stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl-Axel Heiknert

| Carl-Axel Heiknert> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1924 Värnamo, Ruotsi
Kuollut: 12. lokakuuta 1981 (57 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Svensk Filmdatabas
Carl-Axel Erik Heiknert (10. syyskuuta 1924 Värnamo, Ruotsi – 12. lokakuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka toimi pitkiä jaksoja Suomessa. Hän työskenteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1962–1965 ja 1968–1973. Hän vieraili ohjaajana suomenkielisillä näyttämöillä. Hän teki televisiolle ohjauksia ja näytteli joissakin elokuvissa.
Heiknert oli naimisissa kaksi kertaa, ensin näyttelijä Lili Landren kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Christina Indrenius-Zalewskin kanssa.
Aiheesta muualla

Uppslagsverket Finland[vanhentunut linkki]
Camp Verde (Arizona)

| Camp Verde |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 34°34′0″N, 111°51′22″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Arizona
Piirikunta:  Yavapai
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  111,7 km²
Korkeus:  959 m
Väkiluku (2018):  11 239
 – Väestötiheys:  100,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 
 www.campverde.az.gov/%20Town%20of%20Camp%20Verde 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Camp Verde on pikkukaupunki Yavapain piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 11 239. Camp Verden pinta-ala on 111,7 neliökilometriä.
Kuvia kaupungista

Hallintorakennus.
Clear Creek Church -kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camp Verde (Arizona) Wikimedia Commonsissa
Barenaked Ladies

Barenaked Ladies
Barenaked Ladies (usein lyhennetty BNL tai toisinaan BnL) on kanadalainen vaihtoehtorock -yhtye, jonka tällä hetkellä muodostavat Jim Creeggan, Kevin Hearn, Ed Robertson ja Tyler Stewart. Yhtyeeseen kuuluivat ennen myös Jimin veli Andy Creeggan sekä perustajajäsen Steven Page, joka lähti yhtyeestä 2009 edistääkseen soolouraansa. Yhtyeen syntypaikka on Scarborough, Ontario.
Barenaked Ladiesin tunnetuimpia kappaleita ovat "One Week", "Pinch Me", "If I Had $1000000", "Brian Wilson", sekä Rillit huurussa -sitcomin tunnusmusiikki. Yhtyeen tavaramerkkejä esiintyessään ovat humoristinen kiusoittelu laulujen välillä ja improvisoidut "rap-biisit" ja laulut.
Alkuhetket

