stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiisseli

Kiisseli, jossa hedelmiä
Punaherukkakiisseli
Kiisseli on suurustettu makea keitetty jälkiruoka, joka on sakeampaa kuin mehukeitto. Kiiseleihin laitetaan suurustusainetta yleensä 5 ruokalusikallista vesilitraa kohden, kun taas mehukeittoihin sitä laitetaan yleensä vain 2-3 ruokalusikallista.
Kiisseli-sana tulee venäjän kielestä (ven. kisel' = hapahko jauhopuuro, hyytelö), ja Venäjällä se tarkoittaa karkeista kaurajauhosta hapatettua ja keitettyä velliä, jota syödään maidon ja voisilmän kera.
Läntisessä Suomessa käytettiin kiisselistä nimitystä kräämi (ruots. Fruktkräm'). Esimerkiksi Lounais-Suomessa joulupöytään kuului pitkään luumukräämi eli luumukiisseli.[lähde? ]
Nykyisin kiisseli tarkoittaa suomen yleiskielessä perunajauhoilla suurustettua makeata jälkiruokaa.
Kiisseli voidaan keittää mehuun. Se suurustetaan yleensä perunajauhoilla tai maissitärkkelyksellä, joskus myös tapiokalla. Maissitärkkelyksellä suurustetusta kiisselistä ei kuitenkaan tule kirkasta, joten sitä käytetään lähinnä maitopohjaisissa kiisseleissä. Suurustettuun kiisseliin voidaan lisätä tuoreita tai pakastettuja marjoja. Kun kiisselissä on marjojen tai hedelmien paloja, käytetään osanestesuurusta. Tällöin neste ja sokeri kiehautetaan ensin ja suuruste lisätään myöhemmin. Kokonestesuuruksessa taas suuruste lisätään ensin kylmään veteen. Joskus maitokiisseliä ja mehukiisseliä yhdistetään kerroskiisseliksi. Mehukiisseleihin kuuluu jouluinen sekahedelmäkiisseli. Maitokiisseleitä ovat suklaakiisseli ja vaniljakiisseli.
Luumukiisseli ja -kreemi

Luumukiisseli, johon luumujen lisäksi voidaan käyttää esimerkiksi rusinoita, on yleinen joulupuuron lisäke. Jos siinä on muitakin kuivattuja hedelmiä, sitä kutsutaan sekahedelmäkeitoksi tai sekametelisopaksi. Kermavaahdon kera nautittava kiisselimäinen luumukreemi tai -kräämi on monen suomalaispitäjän perinneruoka.
Raumalainen perinneruoka on luumu-rusinakiisseli nimeltä topseilvellinki.
Eteläkarjalainen kaurakiisseli

Eteläkarjalainen perinnejälkiruoka on kaurakiisseli, joka valmistetaan kaurasta hapattamalla.
Kolmiliitto (1668)

Kolmiliitto oli Englannin, Ruotsin ja Alankomaiden kesken laadittu sopimus, joka laadittiin vastauksena Ranskan tekemille Espanjan Alankomaiden ja Franche-Comtén miehityksille. Kolmiliitto sisälsi sopimuksen puolustusliitosta, sitoumuksen velvoittaa Espanja ja Ranska tekemään rauha sekä erinäisiä salalausekkeita, jotka sisälsivät sovittelun Espanjan ja Portugalin välisen sodan päättämisestä ja rauhan täytäntöönpanosta tarvittaessa sotilaallisin voimin. Sopimus allekirjoitettiin toukokuussa 1668.
Kolmiliitto oli lyhytaikainen, koska sekä Ruotsi että Englanti tukivat Ranskaa Ranskan–Hollannin sodan alkaessa neljä vuotta myöhemmin, mutta se merkitsi hetkeä, jolloin Englanti ja hollantilaiset näkivät Ranskan yhteisenä uhkana. Tämä teki siitä suurliiton edeltäjän, joka taisteli vuosien 1688–1697 Yhdeksänvuotisessa sodassa ja vuosien 1701–1714 Espanjan perimyssodassa.
Taustaa

