stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Méxicon ePrix 2023
E-Prix viikonloppu > Kilpailu

Paalupaikalta lähtenyt di Grassi onnistui lähdössä ja jatkoi kilpailun kärjessä ensimmäiseen mutkaan. Hughes sai Dennisia paremman lähdön, mutta Dennis onnistui puolustamaan toista sijaansa ensimmäisessä jarrutuksessa. Ensimmäisen kierroksen yhdeksännessä mutkassa tapahtui vakava kolari, kun Abt Cupran Robin Frijns osui Nissanin Norman Naton perään. Onnettomuudessa Frijnsin ohjauspyötä teki nopean liikkeen, ja hänen ranteensa murtui. Frijns sai ensiapua radalla ja myöhemmin hänen ranteensa leikattiin. Frijns oli sivussa yli kahdeksan viikkoa, kunnes palasi São Paulon kilpailuun. Onnettomuuden johdosta Nato keskeytti ja radalle otettiin turva-auto.
Turva-auto poistui viidennellä kierroksella ja uusintalähdössä kilpailua johtivat di Grassi, Dennis ja Hughes. Sam Bird joutui keskeyttämään heti uusintalähdön jälkeen teknisen ongelman vuoksi. Birdin auto jäi varikon ulostulon viereen ja turva-auto otettiin takaisin radalle. Yhdeksännen kierroksen jälkeen kilpailua päästiin taas jatkamaan.
Toisessakaan uusintalähdössä ei nähtyi aggressiivia ohituksia. NIO:n Dan Ticktum sai varikon läpiajorangaistuksen käytettyään liikaa energiaa turva-auton takana. 12. kierroksella Dennis hyökkäsi ja nousi kilpailun johtoon ohi di Grasssin. Di Grassi yritti vastahyökkäystä, muttei onnistunut ohittamaan Dennisia. Samalla Hughes yritti myös ohittaa di Grassia onnistumatta. Dennis sai tehtyä hieman eroa muihin, muun joukon pysyessä tiukasti yhdessä. Puoliväliin mennessä kilpailua Dennis oli tehnyt yli neljän sekunin eron muihin. Johto kuitenkin kuihtui pois, kun Edoardo Mortaran ajettua seinään radalla kutsuttiin kolmas turva-auto. Mortara ei loukkaantunut ulosajossa. Ennen turva-autoa suurin osa kuljettajista oli ehtinyt aktivoida ensimmäisen Attack Moden.
Turva-auton poistuttua radalta Attack Moden aktivoinnit jatkuivat. Pascal Wehrlein teki nousua ohittaen ensin Hughesin ja sitten di Grassin, nousten toiseksi. Dennis onnistui aktivoimaan Attach Moden menettämättä johtoaan. Kolmen turva-auton vuoksi kilpailuun lisättiin viisi kierosta. Dennis ajoi voittoon ennen Wehrleinia. Di Grassi joutui taistelemaan tiukasti pysyäkseen kolmantena säästäessään energiaa. André Lotterer nousi viimeisellä kierroksella neljänneksi ennen Hughesia. Porschen voimansiirto otti kilpailussa kaksoisvoiton.
E-Prix viikonloppu > Kilpailu > Kilpailun tulokset

