stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judaai (vuoden 1997 elokuva)
Aiheesta muualla

Judaai Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Judaai AllMoviessa. (englanniksi)
James Wolfe

| James Wolfe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1727  Westerham, Kent, Ison-Britannian kuningaskunta
Kuollut: 13. syyskuuta 1759 (32 vuotta)  Quebec, Uusi-Ranska
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ison-Britannian kuningaskunta (vuoteen 1759 asti)
Palvelusvuodet:  -1759
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
 Nimikirjoitus
James Wolfe (2. tammikuuta 1727 Westerham, Kent, Ison-Britannian kuningaskunta – 13. syyskuuta 1759 Quebec, Uusi-Ranska) oli englantilainen kenraalimajuri, joka tunnetaan erityisesti ponnisteluistaan Siirtomaasodassa.
Lapsuus

Wolfen vanhenpansa olivat kenraaliluutnantti Edward Wolfe ja Henrietta Thompson. He asuivat yhdessä Jamesin synnyin kaupungissa, Westerhamissa ja Greenwichissä, jonne perhe muutti 1738.
Vuonna 1740 Wolfe oli pyrkinyt vapaaehtoisena tutkimusmatkalle Kolumbiaan, mutta ei ollut päässyt mukaan sairauden takia. Wolfe liittyi armeijaan vain 14-vuotiaana.
Sotilasura

Vuonna 1740 Wolfe oli toisen luokan luutnantti ensimmäisessä merijalkaväen rykmentissä, jossa hänen isänsä oli eversti. Hän ei kuitenkaan koskaan taistellut merijalkaväessa vaan vaihtoi 12.jalkaväki rykmenttiin ja matkasi Belgiaan. Yhden vuoden kuluttua, 16-vuotiaana Wolfe sai tulikasteensa Dettingen taistelussa Baijeria vastaan. Taistelun jälkeen Wolfesta tehtiin luutnantti. 1744 Wolfe palasi Englantiin 4.jalkaväki rykmentin kapteenina tukahduttamaan Prinssi Charles Edwarsin invaasion.
Hän toimi myös vähän aikaa kenraaliluutnantti Henry Hawleyn adjutanttina. Tässä roolissa hän otti osaa muun muassa Cullodenin taistelussa ja Laffeldtin taistelussa, jossa hän myös haavoittui.
Kun Itävallan perimyssota loppui, Wolfe nimitettiin majuriksi 20.jalkaväki rykmentissä, jonka jälkeen hänet ja hänen rykmenttinsä sijoitettiin Glasgowiin,Skotlantiin. Siellä hän opetteli latinaa ja matematiikkaa. Vuonna 1750 hänestä tuli everstiluutnantti.
Sotilasura > Seitsenvuotinen sota

Wolfen ensimmäinen tehtävä seitsenvuotisessa sodassa oli hyökätä Biskajanlahden kautta Ranskan Rochefortiin, jota pidetään yleisesti suurena epäonnistumisena, koska britit eivät edes yrittäneet mitään. 
Tammikuussa 1758 Wolfe lähetettiin taistelemaan Nova Scotian Louisburgiin prikaatinkomentajana.
Kuolema ja Quebecin valtaus

Quebecin taistelu käytiin 13. syyskuuta 1759 brittien ja ranskalaisten välillä.
Molempien osapuolten joukot olivat kokoontuneet yhteislaukaukseen. Wolfe sai osuman kolmesta luodista taistelun aikana ja hän kuoli minuuteissa. Hän kuoli vain 32-vuotiaana. 18. syyskuuta 1759 Quebec antautui ja pian perässä antautui myös Montreal ja koko Kanada oli Britannian armoilla.
Kuvia

