stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saltšak Toka

| Saltšak Kolbakhorekovitš Toka (ven>  Салчак Калбакхорекович Тока).Tannu Tuvan kansantasavallan pääministeri |
| --- | --- |
 1932–1944  
Edeltäjä:  Donduk Kuular
Seuraaja:  ei (maa liittyi Neuvostoliittoon)
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1901 Mergen Lamaiin Hiid, Mongolia
Kuollut: 11. toukokuuta 1973 (71 vuotta) Kyzyl, Tuvan Autonominen Sosialistinen Neuvostotasavalta
Tiedot
Puolue:  Neuvostoliiton kommunistinen puolue
 Nimikirjoitus
Saltšak Kolbakhorekovitš Toka (ven. Салчак Калбакхорекович Тока, myös englanninkielisessä asussa Salchak Toka; 15. joulukuuta 1901 – 11. toukokuuta 1973) oli tuvalainen poliitikko. Hän toimi kymmeniä vuosia maansa kommunistisena johtajana, ensin Tannu Tuvan kansantasavallan pääministerinä, myöhemmin Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan johtajana.
Saltšak Toka oli Kommunistisen Kaukoidän Yliopiston jäsen Moskovassa ja Kyzylissä. Vuonna 1929 neuvostoliittolaiset ottivat Tuvan johtajan Donduk Kuularin pois vallankahvasta ja asettivat hänet kotiarestiin. Samaan aikaan viisi tuvalaista opiskelijaa lähtivät takaisin Tuvaan opiskelemaan lisää. Toisin kuin Donduk, joka oli vastustanut liian voimakkaita otteita politiikassa, kuten pakkokollektivisointia, nämä opiskelijat olivat varmistetusti lojaaleja Stalinille. 6. maaliskuuta 1932 Saltšak Tokasta tuli Tuvan kansanvallankumouksellisen puolueen pääsihteeri.
Omalla valtakaudellaan Donduk Kuular vakiinnutti läheiset suhteet Staliniin. Kuularin vuonna 1932 tapahtuneen lopullisen syrjäyttämisen jälkeen Saltšak Tokasta tuli Tannu Tuvan täydellinen diktaattori. Hän otti käyttöön neuvostotyylisen kommunistisen ideologian, ja perinteinen tuvalainen paimentolaiselämäntyyli ja maanviljely loppuivat maatalouden kollektivisointiin ja perinteiset uskonnot (kuten buddhalaisuus ja šamanismi) kiellettiin. Uskonnollinen toiminta tukahdutettiin väkivalloin. Saltšak Tokan ympärille rakennettiin henkilökultti ja hänet palkittiin lukuisilla neuvostoliittolaisilla palkinnoilla hänen kirjallisten töidensä ansiosta.
Vuonna 1940 Toka meni naimisiin Hertek Antšimaan kanssa. Samana vuonna Antšimaa-Tokasta tuli maailman ensimmäinen ei-perinnöllinen naispuolinen valtionpäämies.
Vuonna 1944 Saltšak Toka ehdotti, että Tannu Tuva liittyisi Neuvostoliittoon. Tämä tapahtui 30. lokakuuta. Tuvasta tehtiin autonominen alue osana Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (Venäjän SFNT). 10. lokakuuta 1961 Tuvasta tuli oma autonominen sosialistinen neuvostotasavaltansa. Saltšak Toka toimi Tuvan johtajana kuolemaansa saakka.
Aiheesta muualla

Saltšak Tokan patsas Tuvassa
The World at War - TANNU TUVA 1911 - 1944 (englanniksi)
S/S Constantin

