 1500 tienoilla valmistettu triumfikrusifiksi. Muut keskiaikaiset esineet tuhoutuivat vuonna 1783 raivonneessa tulipalossa. Sakaristoon johtavan oven yläpuolella on Sammusta löydetty ristiretkiaikainen miekka, joka on tehty vuoden 1100 paikkeilla. Miekka tuli esiin itäsakaran parven ja seinän välistä vuonna 1959, mutta historioitsija K. E. F. Ignatiuksen mukaan sitä säilytettiin Huittisten kirkossa jo 1870-luvulla. Kansallismuseon kokoelmissa on kaksi Huittisten kirkosta peräisin olevaa keskiaikaista esinettä. Messukasukkaan kuuluneen ristin ohella siellä säilytetään nunna Birgitta Anundintyttären 1490-luvulla valmistamaa alttarinreunavaatetta.
Sakastissa on Juho Könnin 1813 valmistama kaappikello. Uudempaa esineistöä edustavat muun muassa tekstiilitaiteilijoiden Annikki Linturin ja Eeva-Liisa Kortelahden 1990–2000-luvuilla suunnittelemat kirkkotekstiilit sekä arkkitehti Marja Rauhalan 2001 suunnittelemat kolehtihaaviteline, lampetti ja lukupulpetti.
Urut ja kellot

Huittisten kirkon ensimmäiset urut hankittiin vuonna 1882 Uudessakaupungissa toimineelta Jens Zachariassenin urkutehtaalta. Niistä on jäljellä julkisivu. Nykyiset 34-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1935 valmistamat. Kirkonkellot ovat vuosilta 1796, 1816 ja 1848.
Hautausmaa ja kulttuurimaisema

Hautausmaa sijoittuu pääosin kirkon länsi- ja pohjoispuolelle. Vuonna 1992 tehdyn viimeisimmän laajennuksen jälkeen sen pinta-ala on noin 3,7 hehtaaria. Kirkkoon hautaamisesta luovuttiin vuonna 1794, ja lattian alle haudattujen jäänteet siirrettiin hautausmaalle 1958.
Hautausmaalla sijaitsevat 1939–1945 sotien sankarihauta sekä sisällissodan valkoisten ja punaisten hautamuistomerkit. Arkkitehti Mikael Nordensvanin suunnittelema sankarihauta-alue on valmistunut 1943, ja sinne on siunattu 294 vainajaa. Vuonna 1950 paljastetun muistomerkin Suojelusenkeli on tehnyt Lauri Leppänen. Vuonna 1920 paljastetun valkoisten muistomerkin suunnittelija on Ilmari Launis. Siihen on kaiverrettu neljän Huittisiin ja kuuden muualle haudatun paikkakuntalaisen nimet. Punaisten joukkohaudan muistomerkin on tehnyt myös Lauri Leppänen. Se paljastettiin samassa tilaisuudessa sankarihaudan muistomerkin kanssa vuonna 1950. Lisäksi haudalla on alkuperäinen muistolaatta vuodelta 1940 sekä vuonna 2008 pystytetyt nimitaulut. Niiden 241 nimeä sisältävät Huittisissa kirjoilla olleita vainajia sekä pitäjässä surmattuja ulkopaikkakuntalaisia.
Hautausmaalla ovat myös vuonna 1954 paljastettu Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki sekä Kaukolan siirtoväen hautamuistomerkki.
Huittisten kirkonmäen kulttuurimaisemaan kuuluvat muun muassa nykyiselle torille johtava Kirkkopuisto, joka toimi aikaisemmin Lauttakylän markkinapaikkana, 1800-luvun lopussa rakennettu Huittisten pappila, vuonna 1979 valmistunut seurakuntatalo, entisen poikakoulun sekä Lauttakylän yhteiskoulun rakennukset, joita on suunnitellut muun muassa arkkitehti Toivo Salervo, sekä vuonna 1902 valmistunut G. A. Branderin suunnittelema viljamakasiini, jossa toimii Huittisten museo. Lisäksi kirkon edustalla on vuonna 1979 paljastettu Kauko Räiken suunnittelema presidentti Risto Rytin patsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huittisten kirkko Wikimedia Commonsissa
Huittisten kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Keskiaikainen itäpääty.
Kirkko etelästä kuvattuna.
Huittisten kirkonmäki ilmasta.
Kirkkomaan porttiholvi.
Huittisten kirkon sankarihaudat.
Kevor Palumets

