stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tornion terästehdas
Aiheesta muualla

Särkikoski, Tuomo: Outo malmi – jalo teräs: Outokummun tie ruostumattomaan teräkseen.  (sarja: STH julkaisuja, 1456-7415 ; nro 10)  Espoo, Outokumpu, Helsinki:  Tekniikan historian seura, 2005.  ISBN 952-9507-10-0
Tornion tehtaat outokumpu.fi. Outokumpu Oyj. Arkistoitu 10.8.2016. Viitattu 16.1.2017.
Outokumpu Oyj, kanavalla Outokumpu: Outokumpu - Kromimalmista ruostumattomaan teräkseen youtube.com. 2.11.2012. YouTube, LLC.
Etsiväpari Shakespeare & Hathaway

| Etsiväpari Shakespeare & Hathaway> Shakespeare & Hathaway: Private Investigators |
| --- | --- |
Tyyli:  Komedia Draama Mysteeri
Kestoaika:  45 minuuttia
Luoja(t):  Paul Matthew Thompson Jude Tindall
Pääosissa:  Mark Benton Jo Joyner
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC One  Yle TV1
Esitetty:  26. heinäkuuta 2018 – jatkuu
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  40
Tuotanto
Tuottaja(t):  Ella Kelly
Vastaava(t) tuottaja(t):  Will Trotter
Säveltäjä(t):  Debbie Wiseman
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Studios
Aiheesta muualla
BBC:n verkkosivusto
IMDb
Etsiväpari Shakespeare & Hathaway on brittiläinen draamamysteeritelevisiosarja, joka sijoittuu Stratford-upon-Avoniin ja jonka on tuottanut BBC Birmingham. Toisen kauden esittäminen aloitettiin 25. helmikuuta 2019. Kolmannen kauden esittäminen aloitettiin 3. helmikuuta 2020. Neljäs kausi on tilattu esitettäväksi vuonna 2022.
Juoni

Sarjassa yksityisetsivät Frank Hathaway (Mark Benton) ja Lu Shakespeare (Jo Joyner) sekä heidän apulaisensa Sebastian Brudenell (Patrick Walshe McBride) palkataan eri tehtäviin, joihin rikoskomisario ja Frankin entinen pari Christina Marlowe (Amber Aga) (kausilla 1-2), rikosylikonstaapeli Joe Keeler (Tomos Eames) ja konstaapeli Viola Deacon (Yasmin Kaur Barn) (kaudella 3) sekä muut poliisit liittyvät, kun jotain vakavampaa tapahtuu. Frank ja Lu saavat heiltä välillä apua. Frankia ja Luta auttaa myös välillä Gloria Fonteyn (Roberta Taylor) muun muassa asujen kanssa, joilla yleensä Sebastian solutetaan jonnekin. Sebastian asuu Glorian kaupan yläkerrassa.
Juoni > 1. kausi

Entinen poliisi Frank Hathaway on nykyisin yksityisetsivä apulaisensa Sebastian Brudenellin kanssa. Ensimmäisessä jaksossa Lu Shakespeare palkkaa heidät selvittämään, että onko hänen sulhasensa huijari ennen tämän ja Lun häitä. Frank onnistuu selvittämään sulhasen olevan huijari, mutta tämä onnistuu silti jatkamaan häät. Häät keskeytetään, kun sulhanen tapetaan. Rikoskomisario Christina Marlowe ja rikosylikonstaapeli Joe Keeler pitävät Luta syyllisenä ja Frankin pitää selvittää totuus, joka selviää. Tämän jälkeen Lu haluaa tulla myös etsiväksi ja Frank ottaa hänet vastahakoisesti koeajalle. Sarjan edetessä Lusta, Frankista ja Sebastianista on tullut hyvät kumppanit.
Juoni > 2. kausi

