stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Culfan piirikunta

Culfan piiri Azerbaidžanin kartalla.
Culfan piirikunta (azer. Culfa rayonu, ven. Джульфинский район, Džulfinski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 995 neliökilometriä. Asukkaita on 41 600 henkeä (vuonna 2010).
Culfan piiri sijaitsee Nahitševanin eteläosassa. Se rajoittuu koillisessa Armeniaan, idässä Ordubadin piiriin, etelässä Iraniin, lännessä Babəkin ja luoteessa Şahbuzin piiriin. Etelärajalla virtaa Araksjoki.
Piirin keskus on Culfan kaupunki. Kuntia on yhteensä 25 ja kyliä 24.
Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Ordubadin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, rehukasvien, sokerijuurikkaan ja vihannesten viljelyyn. Vuoristossa harjoitetaan mehiläistenhoitoa.
Paikallislehtenä ilmestyy Arazın səsi (”Araksin ääni”).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Final Fantasy Mystic Quest

| Final Fantasy Mystic Quest Final Fantasy USA Mystic Quest Mystic Quest Legend |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Square
Julkaisija:   Square  Square  Nintendo
Jakelija:  Nintendo
Säveltäjä:  Ryūji Sasai
Pelisarja:  Final Fantasy
Julkaistu:  NA 5. lokakuuta 1992JP 10. marraskuuta 1993EU 1993
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Super Nintendo Entertainment System
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Final Fantasy Mystic Quest on Squaren kehittämä roolipeli, joka on julkaistu vuonna 1992 Super Nintendo Entertainment System -konsolille.
Peli oli ensimmäisiä Final Fantasy -sarjan spin-off-pelejä. Japanissa peli julkaistiin nimellä Final Fantasy USA Mystic Quest ja Euroopassa nimellä Mystic Quest Legend, jottei se olisi sekoittunut Euroopassa aiemmin Mystic Questinä ilmestyneeseen Seiken densetsuun. Koska Final Fantasy Mystic Questissä ei ole satunnaisia taisteluita, tallennuspisteitä tai ryhmän muodostamismahdollisuutta, erottuu se pelimekaniikaltaan selvästi Final Fantasyn pääsarjan peleistä.
Pelin tarina keskittyy nuoreen Benjaminiin. Hänen tehtävänään on voittaa takaisin neljää eri elementtiä edustavat kristallit, jotka ovat edellytys maailman hyvinvoinnille. Aikoinaan kristallit joutuivat voimakkaiden demoneiden ryöstämiksi, ja ihmisten toivo lepää nyt vanhan ennustuksen povaamassa soturissa, joka vapauttaa maailman sitä riuduttavasta pimeydestä.
Pelaaminen

Final Fantasy Mystic Quest on monessa suhteessa erilainen verrattuna toisiin Final Fantasy -nimikkeisiin. Esimerkiksi maailmankartalla ei voida liikkua mihin suuntaan tahansa, vaan pelihahmoa on siirrettävä näytöllä olevien kuvakkeiden luo. Nämä johdattavat hahmon suoraan johonkin kohteeseen, joka voi olla kaupunki, luolasto tai taistelukenttä. Harmailla ikoneilla kuvatut tiet on suljettu pelaajan pääsyltä, mutta jonkin tietyn tehtävän jälkeen nekään eivät ole enää läpipääsemättömiä. Etenemistä edesauttavat taisteluissa käytettävät aseetkin, esimerkkitapauksina puita katkovat kirveet ja lukittuja ovia räjäyttävät pommit.
Pelin hahmoja ei voida sonnustaa valikon avulla, vaan uudet varusteet korvaavat automaattisesti hahmon nykyiset aseet ja suojat. Pelin aikana kerätty varustus on myös huomattavasti muita saman genren pelejä niukempi, ja ostamiseen sijaan suuri osa siitä saadaan taisteluista tai matkan varrella olevista aarrearkuista.
Pelaaminen > Taisteleminen