Osana vuoden 1659 Pyreneiden rauhansopimusta, Ranskan Ludvig XIV meni naimisiin espanjalaisen Filip IV:n vanhimman tyttären, Maria Theresan, kanssa. Lähes vuosisadan kestäneen konfliktin aiheuttamasta heikkenemisestä huolimatta Espanjan valtakunta säilyi valtavana maailmanlaajuisena liittovaltiona. Estääkseen Espanjan siirtymisen Ranskalle, Maria Theresa luopui perintöoikeuksistaan ​​ja vastineeksi Louisille luvattiin 500 000 kultaécun myötäjäiset, joita ei kuitenkaan koskaan maksettu.
Vuonna 1661 Ranskan valtiovarainministeri Jean-Baptiste Colbert väitti, että talouskasvu edellytti Espanjan Alankomaiden ja Antwerpenin sataman hallintaa. Tämä antaisi Ranskalle määräysvallan omassa vientikaupassaan, jota sillä hetkellä hallitsi Alankomaiden tasavalta. Tämä merkitsi kuitenkin konfliktia Espanjan, Leopold I:n ja hollantilaisten kanssa. Vuoden 1648 Münsterin rauha, joka vahvisti itsenäisyyden Espanjasta, sulki Scheldtin suiston, sulki Antwerpenin ja teki Amsterdamista Luoteis-Euroopan rikkaimman kauppakaupungin. Rauhansopimuksesta kiinnipitäminen oli Alankomaiden prioriteetti.
Vuoteen 1663 mennessä Ludvig XIV oli päätynyt siihen tulokseen, että Alankomaiden parlamentti ei koskaan suostuisi vapaaehtoisesti myönnytyksiin, ja alkoi suunnitella alueen valtaamista.[4] Vuoden 1662 Ranskan ja Hollannin Pariisin sopimuksen mukaisesti Ranska osallistui Toiseen Englannin–Hollannin sotaan heinäkuussa 1665.
Syyskuussa 1665 Filip kuoli jättäen nelivuotiaan poikansa Kaarle II:n Espanjan kuninkaaksi ja leskensä Maria Annan sijaishallitsijaksi. Ludvig XIV väitti myötäjäisten maksamattomuuden vuoksi, että Maria Theresan luopuminen oli pätemätön ja että Maria Theresan oikeudet lankesivat hänelle Jus Devolutionis -lain nojalla. Ludvig XIV nojautui tähän lakiin vaatiakseen suuren osan Espanjan Alankomaista. Huhtikuussa 1666 Kaarlen sisar Margareeta Teresia meni naimisiin Leopold I:n kanssa; tämä tarkoitti, että Leopold I perisi Kaarlen kuoleman jälkeen koko Espanjan valtakunnan.
Neuvottelut Englannin ja Hollannin sodan lopettamisesta aloitettiin Bredassa toukokuussa 1667. Ludvig XIV käynnisti vallansiirtosodan 24. toukokuuta ja syyskuuhun mennessä hänen joukkonsa olivat miehittäneet suuren osan Espanjan Alankomaista. Toukokuun 27. päivänä tehty Madridin sopimus päätti vuosien 1654–1660 Englannin ja Espanjan sodan ja Englanti suostui toimimaan välittäjänä Portugalin restauraatiosodan lopettamiseksi vastineeksi kaupallisista myönnytyksistä. Hollannin Medwayn hyökkäys kesäkuussa pakotti Englannin allekirjoittamaan Bredan sopimuksen 31. heinäkuuta ja neuvottelut yhteisestä rintamasta Ranskaa vastaan aloitettiin.
Ehdot

Kolmiliitto sisälsi kolme erillistä elementtiä; puolustusliitto, takuu vallankaappaussodan lopettamisesta ja salaiset lausekkeet. Espanja oli osittain vastuussa sodasta järjestämällä vuonna 1666 avioliiton Leopold I:n ja Margareeta Teresian välillä, joten sen oli vastattava osasta kustannuksista. Sopimuksen mukaan Ranska vetäytyisi Espanjan Alankomaista, mutta saisi pitää Lillen, Armentièresin, Berguesin, Douai Tournain, Oudenaarden, Courtrain, Veurnen, Binchen, Charleroin ja Athin.
Kolmiliitto takasi sen, että Espanja noudattaa määräyksiä salaisella lausekkeella, joka velvoitti sen lopettamaan sodan Portugalia vastaan. Kun Ludvig XIV selvästi valmisteli toimia, toinen lauseke sitoutti pakottamaan Ranskan takaisin vuoden 1659 rajoihinsa, jos se jatkaisi sotaa. Allekirjoituksen ehtona Ruotsi vaati 480 000 riikintaalerin korvausta kuluista, jotka aiheutuivat sen yrityksestä valloittaa Bremen vuonna 1666, ja jonka se väitti hyödyttävän Espanjaa. Hollantilaiset ja englantilaiset kieltäytyivät maksamasta ja siirsivät velvoitteen Espanjalle; Ruotsi allekirjoitti pitkittyneiden keskustelujen jälkeen 5. toukokuuta sopimuksen, joka kokosi yhteen Itämeren ja Pohjanmeren kolme suurvaltaa.
Jälkiseuraukset

