stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Millerin indeksit
Tasot

Tasot merkitään kaarisulkeilla  (hkl). Taso virittyy avaruuteen vektoreiden
kärkien muodostaman kolmen pisteen kautta.
Jos joku indekseistä on nolla, taso ei leikkaa sitä vastaavaa yksikkökopin akselia vaan kohtaa sen "äärettömyydessä" eli muodostuva taso on tämän 0-vektorin suuntainen. Siispä kuutiollisessa hilassa taso  (300) leikkaa vain hilavektorin  {\vec {a}}. Yhteen yksikkökoppiin mahtuu kolme sellaista tasoa korkeuksille  0,  a/3 ja  2a/3 suuntaan  {\vec {a}}.
Oletetaan, että taso leikkaa hilavektorit kohdissa  {\frac {3}{5}}{\vec {a}},  {\frac {1}{2}}{\vec {b}} ja  {\frac {1}{5}}{\vec {c}}. Tällöin Millerin indeksit eivät olisi kokonaislukuja vaan  ({\frac {5}{3}}\ 2\ 5). On kuitenkin sovittu, että indeksit merkitään aina kokonaisluvuilla, joten taso merkitäänkin  (5\ 6\ 15), missä kaikki indeksit on kerrottu luvulla 3. Indekseillä ei myöskään saa olla yhteistä tekijää, mikä sulkee pois sieventämiset esimerkiksi luvulla 6.
Suunta  [hkl] on kohtisuora tasoa  (hkl) vastaan kuutiollisessa hilassa, mutta ei välttämättä muissa hiloissa.
Diffraktio

Diffraktogrammin eli esimerkiksi röntgendiffraktiomittauksella kiteisestä aineesta saadun kuvaajan diffraktiomaksimit indeksoidaan Millerin indekseillä ilman sulkeita  hkl. Maksimi vastaa tällöin heijastusta kidetasosta  (hkl).
Kirjallisuutta

Cullity, B.D. & Stock, S.R.: Elements of X-ray Diffraction.  (3rd Edition)  Prentice Hall, 2001.  ISBN 0-201-61091-4
Tasoja kuutiollisessa hilassa.
Míloksen katakombit

| Míloksen katakombit> Κατακόμβες της Μήλου |
| --- | --- |
 Míloksen katakombeja.
Sijainti
 Míloksen katakombit
Koordinaatit:  36°44′14″N, 24°25′25″E
Valtio:   Kreikka
Paikkakunta:  Trypití, Mílos, Kykladit, Etelä-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  katakombit
Ajanjakso:  noin 100–300 jaa.
Kulttuuri:  varhaiskristillinen aika
Aiheesta muualla
  Míloksen katakombit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Míloksen katakombit (kreik. Κατακόμβες της Μήλου, Katakómves tis Mílou, myös Meloksen katakombit) ovat varhaiskristilliset katakombit Míloksen saarella Kreikassa. Ne sijaitsevat saaren pohjoisosissa antiikin Meloksen kaupungin arkeologisella alueella Trypitín kylän lounaispuolella.
Historia

Katakombit olivat Meloksen eli nykyisen Míloksen varhaiskristittyjen rakentamia. Niiden kaivaminen alkoi ensimmäisen vuosisadan lopulla ja niitä kaivettiin ja käytettiin hautapaikkana kristittyjen vainojen ajan lopulle vuoteen 313 jaa. saakka ja vielä tämän jälkeenkin noin 400-luvulle saakka. Katakombien rakentamisessa nähtiin vaivaa, koska usko ruumiilliseen ylösnousemukseen oli varhaiskristittyjen keskuudessa vahva. Haudat nähtiin ruumiiden väliaikaisena säilytyspaikkana. Katakombit olivat paitsi hautapaikka myös saaren kristittyjen varhaisimpia kokoontumispaikkoja vainojen aikana, ja niissä toimitettiin jumalanpalveluksia. Katakombit osoittavat, että kristinusko levisi saarelle hyvin varhain. Monien kristityiksi kääntyneiden uskotaan olleen alun perin juutalaisia, sillä saarella oli suuri juutalaisyhteisö.
Katakombit löydettiin vuonna 1840. Löytäjät olivat saarelta antiikkiesineitä luvattomasti etsineitä antiikkikauppiaita. Vuodesta 1843 lähtien katakombeja ovat tutkineet arkeologit, aluksi Ludwig Rossin johdolla. Katakombit ovat Kreikan varhaisin tunnettu kristillinen kohde. Ne ovat maailman laajimpia tunnettuja varhaiskristillisiä hautoja, ja mahdollisesti jopa Rooman katakombeja vanhempia. Katakombit ovat Míloksen merkittävimpiä arkeologisia löytöjä ja kuuluvat myös saaren suosituimpiin turistikohteisiin.
Rakennelma

