stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perovskiittiaurinkokenno
Materiaalit

Perovskiittien yleinen kaava on ABX3, missä X on happi-, hiili- tai typpiatomia tai halogeenia. A ja B ovat kationeja ja X on anioni. Merkittävä tekijä perovskiittirakenteiden muodostumisessa on A-kationien ionisäteet, jotka tulisi olla välillä 1,60 Å ja 2,50 Å, jotta perovskiittirakenne muodostuu.
Yleisin ja tarkimmin tutkittu perovskiittirakenne on metyyliammonium lyijy trihalogenidi (CH3NH3PbX3), missä X on halogeeni-ioni kuten jodidi, bromidi tai kloridi. Sen eri elektroniorbitaalien välille muodostuvat jännitteet, vaihtelevat välillä 1,55 eV – 2,3 eV riippuen halogeenipitoisuudesta. Toinen potentiaalinen perovskiittirakenne käytännön sovelluksissa on formanidinium lyijy trihalogenidi (H2NCHNH2PbX3). Sen jännite vaihtelee välillä 1,48 eV – 2,2 eV, joka on parempi optimaalisen tehokkuuden saavuttamiseksi kuin metyyliammonium lyijy trihalogenidilla.
Lisäksi on useita erilaisia perovskiittirakenteita, joiden tehokkuutta on pyritty ja pyritään parantamaan. Yleisimmissä perovskiittirakenteissa on orgaanisia rakenneosia. Orgaanisissa perovskiittirakenteissa, jotka sisältävät halogeeneja, kiraalisten ligandien hyödyntäminen voi kasvattaa aurinkokennon tehokkuutta.
Toisaalta epäorgaanisten perovskiittirakenteiden hyödyntäminen voisi olla toinen tapa lisätä energiatehokkuutta. Orgaaniset molekyylit ovat kemiallisesti epästabiileja, minkä ominaisuuden epäorgaaniset komponentit voisivat minimoida ja näin kasvattaa tehokkuutta.
Hyödyt

Perovskiittiaurinkokennoja pidetään mahdollisena vihreän siirtymän edistämistekijänä, sillä ne tarjoavat paljon paremman hyötysuhteen (jopa yli 29%) kuin piipohjaiset aurinkokennot (alle 23%). Perovskiittien korkea absorptiokerroin mahdollistaa koko näkyvän valon spektrin absorboinnin. Perovskiittiaurinkokennojen suuri tehotiheys mahdollistaa alhaiset kustannukset ja vähentää osaltaan kennojen ympäristövaikutuksia niiden elinkaariensa aikana. Lisäksi perovskiittiaurinkokennot ovat joustavia, ohuita ja kevyitä, minkä vuoksi ne sopivat moniin erilaisiin sovelluksiin, kuten elektroniikkalaitteisiin. Jatkuvan tutkimusten ja innovaatioiden ansiosta perovskiittiaurinkokennojen kehitys on ollut viime vuosina nopeaa.
Arvioiden mukaan perovskiittiaurinkokennojen valmistuskustannuksilla on potentiaalia kilpailla piipohjaisten aurinkokennojen kustannusten kanssa ja aurinkosähkötuotantoa laajentamiseksi tarvitaankin todennäköisesti useita teknologiavaihtoehtoja. Etenkin silkkipainatusteknologiaa pidetään mahdollisena tulevaisuuden kilpailukykyisenä tekniikkavaihtoehtona, koska arvioiden mukaan prosessin sähkönkulutusta ja näin myös kustannuksia olisi mahdollista vielä pienentää. Toisaalta tällä hetkellä perovskiittiaurinkokennojen kustannuksissa ja vakaudessa on vielä merkittävästi kehittämistä ennen kuin teknologia voi levitä alallaan yleisesti käytetyksi.
Perovskiittiaurinkokennojen valmistuskustannuksiin vaikuttavatkin siinä käytetyt tekniikat ja materiaalit. Tutkimusten mukaan perovskiittiaurinkokennojen valmistuskustannukset voitaisiin saada erityisesti alhaisemmiksi, jos tiettyjen kalliiden materiaalien, kuten P3HT-polymeerin ja PCBM:n (fenyyli-C61-voihapon metyyliesterin), käyttöä voidaan välttää valmistuksessa. Perinteisten piipohjaisten aurinkokennojen valmistus yksikiteisistä tai polykiteisistä piimateriaaleista on myös suhteellisen kallista, sillä etenkin piin louhimisella, prosessoinnilla ja puhdistamisella on suuret kustannukset.
Kierrätys

