stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaavanvireo

| Jaavanvireo |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Aasianvireot Pteruthius
Laji::  flaviscapis
Kaksiosainen nimi
 Pteruthius flaviscapis  (Temminck, 1835) 
Katso myös
   Jaavanvireo Wikispeciesissä   Jaavanvireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jaavanvireo (Pteruthius flaviscapis) eli aiemmalta nimeltään lepinkäistimali on Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava vireoihin kuuluva varpuslintu.
Taksonomia

Jaavanvireon ja muiden asisanvireoiden suvun lajien on pitkään luokiteltu kuuluvaksi timalien heimoon. Molekyylifylogeneettisten tutkimuksien perusteella niiden arvellaan kuitenkin olevan läheisempää sukua Amerikan mantereilla tavattaville vireoille.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan Jaavanvireo on 16–18 cm. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukeva ja lyhytpyrstöinen. Koiras on selästään väriltään harmaa. Pää ja siivet ovat mustat ja siipisulkien kärjet ovat valkoiset. Siivissä on myös kastanjanruskea laikku. Silmäkulmajuovat ovat lajilla valkoiset. Naaras on selästään harmaa ja siivet ovat vihertävät. Naarasjaavanvireon vatsa on vaalean ruskehtava. Jaavanvireon nokka on lyhyt ja leveähkö.
Levinneisyys ja elinympäristö

Jaavanvireon levinneisyysalue ulottuu Pakistanista Intiaan ja Kaakkois-Aasian maihin sekä Kiinaan. Linnun elinympäristöä ovat vuortenrinteiden tammea ja alppiruusuja kasvavat metsät ja sekametsät. Erityisesti laji liikkuu puiden latvustoissa. Jaavanvireon elinympäristöt sijaitsevat yleensä 800–2 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Jaavanvireot liikkuvat pareittain. Laji käyttää ravintonaan hyönteisiä ja hämähäkkejä, joita se etsii korkealta puiden latvuksista. Jaavanvireot muodostavat usein sekaparvia drongojen kanssa. Myös linnun pesä on korkeassa puussa.
Jakšur-Bodja

Jakšur-Bodja
Jakšur-Bodja (ven. Якшу́р-Бо́дья, udmurtiksi Якшур-Бӧдья, Jakšur-Bödja) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Ižin sivujoen Selytškan varrella 41 kilometriä Iževskistä pohjoiseen. Kylä on Jakšur-Bodjan piirin keskus. Asukkaita on 6 900 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1710. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä ja tataareja.
Jakšur-Bodjan kautta kulkee Iževskin ja Glazovin välinen maantie, josta haarautuvat tiet Šarkaniin ja Kekoranin asemalle. Kylässä toimii maatalousyritys, puunjalostuslaitoksia, turvetuotantoyritys, leipomo ja meijeri. Siellä on kaksi keskikoulua, taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Jakšur-Bodjan piirin sivusto (venäjäksi)
Joseph Marie Jacquard

Joseph-Marie Jacquard
Joseph Marie Jacquard (7. heinäkuuta 1752 Lyon – 7. elokuuta 1834 Oullins, Ranska) oli ranskalainen keksijä. Hänen tärkein keksintönsä oli Jacquardin kutomakone, eli automaattiset kangaspuut, jonka toimintaa ohjasivat reikäkortit erilaisten kuviokudosten tuottamiseksi. Kutomakone oli ensimmäisiä ohjelmoitavia laitteita ja ensimmäisiä laitteita jossa käytettiin reikäkortteja. Jacquard-kutomakone onkin vaikuttanut merkittävästi tietokoneohjelmoinnin ja tietokoneiden kehitykseen yleensäkin.
Elämä

Joseph Marie Jacquard syntyi Lyonissa, Ranskassa 7. heinäkuuta 1752. Hän oli yksi kutoja Jean Jacquard ja Antoinette Riven yhdeksästä lapsesta. Vain Joseph ja hänen siskonsa Clemence elivät aikuisiksi. Huolimatta isänsä vauraudesta Joseph ei saanut muodollista koulutusta ja oppi lukemaan vasta 13-vuotiaana. Hänen lankonsa Jean-Marie Barret, jolla oli kirjapaino ja kirjakauppa, opetti hänet lukemaan sekä johdatti hänet tieteellisten seurojen ja tutkijoiden pariin.
Josephin isän Jean Jacquardin sukunimi ei virallisesti ollut Jaquard. Hänen isoisänsä aikaan useat Charlesin suvun haarat asuivat Lyonin Couzon-au-Mont d’Or alueella Lyonin pohjoispuolella, erottaakseen eri haarat toisistaan niille oli annettu lempinimet, Josephin sukuhaaraa kutsuttiin ”Jaquard” Charleseiksi.
Josephin äiti kuoli vuonna 1762 ja hänen isänsä 1772, hän peri isänsä talon, kudontakoneet ja työpajat sekä viinitilan ja louhoksen Couzon-au-Mont d’Or alueelta. Joseph yritti elättää itsensä omaisuudellaan, vuonna 1778 hän listasi ammateikseen kutomomestarin sekä silkkikauppiaan.
Heinäkuun 26. vuonna 1778 hän meni naimisiin Claudine Boichonin kanssa. Claudine oli keskiluokkainen lyonilainen leski jolla oli omaisuutta ja hänen mukanaan tulivat huomattavat myötäjäiset. Syystä tai toisesta Joseph kuitenkin velkaantui pian pahasti ja oikeudessa hänet määrättiin velat hoitaakseen myymään perintönsä ja hän joutui myös käyttämään valtaosan vaimonsa myötäjäisistä. Onneksi parille kuitenkin jäi talo Ouillesista ja sinne he asettuivat asumaan. Vuoden 1779 huhtikuussa pari sai ainoaksi jääneen lapsensa, Jean Marien.
Kuviollisten kankaiden kudontakone

Jacquardin kotikaupunki Lyon oli tunnettu silkinkutojista. Kuvioitu silkkikangas oli kallimpaa, mutta vaikeampi tehdä. Kudekuvioita saadaan aikaan nostamalla loimilankoja tietyssä järjestyksessä. Tätä varten tarvittiin kangaspuihin toinen, vetäjäksi kutsuttu työntekijä, joka nosti loimilankoja kuvion mukaisessa järjestyksessä. Vetäjinä oli yleisesti lapsia. Virheen riski oli suuri, joten oli tarvetta kehittää parempi vaihtoehto.
Vuonna 1800 Joseph lähti koittamaan onneaan keksintöjen parissa, hän kehitti poljettavat kangaspuut. Vuonna 1801 Jacquard esitteli ensimmäisen yrityksensä kuviokangasta tuottavasta kutomakoneesta teollisessa näyttelyssä Pariisissa. Samassa näyttelyssä oli Jaques de Vaucansonin (1709–1782) puoli vuosisataa aikaisemmin kehittämä kutomakone. Vaucanson oli käyttänyt koneessaan Jean Falconin 1728 keksimää reikäkorttia. Jacquard kehitti Vaucansonin koneen avulla omansa lopulliseen muotoonsa. Napoleon I rahoitti ja rohkaisi Jacquardia, koska halusi horjuttaa Englannin johtavaa asemaa tekstiiliteollisuudessa.
Vuonna 1804 hän kulutti paljon aikaa ”Jaquard”-kangaspuiden parissa tavoitteenaan kutomakone, joka tekisi kuvioitua silkkiä automaattisesti. Vuonna 1805 Napoleon tutustui valmiiseen kutomakoneeseen. Kutomakone julistettiin kansalliseksi omaisuudeksi 1806 ja Jacquard sai itselleen 3000 frangin eläkkeen ja 50 frangin provision jokaisesta koneesta.
Jacquardin keksintö aiheutti voimakasta vastarintaa silkinkutojien keskuudessa. He ymmärrettävästi pelkäsivät elinkeinonsa puolesta, mutta automaattikoneen hyvät puolet takasivat sen laajan käyttöönoton ja vuoteen 1812 mennessä 11 000 Jacquard-kutomakonetta oli käytössä ympäri Ranskaa.
Joseph kuoli Oullinsissa 7. elokuuta 1834. Kuusi vuotta myöhemmin hänen kunniakseen pystytettiin patsas Lyoniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Marie Jacquard Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Jaakob (Jeesuksen veli)

Jaakob, Herran veli nykybysanttilainen ikoni.
Jaakob oli tärkeä vaikuttaja varhaiskristillisyydessä ja Raamatun Uuden testamentin mukaan Jeesuksen "veli", minkä merkityksestä on kristittyjen keskuudessa erilaisia käsityksiä.
Kristinuskon varhaisesta vaiheesta lähtien on esiintynyt näkemys, jonka mukaan Jeesuksen äiti Maria olisi pysynyt neitsyenä koko elämänsä ajan, eikä Jaakob olisi ollut Jeesuksen biologinen veli. Tämän näkemyksen mukaan termillä adelphos olisi voitu tarkoittaa Uudessa testamentissa myös serkkua, sukulaista tai läheistä ystävää, tai Jaakob olisi voinut olla Joosefin lapsi aiemmasta liitosta, Jeesuksen velipuoli. Oppi on säilynyt nykyaikana etenkin katolisessa ja ortodoksisessa kristinuskossa, mutta osa protestanteista on hylännyt käsityksen Marian ikuisesta neitsyydestä.
Perimätiedon mukaan Jaakob oli Jaakobin kirjeen kirjoittaja, Jerusalemin piispa tai patriarkka, ja ensimmäinen Luukkaan evankeliumissa mainituista seitsemästäkymmenestä. Apostoli Paavali sanoo Jaakobia "seurakunnan tukipilariksi" yhdessä Simon Pietarin ja apostoli Johanneksen kanssa.
Joskus Jaakobia on pidetty samana henkilönä kuin Jaakob nuorempi, Jeesuksen opetuslapsi.
Henkilöhistoria > Jerusalemin seurakunnan johtaja

Vuoden 40 tienoilla Jaakob saapui Jerusalemiin. Hän kohosi sukulaisuutensa ansiosta nopeasti johtoon Pietarin jälkeen. Jaakob hallitsi Jerusalemin seurakuntaa juutalaisella järjestelmällä, vanhempien neuvostolla. Hän esiintyi mahtihahmona ja toimi vanhoillisena voimana ensimmäisen vuosisadan kristinuskossa.
Henkilöhistoria > Kuolema

Jaakobin kerrotaan kärsineen marttyyrikuoleman ylipappi Hannas nuoremman toimesta vuonna 62. Häntä kivitettiin, ja surmanisku annettiin vanuttajan nuijalla. Siksi muun muassa Helsingin tuomiokirkon katolla olevassa apostolia esittävässä veistoksessa hahmolla on nuija kädessään.lähde?
Jaakobin luuarkku

Vuonna 2002 nykyisen Israelin alueelta löydettiin niin sanottu Jaakobin luuarkku, johon oli kaiverrettu kirjoitus Jaakob Joosefin poika Jeesuksen veli. Edelleen väitellään onko arkku väärennös vai ei.
Jaakob-kirjallisuus

Jaakobia on pidetty Jaakobin kirjeen kirjoittajana. Jaakobin nimiin on myös laitettu seuraavat toiselta vuosisadalta tai myöhemmin peräisin olevat pseudepigrafiset kirjoitukset:
Jaakobin (proto)evankeliumi
Ensimmäinen Jaakobin ilmestys
Toinen Jaakobin ilmestys
Aiheesta muualla

Ortodoksi.net / Apostoli Jaakob, Herran veli (Arkistoitu – Internet Archive)
Jakšur-Bodjan piiri

Jakšur-Bodjan piiri Udmurtian kartalla.
Jakšur-Bodjan piiri (ven. Якшу́р-Бо́дьинский райо́н, Jakšur-Bodjinski raion, udmurtiksi Якшур-Бӧдья ёрос, Jakšur-Bödja joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1778,4 neliökilometriä. Asukkaita on 21 500 henkeä (vuonna 2010).
Jakšur-Bodjan piiri sijaitsee Udmurtian keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Igran, idässä Šarkanin ja Votkinskin, etelässä Zavjalovon sekä lännessä Uvan ja Seltyn piireihin. Pinta-alasta noin 60 % on metsää. Tärkeimmät joet ovat Iž ja Votka. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, mangaani, savi, kalkki ja hiekka.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bolšije Ošvortsy, Jakšur, Jakšur-Bodja, Kekoran, Lynga, Mukši, Puškari, Selytška, Staryje Zjattsy, Tšernuška (keskuspaikka Novaja Tšernuška), Tšur ja Varavai. Hallinnollinen keskus on Jakšur-Bodjan kylä.
Asukkaista 61,2 % on udmurtteja, 34,8 % venäläisiä ja 1,6 % tataareja . Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkee Iževskin ja Pibanšurin välinen rautatie sekä Iževskistä Glazoviin johtava maantie, josta Jakšur-Bodjassa haarautuvat tiet Šarkaniin ja Votkinskiin. Seudulla tuotetaan öljyä, turvetta, puutavaraa ja rakennustarvikkeita. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja vihannesten viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy Rassvet ja sen udmurtinkielinen liite Ošmes.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jakšur-Bodjan piirin sivusto (venäjäksi)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Jalkaväki hyökkää

Rommelin kirjoittaman Jalkaväki hyökkää teoksen vuonna 2006 painetun englanninkielisen käännöksen kansikuva.
Jalkaväki hyökkää (saks. Infanterie greift an) on saksalaisen sotamarsalkan Erwin Rommelin vuonna 1937 kirjoittama sotataidon oppikirja. Kirja perustuu hänen henkilökohtaisiin kokemuksiinsa ensimmäisestä maailmansodasta ja Potsdamin sota-akatemiassa pitämiinsä luentoihin. Teosta pidetään yhtenä parhaimpana alansa kirjoista ja siitä teetetään tänäkin päivänämilloin? uusia painoksialähde?. Kirja teki Adolf Hitleriin suuren vaikutuksenlähde?. Teosta on käytetty Suomessakin oppikirjanalähde?. Jalkaväki hyökkää ilmestyi Suomessa vuonna 1939 Otavan kustantamana. Kääntäjäksi on merkitty salanimi S. Susi (oik. kapteeni Sulo Susi).
Vuoden 1937 painoksessa Rommel kehuu Italian armeijan olevan yksi maailman parhaista, vaikka hän oli havainnut muun muassa Mataiur-vuorella käydyssä taistelussa, että taistelumoraali oli italialaisten keskuudessa todella alhainen. Kyseessä lienee Saksan propagandalaitoksen tekemä ”korjaus”.
Jagdgeschwader 52

| Jagdgeschwader 52 |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1939–1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  hävittäjätoiminta
Koko:  Lentorykmentti
Kalusto:  Messerschmitt Bf 109
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Hermann Graf
Jagdgeschwader 52 (JG 52) oli Saksan ilmavoimien hävittäjälentorykmentti toisessa maailmansodassa.
Komentajat

Rykmentinkomentajat:
Majuri Hubertus Merhardt von Bernegg (19. elokuuta 1939 – 18. elokuuta 1940)
Majuri Hanns Trübenbach (19. elokuuta 1940 – 10. lokakuuta 1941)
Majuri Wilhelm Lessmann (15. lokakuuta 1941 – 2. kesäkuuta 1942)
Everstiluutnantti Friedrich Beckh (3. kesäkuuta 1942 – 21. kesäkuuta 1942)
Majuri Herbert Ihlefeld (22. kesäkuuta 1942 – 28. lokakuuta 1942)
Everstiluutnantti Dietrich Hrabak (1. marraskuuta 1942 – 30. syyskuuta 1944)
Everstiluutnantti Hermann Graf (1 lokakuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945)
Merkittäviä lentäjiä

Erich Hartmann, JG 52:n eniten ilmavoittoja saavuttanut lentäjä. 352 voittoa.
Gerhard Barkhorn, 301 ilmavoittoa: joista suurin osa JG 52:ssä.
Günther Rall, 275 ilmavoittoa: joista suurin osa JG 52:ssä.
Helmut Lipfert, 203 ilmavoittoa. Toimi lentuepäällikkönä. Kaikki voitot idässä saavutettuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jagdgeschwader 52 Wikimedia Commonsissa
Jakovlev UT-1

Jakovlev UT-1.
Jakovlev UT-1 (УТ-1) oli neuvostoliittolainen yksipaikkainen sotilaskoulukone, joka oli käytössä vuodesta 1937 aina 1940-luvun loppuun asti. Koneita valmistettiin 1 241 kappaletta vuosina 1937–1940.
Tekniset tiedot

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&05.07500005,75 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&07.03000007,3 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.03400002,34 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&&09.05800009,58 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0429.&&&&00429 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Švetsov M-11Ye -viisisylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0110.&&&&00110 kW (&&&&&&&&&&&&0150.&&&&00150 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0257.&&&&00257 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0670.&&&&00670 km
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&&&07.04000007,4 m/s
Aiheesta muualla

Gordon, Yefim.: OKB Yakovlev, s. 36 to 45.  London:  Ian Allan, 1989.
Gunston, Bill: The Osprey Encyclopedia of Russian Aircraft 1875-1995.  London:  Osprey, 1995.
Tomi Jalo

Tomi Tapani Jalo (22. lokakuuta 1958 Turku – 14. tammikuuta 2009 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Keskikenttäpelaaja Jalo edusti Suomea kahdessa A-maaottelussa. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.
Turun Palloseuran joukkueessa Jalo saavutti SM-sarjassa hopeaa vuosina 1984, 1986 ja 1989 sekä pronssia vuosina 1977 ja 1987. Hän pelasi urallaan 309 SM-sarjaottelua vuosina 1976–1989 ja teki niissä 47 maalia. Pelaajauransa jälkeen hän toimi muun muassa TPS:n valmentajana yhdessä Pauno Kymäläisen kanssa 1993 sekä FC Interin päävalmentajana vuosina 1997–1998.
Tomi Jalon kaksosveli Timo Jalo pelasi nuorisomaaotteluita sekä 247 miesten SM-sarjaottelua. Vanhempi veli Juha-Pekka Jalo pelasi yhden poikien maaottelun ja tuli myöhemmin tunnetuksi radion ja television urheilutoimittajana.
Sofia Jakobsson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Sofia Jakobsson vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi: Eva Sofia Jakobsson
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka:  Örnsköldsvik, Ruotsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Seura
Seura: San Diego Wave
Maajoukkue
|  | Ruotsi | 139 (23) |
Eva Sofia Jakobsson (s. 23. huhtikuuta 1990 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 139 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia.
Jakobsson esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa toukokuussa 2011. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja pelasi myös vuoden 2012 olympialaisissa, jossa teki yhden maalin, vuoden 2013 EM-kisoissa sekä vuoden 2015 MM-kisoissa, jossa hän myös teki yhden maalin. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa ja teki maalin puolivälierässä Saksaa vastaan sekä pronssiottelussa Englantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 Ruotsi ylsi välieriin ja Jakobsson pelasi vain välieräottelussa Englantia vastaan.
Jakobssonin kasvattajaseura on Hägglunds IoFK. Hän on pelannut Östers IF:ssä 2006–2007, Umeå IK:ssa 2008–2011, venäläisessä FC Rossiyankassa 2011–2012, englantilaisessa Chelseassa 2013, saksalaisessa BV Cloppenburgissa 2013–2014, ranskalaisessa Montpellier Hérault’ssa 2014–2019 ja espanjalaisessa Real Madridissa 2019–2021, joskin kaudella 2019–2020 Real Madrid pelasi vielä nimellä CD Tacón. Vuoden 2021 jälkipuoliskon Jakobsson edusti saksalaisseura Bayern Müncheniä. Tammikuussa 2022 hän siirtyi yhdysvaltalaiseen San Diego Waveen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sofia Jakobsson Wikimedia Commonsissa
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Lindahl |
2 Rohlin |
3 Sembrant |
4 Svensson |
5 Seger |
6 Thunebro |
7 Larsson |
8 Schelin |
9 Landström |
10 Jakobsson |
11 Göransson |
12 K. Hammarström |
13 Nilsson |
14 Öqvist |
15 Sjögran |
16 Forsberg |
17 Dahlkvist |
18 Fischer |
19 Edlund |
20 M. Hammarström |
21 Lundgren |
Valmentaja Dennerby
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 K. Hammarström |
2 Rohlin |
3 Segerström |
4 Ilestedt |
5 Fischer |
6 Thunebro |
7 Dahlkvist |
8 Schelin |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Göransson |
12 Lindahl |
13 Konradsson |
14 Öqvist |
15 Sjögran |
16 Nilsson |
17 Seger |
18 Samuelsson |
19 Magnusson |
20 M. Hammarström |
21 Lundgren |
22 Schough |
23 Hjohlman |
Valmentaja Sundhage
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Lindahl |
2 Rohlin |
3 Sembrant |
4 Berglund |
5 Fischer |
6 Thunebro |
7 Dahlkvist |
8 Schelin |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Hjohlman |
12 Carlén |
13 Diaz Pettersson |
14 Ilestedt |
15 Sjögran |
16 Nilsson |
17 Seger |
18 Samuelsson |
19 Lund |
20 Appelqvist |
21 Söberg |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Sundhage
Ruotsin joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Berglund |
5 Fischer |
6 Eriksson |
7 Dahlkvist |
8 Schelin |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Schough |
13 Rolfö |
14 Appelqvist |
15 Samuelsson |
16 Rubensson |
17 Seger |
18 Carlén |
19 Hammarlund |
Valmentaja Sundhage
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Glas |
5 Fischer |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Roddar |
15 Björn |
16 Zigiotti Olme |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Anvegård |
20 Larsson |
21 Mušović |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Kullberg |
4 Glas |
5 Bennison |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Schough |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Anvegård |
20 Roddar |
21 Blomqvist |
22 Mušović |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Glas |
5 Nildén |
6 Eriksson |
7 Kullberg |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Blomqvist |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Rytting Kaneryd |
20 Bennison |
21 Mušović |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Mušović |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Lennartsson |
5 Sandberg |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Blomqvist |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Rytting Kaneryd |
20 Bennison |
21 Enblom |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Jalkapallon Suomen Cup 1986