Katakombit koostuvat kolmesta erillisestä katakombikaivannosta (A, B ja C) sekä niille johtavista ja niitä yhdistävistä käytävistä. Ne on kaivettu saaren huokoiseen tuliperäiseen kiviainekseen. Käytävien leveys vaihtelee yhden ja viiden metrin välillä ja korkeus 1,6 ja 2,5 metrin välillä. Käytävien yhteispituus on noin 185 metriä. Vainajat on ollut haudattu erillisiin kaarikattoisiin hautakammioihin (arkosolia) käytävien reunoilla. Niihin on yleensä haudattu useampi kuin yksi henki, arviolta noin 5–7 vainajaa kuhunkin. Yhteensä vainajia arvioidaan olleen tuhansia, eri arvioissa 2 000–8 000. Nykyaikaan hautakammioita on säilynyt 126 kappaletta. Jokaisessa hautakammiossa on ollut öljylamppu. Kammiot on ollut koristeltu sinisellä ja punaisella maalauksella, mutta tästä on vain vähän jäänteitä. Osassa haudoista on ollut piirtokirjoituksia. Monet haudoista oli merkitty kirjaimilla Α (alfa) ja Ω (omega).
Katakombeja on muutettu 1900-luvulla turismin käyttöön avaamalla keskimmäiseen katakombiin B uusi sisäänkäynti sekä yhdistämällä kolme alun perin erillistä katakombikaivantoa toisiinsa. Nykyisin turisteilla on pääsy vain katakombiin B sekä osaan katakombista A. Katakombissa B on katakombien ainoa kaksikerroksinen hautakammio sekä yksi merkittävällä piirtokirjoituksella varustettu hautakammio. Katakombin keskellä on kivi, jonka alle oli haudattu yksi Meloksen ensimmäisiä piispoja ja/tai ensimmäisiä marttyyrinä kuolleita. Varhaiskristityt käyttivät kiveä alttarina.
On mahdollista, että kokonaisuuteen kuuluu vielä toistaiseksi tuntemattomia katakombikaivantoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Míloksen katakombit Wikimedia Commonsissa
The Catacombs of Milos - Katakombien verkkosivut (englanniksi)
Katakombien sisäänkäynti (rinteessä).
Yksi haudoista.
Piirtokirjoitus yhdessä haudoista.
Mindanaonkalastaja

| Mindanaonkalastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Säihkylinnut  Coraciiformes
Heimo::  Kuningaskalastajat  Alcenididae
Suku::  Täplämetsäkalastajat  Actenoides
Laji::  hombroni
Kaksiosainen nimi
 Actenoides hombroni  Bonaparte, 1850 
Katso myös
   Mindanaonkalastaja Wikispeciesissä   Mindanaonkalastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Mindanaonkalastaja (Actenoides hombroni) on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Se elää endeemisenä Filippiineillä.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan mindanaonkalastaja kasvaa noin 27 cm pitkäksi. Mindanaonkalastajakoiraan päälaki on syvän violetinsininen ja koiraalla on samanvärinen nokasta lähtevä juova. Silmäkulmasta lähtevä niskaa kohti levenevä juova on väriltään punaruskea. Koiraan kurkku on valkoinen ja rinta ja vatsa oranssinruskeat. Mindanaonkalastajakoiraan selkä, siivet ja pyrstö ovat sinivihreät pienin ruskehtavin pilkuin ja yläperä on vaaleansininen. Kookas nokka on väritykseltään punainen. Mindanaonkalastajanaaraan päälaki on vaaleanvihreä. Myös vatsa, selkä ja siivet ovat vihreät.
Levinneisyys