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. marraskuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Tallinna, Viro
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: Zulte Waregem
Pelinumero: 80
Junioriseurat
2009–2015: Keila JK
2016–2018: JK Tabasalu
2019: Bologna
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019–2020 | JK Tabasalu | 12 | (4) |
| 2020–2022 | Paide Linnameeskond | 49 | (2) |
| 2020–2022 | → Paide Linnameeskond II | 44 | (30) |
| 2022– | Zulte Waregem | 10 | (0) |
| 2022–2024 | → Jong Essevee | 12 | (2) |
| 2024 | → HJK (laina) | 11 | (1) |
Maajoukkue
| 2019 | Viro U18 | 2 | (0) |
| 2021–2023 | Viro U21 | 14 | (0) |
| 2024– | Viro | 10 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. tammikuuta 2025.
Kevor Palumets (s. 21. marraskuuta 2002 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla belgialaista Zulte Waregemia.
Junioritasolla Palumets pelasi Keila JK:ssa ja JK Tabasalussa ennen siirtoaan Italiaan Bolognan akatemiaan 16-vuotiaana tammikuussa 2019. Hän kuitenkin palasi takaisin Viroon reilun puolen vuoden jälkeen, ensin JK Tabasaluun, josta hän jatkoi matkaa Meistriliigan Paide Linnameeskondiin tammikuussa 2020. Syyskuussa 2022 Palumets siirtyi Belgian Pro Leaguen Zulte Waregemiin. Kauden 2022-2023 päätteeksi Zulte Waregem putosi Belgian toiselle sarjatasolle, Challenger Pro Leagueen. Palumets on pelannut kesään 2024 mennessä Zulte Waregemissa yhteensä 10 sarjaottelua, joista kolme pääsarjassa ja seitsemän toisella sarjatasolla.
Heinäkuussa 2024 Palumets siirtyi loppukauden mittaisella, osto-option sisältävällä lainasopimuksella Veikkausliigaan Helsingin Jalkapalloklubiin.
Viron A-maajoukkueessa Palumets debytoi 12. tammikuuta 2024 maaottelussa Ruotsia vastaan, onnistuen heti maalinteossa.
Lehtola

Lehtola on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Erkka Lehtola (1937–1995), toimittaja ja elokuvakriitikko
Erkka V. Lehtola (s. 1972), jalkapalloilija
Jan Lehtola (s. 1972), urkuri
Jouko Lehtola (1963–2010), valokuvataiteilija
Juha Lehtola (s. 1966), käsikirjoittaja sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja
Juhani Lehtola (1936–2014), Yleisradion ulkomaantoimittaja
Jyrki Lehtola (s. 1963), kolumnisti
Kaarle Fredrik Lehtola (1892–1970), insinööri, Tampereen teknillisen oppilaitoksen lehtori ja oppikirjojen tekijä
Kari Lehtola (s. 1982), lentopalloilija
Kari Lehtola (1938–2019), varatuomari, joka tuli tunnetuksi toimiessaan suuronnettomuustutkijana
Konsta Lehtola (s. 2001), pesäpalloilija
Laura Lehtola (s. 1978), kirjailija
Lydia Lehtola, Lyyti, laulaja, lauluntekijä, runokriitikko ja esseisti
Minna Lehtola (s. 1967), miekkailija
Nea Lehtola (s. 1998), jalkapalloilija
Olli Lehtola (s. 1977), pesäpalloilija
Petteri Lehtola, oululainen basisti
Sampo Lehtola (s. 1989), keihäänheittäjä
Tiina Lehtola (s. 1962), jalkapalloilija
Veli-Pekka Lehtola (s. 1957), saamenkulttuurin professori Oulun yliopistossa
Väinö Lehtola (e. Lindholm, 1883–1942), kansanedustaja (sos.dem) ja kanttori-urkuri
Päivi Rintala (o.s. Lehtola, s. 1934), Turun yliopiston suomen kielen professori.
Muita

Outi Nyytäjä (o.s. Lehtola, 1935–2017), kirjailija, dramaturgi, elokuvakäsikirjoittaja, suomentaja ja kolumnisti
Fiktiossa

