stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyynenmeren divisioona (NHL)
Divisioonan kokoonpano > 2013–2017 > Muutokset kaudelta 2012–2013

Luoteinen divisioona lopetetaan joukkueiden uudelleenjärjestelyn vuoksi
Stars siirtyy Keskiseen divisioonaan
Flames, Oilers ja Canucks liittyvät Luoteisesta divisioonasta
Divisioonan kokoonpano > 2017–2020

Anaheim Ducks
Calgary Flames
Edmonton Oilers
Los Angeles Kings
Arizona Coyotes
San Jose Sharks
Vancouver Canucks
Vegas Golden Knights
Divisioonan kokoonpano > 2017–2020 > Muutokset kaudelta 2016–2017

Golden Knights lisätään laajennusjoukkueena
Divisioonan kokoonpano > 2020–2021

Divisioonaa ei käytetty kaudella 2020–2021.
Divisioonan kokoonpano > 2020–2021 > Muutokset kaudelta 2019–2020

COVID-19 -rajoitusten vuoksi NHL järjestetään uudelleen neljään divisioonaan ilman konferensseja
Ducks, Coyotes, Kings, Sharks ja Golden Knights siirtyvät Läntiseen divisioonaan
Flames, Oilers ja Canucks siirtyvät Pohjoiseen divisioonaan
Divisioonan kokoonpano > 2021–

Anaheim Ducks
Calgary Flames
Edmonton Oilers
Los Angeles Kings
San Jose Sharks
Seattle Kraken
Vancouver Canucks
Vegas Golden Knights
Divisioonan kokoonpano > 2021– > Muutokset aiemmilta kausilta

Kraken lisätään laajennusjoukkueena
Coyotes siirtyy Keskiseen divisioonaan joukkueiden tasaamiseksi
Divisioonan mestarit

1994 – Calgary Flames (97 p.)
1995 – Calgary Flames (55 p.)
1996 – Colorado Avalanche (104 p.)
1997 – Colorado Avalanche (107 p.)
1998 – Colorado Avalanche (95 p.)
1999 – Dallas Stars (114 p.)
2000 – Dallas Stars (102 p.)
2001 – Dallas Stars (106 p.)
2002 – San Jose Sharks (99 p.)
2003 – Dallas Stars (111 p.)
2004 – San Jose Sharks (104 p.)
2005 – ei pelattu (työsulku)
2006 – Dallas Stars (112 p.)
2007 – Anaheim Ducks (110 p.)
2008 – San Jose Sharks (108 p.)
2009 – San Jose Sharks (117 p.)
2010 – San Jose Sharks (113 p.)
2011 – San Jose Sharks (105 p.)
2012 – Phoenix Coyotes (97 p.)
2013 – Anaheim Ducks (66 p.)
2014 – Anaheim Ducks (116 p.)
2015 – Anaheim Ducks (109 p.)
2016 – Anaheim Ducks (103 p.)
2017 – Anaheim Ducks (105 p.)
2018 – Vegas Golden Knights (109 p.)
2019 – Calgary Flames (107 p.)
2020 – Vegas Golden Knights (86 p.)
2022 – Calgary Flames (111 p.)
2023 – Vegas Golden Knights (111 p.)
2024 – Vancouver Canucks (109 p.)
Stanley Cup -voittajat divisioonasta

1996 – Colorado Avalanche
1999 – Dallas Stars
2007 – Anaheim Ducks
2012 – Los Angeles Kings
2014 – Los Angeles Kings
2023 – Vegas Golden Knights
President’s Trophy -voittajat divisioonasta

1997 – Colorado Avalanche
1999 – Dallas Stars
2009 – San Jose Sharks
Ruonajärvi (järvi Kolarissa)

| Ruonajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kolari
Koordinaatit:  67°00′53″N, 24°35′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Ruonaoja 
Järvinumero:  67.954.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  182,9 m  
Rantaviiva:  3,704 km  
Pinta-ala:  6,296 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuonajärvi 
Ruonajärvi  on Lapissa Kolarissa Pasmajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Aalisjärven valuma-alueeseen (67.954) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,9 metriä mpy.
Val di Sole

