stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brundisium

| Brentesion> Βρεντέσιον Brundisium |
| --- | --- |
 San Pietro degli Schiavonin arkeologista aluetta nykyisessä Brindisissä.
Sijainti
 Brentesion
Koordinaatit:  40°38′19″N, 17°56′34″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Brindisi, Brindisi, Apulia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Suur-Kreikka
Aiheesta muualla
  Brentesion Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brentesion (m.kreik. Βρεντέσιον, myös Βρεντήσιον, Brentēsion, Βρενδέσιον, Brendesion), roomalaisella kaudella Brundisium (lat.), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Brindisin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Brentesion oli alun perin messapialaisten kaupunki, joka hellenisoitui eli kreikkalaistui viimeistään klassisella kaudella 400–300-luvuilla eaa. Se ei kuitenkaan koskaan ollut kreikkalainen siirtokunta. Kaupungista tuli roomalainen kaupunki 200-luvulla eaa. Roomalainen kausi oli kaupungin kukoistuskautta, sillä se toimi tärkeänä satamana Italiasta itään suuntautuneelle liikenteelle, ja siksi se tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään Brundisium.
Maantiede

Brentesion eli Brundisium sijaitsi Calabrian eli Italian ”saappaankoron” itärannikolla Adrianmeren rannalla, 38 roomalaista mailia eli noin 56 kilometriä etelään Egnatiasta ja 50 mailia eli noin 74 kilometriä pohjoiseen Hydruntumista. Sen etäisyys Taraksesta eli Tarentumista oli 44 mailia eli noin 65 kilometriä, vaikkakin suora etäisyys niemimaan poikki Taraksenlahdelle eli Tarentuminlahdelle oli vain noin 30 mailia eli noin 44 kilometriä.
Brundisiumilla oli hyvä luonnonsatama. Se koostui kahdesta pitkästä lahdesta, jotka työntyivät pitkällee sisämaahan ja yhdistyivät sataman sisääntulossa kapeaksi väyläksi. Koko kaupunki sai nimensäkin lahden muodosta, sillä sen katsottiin kaksine haaroineen, jotka yhdistyivät yhdeksi sisäänkäyntiaukoksi, muistuttavan uroshirven (lat. brunda) päätä sarvineen; paikallisella messapialaisten kielellä nimeksi tuli näin Brention tai Brentesion. Sama satamalahti toimii myös nykyisen Brindisin satamana. Monet antiikin aikaiset kirjailijat mainitsevat sataman erinomaisuuden. Se oli suojaisa joka puolelta kaikilla tuulilla, mutta kuitenkin tarpeeksi syvä suurimmillekin laivoille. Kapea sisäänkäynti taas teki siitä helposti puolustettavan. Satamalahden edustalle muodostui ulkosatama, joka sekin oli varsin suojaisa, sillä sitä suojasi Barran saari, nykyinen Isola Sant'Andrea, jolla oli majakka.
Brundisiumiin päättyi useita roomalaisia teitä, tunnetuimpana Roomasta Tarentumin kautta tullut Via Appia. Myöhemmin Brundisiumiin johti myös Via Trajana, joka oikaisi Via Appian reittiä Beneventumista alkaen, kulkien Tarentumin sijasta Canusiumin, Butuntumin ja Bariumin kautta. Yleinen jatkoreitti Brundisiumista oli ylittää Adrianmeri Illyrian puolen Epidamnokseen eli Dyrrhachiumiin, josta Via Egnatia johti Illyrian ja Makedonian läpi aina Bosporoksen rannalle saakka. Kreikkaan matkanneet saattoivat kulkea myös etelämmäksi Epeiroksen rannikolle tai muualle.
Historia > Varhainen historia

