stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lp

Lp, lp tai LP voivat tarkoittaa seuraavia:
long playing, LP, äänilevy, jonka nopeus on 33⅓ kierrosta minuutissa
LP-nimisiä albumeja:
LP, The Rembrandtsin albumi vuodelta 1995
LP, Herra Sopan albumi vuodelta 2011
LP, Elias Gouldin albumi vuodelta 2019
lineaarinen ohjelmointi, LP, engl. linear programming, matemaattinen optimointimenetelmä
lipoproteiini, LP, proteiini
Työväenpuolue, LP, englanninkielisestä nimestä Labour Party, brittiläinen puolue
Australian liberaalinen puolue, LP, englanninkielisestä nimestä Liberal Party of Australia, australialainen puolue
Loimaan Palloilijat, LP, suomalainen urheiluseura
Lohjan Purjehtijat, LP, suomalainen urheiluseura
lippue, lp, kolmesta kuuteen laivueesta ja niiden huoltoyksiköistä koostuva merivoimien yksikkö
lentopiiri, lp, ilmavalvonta-alue
Liikkuva poliisi, LP, koko maan alueella toimiva poliisiosasto
Lonely Planet, LP, matkaopaskirjasarja
Gibson Les Paul, LP, kitaramerkki
Lillesands-Posten, LP, norjalainen paikallislehti
Linkin Park, LP, yhdysvaltalainen yhtye
LP-avaruus, eräänlainen funktioavaruus matematiikassa
Lampuoti, Lp, vuokraviljelijä
LP, Lavastus- ja pukusuunnittelijat, Suomen lavastajien ja pukusuunnittelijoiden yhdistys
LP, Laura Pergolizzi, yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Linda Schuyler

Linda Schuyler vuonna 2011.
Linda Schuyler C.M. (s. 1948) on televisiotuottaja, joka loi Degrassi- ja Instant Star -sarjat. Hän on työskennellyt myös muun muassa Riverdale-saippuaoopperan parissa.
Schuyler syntyi Lontoossa, mutta muutti lapsena perheineen Kanadaan.
Schuyler on naimisissa tuottajatoverinsa Stephen Stohnin kanssa. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1993, ja hän on voittanut useamman Gemini-palkinnon.
Aiheesta muualla

Linda Schuyler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lappland-Kurier

Lappland-Kurierin latoja, kuva vuodelta 1943.
Lappland-Kurierin painon valmistelua.
Lappland-Kurier painokoneessa vuonna 1943.
Lappland-Kurier saksalaisotilaan käsissä.
Lappland-Kurier, täydellisemmin Lappland-Kurier – Zeitung für die deutschen Soldaten in Nordfinnland (suom. Lapin Airut – sanomalehti saksalaisille sotilaille Pohjois-Suomessa) oli toisen maailmansodan aikainen natsi-Saksan pohjoisimman rintaman eli Pohjois-Norjan ja Pohjois-Suomen sotilaille tarkoitettu rintamalehti. Lappland-Kurier ilmestyi kesästä 1941 syksyyn 1944, suurimman osan ajasta neljä kertaa viikossa ja nelisivuisena. Lehteä julkaisi Suomessa Saksan armeijan propagandayksikkö.
Ilmestyminen

Ensimmäinen Lappland-Kurier ilmestyi 22. kesäkuuta 1941 eli samana päivänä kuin Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Aluksi lehti ilmestyi epäsäännöllisesti viisipalstaisena ja kaksipuoleisena monisteena, mutta syksyllä 1941 lehti muutti nelisivuiseksi, ja ajoittain sen mukana jaettiin vielä lisälehti. Joulukuussa lehden 62. numero sai uuden seitsemänpalstaisen taiton, ja sisältö alkoi saada vakiintuneemman muodon vakiopalstojen ja omien toimittajien nimellään kirjoittamien juttujen myötä. Sadatta numeroa, joka ilmestyi 20. helmikuuta 1942, juhlistettiin uudella ulkoasulla; lehti sai etusivun logoonsa hirsikämppää ja kelohonkaa kuvaavan maiseman Lapista. Sama ulkoasuformaatti pysyi ilmestymisen loppuun asti. Kesäkuusta 1942 Lappland-Kurier tehtiin kuusisivuisena, ja samalla ilmestymiskerrat harvennettiin viidestä neljään päivään viikossa. Lehden painos oli noin 16 000 kappaletta.
Toimitus

