stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alf (nimi)

| Alf |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  21. helmikuuta
– ortodoksinen:  26. toukokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Keijo
Nimen alkuperä:  alf, keijukainen, taikka Alfred, Alfons tai Alfeus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alf on miehen etunimi.  Nimi on ollut käytössä Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa jo keskiajalla. Sana alf merkitsee skandinaavisessa mytologiassa keijukaista, mutta nimi Alf esiintyy myös lyhentymänä nimistä Aadolf, Alfred ja Alfons. Suomen ortodoksisessa kalenterissa se on käsitetty Alfeus-nimen lyhentymäksi.
Suomessa nimi Alf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 325 henkilölle Alfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 21. helmikuuta. Suomenkielisessä kalenterissa samalle päivälle sijoitettiin vuonna 1929 Alfin käännösvastineeksi käsitetty nimi Keijo.
Tunnettuja Alfeja

Alf Ahlbäck (s. 1936), suomalainen kuljetusalan yrittäjä ja liikenneneuvos
Alf Andersen (1906–1975), norjalainen mäkihyppääjä
Alf Björklund (s. 1939), suomalainen geologi, mineralogi ja professori
Alf Brenner (1895–1948), suomalainen sukututkija ja paikallishistorioitsija
Alf Clausen (s. 1941), yhdysvaltalainen säveltäjä
Alf Danning (1893–1953), tanskalais-suomalainen graafikko ja taiteilija.
Alf Duval (s. 1941), australialainen soutaja
Alf Forsman (s. 1952), suomalainen rumpali
Alf-Inge Haaland (s. 1972), norjalainen jalkapalloilija
Alf Hambe (1931–2022), ruotsalainen muusikko
Alf Hansen (s. 1948), norjalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Alf-Erik Helsing (s. 1941), suomalainen päätoimittaja ja kirjailija
Alf Henrikson (1905–1995), ruotsalainen runoilija, pakinoitsija ja tietokirjailija
Alf Hildrum (s. 1948), norjalainen toimittaja ja yritysjohtaja
Alf Holmgren (s. 1899), suomenruotsalainen kirjailija
Alf Korhonen (1911–2010), suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja, yritysjohtaja ja merenkulkuneuvos
Alf Krohn (1913–1959), suomalainen toimittaja ja taidekriitikko
Alf Landon (1887–1987), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Alf Larsen (1885–1967), norjalainen runoilija
Alf-Erik Lerviks (s. 1941), Svenska handelshögskolanin professori
Alf Lindberg (1905–1990), ruotsalainen taidemaalari
Alf Lindblad (1914–1980), suomalainen estejuoksija
Alf Martinsen (1913–1988), norjalainen jalkapalloilija
Alf Mayer (1938–2021)), kanadalainen ampuja
Alf Prøysen (1914–1970), norjalainen kirjailija, runoilija, laulaja ja säveltäjä
Alf Ramsey (1920–1999), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
Alf Rehn (s. 1972), suomalainen organisaation ja johtamisen professori
Alf Ross (1899–1979), tanskalainen oikeustieteilijä ja oikeusteoreetikko
Alf Salin (1913–1964), suomalainen balettitanssija ja studiopäällikkö
Alf Silander (1878–1944), suomalainen opettaja ja lehdistöhistorian tutkija
Alf Sjöberg (1903–1980), ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Alf Smith (1873–1953), kanadalainen jääkiekkoilija
Alf Svensson (s. 1938), ruotsalainen kristillisdemokraattinen poliitikko
Alf Torp (1853–1916), norjalainen kielitieteilijä ja professori
Alf Tudeer (1885–1968), suomalainen tilasto- ja taloustieteilijä
Alf Wallander (1862–1914), ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija
Kuvitteellisia Alfeja

Alf, yhdysvaltalaisen samannimisen tilannekomediasarjan päähenkilö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alf (nimi) Wikimedia Commonsissa
Kupittaanpuisto

