stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miekolammi (Hattula)
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Renkajoen keskiosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,6 metriä mpy. Järvestä on johdettu oja metsäojiin, jotka risteilevät tasaisella Hiitankankaalla. Kankaan vedet kulkeutuvat lopulta Miekonojaan, ja siitä eteenpäin Kalkasojaan, joka yhtyy Renkajokeen Rengon Kuittilassa.
Metsätulppaani

| Metsätulppaani |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Suku::  Tulppaanit Tulipa
Laji::  sylvestris
Kaksiosainen nimi
 Tulipa sylvestris  L. 
Katso myös
   Metsätulppaani Wikispeciesissä   Metsätulppaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metsätulppaani (Tulipa sylvestris) on keltakukkainen tulppaanilaji, jota viljellään koristekasvina. Sitä tavataan luonnonvaraisena Etelä-Euroopassa. Metsätulppaani kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Sillä on 2–3 sinivihreää suippoa tyvilehteä. Nuput ovat nuokkuvat ja kukat pystyt ja tuoksuvat, halkaisijaltaan 4–6 cm.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Metsätulppaani (Tulipa sylvestris)
LuontoPortti: Metsätulppaani (Tulipa sylvestris)
Suomen Lajitietokeskus: Metsätulppaani – Tulipa sylvestris
ITIS: Tulipa sylvestris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tulipa sylvestris (englanniksi)
Metsätulppaanin kukka.
Metsätulppaanin kotia.
Mikko Saarenheimo

Sulo Mikael (Mikko) Saarenheimo (vuoteen 1906 Rask; 2. lokakuuta 1887 Helsinki – 26. helmikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kirjallisuuden tutkija ja tietokirjailija.
Saarenheimon vanhemmat olivat rakennusmestari Johan Saarenheimo ja Amanda Johansson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911, maisteriksi 1923 sekä lisensiaatiksi 1924 ja tohtoriksi 1927. Saarenheimo toimi Takaharjun parantolan isännöitsijänä 1917–1928, Helsingin kaupungin tuberkuloosisairaalan taloudenhoitajana 1929–1937 ja Helsingin kaupungin sairaalatarkastajana vuodesta 1937 alkaen. Hän oli Punkaharjun kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1924–1929, Sairaalatarkastajain yhdistyksen varapuheenjohtajana vuodesta 1937, puheenjohtajana 1949–1950 sekä kunniajäsenenä vuodesta 1952.
Opiskeluaikanaan Saarenheimo toimi muun muassa Satakuntalaisen Osakunnan sihteerinä. Punkaharjulla asuessaan hän toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja oli jäsenenä kunnallisissa ja seurakunnallisissa lautakunnissa ja toimikunnissa. Saarenheimo oli myös muun muassa Kirjallisuudentutkijain Seuran puheenjohtajana. Hän kirjoitti Takaharjun parantolan, Satakuntalaisen osakunnan, Punkaharjun kunnan ja Kerimäen pitäjän historiateokset.
Saarenheimo väitteli tohtoriksi Turun yliopistossa 1924 aiheenaan 1880-luvun realismi Suomen kirjallisuudessa. Vuonna 1977 hänet promovoitiin Turun yliopiston ensimmäiseksi riemutohtoriksi, ja hänen väitöskirjastaan julkaistiin vuonna 2000 uusi näköispainos Turun yliopiston 80-vuotisjuhlavuoden kunniaksi.
Mikko Saarenheimon poika oli Eero Saarenheimo.
Teoksia

