stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Meskanen

Anne Meskanen on suomalainen diplomaatti. Hän on työskennellyt syyskuusta 2022 alkaen Suomen suurlähettiläänä Beirutissa, Libanonissa. Aikaisemmin hän työskenteli marraskuusta 2020 lähtien Irakissa EU:n siviilikriisinhallintaoperaation (EUAM) varapäällikkönä. Meskanen toimi Kosovossa Pristinan edustuston päällikkönä 2011–2015 ja suurlähettiläänä Kabulissa, Afganistanissa 2015–2017. Vuosina 2017–2018 hän oli tasa-arvosuurlähettiläs. Hän on työskennellyt myös Syyriassa Damaskoksen edustustossa, New Yorkin Suomen YK-edustustossa ja Bukarestissa.
Meskanen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän aloitti ulkoministeriössä vuonna 1996. Suomessa Meskanen on työskennellyt ulkoministeriön yleisten globaaliasioiden yksikössä.
Ashley Westwood

Ashley Westwood vuonna 2013.
Ashley Roy Westwood (s. 1. huhtikuuta 1990 Nantwich) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaan Charlottea.
Westwood aloitti liigauransa ykkös- ja kakkosliigassa pelanneessa Crewe Alexandrassa vuosina 2008–2012. Kesällä 2012 hän siirtyi Aston Villaan, jonka riveissä hän pelasi Valioliigassa 124 ottelua ja teki viisi maalia. Kauden 2016–2017 hän aloitti vielä mestaruussarjaan pudonneessa Aston Villassa mutta siirtyi tammikuussa 2017 Valioliigassa pelanneeseen Burnleyyn. Ensimmäisen puolen kauden aikana hän pelasi uudessa seurassaan yhdeksän ja seuraavalla kaudella 19 valioliigaottelua mutta kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa jo 34 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, ensimmäisen Liverpoolia ja toisen Bournemouthia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 35 liigaottelua ja teki maalin tammikuussa Leicester Cityä sekä helmikuussa Southamptonia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi yhdeksää minuuttia vaille täyden peliajan kaikissa 38 valioliigaottelussa. Hän teki maalin lokakuussa Newcastlea, huhtikuussa Wolverhamptonia ja toukokuussa Fulhamia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 27 valioliigaottelua ilman maaleja. Hän siirtyi Major League Soccerissa pelaavaan Charlotteen tammikuussa 2023.
Anne Meara

Anne Meara
Anne Meara (20. syyskuuta 1929 Brooklyn, New York – 23. toukokuuta 2015 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Mearan vanhemmat olivat irlantilaissyntyisiä maahanmuuttajia. Äiti teki itsemurhan tyttärensä ollessa 11-vuotias. Meara sai katolisen kasvatuksen, mutta kääntyi juutalaisuuteen kuusi vuotta sen jälkeen, kun meni naimisiin Jerry Stillerin kanssa. Pari oli naimisissa vuodesta 1954.
Meara esiintyi vuosina 1979–1982 tilannekomedia Archien kapakassa. Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa ja mm. The Ed Sullivan Show’ssa. Hän oli 1960–1970-luvuilla suositun Stiller & Meara -koomikkoparin toinen osapuoli. Pari sai 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella.
Mearalla ja Stillerillä oli kaksi näyttelijälasta, Ben ja Amy.
Angiosarkooma

Angiosarkooma on veri- tai imusuonten endoteelisoluista alkunsa saava syöpäsairaus. Se on harvinainen ja aggressiivinen kasvain, johon liittyy korkea kuolleisuus. Angiosarkooma voi esiintyä millä tahansa kehon alueella mutta tavallisimmin iholla tai pehmytkudoksessa. Muita kasvaimen lähtöpaikkoja ovat maksa, rinta, perna, luu ja sydän. Sen perusteella, kehittyykö syöpä veri- vai imusuonista, angiosarkoomiksi nimitettävät kasvaimet voidaan edelleen jaotella hemangio- ja lymfangiosarkoomiin.
Noin joka toinen angiosarkooma sijaitsee pään ja kaulan alueella, mutta pään ja kaulan alueen syövistä vain alle 0,1 % on angiosarkoomia. Ihon angiosarkooma on miehillä yleisempi kuin naisilla (2:1), ja myös luun ja pehmytkudoksen angiosarkooman riski on miehillä raportoitu korkeammaksi.
Joitain angiosarkoomalle altistavia riskitekijöitä tunnetaan. Suuremmassa sairastumisvaarassa saattavat olla esimerkiksi sädehoitoa saaneet (varsinkin thorotrastille (toriumdioksidi) altistuneet) ja arseenille tai vinyylikloridille altistuneet henkilöt. Kasvanut riski on yhdistetty myös krooniseen lymfedeemaan radikaalin mastektomian saaneilla rintasyöpäpotilailla sekä vierasesineisiin kehossa.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Angiosarcoma (englanniksi)
Mayo Clinic: Angiosarcoma (englanniksi)
Andrew W. Mellon