Benjamin West: Kenraali Wolfen kuolema.
Kenraali Wolfen kuolema 1759. Englantilainen kaiverrus vuodelta 1792
James Wolfen muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Wolfe Wikimedia Commonsissa
Julio Jones

| Julio Jones |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1989 Foley, Alabama
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  100 kg
Pelipaikka:  Laitahyökkääjä
Seura
Pelinumero:  80
Seura:  Philadelphia Eagles
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  6. varaus, 2011 Atlanta Falcons
Pääsarjaura:  2011–
Quintorris Lopez "Julio" Jones (s. 3. helmikuuta 1989 Foley, Alabama) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Philadelphia Eaglesia
Ennen ammattilaisuraansa Jones pelasi yliopistojalkapalloa kotiosavaltionsa Alabaman yliopiston joukkueessa. Hänet varattiin vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden kuudentena pelaajana. Kuudes varausvuoro kuului alun perin Cleveland Brownsille, joka vaihtoi sen Atlanta Falconsille viittä varausvuoroa vastaan.
Jones tunnetaan isokokoiseksi laitahyökkääjäksi erittäin atleettisena pelaajana, jonka vahvuuksia ovat nopeus sekä erinomainen ponnistusvoima.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julio Jones Wikimedia Commonsissa
Justus Bier

Muistolaatta Nürnbergissä.
Justus Bier (31. toukokuuta 1899 Nürnberg, Saksa – 23. tammikuuta 1990 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) oli saksalais-yhdysvaltalainen taidehistorioitsija.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Bier opiskeli useissa yliopistoissa taidehistoriaa, arkeologiaa sekä keskiajan ja modernin ajan historiaa. Hänen merkittävimmät opettajansa olivat Paul Clemen ja Heinrich Wölfflin. Bier kirjoitti 1920-luvulla modernista taiteesta, ja vuodet 1930–1936 hän oli hannoverilaisen Kestnergesellschaft-taidemuseon kuraattori. Bier keräsi myös Bauhaus-taiteilijoiden, kuten Paul Kleen, Oskar Schlemmerin ja Lyonel Feiningerin, töitä. Kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan juutalainen Bier pakeni Saksasta ja muutti Yhdysvaltoihin 1937.
Bierin entinen luokkatoveri Richard Krautheimer suositteli hänelle paikkaa Louisvillen yliopistosta, Kentuckystä. Hän opetti Louisvillessä taidehistoriaa 1937–1960. Bier kirjoitti myös yli 200 taidearvostelua louisvilleläiseen The Courier-Journal -sanomalehteen. Vuodet 1960–1970 Bier oli Pohjois-Carolinan taidemuseon johtaja. Louisvillen yliopistossa on nykyään Bierin nimeä kantava professuuri.
John Phillips (muusikko)

John Phillips (1967)
John Edmund Andrew Phillips eli Papa John (30. elokuuta 1935 Parris Island, Etelä-Carolina – 18. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi The Mamas & the Papasin jäsenenä.
Yhtyeet

Phillipsin ensimmäinen menestynyt yhtye oli folk-yhtye The Journeymen. Sen hajottua luoviin erimielisyyksiin Phillips perusti yhtyeen The New Journeyman, jossa oli mukana hänen vaimonsa Michelle. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin Denny Doherty ja Cass Elliot. Yhtye otti nimekseen The Mamas & the Papas ja se nousi suureen suosioon vuosina 1965–1968. Phillips oli yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä, ja hän kirjoitti myös Scott McKenzien hitin "San Francisco (Be Sure To Wear Flowers In Your Hair)" (1967).
Sooloura

Phillipsin ensimmäinen sooloalbumi Wolfking of L.A ilmestyi vuonna 1970. Hän vietti vuonna 1981 kuukauden vankeudessa huumausaineisiin liittyneestä rikoksesta tuomittuna ja julkaisi 1986 menestyskirjana omaelämäkertateoksensa Papa John. Hän oli mukana kirjoittamassa Beach Boysin listaykköshittiä "Kokomo".
Yksityiselämä

Monien lähteiden mukaan John Phillips oli yksi aikansa musiikkipiirien vaikuttajia, ja oli samoissa piireissä tai tunsi monia viihdealan Beverly Hillsin huippuja, kuten Beach Boysin Dennis Wilson, Jay Sebring, Sharon Tate, Roman Polanski, musiikkialalle haluava Charles Manson, Anita Pallenberg ja Robert Evans.    Eräs lähde mainitsee Phillipsin/Cassidyn piirin, ja että Phillips ja The Mamas and the Papasin Donny Doherty olisi olleet kutsutut Sharon Taten viimeisiksi jääneisiin juhliin.
Yksityiselämä > Perhe