Mystic Questissä viholliset havaitaan jo pelihahmon liikkuma-alueella, joten taistelut eivät synny yhtä sattumanvaraisesti kuten useimmissa muissa Final Fantasy -peleissä. Siitä huolimatta vihollisia ei voida aina karttaa, koska ne saattavat tukkia pelaajan reitin. Pelissä on myös luovuttu Active Time Battleksi kutsutusta järjestelmästä, jossa pelihahmolle voidaan osoittaa komento hahmon kohdalla olevan mittarin täyttyessä; ATB:n ovat korvanneet hahmojen iskuvuorot, joita jaetaan nopeuden perusteella. Lisäksi hahmojen terveys ilmoitetaan ensisijaisesti elämäpalkin muodossa, vaikka numeerisia osumapisteitäkin voidaan käyttää.
Taisteluissa on mahdollista käyttää kahta hahmoa, joista toinen on pelaajan ohjaama päähahmo, toinen taas tätä avustava liittolainen. Yhteenoton alkaessa pelaajalle annetaan kolme vaihtoehtoa: taisteleminen (engl. Battle), pakeneminen (Run) sekä ohjaus (Control), jonka kautta liittolaisen toimia voidaan säätää joko pelaajan tai tekoälyn ohjattavaksi. Taistellessaan pelihahmot voivat suorittaa neljä eri komentoa, jotka ovat fyysinen hyökkäys, puolustus sekä taikojen ja esineiden käyttö.
Taisteluista saatavat palkinnot ovat esineiden ostoon tarvittava Gold Piece -valuutta sekä kokemuspisteet, joita hahmojen tasonnosto vaatii. Korkeammat tasot vahvistavat seitsemää eri ominaisuutta: vahvuutta, nopeutta, puolustusta, energisyyttä, tarkkuutta, magiaa sekä väistökykyä. Tavallisia taisteluita parempia saaliita saadaan maailmankartalla sijaitsevilta taistelukentiltä, joilla on käytävä yhteensä kymmenen taistelua ennen kuin pelaaja palkitaan.
Pelaaminen > Taiat

Vaikka hahmojen korkeammat tasot parantavat myös loitsujen tehokkuuta, ei pelissä kuitenkaan opita taikoja kokemusta kasvattamalla, vaan aarrearkuista löytämällä ja taistelukentillä ottelemalla. Taikojen käyttöä voidaan verrata ensimmäiseen Final Fantasy -osaan: kummassakin pelissä jokaisella loitsutyypillä on oma rajoitettu käyttömääränsä, joka aina yhden loitsun jälkeen vastaavasti vähenee yhdellä. Hahmoa parantamalla käytettävien loitsujen lukumäärä voidaan nostaa takaisin maksimiin, joka kohoaa entisestään tasoa korotettaessa. Esineiden tavoin opittavia taikoja on Mystic Questissä suhteellisen vähän.
Suosio

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 70% (7 arvostelua)
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Electronic Gaming Monthly: 7.25/10
Nintendo Power: 3.725/5
RPGFan: 79%
Thunderbolt: 7/10
Final Fantasy Mystic Quest suunniteltiin varta vasten amerikkalaisille pelaajille, jotta se olisi voinut tehdä pelisarjaansa ja lajityyppiään tunnetummaksi myös länsimaissa pelkistetyn ja helpommin lähestyttävän pelimekaniikkansa ansiosta. Peli ei kuitenkaan yltänyt samaan menestykseen kuin vuotta aiemmin julkaistu Final Fantasy IV, eikä siksi onnistunut parantamaan Final Fantasy -sarjan asemaa merkittävästi.
Ilmestyessään vuonna 1992 peli sai jokseenkin kelvot arviot Nintendo Power ja Electronic Gaming Monthly -lehdiltä. Sitä ei silti keskimäärin pidetä aivan samantasoisena kuin sarjan pelejä yleensä, ja pelaajien antama palaute onkin vaihdellut kiitettävän ja heikon välillä. Pelin musiikit ovat saaneet osakseen suurta suosiota.
Musiikki

Ryūji Sasai ja Yasuhiro Kawakami vastasivat Mystic Questin musiikista. 10. syyskuuta 1993 NTT Publishing julkaisi pelin 28 kappaletta sisältävän albumin nimellä Final Fantasy Mystic Quest Original Soundtrack, jonka kesto on 63:30.
Musiikki > Kappaleluettelo

MYSTIC RE-QUEST I – 4.14
MYSTIC RE-QUEST II – 4.11
Mystic Quest – 2.22
Hill of Fate – 1.28
World – 0.47
Beautiful Forest – 2.30
Battle 1 – 2.22
Victory Fanfare – 0.33
City of Forest – 2.18
Fossil Labyrinth – 1.35
Battle 2 – 1.47
Middle Tower – 1.25
Shrine of Light – 3.14
Rock Theme – 1.12
Fanfare of Friendship – 0.06
Dungeon of Ice – 2.52
Dungeon of Waterfall – 2.21
City of Fire – Faeria – 1.59
Rock 'n' Roll – 1.03
Lava Dome – 1.46
City of Wind – Windaria – 2.28
Mountain Range of Whirlwinds – 2.15
The Crystal – 1.16
Last Castle – 2.33
Battle 3 – 2.10
Mystic Ballad – 2.18
Ending – 2.18
RE-MIXTIC QUEST – 7.36
Aiheesta muualla

