stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauhajoen kirjasto
Historia

Kauhajoen ensimmäinen kirjasto oli 28 niteen suuruinen pikku kirjasto, jonka eteläpohjalaiset ylioppilaat olivat hankkineet keräysvaroilla 1851. Tämän toiminnan hiivuttua 1860 perustettiin kirjasto uudelleen 156 kirjan kokoelmalla. Tähän olivat varapastori Samuel Hellgren ja opettaja Matti Kiviniemi keränneet rahat.
1870-luvulla alettiin perustaa kyläkirjastoja. Ensimmäinen kyläkirjasto perustettiin Perä-Hyyppään vuonna 1876. Kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1886 perustettiin Aronkylän ja Harjankylän yhteinen kirjasto. Vuonna 1891 saivat kirjastonsa Havunen ja 
Päntäne, vuonna 1896 kyläkirjastot tulivat Hangaskylään, Hyyppään ja Nummikoskelle. Rahoitus oli satunnaisten lahjoitusten ja keräysten varassa. Joskus saatiin kunnalta avustus viinaveroista.
Vuonna 1907 kunta otti Suomalaisuuden Liiton kehotuksesta hoitaakseen kaikki kahdeksan kirjastoa. 1950-luvulle tultaessa Kauhajoella oli jo kantakirjasto, 13 piirikirjastoa ja lainausasema. 1960-luvun alussa Kauhajoella oli kantakirjasto ja 17 lainauspistettä. 
Vuonna 1969 Kauhajoki sai ensimmäisenä maalaiskuntana Vaasan läänissä kirjastoauton. Sivukirjastot kävivät tarpeettomiksi, koska kirjastoauto lähti kiertämään pitäjän joka kylässä. Kirjastoauton hyllyt täytettiin lakkautettujen sivukirjastojen kirjoilla, ja loput kirjat varastoitiin pääkirjastoon.
Kirjasto on toiminut monessa paikassa; seurakuntatalossa, 1950-luvulla kunnanviraston alakerrassa, 1970-luvulla Mannilan liiketalossa ja 1980-luvun alussa Räimiskällä. 1989 valmistui uusi kirjastorakennus koulukeskuksen viereen, jossa sijaitsee myös Panula-Opisto. Sen on suunnitellut arkkitehti Touko Saari.
Krannit-kirjastokimppa sai alkunsa vuonna 1996 Isojoen, Jurvan, Karijoen, Kaskisen, Kauhajoen ja Teuvan yhteistyönä. Kurikka liittyi joukkoon vuonna 2009.
Kauhajoen pääkirjasto otti RFID-tekniikan käyttöön ensimmäisenä Suomessa vuonna 2004
Vuoden 1951 tilasto osoittaa, että kirjastoissa Kauhajoella oli yhteensä 7 812 nidettä, joita lainattiin 13 036 kertaa.

Vuoden 2009 lukujen mukaan kokoelmassa oli 113 436 nidettä ja kokonaislainaus oli 340 812.
Kokoelmat

Kirjaston lainattava kokoelma käsittää kotimaisen ja ulkomaisen kertomakirjallisuuden, tietokirjallisuuden, karttoja, nuotteja, kielikursseja, äänitteitä ja aikakauslehtiä. Käsikirjastossa on hakuteoksia, bibliografioita, kalentereita ja sanakirjoja. Kotiseutukokoelmaan kerätään kauhajokisten tekemää materiaalia. Lisäksi on Keijo Jaakolan kokoelma, joka käsittää pari tuhatta  nidettä, joissa on sekä harvinaisia että vanhoja tekstejä.
Palvelut

Kauhajoen kirjasto järjestää lukupiirejä ja koulutusta. Kirjastosta on mahdollista varata lukukoira.
Kirjaston kautta voi tilata maksutta ammattikorkeakoulun opiskelijoille materiaalia Seinäjoen ammattikorkeakoulun kirjastosta.
Kirjaston tiloissa voi järjestää erilaisia näyttelyitä.
Pääkirjastossa voi digitoida LP-levyt, C-kasetit, VHS-videokasetit, diat, negatiivit ja valokuvat. Henkilökuntaa avustaa tarvittaessa.
Kirjastoauto kulkee reiteillään arkipäivisin.
Kanarianmyrtti