Ranskan joukot saapuivat Franche-Comtéen 5. helmikuuta; kaksi viikkoa myöhemmin sen valloitus oli valmis ja Ludvig XIV päätti tehdä rauhan.[23] Huhtikuussa Ludvig XIV tapasi Englannin ja Hollannin edustajia Saint-Germain-en-Layessa sopiakseen ehdoista, joita käytettiin Aix-la-Chapellessa toukokuussa. Artiklassa 6 hollantilaiset ja englantilaiset sitoutuivat panemaan ne täytäntöön, jos Espanja ei noudata sitä. Tämä kuvastaa Ranskan vastaisen liiton "salaista" lauseketta. Todellisuudessa Englanti ei tukenut sotaa Espanjan kanssa Ranskan tai hollantilaisten puolesta, varsinkaan ottaen huomioon vuoden 1667 Madridin sopimuksen kaupalliset ehdot. Lisäksi kuninkaallinen laivasto ei ollut sellaisessa tilassa, että se voisi käydä sotaa.
Lyhyellä aikavälillä eriävät intressit heikensivät kolmiliittoa. Alankomaiden Johan de Witt ja Englannin Kaarle II näkivät kolmiliiton keinona parantaa neuvotteluasemiaan Ludvig XIV:n kanssa, mikä oli ristiriidassa molempien maiden sisäisen, voimakkaasti Ranskan vastaisen mielipiteen kanssa. Lisäksi englantilaiset olivat mieluummin rauhan kuin hollantilaisten puolella ja tätä myötä ratkaisemattomat kaupalliset kiistat johtivat kolmanteen Englannin–Hollannin sotaan. Ruotsille se tarjosi mahdollisuuden syrjäyttää alueelliset kilpailijansa Tanskan ja Norjan Alankomaiden ensisijaisena liittolaisena Itämerellä ja lopettaa vuoden 1656 Elbingin sopimuksessa määrätyt myönnytykset.
Tämä tarkoitti kuitenkin pitkäaikaisen Ranskan ja Hollannin liiton loppua ja ensimmäistä askelta Ranskan vastaisen liittouman luomisessa, joka jatkui Espanjan perimyssodan loppuun saakka vuonna 1714. Vuosina 1668–1674 parlamentti äänesti suurista summista kuninkaallisen laivaston vahvistamiseksi ja englantilainen diplomatia alkoi keskittyä Espanjan, Alankomaiden, Ranskan ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan sijasta Ruotsiin, Brandenburgiin ja Tanskaan.
De Witt toivoi, että kolmoisliiton uhka pakottaisi Ludvig XIV:n hillitsemään vaatimuksiaan, mutta se osoitti hänen kykenevän hallitsemaan Alankomaiden parlamenttia vain tiettyyn rajaan asti. Bredan ja Kolmiliiton sopimuksia pidettiin Alankomaiden diplomaattisina voittoina, mutta vaikka De Witt ymmärsi ranskalaisten pyrkimysten torjumisesta aiheutuvan vaaran, hän ei onnistunut vakuuttamaan kollegoitansa. Ludvig XIV päätti nyt, että paras tapa hankkia Espanjan Alankomaat oli voittaa hollantilaiset ja aloitti valmistelut vuosien 1672–1678 Ranskan–Hollannin sotaan.
Käännös suomeksi
Welcome to the Heartbreak Hotel

| Welcome to the Heartbreak Hotel C>  C. Catch |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Dieter Bohlen
 Tyylilaji: synthpop
 Kesto: 36.19
 Levy-yhtiö: BMG
Muut kannet
   Albumin takakansi.
C. C. Catchin muut julkaisut
| Catch the Catch 1986 | Welcome to the Heartbreak Hotel 1986 | Like a Hurricane 1987 |
Welcome to the Heartbreak Hotel on C. C. Catchin toinen albumi vuodelta 1986. Albumin kappaleet on kirjoittanut tuottaja Dieter Bohlen, ja siitä tuli menestyksekäs julkaisu ympäri Eurooppaa.
Kappaleet

