stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harvoin tarjolla
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  Anni Alavus, käsikirjoittaja   |
|  Jari Nissinen  | … |  Ismo Tuunanen, dokumenttiohjaaja   |
|  Ona Kamu  | … |  Siru Kivimäki, klassinen laulaja   |
|  Puntti Valtonen  | … |  Panu Möttö, radion kulttuuritoimittaja   |
|  Emerik Siimessalmi  | … |  Johannes Möttö, Panun ja Sirun poika   |
|  Saara Pakkasvirta  | … |  Marjatta Kivimäki, Sirun äiti    |
|  Matleena Kuusniemi  | … |  Piia Hyyryläinen, Bitz-lehden päätoimittaja   |
|  Heikki Paavilainen  | … |  Pentti Hyyryläinen, freelancer-valokuvaaja   |
|  Alex Saarman ja Jesse Shipley  | … |  Sasha ja Anton Hyyryläinen, Pentin ja Piian pojat   |
|  Marika Parkkomäki  | … |  Hanna Topelius, hyvän olon yrittäjä   |
|  Ilkka Heiskanen  | … |  Jaakko Topelius, kustannustoimittaja   |
|  Eemeli Mikkola  | … |  Henry Sakari Topelius, Hannan ja Jaakon poika   |
|  Menni Renvall  | … |  Lauriina Topelius, Hannan tytär   |
|  Tapio Liinoja  | … |  Lauriinan biologinen isä   |
|  Liisa Paatso  | … |  Pirjo Ranta   |
|  Jarmo Salmi  | … |  Jarmo Ranta, putkiyrittäjä   |
|  Kai Vaine  | … |  Kössi Ranta, putkimies   |
|  Elena Leeve  | … |  Marina Salojoki, suurtalouskeittäjä   |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  Kari Urpola, ortopedi   |
|  Pirjo Lonka  | … |  Marja-Leena Urpola, neurologi   |
|  Lauri Uotila  | … |  Toivo Urpola, Karin ja Marja-Leenan poika   |
|  Anna-Leena Uotila  | … |  Ella Urpola, Karin ja Marja-Leenan tytär   |
|  Hannele Lauri  | … |  Merike Vaittinen   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Heikki Lassila, juristi ja Eikka-vaarin talon viimeinen omistaja   |
|  Minna Haapkylä  | … |  Chrisse Lassila, Heikin vaimo   |
|  Aarni Kivinen  | … |  Siwa-kauppias    |
Aiheesta muualla