Andrew W. Mellon vuonna 1921 hieman ennen nimitystään valtiovarainministeriksi.
Andrew William Mellon (24. maaliskuuta 1855 Pittsburgh, Pennsylvania – 26. elokuuta 1937 Southampton, New York) oli yhdysvaltalainen pankkiiri, liikemies ja suurlahjoittaja, joka toimi myös Yhdysvaltain valtiovarainministerinä vuosina 1921–1932. Hänen talouspolitiikkansa perustui jatkuvaan verojen alentamiseen.
Liiketoiminta

Mellon opiskeli Western Universityssä (nyk. Pittsburghin yliopisto) ja työskenteli vuodesta 1874 isänsä Thomas Mellonin viisi vuotta aiemmin perustamassa T. Mellon and Sons -pankissa. Vuonna 1882 isä luovutti pankin omistuksen hänelle. Mellon loi taloudellisen mahtinsa tarjoamalla pääomia Pittsburghin kasvavalle teräs-, alumiini-, öljy-, kivihiili-, koksi- ja kemianteollisuudelle. Hän lainasi pääomaa monien sittemmin menestyksiksi muodostuneiden teollisuusyritysten perustamiseen, joukossa muun muassa Aluminum Company of America (Alcoa) ja Gulf Oil. Yhdessä Henry Clay Frickin kanssa Mellon perusti Union Steel Company -teräsyhtiön ja vuonna 1889 Union Trust Companyn, josta tuli sen jälkeen hänen rahoitustoimintansa keskus. 1920-luvun alussa Mellonin oli yksi Yhdysvaltain rikkaimmista ihmisistä.
Ura valtiovarainministerinä

Presidentti Warren G. Harding nimitti Mellonin Yhdysvaltain valtiovarainministeriksi vuonna 1921. Yhdysvaltojen valtionvelka oli kasvanut suureksi ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien menojen seurauksena. Mellonnin mielestä sota-ajan korkean verotuksen jatkaminen aiheuttaisi kuitenkin valtion tulojen menetyksen, sillä se ei kannustaisi yritysmaailmaa. Hänen mielestään myös tuloveron lisävero-osuutta oli alennettava. Mellon saikin aikaiseksi sen, että kongressi lakkautti suurille tuloille säädetyn ylimääräisen veron ja alensi vuoteen 1926 mennessä tuloveron suurimman mahdollisen lisäveron 50 prosentista 20 prosenttiin. Mellon onnistui lyhentämään valtionvelkaa vuosina 1920–1928 26 miljardista dollarista 17,6 miljardiin dollariin. Hän johti myös komissiota, joka selvitteli Yhdysvalloille velkaa olevien ulkovaltojen vanhojen sotavelkojen maksujärjestelyitä. Koska Mellonin talouspolitiikkansa vaikutti menestyksekkäältä, hän sai jatkaa valtiovarainministerinä myös Calvin Coolidgen ja Herbert Hooverin presidenttikausilla. Vuonna 1929 alkanut suuri lama kuitenkin romutti hänen suosionsa. Mellon erosi valtiovarainministerin paikalta vuonna 1932. Sen jälkeen hän toimi vuoden ajan Yhdysvaltain suurlähettiläänä Isossa-Britanniassa.
Lahjoitukset ja myöhempi vaikutus