Final Fantasy Mystic Quest GameFAQsissä (englanniksi)
Final Fantasy Mystic Quest MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy Mystic Quest RPGamerissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:   Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:   Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:   Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:   Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:   Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive
Diarra Afoussatou Thiero

Diarra Afoussatou Thiero (s. 10. huhtikuuta 1949 Kita) on malilainen juristi.
Afoussatou Thiero suoritti oikeustieteen maisterintutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa vuonna 1973. Työskenneltyään tuomarina ja syyttäjänä hän toimi Malin nais-, lapsi- ja perheministerinä vuosina 1997–2002. Thiero toimi myös Malin naisjärjestöjen liiton Cafon pääsihteerinä ja Afrikan unionin naiskomitean jäsenenä. Vuosina 2008–2015 hän oli Malin perustuslakituomioistuimen jäsen. Thiero on naimisissa entisen ministerin Mahamadou Diarran kanssa.
Eurooppa-liigan kausi 2018–2019

| UEFA Europa League 2018–2019 |
| --- | --- |
 Loppuottelu pelattiin Bakun olympiastadionilla.
Joukkueiden määrä:  48+8
Ajankohta:  26. kesäkuuta 2018 – 29. toukokuuta 2019
Mestari:  Chelsea FC
Toinen sija:  Arsenal FC
  ← 2017–2018 :  2019–2020 → 
Eurooppa-liigan kausi 2018–2019 oli UEFA:n järjestämän Euroopan toissijaisen jalkapallosarja Eurooppa-liigan 48. kausi.
Esikarsinta

Esikarsintakierrokselle mukaan UEFA:n liigarankingin sijoilta 52.–55. kotimaisten cupturnausten voittajat, sijoilta 49.–54. kotimaan liigassa toiseksi sijoittuneet ja sijoilta 48.–51. kotimaan liigassa kolmanneksi sijoittuneet. Esikarsintakierrokselle osallistuu 14 joukkuetta. Otteluparit arvottiin 12. kesäkuuta 2018.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Europa FC  | 1–6 |  FC Prishtina | 1–1 | 0–5  |
| UE Sant Julià  | 1–4 |  Gżira United FC | 0–2 | 1–2  |
| UE Engordany  | 3–2 |  Folgore | 2–1 | 1–1  |
| B36 Tórshavn  | 2–2   (4–2 rp) |  St Joseph's FC | 1–1 | 1–1  |
| Birkirkara FC  | 2–3 |  KÍ Klaksvík | 1–1 | 1–2  |
| SP Tre Fiori  | 3–1 |  Bala Town FC | 3–0 | 0–1  |
| Cefn Druids AFC  | 1–2 |  FK Trakai | 1–1 | 0–1 |
Karsintakierrokset > Kolmas karsintakierros