Toisella kaudella Frank ja Lu jatkavat tapausten selvittämistä. Kauden toiseksi viimeisessä jaksossa Lulla on koe, jonka läpäistyään hänestä tulisi virallinen yksityisetsivä. Lu on hermostunut kokeen takia ja hänellä ja Frankilla on samalla tapaus. Lu keksii kokeen kysymyksen avulla tapauksen ratkaisun ja rastittaa kokeen tehtävät sattumanvaraisesti (koe on monivalintatehtäviä). Hän kuitenkin jättää kokeen uusimispyynnön, joka evätään, koska Lu läpäisi kokeen. Kauden viimeisessä jaksossa Marlowe kertoo Lulle, miksi Frank joutui jättämään työnsä. Eräs 6-vuotias lapsi siepattiin ja murhattiin. Frank ja Marlowe tiesivät, että kuka oli syyllinen ja jotta oikeus toteutuisi Marlowe piilotti syyllisen kotiin lapsen hyrrän, joka myöhemmin löydettiin. Marlowe jäi kiinni, mutta Frank otti syyn niskoilleen ja sovittiin, että hän jäisi varhaiseläkkeelle.
Juoni > 3. kausi

Kolmannella kaudella Frank ja Lu jälleen ratkaisevat tapauksia. Tällä kaudella Marlowe on saanut ylennyksen ja siirretty erikoisjoukkoihin. Joe Keeler jää johtamaan poliisiasemaa ja Frank ja Lu eivät saa enää apua poliisilta, koska toisin kuin Marlowe, Keeler ei voi sietää Frankia. Frank ja Lu saavat hieman apua konstaapeli Viola Deaconilta, joka ei kuitenkaan auta heitä paljoa, sillä pelkää poliisiuransa takia.
Näyttelijät

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Mark Benton  | … |  Frank Hathaway   |
|  Jo Joyner  | … |  Luella "Lu" Shakespeare   |
|  Patrick Walshe McBride  | … |  Sebastian Brudenell   |
|  Amber Aga  | … |  rikoskomisario Christina Marlowe (kaudet 1-2)   |
|  Tomos Eames  | … |  rikosylikonstaapeli Joseph "Joe" Keeler   |
|  Roberta Taylor  | … |  Gloria Fonteyn   |
|  Yasmin Kaur Barn  | … |  konstaapeli Viola Deacon (kausi 3)   |
Jesse Niinimäki

| Jesse Niinimäki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1983 (ikä 41) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Uuno
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Nikkō Ice Bucks
Sarja:  ALIH
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Ilves (SML) Edmonton Road Runners (AHL) Jokerit (SML) JYP (SML) Luleå HF (SEL) Krefeld Pinguine (DEL) HC Davos (NLA) HPK (SML) Olimpija Ljubljana (EBEL) LeKi (Mestis) Pelicans (SML) Amur Habarovsk (KHL) Brynäs IF (SHL) HC Fassa (Italia) Junost Minsk (BXL)
NHL-varaus:  15. varaus, 2002 Edmonton Oilers
Jesse Niinimäki (s. 19. elokuuta 1983 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Aasian liigan japanilaisjoukkue Nikkō Ice Bucksissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Niinimäki osaa pelata myös laidassa. Häntä pidettiin nuorena yhtenä ikäluokkansa lupaavimpina pelaajina Suomessa, sillä Edmonton Oilers varasi Niinimäen ensimmäisellä kierroksella 15. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Hän ei ole kuitenkaan koskaan pelannut NHL:ssä. Niinimäki on pelannut ulkomailla aiemmin myös Pohjois-Amerikassa, Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Sloveniassa, Venäjällä, Italiassa ja Valko-Venäjällä.
Pelityyli

Niinimäki on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän on pelannut urallaan myös laitahyökkääjänä, enimmäkseen oikeana laitahyökkääjänä. Jatkoaika.com -sivuston mukaan Niinimäen vahvuuksiin kuuluu mailankäsittelytaidot, pelintekeminen, kiekonhallinta, röyhkeys ja syöttäminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu puolustaminen ja liike. Niinimäkeä pidettiin tulokasvuosinaan yhtenä ikäluokkansa lupaavimpina pelaajina Suomessa, mutta uransa varrella hän on saanut myös kyseenalaista mainetta asenneongelmiensa ja laiskuutensa vuoksi.
Ura > Seuraura > Liigauran alku