”Takaharjun parantolan vaiheita kaksikymmenvuotiskaudelta 1903–1923”, Takaharjun parantola 1903–1923. Takaharjun parantola, Helsinki 1923.
1880-luvun suomalainen realismi: Kirjallinen tutkimus. Väitöskirja. WSOY 1924. (Näköispainos Kirja-Aurora, Turku 2000.)
”Tarinaa ja totta Euran Kauttualta”, Satakunta VI. Satakuntalainen osakunta, Porvoo 1926.
Juhlalaulu Porin lyseon 50-vuotisjuhlaan. Pori 1929.
"Satakuntalainen Osakunta 1904–1929 : 25-vuotiskatsaus", Satakunta VII. Satakuntalainen Osakunta, Porvoo 1929.
Punkaharjun kunnan perustautuminen ja ensimmäinen viisivuotiskausi 1924–1929. Toimittaneet Kalle Immonen, Matti Sipilä ja Mikko Saarenheimo. Helsinki 1930.
Kerimäen pitäjän historia (1632–1932) esivaiheineen. Kerimäen seurakunta, Savonlinna 1932.
Suomen sairaanhoitolaitosten talousvirkailijat 1935. Toimittanut Mikko Saarenheimo. Suomen sairaaloiden talousvirkamiesyhdistys, Helsinki 1935.
Savonlinnan kaupunki 1639–1812: Savonlinnan kaupungin historia 1. Savonlinnan kaupunki, Helsinki 1939.
Punkaharjun seurakunnan synty ja 25-vuotisvaiheet 1922–1947. Kirjoittaneet Eero ja Mikko Saarenheimo. Punkaharjun seurakunta, Savonlinna 1947.
Savonlinnan kaupungin historia 2: Savonlinnan kaupunki 1812–1875. Savonlinnan kaupunki, Kuopio 1963.
Aiheesta muualla

Kirjallisuutemme tutkimusta. Mikko Saarenheimo: 1880-luvun suomalainen realismi, Aamulehti, 22.06.1924, nro 143, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mikko Saarenheimo : Savonlinnan 300-vuotistaipaleelta. Lukuisat hävitykset ja maakysymys hidastuttaneet kaupungin kehitystä, Helsingin Sanomat, 29.07.1939, nro 200, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mikko Saarenheimo : Kirjailija Algoth Untola Porissa sanomalehtimiehenä "Harhama"-romaanin syntymävaiheessa, Satakunta kotiseutututkimuksia XIV. Satakuntalainenosakunta 1948, sivut 134-165
Petrus Legge

Petrus Legge vuonna 1932.
Petrus Legge (16. lokakuuta 1882 Brakel – 9. maaliskuuta 1951) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Paderbornin hiippakuntaan 22. maaliskuuta 1907 ja nimitettiin Meißenin hiippakunnan johtoon 9. syyskuuta 1932. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Kaspar Klein, jota avustivat Nikolaus Bares ja Johannes Scheifes.
Legge kuoli 68-vuotiaana virassa.
Monthelie

| Monthelie |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kylästä
 vaakuna
 Monthelie
 Koordinaatit: 46°59′36″N, 4°46′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Beaune
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,1 km²
Korkeus:  274 m
Väkiluku (2018):  164 
 – Väestötiheys:  52 as./km²
Kunnan numero:  21428
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Monthelie on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.
Kunnan keskustassa on alkujaan 1100-luvun lopulla rakennettu romaaninen Saint-Germain l'Auxerrois’n kirkko. Kirkkoa on kuitenkin muutettu useasti 1300- ja 1500-luvuilla. Kirkontornin kattoon on käytetty värikkäitä burgundilaisia kattotiiliä. Kirkon vieressä on 1700-luvulla rakennettu linna Château de Monthelie. Se rakennettiin samalla paikalla olleen Clunyn luostarin omistuksessa olleen rakennuksen paikalle.
Viinintuotanto

Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Monthelie (AOC) laatumerkintää.
Saint-Germain l'Auxerrois’n kirkko
Château de Monthelie
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monthelie Wikimedia Commonsissa
Miekojärvi (Norrbotten)

| Miekojärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Ylikainuun kunta, Ylitornion kunta
Koordinaatit:  66°20′27″N, 23°09′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Sangisjoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Raitajoki, Sääjoki, Saittajoki
Laskujoki:  Miekolompolo Kiilisjärveen
Järvinumero:  SE737363-183086
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99 m  mpy. 
Pituus:  14,097 km  
Leveys:  3,22 km  
Rantaviiva:  46,054 km  
Pinta-ala:  17,491 km²  
Suurin syvyys:  17 m  
Valuma-alue:  314,58 km²  
Keskivirtaama:  3,11 m³/s  
Saaria:  7 (suuria)
 fiMiekojärvi 
Miekojärvi (myös ruots. Miekojärvi) on Ruotsissa Norrbottenissa Ylikainuun ja Ylitornion kunnissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Sangisjoen vesistöön. Järven seutu on kaksikielinen ja tässä artikkelissa käytetään paikoista meänkielisiä nimiä, jos se on järkevää. Miekojärvi on Norrbottenin maakunnan suurin järvi .
Maantietoa