Perovskiittiaurinkokennojen kierrätys on vielä monilta osin tutkimusvaiheessa. Tutkimusta tehdään, koska perovskiittiaurinkokennot sisältävät komponentteja ja materiaaleja, joiden kierrätys on vaikeaa.
Perovskiittiaurinkokennoissa käytetään ympäristölle vaarallisena tunnettua alkuainetta, lyijyä. Lyijy voi altistaa aurinkopaneelin kierrättäjän lyijyn aiheuttamalle raskasmetallimyrkytykselle.. Lisäksi perovskiittiaurinkokennojen käytön aikana tapahtuvat rakenteelliset vaurioitumiset voivat saada aikaan raskasmetallien liukenemisen ympäristöön. Toisaalta kennojen säilyessä ehjinä lyijy ei todennäköisesti aiheuta ympäristöriskiä.
Lyijylle löytyy myös korvaava vaihtoehto, tina.  Tina (Sn) on metalli, jolla on korkea johtavuus etenkin sen esiintyessä hapetusluvulla +II. Tällöin tina on kuitenkin kemiallisesti epävakaa ja tämä johtaa siihen, että perovskiittiaurinkokennon suorituskyky on heikompi. Tinaa ei olla tästä syystä päästy vielä hyödyntämään järkevästi PSC-laitteissa, ja tutkimus tinan käytöstä on vielä varhaisessa vaiheessa.
Yksi tapa perovskiittiaurinkokennojen sisältämän lyijyn kierrätykseen on elektrokemiallisen reaktion hyödyntäminen. Elektrokemiallinen reaktio lyijyn kierrättämiseksi PSC-kennoista otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 2016. Kierrätys perustuu eutektisen liottimen (DES) käyttöön. Liuotin koostuu etyleeniglykolista ja koliinikloridista. Liuottimen avulla liuotetaan kennojen perovskiittikalvoja ja saadaan lyijy irtoamaan elektrolyyttisesti. Lyijyn talteenottoprosentti tällä kierrätystavalla on ollut 99,8%.
Perovskiittiaurinkokennoissa käytetään kontaktielektrodeina usein kultaa (Au). Koska kulta on kallis materiaali, sen kierrättäminen on tärkeää sekä ympäristönäkökulman, että kustannustehokkuuden kannalta. Kierrättämisessä on pyritty aikaisemmin käyttämään perinteistä lämpö-korkeavakuumimenetelmää. Menetelmä ei ole kuitenkaan toiminut, sillä kerättävän kullan massa on ollut menetelmän käyttöön liian pieni.  Menetelmä on korvattu mekaanisella kuivaus- ja siirtoprosessilla. Prosessissa liitetään nano-Au-kalvo tukikalvolle. Kulta saadaan siirrettyä tukikalvon avulla tukikalvokerrokseen. Tämän jälkeen tukikalvokerroksen aukkokuljetuskalvot (HTL), nano-Au-kalvo ja perovskiittikalvot liuotetaan asetonilla ja kuivataan huoneenlämpötilassa. Tämän prosessin avulla saadaan kierrätettyä Nano-Au-kalvot ja hyödynnettyä niitä uusissa perovskiittiaurinkokennoissa. Kierrätettyjen nano-Au-kalvojen käyttö uusissa perovskiittiaurinkokennoissa mahdollistaa lähes saman suorituskyvyn uudelle perovskiittiaurinkokennolle kuin sen edeltäjälle.
Historia