| Sij>  | No>  | Kuljettaja | Talli | Kier>  | Aika/keskeytys | Ruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27 |  Jake Dennis | Andretti | 41 | 58:25:974 | 2 | 26 |
| 2 | 94 |  Pascal Wehrlein | Porsche | 41 | +7.816 | 6 | 18 |
| 3 | 11 |  Lucas di Grassi | Mahindra | 41 | +18.611 | 1 | 18 |
| 4 | 36 |  André Lotterer | Andretti | 41 | +19.161 | 4 | 12 |
| 5 | 5 |  Jake Hughes | McLaren | 41 | +20.289 | 3 | 10 |
| 6 | 16 |  Sébastien Buemi | Envision | 41 | +20.714 | 7 | 8 |
| 7 | 13 |  António Félix da Costa | Porsche | 41 | +21.051 | 9 | 6 |
| 8 | 9 |  Mitch Evans | Jaguar | 41 | +24.758 | 10 | 4 |
| 9 | 37 |  Nick Cassidy | Envision | 41 | +29.150 | 12 | 2 |
| 10 | 1 |  Stoffel Vandoorne | DS Penske | 41 | +29.662 | 14 | 1 |
| 11 | 7 |  Maximilian Günther | Maserati | 41 | +30.276 | 17 |  |
| 12 | 25 |  Jean-Éric Vergne | DS Penske | 41 | +31.141 | 11 |  |
| 13 | 8 |  Oliver Rowland | Mahindra | 41 | +31.537 | 22 |  |
| 14 | 51 |  Nico Müller | ABT CUPRA | 41 | +31.951 | 18 |  |
| 15 | 23 |  Sacha Fenestraz | Nissan | 41 | +32.355 | 8 |  |
| 16 | 3 |  Sérgio Sette Câmara | NIO | 41 | +35.205 | 13 |  |
| 17 | 33 |  Dan Ticktum | NIO | 41 | +1:14.372 | 5 |  |
| Kesk. | 58 |  René Rast | McLaren | 37 | Kolarivaurio | 15 |  |
| Kesk. | 48 |  Edoardo Mortara | Maserati | 17 | Onnettomuus | 16 |  |
| Kesk. | 10 |  Sam Bird | Jaguar | 5 | Vetoakseli | 21 |  |
| Kesk. | 17 |  Norman Nato | Nissan | 2 | Jousitus | 20 |  |
| Kesk. | 4 |  Robin Frijns | ABT CUPRA | 0 | Kolari | 19 |  |
Lähde:
E-Prix viikonloppu > Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 11 |  Lucas di Grassi | Mahindra | 1–11 |
| 27 |  Jake Dennis | Andretti | 12–41 |
Lähde:
Kilpailun jälkeen

Kilpailun jälkeen di Grassi kuvasi kolmatta sijaa ”voitoksi” ja koko kilpailua ”hyvin, hyvin vaikeaksi”. Di Grassi joutui lopussa puolustamaan sijoitustaan aggressiivisesti, sillä hänen energiatasonsa oli hyvin matalalla.
Kilpailun jälkeen > Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Kilpailun jälkeen > Kilpailussa saavutetut merkkipaalut

Kilpailussa tuli täyteen muun muassa seuraavat merkkipaalut:
Jake Hughesin ensimmäinen kilpailu.
Maseratin ja McLarenin ensimmäinen kilpailu.
Mahindran 10. paalupaikka
Formula E:n historian pisin kilpailu (107,63 km).
Lucas di Grassin 10. palkintokoresijoitus ja 75. kerta kymmenen parhaan joukossa.
Huomiot

↑  Lisäpiste nopeimmasta kierroksesta.
↑  Kolme lisäpistettä paalupaikasta.
Osmo Suovaniemi

Osmo Suovaniemi (s. 2. elokuuta 1943 Kihniö) on suomalainen keksijä, yrittäjä ja lääkäri. Hän on perustanut suomalaiset lääketeknologiayritykset Labsystemsin, Eflabin ja Biohitin. Biohit Oyj noteerataan Helsingin pörssissä ja Labsystems Oy on ollut noteerattuna Helsingin pörssin OTC-listalla. Labsystems ja Eflab ovat nykyisin osa kansainvälistä Thermo Fischer Scientific -konsernia.
Biohit Oyj noteerataan Helsingin pörssissä ja Osmo Suovaniemi on yhtiön omistaja 56%:n ääni- ja 13 % omistusosuudellaan. Hän on patentoinut satoja patentteja lääketieteellisen diagnostiikan, optiikan ja mekaniikan aloilta.
Koulutus

Suovaniemi on syntynyt Kihniössä. Ylioppilaaksi hän kirjoitti vuonna 1962 Parkanon yhteiskoulusta. Suovaniemi valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1972, jonka jälkeen hän opiskeli vielä vuosina 1976–1977 Helsingin kauppakorkeakoulussa .  Vuonna 1994 hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta aiheenaan ”Automated Instrumentation for Clinical and Research Laboratories. Innovations and Development of Vertical Light Beam Photometers and Electronic Pipettes”.
Ura yrittäjänä

