stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Double Trouble (Hurriganesin albumi)
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Made in Sweden  Rock'n'Roll Fever  Shorai Shorai  Love Potion Number 9  Suzie Q  Bourbon Street  Blue Babe  Forty Night  I Gotta Know (aiemmin julkaisematon)  I Can't Get the Feeling  Oh Rack  Money  Good Morning Little Schoolgirl  Do the Alamo  In My Mind  Highschool Boogie  Step on You  Don't Say Goodbye  Ro-Yo-Yo  11th St. Boogie  Moon on the Water  Born to Rock  Get On :  CD 2 Intro  Miks menit pois  Vilkuilevat silmät  Kaikuvat kadut  Kenen yhden vaan  Kaarikatto  Viittä vaille kaks  Käärmeennahkatakki  Keskiyö  V-Pussi  Korttipakka  Täysikuu  Haaremin ruusu  Buona Sera  Paholaisen masurkka  Eletään vaan vaikka piruuttaan (Remu & Irwin Goodman)  Vanha salakuljettaja Laitinen (Remu & Radio-orkesteri Putkimiehet)  Juhannustanssit (Remu & Radio-orkesteri Putkimiehet)  Valssi
Drawbridge

Drawbridgen autioinutta kaupunkia.
Drawbridge (aiemmin Saline City) on hylätty rautatieasema Alamedan piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Fremontin keskustasta. Kaupungin laskusillan läpi kulki parhaimmillaan kymmenen matkustajajunaa päivässä. Myöhemmin laskusilta lakkautettiin ja Drawbridge autioitui. Kaupunki julistettiin aavekaupungiksi vuonna 1979 ja sen viimeiset asukkaat muuttivat pois samana vuonna. Nykyisin kaupunki on suljettu, eivätkä ulkopuoliset pääse sinne.
Dominioteologia

Dominioteologia eli dominionismi on radikaaleihin 1990-luvulla kehittyneistä evankelisuuden suuntauksista. Se pohjaa kalvinistiseen oppiin Jumalan kaikkivaltiudesta ja Raamatusta kaiken elämän ohjekirjana, uskoo teonomistiseen etiikkaan ja pitää kristittyjen velvollisuutena maallisten instituutioiden vähittäistä valtaamista.
Dominionismi pyrkii amerikkalaisen kulttuurin, lakijärjestyksen ja yleisen maailmanhahmotuksen järjestämiseen puhtaasti kristilliseltä pohjalta, kristillisten poliitikkojen, tuomarien ja opettajien toimesta sekä Raamatun sääntöjä kirjaimellisesti soveltaen. Dominionismi pohjaa puritanismin perintöön ja 1800-luvun lopun uuskalvinismiin. Teologisesti dominionismi voidaan nähdä reformoidun tunnustuksen perusoppien radikaalina politisoijana.
Periaatteet: Viisi regimenttiä

Yhteiskunnallisesti molempia dominionismin koulukuntia yhdistää ajatus rajallisesta, jaetusta ja delegoidusta valtiovallasta. Viiden regimentin oppiin pohjautuen on vaadittu valtion vallan radikaalia rajoittamista.
Periaatteet: Viisi regimenttiä > Perhekeskeinen koulukunta

Dominionismin isänä pidetään presbyteeriteologi Rousas John Rushdoonya (1916–2001). Rushdoonyn viiden regimentin opissa erotetaan toisistaan perhe, kirkko, valtio, koulu, sekä kutsumus ja itsensä hallinta. Jokaiseen näistä regimenteissä kuuluu itsenäisyys asioissa, jotka Jumala on kunkin tehtäväksi antanut.
Perhe: Perhe on tärkein hallinta-alue, joka on Jumalan maanpäällinen instituutio. Perhe on tärkein dominiomandaatin käyttäjä, koska siinä kukin yksilö kasvatetaan kristityksi ja sen sisällä omaksutaan presuppositiot, jotka jäsentävät toimintaa kaikissa muissa hallinta-alueissa.
Kirkko: Kirkko on evankelioinnin, opin oikein opettamisen ja lain tulkitsemisen regimentti.
Valtio: Valtio koskettaa instituutioita, joissa päätetään yhteisöllisistä asioista.
Koulu: Koulun hallinta-alue jatkaa perheissä aloitettua kristillistä kasvatustyötä.
Kutsumus: Kutsumuksen hallinta-alueella tarkoitetaan kaikkea mitä yksilö tekee jokapäiväisessä työssään ja ammatissaan.
Itsensä hallinta: Itsensä hallinnalla tarkoitetaan henkilökohtaisen, sisäisen elämän aluetta, jolla hengellinen kilvoittelu tapahtuu.
Periaatteet: Viisi regimenttiä > Kirkkokeskeinen koulukunta