Niinimäki aloitti jääkiekon Tapparassa, jossa hän voitti C-nuorten SM-pronssia keväällä 1999. Niinimäki siirtyi kesken B-juniorikautensa 1999–2000 Tapparasta Tampereen Ilvekseen. Hän oli kaudella 2001–2002 Ilveksen A-nuorten kolmanneksi paras syöttäjä ja kolmanneksi pistemies tehoilla 9+23=32. A-nuorten SM-liigan syöttöpörssissä Niinimäki sijoittui kahdeksanneksi. Samalla kaudella hän pelasi myös ensimmäiset SM-liigaottelunsa. Niinimäki kuului loppukaudesta Ilveksen vakiokokoonpanoon ja pelasi 16 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6 ja kolme pudotuspeliottelua. Hän pääsi pelaamaan välillä myös joukkueen ykkössentterinä Ville Snellmanin ja Vesa Viitakosken välissä.
Edmonton Oilers varasi Niinimäen NHL:n varaustilaisuuden 15. pelaajana kesällä 2002. Hänestä tuli kaikkien aikojen korkeimmalla numerolla NHL:ään varattu tamperelaispelaaja. Myöhemmin pienemmällä numerolla tamperelaisista ovat varattu vain kaikista suomalaisista historian pienemmällä numerolla (2.) varatut Aleksander Barkov ja Patrik Laine. 19-vuotiaana varattu Niinimäki oli varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen yllättäjänimi. Oilersin GM Kevin Lowe kertoi hänestä:
»Pidämme suomalaisista, he ovat paljon samankaltaisia kuin kanadalaiset. Hän ei laittanut papereitaan sisään viime kesän draftiin eivätkä kovin monet joukkueet nähneet hänen pelaavan. Me pidämme hänen luistelutaidostaan ja sisukkuudestaan.»
Lokakuussa 2002 Niinimäki teki kevääseen 2004 ulottuvan jatkosopimuksen Ilveksen kanssa. Hänen kautensa 2002–2003 alkoi kuitenkin vasta samassa kuussa, kun Niinimäki sai harjoituskaudella reisivamman. Hän aloitti runkosarjansa Mestis-joukkue Vaasan Sportissa, jossa Niinimäki pelasi kaksi ottelua lainalla. Ilveksessä hän teki 41 runkosarjaottelussa tehot 4+13=17. Niinimäki vahvisti kauden aikana myös Ilveksen A-nuoria keväällä 2003, jolloin Niinimäki auttoi joukkuetta säilyttämään sarjapaikkansa A-nuorten SM-liigassa.
Kaudella 2003–2004 Niinimäeltä odotettiin todellista läpimurtoa SM-liigassa, mutta hänen kautensa päättyi jo kymmenen ottelun jälkeen lokakuussa 2003. Niinimäki loukkasi olkapäänsä jouduttuaan HIFK:n Mikko Turusen taklaamaksi. Turunen ei saanut tilanteesta rangaistusta. Niinimäki oli ennen loukkaantumistaan tehoilla 3+3=6 Ilveksen kolmanneksi paras pistemies. Toukokuussa 2004 hän teki yksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Niinimäen kausi 2004–2005 Ilveksessä jäi kuitenkin 18 otteluun, kun hän siirtyi marraskuussa 2004 antamaan näyttöjä Edmonton Oilersin farmijoukkue Edmonton Road Runnersiin, AHL:ään. Siellä keskenkuntoinen ja asenneongelmista kärsinyt Niinimäki sai kuitenkin vain satunnaisesti peliaikaa ja pelasi vain 24 runkosarjaottelua tehden yhden maalin.
Ura > Seuraura > Kiertolaisvuodet