Lehteä julkaisi Saksan AOK Norwegenin yhteydessä toimiva propagandakomppania Propagandazug Norwegen. Vastaavia propagandakomppanioita oli Saksan armeijassa viitisenkymmentä. Suoraan armeijan päämajalle OKW:lle alistetun yksikön varsinainen toimipaikka oli Oslo. Komppanian kokonaisvahvuuteen kuului vajaat parisataa miestä: vajaat 50 rintamakirjeenvaihtajaa, 20-30 kuvaajaa, 20-30 radiotoimittajaa ja vajaat sata miestä teknistä henkilökuntaa. Lapplands-Kurieria toimitti komppaniasta Lapin rintamalle sijoitettu yksi joukkue. Päätoimittajana toimi ensimmäisen julkaisuvuoden sonderführer, tohtori H. J. Wurm, sen jälkeen luutnantti Wilm Fr. Droste.
Lehden toimitus oli Rovaniemellä, painopaikkana sen sijaan käytettiin tuntematonta oululaista sanomalehtipainoa. Painopaikka salattiin. Valokuvat teetettiin Kirjapaino Kalevan kuvalaattalaitoksessa.
Lehti lopetti ilmestymisensä Suomen sanoessa irti suhteensa Saksaan, ja viimeinen numero ilmestyi 2. syyskuuta 1944. Lehdessä ei asiasta tiedoitettu mitään. Lehti ehti ilmestyä 623 numeron verran.
Linda J. Saif

Linda J. Saif on yhdysvaltalainen mikrobiologi. Hän on väitellyt tohtoriksi Ohion osavaltionyliopistosta. Hän on saanut vuonna 2015 Wolfin palkinnon maataloudessa eläinten ja ihmisten terveyden edistämisestä viruksien ja immuunijärjestelmien tutkimuksen kautta.
Linda Stenman-Langhoff

Linda Stenman-Langhoff (s. 1978 Turun saaristo) on suomalainen sommelieri.  15-vuotiaana hän muutti Tammisaareen opiskellakseen markkinointia. Valmistuttuaan vuonna 1997 hän tunsi vetoa ravintola-alaan ja hän suoritti tarjoilijan tutkinnon vuonna 1999. Norjaan hän muutti vuonna 2001, jossa hän työskenteli eri ravintoloissa ja hotelleissa opiskellen samaan aikaan sommelieriksi. Valmistuttuaan hän muutti Barcelonaan, jossa työskenteli sommelierina La Vinya del Senyor -ravintolassa. Vuonna 2005 hän palasi Norjaan, jossa työskenteli sommelierina Restaurant Orossa. Lindalla on myös kokemusta viinien maahantuonnista.
Yli kymmenen ulkomailla vietetyn vuoden jälkeen Linda muutti takaisin Suomeen perheensä kanssa. Helsingissä hän työskenteli kahden Michelin tähden ravintola Chez Dominiquessa, yhden Michelin tähden Ravintola Olossa ja sommelierina hotelli Kämpissä.
Elokuussa 2013 Linda avasi yhdessä miehensä, Filip Langhoffin, kanssa restaurant Askin Helsingin Kruununhakaan. Maaliskuuhun 2014 mennessä Ask sai Michelin tähden ja on pitänyt sen siitä asti.  Joulukuussa 2016 Linda avasi Filipin kanssa Helsingin Kampin kauppakeskuksen viidennen kerroksen Kortteliin Askin sisar-ravintola Jordin.
Aiheesta muualla

Restaurant Ask (Arkistoitu – Internet Archive)
Restaurant Jord
CIBUS by Langhoff
Linda Stenfelt

Linda Vera Margareta Stenfelt (3. syyskuuta 1920 Liljendal – 30. syyskuuta 1985) oli suomenruotsalainen runoilija.
Teoksia