Dimaron paikkakunta Val di Solessa.
Val di Solen sijainti Trenton maakunnassa.
Trenton maakunta
Val di Sole on laakso Trenton maakunnassa Pohjois-Italiassa, joka sijaitsee Dolomiittien vuoriston länsiosassa. Alueen luoteispuoleilla sijaitsee Stelvion kansallispuisto. Alueen eteläosasta pääsee Madonna di Campiglion laskettelukeskukseen.
Alueen paikkakuntiin lukeutuvat Vermiglio, Peio, Dimaro, Croviana ja Malè.
Val di Sole on toiminut neljä kertaa Maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailujen kilpailupaikkana.
USS Green Bay (LPD-20)

| USS Green Bay |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Northrop Grumman
Kölinlasku:  11. elokuuta 2003
Laskettu vesille:  11. elokuuta 2006
Palveluskäyttöön:  24. tammikuuta 2009
Tekniset tiedot
Uppouma:  noin 25 000 t (kuormattuna)
Pituus:  208,5 m
Leveys:  32 m
Syväys:  7 m
Nopeus:  22 solmua (41 km/h)
Miehistöä:  333 + 28 upseeria 600+ sotilasta
Aseistus
Aseistus:  2 × Bushmaster II 30 mm konetykki 2 × RIM-116 Rolling Airframe Missile 2 × Mark 41 Vertical Launching System konekivääreitä
USS Green Bay (runkonumero LPD-20) on Yhdysvaltain laivaston San Antonio -luokan maihinnousualus.
Alus on suunniteltu kuljettamaan merijalkaväen joukkoja ja ajoneuvoja, jotka voidaan siirtää rannalle nopeasti helikoptereilla ja pienemmillä maihinnousuveneillä.
Ritva Koistinen-Armfelt

Ritva Koistinen-Armfelt (s. 1956 Eno) on suomalainen kantelemuusikko. Hänet kutsuttiin vuonna 1987 perustamaan Sibelius-Akatemian solistista kanteleensoiton opetusohjelmaa. Hän on vuodesta 1995 lähtien, jolloin kantelemusiikin lehtoraatti perustettiin, toiminut Sibelius-Akatemian kantelemusiikin lehtorina ja siirtyi eläkkeelle vuonna 2021. Vuonna 2016 hän väitteli tohtoriksi Sibelius-Akatemiasta.
Ritva Koistinen-Armfeltin isä on kanteleenrakentaja Otto Koistinen. Koistinen Kanteleen perustaja ja toimitusjohtaja Hannu Koistinen on Ritva Koistinen-Armfeltin veli.
Koistinen-Armfeltille myönnettiin ylimääräinen taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta alkaen.
Projekteja

1970-luvun lopulta 1990-luvulle Ritva Koistinen teki yhteisiä kansanlaulukonsertteja Raita Karpon kanssa. Yhdessä tehty musiikki on päätynyt myös äänilevyille.
Ritva Koistinen-Armfelt on tehnyt yhteistyötä Kronos-kvartetin kanssa ja esiintynyt heidän järjestämässään konserttisarjassa New Yorkin Carnegie Hall -salissa vuonna 2010. Yhteistyö Kronos-kvartetin kanssa jatkui vuosina 2013–2016 muun muassa San Franciscossa pidetyn konsertin muodossa.
Nykysäveltäjistä esimerkiksi Karin Rehnqvist on tehnyt yhteistyötä Ritva Koistinen-Armfeltin kanssa. He tapasivat vuonna 1994 Kööpenhaminassa Pohjoismaisilla musiikkipäivillä. 2002 Viitasaaren Musiikin Aika -festivaalilla Ritva Koistinen kantaesitti Karin Rehnqvistin teoksen Interludes. Koistinen esitti teoksen myös Torontossa tammikuussa 2007. Tästä yhteistyöstä on poikinut muun muassa sävellys All those strings! kanteleelle ja jousikvaretille, joka kantaesitettiin Tukholman konserttitalossa 9. toukokuuta 2014.
Ritva Koistinen on kantaesittänyt myös muun muassa Pekka Jalkasen ja Carl Armfeltin teoksia.
Väitöstyö