Phillipsille suoritettiin maksansiirto vuonna 1992. Hän kuoli Los Angelesissa sydänvikaan 65-vuotiaana, ja postuumisti julkaistiin albumi Phillips 66.
Phillips eli vuosina 1962–1970 avioliitossa yhtyetoverinsa Michelle Phillipsin kanssa. Hän oli elämänsä aikana neljästi naimisissa ja sai viisi lasta:
Jeffrey Phillips
näyttelijä Mackenzie Phillips
laulaja, näyttelijä Chynna Phillips (lauluyhtye Wilson Phillipsin jäsen)
Tamerlane Phillips
näyttelijä, malli, laulaja Bijou Phillips
José Carabalí

| Mitalit> Maa:   Venezuela.Miesten yleisurheilu.Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Venezuela.Miesten yleisurheilu.Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Venezuela.Miesten yleisurheilu.Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Maa:   Venezuela> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Manaus 2001 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Barquisimeto 2003 | 4 × 100 m |  |
| Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  |  |
|  Hopeaa | San Salvador 2002 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | San Salvador 2002 | 200 m |  |
José Manuel Carabalí (s. 6. tammikuuta 1970 San Felipe) on venezuelalainen pikajuoksija.
Carabalí edusti Venezuelaa 4 × 100 metrin viestissä Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 karsiutuen molemmissa kisoissa ensimmäisellä kierroksella. Hän saavutti San Salvadorin Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa 2002 pronssia 200 metrillä ja hopeaa pikaviestissä.
Carabalí ylsi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa pikaviestissä hopealle Manausissa 2001 ja Barquisimetossa 2003. Hän voitti Venezuelan 200 metrin mestaruuden vuonna 1999.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde:
| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,47 | Maracaibo | 26. huhtikuuta 2002 |
| 200 m | 20,97 | Barquisimeto | 29. toukokuuta 2004 |
Aiheesta muualla

José Carabalí Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Jätevesinäyte

Jätevesinäyte on yleisemmin yhdyskuntajätevesistä, teollisuusjätevesistä sekä kiinteistökohtaisten jätevesijärjestelmien lähtevästä vedestä otettu näyte. Jätevesinäytteitä otetaan velvoite- ja kuormitustarkkailunselvennä yhteydessä. Lisäksi jäteveden puhdistusprosessin seurantaa, ohjausta ja säätöä varten otetaan jätevesinäytteitä useista eri käsittelyprosessin kohdista.
Koska jätevesinäytteet ovat yleensä konsentroituneempiaselvennä kuin esimerkiksi talousvesinäytteet, tulee erityistä huomioita kiinnittää jäteveden laadun säilymiseen näytteenoton, kuljetuksen ja varastoinnin aikana. Jätevesinäytteiden laadunvarmistukseksi käytetään nolla- ja rinnakkaisnäytteitä.
Aiheesta muualla

Haitallisten aineiden näytteenotto ja esiintyminen jätevedenpuhdistamoilla, SYKEra5/2008
Jordi Cruyff