Mellon keräsi elämänsä aikana 25 miljoonan dollarin arvoisen taidekokoelman, jonka hän lahjoitti vuonna 1937 Yhdysvaltain valtiolle. Kokoelma käsitti muun muassa lukuisia hollantilaisten mestareiden töitä. Lisäksi hän lahjoitti 15 miljoonaa dollaria museon rakentamiseksi kokoelmalleen. Lahjoitusvaroilla rakennettu National Gallery of Art avattiin vuonna 1941. Mellon perusti myös vuonna 1913 Mellon Institute of Industrial Research -laitoksen, joka yhdistyi vuonna 1967 Andrew Carnegien perustaman Carnegie Institute of Technologyn kanssa nykyiseksi Carnegie Mellon -yliopistoksi.
Mellonin alkuperäinen pankki ja Union Trust fuusioituivat vuonna 1946 Mellon National Bank and Trust Companyksi, jonka johto säilyi suvussa vuoteen 1967. Lukuisten fuusioiden jälkeen yhtiön nimi oli viimeksi Mellon Financial Corporation. Se yhdistettiin vuonna 2006 Bank of New Yorkin kanssa. Uusi yritys on nimeltään Bank of New York Mellon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrew W. Mellon Wikimedia Commonsissa
Mellon ihailtu ja vihattu rahamies ja valtiomies on kuollut, Suomen Kuvalehti, 18.09.1937, nro 38, s. 36, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alive II

| Alive II Kiss |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Livemateriaali 2. huhtikuuta – 28. elokuuta 1977 Studiomateriaali 13. – 16. syyskuuta 1977
 Julkaistu: 14. lokakuuta 1977
 Formaatti: Vinyylilevy CD-levy C-kasetti
 Tuottaja(t): Eddie Kramer
 Tyylilaji: Hard rock
 Kesto: 71.26
 Levy-yhtiö: Casablanca Records
Muut kannet
   Albumin vinyylipainoksen takakansi.
Listasijoitukset
  5.   7.   10.   13.   17.   28. (16. joulukuuta 1977)   60.
Kissin muut julkaisut
| Love Gun 1977 | Alive II 1977 | The Originals II 1978 |
Alive II on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kiss -yhtyeen uran toinen livealbumi. Albumin tuotti yhtyeen kanssa jo aiemmin työskennellyt Eddie Kramer, ja levy-yhtiö Casablanca Records julkaisi albumin tuplalevynä 14. lokakuuta 1977. Albumi on äänitetty yhtyeen edellisen studioalbumin Love Gun kiertueella 2. huhtikuuta – 28. elokuuta 1977, mutta se sisältää konserteissa taltioitujen kappaleiden ohella myös viisi uutta yhtyeen studiossa äänittämää kappaletta.
Yhdysvalloissa Alive II nousi Billboard 200 -albumilistan seitsemännelle sijalle. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: konsertissa äänitetty liveversio yhtyeen kappaleesta ”Shout It Out Loud”, ja Sean Delaneyn sekä yhtyeen kitaristi Ace Frehleyn albumille säveltämä uusi kappale ”Rocket Ride”. ”Shout It Out Loud” ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -singlelistalla 54. sijalle, ja ”Rocket Ride” nousi listan sijalle 39. Alive II myi platinaa Yhdysvalloissa ja kultaa Kanadassa, ja se sai positiivisen vastaanoton sekä yhtyeen fanien että lehdistön kriitikoiden keskuudessa.
Kappale ”Hard Luck Woman” on nauhoitettu soundcheckissä ja ”Tomorrow And Tonight” on studiolevytys, joihin kumpaankin on jälkikäteen lisätty yleisön ääniraita. Ace Frehley ei osallistunut muihin studioäänityksiin kuin ”Rocket Ride”-raitaan. Frehley soitti kappaleen kaikki kitarat ja basson.
Paul Stanley soitti kaikki kitarat kappaleeseen ”Any Way You Want It”, joka on cover-versio Dave Clark Fiven äänityksestä vuodelta 1965.
Kappalelista > Alkuperäinen vinyylipainos > Levy 1

A-puoli
Detroit Rock City – 3.58 (säv. Paul Stanley, Bob Ezrin)
King of the Night Time World – 3.06 (säv. Stanley, Ezrin, Kim Fowley, Mark Anthony)
Ladies Room – 3.11 (säv. Gene Simmons)
Makin’ Love – 3.13 (säv. Stanley, Sean Delaney)
Love Gun – 3.34 (säv. Stanley)
B-puoli
Calling Dr. Love – 3.32 (säv. Simmons)
Christine Sixteen – 2.45 (säv. Simmons)
Shock Me – 5.51 (säv. Ace Frehley)
Hard Luck Woman – 3.06 (säv. Stanley)
Tomorrow and Tonight – 3.20 (säv. Stanley)
Kappalelista > Alkuperäinen vinyylipainos > Levy 2