Ritva Koistinen-Armfeltin väitöstyö käsittelee kosketusta kanteleensoiton keskeisenä ilmiönä ja kehollisuutta kosketuksen taitoon liittyvänä tekijänä. Kirjan lisäksi väitöstyöhön sisältyy verkkosivusto Moniaistinen liikkeellisyys kanteleen soittotekniikoissa. Väitöstyöhön sisältyi myös Sibelius-Akatemian DocMus-sarjassa 25. syyskuuta 2008 pidetty konsertti, jossa Ritva Koistinen esitti Arvo Pärtin, Lauri Jõelehden, Miklos Marosin, Pekka Jalkasen ja Timo Ruottisen musiikkia.
Oppilaita

Sibelius-Akatemiassa Ritva Koistinen-Armfeltin oppilaina kanteleensoitossa ovat olleet ainakin Eva Alkula , Elisa Kerola, Kristi Mühling, Juulia Pölönen ja Jenny Vartiainen.
Levytyksiä

Ritva Koistinen on tehnyt kolme soololevyä.
New Finnish Kantele; Ritva Koistinen; Fazer Music; 1993
Tradition of Kantele, Finlandia Records 3984-22113-2, 1998
From the eastern lands; Ritva Koistinen; Finlandia Records 3984 23074, 1998
Hiljaisin hetkin; Ritva Koistinen; Rainmaker Music; 2007
Herra mulle suoja oot, Sanansaattajat sansac 902
Näiden lisäksi Ritva Koistinen on soittanut konserttikanteletta muun muassa seuraavilla levyillä.
Sydämeeni joulun teen, Vesa-Matti Loiri; Warner Music Finland; 1998
Mieleni minun tekevi : Karjalaisia kansanlauluja kanteleen säestyksellä; Sovittanut Paul Salminen, Ritva Koistinen; Vorna; 1985
Kurkijoen lauluja; Marja Mattlar (laulu) Raimo Roiha (piano), Ritva Koistinen (kantele); Kurkijoki-seura; 1978
Sonata for kantele : New compositions; Martti Pokela (säveltäjä); Finlandia Records; 1995
Savilintu; Raita Karpo; Ristin Voitto; 1991
Meet the composer; Pehr Henrik Nordgren (säveltäjä); Finlandia Records; 1999
Joulu; Raita Karpo; Finngospel; 1988
Sound of Koli : Finnish kantele music landscapes; - ; Koistinen Kantele; 2011
Täällä Pohjantähden alla : Finnish folksongs; Raita Karpo; Polarvox; 1981
Laps' olen Karjalan; Raita Karpo, Viipurilaisen osakunnan laulajat; PSO; 1977
Kantelesatoa: Contemporary kantele; - ; IMU - Inkoon Musiikki; 2007
Finlandia. 2 : Finnish music; - ; Fazer Music; 1987
Finlandia. 10 : A festival of Finnish kantele music; - ; Finlandia Records; 2002
Kansanmusiikkia ennen ja nyt; - ; Warner Music Finland; 1999
The tradition of Kantele. Vol. 3 : The new era; - ; Warner Music Finland; 1998
Estonian experience; - ; Finlandia Records, 1995
Kauneimmat suomalaiset kansanlaulut; - ; Valitut Palat; 1983
Ruka Norimatsu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Ruka Norimatsu
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 164 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2014– | Urawa Reds | 65 (1) |
Maajoukkue
| 2014 | Japani | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ruka Norimatsu (jap. 乗松 瑠華, Norimatsu Ruka; s. 30. tammikuuta 1996 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Norimatsu debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aiheesta muualla