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Jordi Cruyff vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi: Johan Jordi Cruijff
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka:  Amsterdam, Alankomaat, Alankomaat
Pelipaikka: Hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura:  Maccabi Tel Aviv
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1981–1988 1988–1992:  Ajax  Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992–1994 1994–1996 1996–2000 1999 2000–2003 2003–2004 2006–2008 2009–2010 |  Barcelona B  Barcelona  Manchester United → Celta Vigo (Laina)  Alavés  Espanyol  Donetsk  Valletta | 51 (16) 41 (11) 34 (8) 8 (2) 94 (7) 30 (3) 28 (0) 17 (10) |
Maajoukkue
| 1995–2004 1996 |  Katalonia  Alankomaat | 9 (2) 9 (1) |
Valmennusura
2009–2010 2010–2012 2012–2017 2017–2018:  Valletta (Apuvalm.)  AEK Larnaca (Manageri)  Maccabi Tel Aviv (Urheilujohtaja)  Maccabi Tel Aviv
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Johan Jordi Cruijff (s. 9. helmikuuta 1974 Amsterdam), tunnettu yleensä nimellä Jordi Cruyff, on hollantilainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja ja nykyinen urheilujohtaja. Aktiiviurallaan vuosina 1992–2010 hän edusti muun muassa Manchester Unitedia ja FC Barcelonaa. Hän pelasi myös yhdeksän ottelua Hollannin maajoukkueessa edustaen maata vuoden 1996 jalkapallon EM-turnauksessa. Jordi Cruyffin isä oli tunnettu hollantilainen entinen pelaaja ja manageri Johan Cruyff.
Jordi Cruyff pelasi pääsääntöisesti hyökkäävänä keskikenttäpelaajana, joskin hän kykeni pelaamaan myös toisena kärkipelaajana. Viimeisinä pelivuosinaan, eritoten FK Metalurh Donetskin joukkueessa, hän pelasi myös topparina. Jordi Cruyff aloitti uransa isänsä valmennuksessa Barcelonassa ja pelattuaan Hollannin maajoukkueessa vasta 22-vuotiaana, hänen urakehityksensä pysähtyi. Hän edusti Manchester Unitedia Englannin Valioliigassa neljä kautta, mutta pääsi pelaamaan näinä vuosina vain 34 ottelussa. Syynä tähän olivat suurelta osin loukkaantumiset.
Hänen menestyksekkäin jaksonsa oli 2000-luvun alussa Espanjan Deportivo Alavésissa pelatut kolme kautta joiden kohokohta oli vuoden 2001 UEFA Cupin finaali. Alavésistä Cruyff siirtyi ensin Espanyoliin ja sieltä Donetskiin. Donetskin jakson jälkeen hän piti yhden välivuoden ammattilaisjalkapallosta kunnes pelasi vielä uransa viimeisen kauden Maltan pääsarjan Vallettassa.
Seurajoukkueura > FC Barcelona

Vuonna 1992 Jordi Cruyff debytoi FC Barcelonan kakkosjoukkueessa Espanjan Segunda Divisioonassa ja pääsi ykkösjoukkueen mukaan kaksi vuotta myöhemmin tämän ollessa pre-season harjoituspelikiertueella Hollannissa. Cruyff teki hattutemput otteluissa Groeningenia ja De Graafschaapia vastaan. 4. syyskuuta 1994 Jordi Cruyff pääsi ensi kertaa kentälle La Ligan ottelussa Barca vs. Sporting Gijón, jonka Barca hävisi lukemin 1-2. 2. marraskuuta samana vuonna hän debytoi Mestareiden liigassa ottelussa ManU:a vastaan. Cruyff alusti 4-0 voittoon päättyneessä ottelussa Hristo Stoichkovin avausmaalin.
Hyvästä alusta huolimatta Jordin Cruyffin ura Barcelonassa päättyi seuran presidentti Josep Lluís Núñezin erotettua hänen isänsä Johan Cruyffin seuran päävalmentajan paikalta. Ottelu Camp Noulla Celta Vigoa vastaan 19. toukokuuta 1996 jäi hänen viimeisekseen Barcan paidassa.
Seurajoukkueura > Manchester United