Näkymä Kupittaanpuistosta 1800-luvun lopulta.
Kupittaan lähdepaviljonki.
Kupittaanpuisto (ruots. Kuppisparken) on Turussa Kupittaan kaupunginosassa sijaitseva Suomen suurin, vanhin ja laajin kaupunkipuisto. Puisto on pinta-alaltaan 24 hehtaaria, ja sen alueella sijaitsevat muun muassa Kupittaan maauimala ja Seikkailupuisto sekä paviljonkiravintola, liikennekaupunki ja lintupuisto. Puistossa sijaitsee myös yksi kuvanveistäjä Jussi Mäntysen Hirvi-patsaan pronssivaloksista.
Historia > Kupittaan lähde

Kupittaan lähde tunnetaan jo varsin varhaisista yhteyksistä. Keskiajalla lähde tunnettiin Pyhän Johanneksen lähteenä, jonne turkulaisten oli juhannuksena tapana kerääntyä uhraamaan. Perimätieto kertoo Piispa Henrikin kastaneen ensimmäiset pakanalliset suomalaiset kristinuskoon juuri Kupittaan lähteellä ensimmäisen ristiretken aikana vuonna 1155. Tarina on kuitenkin myöhäsyntyinen, eikä 1600-luvulla elänyt ylioppilas Petrus Gyllenius mainitse sitä kertoessaan juhannuksen vietosta lähteellä. Kupittaalla tiedetään myös järjestetyn Juhana Herttuan aikana 1500-luvulla hevosturnajaisia.
1680-luvun alkupuolella lähdettä ryhdyttiin käyttämään terveyslähteenä Turun Akatemian professorin Elias Tillandzin aloitteesta. Lähteen vierelle rakennetussa sairastuvassa hoidettiin muun muassa spitaalia ja myöhemmin 1830-luvulla kolerapotilaita. Sairaille oli oma lähde ja terveille omansa. 1700-luvulla Kupittaalle rakennettiin ensimmäiset kylpylaitosrakennelmat, ja vuonna 1824 puistoon rakennettiin suuri kaivohuone-juhlasalirakennus.
Historia > Puiston perustaminen

Kupittaanpuisto on Turun vanhin puisto, sen alku oli vuonna 1820 perustettu vain kylpylävieraille tarkoitettu 1,5 hehtaarin puisto. Vuonna 1837 perustettu Suomen Puutarhaviljelyseura sai kaupungilta käyttöönsä Kupittaalta maata istutuksia varten. 1800-luvun aikana Kupittaanpuisto laajeni käsittämään kylpylän alueen lisäksi puutarhakoulun alueen ja niin sanotun Kupittaantorin Uudenmaankadun ja Itäisen Pitkänkadun kulmassa. Puiston ala oli vuonna 1896 yli viisi hehtaaria.
Historia > Puutarhakoulu

Kupittaan puutarhakoulu perustettiin vuonna 1841. Sen tehtäviin kuului koulua ympäröivän puistoalueen hoitaminen. Koulu sijaitsi nykyisen Seikkailupuiston alueella, ja osa sen rakennuksista on yhä jäljellä.
Kupittaantorin läpi kulki reitti varsinaiseen Kupittaanpuistoon. Tori uudistettiin 1880-luvulla, jolloin sinne istutettiin muun muassa vieläkin alueella kasvavat poppelit.
Kupittaanpuistossa on tiettävästi pelattu ensimmäistä kertaa jalkapalloa Suomessa. Ensimmäiset jalkapalloharjoitukset Kupittaalla pitivät vuonna 1890 skotlantilaisen William Crichtonin kolme poikaa.
Puistoa laajennettiin 1890-luvulla, jolloin alueelle rakennettiin urheilu- ja leikkikentät sekä istutettiin uusia puita ja pensaita. Puutarhakoulu lopetti väliaikaisesti toimintansa vuonna 1898, rahavaikeuksiin joutunut puutarhaseura oli lopettanut jo 1855. Koulun vuokrapelto eli niin sanottu Ryssänpelto ja Kupittaantorin vieressä sijainnut puutarhakoulun taimisto liitettiin puistoon 1900–1904.
Kupittaanpuisto laajeni 1920- ja 1930-luvuilla nykyiseen alaansa, joka on ilman pallokenttiä noin 14 hehtaaria kokonaisalan ollessa noin 24 hehtaaria. kaupungin omaistukseen siirtynyt puutarhakoulu jatkoi toimintaansa vuodesta 1933 aina 1970-luvun alkuun saakka.
Historia > Puistorakennelmia

