stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Happy
Musiikki > Kappaleet

”Happy”, Alexian kappale
”Happy”, Ashantin kappale
”Happy”, Ayiesha Woodsin kappale
”Happy”, Fool’s Gardenin kappale
”Happy”, Leona Lewisin kappale
”Happy”, Lighthouse Familyn kappale
”Happy”, Liz McClarnonin kappale
”Happy”, Michael Jacksonin kappale
”Happy?”, Mudvaynen kappale
”Happy”, Pharrell Williamsin kappale
”Happy”, The Rolling Stonesin kappale
”Happy”, Surfacen kappale
”Happy”, Travisin kappale
Musiikki > Henkilöt

Happy, Vincent Cervoni Schopenhauer, (s. 1991), ranskalainen Counter-Strike: Global Offensive -ammattilainen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Happy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Iso-Ruokonen

Iso-Ruokonen voi tarkoittaa seuraavia:
Iso-Ruokonen, lampi Kouvolassa
Iso-Ruokonen, järvi Puolangassa
Iso-Ruokonen, järvi Soinissa
Iso-Ruokonen, järvi Sotkamossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Helen O’Connell (urologi)

Helen O'Connell vuonna 2020.
Helen O'Connell (s. 3. huhtikuuta 1962) on australialainen urologian professori Melbournen yliopiston kirurgisella osastolla ja Western Health in the Australian state of Victoria urologisen osaston johtaja. Hän on ensimmäinen nainen Australiassa, joka suoritti urologian koulutuksen ja on johtava tutkija naisten lantionseudun anatomiaan. O'Connell on International Continence Societyn (ICS) puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Professor O'Connell: Talk: Get Cliterate TEDx Talks 2020
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Helen_O'Connell_(urologist)
Käännös suomeksi
HMS Tynedale

| HMS Tynedale |
| --- | --- |
 HMS Tynedale

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Linthouse
Kölinlasku:  27. heinäkuuta 1939
Laskettu vesille:  5. kesäkuuta 1940
Palveluskäyttöön:  5. marraskuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 12. joulukuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 360 t (max)
Pituus:  85 m
Leveys:  8,8 m
Syväys:  3,27 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  27,5 solmua (50,9 km/h)
Miehistöä:  146
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 x QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 x Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina P Mk III -asennuksina 6 x syvyyspomminheitintä, yksi kisko, joihin 40 syvyyspommia
HMS Tynedale (viirinumero L96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin I saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 11. huhtikuuta 1939 vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa työnumerolla J1471 Alexander Stephen and Sonsilta Linthousesta, missä  köli laskettiin vielä samana vuonna 27. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1940 nimettynä Northumbriassa järjestetyn ketunmetsästyksen mukaan ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 2. joulukuuta.
Palvelus

Alukseen osui 12. joulukuuta 1943 Bougienlahdella Saksan laivaston sukellusveneen U-593:n laukaisema akustisesti maaliinhakeutuva GNAT-torpedo. Alus katkesi osumasta kahtia, mutta peräosa pysyi pinnalla pidempään,  mikä mahdollisti siellä olleiden miesten pelastautumisen INS Hyberabadiin ja HMT Hengistiin. Aluksella menehtyi 73 miehistönjäsentä.
Haapalampi (Petäjävesi, kirkonkylä)

| Haapalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°16′20″N, 25°06′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pengerjoen valuma-alue (14.54)
Laskujoki:  oja Kaijanlampeen 
Järvinumero:  14.541.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,7 m  
Pituus:  760 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  2,001 km  
Pinta-ala:  12,065 ha  
Saaria:  1 
 fiHaapalampi 
Haapalampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 760 metriä pitkä, 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,1 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Pengerjoen valuma-alueella (14.54), jonka Pengerjoen alaosan alueeseen (14.541) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,7 metriä mpy.
Heavy Rules Mixtape

