stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kissajärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsää ja puoliksi peltoa. Metsää on järven etelä- ja länsirannoilla ja peltoa järven pohjois- ja itärannoilla. Koillispuolelta kulkee valtatieltä 24 tuleva tie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,5 metriä mpy. Siihen laskee kolme ojaa. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee 1,4 kilometrin päässä Päijänteeseen. Laskuojan pudotus on 9,2 metriä.
Korsikan ralli 1982

|  Korsikan ralli 1982 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1982. 
Ajankohta:  6. – 8. toukokuuta 1982
Pituus:  27 erikoiskoetta, 1 176,10 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Jean Ragnotti    Jean-Marc Andrié
Toinen:   Jean-Claude Andruet    Michele Petit
Kolmas:   Bernard Béguin    Jean-Jacques Lenne
Korsikan ralli 1982 (viralliselta nimeltään 26. Tour de Corse - Rallye de France) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 6. – 8. toukokuuta 1982 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 1 176,1 kilometriä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Jean Ragnotti |  Jean-Marc Andrié | Renault 5 Turbo | 14:11.19 | 0.0 |  |
| 2. |  Jean-Claude Andruet |  Michele Petit | Ferrari 308 GTB | 14:16.57 | +5.38 |  |
| 3. |  Bernard Béguin |  Jean-Jacques Lenne | Porsche 911 SC | 14:20.11 | +8.52 |  |
| 4. |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Opel Ascona 400 | 14:20.41 | +9.22 |  |
| 5. |  Bruno Saby |  Françoise Sappey | Renault 5 Turbo | 14:27.31 | +16.12 |  |
| 6. |  Guy Fréquelin |  Jean-François Fauchille | Porsche 911 SC | 14:35.16 | +23.57 |  |
| 7. |  Michèle Mouton |  Fabrizia Pons | Audi Quattro | 14:43.48 | +32.29 |  |
| 8. |  Francis Vincent |  Francis Calvier | Porsche 911 SC | 14:43.55 | +32.36 |  |
| 9. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Lancia 037 Rally | 14:53.18 | +41.59 |  |
| 10. |  Robert Simonetti |  Jean-Michel Simonetti | Renault 5 Turbo | 15:35.43 | +1:24.24 |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

WRC History: Tour de Corse Routes 1973-1995 (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1982
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Uusi-Seelanti
Brasilia
Suomi
Italia
Norsunluurannikko
Yhdistynyt kuningaskunta
Rallin maailmanmestaruussarjan Korsikan rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008 
2010-luku:   2015  2016  2017  2018  2019
Kullberg

Kullberg tai af Kullberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anders af Kullberg (1771–1851), ruotsalainen piispa ja kirjailija
Berndt Kullberg (1883–1953), suomalainen poliitikko ja RKP:n kansanedustaja
Emma Kullberg (s. 1991), ruotsalainen jalkapalloilija
Henrik Kullberg (1891–1953), suomalainen maanviljelijä, RKP:n kansanedustaja ja ministeri
Ingeborg Kullberg (1911–2005), suomalainen kirjailija
Karl af Kullberg (1813–1857), ruotsalainen kirjailija
Mirkku Kullberg (s. 1962), suomalainen yritysjohtaja
Rolf Kullberg (1930–2007), Suomen Pankin pääjohtaja 1983–1992
Rut Åman (o.s. Kullberg, 1915–1999), suomenruotsalainen runoilija
Sanna Kullberg (o.s. Lampi,, s. 1975), suomalainen kestävyysjuoksija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kohtalokas tapaaminen

| Kohtalokas tapaaminen> Kiss Me Deadly |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Aldrich
Käsikirjoittaja:  tarina: Mickey Spillane käsikirjoitus: A. I. Bezzerides
Tuottaja:  Robert Aldrich
Säveltäjä:  Ernest Laszlo
Kuvaaja:  Ernest Laszlo
Leikkaaja:  Michael Luciano
Tuotantosuunnittelija:  Howard Bristol
Pääosat:  Ralph Meeker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kohtalokas tapaaminen (Kiss Me Deadly) on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut Robert Aldrichin ohjaama film noir -elokuva. Elokuvan pääosassa näyttelee Ralph Meeker. Elokuvassa Cloris Leachman ja Maxine Cooper Gomberg näyttelivät ensi kertaa.
Aiheesta muualla