1900-luvun alussa puistoon rakennettiin kaupunginpuutarhuri Mauritz Hammarbergin suunnitelmien mukaisesti muun muassa ensimmäiset leikkivälineet  vuonna 1902, ensimmäiset lintulammikot 1905 ja vuonna 1912 avattiin nykyinen Kupittaan maauimala. Liikennekaupunki puistoon rakennettiin 1950-luvulla ja Seikkailupuisto 1980-luvulla. Vanhoista kylpylärakennuksista on nykyisin jäljellä ainoastaan kahdeksankulmainen lähdepaviljonki: vanhin kylpylärakennus paloi vuonna 1855, ravintolarakennus purettiin 1800-luvun lopulla ja juhlasalirakennus tuhoutui talvisodan aikana pommituksissa.
Tapahtumia

2000-luvun alussa puistossa järjestettiin kahteen otteeseen Koneisto-festivaali ja vuodesta 2008 lähtien puisto on toiminut Uuden musiikin festivaalin pääasiallisena paikkana. Vuodesta 2009 lähtien puistossa on ollut Botellón-tapahtuma, joka on kasvanut vuosi vuodelta. Tapahtuma ei ole virallisesti kenenkään järjestämä, vaan ihmiset kokoontuvat Facebookin avulla paikalle. Vuoden 2010 Botellónissa oli yli 5 000 osallistujaa.
Vuonna 2012 puistossa järjestettiin valtakunnallinen Evankeliumijuhla, joka kokosi yhteensä noin 12 500 kävijää.
Kursk

| Kursk Курск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kurskin alue venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Kursk
 Koordinaatit: 51.733°N, 36.183°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kurskin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  188,75 km²
Korkeus:  250 m
Väkiluku (2010):  415 159
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Rekisterikilpi:  46
 
 www.kurskadmin.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kursk (ven. Ку́рск) on kaupunki Venäjän länsiosissa, Kur- ja Seimjokien yhtymäkohdassa 450 kilometriä Moskovasta etelään. Se on Kurskin alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan on noin 415 159.
Kansallisesti merkittäväksi rakennuskohteeksi luokiteltu Kurskin ihmeitätekevän jumaläidin ikonin katedraali Kurskissa.
Kurskin päärautatieasemaa.
Historia

Kursk on yksi Venäjän vanhimmista kaupungeista. Kaupungin tienoilla tiedetään olleen asutusta jo 300–400-luvulla eaa. Ensimmäinen kirjoitettu maininta on vuodelta 1032.
Batu-kaani ja tataarit tuhosivat kaupungin kokonaan noin vuosina 1237-1240. Kursk liitettiin Venäjän valtakuntaan vuonna 1508 ja uudelleenrakennettiin linnoitukseksi suojaksi tataareja vastaan vuonna 1586.
Kaupunki menetti tärkeän asemansa 1700-luvun alussa kun Venäjän raja siirtyi etelämmäksi.
Toisen maailmansodan aikana Kursk oli saksalaisten miehittämänä vuodet 1941–1943. Kesällä 1943 sen hallinnasta käytiin maailmanhistorian suurin panssaritaistelu, Kurskin taistelu, joka oli myös yksi sodan käännekohdista.
Talous ja koulutus