Myös kolmas karsintakierros on jaettu mestarien osaan ja parhaiten sijoittuneiden osaan. Mestarien osaan tulevat toisen karsintakierroksen voittajat sekä Mestarien liigan toisen karsintakierroksen häviäjät. Parhaiten sijoittuneiden osaan pääsevät toisen kierroksen voittajat, kaksi putoajaa Mestarien liigan toiselta karsintakierrokselta, UEFA:n liigarankingin sijoilla 13.–18. olevien maiden cupturnausten voittajat, 7.–12. sijoilla olevien kotimaan sarjoissa sijalle 3. sijoittuneet sekä sijalle 6. sijoitetun maan kotimaan sarjassa neljänneksi sijoittunut joukkue. Otteluparit arvotaan 23. heinäkuuta.
| Joukkue #1> Mestarit | Yht> .Mestarit | Joukkue #2> Mestarit | 1>  osa.Mestarit | 2>  osa.Mestarit | Mestarit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ludogorets Razgrad  | – |  HŠK Zrinjski Mostar | – | –  |  |
| Legia Varsova  | – |  F91 Dudelange | – | –  |  |
| Alaškert FC  | – |  CFR Cluj | – | –  |  |
| Olimpija Ljubljana  | – |  HJK | – | –  |  |
| Sheriff Tiraspol  | – |  Valur | – | –  |  |
| Cork City FC  | – |  Rosenborg | – | –  |  |
| FK Spartaks Jūrmala  | – |  Sūduva Marijampolė | – | –  |  |
| The New Saints FC  | – |  Midtjylland | – | –  |  |
| Hapoel Be’er Sheva  | – |  APOEL FC | – | –  |  |
| FC Torpedo Kutaisi  | – |  Kukësi | – | – |  |
Parhaiten sijoittuneet
| FC Pyunik Jerevan  | – |  Maccabi Tel Aviv FC | – | –  |  |
| FK Dinamo Minsk  | – |  FK Zenit Pietari | – | –  |  |
| SK Sturm Graz  | – |  AEK Larnaka | – | –  |  |
| Sarpsborg 08 FF  | – |  HNK Rijeka | – | –  |  |
| İstanbul Başakşehir FK  | – |  Burnley FC | – | –  |  |
| FK Zorja Luhansk  | – |  SC Braga | – | –  |  |
| Hapoel Haifa FC  | – |  Atalanta BC | – | –  |  |
| KRC Genk  | – |  KKS Lech Poznań | – | –  |  |
| SBV Vitesse  | – |  FC Basel | – | –  |  |
| FC Nordsjælland  | – |  FK Partizan | – | –  |  |
| Hibernian FC  | – |  Molde FK | – | –  |  |
| HNK Hajduk Split  | – |  FC Steaua Bukarest | – | –  |  |
| Sevilla FC  | – |  FK Žalgiris | – | –  |  |
| SK Sigma Olomouc  | – |  FK Kairat | – | –  |  |
| ŠK Slovan Bratislava  | – |  Rapid Wien | – | –  |  |
| FK Mariupol  | – |  Bordeaux | – | –  |  |
| TsSKA Sofia  | – |  FC Kööpenhamina | – | –  |  |
| Olympiakos FC  | – |  FC Luzern | – | –  |  |
| Rangers FC  | – |  NK Maribor | – | –  |  |
| FK AS Trenčín  | – |  Feyenoord Rotterdam | – | –  |  |
| Jagiellonia Białystok  | – |  KAA Gent | – | –  |  |
| FK Spartak Subotica  | – |  Brøndby IF | – | –  |  |
| FK Ufa  | – |  FC Progrès Niederkorn | – | –  |  |
| Beşiktaş JK  | – |  LASK Linz | – | –  |  |
| Apollon Limassol  | – |  FK Dinamo Brest | – | –  |  |
| RB Leipzig  | – |  CS Universitatea Craiova | – | – |  |
Play–off–kierros

Play–off–kierrokselle pääsevät kolmannen karsintakierroksen voittajat sekä Mestarien liigan kolmannella karsintakierroksella mestarien osassa tappion kärsineet joukkueet. Otteluparit arvotaan 6. elokuuta.
Lohkovaihe

Lohkovaiheeseen pääsevät kaikki play–off–kierroksen voittajat sekä joukkueita Mestarien liigan karsinnoissa. Mestarien liigan karsinnoista pääsevät mukaan kuusi häviäjää play-off-kierrokselta sekä neljä häviäjää kolmannen karsintakierroksen parhaiten sijoittuneiden osasta. Näiden lisäksi lohkovaiheeseen pääsevät loput kotimaan cupvoittajat, UEFA:n liigarankingissa viidenneksi sijoitetun sarjan edellisen kauden neljäs sekä sijoille 1.–4. sijoitettujen sarjojen neljänneksi sijoittuneet joukkueet. Lohkovaiheeseen osallistuu 48 joukkuetta, jotka jaetaan 12 neljän joukkueen lohkoon. Lohkoarvonta suoritetaan 31. elokuuta.
Pääsyn varmistaneet joukkueet
| --- | --- |
  Arsenal FC   Chelsea FC   Bayer 04 Leverkusen   Villarreal CF   RSC Anderlecht   SS Lazio   Sporting CP   Olympique de Marseille   FK Krasnodar :   Real Betis   Atalanta BC   Eintracht Frankfurt   FC Zürich   Stade Rennais FC   FC Vorskla Pultava   Akhisar Belediyespor   FK Jablonec
Dina (televisiokanava)