Kohtalokas tapaaminen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kiss Me Deadly elokuva-arkistossa (archive.org)
Toni Puurtinen: Kohtalokas tapaaminen. Film-o-holic.com 1.7.2007.
Jyrki Laelma: Kohtalokas tapaaminen. Iltalehti 28.12.2009.
Johan Förnäs: Kohtalokas tapaaminen (K15) (archive.org)
Koen Metsemakers

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ottensheim 2019 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | pariaironelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Luzern 2019 | pariaironelonen |  |
|  Kultaa | Poznań 2020 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Varese 2021 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Bled 2023 | pariaironelonen |  |
Koen Metsemakers (s. 30. huhtikuuta 1992) on alankomaalainen soutaja. Hän on pariaironelosen kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Metsemakers sijoittui ensimmäisissä EM-kilpailuissaan vuonna 2017 pariaironelosessa kuudenneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa tuloksena oli neljäs sija puoli sekuntia pronssijoukkue Virolle hävinneenä. Vuonna 2018 venekunta sijoittui sekä EM- että MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 2019 Metsemakers voitti Dirk Uittenbogaardin, Abe Wiersman ja Tone Wietenin kanssa sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden. Vuonna 2020 he voittivat Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2021 he jäivät EM-kilpailuissa Italian takana hopealle, mutta Tokion olympialaisissa he voittivat kultaa 1,72 sekunnin erolla Ison-Britannian hopeajoukkueeseen.
Metsemakers kilpaili vuonna 2022 pariairokaksikossa Stefan Broeninkin kanssa mutta palasi sen jälkeen pariaironeloseen. Vuonna 2023 hän saavutti EM-hopeaa Finn Florijnin, Simon van Dorpin ja Tone Wietenin kanssa. MM-kilpailuissa Alankomaat voitti kultaa muutoin samalla kokoonpanolla, mutta van Dorpin tilalle oli tullut Leonard van Lierop. Vuonna 2024 venekunta oli voittoisa jo maailmancupissa. Pariisin olympialaisissa he voittivat kultaa 2,40 sekunnin erolla Italiaan.
Knin

| Knin |
| --- | --- |

 vaakuna
 Knin
 Koordinaatit: 44°02′2″N, 16°11′13″E 
Valtio:   Kroatia
Maakunta:  Šibenik-Knin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  355 km²
Korkeus:  214 m
Väkiluku (2017):  11 944
 – Väestötiheys:  33.6 as./km²
Postinumero:  22300
Suuntanumero(t):  022
 
 www.drnis.hr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Knin on kaupunki Šibenik-Kninin maakunnassa Kroatiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä asui 15 407 ihmistä. Vuoden 2017 väestönlaskennassa Kninissä asui enää 11 944 asukasta, joista miespuolisia oli 49,4 prosenttia ja naispuolisia 50,6 prosenttia.
Vuotuinen keskilämpötila Kninin kaupungissa on 13 astetta ja vuotuinen sadanta 978 millimetriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knin Wikimedia Commonsissa
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Kivikkotöyhtökiuru

| Kivikkotöyhtökiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Töyhtökiurut, Galerida
Laji::  theklae
Kaksiosainen nimi
 Galerida theklae  (Brehm, 1858) 
Alalajit
 Galerida theklae theklae  Galerida theklae erlangeri  Galerida theklae ruficolor  Galerida theklae aguirrei  Galerida theklae superflua  Galerida theklae carolinae 
Katso myös
   Kivikkotöyhtökiuru Wikispeciesissä   Kivikkotöyhtökiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kivikkotöyhtökiuru (Galerida theklae) on kiurujen heimoon kuuluva varpuslintu, joka elää Välimeren alueella.
Koko ja ulkonäkö

Kivikkotöyhtökiurun pituus on 17 cm, siipien kärkiväli 28–32 cm ja paino noin 37 grammaa. Harmaanruskea, töyhtöpäinen lintu muistuttaa kiurua ja varsinkin töyhtökiurua, mutta kivikkotöyhtökiurulla on korkeampi töyhtö, pidemmät jalat ja hieman solakampi ulkomuoto. Myös höyhenpuvun värityksessä on pieniä eroja. Laji on äänekäs, äänet muistuttavat töyhtökiurun ääniä. Koiras ja naaras ovat samannäköisiä, koiras on hieman kookkaampi.
Esiintyminen