Harvoin tarjolla, viralliset sivut
Vuoroin vieraissa | Tuliportaat | Angela ja ajan tuulet | Raid | Seitsemän | Yhteinen huone 
 Venny | Pelkovaara | Tahdon asia | Uudisraivaaja | Poikkeustila | Harvoin tarjolla | Uutishuone | Alamaailma
Leon diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Leo esiintymässä Kotkassa kesäkuussa 2019.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 3 |  |
| ↙Singlet | 15 |  |
| ↙Musiikkivideot | 4 |  |
Suomalaisen laulaja-lauluntekijän Leon diskografia koostuu kolmesta studioalbumista, 15 singlestä ja neljästä musiikkivideosta. Tämän lisäksi hän on vieraillut muiden artistien kappaleilla.
Leo aloitti musiikkiuransa Face of God -yhtyeessä vuonna 2010. Yhtye julkaisi useita kappaleita omakustanteisesti, kunnes se lopetti toimintansa vuonna 2015. Leo solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa alkuvuodesta 2016. Hänen ensisinglensä ”Mun piti olla sun” julkaistiin toukokuussa 2016, ja se nousi Suomen radiosoittolistan sijalle 69. Syksyllä julkaistiin singlet ”Kylmä ja sataa” ja ”Mä valehtele”. Toukokuussa 2017 julkaistiin Leon neljäs single ”Sano mitä sanot”, joka nousi jälleen radiosoittolistan 69. sijalle. Syyskuussa julkaistu single ”Kaikki mitä rakastin” kapusi radiosoittolistan sijalle 14 ja striimauslistan sijalle 45. Kappale on sittemmin ylittänyt kultarajan. Leon debyyttialbumi Leo julkaistiin 13. lokakuuta 2017, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 24.
Helmikuussa 2018 Leo julkaisi singlen ”Jos käykin niin”. Heinäkuussa hän julkaisi kappaleen ”Mul on sut”, jolla vierailee Janna. Kappale nousi parhaimmillaan radiosoittolistan sijalle 37. Lokakuussa Anna laulu lahjaksi -kokoelmalevyltä julkaistiin singlenä Leon kappale ”Pieni laulu”. Leon toisen studioalbumin ensimmäinen single ”Nuori, kaunis ja vapaa” julkaistiin huhtikuussa 2019, ja se nousi radiosoittolistan sijalle 60. Heinäkuussa hän julkaisi singlen ”Mikä laulaen tulee se bailaten menee”. Marraskuussa julkaistiin single ”Kultaa”, joka nousi radiosoittolistan 50. sijalle. Maaliskuussa 2020 Leo julkaisi singlen ”Koko yön”, jolla vierailee Irina. Leon toinen studioalbumi Mä rakastan sua julkaistiin 24. huhtikuuta 2020.
Leo Stillman julkaisi 13.9.2024 uransa kolmannen albuminsa Ihmiset & ongelmat. Albumi on läpileikkaus artistin elämän keskeisistä teemoista – Ihmisistä ja onglemista.
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Leo |  Julkaistu: 13. lokakuuta 2017  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music | 24 |  |
| Mä rakastan sua |  Julkaistu: 24. huhtikuuta 2020  Formaatti: digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music | 41 |  |
| Ihmiset & ongelmat |  Julkaistu: 13. syyskuuta 2024  Formaatti: digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music |  |  |
Singlet

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | ”Mun piti olla sun” | – | – | – | 69 | Leo |
| 2016 | ”Kylmä ja sataa” | – | – | – | – | Leo |
| 2016 | ”Mä valehtelen” | – | – | – | – | Leo |
| 2017 | ”Sano mitä sanot” | – | – | – | 69 | Leo |
| 2017 | ”Kaikki mitä rakastin” | – | – | 45 | 14 | Leo |
| 2018 | ”Jos käykin niin” | – | – | – | – |  |
| 2018 | ”Mul on sut” (mukana Janna) | – | – | – | 37 |  |
| 2018 | ”Pieni laulu” | – | – | – | – | Anna laulu lahjaksi |
| 2019 | ”Nuori, kaunis ja vapaa” | – | – | – | 60 | Mä rakastan sua |
| 2019 | ”Mikä laulaen tulee se bailaten menee” | – | – | – | – | Mä rakastan sua |
| 2019 | ”Kultaa” | – | – | – | 50 | Mä rakastan sua |
| 2020 | ”Koko yön” (mukana Irina) | – | – | – | – | Mä rakastan sua |
| 2022 | "Sano se ääneen" |  |  |  |  |  |
| 2023 | "Ikuinen valo" |  |  |  |  |  |
| 2023 | "En enää soita sulle" |  |  |  |  |  |
Singlet > Vierailijana

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ”Iho vasten ihoa” (Oinas, mukana Leo) | – | – | – | – |  |
| 2018 | ”Katumuksen sarkramentti” (Juno, mukana Leo) | 14 | – | 14 | – | Katumuksen sakramentti |
| 2018 | ”Juodaan viinaa” (Yksi totuus, mukana Leo) | 16 | 2 | 17 | – |  |
Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Ohjaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | ”Mun piti olla sun” | Pekka Keränen |  |
| 2017 | ”Kaikki mitä rakastin” | Ville Juurikkala |  |
| 2018 | ”Mul on sut” | Ville Juurikkala |  |
| 2019 | ”Kultaa” | Ville Juurikkala |  |
Heimdalin kirkko

| Heimdalin kirkko Heimdal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2010.
Sijainti:  Trondheim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1960
Suunnittelija:  H. Semmelmann
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  180
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heimdalin kirkko (norj. Heimdal kirke) on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heimdalin kirkko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Dharmakirti