Elokuussa 2005 Niinimäki siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Jokereihin. Hänet hankittiin paikkaamaan Pohjois-Amerikkaan lähteneen Valtteri Filppulan jättämän aukon joukkueen sentteriosastolla. Niinimäki ei kerännyt 11 ensimmäisessä runkosarjaottelussaan ainuttakaan tehopistettä, mutta alkukaudella hän väläytteli ajoittain. Niinimäki keräsi Jokereissa 34 ottelussa tehot 4+8=12, mutta hän putosi asenteensa vuoksi toisinaan kokoonpanon laitamille. Niinimäki ei siis täyttänyt häneen Jokereissa kohdistuneita odotuksia ja joukkue purki Niinimäen sopimuksen tammikuussa 2006. Hän löysi kuitenkin uuden seuran kolme päivää myöhemmin tehdessään loppukauden 2005–2006 kattaneen sopimuksen JYPin kanssa. Niinimäen kutsui joukkueeseen JYPin päävalmentaja Matti Alatalo, joka toimi Tapparan valmennuspäällikkönä hänen juniorivuosinaan. Niinimäki otti JYPissä edistysaskeleen, kun 19 runkosarjaottelua toivat tehot 6+8=14.
Kaudeksi 2006–2007 Niinimäki siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Luleåån. Hän pelasi 37 runkosarjaottelua tehopistein 7+8=15, kunnes joukkue vuokrasi Niinimäen loppukaudeksi Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguineen tammikuussa 2007. Kaudella 2007–2008 hän ehti pelata vain viisi ottelua Luulajassa, kunnes joukkue antoi hänelle lähtöpassit lokakuussa 2007. Noin kaksi viikkoa myöhemmin Niinimäki siirtyi Sveitsin National League A:n HC Davosiin, mutta sielläkin pelit jäivät vain viiteen otteluun, joissa hän teki yhden maalin. Tammikuussa 2008 Niinimäki palasi loppukaudeksi SM-liigaan ja Matti Alatalon valmennukseen, tällä kertaa Hämeenlinnan Pallokerhoon.
Ura > Seuraura > Paluu Ilvekseen ja SM-liigan eliittiin

Lokakuussa 2008 Niinimäki siirtyi try-outille Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelanneeseen slovenialaisjoukkue Olimpija Ljubljanaan. Hän jäi kuitenkin kahdeksan ottelun jälkeen ilman sopimusta ja siirtyi joulukuussa ottelukohtaisella sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Kahden siellä pelatun ottelun jälkeen Niinimäki palasi Ilvekseen tammikuun 2009 puoleenväliin kestäneellä try-out-sopimuksella. Hän sai sen päätteeksi sopimuksen loppukaudeksi. Niinimäki teki 24 runkosarjaottelussa tehot 4+2=6.
Huhtikuussa 2009 Niinimäki teki uuden try-out-sopimuksen Ilveksen kanssa. Hän sai jälleen sopimuksen ja teki viimein läpimurtonsa SM-liigassa tehdessään 55 runkosarjaottelussa tehot 14+20=34. Keskushyökkääjän tontilta hiljalleen laidalle siirtynyt Niinimäki kävi kauden aikana myös kolmen ottelun lainalla LeKissä. Huhtikuussa 2010 hän teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa. Saman vuoden joulukuussa Niinimäki päätti käyttää kauden 2011–2012 kattaneen optionsa. Kausi 2010–2011 olikin hänen siihenastisen uransa paras, sillä hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä 17+32=49. Hän oli Ilveksen paras pistemies ja sijoittui SM-liigan runkosarjan pistepörssissä yhdeksänneksi. Kevään 2011 pudotuspeleissä Niinimäki jakoi tehoilla 1+5=6 Ilveksen sisäisen pistepörssin voiton Mark Leen kanssa.
Kaudella 2011–2012 Niinimäki voitti Ilveksen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+31=36. Kesken kauden 2012–2013, tammikuussa 2013 hän siirtyi kevääseen 2014 asti ulottuneella sopimuksella Pelicansiin. Kaudeksi 2014–2015 Niinimäki siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Amur Habarovskiin. Marraskuussa 2014 seura kuitenkin purki hänen sopimuksensa. Noin viikkoa myöhemmin Niinimäki siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SHL-joukkue Brynäs IF:ään. Hän ei kuitenkaan astannut seuran kohdistamiin odotuksiin ja pelasi vain 11 ottelua tehden kolme syöttöpistettä. Niinimäen sopimus näin ollen purettiin tammikuussa 2015. Helmikuussa hän palasi loppukaudeksi taas Ilvekseen.
Lokakuussa 2015 Niinimäki siirtyi toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Lempäälän Kisaan oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2015–2016. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden sopimuksella Italian Serie A:n HC Fassaan paikkaamaan aiemmin Ilveksestä tutun tutkaparin Mark Leen loukkaantumista. Niinimäki jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen piste, maali- ja syöttöpörssin voiton Mike Vaskivuon kanssa tehoilla 2+3=5. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Valko-Venäjän Ekstraligan Junost Minskiin. Hän oli tehoilla 7+34=41 joukkueen toiseksi paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies. Niinimäki jakoi liigan pistepörssin seitsemännen sijan H'K Njoman Hrodnan Sergei Dorofejevin kanssa. Mestarien liigassa hän oli kahdella osumallaan Junostin paras maalintekijä Aljaksei Jafimenkan ja Viktar Turkinin kanssa. Niinimäki voitti kauden päätteeksi Ekstraligan hopeaa.
Kaudeksi 2017–2018 Niinimäki siirtyi Aasian liigan japanilaisjoukkue Nikkō Ice Bucksin riveihin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nova Scotia 2003 | jääkiekko |  |
Niinimäki pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin hän korvasi loukkaantuneen Mikko Koivun. Suomi voitti turnauksesta pronssia.
Perhe