Mindanaonkalastajaa tavataan ainoastaan Filippiineihin kuuluvalta Mindanaon saarelta. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät tyypillisesti noin 1 000–2 500 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lajin elintavoista tiedetään vain vähän, mutta laji elää todennäköisesti yksittäin. Mindanaonkalastajan ravintoa ovat suurikokoiset hyönteiset, kuten heinäsirkat ja kaskaat, etanat ja kotilot, sammakot ja pienet liskot.
Mindanaonkalastajakannan kooksi arvioidaan joitakin kymmeniä tuhansia yksilöitä. Linnun kantaa uhkaa soveltuvan elinympäristön voimakas väheneminen laajamittaisten hakkuiden vuoksi.
Ministro Zenteno (1896)

| Ministro Zenteno |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Whitworth, Elswick
Kölinlasku:  1895
Laskettu vesille:  1. tammikuuta 1896
Poistui palveluskäytöstä:  1930
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 572 t (tyhjä) 4 877 t (kuormattu)
Pituus:  127,51 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,59 m
Syväys:  5,74 m
Koneteho:  16 500 ihp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  400
Aseistus
Aseistus:  6 x 6" tykkiä 10 x 20 mm tykkiä
Ministro Zenteno oli Chilen laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Marraskuussa 1894 Brasilian hallitus tilasi Armstrong, Mitchell and Companyltä kolme 3 400 tonnin ja 20 solmun panssarikansiristeilijää, joiden telakkanumerot olivat 629, 630 ja 631. Ensimmäisen tilatun aluksen köli laskettiin 6. toukokuuta 1895 Elswickin telakalla, mutta talousvaikeuksien vuoksi Brasilia ei kyennyt toimittamaan ensimmäistä maksuerää. Työt aluksella keskeytettiin ja se myytiin lopulta syyskuussa 1895 Chilelle, joka nimesi sen ensin Chacabucoksi. Alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1896 nimellä Ministro Zentenona.
Palvelus

Alus lähti 27. maaliskuuta 1897 Devonportista Chileen. Alus kuului helmikuussa 1899 Argentiinan ja Chilen yhteistoimintaa juhlistaneeseen laivueeseen, kun Britannian välittämä sovintoesitys maiden väliseen rajakiistaan oli hyväksytty.
Alus osallistui 1901 Pan-Amerikan kokoukseen Meksikossa.
Vuonna 1907 alus lähti Valparaisosta koulutuspurjehdukselle vieraillen Punta Arenasissa, Bahiassa, La Guairassa, Bermudalla, Hampton Roadsissa, Annapolisissa, Newportissa, Plymouthissa, Brestissä, El Ferrolissa, Lissabonissa, Argelissa, Maltalla, La Speziassa, Genovassa, Barcelonassa, Cartagenassa, Gibraltarilla, Santa Cruz de Tenerifessa, Rio de Janeirossa, Buenos Airesissa, Puerto Madrynissä, Punta Arenasissa, Puerto Monttissa, Talcahuenossa ennen paluutaan Valparaisoon 8. joulukuuta 1907.
Vuodesta 1923 alkaen alus oli tutkimusaluksena ja se romutettiin 1931.
Mir akhur

Suurvisiiri Merzifonlu Kara Mustafa pašša toimi uransa aikana Topkapin palatsin pienen tallin tallimestarina.
Mir akhur oli useissa sultanaateissa, kaanikunnissa ja emiraateissa kuninkaallista hovitallimestaria tarkoittava virkanimi.
Vastaavia virkanimiä löytyi myös eurooppalaisista hoveista, kuten esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Master of the Horse ja Ruotsin överhovstallmästare.
Osmanien valtakunnassa

Virka kaikkine vastuineen jaettiin kahdelle henkilölle; suuren tallin mestarille (büyük mir akhür) ja pienen tallin mestarille (küçük mir akhür). Mir akhürien vastuulla oli palatsin tallien ylläpitäminen ja niiden huollon järjestäminen. Molemmat virkanimet olivat arvoltaan korkealla palatsin hierarkiassa, mutta arvoon liittyvä vastuu oli myös suuri.
Suuri talli koostui yhteensä seitsemästätoista rakennuksesta. Sen talleissa oli noin tuhat hevosta. Molempien tallimestareiden alaisuudessa työskenteli 1500-luvun alkupuolella yhteensä lähes kolmetuhatta henkilöä. Vuosisadan loppuun mennessä työntekijöiden lukumäärä oli kasvanut yli neljääntuhanteen. Suuren tallin mestari vastasi myös hevosten ja kameleiden hoitoon liittyvistä valtakunnallisista kysymyksistä. Hänen lähimmät alaisensa vastasivat lisäksi ratsuväen hevosten sekä armeijan huoltokuormastoihin kuuluneiden hevosten ja kamelien hoidosta sotien ja sotaretkien aikana.
Osa Osmanien valtakunnan suurvisiireiksi nousseista virkamiehistä oli aiemmin palvellut mir akhürina sulttaanin palatsissa.
Liberianenglanti