C-puoli
I Stole Your Love – 3.36 (säv. Stanley)
Beth – 2.24 (säv. Peter Criss, Ezrin, Stan Penridge)
God of Thunder – 5.16 (säv. Stanley)
I Want You – 4.14 (säv. Stanley)
Shout It Out Loud – 3.37 (säv. Stanley, Simmons, Ezrin)
D-puoli
All American Man – 3.13 (säv. Stanley, Sean Delaney)
Rockin’ in the U.S.A. – 2.44 (säv. Simmons)
Larger Than Life – 3.55 (säv. Simmons)
Rocket Ride – 4.07 (säv. Frehley, Delaney)
Any Way You Want It – 2.33 (säv. Dave Clark)
Kakkoslevyn raidat 6–10 ovat albumia varten tehtyjä studioäänityksiä.
Kokoonpano > Kiss

Paul Stanley – rytmikitara ja laulu raidoilla A1-A2, A4-A5, B5, C1, C4, C5, D1, D5, rytmi- ja soolokitara kappaleessa ”Any Way You Want It”
Gene Simmons – basso, laulu raidoilla A3, B1-B2, C3, C5, D2-D3
Ace Frehley – soolokitara, laulu raidoilla B3 ja D4, basso kappaleessa ”Rocket Ride”
Peter Criss – rummut, laulu raidoilla B4 ja C2
Kokoonpano > Vierailijat

Bob Kulick – soolo- ja rytmikitarat
Ed Balandas – yhtyeen esittely yleisölle raidan yksi alussa, "MC"
Aiheesta muualla

Alive II Discogsissa. (englanniksi)
Armas Antila

Armas Valfrid Antila (13. maaliskuuta 1903 Lapua – 15. toukokuuta 1953 Lapua) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Antilan vanhemmat olivat pankinjohtaja Valfrid Antila ja Iida Katariina Rintala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja suoritti teologian erotutkinnon 1926. Antila toimi Kainuun kristillisen kansanopiston johtajana 1930–1948 ja Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtajana 1948–1953. Hän sai rovastin arvon 1948.
Antila toimitti 1942–1943 Ristirahvas : hengellinen kuukausijulkaisu Itä-Karjalaa varten-nimistä lehteä.
Armas Antila oli naimisissa vuodesta 1927 Kerttu Pasasen kanssa.
Teokset

Jo on aika: etsiville sieluille: nuorille ja vanhoille heränneille. Kainuulaiskirjeitä 1. Kajaani 1934
Kainuun kansanopisto 1909–1934; toim. Armas Antila. Kainuun kansanopisto, Kajaani 1934
Kainuun nuorisolle; Miksi kirjoitan?; Uusi rakkaus; "Korpipiru". Kainuulaiskirjeitä 4. Kainuun kansanopisto, Kajaani 1937
Pieni pääskynpoika. Lasten kirjasia n:o 8. Herättäjä, Lapua 1938
Nuorisokasvatuskysymys. Tekijä, Kajaani 1939
Antti solmii sota-avioliiton: keskustelua avioliittokysymyksestä. Asevelipapit, Helsinki 1944
Elämän lähteille: kirkkotietoa nuorille; tekijät Armas Antila, Toivo Laitinen. Kirjapaja, Helsinki 1944, 2. painos 1945
Pyhien asioitten puolesta: sana vieraantumisen aikana. Herättäjä, Lapua 1948, 2. painos 1949
Paavon jäljillä. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1950, 2. painos 1952
Viimeinen vaivattu: kokoelma kertomuksia. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1951, 3. painos 1972
Kohti isänmaata; kirj. Väinö Malmivaara, Olavi Kares, Armas Antila. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1952
Angiopteris helferiana