| Kanarianmyrtti |
| --- | --- |
 Kanarianmyrtin (Myrica faya) hedekukukintoja.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fagales
Heimo::  Suomyrttikasvit Myricaceae
Suku::  Suomyrtit Myrica
Laji::  faya
Kaksiosainen nimi
 Myrica faya  (Dryand.) Aiton 
Synonyymit
 Faya fragifera Webb & Berthel.  Fayana azorica Raf.  Morella faya (Aiton) Wilbur 
Katso myös
   Kanarianmyrtti Wikispeciesissä   Kanarianmyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanarianmyrtti (Myrica faya) on suomyrttien (Myrica) sukuun kuuluva ikivihreä kasvi, joka kasvaa pensaaksi tai puuksi. Se on kotoisin Makaronesiasta, mutta kasvi on levinnyt ihmisen mukana myös Havaijille, missä se on haitallinen vieraslaji.
Alkuperäisellä levinneisyysalueellaan kanarianmyrtti muodostaa yhdessä puukellokanervan (Erica arborea) kanssa fayal-brezal-metsävyöhykettä, joka ulottuu 500–1 500 metrin korkeuteen. Se kasvaa yleensä 3–6 metriä korkeaksi, mutta saattaa joskus kasvaa 20 metriä korkeaksi.
Kuvaus > Runko, oksat ja lehdet

Kanarianmyrtti on yleensä paljon tyvestä haarova. Rungon kaarna on ruskeanharmaata ja halkeilevaa tai säröilevää. Lehdet kasvavat vuorottain ja ovat karvattomia, kapeita ja suikeita. Pituus on 5–12 senttimetriä, kärjet ovat pyöristyneitä tai tylppiä. Päältä lehdet kiiltävät kirkkaan vihreät. Lehtilaita on aaltoileva ja sahalaitainen.
Kuvaus > Kukka ja hedelmä

Kanarianmyrtti on kaksikotinen ja tuulipölytteinen. Kuitenkin emipuut tuottavat usein myös hedekukkia, jolloin yksittäinenkin puu tuottaa hedelmiä. Myös hedepuut saattavat tehdä joitakin emikukkia ja tuottaa hedelmiä. Kanarianmyrtin kukinnot ovat terttumaisia tai norkkoja. Hedetertut ovat yleensä pidempiä kuin emitertut.
Hedelmät muistuttavat mulperipuun hedelmiä. Ne muuttavat väriään kypsyessään vihreästä punaiseen ja lopuksi mustaan. Kooltaan ne ovat alle 8 millimetriä. Kanariansaarien alkuasukkaat ovat käyttäneet niitä tuoreina ja kuivattuina.
Levinneisyys

Kanarianmyrttiä tavataan luonnostaan Makaronesiassa Azoreilla, Madeiralta ja Kanariansaarilta. Sitä on myös viety Havaijille jonne sen toivat ilmeisesti Azoreilta tai Madeiralta kotoisin olleet portugalilaiset siirtolaiset vuosien 1876–1886 aikana.
Kanarianmyrtti pystyy käyttämään ilmasta typpeä Actinomycete Frankia -bakteerien avulla. Se muuttaa elinympäristöjä pysyvästi tulivuorien alueilla, esimerkiksi Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa. Alueen maa on vähätyppistä, mutta koska kanarianmyrtti ei ole riippuvainen maasta saadusta typestä, pystyy se kasvamaan nopeammin.selvennä Myös muut lajit hyötyvät sen typpilannoituksesta, jolloin sen kasvupaikoilla alkuperäiset endeemiset lajit eivät kestä kilpailussa. Kanarianmyrtti on esimerkiksi syrjäyttänyt alueen alkuperäistä Metrosideros polymorpha -kasvustoa.
Linnut syövät kanarianmyrtin hedelmiä ja levittävät sitä tehokkaasti uusille alueille. Useimmiten sitä syövät linnut, jotka myös ovat vieraslajeja, esimerkiksi japaninrilli (Zosterops japonicus).
Kuvia

Elinympäristöä
Kanarianmyrtin elinympäristöä Havaijilla.
Kanarianmyrtti kasvitieteellisessä puutarhassa Kanariansaarilla.
Kanarianmyrtin raakoja hedelmiä, Havaiji.
Lehdet
Kanarianmyrtin lehtiä, Lanai, Havaiji.
Kanarianmyrtin lehtiä, Lanai, Havaiji.
Kanarianmyrtin hedekukkia, Maui, Havaiji.
Hedelmiä
Kanarianmyrtin hedelmiä, Maui, Havaiji.
Kanarianmyrtin hedekukkia ja hedelmiä, Maui, Havaiji.
Kanarianmyrtin hedelmiä, Maui, Havaiji.
Kehittämisalue

