stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käyn Luojalle laulamaan

| Käyn Luojalle laulamaan Viipurin Lauluveikot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 45.37
 Levy-yhtiö: Viipurin Lauluveikot
Viipurin Lauluveikot muut julkaisut
| Oomme Karjalaa muistaneet 1984 | Käyn Luojalle laulamaan 1992 | Kohottakaa riemuhuuto 1997 |
Käyn Luojalle laulamaan on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 1992.
Kappaleet

Oi Kaanaanmaa – 7.08
Koska valaissee kointähtönen – 3.28
Karjalainen rukous – 1.51
Baabelin virtain vierillä – 4.21
Marian murhe – 5.21
Kun saapuu Herra Sebaot – 4.49
Kun Herra vain mua paimentaa – 6.07
Matkan pitkän kulkija – 2.09
Oon kurja, outo matkalainen – 2.50
Soi kiitoksein – 3.51
Pyhiinvaeltajain kuoro – 3.39
Kuhnonlampi (Saarijärvi, Kukonhiekka)

| Kuhnonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°41′07″N, 25°20′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (14.68)
Laskuoja:  oja Pyhäjärveen 
Järvinumero:  14.681.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,3 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,518 km  
Pinta-ala:  1,403 ha  
Tilavuus:  0.000023 km³ 
Keskisyvyys:  1,65 m  
Suurin syvyys:  2,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuhnonlampi 
Kuhnonlampi tai Polvilampi on Keski-Suomessa Saarijärvellä  kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 23 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 2,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pyhäjärven alueella (14.68), jonka Pyhäjärven lähialueeseen (14.681) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,3 metriä mpy.
Kultaniskakutoja

| Kultaniskakutoja> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  aureonucha
Kaksiosainen nimi
 Ploceus aureonucha  Sassi, 1920 
Katso myös
   Kultaniskakutoja Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultaniskakutoja (Ploceus aureonucha) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kultaniskakutojaa tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ugandassa. Sen kannaksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni, ja sen pieni populaatio on pienenemässä. Tämän takia se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Elintavat

Kultaniskakutoja elää alankojen sademetsissä, ja suurin osa havainnoista on tehty tiheissä, luonnontilaisissa metsissä. Laji on tavattu parvissa, joissa on ollut suurimmillaan 60 yksilöä, ja on mahdollista, että laji esiintyy tavallisesti parvissa. Kultaniskakutoja käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja hedelmiä.
Käymäjärven kivi

Käymäjärven kiven merkit Pierre Louis Maupertuis’n piirtämänä vuonna 1737.
Käymäjärven kivi on Pohjois-Ruotsin Norrbottenissa Pajalan kunnan Käymäjärven kylällä Vinsavaaran luoteispäässä sijaitseva kivi. Kiven pinnassa on havaittavissa jälkiä, joiden on tulkittu muistuttaneen riimukirjoitusta. Nykytutkimuksen valossa kyseessä on erikoinen luonnonmuodostuma.
Ensimmäiset tiedot kivestä löytyvät Olof Rudbeckin (1630–1702) teoksesta Atlantica (1689). Teoksen mukaan kivessä on kolme kruunua ja tulkitsematonta kirjoitusta. Nykyisin kruunuja ei ole havaittavissa. Saamelaiset ja muut paikalliset asukkaat pitivät kiveä viestinä esi-isiltään. 1700-luvulla Maupertuis’n mukaan lappalaiset olivat jopa arvelleet kiven sisältäneen kaiken heiltä puuttuvan tiedon.
Muita kivestä kirjoittaneita tutkijoita ovat Eric Brunnius (1706–83) teoksessaan Tornion kaupungista ja sen lähipitäjistä (De urbe Torna, 1731) ja Anders Celsius (1701–1744). Käydessään seudulla astemittausretkellä Celsius ja Pierre Louis Moreau de Maupertuis tutustuivat kiveen 11. huhtikuuta 1737. Celsius, joka oli myös runologi (riimukirjoitusten tutkija), katsoi, että kirjoitus ei ole ainakaan skandinaavista riimukirjoitusta. Molemmat kirjasivat merkit ylös, ja Celsius raportoi löydöstä Royal Societylle ja Maupertuis muun muassa Preussin kuninkaalliselle tiedeakatemialle vuonna 1747. Maupertuisin mukaan eläinten tapaan asuvilla lappalaisilla ei olisi voinut olla mitään muistiinmerkitsemisen arvoista tai taitoa sellaiseen, joten jos uurteet olisivat kirjoitusta, niiden olisi täytynyt olla varhaisemman ja lämpimämmän ilmaston sivilisaation tuotetta.
Vuonna 2018 julkaistussa tutkimuksessa kiven kuviot on osoitettu luonnonmuodostumiksi. Tutkimuksen teki Oulun yliopiston arkeologian ja historian tutkijaryhmä, jota johti  arkeologian professori Vesa-Pekka Herva, ja tutkimuksen julkaisi Cambridge Archaeological Journal.
Tutkimuksessaan Herva ym. pitävät historiassa Käymäjärven kivestä käytyä keskustelua osoituksena Lapin eksotisoimisesta ja kolonialisoimisesta. Alueeseen on liitetty odotuksia aarteista, jotka ovat joko materiaalisia tai symbolisia, kuten kivi varhaisimpana tunnettuna merkkinä kirjoitetusta kielestä.
Aiheesta muualla