Elokuussa 1996 Cruyff solmi nelivuotisen sopimuksen Englannin valioliigan Manchester Unitedin kanssa. Sopimuksen arvo oli 1,4 miljoonaa puntaa. Hän teki debyyttinsä 17. elokuuta kauden avausottelussa Wimbledonia vastaan. Ottelu muistetaan parhaiten David Beckhamin omalta kenttäpuoliskolta tekemästä maalista. Cruyff pääsi maalien makuun kahdessa seuraavassa ottelussa auttaen näin joukkueensa tasapeleihin Evertonia ja Blackburnia vastaan.
Cruyff oli säännöllisesti ManU:n avauskokoonpanossa marraskuun lopussa tulleeseen polvivammaan asti. Vuoden loppupuolisko oli vaikeaa joukkueelle kun he hävisivät Newcastlelle peräti 5-0, 6-3 Southamptonille vieraissa ja vielä kotonaan Mestareiden liigan lohkovaiheessa turkkilaiselle Fenerbahcelle, hävisivät valioliigassa ensimmäisen kotiottelunsa kahteen vuoteen Chelsean hakiessa pisteet luvuin 2-1, hävisivät toistamiseen UCL:n kotipelinsä, nyt Juventukselle ja vielä tippuivat Liigacupista Leicester Citylle hävityn ottelun myötä. Maaliskuuhun tultaessa Cruyff oli jälleen pelikuntoinen ja ManU:n kurssi oli takaisin raiteillaan. Joukkue oli ollut valioliigan mestaruus taistelussa tammikuun lopusta alkaen ja joukkue oli selviytyny Euroopan Cupin neljännesfinaaleihin voitettuaan FC Porton 4-0. Vaikkakin joukkue hävisi Borussia Dortmundille välierissä, ManU voitti neljännen valioliigamestaruutensa viiteen vuoteen. Vaikka Cruyff olikin joukkueessa vielä seuraavatkin kolme kautta ja ManU voitti tuona aikana neljä palkintoa, 1996-97 Valioliigan voitto oli Cruyffin ainoa mestaruus ManU:n paidassa.
Nilkkavamma romutti Cruyffin toiveet aloituskokoonpanon paikasta kaudella 1997-98 ja hän pääsi kentälle vain viidessä pelissä, joissa ei maaleja syntynyt. Seuraavalla kaudella Cruyff ehti pelaamaan viidessä pelissä tehden kaksi maalia ennen lainasiirtoa Espanjan Celta Vigoon tammikuussa 1999. Cruyff ehti pelata kahdeksan ottelua Celtan paidassa ennen paluutaan Manchesteriin, joka oli ehtinyt hänen poissaolessaan varmistaa triplan eli Valioliigan, FA Cupin sekä Euroopan Cupin voitot.
Kaudella 1999-2000 Cruyff pelasi kahdeksan liigapeliä siitäkin huolimatta, että seura oli hommannut Quinton Fortunen kilpailemaan peliajasta vasemman laitahyökkääjän paikalla Ryan Giggsin takana. ManU kyllä voitti Valioliigan kuudennen kerran viimeisen kahdeksan vuoden aikana, mutta Cruyffin epäonneksi säännöt vaativat pelaamisen vähintään kymmenessä ottelussa, jotta pelaaja voidaan palkita mestaruusmitalilla.
Kaikkiaan Cruyff pelasi ManU:n paidassa 54 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Seurajoukkueura > Loppu-ura

Cruyffin sopimus umpeutui kesäkuun lopussa 2000 ja hän palasi vapaalla siirrolla Espanjaan, Deportivo Alavésiin. Baskijoukkueen mukana Cruyff ylsi vuonna 2001 UEFA Cupin finaaliin, jossa vastaan tuli Liverpool. Oltuaan jo tappiolla 2-0 ja 3-1 Deportivo nousi vielä Cruyffin 89. minuutin maalilla tasoihin, vain hävitäkseen ottelun lisäajalla lipsahtaneella omalla maalilla.
Cruyff pelasi joukkueessa aina kauden 2002–2003 loppuun, jolloin se tippui La Ligasta. Sen jälkeen hän teki vuoden mittaisen sopimuksen Espanyolin kanssa. Kaudet 2004–2006 Cruyff oli sivussa ammattilaiskentiltä polvivammansa vuoksi mutta piti kuntoaan yllä Barcan B-joukkueen mukana ja pelasi joitain veteraanien otteluita. Kauden 2007–2008 Cruyff pelasi Ukrainan valioliigassa FK Metalurh Donetskin joukkueessa mutta pelipaikka oli muuttunut aiemmasta vasemmasta laitahyökkääjästä toppariksi. Samaan aikaan Cruyff aloitteli uraansa myös vaatetusbisneksessä ja lanseerasi omaa nimeään kantavan Cruyff-brändin.
Vuoden 2009 puolivälissä Cruyff solmi kolmivuotisen sopimuksen Maltan pääsarjaan FC Vallettan kanssa. Cruyff toimi ensimmäisen sopimusvuotensa pelaaja-valmentajana, mutta siirtyi sen jälkeen kokopäivätoimisesti päävalmentaja Ton Caanenin apulaiseksi. Cruyffin debyyttiottelu oli 21. heinäkuuta 2009 Eurooppa-liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelu islantilaista Keflavikia vastaan, jonka Valletta voitti 3-0. Ensimmäisen liigaottelunsa Cruyff pelasi kuukautta myöhemmin ja ensimmäinen maali näki päivänvalon 29. elokuuta 6-0 voitossa Florianasta. Cruyff kruunasi pelaajauransa viimeisen kauden Maltan mestaruudella. MFA Trophyn finaalissa kaatui Qormi numeroin 2-1, vaikka Cruyff itse ei ollut ottelussa pelaavassa kokoonpanossa.
Maajoukkueura