| SS Constantin |
| --- | --- |
Tyyppi:  rautarunkoinen siipirataslaiva
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Helsinki
Omistaja:  Sydfinska Ångfartygs Aktiebolaget
Rakennustelakka:  Palmers Shipbuilding and Iron Company, Jarrow, Newcastle
Luovutettu:  1866
Status:  myyty 1890 ja 1919
Tekniset tiedot
Pituus:  69 m
Leveys:  9 m
Bruttovetoisuus:  329 brt
Koneteho:  120 kW
Nopeus:  10 kn
Hyttipaikkoja:  110
S/S Constantin oli vuonna 1866 Palmers Ship Building and Iron Companyn telakalla  Newcastlessa valmistunut Sydfinska Ångfartygs Aktiabolagetin matkustajahöyrylaiva.
Aluksen pituus oli 200 jalkaa ja siinä oli 120 hevosvoiman höyrykone. Constantin oli aikansa ylellisimpiä matkustajalaivoja; sen tiloja kuvailtiin: "Etusalonki on verhoiltu arvokkailla puulajeilla ja hytit kalustettu mukaviksi mitä suurimmalla huolellisuudella."
Laiva aloitti valmistuttuaan palveluksensa reitillä Tukholma–Turku- Helsinki-Pietari linjalla, josta se vaihtoi jo seuraavana vuonna Pietari-Tallinna- Riika linjalle. Tukholmassa siipirattaat vaihdettiin 1872 kahteen potkuriin, jolloin aluksen nopeus kasvoi ja sen lastiruumat suurenivat. Muutostöiden jälkeen alus palasi alkuperäiselle reitilleen Tukholmasta Viipuriin.
Aluksen ajettua karille se huutokaupattiin 1887 Helsingissä F. Kjöllerstedille, joka myi sen edelleen 1890 Riikaan Rigaer Dampfschiffahtille. Se myytiin 1919 riikalaiselle Russian East Asiatic Steamship Companylle.
Salud

Salud (oikealta nimeltään Bodega Salud) on espanjalais-latinalaisamerikkalainen ravintola, jonka perusti Hannu Wiss vuonna 1974. Ravintola sijaitsee Tampereen Kyttälässä Tuomiokirkonkadulla. Se on erikoistunut liharuokiin, mutta sillä on alusta saakka ollut salaattipöytä, mikä oli aikoinaan Suomessa uutta. Wiss toi ruokalistalle monia tämänhetkisiä klassikoita, kuten Saludin pippuripihvin, joka valittiin Ilta-Sanomien äänestyksessä Suomen parhaaksi ravintolaruuaksi vuonna 2005. Ruokalistan erikoisuuksiin ovat kuuluneet muun muassa alligaattori, pässinkivekset, kalkkarokäärme ja kenguru.
Ravintola vaihtoi omistajaa vuonna 2016, jolloin Restamax osti sen.
Salud on myös yksi Suomen vanhimpia Chaîne des Rôtisseurs -kilparavintoloita. Espanjan valtio on myöntänyt ravintolalle Placa al Mérito Turistico -kunnia­laatan tunnustuksena espanjalaisen ruokakulttuurin tunnetuksi tekemisestä.
Ravintolan yhteydessä on Tapas Café, jonka toinen kahvila on Tampereen kauppahallissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Tapas café (Arkistoitu – Internet Archive)
Ravintolan kotisivut
Tamperelainen: Ex-omistaja avautuu: Näistä syistä myin Saludin (Arkistoitu – Internet Archive)
Tamperelainen: Salud tekee ison uudistuksen
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet

| Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet> Rosencrantz & Guildenstern Are Dead |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Stoppard
Käsikirjoittaja:  Tom Stoppard
Perustuu:   Tom Stoppardin näytelmään Haukat ja haikarat (1966)  William Shakespearen näytelmään Hamlet (n. 1600) 
Tuottaja:   Emanuel Azenberg  Michael Brandman 
Säveltäjä:  Stanley Myers
Kuvaaja:  Peter Biziou
Leikkaaja:  Nicolas Gaster
Pääosat:   Gary Oldman  Tim Roth  Richard Dreyfuss 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   Brandenberg  WNET Channel 13 New York 
Levittäjä:  Cinecom Pictures Netflix
Ensi-ilta:   1990-09-1010. syyskuuta 1990 (Italia)  1991-02-088. helmikuuta 1991 (Yhdysvallat)  1991-05-2424. toukokuuta 1991 (Yhdistynyt kuningaskunta)  1992-02-1414. helmikuuta 1992 (Suomi)  
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet (engl. Rosencrantz & Guildenstern Are Dead) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Tom Stoppardin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläis-yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka nimirooleissa ovat Gary Oldman Rosencrantzina ja Tim Roth Guildensternina. Yhtä pääosaa, nimetöntä näyttelijää, näyttelee Richard Dreyfuss.
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet perustuu Stoppardin omaan Haukat ja haikarat -näytelmään vuodelta 1966. Haukat ja haikarat perustuu taas William Shakespearen tragediaan Hamlet. Elokuva on toistaiseksi jäänyt Stoppardin ainoaksi elokuvaohjaukseksi. Elokuva kertoo niin Hamletin kuin sen sivujen ulkopuolisista tapahtumista kahden sivuhahmon, Rosencrantzin ja Guildensternin, silmin. Stoppard voitti Kultaisen leijonan parhaasta elokuvasta vuoden 1990 Venetsian elokuvajuhlilla.
Juoni