Liberianenglanti on ryhmä Liberiassa puhuttavia englannin kielen murteita. John Lee Dillardin (1975) mukaan termi käsittää neljä eri murretta:
Liberian yleisenglanti eli Liberian uudisasukkaiden englanti
Mericon kieli eli Americo-Liberia
Kreyolin kieli eli Liberian pidginenglanti tai kansankieli
Krun pidginenglanti
John Victor Singler (1981) taas erottaa viisi eri murretta:
Liberian pidginenglanti
Sisäosan englanti
Kansankielinen englanti
Uudisasukkaiden englanti
Liberian yleisenglanti
Liberialaiset eivät yleensä itse käytä näitä nimityksiä ja sanovat kaikkia lajeja vain "englanniksi". Lisäksi termiä Liberian English eli Liberian englanti käytetään, kun puhutaan kaikista murteista, paitsi Liberian yleisenglannista. Liberialaisilla ei ole myönteinen asenne muita murteita kuin Liberian yleisenglantia kohtaan.
Historia

Vuonna 1822 ensimmäinen joukko tummaihoisia amerikkalaisia maahanmuuttajia asettui nykyisen pääkaupunki Monrovian läpi virtaavan joen suulla sijaitsevaan Providence Island -saareen. Uudisasukkaat pitivät oikeutenaan hallita vapautettujen orjien siirtokunnaksi perustettua Liberiaa osittain heidän englannintaitojensa, kuten William Shakespearen ja Ralph Waldo Emersonin käyttämän englannin, ansiosta. Yhdysvaltalainen maahanmuuttaja ja pastori Alexander Crummell kommentoi alkuperäisiä asukkaita näin:
»Täällä rannikolla … on järjestäytynyt neekerikansa, muodossa ja nimessä tasavaltainen; kristillisen instituution ja sivistyneitä tapoja omistava kansa, jolla on yksi merkittävä omituisuus, nimittäin se, että he ovat ihonvärin, rodun ja alkuperän perusteella samanlaisia kuin heitä ympäröivät massat, ja puhuvat silti hienostunutta ja sivistynyttä englannin kieltä.»
Uudisasukkaat pitivät Liberian englantia näin amerikanenglantia alempana, ja heidän johtoaseman päättymisestä välittämättä idea on kestänyt ja Liberian englanti on saanut kantaa kyseenalaista mainetta sen puhujien keskuudessa jo pitkään. Häpeällisyys säilyy vaikka Liberian englanti toimii viestinnän välineenä kaikille liberialaisille, ja liberialaiset, etenkin yleisenglantia osaavat, pitävät Liberian englannin puhumisen kokeilevia ulkomaalaisia epäilyttävinä ja uskovat heidän yrittävän holhota tai pilkata.
John Lee Dillardin kuvaamat murteet > Liberian yleisenglanti

Liberian yleisenglantia käytetään radiossa, televisiossa ja muissa virallisissa yhteyksissä, ja on Liberian ainoa arvostettu murre. Se poikkeaa hyvin vähän muualla Länsi-Afrikassa puhutuista englannin kielen murteista, mutta sen fonologiaan on selvästi ja huomattavasti vaikuttanut amerikanenglanti ja on oikeasti vain afrikkalaisamerikkalaisen englannin siirretty ja muunnettu versio.
Vokaalijärjestelmä on myös laajempi kuin Länsi-Afrikan muut englannin murteet; vokaali [i] erotetaan vokaalista [ɪ], ja [u] vokaalista [ʊ], ja diftongeja [aɪ], [aʊ], ja [əɪ] myös käytetään. Vokaalit voivat olla nasaalisia, avoimia tavuja suositaan (minkä seurauksena [t], [d] tai frikatiivi usein jätetään lausumatta), interdentaaliset frikatiivit [θ, ð] äännetään [t, d] sanan alussa ja [f, v] sen lopussa, glottaalinen frikatiivi [h] ja tavusarja [hw] säilytetään, affrikaatat ovat muuttuneet frikatiiveiksi (täten [t͡ʃ] > [ʃ]) ja klusiili [t] voidaan ääntää kuin yksitäryinen tremulantti [ɾ] vokaalien välissä aivan kuin pohjois-amerikanenglannissa.
Liberian yleisenglantia puhuvat ne liberialaiset, joiden afroamerikkalaiset esivanhemmat muutti Liberiaan 1900-luvulla.
John Lee Dillardin kuvaamat murteet > Liberian pidginenglanti

