stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät oheismateriaaleista
YouTube-sarjat > Sama kohtaus, eri näyttelijät

Sama kohtaus, eri näyttelijät sarjassa jotkut näyttelijät esittävät vanhan kohtauksen uudestaan. Ensimmäisessä osassa esitettiin kohtaus, jossa Kalle kertoi Ismolle homoudestaan. Kohtauksessa esiintyivät Vivi Wahlström (Ismona) ja Teemu Lehtilä (Kallena). Toisessa osassa esitettiin kohtaus, jossa Aaro ja Severi tapasivat kellarilla salaa ja Lasse tuli paikalle. Kohtauksessa esiintyivät Johanna Puhakka (Lassena), Esko Kovero (Severinä) ja Sara Parikka (Aarona).  Kolmannessa osassa esitettiin kohtaus, jossa Aki kertoi Markukselle tappaneensa Tyyne Puustisen (vaikka ei todellisesti häntä tappanut, vaan tappajaksi paljastui Tero Puustinen). Kohtauksessa esiintyivät Hemmo Karja (Markuksena) ja Miikka Wallin (Akina).
Kirjat

Sarjan henkilöistä kertovia kirjoja on julkaistu yhteensä 15 kappaletta. Yleensä kirjoissa tapahtuu jotain sellaista mitä televisiossa ei näytetä, esimerkiksi kerrotaan henkilön elämästä ennen muuttoa Pihlajakadulle. Romaanit ovat pääosin nuorille suunnattuja, ja niiden käsittelemät ihmiset kuuluvat sarjan nuorisoon.
Romaanien lisäksi on julkaistu keittokirja, jossa kerrotaan sarjan pääosissa esiintyvien hahmojen lempireseptejä sekä sarjan teosta kertova päiväkirjan muotoon kirjoitettu kirja. Elokuussa 2009 julkaistiin Aki Ryynäsen kirjoittama kirja, jossa kerrotaan näyttelijä Sara Säkkisen valitsemisesta roolihahmonsa Peppi Puolakan rooliin ja näyttelemisestä sarjassa.
Katri Manninen: Miia & Saku (2000)
Katri Manninen: Siljan jenkkivuosi (2001)
Katri Manninen: Kallen inttivuosi (2001)
Katri Manninen: Aamun uudet kuviot (2001)
Katri Manninen: Saku ja suuri suru (2002)
Tarja Huhtala: Teemun tarina (2002)
Tarja Huhtala: Aamu, Inka ja ihana Ilari (2003)
Tarja Huhtala: Ken ja isosiskon viimeinen kesä (2003)
Outi Ikonen: Ami ja ensirakkaus (2004)
Outi Ikonen: Annika ja Amerikan unelma (2005)
Outi Ikonen: Ken ja Sauli – kaukana kotoa (2006)
Tarja Huhtala: Ossi ja lumikuningatar (2007)
Teemu Salonen: Romeo ja onnentähti (2008)
Nina Linnovaara: Sofia ja salaisuuksien kevät (2008)
Outi Ikonen: Salla ja haaveiden kaupunki (2009)
Salatut (keittiö) elämät (2001)
Salatut elämät: Päiväkirja matkasta tähtien ja tarinoiden maailmaan (2002)
Teinistä tähdeksi – Kuinka Sarasta tuli Peppi (2009)
CD-julkaisut