Käymäjärven merkillinen kivi (Osmo Pekonen) -kuvaliite. (Arkistoitu versio Archive.org -palvelussa) Tieteessä tapahtuu.  2005. Arkistoitu 13.8.2006. Viitattu 2.3.2021.
LFP-palkinnot

Liga de Fútbol Profesional on palkinnut Espanjan jalkapalloilussa kauden parhaat pelaajat kaudesta 2008–2009 lähtien. LFP-palkinnot ovat ensimmäiset virallisen tahon jakamat palkinnot maan jalkapalloiluhistoriassa.
Yhdistyksen tekninen komitea valitsee kultakin pelipaikalta kolme pelaajaa – maalivahti, puolustaja, keskikenttäpelaaja, hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä; sekä lisäksi valitaan kauden läpimurto -pelaaja. Jokaisen pelipaikan ehdokkaiden joukosta parhaan pelaajan valitsevat lopulta nykyiset valmentajat. Aktiiviset pelaajat äänestävät vuoden parhaan pelaajan sekä vuoden parhaan valmentajan palkinnoista. Äänestys ei tapahdu julkisesti. Kannattajat saavat äänestää puolestaan reilun pelin palkinnon saajan.
Käyttäytymisstrategia

Käyttäytymisstrategia viittaa psykologian ja käyttäytymistaloustieteen oivallusten soveltamiseen strategisen johtamisen tutkimukseen ja käytäntöön. Eräässä alan määritelmässä ”Käyttäytymisstrategia yhdistää kognitiivisen ja sosiaalipsykologian strategisen johtamisteorian käytännön kanssa.
Käyttäytymisstrategian tavoitteena on tuoda realistisia oletuksia ihmisen kognitiosta, tunteista ja sosiaalisesta käyttäytymisestä organisaatioiden strategiseen johtamiseen ja siten rikastuttaa strategiateoriaa, empiiristä tutkimusta ja käytännön tekemistä
Lapuan junaturma

Lapuan junaturmalla voidaan tarkoittaa seuraavia raideliikenneonnettomuuksia:
Lapuan junaturma tammikuussa 1986: henkilöjunan ja tavarajunan yhteentörmäys
Lapuan junaturma joulukuussa 1986: erikoispikajuna Lapponia suistui raiteilta ylinopeuden vuoksi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lapuan junaturma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kärkkistenjärvi

| Kärkkistenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Uusikaupunki 
Koordinaatit:  60°52′18″N, 21°30′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  ei ole	
Järvinumero:  32.004.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  14,8 m 
Rantaviiva:  1,001 km 
Pinta-ala:  5,47 ha  
 fiKärkkistenjärvi 
Kärkkistenjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven−Lukujärven valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä, ja siinä on kilometrin verran rantaviivaa. Siihen ei laske ojia eikä siitä laske laskuojaa. Järvi sijaitsee Kärkkistensuolla, joka on enimmäksen puuton kosteikko Kulijärven ja Pitkäjärven välissä. Itärannan läheisyydessä on kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Uudestakaupungista.
Historia