Liberian pidginenglantia puhuvat enimmäkseen maan sisäosassa asustelevat liberialaiset heimolaiset, joilla on erilaisia kielellisiä taustoja ja jotka tarvitsevat yhteistä kieltä käydäkseen kauppaa toistensa ja rannikolta olevien afrikkalaisten ja eurooppalaisten kanssa. Se on eräs Länsi-Afrikan pidginenglannin murre ja on sukua muille rannikkomurteille. Liberian pidginenglanti poikkeaa mericon kielestä niin, että siitä puuttuu sukupuolten erottaminen (kaikkia sanotaan i:ksi, vrt. mericon hän-sanat hi/i ja shi, joista edeltävä on miesten pronomini ja jälkimmäinen naisten pronomini), sanaa bi käytetään kopulaverbinä, ja sanaa fɔ käytetään verbien infinitiivimuodoissa (vrt. mericon to).
John Lee Dillardin kuvaamat murteet > Krun pidginenglanti

Krun pidginenglanti on melko samankaltainen kuin Sierra Leonen krion kieli ja sitä käyttävät toisena kielenä krulaiset kalastajat, jotka näyttävät olleen levittäneet pidginin ominaisuuksia pitkin koko länsirannikkoa. Rakenteellisesti krun pidginenglanti on kreolikieli, eikä pidginkieli, ja saattaa olla peräisin Sierra Leonesta.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet

Singlerin käsitys poikkeaa Dillardin siinä, että hän erottaa 5 eri murretta, kun taas Dillard vasta 4. Lisäksi Singlerin mukaan Dillardin kuvaamat Liberian pidginenglanti ja Krun pidginenglanti ovat täysin samaisia.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet > Liberian pidginenglanti

Liberian pidginenglanti eli LPE on vähiten yleisenglannin kaltainen murre ja johtuu aikaisempien vuosisatojen Länsi-Afrikan pidginkieleistä ja jakautuu kahteen alalajiin: krun pidginenglanti ja sotilaan pidginenglanti. Edeltävää käyttävät Kru-kansat ja jälkimmäistä sellaiset miehet, jotka 1900-luvun alussa liittyivät Liberian kansalliskaartin edelläkävijä Frontier Forceen tai lähtivät Firestonen kumiplantaasille työskentelemään, molemmissa tapauksissa ilman paljon aikaisempaa englannin kielen kokemusta.
Ominaisuuksia:
Sukupuolta ei eroteta (kaikkia kutsutaan i-pronominilla)
No-sanaa käytetään kieltääkseen (esim. a no tɔki da wɔ̃ ‘en sanonut tuota’)
Sanaa fɔ käytetään verbien infinitiivimuodoissa (esim. pekẽ, tra fɔ go suku, yaa ‘lapsi, yritä käydä koulua’)
Verbejä ei melkein koskaan taivuteta
LPE:ssä on kolme kopulaa, jotka eivät ole vaihdettavissa eivätkä merkitse samaa. Bi-kopulaa käytetään yhtäläisyyttä osoittavissa lauseissa (he be my father, ‘hän on isäni’), de-kopulaa käytetään sijaintia määrittävissä lauseissa (he de for school, ‘hän on koulussa’), ja adjektiivisissa lauseissa yhtään kopulaa ei käytetä (he old, ‘hän on vanha’).
John Victor Singlerin kuvaamat murteet > Liberian sisäosan englanti