Barenaked Ladies oli aluksi Ed Robertsonin ja Steven Pagen duo. Molemmat kävivät Churchill Heights -nimistä koulua. Robertson oli vasta neljännellä luokalla, ja Page kävi viidettä luokkaa. He eivät olleet ystäviä ennen kuin kohtasivat toisensa Peter Gabrielin keikalla, Harvey's -nimisessä ravintolassa. He alkoivat jutella ja huomasivat omaavansa monia yhteisiä kiinnostuksen kohteita. Heistä tuli ystäviä, ja he kävivät yhdessä Bob Dylanin konsertissa (G.E. Smithin aikaanselvennä). Robertson kuvaili keikkaa kamalaksi ja tylsäksi. He alkoivat viihdyttää toisiaan, esittivät olevansa rock-kriitikkoja ja keksivät kommentteja Dylanin yhtyeestä. He myös miettivät erilaisia yhtyeiden nimiä, joista yksi oli "Barenaked Ladies".
Näihin aikoihin Robertsonin oli tarkoitus esiintyä oman cover-yhtyeensä kanssa eräänlaisessa "yhtyeiden kamppailussa" Nathan Phillips Squarella. Yhtye kuitenkin hajosi ja unohti esiintymisen. Kun Robertson sai puhelinsoiton, jossa haluttiin saada vahvistus esiintymisestä, viikkoa ennen show’ta, hän improvisoi ja sanoi yhtyeen nimen muuttuneen ja olevan nykyään "Barenaked Ladies". Tämän jälkeen Robertson soitti ystävälleen Stevenille ja kysyi haluaisiko tämä soittaa hänen kanssaan.
Robertson ja Page esiintyivät lokakuun 1. päivänä vuonna 1988, mutta eivät kilpailumielessä. Show meni hyvin, ja heidät pyydettiin lämmittelemään tunnettua paikallista yhtyettä nimeltä The Razorbacks tulevana viikonloppuna Horseshoe Tavernissa. Pojat kuitenkin jättivät sovitut harjoitukset väliin ja improvisoivat keikkasettinsä paikan päällä. Tämä ennakoi tulevaa Barenaked Ladiesin tavaramerkkiä, jonka yhtenä osana on keikalla improvisoidut laulut.
He jatkoivat keikkailua ja alkoivat myös kirjoittaa omia laulujaan. Barenaked Ladiesin ensimmäinen nauha Buck Naked, joka julkaistiin vuonna 1989, oli nauhoitettu kellareissa ja makuuhuoneissa.
Barenaked Lunch (tunnetaan myös nimellä Pink Tape) julkaistiin 1990, ja tällä kertaa mukana olivat myös veljekset Jim ja Andy Creeggan. Nauha oli masteroitu väärin ja soi liian nopeasti. Molemmista (Buck Naked ja Barenaked Lunch) on tullut keräilyharvinaisuuksia, sillä niistä on tehty vain muutama kopio.
Kuuden kuukauden jälkeen Andy lähti vaihto-oppilaaksi Ecuadoriin. Tämä jätti yhtyeen rumpalin paikan tyhjäksi. Soittaessaan Bucker's-festivaalilla kesällä 1990 yhtye tapasi rumpalin nimeltä Tyler Stewart, joka tuli Andyn tilalle. Andyn ollessa poissa yhtye sai osakseen huomiota voittamalla samana vuonna kanadalaisen YTV:n saavutus-palkinnon. Andy tuli takaisin vuoden 1991 alussa ja huomasi Tylerin ottaneen hänen paikkansa. Tämä huolestutti Andya, mutta hän jatkoi kuitenkin yhtyeessä soittamalla koskettimia.
Aikainen suosio Kanadassa

Silloisen kokoonpanon ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1991 ilmestynyt demo nimeltä Yellow Tape. Yhtye kulutti siihen 2 000–3 000 dollaria ja lähetti kopion kaikille Kanadan levy-yhtiöille. Kaikki kuitenkin torjuivat heidät. Yhtye päätti myydä kopiota keikoillaan ja he huomasivat sen myyvän hyvin. Sanan levitessä yhtyeestä ihmiset alkoivat kysellä kasettia paikallisista kaupoista. Kaupat pyysivät yhtyeeltä kopioita nauhasta, ja demosta tuli kaupallinen julkaisu. Kaupat levittivät sanomaa yhtyeestä, ja yhtyeen demosta tuli ensimmäinen indie -julkaisu yhtyeeltä. joka on saavuttanut platinamyynnin rajan (10 000 kpl) Kanadassa.
Ensimmäiset albumit

Barenaked Ladiesin ensimmäinen kokonainen albumi, kovasti odotettu Gordon, ilmestyi vuonna 1992 ja oli suurmenestys Kanadassa. Albumi sisälsi joitakin yhtyeen tunnetuimpia kappaleita, kuten "Enid", "Be My Yoko Ono" ja "Brian Wilson" (nimi tulee Beach Boy Brian Wilsonin mukaan). Yhtyeen paistatellessa suosiossa Kanadassa, alettiin myös Yhdysvalloissa kiinnostua yhtyeestä.
Vuonna 1993 yhtye osoitti kunnioitustaan tekemällä tunnusmusiikin kanadalaiselle komediasarjalle nimeltä Royal Canadian Air Farce.
Vuonna 1994 julkaistu BNL:n toinen albumi Maybe You Should Drive menestyi huomattavasti huonommin kanadalaisen yleisön parissa. Yhtye yritti menestyä Yhdysvalloissa, mutta kiertue epäonnistui ja yhtye menetti rahaa huolimatta esiintymisestä Late Night with Conan O'Brienissa. Ennen seuraavaa albumia Andy Creeggan päätti lähteä yhtyeestä.
Barenaked Ladies julkaisi kolmannen albuminsa Born on a Pirate Ship kvartettina vuonna 1996. Yhtye esiintyi omana itsenään yhdessä Beverly Hills 90210 -jaksossa. Vuonna 1997 yhtye lähti kiertueelle mukanaan Kevin Hearn. Hearn oli alustavasti otettu mukaan soittamaan koskettimia vain tämän kiertueen ajaksi, mutta palkattiin kuitenkin yhtyeen täysipäiväiseksi jäseneksi. Yhtye nauhoitti ja julkaisi ensimmäisen livealbuminsa nimeltä Rock Spectacle, joka myi kultaa Yhdysvalloissa. Tämän myötä yhtye tiesi, että heidän seuraava albuminsa voisi olla heidän mahdollisuutensa saada kunnolla julkisuutta Yhdysvalloissa.
Läpimurto Yhdysvalloissa

