stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talviparalympialaiset 2018
Lajit > Kalenteri

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Avajaiset | ● | Tapahtuma | # | Loppukilpailut | P | Päättäjäiset |
| Maaliskuu | Maaliskuu | 9>  pe | 10>  la | 11>  su | 12>  ma | 13>  ti | 14>  ke | 15>  to | 16>  pe | 17>  la | 18>  su | Loppu- kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Seremoniat |  Seremoniat | A |  |  |  |  |  |  |  |  | P |  |
|  Alppihiihto  |  Alppihiihto  |   | 6  | 6  |   | 6  | 3  | 3  |   | 3  | 3  | 30 |
|  Ampumahiihto  |  Ampumahiihto  |   | 6  |   |   | 6  |   |   | 6  |   |   | 18 |
|  Kelkkajääkiekko  |  Kelkkajääkiekko  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | 1  | 1 |
|  Lumilautailu  |  Lumilautailu  |   |   |   | 5  |   |   |   | 5  |   |   | 10 |
|  Maastohiihto  |  Maastohiihto  |   |   | 2  | 4  |   | 6  |   |   | 6  | 2  | 20 |
|  Pyörätuolicurling  |  Pyörätuolicurling  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | 1  |   | 1 |
| Loppukilpailut yhteensä | Loppukilpailut yhteensä |  | 12 | 8 | 9 | 12 | 9 | 3 | 11 | 10 | 6 | 80 |
| Loppukilpailut kisapäivän loputtua | Loppukilpailut kisapäivän loputtua |  | 12 | 20 | 29 | 41 | 50 | 53 | 64 | 74 | 80 |  |
Kilpailupaikat > PyeongChang Mountain Cluster

Alpensia Resort
Pyeongchangin olympiastadion – avajaiset ja päättäjäiset
Alpensia Biathlon Centre – ampuma- ja maastohiihto
Olympiakylä
Jeongseon Alpine Centre – alppihiihto ja lumilautailu
Kilpailupaikat > Gangneung Coastal Cluster

Gangneung Olympic Park
Gangneung Curling Centre – pyörätuolicurling
Gangneung Hockey Centre – kelkkajääkiekko
Osallistujamaat

Vuoden 2018 talviparalympialaisiin osallistui 49 maata. Georgia, Pohjois-Korea ja Tadžikistan osallistuivat ensimmäistä kertaa talviparalympialaisiin. Puolestaan Venäjä hylättiin vuoden 2018 paralympialaisista valtiojohtoisen dopingjärjestelmän takia.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Aasia  Etelä-Korea   Iran   Japani   Kazakstan   Kiina   Mongolia   Pohjois-Korea   Tadžikistan   Uzbekistan  |  Amerikka  Argentiina   Brasilia   Chile   Kanada   Meksiko   Yhdysvallat  |  Eurooppa  Alankomaat   Andorra   Armenia   Belgia   Bosnia ja Hertsegovina   Bulgaria   Espanja   Georgia   Islanti   Iso-Britannia   Italia  |     Itävalta   Kreikka   Kroatia   Norja   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Serbia   Slovakia  |     Slovenia   Suomi   Sveitsi   Tanska   Tšekki   Turkki   Ukraina   Unkari   Valko-Venäjä  |  Oseania  Australia   Uusi-Seelanti Kansainvälinen paralympiakomitea  Neutraalit paralympiaurheilijat  |
↑  Sijaitsee osin Euroopassa, mutta kansallinen paralympiakomitea on Aasian paralympiakomiteain jäsen.
↑  Sijaitsee Aasiassa, mutta kansallinen paralympiakomitea on Euroopan paralympiakomiteain jäsen.
1 2  Sijaitsee osin Aasiassa, mutta kansallinen paralympiakomitea on Euroopan paralympiakomiteain jäsen.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 13 | 15 | 8 | 36 |
| 2 |  Neutraalit paralympiaurheilijat | 8 | 10 | 6 | 24 |
| 3 |  Kanada | 8 | 4 | 16 | 28 |
| 4 |  Ranska | 7 | 8 | 5 | 20 |
| 5 |  Saksa | 7 | 8 | 4 | 19 |
| 6 |  Ukraina | 7 | 7 | 8 | 22 |
| 7 |  Slovakia | 6 | 4 | 1 | 11 |
| 8 |  Valko-Venäjä | 4 | 4 | 4 | 12 |
| 9 |  Japani | 3 | 4 | 3 | 10 |
| 10 |  Alankomaat | 3 | 3 | 1 | 7 |
↑  30 venäläistä paralympiaurheilijaa osallistui kisoihin Neutraalit paralympiaurheilijat -lipun alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paralympialaisten verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
| n k Paralympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäparalympialaiset |  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  |  |
| Talviparalympialaiset |  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
Kilpailupaikkoja kartalla.
Muslimiveljeskunta

