stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piirrä Muhammad -päivä
Muhammedin kuvat islamissa

Islam suhtautuu periaatteessa kielteisesti elävien olentojen kuvaamiseen, joten esittävät kuvat puuttuvat islamilaisesta taiteesta lähes kokonaan.  Kuvakieltoa ei löydy Koraanista (kulttipatsaitten kieltoa lukuun ottamatta), mutta 800-luvulla kirjatuissa haditheissa asia tulee selväksi. Hadithien katsotaan kertovan, mitä profeetta Muhammed 200 vuotta aikaisemmin oli sanonut taiteesta. Siitä on esimerkkinä al-Bukharin hadith:
"Abu Talha kertoi Profeetan sanoneen: Enkelit eivät astu taloon, jossa on joko kuva tai koira."
Keskiajalla koottu shafi'i -koulukunnan  šariakäsikirja Umdat al-Salik toteaa, että kuvakielto on äärimmäisen ehdoton. Kuvantekijä joutuu helvettiin, jossa häntä kidutetaan jokaisesta tekemästään kuvasta.
Kuvakieltoon suhtauduttiin vapaamielisemmin Persiassa sekä turkkilais-mongolilaisen islamin piirissä, kuten Osmanien valtakunnassa ja Intiassa, joissa tehtiin persialaisten esikuvien mukaista esittävää miniatyyritaidetta 1300-luvulta aina 1800-luvulle asti. Myös Muhammedia kuvattiin, mutta usein niin, että hänen kasvonsa oli peitetty hunnulla.
Reaktiot

Protestipäivän seurauksena Pakistan esti kansalaisiltaan pääsyn Facebookiin ja maassa järjestettiin mielenosoituksia Facebook-palvelua vastaan.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

"Molly Norris" Molly Norrisin kotisivu
Virgin dung: Art as religious bigotry, Jewish World Review
Allahpundit. It’s on: “Everybody Draw Mohammed Day” set for May 20 (Arkistoitu – Internet Archive), HotAir.com
May 20th ‘Everybody draw Mohammed Day’ (Arkistoitu – Internet Archive), Jason, The American MAXIM
Facebook-sivu
Tuomas Linnake: Piirrä Muhammed -päivä sulki Facebookin Pakistanissa. Digitoday 20.5.2010.
Muhammed-pilapiirtäjä joutui piiloutumaan. Ylen uutiset 17.9.2010.
Muhammed kieltää karkauskuukausien lisäämisen kalenteriin. 1600-luvun turkkilainen kopio 1300-luvun iranilaisesta miniatyyrista.
Kognitiivinen käyttäytymisterapia