I en ring står åren ; omslag och vinjetter Emilie Stenfelt. Boklaget, Helsingfors 1980
Dikter. 1985
Lego Indiana Jones

| Lego Indiana Jones |
| --- | --- |

Valmistusvuodet:  2008–2009
Settimäärä:  15
Lego Indiana Jones on Legon tuotesarja, joka perustuu Steven Spielbergin ja George Lucasin Indiana Jones -elokuviin. Lego Indiana Jones -sarjasta on tehty myös kaksi videopeliä, Lego Indiana Jones: The Original Adventures (2008) ja Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues (2009) joka sisältää uuden elokuvan ja kenttäeditorin.
Lessinianpaimenkoira

| Lessinianpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Italia
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Alkuperäinen käyttö:  lammas-, vuohi-, nauta- ja hevospaimen
Nykyinen käyttö:  paimenkoira, laumanvartija
Muita nimityksiä:  Pastore della Lessinia e del Lagorai, Pastore del Lagorai, Pastore della Lessinia, Pastore della Val d'Adige
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu ENCI: ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 53-63 cm narttu 49-59 cm
Väritys:  fawn, ruskea, blue merle, red merle tai musta
Lessinianpaimenkoira (Pastore della Lessinia e del Lagorai) on italialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Italian kennelliitto ENCI on tunnustanut sen alustavasti, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).
Ulkonäkö

Lessinianpaimenkoira on olemukseltaan keskikokoinen, hieman korkeuttaan pidempi, susimainen (lupoidinen) ja maatiaismainen. Sillä on vahva lihaksisto, mutta se on samalla myös ketterä. Silmät ovat keskikokoiset ja hieman mantelinmuotoiset; väriltään meripihkankeltaiset, pähkinänruskeat tai tummat. Toisinaan silmät voivat olla siniset tai toinen silmä sininen ja toinen ruskea. Silmäluomen reunat ovat mustat tai maksanruskeat. Korvat ovat kookkaat ja kolmionmuotoiset, ja niiden asento vaihtelee pystyistä taittuneisiin ja riippuviin - yleensä ne ovat kuitenkin pystyt tai puolipystyt (kärjistään taittuneet). Häntä on keskipitkä ja tukeva; levossa se roikkuu alhaalla tai on vaakatasossa kannettu, liikkeessä se on joko kaareva tai puolikaareva. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 53-63 cm (ihanne 58 cm) ja narttujen noin 49-59 cm (ihanne 54 cm) välillä. Paino on suhteessa säkäkorkeuteen ja käyttötarkoitukseen - täten erityisen massiiviset yksilöt ovat epätoivottuja.
Karvapeite on keskipitkä ja kaksikerroksinen, erityisesti selän alueella vuohimainen tai silkkinen - toisinaan myös aaltoileva ja lähes kihara. Lyhyttä karva on päässä ja alaraajoissa, runsaampaa korvien tyvissä, reisien takaosissa ja hännässä. Toisinaan karvapeite muodostaa varsinkin uroksille kauluksen. Väritys on fawn (sävy vaihtelee vaaleasta tummaan; toisinaan maskilla), ruskea, blue merle, red merle tai musta; tan-merkkejä esiintyy, mutta ne ovat epätoivottavia; myöskään valkoiset merkit eivät ole toivottavia, mikäli ne kattavat yli 50 % karvapeitteen väristä (pään alueella epätoivottavaa on, jos valkoiset merkit kattavat yli 33 %).
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on tasapainoinen, älykäs, vilkas, utelias, oppivainen ja tottelevainen, tarpeen vaatiessa myös päättäväinen ja rohkea. Se tulee yleensä hyvin toimeen muiden koirien ja eläinten kanssa. Työssään se on väsymätön ja kykenee työskentelemään äärimmäisissä ilmasto-olosuhteissa ja karkeassa maastossa. Sille on kehittynyt suuri vastustuskyky tauteja, nälkää ja väsymystä vastaan. Se on nopea ja fyysisesti kestävä, kyeten hyppäämään vaivatta esteiden yli.
Alkuperä