Tiina Lehtola, hänen veljensä Veli Lehtola ja heidän isänsä ja äitinsä Anni Polvan Tiina-kirjasarjassa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tokyo Tower

| Tokyo Tower |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:   Tokio, Japani
Rakennettu:  1957–1958
Avajaiset:  23. joulukuutalähde? 1958
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Tachū Naitō
Tekniset tiedot
Kustannukset:  8,4 miljoonaa dollarialähde?
Korkeus
Antenni:  332,85 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tokyo Tower (jap. 東京タワー, Tōkyō Tauā) on torni Tokiossa, Japanissa. Torni on hyvin paljon Pariisissa olevan Eiffel-tornin kaltainen. Tornin korkeus on 332,85 metriä. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1957 ja se valmistui 1958. Se oli Japanin korkein rakennelma vuoteen 2010 saakka, jolloin Tokyo Skytree valmistui.
Rakennusaikaan Japanissa oli pula riittävän korkealaatuisesta metallista, mutta aseita oli Korean sodan päättymisen jälkeen hyvin tarjolla. Tokyo Towerin rakentajat hankkivat 300 käytöstä poistettua yhdysvaltalaista panssarivaunua ja rakensivat tornin yläosan niiden metallista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tokyo Tower Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Kaarle Fredrik Lehtola

Kaarle (Kalle) Fredrik Lehtola, sukunimi vuoteen 1906 Lindstedt (9. kesäkuuta 1892 Tampere – 1970) oli suomalainen insinööri, Tampereen teknillisen oppilaitoksen lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Lehtolan vanhemmat olivat työmies Fredrik Alfred Lindstedt ja Hilma Helenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1930. Lehtola teki opintomatkan Ruotsiin ja Saksaan 1936.
Lehtola oli Tampereen Pellava- ja rautateollisuus Oy:n palveluksessa 1911–1925, Hämeen tie- ja vesirakennuspiirissä ylimääräisenä insinöörinä 1930 ja nuorempana insinöörinä 1930–1931 sekä Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa tie- ja vesirakennusopin lehtorina 1931–1948 ja yliopettajana vuodesta 1948.
Lehtola oli naimisissa vuodesta 1932 lehtori Valma Lovisa Suvannon kanssa.
Teoksia

Tietyöt: maa- ja tierakennuksen oppikirja. Otava 1934
Perustustyöt; kirj. R. Dunkers ja K. F. Lehtola. 2. uus. painos Otava 1945
Maarakennustyöt: maarakennuksen oppikirja teknillisiä oppilaitoksia varten. Otava 1947
Rautatienrakennusoppi. Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston julkaisemia oppikirjoja, 36. Helsinki 1949, 2. painos 1952
Tienrakennus. Otava 1952
Perustustyöt. 1-2. Tampereen teknillisen oppilaitoksen monistustoimisto, jakaja, Tampere 1954
Aiheesta muualla

K. F. Lehtola : Finnish Roadmaking Machines, Finnish trade review, 01.08.1939, nro 4, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Luke Plange

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luke Elliot Plange
Syntymäaika: 4. marraskuuta 2002 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Kingston upon Thames, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Crystal Palace
Junioriseurat
2008–2021: Arsenal
2021: Derby County
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2021–2022 | Derby County | 8 | (3) |
| 2022– | Crystal Palace | 0 | (0) |
| 2022 | → Derby County (laina) | 18 | (1) |
| 2022–2023 | → RWD Molenbeek (laina) | 13 | (2) |
| 2023 | → Lincoln City (laina) | 18 | (0) |
| 2023–2024 | → Carlisle United (laina) | 22 | (2) |
| 2024 | → HJK (laina) | 26 | (6) |
Maajoukkue
| 2022 | Englanti U20 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. lokakuuta 2024.
Luke Elliot Plange (s. 4. marraskuuta 2002 Kingston upon Thames) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Crystal Palacea. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Street Legal

| Street Legal Bob Dylan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1978
 Julkaistu: 1978
 Tuottaja(t): Don DeVito
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 50.18
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Bob Dylanin muut julkaisut
| Hard Rain 1978 | Street Legal 1978 | Bob Dylan At Budokan 1978 |
Street Legal on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin 18. studioalbumi. Street Legal julkaistiin vuonna 1978 Columbia Recordsilta Don DeViton tuottamana ja se myi kultaa Yhdysvalloissa.
Street Legal erosi vahvasti Dylanin aikaisemmista levytyksistä muistuttamalla enemmän pop-rockia kuin Dylanin aikaisempi tuotanto. Albumi äänitettiin Santa Monicassa neljässä päivässä, ja sitä on pidetty sanoituksiltaan yhtenä Dylanin henkilökohtaisimmista albumeista. Se kertoo menetyksestä, etsinnästä, vieraantumisesta ja karkotuksesta. Kappaleiden kertojaminät ovat ahdistettuja, kiertolaisia ja yksinäisiä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan.
Changing of the Guards – 7:04
New Pony – 4:28
No Time to Think – 8:19
Baby, Stop Crying – 5:17
Is Your Love in Vain? – 4:30
Señor (Tales of Yankee Power) – 5:42
True Love Tends to Forget – 4:14
We Better Talk This Over – 4:04
Where Are You Tonight? (Journey Through Dark Heat) – 6:16
Muusikot

