stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Nankeville

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | 1 500 m |  |
George William ”Bill” Nankeville (24. maaliskuuta 1925 Guildford – 8. tammikuuta 2021 Laleham) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija.
Nankeville voitti 1 500 metrillä EM-pronssia Brysselissä 1950. Hän sijoittui samalla matkalla Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kuudenneksi. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Nankeville karsiutui välierävaiheessa. 1 500 metrin ennätyksensä 3.46,6 hän juoksi vuonna 1953. Nankeville kuoli 95-vuotiaana 8. tammikuuta 2021.
Aiheesta muualla

William Nankeville Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
William Murdoch

William Murdoch -nimisiä henkilöitä ovat:
William Murdoch (1754–1839), skotlantilainen insinööri
William Murdoch (1823–1887), kanadalainen runoilija
William Gordon Burn Murdoch (1862–1939), skotlantilainen taidemaalari, matkakirjailija ja tutkimusmatkailija
William Murdoch (1873–1912), englantilainen merimies, RMS Titanicin perämies
William Murdoch (1888–1942), australialainen pianisti
William Murdoch (1904–1984), yhdysvaltalainen poliitikko
Kuvitteellisia henkilöitä

William Murdoch, poliisietsivä Maureen Jenningsin romaaneissa sekä tv-sarjassa Murdochin murhamysteerit
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”William Murdoch”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
William A. Lunk

William A. Lunk (6. toukokuuta 1919 Johnstown, Pennsylvania – 18. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Lunk valmistui eläintieteen kandidaatiksi ja lintutieteen tohtoriksi. Hän toimi biologian lehtorina Länsi-Virginian yliopistossa 1946–1947. Hän työskenteli New Yorkin American Museum of Natural Historyn preparaattorina, kuraattorina, apulaisjohtajana ja näyttelyjohtajana 1949–1989. Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi vapaaehtoisena AMNH:n Paleontologian museossa ja Näyttelymuseossa. Hän valmisti museon näyttelyitä eri aiheista ja oli kuuluisa Evoluutiohallin (Hall of Evolution) näyttelyistä. Hän osallistui useiden kirjojen ja muiden painotuotteiden kuvittamiseen. 1962 hän julkaisi teoksen The rough-winged swallow (Publications of the Nuttall Ornithological Club, no. 4).
Toisessa maailmansodassa Lunk oli kapteeni Tyynellämerellä. Hänen puolisonsa oli Mary Hunsaker ja heillä oli neljä lasta.
Lunk nimesi linnuista tammitiaisen (Parus carolinensis) alalajin atricapilloides 1952.
White Lives Matter

White Lives Matter -logo
White Lives Matter (WLM) on valkoisen ylivallan käsite, jolla on viitattu sekä poliittiseen iskulauseeseen että sitä käyttävien aktivistien verkostoon. Sloganilla on pyritty valkoisen "rotutietoisuuden" kasvattamiseen, jonka taustalla on halu perustaa "valkoisia etnovaltioita" Pohjois-Amerikkaan, Eurooppaan ja Australiaan. White Lives Matter -slogan otettiin Yhdysvalloissa käyttöön vuonna 2015, ja muodollinen järjestäytyminen sen ympärille aloitettiin vuonna 2021.
Slogan

White Lives Matter -slogan alkoi levitä vuonna 2015 reaktiona Black Lives Matteriin, joka oli saanut ensimmäisen kerran huomattavaa julkisuutta Missourissa Michael Brownin kuolemaa seuranneissa mielenosoituksissa vuonna 2014. Valkoisen ylivallan kannattajat alkoivat käyttää mukailtua sloganiaan mielenosoituksissa ja mainoslehtisissä vuonna 2015. Osa mielenosoituksiin osallistuneista oli uusnatseja, jotka toivat mielenosoituksiin hakaristejä tai markkinoivat muille mielenosoittajille uusnatsiryhmiä.
Kesäkuussa 2020 Manchester City FC:n ja Burnley FC:n ottelussa City of Manchester Stadiumin yli kulki lentokone, joka kuljetti näkyvästi "White Lives Matter Burnley" -tekstin sisältänyttä lakanaa. Vuonna 2022 Candace Owens ja Kanye West herättivät huomiota käyttämällä slogania paidoissaan. Suomessa slogania on käytetty Turun Kukkavirta-tapahtumassa.
Verkosto