| Angiopteris helferiana |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Alakaari::  Saniaiset Filicophyta
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Marattiales
Heimo::  Marattiaceae
Suku::  Pirskosaniaiset Angiopteris
Laji::  helferiana
Kaksiosainen nimi
 Angiopteris helferiana  C.Presl 
Synonyymit
 Angiopteris campsophlebia de Vriese   Angiopteris esculenta Ching   Angiopteris gaudichaudiana de Vriese   Angiopteris griffithiana de Vriese   Angiopteris hainanensis Ching ex Ching ja Wang   Angiopteris henryi Hieron.   Angiopteris latemarginata Ching   Angiopteris leschenaultiana de Vriese   Angiopteris lobulata Ching   Angiopteris macrocephala Presl   Angiopteris magnifica Miquel   Angiopteris marginata de Vriese   Angiopteris oldhamii Hieron.   Angiopteris polysporangia de Vriese   Angiopteris repandula de Vriese   Angiopteris salicifolia (Presl) de Vriese   Angiopteris subcuneata Ching   Angiopteris sylhetensis de Vriese   Angiopteris wallichiana C. Presl   Angiopteris wightiana de Vriese   Psilodochea salicifolia Presl 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Angiopteris helferiana on Angiopteris-sukuun ja Marattiaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Karel Presl. Sillä ei ole alalajeja.
Levinneisyysalue

Bangladesh
Bhutan
Intia
Kiina
Länsi-Bengali
Myanmar
Nepal
Pakistan
Sri Lanka
Thaimaa
Ascom

| Ascom |
| --- | --- |

ISIN:  CH0011339204
Perustettu:  1987
Toimitusjohtaja:  Jeannine Pilloud 
Puheenjohtaja:  Jeannine Pilloud 
Kotipaikka:  Baar, Sveitsi 
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  tietoliikenne
Tuotteet:  sairaala- ja tiedonsiirtolaitteet
Liikevaihto:   310 milj. Sfr. (2017)
Liikevoitto:   33 milj. Sfr. (2017)
Henkilöstö:  1 223 (31.12.2017)
Tytäryhtiöt:  Ascom Oy + 14 muuta
Omistaja:  pörssinoteerattu (SIX)
Kotisivu:  ascom.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ascom  on sveitsiläinen tietoliikennealan yritys, jolla on tytäryhtiöitä 15 maassa . Työntekijöitä on noin 1 200. Yhtiön liikevaihto vuonna 2017 oli 310 miljoonaa Sveitsin frangia.
Suomessa Ascom toimii Turussa, Helsingissä, Kuopiossa ja Tampereella. Se toimittaa viestintä- ja henkilöturvajärjestelmiä etenkin terveydenhoito- ja sosiaalialalle.
Antonín Zápotocký

| Antonín Zápotocký |
| --- | --- |

Tšekkoslovakian 5. presidentti
 21. maaliskuuta 1953 − 13. marraskuuta 1957  
Pääministeri:  Viliam Široký
Edeltäjä:  Klement Gottwald
Seuraaja:  Antonín Novotný
Tšekkoslovakian pääministeri
 15. kesäkuuta 1948 − 14. maaliskuuta 1953  
Presidentti:  Klement Gottwald
Edeltäjä:  Klement Gottwald
Seuraaja:  Viliam Široký
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1884 Zákolany, Böömin kuningaskunta, Itävalta-Unkari
Kuollut: 13. marraskuuta 1957 (72 vuotta) Praha, Tšekkoslovakia
Puoliso:  Marie Zápotocká
Tiedot
Puolue:  Tšekkoslovakian kommunistinen puolue
 Nimikirjoitus
Antonín Zápotocký (19. joulukuuta 1884 – 13. marraskuuta 1957) oli Tšekkoslovakian pääministeri 1948–1953 ja presidentti 1953–1957.
Elämäkerta