Heartbreak Hotel – 3.40
Picture Blue Eyes – 3.35
Tears Won’t Wash Away My Heartache – 4.24
V.I.P (They’re Callin’ Me Tonight) – 3.33
You Can’t Run Away From It – 3.17
Heaven and Hell – 3.46
Hollywood Nights – 3.17
Born on the Wind – 3.55
Wild Fire – 3.42
Stop – Draggin’ My Heart Around – 3.09
Ko (kana)

こ hiraganalla tai コ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /ko/, ja ne ovat kana-aakkostojen 10. sijalla ke- ja sa-tavujen välissä.
Alkuperä

Hiragana こ ja katakana コ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 己.
Tarkkeet

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ご ja ゴ, jotka lausutaan /go/.
Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « ko », ja niiden soinnilliset vastineet « go ».
Kirjoitus

Hiragana こ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Vaakaveto vasemmalta oikealle, lopetus koukkuun.
Edellisen vedon alle hieman diagonaalisesti alkava vaakaveto vasemmalta oikealle.
Katakana コ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Vaakaveto vasemmalta oikealle, käännös ja pystyveto alas.
Vaakaveto vasemmalta oikealle, päätös edellisen vedon loppuun.
Tietotekniikassa

Unicode-merkinnät:
こ: U+3053
コ: U+30B3
ご: U+3054
ゴ: U+30B4
Vetojen järjestys merkille こ.
Vetojen järjestys merkille コ.
Kiitohämähäkit

| Kiitohämähäkit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Lycosoidea
Heimo::  Kiitohämähäkit Pisauridae  Simon, 1890
Suvut Suomessa
 Dolomedes  Pisaura 
Katso myös
   Kiitohämähäkit Wikispeciesissä   Kiitohämähäkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiitohämähäkit (Pisauridae) on hämähäkkeihin kuuluva heimo.
Kiitohämähäkit ovat yleensä verraten kookkaita ja muistuttavat ulkonäöltään ja elintavoiltaan melko paljon juoksuhämähäkkejä. Levossa hämähäkki levittää jalat sivuilleen. Voimakkaiden ja verraten lyhyiden raajojen kärjissä on usein karvoja, jotka mahdollistavat liikkumisen veden pinnalla.
Silmiä on kahdeksan. Juoksuhämähäkeistä poiketen kaikki silmät ovat jotakuinkin samankokoisia. Kiitohämähäkit ovat aktiivisia saalistajia. Ne eivät siis kudo pyyntiverkkoa vaan liikkuvat etsimässä saaliseläimiä. Tyypillisessä saalistusasennossa hämähäkki pitää kahta ensimmäistä jalkapariaan ojennettuna. Monet vesistöjen läheisyydessä elävät lajit kelpuuttavat saaliikseen jopa sammakoita ja pieniä kaloja. Monet lajit osaavat tarvittaessa sukeltaa.
Kosiomenoissa koiras saattaa tarjota naaraalle saalishyönteistä lahjana ja tekeytyä kuolleeksi. Parittelun jälkeen naaras kantaa seittipakettiin käärittyjä munia leukojensa ja pedipalppien varassa kunnes poikasten kuoriutuminen on lähellä. Tällöin se kutoo verkon, jossa poikaset ovat varhaisimman nuoruusvaiheensa turvassa. Tästä tulee myös heimon englanninkielinen nimi nursery-web spiders.
Suomessa, kuten muuallakin Pohjois-Euroopassa, heimoa edustavat vain kanervahämähäkki (Pisaura mirabilis), rantahämähäkki (Dolomedes fimbriatus) sekä isorantahämähäkki (Dolomedes plantarius).
Sukuja