Lessinianpaimenkoira on muinaista alkuperää oleva paimenkoira Koillis-Italiasta (Itä-Lombardia, Trentino-Alto Adige, Veneto, Friuli Venezia Giulia) sekä lähialueilta. Paimenkoiria esiintyi Italian Alpeilla jo neoliittisella aikakaudella; ne olivat todennäköisesti saapuneet alueelle Paflagoniasta paimentolaisheimojen mukana - nämä olivat puolestaan omaksuneet kotieläinten kasvatuksen Levantin natufeilta. Rotu levisi pian koko nykyiselle elinalueelleen, ja se kulki paimentolaisten mukana vuorilta tasangoille ja päinvastoin.
Lauluntekijä – Levytyksiä vuosilta 1968–2010

| Lauluntekijä – Levytyksiä vuosilta 1968–2010 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1968–2010
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2010
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Lauluntekijä – Levytyksiä vuosilta 1968–2010 on kokoelma-albumi, joka sisältää Jarmo Jylhän tekemiä kappaleita eri artisteille. Se on kahden CD:n kokoelma, ja sisältää 47 levytystä; vanhimpina Jylhän oman debyyttisinglen kappaleet vuodelta 1968 (tekijöinään Irwin Goodman ja Vexi Salmi), ja uusimpana kokoelmaa varten levytetty Tapani Pertun Ihana ihminen. Pertun ja Jylhän itsensä lisäksi kokoelmalla laulavat mm. Tapio Heinonen, Reijo Taipale, Pepe Willberg, Jaakko Teppo, Tapani Kansa, Ossi Ahlapuro sekä Esko Rahkonen.
Kokoelman julkaisi Rocket Records 9. kesäkuuta 2010.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD1 Saman tekevää (Jarmo Jylhä)  Nyt kaiken toisin nään (Jarmo Jylhä)  Noutaja (Jarmo Jylhä)  Ilo irti (Jarmo Jylhä)  Itkeä ei saa (Salomon)  Et mennä saa (Anita Virta)  Näin kestä en (Profil)  Kaunis maa (Reijo Taipale)  Tahdon tulla kotiin taas (Reijo Taipale)  Sotilaan paluu (Tapio Heinonen)  Viuluvalssi (Reijo Taipale)  Sade peittää kyyneleet (Karpalo)  Jenise (Piritta)  Aika yhteinen mieleeni palaa (Kalevi Korpi)  Kadotettu onni (Reijo Viita)  Crazy love veit sydämen (Piritta)  Ruskayö (Esko Aho)  Kerran saapui ilta (Topi ja Toivottomat)  Kadun lait (Jarno Sarjanen)  Äiti maa (Pekka Loukiala)  Pingviinitanssi (Jukka, Diana & Lapset)  Kotisatama (Harmony Four)  Toiveiden saari (Sonja Lumme)  Hunajainen kuu (Jouko Saari)  Mikko-sika mallorcalla (Jaakko Teppo)  Ravimatka (Jaakko Teppo) :  CD2 Casablanca (Sara Bongiovanni)  Kreikkalainen soitti (Ossi Ahlapuro)  Taasen tultu on jouluaikaan (Pepe Willberg)  Avaruuslaiva maa (Eija Korhonen)  Mun täytyy uskaltaa (Oiva Kaltiokumpu)  Elämä on teatteria (Helena Salo)  Ei koskettaa saa (Amulet)  Alla etelän taivaan (Jaska Mäkynen)  Samettisilmä (Jaska Mäkynen)  Kristoffer Kolumbus (Kike Elomaa)  Lenita (Jaakko Teppo)  Sammakkoprinssi (Jaakko Teppo)  Sydämeni jano (Tuulikki Eloranta)  Soita hiljaa kitaraani (Esko Rahkonen)  Ystäväksi jää (Eija Sinikka)  Kaunis on Kainuu (Esko Rahkonen)  Taivaan tanssi-ilta (Juha Hildén)  Uudelleen uudelleen (Berit)  Alppiruusu (Kaija Pohjola)  Viivi oi Viivi (Kyrwin Idman)  Tuo tuuli öinen (Kike Elomaa)  Särkyneet haaveet (Merja Raski)  Ihana ihminen (Tapani Perttu)
Linda Sundblad