Soccerway
Varsta

Varsta
Varsta on riihipuinnissa käytetty puinen työväline. Varstan alkumuodon voidaan olettaa olleen yksinkertainen keppi, jolla hakattiin jyvät irti tähkistä. Kehittyneempi muoto oli oksavarsta, jossa oli erikseen suora oksavarsi ja rungon palasesta muodostuva jäykkä lapa. Kehittynein varstatyyppi on nivelvarsta, jossa on suora varsi ja lyömäri. Lyömäri on kiinnitetty varteen liikkuvaksi käyttäen nahkaremmiä, vitsaslenkkiä, narua tai puunaulaa. Nivelvarstat kehittyivät varsin erilaisiksi eri osissa Suomea.
Varstoja käytettiin myös hätäaseena sodankäynnissä keskiajalla, joskin sen käytöstä on vain vähän historiallisia todisteita keskiaikaisessa Euroopassa. Varstaan saattoi olla tällöin kiinnitetty esimerkiksi metalliketju, jonka toisessa päässä oli piikkipallo. Aasiassa tällainen asetyyppi oli lähellä nunchakua.
Robots

| Robots |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Wedge
Käsikirjoittaja:  Ron Mita Jim McClain David Lindsay-Abaire
Tuottaja:  William Joyce
Säveltäjä:  John Powell
Leikkaaja:  John Carnochan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Blue Sky Studios 20th Century Animation
Levittäjä:  20th Century Studios Disney+
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Robots on yhdysvaltalainen vuonna 2005 valmistunut Blue Sky Studiosin tuottama ja 20th Century Foxin esittämä tietokoneanimaatioelokuva. Sen äänirooleissa esiintyvät Ewan McGregor, Robin Williams, Halle Berry, Greg Kinnear, Mel Brooks, Amanda Bynes ja Drew Carey.
Juoni

Nuori keksijä Rodney Copperbottom on aina unelmoinut menosta Robot Cityyn ja lapsuutensa sankarin Bigweldin tapaamisesta. Kun hän vihdoin pääsee kaupunkiin, hän huomaa idolinsa vaihtuneen Phineas T. Ratchet -tyranniin.
Äänirooleissa

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Ewan McGregor | Jarkko Tamminen | Rodney Copperbottom |
| Halle Berry | Sanna Majuri | Cappy |
| Greg Kinnear | Santeri Kinnunen | Phineas T. Ratchet |
| Mel Brooks | Jukka Virtanen | Bigweld |
| Amanda Bynes | Krisse Salminen | Piper |
| Drew Carey | Jaakko Saariluoma | Crank |
| Robin Williams | Petri Hanttu | Fender Pinwheeler |
| Jim Broadbent | Mika Ala-Panula | Madame Gasket |
| Jennifer Coolidge | Sinikka Sokka | Täti Fanny |
| Harland Williams | Juha Veijonen | Lug |
| Stanley Tucci | Petteri Summanen | Herb Copperbottom |
| Dianne Wiest | Ulla Renko | Lydia Copperbottom |
| Chris Wedge | Chris Wedge (ei dubattu) | Wonderbot |
| Natasha Lyonne | Sari Ann Moilanen | Loretta Vehjesvaara |
| Paul Giamatti | Andre Wickström | Tim |
| Dan Hedaya | Heikki Sankari | herra Gunk |
| Al Roker | Juha Paananen | postilaatikko |
Aiheesta muualla