Niinimäen isoveli Jarno pelasi Tapparassa kaudella 2004–2005 kuusi ottelua SM-liigaa, mutta hänen uransa eteni enimmäkseen kuitenkin alemmissa sarjoissa. Veljesten isä, Jari Niinimäki, oli SM-sarjatason jalkapalloilija.
Wittenberg

| Lutherstadt Wittenberg |
| --- | --- |
 vaakuna
 Lutherstadt Wittenberg
 Koordinaatit: 51°51′N, 12°38′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi-Anhalt
Piirikunta:  Wittenberg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Eckhard Naumann (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  240,32 km²
Korkeus:  75 m
Väkiluku (2011):  47 390
 – Väestötiheys:  208 as./km²
 
 Wittenbergin virallinen sivusto  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wittenberg (virallisesti saksaksi Lutherstadt Wittenberg) on Saksan kaupunki, jossa Martti Luther 31. lokakuuta 1517 legendan mukaan naulasi 95 teesiä linnankirkon oveen. Wittenbergistä tuli luterilaisen uskonpuhdistuksen keskus, jonne kerääntyi oppilaita ympäri Eurooppaa. Wittenberg sijaitsee Saksi-Anhaltin osavaltiossa Elben varrella, ja se on Wittenbergin piirikunnan hallinnollinen keskus.  Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 47 390 asukasta.
Linnankirkossa (Schloßkirche Wittenberg) ovat Lutherin ja hänen työtoverinsa Philipp Melanchthonin haudat sekä taidemaalari Lucas Cranach nuoremman tekemiä uskonpuhdistajien muotokuvia. Osa Lutherin asumasta augustinolaisluostarista on entisöity ja toimii nykyään Luther-museona (Lutherhaus). Myös Melanchthonin talo toimii museona (Melanchthonhaus). Kaupungissa on lukuisia Lutherin ja Melanchthonin patsaita ja muita muistoesineitä. Lutherin ja Melanchthonin talot sekä kaupungin- ja linnankirkko kuuluvat myös yhdessä Eislebenin Luther-kohteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Tunnettuja wittenbergiläisiä

Lucas Cranach nuorempi
Kuvia

Linnankirkon ovi, johon Luther legendan mukaan naulasi teesinsä. Vuonna 1760 palossa tuhoutuneen alkuperäisen puuoven korvasi 1858 pronssiovi, jossa on latinaksi Lutherin teesejä
Wittenberg Elbeltä nähtynä vuonna 1536.
Wittenbergiläinen tori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wittenberg Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Aachenin tuomiokirkko
Alppien paalutalot
Augustusburg ja Falkenlust
Bamberg
Bauhaus-kohteet Weimarissa ja Dessaussa
Bayreuthin oopperatalo
Bergpark Wilhelmshöhe
Berliinin modernistiset asuinalueet
Corveyn luostari
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe
Dessau-Wörlitzin puutarha
Fagus-Werk
Hedeby ja Danevirke
Hildesheimin tuomiokirkko ja Mikaelinkirkko
Karpaattien ja Saksan pyökkimetsät
Kaupungintalo ja Rolandin patsas Bremenin torilla
Keski-Reinin laakson yläosa
Kölnin tuomiokirkko
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Lorschin luostari
Luther-muistomerkit Eislebenissä ja Wittenbergissä
Lyypekki
Maulbronnin luostari
Messelin kaivoksen fossiilialue
Museumsinsel Berliinissä
Muskaunpuisto (jaettu Puolan kanssa)
Naumburgin katedraali
Quedlinburg
Rammelsbergin kaivokset, Goslar ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmä
Regensburg
Reichenaun luostarisaari
Roomalaiset monumentit, tuomiokirkko ja Liebfrauen-kirkko Trierissä
Rooman rajalinjat (jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa)
Sanssouci, Neues Palais, Charlottenburgin linna
Speicherstadt ja Kontorhausviertel Hampurissa
Speyerin tuomiokirkko
Stralsund ja Wismar
Vattimeri (jaettu Alankomaiden ja Tanskan kanssa)
Völklingenin rautaruukki
Wartburgin linna
Weimar
Wiesin pyhiinvaelluskirkko
Würzburgin linna
Zollvereinin hiilikaivokset Essenissä
Saksi-Anhaltin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altmarkkreis Salzwedel
Anhalt-Bitterfeld
Börde
Burgenlandkreis
Dessau-Roßlau
Halle
Harz
Jerichower Land
Magdeburg
Mansfeld-Südharz
Saalekreis
Salzlandkreis
Stendal
Wittenbergin piirikunta
Muisti (tietokone)