Miekojärvi on 14,1 kilometriä pitkä, 3,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1 749 hehtaaria eli 17,49 neliökilometriä. Järvi on suhteellisen pitkä ja se on leveä vain keskiosastaan. Kapeaa pohjoisosaa kutsutaan nimellä Nordsjöniksi, kapeaa eteläosaa Sydsjöniksi ja laajaa järvenselkää Storsjöniksi. Järvenosilla on myös meänkieliset nimet, mutta vain Sydsjönin nimitys Isojärvi esiintyy kartassa. Järven ilmeeseen vaikuttaa suuresti järven suurin saari, jolla ei ole karttanimeä. Se on 1,8 kilometriä pitkä ja 420 metriä leveä. Sen erottaa mantereesta kapea salmi Pjära. Saaressa ja sinne osoittavilla niemillä sijaitsee Miekojärven kylä, joka kuuluu Ylikainuun kuntaan. Nordsjönillä on viisi saarta, joiden nimiä ovat Kanisholmen, Basasholmen ja Tjäderholmen. Pitkän saaren itäpuolella on vielä neljä pientä saarta, joista suurin on nimeltään Lassholmen. Kylän länsipuolella sijaitsee rannassa Pjäraholmen, jonne johtaa tie. Sydsjönissä on yksi saari sekä niemi, jonka nimi Hapaholmen viittaa saareen. Jäärven suurin ilmoitettu syvyys on 17 metriä. Tavallisesti järvessä on noin neljä metriä syvää .
Järven ympäristö on kylää ja muutamaa yksinäistä maatilaa lukuun ottamatta autiota metsämaata. Maasto on yleensä alavaa, mutta seudulla esiintyy joitakin korkeita moreenimäkiä. Nordsjönin itäpuolella kohoaa Pasaisenvaara 110 metrin korkeuteen järvestä ja länsipuolella vastaavasti Galmaberget 120 metrin ja Kajsaberget 80 metrin korkeuteen. Aivan Sydsjönin länsirannasta kohoaa Träsk Alkus 80 metrin korkeuteen. Kylälle tulee tie Ylikainuun taajamasta Alsånin kautta. Muut järvelle tehdyt tiet ovat metsäautoteitä eikä järveä voi pitkin kiertää kokonaan ympäri. Järvellä on kolme luontaista uimarantaa ja yksi leiriytymispaikka . Ylitornion ja Ylikainuun kuntaraja alkaa etelässä järven lasku-uomasta ja se seuraa ensin järven eteläosan keskilinjaa järvenselälle, jossa se kääntyy koilliseen ja ylittää järven itärannan, ja lopuksi se kääntyy takaisin Nordsjöniin ja seuraa sen keskilinjaa pohjoiseen Raitajoelle.
Luontoarvoja

Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 68 km², on metsämaata (72,0 %), kosteikkoa (18,5 %), joutomaata (0,6 %), viljelymaata (0,1 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (8,6 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (52,1 %), turvetta (34,5 %), jäätikköjokimuodostumia (0,4 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (0,8 %), savea (0,1 %) ja kalliota (3,4 %).
Järven oma kalakanta sisältää yleisempinä lajina ahven, hauki, kuha, särki, lahna, kiiski, kuore, made, muikku ja salakka . Ilmavalokuvissa näkyy Sydsjönissä kalankasvatuslaitos vedessä kelluvine verkkoaltaineen. Vuonna 2010 kasvattamolla tehtiin ilkivaltaa ja kaikki altaiden kalat päästettiin järveen. Kaksi karannutta kalalajia ei esiinnyt järvessä luontaisena: nieriä ja kirjolohi. Kumpikaan laji ei lisäänny järvessä, joka on niille esimerkiksi liian rehevä, mutta niiden vaikutus tuntuu järvessä kalojen eliniän verran eli noin vuoteen 2020 asti.
Vesistösuhteet