| Muslimiveljeskunta> جماعة الإخوان المسلمين |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1928
Johto:   Mohamed Badie 
Ideologia:  Sunni-Islamismi Arvokonservatismi Uskonnollinen konservatismi Antikommunismi
Poliittinen kirjo:  oikeisto-äärioikeisto
Toimisto:  Kairo, Egypti
Kotisivu:  The Muslim Brotherhood - Official English Website
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muslimiveljeskunta (arab. جماعة الإخوان المسلمين‎, Jamāʿa al-ʾIḫwān al-Muslimīn) on useiden Lähi-idän islamististen järjestöjen nimitys. Ensimmäinen perustettiin Egyptiin 1928, ja sen jälkeen Muslimiveljeskuntia on perustettu muun muassa Syyriaan, Palestiinaan ja Jordaniaan.
Bahrain, Syyria, Egypti, Venäjä, Saudi-Arabia ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat ovat julistaneet Muslimiveljeskunnan terroristijärjestöksi.
Historia

Muslimiveljeskunnan perusti Hassan al-Banna Ismalian kaupungissa maaliskuussa 1928 yhdessä kuuden Suezin kanaaliyrityksen työläisen kanssa.lähde? Se oli uskonnollinen, poliittinen ja yhteiskunnallinen liike. Al-Bannan mukaan silloinen islam oli menettänyt yhteisöllisen vaikutusvaltansa, koska useimmat muslimit olivat saaneet länsimaisia vaikutteita. Koraani ja sunna nähtiin Jumalalta saadun lain määrittäjänä, joka piti ulottaa kaikille elämänaloille, mukaan lukien hallinnon järjestäminen ja päivittäinen elämä.
Osmanien valtakunta oli hajonnut ja brittiläinen siirtomaavalta ottanut vallan Egyptissä. Tässä tilanteessa veljeskunta piti itseään myös poliittisena ja yhteiskunnallisena vallankumousliikkeenä. Al-Banna pyrki populismiin. Muslimiveljeskunta esittäytyi työläisten suojelijana ulkomaalaisten ja monopolististen yritysten valtaa vastaan. Se perusti yhteisöllisiä instituutioita, kuten sairaaloita, apteekkeja, kouluja jne. Sen näkemykset naisten oikeuksien tapaisiin kysymyksiin olivat kuitenkin äärimmäisen konservatiivisia, ja se suhtautui alusta asti vihamielisesti riippumattomiin työläisiin.
Vuoteen 1948 mennessä veljeskunnalla oli noin puoli miljoonaa jäsentä. Muslimiveljeskunta pyrki myös luomaan jonkinlaisen "islamilaisen internationaalin" perustamalla alaryhmiä Libanoniin (1936), Syyriaan (1937) ja Transjordaniaan (1946). Se värväsi myös Kairon ulkomaalaisia opiskelijoita. Sen päämaja Kairossa muodostui koko muslimimaailman edustajien keskukseksi ja tapaamispaikaksi.
Liikkeen jäsenet pidätettiin 1948, ja al-Banna murhattiin.
Muslimiveljeskunta tuki Gamal Abdel Nasserin johtamaa vallankaappausta Egyptissä vuonna 1952, mutta pian sen jälkeen välit uuteen hallintoon viilenivät.
Egyptin presidentti Muhammad Nagib hajotti järjestön 13. tammikuuta 1954. Muslimiveljeskunta on ollut Egyptissä vuodesta 1954 laiton järjestö, jota on suvaittu vaihtelevasti. Edelleen se on toisinaan massapidätysten kohteena. Veljeskunta hylkäsi väkivallan 1970-luvulla ja 1980-luvulla pyrki takaisin politiikan valtavirtaan. Vaikkakin veljeskunta Egyptissä virallisesti pidättäytyy väkivallasta, se tukee avoimesti Hamasin aseellista kampanjaa Israelia vastaan. Järjestö tukee myös rahallisesti useita islamistiryhmiä ympäri maailmaa.
Liikkeen merkkihahmo on konservatiivinen kirjailija ja opettaja Said Qutb (1906–1966). Hän opiskeli Yhdysvalloissa 1948–1950 ja järkyttyi länsimaisesta elämäntavasta. Kotimaahansa palattuaan hän liittyi veljeskuntaan, ja sittemmin hänestä tuli liikkeen keskeinen teoreetikko. Hän joutui vankilaan ja häntä kidutettiin, ja sen jälkeen hänen kirjoituksiaan sävytti katkeruus ja äärimmäinen maallistumisen ja länsimaiden vastaisuus. Hänet hirtettiin 1966. Hänen ajatuksensa vaikuttivat al-Qaidan johtajiin Osama bin Ladeniin ja Ayman al-Zawahiriin, jotka itse pitivät veljeskuntaa omana aikanaan liian maltillisena.
Muslimiveljeskunta nykypäivän Egyptissä

Hosni Mubarakin valtakaudella, ennen vuoden 2011 kansannousua Muslimiveljeskunta oli kielletty virallisena puolueena, mutta se oli maan suurin ja järjestäytynein oppositioliike ja sai asettaa itsenäisiä ehdokkaita parlamenttivaaleihin. Liikkeen sisällä oli sekä konservatiivisia että maltillisia voimia. Liikettä johti vuodesta 2009 konservatiivinen Mohammed Badie. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa Muslimiveljeskunnan edustajat saivat 88 paikkaa (20 % kaikista) ja muodostivat suurimman oppositioryhmän. Kielletyn veljeskunnan jäsenet joutuivat osallistumaan vaaleihin sitoutumattomina. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa vaalivilppi ensimmäisellä kierroksella vei ryhmältä edustajainpaikat. Tämän jälkeen he boikotoivat toista kierrosta.
Liike nousi merkittäväksi Egyptin vuoden 2011 kansannousussa, ja se kutsuttiin neuvottelemaan maan tulevaisuudesta. Monet suhtautuivat pelokkaasti sen voimakkaaseen islamin korostamiseen. Sen tavoite oli EU:ta muistuttava islamilainen kalifaatti, joka ulottuisi Espanjasta Indonesiaan. Lainkäyttö perustuisi šariaan, ja köyhyys ja korruptio olisi juurittu pois. Liike on vastustanut esimerkiksi al-Qaidan väkivaltaista toimintaa, joskin Egyptissä sen nimiin on luettu väkivaltaa ja salamurhia. Muslimiveljeskunnan poliittiseksi siiveksi perustettiin Vapaus- ja oikeuspuolue.
Palestiinalainen Hamas on veljeskunnan sivuhaara, jonka väkivaltaista toimintaa egyptiläinen kansanedustaja Muhamed al-Beltagy on puolustanut siksi, että se toimii miehittäjiä vastaan. Egyptissä demokratiaa kannattavien piirissä veljeskunnan vanhoillisuutta kammoksuttiin, mutta vaikutusvaltaisena järjestönä se haluttiin kuitenkin mukaan neuvotteluihin, sillä sen kannatus oli maassa noin 20 prosenttia, lähinnä kuitenkin kouluttamattoman köyhän väestön keskuudessa, jossa se oli saanut marttyyrin maineen.
Vallankumouksen jälkeen 2011-2012 järjestetyissä Egyptin parlamenttivaaleissa Muslimiveljeskunnan johtama yhteenliittymä sai 47 % paikoista, äärikonservatiivisen islamistipuolue Al-Nourin saadessa 24 %. Vallankumousta johtaneet liberaalit voimat huolestuivat vaalituloksesta heidän taantumuksellisina pitämiensä puolueiden otettua niin selvän voiton. Toisaalta Muslimiveljeskunta oli ilmoittanut, ettei se pyri pakottamaan egyptiläisiä noudattamaan omaa näkemystään oikeasta islamilaisesta elämäntavasta.
Muslimiveljeskunta nykypäivän Egyptissä > Sotilasvallankaappauksen jälkeen

Muslimiveljeskunnan poliittisen siiven Vapaus- ja oikeuspuolueen ehdokkaana valittu presidentti Mohammed Mursi syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella 3. heinäkuuta 2013. Syyskuussa Egyptin korkein oikeus kielsi veljeskunnan kaiken toiminnan ja määräsi tämän varat takavarikkoon. Joulukuussa 2013 Egyptin väliaikainen hallitus nimesi Muslimiveljeskunnan terroristijärjestöksi. Egyptin sisäministerin mukaan Muslimiveljeskunnan mielenosoituksiin osallistuvat, ryhmän kirjallisuutta omistavat tai ryhmittymää suullisesti tai kirjallisesti tukevat henkilöt voidaan tuomita enintään viiden vuoden vankeusrangaistukseen. Lisäksi ryhmittymän päätoimijat tai sitä rahallisesti tukevat henkilöt voidaan tuomita elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Elokuussa 2014 tuomioistuin kielsi myös Muslimiveljeskunnan poliittisen siiven. Tämä tarkoitti, ettei Vapaus- ja oikeuspuolue enää voinut osallistua vaaleihin.
Kesäkuussa 2019 syrjäyttämisestään lähtien vangittuna ollut Mursi kuoli sydänkohtaukseen Kairossa kesken oikeudenistunnon. Vankeudestaan Egyptin ensimmäinen vapailla vaaleilla valittu presidentti Mursi vietti suuren osan eristyksessä.
Muslimiveljeskunta nykypäivän Egyptissä > Rabia-merkki

Muslimiveljeskunnan tunnukseksi kehittyi Egyptissä Mursin kukistumisen jälkeen käsimerkki rabia (arabian sanasta "neljä"). Se tehdään nostamalla neljä sormea pystyyn ja taittamalla peukalo kämmeneen.
Muslimiveljeskunta Suomessa

Toimittaja Juhani Huttusen mukaan Muslimiveljeskunta edustaa poliittista islamia: sen tavoitteena on rakentaa yhteiskunta, joka perustuu šariaan. Kun Veljeskunta vuonna 2012 pääsi Egyptissä presidentti Muhammed Mursin johdolla konkreettisesti toteuttamaan tavoitteitaan, tulos oli katastrofi. Huttusen mukaan Iso-Britannia pohti vakavasti, pitäisikö Muslimiveljeskunta luokitella terroristijärjestöksi. Ongelmana on, ettei Veljeskuntaa tavallaan ole edes olemassa, koska sen ideologiaa kannattelevat hyväntekeväisyysjärjestöt, yhdistykset ja yksittäiset henkilöt ovat itsenäisiä. Muslimiveljeskunta on Suomessa saanut tukea joiltakin kirkollisilta piireiltä.
Suomen islamilainen yhdyskunta on kertonut pyrkivänsä yhteistyöhön Muslimiveljeskunnan kanssa. Yhdyskunta on suomalainen jäsen eurooppalaisessa islamilaisten järjestöjen organisaatiossa FIOE (The Federation of Islamic Organizations in Europe). FIOE on Muslimiveljeskunnan aatteellinen kattojärjestö Euroopassa, ja sillä on läheiset siteet Hamasiin.
Noin vuonna 2015 Helsinkiin perustettiin European Institute of Human Sciences -niminen oppilaitos Helsingin Diakonissalaitoksen tuella. Tämän nimisten oppilaitosten ketjulla on yhteyksiä Muslimiveljeskuntaan. Suomen Islamilainen Diyanet Yhdyskunta on Turkin uskonnollisten asioiden viraston (Diyanet) valvonnassa toimiva järjestö. Diyanetin alaisuuteen kuuluvat Vantaalla, Porissa, Turussa ja Lahdessa sijaitsevat moskeijat. Viraston toiminta on aatteellisesti lähellä Muslimiveljeskuntaa. Helsingin suurmoskeijahankkeen taustalla on myös nähty yhteyksiä Muslimiveljeskuntaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Muslim Brotherhood - Official English Website
Muslim Brotherhood Movement
Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğan tekee muslimiveljeskunnan Rabia-merkin
Rabia-merkki
Viki Kärkkäinen

Johan Viktor (Viki) Kärkkäinen (12. maaliskuuta 1883 Juva – 2. heinäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja runoilija.
Kärkkäinen pääsi ylioppilaaksi 1901 ja opiskeli sitten kirjallisuutta Helsingin yliopistossa muutamia vuosia. Hän toimi tällöin lisäksi Karjalaisen osakunnan sihteerinä ja historioitsijana. Kärkkäinen otti osaa myös kagaalin salaiseen valistustoimintaan.
Lehtialalle Kärkkäinen siirtyi 1906 jolloin hän oli Suur-Savo-lehden toimitussihteerinä ja väliaikaisena päätoimittajana. Hän oli sitten viikkolehti Päivän teatteriarvostelijana 1909–1910, Tampereen Sanomissa toimitussihteerinä ja kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana 1910–1912, Kodin Kuvasto -lehden toimitussihteerinä 1912–1914 ja päätoimittajana 1914–1917 sekä joululehti Sammon toimittajana 1915–1917. Kärkkäinen oli sitten Maailma-lehden teatteriosaston toimittajana 1919 ja Yhteishyvä-lehdessä aputoimittajana 1918–1920 ja toimitussihteerinä 1920–1922. Vuonna 1923 Kärkkäinen tuli Suomen Tietotoimiston toimitussihteeriksi. Kärkkäinen toimi myös Suomen Kirjailijaliiton sihteerinä ja SOK:n tiedonanto-osaston hoitajana.
Kärkkäinen suomensi muun muassa Knut Hamsunin, Bjørnstjerne Bjørnsonin ja August Schaumanin teoksia. Kärkkäinen julkaisi 1909 runokokoelman Vuoden varrelta: suorasanaisia runoelmia. Hän kirjoitti myös tilapäisrunoja ja kertomuksia, joita ilmestyi eri julkaisuissa sekä kirjoitti tutkielman osuuskauppatoiminnan yhteiskunnallisesta merkityksestä.
Teoksia

Vuoden varrelta : suorasanaisia runoelmia.  Otava 1909
Juhlaruno Puumalan pitäjän 300-vuotisjuhlaan 7-8.VII.1917.   1917
Osuuskauppatoiminnan yhteiskunnallinen merkitys. Päivänkysymyksiä osuuskauppaliikkeen alalta 3. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1920
Suomennoksia

Ingeborg Maria Sick : Isoäidin puutarha. Yrjö Weilin & Kumpp., Helsinki 1910
Björnstjerne Björnson : Jumalan teillä. 2. painos WSOY 1910
Dikken Zwilgmeyer : Rasavilli. Kirja, Helsinki 1912
Gustaf Janson : Fortuna-rouvan suosikki ("Nils Dobblare") : historiallinen romaani. Kirja, Helsinki 1918
Auguste Hauschner : Daatjen häät ; saksankielestä suomentanut Viki Kärkkäinen. Karisto 1919
Knut Hamsun : Nälkä. Kustannus oy. Kirja, Tampere 1919, 5. painos WSOY 1983
Barbra Ring : Hiutaleita. Gummerus 1922
Julius von Farkas : Kuohuvia sieluja : kertomus unkarilaisesta nuorison elämästä. Otava 1923
Orison Swett Marden : Ajatuksen voima. Gummerus 1924
August Schauman : Kuudelta vuosikymmeneltä Suomessa : muistoja elämän varrelta I-II. Gummerus 1924-1925
Karl Ekman : Herraskartanon vanhan tehtaan historia : Teijon tehdas 1686-1936 : muistojulkaisu ; käsikirjoituksesta suom. Viki Kärkkäinen. Teijon tehtaat, Helsinki 1938
Gunnar Mårtenson : Meidän mamma ja hänen maailmansa ; kuvaillut Tuus ; suomeksi sovittanut Viki Kärkkäinen. WSOY 1944
Aiheesta muualla

Viki Kärkkäinen : Ylioppilaiden osuus sortovuosien kutsuntalakkojen järjestämisessä. Muistelmia taisteluvuosilta 1901-1905, Helsingin Sanomat, 08.12.1934, nro 331, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Suomen urheilu 2010

Suomen urheilu 2010 käsittelee vuoden 2010 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Minna Kauppi | Suunnistus |
| 2. | Laura Lepistö | Taitoluistelu |
| 3. | Peetu Piiroinen | Lumilautailu |
| 4. | Sari Multala | Purjehdus |
| 5. | Tomi Tuuha | Telinevoimistelu |
| 6. | Antti Niemi | Jääkiekko |
| 7. | Robert Helenius | Nyrkkeily |
| 8. | Aino-Kaisa Saarinen | Maastohiihto |
| 9. | Tero Pitkämäki | Yleisurheilu |
| 10. | Jarkko Nieminen | Tennis |
Lähde: 
Vuoden naisurheilijaa ei enää tästä lähtien valittu. Vuoden valmentajaksi valittiin jääkiekkovalmentaja Kai Suikkanen.
Olympialaiset

Vancouverin talviolympialaisissa 12.–28.2. Suomi saavutti yhden hopeamitalin ja neljä pronssia.
Vancouverin talviparalympialaisissa 12.–21.3. Suomi saavutti yhden hopeamitalin ja yhden pronssin.
Alppihiihto

Vancouverin talviolympialaisissa Tanja Poutiainen sijoittui pujottelussa kuudenneksi ja suurpujottelussa 13:nneksi.
Maailmancupissa 2009–2010 Tanja Poutiainen sijoittui yhteispisteissä 11:nneksi.
Ampumahiihto

Vancouverin talviparalympialaisissa Maija Löytynoja saavutti hopeaa liikuntavammaisten pystyhiihtäjien kolmen kilometrin takaa-ajossa.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Fordilla ajanut Jari-Matti Latvala sijoittui toiseksi, hänen tallitoverinsa Mikko Hirvonen kuudenneksi ja Citroënilla ajanut Kimi Räikkönen kymmenenneksi. Latvala voitti toukokuussa ajetun Uuden-Seelannin rallin ja heinäkuun lopussa ajetun Suomen rallin sekä Hirvonen helmikuussa kauden avanneen Ruotsin rallin.
Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa Lotuksella ajanut Heikki Kovalainen ei yltänyt MM-pisteille. Saksaa edustanut Keke Rosbergin poika Nico Rosberg ajoi Mercedeksellä ja sijoittui MM-sarjassa seitsemänneksi.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue aloitti syksyllä EM-karsinnat kolmella tappiolla: vieraissa Moldovalle 2–0 ja Alankomaille 2–1 sekä kotikentällä Unkarille 1–2. Marraskuussa skottilainen päävalmentaja Stuart Baxter siirrettiin syrjään tehtävästään ja väliaikaisen valmentajansa Olli Huttusen johdolla Suomi voitti Helsingin olympiastadionilla San Marinon 8–0. Jari Litmanen teki uransa 32. maaottelumaalin ja Mikael Forssell teki kolme maalia eli hattutempun.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai espoolainen Kuopion Palloseura ja pronssille sijoittui Turun Palloseura.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti PK-35 Vantaa, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Åland United.
Jääkiekko

Vancouverin talviolympialaisissa Suomi saavutti jääkiekossa kaksi pronssimitalia. Jukka Jalosen valmentama miesten joukkue voitti puolivälierissä Tšekin 2–0, hävisi välierissä Yhdysvalloille 1–6 Yhdysvaltain tehtyä ottelun alussa kuusi maalia alle 13 minuutissa ja voitti pronssiottelussa Slovakian 5–3. Pekka Hämäläisen valmentama naisten joukkue hävisi välierissä Kanadalle 0–5 ja voitti pronssiottelussa Ruotsin jatkoajalla 3–2.
Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 7.–23.5. Saksassa Suomi sijoittui kuudenneksi hävittyään puolivälierissä Tšekille voittolaukauskilpailun jälkeen 1–2. Petteri Nummelin valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen.
Antti Niemi voitti kahdeksantena suomalaisena Stanley Cupin, kun Chicago Blackhawks voitti 9.6. ratkaisevaksi jääneessä kuudennessa loppuottelussa Philadelphia Flyersin. Loppuottelut hävinneessä joukkueessa pelasivat Kimmo Timonen ja Ville Leino, joista jälkimmäinen sivusi pudotuspelien tulokkaiden piste-ennätystä 21.
Keilailu

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 12.–22.8. Münchenissä, Saksassa Petteri Salonen, Joonas Jähi, Pasi Uotila, Osku Palermaa ja Mika Koivuniemi saavuttivat joukkuekilpailussa hopeaa. Palermaa ja Salonen sijoittuivat mastersissa jaetulle viidennelle sijalle, ja Uotila oli singlessä kuudes.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 10.–20.6. Riiassa, Latviassa Krista Pöllänen voitti kultaa mastersissa ja saavutti pronssia all eventsissä. Parikilpailussa hän saavutti hopeaa Piritta Kantolan kanssa sekä triokilpailussa pronssia Kantolan ja Hannele Impolan kanssa.
Weber Cupissa 12.–14.10. Barnsleyssa, Isossa-Britanniassa Mika Koivuniemi ja Osku Palermaa kuuluivat Euroopan joukkueeseen, joka voitti Yhdysvallat pistein 17–13.
Henkilökohtaisessa maailmancupissa 16.–23.10. Toulonissa, Ranskassa Joonas Jähi sijoittui miesten kilpailussa neljänneksi.
Euroopan mestarien cupissa 25.10.–1.11. Ankarassa, Turkissa Krista Pöllänen voitti naisten mestaruuden. Petri Mannonen sijoittui miesten kilpailussa kuudenneksi.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei loppuottelusarjan voitoin 3–2 voittanut Tampereen Pyrintö, hopeaa sai helsinkiläinen Torpan Pojat, ja pronssille sijoittui kouvolalaisseura Kouvot. Mestaruus oli Pyrinnölle ensimmäinen.
Naisten Suomen-mestaruuden vei kolme loppuottelua viidestä voittanut lappeenrantalainen Catz, hopeaa sai kotkalainen Peli-Karhut, ja pronssille sijoittui Espoo Team.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei kaikki kolme loppuottelua voittanut Riihimäen Cocks, hopeaa sai kauniaislainen HC West, ja pronssille sijoittui vantaalainen Atlas.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai Sjundeå IF ja pronssille sijoittui Grankulla IFK.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti oululainen Sun Volley, hopeaa sai Pielaveden Sampo ja pronssille sijoittui Raision Loimu.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran salolainen LP Viesti, hopeaa sai hämeenlinnalainen HPK ja pronssille sijoittui Oriveden Ponnistus.
Lumilautailu

Vancouverin talviolympialaisissa Peetu Piiroinen saavutti lumikourussa hopeaa ja Markku Koski sijoittui samassa lajissa kuudenneksi.
Moottoripyöräily

Enduron maailmanmestaruussarjassa Mika Ahola voitti kultaa Enduro 2 -luokassa ja Eero Remes sijoittui pronssille Enduro 1 -luokassa.
Enduron joukkuemaailmanmestaruuskilpailussa eli Kuuden päivän ajossa marraskuussa Meksikossa Suomi saavutti pronssia..
Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa Mika Kallio sijoittui MotoGP-luokan yhteispisteissä 17:nneksi ja 125-kuutioisten maailmanmestaruuden voitti suomalaista Ajo Motorsport -tallia edustava espanjalainen Marc Márquez. Pekka Päivärinta voitti sveitsiläisen Adolf Hännin kanssa sivuvaunuluokan maailmanmestaruuden.
Joonas Kylmäkorpi voitti ensimmäisenä suomalaisena maarata-ajon maailmanmestaruuden.
Moottoriveneily

F1-veneiden maailmanmestaruussarjassa Sami Seliö voitti uransa toisen maailmanmestaruuden.
Nyrkkeily

Ville Piispanen voitti 18.7. Pordenonessa, Italiassa ammattinyrkkeilyn ylemmän kevyen sarjan (63,5 kg) Euroopan unionin mestaruuden viidennen erän teknisellä tyrmäyksellä Italian Emanuele De Prophetisista ja säilytti tittelin päädyttyään 27.11. Helsingissä tasapisteisiin espanjalaisen Daniel Rasillan kanssa.
Robert Helenius voitti 21.8. Erfurtissa, Saksassa ammattinyrkkeilyn raskaan sarjan Euroopan unionin mestaruuden kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä Ranskan Gregory Tonysta. Hän puolusti titteliään 27.11. Helsingissä voittamalla ruotsalaisen Attila Levinin kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.