Linda Sundblad
Linda Caroline Sundblad (s. 5. kesäkuuta 1981) on ruotsalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi yhtyeestä Lambretta.
Sundblad vietti lapsuutensa Lidköpingissä Etelä-Ruotsissa ja liittyi Lambrettaan 15-vuotiaana. Tätä ennen yhtyeessä oli laulanut muutaman vuoden ajan Anders Eliasson. Sundblad erosi yhtyeestä 2005, jolloin sen toiminta lopetettiin.
Sundblad ehti julkaista Lambrettan kanssa kolme albumia. Ensimmäinen sooloalbumi ilmestyi 2006.
Diskografia > Albumit

Oh My God 2006
Manifest 2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linda Sundblad Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (ruotsiksi)
Lilibeth Morillo

Lilibeth Rodriguez Morillo  (s. 12. kesäkuuta 1969 Caracas) on venezuelalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Maria de la Luz Centeno sarjassa La niña de mis ojos. Morillon isä on laulaja José Luis Rodriguez.
Filmografia > Telenovelat

Maribel (1989)
Mundo de Fieras - Tammi Soriano (1991)
Por estas calles (1992)
Pura Sangre (1994)
Maria de los angeles (1997)
Enséñame a cuerer - Adriana (1998)
Enamorada - Cristina (1999)
Viva la Pepa - María José Moneiro (2001)
La niña de mis ojos - Maria de la Luz Centeno (2001)
El amor las vuelve locas - Fernanda Santana (2005)
La viuda de blanco - Haydée Blanco Albarracin (2006)
Filmografia > Elokuvat

El gordo y la flaca (2003)
Noche de estrellas : Premiolo nuestro (2004)
Aiheesta muualla

Lilibeth Morillo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Luhtapriinia

| Luhtapriinia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttutimalit Pellorneidae
Suku::  Laticilla
Laji::  burnesii
Kaksiosainen nimi
 Laticilla burnesii  (Blyth, 1844) 
Synonyymit
 Prinia burnesii 
Katso myös
   Luhtapriinia Wikispeciesissä   Luhtapriinia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Luhtapriinia (Laticilla burnesii) on aasialainen varpuslintu, joka elää Pakistanissa Induksen laaksossa ja Punjabissa, sekä myös läheisillä alueilla Intian puolella. Erillinen populaatio elää Intian koillisnurkassa Brahmaputran laaksossa Assamissa ja Biharissa sekä läheisellä alueella Bangladeshin pohjoisosassa. Lajin luokittelussa on eri näkökantoja. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Sindistä Pakistanista 1844.
Lollardit

Lollardit (lollard, keskiajan englantia , alasaks. lollen = ’laulaa hiljaa’, ’hyräillä’), tarkoittaa begiinien ja begardien sukuista uskonnollista ryhmää. Se oli alun perin Alankomaissa begardeista vuoden 1300 tienoilla syntynyt sairaanhoito- ja hautausjärjestö. Kirkko vainosi sen jäseniä, koska piti heitä kerettiläisinä. Nimitystä käytettiin muistakin harhaoppisista, ja se siirtyi Englantiin John Wycliffen kannattajien nimeksi.
Englannissa Canterburyn arkkipiispana Thomas Arundel vastusti lollardeja, joita poltettiin roviolla. Arundelin johdolla lollardijohtaja sir John Oldcastle tuomittiin kuolemaan 1413.
Lappilan työväentalo

| Lappilan työväentalo |
| --- | --- |
 Lappilan työväenyhdistyksen talo.
Osoite:  Mäkeläntie 6, 16670 Lappila
Sijainti:  Lappila, Kärkölä
Koordinaatit:  60°50′51″N, 25°09′57″E
Valmistumisvuosi:  1908
Rakennuttaja:  Lappilan Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Lappilan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1,5
Kerrosala:  200 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lappilan työväentalo on Kärkölän kunnan Lappilan kylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Lappilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1908, ja sitä laajennettiin vuonna 1927. Rakennuspuut saatiin lahjoituksina, rahaa rakennustöitä varten hankittiin keräyksillä.
Talo on edelleen (vuonna 2022) Lappilan työväenyhdistyksen omistuksessa, ja sitä vuokrataan erilaisia tilaisuuksia, kuten perhejuhlia, varten.
Toimintaa työväentalolla