Salatut elämät (2001)
DVD-julkaisut

Sarjaa aloitettiin julkaisemaan loppuvuodesta 2011 40–50 jakson DVD-bokseissa. Neljä ensimmäistä boksia sisälsi jaksot 1–180, jotka olivat esitetty alun perin vuonna 1999. Toukokuusta 2013 lähtien DVD:illä on julkaistu jaksoja, jotka ovat esitetty televisiossa vuodesta 2009 alkaen, koska sarjan alkupään jaksojen DVD-julkaisu ei ole saanut kaikkien tarvittavien osapuolten hyväksyntää.
Julkaisut eivät sisällä lisämateriaalia, poikkeuksena viidennen boksin erikoisjulkaisu, joka sisälsi 56 minuuttia kestävän koostevideon ”Paula & Lasse Forever”, jossa on materiaalia vuosilta 2004–2009.
Helmikuussa 2014 DVD:llä julkaistiin kaikki siihen mennessä julkaistut neljä spin-off -sarjaa.
| Julkaisu | Julkaisupäivä | Jaksot | Lisämateriaalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8. joulukuuta 2011  | 1–40 | – |
| 2 | 3. toukokuuta 2012  | 41–90 | – |
| 3 | 16. elokuuta 2012  | 91–135 | – |
| 4 | 14. marraskuuta 2012  | 136–180 | – |
| 5 | 2. toukokuuta 2013  (Erikoisversio) 8. toukokuuta 2013  | 1765–1809 | Paula & Lasse Forever |
| 6 | 14. elokuuta 2013  | 1810–1855 | – |
| 7 | 13. marraskuuta 2013  | 1856–1899 | – |
| 8 | 12. maaliskuuta 2014  | 1900–1944 | – |
| 9 | 21. toukokuuta 2014  | 1945–1989 | – |
| 10 | 13. elokuuta 2014  | 1990–2034  | – |
| 11 | 12. marraskuuta 2014 | 2035–2079  | – |
| 12 |  | 2080– |  |
DVD-julkaisut > Muut DVD-julkaisut

| Julkaisu | Nimi | Julkaisupäivä | Sisältö | Lisämateriaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Salatut elämät – Spin Off | 5. helmikuuta 2014  | Romeo & Rafael Desperados, Lillukanvarsia Tuuliranta, Young Man Cash Man | – |
Muut oheismateriaalit > Lautapeli

Sarjasta on tehty myös Tacticin lanseeraama lautapeli vuonna 2009, jossa pelaajan tulee tietää mahdollisimman paljon sarjan hahmoista ja tapahtumista. Tactic julkaisi päivitetyn version vuonna 2019.
Mira Kunnasluoto

| Mira Kunnasluoto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1974 (ikä 51) Elimäki
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  1999–
Palkinnot
 Tangokuningatar 2000 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mira Kunnasluoto laivalla vuonna 2008.
Mira Johanna Kunnasluoto (s. 13. tammikuuta 1974 Elimäki) on suomalainen laulaja. Hänet valittiin vuosituhannen ensimmäiseksi tangokuningattareksi vuonna 2000. Ennen kuningatartitteliään hän pääsi semifinaaleihin Lavatähti- ja Suomen tähti -kilpailuissa sekä vuoden 1999 Tangomarkkinoilla. Hän oli Emma-gaalassa ehdokkaana vuoden iskelmätulokkaaksi vuonna 2001.
Kunnasluoto keskittyi vuosina  2012-2023 pääosin hengelliseen musiikkiin, mutta palaa 25-vuotisjuhlavuotenaan 2025 myös tanssilavoille kokoonpanollaan Mira Kunnasluoto & Paratiisi. Hänen elämänkertakirjansa "Mira Kunnasluoto - Riisuttu kuningatar" julkaistiin vuonna 2023.
Diskografia

Mira Kunnasluoto (2000)
Riisuttu (2005)
Näytä värisi (2015)
Jouluyö (2015)
Sinuun kun turvaan (2017)
”Mieheni” (2000)
”Yö on jo jäänyt taa” (2005)
”Suuri rakkaus” (2006)
”Kaulakoru” (2007)
”Tänään, tässä, näin” (2008)
”Korsika” (2010)
”Mennään fiiliksellä” (2010)
”Harhakuvia” (2011)
”Rakkauden joulu” (2023)
"Tulin jäädäksein" (2025)
Kirjallisuutta