Ensimmäisen keksintönsä Suovaniemi teki 1960-luvun lopussa, työskennellessään tutkijana Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian laitoksella. Tuolloin Suovaniemen tekemät keksinnöt liittyvät muiden muassa säädettävään yksi- ja monikanavaiseen pipettiin ja vertikaalimittausperiaatteseen   .
Kyseisistä keksinnöistä saadut patentit ovat pohjana FinnPipettte-merkkisen pipetin valmistamiseen, joka vertikaalimittauskeksinnön ohella oli merkittävä innovaatio Labsystems Oy:n perustamisessa. Labsystems Oy perustettiin vuonna 1971. Myöhemmin vuonna 1984 Labsystems Oy listautui ensimmäisenä yrityksenä Helsingin Pörssin OTC- listalle.
Vuonna 1978 Suovaniemi perusti Joint Venture Eflab Oy:n. Eflab toi markkinoille ensimmäisenä maailmassa vertikaalimittaukseen perustuvan analysaattorin mikrokuoppalevyille. Myös Eflab Oy kehitti monikanavaisia, eri tilavuuksille säädettäviä tarkkuuspipettejä. Osmo Suovaniemen keksintöjen hyödyntäminen kansainvälisesti on ollut laajamittaista ja niitä voidaankin perustellusti kutsua globaaleiksi teollisiksi standardeiksi .
Molempia edellä mainittujen yritysten perustaminen pohjusti vuonna 1988 perustetun Biohit Oyj:n perustamista. Biohit Oyj listautui Helsingin Pörssiin vuonna 1999 NM-listalla. Biohit Oyj:n tärkeimmät tuotesegmentit liittyvät ruoansulatuskanavan diagnostiikkaan  ja karsinogeenisen asetaldehydin sitomiseen ja eliminointiin    Suovaniemi omistaa Biohit Oyj:stä noin 13 % ja äänivallasta n. 56 %.
Luottamustoimet

Suovaniemi on toiminut Yleisen Teollisuusryhmän hallituksen jäsenenä, varapuheenjohtajana sekä puheenjohtajana vuosina 1978–1986.  Vuonna 1986 Suovaniemi toimi Teollisuuden Keskusliiton hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2003 lähtien Teknillisten tieteiden akatemian varsinaisena jäsenenä. Lisäksi Suovaniemi on toiminut pörssiyhtiö Biohit Oyj:n hallituksen puheenjohtajana ja vuosina 1988–2011 saman yhtiön toimitusjohtajana.
Palkinnot ja tunnustukset

Suovaniemelle on vuonna 1984 myönnetty taloustoimittajat ry:n palkinto taloudellisesta maineteosta. Patentti- ja rekisterihallitus on vuonna 2002 myöntänyt Suovaniemelle tunnustusreligraafin ja samana vuonna tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Suovaniemelle professorin arvon ja nimen. Vuodesta 2003 lähtien Suovaniemi on toiminut Teknillisten tieteiden akatemian varsinainen jäsenenä .
Daiki Sugioka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Daiki Sugioka
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Shonan Bellmare
Pelinumero: 5
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2017– | Shonan Bellmare | 67 (4) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Daiki Sugioka (jap. 杉岡 大暉, Sugioka Daiki; s. 8. syyskuuta 1998 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Sugioka debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2019. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös Copa Américassa 2019. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Cornales

| Cornales |
| --- | --- |
 Punamarjakanukka (Cornus mas)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Cornales  Dumort.
Katso myös
   Cornales Wikispeciesissä   Cornales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cornales on kaksisirkkaislahko, joka kuuluu asteridien ryhmään ja muodostaa sen varhaisimman kehityshaaran. Lahkolla ei ole suomenkielistä nimeä, niin kuin ei kasvilahkoilla yleensäkään ole.
Heimot