Sisäosan englanti on yhteiskielen kaltaisempi kuin LPE ja sitä puhuvat Monrovian ulkopuolella olevat liberialaiset, joilla ei ole paljon ns. "länsimaista" koulutusta. Se poikkeaa LPE:stä siinä, että sen puhujat käyttävät -ing gerundia də-partikkelin sijasta (esim. the pekin crying ‘(tällä hetkellä) lapsi itkee’, vrt. LPE:n the pekin de cry). Joskus kuitenkin sisäosan englannin puhujat käyttävät myös də-partikkelia.
Imperfekti muodostetaan was-sanalla, joka johtuu englanninkielen olla-verbi be:n imperfektimuodosta eli oli, ja jota käytetään partikkelina verbin edessä, esim. I was not know ‘minä en tiennyt’, my auntie was die last year ‘minun tätini kuoli viime vuonna’. Was-partikkeli esiintyy hyvin usein sisäosan englannissa mutta harvoin muissa murteissa.
Kopulia on kaksi: be-sana ja ø-muoto (ei kopulaa), ja molemmat ovat vaihdettavissa toistensa kesken, esim. (that my choice / that's my choice ‘se on minun päätökseni’. LPE:n de-kopula puuttuu, mutta kolmasta puhekielistä kopulaa sor joskus käytetään yhtäläisyyttä osoittavissa lauseissa, esim. he sor my friend ‘hän on minun ystäväni’.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet > Liberian kansankielinen englanti

Kansankielistä englantia puhuvat sellaiset liberialaiset, joilla on ainakin vähän länsimaista koulutusta ja ne, jotka puhuvat englantia äidinkielenä. Sukupuolta erotetaan tässä murteessa ja was-partikkelia harvoin käytetään muodostamaan imperfektiä.
Kolmea apuverbiä käytetään:
Na ja fini sanat muodostavat perfektin, esim. Miatta na steal my book ‘Miatta on varastanut kirjani’, Foday fini drink/drinking the pepper soup ‘Foday on juonut pippurikeiton (loppuun)’.
Dor sana muodostaa frekventatiivin, esim. I dor eat four time in the day, ‘Minä syön neljä kertaa päivässä’.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet > Liberian uudisasukkaiden englanti

Uudisasukkaiden englantia puhuu uudisasukkaiden etninen ryhmä. Se on melko samanlainen kuin Liberian kansankielinen englanti ja poikkeaa siinä, että sen puhujat käyttävät paitsi na- ja fini-apuverbejä, myös yleisempää done-sanaa.
John Victor Singlerin kuvaamat murteet > Liberian yleisenglanti

Singlerin kuvaus on lähes täysin sama kuin Dillardin. Yleisenglantia käytetään radiossa ja televisiossa ja se eroaa hyvin vähän muista Länsi-Afrikassa puhutuista englannin murteista, mutta sen fonologiaan on melkoisesti vaikuttanut amerikanenglanti.
Mika Kohonen

| Mika Kohonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1977 (ikä 47) Jyväskylän maalaiskunta
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Tölskän Maradona, Mihu
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Seura:   Happee
Pelinumero:  29
Pituus:  189 cm
Paino:  80 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 1995–2000 2000–2004 2004–2005 2005–2015 2015–2016 2016–2018 2018–2021 |  Happee  Balrog  Happee  Storvreta  SPV  FC Helsinborg  Happee | 114 (68+130=198) 120 (116+213=329) 33 (35+68=103) 112 (82+170=252) | 114 (68+130=198) 120 (116+213=329) 33 (35+68=103) 112 (82+170=252) |
Maajoukkue
| 1997–2021 |  Suomi | 148 (75+152=227) | 148 (75+152=227) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten Salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Praha 2008 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Helsinki 2010 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Riika 2016 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Praha 2018 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Norja 2000 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2002 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2006 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Zürich 2012 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2014 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Tšekki 1998 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Sveitsi 2004 | Salibandy |  |
Mika Kohonen (s. 10. toukokuuta 1977) on uransa jo lopettanut suomalainen salibandyn pelaaja ja lajin nelinkertainen maailmanmestari. Hän edusti Jyväskylän Happeeta. Hän pelasi kausilla 2016–2017 ja 2017–2018 ruotsalaisessa FC Helsingborgissa. Aiemmin hän pelasi Jyväskylän Happeessa ja kaudella 2015–2016 Seinäjoen Peliveljissä sekä ruotsalaisseuroissa Balrog IK ja Storvreta IBK. Hänet äänestettiin maailman parhaaksi salibandyn pelaajaksi vuosina 2005, 2009, 2010, 2011 ja 2012. Kohonen valittiin Suomen urheilun kunniagalleriaan, eli Hall of Fameen ensimmäisenä salibandypelaajana tammikuussa 2024.
Kohosella on myös salibandya pelaava veli Mikko Kohonen, sekä Ruotsin maajoukkueessa pelaava poika Gabriel Kohonen.
Ura > Ensimmäiset vuodet ja liigadebyytti