Latva, Tony & Tuunainen, Petri: Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 9510278173
Tuunainen, Petri: Mira Kunnasluoto – Riisuttu kuningatar.  Bookea, 2023.  ISBN 9789529475995
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuningattaret
| --- | --- |
1980-luku:  1987: Arja Sipola  1988: Kirsi Rissanen  1989: Arja Koriseva 
1990-luku:  1990: Jaana Lammi  1991: Kaija Pohjola  1992: Eija Kantola  1993: Merja Raski  1994: Tiina Räsänen  1995: Marita Taavitsainen  1996: Saija Varjus  1997: Niina Päivänurmi  1998: Kirsi Ranto  1999: Taina Kokkonen 
2000-luku:  2000: Mira Kunnasluoto  2001: Mira Sunnari  2002: Johanna Pakonen  2003: Saija Tuupanen  2004: Johanna Debreczeni  2005: Kati Fors  2006: Elina Vettenranta  2007: Jenna Bågeberg  2008: Hanna Talikainen 
2010-luku:  2011: Mervi Koponen  2013: Heidi Pakarinen  2014: Maria Tyyster  2015: Susanna Heikki  2016: Erika Vikman  2017: Aino Niemi  2018: Saana Sassali  2019: Pirita Niemenmaa 
2020-luku:  2022: Heta Halonen  2023: Charlotta Saari  2024: Miia Laitinen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana
Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith

| Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  protestantismi
Teologia:  ykseyshelluntailaisuus
Toiminta-alue:   Yhdysvallat
Päätoimipaikka:  New York City, New York
Perustettu:  1919
Koulutus:   Church of Bible Institute  W. L. Bonner College 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith (lyh. COOLJC) on yhdysvaltalainen helluntailainen kirkkokunta, joka on perustettu vuonna 1919. Kirkkokunnan perustaja on Robert C. Lawson. Lawson perusti New Yorkin Harlemin Refuge Church of Christin. Kirkosta tuli vaikutusvaltainen toimija afroamerikkalaisten helluntailaisten yhteisön parissa.
Piispa Lawsonin kuoltua vuonna 1961 kirkon johtoon muodostettiin apostolien neuvosto. Toisena puheenjohtajana toimi Hubert J. Spencer. Samana vuonna piispa William L. Bonner ryhtyi johtamaan Harlemin Greater Refuge-temppeliä. Bonner toimi johtajana vuosina 1973–1995. Bonnerin johdolla kirkkokunta kasvoi yli 500 jäsenseurakunnan ja lähetysjärjestön yhteisöksi.
Kannatusalueet

COOLJC:n suhteellisesti vahvimpia kannatusalueita osavaltioittain ovat Etelä-Carolina,  Virginia, Alabama, Delaware ja Connecticut. Yksittäisistä kaupungeista vahvimpia ovat Eagle Pass, Orangeburg, Talldega-Sylacauga, Martinsville ja Hinesville.
Aiheesta muualla

Kirkkokunnan verkkosivusto (englanniksi)
| n k Helluntaiherätys Yhdysvalloissa |
| --- | --- |
Kirkkokunnat:  (Original) Church of God  Apostolic Faith Mission of Portland, Oregon  Assemblies of God International Fellowship  General Council of the Assemblies of God  Assemblies of the Lord Jesus Christ  Vineyard-liikeAssociation of Vineyard Churches  Bethel Ministerial Association  Bible Church of Christ, Inc.  Bible Way Church of Our Lord Jesus Christ World Wide, Inc.  Calvary Chapel  Christian Congregation in North America  Church of God (Cleveland, Tennessee)  Church of God Apostolic, Inc.  Church of God by Faith, Inc.  Church of God in Christ  Church of God of Prophecy  Church of God of the Apostolic Faith, Inc.  Church of God, Mountain Assembly, Inc.  Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith  Church of the Living God (Christian Workers for Fellowship)  Church of the Living God, the Pillar and Ground of the Truth, Inc.  Congregational Holiness Church  Elim Fellowship  Fellowship of Christian Assemblies  Full Gospel Assemblies International  Full Gospel Christian Assemblies International  Holiness Church of God  Independent, Charismatic Churches  International Church of the Foursquare Gospel  International Fellowship of Christian Assemblies  International Pentecostal Church of Christ  International Pentecostal Holiness Church  Open Bible Churches  Pentecostal Assemblies of the World  Pentecostal Church of God  Pentecostal Fire-Baptized Holiness Church  Pentecostal Free Will Baptist Church, Inc.  United Holy Church of America  United Pentecostal Church International  United Pentecostal Council of the Assemblies of God
Plateau (Benin)