Miekojärvi kuuluu Sangisjoen vesistön (päävesistötunnus 3) yläjuoksulla sen pääuomaan . Pääuoma on yläjuoksulla Raitajärvestä laskeva Raitajoki eli Noriån ja alajuoksulla vesireittinä Niva, Miekolompolo, Mittiån ja Nedre ån, joka laskee Kiilisjärveen. Miekojärvi on jo näiden takia läpivirtausjärvi ja järven valuma-alueen pinta-ala on 315 km². Raitajoen lisäksi järveen tulee muitakin vesistöjä. Niiden yhteinen valuma-alue on 68 km² suuruinen ja niistä voidaan mainita nimeltä muutama. Sääjoki tulee pohjoisesta ja laskee Miekojärven kylän kohdalle järven koillisrantaan. Sen lähdejärvi on Hirvijärvi. Sattaoja tulee järven itärantaan kaakosta ja pohjoisesta. Sen valuma-alueella sijaitsevat Sattajärvi ja Länsi Matkajärvi. Muita pieniä puroja ovat Galmabäcken, Stenviksbäcken ja Hukkabäcken, jonka valuma-alueella sijaitsee Hukkajärvi ja Lilla Stenträsket. Lasku-uoman Nivan keskivirtaaman arvioidaan olevan 3,1 m³/s . Pääuoman alajuoksulla 60 kilometrin  päässä merenrannikolla pääuoman loppuosuus Sangisjoki laskee Perämereen Sankissa Kainuussa.
Käännös suomeksi
Messier 87

| Messier 87 |
| --- | --- |

Historia
Muut nimet:  M87, NGC 4486, Virgo A, Arp 152
Ominaisuudet
Tyyppi:  E1
Etäisyys:  53,5 miljoonaa valovuotta
Massa:  1,0 × 1012 Auringon massaa
Koko:  7 kulmaminuuttia, säde 60 000 valovuotta
Havaitseminen
Tähdistö:  Neitsyt
Rektaskensio:  12 h 30,8 min
Deklinaatio:  +12° 24′
Suhteellinen kirkkaus:  +8,6m
Messier 87 (tunnetaan myös nimillä M87, Virgo A ja NGC 4486) on jättiläismäinen elliptinen galaksi Neitsyen tähdistössä. M87 hallitsee Neitsyen galaksijoukkoa. M87 on myös erittäin voimakas radiolähde ja yksi suurimmista tunnetuista galakseista. Messier 87:n magnitudi on 9,59, ja se on 53,5 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Se on Neitsyen galaksijoukon pohjoisosan toiseksi kirkkain kohde Messier 49:n jälkeen.
Koko ja sijainti

M87-galaksissa on useita biljoonia tähtiä, ja sen keskustassa on supermassiivinen musta aukko. M87 sisältää epätavallisen suuren määrän pallomaisia tähtijoukkoja, noin 15 000. Linnunradassa niitä on vain noin 150. M87 on Neitsyen galaksijoukon hallitsevimpia kohteita. Se onkin suurimpia tunnettuja galakseja. Sen on noin 2000 kertaa suurempi kuin Linnunrata, ja sen keskustassa olevan mustan aukon massa on 6,4 miljardia auringonmassaa.
Tutkimus