Lahkossa on seitsemän heimoa. Sen kasveista vain kanukka- ja hortensiakasvit kuuluvat Pohjoismaiden lajistoon: kanukoita kasvaa alkuperäisinä, hortensioita ja jasmikkeita viljelykarkulaisina.
Cornaceae – kanukkakasvit
Kaksi sukua (kanukkeet ja kanukat) ja 85 lajia. Kanukat esiintyvät läpi pohjoisen pallonpuoliskon Amerikassa ja Euraasiassa, lisäksi joissain Etelä-Amerikan ja Keski-Afrikan maissa; kanukkeet esiintyvän vanhan maailman trooppisilla alueilla.
synonyymi: Alangiaceae
Nyssaceae – tupelokasvit
Viisi sukua ja 22 lajia Itä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä itäisessä Pohjois-Amerikassa.
synonyymit: Davidiaceae, Mastixiaceae
Hydrangeaceae – hortensiakasvit
17 sukua ja yli 200 lajia lauhkealta trooppiselle alueelle. Pääosin Amerikassa ja Itä-Aasiassa, Etelä-Euroopassa yksi laji.
synonyymit: Hortensiaceae, Kirengeshomaceae, Philadelphaceae
Loasaceae – haimiokasvit
14 sukua ja 265 lajia Amerikassa ja Afrikassa.
synonyymit: Cevalliaceae, Gronoviaceae
Hydrostachyaceae
Yksi suku (Hydrostachys) ja 20 lajia Keski- ja Etelä-Afrikassa sekä Madagaskarilla.
Grubbiaceae – sälepensaskasvit
Yksi suku (sälepensaat Grubbia) ja 3 lajia Kapmaassa.
synonyymi: Ophiraceae
Curtisiaceae – keihäspuukasvit
Yksi suku (keihäspuut Curtisia) ja 2 lajia Etelä-Afrikassa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Cornales
Orjakapina

Hermann Vogelin teos Spartacuksen kuolema vuodelta 1882. Spartacus oli kolmannen orjasodan johtaja.
Orjakapina tarkoittaa orjuudessa elävän kansanosan vapautuakseen aloittamaa kapinaa. Orjakapinoita on tapahtunut historiallisena aikana useita, minkä lisäksi niitä on myös jäänyt toteuttamatta suunnittelusta huolimatta.
Orjakapinoiden historiaa > Spartacus 73–71 eaa.

Rooman valtakuntaa ravisteli 73–71 eaa. entisen gladiaattorin ja orjan Spartacuksen tukijoineen aloittama kolmas orjasota. Huolimatta alkumenestyksestään orjat eivät onnistuneet yhdistymään tehokkaasti, eivätkä lopulta myöskään puolustautumaan Marcus Licinius Crassuksen legioonia vastaan. Spartacus itse sai surmansa taistelussa, ja orjia ristiinnaulittiin noin 6 000 valtatien varteen varoitukseksi mahdollisia tulevia kapinoita ehkäisemään.
Orjakapinoiden historiaa > Zanj-kapina 869–883

Abbasidikalifaatissa alkoi vuonna 869 zanj-kapinana tunnettu orjien kansannousu, kun itäisestä Afrikasta tuodut mustat orjat nousivat arabialaisen kapinapäällikön Ali ibn Muhammadin johdolla kapinaan valtakuntaa vastaan. Kapina laajeni lopulta käsittämään myös ei-afrikkalaisen väestön, kun siihen liittyi beduiineja ja maaorjuudessa elänyttä väestöä. Sillä oli myös oma laivastonsa ja mahdollisesti jopa 500 000 miestä riveissään. Abbasidivaltakunta tukahdutti kapinan egyptiläisten avustamana ja al-Muwaffaqin johdolla lopulta vuonna 883, mutta antoi osan kapinallisista pitää vapautensa vastineeksi siitä, että he siirtyivät kalifaatin armeijan palvelukseen. Tiedot zanj-kapinasta ovat pitkälti peräisin al-Tabarilta.
Orjakapinoiden historiaa > Meksiko 1570

Espanjan siirtomaa-alueella Veracruzissa nykyisen Meksikon alueella alkoi vuonna 1570 orjakapina, jota johti Afrikasta tuotu orja Gaspar Yanga. Paettuaan asutuksen piiristä Yanga perusti orjuudesta vapautuneine seuraajineen uuden siirtokuntansa, joka eli maanviljelyksellä ja ajoittaisilla ryöstöretkillä espanjalaisten alueelle. Espanjalaiset tuhosivat Yangan johtaman siirtokunnan vuonna 1609, mutta kaikkia tämän seuraajia ei saatu kiinni. Espanjalaisten ja kapinallisten välille neuvoteltiin lopulta sopimus, jossa orjat saivat pitää oman siirtokuntansa, kunhan se maksoi veroa Espanjan kruunulle.
Orjakapinoiden historiaa > New York 1712

