stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tessa Virta
Henkilöhistoria

Tessa Virta vietti lapsuuden Jyväskylässä aloittaen klassiset piano-opinnot 6-vuotiaana Dmitry Hintzen oppilaana konsertoiden säännöllisesti muiden lahjakkaiden oppilaiden, kuten Kirmo Lintisen, Tero Tavailan ja Ursula Lerberin kanssa.[lähde? ] Klassisten piano-opintojen myötä tiet johtivat kuitenkin Helsinkiin Oulunkylän Pop/Jazz Konservatorioon, josta Virta valmistui vuonna 1996.
Ensimmäisen konserttikiertueensa "Um Poeta" Virta järjesti vuonna 2003 teemanaan etelä-amerikkalaisia sävelmiä, bossa novaa sekä omia sävellyksiä 13 hengen orkesterillaan. Tästä julkaistiin myös samanniminen albumi. Vuodet 2004–2006 kuluivat Sibelius-akatemian jazz-osastolla, josta Virta valmistui musiikin maisteriksi piano pääaineenaan. ”Vivo Brasil” -kiertueella vuonna 2005 mukana oli brasilialainen perkussionisti Celio de Carvalho.
Virran seuraava albumi "Punainen sävellys" julkaistiin vuonna 2010 ja samalla hän järjesti menestyksekkäät sävellyskonserttinsa Jyväskylä Sinfonian ja jazzcombon kanssa Savoy-teatterissa Helsingissä sekä Jyväskylän Teatteritalossa. Vuonna 2012 julkaistulla albumillaan "Sun silmissäs näen rakkauden" (The Look of Love, säv. Burt Bacharach) hän tulkitsee Nat King Cole -jazziskelmiä, fadoja ja letkeää bossa novaa uusin Jaana Lapon suomennoksin. Levyn sovitukset orkesterille ja Jyväskylä Sinfonialle ovat myös Virran käsialaa.
Tessa Virta Orkesterin nimissä ilmestynyt Joulun Tähdet (2020) paikallisradiotoimittajat valitsivat vuoden 2020 joululevyksi. Albumilla on mukana Virran lisäksi artistit Pentti Hietanen, Mari Palo, Sami Saari, Mikael Konttinen, Johanna Rusanen, Ville Rusanen, Hanna Kronqvist sekä Pekka Kuivalainen.
Lisäksi Tessa Virralta on ilmestynyt yksittäisiä singlejä, kuten Hiljaista on (2019) ja Liljankukka (2022), sekä omat sävellykset Suru (2020) ja Veranda (2020). Lokakuussa 2022 Virta julkaisi kolmen kappaleen maxisinglen Kipua ja kipinää. Kappaleet ovat Virran omia sävellyksiä ja niiden koskettavat tekstit ovat sanoittaja Sinikka Svärdin käsialaa. Yhteistyö Svärdin kanssa jatkuu myös vuonna 2023 uudella julkaisulla.
Virta esiintyy ja konsertoi omalla nimellään sekä Tessa Virta Orkesterilla eri solistien kanssa. Yhteistyötä muusikkona, sovittajana ja kapellimestarina hän on tehnyt lukuisten artistien kuten Tapani Kansan, Jari Sillanpään, Tomi Metsäkedon, Mari Palon, Sami Saaren, Johanna Förstin, Juha Uusitalon, Anneli Saariston, Pentti Hietasen, Johanna Rusasen, Ville Rusasen, Pepe Willbergin, Waltteri Torikan, Diandran, Jarkko Aholan ja Maria Ylipään kanssa.
Kuorotaustan lisäksi Virta on saanut lauluopintoja mm. Maija Hapuojalta, Tim Richardsilta sekä osallistunut useille kursseille (CVT, Estill Voice Technique) sekä Atso Almilan kapellimestarikursseille.
Yksityiselämä

Virta on naimisissa muusikko-kontrabasisti Olli Peuhun kanssa. Pariskunta vihittiin vuonna 1996 ja heillä on vuonna 1999 syntynyt tytär ja vuonna 2000 syntynyt poika.[lähde? ] Hän asuu perheineen Porvoossa. Ohjelmatoimisto Kumina Music Oy on heillä ollut vuodesta 1995 lähtien.
Diskografia

