stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bengt-Göran Fernström

| Bengt-Göran Fernström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1941 (ikä 83)
Yleisurheilija
Lempinimi:  Ferna
Laji:  pikajuoksu
Seura:  SoIK Hellas
Ennätykset:  100 m 10,5 (1965) 200 m 21,3 (1962) 300 m 33,4 (1966) 400 m 47,0 (1966)
Uran alku:  1960
Bengt-Göran Fernström (s. 12. toukokuuta 1941) on entinen 1960-luvun alun pikajuoksija.
B-G Fernström nousi Ruotsin kansalliseen kärkeen 1960-luvun alussa. Ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa hän otti vuonna 1962 400 metrillä. Saman syksyn EM-kisoissa Fernström oli mukana 4 x 400 metrin viestijoukkueessa. Ruotsalaisnelikko menestyikin hyvin, sillä se jäi vain 0,7 sekuntia pronssimitalista. Henkilökohtaisella 400 metrillä hän jäi alkueräänsä. Vuonna 1963 hän otti mestaruudet niin 200 kuin 400 metrillä. Saman vuoden Suomi-Ruotsi -maaottelussa ja PM-kisoissa hän otti myös tuplan eli voitot 200 ja 400 metrillä. Kauden 1963 jälkeen ei Fernströmillä tullut samanlaista menestystä. Bo Althoff nousi tällöin Ruotsin ykköseksi 100, 200 ja 400 metrin matkoilla. Fernström saavutti tukholmalaisen seuransa SoIK Hellasin riveissä 4 x 400 metrillä neljä mestaruutta vuosina 1963-1966 ja 4 x 100 metrillä vuonna 1966.
Bengt-Göran Fernström päätti urheilu-uransa kauteen 1966. Myöhemmin hänen kolme tytärtään Maria, Helena ja Linda ovat esiintyneet Ruotsin yleisurheilumaajoukkueessa.
Auxois’nhevonen

| Auxois’nhevonen |
| --- | --- |

Tyyppi::  kylmäverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Ranska
Polveutuminen::  burgundinhevonen, ardennienhevonen, perchenhevonen, boulognenhevonen, trait du nord
Kantakirja perustettu::  1913
Muita nimityksiä::  auxois
Ominaisuudet
Korkeus::  152–168 cm
Värit::  yleensä ruunikko tai ruunipäistärikkö
Auxois’nhevonen on Ranskasta kotoisin oleva voimakas ja lihaksikas hevosrotu.
Ominaisuudet

Auxois’nhevonen on hyvin raskasrakenteinen. Leveäotsainen pää on pieni suhteessa runkoon. Kaula on lyhyt ja paksu, säkä matalahko ja rinta syvä ja leveä. Selkä on leveä, perä pitkä, lihaksikas ja laskeva, häntä kiinnittyy alas. Lapa on suhteellisen loiva. Jalat ovat hyvin lihaksikkaat.
Väritys on yleensä ruunikko tai ruunipäistärikkö, joskus rautias tai rautiaanpäistärikkö. Auxois’nhevosella on kokoonsa nähden nopeat askellajit ja se on luonteeltaan kiltti, rauhallinen ja aulis. Säkäkorkeus vaihtelee välillä 152–168 cm.
Historia

Auxois’nhevonen on kotoisin Ranskan Côte-d'Orin ja Yonnen alueilta ja polveutuu burgundilaisesta hevostyypistä. Sitä risteytettiin 1800-luvulla boulognen-, perchen- ja ardennienhevosen sekä trait du nordin kanssa. 1900-luvulta alkaen rotuun on lisätty vain ardennienhevosverta. Rodun kantakirja perustettiin vuonna 1913.
Auxois’nhevosta kuten sen läheistä sukulaista, hieman pienempää ardennienhevosta, kasvatetaan Ranskassa hevosenlihantuotantoon.
Beat Gerber

| Beat Gerber |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1982 Oberlangenegg, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  SC Bern
Sarja:  National League A
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  SC Langnau
Beat Gerber (s. 16. toukokuuta 1982 Oberlangenegg) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NLA-seura SC Berniä. Gerber on edustanut Sveitsin maajoukkuetta viisissä MM-kilpailuissa. Hän on pelannut pääsarjatasolla vuodesta 2000 lähtien. Gerber laukoo vasemmalta.
Ura