Albumilla soittavat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bob Dylan  | … |  Laulu, rytmisähkökitara   |
|  Ian Wallace  | … |  Rummut   |
|  Jerry Scheff  | … |  Basso    |
|  Billy Cross  | … |  Sähkökitara    |
|  Alan Pasqua  | … |  Koskettimet    |
|  Bobbye Hall  | … |  Lyömäsoittimet    |
|  Steve Douglas  | … |  Tenori- ja sopraanosaksofoni    |
|  Steven Soles   | … |  Rytmikitara ja taustalaulut    |
|  David Mansfield  | … |  Viulu ja mandoliini     |
|  Carolyn Dennis  | … |  Taustalaulut    |
|  Jo Ann Harris  | … |  Taustalaulut    |
|  Helena Springs   | … |  Taustalaulut    |
|  Steve Madaio   | … |  Trumpetti kappaleessa "Is Your Love in Vain?"   |
SECI-malli

SECI-malli eli tiedon luomisen prosessimalli on Ikujirō Nonakan ja Hirotaka Takeuchin kehittämä malli uuden tiedon luomiseen organisaatiossa. Malli kuvaa prosessiin neljä vaihetta, jotka ovat tiedon sosialisaatio (socialization), ulkoistaminen (externalization), yhdistäminen (combination) ja sisäistäminen (internalization).
Malliin sisältyy tiedon spiraali, jossa eksplisiittinen ja hiljainen tieto vuorovaikuttavat keskenään jatkuvana prosessina. Tämä vuorovaikutus johtaa uuden tiedon luomiseen. Mallin keskeinen ajatus on, että yksilöt jakavat jo olemassa olevaa tietoaan toistensa kanssa, jolloin se yhdistyy uudeksi tiedoksi. Tiedon spiraali - eli tiedon määrä - kasvaa sitä enemmän, miten monta kierrosta (iteraatiota) mallissa edetään.
SECI-mallin neljä vaihetta

Sosialisaatio (hiljaisesta hiljaiseen) on hiljaisen tiedon välittämistä sosiaalisen vuorovaikutuksen avulla yksilöiden välillä. Epämuodollinen sosiaalinen kanssakäyminen sekä käytännön esimerkkien kautta opettaminen ovat esimerkkejä tiedon sosiaalisaatiosta.
Ulkoistaminen (hiljaisesta eksplisiittiseen) on hiljaisen tiedon muokkaamista eksplisiittiseksi käyttäen käsitteitä ja malleja. Hiljainen tieto muutetaan tässä vaiheessa ymmärrettävään ja tulkittavaan muotoon, jolloin se on myös muiden käytettävissä. Ulkoistettu ja teoreettinen tieto ovat perusta uuden tiedon luomiselle.
Yhdistäminen (eksplisiittisestä eksplisiittiseen) on ulkoistetun eksplisiittisen tiedon kokoamista laajemmiksi kokonaisuuksiksi, käsitejärjestelmiksi. Kun tieto on saatu eksplisiittiseen muotoon, voidaan se yhdistää aiemmin arkistoituihin tietoihin. Tässä vaiheessa tietoa myös analysoidaan ja järjestetään.
Sisäistäminen (eksplisiittisestä hiljaiseen) tarkoittaa eksplisiittisen tiedon ymmärtämistä, jolloin tieto muuttuu hiljaiseksi ja tulee osaksi yksilön henkilökohtaista tietopohjaa. Kierros jatkuu tiedon spiraalia tästä vaiheesta takaisin sosiaalisaatioon, kun yksilö jakaa sisäistämäänsä tietoa hiljaisesti. Täten tiedon määrä kasvaa sekä yksilöiden aiemmat käsitykset mahdollisesti muuttuvat.
Aiheesta muualla