Sloganista nimensä ottanut White Lives Matter -verkosto perustettiin virallisesti vasta maaliskuussa 2021 Telegramissa. Se on järjestänyt enimmäkseen pieniksi jääneitä mielenosoituksia. Yhdysvalloissa Telegram-toiminta jakautui kansalliselle kanavalle ja osavaltiokohtaisesti jaetuille kanavoille, jotka perustettiin jokaiseen osavaltioon. Yhdysvaltain ulkopuolella White Lives Matter -verkoston haaroja on perustettu muun muassa Kanadaan, Australiaan ja Alankomaihin. Anti-Defamation Leaguen mukaan vuosina 2021–2022 White Lives Matter alkoi kasvavissa määrin yhdistää toiminnassaan valkoisen ylivallan kannattajia ja heitä äärimielisempinä pidettyjä uusnatseja. Lukuisia yhdysvaltalaisia uusnatsiryhmittymiä on osallistunut toimintaan varsinkin Uudessa-Englannissa, Kaliforniassa ja Floridassa.
Kansallisen tason White Lives Matter on kehottanut toimintaan osallistuvia pidättäytymään väkivallasta ja uusnatsisymbolien käytöstä niin mielenosoituksissa kuin propagandamateriaalissakin. Vaikka järjestäjät mainostivat tapahtumia koko maailmaa vavisuttavina, NBC:n mukaan tapahtumien vähäiset osallistujamäärät havainnollistivat jo huhtikuussa 2021 ekstremististen liikkeiden epäsuosiota ja heikkoa järjestäytymistä. NBC:n mukaan tiedotusvälineet, viranomaiset ja verkostoon soluttautuneet äärivasemmiston aktivistit olivat vaikeuttaneet sekä White Lives Matter -liikkeen viestintää että tapahtumien järjestämistä.
White Lives Matter -liike on viestinnässään nimennyt "valkoisen rodun" kohtaamiksi uhiksi muun muassa eri "rotujen" väliset parisuhteet ja homoseksuaalisuuden. Lukuisissa uusnatsiryhmittymissä toiminut Rebecca Barnette on kertonut olevansa yksi verkoston perustajista. Hänen mukaansa juutalaiset ja muslimit ovat liittoutuneet toteuttaakseen valkoisten kansanmurhan. Hän haluaa ratkaista kokemansa tilanteen luomalla "uuden maailman valkoisille". Southern Poverty Law Center pitää White Lives Matteria viharyhmänä.
1. maaliskuuta 2022 White Lives Matter -verkosto väitti Venäjän suurhyökkäyksen Ukrainaan 2022 olleen juutalaisten järjestämä.
Xingut

Kuikurojen perinteinen kylä.
Xingut ovat Brasilian Xingu-joen seudun intiaanikansoja, joilla on eri taustoista huolimatta yhteinen kulttuuri. Xingut rakensivat suuria pyöreitä kyliä, joiden keskellä oli suuri aukio. Kayapót ovat tunnetuin xingukansa. Alkujaan heitä oli kymmeniä tuhansia, mutta eurooppalaisten orjanetsijöiden saapuminen 1750 aiheutti väestön suuren vähenemisen mm. tautien takia. Henkiin jääneet Xingut pakenivat eurooppalaisia syrjäisille seuduille. Alimmillaan xingujen määrä oli 1950-luvulla, jolloin heitä oli noin 500. Xinguja asuu nykyään 32 kylässä noin 3000.
Historia

Mato Grossoon saapui väkeä lännestä noin 500 jaa. Ylä-Xingun kaivauksissa ja muissa tutkimuksissa on löydetty kolmenlaisia muinaisia keskuksia: asutus- ja seremoniakeskuksia, asutuskeskuksia ja keskuksia joissa ei ollut rakennuksia,
Suuressa keskuksessa "X11", Kuhikugussa lienee asunut karibien sukuisia kuikuro-intiaaneja.selvennä.
Tyypillinen kylä oli paaluaitojen ympäröimä päällikön talo keskellä. Muita korkeissa asemissa olevia asui koillisessa tai lounaassa. Rannan puoleista sivua ei aidattu. Asutuskeskuksia oli 20. Keskuksissa asui yhteensä noin 50 000 asukasta noin 30 000 neliökilometrin alueella.
Keskuksia yhdistivät tiet. Niistä leveät olivat yleensä itä-länsi-suuntaisia, kapeat pohjois-etelä-suuntaisia.
Leveät tiet olivat yleensä 20-40 metrin levyisiä.
Xingukansoja

awetit, kalapalot, kamaiurát, kayapót, kuikurot, matiput, mehinakot, nahukuát, suyát, trumait, waujat ja yawalapitit.
166 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Kuolleita