Dharmakirti (n. 600-luku) oli intialainen oppinut ja yksi intialaisen filosofisen logiikan buddhalaisista perustajista. Dharmakirti oli buddhalaisen atomismin tärkeimpiä teoreetikkoja. Sen mukaan ainoita olemassa olevia asioita ovat hetkelliset atomit ja tietoisuuden tilat.
Dharmakirti toimi opettajana Nalandan yliopistossa. Hän laajensi buddhalaisen logiikan pioneerin Dignagan ajattelua, ja oli vaikutusvaltainen sekä brahmalaisten loogikkojen että buddhalaisten parissa. Dharmakirti esitti suurimman osan ajatuksistaan Dignagan teoksien kommentaareissaan. Eräs hänen keksinnöistään oli todistus Buddhan opetusten auktoriteetille, mikä poikkesi Dignagan ajattelusta, sillä tämä oli katsonut kielen olevan yhtä erehtyväistä kuin päättelyn.
Teoksia

Seitsemän tutkielmaa pätevästä tiedosta :
Saṃbandhaparikṣhāvrtti
Pramāṇaviniścaya
Pramāṇavārttikakārika
Nyāyabinduprakaraṇa
Hetubindunāmaprakaraṇa
Saṃtānāntarasiddhināmaprakaraṇa
Vādanyāyanāmaprakaraṇa
Kirjallisuutta

Dunne, John D.: Foundations of Dharmakirti's Philosophy.  Somerville, Mass.:  Wisdom Publications, 2004.  ISBN 0-86171-184-X  Teoksen verkkoversio.[vanhentunut linkki]
Dreyfus, Georges: Recognizing Reality: Dharmakirti's Philosophy and Its Tibetan Interpretations.  New York:  State University of New York Press, 1997.  ISBN 0791430987
Tillemans, J. F.: Scripture, Logic, Language: Essays on Dharmakirti and His Tibetan Successors.  Somerville, Mass.:  Wisdom Publications, 1999.  ISBN 0-86171-156-4  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Tillemans, Tom: Dharmakīrti The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dharmakirti
Käännös suomeksi
Klæbun kirkko

| Klæbun kirkko Klæbu kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2010.
Sijainti:  Trondheim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1790
Suunnittelija:  Lars Larsson Forsæth
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  330
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Klæbun kirkko (norj. Klæbu kirke) on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1790.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klæbun kirkko Wikimedia Commonsissa
Matti Santahuhta

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. elokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Pori, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: MuSa
Tehtävä: valmennuspäällikkö
Junioriseurat
1992–1995: ToVe
1996–1999: Jazz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2001 | Jazz | 41 | (6) |
| 2002–2003 | TamU | 20 | (1) |
| 2003–2004 | Jazz | 44 | (11) |
| 2005 | VPS | 15 | (4) |
| 2006–2009 | PoPa | 85 | (32) |
| 2009 | → PP-70 (laina) | 5 | (0) |
| 2010–2011 | Jazz | 49 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 259 | (58) |
Maajoukkue
| 2000 | Suomi U19 | 3 | (0) |
| 2001 | Suomi U20 | 2 | (0) |
| 2000 | Suomi U21 | 1 | (1) |
Valmennusura
2012–2013: Jazz
2014: MuSa (A-jun.)
2015–2017: MuSa
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Matti Santahuhta (s. 13. elokuuta 1981 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.
Ura

Santahuhta aloitti Veikkausliiga-uransa FC Jazzissa vuonna 2000 pelaten 26 ottelua ja tehden niissä kuusi maalia. Liigadebyyttinsä hän teki 29. huhtikuuta FC Jokereita vastaan ja onnistui heti myös maalinteossa. Seuraavana vuonna hän pelasi 15 ottelua, muttei saanut tehtyä yhtään maalia.
Vuodeksi 2002 hän siirtyi Tampere Unitediin, jossa hän pelasi 19 ottelua tehden niissä yhden maalin. Hän jatkoi TamUssa myös seuraavana vuonna pelaten tosin vain yhden ottelun ennen siirtoa takaisin FC Jazziin, jossa hän pelasi 18 ottelua tehden viisi maalia. Vuonna 2004 hän pelasi edelleen FC Jazzissa tehden kuusi maalia pelaamissaan 26 ottelussa.
Santahuhta on pelannut yhteensä 105 Veikkausliigaottelua, ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän on edustanut FC Jazzin ja Tampere Unitedin lisäksi Vaasan Palloseuraa sekä Porin Palloilijoita. Hänen veljensä on Ilkka Santahuhta.
Lokakuussa 2011 Santahuhta lopetti pelaajauransa ja hänet nimitettiin FC Jazzin uudeksi päävalmentajaksi. Santahuhta toimi tehtävässä kaksi kautta, jonka aikana seura nousi Kakkosesta Ykköseen.
Santahuhta nimettiin Musan Salaman päävalmentajaksi marraskuussa 2014.
Aiheesta muualla