Afropisaura
Archipirata
Architis
Bradystichus
Campostichommides
Caripetella
Charminus
Chiasmopes
Cispinilus
Cispius
Cladycnis
Conakrya
Dendrolycosa
Dianpisaura
Dolomedes
Eucamptopus
Euprosthenops
Euprosthenopsis
Eurychoera
Hala
Hesydrimorpha
Hygropoda
Hypsithylla
Ilipula
Inola
Maypacius
Megadolomedes
Nilus
Nukuhiva
Papakula
Paracladycnis
Perenethis
Phalaeops
Pisaura
Pisaurina
Polyboea
Qianlingula
Ransonia
Rothus
Stoliczka
Tallonia
Tapinothele
Tapinothelella
Tapinothelops
Tetragonophthalma
Thalassiopsis
Thalassius
Thaumasia
Tinus
Tolma
Voraptipus
Vuattouxia
Walrencea
Aiheesta muualla

dolomedes.org (englanniksi)
ITIS: Pisauridae (englanniksi)
Väinö Airas

Väinö Vilho Airas, aik. Österbladh (20. syyskuuta 1876 Vihanti – 25. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen rautatieinsinööri. Hän kirjoitti myös tekniikan alan oppikirjoja ja toimitti tietoteoksia.
Airaksen vanhemmat olivat Haapajärven kirkkoherra, rovasti Karl Isak Wilhelm Österbladh (1837–1893) ja Hilda Helena Grenman.Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun lyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1902. Airas toimi rautatieinsinöörinä ja viimeksi hän oli rautatiehallituksen koneosaston johtajana vuodesta 1924 alkaen.
Väinö Airas oli naimisissa vuodesta 1911 opettaja Hilja Sofia Ottelinin kanssa. Heidän poikansa on diplomi-insinööri Timo Airas (s. 1918) joka toimi muun muassa Oy Asea Ab:n toimitusjohtajana.
Teoksia

Polttomoottorit : oppikirja teollisuuskouluja ja itseopiskelua varten. Otava 1917, 2. painos nimellä Polttomoottorit : oppikirja alkeisopetusta ja itseopiskelua varten. Otava 1922, 3. painos Otava 1928 toisena tekijänä Arne O. Strömmer
Kevyistä matkustajajunista : moottorivaunutko vai veturijunat. Tampere 1919
Höyryveturit : oppikirja veturihenkilökuntaa varten ; Rautatiehallituksen kehotuksesta toimittanut Väinö V. Airas. Otava 1922
Lämpösähköpyrometri tulistajavetureita varten. Valtionrautatiet, Helsinki 1935
Polttomoottorioppi 1, Polttomoottoriopin perusteet ja mäntäpolttomoottorien päätyypit ; J. J. Granbergin esitöiden jälkeen laatinut Y. J. Cl. Collan, Väinö V. Airaksen aikaisemman oppikirjan täysin uusittu laitos. Otava 1948
Toimitustöitä

Keksintöjen kirja 6, Metalliteollisuus : metallien muotoilu, kellot, lukot, aseet ; kirjoittajat U. A. Nieminen ym. ; toimittaja Väinö Airas. WSOY 1936
Keksintöjen kirja. 7, Vesirakennus, laiva- ja ilmalikenne : satamat, kanavat, vesijohdot, vesivoimalaitokset, padot, vesivoimakoneet, pumput, kalatiet, merenkulku, laivat ja ilmailu ; kirjoittajat H. P. O. Solitander ym. ; toimittaja Väinö Airas. WSOY 1937
Tekniikan sanasto : saksa-englanti-suomi-ruotsi - Teknisk ordbok : tysk-engelsk-finsk-svensk ; toimituskunta Väinö Airas ym. Otava 1940, 2. painos nimellä Tekniikan sanasto : saksa-englanti-suomi-ruotsi-venäjä - Teknisk ordbok : tysk-engelsk-finsk-svensk-rysk - Technisches Wörterbuch : Deutsch-Englisch-Finnisch-Schwedisch-Russisch - Technical vocabulary : German-English-Finnish-Swedish-Russian - Tehničeskij slovar' : Nemecko-Anglijsko-Finsko-Švedsko-Russkij. Otava 1950
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten. 1. osa ; toim. Väinö Airas ym. WSOY 1941, 8. painos 1955, englanninkielisen Practical knowledge for all teoksen pohjalta mukaillen suomeksi toimitettu.
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten 2 ; toimituskunta: Väinö Airas ym. 2. painos WSOY 1944, 3. painos 1946
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten 3 ; toimituskunta: Väinö Airas ym. WSOY 1944, 4. painos 1948
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten 4 ; toimituskunta: Väinö Airas ym. WSOY 1947, 3. painos 1948
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten 5 ; toimituskunta: Väinö Airas ym. WSOY 1945, 2. painos 1948
Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten 6 ; toimituskunta: Väinö Airas ym. WSOY 1947, 2. painos 1948
Aiheesta muualla