| Dina |
| --- | --- |
Lähetykset alkoivat:  2006
Lähetykset loppuivat:  15. huhtikuuta 2015 kello 18.00
Omistaja:  Forum Virium Helsinki
Tunnuslause:  Helsingin seudun yhteisöllinen ja urbaani paikallistelevisio.
Aiemmin:  DINA,   Stadi.TV
Kotisivu:  stadi.tv [vanhentunut linkki]
Saatavuus
Kaapeliverkko
DNA Welho:  Kanava 71
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dinan logo vuosina 2010–2015
Dina oli vuosina 2006–2015 toiminut yhteisöllinen televisiokanava Helsingissä kaupunkilaisilta kaupunkilaisille. Kanavalla näytettiin kaupunkilaisten kuvaamien videoiden lisäksi oman toimituksen ja yhteistyökumppaneiden tekemiä ohjelmia.
Dina oli monikanavainen media ja sitä pystyi verkon ja mobiililaitteiden lisäksi seuraamaan omalla ohjelmapaikallaan pääkaupunkiseudulla televisiosta DNA Welhon kaapeliverkossa kanavapaikalla 71.
Verkkopalveluun pystyi kuka tahansa lataamaan oman ohjelmansa muiden katsottavaksi. Dina oli voittoa tavoittelematon toimija ja kaiken materiaalin julkaiseminen oli täysin ilmaista. Dina oli monivuotinen projekti, joka eli ja kehittyi jatkuvasti.
Dinan oma toimitus teki juttuja paikallisesti kiinnostavista aiheista. Toimitus teki kanavalle useita sarjoja ja ajankohtaisohjelmia, joiden aihepiirit koskettivat kaupunkilaisia laidasta laitaan.
Dina edisti audio-visuaalisen alan ruohonjuuritason kulttuuria aktiiviseen ja yhteisölliseen toimintaan. Tavoitteena oli auttaa, rohkaista ja opettaa kaupunkireporttereja, tarinan kertojia ja videokuvaajia kehittämään itse omaa toimintaansa ja jakamaan osaamistaan eteenpäin.
Kanavan ohjelmistoon kuuluivat muun muassa ohjelmat Stadi.ON, Päätöksen äärellä ja Panorama.
Dinan taustalla olivat mediakulttuuriyhdistys m-cult, Forum Virium Helsinki ja Helsingin kaupunki. Forum Virium Helsinki toimi palvelun vastaavana tuottajana.
Aiheesta muualla

Stadi.TV:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Diorama

Diorama tarkoittaa seuraavia asioita:
dioraama, kolmiulotteinen maisemamalli
Diorama, Silverchairin albumi
Diorama, saksalainen yhtye
Diorama, kunta Goiásissa Brasiliassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Diorama”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Danvers (Massachusetts)

| Danvers (Massachusetts) |
| --- | --- |


 fiDanvers 
 42°34′30″N, 70°55′52″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Massachusetts
Piirikunta:  Essexin piirikunta
Kunnallishallinto:  1757
Hallinnon tyyppi:  edustuksellinen kunnalliskokous
Maantiede
Maa-ala:  34,3 km²
Väestö
Väkiluku (2019):  27 549
 www.danversma.gov 
Danvers on kunta Massachusettsissa Yhdysvalloissa osavaltion itäosissa Bostonin koillispuolella. Siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan 27 549 ihmistä, ja sen maapinta-ala on 34,3 neliökilometriä.
Danvers asutettiin 1630-luvulla, jolloin se tunnettiin vielä Salem Villagena ja se oli hallinnollisesti osa Salemia. Salemin noitaoikeudenkäyntien taustalla oli nimenomaan tapaus, joka sattui Salem Villagessa tammikuussa 1692. Pastori Samuel Parrisin tytär Betty ja tämän serkku Abigail Williams alkoivat käyttäytyä oudosti, ja he saivat kouristuksia ja alkoivat ääntelehtiä oudosti. Paikallisen lääkärin William Griggsin mukaan tytöt oli noiduttu. Tätä seurasi yhdeksän kuukautta kestänyt hysteria koko Essexin piirikunnan alueella. 20 ihmistä tuomittiin kuolemaan.
Salem Village nimettiin vuonna 1752 Danversiksi Danvers Osbornin mukaan. Oman kunnallishallinnon se sai vuonna 1757. Danvers oli alkujaan isompi, mutta South Danvers erosi siitä vuonna 1855 ja muodosti Peabodyn kunnan.
Danversin teollisuus alkoi kehittyä jalkineiden, mattojen ja tiilien valmistukseen. Sittemmin palvelualat ovat nousseet talouden keskeisimmäksi haaraksi. Kunnassa on kuitenkin valmistetaan edelleen elektroniikalaitteita, lamppuja ja viestintävälineitä. Kunnassa on vuonna 1965 perustettu North Shore Community College ja vapaussodan kenraalin Isreal Putnamin synnyinkoti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Danvers (Massachusetts) Wikimedia Commonsissa
Dauidin Psalttari