Matti Santahuhta Veikkausliigan sivuilla
Nummelan Palloseura

Nummelan Palloseura on vuonna 1964 perustettu vihtiläinen urheiluseura, jossa jalkapallo on ollut vahva laji alusta alkaen. NuPS on ollut jalkapalloilun erikoisseura vuodesta 1996 lähtien. Kaudella 2023 NuPSilla on 25 joukkuetta aina vuonna 2016 syntyneistä G-junioreista ikämiehiin ja -naisiin. Seuralla on virallisten sarjojen ja turnausten ulkopuolista toimintaa niin lapsiperheille kuin lähinnä kehitysvammaisista lapsista koostuvalle erityisryhmälle sekä liikunnallista toimintaa vanhuksille. Vuonna 2023 NuPSilla oli noin 1275 jäsentä.
NuPSin miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2017 Kakkosessa, jonne se nousi edelliskauden päätteeksi. Seuraavaksi kaudeksi joukkue kuitenkin putosi Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin Kolmoseen.
Seuran lajeja olivat vuonna 2016 jalkapallo ja futsal. Aiemmin Nummelan Palloseurassa on pelattu jääkiekkoa ja maahockeytä.
Seuran kasvattamia pääsarjapelaajia

| --- | --- |
 Jalkapallo Paulus Arajuuri  Kristian Kunnas  Satu Kunnas  Tero Pilvi :  Jääkiekko Aleksi Ainali  Niklas Huovila  Reetta Lindholm  Eetu Pylkkänen  Roope Taponen  Atte Tolvanen  Eeli Tolvanen  Joona Tolvanen
Seuran kasvattamia pääsarjapelaajia > Kentät

Nummelassa on seuraavat olosuhteet jalkapalloilulle:
1 x nurmikenttä (täysmittaisia)
3 x tekonurmi (täysmittaisia)
2 x tekonurmi (pieni)
1 x palloiluhalli (täysimittaisia)
Tilastot > Sarjasijoitukset

| Kausi | Sarjataso | Sarja | Lohko | Hallinto | Sijoitus | Muutokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | 5. | Nelonen | Lohko 1 | Uudenmaan alue (SPL Uusimaa) | 1. | Nousi Kolmoseen |
| 2001 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 3. |  |
| 2002 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 6. |  |
| 2003 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 5. |  |
| 2004 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 12. | Putosi Neloseen |
| 2005 | 5. | Nelonen | Lohko 1 | Uudenmaan alue (SPL Uusimaa) | 2. | Nousi Kolmoseen |
| 2006 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 5. |  |
| 2007 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 9. |  |
| 2008 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 5. |  |
| 2009 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 5. |  |
| 2010 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 8. |  |
| 2011 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 3. | Luopui sarjasta |
| 2012 | 5. | Nelonen | Lohko 1 | Uudenmaan alue (SPL Uusimaa) | 3. |  |
| 2013 | 5. | Nelonen | Lohko 1 | Uudenmaan alue (SPL Uusimaa) | 1. | Nousi Kolmoseen |
| 2014 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 4. |  |
| 2015 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 2. |  |
| 2016 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 1. | Nousi Kakkoseen |
| 2017 | 3. | Kakkonen | Lohko B | Suomen Pallolitto | 11. | Putosi Kolmoseen |
| 2018 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 6. |  |
| 2019 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 4. |  |
| 2020 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 12. |  |
| 2021 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 12. | Putosi Neloseen |
| 2022 | 5. | Nelonen | Lohko 1 | Uudenmaan alue (SPL Uusimaa) | 1. | Nousi Kolmoseen |
| 2023 | 4. | Kolmonen | Lohko 1 | Helsinki & Uusimaa (SPL Uusimaa) | 2. |  |