Um Poeta (Kumina Music Oy, 2004)
Punainen sävellys (Kumina Music Oy, 2010)
Sun silmissäs näen rakkauden (Kumina Music Oy, 2012)
Hiljaista on -single (Kumina Music Oy, 2019)
Suru -single (Kumina Music Oy, 2020)
Veranda - single (Kumina Music Oy, 2020)
Joulun Tähdet (Kumina Music Oy, 2020)
Liljankukka -single (Kumina Music Oy, 2022)
Kipua ja kipinää -maxisingle (Kumina Music Oy, 2022)
Aiheesta muualla

Tessa Virran kotisivut
Ohjelmatoimisto Kumina Music Oy
Tampereen vapaa-ajattelijat

| Tampereen vapaa-ajattelijat |
| --- | --- |
Perustettu:  1945
Toimiala:  vapaa-ajattelu
Kotipaikka:  Tampere
Jäsenmäärä:  213 (2023)
Aiheesta muualla
vapaa-ajattelijat.fi/tampere
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen Vapaa-ajattelijat on Vapaa-ajattelijain liiton itsenäinen jäsenyhdistys. Yhdistys perustettiin vuonna 1945, joskin se on tavallaan jatkoa 1936-1939 toimineelle siviilirekisteriyhdistykselle.
Vuonna 2003 yhdistys aloitti eroakirkosta.fi-palvelun. Vuoden 2020 syyskuuhun mennessä palvelun kautta oli eronnut kirkosta 750 000 henkeä.
Yhdistyksen toimintaa

Yhdistys julkaisi vuosina 1981–2007 Pakanasanomat-nimistä lehteä. Lehden nimenä on ollut myös Tampereen Pakanasanomat ja Uskonnoton vaihtoehto.
Eroakirkosta.fi -palvelu tuli laajalti tunnetuksi. Vuonna 2010 palvelu siirtyi Vakaumusten tasa-arvo Vata ry:n hallintaan
Et-opetus.fi-sivuston tarkoituksena on uudistaa elämänkatsomustiedon opetusta. Vuonna 2010 sivusto siirtyi Vakaumusten tasa-arvo Vata ry:n hallintaan.
Uskomaton.fi-sivusto oli uskonnottomuutta, ateismia, humanismia ja naturalismia käsittelevä sivusto. Sivuston tavoitteena oli tarjota tietoa uskonnottomien omista lähtökohdista. Sivusto perustettiin 2009 aluksi ateistibussikampanjaa varten. Kampanja käytiin Vapaa-ajattelijain liiton ja Humanistiliiton nimissä.
Kantelupukki.fi -palvelu auttaa kaikkia, joiden mielestä päiväkodissa, koulussa tai iltapäiväkerhossa loukataan lasten tai oppilaiden uskonnonvapautta tai yhdenvertaisuutta.
Yhdistys lahjoitti vuonna 2007 Richard Dawkinsin kirjan Jumalharha kaikille valtioneuvoston ministereille. Järjestön mukaan uskonnot ovat osapuoli tai suoranainen syy lähes jokaisessa nykyisistä maailmanpoliittisista kriiseistä. Vapaa-ajattelijoiden mielestä Suomen eduskunnan ja poliittisten puolueiden tulisi tehdä kaikkensa, jotta uskontojen merkitys maailmanpolitiikassa ja suomalaisessa yhteiskunnassa vähenisi.
Kirjallisuutta

Lumme, Pentti: Tampereen vapaa-ajattelijat ry 50 vuotta, 1945–1995.  Tampere:  Tampereen vapaa-ajattelijat, 1995.
Aiheesta muualla

Tampereen vapaa-ajattelijat ry.
Eroakirkosta.fi.
Elämänkatsomustieto.fi.
Uuden-Seelannin puolustusvoimat