New Yorkin kaupungin orjat kapinoivat 6. huhtikuuta 1712. Toisin kuin kolmentoista siirtokunnan eteläisillä alueilla, New Yorkissa orjat saivat vapaasti tavata toisten talouksien orjia. Kapinan johtajina olivat afrikkalaisperäiset orjat, jotka motivoivat seuraajiaan uskonkappaleillaan ja halusivat saada aikaan sodan kaupungin kristittyjä vastaan. Yhdeksän valkoista kuoli ja kuusi loukkaantui ennen kapinan päättymistä. Noin neljästäkymmenestä selvinneestä orjasta 21 surmattiin.
Orjakapinoiden historiaa > Sain John, Karibia 1733

Saint Johnin saarella Karibialla alkoi marraskuussa 1733 paikallisten nykyisen Ghanan alueelta tuotujen orjien johtama kapina siirtomaaisäntä Tanskaa vastaan. Kapinalliset tappoivat salakuljetetuilla aseilla useita tanskalaisia sotilaita, samalla kun heihin liittyi lisää saaren orjaväestöä. Kapinalliset hallitsivat lopulta lähes koko saarta, jonka maita he aikoivat viljellä ominaan. Ranskalaisten sotilaiden tulo saarelle toukokuussa 1734 teki kuitenkin kapinasta lopun.
Orjakapinoiden historiaa > Haitin vallankumous 1791

Haitin vallankumous oli orjakapina, jonka tuloksena oli mustien hallitsema valtio. Kapina alkoi vuonna 1791 Ranskan vallankumouksen inspiroimana, ja orjuus loppui Haitilla helmikuussa 1794. Entisestä orjasta Toussaint L’Ouverturesta tuli kuvernööri vuonna 1801. Napoleon Bonaparten joukot Charles Leclercin johdolla valloittivat saaren uudelleen vuonna 1802 ja vangitsivat L’Ouverturen. Ranskalaiset yrittivät palauttaa orjuuden uudelleen käyttöön, jolloin alkoi uusi kapina, jota johti Jean-Jacques Dessalines. Dessalines julisti Haitin itsenäiseksi valtioksi 1. tammikuuta 1804 ensimmäisenä mustien hallitsemana tasavaltana maailmassa.
Daijirō Katō

| Daijirō Katō> 加藤大治郎 |
| --- | --- |
 Daijirō Katō Japanin GP:ssä 2003
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1974 Saitama, Japani
Kuollut: 20. huhtikuuta 2003 (28 vuotta) Suzuka, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Uratiedot
Aktiiviura:  1996-2003
Pyörä(t):  Honda
Ensimmäinen GP-startti:  Japanin TT-ajot 1996 (250cc)
Viimeinen GP-voitto:  Brasilian TT-ajot 2001 (250cc)
Viimeinen GP-startti:  MotoGP Japanin TT-ajot 2003
Tilastot
GP-startit:  53
Maailmanmestaruudet:  250cc 2001
Voitot:  17
Palkintopallisijat:  27
Paalupaikat*:  11
 *Vuodesta 1974 lähtien 
Nopeimmat kierrokset:  11
MM-pisteet:  775
Aiheesta muualla
www.daijiro.net
Daijirō Katō (jap. 加藤大治郎, 4. heinäkuuta 1974 Saitama, Japani – 20. huhtikuuta 2003 Suzuka, Japani) oli japanilainen ratamoottoripyöräilijä. Katō voitti vuonna 2001 250-kuutioisten lajin maailmanmestaruuden.
Elämäkerta ja ura