Plateau
| --- | --- |
Sijainti:  Benin 
Hallinnolliset osat:  Ifangni (d) Adja-Ouèrè (d) Kétou Pobè Sakété (d) 
Korkeus merenpinnasta:  57  m 
Perustettu:  1999 
Verkkosivusto:  www.gouv.bj/content/le-departement-du-plateau 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Plateau on Beninin departementti, jonka pääkaupunki on Pobè. Departementti perustettiin vuonna 1999, kun Ouémén departementista erotettiin 2 835 km² suuruinen alue.lähde? Plateau on jaettu viiteen piirikuntaan.
Vuoden 2013 väestönlaskennassa departementin väkiluku oli 622 372, josta 300 065 miehiä ja 322 307 naisia. Naisten osuus oli 51,80 prosenttia. Maaseudulla asuvaa väestöä oli 54,80 prosenttia, ja kaupungeissa asui 45,20 prosenttia väestöstä. Työvoimaa departementissa oli 185 815, joista 43,10 prosenttia oli naisia. Kotitalouksia, joissa ei ollut koulutusta, oli 65,50 prosenttia.lähde?
Maantiede

Plateaulle on ominaista tasangot, jotka ovat noin 20 metrin korkeudella merenpinnasta. Tasankoja halkovat laaksot pohjois-eteläsuunnassa, jotka on saanut aikaan Iguidijoki.
Joen savien alla on rikasta rautamalmia ja myös piipitoista savi- ja metsäaluetta jokiseudulla.selvennä Eteläisillä alueilla on kaksi monsuuniaikaa maaliskuusta heinäkuuhun ja syyskuusta marraskuuhun, kun taas pohjoisilla alueilla maa saa yhden sadekauden touko-syyskuussa. Maan keskimääräinen vuotuinen sademäärä on noin 1 200 mm.lähde?
Alueellinen jako

Plateaussa ovat seuraavat piirikunnat:
Adja-Ouèrè
Ifangni
Kétou
Pobè
Sakété
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plateaun departementti Wikimedia Commonsissa
Beninin departementit
Alibori
Atakora
Atlantique
Borgou
Collines
Donga
Kouffo
Littoral
Mono
Ouémé
Plateau
Zou
Plateaun piirikunnat
Sjarhei Rumas

| Sjarhei Rumas Сяргей Румас Sergei Rumas Сергей Румас |
| --- | --- |

Valko-Venäjän 9. pääministeri
 18. elokuuta 2018 – 3. kesäkuuta 2020  
Presidentti:  Aljaksandr Lukašenka
Edeltäjä:  Andrei Kabjakou
Seuraaja:  Raman Haloutšanka
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1969 (ikä 55) Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Sjarhei Mikalajevitš Rumas (valkoven. Сярге́й Мікала́евіч Ру́мас, ven. Серге́й Никола́евич Ру́мас, Sergei Nikolajevitš Rumas, s. 1. joulukuuta 1969 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko ja taloustieteilijä. Hän oli Valko-Venäjän pääministeri 18. elokuuta 2018–3. kesäkuuta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sjarhei Rumas Wikimedia Commonsissa
Virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (valkovenäjäksi), (venäjäksi), (englanniksi)
Countries Ba-Bo (englanniksi) (Rulers)
Belarus (englanniksi) (World Statesmen.org)
Sjarhei Rumas (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (naviny.by)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Andrei Kabjakou | Valko-Venäjän pääministeri 2018–2020 | Seuraaja: Raman Haloutšanka |
Valko-Venäjän presidentti

| Valko-Venäjän presidentti |
| --- | --- |
 Прэзідэнт Рэспублікі Беларусь(valkven.) Президент Республики Беларусь(ven.)
 