Kognitiivinen käyttäytymisterapia (engl. cognitive behavioral therapy, lyhenne CBT)  on psykoterapiamuoto, joka perustuu oppimis-, kognitiivisen ja sosiaalipsykologian teoriaan ja tutkimukseen ja keskittyy pääasiallisesti nykytilanteessa vaikuttavien käyttäytymisongelmia ylläpitävien tekijöiden kartoittamiseen ja hoitoon.
Kognitiivisessa käyttäytymisterapiassa painotetaan yksilön vuorovaikutusta (sosiaalisen) ympäristönsä kanssa nykyhetkessä. Kognitiivisessa käyttäytymisterapiassa tutkitaan, miten ihminen käyttäytyy tai menettelee eri tilanteissa ratkaistakseen ongelmiaan ja tarvittaessa hänelle opetetaan elämänlaadun kannalta toimivampia ja käyttökelpoisempia tapoja ongelmien ratkaisemiseksi. Kognitiivinen käyttäytymisterapia aloitetaan aina käyttäytymisanalyysilla tai asiakkaan tilanteen käsitteellistämisellä. Tämä voi johtaa huomaamaan, että asiakkaalta puuttuu sosiaalisia valmiuksia, että hänellä on itseänsä tai muiden kannalta epäedullisia tai tuhoisia ongelmanratkaisu- tai suhtautumistapoja, ”noidankehiä”, joihin hän on juuttunut. Peruslähtökohta on se, että jokainen yksilö on ainutlaatuinen ja jokaisen hoidon täytyy sen vuoksi perustua yksilölliseen käyttäytymisanalyysiin. (Tuomisto, Lappalainen, 2012)
Kognitiivisen käyttäytymisterapian tehokkuus on todettu sadoissa tieteellisissä tutkimuksissalähde? ja se on saavuttanut tunnustusta kaikkialla maailmassalähde? erityisen tehokkaana ja tieteellisesti tutkittuna psykoterapiamuotona. Tällä hetkellä on olemassa käyttäytymisterapeuttisia hoitomenetelmiä lähes kaikkiin psykiatrisiin, neurologisiin ja terveyspsykologisiin ongelmiin ja häiriöihin ja monien ongelmien hoidossa nämä hoitomenetelmät on osoitettu parhaiksikenen mukaan? psykologisiksi hoitomenetelmiksi. Alueita, joilla käyttäytymisanalyysin ja kognitiivisen käyttäytymisterapian hoitomenetelmät ovat osoittautuneet erityisen tehokkaiksi ovat esim. ahdistuneisuus-, pelko-, ja masennusongelmat, syömis- ja unihäiriöt, oppimisvaikeudet, seksuaaliset ja muut parisuhdeongelmat, huono itseluottamus, väärinkäyttöongelmat, skitsofrenia ja erityyppiset stressiongelmat ja yleiseen terveyteen liittyvät ongelmat sekä lapsuuteen ja kehitysvammaisuuteen liittyvät häiriöt. Verrattaessalähde? kognitiivista käyttäytymisterapiaa muihin psykoterapiamuotoihin sillä on tavallisesti saatu parempia tuloksia kuin muilla. Millään alueella ne eivät ole olleet huonompia kuin muilla psykoterapiamenetelmillä. Eräs uusi hoitoalue on persoonallisuushäiriöt, joiden hoidossa kognitiivisella käyttäytymisterapialla on myös saatu hyviä tuloksia. Maailman laajimmassa ja perusteellisimmassa psykoterapiatutkimuksessa (Grawe, Donati, Bermauer, 1994) juuri kognitiivisen käyttäytymisterapian menetelmät saivat parhaat tulokset. Tämä saavutus perustuukenen mukaan? suuresti siihen kokeelliseen ja tieteelliseen traditioon, johon tämä terapiamuoto perustuu. Huonoksi osoittautuneet menetelmät on yksinkertaisesti hylätty.
Carl Haglund

| Carl Haglund |
| --- | --- |
 Haglund vuonna 2009
Suomen puolustusministeri
 Kataisen hallitus 5.7.2012–24.6.2014 Stubbin hallitus 24.6.2014–29.5.2015  
Edeltäjä:  Stefan Wallin
Seuraaja:  Jussi Niinistö
Euroopan parlamentin jäsen
 14.7.2009–4.7.2012  
Kansanedustaja
 22.4.2015–30.7.2016  
Ryhmä/puolue:  ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Espoo
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  kauppatieteiden maisteri
Aiheesta muualla
www.callehaglund.fi
Carl Christoffer Haglund (s. 29. maaliskuuta 1979 Espoo) on Veritas Eläkevakuutuksen toimitusjohtaja ja entinen poliitikko.
Haglund toimii Aktia Pankin, Enersense Internationalin ja Pohjantähden hallituksessa. Vuosina 2018-2024 Haglund toimi Elinkeinoelämän valtuuskunnan (EVA) ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (Etlan) puheenjohtajana. Aikaisemmin hän on myös toiminut muun muassa EQ:n, Milttonin ja PAF:in hallituksessa. Vuosina 2019-2023 hän toimi Helsingin Pörssiklubin puheenjohtajana.
Haglund oli aktiivinen poliittinen toimija vuoteen 2016. Hän toimi RKP:n puheenjohtajana vuosina 2012–2016. Hän oli Suomen puolustusministeri Kataisen hallituksessa sekä Stubbin hallituksessa vuosina 2012–2015. Ennen ministerin tehtäviä Haglund toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2009. Hänet valittiin eduskuntaan vuonna 2015, mutta hän pyysi vapautuksen siirtyäkseen bioenergiatoimija Sunshine Kaidi New Energy Groupin varatoimitusjohtajaksi 1. elokuuta 2016. Vuosina 2018– 2021 Haglund toimi kansainvälisessä konsulttiyhtiössä Accenturessa johtajana.
Haglund on toiminut Espoon kaupunginvaltuustossa vuosina 2005–2011 ja uudelleen vuodesta 2013 vuoteen 2015.
Tausta

