Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin alkuperäinen kieli

Alphonse Mingana (k. 1937) ja Christoph Luxenberg ovat osoittaneet, että Koraani on ainakin osittain kirjoitettu arameaksi eli Lähi-idän lingua francalla ja Jeesuksen äidinkielellä eikä arabiaksi. Minganan mukaan myös sana 'Koraani' on arameaa ja merkitsee syyrialais-kristillisessä jumalanpalveluksessa käytettyä liturgista lukemistoa. Koraanin teksteihin lisättiin diakriittiset merkit vasta myöhäisessä vaiheessa. Ne täsmensivät monien glyfien lukutavan, sillä sitä ennen sama merkki saattoi tarkoittaa useita eri äänteitä. Luxenberg on pyrkinyt ennallistamaan tekstien merkitystä poistamalla niistä diakriittiset merkit ja etsimällä vaihtoehtoisia lukutapoja myös arameankielisistä sanoista. Uusi lukutapa on muuttanut tekstien sisältöä monissa avainkohdissa.  Siitä esimerkkinä on Voiman suura (96), joka Hämeen-Anttilan suomentamana  kuuluu seuraavasti:
”Olemme lähettäneet tämän Voiman yönä. Mistäpä tietäisit, mikä Voiman yö on! Voiman yö on parempi kuin tuhat kuukautta. Silloin enkelit ja Henki laskeutuvat taivaasta kaikissa asioissa Herran luvalla. Silloin vallitsee rauha aina aamunkoihin asti.”
Islamilaisen Koraanin selityksen (tafsir) mukaan suura kertoo, että juuri tuona yönä Koraani laskeutui profeetta Muhammedille. Muslimit viettävät Voiman yötä vuosittain paastokuukauden aikana, jolloin suoritetut rukoukset ovat tehokkaampia kuin vastaavat teot "tuhantena kuukautena", joihin ei sisälly Voiman yötä. Brittiläinen orientalisti Richard Bell (1876–1952) näki kuitenkin Voiman suurassa kuvauksen jouluyöstä. Myös Günter Lüling katsoi vuonna 1970, että Voiman suura on kristillinen hymni, jossa saarnaaja puhuu seurakunnalle. Luxenbergin analyysit tukevat näitä väitteitä. Luxenbergin mukaan arabian sana al-qadr tarkoittaa myös kohtaloa ja sanan sisältyvä konsonanttiyhdistelmä q-d-r tarkoittaa syyro-arameassa syntymää tai ”onnentähteä”, jonka merkeissä ihminen on syntynyt sekä myös joulua. Myöhäisantiikissa astrologia oli suosittua. Se näkyy Jeesuksen syntymää koskevissa kertomuksissa, joissa joulutähti johdatti itämaan tietäjiä. Koska islamissa ei tunneta yöjumalanpalvelusta, Luxenberg näkee aamunkoittoon ulottuvassa valvomisessa viittauksen Syyrian kirkon joulunviettoon. Analyysin lopputuloksena Luxenberg kääntää suuran seuraavasti:
”Olemme antaneet hänen (=Jeesuksen) laskeutua alas jouluyönä. Mistäpä tietäisit, mikä on jouluyö? Jouluyö on rikkaampi armosta kuin tuhat yöjumalanpalvelusta. Enkelit, henkien seuraamina, tuovat silloin Herransa luvalla alas kaikenlaisia hymnejä. Silloin vallitsee rauha aamunkoittoon asti.”
Voiman suura muuttuu Luxenbergin ehdottamalla lukutavalla jouluyötä ja Jeesuksen syntymää ylistäväksi hymniksi. Vastaavalla tavalla monista Koraanin kohdista löytyy uusia lukutapoja. Luxenbergin tunnetuin esimerkki koskee Paratiisin neitsyitä, joita hän pitää käännösvirheenä; kyse olisi todellisuudessa viinirypäleistä. Muita esimerkkejä Koraanin suurista, joissa uusi lukutapa tai uusi tulkinta löytävät kristillisiä aiheita, ovat al-Fil eli Norsun suura (105) ja al-Masad eli Niiniköyden suura (111).
Ohligin mukaan väite siitä, että Koraanin kieli on arabiaa, oli luonteeltaan poliittinen ratkaisu siinä vaiheessa kun Koraani kanonisoitiin. Koraanin scripta defectaa ei tuossa vaiheessa enää osattu lukea.  Myös itse Koraanin teksti sisältää toistavaa vakuuttelua, että kyseessä on nimenomaan arabiankielinen teos. Tämä herättää vaikutelman siitä, että asia  on herättänyt keskustelua.
Kriittisistä tutkijoista Luxenberg on saanut eniten julkista huomiota, ja häneen on myös kohdistunut eniten arvostelua perinteisten tutkijoiden leiristä. Perinteiseen kertomukseen sitoutuneiden tutkijoiden on ollut mahdoton hyväksyä monia Luxenbergin korjausehdotuksia. Luxenbergiin onkin kohdistunut jopa vihapuhetta. Historiakriittisten tutkijoiden esiintyminen on Reynoldsin mukaan vienyt Koraanin länsimaisen tutkimuskentän hajaannuksen tilaan, jota voi kuvata sanoilla "toivoton kaaos".