Robots Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blue Sky Studios
| --- | --- |
Pitkät elokuvat: Ice Age – jäätikön sankarit (2002) •  Robots (2005) •  Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa (2006) •  Horton (2008) •  Ice Age 3: Dinosaurusten aika (2009) •  Rio (2011) •  Ice Age 4: Mannerten mullistus (2012) •  Salainen valtakunta (2013) •  Rio 2 (2014) •  Tenavat-elokuva (2015) •  Ice Age 5: Törmäyskurssilla (2016) •  Ferdinand (2017) •  Vakoojat valepuvuissa (2019) 
Lyhytelokuvat: Bunny (1998) •  Gone Nutty (2002) •  Aunt Fanny's Tour of Booty (2005) •  No Time for Nuts (2006) •  Surviving Sid (2008) •  Scrat's Continental Crack-up (2010) 
Osuudet muissa elokuvissa: Joen kämppä (1996) •  Henkimaailman hommia (1997) •   Alien – ylösnousemus (1997) •  Star Trek – kapina (1998) •  Jeesuksen poika (1999) •  Titan A.E. (2000) 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Robots (film)
Käännös suomeksi
Ruonalampi (Kouvola)

| Ruonalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Jaala)
Koordinaatit:  61°04′40″N, 26°20′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (14.12)
Tulo-oja:  oja Haapalammesta
Laskuoja:  oja Musta-Ruhmakseen 
Järvinumero:  14.126.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,8 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,727 km  
Pinta-ala:  2,508 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuonalampi 
Ruonalampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Kimolan ja Raajärven välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,8 metriä mpy.
Ryan Diem

| Ryan Diem |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1979 Roselle, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  198 cm
Paino:  145 kg
Pelipaikka:  ulompi hyökkäyksen linjamies
Pelinumero:  71
Pelaajaura
Seurat:  Indianapolis Colts
NFL-varaus:  118. varaus, 2001 Indianapolis Colts
Pääsarjaura:  2001–2011
Ryan Diem (s. 1. heinäkuuta 1979) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. 198-senttinen ja 145-kiloinen Diem pelasi koko ammattilaisuransa ulompana hyökkäyksen linjamiehenä NFL-liigan Indianapolis Coltsin joukkueessa. Hänet varattiin Coltsiin vuonna 2001 ja lopetti uransa kauden 2011 jälkeen.
Aiheesta muualla

Ryan Diemin profiilin NFL:n virallisilla sivuilla
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Varta

| Varta AG |
| --- | --- |

Osake:  FWB: VAR1
ISIN:  DE000A0TGJ55
Perustaja:  Adolf Müller
Toiminta-alue:  koko maailma
Tytäryhtiöt:  Varta Microbattery GmbH,   Varta Storage GmbH
Kotisivu:  fi.varta.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varta AG on saksalainen paristoja sekä akkuja valmistava yritys. Yrityksellä on kaksi tytäryhtiötä, Varta Microbattery GmbH ja Varta Storage GmbH. Yrityksen pääkonttori on Ellwangenin kaupungissa Saksassa.
Revenge (1577)

| Revenge |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Laskettu vesille:  1577
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 1. syyskuuta 1591
Loppuvaihe:  haaksirikkoutunut pian valtauksen jälkeen
Tekniset tiedot
Uppouma:  440 bm
Pituus:  42,67 m (köli)
Miehistöä:  260
Aseistus
Aseistus:  46 tykkiä
Revenge oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1577 vesillelaskettu 46-tykkinen kaljuuna.
Valmistus

Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, missä rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1577.
Palvelus