Kivikkotöyhtökiurun esiintymisalue kattaa Iberian niemimaan, Etelä-Ranskan, Baleaarien saariryhmän ja Luoteis-Afrikan. Erillispopulaatioita on Libyassa ja Somaliassa. Euroopan populaation koko on 2,9–4,2 miljoonaa yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Kivikkotöyhtökiuru on avomaiden lintu, joka elää kivikkoisilla tai kallioisilla alueilla, joko matalakasvuisilla tai pensaikkoisilla kuivilla mailla. Myös karuilla laitumilla ja tienvarsilla.
Lisääntyminen

Naaras rakentaa pesän maahan. Munia on 2–7, tavallisesti kolme tai neljä. Poikaset lähtevät pesästä ennen kuin ovat lentokykyisiä noin yhdeksän päivän ikäisinä, ja ne oppivat lentämään noin 15 päivää vanhoina. Kivikkotöyhtökiuru pesii yleisesti kaksi kertaa kesässä.
Ravinto

Kivikkotöyhtökiuru syö pääasiassa siemeniä, mutta jonkin verran myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Töyhtökiurusta poiketen laji ei kaiva ruokaa maasta, mikä lienee sopeutuma kivikkoisempaan elinympäristöön.
Galerida theklae
Kullanperän koulu

Kullanperän koulu oli Raumalla sijainnut peruskoulu. Koulu perustettiin vuonna 1912. Koulussa työskenteli neljä opettajaa ja yksi keittäjä. Vuonna 2010 koulussa oli 30 oppilasta. Koulu lakkautettiin vuonna 2011. Koulun rakennukset myytiin yksityiskäyttöön 2013.
Knihtikontrahti

Knihtikontrahti oli vuonna 1789 Ruotsin kruunun ja Kuusamon, Kuolajärven ja Kemijärven pitäjien talonpoikien välillä tehty sopimus alueellisesta puolustuksesta Venäjää vastaan. Ruotsin ja Venäjän välillä oli alkanut sota 1788, eikä Ruotsilla riittänyt joukkoja suojamaan näitä Pohjois-Suomen pitäjiä venäläisten mahdollisilta hyökkäyksiltä. Pitäjien talonpojat sitoutuivat kesäkuussa 1789 pidetyissä kokouksissa asettamaan jääkärijoukon, johon kuului 47 sotamiestä, 2 rumpalia ja 57 jääkäriä, kustantamaan näille varustuksen aseita lukuun ottamatta sekä perustamaan torpat sotilaille. Lisäksi talonpojat suostuivat lähettämään poikiaan, vävyjään ja renkejään 55 miehen vahvuisena joukkona jokavuotisiin harjoituksiin yhdessä tämän vakinaisen väen kanssa. Harjoituksia pidettiin 14 päivää kesällä ja neljä päivää talvella suksien kanssa. Valtaosa väestä tuli Kuusamosta.
Vastineeksi talonpojat vaativat vapautusta kaikesta muusta sotilaspestauksesta, maanmittauksesta, isostajaosta sekä maittensa veroituksesta ja muiden verojen korotuksista. Lisäksi vaadittiin, että uudistaloja ei saisi pitäjien alueelle perustaa ilman paikallisten suostumusta ja maanjaossa olisi vanhat tilat asetettava etusijalle. Paikkakuntien omaa sotaväkeä oli käytettävä tullirajan vartioimiseen, eikä sitä saisi rauhan eikä sodan aikana viedä komppanian piiriä kauemmas. Knihtikontrahti astui voimaan vuonna 1790.
Vuonna 1865 knihtikontrahti katsottiin valtion puolelta rauenneeksi, koska Suomi oli liitetty Haminan rauhassa 1809 Venäjään, ja raja-alueilla vallitsi rauha. Pitäjien asukkaat eivät kuitenkaan tätä hyväksyneet. Valtio vaati isojaon suorittamista pitäjissä, mutta pitäjien asukkaiden mukaan maat oli knihtikontrahdin perusteella jo jaettu asukkaille. Vuonna 1879 annettiin asetus knihtikontrahdin muuttamisesta ja perustettiin väliaikaiset manttaalilukujen mukaiset lohkot, joiden ulkopuolinen maa jäi valtion haltuun. Laki knihtikontrahtipitäjien isojaosta tuli voimaan vuonna 1898, ja tilusten mittaus alkoi 1900-luvun alussa. Kuolajärvellä isojako saatiin päätökseen 1930-luvun lopulla, ja esimerkiksi Posiolla isojako päättyi vasta 1950-luvulla. Eniten kiistoja aiheutti yhteismaiden jakaminen osakkaille.
Kirjallisuutta