Kehittämisalue on käsite, joka perustuu kaupunki- ja taajama-alueiden kehittämiseen. Kehittämisaluemenettelyä käytetään rakennussuunnitelmiin joko ennen rakentamattomilla alueilla tai uudisrakennusalueilla. Alue voidaan määrätä kehittämisalueeksi myös, jos katsotaan, että alueella on syytä tehdä kehittämistoimia alueen suojelemiseksi, alueen käyttötarkoituksen muuttamiseksi tai alueen ihmisten hyvinvoinnin edistämiseksi. Rakentamattoman alueen rakentaminen kehitysalueena perustuu joko elinkeinoelämän tai asuntopolitiikan vaatimuksiin. Päätöksen alueen nimeämisestä kehittämisalueeksi tekee kunta ja alue voi olla kehittämisalue enintään 10 vuotta. Kehittämisaluepäätös voi liittyä yleis- ja asemakaavojen laatimiseen tai muuttamiseen.
Keltakirvinen

| Keltakirvinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Västäräkit Motacillidae
Suku::  Hemimacronyx
Laji::  chloris
Kaksiosainen nimi
 Hemimacronyx chloris  (Lichtenstein, 1842) 
Synonyymit
 Anthus chloris 
Katso myös
   Keltakirvinen Wikispeciesissä   Keltakirvinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltakirvinen (Hemimacronyx chloris) on eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Etelä-Afrikan Lohikäärmevuoret ja Lesothon etelä- ja itäosia. Martin Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Kapmaan itäosista 1842.
Arthur Darvill

| Arthur Darvill |
| --- | --- |
 Arthur Darvill 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Thomas Arthur Darvill
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Birmingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Rory Williams (Doctor Who)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Thomas Arthur Darvill (s. 17. kesäkuuta 1982 Birmingham, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan yleisesti nimellä Arthur Darvill. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Yhdennentoista Tohtorin kumppanina Rory Williamsina Doctor Who -tieteissarjassa.
Varhainen elämä

Darvillin äiti Ellie työskenteli naamioiden, nukkejen ja näyttelijöiden kanssa Cannon Hillin nukketeatterissa, joka oli Midlands Arts Centre -keskuksessa, ja kiersi ympäri Englantia ja maailmaa. Hän on ehkä parhaiten tunnettu Miksi-linnun nukenohjaajana ja äänenä esityksessä Playdays. Ennen siskonsa syntymää Darvill oli mukana joillakin kiertueilla, auttaen esityksen pystyttämisessä. Hänen isänsä soitti Hammond-urkuja useille artisteille, mukaan lukien Edwin Starr, Ruby Turner, Fine Young Cannibals ja UB40. Darvill kävi Bromsgroven koulua Worcestershiressa vuodesta 1993 vuoteen 2000.
Ura > Näyttelijänuran varhaisvaiheet

Darvill liittyi Stage2 Youth Theatre Companyyn kymmenvuotiaana. Hän oli sen jäsen 1991-2000 ja sai töitä CITV:stä 2000. Hän lopetti 2001 ja perusti oman teatteriyrityksensä nimeltään Fuego's Men alkaen esiintyä Midlandsin alueella.[lähde? ] 18-vuotiaana Darvill muutti Lontooseen neljän nuortenteatterista tutun ystävän kanssa, joille kaikilla oli varmistunut paikka draamakoulusta. He asuivat White Cityn alueella yhdessä. Darvill opiskeli näyttelemistä Royal Academy of Dramatic Artissa.
Darvill teki ammattilaisnäyttämödebyyttinsä näytellen tuomittua rikollista Harrisonia Edmund Whiten Terre Hautessa, jota esitettiin Edinburghissa Edinburghin Vaihtoehtoteatterifestivaalien aikana. Evening Standardin sekä The Observerin kriitikot Nicholas de Jongh ja Susannah Clap ylistivät Darvillin roolityötä. Darvill esiintyi  Terra Haute siirtyessä Trafalgar Studioille 2007. Hänen esityksensä toi hänelle ehdokkuuden Evening Standard Theatre Awardsin Paras tulokas -sarjassa.
Darvill esitti Robia 2007 monologissa Stacy, performanssissa, jota The Times kuvaili "mukaansatempaavaksi". Myöhemmin samana vuonna hän esiintyi Vaudeville Teatterin tuotannossa Uinti haiden kanssa Christian Slater, Helen Baxendale ja Matt Smithin kanssa, josta sai Lontoon paras tulokas -ehdokkuuden. 2008 Darvill teki televisiodebyyttinsä ITV:n rikossarjassa Hän tappaa poliiseja. Samana vuonna hän näytteli Edward "Tip" Dorritia BBC:n sarjassa Pikku Dorrit.
Ura > 2010 eteenpäin ja Doctor Who