| Heavy Rules Mixtape Alma |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2017–2018
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tyylilaji: dance pop
 Kesto: 19.45
 Levy-yhtiö: PME Records & Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 9.
Alman muut julkaisut
| Dye My Hair 2016 | Heavy Rules Mixtape 2018 | Have U Seen Her? 2020 |
Heavy Rules Mixtape on suomalaisen pop-laulajan Alman toinen EP-levy. Sen julkaisi PME Records ja Warner Music Finland 2. maaliskuuta 2018. EP:n kappaleet on kirjoitettu ja äänitetty vuoden 2017 ja alkuvuoden 2018 aikana.
EP:n kappaleilla vierailevat ruotsalainen Tove Styrke, tanskalainen MØ sekä yhdysvaltalainen Kiiara.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Legend | Alma Miettinen, Hank Solo, Andrei Kipahti | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dance for Me (feat. MØ) | Miettinen, Charlotte Aitchison, Noonie Bao, Karen Marie Örsted | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Good Vibes (feat. Tovy Styrke) | Miettinen, Sara Hjellström, Johan Fransson | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fake Gucci | Miettinen, Hank Solo | 3.07 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | BACK2U | Miettinen, Hank Solo | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Chit Chat (feat. Kiiara) | Miettinen, Priscilla Renea | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Aiheesta muualla

Spotify: Heavy Rules Mixtape
iTunes: Heavy Rules Mixtape
Heikki Lehmusto

Heikki Jaakko Lehmusto (s. 17. helmikuuta 1947 Oulu) on suomalainen entinen yritysjohtaja, media-alan vaikuttaja, hallitusammattilainen ja pakinoitsija.
Lehmusto pääsi ylioppilaasi Munkkiniemen yhteiskoulusta. Oikeustieteen kandidaatiksi opiskellut Lehmusto toimi opiskeluaikoina Sanoma-osakeyhtiössä toimittajana ja valmistuttuaan Yhtyneitten Kuvalehtien lakimiehenä.
Yritysjohtajana

Vuosina 1977–1980 Lehmusto työskenteli Kirjapaino Kannan ja vuosina 1980–1986 silloisen Insinöörilehdet Oy:n  toimitusjohtajana.
Heikki Lehmusto toimi Kolmostelevision toimitusjohtajana yhtiön alusta 1986 vuoden 1993 alkuun asti, jolloin Oy Kolmostelevisio Ab ja MTV Oy yhdistettiin televisiokanava MTV3:ksi. Kolmostelevision jälkeen hän siirtyi pörssiyhtiö Fazer Musiikki Oy:n toimitusjohtajaksi. Kun Fazer oli myyty Time Warnerille, Lehmustosta tuli 1994 Yleisradion televisiotoiminnan johtaja ja yhtiön hallituksen jäsen, jossa tehtävässä oli vuoteen 2001 saakka.
Yleisradiosta Lehmusto siirtyi 2001 Silja Oyj:n varatoimitusjohtajaksi, josta hänen oli määrä siirtyä seuraavan vuoden lopussa eläkkeelle jäävän toimitusjohtajan tilalle. Syksyllä 2002 yhtiön omistajat päättivät kuitenkin valita hänen tilalleen Antti Pankakosken.
Johtajauransa ohella Lehmusto toimi hallituksen jäsenenä muun muassa Oy Dipoli Ab:ssä, Gummerus-kustantamossa, A-lehdissä ja Veikkauksessa. Lehmusto on myös osakkaana hallitusammattilaisten yhteisössä Boardman Oy:ssä, jossa hän on luonut kolmannen sektorin hallitusammattilaisten suurtapahtuman Pro Bono -seminaarin.
Lehmusto on ollut Tennisliiton puheenjohtaja vuosina 1992–1995. Hän on toiminut Savonlinnan oopperajuhlien hallituksen puheenjohtajana 1994–2003. Vuonna 2022 hän on Finnpanel Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja Sovelto Oyj:n hallituksen jäsen.
Heikki Lehmusto harrastaa kirjoittamista. Yhdessä Kalle Isokallion kanssa hän on koonnut vuosittaista Suomen parhaat vitsit -kirjaa nimimerkeillä Henrik Muste ja Kari Kallis. He ovat tiettävästi myös Tekniikka & Talous -lehdessä julkaistavien "Perusinsinööri Veijo Miettisen" pakinoiden takana. Entisenä ketjupolttajana Lehmusto kirjoitti opaskirjan tupakoinnin lopettamisesta muille kaltaisilleen.
Heavy traffic – kuumat paikat