Kaverukset Rosencrantz (Gary Oldman) ja Guildenstern (Tim Roth) on pyydetty paikalle kuningas Claudiuksen (Donald Sumpter) pyynnöstä selvittämään, että miksi kuninkaan veljenpoika Hamlet (Iain Glen) käyttäytyy kuin olisi menettänyt järkensä. Rosencrantz ja Guildenstern kuljeksivat päämäärättömästi tarinan läpi ilmestyen keskelle kaikkea aina yhtä hämmentyneinä. Alun perin merkityksettömiksi sivuhahmoiksi luodut kaverukset ovat yhtä toissijaisia itselleen ja toisilleen kuin he ovat Shakespearen Hamletille. He seuraavat Tanskan hovin juonitteluita sivusta ymmärtämättä syitä tai seurauksia ja kyvyttöminä vaikuttamaan tapahtumien kulkuun. He ovat niin pihalla, etteivät he välillä edes muista kumpi on Rosencrantz ja kumpi Guildenstern.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gary Oldman  | … |  Rosencrantz   |
|  Tim Roth  | … |  Guildenstern   |
|  Richard Dreyfuss  | … |  näyttelijä   |
|  Iain Glen  | … |  prinssi Hamlet   |
|  Ian Richardson  | … |  Polonius   |
|  Joanna Miles  | … |  kuningatar Gertrude   |
|  Donald Sumpter  | … |  kuningas Claudius   |
|  Sven Medvesck  | … |  Laertes   |
|  Joanna Roth  | … |  Ofelia   |
|  Ljubo Zecevic  | … |  Osric   |
|  Vili Matula  | … |  Horatio   |
|  John Burgess  | … |  Englannin suurlähettiläs   |
Tuotanto

Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet perustuu Stoppardin omaan kolminäytöksiseen näytelmään Haukat ja haikarat (myös Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet, alk. Rosencrantz and Guildenstern Are Dead), joka sai ensi-iltansa Edinburgh Festival Fringen taidefestivaaleilla Skotlannin Edinburghissa 26. elokuuta vuonna 1966. Näytelmä oli alun perin ollut yksinäytöksinen ja nimeltään Rosencrantz and Guildenstern Meet King Lear vuodelta 1964. Haukat ja haikarat on absurdi, eksistentialistinen tragikomedia, joka perustuu William Shakespearen tragediaan Hamlet (n. 1600). Haukkoja ja haikaroita oli menestys niin Lontoon West Endillä kuin New Yorkin Broadwayllakin. Broadwaylla näytelmä voitti muun muassa neljä arvostettua Tony-palkintoa kahdeksasta ehdokkuudesta vuonna 1968. Vuonna 1968 Metro-Goldwyn-Mayer osti näytelmän oikeudet elokuvaa varten, mutta elokuvahanketta ei lopulta toteutettu.
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet -elokuvan kuvaukset alkoivat 8. tammikuuta vuonna 1990. Elokuva kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä silloisessa Jugoslaviassa, nykyisten Slovenian ja Kroatian alueilla. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 24. helmikuuta 1990. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Brandenberg ja WNET Channel 13 New York.
Julkaisu ja vastaanotto > Julkaisu

Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet sai ensi-iltansa 10. syyskuuta vuonna 1990 Italiassa Venetsian elokuvajuhlilla, missä Tom Stoppard voitti Kultaisen leijonan parhaasta elokuvasta. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. helmikuuta vuonna 1991 ja Isossa-Britanniassa 24. toukokuuta 1991. Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet tuotti Yhdysvalloissa 739 104 dollarin lipputulot. Elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa enimmillään 18 elokuvateatterissa. Yhdysvalloissa elokuvan teatterilevittäjänä oli Cinecom Pictures ja Isossa-Britanniassa Hobo Film Enterprises.
Suomessa Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet sai teatteriensi-iltansa 14. helmikuuta vuonna 1992. Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet oli Suomessa 108. katsotuin elokuva 2 743 hengen katsojamäärällään vuonna 1992. Suomessa elokuvan teatterilevittäjänä oli Finnkino Oy ja videolevittäjänä Finnkino Video. Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet julkaistiin ensi kertaa DVD:nä Isossa-Britanniassa vuonna 2003 ja Yhdysvalloissa vuonna 2005. Vuonna 2016 elokuva julkaistiin blu-raynä.
Julkaisu ja vastaanotto > Vastaanotto

Ilmestyessään Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet sai lähinnä myönteisen vastaanoton elokuvakriitikoilta. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 64% kriitikoista oli antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 28 arviointiin. Yleinen kritiikki kielteisissä arvosteluissa oli se, että näytelmän materiaali sopii paremmin nimenomaan teatteriin eikä elokuvaan, mikä on elokuvan suurin ongelma.
Vuonna 2011 brittiläinen elokuvalehti Total Film nimesi Gary Oldmanin näyttelemän Rosencrantzin yhtenä hänen parhaimmista roolisuorituksistaan. Oldman sai roolisuorituksestaan Independent Spirit -ehdokkuuden parhaasta miespääosasta vuonna 1991.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Venetsian elokuvajuhlat: Kultainen leijona | Paras elokuva | Tom Stoppard | Voitto |
| Venetsian elokuvajuhlat: Pasinetti-palkinto | Paras miesnäyttelijä | Richard Dreyfuss | Voitto |
| Fantasporton elokuvajuhlat: Directors’ Week -palkinto | Paras elokuva | Tom Stoppard | Voitto |
| Tukholman elokuvajuhlat: Pronssihevonen | Paras elokuva | Tom Stoppard | Ehdokkuus |
| Independent Spirit -palkinto | Paras miespääosa | Gary Oldman | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet Elonet.
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet AllMoviessa. (englanniksi)
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet Box Office Mojossa (englanniksi)
Ruger Hauer

| Ruger Hauer |
| --- | --- |
 Ruger Hauer promokuvassa. Vasemmalta oikealle: Pyhimys, Tommishock ja Paperi T.
Tiedot
Toiminnassa:  2008–2016
Tyylilaji:  rap, horrorcore, hardcore rap
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Paperi T   Pyhimys   Tommishock  
Levy-yhtiö:  Monsp Records   Johanna Kustannus  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruger Hauer oli helsinkiläinen rap-yhtye, jonka muodostivat Paperi T, Pyhimys sekä Tommishock. Yhtye on nimetty alankomaalaisen Hollywood-näyttelijän Rutger Hauerin ja asevalmistaja Rugerin mukaan.
Historia