Brentesion oli alun perin messapialaisten sallentinien (Sal(l)entini) kaupunki, ja yksi näiden tärkeimpiä keskuksia. Kreikkalaisessa perinteessä kaupungin katsottiin olleen kreetalaisten perustama siirtokunta, sillä sallentinien katsottiin olleen kreetalaista alkuperää. Junianus Justinus kertoo hämärän ja asioita sotkevan tarinan siitä, kuinka kaupungin olisivatkin perustaneet Troijan sodan jälkeen Diomedeen johtamat aitolialaiset, jotka seudun alkuperäiset apulialaiset asukkaat sitten karkottivat pois. Kummatkin legendat kertovat ehkä siitä, että kaupunki oli olemassa jo ennen sen naapuruston kreikkalaisten siirtokuntien perustamista, tai siitä, että se sai kreikkalaisia vaikutteita jo varhain. Strabonin mukaan Brentesionia olivat hallinneet pitkään sen omat kuninkaat jo siihen aikaan, kun Falanthos perusti Taraksen kaupungin. Falanthos itse sai Brentesionista turvapaikan, kun hänet ajettiin pois tuoreesta kaupungistaan. Siksi Brentesionissa oli hänen patsaansa.
Kaupungin vaiheista ennen roomalaisvalloitusta tiedetään vain vähän. Se vaikuttaa kuitenkin olleen merkitykseltään varsin vähäinen vielä tuohon aikaan, ja jääneen naapurinsa Taraksen varjoon sen hallitessa koko lähiseudun kauppaa. Brentesion vaikuttaa kuitenkin säilyttäneen itsenäisyytensä, eikä siitä koskaan tullut kreikkalaista siirtokuntaa. Siksi Pseudo-Skylaks, joka mainitsee Hydruksen (lat. Hydruntum), ei kuitenkaan mainitse Brentesionia, ja Pseudo-Skymnos taas kutsuu sitä vain messapialaisten satamaksi tai emporioniksi eli kauppa-asemaksi. Herodotos mainitsee Brentesionin kerran ohimennen mutta tavalla, joka osoittaa sen olleen tuttu aikansa kreikkalaisille.
Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden kreikkalaisten polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Sen katsotaan olleen tuossa vaiheessa jos ei kreikkalainen kaupunki niin ainakin hellenisoitunut messapialaisten kaupunki. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Brentesīnos (Βρεντεσῖνος), myöhemmin latinaksi Brundusinus ja Brundisinus.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Brundisium vaikuttaa taantuneen Länsi-Rooman romahduksen jälkeen. Goottisotien aikaan Hydruntum vaikuttaa olleen sitä merkittävämpi paikka. Myöhemmin Brundisium oli pitkään Bysantin valtakunnan hallussa muun Calabrian ja Apulian ohella. Bysantin sodittua alueen hallinnasta gootteja, lombardialaisia ja saraseeneja vastaan, sen valloittivat heiltä lopulta normannit 1000-luvulla.
Koska nykyinen Brindisi sijaitsee antiikin aikaisten jäänteiden päällä, laajamittaiset kaivaukset eivät ole olleet mahdollisia.
Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Brindisistä on tehty joitakin löytöjä hellenistiseltä kaudelta. Muutoin antiikin aikaiset löydöt ovat roomalaisaikaisia. Merkittävimpiin kuuluvat rauniot, joita on Piazza Duomon eli katedraalin aukion alla sekä San Giovanni al Sepolcron kirkon alla. Nykyisellä Via Colombolla sijaitsevat suuren vesisäiliön rauniot, jotka tunnetaan nimellä Vasche limarie. Löytöihin kuuluu myös muun muassa roomalaisaikaisen huvilan rauniot. Perinne pitää sitä Vergiliuksen kuolinpaikkana.
Via Appian päässä lähellä satamalahtea sijaitsi kaksi 19 metriä korkeaa pylvästä, jotka oli pystytetty arviolta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Niistä toinen on edelleen pystyssä alkuperäisellä paikallaan. Sen kapiteelissa on kuvattu 12 hahmoa, Juppiter, Neptunus, Minerva tai Juno, Mars tai Amfitrite sekä kahdeksan tritonia. Toinen pylväs kaatui 1500-luvulla, ja vietiin ja pystytettiin uudelleen Lecceen, jossa sen päässä on nykyisin Pyhän Orontiuksen patsas.
Kaupungista on löydetty myös muun muassa forumin, roomalaisten kylpylöiden ja akveduktin jäänteet, sekä kreikankielisiä mutta roomalaisaikaisia piirtokirjoituksia.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Brindisin arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Provinciale Francesco Ribezzo).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brentesion eli Brundisium Wikimedia Commonsissa
Via Appian päätepiste antiikin aikaisine pylväineen nykyisessä Brindisissä.
Casa del Turistan arkeologinen kohde.
Pylvään kapiteeli. Palazzo Granafei Nervegna, Brindisi.
Roomalainen piirtokirjoitus.
Vasche limarie -nimellä tunnetut roomalaisaikaisen vesisäiliön jäänteet.
Via Casimiron arkeologista aluetta.
Ykspihlajan rautatieasema