| Heavy traffic – kuumat paikat> Heavy Traffic |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ralph Bakshi
Käsikirjoittaja:  Ralph Bakshi
Tuottaja:  Steve Krantz
Säveltäjä:  Ed Bogas
Kuvaaja:  Gregg Heschong
Leikkaaja:  Donald W. Ernst
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Steve Krantz Productions  Film Creations  Oaktree Productions 
Levittäjä:  American International Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1973, Suomessa 1974
Kesto:  77 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heavy Traffic – kuumat paikat on  Ralph Bakshin käsikirjoittama ja ohjaama aikuisille tarkoitettu pitkä animaatioelokuva vuodelta 1973. Robert Crumbin sarjakuvahahmoon perustuvalla elokuvalla Fritz – kova kolli (1972) tunnetuksi tullut Bakshi ja tuottaja Steve Krantz tekivät sen jälkeen tämän elokuvan, jossa käytetään piirrettyjä ihmishahmoja. Niiden takana Bakshi käyttää elokuva- ja valokuvataustoja, ja aivan lopussa elokuva muuttuu animaatiosta näyttelijöiden esittämäksi näytelmäelokuvaksi.
Juoni

Sarjakuvantekoa opetteleva nuorukainen Michael Corleano lähtee kotoaan saamaan vaikutteita oikeasta elämästä. Hän kohtaa New Yorkin tyypillisä hahmoja: juutalaisen äidin, italialaisen isän, transvestiitin ja prostituoituja. Päähahmon nimen lisäksi tarinassa on muitakin Kummisetä-elokuvien vaikutteita.
Tuotanto

Elokuvan piti alun perin pohjautua Hubert Selbyn romaaniin Pääteasema Brooklyn, mutta elokuvaoikeuksia koskeva sopimus purkautui.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jussi Karjalainen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1993 sen juonen olevan episodeista koostuva ”pötkö”. Elokuvan tunnelmaa hän piti hyvänä, mutta kokonaisuus ei kuitenkaan ole oikein osiensa summa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Iso-Ruona

| Iso-Ruona |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Suomusjärvi, Salo
Koordinaatit:  60°21′17″N, 23°37′50″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84  m 
Pinta-ala:  0,18 km²
 fiIso-Ruona 
Iso-Ruona on keskikokoinen järvi Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa, joka kuuluu Kiskonjoki–Perniönjoki-päävesistöön. Se kuuluu Varsinais-Suomen ELYn ympäristövastuualueeseen.
Haapalampi (Rautalampi, Konnekoski, etelä)

| Haapalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°36′19″N, 26°42′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.712.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,7 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  50 m  
Rantaviiva:  0,361 km  
Pinta-ala:  0,565 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaapalampi 
Haapalampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Konnekosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 50 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Hankaveden alueeseen (14.712) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Iisakki Hannuksela

Iisakki Hannuksela (1827 – 11. kesäkuuta 1889 Ilmajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Hannuksela oli Ilmajoen ensimmäisen lainakirjaston hoitaja. Hän oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867,  1877–1878 ja 1882. Valtiopäivillä Hannuksela oli useiden eri lähetystöjen jäsen ja kannatti puheenvuoroissaan ja esityksissään muun muassa miesten ja naisten tasa-arvoa ja kansakoulupakkoa.
Hänen poikansa Iisakki Iisakinpoika oli kunnallismies Seinäjoella.
Highway Star

| ”Highway Star” Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Japanin painoksen kansikuva
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Machine Head
 Julkaistu: maaliskuu 1972
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 06.08
 Levy-yhtiö:  EMI/Purple Records    Warner Bros.
Machine Headin muut kappaleet
|   | ”Highway Star” 1 | ”Maybe I’m a Leo” 2 |
Highway Star  on brittiläisen Deep Purple -yhtyeen kappale sen vuonna 1972 julkaistulta kuudennelta studioalbumilta Machine Head. Tyylilajiltaan se edustaa hard rockia ja heavy metalia.
Kappaleen kuvaus