Perseus, Makedonian kuningas
Vuoden 2014 miehittämättömät avaruuslennot

Vuoden 2014 miehittämättömät avaruuslennot onnistuneista ja epäonnistuneista miehittämättömistä avaruuslennoista vuonna 2014. Laukaistavien miehittämättömien avaruusalusten määräksi arvioidaan noin 100 kappaletta kuten edeltävinäkin vuosina. Cubesatit (1-4 kilogramman painoiset satelliittit) nostivat - myös laukaisuissa tuhoutuneiden ja jatkossa matalien kiertoratojen avaruusromun - satelliittien lukumäärää. Kiinan avaruustoiminta on kolmen kärjessä ohittanut EU-alueen. EU:n avaruustoiminnalle kahden Galileo-paikannussatelliitin joutuminen liian matalalle kiertoradalle oli frustroivat järjestelmän käytön alkua edelleen viivästyttävä tosiasia.
Taulukon lihavoidut tekstit tarkoittavat sitä, että kyseiset laukaisut liittyvät Suomen avaruustoimintaan, vuonna 2014 toteutui ainoastaan EU:n Sentinel 1A-tutkasatelliitin lento.
Epäonnistuneet laukaisut

15.5.2014 Ekspress-AM 4R, Proton-M, Baikonur, 3. vaiheen liian aikainen sammuminen.
22.8.2014 Galileo-FOC FM1 (Doresa) ja  Galileo-FOC FM2 (Milena) joutuivat liian matalalle kiertoradalle, kun Sojuz-laukaisun ylin rakettivaihe Fregat-MT sammui liian aikaisin, laukaisu tehtiin Kourousta.
28.10.2014 Cygnus CRS-3 (Orb 3, SS Deke Slayton) ja Flock-1d 1-26 (26 kpl) sekä Arkyd-3, RACE ja GOMX 2 piensatelliitit tuhoutuivat yhdysvaltalaisen Antares-130 raketin laukaisun epäonnistuess Wallops Islandilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Russian Space Web
Jonathan McDowellin avaruussivusto
ESAn tieteelliset avaruuslennot (Arkistoitu – Internet Archive)
NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuosi 2013 | Miehittämättömät avaruuslennot | Seuraaja: Vuosi 2015 |
Wings of Fire

| Wings of Fire Brymir |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : JKB-studio, Helsinki
 Julkaistu: 6. maaliskuuta 2019
 Tyylilaji: sinfoninen death metal[lähde? ]
 Kesto: 55.03
 Levy-yhtiö: Ranka Kustannus
Brymirin muut julkaisut
| Slayer of Gods 2016 | Wings of Fire 2019 | Voices in the Sky 2022 |
Wings of Fire on suomalaisen Brymirin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2019.
Levy sisältää kaksi piiloraitaa "Reaver" ja instrumentaalisen version "Chasing The Skyline" kappaleesta.
Kappaleet

Gloria In Regum – 4.03
Wings Of Fire – 4.15
Ride On, Spirit – 4.03
Sphere Of Halcyon – 3.33
And So We Age – 4.11
Hails From The Edge – 3.20
Starportal – 4.08
Vanquish The Night – 3.44
Lament Of The Ravenous – 5.36
Chasing The Skyline – 5.17
Anew – 5.11
Reaver – 3.44
Chasing The Skyline (Instrumental) – 5.18
Kokoonpano