Kurskin alue sijaitsee maailman rikkaimmalla rautamalmialueella, joka tunnetaan Kurskin magneettisena anomaliana.
Se on merkittävä rautatieristeys. Kaupungin itälaidalla on siviili- ja sotilastoimintaa yhdistävä Kurskin itäinen lentoasema. Suuri ydinvoimalaitos otettiin käyttöön 1979. Kaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike- ja elektroniikkateollisuutta sekä synteettisten kuitujen valmistusta.
Kurskissa on lääketieteellinen yliopisto, teknillinen yliopisto, opettajankoulutuslaitos, valtionyliopisto ja maatalousakatemia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kursk Wikimedia Commonsissa
Kuros

Kroisos-kuros, n. 535 eaa. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Kuros (joon.kreik. κοῦρος, kūros tai kouros, m.kreik. κόρος, koros; ’poika’, ’nuorukainen’) on Kreikan arkaaiselle kuvanveistolle tyypillinen alastonta nuorta miestä esittävä votiivipatsas. Kuros-veistosten naispuolinen vastine oli kore.
Historia

Kurokset olivat usein votiivilahjoja Apollonille omistettuun temppeliin. Niitä pystytettiin myös haudoille. Kuroksia valmistettiin erityisesti 600- ja 500-luvuilla eaa. Niitä on löytynyt kaikkialta helleenisestä maailmasta, mutta eniten kuitenkin itse Kreikasta. Varhaisvaiheessa valmistettiin hyvin suurikokoisia kuroksia varsinkin Kreetalla. 500-luvun eaa. loppupuoliskolla kurosten koko läheni luonnollista kokoa ja ne muuttuivat realistisemmiksi, mikä loi pohjaa ihmisvartalon kuvauksen kehitykselle seuranneen klassisen kauden kuvanveistossa. Kurosten, samoin kuin korejen, valmistaminen päättyi arkaaisen kauden myötä.
Veistokset

Kurokset ovat aina parrattomia, alastomia nuoria miehiä. Ainoana vaatetuksena ovat joskus vyö tai hiusnauha, harvemmin saappaat. Nuorukaiset on kuvattu seisovana, vasen jalka hieman oikeaa edempänä, käsivarret suorina sivuilla tai hieman taivutettuina, ja kädet nyrkissä. Kuroksilla on atleettinen vartalo ja niiden ilme vaihtelee jäykän ilmeettömästä tuijotuksesta tyyliteltyyn, ja jopa hieman uhmakkaalta vaikuttavaan, valppauteen. Monilla kuroksilla on arkaaisille veistoksille tyypillinen arkaainen hymy. Veistoksille on ominaista myös jäyhä frontaalisuus, mikä heijasteli egyptiläistä vaikutusta. Veistosten materiaalina oli usein Kykladeilta peräisin oleva marmori. Niiden korkeus vaihtelee 150 cm:stä poikkeukselliseen 335 cm:n kokoon asti.
Tunnettuja kuroksia ovat muun muassa Sunionin kuros (n. 600 eaa.), Kleobis ja Biton -kurokset (n. 580 eaa.), Samoksen kuros (n. 570 eaa.), Tenean kuros (n. 560 eaa.) ja Kroisos-kuros (n. 535 eaa.). Pronssiin valettu Pireuksen Apollon (n. 530–520 eaa.) muistuttaa monin tavoin kuroksia.
Pyhän portin kuros, n. 600 eaa.
Sunionin kuros, n. 600 eaa.
Dipylonin kuroksen pää, n. 600–580 eaa.
New Yorkin kuros, n. 590–580 eaa.
Kleobis ja Biton -kurokset, n. 580 eaa.
Samoksen kuros, n. 570 eaa.
Tenean kuros, n. 560 eaa.
Münchenin kuros, n. 540–530 eaa.
Pireuksen Apollon, n. 530–520 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kurokset Wikimedia Commonsissa
Ari Kutila

Ari Kutila (12. huhtikuuta 1961 Helsingin maalaiskunta – 13. heinäkuuta 2010 Kemi) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Kutilan tunnetuin sarjakuva oli sanaton, visuaaliseen huumoriin perustunut Mustapukuinen mies. Vähemmän tunnettu Lahja&Niukkanen ilmestyi Kuntalehdessä 11 vuoden ajan.
Kutila oli yksi Tampereen sarjakuvaseuran perustajista.
Henkilöhistoria

Kutila kouluttautui ammattiinsa Kankaanpään grafiikkalinjalla. Vuonna 1980 hänen ensimmäinen sarjakuvansa Ynjevi Koff ilmestyi Aamulehdessä. Seuraavana vuonna Kutila oli mukana perustamassa Tampereen sarjakuvaseuraa ja sen lehteä Sarjaria. Se on Suomen pitkäaikaisin pelkästään suomalaisiin sarjakuviin keskittyvä lehti. Kutilan tunnetuin sarjakuva oli Mustapukuinen mies, joka ilmestyi vuodesta 1983 lähtien muun muassa Hymyssä, Helsingin Sanomissa, Poljarnaja Pravdassa ja Dagens Nyheterissä. Mustapukuinen mies julkaistiin albumina vuonna 1995 ja siitä on tehty myös tanssiesitys.
Kutilan pitkäikäisin sarjakuva oli kuitenkin strippisarjakuva Lahja&Niukkanen, jota julkaistiin Kuntalehdessä 1995–2006. Tämän yhteiskuntasatiirisen sarjakuvan käsikirjoitti Simeoni Hellman (aik. Hannu Sainio), joka käsikirjoitti myös useita hyötysarjakuvia sekä Kutilalle että Keijo Ahlqvistille, muun muassa ainakin Suomen ensimmäisen sarjakuvallisen kunnalliskertomuksen vuodelta 1985. Ari Kutila aloitti myös strippisarjakuvan Finne igjen Hellmanin kanssa kveeninkieliseen pohjoisnorjalaiseen Ruijan Sanomiin vuonna 2005. Projekti kuitenkin tyrehtyi ainoastaan viiteen julkaistuun strippiin lehden rahaongelmien vuoksi.
Kutila muutti 1980-luvulla sarjakuvakaupunkina tunnetuksi tulleeseen Kemiin. Siellä hän ryhtyi yhteistyöhön Keijo Ahlqvistin sekä Hannu Sainion sittemmin Simeoni Hellmanin kanssa kehittääkseen sarjakuvia eri tarkoituksiin. Vuonna 1987 hän sai Lapin läänin taiteilija-apurahan; hakemuksensa hän oli piirtänyt sarjakuvan keinoin. Seuraavana vuonna Kutila piirsi ensimmäisen suomalaisen sarjakuvan tekemisen oppikirjan Piirrä sarjakuvaa. Vuonna 1992 hän teki yhdessä Ilpo Koskelan kanssa Sarjakuvakeittokirjan. Seuraavana vuonna Kutila piirsi Kemin kunnalliskertomuksen otsikolla Jyviä ja papanoita,
jonka käsikirjoitti Simeoni Hellman. Tämä toistettiin vuonna 1998. Kutila, Ahlqvist ja Sainio (nyk. Hellman) tuottivat 1980- ja 1990-luvulla vastaavia hyötysarjakuvia muun muassa oppilaitoksille ja pelastustoimelle. Kutila kuoli 49-vuotiaana pitkälliseen sairauteen Länsi-Pohjan keskussairaalassa.
Albumeja

Mustapukuinen mies.  Kemin sarjakuvakeskus, 1995.  ISBN 952-9686-11-0
Kuopion kauppakoulu

| Kuopion kauppakoulu> Kuopion kauppaopisto Kuopion kauppaoppilaitos |
| --- | --- |
Perustettu:  1887
Sijainti:  Kuopio,  Suomi
Osoite:  Presidentinkatu 1
Kuopion kauppakoulu eli Kopis, perustettu vuonna 1887, oli ensimmäinen suomenkielinen kauppakoulu. Se otti perustamisestaan lähtien oppilaikseen sekä miehiä että naisia.
Kauppakoulun ohjesäännössä vuonna 1887 määriteltiin opiskelijain sukupuolisen tasa-arvon lisäksi myös perustetun oppilaitoksen tarkoitus:
»Kuopion kauppakoulun tarkoitus on antaa opetusta sekä tavallisissa konttoritöissä kuin muissa sivistyneelle kauppiaalle tarpeellisissa tieteissä» 
(Kuopion Kauppakoulun ohjesääntö, 1887.)
Kauppakoulu nousi elinkeinoelämän tarpeista, ja johtokunnassa istui alueen tunnetuimpia liikemiehiä ja sivistyneistöä. Muun muassa Minna Canth toimi johtokunnassa koulun perustamisvuodesta aina kuolemaansa vuonna 1897 asti. Canthin suvun panos korostui myöhemmin kun myös Jussi Canth toimi johtokunnassa 1920-luvulla ja Aune Canth opetti koulussa saksan ja ruotsin kieltä 1925–1930. Minnan tytär Maiju Westerlund puolestaan oli koulussa oppilaana.
Kauppakoulun työ jatkuu samassa rakennuksessa vielä nykyisin sijaitsevien Savon ammatti- ja aikuisopiston merkonomi- ja datanomikoulutuksen sekä Savonia-ammattikorkeakoulun tradenomikoulutuksen myötä. Rakennuksen ohella kauppakoulun aikaisia perinteitä edustaa vuonna 2007 115 vuotta täyttänyt opiskelijajärjestö Kuopion kauppaopiskelijat.
Perustaminen

16. tammikuuta 1886 ilmestyneen Savo-lehden numerossa 7 kuvaillaan otsikolla "Kouluja Kuopioon" kauppakoulun syntymistä edeltänyttä tilannetta.
»Kuopio on jo kau'an ollut "koulukaupunki". Harva maamme kaupungeista vetää vertoja Kuopiolle siinä suhteessa, mutta vieläkin lisää toivotaan. Teollisuuskoulua on kau'an katsottu tarpeelliseksi ja nyt onkin syytä toivoa, että se piankin täällä saadaan toimeen. Kauppakoulua ei juuri sanottavasti ole osattu toivoa, lienee arveltu: "ei kaikkia yht'aikaa", mutta me emme luule, että meillä kumminkaan on syytä tahi halua muuten kuin ilolla tervehtiä hiljattain tapahtunutta ilmoitusta, joka sanoo hallituksen olevan taipuisan tänne perustamaan kauppakoulun jos kunta ottaa suorittaakseen neljänneksen kustannuksista.» 
("Kouluja Kuopioon". Savo, nro 7. 16.1.1886.)
Opetusaineiksi määriteltiin perustamisen yhteydessä julkaistussa ohjesäännössä suomi, ruotsi, venäjä, saksa, englanti, kauppamaantiede ja historia, yleinen ja kauppalaskuoppi, luonnontiede ja tavaratieto, kauppatiede ja kauppalaki, kansantaloustiede ja Suomen valtio- sekä yhteiskuntalaitoksien pääpiirteet, kirjanpito ja konttorityöt sekä kaunokirjoitus.
Ensimmäiselle luokalle valittiin 51 hakijan joukosta 36 oppilasta; 24 tyttöä ja 12 poikaa.
Perustaminen > Koulun johtajat

Ensimmäiseksi koulun johtajaksi valittiin Kaarlo Brofeldt. Lukioaikana Brofeldt oli opettanut latinaa Minna Canthin tyttärille ja ystävystyi myös kirjailijarouvan kanssa. Brofeldt toimi rehtorina 10 vuoden ajan (1888–1898) ja oli myös porvarissäädyn edustajana valtiopäivillä. Brofeldt siirtyi vuoden 1897 päätteeksi Helsinkiin johtamaan ensimmäisenä Suomen liikemiesten kauppaopistoa (p. 1898) toimien samalla myös Kauppalehden (p. 1897) ensimmäisenä päätoimittajana.
Brofeldtin seuraaja K. A. Widenius oli Herman Saastamoisen luottomies ja palveli monissa rooleissa tämän perheyrityksessä. Widenius perusti myöhemmin, vuonna 1926 Edvin Sederholmin ja Juho Somerin kanssa nykyisen KPMG -tilintarkastusyhtiön. Saastamoisen suvun jäsenet olivat myöhemminkin mukana Kauppakoulun taustalla, mm. kansanedustaja ja diplomaatti Armas Herman Saastamoinen toimi kauppakoulun johtokunnassa vuodesta 1913 ja vuodesta 1922 lähtien puheenjohtajana aina kuolemaansa vuonna 1932 asti.
| Nimi | Kausi |
| --- | --- |
Kaarlo Brofeldt: 1887–1898
K. A. Widenius: 1898–1908
Perustaminen > Johtokunta

Ensimmäisenä vuonna johtokunta koostui seuraavista henkilöistä: kuvernööri, kenraalimajuri Alexander Järnefelt, kauppaneuvos Jaakko Jernberg, kauppaneuvos Hugo Lignell, lääkäri R. Fabritius, varatuomari August Herckman, rovasti U. W. Telén (erosi marraskuussa 1887, tilalle Minna Canth) ja kapteeni C. Sundman.
Perustaminen > Opettajakunta

| --- | --- |
 1887–: koulun johtaja Kaarlo Brofeldt (kirjanpito, suomi, kauppa- ja taloustieteet, laskento, maantiede, kemia, tavarain tunteminen ja kaunokirjoitus))  pastori K. R. Jauhiainen (ruotsi)  ylioppilas Eeli Granit-Ilmoniemi (saksa)  luutnantti E. Wallenius (venäjä)  rva Elisabeth Stenius (englanti)  maisteri Karl August Andelin (valtio-oikeus):  1888–: kielenkääntäjä Kasper Waldemar Järnefelt (venäjä)  fil. kand. Benjamin Ståhlberg (laskento)  neiti Hanna Levander (maantiede ja kaunokirjoitus) 1890–: rva Anna Maria Snellman, o.s. Alfthan (kaunokirjoitus) 1907–1923: kansanedustaja Edvard 'Eetu' Vaarama, vuoteen 06 Hallongrén (pikakirjoitus)
Toiminta

Kauppakoulun vahva tausta paikallisessa elinkeinoelämässä kävi ilmi monin tavoin. Esimerkiksi koulun johtaja markkinoi valmistuneitavuosittain Savo-lehden etusivulla.
»Herrat Liikemiehet,
jotka haluavat Kuopion Kauppakoulun läpikäyneitä joko mies- tahi naisoppilaita palvelukseensa, pyydetään kääntymään vaatimuksillaan ja tarjouksillaan allekirjoittaneen puoleen.

Vuosikertomus lukuv. 1887-89 on halullisten saatavana 31 p:stä t. k. Kuopiossa Toukokuulla 1889.



Kaarlo Brofeldt.
Kauppakoulun johtaja.» 
(Savo, nro 60. 23.5.1889.)
Tilat

Kuopion kauppakoulu on toiminut vuosien saatossa useassa eri paikassa. Varsinkin alkuvuosina muuttoja tehtiin paljon.
Ensimmäinen lukuvuosi aloitettiin Kirkkokadun ja Vuorikadun kulmassa nykyisen Maria Jotunin koulun paikalla, mutta jo samana syksynä koulu muutti torin laitaan, Puijonkadun ja Kauppakadun kulmaan. Tämän tilan vuokrankorotus ajoi kauppakoulun Kuopion kaupungintalon yläkertaan. Lukukaudella 1903–1904 anottiin kauppakoululle omaa koulutaloa, koska haluttiin päästä pois ahtaista kaupungintalon tiloista, joissa oli oltu syksystä 1889 lähtien. Koulutaloa perusteltiin muun muassa tavattoman suurella viikkotuntimäärällä verrattuna muihin, 43 tuntia, joista tosin usea luki vain pakolliset 38. Koulutalo myönnettiin vuonna 1905. Omalle tontille Maaherrankadun ja Suokadun kulmassa alettiin rakentaa uutta koulurakennusta ja uuteen rakennukseen muutettiin vuonna 1907.
Koulurakennusta laajennettiin kahteen otteeseen, vuosina 1926 ja 1937. Tämän jälkeen katsottiin, että laajentamiset olivat tulleet tiensä päähän ja tarvittiin uusi rakennus. 1950-luvulla Presidentinkatu 1:een, niin kutsutulle Mölymäelle, aivan Keskuskentän viereen nousi nykyinen rakennus. Tätäkin rakennusta jouduttiin laajentamaan kerran vuosikymmenessä (1963 ja 1977). Seuraavaa remonttia odotettiin kuitenkin jo pitempään. Alkuperäinen, ns. vanha puoli remontoitiin täysin 1990-luvun lopussa. Uuden puolen remontti aloitettiin pakon sanelemana vuonna 2007.
Keväällä 2009 valmistuneen peruskorjauksen myötä rakennuksen omistaja Savon ammatti- ja aikuisopisto ja osavuokralainen Savonia-ammattikorkeakoulu vaihtoivat tiloja 2009 syyslukukauden alkuun mennessä. Tradenomikoulutus siirtyi ammattikorkeakoulun omistamiin tiloihin – tekniikan yksikköön. Toisen asteen sosiaali- ja terveysalan koulutus puolestaan siirtyi ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan yksiköstä amk-liiketaloudelta vapautuneisiin tiloihin Presidentinkadulle. Kyse on ammattikorkeakoulun kannalta väliaikaisesta ratkaisusta, sillä tradenomikoulutuksen on tarkoitus siirtyä ensimmäisenä, heti tilojen valmistuttua Kuopion yliopistokampukselle Savilahdessa.
Alumnit (opiskeluaika)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Elinkeinoelämä: Oskar Huttunen  Jorma Jokela  Leo Laukkanen  Erkki Moisander |  Jalkapalloilijat: Ossi Loikkanen  Aulis Rytkönen  Tuomo Sahlström  Jouko Suomalainen  Kari Ukkonen |  Kirjailijat: Uula Aapa (1918–1920)  Jorma Ollikainen (1931–1933)  Aili Simojoki (–1938)  Marja-Leena Tiainen (–1971)  Erkki J. Vepsäläinen (–1960) |  Toimittajat: Aino Pekkarinen |  Poliitikot: Tuula Peltonen (–1985) |
Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue

| Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue  (3>  jakovaihe: 14.226) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
1. jakovaihe:  Suur-Päijänteen alue (14.2)
2. jakovaihe:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  Kurujoki
Vesistöreitti:  ←Nytkymenjoki ←Nytkymenjärvi ←Myllyoja
Laskupaikka:  Päijänne
Koordinaatit:  61°48′29″N, 25°11′06″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  108,01 km²  
Järvisyys:  4,81 % 
Alueen pituus:  20 km  
Alueen leveys:  9 km  
Pääuoma:  yli 32 km  
Keskivirtaama:  1 m³/s  
 fiValuma-alueen laskujoki Kurujoki laskee Tiirisselän Olkkolanlahteen. 
Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.226) on Kymijoen vesistön (14) Suur-Päijänteen alueella (14.2) sijaitsevan Päijänteen alueen (14.22) kolmannen jakovaiheen valuma-alue. Sen laskujoki Kurujoki laskee Päijänteeseen Tiirisselän Olkkolanlahteen.