Dauidin Psalttari
Dauidin Psalttari ("Daavidin psalttari") on Mikael Agricolan tekemä käännös Raamatun Psalmien kirjasta. Se ilmestyi vuonna 1551. Käännöstyö oli osa Agricolan raamatunsuomennostyötä, josta oli kolme vuotta aiemmin ilmestynyt Uuden testamentin suomennos Se Wsi Testamenti.
Psalmien suomennos on osaksi Agricolan omaa työtä, osaksi Paavali Juustenin ja hänen oppilaidensa Turun katedraalikoulussa tekemää suomennosta. Psalmit on käännetty suurimmaksi osaksi Lutherin saksankielisestä Raamatusta, mutta apuna käytettiin myös muita lähteitä.
Psalttarin esipuhe sisältää kuvauksen suomalaisten vanhoista jumalista. Kunkin psalmin alussa on lyhyt yhteenveto sen sisällöstä. Lisäksi psalttari sisältää 240 reunahuomautusta. Agricola oli kääntänyt osan psalmeista jo vuonna 1544 ilmestyneeseen Rucouskiriaan. Niiden osalta hän on suorittanut usein huomattavaakin kielen korjaamista. Näitä vertaamalla on voitu tutkia, kuinka Agricolan käsitykset suomen kirjakielestä ovat kehittyneet ajan kuluessa.
Agricola jatkoi Vanhan testamentin käännöstyötä jo samana vuonna teoksella Weisut ia Ennustoxet.
Esipuhe

Ennen ensimmäistä psalmia psalttari sisältää Agricolan esipuheen. Esipuheen loppupuolella mainitaan vanhoja suomalaisia jumalia. Agricola esittelee 12 hämäläisten ja 12 karjalaisten jumalaa. Agricolan valitsema lukumäärä 12 jäljittelee kreikkalaisten ja roomalaisten jumalajärjestelmiä. Jumalten esittelyn jälkeen Agricola esittää (nykysuomeksi käännettynä): "Eikö se kansa vimmattu ole, joka näitä uskoo ja rukoilee".
Esipuhe > Hämäläisten jumalat

Hämäläisten jumalina mainitaan: Tapio, Ahti, Väinämöinen, Rahko, Liekkiö, Ilmarinen, Tursas, Kratti, Tonttu, Piru, Kapeet ja Kalevanpojat.
| Alkuperäinen | Nykysuomeksi |
| --- | --- |
Epeiumalat monet tesse, muinen palveltin caucan ia lesse. Neite cumarsit Hemelaiset seke Miehet ette Naiset. Tapio Metzest Pydhyxet soi ia Achti wedhest Caloia toi. Äinemöinen wirdhet tacoi, Rachkoi Cuun mustaxi iacoi. Lieckiö Rohot iwret ia puudh hallitzi ia sencaltaiset mwdh. Ilmarinen Rauhan ia ilman tei ia Matkamiehet edheswei. Turisas annoi Woiton Sodhast, Cratti murhen piti Tavarast. Tontu Honen menon hallitzi, quin Piru monda willitzi. Capeet mös heilde Cuun söit, Calevanpoiat Nijttut ia mwdh löit.: Epäjumalia monia tässä, muinoin palveltiin kaukana ja läsnä. Näitä kumarsivat hämäläiset, sekä miehet että naiset. Tapio metsästä pyydykset soi, ja Ahti vedestä kaloja toi. Väinämöinen virret takoi, Rahko kuun mustaksi jakoi. Liekkiö rohdot, juuret ja puut hallitsi ja senkaltaiset muut. Ilmarinen rauhan ja ilman toi ja matkamiehet perille vei. Tursas antoi voiton sodassa, Kratti huolen piti tavarasta. Tonttu huoneen menon hallitsi, kuin Piru monta villitsi. Kapeet myös heiltä kuun söivät, Kalevanpojat niityt ja muut loivat.