Der Chao Chen: Knowledge Creation Theory: Past, Present, and Beyond 2007. Graduate School of Knowledge Science: Japan Advanced Institute of Science and Technology. (englanniksi)
Karen Carpenter

| Karen Carpenter |
| --- | --- |
 Karen Carpenter 1970-luvun alussa
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1950 New Haven, Connecticut
Kuollut: 4. helmikuuta 1983 (32 vuotta) Downey, Kalifornia
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1965–1983
Tyylilajit:  pop, viihdemusiikki, soft rock, jazz
Soittimet:  laulu, rummut, perkussiot
Yhtyeet:  Carpenters
Levy-yhtiöt:  A&M Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Karen Anne Carpenter (2. maaliskuuta 1950 New Haven, Connecticut – 4. helmikuuta 1983 Downey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja ja rumpali, joka perusti suurta suosiota saavuttaneen Carpenters-duon yhdessä veljensä Richard Carpenterin kanssa.
Elämä ja ura

Karen Carpenter syntyi 2. maaliskuuta 1950 New Havenissä Connecticutissa. Perhe muutti vuonna 1963 Downeyn pikkukaupunkiin Kaliforniaan, missä oli miellyttävämpi ilmasto kuin Connecticutissa, ja missä Karenin isoveli Richard voisi menestyä alkavalla muusikonurallaan.
Karen seurasi aluksi veljensä musiikkiharrastusta vierestä, mutta ei itse osoittanut vielä kiinnostusta soittamiseen vaan harrasti mieluummin urheilua. Kaliforniassa hän alkoi soittaa kellopeliä koulun marssiorkesteria, ja hänelle ostettiin sen jälkeen rummut. Hän kehittyi taitavaksi rumpaliksi.
Karen Carpenter teki vuonna 1966 sopimuksen Joe Osbornin Magic Lamp -levymerkille ja levytti singlenä kaksi veljensä Richardin kirjoittamaa laulua. Pienen yhtiön single ei käynyt kaupaksi, ja sitä painettiin vain 500 kappaletta.
Karen perusti veljensä Richardin kanssa duon nimeltä Carpenters, ja yhtye sai vuonna 1969 levytyssopimuksen A&M Recordsilta. Karen lauloi useimmat duon levyttämistä kappaleista. Duo oli hyvin suosittu etenkin 1970-luvun alussa: heillä oli kolme listaykkössingleä, ja heidän albumejaan on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta.
Karen Carpenterin ääniala oli neljä oktaavia, mutta lauluissaan hän käytti etupäässä alarekisteriään – kuten hän itse sanoi laulutavastaan: "Rahat ovat kellarissa". Paul McCartneyn mukaan Karen Carpenterilla oli "maailman paras naisääni: melodinen, sointuva ja yksilöllinen".
Capenter meni naimisiin Tom Burrisin kanssa vuonna 1980, mutta pari muutti erilleen jo vuoden kuluttua. Virallisen avioeron oli tarkoitus tulla voimaan Karenin kuolinpäivänä helmikuussa 1983.
Sairaus ja kuolema

Carpenter sairasti useiden vuosien ajan anoreksiaa. Carpenters oli joutunut peruuttamaan Britannian kiertueen jo vuonna 1975, ja Karen vietti lähes kaksi kuukautta vuodepotilaana. Hän hakeutui lopulta hoitoon läheistensä kehotuksesta ja vietti vuoden 1982 New Yorkissa tavaten anoreksiaan erikoistunutta psykoterapeuttia. Carpenter sai vuoden lopulla lisää painoa, mutta se johtui suurimmaksi osaksi leikkauksen jälkeen suonensisäisestä annetusta ravinnosta. Carpenter keskeytti hoidon vuoden lopulla ja muutti Downeyyn vanhempiensa luo joulukuussa 1982, pystyen jälleen syömään melko normaalisti. Hän sai kuitenkin kohtalokkaan sydänkohtauksen kotonaan 1983 helmikuun 4. päivän aamuna ja kuoli vain 32-vuotiaana. Kuolintodistuksen mukaan kuoleman aiheuttanut sydänkohtaus oli seurausta anoreksiasta. Kuoleman aiheuttajaksi on esitetty myös ipecac-oksennuslääkkeen käyttö, joka olisi heikentänyt sydänlihasta. Richard ei usko siskonsa käyttäneen kyseistä lääkettä, mutta Karenin psykoterapeutti uskoo vahvasti Karenin alkaneen käyttää sitä hoidon päätyttyä.
HC Davos