Gerber debytoi National Leaguessa kaudella 1999-00 SC Langnaun riveissä. Seuraavan kauden Gerber jatkoi Langnaussa, kunnes hän siirtyi SC Berniin. Gerber on pelannut Bernin paidassa vuodesta 2003 lähtien ja toiminut varakapteenina vuosina 2014-2016. Gerber on voittanut Bernissä kuusi NL:n mestaruutta.
Battler Britton

Robert Hereward "Battler" Britton (kunniamerkit DSO eli Distinguished Service Order, DFC eli Distinguished Flying Cross ja Croix de Guerre palkilla) on kuvitteellinen brittiläinen sarjakuvahahmo.
Battler Britton on lentäjä-ässä, entinen Perun laivaston luutnantti ja muukalaislegioonan kapteeni (Croix de Guerre lienee saatu siellä). Keskimmäinen nimi Hereward viittaa muinaiseen normanneja vastaan taistelleeseen sankariin. Lempinimi Battler Britton viitannee paitsi kantajansa taistelutaitoihin, myös ilmasotaan Britanniasta (Battle of Britain).
Sotilasarvoltaan Britton on useimmiten majuri, muutamassa tarinassa everstiluutnantti ja ainakin kertaalleen eräässä kansallisen Kiinan lentojoukkoihin sijoittuvassa tarinassa eversti.
Sarjakuvan loi Mike Butterworth ja sen ensimmäinen piirtäjä oli Geoff Campion. Ensimmäisen kerran Battler Britton ilmestyi päiväsarjakuvana The Sun lehdessä 7. tammikuuta 1956. Sen jälkeen sitä julkaistiin lehdissä Thriller Picture Library (TPL) ja Air Ace Picture Library (AAPL). Kustantaja Fleetway julkaisi kaksi kokoomateosta kovissa kansissa vuosina 1960 ja 1961. Ensimmäinen niistä julkaistiin myös Suomessa nimellä "Battler Britton, kertomuksia joistakin niistä seikkailuista, joihin ilmavoimien everstiluutnantti Robert Hereward Britton joutui sodan aikana" (Sarjakustannus, Tampere 1962).
Sarjaa piirsi suuri joukko eri piirtäjiä: Colin Merritt, Mike Western, John Gillat, Peter Sutherland, Ian Kennedy, Enric Sio, Ferdinando Tacconi, Dino Battaglia, Sergio Tarquinio, Nevia Zeccara, Renzo Calagari, Gino D'Antonio, Giorgio Trevisan, Guy Mouminoux, Kurt Caesar, Solano Lopez ja Hugo Pratt.
Suomessa Battler Brittonia julkaistiin Korkeajännityssarjassa ja Pilotti-lehdessä (Semic Press, 1971–1975) sekä Siivet-lehdessä 1962-. Korkeajännityksen aikaisemmat sankarit, kuten Rick Random, olivat peräisin brittiläisestä Super Detective Library -lehdestä, mutta Battler Brittonia julkaisi TPL, jonka sarjoja alettiin julkaista Suomessa.
Ensimmäinen suomeksi julkaistu tarina oli "Hävittäjälentäjä Britton" (Battler Britton and the Island Fortress), Korkeajännityssarja 9/1958 (TPL 160). Sen oli piirtänyt Ferdinando Tacconi, syntyjään italialainen sarjakuvataiteilija. Myöhemmin hän on piirtänyt sarjakuvia Dylan Dog, Nick Raider ja luonut Aristokraatit-sarjakuvan (Gli Aristocratici), jota on julkaistu Suomessakin.
Battler Brittonin tarinoiden juonet ovat epätodellisia ja huimia seikkailuja, joista sankari selviää lähes yliluonnollisilla lentotaidoillaan ja uskomattomalla onnellaan. Hän on brittiläisen hengen ja isänmaallisuuden ruumiillistuma.
Aiheesta muualla