Zápotocký oli Ladislav Zápotockýn, Tšekin työväenliikkeen uranuurtajan poika. Hän toimi aluksi kivenhakkaajan oppipoikana, mutta vuodesta 1914 hän oli sosiaalidemokraattisen puolueen tehtävissä Kladnossa ja puolueen lehden toimittajana. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa. Tšekkoslovakian perustamisen jälkeen hän oli yksi vasemmistososialistisen puoluesiiven perustajista ja perusti Neuvosto-Venäjän mallisia työläisten neuvostoja. Vuonna 1920 hän osallistui kommunistisen internationaalin toiseen kokoukseen. Joulukuussa 1920 hän järjesti lakon Kladnossa ja oli osallisena kaappausyrityksessä, mistä hänet tuomittiin yhdeksän kuukauden vankeuteen.
1920-luvulla Zápotocký kuului Bohumír Šmeralin ryhmään Tšekkoslovakian kommunistisessa puolueessa. Vuodet 1922–1925 hän oli puolueen pääsihteerinä. 1930-luvulla hän vaikutti ammattiyhdistysliikkeessä ja järjesti 1932 Mostin alueen lakon, joka oli laajin Euroopassa suuren laman aikaan. 1930-luvun loppupuolella hän pyrki yhdistämään ammattiyhdistysliikkeen fasismia vastaan.
Pian Münchenin sopimuksen jälkeen puolueen toiminta lakkautettiin. Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen Zápotocký pidätettiin huhtikuussa 1939 hänen yrittäessään paeta Puolaan ja vietiin aluksi Dresdeniin ja sitten Sachsenhausen-Oranienburgin keskitysleirille.
Toukokuun 1945 jälkeen Zápotocký nimitettiin ammattiliittojen keskuskomitean puheenjohtajaksi, puolueen keskuskomitean puheenjohtajiston jäseneksi ja parlamentin jäseneksi.  Vuoden 1948 myrskyisissä tapahtumissa hän oli aluksi organisoimassa kuuluisaa tehtaiden neuvostojen kokousta. Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948 nosti Zápotockýn varapääministerin paikalle kesäkuuhun 1948 asti. Sen jälkeen hän toimi vuoteen 1953 pääministerinä. Zápotockýn kansanomainen esiintyminen ja vaatimattomuus tekivät hänet suosituksi kansan parissa. Toisaalta hän otti osaa kommunistien vastustajien pidätyksiin ja stalinistisen järjestelmän luomiseen.
Gottwaldin kuoltua pian Stalinin jälkeen 21. maaliskuuta 1953 Zápotocký valittiin tasavallan presidentiksi. Hän oli vastuussa vuoden 1953 valuuttauudistusta vastaan järjestetyn työläisten kapinan kukistamisesta armeijan voimatoimin Škodan tehtailla Plzeňissa 1. kesäkuuta 1953. Näin hän toimi uransa loppupuolella päinvastoin kuin 30 vuotta aikaisemmin Mostin lakossa.
Antonín Stavjaňa

| Antonín Stavjaňa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. helmikuuta 1963 (ikä 61)  Zlin
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  left
Pituus:  183 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1980–1998
Aik. seurat:  HC Zlin JoKP HV71 HC Vsetin
NHL-varaus:  247. varaus, 1986 Calgary Flames
Valmennusura
Vuodet:  1998–
Seurat:  HC Zlin HC Trinec HK Nitra HK Dukla Trencin HC Slovan Bratislava HC Karlovy Vary HC Kosice HC Ceske Budejovice
Antonín Stavjaňa (s. 10. helmikuuta 1963) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi JoKP:ssä, Joensuussa vuosina 1990–1992. Vuonna 1986 Calgary Flames varasi Stavjaňan NHL:n 12. varauskierroksella (numerolla 247). Hän ei kuitenkaan pelannut NHL:ssä tai ylipäätään Pohjois-Amerikassa.
JoKP:n lisäksi Antonín Stavjaňa on pelannut HV71:ssä, Ruotsin Elitserienissä ja Tšekin pääsarjassa Extraligassa. Hän on myös pelannut Tšekkoslovakian maajoukkueessa Kanada Cupissa vuosina 1987, 1991 ja myöhemmin Tšekin maajoukkueessa.
Stavjaňa voitti alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa vuosina 1980 ja 1981 sekä alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuosina 1982 ja 1983. Hän on kaksinkertainen maailmanmestari (vuosilta 1985 ja 1996) sekä nelinkertainen MM-pronssimitalisti (1987, 1989, 1990 ja 1993). Lisäksi hänellä on Extraligan mestaruudet vuosilta 1995, 1996, 1997 ja 1998. Hänet valittiin myös Extraligan parhaaksi puolustajaksi vuosina 1995 ja 1997. Keväällä 1998 hän sai myös Extraliigan herrasmiespelaajan palkinnon.
Aiheesta muualla

Antonín Stavjaňa The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Aula Magna

Aula Magnan pääsisäänkäynti elokuussa 2019.
Aula Magna on brittiläissyntyisen ruotsalaisen arkkitehdin Ralph Erskinen suunnittelema Tukholman yliopiston luentosalirakennus. Rakennus valmistui vuosina 1995–1997, ja se sijaitsee osoitteessa Frescativägen 6 Tukholmassa. Luentosalissa on 1 194 istumapaikkaa ja rakennuksen kokonaispinta-ala on 7 860 m².
Aiheesta muualla