 
 Nykyinen Aljaksandr Lukašenka 20. heinäkuuta 1994 lähtien
Virka-asunto:  Itsenäisyyden palatsi, Minsk
Kauden pituus:  5 vuotta, kausia ei rajoitettu
Perustettu:  1994
Ensimmäinen:  Aljaksandr Lukašenka
Kotisivut:  http://www.president.gov.by/en
Valko-Venäjän presidentti on Valko-Venäjän valtionpäämies, joka valitaan viiden vuoden välein. Presidentillä on maan perustuslain mukaan laajat valtaoikeudet. Hän muun muassa nimittää pääministerin ja muun hallituksen.
Nykyinen presidentti Aljaksandr Lukašenka on ollut ainoa presidentti viran perustamisesta eli vuodesta 1994 lähtien.
Presidentinhallinto ja valtionpäämiehen virallinen virka-asunto on Minskissä osoitteessa vulitsa Karla Marksa 38 sijaitsevassa presidentinpalatsissa. Presidentin toinen, ympäristöltään rauhallisempi virka-asunto sijaitsee hieman pääkaupungin luoteispuolella, Minskin piirin Zaslaujessa.
Euroopan parlamentti ilmoitti 17.9.2020, että se ei tunnusta Aljaksandr Lukašenkaa Valko-Venäjän presidentiksi enää sen jälkeen, kun hänen virkakautensa loppuu 5. marraskuuta 2020.
Aiheesta muualla

Valko-Venäjän presidentinhallinnon sivusto (englanniksi) (valkovenäjäksi) (venäjäksi) (president.gov.by)
Näytösvaalit EU:n itärajalla (Turun Sanomat, pääkirjoitus 25.9.2012)[vanhentunut linkki] (ts.fi)
Kokkolan Armon kappeli

| Armon kappeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Kokkola
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Seurakunta:  SLEY
Rakentamisvuosi:  2016
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Armon kappeli on Kokkolassa sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama toimintakeskus. Armon kappeli sijaitsee Kokkolan keskustassa osoitteessa Kaarlelankatu 4. Tiloissa toimii SLEY:n Keski-Pohjanmaan piiri. Armon kappeli toimii entisessä bingohallin tiloissa joka on saneerattu rukoushuoneeksi. Rukoushuonekäytössä kappelissa on paikat 300 hengelle. Armon kappeli otettiin käyttöön 30. lokakuuta 2016. Kappelin siunasi käyttöön SLEY:n toiminnanjohtaja Tom Säilä.
Aiheesta muualla

Armon kappelin verkkosivusto
Kalle Vartola

Kalle Vartola (9. toukokuuta 1931 Viipuri – 4. kesäkuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan Suomeen ja Neuvostoliittoon suunnittelemistaan toimisto- ja teollisuusrakennuksista. Hänen tunnetuimpia töitään on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva Sanomala-painotalo (1977).
Laulua harrastanut Kalle Vartola valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960, harkitsi kilpailumenestysten myötä myös laulajan uraa mutta perusti oman arkkitehtuuritoimiston (nyk. KVA Arkkitehdit Oy) vuonna 1964. Tehtaiden ja toimistorakennusten ohella hän suunnitteli muun muassa Moskovan Suuren Sirkuksen ja Bagdadin 70 hehtaarin vapaa-aikakeskuksen.
Kaustisen seurakunta

| Kaustisen evankelis-luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kokkolan rovastikunta
Perustettu:  1866
Erotettiin:  Kokkolan seurakunnasta
Lakkautettu:  2006
Liitettiin:  Kaustisen ja Ullavan seurakuntaan
Kirkkoherra:  
Pääkirkko:  Kaustisen kirkko
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaustisen seurakunta oli Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Kaustisen kunnan alueella. Se yhdistyi vuonna 2006 Ullavan seurakunnan kanssa, jolloin syntyi uusi Kaustisen ja Ullavan seurakunta.
Historia