Ruger Hauerin ensimmäinen studioalbumi Se syvenee syksyllä julkaistiin lopulta 24. marraskuuta 2010 Monsp Recordsin kautta. Albumin tuotannosta vastasi tuolloin Huge L. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin huhtikuussa 2011 kappaleesta ”Täällä”. Toinen musiikkivideo julkaistiin marraskuussa 2011 kappaleesta ”Jokaiselle jotakin”. Musiikkivideolla nähdään yli 120 suomalaista rap-artistia laulamassa yhtyeen kappaletta ja se nosti Ruger Hauerin suurenkin yleisön tietoisuuteen. Videota oli katsottu YouTubessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä yli 6,5 miljoonaa kertaa. Se syvenee syksyllä julkaistiin myös vinyyliversiona 30. marraskuuta 2011.
Ruger Hauerin toinen pitkäsoitto Erectus julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 16. sijalle, ja sen kappaleesta ”Iso paha susi” julkaistiin musiikkivideo huhtikuussa 2013.
Ruger Hauerin kolmas pitkäsoitto Ukraina julkaistiin 25. lokakuuta 2013. Se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle, ja sen kappaleesta ”Jenkem” on julkaistu musiikkivideo.
Ruger Hauerin neljäs albumi Mature julkaistiin 23. maaliskuuta 2016. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 1 viikolla 13/2016. Sen ensimmäinen single "Typerykset jotka polttavat pilveä avoautoissa" julkaistiin 4. maaliskuuta 2016 videona YouTubessa. Albumin toinen musiikkivideo "Sekasin" julkaistiin 29. maaliskuuta 2016, joka on kuvattu mielenterveyttä käsittelevän Sekasin -draamasarjan kuvausten yhteydessä Kellokosken mielisairaalassa.
Lokakuussa 2016 yhtye tiedotti lopettavansa. Ruger Hauerin jäähyväiskonsertti järjestettiin 12. marraskuuta 2016 Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa. . Yhtye julkaisi viimeisen kappaleensa "Koomaan" lokakuussa 2016. .
Diskografia > Albumit

Se syvenee syksyllä (2010)
Erectus (2012)
Ukraina (2013)
Mature (2016)
Diskografia > Musiikkivideot

Täällä (2011)
Jokaiselle jotakin (2011)
Iso paha susi (2013)
Jenkem (2013)
Typerykset jotka polttavat pilveä avoautoissa (2016)
Sekasin (2016)
Diskografia > Singlet

"Täällä" (2011)
"Jokaiselle jotakin" (2011)
"Iso paha susi" (2013)
"Jenkem" (2013)
"Typerykset jotka polttavat pilveä avoautoissa" (2016)
"Sekasin" (2016)
"Koomaan" (2016)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ruger Hauer Facebook -sivustolla
Ruger Hauerin haastattelu Staran -sivustolla
Salon des Refusés

Salon des Refusés eli hylättyjen salonki oli Pariisissa toiminut taidesalonki, jossa esiteltiin niitä taideteoksia, joita ei ollut hyväksytty varsinaiseen Pariisin salonkiin.
Parhaiten muistetaan ensimmäinen hylättyjen salonki eli vuonna 1863 keisari Napoleon III:n määräyksestä järjestetty hylättyjen taideteosten näyttely, jossa oli esillä muun muassa Paul Cézannen, Camille Pissarron, Armand Guillauminin, Johan Jongkindin, Henri Fantin-Latourin, James Whistlerin ja Édouard Manet’n teoksia. Tunnetuin näyttelyn teoksista oli Manet’n Aamiainen ruohikolla, joka oli herättänyt skandaalin.
SHOUTcast

| SHOUTcast |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nullsoft
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1998
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  suoratoisto
Alusta:  alustariippumaton
Lisenssi:  suljettu lähdekoodi
Aiheesta muualla
shoutcast.com
SHOUTcast on monialusteinen, omisteinen/suljettu ohjelmisto median suoratoistoon. Nullsoftin kehittämä ohjelmisto on saatavilla ilmaiseksi. Se mahdollistaa MP3- tai AAC-formaatissa olevan äänen lähettämisen internetin yli muille kuuntelijoille.
Toiminta

SHOUTcast-lähettäjän tietokone toimii palvelimena, jolta kuuntelija poimii signaalin, joka voi sisältää äänilähetyksen lisäksi radioaseman perustietoja. Ohjelma käyttää ensisijaisesti HTTP-protokollaa lähetyksiin.
SHOUTcast-lähetykseen ja kuunteluun käytetyt sovellukset ovat saatavilla seuraaville järjestelmille: FreeBSD, Linux, macOS, Solaris, Palm OS ja Windows. Kuuntelusovellus on saatavilla myös Windows Mobileen, Series 60 -sarjan puhelimiin,  PSP-pelikonsoliin (PSPradio), Nintendo DS -pelikonsoliin (DSOrganize) ja iPhoneen ja iPod Touchiin.
Monet ohjelmat tukevat SHOUTcastin lähetysformaattia. Näitä ovat ainakin sekä Nullsoftin oma Winamp että Amarok,  iTunes, VLC, XMMS ja Zinf.
Käyttötarkoitus