Ykspihlajan rautatieasema (lyh. Yks) on Suomen rataverkon liikennepaikka Kokkolan kaupungissa Ykspihlajan kaupunginosassa Keski-Pohjanmaalla rataosalla Ykspihlaja–Kokkola.
Ykspihlajan ratapiha rajoittuu Kokkolan kantasatamaan ja satamatiehen, sekä Haukiojan asuinalueeseen.
Ratapihalta haarautuu sivuraiteet Kemiran ja Bolidenin teollisuusalueille sekä syväsatamaan. Ratapihalla harjoitetaan lähinnä kantasataman purku- ja lastaustoimintaa ja puutavaran lastausta. Ratapihalla sijaitsee myös Puolustusvoimien lastauslaituri.
Rautatie Kokkolan ratapihalta Ykspihlajaan valmistui 1885. Rautatieaseman toiminnot sijaitsivat aluksi satamakonttorissa. Arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus valmistui nykyisen puutavaravaraston kohdalle vuonna 1900 ja se purettiin käyttämättömänä vuonna 1983. Asemalla toimi posti vielä 1950-luvulla. Asemalla oli suuri tavarahuone sekä huone ja keittiö kirjanpitäjälle ja asemamiehelle.
Henkilöliikenne Kokkolan ja Ykspihlajan välillä alkoi heti radan valmistuttua ja 1920-luvulla päivittäisiä vuoroja oli jo viisi. Henkilöliikenne rataosuudella päättyi ilmeisesti 1970-luvulla. Ykspihlaja muutettiin miehittämättömäksi rautatieliikennepaikaksi vuonna 1973.
Yleiskäyttö

Yleiskäyttö (lat. usus publicus) tarkoittaa lainsäädännön sallimaa oikeutta käyttää irtainta tai kiinteää omaisuutta ilman, että omistaa sen tai on sopinut käytöstä omistajan kanssa tai käyttäjällä on esittää jokin muu oikeusperuste. Omistajattoman tai toisen omistaman esineen käyttöoikeus koskee joko kaikkia ihmisiä tai jonkin yhteisön tai henkilöryhmän jäseniä. Ympäristön yleiskäyttöoikeuksia kutsutaan jokamiehenoikeuksiksi. Suomessa yleiskäyttöön kuuluu
vesialueen, yleisen tien, kadun, torin ja ilmatilan käyttö liikenteeseen
liikkuminen toisen metsässä
puutavaran uitto
uiminen, talousveden ottaminen ja karjan juottaminen vesistössä
metsästys ja kalastus metsästys- ja kalastuslainsäädännön sallimissa rajoissa
porojen laiduntaminen poronhoitoalueella poronhoitolainsäädännön mukaisesti
marjojen ja sienten kerääminen metsästä
malmien ja mineraalien etsintä tietyin rajoituksin kaivoslainsäädäntöä noudattaen.
Vesioikeudessa yleiskäyttö tarkoittaa vesilainsäädännössä säänneltyä jokamiehenoikeutta. Yleiskäytön perusteella vesialuetta saa käyttää tietyin tavoin omistajan voimatta sitä estää. Vesioikeudellinen yleiskäyttö jaetaan suureen ja pieneen yleiskäyttöön. Suurta yleiskäyttöä on vesistössä kulkeminen ja puutavaran uitto. Sitä saa suorittaa avoimessa vesistössä eli myös valtaväylän ulkopuolella. Yleiskäytön aiheuttamaa tarpeetonta haittaa pitää välttää, mutta haitta ei sinänsä estä yleiskäyttöä. Liikenteen aiheuttamien vahinkojen ja haittojen, kuten esimerkiksi aallokon tai saastumisen, korvaamisessa noudatetaan ankaraa vastuuta. Uittoa varten pitää tietyissä tapauksissa olla uittosääntö, jolloin ei enää ole kyseessä yleiskäyttö. Pientä yleiskäyttöä on muun muassa talousveden ottaminen ja uiminen vesistössä silloin, kun se tapahtuu mahdollista omistajaa haittaamatta. Pienen yleiskäytön on täytettävä harmittomuusedellytys ja käyttäjän täytyy jokamiehenoikeuden nojalla päästä veden äärelle. Uimaranta vertautuu tässä pihapiiriin.
Vítek Vaněček