A. M. Heikinheimo : Kemijärven, Kuolajärven ja Kuusamon knihtikontrahdit ja niitä seuranneet toimenpiteet : agraaripoliittinen tutkimus. O.Y. Oman Kannan Kirjapaino, Oulu 1911, näköispainos Koillismaakunnan historiallisen kirjallisuuden tukisäätiö, Kemijärvi 1991
Aiheesta muualla

Mauno Pekkala : Verollepano- ja jakotoimituksista Kuusamon, Kemijärven ja Kuolajärven knihtikontrahtipitäjissä : metsäpoliittinen tutkimus. Acta forestalia Fennica 01.01.1922 nro 21, s. 101. Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
Knihtikontrahti ja sen peruuttamisen alkuvaiheet, Metsänystävä : Suomen metsäyhdistyksen julkaisema kansantajuinen aikakauskirja 01.04.1899 nro 4-5, s. 18, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
Kaikkien aikojen suurin maanjako-oikeusjuttu Suomessa. Toisella puolen 16 000 asianosaista - toisella puolen valtio, Seura, 10.08.1938, nro 32, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma

| Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma> Belle’s Magical World |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Cullen Blaine  Daniel de la Vega  Barbara Dourmashkin  Dale Kase  Bob Kline  Burt Medall  Mitch Rochon 
Käsikirjoittaja:   Alice Brown  Richard Cray  Carter Crocker  Sheree Guitar  Chip Hand 
Tuottaja:   ABob Kline  David W. King 
Säveltäjä:  Harvey Cohen
Kuvaaja:  Ninky Smedley
Leikkaaja:   ALee Phillips  John Cryer 
Pääosat:   David Ogden Stiers  Robby Benson  Gregory Grudt  Paige O'Hara  Anne Rogers  Jerry Orbach 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Disney Television Animation  Walt Disney Pictures  Toon City 
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+ Walt Disney Studios Home Entertainment
Ensi-ilta:   1998-2-1616. helmikuuta 1998 (Yhdysvallat)  2003-2-2525. helmikuuta 2003 (Yhdysvallat, erikoisjulkaisu)  
Kesto:  70 min. (alkuperäinen) 92 min. (erikoisjulkaisu)
Alkuperäiskieli:  englanti, jälkiäänitetty
Edeltäjä:  Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu (1997)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma (engl. Belle’s Magical World ja myöhemmin Beauty and the Beast: Belle's Magical World) on vuonna 1998 julkaistu Disney Television Animationin animaatioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1991 julkaistulle Kaunotar ja hirviö -elokuville. Se on Kaunotar ja hirviö -elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa.
Alkuperäinen vuonna 1998 julkaistu versio sisältää tarinat "The Perfect Word", "Fifi's Folly" ja "The Broken Wing". Vuonna 2003 julkaistussa erikoisversiossa on lisänä neljäs tarina, "Mrs. Potts's Party".
Juoni

Ensimmäisessä tarinasa Bellelle ja Hirviölle tulee riita, mutta lopulta he pyytävät toisiltaan anteeksi. Toisessa tarinassa kynttelikkö Lumière valmistelee yllätystä Pölyhuiskalle heidän tapaamisensa vuosipäivänä, mutta kaikki ei mene suunnitelmien mukaan. Kolmannessa tarinassa Belle löytää pienen vahingoittuneen linnunpoikasen, jota hän hoitaa, mutta Hirviö ei aluksi pidä siitä.
Neljännessä tarinassa huono sää saa Rouva Pannun alakuloiseksi ja Belle päättää auttaa järjestämällä yllätysjuhlat, joka ei ole ihan helppo työ.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Ogden Stiers  | … |  Könni   |
|  Robby Benson  | … |  Hirviö   |
|  Gregory Grudt  | … |  Kippo   |
|  Paige O'Hara  | … |  Belle   |
|  Anne Rogers  | … |  Rouva Pannu   |
|  Jerry Orbach  | … |  Lumiere   |
|  Kimmy Robertson  | … |  Fifi the featherduster   |
|  Jo Anne Worley  | … |  Armoire the Wardrobe   |
|  Frank Welker  | … |  Sulttaani Footstool   |
|  Jim Cummings  | … |  Webster, boolimalja, Tubaloo, Chef Bouche, Frappe   |
|  Jeff Bennett  | … |  Nosturi, Egg Beater, Bowlingham   |
|  Rob Paulsen  | … |  LePlume, Tres   |
|  April Winchell  | … |  Chandeleria, Chaud, Consertina   |
Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mervi Hiltunen  | … |  Belle   |
|  Matti-Olavi Ranin  | … |  Hirviö   |
|  Anneli Saaristo  | … |  Rouva Pannu   |
|  Juha Muje  | … |  Lumiere   |
|  Tom Wentzel  | … |  Könni   |
|  Dimitri Qvintus  | … |  Kippo   |
|  Teija Palolahti  | … |  Fifi   |
|  Jarkko Rantanen  | … |  Webster   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Sulkakynä   |
|  Jarkko Tamminen  | … |  Lehtiö   |
|  Rauha Rentola  | … |  Rouva Kaappi   |
|  Inkeri Wallenius  | … |  Chandeleera   |
|  Esa Saario  | … |  Kertoja   |
Julkaisu

Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma julkaistiin suoraan videolle 16. helmikuuta 1998. Video julkaistiin Walt Disney Home Video Presents nimen alla kuten muutkin sen aikaiset animaatioelokuvat.
Alkuperäinen nimi Belle's Magical World muutettiin muotoon Beauty and the Beast: Belle's Magical World helmikuussa 2003 DVD:llä julkaistun erikoisversion myötä.
Aiheesta muualla

Disneyn kotisivut
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaunotar ja hirviö – Bellen lumottu maailma AllMoviessa. (englanniksi)
Belle's Magical World Big Cartoon Databasessa (englanniksi)
Kultavuori

| Kultavuori |
| --- | --- |
 Kultavuori Jouppilanvuorelta.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Läntinen
Väkiluku:  1 080 (31.12.2022)
Lähialueet:   Alakylä  Huhtala  Jouppi  Jouppila  Pruukinranta 
Kultavuori on asuinalue Joupin kaupunginosan eteläosassa Seinäjoella. Vuoden 2022 joulukuussa sen väkiluku oli 1 080. Pääasiassa omakoti- ja rivitaloista koostuva Kultavuori kaavoitettiin ja rakennettiin 2000-luvulla. Alueelta on kaupungin keskustaan noin 2–3 kilometriä.
Kultavuoressa sijaitsee päiväkoti. Kultavuoren koulu lakkautettiin vuonna 2014 ja sen tilat siirtyivät päiväkodin käyttöön.
Kultivaatiomalli

Kultivaatiomalli on yksi mediaväkivallan vaikutusten malleista. Kultivaatiomalli syntyi George Gerbnerin kehittämänä 1970-luvulla.
Teorian mukaan mediaväkivallan vaikutukset ihmisiin ja yhteiskuntaan ovat pitkäaikaisia ja kasautuvia. Teorian mukaan median välittämä "iloisen väkivallan" malli ohjaa ihmisiä ajattelemaan, että väkivalta on oikea ratkaisu ongelmiin. Lisäksi media ei korosta tarpeeksi väkivallan seurauksia ja ihmiset lopulta turtuvat väkivaltaan, eivätkä ymmärrä sen vaikutuksia tai tunne empatiaa. Kultivaatiomalli painottaa mediaväkivallan aggressiovaikutusten sijaan pelko- ja ahdistusvaikutuksia. Sen mukaan mediaväkivalta lisää sosiaalisia pelkoja (elokuvissa ja sarjoissa esitetty väkivalta luo pimeässä yksin kävelemisen pelkoa) ja sosiaalista epäluottamusta (media luo kuvan nuorisosta väkivaltaisena, jolloin epäluottamus nuorisoa kohtaan lisääntyy). Tällaisessa väkivallan symboliympäristössä elämisestä seuraa "pahan maailman syndrooma".
»The television set has become a key member of the family, the one who tells most of the stories most of the time» 
(George Gerbner)
Kirjallisuutta

Chandler, Daniel. "Cultivation Theory." (2000).
Kenny, Dr. Wade. "George Gerbner's Cultivation Theory." (2000).
Pierce, Terry. "An Overview of the Cultivation Theory." (2000).
Phillips, Carrie, Jennifer Bonds. "Survey of Communication Theory: Cultivation Theory." (1999).
Felix V

