Tiedon rajat
Mitkä muut seikat rajoittavat ajatteluamme ja tietoamme?

Edellä esitettyjen logiikan ja aistien lisäksi ajatteluamme rajoittaa muun muassa yleisen systeemiteorian kehittäjän Ludwig von Bertalanffyn mukaan:
biologia (mm. aistit edellä)
kemia
kieli ja sen rakenne, muun muassa aikakäsitys
kulttuuri ja sen rakenne
usko ja
pienemmässä määrin jopa yhteiskuntaluokka ja koulutus.
Evoluutiossa kaikista lajeista on kehittynyt sellaisia, että niillä on riittävät edellytykset jäädä henkiin ja säilyä. Ne saavat havaintoja ympäristöstään rajallisesti ja niiden käsitys ympäristöstään on siis rajallinen. Tämä rajallinen tieto muokkaa myös kyseisten lajien käsitystä ympäristöstään, maailmastaan.
Kemia, esimerkiksi aivojen välittäjäaineiden puutteet johtavat aivojen toiminnan vakaviinkin häiriöihin, samoin erilaiset huumeet. Nukutusaineet kadottavat tietoisen ajattelun kokonaan ja alkoholi osin tai kokonaan.
Ihmiselle muodostuu kuva jatkuvasta toiminnasta, kun kuvia näytetään 18 tai enemmän sekunnissa. Taistelukalalle kuvia pitää näyttää 30 kuvaa sekunnissa ennen kuin se "ymmärtää" kuvat jatkuvaksi toiminnaksi. Ihmisen näössä on merkittäviä eroja pystysuuntaisen (vallitseva) ja vaakasuuntaisen (heikompi) näkökyvyn välillä. Emme näe siis "täydellisesti" totuutta, vaan tietyn evoluution meille antaman rajallisen kyvyn mukaisesti.
Ihmisen näkökyvyn rajallisuutta kuvaa myös se, että ihminen aistii silmillään erittäin pienen osan sähkömagneettisesta spektristä, taajuusalueen, jota kutsumme näkyvän valon alueeksi. Alue on sama, jolla auringon säteilyvoimakkuus on suurin.
Mitä monipuolisemmat aistit ja tiedonkäsittelykyky (aivot) lajilla on, sitä monipuolisempi lajin käsitys ympäristöstään ja itsestään on.
Joissakin intiaanikielissä (Hopi, Nootka) verbeistä puuttuu aikamuodot. Yleisesti indoeurooppalaiset kielet keskittyvät aikaan ja esimerkiksi Hopi- kieli merkitykseen (validity) tai Navaho- kieli toiminnan laatuun.
Monien kulttuurien taiteet esittivät asioita tietyllä tavalla, koska niiden kulttuuri edellytti sitä, ei sen takia, että kyseisen kulttuurin taiteilijat eivät olisi osanneet maalata tai veistää "luonnonmukaisia" teoksia. Jopa sellaiset meille itsestään selvät asiat kuin rajaton tila, voima, aika ja liike ovat vain yhden kulttuurin käsityksiä. Ja käsitys näistä perusasioista vaikuttaa käsityksiimme maailmasta ja tieteestä. Länsimainen tiede näkee tai näki ihmisen keskeisesti ulkopuolisena havainnoijana, vaikka hän on olemassaoloon (maapallo) kuuluva osa.
Suurina asioina tietoamme rajoittaa kulttuurimme ja teknologiamme yleinen taso. Kulttuuri ja teknologia kehittyvät aiempaan perustuen ja siinä mielessä aiemmat kulttuurit eivät ole voineet tietää tiettyjä empiriaa vaativia asioita, esimerkiksi sellaisia asioita, jotka vaativat kaukoputken, mikroskoopin tai tietokoneen olemassaoloa. Sama pätee tietysti tämän hetkiseen kulttuuriimme. Emme voi tietää sellaisia asioita, joita emme tiedä.
Kulttuurin osana tietoamme rajoittaa merkittävästi myös usko. Jos asetamme itsellemme jotkut totuudet, joita emme kyseenalaista, jos siis uskomme, tietämyksemme rajoittuu omasta toiminnastamme johtuen.
Edellä mainitut kemialliset, biologiset, kielelliset ja kulttuuriset yms. rajoitteet vaikuttavat siihen, mihin ihminen kiinnittää ja voi kiinnittää huomiota. Yleisesti em. ajattelun perusteella korostuu tieteen suhteellisuus kaikenlaisen absolutismin vastakohtana. Pahoja virheitä voidaan tehdä niin, että näitä erilaisia perusnäkemyksiä asetetaan vastakkain. Ne eivät ole vastakkaisia tai oikeita tai vääriä, vaan vain erilaisia.
Kuitenkin: kaikkien tällä hetkellä elävien lajien (kulttuurien) käsitys totuudesta suhteessa tämän hetkiseen "todellisuuteen" on riittävästi oikea, koska ne ovat edelleen hengissä.