Useimmiten SHOUTcastia käytetään Internet-radiolähetysten kuunteluun tai lähettämiseen.
Aiheesta muualla

SHOUTcastin virallinen sivusto (englanniksi)
Nullsoftin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
SHOUTCAST-palvelimen pystyttäminen lyhyesti (Arkistoitu – Internet Archive)
Saara Jantunen

Saara Jantunen (s. 1980 Hamina) on suomalainen sotatieteiden tohtori, joka on vuodesta 2014 lähtien työskennellyt Suomen puolustusvoimien palveluksessa informaatiosodankäynnin asiantuntijana. Jantunen on opiskellut englantilaista filologiaa Groningenin yliopistossa Hollannissa sekä Helsingin yliopistossa. Jantusen väitöskirja tarkasteli ideologian ilmenemismuotoja Yhdysvaltain strategisessa kommunikaatiossa. Ennen uraa puolustusvoimissa Jantunen työskenteli englannin opettajana 2008 – 2013.
Jantunen on kirjoittanut kirjan Infosota (Otava, 2015), jossa hän käsittelee aihetta erityisestä Venäjän kannalta.
Vuonna 2017 Suomen tasavallan presidentti palkitsi Jantusen työstään 4. luokan vapaudenristillä.
Saara Jantunen on Elisabeth Rehniin liittyvän ajatushautomon, Elisabeth Rehn Bank of Ideas:in, toinen perustajajäsen.
Oikeusjuttu

Juha Molari tuomittiin Jantuseen kohdistuneesta törkeästä kunnianloukkauksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan Jantuselle 12 923,64 euroa korvauksia ja 17 478,81 euroa oikeudenkäyntikuluja. Molari oli esittänyt nettikirjoituksissa Jantusesta valheellisia tietoja ja vihjailuja sekä muulla tavalla halventanut Jantusta. Kirjoitukset olivat levinneet laajalti ja olivat olleet tarkoituksellisesti Jantusta loukkaavia aiheuttaen hänelle suurta kärsimystä.
Yksityiselämä

Jantunen asuu Helsingissä. Hän on suorittanut vapaaehtoisen varusmiespalveluksen 2004 – 2005 ja on sotilasarvoltaan kersantti.
Salon kappelikirkko

| Salon kappelikirkko |
| --- | --- |
 Salon kappelikirkon kellotapulin kivijalasta tehty muistomerkki.
Sijainti:  Salo
Koordinaatit:  60°22′33.5″N, 023°07′52.9″E
Rakentamisvuosi:  1500–1520 purettu 1832
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salon kappelikirkko, tunnettu myös Pyhän Annan kappelina, oli 1500-luvulla rakennettu Uskelan seurakuntaan kuuluneen Salon kappeliseurakunnan kivikirkko. Kirkon rakentamisajankohta on epävarma, mutta kappelikunnan historian ja kirkon tyylipiirteiden perusteella Markus Hiekkanen on arvioinut sen rakennetun todennäköisimmin vuosien 1500 ja 1520 välillä. Kirkko purettiin vuonna 1832 Uskelan kirkon rakennusmateriaaliksi.
Kirkko rakennettiin kaksilaivaiseksi, kuten monet muut 1400-luvun kivikirkot. Sen suojelupyhimyksenä oli Pyhä Anna, josta johtuu kirkon toinen nimi. 1600-luvulla kirkon asehuoneen korvasi Horn-suvun hautakappeli. Kirkon kellotapuli on luultavasi samoihin aikoihin rakennettu, kuin kirkkokin. Tapulin kaksinivelinen puinen yläosa uusittiin 1730.
Salon kappeliseurakunta oli välillä myös itsenäinen seurakunta, jolloin kirkkoa kutsuttiin Salon kirkoksi. Seurakunta kuitenkin palasi kappeliksi, ja myöhemmin vuonna 1832 yhdistettiin Uskelan seurakuntaan. Seurakuntaliitoksessa todettiin Salo-Uskelan seurakunnan tarvitsevan uuden isomman kirkon, ja päätettiin rakentaa uusi Uskelan kirkko, etenkin kun Uskelan Isokylän emäkirkko oli tuhoutunut maanvyörymässä 1825. Salon kappelikirkko purettiin Uskelan kirkon osiksi, ja jäljelle jäi vain tapulin kivijalka, josta tehtiin vuonna 1953 muistomerkki Aulis Blomstedtin suunnitelman mukaisesti.
Rüdiger Helm