Talolla toimi 1930-luvun alussa muun muassa nuoriso-osasto, voimistelu- ja urheiluseura sekä torvisoittokunta. Voimistelu- ja urheiluseura Nousu perustettiin vuonna 1920. Jo sitä ennen oli toiminut Lappilan Työväenyhdistyksen Voimistelu- ja urheiluseura Toverit. Seuran jäsenet harjoittelivat työväentalon yläkerrassa painia oljista valmistetuilla painimatoilla. Seuran toiminta loppui 1980-luvun alussa. Vuonna 1991 pidettiin ”herättävä kokous” työväentalolla. Toiminta ei kuitenkaan enää palannut työväentalolla vaan jatkui muualla.
1980-luvulla talolla järjestettiin kokouksia, tansseja, urheiluharjoituksia ja juhlia.
Rakennus

Talo on yksikerroksinen, joskin siinä on myös pieni, yhden huoneen yläkerta. Sen pinta-ala on 200 m². Talo on hirsirunkoinen, vuoraamaton ja punaiseksi maalattu. Vuonna 1956 talon pärekatto vaihdettiin peltiseksi ja sisäseinien pahvi paneeliin. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, eteinen, painihuone, vaatesäilö, yhden huoneen ja keittiön asunto sekä yläkerran pieni huone. 1980-luvun alussa siellä oli vesijohto muttei viemäriä tai wc:tä.
Taloa on myöhemmin korjattu Museoviraston ohjeiden mukaisesti. Korjauksiin on saatu valtionavustusta ainakin vuonna 2022, jolloin sitä myönnettiin ikkunoiden korjausta varten.
Lauluntekijä ja laulaja

Lauluntekijä ja laulaja on Juha Vainion kokoelma-albumi (Fazer Finnlevy - 1990).
Kappaleet

Juha Vainio ja Hyvän Tuulen Laulajat - Albatrossi - 3:37
Juha Vainio - Kotkan poikii ilman siipii - 3:36
Juha Vainio - Kaunissaari - 3:35
Juha Vainio - Vanha salakuljettaja Laitinen - 3:13
Juha Vainio ja Hyvän Tuulen Laulajat - Yksinäinen saarnipuu - 3:07
Fredi - Kolmatta linjaa takaisin (Beautiful in the rain) - 3:06
Paula Koivuniemi - Laulut kun kuolevat - 3:11
Eino Grön - Ääretön aava ympärilläin - 4:09
Katri Helena - Minne tuuli kuljettaa - 2:15
Kake Randelin - Kuin joutsenlaulu - 3:20
Berit - Keurusselän Sini - 4:08
Juha Vainio - Vanhojapoikia viiksekkäitä - 2:59
Juha Vainio - Sellaista elämä on - 3:08
Juha Vainio - Ei maha mittää - 3:15
Juha Vainio - Apteekin ovikello - 2:56
Juha Vainio ja Hyvän Tuulen Laulajat - Siitä on jo aikaa - 3:31
Arja Saijonmaa - Ystävän laulu (Song of the friend) - 2:53
Kari Tapio – Mua Paina Syleilyys - 3:56
Danny – Kuusamo (Africa) - 4:24
Tapio Rautavaara – En päivääkään vaihtaisi pois - 3:16
Eini – Vielä jossain kohdataan - 3:32
Georg Ots – Kun päättyy työ - 3:01
Loúsioksen rotko

Loúsioksen rotko
Loúsioksen rotko.
| --- | --- |
Sijainti:  Dimitsána, Gortynía, Arkadia, Peloponnesos, Kreikka
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Φαράγγι Λούσιου
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Loúsioksen rotko (kreik. Φαράγγι Λούσιου, Farángi Loúsiou) on rotko Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä.
Loúsioksen rotkoa.
Rotkon pituus on noin 15 kilometriä ja seinämien korkeus suurimmillaan noin 300 metriä. Sen pohjalla virtaa Loúsios-joki.
Rotkossa on useita luostareita, joihin kuuluvat muun muassa vanha ja uusi Filósofoksen luostari (Moní Filosófou) sekä Johannes Kastajan luostari (Moní Timíou Prodrómou), sekä vanhoja myllyjä ja kivisiä siltoja. Rotkon eteläpäässä sijaitsee antiikin Gortyksen kaupungin arkeologinen alue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loúsioksen rotko Wikimedia Commonsissa
Lolland