M87:n läheisyys tekee siitä ensisijaisen kohteen korkeaenergiatutkimukselle. Vuonna 1918 astronomi Heber Curtis löysi M87:stä tulevan materiapurkauksen. Hän kuvaili sitä sanoilla ”kummallinen suora säde”. Tämä purkaus on edennyt jo vähintään 5 000 valovuoden päähän M87:n ytimestä ja on viemässä materiaa ulos koko galaksista. Tämä purkaus saattaa johtua nopeasti pyörivästä, hyvin massiivisesta mustasta aukosta, jonka massa on arviolta 6,6×109 Auringon massaa. M87 myös säteilee voimakkaasti röntgen-alueella.
Kahdeksan radioteleskooppia otti samanaikaisesti vuonna 2017 kohteekseen Messier 87:n mustan aukon ja Sagittarius A*:n. Tutkijat ilmoittivat huhtikuussa 2019 onnistuneensa saamaan M87:n mustasta aukosta historiallisen ensimmäisen kuvan. Kuva muodostettiin hyödyntämällä korkeataajuista radiosäteilyä, ja data koostettiin virtuaalisella Event Horizon -teleskoopilla. Kuvassa on aukon ääriviiva hetkellä, jolloin valo on katoamassa aukkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 87 Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  Spica, γ Vir A, ε Vir, ζ Vir, δ Vir, β Vir, γ Vir B, 109 Vir, μ Vir, η Vir, ν Vir, ι Vir, ο Vir, κ Vir, τ Vir, θ Vir, 110 Vir, λ Vir, π Vir, χ Vir, l Vir, 61 Vir, 69 Vir, ψ Vir, σ Vir, φ Vir, ξ Vir, ρ Vir, o Vir, 89 Vir, 16 Vir, 70 Vir, 82 Vir, 53 Vir, υ Vir, 49 Vir, 90 Vir, 59 Vir, 57 Vir, 76 Vir, d2 Vir, ω Vir, 68 Vir, 4 Vir, 55 Vir, 84 Vir, 7 Vir, 63 Vir, 87 Vir, 106 Vir, 95 Vir, 21 Vir, 86 Vir, 1 Ser, 75 Vir, 83 Vir, 31 Vir, g Vir, 6 Vir, 33 Vir, 71 Vir, 108 Vir, 80 Vir, 2 Ser, 11 Vir, 66 Vir, 44 Vir, 12 Vir, CS Vir, 25 Vir, 65 Vir, 64 Vir, 13 Vir, 92 Vir, y Vir, 10 Vir, 50 Vir, 46 Vir, 73 Vir, 37 Vir, 72 Vir, 34 Vir, 38 Vir, 85 Vir, 104 Vir, 27 Vir, 41 Vir, 54 Vir, 20 Vir, 35 Vir, 96 Vir, 17 Vir, 94 Vir, 48 Vir, S Vir, 62 Vir, 28 Vir, 56 Vir, 77 Vir, R Vir, HD 114783, HD 130322, HD 125612, EQ Vir, DT Vir, Ross 128, Wolf 424, FL Vir, PSR 1257+12
Eksoplaneetat:  70 Vir b, HD 114783 b, HD 130322 b, HD 125612 b, Draugr, Poltergeist, Phobetor
Messierin luettelo
Ensimmäinen kuva Messier 87:n mustasta aukosta.
Mohammed Saber Rohparwar

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Afganistan
Kuolinaika: -
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Hindukush Kabul FC |  ? (200)  |
Maajoukkue
|  ?-1980 |  Afganistan | 65 (25)  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mohammed Saber Rohparwar (pers. ‏محمد صابر روح پرور‎) on afganistanilainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Rohparwar pelasi koko uransa Hindukush Kabul FC -joukkueessa, jossa hän teki peräti 200 maalia. Hän pelasi maajoukkueessa 65 ottelua ja teki niissä 25 maalia. Rohparwar muutti vuonna 1978 Hampuriin ja toimii nykyisin kaupungissa toimivan Ariana Sportvereinin puheenjohtajana.
Myös Rohparwarin poika Rohollah on jalkapalloilija.
Pistehaarniskamonni

| Pistehaarniskamonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichtyidae
Alaheimo::  Aitopanssarimonnit Callichthyinae
Suku::  Haarniskamonnit Megalechis
Laji::  thoracata
Kaksiosainen nimi
 Megalechis thoracata  (Valenciennes, 1840) 
Katso myös
   Pistehaarniskamonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pistehaarniskamonni (Megalechis thoracata) on aitopanssarimonneihin kuuluva pohjakala. Pistehaarniskamonni on aiemmin kulkenut virheellisesti myös nimellä Hoplosternum magdalenae, Hoplosternum pectorale tai jopa Callichthys callichthys.
Koko ja ulkonäkö

Pistehaarniskamonnin pituus on noin 12-14 cm.
Alkuperä

Pistehaarniskamonni on kotoisin Brasiliasta.
Käyttäytyminen

Pistehaarniskamonni ei poikkea muista sukulaisistaan kovasti eli viihtyy pohjassa. Se on kuitenkin melko arka ja liikkuu muita aitopanssarimonneja vähemmän ylemmissä vesikerroksissa.
Vesiolot