Kvaak - Battler Britton (Arkistoitu – Internet Archive)
Bernd Weikl

Bernd Weikl vuonna 1973.
Bernhard (Bernd) Weikl (s. 29. heinäkuuta 1942 Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja (baritoni), joka on tullut tunnetuksi varsinkin rooleistaan Richard Wagnerin oopperoissa. Hän opiskeli Mainzissa sekä Hannoverissa ja teki oopperadebyyttinsä Ottakarin roolissa Taika-ampujassa vuonna 1968. Vuosina 1970–1973 hän esiintyi Düsseldorfin oopperassa.
Salzburgin festivaaleilla Weikl debytoi vuonna 1971 Melotin roolissa oopperassa Tristan ja Isolde. Bayreuthin musiikkijuhlilla hän esiintyi ensimmäistä kertaa Wolframina Tannhäuserissa 1972, Covent Gardenissa Figarona Sevillan parturissa 1975 ja Metropolitan-oopperassa Wolframina 1977.
Weikl on tulkinnut Nürnbergin mestarilaulajien Hans Sachsin roolin kaikissa maailman merkittävissä oopperataloissa. Kaikkiaan hänellä on ollut yli 120 roolia, joihin on Wagner- ja Rossini-roolien lisäksi sisältynyt osia muiden muassa W. A. Mozartin, Pjotr Tšaikovskin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Johann Strauss II:n, Claude Debussyn, R. Straussin, Hans Pfitznerin ja Georges Bizet’n teoksissa.
Weiklin levyttämien teosten joukossa ovat olleet Carmina Burana, Lepakko, Lentävä hollantilainen, Taika-ampuja, Jumalten tuho, Lohengrin, Nürnbergin mestarilaulajat, Parsifal, Il segreto di Susanna ja Tiefland. James Levinen johtama Jumalten tuhon levytys sai parhaan oopperalevytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1992.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bernd Weikl
Avoladonísi

| --- | --- |
Sijainti:  36°41′05″N, 25°05′08″E, Síkinos Thíra, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,006 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Avoladonísi (kreik. Αβολαδονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmän ja sijaitsee Síkinoksen saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,006 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Avoladonísi kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Benjamin Goodrich

Benjamin Goodrich, Ellen Emmet Randin maalaus
Benjamin Goodrich (1841–1888) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti kumiyhtiön nimeltään B. F. Goodrich Company.
Yritys aloitti kumiletkujen ja -hihnojen valmistajana.
Goodrich vaikutti siihen, että Akronista tuli ”maailman kumipääkaupunki” 1800-luvun loppupuolella. Ilmatäytteinen kumirengas keksittiin vuonna 1888, ja polkupyöräilijät nauttivat sen tarjoamasta tasaisemmasta ajosta. Autojen yleistyessä kumirenkaiden kysyntä kasvoi. Ensimmäiset autonrenkaat olivat umpikumia, mutta Goodrich kehitti ilmatäytteiset renkaat myös autoihin.
Benjamin Henrichs