Kaksi uusiseelantilaista sotilasta Afganistanissa vuonna 2009
Uuden-Seelannin puolustusvoimat (New Zealand Defence Force) koostuvat maavoimista, kuninkaallisista ilmavoimista ja kuninkaallisesta laivastosta. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri, nykyään sir Jeremiah Mateparae. Komentajana toimii kenraaliluutnantti Timothy Keating.
Teddy Picker

| ”Teddy Picker” Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Favourite Worst Nightmare
 Julkaistu:  3. joulukuuta 2007
 Tuottaja(t): James Ford Mike Crossey
 Tyylilaji: indie rock,
 Kesto: 02.43
 Levy-yhtiö: Domino
Arctic Monkeysin muut singlet
| ”Fluorescent Adolescent” 2007 | ”Teddy Picker” 2007 | ”Crying Lightning” 2009 |
Teddy Picker on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta albumilta Favourite Worst Nightmare, nousten Britannian singlelistan sijalle 20 joulukuussa 2007.
Musiikkivideo

Roman Coppolan ohjaama musiikkivideo kuvattiin kokonaan yhden päivän aikana. Siinä yhtye esittää kappaleen RAK -studiolla, Lontoossa ja kävelee paikalliseen pubiin. Musiikkivideo voitti parhaan videon palkinnon vuoden 2008 NME Awardsissa.
Kappaleet

Teddy Picker – 2.43
Bad Woman – 2.18
The Death Ramps – 3.19
Nettles – 1.45
Tommi E. Virtanen

Tommi E. Virtanen (s. 1971 Kemi) on suomalainen populaarimusiikkiin erikoistunut tietokirjailija ja ohjaaja. Virtanen on kirjoittanut useita muusikkoelämäkertoja ja ohjannut tv-dokumentteja mm. Yleisradiolle.
Kirjallinen tuotanto

Aatteleppa ite! (2006, Gummerus; Jope Ruonansuun elämäkerta)
Mun tie (2012, Johnny Kniga; Jimi Seron elämäkerta)
Vapaa valitsemaan – Tositarinoita raitistumisesta (2015, Tammi)
Karavaanin matkassa (2018, Johnny Kniga; Tuure Kilpeläinen & Kaihon karavaani)
Suomalaiset sähkökitaristit (2022, Tammi; yhdessä Pekka Laineen kanssa)
Isäni Vexi (2023, Tammi; Vexi Salmen henkilökuva, yhdessä Topi Salmen kanssa)
Marjo Leinonen – Punaisia päin (2023, Johnny Kniga; yhdessä Marjo Leinosen kanssa)
Tommi Haanpää

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Seinäjoki, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: TP-47
Pelinumero: 21
Junioriseurat
2002–2007: TP-Seinäjoki
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | TP-Seinäjoki | 5 | (2) |
| 2008–2009 | SJK | 43 | (19) |
| 2009 | → KPV (laina) | 1 | (0) |
| 2009 | → Jaro (laina) | 2 | (0) |
| 2009 | → JBK (laina) | 3 | (1) |
| 2010–2012 | Jaro | 41 | (4) |
| 2010–2012 | → JBK | 11 | (7) |
| 2012 | SJK | 3 | (0) |
| 2012 | → SJK Reservit | 2 | (2) |
| 2013 | AC Oulu | 25 | (1) |
| 2014 | PS Kemi | 26 | (4) |
| 2015 | RoPS | 7 | (0) |
| 2015 | → Santa Claus | 21 | (9) |
| 2016 | TP-47 | 6 | (3) |
| 2017 | SJK Akatemia | 16 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 212 | (59) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. lokakuuta 2017.
Tommi Haanpää (s. 21. huhtikuuta 1990 Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aikuisten tasolla hän aloitti kaudella 2007 pelaamisen Kakkosessa pelanneessa TP-Seinäjoen joukkueessa ja jatkoi seuraavalla kaudella Seinäjoen uudessa fuusioseurassa SJK:ssa. Samalla kaudella Haanpää pelasi myös yhden ottelun Ykkösessä pelanneessa Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueessa.
Kaudella 2009 Haanpää pelasi kuusi viikkoa lainasopimuksella Jarossa ja siirtyi kauden päättymisen jälkeen pietarsaarelaisjoukkueen riveihin. Veikkausliigassa Haanpää teki debyyttinsä 25. heinäkuuta 2009 ottelussa FC Interiä vastaan. Menestyskaudeksi Veikkausliigassa muodostui kesä 2011, jolloin Haanpää pelasi kaikkiaan 27 ottelua ja teki kolme maalia. Jaro-vuosien aikana hän pelasi myös Kakkosessa ja Kolmosessa pelanneessa farmijoukkue JBK:ssa. Kaikkiaan Haanpää pelasi Veikkausliigassa Jaron riveissä 43 ottelua tehden niissä neljä maalia.
Kaudella 2012 Haanpää ei saanut enää juurikaan peliaikaa, joten omasta toivomuksestaan sopimus purettiin, ja hän siirtyi Ykkösessä pelanneen SJK:n riveihin.
Loukkaantumisten vuoksi Tommi Haanpää ei pystynyt vakiinnuttamaan pelipaikkaansa SJK:ssa, joten hän etsi uutta joukkuetta itselleen seuraavaksi kaudeksi. Kaudeksi 2013 hän siirtyi Ykkösessä pelanneeseen AC Ouluun. Oululaisjoukkueessa hän tuli useimmiten kentälle vaihdosta eikä pystynyt vakiinnuttamaan pelipaikkaansa avauskokoonpanossa.
Kaudeksi 2014 Haanpää siirtyi Kakkosessa pelanneeseen PS Kemi Kingsin. Kausi oli Haanpäälle pitkään aikaan täyspainoinen. Hän pelasi 26 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudeksi 2015 hän siirtyi Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan. Haanpää pelasi seitsemän ottelua RoPSin Veikkausliigamiehistössä sekä Kakkosta farmisopimuksen puitteissa FC Santa Clausissa, jossa hän pelasi 21 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kaudeksi 2016 Haanpää siirtyi Tornion Pallo-47:ään, joka pelasi Kakkosta. Kaudeksi 2017 Haanpää siirtyi kotiseudulleen Kolmosessa pelanneeseen SJK Akatemiaan.
Kaikkiaan Haanpää on pelannut Veikkausliigassa 50 ottelua ja tehnyt neljä maalia.
Aiheesta muualla