Kappale alkaa basson 4/4 tahdilla jota tukee vaimennettu virvelirumpu sekä kitara. Basso vaihtaa sävelkorkeutta jakaen perusrytmin neljäsosa- ja kahdeksasosa nuoteiksi. Bassoriffin kautta siirrytään kappaleen uruilla väritettyyn johdanto-osaan joka päättyy lauluefekteihin. Ensimmäinen varsinainen säkeistö seuraa. Kappale etenee A osa A osa B osa kertosäe rakenteella. Tämä toistetaan kahdesti jonka jälkeen seuraa urkusoolo johdanto-osineen. Soolon jälkeen on lyhyt instrumentaali C-osa jonka jälkeen AAB kertosäe jonka jälkeen seuraa kitarasoolo. AAB kertosäe toistetaan soolon jälkeen ja kappale päätetään.
Kosketinsoittimet ovat koko ajan tärkeä osa rytmiä tehden siitä tuhdimman. Jon Lordin Hammond - uruissaan käyttämä
kitaralle tarkoitettu putkivahvistin tuo kappaleen klassisvaikutteiseen urkusooloon yhtyeelle tunnusomaisen lisävärin.
Ritchie Blackmoren kitarasoolo seuraa rakenteeltaan urkusooloa etenkin huippukohtansa klassisvaikutteisissa osassa. Soolo oli ensimmäisiä metalli- ja klassiset vaikutteet selkeästi yhdistäviä kitarasooloja.
Aiheesta muualla

Deep Purple - Highway Star YouTubessa
Iisakki Arvo

Iisakki Arvo (4. kesäkuuta 1856 Uusikirkko T.l. – 4. syyskuuta 1915 Eura) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Arvon vanhemmat olivat Kustaa Matinpoika Junnila ja Fredrika Karoliina Johanintytär Junnila ja puoliso  Maria Fredrika Johanintytär. Arvo edusti Euran tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1897. Hän oli valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja osallistui esityksiin rautatien rakentamisesta Seinäjoelta Peipohjaan ja tuberkuloosin leviämisen estämiseen. Kotipaikkakunnallaan Arvo osallistui kunnalliselämään, toimien muun muassa kuntakokousten puheenjohtajana. Hän oli myös paikallisen maamiesseuran perustajia, säästöpankin hallituksen jäsen ja nuorisoseuran puheenjohtaja. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Euran edustajana.
Hausdorffin mitta

Hausdorffin mitta on separoituvassa metrisessä avaruudessa määritelty mitta. Sen avulla voidaan määritellä mielivaltaisen metrisen avaruuden osajoukon ulottuvuus, eli ns. joukon Hausdorffin dimensio. Hausdorffin mitta on kehitetty Carathéodoryn konstruktion avulla.
Määritelmä