| Vítek Vaněček |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1996 (ikä 29) Havlíčkův Brod, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Vít
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Florida Panthers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  41
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  HC Benátky nad Jizerou (Tšekki2) HC Bílí Tygři Liberec (ČEL) Hershey Bears (AHL) South Carolina Stingrays (ECHL) Washington Capitals (NHL)  New Jersey Devils (NHL) San Jose Sharks (NHL)
NHL-varaus:  39. varaus, 2014 Washington Capitals
Vítek Vaněček (s. 9. tammikuuta 1996 Havlíčkův Brod, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersissa.
Ura > Seuraura

Vaněček on HC Havlíčkův Brodin kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana HC Liberecin A-nuoriin kaudeksi 2013–2014. Vaněček debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligan HC Benátky nad Jizeroussa. Washington Capitals varasi hänet toisella kierroksella 39. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Vaněček oli varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu eurooppalaismaalivahti.
Vaněček teki jo varauskesänsä heinäkuussa 2014 kolmivuotisen tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Syyskuussa seura lainasi hänet kotimaahansa 1. ligan HC Benátky nad Jizerou'uun. Vaněček debytoi kaudella 2014–2015 myös HC Liberecin Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarja- ja neljä karsintasarjaottelua. Extraliga-kautensa päätteeksi, maaliskuussa 2015 Vaněček siirtyi AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen. Hän ei kuitenkaan pelannut joukkueessa loppukaudella otteluakaan.
Syksyn 2015 harjoitusleirin päätteeksi Capitals lähetti Vaněčekin ensin Hershey Bearsin AHL-joukkueeseen, mutta ennen kauden 2015–2016 alkua hänet lähetettiin sieltä kuitenkin edelleen ECHL-joukkue South Carolina Stingraysiin.
Heinäkuussa 2022 Capitals kauppasi Vaněčekin ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2022 varaustilaisuudessa New Jersey Devilsiin vaihdossa toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Siirron jälkeen Vanecek teki Devilsin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 10,2 miljoonan arvoisen sopimuksen.
Maaliskuussa 2024 Devils kauppasi Vanecekin San Jose Sharksiin vaihdossa Kaapo Kähköseen.
Maaliskuussa 2025 Sharks kauppasi Vanecekin Florida Panthersiin vaihdossa Patrick Gilesiin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Suomi 2014 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Pronssia | Piešťany 2013 | jääkiekko |  |
Vaněček pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa ja hänet palkittiin Tšekin top-3-pelaajana. Vaněček pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 voittaen pronssia sekä samana vuonna alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | U18 | 7 | 2 | 2 | 437 | 20 | 0 | 2.74 | 89,7 |
| 2015 | JMM | 3 | 1 | 2 | 181 | 13 | 0 | 4.39 | 82,9 |
| 2016 | JMM | 5 | 2 | 2 | 264 | 12 | 1 | 2.73 | 88,1 |
Lampsakos

| Lampsakos> Λάμψακος.Sijainti |
| --- | --- |
 Lampsakos
Koordinaatit:  40°20′48″N, 26°41′56″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Lapseki, Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  654/653 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Troas, Myysia
Aiheesta muualla
  Lampsakos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lampsakos (m.kreik. Λάμψακος, lat. Lampsacus, Lampsacum) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Çanakkalen maakunnan Lapsekia.
Lampsakos oli joonialainen kreikkalainen siirtokunta. Se oli eri aikoina Lyydian, Persian, Ateenan ja Spartan alaisena. Noin vuonna 190 eaa. kaupungista tuli Rooman liittolainen.
Maantiede