Dominionismin toinen pääteologi Gary North nostaa tärkeimmäksi regimentiksi kirkon. Yhteiskunnallisesti ero on vähäinen, mutta teologisessa mielessä ero on merkittävä.
Aiheesta muualla

Lugten, Peter: Picketh Up Thy Marbles and Go Home: The Origin and Absurdity of the Religious Right’s Culture Wars and Why They Should Call Them Off. Free Inquiry 4/2024. (englanniksi)
Dregovitšit

Dregovitšit (kirkkoslaaviksi дьрьговичи, dregovitši, valkoven. дрыгавічы́) olivat Dneprin oikeanpuoleisen sivuhaaran Pripetin valuma-alueella ja Dneprin yläjuoksun oikeapuoleisella maa-alueella elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Tarkkoja rajoja heimon asuinalueelle ei ole osattu linjata. Asutuksen jäänteitä on löydetty Pripetin varren arkeologisilta kaivauksilta 800–900 -luvuilta jaa. Näissä kaivauksissa on löydetty maatalouteen ja asutukseen liittyviä rakenteita.  Heimon elinkeinoja olivat muun muassa maatalous ja käsityöt.
Alueen hallintokeskus oli Turau ja alue muodosti Turaun ja Pinskin ruhtinaskunnan (900–1300 -luvuilla). 900-luvulla dregovitšien maista tuli osa Kiovan Rusia.  Luoteisin osa heimoyhteisön maista liittyi Polatskin ruhtinaskuntaan.
Dregovitšejä pidetään yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista.
Venäläinen näkemys itäisen Keski-Euroopan heimoista 600- ja 700-luvuilla (venäjäksi). Dregovitšit (Дреговичи) mainitaan vihreän alueen keskiosassa Turovin pohjoispuolella.
Ukrainalainen näkemys itäslaavilaisista heimoista ajanjaksolla 700–850 jaa. (englanniksi).
Keskiaikaisen Turaun rakennusten jäänteitä: kirkon perustaa Turaun linnanmäellä.
Attilio Dottesio

Attilio Dottesio vuonna 1941.
Attilio Dottesio (16. heinäkuuta 1909 Desenzano del Garda – 12. helmikuuta 1989 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Dottesio työskenteli koulun jälkeen viihdelaulajana Ranskassa ja opiskeli Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa, josta hän valmistui vuonna 1942. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Amleto Palermin ohjaama La peccatrice vuonna 1940. Toisen maailmansodan jälkeen Dottesio toimi luonnennäyttelijänä ja esitti sivuosia lukuisissa elokuvissa. 1960-luvulla hän käytti taiteilijanimeä William Burke. Dottesio työskenteli myös teatterissa, radiossa ja jälkiäänittäjänä. Hänen ohjaamansa pitkä dokumenttielokuva Amazzonia terra sconosciuta (1955) jäi kokonaan vaille huomiota.
Elokuvia

La peccatrice, 1940
Il trionfo di Maciste, 1961
Ursuksen kosto, 1961
Simson ja orjakuningatar, 1963
Il leone di San Marco, 1963
Brenno, il nemico di Roma, 1963
I predoni della steppa, 1964
Ercole contro Roma, 1964
Il Colosso di Roma, 1964
Maciste e la regina di Samar, 1964
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Attilio Dottesio (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa
Doorilainen heksapolis

Vähän-Aasian länsirannikon kreikkalaiset pääalueet ja kreikkalaisia siirtokuntia. Doorilaisen heksapoliin alue sinisellä, aiolialaisten alue punaisella ja joonialaisten alue vihreällä.
Doorilainen heksapolis (m.kreik. Δωρικὴ Ἑξάπολις, Dōrikē Heksapolis tai Δωριέων Ἑξάπολις, Dōrieōn Heksapolis) eli (Aasian) Doris (ἡ Δωρίς η εν Ασία, hē Dōris ē en Asia), myöhemmin doorilainen pentapolis (Δωρικὴ Πεντάπολις, Dōrikē Pentapolis), oli antiikin kreikkalainen kuuden doorilaisen kaupungin alue ja liitto Vähän-Aasian lounaisrannikolla sekä sen edustan saarilla.
Maantiede