Alus osallistui 1587 Sir Francis Draken johtamaan Cádiziin tehtyyn hyökkäykseen, jonka aikana tuhottiin runsasti Englannin maihinnousua varten kerättyä materiaalia. Drake siirsi alkuvuodesta 1588 lippunsa Elizabeth Bonaventurelta Revengelle. Alus osallistui 29. heinäkuuta Espanjan voittamattoman armadan tuhoamiseen.
Vuonna 1589 alus oli edelleen Draken lippulaivana, kun hän yritti nousta maihin Portugalissa. Aluksen päällikkönä oli vuonna 1590 Sir Martin Frobisher operaatiossa Espanjan rannikolle etsittäessä aarresaattueita.
Sir Richard Grenville oli 1591 päällikkönä, kun aluksella etsittiin Espanjan Etelä-Amerikasta tulevia saattueita. Se joutui elokuussa Azoreilla Espanjan Alonzo de Bazánin komentaman laivaston yllättämäksi. Grenvillen miehistöstä useat olivat sairaina maissa, joten hän päätti odottaa heidän saapumistaan alukselle. Taistelu alkoi 31. elokuuta, mutta viidentoista tunnin tykistötaistelun jälkeen espanjalaiset hyökkäsivät alukseen. Osasto kuitenkin lyötiin takaisin.
Aamulla 1. syyskuuta Revenge oli ilman mastoja ja sen ruumassa oli 1,83 metriä vettä. Aluksen 250 miehistöstä ainoastaan kuusi oli haavoittumatonta. San Bernabén miehistö lopulta valloitti Revengen. Grenville kuoli saamiinsa vammoihin kaksi päivää myöhemmin. Espanjan laivasto joutui paluumatkalla myrskyyn, jolloin Revenge upposi.
Ruotolehdet

| Ruotolehdet |
| --- | --- |
 Strombosia ceylanica
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Santalales
Heimo::  Olacaceae / Strombosiaceae
Suku::  Ruotolehdet Strombosia  Blume
Katso myös
   Ruotolehdet Wikispeciesissä   Ruotolehdet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruotolehdet (Strombosia) on joko laajasti käsitettyyn Olacaceae-heimoon tai siitä omaksi heimokseen rajattuun Strombosiaceae-heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 10–30 lajia.
Lajeja

Strombosia ceylanica
Strombosia fleuryana
Strombosia glaucescens
Strombosia gossweileri
Strombosia grandifolia
Strombosia nigropunctata
Strombosia pustulata
Strombosia scheffleri – mortteliruotolehti
Strombosia zenkeri
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ruotolehdet (Strombosia)
iNaturalist: Ruotolehdet (Strombosia)
UniProt: Taxonomy – Strombosia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Strombosia (englanniksi)
USS New York

USS New York voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS New York (1776), tykkipursi
USS New York (1800), 36-tykkinen fregatti
USS New York (1820), 74-tykkinen linjalaiva
USS New York (1863), potkurisluuppi ex -USS Ontario
USS New York (ACR-2), panssariristeilijä
USS New York (BB-34), New York -luokan taistelulaiva
USS New York City, Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
USS New York (LPD-21), San Antonio -luokan maihinnousualus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS New York”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ruotosarvinokka

| Ruotosarvinokka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Rhabdotorrhinus
Laji::  exarhatus
Kaksiosainen nimi
 Rhabdotorrhinus exarhatus  (Temminck, 1823) 
Synonyymit
 Penelopides exarhatus (Temminck, 1823) 
Alalajit
 R. e. exarhatus (Temminck, 1823)  P. e. sanfordi Stresemann, 1932 
Katso myös
   Ruotosarvinokka Wikispeciesissä   Ruotosarvinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruotosarvinokka (Rhabdotorrhinus exarhatus) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa. Laji on määritelty vaarantuneeksi elinalueiden tuhoutumisen ja metsästyksen aiheuttaman vähenemisen vuoksi. Suojelutoimia ei ole aloitettu.
Naaras San Diegon eläintarhassa.
Koiras (vasemmalla) ja naaras.
Lajia esiintyy Indonesiassa Sulawesin saaren pohjoisosassa ja Lembehin saarella. Alalajia R. e. sanfordi esiintyy Sulawesin eteläosassa ja Munan ja Butungin saarilla.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan paikallisesti yleinen. Sitä metsästetään ravinnoksi ja lemmikiksi.
Elinympäristö