Talollinen Juho Nurmi haki vuonna 1911 lupaa "Kärkisjärven" eli nykyisen Kärkkistenjärven järvenlaskuun, johon hän sai luvan samana vuonna. Hän haki samassa yhteydessä myös lupaa laskea etelämpänä olevan Kulijärven vedenpintaa.
Lavaudieu

Lavaudieun luostarirakennuksia.
Lavaudieu on kunta Ranskan Auvergnen alueella Haute-Loiren departementissa. Sen asukasluku vuonna 2010 oli 225. Sanouire-joen varressa sijaitseva kylä on rakentunut 1000-luvulla perustetun benediktiiniläisluostarin ympärille. Kunnan nimi on lyhentynyt sanoista la vallée de Dieu, ”Jumalan laakso”. Luostarista on säilynyt poikkeuksellisen monta rakennusta, muun muassa kirkko. Luostarirakennukset ovat avoinna kesäisin.
Lavaudieu on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavaudieu Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Lavaudieu
Käännös suomeksi
Kuusikulmio

Säännöllinen kuusikulmio.
Kuusiomutteri ja kuusiokolopultti.
Kuusikulmio eli heksagoni on monikulmio, jossa on kuusi kulmaa ja sivua. Kuusikulmion kulmien summa on 720 astetta.
Säännöllisen kuusikulmion eli kuusion kaikki sivut ovat yhtä pitkiä sekä jokainen kulma on 120 astetta. Kuusio on tyypillinen muoto muttereissa ja pulteissa.
Säännöllisen kuusikulmion pinta-ala A, jonka sivun pituus on a, voidaan laskea kaavalla
A={\frac {3{\sqrt {3}}}{2}}a^{2}\simeq 2{,}598076211a^{2}.
Vastaavasti sivun pituus voidaan ratkaista pinta-alasta kaavalla
Säännöllinen kuusikulmio voidaan helposti piirtää harpilla ja viivoittimella, sillä ympyrän sisään piirretyn säännöllisen kuusikulmion sivu on sama kuin ympyrän säde.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MathWorld: Hexagon (englanniksi)
Lakikynsimö

| Lakikynsimö> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kynsimöt Draba
Laji::  cacuminum
Kaksiosainen nimi
 Draba cacuminum  E.Ekman 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lakikynsimö (Draba cacuminum) on monivuotinen ristikukkaiskasvilaji kynsimöiden suvussa. Laji esiintyy endeemisenä Norjassa ja Ruotsissa, missä se kasvaa harvinaisena Skandien tuntureilla. Lakikynsimö on arvioitu Norjassa erittäin uhanalaiseksi (EN), Ruotsissa vaarantuneeksi (VU) ja koko maailmassa puutteellisesti tunnetuksi (DD).
Lakikynsimö on erittäin hidaskasvuinen ja on korkeudeltaan yhdestä kahdeksaan senttimetriä. Se muistuttaa paljon pienikokoista kalliokynsimöä (Draba norvegica). Laji kasvaa emäksisten ja ultraemäksisten kallioiden raoissa etenkin tuntureiden huipulla.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lakikynsimö (Draba cacuminum)
Kummituseläimet

| Kummituseläimet |
| --- | --- |
 Filippiinienkummituseläin (Tarsius syrichta)
 eoseeni–nykyaika (holoseeni)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Osalahko::  Kummituseläinmäiset puoliapinat Tarsiiformes
Heimo::  Kummituseläimet Tarsiidae  Gray, 1825
Katso myös
   Kummituseläimet Wikispeciesissä   Kummituseläimet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kummituseläimet (Tarsiidae) ovat Kaakkois-Aasian saarilla eläviä kädellisiä. Ne ovat pääasiassa yöaktiivisia eläimiä, jotka hyppivät ja kiipeilevät puissa innokkaasti.
Kummituseläimet ovat pienikokoisia, ja ne painavat vain 80–150 grammaa. Niiden vartalo on noin 20 cm ja häntä 25 cm pitkä ja karvaton. Pää on pyöreä ja voi kääntyä jopa 180°. Kummituseläimen smaragdinvihreät silmät ovat poikkeuksellisen suuret. Eturaajojen sormissa sillä on litteät kynnet ja leveät tarttumalevyt. Hyvin pitkillä takaraajoillaan kummituseläimet hyppivät sammakkomaisesti puusta toiseen saalistaessaan hämärissä pikkueläimiä (yöperhosia, matoja, hyttysiä).
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin kummittelijat.
Kummituseläimet elävät Kaakkois-Aasian saarilla. Eri lajien levinneisyysalueisiin kuuluvat Filippiinit, Borneo, Sulawesi ja Sumatra sekä pienemmät saaret lähistöllä.
Evoluutio ja luokittelu > Kehityshistoria ja fossiilit