Doorilaisen heksapoliin alue käsitti alueen Kaariassa Vähän-Aasian lounaisrannikolla nykyisen Turkin alueella sekä sen edustan saarilla Kosilla ja Rhodoksella. Doriin pohjoispuolella rannikolla sijaitsi Joonia, koillispuolella sisämaan Kaaria ja itäpuolella Lyykia. Aasian Dorista ei tule sekoittaa toiseen antiikin aikaiseen Doriin maakuntaan keskisessä Kreikassa.
Maantiede > Polikset

Doorilaisen heksapoliin polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Kos, Kosin saarella
Knidos, Kaariassa
Halikarnassos, Kaariassa
Lindos, Rhodoksella
Ialysos, Rhodoksella
Kameiros, Rhodoksella
Historia

Seudun varhaisemmat asukkaat olivat kaarialaisia ja lelegejä. Heksapoliin kreikkalaiskaupungit perustettiin doorilaisten siirtokuntina noin 1000 eaa. Tämän jälkeen alueella puhuttiin doorilaisia murteita. Asuttajien on arveltu tulleen muun muassa Troizenista, Epidauroksesta ja Argoksesta. Toisaalta Rhodoksella vaikuttaa olleen yhteys Kreetalle. Doorilaisen heksapoliin alueella oli myös muita doorilaisia kaupunkeja, mutta ainoastaan kuusi hyväksyttiin mukaan kaupunkien liittoon.
Heksapoliin jäsenet viettivät Apollonin kunniaksi juhlia kisoineen. Yhteisenä kokoontumispaikkana toimi Triopian Apollonin pyhäkkö, joka sijaitsi Triopian niemimaalla lähellä Knidosta. Pyhäkön rauniot on löydetty. Kisojen palkintona oli pronssinen kolmijalka, joka voittajien tuli pyhittää pyhäkölle. Halikarnassos erotettiin heksapoliista, koska eräs kaupungin asukkaista, nimeltään Agasikles, vei kolmijalan kotiinsa sen sijaan, että olisi jättänyt sen temppeliin. Näin doorilaisesta heksapoliista tuli doorilainen pentapolis eli viiden kaupungin liitto. Tämä tapahtui ennen 400-lukua eaa. ja Herodotoksen aikaa, sillä tämä kutsuu aluetta ”viisikaupunkimaaksi”, ja kertoo edellä esitetyn selityksen nimenmuutokselle.
Doolittlen isku

Doolittlen isku oli Yhdysvaltain laivaston toisessa maailmansodassa tekemä lentohyökkäys Japanin pääsaaria ja Tokiota vastaan.
Toteutus

Hyökkäys toteutettiin 18. huhtikuuta 1942, jolloin 16 B-25 Mitchell -konetta nousi ilmaan USS Hornetilta ja pommitti Tokiota, Jokohamaa, Yokosukaa, Nagoyaa, Kobea ja Osakaa. Ennen pommituksia Yhdysvaltain laivaston kevyt risteilijä USS Nashville upotti keisarillisen Japanin laivaston partioveneen Nittōmarun, joka yritti varoittaa pommituksista japanilaisia. Viisi partioveneen miehistönjäsentä joutui myöhemmin yhdysvaltalaisten vangeiksi.
Tapahtuma kuitenkin johti operaation aikaistamiseen jonka johdosta koneet eivät päässeet syvemmälle Kiinaan turvallisemmille kentille, vaan useimmat tekivät pakkolaskun Kiinan rannikolle.
Pommikoneiden miehistöjen kohtalo

Alusta alkaen tiedettiin tehtävän olevan yksisuuntainen. Erikoisoperaatiota varten kevennetyt pommikoneet pääsivät Japaniin, mutta paluumahdollisuutta ei ollut.
Pommitusten jälkeen koneet lensivät suunnitelman mukaisesti kohti Kiinaa, mutta eivät saavuttaneet suunniteltuja kenttiään, vaan tuhoutuivat laskussa rannikolle. Kahdeksan miehistöön kuulunutta joutui japanilaisten vangeiksi. Näistä kolme teloitettiin ja yksi kuoli sairauteen. Loput neljä sotavankia vapautettiin elokuussa 1945 Nankingissa. Kaksi miehistön jäsentä hukkui heidän koneensa pudottua mereen. Yksi miehistön jäsen kuoli yrittäessään paeta Kiinan rajan yli.
Yksi koneista laskeutui Neuvostoliittoon 65 kilometrin päähän Vladivostokista. Koneen miehistö joutui myöhemmin internoiduiksi yli vuoden ajaksi, kunnes miehet pääsivät pakenemaan Ašgabatista Iranin rajan yli Ison-Britannian konsulaattiin 11. toukokuuta 1943.
Kiinalaiset sotilaat ja siviilit yrittivät auttaa koneiden miehistöjä pakenemaan ja yhteensä 80 miehestä 69 pääsi pakenemaan japanilaisia. Yli 10 000 kiinalaista siviiliä tapettiin japanilaisten etsiessä koneiden miehistön jäseniä Zhejiang-Jiangxin sotaretken aikana touko–syyskuussa 1942.selvennä
Aiheesta muualla

Keskinen Tyynimeri
Pearl Harbor
Iskut Marshallin- ja Gilbertsaarille
Doolittlen hyökkäys
Korallimeri
Midway
RY
Salomonsaaret
Gilbert- ja Marshallinsaaret
Mariaanit ja Palau
Tulivuorisaaret ja Ryūkyūsaaret
Inmate
Kaakkoinen Tyynimeri
Indokiina (1940)
Thaimaa
Alankomaiden Itä-Intia
Malesia
Burma (1941–1942)
Singapore
Burma (1942–1943)
Burma (1944)
Burma (1944–1945)
Indokiina (1945)
Malakansalmi
Tiderace
Zipper
Ranskan–Thaimaan sota
Thaimaa
Intian valtameri (1940–1945)
Strategiset pommitukset (1944–1945)
Lounainen Tyynimeri
Filippiinit (1941–1942)
Alankomaiden Itä-Intia (1941–1942)
Timor
Taistelu Australiasta
Uusi-Guinea
Filippiinit (1944–1945)
Oboe
Pohjois-Amerikka
Aleutit
Ellwoodin pommitukset
Estevan Pointin majakka
Fort Stevensin pommitukset
Ilmavalvonta
Ilmapallohyökkäykset
Projekti Hula
Japani
Ilmahyökkäykset Japaniin
Mariaanien ilmapommitukset
Tulivuorisaaret ja Ryūkyūsaaret
Tokion pommitukset
Starvation
Laivastoiskut Japaniin toisessa maailmansodassa
Hyökkäys Yokosukaan
Sagaminlahden taistelu
Kuren pommitukset
Operaatio Downfall
atomipommit
Kuriilisaarten maihinnousu
Japanin antautuminen
Mantšuria
Mantšuria (1945)
Sahalinin saarten valtaus
Shumshun taistelu
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doolittlen isku Wikimedia Commonsissa
Kartta pommituksista ja pommikoneiden putoamispaikoista.
Erwin Dreger

Erwin Dreger (14. kesäkuuta 1915 Hannover – 20. maaliskuuta 1942 Martinewka) oli saksalainen sotilas, arvoltaan vääpeli.
Paul Carell kertoo Dregeristä seuraavasti:tarvitaan parempi lähde
Saksan 3. panssaridivisioona taisteli Neuvostoliiton talven 1941–1942 vastahyökkäyksen aikana Izjumin murtokohdan eteläreunassa. Dreger kuului divisioonaan 3. jalkaväkirykmentin 1. komppaniaan.
Vääpeli Dreger vastasi 15 miehen kanssa kaksi kilometriä pitkästä rintamasta Nepokrytajan kaistalla. Tämän pitkän kaistan puolustaminen onnistui vain harvinaisella taktiikalla, jonka Dreger oli itse kehittänyt. Jokainen mies oli aseistautunut konekiväärillä, joka oli mahdollista, koska aseet olivat sotasaalista. Lisäksi kolme ylimääräistä konekivääriä oli varastossa. Maastoon ja tukikohtana olleeseen kylään varastoitiin paljon sotasaaliina saatuja panosvöitä. Näin jokainen mies toimi yksin ilman normaalia apumiestä, jonka tehtävänä oli hakea ammuksia. Miehet oli ryhmitetty laajaan puolikaareen, jossa oli lisäksi syviä porrastuksia. Taktiikka vaati miehiltä rautaisia hermoja.
Rintamasuunta oli metsikköön, josta venäläiset hyökkäsivät joka kerta uudestaan. Juuri tässä kohtaa kaistaa venäläiset yrittivät läpimurtoa 17. maaliskuuta 1942. Tätä ei kuitenkaan 3. panssaridivisioona tiennyt. Venäläiset aloittivat hyökkäyksen klo 10.30 pataljoonan voimalla. Dregerin miehet odottivat kunnes venäläiset olivat 50 metrin päässä, jolloin Dreger antoi tulikomennon ampumalla itse. Hän oli oman konekiväärinsä kanssa puolikaaren syvimmässä pisteessä.
Sattumalta vihollisen hyökkäys oli suuntautunut tarkalleen puolikaaren keskelle, joten sitä vastaan saatettiin keskittää monen konekiväärin tuli, ja puolustautuminen oli helppoa. 20 minuutissa venäläiset oli lyöty ristitulessa. Tappiot olivat valtavat, kun samaan aikaan Dreger ei menettänyt yhtäkään miestä.
Tunnin päästä vihollinen yritti tuhota suunnatulla tykistötulella Dregerin miesten asemat, mutta he olivat taktiikan mukaisesti siirtyneet jo uusiin asemiin ja tykistökeskitys oli tehoton. 14 tunnin aikana venäläiset hyökkäsivät viisi kertaa, mutta joka kerta tulos oli sama. Vihollispataljoonien hyökkäys pysäytettiin. Dregerin miehet kestivät vaikka vihollisella oli satakertainen ylivoima.
Kolme päivää myöhemmin Dreger kuoli. Aikaisemmin hän oli joutunut vetäytymään tukikohtana olleesta kylästä. Dreger yritti löytää miehilleen suojan ja lämpimän paikan 30 asteen pakkasessa. Hän yritti vallata läheisen kolhoosin, mutta häneen osui luotisuihku vihollisen konekivääristä. Miehet saivat haavoittuneen Dregerin turvaan, mutta hän kuoli. Hänen viimeiset sanansa olivat: ”Kuunnelkaa miehet, kohta koputetaan!”
Haminu Dramani

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. huhtikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka:  Techiman, Ghana, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2005 |  Heart of Lions | 3 | (0) |
| 2005–2006 |  Belgradin Punainen tähti | 4 | (1) |
| 2006–2007 |  Gençlerbirliği S.K. | 31 | (2) |
| 2007–2011 |  Lokomotiv Moskova | 8 | (0) |
| 2009 |  →Kuban Krasnodar (laina) | 27 | (3) |
| 2011–2013 |  AC Arles | 30 | (2) |
| 2013–2014 |  Gil Vicente FC | 3 | (0) |
| 2014 |  Asante Kotoko |  |  |
| 2015 |  Charlotte Independence | 2 | (0) |
| 2016 |  FC Infonet | 23 | (3) |
Maajoukkue
| 2005–2010 |  Ghana | 43 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Ghana> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Angola 2010 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Ghana 2008 | Jalkapallo |  |
Haminu Dramani (s. 1. huhtikuuta 1986 Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Dramani pelasi urallaan kahdeksassa eri maassa. Hänen viimeinen seuransa oli virolainen FC Infonet, jossa hän lopetti uransa 2016.
Dramani kuului Ghanan joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi viimeisessä alkulohko-ottelussa sekä tappioon päättyneessä neljännesvälierässä.
Doksaus

Doksaus eli doksaaminen (myös doxaus, doxaaminen; engl. doxing tai doxxing < docs < documents ’asiakirjat’) tarkoittaa toisen ihmisen henkilöllisyyden tai yksityisten tietojen keräämistä ja julkaisemista, etenkin rangaistukseksi tai kostoksi.
Etymologia

Englannin kielen sana doxing on johdettu sanasta docs, joka on lyhenne sanasta documents. 1990-luvulla samasta asiasta käytettiin verbi-ilmaisua to drop dox, ja se lyhentyi myöhemmin verbiksi to dox. Wired-lehden mukaan käsitettä käytettiin esimerkiksi seuraavalla tavalla: ”Zero Cool pissed me off, so I’m dropping his dox in IRC.”
Menetelmät

Doksauksen kohde on usein joku kuuluisa tai tavallinen ihminen tai ryhmä ihmisiä, mutta kohde voi olla myös esimerkiksi jokin valtion virasto.
Yksinkertaisimmillaan doksaaja etsii ja julkaisee vain Internetissä jo julkaistua tietoa kohteestaan. Hän kerää perustiedot kohteestaan muun muassa Internetin hakukoneiden avulla, kohteen henkilökohtaisten tai työpaikan verkkosivujen kautta tai sosiaalisen median palveluista, kuten Facebookista, Twitteristä ja LinkedInistä. Myös puhelinnumeroiden yhteystietohakupalvelut ja käyttäjän manipulointi ovat yleisiä tapoja henkilötietojen keräämisessä. Lisäksi verkkotunnuksen IP-osoitteen tarkistus (whois) tai henkilökohtaisen IP-osoitteen perusteella tehty maantieteellisen sijainnin paikannus on yleistä henkilötietoja etsittäessä. Erityisen käyttökelpoisia ovat Internetiin ladatut valokuvat ja niiden metatieto, joka saattaa paljastaa tietoja kuvauspaikan sijainnista, kuvausajankohdasta ja kameran omistajasta. Henkilötietojen koosteita voi myös ostaa, tarvitsematta kerätä niitä itse.
Doksaaja voi myös murtautua kohteensa tietokoneelle, sähköpostiin tai häntä koskeviin tietokantoihin. Hän voi saada tietoa myös tarkkailemalla kohdettaan. Doksaaja voi saada tietoonsa henkilökohtaista ja salaiseksi tarkoitettua tietoa myös päättelemällä keräämästään julkisesta tiedosta asioita, joita siinä ei suoraan sanota. Tällaista tietoa voi olla esimerkiksi valokuvista paljastuva salasuhde.
Löydetty ja julkistettu tieto voi olla esimerkiksi henkilön virallinen nimi tai muu nimi, yhteystiedot, syntymäaika, passin numero, henkilötunnus, terveystietoja, työtietoja, perheenjäseniin tai ystäviin liittyviä tietoja, tutkintotietoja, kouluhistoriatietoja, ammattitodistuksia, jäsenyyksiä, harrastuksia, valokuvia, pankkitietoja, verotietoja, lainatietoja tai luottotietoja. Keräämänsä yksityistiedot doksaaja julkaisee jollain tarkoitukseen sopivalla verkkosivulla.
Syyt ja seuraukset

Doksauksen tarkoituksena voi olla esimerkiksi haktivismi, kohteen mustamaalaus, tietojen kiristäminen, yhteistyöhön pakottaminen, rahavaatimukset tai vainoaminen.
Uhria voidaan yhteystietojen paljastuksen jälkeen häiritä muun muassa menemällä kiusaamaan häntä, tekemällä hänen nimellään valeprofiileja tai tilauksia, ja swattauksella, jota tapahtuu lähinnä Yhdysvalloissa.
Doksaus voi aiheuttaa uhrille monenlaista haittaa, kuten julkisen nöyryytyksen, maineen menetyksen, rahallista vahinkoa, työpaikan menetyksen, rikossyytteen, avioliiton rikkoutumisen tai vaalitappion.
Laittomuus

Yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen on Suomessa tuomittava rikos. Doksaus voi olla rikos myös, jos sen tarkoituksena on vaarantaa jonkun turvallisuus tai usuttaa hyökkäyksiin häntä vastaan.
Tapauksia

Bostonin maratonin pommi-iskun jälkeen vuonna 2013 osa Reddit-sivuston käyttäjistä turvautui oman käden oikeuteen ja tunnisti vääriä henkilöitä epäillyiksi pommi-iskun tekijöiksi.
Anonymous-ryhmä on turvautunut usein doksaamiseen. Joulukuussa 2011 se julkaisi tiedot 7 000:sta poliisin työntekijästä vastavedoksi hakkerointitutkimuksiin.
Suomenkielinen MV-lehti on yrittänyt hiljentää kriitikoitaan julkaisemalla heidän henkilötietojaan.
Douglas F4D Skyray

| F4D Skyray |
| --- | --- |

Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Douglas Aircraft Company
Suunnittelija:  Ed Heinemann
Ensilento:  21. tammikuuta 1951
Esitelty:  1956
Valmistusmäärä:  420 
Valmistusvuodet:  1950 - 1958
Douglas F4D Skyray on Yhdysvaltain laivaston käyttämä lentotukialusten suihkuhävittäjä. Konetyypin suunnitteli Ed Heinemann, ja sen ensilento tapahtui 1951. Kun laivasto ja ilmavoimat yhdistivät nimeämiskäytäntönsä, koneen uudeksi nimeksi tuli F-6 ; Nimi F-4 annettiin F-4 Phantom II:lle, jonka alkuperäinen nimi oli F4H.
Deltasiipisessä koneessa oli yksi Pratt & Whitneyn J-57 suihkumoottori. Koneen kehittelyvaiheissa sen toisella prototyypillä rikottiin nopeuslennon maailmanennätys 3. lokakuuta 1953. Uusi ennätys oli 1 211,7 km/h.  Se saavutti myös ennätyksiä nousunopeudessa vuonna 1958. Kone kykeni saavuttamaan lähes 17 000 metrin lakikorkeuden.Konetyypin aktiivipalvelus ensilinjan taistelukäytössä jäi huomattavan lyhyeksi Kylmän sodan aikakautena - vain noin kahdeksisen vuotta. Käytöstä poisto palveluksesta, tapahtui juuri ennen Vietnamin sodan kulminoitumista, vuonna 1964. Konetyypin seuraaja on F5D Skylancer, joka tosin ei tullut hävittäjänä käyttöön.lähde?
Tekniset tiedot

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&013.093000013,93 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.021000010,21 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.09600003,96 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&051.075000051,75 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&07268.&&&&007 268 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney J57-P-8B -suihkuturbiini; &&&&&&&&&&&&&045.&&&&0045 kN kuivana, &&&&&&&&&&&&&071.&&&&0071 kN jälkipolttimella
Suoritusarvot
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&01162.&&&&001 162 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01931.&&&&001 931 km
Aseistus
4 × 20 mm tykkiä
6 siipiripustinta, joihin mahdollista asentaa 1814 kg
Raketteja
AIM-9 Sidewinder -ilmataisteluohjuksia
Pommeja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Douglas F4D Skyray Wikimedia Commonsissa
http://www.vectorsite.net/avskyray.html (englanniksi)
http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/f-6.htm (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Dreta

| Dreta |
| --- | --- |

Alkulähde:  Kamnik–Savinja Alpit
Laskupaikka:  Savinja
Maat:   Slovenia
Pituus:  29 km
Alkulähteen korkeus:  1 100 m
Valuma-alue:  126 km²
Dreta on joki Sloveniassa. Dreta on Savinjan sivujoki, joka taas on Savan sivujoki. Dreta on 29 kilometriä pitkä, sen lähdekorkeus on 1 100 metrissä ja sen valuma-alue on 126 neliökilometriä.
Dretan nimi ensimmäisessä kirjallisessa lähteessä vuonna 1243 oli super fluvio Driete. Myöhäisempiä nimiä ovat olleet as pey der Driet (1340), Driete (1430) ja Trijet (1524). Dreta-nimen alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen uskotaan tulevan kroatian sanasta Dretulja ja slovakki sanasta Drietoma. Molemmat sanat ovat hydronymeja, jotka tarkoittavat vesistöjen eri muotoja. Sana saattaa myös periytyä indoeurooppalaisen kantakielen sanasta dreu̯, joka tarkoittaa virtaamista.
Doris (Kreikka)

Doris ja muut keskisen Kreikan antiikin aikaiset alueet kartalla.
Doris (m.kreik. Δωρίς, Dōris), aiemmin Dryopis (Δρυοπίς, myös Dryopia, Δρυοπία), oli antiikin Kreikan maakunta. Se sijaitsi Keski-Kreikassa Fokiin pohjoispuolella ja Aitolian itäpuolella.
Dorista pidettiin antiikin aikana doorilaisten alkuperäisenä kotiseutuna. Alueen asukkaista käytettiin etnonyymiä Dōrieus (Δωριεύς), monikossa Dōries (Δωριῆς) tai Dōrieis (Δωριεῖς), latinaksi Dores ja Dorienses.
Maantiede

Doris oli suhteellisen pienikokoinen vuoristoinen alue, jota rajasivat lännessä Aitolia, pohjoisessa Thessalian eteläosa, idässä Fokis ja etelässä Ozolian Lokris. Se käsitti suunnilleen Oita- ja Parnassos-vuorten välisen alueen, joka oli Kefissos-joen (nyk. Kifisós) sivuhaaran Pindos-joen (nyk. Apostoliá) laaksoa. Laakson leveys oli noin 30 stadioninmittaa eli noin 5,5 kilometriä.