Suomen Museot Online : Veturiosaston johtaja Väinö Airas työhuoneessaan Tampellan alatyöpajalla konttorirakennuksen korjauksen aikana 1910 -luvun lopulla[vanhentunut linkki]
Kontulan kelkkapuisto

Kelkkapuisto talvella 2010
Kontulan kelkkapuisto (myös kutsumanimi Kessa tai Kessan mäki nyttemmin jo puretun Kesoilin huoltoaseman mukaan; ruots. Gårdsbacka kälkparken) on Helsingin Kontulassa sijaitseva vapaa-ajan alue. Kelkkapuistossa on muun muassa skeittiramppeja, ja talvisin puisto on suosittu pulkkailupaikka. Kelkkapuistossa on näiden aktiviteettien ohella tarjolla myös tiloja muun muassa ratagolf- ja koiraharrastajille.
Kelkkapuiston kumpareet on muotoiltu ylijäämämassoista. Kumpareet antavat hyvän lähtökohdan puiston toiminnoille ja suojaavat naapuritaloja. Kumpareiden päällä ja rinteillä kasvaa mäntymetsikköä, ja reuna-alueilla enimmäkseen lehtipuita. Puistosta etelään sijaitsee Myllypuron lämpökeskus.
Skeittipuisto suunniteltiin yhdessä nuorten kanssa. Suunnittelutyöt aloitettiin vuonna 1999 Kontulan lähiöasemalla etsimällä puistolle sopivaa paikkaa, jossa melu ei häiritsi naapureita ja jonne olisi helppo tulla; valinta oli Kelkkapuisto. Skeittaajien ja bleidareiden suunnitteluryhmä teki Kontulan paikallisagenda-ryhmän, Kivikko Seuran ja lähiöprojektin tukemana opintomatkan Tukholman Söderiin. Matkan pohjalta nuoret suunnittelivat haluamansa rampit, ja lopulta puisto valmistui vuonna 2002. Hankkeen rinnalla Kontulan väestönsuojaan saatiin sisäskeittihalli.
Kelkkapuistossa on myös vuodesta 2003 asti järjestetty vuotuinen KontuFestari, jossa on ollut joka vuosi noin 10 000–15 000 kävijää. Maksuton festari on Itä-Helsingin suurin kulttuuritapahtuma.
Aiheesta muualla

Kelkkapuisto Rakennusviraston sivuilla[vanhentunut linkki]
Kontulan ympäristö Lähiöprojektin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vlamertinge

| Vlamertinge |
| --- | --- |
 Vlamertingen entinen kaupungintalo
 vaakuna
 Vlamertingen kaupunginosan sijainti Ieperissä
 Vlamertinge
 Koordinaatit: 50°51′00″N, 02°49′00″E 
Valtio:  Belgia
Alue:  Flanderi
Provinssi:  Länsi-Flanderi
Kaupunki:  Ieper
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,64 km²
Väkiluku:  3 623
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vlamertinge on Belgian entinen kunta ja kylä, joka on nykyisin osa Ieperin kaupunkia. Vlamertinge muodostaa yhden Ieperin kahdestatoista kaupunginosasta. Siellä on 3 623 asukasta.
Vlamertingen länsipuolella sijaitsee Poperingen kunta, jonne kulkee maantie N38.
Maantiede

Vlamertinge on 17 metriä merenpinnan yläpuolella. Kuntaa rajaavat Ieperin keskusta idästä, Voormezelen ja Dikkebusin kaupunginosat etelästä, Poperinge lännestä ja Elverdingen kaupunginosa pohjoisesta.
Historia