Lampsakos sijaitsi Troaksessa Myysiassa Hellespontoksen etelärannalla vastapäätä Traakian Khersonesoksen Kallipolista ja Aigospotamoita. Kaupungissa kerrotaan olleen hyvä satama.
Lampsakoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä. Sen alueella sijaitsi muun muassa Kolonai, joka oli Lampsakoksen alainen polis ja mahdollisesti sen siirtokunta. Alueen muiksi asutuksiksi mainitaan Abarnis (Abarnos), Iolkos ja Myrmissos. Lännessä Lampsakoksen alue rajautui Perkoten poliksen alueeseen ja koillisessa Paisoksen poliksen alueeseen. Lampsakoksen seudun varhaisempi nimi oli Bebrykia (Βεβρυκία), mikä johdettiin mahdollisesti alueelle asettuneesta traakialaisesta Bebrykes-heimosta. Myöhemmin alue tunnettiin nimellä Abarnis tai Aparnis. Seutu oli antiikissa kuuluisa hyvästä viinistään.
Historia > Arkaainen kausi

Lampsakos oli yksi Hellespontoksen rannikon merkittävimpiä kreikkalaiskaupunkeja. Asutuspaikan varhaisempi nimi oli Pityoessa (Πιτυόεσσα) tai Pityeia (Πιτύεια), joista jälkimmäisen Homeros mainitsee. Paikalle perustettu Lampsakoksen kaupunki oli joonialainen Fokaiasta tulleiden asuttajien perustama siirtokunta. Strabon sanoo ilmeisesti virheellisesti, että siirtokuntalaiset olivat tulleet Miletoksesta. Kaupunki perustettiin arkaaisella kaudella vuonna 654/653 eaa. Sen kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Lampsakēnos (Λαμψακηνός), myöhemmin latinaksi Lampsacenus.
Lampsakosta hallitsi alun perin kuningas, eli se oli valtiomuodoltaan basileia. 500-luvulla eaa. Lampsakos oli Lyydian alaisuudessa. Herodotos kertoo, että Miltiades vanhempi, joka oli asettunut tyranniksi Traakian Khersonesokselle, ryhtyi sotaan lampsakoslaisia vastaan. Lampsakoslaiset kuitenkin yllättivät hänet ja ottivat hänet vangiksi. He kuitenkin pelkäsivät Kroisosta, joka tuki Miltiadesta, ja vapauttivat hänet. Kaupunki löi omaa elektrumista tehtyä rahaa noin vuosina 525–500 eaa.
Lampsakos tuli Persian valtaan sen kukistettua Lyydian vuonna 547 eaa. Tämän jälkeen sitä hallitsivat tyrannit. Vuonna 499 eaa. Lampsakos liittyi Joonian kapinaan persialaisia vastaan. Persialaiset valtasivat kaupungin takaisin Dauriseen johdolla vuonna 498/497 eaa. Noihin aikoihin kaupunkia hallitsi kuitenkin edelleen paikallinen tyranni, Hippokles. Hänen poikansa Aiantides nai Arkhediken, Ateenan tyranni Hippiaan tyttären. Suunnilleen samoihin aikoihin sijoittunee Euagonin yritys vallata kaupungin linnavuori ja nostaa itsensä tyranniksi.
Historia > Klassinen kausi