Muisti on tietokoneen osa, johon voidaan tallentaa tietoa. Tieto voidaan tallentaa sähkövarauksina, magneettisina varauksina tai optisesti luettavaan muotoon.
Tietokoneen muisti voidaan jakaa karkeasti primääriin ja sekundaariseen muistiin eli keskusmuistiin ja massamuistiin. Keskusmuisti on haihtuvaa muistia, jossa ohjelma pidetään sen suorittamisen aikana, ja massamuisti on haihtumatonta muistia, jossa ohjelma on tallennettuna kun ohjelmaa ei suoriteta.
Tietokoneen muistin kapasiteetti mitataan bitteinä tai tavuina. Muistipiirien kapasiteetti ilmoitetaan yleensä bitin monikertoina, keskusmuistin kapasiteetti tavun monikertoina. 1980-luvulla mikrotietokoneissa oleva muistimäärä ilmoitettiin kilotavuina, nykyisissä älypuhelimissa on gigatavuja muistia ja supertietokoneissa on petatavuja muistia.
Modernissa tietokoneessa on muistia keskusmuistin lisäksi muun muassa näytönohjaimessa, oheislaitteissa kuten verkkokortissa, suorittimen sisäistä välimuistia ja niin edelleen.
Historia

Ensimmäisten tietokoneiden keskusmuisti oli toteutettu releillä tai elektroniputkilla. Massamuistina käytettiin paperisia reikänauhoja. 1940- ja 1950-luvuilla kehitettiin elohopeamuistit, joissa tieto tallennettiin akustisesti putken päästä toiseen eteneviin ääniaaltoihin.
Williams-putki oli katodisädeputki, jota käytettiin muistin tavoin: piste säilyi sekunnin murto-osan ennen haihtumistaan. Ratkaisu oli ensimmäinen korkeanopeuksinen täysin elektroninen muisti.
Magneettiset muistit syrjäyttivät muut muistitekniikat 1950-luvun lopulta lähtien. Keskusmuistina käytettiin aluksi rumpumuistia, jossa tieto tallennetaan nopeasti pyörivän rummun pinnalle. Ne hävisivät kuitenkin nopeasti ferriittirengasmuistille (engl. core memory, josta jäänteenä suom. ydinmuisti). Rengasmuisti koostuu pienistä ferriittirenkaista, joissa oleva magneettikenttä voi vaihtaa suuntaa myötäpäivään tai vastapäivään. Jokaiseen renkaaseen voidaan siis tallentaa yksi bitti.
Muita muistityyppejä olivat kuplamuisti ja kalvomuisti.
MOS-tekniikkaan perustuvan puolijohdemuistin (DRAM) keksi Robert Dennard vuonna 1966 ja sai sille patentin vuonna 1968.
Yksi mikropiiri kykeni aluksi tallentamaan 1024 bittiä. Se oli huima parannus ferriittirengasmuisteihin verrattuna ja mikropiirit syrjäyttivät nopeasti rengasmuistit.
Mostekin kehittämä menetelmä muistisolujen osoittamiseen mahdollisti hintojen pitämisen alhaisempana kapasiteetin kasvaessa, mikä vaikutti merkittävästi niiden suosioon. Kilpailijoiden käyttämä muistinosoitusmenetelmä olisi vaatinut kalliimpia piirejä kun niiden kapasiteetti kasvaa.
Ennen DRAM-muistien hintojen laskua näytön virkistykseen perustuvat rasterigrafiikkaa käyttävät näytöt olivat kalliita. Tektronixin päätteet pitivät kuvaa näytöllä omalla tekniikkallaan.
Arkkitehtuurit