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rüdiger Helm NVA:n ilmavoimien sotilaiden seurassa vuonna 1980. |  Rüdiger Helm NVA:n ilmavoimien sotilaiden seurassa vuonna 1980. |  Rüdiger Helm NVA:n ilmavoimien sotilaiden seurassa vuonna 1980. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montreal 1976 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | K-4 1000 m |  |
|  Pronssia | Montreal 1976 | K-1 500 m |  |
|  Pronssia | Montreal 1976 | K-4 1000 m |  |
|  Pronssia | Moskova 1980 | K-2 500 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1978 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1978 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1978 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 1979 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 1979 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Nottingham 1981 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Nottingham 1981 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1982 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Tampere 1983 | K-1 1000 m |  |
|  Kultaa | Tampere 1983 | K-4 500 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1975 | K-4 1000 m |  |
|  Hopeaa | Sofia 1977 | K-1 1000 m |  |
|  Hopeaa | Duisburg 1979 | K-2 500 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1982 | K-4 500 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1982 | K-4 1000 m |  |
|  Hopeaa | Tampere 1983 | K-4 1000 m |  |
|  Pronssia | México 1974 | K-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Belgrad 1975 | K-1 1000 m |  |
|  Pronssia | Nottingham 1981 | K-4 500 m |  |
Rüdiger Helm (s. 6. lokakuuta 1956 Neubrandenburg, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on Itä-Saksaa edustanut meloja. Hän voitti kesäolympialaisissa yhteensä kolme kulta- ja kolme pronssimitalia vuosina 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa. Lisäksi hän ylsi kaikkiaan yhdeksääntoista mitaliin ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailussa vuosina 1975–1983.
Tattari (täsmennyssivu)

Tattari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
tattari eli viljatatar, tatarkasveihin kuuluva kasvilaji
tattari, historiallinen nimitys kiertolaisista tai romaneista
Sukunimenä:
Juho Tattari (1870–1958), suomalainen kansanopiston opettaja ja oppikirjojen tekijä
Tauno Tattari (1907–1936), suomalainen urheilutoimittaja ja elokuvakäsikirjoittaja
Timmy Tattari (s. 2004), suomalainen artisti, laulaja ja lauluntekijä
Vilho Tattari (1893–1962), suomalainen jääkärivänrikki
Väinö Tattari (1902–1981), suomalainen kommunistipoliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja.
Taara

Taara eli taarapaino tarkoittaa yleensä rahtia tai matkustajia kuljettamaan tarkoitetun maaliikennevälineen omapainoa eli tyhjää painoa. Useimmin taarapaino mainitaan rautatieliikenteessä vaunun omapainosta puhuttaessa.
Ulkomailla käytetään yleensä mainintaa tyhjäpaino:
Saksassa Leer
Ruotsissa Tom
englanninkielisissä maissa Empty tai Empty Weight, myös Tare Weight.
Taarapainoon lasketaan kuuluvaksi kaikki liikennevälineeseen kiinteästi kuuluvat tai kiinteäksi rakennetut osat, kuten:
Taara liittyy myös punnituksen yhteydessä käytettävän astian painon negatointiin lopputuloksesta.
Bruttopaino (lyhenne br.) tarkoittaa varsinaisen kuljetettavan tavaran painoa ja taarapainoa yhteensä eli koko kuljetettavaa painoa. Siis brutto = netto + taara.
Nettopaino (lyhenne n.) tarkoittaa varsinaisen kuljetettavan tavaran painoa.