Katō aloitti ratamoottoripyöräilyn vuonna 1992 ja MM-sarjassa hän debytoi vuonna 1996. Ensimmäisessä kilpailussaan Suzukassa Japanissa kotiradallaan Katō ajoi kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti myös ratamoottoripyöräilyn Japanin mestaruuden. Samana vuonna Katō ajoi kauden ainoan kilpailun Japanissa ja onnistui voittamaan sen. Sama toistui seuraavana vuonna. Vasta kaudella 2000 Katō lähti tavoittelemaan maailmanmestaruutta. Hän oli kolmas voitettuaan neljä osakilpailua. Seuraavana vuonna hän voitti kaikkiaan 11 osakilpailua ja maailmanmestaruuden selkeästi.
Seuraavalla kaudella Katō pääsi tallinsa Gresini Racingin kanssa nousemaan kuninkuusluokkaan, MotoGP-luokkaan. Vaikka Kato ajoi suurimman osan kaudesta vanhalla Honda NSR500-pyörällä suurempitehoisia MotoGP-pyöriä vastaan, teki hän vakuuttavaa työtä ja oli jopa aika ajoin nopeampi kuin tehdaskuljettajana ajanut Tohru Ukawa. Kato sai käyttöönsä uuden RC211V-pyörän Brnon osakilpailuun ja ajoi heti ensimmäisessä kilpailussaan pyörällä palkintokorokkeelle. Avauskausi tuotti kaksi kakkossijaa, ja kauden päätteeksi Kato palkittiin Vuoden tulokas -tittelillä. Talvitesteissä ennen kautta 2003 Kato jatkoi erittäin vakuuttavia otteitaan ja hallitseva maailmanmestari Valentino Rossi nimesikin Katon yhdeksi kovimmista haastajistaan alkavalla kaudella. Seuraavalla kaudella Katō ehti kuitenkin ajaa vain yhden osakilpailun, kotikilpailunsa Suzukassa 6. huhtikuuta. Kisa päättyi hänen kuolemiseensa. Katō sai surmansa radan viimeisessä šikaanissa menetettyään pyöränsä hallinnan ja ajettuaan n. 200 km/h.
Monet kysymykset seurasivat Katōn kuolemaa. Hän ajoi radan reunalla olleeseen seinään ja lensi pyörän selästä seuraavalle osalle rataa. Normaalisti kun joku moottoriurheilija joutuu vaaralliseen tilanteeseen kisan aikana, liehutetaan punaista lippua ja kilpailu keskeytetään, mutta kun Katō loukkaantui, tätä ei tapahtunut. Katō vietiin sairaalaan, jossa hän makasi kaksi viikkoa koomassa, kunnes kuoli 20. huhtikuuta 2003. Katōn onnettomuuden jälkeen Suzukassa ei enää ole kilpailtu ratamoottoripyöräilyn kilpailuja, järjestäjien mukaan sen huonon turvallisuuden takia.
D.A.C.

| D> A.C. David Allan Coe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : CBS Studios, Nashville
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Billy Sherrill
 Tyylilaji: country
 Levy-yhtiö: Columbia (FC 38093)
David Allan Coen muut julkaisut
| Tennessee Whiskey 1981 | D.A.C. 1982 | Rough Rider 1982 |
D.A.C. on yhdysvaltalaisen outlaw country -muusikko David Allan Coen levy vuodelta 1982.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut David Allan Coe.
Kappaleet > A-puoli

Looking in the Mirror  – 3.23
Lyin’ Comes So Easy to Your Lips – 3.00
The Last Time She’ll Leave Me This Time – 2.54
I Gave Up (On Trying to Get Over You)  – 2.34
Voices  – 3.48
Kappaleet > B-puoli

She Loved the Leavin’ Out of Me – 3.25
I’ll Never Regret Loving You  – 3.42
It’s a Sad Situation – 3.15
Those Low Down Blues – 1.54
Whiskey, Whiskey (Take My Mind) – 2.32
Kokoonpano

taustalaulu – Hurshel Wiginton, Karen Taylor, Lea Jane Barinati, Louis Nunley
Bob Wray – basso
Kenny Malone – rummut
Pete Bordonali – soolokitara
Warren Haynes – soolokitara
Terry McMillan – lyömäsoittimet
piano – Bobby Emmons, Bobby Wood, Pig Robbins
Billy Sanford – rytmikitara
David Allan Coe – rytmikitara, vibrafoni
Pete Drake – steel-kitara
Arvostelut

Allmusic:
Paljaan taivaan alla

| Paljaan taivaan alla> Under the Never Sky.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Veronica Rossi
Kieli:  kielen nimi
Genre:  Scifi
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  376
Suomennos
Suomentaja:  Inka Parpola
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  31.12.2012
Ulkoasu:  sidottu/nidottu
Sivumäärä:  362
ISBN:  9789510381083
Sarja: Paljaan taivaan alla
Seuraava:  Halki ikiyön
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paljaan taivaan alla (engl. Under the Never Sky) on Veronica Rossin nuorille aikuisille suunnattu scifi-sarjan esikoisteos, joka käynnistää Paljaan taivaan alla -trilogian. Kirja kertoo 17-vuotiaasta Ariasta ja 19-vuotiaasta Perrystä, jotka elävät ekologisen katastrofin tuhoamassa maassa. Kirjan alkuperäisteos on julkaistu vuonna 2012. Kirjan on suomentanut Inka Parpola. Trilogian toinen osa on Halki ikiyön (2013) ja päätösteos on Yhä sininen taivas (2014).
Kirjasarjasta on suunnitteilla myös elokuva.
Juoni

