Vammala
Historia

Vammalan seudun alueella on ollut asutusta jo noin 7 000 vuoden ajan. Pysyvää asutusta alueella ei esihistorian aikana kuitenkaan ollut, vaan asukkaat olivat pääasiassa metsästäjiä ja kalastajia. Pysyvä alueen asuttaminen alkoi 200–300-luvulla. Tunnetuimpia rautakautisia asuinpaikkoja ovat Kaukola, Tyrväänkylä ja Palviala. Ristimäen 300-luvulle ajoitettu röykkiöhauta miekanosineen muistuttaa rannikkoseutujen vauraita nuoremman roomalaisajan asehautauksia. Se on myös sisämaan ainoa hauta joka vastaa rannikon hautausperinnettä kyseisenä aikana.
Sastamalan Pyhän Marian kirkon rakentaminen aloitettiin 1496, mutta paikalla on ollut puukirkko jo 1200-luvulta lähtien. Tyrvään Pyhän Olavin kirkko valmistui 1506. Vuonna 1855 valmistui Tyrväälle toinen, tiilistä rakennettu kirkko, ja 1869 käynnistyi Tyrvään kunnan toiminta. Lähellä sijaitsevan Karkun kunnan toiminta alkoi noin 1868. Asutusnimeksi Vammala on vakiintunut vasta 1800-luvun loppupuolella, mutta on mahdollista, että se on ollut käytössä Vammaskosken ympäristöä tarkoittavana luontonimenä jo paljon aikaisemmin. Mitä ilmeisimmin samaan vesistön muotoa kuvaavaan kantaskandinaaviseen lainasanaan vamma, jonka merkitys on ’leveähkö paikka joessa, yleensä joenmutka, johon työntyvän niemen ja näin syntyvän kapeikon kautta kulkee tie vesistön yli’.
Vuonna 1895 avattiin liikenteelle Tampere–Pori-rata ja samalla valmistui Tyrvään rautatieasema; vuoden 1955 alussa aseman seutu liitettiin Vammalaan ja aseman nimi muuttui Vammalan rautatieasemaksi. Asemarakennus on säilynyt lähes alkuperäisessä muodossaan ja Museovirasto on luokitellut aseman lähiympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
24. huhtikuuta 1907 Venäjän keisarin ja Suomen suuriruhtinaan, Nikolai II:n päätöksellä perustettiin Vammala-niminen kauppala. Nimi kauppalalle johdettiin Kokemäenjoen Vammaskosken nimestä. Ensin kauppala oli epäitsenäinen kauppala, joka kuului Tyrvääseen, mutta vuoden 1915 alussa kauppala erosi Tyrväästä muuttuen itsenäiseksi kauppalaksi. Kauppalan pinta-ala oli aluksi vain 0,5 neliökilometriä. Helsinkiläinen asemakaava-arkkitehti V. O. Lille laati jo vuonna 1908 asemakaavan, jonka Suomen senaatti vahvisti seuraavana vuonna. Alueella toimi kaksi kansakoulua, Tyrvään Säästöpankki (perustettu 1876), puhelinyhtiö Tyrvään Telefooni Oy (perustettu 1893), Suomen vanhin paikallislehti Tyrvään Sanomat (perustettu 1894) sekä olutpanimo Tyrvis Bryggeri (1880−1905), Vammalan Konepaja Oy (nykyisin Lojer Oy; perustettu 1919), Vammalan Kirjapaino Oy (perustettu 1924) ja lisäksi muutamia osuuskunnallisia yrityksiä. Vuonna 1915 rakennettiin kivinen Vammaskosken silta yhdistämään joen rannat toisiinsa. Silta peruskorjattiin ja levennettiin 2005−2006.
Sisällissodan loppuvaiheissa huhtikuussa 1918, Karkun taistelun jälkeen, pääosin Turun seudulta saapuneet punakaartilaiset sytyttivät vetäytyessään Vammalan kauppalan palamaan. Suurpalossa tuhoutui miltei kaksi kolmannesta kauppalan koko silloisesta rakennuskannasta. Vammalan palo oli Suomen suurin yksittäistä paikkakuntaa kohdannut tuho koko sodan aikana. Sotilaallisesti tärkeämpään tehtävään, Vammaskosken sillan räjäyttämiseen, punakaartilaiset eivät valkoisten tulituksen vuoksi kyenneet. Tuhon suuruudesta huolimatta kauppala saatiin kuitenkin ripeästi rakennetuksi uudelleen 1920-luvun alkupuolella.
Talvi- ja jatkosodan aikana Vammalaan juuri sotaa ennen perustetun asevarikon (VammAseV, vuoden 1992 loppuun Asevarikko 3) on laskettu valmistaneen suunnilleen puolet viime sotien aikana ammutuista tykinammuksista. Asevarikko, joka oli toimintavuosinaan yksi kaupungin merkittävistä työnantajista, lakkautettiin vuonna 2003. Asevarikon alueella toimi vuonna 1943 perustettu Puolustuslaitoksen Vammaskosken tehdas, jonka tuotteista tunnetuimpia olivat Vammas-kaivinkoneet ja -tiehöylät. Karkussa toimi myös Lottaopisto.
Vammalalle vahvistettiin Gustaf von Numersin piirtämä vaakuna 1950, ja kauppala alkoi laajentua pian sodan jälkeen. Vuonna 1955 Vammalan kauppalaan liitettiin laajoja alueita, mm. Nuupalan alue. Alueliitos merkitsi kauppalan väkiluvun kasvua yli kolminkertaiseksi ja pinta-alan kasvua yli 20-kertaiseksi. Akseli Gallen-Kallelan lapsuudenkoti, joka sijaitsee Jaatsilla, jäi kauppalan sisään. 1950-luvun aikana Vammalaan sijoittui kaksi uutta suurta teollisuuslaitosta, vuonna 1951 aloittanut vaneritehdas ja vuonna 1958 aloittanut kumitehdas, sekä aikaisemmin Tyrvään puolella toimineet Niemen Tehtaat Oy ja Mäkisen Kuvastin Oy (nykyisin Finnmirror Oy). Vuoden 1965 alussa kauppala muuttui Vammalan kaupungiksi, ja vuoden 1973 alusta lukien Karkun ja Tyrvään kunnat kuuluivat Vammalaan. Lisäksi Vammalaan liitettiin vuonna 1985 noin kymmenen neliökilometrin suuruinen Kiikan-Illon alue Äetsän kunnasta. Vuodesta 2007 alkaen Vammalan kaupunkiin kuului myös Suodenniemen kunta.
Vammala, Tyrvää ja Karkku olivat ensimmäisiä Suomen kuntia, joissa aloitettiin peruskoulun kokeilu vuonna 1968. Kokeilu koski alkuvaiheessa vain yläastetta, joka korvasi kansalaiskoulun, peruskoulujärjestelmään siirryttiin Vammalassa lopullisesti vuonna 1973. Arkkitehti Osmo Lapon suunnittelema Sylvään yläasteen koulu oli Suomen ensimmäinen nimenomaan peruskouluksi rakennettu koulutalo.
Stormin kylässä toimi vuosina 1974−1995 Outokumpu Oy:n nikkelikaivos, joka oli toimintavuosinaan yksi kaupungin suurimmista työnantajista. Vammalan kaivoksen rikastamo on edelleen toiminnassa ja siellä rikastetaan Oriveden kaivoksen kultaa. Rikastamon omistaa nykyisin Polar Mining Oy.
Vuoden 2009 alussa Vammalan kaupunki, Mouhijärven kunta ja Äetsän kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin uusi Sastamalan kaupunki.