Vuonna 464 eaa. Persian kuningas antoi Lampsakoksen Ateenasta maanpakoon lähteneelle Themistokleelle, jotta tämä ”saisi sen alueelta viiniä”. Jossakin välissä Lampsakos liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluettoissa useita kertoja vuosina 453/452–425/424 eaa., ja maksoi jäsenyydestä 12 talenttia kultaa vuodessa. Lampsakos löi omaa rahaa jälleen noin vuodesta 450 eaa. lähtien. Vuonna 430/429 eaa. Paisoksen ja mahdollisesti myös Kolonain asukkaat pakkosiirrettiin Lampsakokseen.
Lampsakos kapinoi Ateenaa vastaan sen epäonnistuneen Sisilian sotaretken jälkeen vuonna 411 eaa., ja liittyi Persian ja Spartan puolelle. Koska kaupungilla ei ollut tuohon aikaan kaupunginmuureja, ateenalaiset saivat helposti vallattua sen takaisin Strombikhideen johdolla. Spartalaiset valtasivat sen puolestaan Aigospotamoin taistelun alla vuonna 405 eaa. Lysandroksen kohdolla.
Lampsakos säilyi Spartan valtapiirissä noin vuoteen 395 eaa. saakka. Vuodesta 394 eaa. lähtien kaupunki löi samanlaista rahaa kuin Rhodos, Efesos, Samos ja eräät muut kaupungit, ja vaikuttaa olleen niiden kanssa rahaliitossa. Vuoden 387/386 eaa. Antalkidaan rauhassa Lampsakos tuli jälleen Persian vallan alle. Ateenalaiset valtasivat kaupungin vuosien 357–355 eaa. liittolaissodassa Khareen johdolla. Jossakin vaiheessa 300-lukua eaa., kenties noin vuonna 355 eaa., kaupunkia hallitsi tyrannina Astyanaks, joka syöstiin vallasta ja surmattiin. Hieman myöhemmin Euaion yritti nostaa itsensä tyranniksi. 340-luvulla eaa. kaupunkia hallitsi Memnon Rhodoslainen.
Historia > Hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin

Hellenistisen kauden alussa noin vuodesta 310 eaa. lähtien kaupunki oli sympoliteiassa Ilionin kaupungin kanssa sekä osa niin kutsuttua Ilionin liittoa. Hellenistiseltä kaudelta ovat peräisin myös ensimmäiset varmat viitteet siitä, että kaupunkia hallittiin demokratiana. Siellä tiedetään olleen muun muassa neuvosto (būlē) ja kansankokous (dēmos).
Myöhemmin lampsakoslaiset joutuivat puolustamaan kaupunkiaan seleukidien Antiokhos III:n hyökkäyksiä vastaan. Tämän vuoksi he liittoutuivat Rooman kanssa noin vuonna 190 eaa. Lampsakos kukoisti roomalaisella kaudella ainakin Strabonin aikana. Roomalaisen keisarikauden rahoja kaupunki löi Augustuksen ajasta ajanlaskun alun tienoilta Gallienuksen aikaan vuosiin 253–268 saakka.
Nykyinen Lapseki on säilyttänyt kaupungin antiikin aikaisen nimen muuttuneessa muodossa.
Kulttuuri

Lampsakos tunnettiin antiikissa Priapoksen kultin keskuksena. Tämän uskottiin syntyneen siellä Afroditesta. Koko seudun uskottiin saaneen Abarnis tai Aparnis -nimensä siitä, että Afrodite kielsi (ἀπαρνεῖσθαι, aparneisthai) synnyttäneensä Priapoksen.
Kaupungista oli kotoisin lukuisia oppineita, kirjailijoita ja taiteilijoita. Näihin lukeutuvat muun muassa historioitsija Kharon, reettori ja sofisti Anaksimenes ja kuvanveistäjä Aristokles. Filosofeista kaupungista olivat kotoisin muun muassa Metrodoros vanhempi ja Straton sekä jo mainittu Euaion, joka kuului Platonin oppilaisiin. Kaupungista oli kotoisin myös suuri joukko epikurolaisen koulukunnan filosofeja, kuten Metrodoros nuorempi, Batis, Leonteus, Themista, Idomeneus,  Kolotes ja Polyainos. Lampsakoslainen oli myös varhaiskristillinen viinin suojeluspyhä Tryfon.
Rakennukset ja löydökset

