stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pertti Nieminen (runoilija)
Teokset

Kivikausi (1956)
Uurnat (1958)
Päivät kuin nuolet (1961)
Silmissä maailman maisemat (1964)
Rautaportista tulevat etelätuuli ja pohjoistuuli ja vihassa kaikki tuulet (1968)
Niin kiire tässä elämässä (1972)
Huomisella vielä omat huolensa (1979)
Luen muutosten kirjaa: Runot 1956–1972.  Otava, 1979.  ISBN 951-1-05348-5
Kuusi silmää, kuusi korvaa: Idylliä ja arkipäivää Reetan ja Ainon elämästä.  (Kuvittanut Tuuli Joensuu)  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06486-X
Yö yöltä vaihtavat varjot suuntaa.  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07426-1
Yöt lentävä lintu lennä.  Otava, 1986.  ISBN 951-1-09219-7
Vaikka aamuun on vielä aikaa.  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10871-9
Mandariini kainalossa: Kirjoituksia vanhan Kiinan kulttuurista, eritoten runoudesta.  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10549-3
Läntiseltä rinteeltä.  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13407-8
Täällä tuulee aina.  Otava, 1997.  ISBN 951-1-15203-3
Päivä näin sininen ja tyyni.  (Runoja tunteville)  Otava, 2000.  ISBN 951-1-17060-0
Vyötettiin ja vietiin.  (Runoja tunteville)  Otava, 2003.  ISBN 951-1-19158-6
Näen syksyssä kevään: Runoja kuudelta vuosikymmeneneltä.  (Valikoinut Martti Anhava. Jälkisanan kirjoittanut Tuulia Toivanen)  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23671-9
Maailma pitäisi aloittaa alusta.  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23846-1
Käännökset

Keskitie (toim.) 1956 (täydennettyjä ja uusia laitoksia 1957, 1969)
(Toim.): Kiinalaisia kertojia: Valikoima Kiinan kirjallisuutta.  Suomentanut Pertti Nieminen ym. Helsinki:  Tammi, 1958.
(Toim.): Suuri tuuli: Kiinan runoutta 1.  Otava, 1960 (3. painos 1975).
(Toim.): Jadepuu: Kiinan runoutta 2.  Otava, 1963 (3. painos 1975).
(Toim.): Syksyn ääni: Kiinan runoutta 3.  Otava, 1966 (3. painos 2005).
(Toim.): Virralla: Kiinan runoutta 4.  Otava, 1970 (2. painos 1975).  ISBN 951-1-01711-X
Mao Tse-tung: Runot.  Helsinki:  Tammi, 1973.  ISBN 951-30-2681-7
Po Chü-i: Korotan ääneni ja laulan.  Otava, 1975.  ISBN 951-1-02058-7
Willy Kyrklund: Solange (1975)
T’ao, Yüan-ming: Viipyilevät pilvet.  Otava, 1976.  ISBN 951-1-02483-3
(Toim.): Silkkihiukset: Kiinalaisia kansanlauluja neljänneltä ja viidenneltä vuosisadalta.  Otava, 1978.  ISBN 951-1-04834-1
(Toim.): Sinusta erossa: Kiinalaisia kansanlauluja ja -runoja kahdentuhannen vuoden takaa.  Helsingissä:  Otava, 1984 (2. painos 2005).  ISBN 951-1-07892-5
T. S. Eliot: Murha katedraalissa: Näytelmä.  (Murder in the Cathedral, 1935)  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08320-1
Laotse: Tao te ching.  Tammi, 1986.  ISBN 951-30-6439-5
Veden hohde, vuorten värit.  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09848-9  Sisältää Kiinan runoutta -sarjan kokoelmat Suuri tuuli, Jadepuu, Syksyn ääni ja Virralla sekä 33 uutta käännöstä.
Li Yü & Li Ch’ing-chao: Pudonneiden kukkien puna: Li Yün ja Li Ch’ing-chaon runot.  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10208-7
(Toim.): Lähdettyäsi: Rakkaus ja eron suru muinaisessa Kiinassa.  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11407-7
Joutilaan vaelluksesta: Lukuja Chuangtsen kirjasta.  Suomentanut Pertti Nieminen ja Kai Nieminen. Otava, 1991.  ISBN 951-1-11955-9
Li Po: Taivaanrantaan pitkä matka: Li Pon runoutta.  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12407-2
(Toim.): Kukkien keskellä: Kiinalaisia runoja vuosituhannen takaa.  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12885-X
(Toim.): Sydämeni ei ole peili: Kuo feng: Runoja Kiinan klassisesta Laulujen kirjasta.  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13841-3
(Toim.): Kuin lennossa, kuin siivillä: Runoja Kiinan klassisen Laulujen kirjan vanhimmista luvuista.  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14396-4
Su, Tung-p’o: Sateen jälkeen: Su Tung-p’on laulurunoutta.  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15604-7
Su, Tung-p’o: Tuhkapensas ja krysanteemi: Su Tung-p’on runoutta.  Suomentanut Pertti Nieminen. Helsingissä:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16305-1
(Toim.): Kuu kultainen terälehti: Runosuomennoksia.  Suomentanut Pertti Nieminen. Helsingissä:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23007-6
Älä puhu nyt enää. Imagistien runoutta.  Suomentanut Pertti Nieminen ja Tuulia Toivanen. Basam Books, 2011.  ISBN 978-952-260-013-4
Laotse: Kirja taon toteutumisesta.  (Julkaistu aiemmin nimillä Tao-te-king, Salaisuuksien tie ja De dao jing)  Suomentanut yhdessä Kai Niemisen kanssa. Helsinki:  Basam Books, 2013 (3., uud. p.).  ISBN 978-952-260-166-7
Kirjallisuutta