Vastapaavi Felix V
Felix V (aiemmin Savoijin herttua Amadeus VIII;  1383–1451) oli vastapaavina lähes kymmenen vuotta 1439–1449.
Baselin konsiili julisti paavi Eugenius IV:n syrjäytetyksi ja halusi vastapaaviksi varakkaan ja vaikutusvaltaisen aatelismiehen. Valinta osui Savoijin herttuaan, joka oli hallinnut alamaisiaan tasapuolisesti ja lempeästi ja osoittanut kiinnostusta kirkon asioihin. Keisari Sigismund Luxemburgilainen oli osoittanut tyytyväisyyttään Amadeukseen korottamalla tämän kreivistä herttuaksi vuonna 1416. Vaimonsa Maria Burgundialaisen kuoltua herttua Amadeus päätti keskittyä rukoukseen ja mietiskelyyn, mutta ei kuitenkaan kokonaan jättänyt alueidensa hallintoa. Hän nimitti poikansa Ludwigin herttuakunnan valtionhoitajaksi ja vetäytyi Ripailleen Genevejärven rannalle. Siellä hän vietti luostarimaista elämää yhdessä viiden ritarin kanssa. Tämän Pyhän Mauriuksen ritarikunnan säännöt Amadeus laati itse.
Vastapaavina Felix V ei kuitenkaan onnistunut saamaan kannatusta Savoijin ja Sveitsin ulkopuolelta. Hän luopui paavin tittelin tavoittelusta vuonna 1449, tunnusti Nikolaus V:n paaviksi ja sai lohdutukseksi kardinaalin aseman.
Koenigsegg Regera

| Koenigsegg Regera |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi
Valmistaja:  Koenigsegg
Valmistusvuodet:  2015–
Tuotantomäärä:  80 kpl
Korimalli:  2-ovinen targa
Luokka:  superauto
Edeltäjä:  Koenigsegg Agera
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2
Moottori:  kaksoisturboahdettu V8
Iskutilavuus:  5,0 l
Teho:  1 084 kW
Vääntö:  1 999 Nm
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  ei vaihteistoa
Mitat
Massa:  1590 kg
Pituus:  4 559 mm
Leveys:  2 050 mm
Korkeus:  1 110 mm
Koenigsegg Regera on Koenigseggin vuodesta 2015 lähtien valmistama superauto, joka korvasi Koenigsegg Ageran. Auto on hybridi eli sen voimanlähteenä on polttomoottorin ohella myös sähkömoottori. Totutusta poiketen autossa ei ole lainkaan vaihteistoa, vaan voima välittyy moottorista suoraan vetäville takapyörille. Auton ilmoitettu valmistusmäärä on vain 80 yksilöä, joista kaikki myytiin ennakkoon. Auton myyntihinta Britanniassa on 1 350 000 puntaa.
Auton suorituskyvyksi luvataan 410 km/h huippunopeus ja 2,8 sekunnin kiihtyvyys 0–100 km/h nopeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koenigsegg Regera Wikimedia Commonsissa
Koenigsegg
CC
CCGT
CC8S
CCR
CCX
CCXR
Agera
Regera
One:1
Jesko
Gemera
CC850
Kissaihmisten kirous

| Kissaihmisten kirous> The Curse of the Cat People |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Robert Wise  Gunther von Fritsch 
Käsikirjoittaja:  DeWitt Bodeen
Tuottaja:  Val Lewton
Säveltäjä:  Roy Webb
Kuvaaja:  Nicholas Musuraca
Leikkaaja:  J. R. Whittredge
Tuotantosuunnittelija:  Albert S. D'Agostino
Pukusuunnittelija:  Edward Stevenson
Lavastaja:   Albert S. D'Agostino  Walter E. Keller 
Pääosat:   Simone Simon  Kent Smith  Jane Randolph  Ann Carter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2. maaliskuuta 1944
Kesto:  70 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  212 000 dollaria
Edeltäjä:  Kissaihmiset
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kissaihmisten kirous (The Curse of the Cat People) on Val Lewtonin tuottama ja Robert Wisen ja Gunther von Fritschin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1944.
Elokuvasta piti tulla Kissaihmisten jatko-osa, ja pääosissa ovatkin Kissaihmisten näyttelijät. Nimestään huolimatta siitä ei kuitenkaan tullut kauhuelokuvaa vaan herkkä kuvaus pikkutytöstä, joka elää omassa mielikuvitusmaailmassaan.