Gustav Rose löysi perovskiittiaurinkokennoissa käytettävän perovskiitin jo vuonna 1839. Dieter Weber tutki vuonna 1978 metyyliammonium- ja formamidinium-ionien käyttöä tinan ja lyijyn halidi-perovskiittien muodostuksessa. Nämä Weberin raportit innostivat 1990-luvun tutkimustyötä materiaaliominaisuuksien ja sovelluksien, kuten diodien, parissa.
David Mitzi korosti papereissaan orgaanisten ja epäorgaanisten perovskiittimateriaalien merkitystä aurinkokennoihin liittyvissä sovelluksissa.  Mitzi:n IBM:n tiimin työ herätti kiinnostusta Japanissa, jolloin Japanin tiede- ja teknologiavirasto (JST) alkoi rahoittaa CREST (Core Research forEvolutionary Science and Technology) -ohjelmaa vuodesta 1997 vuoteen 2003.
Projektin päätyttyä CREST-projektissa mukana ollut tohtori Kenjiro Teshima, sekä jatko-opiskelija Akihiro Kojiman jatkoivat perovskiittitutkimusta, jonka tuloksena olivat lyijybromidipohjaiset orgaanis-epäorgaaniset kerrosperovskiittiyhdisteet. Nämä tulokset esiteltiin Japanin valokuvaustieteen ja -teknologian seuran (SPSTJ) syyskokouksessa vuonna 2005. Vuosi tämän jälkeen seuran vuosittaisessa kokouksessa Chibassa käsiteltiin lyijybromidipohjaista orgaanis-epäorgaanista perovskiittiherkkää aurinkokennoa. Ensimmäinen esitys perovskiittien käytöstä väriaineherkkien kennojen osana tapahtui Japanin Elektrokemiallisen Seuran kongressissa Tokion Metropolia-yliopistossa 1. huhtikuuta 2006, joka oli muutama kuukausi ennen Chiban kokousta.
Perovskiittiherkkien aurinkokennojen tehomuunnoksen hyötysuhde (PCE) vuonna 2008 oli vain 3,8%. Nam Gyu Park työtovereineen paransivat tehokkuuden 9,7%:iin vuonna 2012, optimoimalla titaanioksidikerroksen paksuuden. Tämän jälkeen tehokkuutta on parannettu useita kertoja. Perovskiittiaurinkokennoista ollaan saatu kolmanneksi tehokkain yksikiteinen aurinkokenno 25,2%:n tehokkuudella, kun viime aikoina on otettu käyttöön heterogeenisten materiaalien välisen rajapinnan passivointiteknologiaa.
Aiheesta muualla

Antti Nurmesjärvi: Perovskiitti-aurinkokennoissa käytettävät orgaaniset materiaalit, Kandidaatin tutkielma, Oulun yliopisto, Kemian tutkinto-ohjelma, 2018 (pdf)
Genesisnanotech: Perovskite solar cells hit new world efficiency record (englanniksi)
Yksikerroksinen ohutkalvoinen perovskiittiaurinkokenno.
Kuvassa esimerkkinä CH3NH3PbI3 perovskiittirakenteesta. Metyyliammoniumkationi (CH3NH3) on PbI6-oktaedrin ympäröimä. [6]
Svanvik

| Svanvik |
| --- | --- |

 Svanvik
 Koordinaatit: 58°07′00″N, 11°41′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Orust
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svanvik on asuinalue Orustin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Varekilin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svanvik Wikimedia Commonsissa
Yle Teema & Fem

| Yle Teema & Fem |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  24. huhtikuuta 2017
Omistaja:  Yleisradio
Kuvaformaatti:  16:9 576i (SDTV) 16:9 1080i (HDTV)
Katsojaosuus:   3,0 % (2023, Finnpanel)
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  koko maa
Korvasi kanavan:  Yle Fem Yle Teema
Rinnakkaiskanava(t):  Yle TV1 (HD) Yle TV2 (HD)
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  kanava 5 (HD) kanava 25
Satelliitti
Allente:  kanava 5 (HD) Kanava 143 (HD)
Kaapeliverkko
DNA:  kanava 5 (HD) kanava 25
Elisa:  kanava 5 (HD) kanava 25
Telia:  kanava 5 (HD) kanava 25
IPTV (ADSL)
Maxivision Viihde:  
Elisa:  kanava 5 kanava 515 (HD)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yle Teema & Fem on Yleisradion kanavapaikka televisiossa. Se aloitti 24. huhtikuuta 2017, jolloin Yle Fem- ja Yle Teema -kanavat muuttivat samalle kanavapaikalle 5.
Kanavauudistuksen taustalla on mediankäytön muutos. Suomalaiset katselevat televisiota yhä enemmän verkon kautta. Uudistuksessa yhä enemmän Ylen ohjelmia siirtyy katsottavaksi Yle Areenaan.
Jaetulta kanavapaikalta löytyy sekä Teeman että Femin sisältöjä. Ohjelma-aika jakautuu tasaisesti kahden kanavan välille. Kuvaruudussa vaihtuva logo kertoo, kuuluuko näytettävä ohjelma Teeman vai Femin ohjelmistoon. Yläkulman kanavalogossa näkyy suurempana sen kanavan nimi, jonka ohjelmistoon ohjelma kuuluu. Teeman ohjelmia nähdään iltaisin tiistaista lauantaihin klo 20.00 alkaen sekä iltapäivisin joka päivä klo 12.00–17.25. Yle Femin ohjelmia lähetetään aamupäivisin ja viitenä päivänä viikossa tiistaista lauantaihin klo 17.25-20 sekä koko illan sunnuntaisin ja maanantaisin klo 17.25 alkaen.
SVT Worldin ohjelmia ei enää näytetä osana Yle Femin ohjelmistoa, sillä SVT päätti kustannussyistä lopettaa palvelun toukokuussa 2017. Osa SVT:n suosituimmista ohjelmista näkyy vain Yle Femillä.
Uudistuksessa Yle Teema ja Yle Fem säilyvät omina brändeinään. Kumpikin kanava tekee ohjelmapäätöksensä itsenäisesti, ja niillä on omat ohjelmistot.
Yle Teeman ja Yle Femin ohjelmistot muodostavat omat kokonaisuutensa Yle Areenassa.
Kun muuta ohjelmaa ei öisin ja aamuisin tule, kanavalla esitetään Textnyttiä eli Yle Nyheterin ruotsinkielistä uutisikkunaa.
Logot