Viktor Gullichsen – laulu
Joona Björkroth – kitara, taustalaulu
Sean Haslam – kitara
Jarkko Niemi – basso, taustalaulu
Patrik Fält – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Noora Louhimo - laulu kappaleessa "Anew"
Jyri Helko - kuorolaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Viktor Gullichsen – äänittäjä, miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Kaaoszine.fi: 8/10
Metalliluola: 8+/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Wings of Fire Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Wings of Fire Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
30-luvun mies

| 30-luvun mies |
| --- | --- |
Tyyli:  yhteiskunnallinen draama
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1968 – 1969
Aiheesta muualla
IMDb 
30-luvun mies on suomalainen televisiosarja, jota esitettiin 14 jaksoa vuosina 1968–1969. Sarjan teki Yle TV2:n teatteritoimitus. Sen käsikirjoitti Tauno Yliruusi; ohjauksesta vastasivat Mikko Majanlahti ja Jarmo Nieminen. Lavastajana toimi Lauri Elo.
Päähenkilö Riippumaton-lehden päätoimittaja Erkki Rauhala joutuu 1930-luvun Suomessa kahnauksiin äärisuuntien ja viranomaisten kanssa. Sarjassa käsiteltiin muun muassa Lapuan liikettä ja pulaliikkeitä.
Sarjan jaksot

Puinen polku pulaan, esitetty 4. helmikuuta 1968
Punaisten paitojen päivä, esitetty 3. maaliskuuta 1968
Synnintunnustuksen aika, esitetty 31. maaliskuuta 1968
Lempeän tuulen tunnen, esitetty 28. huhtikuuta 1968
Raittiusmies, esitetty 26. toukokuuta 1968
Kyyditys, esitetty 8. syyskuuta 1968
Minna Craucher, 1. osa, esitetty 6. lokakuuta 1968
Minna Craucher, 2. osa, esitetty 3. marraskuuta 1968
Konikapina, 1. osa, esitetty 1. joulukuuta 1968
Konikapina, 2. osa, esitetty 12. tammikuuta 1969
Älä kysy, miksi, esitetty 16. maaliskuuta 1969
Kapina suomalaiseen tapaan, esitetty 6. huhtikuuta 1969
Kansankiihottaja, esitetty 4. toukokuuta 1969
Kunnian päivä, esitetty 1. kesäkuuta 1969
Rooleissa

Antti Litja – Riippumaton-lehden päätoimittaja Erkki Rauhala
Esko Roine – Riippumaton-lehden toimittaja Unto Haikonen
Toivo Lehto – Ristola
Marja-Sisko Aimonen – Aino
Pertti Kelkka – Jalmari Luoto
Tauno Lehtonen – kirjailija Vesijärvi
Erkki Thil – Iisakki Ruokko
Xinhai-vallankumous

Xinhai-vallankumous tai Hsin-hai-vallankumous (kiin.: 辛亥革命; pinyin: Xīnhài gémìng), tunnettu myös vuoden 1911 vallankumouksena tai Kiinan vallankumouksena, oli vallankumous, joka syrjäytti Kiinan viimeisen keisarillisen dynastian, Qing-dynastian, ja perusti Kiinan tasavallan. Vallankumous nimettiin Xinhaiksi, koska se tapahtui vuonna 1911, Xinhain-haaran vuonna Kiinan kalenterissa.
Vallankumous käsitti monia kapinoita ja kansannousuja. Käännekohta oli Wuchangin kansannousu 10. lokakuuta 1911, joka oli seurausta Rautateiden suojaliikkeen huonosta käsittelystä. Vallankumous päättyi viimeisen keisarin Pu Yin vallastaluopumiseen 12. helmikuuta 1912. Se merkitsi yli 2000-vuotisen keisarillisen vallan päättymistä ja Kiinan tasavallan ajan alkua.
"Xinhai" on nimi, jota vuodesta 1911 käytettiin Qing-dynastian virallisessa kalenterissa.
Taustaa

1800-luvun kuluessa Qing-dynastiaa kohtasi lukuisten vastoinkäymisten sarja, johon vaikuttivat myös ulkovaltojen halu laajentaa etupiirejään Kiinaan. Dynastian lopun lähestyessä Qingin viranomaiset pyrkivät tekemään uudistuksia mm. lakkauttamalla keisarillisen kokeen vuonna 1905. Lisäksi armeijaa uudistettiin, provinssitasolle perustettiin vaaleilla valitut valtuustot ja niille myönnettiin osittainen autonomia.
Qing-dynastian perustaneet mantšut eivät nauttineet kansansuosiota han-kiinalaisten keskuudessa. Lisäksi leskikeisarinna Cixin kuoltua vuonna 1908 maalla ei katsottu olevan enää päteviä hallitsijoita. Lapsikeisari Pu Yi nousi valtaistuimelle vuonna 1911 ja tämän sijaishallitsijat eivät olleet päteviä.
Tapahtumien kulku