Haglund kävi koulua Espoon Matinkylässä ja valmistui ylioppilaaksi IB-linjalta Mattlidens gymnasiumista. Lukioaikanaan hän oli vaihto-oppilaana Yhdysvalloissa Marylandissa.
Lukion jälkeen Haglund työskenteli Yrkeshögskolan Sydvästin (nykyinen Novia) opiskelijayhdistyksen pääsihteerinä ja opiskeli työn ohella Svenska handelshögskolanissa. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2007. Haglund on opiskellut myös julkishallintoa Åbo Akademissa.
Opiskeluaikanaan Haglund toimi opiskelijalehti Studentbladetin päätoimittajana, Yle Radio Vegan uutistoimituksen Aktuellt-ohjelmassa sekä oppaana Hvitträsk-museossa. Haglund on toiminut myös media-alan yrittäjänä ja työskenteli ruotsinkielisen ilmaisjakelulehti Papperin päätoimittajana ja toimitusjohtajana vuosina 2005–2007.
Poliittinen ura

Haglund aloitti toimintansa RKP:ssa vuonna 1997. Vuosina 2002–2005 hän toimi RKP:n nuorisojärjestö Svensk Ungdomin (SU) liittosihteerinä. Espoon kaupunginvaltuustoon Haglund oli ensimmäistä kertaa ehdolla vuoden 2000 kuntavaaleissa, muttei tullut valituksi. Hänet valittiin valtuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2004 vaaleissa ja uudelleen vuosina 2008 ja 2012. Vuonna 2009 hän toimi RKP:n valtuustoryhmän puheenjohtajana.
Vuosina 2007–2008 Haglund toimi ruotsalaisen ministeriryhmän erityisavustajana. Syksyllä 2008 hän siirtyi RKP:n kulttuuri- ja urheiluministeri Stefan Wallinin poliittiseksi valtiosihteeriksi Stefan Johanssonin erottua tehtävästä.
Vuoden 2009 eurovaaleissa Haglund valittiin Euroopan parlamenttiin. Hän sai 16 887 ääntä ja nousi parlamenttiin puolueensa listan kärkinimenä.
RKP:n puoluekokouksessa 10. kesäkuuta 2012 Haglund valittiin RKP:n uudeksi puheenjohtajaksi Stefan Wallinin seuraajaksi. Hän voitti vastaehdokkaansa oikeusministeri Anna-Maja Henrikssonin äänin 144–106. Valintansa myötä Haglund luopui paikastaan europarlamentissa ja otti Wallinin paikan puolustusministerinä vannottuaan ministerinvalan 5. heinäkuuta. Vihreiden jätettyä hallituksen 26. syyskuuta 2014, urheiluministerin salkku siirtyi Haglundille puolustusministerin salkun oheen.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Haglund oli ehdolla Uudenmaan vaalipiiristä keräten yhteensä 21 468 ääntä. Hän nousi kansanedustajaksi maan neljänneksi suurimmalla äänimäärällä.
Haglund oli myös eniten ulkopuolista vaalitukea saanut henkilö. Haglundin kampanja maksoi lähes 130 000 euroa, josta hän maksoi itse  1 070 euroa.
Maaliskuussa 2016 Haglund ilmoitti, ettei pyri RKP:n puheenjohtajaksi enää kesäkuun puoluekokouksessa ja ettei aio myöskään asettua ehdolle kuntavaaleissa 2017. Hän perusteli päätöstään muun muassa turhautumisella politiikkaan ja perhesyillä. Kesäkuussa 2016 Haglund kertoi jättävänsä kansanedustajan tehtävät ja siirtyvänsä yrityselämän palvelukseen. Haglundin tilalle eduskuntaan nousi Veronica Rehn-Kivi.
Näkemykset ja arvot

Arvomaailmaltaan Haglundia on luonnehdittu oikeistoliberaaliksi. Haglund on kuvannut itseään tasa-arvon aktiiviseksi edistäjäksi, ja hänen mielestään feminismin tulisi olla itsestään selvä tavoite. Feministin sijaan Haglund on sanonut samaistuvansa paremmin käsitteeseen ”tasa-arvon edistäjä”.
Yksityiselämä