Darvill alkoi esittää Rory Williamsia, Yhdennentoista tohtorin kumppania, BBC:n science fiction -sarja Doctor Whon viidennellä tuotantokaudella (palaten työskentelemään yhdessä Uinti haiden kanssa -näyttelijätoverinsa Matt Smithin kanssa). Hänestä tuli vakinainen hahmo kuudennella kaudella, ja hän jatkoi saman hahmon esittämistä seitsemännellä kaudella joka jäi hänen viimeisekseen sarjassa. Darvillin hahmo, samoin kuin Tohtorin toinen kumppani ja Roryn vaimo Amy, kirjoitettiin ulos sarjasta seitsemännen kauden puolivälissä; itkevät enkelit erottivat heidät Tohtorista lopullisesti jaksossa "Enkelit valtaavat Manhattanin".
Darvillilla oli pieni rooli sulhasena Ridley Scottin Robin Hoodissa. Hän näytteli myös Sex & Drugs & Rock & Roll -nimisessä elokuvassa. Kesällä 2011 hän esiintyi Tohtori Faustuksessa Globe-teatterissa Lontoossa. Sen jälkeen, kun Darvill jätti Doctor Whon, hänet valittiin hyvät arvostelut saaneeseen rikosdraamaan Broadchurchiin pastorin rooliin, samoin kuin entiset Doctor Who -tähdet David Tennant ja Olivia Colman.
Ura > Muita töitä

Darvill on myös muusikko ja säveltäjä; hän on kirjoittanut lauluja ja musiikkia Bush-teatterille,[lähde? ] ja säveltänyt tunnusmusiikin Ché Walkerin näytelmään Frontline Globe-teatterissa 2008. Kesäkuussa 2009 musikaali Been So Long, joka pohjautuu Ché Walkerin vuoden 1998 näytelmään, avattiin Young Vicissä. Darvill oli työskennellyt  Walkerin kanssa lukuisia vuosia sen jälkeen, kun he tapasivat RADAssa, tehden lauluja ja musiikkia show’hun. Musikaali esitettiin Latitude Festival -tapahtumassa heinäkuussa ja Traverse-teatterissa elokuussa. Darvill sai Tuomarin valinnaisen palkinnon MTM:ltä musiikistaan. 2010 Darvill tuki Fyfe Dangerfieldin sooloalbumia soittamalla hänen kanssaan tapaamisissa Graham Nortonin show’ta varten sekä Xfm:ssä.
Darvill on aloittanut useita radio- ja ääniprojekteja, muun muassa Doctor Who äänikirjan. Joulukuussa 2011 hän esitti Keith Moonia BBC Radio 4:n ohjelmassa Molempien päiden polttaminen. Vuonna 2012 hän ääninäytteli Gulliveria Radio 4:n Gulliverin matkoissa ja Samia lyhytelokuvassa Pingviini.
Darvill antoi haastattelun ja oli lokakuun 2012 Gay Timesin kannessa.
Huhtikuun 19. 2013 Darvill sijaisti Guy-miespääosaa musikaaliin Once, vastanäyttelijänään Joanna Christie. Kaksikko esiintyi myös vuoden 2013 Tony-palkintogaalassa jakamassa palkinnon parhaasta maisemasuunnittelusta.
Yksityiselämä

Darvill soitti teinivuosinaan kitaraa sekä koskettimia ja perusti indie-bändin nimeltä Edmund, nimetty Edmund Pevensien, Darvillin Narnia-tarinoiden suosikkihahmon mukaan. Darvill nauttii ruoanlaitosta sekä teatterissa ja konserteissa käymisestä. Hän keräilee täytettyjä eläimiä. Vanhat Doctor Who -vastanäyttelijät Karen Gillan ja Matt Smith ovat edelleen Darvillin hyviä ystäviä.
Filmografia > Televisio

| Ilmestymisvuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Sooty | Tom |  |
| 2008 | He Kills Coppers | Poliisi | Televisioelokuva |
| 2008 | Pikku Dorrit | Edward "Tip" Dorrit | 7 jaksoa |
| 2010–2012 | Doctor Who | Rory Williams | Tuotantokaudet 5–7 (27 jaksoa) |
| 2012 | Naisten paratiisi | Bradley Burroughs | 1 jakso |
| 2013–2017 | Broadchurch | Pastori Paul Coates | 24 jaksoa |
| 2013 | Valkoinen kuningatar | Buckinghamin herttua | 2 jaksoa |
| 2016 | Legends of Tomorrow | Rip Hunter | 19 jaksoa |
Filmografia > Elokuvat

| Ilmestymisvuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Pelican Blood | Cameron |  |
| 2010 | Sex & Drugs & Rock & Roll | Mick Gallagher |  |
| 2010 | Robin Hood | Sulhanen |  |
| 2012 | Penguin | Sam | Lyhytelokuva  (äänirooli) |
Filmografia > Teatteri

| Ilmestymisvuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Pieni kauhukauppa | Seymour Krelborn | Midlands Arts Centre |
| 2006 | Terre Haute | Harrison | Wildman Room, Assembly Rooms Trafalgar Studios |
| 2007 | Stacy | Rob | Arcola-teatteri |
| 2007 | Swimming with Sharks | Rex | Vaudeville-teatteri |
| 2010 | Marine Parade |  | Old Market, Hove, Itä-Sussex |
| 2011 | Doctor Faustus | Mefistofeles | Globe-teatteri |
| 2012 | Our Boys | Parry | Duchess-teatteri |
| 2013 | Once | Guy | Bernard B. Jacobsin teatteri |
Filmografia > Videopelit

| Ilmestymisvuosi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Doctor Who: The Gunpowder Plot | Rory Williams | Ääni ja ulkonäkö |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arthur Darvill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arthur Darvillin RADA-profiili (Arkistoitu – Internet Archive) – lista teatterikouluaikaisista näytelmistä (englanniksi)
Karen Gillan ja Arthur Darvill Comic-Conissa 2012.
Karuselli (televisiosarja)

| Karuselli |
| --- | --- |

Tyyli:  draama, komedia
Kestoaika:  21 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  C More
Julkaistu:  2021
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Suvi Soitinaho
Vastaava(t) tuottaja(t):   Teea Hyytiä  Jani Hartikainen (C More & MTV) 
Ohjaaja(t):  Petteri Summanen
Käsikirjoittaja(t):   Petteri Summanen  Kari Hietalahti  Anna Ruohonen 
Leikkaaja(t):  Toni Anttila
Lavastaja(t):  Sasu Joutsi
Kuvaaja(t):  Heikki Färm
Tuotantoyhtiö(t):  Jarowskij Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Karuselli on suomalainen kymmenosainen draamakomediasarja, joka julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2021. Sarjan on ohjannut Petteri Summanen, joka on myös käsikirjoittanut sarjan yhdessä Kari Hietalahden ja Anna Ruohosen kanssa. Televisiossa sarja esitettiin MTV3-kanavalla tammi–maaliskuussa 2022.
Sarjan jokainen osa on oma itsenäinen tarinansa. Sarjassa näyttelevät muun muassa Paavo Kinnunen, Mimosa Willamo, Kari Hietalahti, Martti Suosalo, Riitta Havukainen, Jussi Vatanen, Tommi Korpela, Niina Koponen, Saara Kotkaniemi ja Mikko Kivinen.
Jaksot

| Jakso | Jakson nimi | Julkaisu C Moressa | Ensiesitys MTV3:lla | Rooleissa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Liikaa lämpöö | 23. syyskuuta 2021 | 21. tammikuuta 2022 | Ria Kataja (Saiju Lassila), Joonas Saartamo (Pipari-Ässä), Ella Lymi (Jukka-Tyttö), Petja Lähde (Thor), Kari Hietalahti (Keijo Kurttila), Alex Anton (Afi), Niina Koponen (Christa), Pete Welling (Tsingis), Nelli Juusela (Piupau), Helena Valkee (Reija Talos) |
| 2 | Venetsialaiset | 23. syyskuuta 2021 | 28. tammikuuta 2022 | Miila Virtanen (Ansa Pesonen), Paavo Kinnunen (Riku Pesonen), Martti Suosalo (Kapu), Johanna Ruonala (Inka), Kari Hietalahti (Pelti-Pepe), Joonas Kääriäinen (Keku), Jane Kääriäinen (Kikka) |
| 3 | Hillo-Eki | 30. syyskuuta 2021 | 4. helmikuuta 2022 | Kari Hietalahti (Erkki Kantelinen), Marjaana Maijala (Titta Henriksson), Alex Anton (Afi), Rauno Ahonen (Heikki Kurhila), Jouko Puolanto (Hemming), Joonas Kääriäinen (Saarelainen), Aki Rumbin (tavarantoimittaja) |
| 4 | Rumba | 30. syyskuuta 2021 | 11. helmikuuta 2022 | Kari Hietalahti, Saana Akiola, Tommi Korpela, Helena Ahti-Hallberg, Mimosa Willamo, Anssi Heikkilä, Jorma Uotinen, Alex Anton (Afi) |
| 5 | Amazon | 7. lokakuuta 2021 | 18. helmikuuta 2022 | Riitta Havukainen (Helena), Niina Koponen (Sari), Leo Honkonen (Torsten), Ellen Hölttä (Rosella), Akseli Hölttä (Max), Antti Peltola (Juha), Taisto Oksanen (Esa) |
| 6 | Kaato | 7. lokakuuta 2021 | 25. helmikuuta 2022 | Paavo Kinnunen (Jussi), Mimosa Willamo (Sanni), Eero Saarinen (Mauno-eno), Marjaana Maijala (Heidi-serkku), Kari Hietalahti (Kohvakka), Jarkko Tiainen (Immu), Alex Anton (Afi), Veera Turunen (päätoimittaja Daniela) |
| 7 | Toinen kierros | 14. lokakuuta 2021 | 4. maaliskuuta 2022 | Jussi Vatanen (Marko Rissanen), Laura Malmivaara (kouluttaja Dahlman), Martin Bahne (Björninen), Kari Hietalahti (Tonteri), Janne Ravi (Salonen), Johanna Ruonala (Emma Rissanen), Doris Väisänen (Taija Rissanen), Eeli Eeronen (Teemu Rissanen), Miila Virtanen (Pilvi) |
| 8 | Etänä | 14. lokakuuta 2021 | 11. maaliskuuta 2022 | Niina Koponen (Elina Saarinen), Maija Paunio (Kirsi Taskinen), Iikka Forss (Albert Riippa), Jouko Puolanto (Hannes Björkstrand), Paavo Kinnunen (natiivikamu Lauri) |
| 9 | Messias | 21. lokakuuta 2021 | 18. maaliskuuta 2022 | Mikko Kivinen (Keijo Pikkarainen), Jenni Kokander (Hilkka Hirvonen), Kari Hietalahti (Mauno Mäntymäki), Joonas Kääriäinen (Harri Varis), Juha Uutela (Mendez), Leena Vanhamäki (kuntalainen), Pekka Salo (kuntalainen), Teemu Niikko |
| 10 | Tuiki Tähtönen | 21. lokakuuta 2021 | 25. maaliskuuta 2022 | Saara Kotkaniemi (Siru Pasanen), Kalle Lamberg (Elmeri), Laura Malmivaara (Kaija Böök), Eric Barco (Ricu), Vesa Vierikko, Minna Kuukka, Aki Linnanahde, Ivan Puopolo |
Aiheesta muualla

Sarjan traileri YouTubessa
Petteri Summasen ideoima komediasarja Karuselli esittelee nyky-Suomea monesta eri kulmasta, mutta kuoliaaksi naurattamisen asialla ei tällä kertaa olla | Helsingin Sanomat 23.9.2021
Katajaluoto

Katajaluoto
| --- | --- |
Sijainti:  Helsinki Suomi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Katajaluoto (ruots. Stora Enskär) on eteläisellä Helsingin merialueella sijaitseva saari. Se kuuluu Länsisaarten osa-alueeseen ja Ulkosaarten kaupunginosaan.
Saari on kokonaan puolustusvoimien käytössä olevaa sotilasaluetta eivätkä siviilit saa rantautua saarelle. Saarella on lyhyt asfaltoitu tie sekä puolustusvoimien bunkkereita, tykkejä ja muita rakennuksia. Saaren linnoitustyöt aloitettiin vuonna 1914 osana Krepost Sveaborgia.
Saarelta suoritetaan merellisiä koeammuntoja puolustusvoimien koeampumalaitoksen toimesta. Saarelta on mahdollista ampua jopa 45 kilometrin päähän rannikkoa pitkin.
Saaren läheisyyteen kulkee vuonna 1986 rakennettu jätevesitunneli, jota pitkin kuljetetaan Viikinmäen vedenpuhdistamon puhdistetut jätevedet pois rannikolta.
Khorāsān-e Junoubi

| Etelä-Khorasanin provinssi ستان خراسان جنوبی‎‎, Ostān-e Khorāsān-e Jonūbī |
| --- | --- |

 Sijainti Iranin kartalla
 Koordinaatit: 35°N, 59°E 
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Birjand (178 020 as., VL2011)
Pinta-ala  ():  150 797 km² (3.)
Väkiluku (2011)  ():  662 534 (28.)
 – väestötiheys:  4,4 as./km²
BKT (2012):  28 958 mrd IRR  eli noin 1,77 mrd EUR (31.3.2012 kurssein; 0,47 % Iranin BKT:stä)
 – asukasta kohti:  2 667 EUR
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IR-29
Khorāsān-e Junoubi (pers. ‏ستان خراسان جنوبی‎‎‎, Ostān-e Khorāsān-e Jonūbī) eli Etelä-Khorasan  on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa ja sen rajanaapureita ovat etelässä Sistan ja Balutšistan sekä Kermān, lännessä Yazd, pohjoisessa Khorāsān-e Razavi ja idässä Afganistan.
Etelä-Khorasanin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 662 534 (0,88 % Iranin väestöstä 2011), mikä muodostui 183 568 ruokakunnasta. Kaupunkilaisia asukkaista oli 371 054 ja maaseutuväkeä 291 435; lisäksi 45 ihmisellä ei ollut pysyvää kotipaikkaa. Provinssin hallintokeskus on 178 020 asukkaan Bīrjand (2011).  Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon; Afganistanin raja sijaitsee Birjandista noin 130 kilometriä itään.
Etelä-Khorasan kuuluu Khorāsān-e Shomalin (Pohjois-Khorasan) ja Khorāsān-e Razavin ohella provinsseihin, jotka syntyivät entisen Khorāsānin provinssin jaon yhteydessä vuonna 2004. Iranin Khorāsānin provinssi kattoi kuitenkin vain pienen osan historiallisesta Khorasanin alueesta Keski-Aasiassa.
Provinssi on pinta-alaltaan (150 797 km2) Iranin kolmanneksi laajin. Etelä-Khorasan kattaa 9,26 prosenttia Iranin maapinta-alasta. Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä yksitoista (11) aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 25 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 28 kaupunkia ja 61 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen).
Etelä-Khorasanin aliprovinssitason aluejako.
Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Birjand
Boshroye
Darmiyan
Ferdows
Khosaf
Nahbandan
Qayenat
Sarayan
Sarbisheh
Tabas
Zeerkooh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khorāsān-e Junoubi Wikimedia Commonsissa
Khorasan: Behind the Mysterious Name of the Newest Terrorist Threat (25.9.2014) (englanniksi) (time.com)
Iranin provinssit
Ālborz
Ardabīl
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Sharqī
Būšehr
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Esfahan
Fārs
Gīlān
Golestan
Hamadān
Hormozgān
Īlām
Kermān
Kermānšāh
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Razavi
Khorāsān-e Shomali
Khūzestān
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Kordestān
Lorestān
Markazī
Māzandarān
Qazvīn
Qorn
Semnān
Sīstān ja Balūchestān
Teheran
Yazd
Zanjān
Keijo Marko

Keijo Marko (oik. Keijo Uimonen, 4. tammikuuta 1936 – 8. heinäkuuta 1988) oli suomalainen laulaja, joka teki kolme pitkäsoittoa EMI-levymerkille.
Diskografia

Vanhat kunnon tanssit (1976)
Surut pois (1978)
Vanha romanssi (1978)
Muisto eilinen (1982)
Kun lähelläin on ystäväin (1984)
Aiheesta muualla

Keijo Markon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)