| Suomen Cupin kausi 1986 |
| --- | --- |
Ajankohta:  – 11.10.1986
Mestari:  Rovaniemen Palloseura
  ← 1985 :  1987 → 
Jalkapallon Suomen Cup 1986 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Rovaniemen Palloseura, joka voitti loppuottelussa Kemin Palloseuran 2–0.
Joukkueiden kokoonpanot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  RoPS: Ari Matinlassi  Juha Pehkonen  Steven Polack  Jarmo Ilola  Juhani Vuoremaa  Paul Heaton 85. -> Vesa Tauriainen  Kari Hartikainen  Kari Virtanen  Heikki Hannola  Pasi Tauriainen  Ari Jalasvaara |   |  KePS: Ilkka Siitonen  Tuomo Pasanen  Aki Lahtinen 83. -> Timo Tammela  Kari Alatarvas  Gary Armstrong  Kari Gullsten 58. -> Keith Armstrong  Timo Pirilä  Jukka Ikäläinen  Seppo Hosio  Risto Kovaniemi  Juhani Himanka |
Jalkapallon Suomen Cup 1987

| Suomen Cupn kausi 1987 |
| --- | --- |
Ajankohta:  – 17.10.1987
Mestari:  Lahden Kuusysi
  ← 1986 :  1988 → 
Jalkapallon Suomen Cup 1987 on jalkapallon Suomen Cupin 33. järjestämiskerta. Cupin voitti Lahden Kuusysi, joka voitti loppuottelussa OTP Oulun 5–4.
Joukkueiden kokoonpanot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kuusysi: Ismo Korhonen  Jyrki Hännikäinen  Ilkka Remes  Kenneth Mitchell  Sami Vehkakoski  Jari Rinne 46. -> Timo Reinikainen  Markus Törnvall  Juha Annunen  Kevin Todd  Keijo Kousa  Ismo Lius 73. -> Hannu Jäntti |   |  OTP: Pekka Männistö  Mikko Pietilä  Raimo Kauppi  Pekka Olsbo 56. -> Mika Sulkala  Hannu Annunen  Ari Granroth 67. -> Jarmo Köykkä  Teuvo Palkki  Esa Saajanto  Mauri Holappa  Marko Köykkä  Mirosław Sajewicz |
Jalavanpakuri

| Jalavanpakuri |
| --- | --- |
 Inonotus ulmicola, Viro 1990
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Inonotaceae
Suku::  Lepänkäävät Inonotus
Laji::  ulmicola
Kaksiosainen nimi
 Inonotus ulmicola  (Corfixen) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalavanpakuri (Inonotus ulmicola) on lepänkääpien sukuun kuuluva kääpälaji, joka on lähinnä Suomessa, Ruotsissa ja Virossa kasvava, merkittävä puistopuiden lahottaja. Sen itiöemä sijaitsee pitkin jalavan runkoa kuoren alla, muttei välttämättä aiheuta puun kuolemaa kerralla kuten sukulaisensa, koivulla esiintyvä pakurikääpä. Se ei myöskään tee pakurimuodostumia. Jalavanpakuri esiintyy aluksi vanhan puun latvaosissa. Sen itiöpöly on usein varsin runsasta, joten sitruunankeltaisena se saattaa olla hyvinkin näkyvää. Itse itiöemä on yleensä kiiltävä.
Peer Corfixen kuvasi tämän taksonin vuonna 1990 Ruotsissa sijaitsevasta jalavasta. Synonyymi: Phaeoporus ulmicola (Corfixen) Spirin, Zmitr. & Malysheva 2006.
Esiintyminen ja elinympäristö

Jalavanpakuria on kuvattu vain joistakin paikoista Euroopassa, lähinnä Etelä-Ruotsista, Virosta ja Suomesta. Sen leviämistä ei tarkkaan tiedetä. On oletettavaa, että sitä esiintyy pääasiassa joissakin Pohjois-Euroopan maissa, toisissa se on harvinainen. Se kehittyy puun kuoren alle ja tulee näkyviin vasta sen irtoamisen jälkeen. Kun puu on saanut tartunnan, sieni jatkaa kasvuaan, joka johtaa lopulta puun kuolemaan.