Haglundilla on entisen puolisonsa kanssa vuosina 2009 ja 2012 syntyneet lapset. Haglundin isä on Helsingin yliopiston kirurgian professori ja äiti diplomikirjeenvaihtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Haglund Wikimedia Commonsissa
Carl Haglundin sivusto
Carl Haglund Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Carl Haglund Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Carl Haglund Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Haapavaara, Heikki: Carl Haglund urasiirrostaan: "Oli loogista siirtyä elinkeinoelämän palvelukseen" Kauppalehti Optio.  16.2.2017.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Stefan Wallin | Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen puheenjohtaja 2012–2016 | Seuraaja: Anna-Maja Henriksson |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Stefan Wallin | Suomen puolustusministeri 2012–2015 | Seuraaja: Jussi Niinistö |
| n k Stubbin hallitus |
| --- | --- |
Stubb
 Huovinen  Haavisto, Paatero  Haglund  Henriksson  Ihalainen  Kiuru  Niinistö, Grahn-Laasonen  Orpo  Rinne  Risikko  Räsänen  Räty  Toivakka  Tuomioja  Vapaavuori  Viitanen 
| n k Kataisen hallitus |
| --- | --- |
Katainen
 Arhinmäki  Gustafsson, Viitanen  Guzenina-Richardson, Huovinen  Hautala, Haavisto  Henriksson  Häkämies, Vapaavuori  Ihalainen  Kiuru  Koskinen  Kyllönen  Niinistö  Risikko  Räsänen  Stubb  Tuomioja  Urpilainen, Rinne  Wallin, Haglund  Virkkunen 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2009–2014) |
| --- | --- |
EPP:  Itälä (2009–2012)  Essayah  Korhola  Pietikäinen  Sarvamaa (2012–2014) 
ALDE:  Haglund (2009–2012)  Jäätteenmäki  Pakarinen  Takkula  Torvalds (2012-2014) 
S&D:  Jaakonsaari  Repo 
G-EFA:  Cronberg (2011–2014)  Hassi  Hautala (2009–2011) 
EFD:  Soini (2009–2011)  Terho (2011–2014) 
| n k Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
RKP (9):  Adlercreutz  Biaudet  Blomqvist  Haglund (2015–2016)1  Henriksson  Nylander  Nylund  Rehn-Kivi (2016–)1  Strand  Wallin 
Ahvenanmaa:  Löfström 
1 Carl Haglund valittiin Sunshine Kaidi New Energy Groupin varatoimitusjohtajaksi elokuussa 2016, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Veronica Rehn-Kivi.
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Adlercreutz  Berner  Blomqvist  Elo  Feldt-Ranta  Guzenina  Haglund (2015–2016)  Harakka  Harkimo  Juvonen  Kaikkonen  Kasvi  Karimäki  Kauma (2017-2019)  Laiho (2018–2019)  Laukkanen  Lauslahti (2015–2018)  Lehti  Lepomäki  Lindtman  Meri (2015–2019)  Multala  Mykkänen  Mäkelä (2015–2017)  Niikko  Niinistö  Nylander  Rehn-Kivi (2016–2019)  Rinne  Ruoho  Ruohonen-Lerner (2015)  Räsänen  Toivola  Tolvanen  Soini  Stubb (2015–2017)  Vahasalo (2018–2019)  Vanhanen  Viljanen  Uotila 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto  Eduskunta  Uppslagsverket Finland
Hietakissa

| Hietakissa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Kissat Felis
Laji::  margarita
Kaksiosainen nimi
 Felis margarita  Loche, 1858 
 Hietakissan levinneisyysalue
Katso myös
   Hietakissa Wikispeciesissä   Hietakissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hietakissa eli hiekkakissa (Felis margarita) on Pohjois-Afrikan ja Etu-Aasian aavikoilla elävä pienikokoinen kissaeläin.
Koko ja ulkonäkö

Hietakissan pituus on 45–57 cm ja sen häntä on noin 28–35 cm pitkä. Säkäkorkeudeltaan täysikasvuinen eläin on keskimäärin 26 cm ja se painaa 1,4–3,4 kiloa. Hietakissan turkki on vaalean hiekanvärinen, mutta selkäpuolelta turkki on muuta ruumista hieman tummempi. Lajin häntä on kärjestään musta. Hietakissan polkuanturoita peittää tiheä karva, jonka on arveltu helpottavan sen liikkumista hiekassa ja suojaavan polkuanturoita kuumalta hiekalta.Monista muista kissalajeista poiketen hietakissan kynnet ovat tylsät, sillä se käyttää niitä saaliin kaivamiseen hiekasta.
Alalajit