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Benjamin Henrichs
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1997
Syntymäpaikka: Bocholt, Saksa
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm 
Seura
Seura: RB Leipzig
Pelinumero: 39
Junioriseurat
–2004: SpVg Porz-Gremberghoven
2004–2015: Bayer 04 Leverkusen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2018 | Bayer 04 Leverkusen | 62 | (0) |
| 2018–2021 | AS Monaco | 35 | (1) |
| 2020–2021 | → RB Leipzig | 13 | (0) |
| 2021– | RB Leipzig | 85 | (6) |
Maajoukkue
| 2013–2014 | Saksa U17 | 14 | (2) |
| 2015 | Saksa U18 | 1 | (0) |
| 2015–2016 | Saksa U19 | 12 | (1) |
| 2016–2019 | Saksa U21 | 17 | (0) |
| 2016– | Saksa | 16 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. elokuuta 2024.
Benjamin Henrichs (s. 23. helmikuuta 1997 Bocholt) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia. Molempijalkainen Henrichs on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Henrichs on Bayer 04 Leverkusenin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa elokuussa 2015 tullessaan vaihdosta kentälle Karim Bellarabin tilalle Borussia Dortmundia vastaan. Elokuussa 2018 hän siirtyi ranskalaisseura Monacoon ja sieltä heinäkuussa 2020 lainalle RB Leipzigiin, jonka omistukseen hän siirtyy heinäkuussa 2021.
Henrichs on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Ranskan Ligue 1:ssä 35 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Saksan Bundesliigassa 160 ottelua, joissa tehnyt kuusi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 31 ottelua ja Eurooppa-liigassa seitsemän. Hän voitti Leipzigissa Saksan cupin 2022 ja 2023.
Henrichs on pelannut Saksan nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2014 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän toimi Saksan kapteenina ja teki yhden maalin. Saksan A-maajoukkueessa hän teki debyyttinsä 11. marraskuuta 2016 San Marinoa vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut kaksi maaottelua vuosina 2017, 2020 ja 2022, kuusi maaottelua vuonna 2023 sekä kolme maaottelua vuonna 2024 eli yhteensä 16 maaottelua. Niissä hän on ollut avauskokoonpanossa seitsemän kertaa. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Tanskaa vastaan.
Asociación de Academias de la Lengua Española

Järjestön vaakuna
Maat, joissa on espanjan kielen akatemia
Asociación de Academias de la Lengua Española eli Espanjan kielen akatemioiden yhdistys on vuonna 1951 Meksikossa perustettu järjestö, joka kokoaa yhteen kaikkien espanjankielisten maiden kielenhuoltoviranomaiset.
Luettelo jäsenakatemioista

| Maa | Nimi espanjaksi | Nimi suomeksi | Perustamisvuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Espanja | Real Academia Española | Espanjan kuninkaallinen akatemia | 1713 |
| Kolumbia | Academia Colombiana de la Lengua | Kolumbian kieliakatemia | 1871 |
| Ecuador | Academia Ecuatoriana de la Lengua | Ecuadorin kieliakatemia | 1874 |
| Meksiko | Academia Mexicana de la Lengua | Meksikon kieliakatemia | 1875 |
| El Salvador | Academia Salvadoreña de la Lengua | El Salvadorin kieliakatemia | 1876 |
| Venezuela | Academia Venezolana de la Lengua | Venezuelan kieliakatemia | 1883 |
| Chile | Academia Chilena de la Lengua | Chilen kieliakatemia | 1885 |
| Peru | Academia Peruana de la Lengua | Perun kieliakatemia | 1887 |
| Guatemala | Academia Guatemalteca de la Lengua | Guatemalan kieliakatemia | 1887 |
| Costa Rica | Academia Costarricense de la Lengua | Costa Rican kieliakatemia | 1923 |
| Filippiinit | Academia Filipina de la Lengua Española | Filippiinien espanjan kielen akatemia | 1924 |
| Panama | Academia Panameña de la Lengua | Panaman kieliakatemia | 1926 |
| Kuuba | Academia Cubana de la Lengua | Kuuban kieliakatemia | 1926 |
| Paraguay | Academia Paraguaya de la Lengua Española | Paraguayn kieliakatemia | 1927 |
| Bolivia | Academia Boliviana de la Lengua | Bolivian kieliakatemia | 1927 |
| Dominikaaninen tasavalta | Academia Dominicana de la Lengua | Dominikaanisen tasavallan kieliakatemia | 1927 |
| Nicaragua | Academia Nicaragüense de la Lengua | Nicaraguan kieliakatemia | 1928 |
| Argentiina | Academia Argentina de Letras | Argentiinan kirjallisuusakatemia | 1931 |
| Uruguay | Academia Nacional de Letras | Kansallinen kirjallisuusakatemia | 1943 |
| Honduras | Academia Hondureña de la Lengua | Honduraksen kieliakatemia | 1949 |
| Puerto Rico | Academia Puertorriqueña de la Lengua Española | Puerto Ricon espanjan kielen akatemia | 1955 |
| Yhdysvallat | Academia Norteamericana de la Lengua Española | Pohjois-Amerikan espanjan kielen akatemia | 1973 |
| Päiväntasaajan Guinea | Academia Ecuatoguineana de la Lengua Española | Päiväntasaajan Guinean espanjan kielen akatemia | 2013 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (espanjaksi)
Bekaan laakson hallintoalue