Aula Magna Stockholms Universitet. Arkistoitu 19.8.2019. Viitattu 20.8.2019.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aula Magna Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Aula Magna
Käännös suomeksi
Arvo Ruonaniemi

Arvo Eino Aleksander ”Tiera” Ruonaniemi (22. tammikuuta 1912 Raahe – 16. kesäkuuta 2014 Rovaniemi) oli suomalainen Rovaniemellä asunut toimittaja ja eräkirjailija.
Ruonaniemi aloitti työuransa jo 12-vuotiaana lautapoikana ja sitten maalarinoppilaana. Hän kävi 1933 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun ja oli sitten toimittajana Raahen Sanomissa, Kalevassa ja viimeksi Lapin Kansa -lehdessä, josta hän jäi eläkkeelle 1977.
Ruonaniemi kirjoitti useita teoksia Lemmenjoen kullankaivusta ja alueen legendaarisista kullankaivajista, joihin hän tutustui 1950- ja 1960-luvuilla. Ruonaniemi valittiin vuonna 1987 Lapin kullankaivajien liiton kunniajäseneksi. Tiera oli vuonna 2012 Suomen Journalistiliiton vanhin jäsen.
Suurelta osin Ruonaniemen ansiosta saatiin 1950-luvulla sukupuuttoon kuolemassa ollut lapinporokoira pelastettua. [lähde? ]
Teoksia

Rovaniemen kunnallisklubi ry:n 50-vuotisesta toiminnasta 1917-1967
Rovaniemen vapaaehtoinen palokunta 1920-1970
Rovaniemen ampujat ja metsäveikot 1924-1974
Kultahiekka ja tiimalasi: Lapin kullankaivajain liitto 25 v. Lapin kullankaivajien liitto, Inari 1974
Lapin Kansa 1928-1978 Lapin parhaaksi 50 vuotta
Suuri vaskaaja on vaskannut. Lapin kansa, Rovaniemi 1984
Juutuan vedet: muisteluja vuosien takaa. Karisto 1987
Hikihippuja kultamailta. Karisto 1989
Kairojen kulkija. Karisto 1992
Erätuulen kuiskintaa: runoja kullasta ja luonnosta. Lapin kullankaivajien liitto, Inari 1996
Kultaa ja kohtaloita.  Karisto 1996
Povipullon kultaa: hippuja - lohta. Ukko-media, Inari 2001
Sotataipaleeni: koukeropolku Jäämereltä saksalaissotaa. Ukko-media, Inari 2002
Eräpolun mausteita. Omakustanne, Rovaniemi 2003
Lemmenjoen kultamuistot. Hipputeos, Helsinki 2006
Puhtailla selkosilla: erätarinoita Inarista ja Petsamosta. Hipputeos, Helsinki 2006
Muistojeni selkosilta. Hipputeos, Helsinki 2007
Maa taivaanrannan takana 2008
Kulta-Lapin ja Pohjolan elinkautisia 2009
Ruskan jälkeen: Runoja sateenkaaren alla 2010
Eräkaskuja 2011
Vuosi Sata Tulilappia tutkimassa, Petsamoa peräämässä 2012
Povipullon kultaa 2013 (2 samannimistä, mutta eri kirjaa)
Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot

San Miguel de Lillo
Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot edustavat  esiromaanista tyyliä  - ne rakennettiin ennen kuin romaaninen  tyyli levisi Eurooppaan. Asturia oli Iberian niemimaan ensimmäinen kristitty kuningaskunta. Se ei silti elänyt eristyksissä muusta kristikunnasta. Useita Asturian kaupunkeja ol ikiaikaisen Santiago di Compostolan pyhiinvaellusreitin varrella. Muutenkin yhteydet Ranskaan olivat tiiviit.  Alfonso II:n aikana (791–842) Oviedon kaupungissa toteutettiin useita suurellisia rakennushankkeita. Tyypillisiset asturialaiset kirkot on rakennettu basilikan malliin kantavien pilarien ja niiden väliin muurattujen melko ohuiden tiiliseinien avulla. Niissä on keskilaiva ja kaksi sivulaivaa.  Sisäseinät on koristettu freskoilla.
Oviedossa on useita UNESCOn maailmanperintöluettelon kohteita. Asturian kirkot lisättiin niihin erityismaininnalla.