Hietakissa voidaan jakaa kahteen alalajiin:
Felis margarita margarita, Pohjois-Afrikka
Felis margarita thinobia, Lounais-Aasia ja Arabian niemimaa
Levinneisyys

Hietakissa elää paikoin Pohjois-Afrikassa, erityisesti Algeriassa, sekä Arabian niemimaalla, Jordaniassa, Israelissa ja osassa Etelä- ja Keski-Aasiaa, kuten Iranissa, Pakistanissa ja Turkmenistanissa.
Lisääntyminen

Hietakissan kiima-aika ajoittuu Pakistanissa heinä-elokuulle ja Saharassa marras-helmikuulle. Kiima-aikana uros ääntelee haukkumalla karheasti. Koska kuivassa aavikkoilmassa sen ääni kuuluu pitkälle, naaraiden on mahdollista paikallistaa urokset. Noin kahden kuukauden kuluttua parittelusta naaras synnyttää 2–4 pentua maahan kaivettuun koloon. Vastasyntyneet pennut ovat 19 cm pitkiä ja painavat noin 40 g. Pentujen turkissa on tummia raitoja ja läikkiä, jotka kuitenkin haalistuvat melko nopeasti.
Pennut kasvavat nopeasti ja niiden silmät aukeavat 12–16 päivässä. Kolmen viikon kuluessa pennut oppivat kävelemään, ja viisiviikkoisina ne jo kaivautuvat hiekkaan vaistonsa ohjaamina. Pennut itsenäistyvät emostaan noin 6–8 kuukauden ikäisinä.
Ravinto

Hietakissa pyydystää jyrsijöitä, jäniksiä, lintuja, matelijoita ja selkärangattomia.
Moilanen

Moilanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aimo Moilanen (1937–1986), äidinkielen lehtori ja kirjailija
Anne Moilanen (s. 1976), vapaa toimittaja, teatterikriitikko ja kolumnisti
Ari Moilanen (s. 1961), raviohjastaja
Ari Moilanen (s. 1956), painonnostaja
Eeva Moilanen (s. 1960), lääkäri ja farmakologian professori
Eeva-Liisa Moilanen (s. 1943), juristi, Kristillisen liiton kansanedustaja
Harry Moilanen (1931–1991), sisustusarkkitehti
Ismo Moilanen (s. 1980), lentopalloilija
Jahvetti Moilanen (oik. Frans Myyryläinen, myöh. Juuso Matero, 1881–1938), punakaartilaispäällikkö ja läskikapinan johtaja
Jane Moilanen (o.s. Korri, s. 1956), toimitusjohtaja
Janne Moilanen (s. 1978), jalkapalloilija
Jarkko Moilanen (s. 1974), API-talouden asiantuntija, IT-alan vaikuttaja, tutkija ja tietokirjailija
Jarmo Moilanen (s. 1968), tähtiharrastaja, lokakuun camelopardalidien meteoriparven löytäjä
Jooseppi Moilanen (1906–1982), Mannerheim-ristin ritari
Jukka Moilanen (s. 1955), insinööri, ent. Ulvilan kaupunginjohtaja
Jussi Moilanen (Aimo Huikka, s. 1985), lauluntekijä, kitaristi, näytelmäkirjailija ja toimittaja
Kaapro Moilanen (1878–1957), toimittaja ja kansanedustaja, kunnallisneuvos
Kaisa Moilanen (s. 1967), pikajuoksija
Kaisa Tammi-Moilanen (s. 1970), psykologi ja vankilanjohtaja
Louis Moilanen (1886–1913), amerikansuomalainen jättiläinen ja voimamies
Markku Moilanen (s. 1961), diplomi-insinööri, yritysjohtaja
Mika Moilanen (s. 1986), salibandyn pelaaja
Mikko Moilanen (s. 1952), metsäntutkija ja historioitsija
Mikko Moilanen (s. 1981), arkeologi ja tietokirjailija
Niilo Moilanen (s. 2001), maastohiihtäjä
Niko Moilanen (s. 1995), Blind Channel -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä
Otto Moilanen (s. 1979), salibandyn pelaaja
Paavo Moilanen (s. 1951), kaupan alan yritys- ja järjestöjohtaja, kauppaneuvos
Paula Moilanen (s. 1940), opettaja ja kirjailija
Pilvi Moilanen (s. 1972), keskimatkojen juoksija
Pirjo Lankinen (o.s. Moilanen, s. 1963), näyttelijä
Riikka Moilanen (ent. Moilanen-Savolainen, s. 1970), keskustalainen poliitikko
Sami Moilanen (s. 1999), jääkiekkoilija
Sari Ann Moilanen (Sari Ann Stolt, s. 1970), näyttelijä
Sasu Moilanen (s. 1966), ääninäyttelijä ja muusikko
Senni Moilanen (s. 1987), kansalaisaktivisti
Tauno Moilanen, insinööri, Imatran kaupunginjohtaja 1996–2006
Teuvo Moilanen (s. 1973), jalkapallomaalivahti
Tommi Moilanen (1912–1986), toimittaja ja näytelmäkirjailija, kunnallisneuvos
Usko Moilanen (1912–1972), seikkailukirjailija
Ville Moilanen (s. 1999), jalkapalloilija
Kuvitteellisia henkilöitä