Vallankumouksen alkuvaiheissa Etelä-Kiinan provinssit julistautuivat itsenäisiksi Wuchangin kansannousun yhteydessä ja lähes koko Etelä-Kiinan kattava Kiinan tasavalta perustettiin. Tasavalta perusti senaatin Nanjingiin ja nimesi presidentiksi Tongmenghui-puolueen johtajan Sun Zhongshanin (alias Sun Yat-sen).
Saadakseen Pohjois-Kiinan mukaan tasavaltaan Sun kuitenkin lupasi presidentin viran Yuan Shikaille, joka johti kapinaa kukistavia Qing-dynastian joukkoja. Yuan suostui, vaati tasavallan pääkaupungin siirtämistä Nanjingista Pekingiin ja laati Qing-dynastian hovin kanssa niin sanotun hyväntahtoisen asiakirjan. Se takasi Qing-dynastian viimeiselle keisarille Aisin Gioro Pu Yille oikeuden asua Kielletyssä kaupungissa ja saada myös "palkkaa" Kiinan tasavallalta.
Käännös suomeksi
Administratiivinen

| --- | --- |
:  Määritelmä: hallinnollinen, hallintoon liittyvä 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Administratiivinen. Katso administratiivinen Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
William Forsythe

| William Forsythe |
| --- | --- |
 William Forsythe vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1955 (ikä 69) Bedford-Stuyvesant, Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
William Forsythe (s. 7. kesäkuuta 1955 Bedford-Stuyvesant, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt useasti kovaotteisia rooleja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Suuri gangsterisota (1984), Arizona Baby (1987), Dick Tracy (1990), Katujen laki (1991), Unelmien tanssi (1992), Gotti (1996), The Rock – paluu helvettiin (1996), The Devil’s Rejects (2005), 88 minuuttia (2007) ja Halloween (2007) sekä televisiosarjassa Boardwalk Empire (2011–2012).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Forsythe Wikimedia Commonsissa
William Forsythe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
William Forsythe Elonetissä.
William Forsythe Allmoviessa (englanniksi)
Vladimir Potanin

| Vladimir Potanin> Владимир Олегович Потанин |
| --- | --- |
 Vladimir Potanin vuonna 2021.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Vladimir Olegovitš Potanin
Syntynyt: 3. tammikuuta 1961 (ikä 63) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  liikemies
Aiheesta muualla
Kotisivu
Vladimir Olegovitš Potanin (ven. Владимир Олегович Потанин, s. 3. tammikuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän omistaa yhdessä Mihail Prohorovin kanssa osuudet Norilski nikel -konsernista ja Polyus Gold -kultakaivoksista. Potanin on Venäjän rikkain ihminen, ja hänen omaisuutensa arvo on 22,4 miljardia dollaria. Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 38. rikkaimmaksi henkilöksi. Potanin on Venäjän vaikutusvaltaisimpia ihmisiä.
Yksityiselämä