Toivanen, Tuulia: ”Se on se kiinalainen Nieminen”: Modernismi ja protesti Pertti Niemisen tuotannossa.  (Väitöskirja, Jyväskylän yliopisto. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1239)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2009.  ISBN 978-952-222-127-8
Aiheesta muualla

Pertti Niemisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Tiki

Vulkaanisesta kivestä veistetty Tiki Marquesassaarilta 1700-luku, Louvre.
Puinen Tiki Marquesassaarilta.
Tiki on polynesialaisessa mytologiassa joko jumala, joka loi ihmisen tai ensimmäinen ihminen. Havaijilla hänen nimensä on Ki’i. Myös ihmishahmoisia puusta tai kivestä veistettyjä jumalankuvia kutsutaan nimellä tiki.
Tampere
Historia > Varhaishistoria kaupungin perustamiseen

Tammerkosken seutu sai pysyvää asutusta noin 600-luvulla, jolloin lännestä tulleet uudisraivaajat asettuivat Takahuhdin viljelyspaikoille. Tampereen seudun asutushistoria keskittyy Messukylän ja Pirkkalan pitäjiin, joiden yksittäisiä taloja sijaitsi kaupungin myöhemmällä alueella jo keskiajalla. Nykyisen Tampereen alueella oli keskiajalla noin 200 taloa.
Erik Edner ehdotti valtiopäivillä 1771–1772 kaupungin perustamista Tammerkoskelle. Kustaa III perusti Tampereen 1. lokakuuta 1779. Tampere sijaitsi syrjäisellä takamaalla, ja sen asukkaat olivat maanviljelijöitä. Tammerkoski virtasi vielä lähes vapaana, mutta kuningas uskoi, että sen avulla kaupunki voisi menestyä ja tuoda kruunulle verotuloja. Tampereelle annettiin vapaakaupungin oikeudet. Kuka tahansa saisi muuttaa kaupunkiin ja toimia haluamassaan ammatissa. Maata kaupungissa ei kuitenkaan saanut viljellä. Toimeentulo hankittiinkin kaupasta ja käsityöstä, sillä tehtaita ei vielä ollut.
Historia > Teollistuminen