He olivat oikeassa, sillä heidän seuraavasta, vuonna 1998 julkaistusta albumista Stunt tuli heidän suurin menestyksensä. Kun albumi julkaistiin, Kevin Hearnille todettiin leukemia. Lopulta hänelle tehtiin luuydinsiirto, ja hän vietti useita kuukausia Toronton sairaalassa toipumassa. Tällä välin koskettimissa tuurasivat Chris Brown ja Greg Kurstin. Hearnin toivuttua yhtyettä pyydettiin soittamaan TV-yhtiö FOXin Tv-sarjan King of The Hillin soundtrackilla. Barenaked Ladies nauhoitti myös tunnarin PBS:sän lastenohjelmalle nimeltä Seven Little Monsters.
Maroon ilmestyi vuonna 2000, jokseenkin vähemmällä suosiolla kuin Stunt. Vuonna 2001 yhtye julkaisi kokoelma-albumin nimeltä: Disc One: All Their Greatest Hits 1991 - 2001. Kokoelma sisältää 15 singleä.
Everything to Everyone julkaistiin 21. päivä lokakuuta 2003. Ensimmäinen single albumilta oli "Another Postcard (Chimps)". Toinen single "Testing 1, 2, 3" sai huomiota videon avulla, sillä kappaleesta ei tehty yksittäistä julkaisua. Albumi menestyi kuitenkin huonoiten yhtyeen uran aikana huolimatta positiivisista arvosteluista. Julkaisun myötä Barenaked Ladiesin sopimus Reprise Recordsin kanssa täyttyi, mutta yhtye ei tehnyt uutta sopimusta. Tämä teki yhtyeestä itsenäisen ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1992.
Takaisin itsenäiseksi

Barenaked Ladiesin seuraava albumi Barenaked for the Holidays julkaistiin lokakuun viidentenä päivä vuonna 2004. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen itsenäinen julkaisu sitten "Yellow Tape" -demon jälkeen.
Tammikuussa 2005 yhtye nauhoitti pilottijakson varietee-TV-ohjelmaan, jonka alustava nimi oli "Barenaked Ladies Variety Show". FOX kuitenkin hylkäsi ohjelman lopullisesti. Heinäkuun 2. päivänä 2005 yhtye otti osaa Live 8 konserttiin Barriessa, Ontariossa.
Samana vuonna Barenaked Ladies siirtyi studioon. Heillä oli nauhoitettavana 29 kappaletta. Marras- ja joulukuussa yhtye kuitenkin poistui studiosta kiertueelle.
Tammikuussa Barenaked Ladies palasi studiolle viimeistelemään nauhoitukset, jotka he olivat aloittaneet edellisvuoden syksyllä. Epävarmoina siitä kuinka julkaista näin monta kappaletta, yhtye ilmoitti toukokuussa 2006 julkaisevansa yhden albumin nimellä Barenaked Ladies Are Me, jonka jälkeen ilmestyi albumi Barenaked Ladies Are Men. Kyseinen albumi julkaistiin syksyllä 2006 Yhdysvalloissa , helmikuussa 2007 Kanadassa ja myöhemmin samana vuonna Isossa-Britanniassa.
Julkaisut

Aikaisemmat albumit
Buck Naked (1989)
Barenaked Lunch alias The Pink Tape (1990)
The Yellow Tape (1991)
Variety Recordings (1991)
Barenaked Ladies EP (1992)
Ensisijaiset albumitselvennä
Gordon (1992)
Maybe You Should Drive (1994)
Born on a Pirate Ship (1996)
Stunt (1998)
Maroon (2000)
Everything to Everyone (2003)
Barenaked for the Holidays (2004)
Barenaked Ladies Are Me (2006)
Barenaked Ladies Are Men (2007)
Snacktime! (2008)
All in Good Time (2010)
Grinning Streak (2013)
Silverball (2015)
Ladies and Gentlemen: Barenaked Ladies and The Persuasions (2017)
Fake Nudes (2017)
Fake Nudes: Naked (2019)
Toissijaiset albumit
Shoe Box E.P. (1996)
Everything Acoustic (2003) [vain internetistä]
As You Like It (2005) [vain internetistä]
Barenaked for Hanukkah E.P. (2005) [vain internetistä]
Barenaked on a Stick (2005)
iTunes Originals - Barenaked Ladies (2005) [vain internetistä]
Livealbumit
Rock Spectacle (1996)
Talk to the Hand: Live in Michigan (2007)
Kokoelma-albumit
Disc One: All Their Greatest Hits (1991-2001) (2001)
Hits from Yesterday & the Day Before (2011)
Stop Us If You've Heard This One Before (2012)
DVD:t ja videojulkaisut

Barenaked in America (ei yhtyeen oma julkaisu)
Too Little Too Late
Barelaked Nadies
The Barenaked Truth (ei yhtyeen oma julkaisu)
Aiheesta muualla

Yhtyeen verkkosivu
Barenaked Ladies Myspacessa (englanniksi)
Cass Fox

Cassandra "Cass" Fox (s. 14. marraskuuta 1982) on brittiläinen laulaja. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi Rui Da Silvan househitistä "Touch Me" (2000).
Foxin ensimmäinen sooloalbumi oli vuonna 2005 Island Records -levymerkillä julkaistu Come Here.
CSV

| Comma-separated values |
| --- | --- |
Tiedostopääte:  .csv
Mediatyyppi:  text/csv
Lyhenne:  CSV
Standardi(t):  RFC 4180
CSV (engl. comma-separated values, suom. pilkuilla erotellut arvot) on tiedostomuoto, jolla tallennetaan yksinkertaista taulukkomuotoista tietoa  tekstitiedostoon. Tiedostomuoto on ollut kauan käytössä, mutta vasta vuonna 2005 IETF julkaisu RFC 4180 sisälsi määrittelyn muodolle sekä sen MIME-tyypin.
CSV on toteutukseltaan tekstitiedosto, jonka taulukkorakenteen eri kentät on eroteltu toisistaan pilkuilla ja rivinvaihdoilla. Jos jokin kenttä sisältää erikoismerkkejä, kyseinen kenttä ympäröidään suorilla lainausmerkeillä ("). Ensimmäisellä rivillä voi olla kenttien selitykset samassa muodossa kuin mitä itse tiedot ovat.
CSV on esimerkiksi XML:ään verrattuna yksinkertainen tiedostoformaatti, jonka mukaisia tiedostoja voidaan hyödyntää esimerkiksi datan tallentamisessa ja datan siirtämisessä toiseen tietokoneohjelmaan. CSV:tä voidaan käyttää esimerkiksi yksinkertaisena datan arkistointimuotona, CSV-tiedostoja voidaan tuottaa yksinkertaisesti tietokannan sisältämästä datasta ja CSV-tiedosto voidaan avata taulukkolaskentaohjelmassa.
Esimerkki

Vuosi,Merkki,Malli,Pituus
 1997,Ford,E350,"2,34"
 2000,Mercury,Cougar,"2,38"
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Merkki | Malli | Pituus |
| 1997 | Ford | E350 | 2,34 |
| 2000 | Mercury | Cougar | 2,38 |
Epästandardit muodot

Esimerkiksi Microsoft Excel hyväksyy asetuksissaan erotinmerkiksi myös muun kuin pilkun. Yleisimmät vaihtoehtoiset erottimet ovat puolipiste ja tabulaattori eli sarkain. Vaihtoehtoisia erotinmerkkejä käytetään, koska pilkkua käytetään desimaalierottimena luvuissa.
Epästandardit muodot > Esimerkki

Vuosi;Merkki;Malli;Pituus
 1997;Ford;E350;2,34
 2000;Mercury;Cougar;2,38
 2018;Peugeot;"807;Supercar";5
Aiheesta muualla

CSV-tiedostojen tekeminen
Burgundy School of Business

Burgundy School of Business on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisissa, Lyonssa, ja Dijonssa. BSB perustettiin Ranskassa vuonna 1899.
Vuonna 2019 BSB oli 81. Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla.
BSB on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (CGE, EQUIS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Stéphane Baschiera (CEO Moët & Chandon) ja Antoine Lesec (CEO Being).
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Buick GL8

| Buick GL8 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  SAIC-GM
Valmistusvuodet:  1999-
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Vetotapa:  etuveto, neliveto
Buick GL8 on 5-ovinen tila-auto jota SAIC-GM on valmistanut vuodesta 1999 Buick-brändin alla.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi (1999-2005)
Ensimmäisen sukupolven facelift (2005–2010)
Ensimmäisen sukupolven toinen facelift (First Land)
(2011-2017)
Toinen sukupolvi
(2010-2017)
Toisen sukupolven facelift
(2017-)
Kolmas sukupolvi
(2016-)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buick GL8 Wikimedia Commonsissa
Brian Salcido

| Brian Salcido |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Los Angeles, CA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Salsa
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  ERC Ingolstadt
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Portland Pirates (AHL) Iowa Chops (AHL) Anaheim Ducks (NHL) Manitoba Moose (AHL) HC Sparta Praha (ČEL) SaiPa (SML) Amur Habarovsk (KHL) JYP (SML)
NHL-varaus:  141. varaus, 2005 Mighty Ducks of Anaheim
Brian Michael Salcido (s. 14. huhtikuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtissa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu kiekollinen peli, koko, syöttäminen, kahden suunnan pelaaminen ja pelikäsitys. Salcido ei ole kuitenkaan kovin nopea luistelija ja hän joutuu pelaamaan ajoittain sääntöjen rajamailla voiman puutteensa vuoksi. Salcido saa useimmiten vastuuta ylivoimalla.
Ura > Seuraura > Ura Pohjois-Amerikassa

Salcido kävi high schoolin Shattuck St. Mary'sissa, jonka jälkeen hän pelasi vuodet 2003–2006 Colorado Collegen yliopistojoukkueessa. Salcido oli kaudella 2004–2005 joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 7+23=30. Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet viidennellä kierroksella 141. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2005. Myös kaudella 2005–2006 Salcido oli Colorado Collegen tehokkain puolustaja tehoilla 8+32=40. Hän sijoittui koko WCHA:n puolustajien pistepörssissä toiseksi Denverin yliopiston Matt Carlen jälkeen. Salcido valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Elokuussa 2006 Salcido teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Hän siirtyi seuran organisaatioon kaudeksi 2006–2007, jonka Salcido pelasi kokonaan farmijoukkue Portland Piratesissa, AHL:ssä. Kaudella 2007–2008 hän sijoittui tehoilla 11+42=53 liigan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Hartford Wolf Packin Andrew Hutchinson. Salcido pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa ja hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2008–2009 hän pelasi pääasiassa Ducksin uudessa farmijoukkue Iowa Chopsissa, jonka paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies T. J. Trevelyanin jälkeen Salcido oli tehoilla 10+33=43. Hän sijoittui AHL:n puolustajien pistepörssissä kymmenenneksi. Salcido pelasi myös AHL:n tähdistöttelussa. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ensimmäistä NHL-otteluaan tehden niissä yhden syöttöpisteen. Salcido teki NHL-debyyttinsä 20. helmikuuta 2009 vieraissa Detroit Red Wingsia vastaan. Hänestä tuli Anaheim Ducksin seurahistorian ensimmäinen kalifornialaissyntyinen pelaaja joukkueen sijainnista huolimatta.
Heinäkuussa 2009 Salcido teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa. Harjoitusleirin jälkeen seura siirsi hänet AHL-joukkue Manitoba Mooseen, jossa Salcido pelasi koko kauden.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Kaudeksi 2010–2011 Salcido siirtyi Eurooppaan ja Tšekin Extraligassa pelaavaan HC Sparta Prahaan. Marraskuussa 2010 hän siirtyi sieltä loppukauden kattaneella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Joulukuussa Salcido sai lyöntilaukauksen keskisormeensa ja joutui leikkaukseen, mutta helmikuussa hänen kautensa todettiin lopulta päättyneeksi sormeen tulleen infektion vuoksi. Salcido ehti pelata 11 ottelua. Kesäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2011–2012 Salcido oli SaiPan tehokkain puolustaja tehoilla 5+23=28. Hän pelasi yhdeksää ottelua vaille kauden kaikki runkosarjaottelut, vaikka Salcido kärsi kauden aikana sekä alaraajavammasta lokakuussa 2011 että maaliskuussa 2012 runkosarjan neljänneksi viimeisessä ottelussa tulleesta käsivammasta. Hänen kautensa päättyi siihen, kun SaiPankin kausi päättyi runkosarjaan. Heinäkuussa 2012 Salcido teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Hän liittyi SaiPan vahvuuteen vasta lokakuun alussa ja oli myös lyhyen loukkaantumisen takia sivussa hetken, jonka takia Salcido pelasi vain 36 runkosarjaottelua. Hän teki niissä kuitenkin suhteellisen hyvät tehot 7+20=27, joilla Salcido oli SaiPan paras syöttäjä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Roberts Jekimovsin ja Jaakko Rissasen kanssa. Hän jakoi koko SM-liigan puolustajien pistepörssin viidennen sijan KalPan Adam Masuhrin ja HIFK:n Toni Söderholmin kanssa.
Salcido siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-joukkue Amur Habarovskiin. Joulupäivänä 25. joulukuuta 2013 joukkue kuitenkin purki hänen sopimuksensa pelillisistä syistä, kun 23 runkosarjaottelua toi neljä tehopistettä ja heikohkon teholukeman -7. Runsas viikko myöhemmin tammikuussa 2014 Salcido palasi loppukaudeksi SM-liigaan ja siirtyi JYPiin.
Kaudeksi 2014–2015 Salcido palasi vuoden mittaisella sopimuksella SaiPaan. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies tehoilla 12+23=35, joilla Salcido jakoi koko SM-liigan puolustajien pistepörssin voiton Ässien Esa Lindellin ja Tapparan Teemu Aallon kanssa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin.
Ura > Maajoukkueura

Salcido edusti Yhdysvaltoja Deutschland Cupissa vuonna 2011.
Burgundin kanava

Burgundin kanava Pouilly-en-Auxois’ssa.
Kanavatunnelin pohjoinen suu Pouilly-en-Auxois’ssa.
Burgundin kanava (ransk. Canal de Bourgogne) on kanava Burgundissa keskisessä Itä-Ranskassa. Kanavan pohjoispää on Yonne-joen varrella Migennesin kaupungissa, eteläpää Saônen varrella Saint-Jean-de-Losnessa. Kanavan rakentaminen alkoi vuonna 1775 ja valmistui 1832. Yhdessä Seinen ja Yonnen sekä Saônen ja Rhônen kanssa kanava muodostaa vesiväylän, joka yhdistää Atlantin Välimereen. Proomuilla kuljetetaan tavaraa pitkin kanavaa.
Kanava on 242 kilometriä pitkä ja siinä on 209 sulkua. Se kulkee halki Yonnen ja Côte-d’Orin departementtien. Korkeimmillaan se on Pouilly-en-Auxois’n kohdalla 378 metriä merenpintaa korkeammalla, missä se kulkee 3 333 metriä pitkän tunnelin läpi. Alimmillaan se on kohdassa, jossa se yhtyy Yonne-jokeen 79 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Aiheesta muualla

750 miles of waterways in Burgundy for messing about in boats (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Burgundy Canal - Burgundy-Canal.com (englanniksi)
Navigating the Burgundy Canal in 2008
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Carl Gustaf Ehrnrooth

Carl Gustaf Ehrnrooth voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Carl Gustaf Ehrnrooth (1744–1817), Ruotsin armeijan kenraalimajuri
Carl-Gustaf Ehrnrooth (s. 1969), suomalainen sijoittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Carl Gustaf Ehrnrooth”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carl Gustaf Creutz

Carl Gustaf Creutz
Carl Gustaf Creutz (Kaarle Kustaa Creutz; 1660 tai 1661 – 1728) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti. Hän oli Karjalan ratsuväen ratsumestari Kaarle XII:n sotaretken alkaessa ja jäi venäläisten vangiksi Pultavan taistelussa.
Creutz kävi jälkimaailmalle säilynyttä kirjeenvaihtoa puolisonsa kanssa.
Camp Rock 2: The Final Jam

| Camp Rock 2> Camp Rock 2: The Final Jam |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Hoen
Käsikirjoittaja:   Daniel Berendsen  Karin Gist  Regina Y. Hicks 
Tuottaja:  Kevin Lafferty
Säveltäjä:  Christopher Lennertz
Kuvaaja:  David A. Makin
Pääosat:   Demi Lovato  Joe Jonas  Nick Jonas  Kevin Jonas  Meaghan Martin  Alyson Stoner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Disney Channel
Levittäjä:  Disney-ABC Domestic Television Netflix Disney+
Ensi-ilta:  3. syyskuuta 2010
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Camp Rock
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Camp Rock 2: The Final Jam on maksu-tv-levitykseen tehty, 3. syyskuuta 2010 Disney Channelilla ensiesitetty elokuva. Elokuvaa kuvattiin Ontariossa, Kanadassa. Kuvaukset alkoivat syyskuussa 2009 ja loppuivat lokakuussa.
Juoni

Mitchie Torres (Demi Lovato) palaa Camp Rockiin, mutta huomaa tulomatkallaan, että järven toiselle puolelle on tullut uusi leiri Camp Star. Camp Star kutsuu Camp Rockilaiset lavalleen ja moni Camp Rockista jättää leirinsä kesken ja liittyy Camp Stariin. 
Lavaesityksessä Nate (Nick Jonas) tapaa kauniin Danan (Chloe Bridges) Camp Starista ja vähitellen rakastuu tähän. Myöhemmin hän saa kuitenkin kuulla Danan isän olevan Camp Starin vetäjä. Sillä välin Mitchie järjestää leirien välisen kilpailun, jossa katsotaan kumpi leiri olisi parempi.
Camp Rock -leirin vetäjä kuulee tästä ja haukkuu Mitchietä hänen äidilleen tietämättä, että Mitchie kuuntelee. Mitchie tulee surulliseksi ja päättää tehdä kaikkensa, että he voittaisivat. Työssä ei kyllä ole aikaa muulle ja sen takia Shane Gray (Joe Jonas) suuttuu, koska hän tuli leirille vain ollakseen Mitchien kanssa. Mutta leirikilpailu työ on vain osa Mitchien ja hänen ystäviensä työtä, koska Camp Starin lavaesityksen aikana he menettivät myös leiriohjaajia ja Camp Rockin leirin vetäjä Brown Cesario päättää sulkea leirin. Mitchie ja hänen ystävänsä ryhtyvät leiriohjaajiksi, että leiri voitaisiin pitää.
Kun Camp Rock ja Camp Star kilpailevat kaikki tykkää Camp Starista, mutta Camp Rockilaiset ovat silti innoissaan ja pitävät hauskaa laulaessaan. Kun kilpailu päättyy ja on voittajan kertomisen aika kaikki pitävät peukkuja mutta sitten Camp Star voittaa ja Camp Starilaiset hurraa mutta Camp Rockilaiset ovat ihan suruissaan. Sitten kun he palaavat takaisin leirille Shane ja Mitchie juttelevat ja sen jälkeen suutelevat sitten he menevät nuotiolle ja Shane alkaa laulaa ja Mitchie laulaa mukana sitten kaikki alkaa laulaa ja lisää väkeä tulee jopa Camp Starista, ja Tess pyytää, että pääsisikö ensikesänä takaisin Camp Rockiin ja tietenkin se sopii. Dana sanoo, että voisivatko he tulla nuotiolle, koska heillä ei ole sellaista. He pääsevät mukaan ja pitävät hauskaa.