Potaninin syntyi osaksi eliittiä, korkea-arvoiseen neuvostoperheeseen. Hänen äitinsä oli lääkäri ja hänen isänsä oli Neuvostoliitossa korkea-arvoinen ulkomaankaupasta vastaava talousvirkailija.
Perhe matkusteli paljon ja Potanin aloitti koulutiensä Turkissa suurlähetystön koulussa. Turkin-vuosien jälkeen perhe muutti takaisin Moskovaan, jossa se eli pääasiassa diplomaattien ja ulkomaankauppiaiden keskuudessa. Lapsena Potaninin harrastuksena oli jalkapallo.
Potanin tapasi kymmenellä luokalla Natasha Varlamovan, jonka viereen hän meni aina istumaan koulussa. Hän avioitui Varlamovan kanssa valmistuttuaan, jolloin he julkistivat suhteensa. Potanin vaimo jätti avioerohakemuksen vuonna 2013, minkä jälkeen he erosivat. Erossa Varlamova vaati 5,76 miljardia puntaa mutta sai sen sijaan 5 miljoonan kertakorvauksen, kolme asuntoa sekä 225 000 euron kuukausikorvauksen lopun elämänsä ajan. Heillä on yhdessä kolme lasta, joista vanhin lapsi Anastasia on syntynyt vuonna 1984. Nuorempi lapsi Ivan on syntynyt vuonna 1989 ja nuorin lapsi vuonna 1998.
Vladimir Potanin on koulutukseltaan kandidaatti ja opiskeli Moskovan valtiollisessa kansainvälisten suhteiden instituutissa taloustieteitä. Opiskeluaikana hän harrasti shakkia, jalkapalloa ja kaljanjuomista. Hän sai isänsä johtamasta virastosta valmistuttuaan työpaikan. Hän työskenteli virastossa seitsemän vuotta.
Neuvostoliiton loppuaikoina hänellä oli liikemaailmassa etuna omakohtainen tietämys länsimaiden toimintatavoista lapsuuden ulkomailla asumisen takia sekä englannin ja ranskan kielitaito.
Potanin viehättyi lapsuudensa asuinalueesta niin paljon, että myöhemmin vaurastuttuaan hän rakennutti alueella hulppean eliitin asuntokompleksin, jossa yhä asuu. Moskovan hulppeassa asunnossa on jopa oma laskettelumäki, jonka Potanin rakensi vanhimmalle tyttärelleen, jotta hän voi harjoitella laskettelua. Eliitille rakennetussa taloyhtiössä on myös asukkaita varten ravintola, sauna, uimahalli, talvipuutarha, kahvila ja kampaamo. Potaninilla on loma-asunto Istrinskissä Anatoli Tšubaisin naapurina.
Hänen nuorin lapsensa aloitti harrastamaan muun perheen suosiman vesihiihdon sijasta jääkiekkoa. Vladimir Potanin on kertonut olevansa jääkiekkofani ja harrastavansa jääkiekkoa. Potanin on ollut muun muassa Helsingin Jokereiden suurin omistaja. Hän on ollut myös Venäjän jääkiekkomaajoukkueen suurin taloudellinen tukija ja kertonut pelaavansa jääkiekkoa Vladimir Putinin kanssa. Potanin on tukenut myös muita talviurheilulajeja, kuten curlingia. Hänen yrityksissään harrastetaan sen sijaan virkistäytymispäivänä Potanin lapsuuden lempilajia jalkapalloa.
Yritysjohtajana ja sijoittajana > Neuvostoliiton kaatuminen

Vladimir Potaninilla oli Neuvostoliiton kaatuessa vain 5 000 puntaa rahaa. 15 vuoden aikana hän kartutti omaisuutta 4 miljardilla dollarilla. Vuonna 1990, kun Neuvostoliitto alkoi avautua, Potanin käytti hyväksi ministeriössään saamiaan kontakteja.
Potanin perusti Interrosin (ven. Интеррос), joka keskittyi ulkomaankauppaan, vain 10 000 dollarilla. Konsernilla oli toimintaa metalleissa, teknisessä rakentamisessa, maataloudessa ja medioissa. Vuonna 1992 Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin tutustuivat toisiinsa International Bank for Economic Cooperation pankissa, jonka saivat haltuunsa sen yritysasiakkaiden kera. Pankki pian kaatui ja jäi Potaninin käsiin, joka siirsi pankin jäänteet uuteen Interosista saamalla pääomalla perustamaansa MFK-pankkiinsa.  Monet Venäjän valtionyritykset sijoittivat rahansa hänen MFK-pankkiinsa.
Vuonna 1993 Potanin ja Prokhorov perustivat United Export Import Bankin (Unexim Bank), josta tuli Venäjän suurin yksityispankki. Monet valtionyritykset siirsivät varantonsa tähänkin pankkiin.
Vuonna 1995 Potanin hankki lisää omistuksia ”osakkeita lainoja vastaan” -sisäpiirioperaatioilla, jossa Venäjä myi valtion omaisuutta lainoja vastaan. Omistuksia jaettiin kyseenalaisilla huutokaupoilla, jonka osallistujat Boris Jeltsinin tytär sai yksin valita. Potanin hankki näin huutokaupoilla yli 20 Neuvostoliiton aikaista valtionyritystä. Valtionyritykset myytiin hyvin isolla alihinnalla, ja tätä tapahtumaa pidetään oligarkkien syntyhetkenä. Huutokaupalla hän sai haltuunsa Norilski nikelin sekä öljy-yhtiö Sidancon käytännössä ilmaiseksi.