Tietokoneiden muistikäsittelyn ratkaisut vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan. Suurtietokoneet ja supertietokoneet sekä klusterit käyttävät erilaisia ratkaisuja kuin tavalliset henkilökohtaiset tietokoneet tai sulautetut järjestelmät.
Muisti on yleensä kytketty suorittimeen suoritinväylällä tai kytkentäverkolla. Nykyään käytetään moniprosessointiin soveltuvia pakettikytkentäisiä ratkaisuja, joita ovat esimerkiksi HyperTransport ja QuickPath.
Suurien tietomäärien käsittelyyn erikoistuneissa tietokoneissa voidaan käyttää perinteisen väylän sijaan ristikytkentämatriisia ja kehittynyttä kytkentäverkkoa.
Arkkitehtuurista riippuen muistin käyttötapa vaihtelee ja on useita tapoja luokitella arkkitehtuurit: UMA-arkkitehtuurissa esimerkiksi näyttö- ja grafiikkatoimintoja käsittelevät piirit voivat pystyä jakamaan keskusmuistia suorittimen kanssa, kun taas NUMA-arkkitehtuurissa viive muistin käytössä riippuu sen fyysisestä etäisyydestä.
Oheislaitteiden ja muistin välinen yhteys on aiemmin vaatinut suorittimen apua, mutta DMA:n käyttö on mahdollistanut muistin käytön ilman suorittimen keskeytystä.
Muistihierarkia

Tietokoneen muisti voidaan jakaa hierarkiaan seuraavasti:
nopea sisäinen muisti, suorittimen rekisterit ja välimuisti
keskusmuisti, järjestelmän käyttämä hajasaantimuisti sekä ohjainkorttien muisti
massamuisti, välittömästi käytettävissä oleva tallennuskapasiteetti, on-line
massamuisti, joka ei ole välittömästi käytettävissä, off-line
Hierarkian tasot eroavat vasteajoissa, käytetyssä teknologiassa ja ohjaukseen tarvittavassa monimutkaisuudessa.
Tietokoneen suoritin ei voi suoraan käyttää kuin sen sisäistä muistia sekä keskusmuistia, mistä johtuen ohjelmat on ladattava keskusmuistiin suorittamista varten. Näennäismuisti mahdollistaa massamuistin käytön keskusmuistin jatkeena.
Ohjainkorteilla on usein omaa muistia. Esimerkiksi näytönohjaimilla on näyttömuistia (Video RAM) ja grafiikkaprosessoreilla on omat rekisterit ja omaa välimuistia sekä muuta muistia. Grafiikkaprosessorien muistimalli poikkeaa tietokoneen suorittimen käyttämästä ja on huomattavasti rajatumpi käsittelytavassa.
Suorittimen sisäistä muistia on myös mikro-ohjelmalle varattu SRAM-muisti, jota käytetään tietyissä suoritinperheissä.
Muistin käyttö- ja toteutustavat

Tietokoneen muistijärjestelmä toteutetaan tavallisesti käyttämällä useita erilaisia komponentteja muistin eri osien käyttötarpeiden mukaisesti. Muistit voidaan luokitella usean eri kriteerin perusteella eri tyyppeihin:
välimuisti tai keskusmuisti käyttötarkoituksen mukaan
hajasaanti-, suorasaanti ja sarjasaantimuisteihin muistin hakutavan perusteella
lukumuisteihin (ROM) ja luku-/kirjoitusmuisteihin (RAM) sen mukaan voidaanko muistiin kirjoittaa vai ei
haihtuviin ja haihtumattomiin muisteihin tiedon keston mukaan (volatile, non-volatile)
tallennusvälineen (media) perusteella levy-, nauha- tai puolijohdemuisteihin, ks. massamuisti