Lolland
| --- | --- |
Muut nimet:  Lollanti  Laaland
Sijainti:  54°46′N, 11°30′E Tanska
Vesialue:  Tanskan salmet 
Pinta-ala:  1 243 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  68 224
Asutuskeskukset:  Nakskov, ja Maribo
Kieli:  tanska
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lolland eli Lollanti (aiemmin Laaland) on Tanskan neljänneksi suurin saari. Se sijaitsee Itämerellä Själlannin etelä- ja Falsterin länsipuolella.
Lolland on 58 kilometriä pitkä ja 15–25 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 243 km². Asukasluku on 68 224 (1. tammikuuta 2006).
Lollandin suurin kaupunki on noin 15 500 asukkaan Nakskov. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Maribo, Sakskøbing ja Rødby. Aiemmin saarella sijainneista kunnista seitsemän yhdistyi Lollandin kunnaksi saaren länsiosaan Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 2007. Saaren itäosan kunnat puolestaan liittyivät uuteen Guldborgsundin kuntaan. Saari on myös osa Sjællandin aluetta, jota ennen se oli osa kuntauudistuksessa lakkautettua Storstrømin amtia.
Tunneli, joka yhdistää saaren Fehmarniin, Saksaan on ollut rakenteilla vuodesta 2020 alkaen. Sen laskettu valmistumisvuosi on 2029. Tunnelista tulee 18 km pitkä.
Loúsios

| Loúsios Λούσιος |
| --- | --- |
 Loúsios-jokea.
Laskupaikka:  Alfeiós  37°30′6″N, 22°1′15″E
Maat:  Kreikka
Pituus:  25 km
Loúsios (kreik. Λούσιος) on joki, joka virtaa Arkadiassa, Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen pituus on noin 25 kilometriä. Joki saa alkunsa Kalonérin ja Karkaloún kylien läheltä Gortyníasta ja se laskee Alfeiós-jokeen noin 2,5 kilometriä luoteeseen Karýtainasta.
Loúsioksen rotko.
Joki muodostaa Loúsioksen rotkon, joka on noin 15 kilometriä pitkä ja kaksi kilometriä leveä. Alueen luonto on suojeltua ja paikka on suosittu vaelluskohde. Rotkon alueella on useita luostareita.
Kreikkalaisessa mytologiassa Loúsios on saanut nimensä siitä, että nymfit Theisoa, Neda ja Agno kylvettivät (lūō) siinä vastasyntyneen Zeus-lapsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loúsios Wikimedia Commonsissa
Lolita Torres

Lolita Torres
Lolita Torres (oikealta nimeltään Beatriz Mariana Torres Iriarte, 26. maaliskuuta 1930 Avellaneda – 14. syyskuuta 2002 Buenos Aires) oli argentiinalainen näyttelijätär ja laulaja, joka oli aktiivinen vuodesta 1944. Hän oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli viisi lasta, joista viimeinen oli laulaja Diego Torres.
Lolita Torres ja Ricardo Passano
Lolita Torres ja Alberto Dalbes
Lumumba (täsmennyssivu)

Lumumba voi olla
afrikkalainen poliitikko Patrice Lumumba
Lumumba (drinkki) – niminen juomasekoitus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lumumba”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lauluni aiheet II

| Lauluni aiheet II Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2012
 Tyylilaji: Iskelmämusiikki / pop / jazz
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  27.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Lauluni aiheet I 2012 | Lauluni aiheet II 2012 | Lauluni aiheet III 2012 |
Lauluni aiheet II on Vesa-Matti Loirin kokoelmalevy, joka sisältää kappaleita laidasta laitaan koko hänen uraltaan. Se julkaistiin 14. syyskuuta 2012. Levy kuuluu Loirin kolmiosaiseen Legenda-kokoelmalevysarjaan.