Veden pH:n tulee olla 6-8, kovuuden dH 5-19 ja lämpötilan 18–28 °C.
Aiheesta muualla

Haarniskamonni (Megalechis personata) Underwater life -blogi.  28.2.2013. Viitattu 5.6.2020.
Megalechis thoracata (Valenciennes in Cuvier & Valenciennes, 1840) Scotcat.com.  6.6.2005. Viitattu 5.6.2020. (englanniksi)
Pilvimetsäpöllönen

| Pilvimetsäpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kirkupöllöset Megascops
Laji::  marshalli
Kaksiosainen nimi
 Megascops marshalli  Weske & Terborough, 1981 
Synonyymit
 Otus marshalli 
Katso myös
   Pilvimetsäpöllönen Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pilvimetsäpöllönen (Megascops marshalli aiemmin Otus marshalli) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa ja Perussa. Sen elinalue Perussa on hyvin pieni: Cordillera Vilcabamba Cuzcossa, jossa se on yleinen, mutta sitä on tavattu myös Cordillera Yanachagassa Pascossa. Sitä voi esiintyä myös tutkimattomissa paikoissa Gran Pajonalin alueella.
Se on maalintu, ja sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät. Niissä se elää pilvimetsässä, jonka lehvästö on luonnostaan rikkonainen ja aluskasvusto hyvin tiheä. Se esiintyy 1 920–2 240 metrin korkeudessa, ja sen ylä- ja alapuolella esiintyy muita Otus-lajeja.
Aiheesta muualla

Pilvimetsäpöllönen (Megascops marshalli) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Metsätieto

Metsätieto on yleensä metsää koskevaa informaatiota. Se käsittää yleisimmin tietoa muun muassa metsien kasvupaikoista ja puustosta, erityisen tärkeistä elinympäristöistä, vesiensuojelusta sekä metsien käytöstä. Metsätieto auttaa suunnittelemaan metsien käyttöä eri mittakaavatasoilla. Metsätietoa keräävät useat tahot moniin käyttötarkoituksiin. Metsätiedon keskeisimpiä keräystapoja ovat erilaiset maastohavainnoinnit ja -mittaukset, kaukokartoitus sekä edellisten erilaiset yhdistelmät. Metsätieto on pääasiassa paikkatietoa. Metsätiedolle läheisiä käsitteitä ovat metsävaratieto, puustotieto, luontotieto, ympäristötieto, kasvupaikkatieto, olosuhdetieto ja toimenpidetieto, jotka yhdessä muodostavat osan metsätietoekosysteemiä.[lähde? ]
Käsitteen yleisen merkityksen voi johtaa käsitteistä metsä ja tieto (tai informaatio ja tieto). Metsä on elinympäristö, biotooppi, joka koostuu pitkistä yleensä puurunkoisista kasveista, joiden latvuskerros eli latvusto muodostaa melko yhtenäisen peitteen ja joiden seassa esiintyy lyhyempiä kasveja muodostaen alempia kerroksia. Alue voidaan luokitella myös metsäksi, jos muut ehdot täyttyvät ja alueella on puurunkoisten kasvien esiintymismahdollisuus. Metsätieto-käsitteessä, tieto sanalla tarkoitetaan useimmiten informaatiota, mutta se ei tarkoita sitä, etteikö se voisi tarkoittaa myös dataa, ymmärrystä tai viisautta.[lähde? ]
Eri toimijat saattavat tarkoittaa metsätieto-käsitteellä hieman eri asioita.[lähde? ]
Käsitteen historia

Ennen metsätieto-käsitettä käytettiin laajasti ammattikielessä metsävaratieto-käsitettä. Metsätieto-käsite otettiin laajemmalti käyttöön metsätietolain myötä. Siinä yhteydessä ajateltiin, että se käsittää metsävaratietojen lisäksi myös tietoa omistajasta. Metsävaratieto-käsite liitettiin myös pääasiassa metsäsuunnittelua varten tarvittaen tietojen kuvaamiseen (esim. puusto- ja kasvupaikkatiedot). Metsätieto on siis laajempi käsite. Organisaatioissa käytetään "metsä- ja luontotieto" -käsitteitä yhdessä, vaikka metsätietojen ja luontotietojen välinen raja on varsin liukuva.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Metsätieto 2020 tavoitetila
Monti