Uuden Bekaan sijainti Libanonissa.
Bekaan laakson hallintoalue on yksi Libanonin kahdeksasta hallintoalueesta. Se sijaitsee Bekaan laaksossa, maan koillisosassa. Alueen pääkaupunki on Zahlé. Sen aiemmat kaksi pohjoisinta piirikuntaa ovat muodostaneet uuden Baalbek-Hermelin hallintoalueen, joka tuli käyttöön vaiheittain vuoden 2009 vaalien jälkeen.
Aso (Kumamoto)

| Aso (阿蘇市) |
| --- | --- |
 Näkymä Asovuorelle ja Ason kalderaan
 lippu:  Symboli
 Ason sijainti Kumamoton prefektuurissa
 Aso
 Koordinaatit: 32°57′07″N, 131°07′16″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Kumamoton prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  376,3 km²
Väkiluku (2015):  27 018
 – Väestötiheys:  71,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Rhododendron kiusianum
 – Kukka:  Amppelikatkero (Gentiana scabra)
 – Lintu:  Viherfasaani
 
 http://www.city.aso.kumamoto.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aso (jap. 阿蘇市, Aso-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Ōitan prefektuurin rajalla. Kaupunkiin kuuluu Aso-tulivuoren kalderan pohjoisosa, jossa loivapiirteistä Ason laaksoa ympäröivät tulivuoren kumpuilevat aluskukkulat. Kaldera kuuluu maailman suurimpiin. Suurin osa kaupungista kuuluu Aso-Kujūn kansallispuistoon. Asossa on 27 018 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 376,3 neliökilometriä.
Aso sai kaupunkioikeudet vuonna 2005, kun aiempaan Ason maaseutukaupunkiin liitettiin Ichinomiyan maaseutukaupunki ja Naminon kyläkunta. Ason seutu on suosittua matkailualuetta, jossa vieraili vuonna 2015 yli 15 miljoonaa henkeä. Tulivuoren ja alueen luonnon lisäksi merkittäviä nähtävyyksiä ovat kuuma lähde Aso-onsen ja Aso-jinjan pyhäkkö festivaaleineen. Lukuisista näköalapaikoista erityisesti näkymä Daikanbōvuorelta on kuuluisa.
Asoa palvelee JR Kyūshūn Hōhi-päälinja.
Kuvia

Aso-jinjan pyhäkkö
Ason rautatieasema
Nakadaken kraatteri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aso Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Arvydas Sabonis

| Arvydas Sabonis |
| --- | --- |
 Sabonis (11) voittamassa olympiakultaa Neuvostoliiton joukkueessa Soulissa 1988.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1964 (ikä 59) Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto  Liettua
Koripalloilija
Pelipaikka:  sentteri
Pituus:  221 cm
Paino:  132 kg
NBA-varaus:  1986 24. varaus Portland Trail Blazers
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Miesten koripallo> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolumbia 1982 |  |  |
|  Hopeaa | Espanja 1986 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1985 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 1983 |  |  |
|  Pronssia | Jugoslavia 1989 |  |  |
Maa:   Liettua
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 |  |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kreikka 1995 |  |  |
Arvydas Romas Sabonis (s. 19. joulukuuta 1964 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sabonisia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista eurooppalaisista pelaajista. Häntä pidetään myös yhtenä sukupolvensa parhaista keskushyökkääjistä maailmassa.
Sabonisin poika Domantas Sabonis on myös koripalloilija.
Ura