1 kausi Kakkosessa
18 kautta Kolmosessa
5 kautta Nelosessa
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Mustasilmäsusanna

| Mustasilmäsusanna |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Akanttikasvit Acanthaceae
Suku::  Susannat Thunbergia
Laji::  alata
Kaksiosainen nimi
 Thunbergia alata  Bojer ex Sims 
Katso myös
   Mustasilmäsusanna Wikispeciesissä   Mustasilmäsusanna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustasilmäsusanna (Thunbergia alata) on koristeena kasvatettava yksivuotinen köynnöskasvi, joka sopii sisätiloihin, kuisteille ja lasitetuille parvekkeille. Sitä voi kasvattaa amppelissa.
Ulkonäkö ja koko

Mustasilmäsusanna kasvaa jopa kolme metriä pitkäksi. Sen kukat ovat keltaoransseja, ja niiden keskus on musta. Kasvista on saatavilla myös kelta-, oranssi- ja valkokukkaisia lajikkeita. Kukat puhkeavat lehtihankoihin. Lehdet ovat vihreät ja hammaslaitaiset.
Koristekasvina

Siemenet kylvetään keväällä muokattuun kylvömultaan. Ruukkuun kannattaa istuttaa useampi taimi, jotta kasvista tulisi tuuheampi. Se voi kukkia 10–15 viikon päästä istutuksesta. Multa pidetään kosteana, mutta se saa kiuvahtaa hieman pinnalta. Kasvia lannoitetaan viikon välein huonekasvilannoitteella. Pitkiä versoja voidaan tukea kukkakepeillä tai leikata pois. Kuihtuneet kukat nyppäistään pois uusien kukkien muodostumisen edistämiseksi. Mustasilmäsusanna vaatii jonkin verran suoraa auringonpaistetta päivittäin, jotta se kukkii hyvin.
Alkuperä

Mustasilmäsusanna on kotoisin trooppisesta Afrikasta.
Herttalehdet

| Herttalehdet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Lahko::  Piperales
Heimo::  Liskiökasvit
Suku::  Herttalehdet Saururus  L.
Katso myös
   Herttalehdet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herttalehdet (Saururus) on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja liskiökasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joista toinen esiintyy Pohjois-Amerikassa ja toinen Itä-Aasiassa.
Lajit

virginianherttalehti (Saururus cernuus) Levinneisyysalue Itä-Kanadasta Meksikoon.
herttalehti (Saururus chinensis) Levinneisyysalue Japanista Kiinaan, Vietnamiin ja Filippiineille.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Saururus
Suomen Lajitietokeskus: Herttalehdet – Saururus
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q159789  Wikispecies: Saururus  APNI: 9629243  BOLD: 224540  CoL: 7CTD  EoL: 72931  EPPO: 1SUAG  FNA: 129337  FoC: 129337  GBIF: 3086510  GRIN: 10780  iNaturalist: 60743  IPNI: 328554-2  ITIS: 18220  NCBI: 13259  NZOR: 9fb10cd9-9e26-4838-b832-596a2e8e2147  Open Tree of Life: 382279  PLANTS: SAURU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:328554-2  Tropicos: 40030490  VASCAN: 1653  VicFlora: 7bdc9631-c93e-44ad-a8e1-4c4fd20fc4b5  WFO: wfo-4000034180
Tidjaniyya