| Monti |
| --- | --- |
 Kolme kolmihuippuista kukkulaa ovat Montin tunnus.
 Kaupungin kartta, jossa Monti korostettuna.  Rooman rionet
Kaupunki:  Rooma
Suuralue:  Municipio Roma I
Koordinaatit:  41°53′32.12″N, 12°29′38.58″E
Kaupunginosa nro:  R. I
Pinta-ala:  1,6508 km² 
Väkiluku:  13 145 (31.12.2013)
Väestötiheys:  7 963 as./km²
Lähialueet:  Celio Campitelli Trevi Castro Pretorio Esquilino Appio-Latino
Monti on Rooman ensimmäinen rione, jota ympäröivät lännessä Campitelli, pohjoisessa Trevi ja Castro Pretorio, idässä Esquilino sekä etelässä Celio ja Aurelianuksen muuri. Sen koko on noin 165 hehtaaria, väkiluku 13 100 ja väestötiheys 8 000 asukasta neliökilometrillä (2013). Sen alueella sijaitsee kolme Rooman seitsemästä kukkulasta – Esquilinus, Quirinalis ja Viminalis.
Monti tunnetaan lukuisista antiikinaikaisista rakennuksista ja monumenteista, joista merkittävimpiä ovat Trajanuksen pylväs, Augustuksen ja Trajanuksen forumit sekä Domus Aurea, keisari Neron rakennuttama ylellinen palatsi, jonka paikalle rakennettiin myöhemmin Trajanuksen kylpylä. Kaupunginosassa sijaitsee myös kaksi Rooman neljästä varhaiskristillisestä basilikasta: runsaista mosaiikeistaan kuuluisa Santa Maria Maggiore ja Rooman piispanistuimena toimiva San Giovanni in Laterano.
Rajat

Montin rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Celio: Via della Navicella → Via Santo Stefano Rotondo → Via di San Giovanni in Laterano → Piazza del Colosseo
Campitelli: Via dei Fori Imperiali
Trevi: Piazza Madonna di Loreto → Vicolo San Bernardo → Via Magnanapoli → Via XXIV Maggio → Via del Quirinale
Castro Pretorio: Via delle Quattro Fontane → Via Agostino Depretis → Piazza Esquilino → Via Esquilino
Esquilino: Piazza Santa Maria Maggiore → Via Merulana → Piazza di San Giovanni in Laterano
Appio-Latino: Aurelianuksen muuri (Lateraalikirkon rakennuskompleksi → Via della Ferratella → Piazza di Porta Metronia)
Mars Ultorin temppeli, Augustuksen forum
Trajanuksen forum
Trajanuksen pylväs
Palazzo delle Esposizioni
Santa Maria Maggiore
San Giovanni in Laterano
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monti Wikimedia Commonsissa
Rooman rionet
Moranen veljekset

Léon Morane
Moranen veljekset syntyivät Pariisissa, Léon syntyi 11. huhtikuuta 1885 ja Robert-Charles 10. maaliskuuta 1886. Vuoteen 1898 mennessä Léon oli osoittanut kiinnostuksensa tekniikkaan. Hän oli muun muassa rakentanut kolmipyörän, jossa oli 1,75 hv moottori. 19. huhtikuuta 1910 hän sai lentolupakirjan nr. 54 ja kuukautta myöhemmin saavutti nopeuslennon maailmanennätyksen (108 km/h) Blériotin yksitasolla. Tätä seurasi 3. syyskuuta korkeusennätys (2584 m). 5. lokakuuta 1910 molemmat veljet olivat koneessa, joka murskaantui maahan Michelinin Pariisi-Puy-de-Dôme-kilvan aikana. He loukkaantuivat pahasti. Raymond Saulnier, Leonin lapsuusystävä, vieraili sairaalassa ja 10. lokakuuta 1911 he perustivat Morane-Saulnier-yhtiön.
Robertista tuli yhtiön koelentäjä ja hän perusti Messageries Aériennes-lentokoulun. Léon kuoli 9. lokakuuta 1918, Robert vasta 28. elokuuta 1968.