Sabonis edusti kotimaansa suurseuraa Žalgirisia vuosina 1981–1989 ja 2003–2004. Euroopassa hän pelasi lisäksi Espanjassa Valladolidin ja Real Madridin riveissä vuosina 1989–1995. Sabonis saavutti Real Madridissa Euroliigan voiton vuonna 1995. NBA:ssa hän pelasi Portland Trail Blazersin riveissä vuosina 1995–2003.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Sabonis voitti kultaa 1988 kesäolympialaisissa sekä maailmanmestaruuden vuonna 1982 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 1985. Liettuan maajoukkueessa hän saavutti pronssia 1992 kesäolympialaisissa ja 1996 kesäolympialaisissa.
Saavutukset

FIBA Seurajoukkueiden maailmanmestaruus (1986)
FIBA Eurooppa-liigan mestaruus (1995)
3x Neuvostoliiton mestaruus (1985, 1986, 1987)
2x Espanjan ACB liigan mestaruus (1993, 1994)
Liettuan koripalloliigan mestaruus (2004)
Espanjan cup-mestaruus (1993)
Valinta FIBA:n kaikkien aikojen TOP-50 listalle (1991)
6x Euroscar Player of the year (1984, 1985, 1988, 1995, 1997, 1999)
2x Mr.Europa Player of the year (1985, 1997)
4x Liettuan vuoden urheilija ((1984–1986, 1996)
EuroBasket MVP (1985)
FIBA European Legue Final Four MVP (1995)
Euroliigan runkosarjan MVP (2004)
Euroliigan TOP16 MVP (2004)
Euroliigan 1st All-Star team (2004)
2x Espanjan liigan MVP (1994, 1995)
2x Espanjan liigan finaalien MVP (1993, 1994)
2x Espanjan liigan All-Stars ottelun MVP (1991, 1992)
2x Euroliigan finaalien paras pistemies (1986, 1995)
NBA All-Rookie 1st team (1996)
Numero 11 jäädytetty Zalgiris Kaunasin joukkueessa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sabonis NBA:n sivustolla (englanniksi)
Arvydas Sabonis Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Profiili archive.fiba.com (englanniksi)
Miesten koripallon EM-kilpailujen arvokkaimmat pelaajat
Neuvostoliiton joukkue – Kesäolympialaiset 1988
4 Volkov |
5 Sokk |
6 Tarakanov |
7 Marčiulionis |
8 Miglinieks |
9 Tihonenko |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Pankraškin |
13 Chomičius |
14 Bilostinnyi |
15 Hoborov |
Valmentaja Gomelski
Neuvostoliiton joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1989
4 Vētra |
5 Sokk |
6 Berežnyi |
7 Marčiulionis |
8 Volkov |
9 Tihonenko |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Gadašev |
13 Chomičius |
14 Bilostinnyi |
15 Hoborov |
Valmentaja Garastas
Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Chomičius |
5 Pazdrazdis |
6 Visockas |
7 Dimavičius |
8 Brazdauskis |
9 Krapikas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Jovaiša |
Valmentaja Garastas
Liettuan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1995
4 Chomičius |
5 Visockas |
6 Štombergas |
7 Timinskas |
8 Lukminas |
9 Krapikas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Markevičius |
Valmentaja Garastas
Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Vaišvila |
5 M. Žukauskas |
6 E. Žukauskas |
7 Pačėsas |
8 Štombergas |
9 Lukminas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Jurkūnas* |
Valmentaja Garastas