Varhaisimmat tiedot Vlamertingesta ovat peräisin keskiajalta. Vuonna 857 Vlamertingeen rakennettiin kappeli. Ieper tuhottiin vuonna 970 ja samalla poltettiin myös Vlamertingen kappeli. Vanhin dokumentti, jossa Vlamertinge mainitaan nimeltä on vuodelta 1066.
Vlamertinge lähialueineen kuului Veurne-Ambachtin varakreivin maihin 1700-luvulle saakka. Läheisin Ieperin kaupungin lähistöllä on käyty historian aikana useita taisteluja, joiden vaikutukset ovat ulottuneet myös Vlamertingeen. Ensimmäisen maailmansodan Passchendaelen taistelussa Vlamertingen tuhoutui täysin. Vlamertingen kunta liitettiin Ieperiin vuonna 1977.
Väestökehitys

Vuodesta 1487 vuoteen 1697 Valmertingen väkiluku romahti kirkonkirjojen mukaan. Todennäköisin tämä johtui kahdeksankymmenvuotisesta sodasta. Väestönkasvun kehitys pysähtyy jälleen ensimmäiseen maailmansotaan ja sodan loppupuolella väkiluku hetkellisesti romahtaa, mutta palautuu nopeasti, minkä jälkeen väkiluku pysyy suunnilleen samana näihin päiviin saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vlamertinge Wikimedia Commonsissa
Welcome to Night Vale

Welcome to Night Vale on yhdysvaltalainen podcast, jossa raportoidaan fiktiivisen Night Vale -kaupungin kummallisista tapahtumista radio-ohjelman muodossa. Sarjan loivat Joseph Fink ja Jeffrey Cranor vuonna 2012. Cecil Gershwin Palmeria, radio-ohjelman juontajaa ja podcastin päähenkilöä, näyttelee Cecil Baldwin, ja mukana on joskus myös sivuhahmoja, joita esittää vierailevia näyttelijöitä. Podcastin jaksot julkaistaan normaalisti kaksi kertaa kuussa, ja ne sisältävät uutisia, ilmoituksia ja mainoksia Night Valen aavikkokaupungista jostain päin Lounais-Yhdysvaltoja. NPR-kanavan haastattelussa Joseph Fink on kertonut, että podcastin alkuperäisenä ajatuksena oli tehdä ohjelma kaupungista, jossa kaikki salaliittoteoriat ovat tulleet toteen.
Podcastin pohjalta on luotu useita lava-show'ita, joita on esitetty kiertueilla ympäri maailmaa. Welcome to Night Vale -live-show on nähty myös Helsingissä vuosina 2014 ja 2017. Show'n oli tarkoitus tulla Helsinkiin myös vuonna 2020, mutta esitys jouduttiin siirtämään seuraavaan vuoteen koronapandemian takia. Sitä jouduttiin siirtämään vielä kertaalleen syyskuuhun 2022.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kotat

Kotat (myös bakotat) ovat Gabonissa Ogoouén yläjuoksulla ja naapurialueilla Kongon tasavallassa asuva bantukieltä puhuva kansa. Vuonna 1983 heitä arvioitiin olevan 55 000 henkeä. Elinkeinoja ovat maanviljely, kalastus, karjanhoito ja käsityöammatit. Suurin osa harjoittaa perinteisiä uskontoja, osa on kristittyjä.
Konttajärvi (järvi)

| Konttajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°50′11″N, 24°23′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Konttajoki 
Järvinumero:  67.951.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,5 m  
Rantaviiva:  11,9126 km  
Pinta-ala:  2,34951 km²   
Tilavuus:  0,00421231175 km³ 
Keskisyvyys:  1,76 m  
Suurin syvyys:  5,29 m  
Saaria:  2 
 fiKonttajärvi 
Konttajärvi  on Lapissa Pellossa Konttajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 235 hehtaaria eli 2,3 neliökilometriä, se on 2,8 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,8 hehtaaria. Toinen saarista on pinta-alaltaan alle aarin ja toinen yli hehtaarin. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 4,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0042 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 5,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 11,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Konttajärven alueeseen (67.951) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,5 metriä mpy.
Vyborgskaja tselljuloza

OAO Vyborgskaja tselljuloza (ven. ОАО "Выборгская целлюлоза") on Johanneksessa Viipurin eteläpuolella sijaitseva paperi- ja sellutehdas, aiemmalta nimeltään Viipurin paperi- ja sellutedas (Vyborgski tselljulozno-bumažnyi kombinat).
Vyborgskaja tselljuloza on Johanneksen kunnan tärkein työnantaja, joka suoraan työllistää noin 28 % työikäisestä väestöstä.