Harri "Mainos-Harri" Moilanen, Aku Sipolan sketsihahmo tv-sarjassa Putous
Muita

Moilasen leipomo eli Moilas Oy, leipomo Pieksämäellä
H. Moilanen, sanonnassa esiintyvä kuvitteellinen avuton henkilö
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mustajalkakissa

| Mustajalkakissa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Kissat Felis
Laji::  nigripes
Kaksiosainen nimi
 Felis nigripes  Burchell, 1824 
 Mustajalkakissan levinneisyys
Katso myös
   Mustajalkakissa Wikispeciesissä   Mustajalkakissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustajalkakissa (Felis nigripes) on Afrikan pienikokoisin kissaeläin. Se elää eteläisessä Afrikassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt mustajalkakissan vaarantuneeksi lajiksi.
Taksonomia

Mustajalkakissa on jaettu usein kahteen eri alalajiin Felis nigripes nigripes ja Felis nigripes thomasi. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan jaa käsitystä kahdesta alalajista. Mustajalkakissa ei risteydy helposti muiden kissalajien kanssa. Luonnosta ei tunneta yhtäkään hybridiä ja tarhaolosuhteista tunnetaan vain kolme mustajalkakissan ja kesykissan hybridiä.
Koko ja ulkonäkö

Mustajalkakissa on Afrikan kissaeläimistä pienikokoisin. Sen ruumiinrakenne on vanttera. Naarailla on kolme nisäparia. Urokset ovat naaraita kookkaampia. Niiden ruumiin pituus on 37–52 cm ja paino 1,5–2,5 kg. Naaraiden vastaavat lukemat ovat 35–41 cm ja 1–1,6 kg. Hännän pituus molemmilla on 12–20 cm. Turkki on pehmeä. Talviturkki on kesäturkkia pidempi ja paksumpi. Pohjaväri selkäpuolella vaihtelee kanelinruskeasta kellanruskeaan. Ruumiissa, raajoissa, hännässä ja päässä on useita selkeästi erottuvia mustia juovia ja laikkuja. Ruumiin vatsapuoli on vaalean ruskeankeltainen tai valkoinen. Pää on muodoltaan leveä. Kurkku, sekä silmien, korvien ja suun reunat ovat valkoiset. Poskella on kaksi mustaa raitaa. Silmät ovat tummankeltaiset tai vihertävät. Jalat ja häntä ovat lyhyet. Jalkapohjat ja hännänpää ovat mustat.
Afrikanvillikissa elää osittain samoilla alueilla ja on ulkonäöltään hieman samankaltainen. Afrikanvillikissa on kuitenkin huomattavasti kookkaampi, ja sen jalat ja häntä ovat pidemmät.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mustajalkakissaa tavataan alueella, joka käsittää osia Botswanasta, Etelä-Afrikasta ja Namibiasta sekä pieniä alueita Angolan eteläosissa ja Zimbabwessa. Esiintyminen Lesothossa ja Swazimaassa on mahdollista, mutta epätodennäköistä.
Mustajalkakissa on erikoistunut avoimiin lyhyen heinikon maastoihin. Lajin elinympäristö käsittää kuivia ruohikkoja, matalia pensaikkoja ja savannia. Lajia esiintyy myös Karoon puoliaavikolla, mutta kaikkein kuivimmilla alueilla Namibin autiomaassa ja Kalaharissa sitä ei esiinny.
Elintavat