Haanpään pelaajakortti AC Oulun faniryhmän kotisivuilla
Haanpään pelaajakortti transfermarkt.co.uk-sivustolla
Haanpään pelaajakortti soccerpunter.com-sivustolla
Tommi Hakala (urheilija)

| Tommi Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1990 (ikä 34) Suomi
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Tomppa, Käpsy
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seura:  Seinäjoen Peliveljet
Pelinumero:  16
Pituus:  181
Paino:  81
Tommi Hakala (s. 24. syyskuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2011–2012 hän voitti Suomen-mestaruuden Seinäjoen Peliveljien joukkueessa.
Tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | O | M | S | P | J |
| 2008-2009 | Seinäjoen Peliveljet | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2010-2011 | Seinäjoen Peliveljet | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2011-2012 | Seinäjoen Peliveljet | 24 | 2 | 2 | 4 | 2 |
| 2012-2013 | Seinäjoen Peliveljet | 23 | 2 | 4 | 6 | 8 |
Täplärisakas

| Täplärisakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Inocybaceae
Suku::  Inosperma
Laji::  lanatodiscum
Kaksiosainen nimi
 Inosperma lanatodiscum  (Kauffman) Matheny & Esteve-Rav. 
Katso myös
   Täplärisakas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Täplärisakas (Inosperma lanatodiscum, syn. Inocybe lanatodisca) on kartiomainen, ruskea risakaslaji. Sen lakki on 2–6 senttimetriä leveä ja pinnalta säteittäissäikeinen. Sienen heltat ovat melko tiheät ja aluksi valkoiset, myöhemmin ruskehtavat. Jalka on keltainen ja muuttuu sienen vanhetessa ruskeaksi. Pituudeltaan se on 4–7 senttimetriä. Haju on aromikas ja itiöpöly on ruskeaa. Sieni kasvaa mullalla kalkkialueiden lehtimetsissä. Sitä tavataan lähes koko Suomessa elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
The Marvelous Misadventures of Flapjack