Kummituseläimet erkanivat niiden läheisimmistä elävistä sukulaisista luultavasti yli 50 miljoonaa vuotta sitten. Kummituseläinten fossiileja on löydetty hyvin vähän, mutta ne todistavat heimon olleen aikoinaan nykyistä monimuotoisempi ja laajemmalle levinnyt. Kummituseläimiä pidetään usein elävinä fossiileina, sillä jo varhaisimmat tunnetut lajit eoseenilla muistuttivat paljon nykyisiä lajeja. Kummituseläimet ovat todennäköisesti kehittyneet päiväaktiivisesta kantamuodosta, mutta heimolle tyypilliset yöaktiivisuuteen viittaavat laajentuneet silmät ovat pysyneet fossiiliaineiston perusteella samankaltaisina noin 45 miljoonaa vuotta.
Mioseeniepookilla kummituseläimet elivät laajalla alueella trooppisessa Aasiassa, ja heimo oli tuolloin myös nykyistä monimuotoisempi. Nykyiset kolme sukua erkanivat toisistaan mahdollisesti keskimioseenilla, mutta tuolta ajalta tunnetaan myös kummitusapinoita, jotka eivät välttämättä olleet sukua nykyisille lajeille. Kummituseläinten fossiileja on löydetty Kiinasta, Thaimaasta ja Pakistanista, ja todennäköisesti vasta plioseenille ja pleistoseenille tultaessa kummituseläimet olivat rajoittuneet Kaakkois-Aasian saaristoon, kuten ne nykyaikana ovat.
Egyptistä löydetty Afrotarsius kuvattiin alun perin kummituseläimenä, mutta nykyään sitä pidetään yleensä basaalisena apinana. Kummituseläinten tunnustetut fossiiliset suvut ja lajit:
†Hesperotarsius
†Hesperotarsius sindhensis – Pakistan, mioseeni
†Hesperotarsius thailandicus – Thaimaa, keskimioseeni
†Oligotarsius
†Oligotarsius rarus – Kiina (Yunnan), varhaisoligoseeni
†Xanthorhysis
Xanthorhysis tabrumi – Kiina (Shanxi), keskieoseeni
Incertae sedis
†”Tarsius” sirindhornae – Thaimaa, keskimioseeni
†”Tarsius” eocaenus – Kiina (Jiangsu), keskieoseeni
Evoluutio ja luokittelu > Nykyiset suvut ja lajit

Aiemmin kummituseläimiä katsottiin olevan vain kolme tai neljä lajia, jotka kaikki luettiin samaan sukuun Tarsius. Celebesinkummituseläin (Tarsius tarsier, syn. Tarsier spectrum) oli kuitenkin lajikompleksi, joka sisälsi useita samannäköisiä, mutta geneettisesti erillisiä lajeja. Vuoteen 2021 mennessä kummituseläinten lajimäärä on noussut 12:een, ja heimo on jaettu kolmeen sukuun:
Carlito
Filippiinienkummituseläin Carlito syrichta
Cephalopachus
Sumatrankummituseläin Cephalopachus bancanus
Kummituseläimet (Tarsius )
Tarsius dentatus
Tarsius fuscus
Tarsius lariang
Tarsius niemitzi
Tarsius pelengensis
Tarsius pumilus
Tarsius sangirensis
Tarsius spectrumgurskyae
Tarsius supriatnai
Celebesinkummituseläin (Tarsius tarsier)
Tarsius tumpara
Tarsius wallacei
Lavault-de-Frétoy

| Lavault-de-Frétoy |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta ja taustalla Château de Montmartin
 Lavault-de-Frétoy
 Koordinaatit: 47°06′23″N, 4°00′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Nièvre
Arrondissementti:  Château-Chinon (Ville)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,3 km²
Korkeus:  425 m
Väkiluku (2018):  70 
 – Väestötiheys:  4 as./km²
Kunnan numero:  58141
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lavault-de-Frétoy on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista koilliseen.
Kunnan pinta-alasta 75 % on metsän peittämää. Metsällä onkin ollut suuri merkitys kunnalle. Hakkuut ja puun uitto on ollut suuri työllistäjä jo 1800-luvulla. Nykyään metsien virkistyskäyttö on tullut tärkeäksi elinkeinoksi perinteisen metsänhoidon lisäksi.
Kukkulan rinteellä on vuonna 1873 rakennettu linna Château de Montmartin. Linnan rakennutti Hugues de Chambure, jonka isä Eugène de Chambure oli kirjailija ja burgundinkielen tutkija. Linna ei ole avoinna yleisölle.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Kunnantalo-koulu
Saint-Martinin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavault-de-Frétoy Wikimedia Commonsissa
Květoslav Chvatík

Květoslav Chvatík (19. tammikuuta 1930 – 16. tammikuuta 2012 Konstanz, Saksa) oli Konstanzin yliopiston kirjallisuustieteen tiedekunnan professori. Hän kuului Tšekin 1900-luvun merkittävimpiin esteetikoihin ja kirjallisuuden teoreetikoihin ja oli strukturalistisen estetiikan johtavia edustajia. Hän kuului Tšekin (silloisen Tšekkoslovakian) estetiikan seuran perustajajäseniin. Chvatíkin alaa oli erityisesti Milan Kundera. Saatuaan Saksassa poliittisen turvapaikan hän asui siellä vuodesta 1980 kuolemaansa saakka.
Kwa-kielet

Kwa-kielet on nigeriläis-kongolaiseen kielikuntaan kuuluvien voltankongolaisten kielten alaryhmä. Siihen kuuluu noin 80 kieltä, joita puhutaan pääasiassa Länsi-Afrikassa Ghanassa, Togossa, Beninissä ja Norsunluurannikon kaakkoisosassa. Puhutuimpia kwa-kieliä ovat Ghanassa akan ja ewe, Beninissä fon ja abron, Togossa ewe ja Norsunluurannikolla baoulé.
Kwa-kielten alle luokitellaan noin 20 kieltä käsittävä gbe-kielten ryhmä.
Kəngərlin piirikunta

Kəngərlin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Kəngərlin piirikunta (azer. Kəngərli rayonu, ven. Кенгерлинский район, Kengerlinski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 2004 perustetun piirin pinta-ala on 682 neliökilometriä. Asukkaita on 27 900 henkeä (vuonna 2010).
Kəngərlin piiri sijaitsee Nahitševanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, idässä Babəkin piiriin, etelässä Iraniin ja lännessä Şərurin piiriin. Iranin vastaisella rajalla virtaa Araksjoki.
Piirin keskus on Qıvraqin taajama. Kuntia on yhteensä 11 ja kyliä 10.
Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Sədərəkin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, vihannesten, sokerijuurikkaan, perunan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi on pienimuotoista elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1300-luvulla rakennettu Qarabağlarin kylän mausoleumi, Qıvraqin 1700-luvun alusta peräisin oleva moskeija ja 1800-luvun sauna, Çalxanqalan ja Şahtaxtı Govurin muinaisten linnoitusten rauniot sekä Çalxanqalan mausoleumi.
Aiheesta muualla

Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Käyttäytyminen

Käyttäytymisellä tarkoitetaan eliön tai järjestelmän toimintaa ja reagointia ulkoisiin ärsykkeisiin tai olosuhteiden muutoksiin. Järjestelmä voi olla joko luonnollinen tai keinotekoinen (ihmisen suunnittelema), ja tarkastelunäkökulman mukaan voidaan puhua joko elollisen (biologisen tai sosiaalisen) tai elottoman (fysikaalisen tai kemiallisen) järjestelmän käyttäytymisestä.
Eläinten käyttäytyminen

Eläinten käyttäytymisellä tarkoitetaan eläimen suorittamia tekoja ja sen toiminnassa ilmeneviä reaktioita ympäristön tuottamiin ärsykkeisiin. Käyttäytyminen voi koostua sekä tietoisista että tiedostamattomista elementeistä, ja se voi olla joko vapaaehtoista tai pakotettua. Käyttäytymistä ohjaa eläimen sisäeritysjärjestelmä ja sen tuottamat hormonit sekä hermosto. Kullekin eläinlajille tyypillisen käyttäytymisen moninaisuus ja monimutkaisuus ovat yleensä verrannollisia lajin hermoston monimutkaisuuteen.
Ihmisen käyttäytymistä tutkitaan käyttäytymistieteissä, joita ovat muun muassa psykologia, sosiaalipsykologia ja antropologia. Muiden kuin ihmislajin käyttäytymistä tutkii erityisesti eläinpsykologia eli etologia.
Ihmisen käyttäytymistä ohjaavat sisäerityksen ohella myös opitut käyttäytymissäännöt ja normit eli etiketti. Käyttäytymissääntöjen filosofista perustaa puolestaan tutkii etiikka.
Lamorna Birch

Samuel John Lamorna Birch (1869–1955) oli englantilainen taidemaalari. Hän kiinnostui piirtämisestä asuessaan kalastuksenvalvojan luona oppimassa perhokalastusta. Hän työskenteli aluksi tehtaissa ja säästi rahaa voidakseen siirtyä täysipäiväiseksi taiteilijaksi. Hän onnistui myymään maalauksiaan ja piirroksiaan varakkaille tehtailijoille. Vuonna 1889 hän muutti Cornwalliin. Vuonna 1895 hän kävi Pariisissa Académie Colarossissa opiskelemassa maalausta vajaan vuoden verran, ja 1902 hän asettui Cornwallin Lamornaan. Hän otti paikan nimen omaksi nimekseen, koska samaan aikaan vaikutti toinenkin Birch-niminen taiteilija. Birch oli perustamassa Lamornaan taiteilijasiirtokuntaa, josta tuli myöhemmin kuuluisa. Hänen töitään on Lemington Span, Sheffiledin, Dorsetin, North Lincolnshiren ja Derbyn kaupunginmuseossa sekä Penlee House Gallery Museumissa ja Royal Institution of Cornwallissa.
Kərki

| Kərki |
| --- | --- |
 Näkymä kylän ympäristöön.
 Kərki
 Koordinaatit: 39°48′N, 44°58′E 
Valtio:  Azerbaidžan
Piirikunta:  Sədərək
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7 km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kərki (arm. Տիգրանաշեն, Tigranašen) on Azerbaidžanin kylä ja eksklaavi Armeniassa, sillä armenialainen Araratin maakunta ympäröi sitä joka puolelta. Pinta-alaa Kərkilla on 7 neliökilometriä. Eksklaavi kuuluu Sədərəkin piirikuntaan, joka taas on osa Nahitševanin autonomista tasavaltaa. Kərki sijaitsee Nahitševanin rajalta noin viiden kilometrin päässä.
Armenia on kontrolloinut Kərkia vuoden 1992 Vuoristo-Karabahin sodasta lähtien. Pohjois-Armenian Etelä-Armeniaan yhdistävä tie kulkee Kərkin läpi. Nykyisin Kərkissä pääasiassa asuukin armenialaisia. Armenian hallitus on nimennyt alueen kuningas Tigranin mukaan uudelleen Tigranašeniksi.
Kərki on kuivien heinämaiden ympäröimä vihreä kylä suuren vuoren juurella. Kylästä on mahdollista nähdä Armenian ja Turkin rajalla sijaitsevalle Ararat-vuorelle.
Nahitševanin ja Armenian välinen raja on suljettu sopimattoman konfliktin vuoksi. Kərkiin on helppo saapua Armenian pääkaupungista Jerevanista. Azerbaidžanin pääkaupungista Bakusta on matkaa Kərkiin 470 kilometriä.
Aiheesta muualla

Azerb.com: Karki (Kerki, Kiarki, Kyarki, Tigranashen (englanniksi)