Mustajalkakissan elintapoja on kuvailtu salamyhkäisiksi, mikä on myös vaikuttanut esimerkiksi sitä koskevan tutkimuksen vähyyteen. Laji on paitsi pienikokoinen, mutta myös lyhyitä lisääntymisaikoja ja pentujen kasvatusta lukuun ottamatta yksineläjä ja se liikkuu lähes pelkästään hämärässä ja öisin. Toisin kuin monet muut kissat, mustajalkakissa liikkuu lähes pelkästään maassa ja puihin se ei kiipeä. Päivän se viettää pesäkolossaan. Pesäkolo sijaitsee usein hylätyssä termiittikeossa. Se voi käyttää myös muiden lajien, kuten namibiansavannioravan ja maasian kaivamia koloja.
Mustajalkakissa on petoeläin. Tärkeimpiä saaliseläimiä ovat pienet nisäkkäät, jotka eräässä tutkimuksessa muodostivat 39 % mustajalkakissan ravinnosta. Joitakin huomattavia saaliseläimiä ovat esimerkiksi korva-aavikkohiiri (Malacothrix typica) ja hyppyjänis (Pedetes capensis). Suuremmat mutta alle 100 g painavat nisäkkäät muodostivat 17 % ja pienet alle 40 g linnut 16 %. Sammakkoeläimet, matelijat ja selkärangattomat muodostivat alle 2 % ravinnosta. Lajia on kuvailtu kissojen suvun tappavimmaksi saalistajaksi. Noin 60 % sen saalistusyrityksistä päättyy saaliin nappaamiseen. Mustajalkakissa välttelee kookkaampia petoeläimiä. Niitä tiedetään jääneen esimerkiksi vaippasakaalin ja aavikkoilveksen saaliiksi.
Mustajalkakissa voi lisääntyä minä tahansa vuodenaikana. Niillä on kuitenkin myös selvästi eroteltavissa oleva lisääntymiskausi elokuusta maaliskuuhun. Tiineys kestää 63–68 päivää ja synnytys ajoittuu yleensä sateiden ja runsaan ravinnon kausiin. Samana vuonna voi olla kaksi poikuetta. Pennut itsenäistyvät 3–4-kuukauden ikäisinä. Elinikä luonnossa on noin viisi vuotta ja vankeudessa mustajalkakissat ovat eläneet 16-vuotiaiksikin saakka.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on luokitellut mustajalkakissan vaarantuneeksi lajiksi. IUCN:n arvio kannan koosta oli noin 9 707 täysikasvuista yksilöä. Kantojen uskotaan olevan laskussa.
Lajin vakavimpana uhkana pidetään saaliseläinten ja pesäpaikkojen katoamista. Metsäjalkakissa ei voi kaivaa omia pesäkolojaan ja se on riippuvainen niitä kaivavista muista eläimistä. Kuitenkin esimerkiksi pesiä kaivavia hyppyjäniksiä on hävitetty tuhoeläiminä ja bushmeat-metsästyksellä.  Etelä-Afrikassa petoeläimiä vainotaan myös yleisemmin ja mustajalkakissoja kuolee muille lajeille tarkoitettuihin myrkkysyötteihin. Elinympäristön tuhoutumista on aikaisemmin pidetty suurempana uhkana, mutta nykytutkimuksen perusteella laji saattaa tietyissä tapauksissa jopa hyötyä laiduntamisesta, joka rajoittaa suurempien petoeläinten määrää ja pitää jyrsijöiden kannat korkealla. Ihmisen vaikutusta kantoihin tätä kautta ei kuitenkaan tunneta perusteellisesti. Muita mahdollisia uhkia ovat taudit, luonnonkatastrofit kuten tulvat ja ilmastonmuutos.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä pidetään harvinaisena olemassa olevilla suojelualueilla.
Eläintarhassa.
Pää.
Mustajalkakissa ja hiiri.