Ahmad al-Tidjanin mausoleumi minareetteineen.
Veljeskunnan perustajan hautamuistomerkki.
Tidjaniyya on Ahmad al-Tidjanin perustama suufilaisveljeskunta, jonka kannattajia on erityisesti Maghrebissa ja Länsi-Afrikassa.
Ahmad al-Tidjani (1737–1815) sai islamilaisen koulutuksen ja kuului useisiin suufilaisveljeskuntiin. Palattuaan pyhiinvaellusmatkalta Mekkaan hän ryhtyi saarnaamaan ja asettui Marokon Fèsiin, jossa hän pääsi sulttaani Suleimanin suojelukseen. Al-Tidjanin kuoltua hänen seuraajansa jakaantuivat, mutta lopulta voiton veivät hänen poikansa Algerian Aïn Madhissa.
Tidjaniyyan pääteos on Ali Harazimin kirjoittama Djawahir al-maani, joka sisältää al-Tidjanin elämäkerran ja hänen opetuksiaan. Se paljastui plagiaatiksi ilmestyessään kirjana vuonna 1927, mikä aiheutti ankaraa kritiikkiä Maghrebin ja Egyptin uskonoppineiden taholta. Al-Tidjanin käsitykset perustuvat aikaisempien suufilaisten ajattelijoiden oppeihin. Hän julistaa olevansa erehtymätön ja kaikkien muiden pyhimysten yläpuolella, koska hän on saanut oppinsa ja rukouksensa suoraan profeetta Muhammedilta. Al-Tidjani lupasi kannattajilleen pelastuksen ja kielsi heitä liittymästä muihin veljeskuntiin. He tunsivat itsensä Jumalan valituiksi ja pitivät muita muslimeja harhaoppisina. Al-Tijani suhtautui torjuvasti askeesiin, minkä johdosta hän sai kannattajia hyväosaisten kauppiaiden ja kaupunkilaisten keskuudessa.
Al-Tidjanin kuoltua liikkeen johtajat joutuivat konfliktiin Maghrebin osmanihallitsijoiden kanssa. Ranskalaisten miehitettyä alueen he tekivät yhteistyötä siirtomaahallinnon kanssa. Tijdaniyya levisi 1800-luvulla Mauritaniaan ja Länsi-Sudaniin, jossa tukulorivaltakunnan johtaja Umar Tall kävi pyhää sotaa sekä animisteja ja kristittyjä että harhaoppisina pitämiään muslimeja vastaan. Siirtomaa-aikana tidjaniitit tekivät yhteistyötä ranskalaisten kanssa myös Länsi-Afrikassa, jossa veljeskunnasta erosi uusia liikkeitä kuten hamawiyya.
Maghrebin fundamentalistiset salafistit aloittivat 1920-luvulla laajan kampanjan tidjaniitteja ja heidän oppejaan vastaan. Kritiikkiä herättivät erityisesti yhteistyö ranskalaisten kanssa sekä veljeskunnan käsitykset sen ainutlaatuisuudesta, heidän rukouksiensa poikkeuksellisesta voimasta ja ikuisuudesta sekä al-Tidjanin asemasta kaikkein suurimpana muslimipyhimyksenä. Kritiikin ja muslimiyhteiskuntien nykyaikaistumisen seurauksena veljeskunnan asema on heikentynyt, mutta sillä on yhä paljon kannattajia arabimaailmassa ja Afrikassa. Liikkeen sisällä on esiintynyt uudistuspyrkimyksiä Senegalissa ja Nigeriassa, joissa se on levinnyt toisen maailmansodan jälkeen erityisen nopeasti.
Aiheesta muualla