Kaustinen perustettiin vuonna 1776 Kokkolan emäseurakunnan kappeliseurakunnaksi, ja se sai ensimmäisen kappalaisensa vuonna 1778. Itsenäinen seurakunta siitä tuli vuonna 1866. Vuonna 2006 seurakunta yhdistyi Ullavan seurakunnan kanssa, jolloin syntyi uusi Kaustisen ja Ullavan seurakunta.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kaustisen kappeliseurakunnan kappalaisina ja Kaustisen seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Kaustisen kappeliseurakunta

1778–1882: kappalainen Karl Borg
1783–1798: kappalainen Jakob Simelius
1799–1805: kappalainen Samuel Reinholt Chydenius
1808–1834: kappalainen Isak Hedberg
1837–1842: kappalainen Erik Gustaf Reutervall
1846–1871: kappalainen Berndt Gustaf Ringbom
Papisto > Kaustisen seurakunta

1873–1874: kirkkoherra Frans Viktor Sandelin
1875–1890: kirkkoherra Gustaf Gideon Forsman
1891–1901: kirkkoherra Karl Gustaf Krohn
1904–1919: kirkkoherra Kuno Ferdinand Strömmer
1920–1935: kirkkoherra Yrjö Albert Keijola
1927–1929: vt. kirkkoherra Jussi Annala
1936–1963: kirkkoherra Harri Kaarlo Lauri Pirilä
1964–1974: kirkkoherra Reino Kauno Johannes Salo
1975–1983: kirkkoherra Eerikki Kalervo Lyly
1984–2005: kirkkoherra Raimo Aspfors
Raman Haloutšanka

| Raman Haloutšanka Раман Галоўчанка Roman Golovtšenko Роман Головченко |
| --- | --- |

Valko-Venäjän 10. pääministeri
 4. kesäkuuta 2020 –  
Presidentti:  Aljaksandr Lukašenka
Edeltäjä:  Sjarhei Rumas
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1973 (ikä 51) Žodzina, Minskin alue, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Raman Aljaksandravitš Haloutšanka (valkoven. Рама́н Алякса́ндравіч Гало́ўчанка, ven. Рома́н Алекса́ндрович Голо́вченко, Roman Aleksandrovitš Golovtšenko, s. 10. elokuuta 1973 Žodzina, Minskin alue, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko. Hän on Valko-Venäjän pääministeri 4. kesäkuuta 2020 lähtien.
Ura

Vuonna 2009 hänet nimitettiin ensimmäiseksi varapääministeriksi ja vuonna 2013 hänestä tuli Valko-Venäjän Arabiemiirikuntien-suurlähettiläs. Vuonna 2018 hänet nimitettiin Qatariin, Kuwaitiin ja Saudi-Arabiaan suurlähettilääksi.
Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti hänet nykyiseen tehtäväänsä kaksi kuukautta ennen Valko-Venäjän presidentinvaaleja 2020. Ennen nimittämistään hän toimi valtion sotilaallisen ja teollisen komitean puheenjohtajana. Hän erosi pääministerin virasta 17. elokuuta 2020, Valko-Venäjän mielenosoitusten 2020 aikana. Eroaminen ei kuitenkaan tule valtaan heti, koska sama media, joka on ilmoittanut eroavansa, kuvasi häntä vielä päivää myöhemmin ”pääministeriksi”. Myöhemmin (19. elokuuta) hänet nimitettiin uuden hallituksen pääministeriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raman Haloutšanka Wikimedia Commonsissa
Virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (valkovenäjäksi), (venäjäksi), (englanniksi)
Countries Ba-Bo (englanniksi) (Rulers)
Belarus (englanniksi) (World Statesmen.org)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Sjarhei Rumas | Valko-Venäjän pääministeri 2020 alkaen    |
Haloutšanka Aljaksandr Lukašenkan ja Mihail Mišustinin kanssa.
Halsuan seurakunta

| Halsuan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Halsuan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kokkolan rovastikunta
Pääkirkko:  Halsuan kirkko
Perustettu:  1906
Jäsenmäärä:  922 (2021)
– Osuus asukkaista:  85,1 %
Kirkollisvero:  1,70 %
Kirkkoherra:  Juha Karhulahti
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Halsuan seurakunta on Oulun hiippakuntaan, Kokkolan rovastikuntaan ja Kokkolan seurakuntayhtymään kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Halsuan kunnan alueella.
Historia

Halsuasta tuli vuonna 1826 Kokkolan maaseurakunnan rukoushuonekunta. Se sai oman papin, kun Kokkolan emäseurakunnan papiston apulainen sijoitettiin sinne vuonna 1838. Siitä tuli vuonna 1856 Kokkolan kappeliseurakunta, ja se yhdistettiin vuonna 1860 uuteen Vetelin seurakuntaan sen kappeliseurakuntana. Lestijärven Kanalan kylä liitettiin vuonna 1865 Halsuaan. Itsenäinen seurakunta Halsuasta tuli vuonna 1906 senaatin päätöksellä. Halsuan seurakunta kuuluu vuoden 2020 alusta lukien Kokkolan seurakuntayhtymään.
Kirkko ja toimitilat

Halsuan seurakunnalla on käytössään Halsuan kirkko ja seuraavat toimitilat:
Halsuan kellotapuli
Halsuan seurakuntatalo
Partiomaja Haukanpesä.
Herätysliikkeet

Halsuan seurakunta kuuluu muun Keski-Pohjanmaan tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Halsualla vaikuttavat sekä evankelinen herätysliike sekä vanhoillislestadiolaisuus.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Halsuan kappeliseurakunnan kappalaisina ja Halsuan seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Halsuan kappeliseurakunta

1866–1869: kappalainen Johan Heininen
1871–1888: kappalainen Karl Henrik Lindgren
1893–1897: kappalainen Tahvo Puhakka
1898–1906: kappalainen Johan Alfred Lilius
Papisto > Halsuan seurakunta

1917–1920: kirkkoherra Antti Kivelä
1921–1923: kirkkoherra Edvard Emmanuel Pöyry
1924–1926: kirkkoherra Veli Karhenmaa
1984–2016: kirkkoherra Jouko Heikkinen
2016– kirkkoherra Juha Karhulahti
Aiheesta muualla

Halsuan seurakunnan kotisivut
| n k Kokkolan seurakuntayhtymä |
| --- | --- |
Seurakunnat:  Halsua  Kokkola (suomalainen)  Kokkola (ruotsalainen)  Kaustinen ja Ullava  Kälviä  Lohtaja 
| n k Kokkolan rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Halsua  Kannus  Kaustinen ja Ullava  Kokkolan suomalainen  Kälviä  Lohtaja  Perho  Toholampi  Veteli  |  |
| Entiset seurakunnat |  Kaarlela (suom.)  Kaustinen  Kokkola ksrk  Kokkola msrk  Lestijärvi  Ullava  |  |
Oulun hiippakunta
Toholammin seurakunta

| Toholammin seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Toholammin kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kokkolan rovastikunta
Pääkirkko:  Toholammin kirkko
Perustettu:  1859
Jäsenmäärä:  3 179 (2021)
– Osuus asukkaista:  86,9 %
Kirkollisvero:  2,00 %
Kirkkoherra:  Kimmo Heinilä
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toholammin seurakunta on Toholammin ja  Lestijärven kunnissa Suomen Keski-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Kimmo Heinilä.
Herätysliikkeet

Toholammin seurakunta kuuluu muun Lestijokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Toholammilla vaikuttavia herätysliikkeitä ovat vanhoillislestadiolaisuus, evankelinen herätysliike ja herännäisyys.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Toholammin kappeliseurakunnan kappalaisina sekä Toholammin seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Toholammin kappeliseurakunta

1755–1783: kappalainen Gustav Johan Cajanus
1783–1798: kappalainen Per Zimmerman
1800–1818: kappalainen Johan Erenius
1820–1835: kappalainen Anders Gustaf Törnudd
1839–1846: kappalainen Johan Jakob Ingman
1848–1852: kappalainen Nils Frosterus
1854–1855: kappalainen Karl August Odenvall
1859–1868: kappalainen Viktor Fredrik Lilius