| The Marvelous Misadventures of Flapjack |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Thurop Van Orman
Pääosissa:  Thurop Van Orman Brian Doyle-Murray Jeff Glen Bennett Roz Ryan Steve Little
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Cartoon Network  Cartoon Network
Esitetty:  5. kesäkuuta 2008 – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  41
Tuotanto
Tuottaja(t):  Pernelle Hayes
Vastaava(t) tuottaja(t):  Thurop Van Orman
Ohjaaja(t):  Thurop Van Orman
Käsikirjoittaja(t):  Jackie Buscarino Steve Little Kent Osborne J. G. Quintel Thurop Van Orman John Infantino Pendleton Ward Patrick McHale Mike Roth Alex Hirsch Brett Varon Somvilay Xayaphone Ghostshrimp
Tuotantoyhtiö(t):  Cartoon Network Studios
Palkinnot
Voitetut:  Primetime Emmy (2009)
Ehdokkuudet:  Golden Reel (2009) Annie (2010)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Marvelous Misadventures of Flapjack on Thurop Van Ormanin luoma ja Cartoon Network Studiosin tuottama yhdysvaltalainen Emmy-palkittu piirrossarja, joka kertoo nuoresta Flapjack-nimisestä pojasta ja tämän seikkailuista. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää 20 jaksoa, joissa jokaisessa on kaksi tarinaa.
Sarjan juoni

Flapjack on nuori poika, joka kasvoi puhuvan valaan Bubbien huostassa. Hän eli rauhallista elämää, kunnes kaksikko pelasti merirosvon nimeltä Kapteeni K'nuckles, joka kertoo Flapjackille karkkisaaresta. Sen pitäisi olla tehty kokonaan karkista ja sen ympärillä oleva merilimsastaselvennä. Tarinan innoittamana Flapjack, kapteeni K'nuckles ja ajoittain myös Bubbie lähtevät outoon seikkailuun etsiessään karkista tehtyä saarta. Kaksikko viettää usein aikaansa Stormalongin satamassa syöden karkkia ja joutuu pulaan pääosin kapteeni K'nucklesin vuoksi.
Päähahmot

Flapjack on innokas ja seikkailuja rakastava poika, joka kasvoi puhuvan valaan Bubbien kanssa. Poika on erittäin naiivi ja tietämätön vaaroista, jonka vuoksi hän joutuu useimmiten pulaan. Flapjack on myös erittäin ystävällinen ja usein pettyy mikäli hänen ystävyyttään ei kunnioiteta. Lumoutuneena K'nucklesin seikkailutarinoihin, Flapjack yrittää tulla oikeaksi seikkailijaksi, kuten esikuvansa kapteeni K'nuckles. Hyväuskoisuuden vuoksi hän uskoo mitä tahansa, kunhan pääsee mukaan seikkailuun. Ja pitää kapteeni K'nucklesia hyvänä ystävänä, joka vain valehtelee ja manipuloi Flapjackia.
Kapteeni K'nuckles on vanha merimies, joka väittää olevansa yksi maailman suurimmista seikkailijoita. Nykyisin hän vain ottaa päiväunia ja juo vaahterasiirappia. K'nuckles kertoo usein älyttömiä tarinoita menneistä seikkailuistaan, jotka saavat Flapjackin innostumaan tekemään samankaltaisia seikkailuja. Todellisuudessa hänen tarinansa ovat valetta tai liijoiteltuja tarinoita. Vaahterasiirapin lisäksi K'nuckles on erittäin perso karkille ja tekee mitä tahansa saadakseen karkkia vaikka se tarkoittaisi huijata Flapjackia. Tämän vuoksi K'nuckles on erittäin itsekäs pyrkiessään ajattelemaan vain omaa etuaan. Huolimatta siitä hän on kiintynyt jonkin verran Flapjackiin, jota hän manipuloinnista huolimatta auttaa hädän tarpeessa.
Bubbie on puhuva valas, joka käyttäytyy ylisuojelevana äitinä Flapjackia kohtaan ja antaa pojalle paljon neuvoja, joita kumpikin harvoin noudattaa. Bubbie väittää löytäneensä Flapjackin kääriytyneenä merilevään, josta lähtien hän on kasvattanut poikaa kuin omaa lastaan. Bubbie on kertonut sarjan aikana olevansa meren nopein valas, josta hän ei kuitenkaan kehu ollenkaan.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Thurop Van Orman  | … |  Flapjack, sivuäänet   |
|  Brian Doyle-Murray  | … |  Kapteeni K'nuckles, sivuäänet   |
|  Jeff Glen Bennett  | … |  Piparminttu Larry, Lady Nickelbottoms, Slippery Pete, sivuäänet   |
|  Roz Ryan  | … |  Bubbie   |
|  Steve Little  | … |  Tri. Barber, sivuäänet   |
|  S. Scott Bullock  | … |  Kapteeni Handy, sivuäänet   |
|  Daran Norris  | … |  Dock Hag, sivuäänet   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  First Mate, sivuäänet   |
Teddy Lučić

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. huhtikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Göteborg, Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1979–1990:  Lundby IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1991–1992   1993–1995   1996–1998   1998–1999   2000–2002   2002–2003   2003–2004   2005–2007   2008– |  Lundby IF    Västra Frölunda IF    IFK Göteborg    Bologna FC    AIK   →  Leeds United    Bayer Leverkusen    BK Häcken    IF Elfsborg | 44 (10)   68 (0)   58 (2)   9 (0)   58 (4)   17 (1)   11 (0)   70 (8) |
Maajoukkue
| 1994–2006 |  Ruotsi | 86 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. toukokuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. huhtikuuta 2007.
Teddy Mark Sime Lučić (s. 15. huhtikuuta 1973 Biskopsgården, Göteborg) on ruotsalainen jalkapallopuolustaja.
Maajoukkueurallaan Lučić pelasi 86 A-maaottelua  Hän edusti Ruotsia MM-kisoissa 1994, 2002 ja 2006 sekä EM-kisoissa 2000 ja 2004. Saksan MM-kisoihin 2006 maajoukkueuransa lopettaneen Lučićin suurin saavutus sinikeltaisissa oli MM-pronssin voittaminen 1994.
Seuratasolla Lučić on pelannut Ruotsissa, Italiassa, Englannissa ja Saksassa. Ura ulkomailla ei auennut Lučićille ja hänen yrityksensä jäivät puolitiehen. Parhaimmillaan hän pelasi 17 Valioliiga-ottelua Leeds Unitedissa 2002–2003.
Ruotsin mestaruuden Lučić on voittanut kaudella 1996 IFK Göteborgin paidassa. Kausina 2005–2007 Lučić pelasi Superettanissa BK Häckenin paidassa ollen joukkueen avainhahmoja, kun joukkue oli lähellä nousua Allsvenskaniin kaudella 2007. Lučić palasi Allsvenskaniin kaudeksi 2008 tehtyään sopimuksen IF Elfsborgin kanssa.
Lučićin isä on kroatialainen ja äiti suomalainen. Lučić puhuu myös suomea.
Meriitit

Ruotsin mestaruus: 1996
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Pronssia 1994
Neljännesvälierät 2002, 2006
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut
Puolivälierät 2004
Lohkovaihe 2000
Aiheesta muualla

Leverkusen who's who
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Ravelli |
2 R. Nilsson |
3 P. Andersson |
4 Björklund |
5 Ljung |
6 Schwarz |
7 Larsson |
8 Ingesson |
9 Thern |
10 Dahlin |
11 Brolin |
12 L. Eriksson |
13 M. Nilsson |
14 Kåmark |
15 Lučić |
16 Limpar |
17 Rehn |
18 Mild |
19 K. Andersson |
20 Erlingmark |
21 Blomqvist |
22 Hedman |
Valmentaja Svensson
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Hedman |
2 Mellberg |
3 P. Andersson |
4 Mjällby |
5 Michael Svensson |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 A. Svensson |
9 Ljungberg |
10 Allbäck |
11 Larsson |
12 Kihlstedt |
13 Antonelius  |
14 Edman |
15 Jakobsson |
16 Lučić  |
17 Magnus Svensson |
18 Jonson |
19 Farnerud |
20 D. Andersson |
21 Ibrahimović |
22 A. Andersson |
23 Isaksson |
Valmentaja Lagerbäck ja Söderberg
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Isaksson |
2 Nilsson |
3 Mellberg |
4 Lučić |
5 Edman |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 A. Svensson |
9 Ljungberg |
10 Ibrahimović |
11 Larsson |
12 Alvbåge |
13 Hansson |
14 Stenman |
15 K. Svensson |
16 Källström |
17 Elmander |
18 Jonson |
19 Andersson |
20 Allbäck |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Shaaban |
Valmentaja Lagerbäck
Tessa Virtue