Yle Teema & Femin logo vuodesta 2017 lähtien.
Aiheesta muualla

Yle Teema Areenassa
Yle Fem Areenassa
Yle
| --- | --- |
Radiokanavat:  Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Sámi Radio  Yle Puhe (lakkautettu)  Yle Klassinen  Yle Vega  Yle X3M  Yle Mondo  Yle Sat 1  Yle Sat 2 
Televisiokanavat:  Yle TV1 (HD)  Yle TV2 (HD)  Yle Teema & Fem (Yle Fem, Yle Teema, HD)  TV Finland 
Uutispalvelut:  Yle Uutiset (selkokielinen, viittomakielinen)  Yle Urheilu  TV-nytt  Yle Ođđasat  Novosti Yle  Yle Uutisvahti  Sää  Yle Tiede 
Muut palvelut:  Yle Areena  Yle Elävä arkisto  Abitreenit  Digitreenit  Yle Oppiminen  Yle Uutisluokka  Yle Kioski 
Organisaatio:  Yleisradion hallintoneuvosto  Yleisradion hallitus  Yleisradion johtoryhmä  Ylen yksiköt  Svenska Yle  Yle Sápmi 
Muuta:  Pasilan linkkitorni  Merja Ylä-Anttila  Matti Apunen 
Suomalaiset teräväpiirtokuvaa lähettävät vapaat televisiokanavat
Yle TV1 HD
Yle TV2 HD
Yle Teema & Fem HD
MTV3 HD
Nelonen HD
MTV Sub HD
TV5 HD
Liv HD
Jim HD
Kutonen HD
TLC HD
Star Channel HD
MTV Ava HD
Hero HD
Frii HD
National Geographic HD
Levy Rozman

| Levy Rozman |
| --- | --- |
 Levy Rozman vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1995 
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Shakinpelaaja
Titteli:  Kansainvälinen mestari (en)
Elo-luku:  2322
Korkein Elo:  2421
Aiheesta muualla
www.gotham-chess.com
Levy Rozman (s. 5. joulukuuta 1995 New York, New York, Yhdysvallat), tunnettu myös käyttäjänimellään GothamChess, on yhdysvaltalainen shakinpelaaja, tubettaja ja striimaaja. Hän on ollut shakin kansainvälinen mestari vuodesta 2018.
Jay Swingler

Jay Swingler (s. 17. maaliskuuta 1995) on englantilainen somepersoona. Hän tekee videoita YouTube-sivustolle TGFBro-kanavalle yhdessä ystävänsä Romell Henryn kanssa. Heidän kanavallaan on noin 6 miljoonaa tilaajaa ja hänen persoonallisella Twitter-tilillään on yli 822 000 seuraajaa. Hän on tehnyt yhteisen videon tunnetun tubettajan Olajide Olatunjin kanssa. Videolla on noin 24 miljoonaa katselukertaa.
Aiheesta muualla

http://www.youtube.com/c/JaySwingler
Spiritismi

Foxien kolme sisarusta. Catherine Kate (1838–1892), Leah (1814–1890) ja Margaret Maggie (1836–1893).
Spiritismi (lat. spiritus ’henki’) tarkoittaa uskoa, että on mahdollista saada yhteys vainajien henkiin. Tämä tapahtuu yleensä spiritistisissä istunnoissa meedioiden välityksellä tai Ouija-lautaa käyttämällä. Sanaa lähellä on spiritualismi, joka on Suomen Hengentieteellisen Seuran käyttämä käsite.
Spiritismi ja Ouija-lauta

Yhteyden ottaminen henkimaailmaan spiritistisissä istunnoissa oli erittäin suosittua 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. Tehtävään tarvittiin niin sanottu Ouija-lauta, johon oli merkitty kirjaimet, numerot ja joitakin symboleja ja fraaseja, kuten ”good bye”. Laudalle asetettiin osoittimeksi esimerkiksi juomalasi nurinpäin. Sen jälkeen pöydän ympärillä olevat henkilöt laskivat etusormensa lasin päälle. Kun esitettiin kysymys, lasi lähti liikkeelle ja siirtyi kirjaimelta kirjaimelle muodostaen sanoja ja lauseita. Näin syntyi viestejä, joiden uskottiin tulevan tuonpuoleisesta.
Epäilijöiden mielestä sanomat perustuivat tiedostamattomiin kädenliikkeisiin eli niin sanottuun ideomotoriseen liikkeeseen. Tämä ilmeni siitä, että jos osallistujien silmät peitettiin, saatiin tuloksena pelkkää siansaksaa.
Allan Kardec

Ranskalainen opettaja Allan Kardec (1804–1869) kiinnostui spiritismistä ja kirjoitti aiheesta useita kirjoja. Hänen oppinsa saivat suosiota Latinalaisessa Amerikassa, varsinkin Brasiliassa, missä ne saivat uskontoon verrattavan aseman. Vuonna 2013 Suomessakin rekisteröitiin Allan Kardecin opin ystävät ry -niminen yhdistys.
Harry Houdini

Spiritismillä on ollut paljon epäilijöitä. Heistä kuuluisimpia ovat Harry Houdini sekä Harry Price, joka tutki myös muitakin paranormaaleja ilmiöitä.
Houdini oli kiinnostunut spiritismistä jo 18-vuotiaana hänen isänsä kuoleman jälkeen. Spiritismi oli kuitenkin menettänyt jo silloin uskottavuuttaan, kun Foxin sisarukset vuonna 1888 paljastivat huijanneensa ihmisiä. Kuitenkin vuonna 1913 hänen äitinsä kuoltua Houdini halusi uskoa, että olisi mahdollista saada yhteys tuonpuoleiseen ja hänen äitiinsä. Houdini huomasi, että meediot käyttivät samanlaisia temppuja istunnoissaan kuin hän omissa tempuissaan taikurina, ja hänestä tuli skeptikko. Petyttyään Houdini alkoi esittää meedioiden temppuja kiertueillaan ja kirjoitti myös kirjoja aiheesta.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen spritismi sai uutta nostetta. Arthur Conan Doyle, jonka poika ja yhdeksän muuta sukulaista olivat kuolleet sodassa, oli spiritismiliikkeen näkyviä hahmoja. Houdini oli lähettänyt jo vuonna 1920 Doylelle kopion kirjansa käsikirjoituksesta. Kirjassa oli paljastettu useita temppuja, joita meediot käyttivät. Kun Houdini oli kiertueella Englannissa, Doyle näki hänen esityksensä ja oli hämmästynyt hänen esityksessä näkemästään dematerialisoitumisesta. Doyle ei kuitenkaan halunnut Houdinin vakuutteluista huolimatta uskoa, että kyseessä olisi vain harha. Houdini ei kuitenkaan voinut paljastaa hänelle ammattisalaisuuttaan tempusta.
Huolimatta näkemyseroista Doylen ja Houdinin välit säilyivät hyvinä ja he pitivät yhteyttä kirjeitse. Heidän välinsä kuitenkin viilenivät sen jälkeen, kun Doyle saapui vaimonsa kanssa New Yorkiin luennoimaan vuonna 1922. Doylen vaimo, joka myös oli harrastanut spiritismiä, piti hänelle yksityisen istunnon. Hän kirjoitti transsissa automaattikirjoituksella 15 arkkia tekstiä ja ne annettiin Houdinille yksi kerrallaan. Houdini ei uskonut, että teksti olisi ollut peräisin hänen äidiltään, koska teksti oli virheetöntä englantia. Hänen äitinsä puhui englantia melko huonosti ja murtaen.
Houdini säilyi skeptikkona kuolemaansa asti vuoteen 1926. Ennen kuolemaansa, Harry Houdini oli sopinut vaimonsa kanssa salaisesta koodista, jonka avulla voisi viestiä tuonpuoleisesta. Vuonna 1936 vaimo ilmoitti, että ei ollut saanut viestiä, eikä sen jälkeen käynyt enää istunnoissa.
Spiritismi Suomessa

Spiritismistä tai pöytätanssista kirjoitettiin 1850-luvulla Suomen ruotsinkielisessä lehdistössä, koska suomeksi sai kirjoittaa vain uskonnosta tai taloudesta. Topelius uskoi, että spiritismillä oli yhteys alitajuntaan, ehkä jopa pahoihin henkiin. Aluksi spiritismi liitettiin ilmiönä sähköön, myöhemmin koputtajahenkiin. Spiritismi miellettiin lähinnä hyväuskoisten, etenkin naisten harrastukseksi.
Vuonna 1893 Minna Canth kirjoitti tyttärelleen spiritismi-istunnosta Kuopiossa. Hän käytti aihetta myös näytelmässään Spiritistinen istunto. Ilveily yhdessä näytöksessä 1894. Siinä nuori mies tekeytyy hengeksi saadakseen morsiamensa tädin hyväksynnän avioliitolle. Näytelmä toistaa jakautunutta suhtautumista asiaan. Toiset ovat uskoivat ja toiset suhtautuivat epäillen.
Suomen spiritistinen seura ja Spiritisti-lehti perustettiin 1909, ja ne olivat aktiivisia muutaman vuoden Spiritismiä tutkinut historioitsija Juuso Järvenpää lukee spiritismi-innostuksen olleen yksi yritys vastata ajan aatteellis-yhteiskunnallisiin olosuhteisiin.
Teosofi Pekka Ervast uskoi, että spiritismi voisi olla tehokas keino vakuuttaa ihmiset henkimaailman olemassaolosta ja auttaa ihmiskuntaa materialismin aiheuttamassa henkisessä hädässä, vaikka sen piirissä harrastettaisiinkin petkutusta. Eräässä istunnossa Ervastille saatiin uskoteltua, että hän keskustelee meedion välityksellä setävainajansa kanssa.
Spiritismiä teki tunnetuksi myös Helmi Krohn etenkin kääntämällä alan englanninkielistä kirjallisuutta sekä kirjoittamalla uusia suomeksi. Helmin sisko Aino Kallas piti spiritismiä sairaalloisena ja tympäisevänä. Myös Gerda Ryti osallistui käännöstyöhön, kuuli ääniä ja uskoi ennustuksiin. Spiritismin vaiheisiin perehtynyt Tea Holm tulkitsee, että spiritualistinen usko saattoi kannatella Gerda Rytiä vaikeina vuosina.
Kritiikki

Spiritismin vastustajat väittivät spiritistisissä istunnoissa saatujen viestien olevan joko huijausta tai seurausta osallistujien tiedostamattomista liikkeistä ouija-laudan kohdistimen ohjaamisessa.
Jotkut kristilliset tahot katsovat, että vainajahenkien ilmestyksiä todella tapahtuu, mutta ne eivät ole kuolleita ihmisiä, vaan demoneita, pahoja henkiä, jotka tekeytyen kuolleiksi ihmisiksi yrittävät päästä eksyttämään ihmisiä. Jälkimmäiset perustavat mielipiteensä Raamattuun, koska siellä sanotaan, etteivät kuolleet voi ilmestyä eikä kummitella, ja myös Mooseksen kirjoissa kielletään jyrkästi pitämästä yhteyttä vainajahenkiin. Spiritismin vastustajat saattavat myös väittää, että spiritismiin sekaantuminen voi ajaa ahdistukseen, huumeisiin ja itsemurhiin.
Kirjallisuutta

Harmainen, Antti & Leskelä-Kärki, Maarit: Moderni länsimainen esoteria historiallisena ilmiönä ja tutkimuksen kohteena. Historiallinen Aikakauskirja, 2017, nro 2.  Suomen Historiallinen Seura ja Historian Ystäväin Liitto. Artikkelin verkkoversio. (PDF) Viitattu 22.7.2018.
Holm, Tea: Spiritualismin muotoutuminen Suomessa. Aatehistoriallinen tutkimus, s. 91–.  Books on Demand, 2017.  ISBN 978-952-339-566-4
Kaartinen, Marjo: Spiritistinen istunto.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2020.  ISBN 978-951-858-131-7
Kontou, Tatiana & Willburn, Sarah (toim.): The Ashgate Research Companion to Nineteenth-Century Spiritualism and the Occult.  Farnham:  Ashgate, 2012.  ISBN 978-0-7546-6912-8  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Taylor, Troy: The Fox Sisters – Founders of the Spiritualist Movement Haunted Museum. Arkistoitu 12.7.2018. Viitattu 21.7.2018. (englanniksi)
Spiritismi.fi – Allan Kardec.
Spiritualismi – henkisyyden oppi.
Spiritualists’ National Union. (englanniksi)
BBC – Religions: Modern Spiritualism. (englanniksi)
Meedion jäljillä. Nostetaan teksti pöydälle 22.8.2020.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa  Tšekki 
Alkuperäinen Ouija-lauta joka patentoitiin vuonna 1891.
Spirististisen istunnon tekniikka.
Harry Houdini mainostaa näytöstä, jossa hän paljastaa meedioiden temppuja.
Erik Lönnroth (historioitsija)

Erik Lönnroth vuonna 1962.
Nils Erik Magnus Lönnroth (1910–2002) oli ruotsalainen historioitsija. Hän oli Upsalan yliopiston historian professori 1942–1953, Göteborgin yliopiston historian professori 1953–1977. Ruotsin akatemian jäsen hän oli vuodesta 1962. Lönnroth oli runsaat puoli vuosisataa hyvin vaikutusvaltainen ruotsalaisessa kulttuurielämässä sekä tieteellisen työnsä että yliopisto- ja tutkimuspoliittisen toimintansa ansiosta.
Höggeröd

| Höggeröd |
| --- | --- |
 Höggeröd
 Koordinaatit: 58°16′02″N, 11°45′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Orust
Väkiluku (31.12.2023):  456
Höggeröd on taajama Orustin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 456 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Höggeröd Wikimedia Commonsissa
Omena

Punaisia Fuji-lajikkeen omenoita
Omena on omenapuiden (Malus) hedelmä, joka on kasvitieteellisesti pohjushedelmä.
Erityisesti tarhaomenapuu (Malus domestica) on yksi maailman viljellyimmistä hedelmäpuista. Tarhaomenapuun omena on valkeamaltoinen, syötävä hedelmä, joka on yleensä halkaisijaltaan 5–10 senttimetriä ja pyöreähkö. Omenalajikkeita on tuhansia, ja niiden väri, happamuus, koko ja muoto vaihtelevat. Lajikkeet voidaan jakaa kolmeen luokkaan käyttötarkoituksen mukaan: siiderin valmistukseen käytettävät omenat, ruoanlaittoon tarkoitetut talousomenat ja sellaisenaan syötävät jälkiruokaomenat.
Kasvitieteellisesti omena on hedelmän ja epähedelmän yhdistelmä. Omenapuun varsinainen hedelmä on emin sikiäimestä kehittyvä tuppilomainen kota eli käytännössä siemenkota omenan sisällä. Se jää kukkapohjuksesta kehittyvän mehevän mallon eli epähedelmärakenteen sisäpuolelle.
Lajikkeet

Erilaisia omenalajikkeita on ainakin 7 500. Vain osaa lajikkeista viljellään kaupallisesti. Esimerkiksi Yhdysvalloissa kaupallisesti viljeltäviä lajikkeita on noin sata, mutta niiden lisäksi noin 2 500 lajiketta viljellään pienimuotoisesti hedelmätarhoissa. Omenalajikkeet vaihtelevat kirsikan kokoisista omenoista suuriin, jopa greipin kokoisiin omeniin. Ne voidaan luokitella neljään luokkaan puun kukkimisajankohdan ja siten hedelmän poiminta-ajankohdan mukaan tai lajikkeen käyttötarkoituksen mukaan.
Yhdysvalloissa suositummat lajikkeet ovat Red Delicious, Golden Delicious, Gala, Fuji ja Granny Smith. Valintamyymälöissä myydään tyypillisesti vain lajikkeita, jotka kestävät kuljetusta ja säilytystä parhaiten.