(*) = FIBAn mukaan ei mitalisti/olympiajoukkueessa
Bengt-Arne Wallin

Bengt-Arne Wallin
Bengt-Arne Wallin (13. heinäkuuta 1926 Linköping – 23. marraskuuta 2015) oli ruotsalainen jazztrumpetisti, -flyygelitorvensoittaja ja -säveltäjä.
Wallin muutti 1950-luvun alussa Tukholmaan ja kehitti Jan Johanssonin, Lars Gullinin, Bengt Hallbergin ja Arne Domnéruksen tavoin omaperäistä, ruotsalaisesta kansanmusiikista vaikutteita ammentanutta jazztyyliä. Hän soitti muun muassa Malte Johnsonin, Seymour Österwallin, Arne Domnéruksen ja Harry Arnoldin kokoonpanoissa. Wallin sai vuonna 1962 Gyllene skivan -palkinnon albumista Old Folklore in Swedish Modern. Noin vuodesta 1970 lähtien hän keskittyi pääasiassa säveltämiseen ja sovittamiseen. Lisäksi hän opetti pitkään Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa.
Wallin työskenteli jazzin lisäksi muun muassa iskelmän, lastenmusiikin ja musikaalien parissa. Hän sävelsi paljon musiikkia big bandille ja lisäksi elokuvamusiikkia muun muassa elokuviin Chans (1962) ja Härifrån till Kim (1993). Wallinille myönnettiin Medaljen för tonkonstens främjande vuonna 2001, ja hänet valittiin Ruotsin säveltäjäliiton kunniajäseneksi vuonna 2003. Hänelle myönnettiin Atterbergpriset vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Bengt-Arne Wallin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Auxilia-joukot

Rooman Auxilia-joukot ylittävät Tonavan keisari Trajanuksen käymissä Daakian sodissa 101–106 jaa. Auxilia-joukot erottaa heidän käyttämistään ovaaleista kilvistä, kun taas Rooman joukot käyttivät suorakulmaisia Scutum-kilpiä.
Linkomies kuvattuna Trajanuksen pylväässä. Muotin mukaan tehty reliefi näytteillä Victoria and Albert -museossa, Lontoossa.
Auxilia-joukot (lat. auxiliarius, monikko auxiliarii) olivat Rooman armeijan tukijoukkoja. Auxiliat toimivat legioonien tukena esimerkiksi jousimiehinä, keihäsmiehinä (joita käytettiin ratsuväkeä vastaan), kevyenä jalkaväkenä, ratsuväkenä, jousiratsuväkenä, linkomiehinä, keihäänheittäjinä ja raskaana jalkaväkenä.
Auxilia-joukkojen käytön syyt

Auxilia-joukot eivät olleet "virallisesti" osa Rooman armeijaa, eikä heillä ollut kansalaisuutta, mutta he olivat erittäin tärkeitä Rooman armeijassa, sillä Rooman kansalaisuus ei ollut yleinen, ja asepalveluksen suorittaminen merkitsi perinnöllisten Rooman kansalaisoikeuksien saamista. (Augustuksen valtakauden aikana Roomassa oli vain noin 7 miljoonaa kansalaista ja koko väkiluku oli lähellä 70 miljoonaa) Toisaalta vain kansalaiset saivat liittyä legioonaan. Auxiliariuksille maksettiin puolet siitä mitä legioonalaisille maksettiin ja heille annettiin kansalaisuus 20 vuoden palvelun jälkeen, jolloin heidät myös kotiutettiin armeijasta. Auxiliariukset olivat halpoja, joten heistä tuli erittäin tärkeitä rajajoukkoja etenkin myöhemmin, kun Rooman valtakunta siirtyi puolustukseen. Kun Caracalla vuonna 212 taloudellisista syistä antoi lähes kaikille kansallisuuden, ero legioonalaisten ja auxiliariusten välillä tuli lähes mitättömäksi. Myöhemmin auxiliariuksia alettiin rekrytoida Rooman kansalaisista.