| Tessa Virtue |
| --- | --- |
 Tessa Virtue vuoden 2018 talviolympialaisissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1989 (ikä 35) London, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Taitoluistelija
Pituus:  165 cm
Entiset parit:  Scott Moir
Entiset valmentajat:  Igor Shpilband Marina Zueva Johnny Johns Carol Moir Paul MacIntosh Suzanne Killing
Koreografi(t):  David Wilson Marie-France Dubreuil Samuel Chouinard Marina Zueva Igor Shpilband
Luisteluseura:  Montreal International School of Skating Arctic Edge FSC Ilderton Skating Club
Aloittanut:  1994
Lopettanut:  2019
Maailmansijoitus:  1 (2017-18)
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  206.07 Talviolympialaiset 2018
Lyhyttanssi:  83.67 Talviolympialaiset 2018
Vapaatanssi:  122.40 Talviolympialaiset 2018
Aiheesta muualla
virtuemoir.com
Tessa Virtue (s. 17. toukokuuta 1989 London, Ontario, Kanada) on kilpauransa lopettanut kanadalainen jäätanssija. Hänen voitti parinsa Scott Moirin kanssa olympiakultaa vuonna 2010 ja 2018, maailmanmestaruuden 2010, 2012 ja 2017, neljän maanosan mestaruuden 2008, 2012 ja 2017, junioreiden maailmanmestaruuden 2006 sekä Kanadan mestaruuden kahdeksan kertaa (2008–2010, 2012–2014, 2017–2018).
Ura

| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | Jäätanssi |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | Joukkuekilpailu |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | Joukkuekilpailu |
MM-kilpailut 
|  Kultaa | 2010 | Jäätanssi |
|  Kultaa | 2012 | Jäätanssi |
|  Kultaa | 2017 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | 2008 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | 2011 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | 2013 | Jäätanssi |
|  Pronssia | 2009 | Jäätanssi |
Taitoluistelun neljän maanosan mestaruuskilpailut 
|  Kultaa | 2008 | Jäätanssi |
|  Kultaa | 2012 | Jäätanssi |
|  Kultaa | 2017 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | 2009 | Jäätanssi |
|  Hopeaa | 2013 | Jäätanssi |
|  Pronssia | 2006 | Jäätanssi |
|  Pronssia | 2007 | Jäätanssi |
Virtue ja Moir alkoivat luistella yhdessä seitsemän ja yhdeksän vuoden ikäisinä vuonna 1997. He saavuttivat Kanadan junioreiden mestaruuden vuonna 2004 ja nousivat maansa ykköspariksi vuonna 2007. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat voittaneet kolme kultaa (2010, 2012, 2017), kolme hopeaa (2008, 2011, 2013) ja yhden pronssin (2009). Vuonna 2010 he osallistuivat ensimmäisiin olympialaisiinsa, joissa voittivat kaikkien aikojen nuorimpana jäätanssiparina kultaa. Heistä tuli tuolloin myös ensimmäinen pohjoisamerikkalainen jäätanssin olympiakultaa voittanut pari.
Vuoden 2014 talviolympialaisissa Virtue ja Moir saavuttivat hopeaa niin jäätanssissa kuin taitoluistelun joukkuekilpailussa. Tämän jälkeen he vetäytyivät jäätanssista ja palasivat kahden kauden tauon jälkeen kilpajäille syksyllä 2016. He palasivat samalla lajin huipulle voittaen muun muassa vuoden 2017 maailmanestaruuskilpailut Helsingissä.
Vuonna 2018 Virtue ja Moir voittivat olympiakultaa sekä jäätanssissa että taitoluistelun joukkuekilpailussa. He pitivät ensimmäistä sijaa kansainvälisen luisteluliiton maailmansijoituksessa viimeisen kilpailukautensa päätteeksi ja ovat kaikkien aikojen eniten olympiamitaleita voittaneet taitoluistelijat.
Virtue ja Moir pitävät hallussaan maailmanennätystä rytmitanssin yhteispisteissä, 70.27, maailmanmestaruuskilpailuista 2010. Seuraavasta kaudesta lähtien rytmitanssin korvasi jäätanssin arvostelussa lyhyt tanssi.