Lajia esiintyy alavissa vanhoissa metsissä, toisinaan myös korkeakasvuisissa sekundaarimetsissä, tavallisesti alle 650 metrin korkeudessa mutta joskus jopa 1 100 metrissä. Suurempina ryhminä se saattaa joskus oleilla avoimemmissa ympäristöissä.
Ravinto koostuu lähinnä hedelmistä (85 %), mutta joskus se saattaa syödä pieniä elämiä, lähinnä selkärangattomia. Se etsii ravintoa puiden latvusten alapuolisista osista. Sulawesin Gorontalossa lajin on havaittu syövän vanhoissa metsissä ja hylätyissä valikoivasti kaadetuissa metsissä, myös melko lähellä ihmisasutusta. Pesintään se tarvitsee suuria metsäpuita ja rakentaa pesän luonnonkoloihin tai vanhoihin tikankoloihin. Sen pesiä käyttää toisinaan celebesinsarvinokka (Aceros cassidix).
Aiheesta muualla

Rhabdotorrhinus exarhatus, Birdlife.org (englanniksi)
Reckless and Relentless

| Reckless & Relentless Asking Alexandria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–syyskuu 2010
 Studio : The Foundation Recording Studios Connersville, Indiana
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2011
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Joey Sturgis
 Tyylilaji: metalcore, electronica, post-hardcore, deathcore
 Kesto: 42.25
 Levy-yhtiö: Sumerian
Listasijoitukset
  9.
Asking Alexandrian muut julkaisut
| Life Gone Wild 2010 | Reckless & Relentless 2011 | Stepped Up and Scratched 2011 |
Singlet albumilta Reckless & Relentless
 ”Morte et Dabo” Julkaistu: 15. helmikuuta 2011  ”Breathless” Julkaistu: 18. helmikuuta 2011  ”Someone, Somewhere” Julkaistu: 2011  ”Closure” Julkaistu: 5. heinäkuuta 2011  ”To the Stage” Julkaistu: 12. heinäkuuta 2011  ”Reckless & Relentless” Julkaistu: 15. heinäkuuta 2012
Reckless & Relentless on Asking Alexandrian toinen studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2011. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan yhdeksännellä sijalla.
Kappaleet

Welcome – 1.49
Dear Insanity – 3.09
Closure – 3.58
A Lesson Never Learned – 3.54
To The Stage – 3.30
Dedication – 1.03
Someone, Somewhere – 3.37
Breathless – 4.10
The Match – 4.15
Another Bottle Down – 3.34
Reckless & Relentless – 4.08
Morte Et Dabo – 5.15
Kappaleet > Best Buy bonuskappaleet

When Everyday's the Weekend (Big Chocolate remix) – 3.51
Nobody Don't Dance No More (Noah D remix) – 3.49
If You Can't Ride Two Horses at Once... You Should Get Out of the Circus (Noah D remix)  – 3.53
I Was Once, Possibly, Maybe, Perhaps a Cowboy King (Robotsonics remix)  – 5.31
A Prophecy (Big Chocolate remix) – 4.26
Kappaleet > Hot Topic bonuskappaleet

The Final Episode (Let's Change the Channel) (Borgore's Die Bitch remix) – 4.12
A Candlelit Dinner with Inamorta (Run DMT remix) – 4.14
A Prophecy (Big Chocolate Electro remix) – 4.17
Kappaleet > Japanin bonuskappale

Right Now (Na Na Na) – 4.20 (Akon cover)
Kokoonpano

Danny Worsnop – laulu, kosketinsoitin, piano, musiikkiohjelmointi
Ben Bruce – laulu
Ben Bruce – kitara
Cameron Liddell – kitara
Sam Bettley – bassokitara
James Cassells – rummut
Joey Sturgis – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
Nick Sampson – editoija, äänittäjä
Daniel McBride – layout
Paul Harries – valokuvat
Daniel Wagner – yhtyelogo
Arvostelut

AllMusic:
Alternative Press:
Revolver: