stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polina Barskova
Kirjallinen ura

Polina Barskova aloitti julkaisemisen yhdeksänvuotiaana, ja hänen ensimmäinen kirjansa 'Joulu' (ven. Рождество) ilmestyi vuonna 1991 kun hän oli vielä teini-ikäinen. Hän on julkaissut useita runokirjoja, ja hän oli ehdolla vuonna 2000 debyyttipalkinnon ja Andrei Belyi -palkinnon saajaksi. Hänen valitut runonsa ovat ilmestyneet vuonna 2011 englanninkielisinä käännöksinä nimellä The Zoo in Winter. Hänen teoksiaan on esiintynyt myös antologioissa, kuten The Ecco Anthology of International Poetry. Polina Barskova on tehnyt laajaa arkistotyötä Leningradin piirityksen kirjallisuuden parissa, ja sen tuloksena on vuonna 2016 ilmestynyt Written in the Dark: Five Poets in the Siege of Leningrad, jonka Amerikan slaavilaisten ja itäeurooppalaisten kielten opettajien yhdistys palkitsi parhaana englanninkielisenä käännöksenä.
Barskova on voittanut useita kirjallisuuspalkintoja: Koko unionin nuorten runoilijoiden kilpailun palkinto vuonna 1991, verkkokirjallisuuskilpailun "TENETA" palkinto vuonna 1998, "Moscow-Transit" -pieni palkinto vuonna 2005 ja arvostettu Andrei Belyi -palkinto vuonna 2015 ensimmäisestä proosateoksestaan 'Eläviä kuvia' (ven. Живые картины, 2014). Polina Barskova on merkittävä venäläinen nykyrunoilja.
Polina Barskova on yksi uusimman venäläisen runouden Nine Dimensions (ven. Девять измерений, 2004) antologian kokoajista. Hän on julkaissut myös artikkeleita Eduard Limonovin, Mihail Gronasin ja muiden töistä, sekä kääntänyt emigrantti nykyrunoilija Ilja Kaminskin teoksia.
Teoksia

'Joulu' (Рождество) - Leningrad, 1991.
'Kiukkuisten kilpailu' (Раса Брезгливых) - Moskova, 1993. ISBN 5-900506-03-7.
'Muisti' (Memory). Kääntänyt tanskaksi Mette Dalsgaard englanninkielisillä rinnakkaisteksteillä. - Tanska, 1997. ISBN 9788787489614.
'Eurydeus ja Orphica' (Эвридей и Орфика) - Pietari, 2000. ISBN 5-89803-049-2.
'Arias' (Арии) - Pietari, 2001. ISBN 5-89803-087-5.
'Brasilialaisia ​​kohtauksia' (Бразильские сцены) - Moskova; Tver, 2005. ISBN 5-94128-112-9.
'Matkustavat muusikot'. Kaksikieliset valitut runot. Kääntänyt Ilja Kaminsky. (Бродячие музыканты, Илья Каминский (пер.) - Moskova, 2007. ISBN 5-88653-086-X, 5-88653-087-8.
'Suora ohjaus' (Прямое управление) - Pietari, 2010. ISBN 978-5-89803-204-3.
This Lamentable City, englanniksi kääntänyt Ilja Kaminsky, Yhdysvallat 2010
The Zoo in Winter, valitut runot, Yhdysvallat 2011
'Arielin viesti' (2006-2010). (Сообщение Ариэля (2006-2010) - Moskova, 2011. ISBN 978-5-86793-834-5. Arkistoitu 21. maaliskuuta 2015 Wayback Machine Andrei Bely Prize -listalle.
Relocations, Yhdysvallat 2013
'Eläviä kuvia' (Живые картины) - Pietari, 2014. ISBN 978-5-89059-219-4.
'Puutarhan omistaja' (Хозяин сада) - Pietari, 2015. ISBN 978-5-905586-15-6.
Living Pictures, Yhdysvallat 2022
Aiheesta muualla

Klotz, Jacob: Keskustelu Polina Barskovan kanssa. Teoksessa: Runoilijat New Yorkissa: kaupungista, kielestä, diasporasta. (Беседа с Полиной Барсковой // Поэты в Нью-Йорке : о городе, языке, диаспоре) Novoje literaturnoje obozrenije (ven. Новое литературное обозрение), Moskova, 2016. Ss. 399-443. ISBN 9785444805657.
Polina Barskovan lyhyt biografia ja runonäyte (venäjäksi)
Polina Barskovan biografia ja bibliografia (venäjäksi)
Polina Barskovan runoja (venäjäksi) - arkistoitu sivu
Kuvia Polina Barskovasta (venäjänkielinen sivu)
Polina Barskovan bibliografia (venäjänkielinen sivu)
Polina Barskova Hampshire Collegen sivulla
Polina Barskova vuonna 2007
Pähkämökirjokääriäinen

| Pähkämökirjokääriäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Kääriäismäiset Tortricoidea
Heimo::  Kääriäiset Tortricidae
Alaheimo::  Kirjokääriäiset Olethreutinae
Suku::  Endothenia
Laji::  nigricostana
Kaksiosainen nimi
 Endothenia nigricostana  Haworth, 1811 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pähkämökirjokääriäinen eli pähkämövarsikääriäinen (Endothenia nigricostana) on kääriäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Ahvenanmaalla se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltu laji.
Koko ja ulkonäkö

Helposti tunnistettava kääriäinen. Siipien pohjaväri on suklaanruskea ja niissä on hieman epäselviä siniharmaita poikkiviiruja. Siiven takareunassa on laaja, kellanruskea dorsaalitäplä. Takasiivet ovat ruskeat, tyveä kohti vaaleammat. Siipiväli 11–15 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Pähkämökirjokääriäistä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Suomessa lajia on aikoinaan tavattu Ahvenanmaalla, mutta tuoreita havaintoja sieltä ei ole. Sen sijaan 2000-luvulla perhosia on löydetty itärajan tuntumasta. Lentoaika on kesäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Kääriäistä tavataan lehtimetsissä, metsänreunoilla ja hakkuuaukioilla. Perhoset lentävät pääasiassa illalla ja tulevat valolle, mutta joskus myös päiväsaikaan. Se on paikoittainen, mutta esiintymispaikallaan usein runsas. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä ravintokasvin tyvelle.
Suomessa pähkämökirjokääriäinen oli luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE), mutta se on palannut lajistoon ja uhanalaisarvioinnissa 2010 laji luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi (EN).
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on lehtopähkämö (Stachys sylvatica).
Porin helluntaiseurakunta

| Porin helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  27. kesäkuuta 1930
Johtava pastori:  Petri Harjula
Pääkirkko:  Eelim-temppeli Itsenäisyydenkatu 9 28100 Pori
Jäseniä:  332 (2021)
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Porin helluntaiseurakunta (aik. Porin Elim-seurakunta) on porilainen helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1930. Vuonna 1931 Porin helluntaiseurakunta ja Koivistonluodossa vuonna 1928 perustettu helluntaiseurakunta yhdistyivät. Seurakunnan ensimmäisenä saarnaajana toimi Eino Heinonen. Seurakunnan Eelim-temppeli sijaitsee Porin Itätullissa, Itsenäisyydenkadulla. Seurakunnan johtava pastori on Petri Harjula.
Seurakunta tekee lapsi- ja nuorisotyötä, sosiaalista diakoniatyötä, muun muassa ruuan jakelua, perhetyötä ja maahanmuuttajatyötä (suomen kielikerho, kotipiirejä, leirejä, jumalanpalvelusten tulkkaus kolmelle kielelle samanaikaisesti). Toimintamuotoihin kuuluvat myös lähetystyö. Lähetystori toimii rahanhankinnan tukimuotona lähetystyössä. Opastaja-tiedotuslehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Porin helluntaiseurakunnan yhteydessä on toiminut Royal Rangers-partiojärjestö.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Ensimmäiset helluntaiherätyksen kokoukset Porissa pidettiin vuonna 1921. Kokouksia järjesti Vaasasta kaupunkiin saapunut Robert Kivi vaimonsa kanssa. Laajempaa liikehdintää syntyi vuonna 1928 Koivistonluodossa, joka tuohon aikaan kuului Ulvilaan. Kokouksia pidettiin muun muassa Vilho Tuomen kodissa. Kastetilaisuuksia Koivistonluodossa pidettiin saman vuoden heinäkuussa.
Porin kaupunkiin helluntaiherätys saapui saarnaaja Eino Heinosen mukana vuonna 1929. Porin helluntaiseurakunta perustettiin 27. kesäkuusa 1930. Porin toiminta siirsi painopisteen Koivistonluodosta ja sen seurauksen Koivistonluotoon syksyllä 1928 perustettu seurakunta yhdistyi Porin helluntaiseurakuntaan 6. joulukuuta 1931.
Heinonen toimi Porin helluntaiseurakunnan johtajana vuoteen 1932, jolloin seurakuntaan kuului 110 jäsentä. Uudeksi saarnaajaksi tuli Pekka Nuutinen, joka palveli seurakuntaa vudoet 1933–1934. Nuutisen aikana perustettiin rukoushuoneyhdistys. Nuutista seurasi johtajana Wener Tuominen noin kolmen vuoden ajan.
Vuonna 1956 seurakunnan johtajaksi tuli Kaarlo Toivio, joka palveli seurakuntaa 13 vuoden ajan vuoteen 1970. Toivion aikana kehittyi erityisesti seurakunnan musiikkitoiminta.
Lähetystyö

Seurakunnan toimintaan kuului alkuajoista lähtien myös lähetystyö. Vuonna 1959 lähetystyön tueksi perustettiin ompeluseuratoiminta, joka otti vastuuta lähettien kannattamisesta. Seurakunnasta tehtiin vieraililuja myös lähetyskentille.
Toimitilat > Mikonkadun rukoushuone (1955–1979)

Seurakunnalla oli alkuaikoina kiinteistö Mikonkatu 6:ssa, jonka tontille suunniteltiin rukoushuonetta. Ennen rukoushuoneen rakentamista seurakunta kokoontui muun muassa Karhulinnassa. Omat toimitilat vihittiin Mikonkadulla käyttöön 2. lokakuuta 1955. Uusissa toimitiloissa oli 350 henkilön kokoussali, kirjamyymälä, eteisaula, 100 hengen ruokasali sekä WC-tilat. Mikonkadun rukoushuone palveli seurakuntaa 24 vuoden ajan ennen Eelim-temppelin valmistumista.
Toimitilat > Eelim-temppeli

Porin Eelim-temppeli on valmistunut vuonna 1979. Eelim-temppelin pinta-ala on 2 400 neliömetriä ja kirkon pääsalissa on istumapaikkoja 800 henkilölle. Eelim-temppelin suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. Rakennuksessa on myös 250 henkilön ravintolasali. Hanke Eelim-temppelin rakentamiseksi käynnistyi kesällä 1970 ja varsinainen urakkasopimus tehtiin 14. elokuuta 1978. Eelim-temppeli vihittiin käyttöön 14. marraskuuta 1979.
Tapahtumat > Kesäjuhlat

Helluntaiherätyksen valtakunnalliset kesäjuhlat on järjestetty Porissa kolme kertaa. Ensimmäisen kerran, järjestyksessään kolmas kesäkonferenssi, kesäjuhlat järjestettiin heinäkuussa 1947 teemalla Tule. Tapahtumapaikkana oli Cygnaeuksen koulun piha-alue. Ulkomaisia puhujavieraita olivat evankelista George Jeffreys ja pastori David du Plessis.
Toisen kerran valtakunnalliset kesäjuhlat järjestettiin Porissa vuonna 1960. Tällä kertaa puhujavieraina olivat yhdysvaltalaiset Richard Vinyard sekä C. E. Butterfield. Kolmannen kerran kesäjuhlat järjestettiin vuonna 1980.
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan saarnaajina:
1930–1932: Eino Heinonen
1933–1934: Pekka Nuutinen
1935–1936: Werner Tuominen
1937–1938: Arvo Linnamäki
1940–1943: Antti Kupiainen
1944–1952: Arvo Peltomaa
1953–1954: Olavi Runolinna
1955: Toivo Kontola
1956–1970: Kaarlo Toivio
1964–1978: Taisto Vahtera
1974–1985: Veijo Pihlajaniemi
1987–1994: Juhani Kuosmanen
XXXX–2015: Veikko Kokkonen
2015→ Petri Harjula
Ewa Air

| Ewa Air |
| --- | --- |

 IATA: ZD  –  ICAO: EWR 
Kutsukoodi:  MAYOTTE AIR
Perustettu:  2013
Laivaston koko:  1
Kohteiden määrä:  8
Solmukohdat:  Dzaoudzi-Pamandzin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Air Austral
Kotipaikka:  Pamandzi, Mayotte
Yhtiön sivut:  www.ewa-air.com
Ewa Air (IATA: ZD, ICAO: EWR, kutsukoodi: MAYOTTE AIR) on mayottelainen lentoyhtiö. Se lentää reittilentoja kahdeksaan kohteeseen Mayotten lähialueella kotikenttänään Dzaoudzin Pamandzin kansainvälinen lentoasema.
Ewa Airin perustivat vuonna 2013 Air Austral, Mayotten kauppakamari ja sijoitusyhtiö Ylang Invest. Se on Air Australin tytäryhtiö.
Kohteet

Marraskuusta 2016 lähtien Ewa Air on lentänyt reittilentoja kahdeksaan kohteeseen.
Komorit
Anjouan
Moroni
Madagaskar
Antananarivo
Antsiranana
Mahajanga
Nosy Be
Mayotte
Dzaoudzi (solmukohta)
Tansania
Dar-es-Salaam
Laivasto

Huhtikuussa 2017 Ewa Airin laivastoon kuului yksi ATR 72-500 -potkurikone.
Aiheesta muualla

Ewa Airin kotisivut (englanniksi, ranskaksi)
Punttikomedia

| Punttikomedia |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Aleksi Delikouras
Käsikirjoittaja:  Pekko Pesonen
Tuottaja:  Olli Haikka Anni Pänkäälä Maria Sekirkina Marko Talli
Kuvaaja:  Joonas Pulkkanen
Leikkaaja:  Dimitri Okulov
Pääosat:  Iina Kuustonen Mikko Töyssy Pamela Tola Linnea Leino
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:  21. lokakuuta 2022
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punttikomedia on Aleksi Delikourasin ohjaama suomalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 21. lokakuuta 2022. Elokuvan ensi-ilta piti olla jo tammikuussa 2022, mutta koronarajoitukset siirtivät ensi-illan lokakuulle.
Elokuvan pääosassa ovat Iina Kuustonen ja Mikko Töyssy. Muissa rooleissa ovat muun muassa Pamela Tola, Eero Ritala, Katariina Kaitue, Juha Mentula, Ivo Gonzalez, Jucci Hellström ja Elmeri Rantalainen.
Elokuvan on käsikirjoittanut Pekko Pesonen (Napapiirin sankarit -trilogia, Peruna, Tyttö sinä olet tähti).
Punttikomedian tuottaa Yellow Film & TV:lle Olli Haikka ja Marko Talli. Elokuvan levittää SF Studios.
Elokuva kertoo selkävaivojen vuoksi kuntosalilla käyvästä Kertusta, joka päätyy kehonrakennusta harrastavan Vilin avustuksella tavoittelemaan pääsyä fitness-kisoihin.
Propithecus candidus

| Propithecus candidus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Indrit Indridae
Suku::  Sifakat Propithecus
Laji::  candidus
Kaksiosainen nimi
 Propithecus candidus  A. Grandidier, 1871 
 Levinneisyyskartta.
Katso myös
   Propithecus candidus Wikispeciesissä   Propithecus candidus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Propithecus candidus on Madagaskarin koillisosassa tavattava sifaka. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi ja täysikasvuisia yksilöitä on arviolta alle 250.
Taksonomia

Propithecus candidus on luokiteltu vaihtelevasti joko kokonaan omaksi lajikseen, tai diadeemisifakan alalajiksi.
Koko ja ulkonäkö

Propithecus candidus on sifakaksi suurikokoinen. Painoa sillä on 5–6,5 kiloa. Sen ruumiin pituus on 480–540 mm ja hännän pituus 450–510 mm. Turkki on pitkä ja silkkinen. Sen väritys on kauttaaltaan kermanvalkoinen. Päälaella, selässä ja raajoissa voi olla harmaan vivahteita. Hännän juuri on joskus muuta ruumista tummempi. Uroksilla on rinnassaan suuri ruskea läiskä. Uroksilla rinta värjäytyy hajumerkkeihin käytettävien rauhasten eritteiden takia. Naama on karvaton ja musta. Joillakin yksilöillä naamasta ja muualta ruumista saattaa puuttua ihon pigmenttiä, jolloin pigmentittömät kohdat näyttävät vaaleanpunaisilta. Silmät ovat oranssit tai punaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavataan pienellä alueella Madagaskarin koillisosassa. Levinneisyysalue ulottuu Maroantsetrasta Makiran luonnonpuiston koillisreunalle, Anjanaharibe-Sudin suojelualueelle, Marojejyn kanssallispuistoon ja COMATSA-Sudin/Betaolananin käytävälle Marojejyn  ja Anjanaharibe-Sudin välillä. Marojejy on levinneisyysalueen pohjoisin osa ja Andaparatyn metsä eteläisin. Maherivaratran metsässä esiintyy vähintään yksi muista erillään oleva ryhmä. Suurin osa kannasta esiintyy Marojejyn alueella. Koko levinneisyysalueen pinta-ala on arviolta 3 464 km².
Lajin elinympäristö käsittää pääasiassa koskemattomia kosteita trooppisia vuoristometsiä yli 700 metrin korkeudella merenpinnasta 1 875 metrin korkeuksille saakka.
Elintavat

Propithecus candidus on päiväeläin. Se liikkuu ryhmissä, joihin kuuluu kahdesta yhdeksään yksilöä. Pienempiin ryhmiin kuuluu yleensä lisääntyvä pari ja niiden mahdollinen jälkikasvu. Naaraat johtavat ryhmän liikkumista paikasta toiseen. Päivän aikana ryhmä liikkuu keskimäärin 700 metriä. 45 % päivästä kuluu lepäilyssä ja 22 % ruokaillessa. 16 % ajasta käytetään seurusteluun ja muu aktiivinen aika eri ravinnonlähteiltä toiselle liikkumiseen. Eri yksilöt voivat leikkiä toistensa kanssa maassa.
41,8 % ravinnosta koostuu hedelmistä ja siemenistä. 48,2 % ravinnosta on lehtiä ja 9,8 % kukkia. Ravinnoksi käytettyjä kasvilajeja on yli 100. Ajoittain ne syövät myös puiden kaarnaa ja maata.
Naaraat parittelevat vain yhtenä päivänä koko vuodesta joulukuun ja tammikuun välillä. Poikaset syntyvät kesäkuun ja heinäkuun aikana. Poikanen kulkee tarrautuen ensin emonsa vatsapuolella ja kasvettuaan selkäpuolella. Koko ryhmä osallistuu poikasista huolehtimiseen pesten, kantaen ja leikkien niiden kanssa. Emot voivat myös imettää muitakin kuin omia poikasiaan.
Ihmistä lukuun ottamatta lajin ainut petoeläin on fossa. Uhan havaitessaan ne päästävät zzuss-hälytysäänen. Ääni voi vaihdella yksilön tai sukupuolen mukaan. Suuria petolintuja havaittaessa annetaan oma hälytysäänensä. Äänien ohella laji viestii myös hajumerkein.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt lajin Propithecus candidus äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Täysikasvuisia yksilöitä on jäljellä arviolta alle 250.
Lajin kaksi pääasiallista uhkaa ovat sen elinympäristön häviäminen ja metsästys. Sen asuttamia metsiä tuhotaan kaskeamalla niitä viljelymaaksi. Niiden levinneisyysalueella harjoitetaan myös laittomia hakkuita ja kaivostoimintaa. Lajia metsästetään ravinnoksi. Toisin kuin joskus, kyseiseen lajiin ei liitetä tabuja, jotka ehkäisisivät sen metsästystä.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä tavataan Marojejyn kansallispuistossa ja Anjanaharibe-Sudin erityissuojelualueella. Lisäksi niitä on Makiran luonnonpuistossa ja uudella COMATSA-Sudin suojelualueella. Uhatuimpia kannat ovat kahdella jälkimmäisellä alueella.
Aiheesta muualla

UniProt: Taxonomy - Propithecus candidus (Silky sifaka) (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Propithecus candidus, silky sifaka (englanniksi)
Urospuolisen yksilön ruskea rinta johtuu hajurauhasista.
Pigmentin puute naamassa saa ihon näyttämään vaaleanpunaiselta.
Maata syöviä yksilöitä.
Zzuss-hälytysääni.
Petolinnusta varoittava hälytys.
FN Browning A5

Browning Auto-5
FN-Browning Auto 5 on John Browningin suunnittelema haulikkomalli, joka on maailman ensimmäinen itselataava haulikko. Aseessa oli piippurekyylimekanismi. Kun aseella ammutaan piippu perääntyy taaksepäin se avaa lukon, jolloin ammuttu hylsy lentää aseesta ulos ja lippaasta syöttyy uusi patruuna patruunapesään ja ase on jälleen valmis ammuttavaksi.
Browning tarjosi vuonna 1898 suunnittelemansa aseen piirustuksia ensin Winchesterin asetehtaalle, jolle hän oli jo aiemmin suunnitellut useita asemalleja, mutta Winchester ei suostunut hänen sopimusehtoihinsa. Browning kääntyi tämän jälkeen belgialaisen FN:n puoleen, joka suostui Browningin ehtoihin ja maailman ensimmäisen itselataavan haulikon laajamittainen valmistus alkoi vuonna 1902. Auto 5 haulikkoa valmistettiin lähes 100 vuotta, valmistus päättyi vuonna 1998, tosin FN valmisti vielä seuraavana vuonna pienen erän A-5:n juhlamallia.
Remington valmisti haulikon lisenssimallia nimikkeellä Model 11 vuosina 1905–1947.
Asetta alettiin kopioida laajasti maailmalla. Myös venäläinen Tulan asetehdas alkoi valmistaa samalla periaatteella toimivaa MC 21-12 haulikkoa. Auto 5 tapaista haulikkoa tehtiin myös Japanissa nimellä Pointer.
Aiheesta muualla

Aseen käyttöohje (pdf)
FN Browning M1906

| M1906 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  FN Herstal
Valmistusmaa:   Belgia
Valmistusvuodet:  1905–1959
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  6,35 mm Browning
Aseen pituus:  114 mm
Piipun pituus:  53 mm
Paino (tyhjänä):  367 g
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  6 patruunaa
FN Browning M1906, FN Browning M1905 patentointivuoden mukaan, tai valmistajan mukaan Pistolet Browning 6.35mm, on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema 6,35 mm Browning kaliiperinen, massasulkuinen itselataava pistooli. Pistoolia valmisti belgialainen Fabrique Nationale de Herstal (FN) vuosina 1905–1959.
Aseesta on kolme eri valmistusversiota, jotka eroavat toisistaan lähinnä varmistimiltaan.
Ensimmäisessä versiossa on vain kahvan takaosan puristusvarmistin ja kapea liipaisin. Sitä valmistettiin vuosina 1906–1909 noin 150 000 kappaletta.
Toiseen versioon lisättiin varmistinvipu, joka toimii luistin aukipitosalpana asetta purettaessa, ja vuonna 1911 sen liipaisinta levennettiin. Sitä valmistettiin noin 30 000 kappaletta.
Kolmanteen versioon, niin sanottuun Triple Safety Model–malliin lisättiin myös lipasvarmistin, joka estää aseen laukaisemisen ilman lipasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FN Browning M1906 Wikimedia Commonsissa
FN Browning M1906 pistoolin kolme eri valmistusversiota. Vasemmalta oikealle 1., varhainen 2. ja 3. versio.
Puntusharju

Puntusharju on Kokkolassa sijaitseva pienalue. Puntusharju sijaitsee Rödsön vieressä. Puntusharju on pieni alue, johon kuulu myös pienalue nimeltä Puntus. Puntusharju sijaitsee noin 1,6 kilometrin päässä keskustasta. Puntusharun talot ovat pääasiassa omakotitaloja. Moni Puntusharjusta kotoisin oleva lapsi käy koulua Rödsön koulussa.
Rahid Əmirquliyev

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rahid Ələkbər oğlu Əmirquliyev
Syntymäaika: 1. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka:  Qusar, Neuvostoliitto
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura:  FK Karabah
Pelinumero: 7
Rahid Ələkbər oğlu Əmirquliyev (ven. Рахид Алекпер оглы Амиркулиев, Rahid Alekper ogly Amirkulijev, s. 1. syyskuuta 1989
Qusar, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on azerbaidžanilainen jalkapalloilija, kansallisuudeltaan lezgi. Hän edustaa Azerbaidžanin jalkapalloliigassa pelaavaa Karabahia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rahid Əmirquliyev Wikimedia Commonsissa
Rahid Əmirquliyev National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
Rahid Əmirquliyev Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Rahid Əmirquliyev Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Rahel Kopp

Rahel Kopp (s. 18. maaliskuuta 1994) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Skiclub Flumserbergiä.
Nuorten MM-kilpailuissa Hafjellissa 2015 Kopp saavutti kultaa superalppiyhdistetyssä ja pronssia supersuurpujottelussa. Alppihiihdon maailmancupissa Kopp kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kühtain pujottelussa joulukuussa 2014 sijoituttuaan 26:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Soldeun alppiyhdistetyssä helmikuussa 2016.
Aiheesta muualla

Rahel Koppin kotisivut
Puokiojärvi

| Puokiojärvi |
| --- | --- |
 Järveä pohjoisrannalta kaakkoon päin.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Puolanka
Koordinaatit:  64°43′45″N, 27°17′00″E
Järvinumero:  59.275.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,4 m
Rantaviiva:  12,27  km 
Pinta-ala:  3,6411 km2 
Tilavuus:  0,0133 km3 
 fiPuokiojärvi 
Puokiojärvi sijaitsee Puokion kylän läheisyydessä Puolangan kunnassa Kainuussa, Oulun läänissä. Puokiojärvi on kylän suurimpia järviä. Sen kalakantaan kuuluvat yleisimmät suomalaiset kalalajit, mutta siihen istutetaan säännöllisesti myös kirjolohta ja siikaa. Järvi on syvimmillään neljäntoista metrin syvyinen.
Rannat ovat asuttuja, pohjoisen puolelta järven ohi kulkee seututie 800, jonka vieressä on pieni uimaranta laitureineen. Muuten järven ympäri ei ole yhtenäistä tieyhteyttä. Itärannan puolella Pelkosenniemen kohdalla on Isosaari-niminen saari.
Rakkausseikkailu 2007 (kappale)

| ”Rakkausseikkailu 2007” Annika Eklund |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rakkausseikkailu 2007
 Julkaistu: 4. heinäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Kerkko Koskinen
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 03.45
 Levy-yhtiö: Helsinki Music Company
Annika Eklundin muut singlet
| ”Ole hiljaa ja suutele mua” 2007 | ”Rakkausseikkailu 2007” 2007 | ”Unien maailmassa” 2007 |
Rakkausseikkailu 2007 on Annika Eklundin samannimisen albumin single. Sävellyksen ja sovituksen on tehnyt Kerkko Koskinen ja sanat Kyösti Salokorpi.