Olkoon  (X,d) separoituva metrinen avaruus ja  0\leq s<\infty . Määritellään jokaisella  \delta >0 funktio  {\mathcal {H}}_{\delta }^{s}:{\mathcal {P}}(X)\rightarrow [0,\infty ],
Luku  d(E_{i})=\sup\{d(x,y):x,y\in E_{i}\} on joukon halkaisija. Voidaan osoittaa, että kaikilla  \delta >0 funktio  {\mathcal {H}}_{\delta }^{s} on ulkomitta X:ssä. Huomataan, että jos  0<\delta _{1}\leq \delta _{2}, niin  {\mathcal {H}}_{\delta _{2}}^{s}(A)\leq {\mathcal {H}}_{\delta _{1}}^{s}(A) kaikilla  A\subset X. Näin ollen rajafunktio  {\mathcal {H}}^{s}:{\mathcal {P}}(X)\rightarrow [0,\infty ],
on olemassa. Tätä funktiota kutsutaan (s-ulotteiseksi) Hausdorffin ulkomitaksi. Se on myös ulkomitta, mikä voidaan osoittaa käyttämällä sitä tietoa, että  {\mathcal {H}}_{\delta }^{s} on ulkomitta kaikilla  \delta >0. Hausdorffin ulkomitan rajoittumaa  {\mathcal {H}}^{s}-mitallisiin joukkoihin kutsutaan Hausdorffin mitaksi, joka on Carathéodoryn lauseen nojalla mitta.
Ominaisuuksia

Helposti nähdään, että  {\mathcal {H}}^{0} on lukumäärämitta.
Jos  A\subset \mathbb {R} ^{n} ja  \lambda >0, niin  {\mathcal {H}}^{s}(\lambda A)=\lambda ^{s}{\mathcal {H}}^{s}(A), missä joukko  \lambda A=\{\lambda x:x\in A\}.
Jos  A\subset \mathbb {R} ^{n} ja  L:\mathbb {R} ^{n}\rightarrow \mathbb {R} ^{n} on affiini isometria, niin  {\mathcal {H}}^{s}(L(A))={\mathcal {H}}^{s}(A).
Voidaan osoittaa, että suoristuvan kaaren  \Gamma \subset \mathbb {R} ^{2} 1-ulotteinen Hausdorffin ulkomitta on sama kuin sen pituus. Tämä esimerkiksi erottuu Hausdorffin ulkomitan eduksi Lebesguen ulkomittaan nähden, sillä suoristuvan kaaren 1-ulotteinen Lebesguen ulkomitta on usein ääretön ja 2-ulotteinen Lebesguen ulkomitta 0.
Voidaan osoittaa, että  {\mathcal {H}}^{s} on rajoitettuna  {\mathcal {H}}^{s}-mitallisiin joukkoihin säännöllinen Borelin mitta.
Koska Euklidinen avaruus  \mathbb {R} ^{n} on separoituva ( \mathbb {Q} ^{n} on numeroituva ja sen sulkeuma on  \mathbb {R} ^{n}), niin voimme määritellä myös siellä s-ulotteisen Hausdorffin ulkomitan. Kuitenkin jos valitsemme ulottovuudeksi s = n, niin n-ulotteinen Hausdorffin ulkomitta  {\mathcal {H}}^{n} ei ole sama funktio kuin n-ulotteinen Lebesguen ulkomitta  {\mathcal {L}}^{n}. Kuitenkin voimme osoittaa, että on olemassa vain dimensiosta n riippuva positiivinen vakio  c(n)\in \mathbb {R} , jolla  {\mathcal {H}}^{n}=c(n){\mathcal {L}}^{n}. Joskus itse asiassa Hausdorffin ulkomitta määritellään normeeramalla heti se tällä vakiolla. Voidaan osoittaa, että dimensiolla n kyseinen vakio
missä  \Gamma  on ns. (reaalinen) Gamma-funktio:  \Gamma (t)=\int _{0}^{\infty }e^{-x}x^{t-1}\,{\mbox{d}}x,  0<t<\infty . Tästä laskemalla saadaan esimerkiksi, että  \mathbb {R} :ssä vakio c(1) = 1, joten  {\mathcal {H}}^{1}={\mathcal {L}}^{1}.
Ominaisuuksia > Hausdorffin dimensio

Lebesguen mitta avaruudessa  \mathbb {R} ^{n} on kehitetty mittamaan kappaleita, joilla on intuitiivisesti nähtynä "n-ulotteista" massaa. Lebesguen mitta näkee joukkojen kokoa dimensioonsa suhteutettuna ja ilmoittaa sen arvossaan. Esimerkiksi n-ulotteinen Lebesguen mitta antaa n-ulotteiselle kuulalle positiivisen ja äärellisen mitan. Tämä on odotettavissa intuitiivisestikin. Toisaalta jos valitsemme esimerkiksi m-ulotteisen levyn, missä m < n, niin n-ulotteinen Lebesguen mitta antaa heti tälle joukolle mitakseen nollan. Voisi siis ajatella, että tutkittu pinta ei sisällä n-ulotteista massaa lainkaan. Kuitenkin jos mittaamme tätä pintaa m-ulotteisella Lebesguen mitalla, voimme saada positiivista ja äärellistä mittaa jos annettu levy on suorassa. Vastaavasti kääntäen voimme yrittää taas mitata m-ulotteisella Lebesguen mitalla n-ulotteista kuulaa, missä edelleen m < n, ja nyt saamme kuulan mitaksi äärettömän. Nyt voisi siis ajatella, että n-ulotteinen kuulan sisältää äärettömän paljon m-ulotteista massaa. Intuitiivisesti tätä voisi ajatella sillä, että m-ulotteisia "levyjä" pitäisi pinota jopa ylinumeroituvan monta kappaletta, jotta ne täyttäisivät koko n-ulotteisen kuulan. Tällöin siis myös m-ulotteista mittaa kertyisi levyjen myötä äärettömän paljon.
Hausdorffin mitalla esiintyy tällainen vastaava piirre. Voimme aina löytää jonkin optimin "dimension", jolla annettua joukkoa kannattaa mitata mahdollisen äärellisen ja positiivisen mitan toivossa. Jokaiselle joukolle tämä dimensio on yksikäsitteinen ja se intuitiivisesti kuvaa joukon geometrista kokoa. Erona nyt vain Lebesguen mitan tapaukseen on se, että tämä dimensio voi olla muukin kuin kokonaisluku.
Täsmällisemmin tämän dimension määrittely alkaa seuraavasta ominaisuudesta:
Voidaan osoittaa, että jokaisella  A\subset X on olemassa yksikäsitteinen luku  d\,, jolla
Tätä yksikäsitteistä lukua d kutsutaan joukon A Hausdorffin dimensioksi. Formaalimmin määriteltynä joukon A Hausdorffin dimensio on luku
Tämän luvun olisi voinut myös määritellä lukuina  \inf\{s:{\mathcal {H}}^{s}(A)<\infty \},  \sup\{s:{\mathcal {H}}^{s}(A)>0\} ja  \sup\{s:{\mathcal {H}}^{s}(A)=\infty \}.
Erityisesti siis tiedämme, että jos  0<{\mathcal {H}}^{s}(A)<\infty , niin  s=\dim _{\mathcal {H}}A.
Tästä seuraa, että tyypillisten n-ulotteista Lebesguen mitan massaa sisältävien joukkojen Hausdorffin dimensio on yhtä kuin n, sillä aikaisemmin totesimme, että on olemassa positiivinen vakio  c(n)\in \mathbb {R} , jolla  {\mathcal {H}}^{n}=c(n){\mathcal {L}}^{n}.
Joukon Hausdorffin dimensio voi olla myös muukin kuin luonnollinen luku. Esimerkiksi on olemassa joukkoja, kuten esimerkiksi fraktaalit, joilla usein Hausdorffin dimensio on yli niiden topologisen dimension. Esimerkiksi Cantorin joukon topologinen dimensio on 0, mutta voidaan osoittaa, että sen Hausdorffin dimensio on luku  {\frac {\ln 2}{\ln 3}}\approx 0{,}63>0.
Hammersmith

| Hammersmith |
| --- | --- |
 Lyric-teatteri on Hammersmithin viihdekeskuksia.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Lontoon kaupunkipiiri:  Hammersmith and Fulham
Koordinaatit:  51°29′35″N, 0°13′23″W
Lähialueet:  Shepherd’s Bush, Kensington, Fulham, Chiswick
 fiHammersmith 
Hammersmith on Lontoon Hammersmith and Fulhamin kaupunginosan keskus kahdeksan kilometriä Charing Crossilta länteen Thamesin pohjoisrannalla. Se on Länsi-Lontoon liikennesolmu ja liike- ja työpaikkakeskittymä.
Vanhasta Hammersmithin kylästä ei ole jäljellä juuri muuta kuin kuja, jolla on maineikas Dove Pub.
Hammersmith rajoittuu pohjoisessa Shepherds Bushiin, idässä West Kensingtoniin, etelässä Fulhamiin ja lännessä Chiswickiin. Lounaassa Hammersmith Bridge yhdistää sen Barnesiin. Sinne on viime vuosikymmeninä ja etenkin EU:n aikana keskittynyt Britannian puolalaista asutusta.
Hammersmith on mainittu vuonna 879 tanskalaisten valloittajien talvileirinä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hammersmith and Fulhamin kaupunginosa
Hammersmithin asukassivusto
Hammersmith (Arkistoitu – Internet Archive) vuoden 1911 Encyclopædia Britannicassa
Hammersmith vuonna 1868 (Arkistoitu – Internet Archive)
Geraldine Edith Mitton ja John Cunningham Geikie, Hammersmith, Fulham and Putney 1903, Project Gutenberg
NHS Hammersmith and Fulham (Arkistoitu – Internet Archive)
Helmipihlaja-angervo

| Helmipihlaja-angervo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Pihlaja-angervot Sorbaria
Laji::  grandiflora
Kaksiosainen nimi
 Sorbaria grandiflora  (Sweet) Maxim. 
Katso myös
   Helmipihlaja-angervo Wikispeciesissä   Helmipihlaja-angervo Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helmipihlaja-angervo (Sorbaria grandiflora) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, pihlaja-angervojen (Sorbaria) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on aiemmin luokiteltu pensasangervoihin (Spiraea), joilla on samannäköiset kukat, vaikka sen lehdet erinäköisiä kuin pensasangervoilla.
Helmipihlaja-angervo on monivuotinen puolipensas, joka kasvaa tavallisesti noin 60–90 cm korkeaksi. Laji kuitenkin leviää kasvustoiksi maavarsiensa sekä itsesiementämisen kautta ja leviäminen voi toisinaan olla voimakastakin. Varret ovat väriltään punertavanharmaita ja kukkivien varsien kuori hilseilee. Lehdet ovat noin 20 cm pitkiä ja muodoltaan parilehdykkäisiä muistuttaen hieman pihlajien (Sorbus) lehtiä. Kussakin lehdessä on 7–21 lehdykkää, jotka ovat sahalaitaisia, noin 7,5 cm pitkiä ja 2,5 cm leveitä. Kukat kehittyvät kuluneena vuonna kasvaneiden varsien kärkiin muutamakukkaisiin huiskilokukintoihin, jotka ovat enintään noin 13 cm leveitä. Yksittäiset kukat ovat viisiterälehtisiä, valkoisia ja halkaisijaltaan vajaat 1,5 cm. Helmipihlaja-angervo kukkii heinäkuussa ja kukat muuttuvat kukinnan jälkeen ruskeiksi. Kukista kehittyvät hedelmät ovat rakenteeltaan tuppiloita.
Helmipihlaja-angervo kasvaa luontaisena itäisessä Siperiassa, mutta sitä kasvatetaan näyttävien kukkiensa myötä koristekasvina muuallakin. Helmipihlaja-angervo kasvaa parhaiten kosteassa, runsasravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji kasvaa parhaiten viileän kesän ilmastossa, eikä erityisemmin pidä kuumasta ja kosteasta ilmastosta. Yleensä kasvia ei tarvitse juurikaan leikata, mutta mikäli se on tarpeen, voi sen tehdä myöhään syksyllä tai aikaisin keväällä.