Cruyffin otteet Barcelonan paidassa saivat päävalmentaja Guus Hiddinkin valitsemaan hänet Hollannin maajoukkueeseen vuoden 1996 EM-turnaukseen. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä ystävyysottelussa Saksaa vastaan 24. huhtikuuta 1996. Ainoan maajoukkumaalinsa Cruyff teki 13. kesäkuuta Villa Parkilla Sveitsiä vastaan ottelussa, jonka Hollanti voitti 2-0. Cruyff oli yksi kuudesta pelaajasta, jotka oli valittu maajoukkueeseen ilman ensimmäistäkään peliä Hollannin pääsarjassa. Viisi muuta olivat Jimmy Floyd Hasselbaink, Tim Krul, Rob Reekers, Willi Lippens ja Wim Hofkens.
Cruyff pelasi myös yhdeksän epävirallista maaottelua Katalonian paidassa. 25. kesäkuuta 1995 hän teki maalin 5-2 voitto-ottelussa Barcelonaa vastaan, samoin kuin 22. joulukuuta 2000 Katalonian lyödessä Camp Noulla Liettuan 5-0.
Ura managerina

Vuonna 2010 Cruyff ilmoitti lopettamisestaan ja teki sopimuksen Kyproksen AEK Larnacan jalkapallojohtajan pestistä. Hän pestasi vanhan tuttunsa ja maanmiehensä Ton Caanenin Larnacan päävalmentajaksi. Tehoduo nostikin pian Larnacan Kyproksen jalkapallon mahtitekijäksi ja johdatti joukkueen Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen kaudella 2011-12.
Huhtikuussa 2012 kanadanjuutalainen miljardööri ja Maccabi Tel Avivin omistaja Mitchell Goldhar houkutteli Cruyffin joukkueensa urheilujohtajaksi. Ensi työnään Cruyff pestasi joukkueen päävalmentajaksi Barcelonan A-junioreista Óscar García Junyentin. Toukokuussa 2013 Maccabi voitti ensimmäisen Israelin mestaruutensa kymmeneen vuoteen.
Kesäkuussa 2013 Cruyff pestasi portugalilaisen Paulo Sousan joukkueensa uudeksi päävalmentajaksi. Elokuussa 2013 Maccabi karsiutui Mestareiden liigan lohkovaiheesta hävittyään sveitsiläiselle FC Baselille yhteismaalein 4-3. Kesällä 2017 Cruyff siirtyi itse Maccabin päävalmentajaksi. Cruyffin päävalmentajakausi ei tuonut Maccabille kaivattua mestaruutta, vaan joukkue jäi Israelin liigan tasaisessa kärkikamppailussa kolmanneksi häviten mestaruuden voittaneelle Hapoel Be'er Shevalle kaksi pistettä. Eurooppa-liigassa Maccabi jäi lohkonsa jumboksi voitettuaan vain yhden ottelun. Cruyff jätti seuran kauden jälkeen.
Juliette

| Juliette |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Juliet, Juliett, Julietta 
Vastineita eri kielissä:  Giulietta
Nimen alkuperä:  Julie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juliette on naisen etunimi. Se on Julie-nimen ranskalainen hellittely- eli deminutiivimuoto.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 450–470 Juliette-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1990-luvulla tai 2000-luvun alussa.
Nimipäivä

Vuosina 1986–1992 Juliettella oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 16. helmikuuta.
Tunnettuja Julietteja

Juliette Adam (o.s. Lamber, 1836–1936), ranskalainen kirjailija
Juliette Binoche (s. 1964), ranskalainen näyttelijä
Juliette Gréco (1927–2020), ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä
Juliette Gruber (s. 1965), brittiläinen näyttelijä
Juliette Haigh (s. 1982), uusiseelantilainen soutaja ja olympiamitalisti
Juliette Kaplan (1939–2019), englantilainen näyttelijä
Juliette Kemppi (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Juliette Labous (s. 1998), ranskalainen maantiepyöräilijä
Juliette Lewis (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Juliette Mayniel (1936–2023), ranskalainen näyttelijä
Juliette Récamier (o.s. Bernard, 1777–1849), ranskalainen kauneudestaan kuuluisa salonginpitäjä
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Juliette (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Jussi Isotalo

Jussi Olavi Isotalo (s. 16. maaliskuuta 1947 Lappi Tl) on Kansallisen Kokoomuksen entinen puoluesihteeri ja Veikkauksen entinen johtaja.
Isotalo toimi kokoomuksen puoluesihteerinä vuodesta 1980 vuoteen 1987. Tätä ennen hän oli toiminut puolueen Satakunnan piirijärjestön piirisihteerinä 1968–1970, Kokoomuksen Nuorten Liiton järjestösihteerinä 1970–1972, puolueen järjestösihteerinä 1972–1975 ja puolueen järjestöpäällikkönä 1975–1979. Puoluesihteeriaikansa jälkeen hän siirtyi vuonna 1988 Veikkauksen kaupalliseksi johtajaksi. Myöhemmin hän toimi yhtiön varatoimitusjohtajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2010. Vuonna 2001 hän toimi myös lyhyen aikaa virkaa tekevänä toimitusjohtajana Matti Ahteen irtisanomisen jälkeen.
Isotalo on koulutukseltaan merkonomi, joksi hän valmistui vuonna 1965. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli kahden vuoden ajan John Nurminen Oy:n toimistovirkailijana ennen siirtymistä poliittisiin töihin.
Isotalo on ollut naimisissa vuodesta 1981 ja hänellä on vuonna 1984 syntynyt tytär.
Jean-Claude Malgoire

Jean-Claude Malgoire
Jean-Claude Malgoire (25. marraskuuta 1940 Avignon Ranska – 14. huhtikuuta 2018) oli ranskalainen oboensoittaja, musikologi sekä orkesterinjohtaja.
Elämäkerta

Jean-Claude Malgoire aloitti musiikin opinnot oman kotikaupunkinsa, Avignonin, musiikkiopistossa ja jatkoi niitä sittemmin Pariisin konservatoriossa. Konservatoriossa hän ansioitui ensimmäisen palkinnon arvoisesti sekä oboen soitossa että kamarimusiikissa. Näin hän pääsi aloittamaan loistavan solistisen uransa instrumentalistina. Jopa hänen tyttärensä Florence Malgioire seuraa perhetraditiota barokkiviulistina.
Vuonna 1966 hän joidenkin ystäviensä kanssa perusti yhtyeen nimeltä "La Grande Écurie et la Chambre du Roy". Tämä oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka erikoistuivat barokkimusiikin soittamiseen ja käyttivät siihen aikakauden soittimia.
Hän voitti vuonna 1968 ensimmäisen palkinnon Concours international de Genève -kilpailussa. Vuonna 1972 hänestä tuli solisti "Ensemble 2e2m" yhtyeeseen. Hänet nimitetään myös englannintorven solistiksi Orchestre de Parisiin.
Tämän lisäksi hänen toimeliaisuutensa suuntautui myös La Grande Écurie et La Chambre du Roy -orkesterin johtamiseen. Hän on soittanut myös suurten orkestereiden solistina ja eritoten Seiji Ozawan ja Herbert von Karajanin toimiessa kapellimestareina.
Vuoden 1975 jälkeen hän on äänittänyt lukuisia oopperoita, joista jotkut ovat olleen maailman ensimmäisiä äänityksiä, tällaisia ovat Georg Friedrich Händelin Rinaldo, Jean-Baptiste Lullyn Alcaste jne. Vuonna 1992 hänet palkittiin Antonio Vivaldin teoksesta Montezuma Victoire de la musique-palkinnolla.
Julián Estiven Vélez

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Juan Estiven Vélez Upegui
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Medellín, Kolumbia
Kansalaisuus:  Kolumbia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004-2006 2006 2007-2009 2010-2012 2013 2014 2014-2015 | Deportes Quindío Deportivo Pereira Atlético Nacional Ulsan Hyundai Vissel Kobe Jeju United Tokushima Vortis |  |
Maajoukkue
| 2006–2008 | Kolumbia | 15 (0) |
Julián Estiven Vélez (s. 9. helmikuuta 1982 Medellín) on kolumbialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Vélez debytoi Kolumbian maajoukkueessa 2006. Hän on pelannut 15 maaottelua.