Veljeskunnan sivusto (englanniksi), (ranskaksi), (arabiaksi)
Polaris Dawn

| Polaris Dawn |
| --- | --- |

Lennon tilastotiedot
Avaruusaluksen nimi:  Crew Dragon Resilience
Laukaisu:  10. syyskuuta 2024
Polaris Dawn on avaruuslento, joka laukaistiin 10. syyskuuta 2024. Lento käyttää SpaceX:n Crew Dragon -kapselia ja se suuntautui Maata kiertävälle Van Allenin vyöhykkeelle, jossa kaksi kyydissä olevaa teki avaruuskävelyn. Lento päättyi onnistuneesti 15. syyskuuta 2024, kun alus laskeutui Meksikon lahteen.
Avaruuskävelyllä kokeiltiin SpaceX:n uutta avaruuspukua. Puku on kehitetty SpaceX:n aiemman lentopuvun pohjalta. Miehistö käytti samaa pukua sekä laukaisussa ja paluussa että avaruuskävelyn tyhjiössä. Avaruuskävelyn aikana astronautit olivat kiinnitettyinä kapseliin. Koska aluksessa ei ole ilmalukkoa olivat miehistön loputkin jäsenet avaruuspukujensa varassa tyhjiössä. Lennolla testatti viestiyhteyttä Starlink-satelliittien kautta, minkä toivotaan ratkaisevan aiemmat ongelmat ja rajoitukset viestiyhteyksien kestossa.
Lennolla olivat mukana lennon komentajana miljardööri Jared Isaacman, lentäjänä entinen ilmavoimien lentäjä Scott Poteet, ja kaksi SpaceX:n insinööriä Anna Menon ja Sarah Gillis toimivat tehtäväspesialisteina.  Mennon toimi myös lennon "ensiapuvastaavana".
Polaris Dawn on ensimmäinen kolmesta Polaris-hankkeen lennosta. Seuraavat lennot ovat Polaris II ja Polaris III, joista jälkimmäisessä käytetään SpaceX:n Starship-alusta miehitettynä.
Lento > Laukaisu

Lento laukaistiin Kennedy Space Center Launch Complex 39 A -alustalta.
Ensimmäinen laukaisuyritys 27. elokuuta peruuntui maalaitteiston heliumvuotoon. 28. elokuuta toinen yritys peruttiin, koska sääennuste paluualueelle ei ollut riittävän hyvä. 10. syyskuuta laukaisu onnistui kello 9.23 GMT.
Lento > Avaruuskävely

Lennolle suunniteltu avaruuskävely suoritettiin onnistuneesti. Ennen kävelyä kaikki neljä miehistön jäsentä suorittivat esihengitysprosessin ennen kapselin paineistuksen poistamista. Isaacman avasi luukun ja siirtyi kapselin ulkopuolelle kymmeneksi minuutiksi ennen Gillisin vuoroa, joka toisti samat liiketestit ja palasi kapseliin kymmenen minuutin jälkeen.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (englanniksi)
Kuvia Flickr.com-sivustolla (englanniksi)
Spacex - Polaris Dawn (englanniksi)
näytä
keskustele
SpaceX:n Dragon- ja Dragon 2 -lennot()
| --- | --- |
Testilennot:   Dragon test flight  COTS-1  COTS-2  Pad Abort Test  Demo-1  In-Flight Abort Test  Demo-2 
ISS-logistiikka:   CRS-1  CRS-2  CRS-3  CRS-4  CRS-5  CRS-6  CRS-7†  CRS-8  CRS-9  CRS-10  CRS-11  CRS-12  CRS-13  CRS-14  CRS-15  CRS-16  CRS-17  CRS-18  CRS-19  CRS-20  CRS-21  CRS-22  CRS-23  CRS-24  CRS-25  CRS-26  CRS-27  CRS-28  CRS-29  CRS-30  CRS-31 
Miehitetyt lennot:   Demo-2  Crew-1  Crew-2  Inspiration4  Crew-3  Axiom-1  Crew-4  Crew-5  Crew-6  Axiom-2  Crew-7  Axiom-3  Crew-8  Polaris Dawn  Crew-9  Fram2 
Katso myös:   Falcon 9  Falcon 9:n laukaisut  COTS  CRS  Dragon  Dragon 2  Commercial Crew Development  Commercial Crew Program 
Kesken olevat lennot on lihavoitu • kursivoituja lentoja ei ole lennetty • †-merkki tarkoittaa epäonnistunutta laukaisua
Jelena Guro

Jelena Guro, Omakuva, vuodelta 1909,
Jelena Guro: Nainen punaisessa huivissa vuodelta 1910.
Jelena Genrihovna Guro (ven. Елена Генриховна Гуро) ; (10. tammikuuta 1877 Pietari Venäjän keisarikunta – 6. toukokuuta 1913 Uusikirkko, Suomen suuriruhtinaskunta) oli venäläinen, futuristinen taidemaalari, näytelmäkirjailija ja runoilija.