Lampsakoksesta on säilynyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Vielä 1800-luvulla niitä oli jäljellä jonkin verran enemmän. Näihin lukeutui muun muassa muurien sekä joidenkin muiden rakennusten osia. Kaupunkiin liittyen on löydetty lukuisia piirtokirjoituksia, jotka ajoittuvat hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle.
Kirjallisista lähteistä kaupungissa tiedetään olleen akropolis eli linnavuori. Kaupungilla ei ollut muureja ainakaan vuonna 411 eaa., jolloin ateenalaiset valtasivat sen. Ensimmäiset muurit rakennettiin ateenalaisten johdolla vuonna 409 eaa. Priapoksen kultin lisäksi kaupungissa tiedetään olleen ainakin Dionysokselle omistettu kultti ja näin myös pyhäkkö.
Lampsakoksessa oli Lysippoksen veistämä leijonaa esittänyt veistos, jonka Agrippa vei Roomaan koristamaan Campus Martiusta. Thukydides näki kaupungissa Hippiaan tyttären Arkhediken haudan. Kaupungin lyömiä rahoja on säilynyt lukuisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lampsakos Wikimedia Commonsissa
Lampsakoksessa lyöty kultastateeri, n. 394–350 eaa. Kuvituksessa seppelöity Zeuksen pää sekä Pegasoksen etuosa.
Lampsakoksessa Memnon Rhodoslaisen aikana 300-luvun eaa. puolivälissä lyöty raha. Kuvituksessa Helioksen pää ja ruusu.
Sallustius

| Sallustius |
| --- | --- |
 Gaius Sallustius Crispus.
Henkilötiedot
Syntynyt: 86 eaa. Amiternum
Kuollut: 34 eaa.
Ammatti:  historioitsija, poliitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: latina
Aikakausi:  Rooman tasavalta
Tyylilajit:  historia
Pääteokset:  Catilinan salaliitto ja Jugurthan sota
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gaius Sallustius Crispus (86–34 eaa.) oli roomalainen historioitsija ja poliitikko. Hän oli Julius Caesarin kannattaja, ja tunnetaan teoksistaan, jotka käsittelivät Catilinan salaliittoa ja Jugurthan sotaa.
Teokset > Historiateokset

Sallustius kirjoitti kolme historiateosta, jotka olivat:
Catilinan salaliitto (De Catilinae coniuratione) (n. 41 eaa.)
Jugurthan sota (Bellum Jugurthinum) (n. 41–40 eaa.)
Historiat (Historiae eli Historiarum Libri Quinque) (kadonnut)
Näistä kaksi ensin mainittua on säilynyt nykyaikaan. Historioitsijana Sallustiuksen esikuvia oli Thukydides ja tyylissä Cato vanhempi. Sallustius toi roomalaiseen kirjallisuuteen uuden lajityypin, yhteen aiheeseen keskittyvät lyhyet historiateokset, aiempien laajojen annaalien sijaan. Näin hän on roomalaisen historiankirjoituksen uranuurtajia. Teoksissa Sallustius esiintyy moralistina, joka on huolissaan Rooman tasavallan loppuajan poliittisesta rappiotilasta.
Sallustiuksen kieli on yleensä selkeää ja ytimekästä. Toisaalta pyrkimys ilmaisun lyhyyteen tekee hänestä joskus moniselitteisen. Joskus epäselvyyttä tuo myös arkaaisten sanojen käyttö. Historioitsijana Sallustius ei ole erityisen luotettava. Häntä ei tunneta huolellisesta historiallisesta tutkimuksesta, eikä hän ole erityisen tarkka tosiseikkojen kanssa. Lopputulosta on luonnehdittu sanomalla, että hänelle tyyli oli asiaa tärkeämpi. Grammaatikko Ateius Philologuksen arvellaan auttaneen Sallustiusta aineiston keruussa.
Teokset > Muut teokset

Sallustiuksen nimiin on laitettu myös seuraavat kirjoitukset, joiden aitoutta on kuitenkin epäilty:
Invectiva in Ciceronem – Sallustiuksen senaatissa Ciceroa vastaan pitämä puhe.
Epistulae ad Caesarem senem de re publica – kaksi kirjettä Caesarille.