Nuori 17-vuotias Aria on elänyt koko elämänsä Haaveen kaupungissa, jonne ruoka, vesi ja jopa hengitettävä ilma tuodaan ulkopuolelta. Suljetun kaupungin ihmiset elävät arkeaan virtuaalimaailmassa, jossa fyysinen läheisyys on harvinaista: kaikki elämykset kivuntuntemuksia myöten tuotetaan keinotekoisesti. Aria ei ole koskaan nähnyt oikeaa taivasta, aurinkoa, tulenliekkejä tai metsän puita.
Ulkopuolella elävä Perry sen sijaan on kamppaillut aina todellisten ja pelottavien haasteiden kanssa. Vaaralliset kulkutaudit, nälkä ja rajut eetterimyrskyt ovat arkipäivää sekä Perrylle että hänen heimolleen. Ekologisen katastrofin kokeneessa maailmassa jokainen taistelee olemassaolostaan, ja kun Aria onnettomuuden seurauksena häädetään omiensa joukosta, tulee Perrystä puolustuskyvyttömän tytön ainoa toivo. Odottamaton kohtaaminen muuttaa sekä Arian että Perryn elämän tavalla, josta on kiinni enemmän kuin on lupa toivoa.
Damon Herriman

| Damon Herriman |
| --- | --- |
 Damon Herriman Once Upon a Time in Hollywoodin ensi-illassa vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Adelaide, Etelä-Australia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1974–
Aiheesta muualla
IMDb 
Damon Herriman (s. 31. maaliskuuta 1970 Adelaide, Etelä-Australia) on australialainen näyttelijä. Hänen tunnetuin rooli lienee Dewey Crowen rooli televisiosarjassa Oikeuden puolesta. Hän on myös näytellyt Charles Mansonia sekä Netflix-sarja Mindhunterissa, että Quentin Tarantinon elokuvassa, Once Upon a Time in Hollywoodissa.
Herriman on myös näytellyt elokuvissa House of Wax (2005), J. Edgar (2011) ja The Longe Ranger (2013) sekä televisiosarjoissa Lentävät lääkärit (1988), Ensiapuosasto (1998–1999), Sydneyn satamapoliisit (2001) ja Breaking Bad (2011).
Aiheesta muualla

Damon Herriman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
PSE-liha

PSE-liha (stressiliha) on sian- ja naudanlihassa sekä siipikarjassa esiintyvä teuraslihan laadun heikentymä, jonka aiheuttaa energia-aineenvaihdunnan muuttuminen anaerobiseksi juuri ennen teurastusta. Tämä prosessi jatkuu vielä teurastuksen jälkeenkin, lisäten glykogeenista syntyvän maitohapon eritystä lihaksissa, nostaen sen happamuutta (pH-arvo laskee). pH:n nopea lasku lämpimässä lihassa hajottaa myosiinin ja aktiinin rakenteita, heikentäen lihan vedensidontakykyä ja sitä kautta vaalentaen sitä. PSE-lihan nimi tuleekin englannin kielen sanoista pale, soft ja exudative (suom. vaalea, pehmeä ja tulehdusnesteinen tai vetinen). Kuluttajalle PSE-liha näyttäytyy kypsennyksen jälkeen kuivana ja mauttomana tuotteena.
Edellä mainitut häiriöt ovat seurausta eläimen stressireaktiosta, jonka yleisimmät aiheuttajat ovat kuljetukseen (matkustus, lastaus, purku) ja käsittelyyn sekä tainnutukseen liittyvät stressitekijät.
PSE-lihaksi luokitellaan liha, jonka pH on alle 5,8 kolme varttia teurastuksesta tai alle 5,5 vuorokauden kuluttua teurastuksesta. (Tervalihan pH-arvo vuorokauden kuluttua on yli 6,0.)
PSE-lihaisuutta esiintyy yleensä vain vaaleissa lihaksissa.
Oscar Nordqvist

Oscar Nordqvist
Oscar Frithiof Nordqvist (20. toukokuuta 1858 Viipuri – 15. lokakuuta 1925 Lidingö) oli suomalainen upseeri ja eläintieteilijä, joka työskenteli kalatalouden piirissä.