| HC Davos |
| --- | --- |

Perustettu:  1921
Kaupunki:   Davos, Sveitsi
Kotiareena:  Eisstadion Davos
– kapasiteetti:  6 795
Sarjataso:  National League
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Jan Alston
Puheenjohtaja:   Gaudenz F. Domenig
Päävalmentaja:   Josh Holden
Kapteeni:   Andres Ambühl
Mestaruudet:  31 (1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1937, 1938, 1939, 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1950, 1958, 1960, 1984, 1985, 2002, 2005, 2007, 2009, 2011, 2015)
Hopeaa:  4 (1986, 1998, 2003, 2006)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Davos on sveitsiläinen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Davos.
Seura pelaa Sveitsin pääsarjassa National League:ssa, jossa se on voittanut historiansa aikana 31 mestaruutta (1926, 1927, 1929–1935, 1937–1939, 1941–1948, 1950, 1958, 1960, 1984, 1985, 2002, 2005, 2007, 2009, 2011 ja 2015). Joukkue pelaa kotiottelunsa Eisstadion Davosissa.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Laurin Solèr | L | 2027 | Zürich, Sveitsi |  |
| 29 |  | Sandro Aeschlimann | L | 2027 | Zäziwil, Sveitsi |  |
| 51 |  | Luca Hollenstein | L | 2026 | Mosnang, Sveitsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 4 |  | Yanik Lichtensteiger | L | 2025 |  |  |
| 6 |  | Klas Dahlbeck (A) | L | 2026 | Katrineholm, Ruotsi |  |
| 12 |  | Enzo Guebey | R | 2026 | Sallanches, Ranska |  |
| 20 |  | Michael Fora | R | 2026 | Giubiasco, Sveitsi |  |
| 55 |  | Calle Andersson | R | 2028 | Limhamn, Ruotsi |  |
| 57 |  | Davyd Barandun | L | 2026 | Sumy, Ukraina |  |
| 60 |  | Julius Honka | R | 2025 | Jyväskylä, Suomi |  |
| 77 |  | Nico Gross | L | 2026 | Pontresina, Sveitsi |  |
| 90 |  | Sven Jung (A) | L | 2031 | Oberthal, Sveitsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Rico Gredig | L | VLH / KH | 2026 |  |
| 10 |  | Andres Ambühl (C) | R | H | 2025 | Davos, Sveitsi |
| 15 |  | Simon Ryfors | L | KH / VLH | 2026 | Tukholma, Ruotsi |
| 18 |  | Filip Zadina | L | LH | 2026 | Pardubice, Tšekki |
| 19 |  | Adam Tambellini | L | VLH / KH | 2026 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 21 |  | Julian Parrée | L | KH / VLH | 2026 | Alkmaar, Alankomaat |
| 22 |  | Brendan Lemieux | L | VLH | 2027 | Denver, Colorado, Yhdysvallat |
| 36 |  | Simon Knak | R | LH | 2026 | Zürich, Sveitsi |
| 42 |  | Joakim Nordström (A) | L | KH / VLH | 2027 | Tukholma, Ruotsi |
| 44 |  | Matěj Stránský | R | LH | 2027 | Ostrava, Tšekki |
| 65 |  | Marc Wieser | R | OLH | 2025 | Küblis, Sveitsi |
| 66 |  | Valentin Nussbaumer | L | KH / VLH | 2027 | Delémont, Sveitsi |
| 70 |  | Enzo Corvi (A) | R | KH | 2026 | Chur, Sveitsi |
| 72 |  | Tino Kessler | R | KH / OLH | 2028 | Weesen, Sveitsi |
| 93 |  | Yannick Frehner | R | OLH | 2027 |  |
| 96 |  | Chris Egli | L | KH / VLH | 2026 | Sursee, Sveitsi |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Josh Holden
Apuvalmentaja: Waltteri Immonen
Apuvalmentaja: Glen Metropolit
Maalivahtivalmentaja: Markus Ketterer
Videovalmentaja: Jakub Bartók
Fysiikkavalmentaja: Sergio Gaggioni
Huoltopäällikkö: Stefan Steiner
Puheenjohtaja: Gaudenz F. Domenig
Toimitusjohtaja: Jan Alston
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Marc Gianola
Pelaajakehitysjohtaja: Rene Müller
Joukkueenjohtaja: Paul Berri
Lähde: EliteProspects