Nuoruudessaan ahkerasti jalkapalloa ja jääkiekkoa harrastanut Kohonen siirtyi salibandyyn A-juniori-ikäisenä. Kaudella 1995–1996 hän pelasi tulokaskautensa Happeen miesten edustusjoukkueessa, josta tuloksena oli muun muassa pistepörssin 18. sija. Seuraavalla kaudella Kohonen teki salibandyliigassa tehot 13+17=30 ja nousi maajoukkueeseen. Maajoukkuedebyyttinsä Kohonen teki vuonna 1997 Lahden World Games -tapahtumassa.
Saavutukset ja palkinnot

Maailman paras pelaaja (5): 2005, 2009, 2010, 2011, 2012
Saavutukset ja palkinnot > Maailmanmestaruuskilpailut

Maailmanmestaruus: 2008, 2010, 2016 ja 2018
Hopea: 2000, 2002, 2006, 2012 ja 2014
Pronssi: 1998 ja 2004
Valinta tähdistökentälliseen: 1998, 2000, 2004, 2006 ja 2010
Saavutukset ja palkinnot > Ruotsin Superliiga

Vuoden pelaaja: 2000-2001
Kauden pistepörssin voitto: 2000-2001
Kauden syöttöpörssin voitto: 2000-2001, 2002-2003
Kauden tulokaspelaaja: 2000-2001
Mestaruus: 2004, 2010, 2011, 2012
Pronssi: 2005, 2007, 2009
Saavutukset ja palkinnot > Salibandyliiga

Kuukauden pelaaja: 2/1999, 11/2004 ja 2/2005
Saavutukset ja palkinnot > Ennätykset

Salibandyliiga:
Yhden kauden syöttöpiste-ennätys: 68 (2004-05 35+68=103)
Yhden kauden syöttöpiste-ennätys (pudotuspelit): 21 (2004-05 11+21=32)
Yhden kauden tehopiste-ennätys (pudotuspelit): 32 (2004-05 11+21=32)
Eniten maalisyöttöjä yhdessä ottelussa: 6 (23.1.1998 ja 12.12.2004, jakaa ennätyksen viiden muun pelaajan kanssa)
Ruotsin Superliiga:
Eniten pisteitä ottelussa: 11 (2+9)
Eniten pisteitä kaudessa: 107 (39+68)
Kaikkien aikojen tehokkain pelaaja: 236+459=695 (tilanne 6.1.2010, jolloin saavutti ennätyksen)
Eniten maaliin johtaneita syöttöjä yksittäisessä ottelussa: 9
Happee:
Eniten syöttöpisteitä: 198
Eniten tehopisteitä: 301
Eniten syöttöpisteitä yksittäisellä kaudella: 68
Yksittäisen kauden tehopiste-ennätys: 103
Eniten syöttöpisteitä yksittäisessä ottelussa: 6
Maajoukkue:
Eniten maaotteluita: 173
Eniten syöttöpisteitä: 163
Eniten tehopisteitä: 245
Pisin maajoukkueura: 31.1.1997 - 11.12.2016 (19 v, 10 kk, 12 vrk)
Maajoukkue-edustus vanhimpana: 39 v, 7 kk, 1 vrk
MM-kilpailuennätyksiä (7):
Eniten MM-kisaedustuksia: 10 (1998–2016)
Eniten otteluita: 54
Eniten syöttöpisteitä: 48
Eniten tehopisteitä: 76
Eniten mitaleita: 10 (3-5-2)
Eniten syöttöpisteitä yksittäisessä turnauksessa: 13 (2004)
Eniten tehopisteitä yksittäisessä turnauksessa: 16 (2010; jakaa ennätyksen Tero Tiitun ja Peter Kotilaisen kanssa)