Vaikka yrittäminen oli vapaata ja Tampereella oli merkittäviä tullietuja, teollistuminen oli hidasta. Suomi liitettiin Venäjään 1809, jolloin Tampereella oli edelleen alle tuhat asukasta.
Skotlantilainen James Finlayson perusti Tampereelle vuonna 1820 tehtaan, jonka alkuperäisenä tarkoituksena oli tuottaa kehruukoneita. Finlayson ei saanut koneitaan kaupaksi, minkä takia tehdas siirtyi puuvillan kehräämiseen. Finlayson myi tehtaansa 1836 pietarilaisille liikemiehille, mistä alkoi teollistumisen kasvu.
Tampere oli vielä 1800-luvun alkupuolella väljästi rakennettu maalaiskylä. Sen maamerkiksi rakennettiin 1824 Charles Bassin suunnittelema Vanha kirkko. Keskusta sai nykyisen rakenteensa, kun Carl Ludvig Engelin suunnittelema empiretyylinen asemakaava hyväksyttiin.
Puuvillatehdas työllisti Tampereella 1850-luvulla jo 2 000 ihmistä, ja vuoden 1856 kaupungissa oli 4 000 asukasta. Teollisuus alkoi vähitellen myös monipuolistua, ja Finlaysonin rinnalle kaupunkiin tulivat Tampellan konepaja ja pellavatehdas, Frenckellin paperitehdas ja Tampereen verkatehdas. Finlaysonin kutomossa otettiin vuonna 1882 käyttöön Suomen ensimmäinen sähkövalo.
Tampereen väkiluku ja pinta-ala kasvoivat nopeasti 1800-luvun lopulla. Väkiluku kasvoi vuosien 1870 ja 1900 aikana 7 000:sta 36 000:een. Tampereen talouden nousukausi näkyi myös monien näyttävien kerrostalojen rakentamisessa. Asukasluvun kasvun takia Tampereeseen liitettiin uusia alueita. Pispalan rakentamista vauhditti myös Tampere–Pori-radan valmistuminen 1893.
Historia > Sisällissodasta toiseen maailmansotaan

Tampereesta kasvoi huomattava taloudellinen ja poliittinen keskus, ja kaupunkilaiset olivat 1900-luvun alussa huomattavan aktiivisia muun muassa raittius-, herätys- ja naisliikkeessä.
Suomen itsenäistymisen jälkeen syttyneen sisällissodan aikana Tampereella käytiin keväällä 1918 sodan ratkaisutaisteluita. Sisällissodan aikana Tampere oli punaisten hallinnassa. Valkoisten lähestyessä kaupunkia Tampere muuttui sekasortoiseksi sotilasleiriksi. Kaksi viikkoa kestäneissä valtaustaistelussa noin 2 000 ihmistä menetti kotinsa. Kyttälä ja Tammela kärsivät taistelussa eniten.
Vaikka itsenäistynyt Suomi menetti Venäjän markkinansa, Tampere säilyi tekstiiliteollisuuskeskuksena. Finlayson, Pellavatehdas ja Suomen Trikoo olivat Pohjoismaiden suurimpia. Lisäksi kaupunkiin siirrettiin 1930-luvun lopulla Valtion lentokonetehdas ja kaupunkiin perustettiin Klingendahlin villatehdas, Tampereen kutomateollisuus ja Pyynikin panimo. Samalla kaupungin ympärille syntyi useita esikaupunkialueita.
Tärkeänä teollisuuskaupunkina Tampere joutui talvisodan aikana useaan otteeseen Neuvostoliiton ilmavoimien pommihyökkäysten kohteeksi, mutta jatkosodan aikana kaupunkia ei pommitettu kertaakaan.
Sotakorvaustuotteiden valmistus edisti Tampereen metalliteollisuutta, mikä veti kaupunkiin paljon työikäistä väestöä. Voimakkaan väestönkasvun myötä uusia asuinalueita rakennettiin varsinkin Tammerkosken itäpuolelle. Messukylä liitettiin Tampereeseen 1947 ja Lielahti 1950. Vuonna 1937 suurin osa nykyistä Länsi-Tamperetta Pispalaa myöten siirrettiin Pohjois-Pirkkalasta (nykyinen Nokia) Tampereeseenlähde?. Kaleva ja Kissanmaa rakennettiin 1950–1960-luvuilla. Sadantuhannen asukkaan raja ohitettiin vuonna 1950.
Historia > Kaupungin rakennemuutos

Tampereesta alettiin 1960-luvulla rakentaa modernia teollisuuskaupunkia. Autoliikenteen lisääntyessä rakennettiin moottoritie etelään ja keskustan ohikulkuteitä. Väkiluvussa Tampere ohitti Turun Suomen toiseksi suurimpana kaupunkina. Asuinrakentamisen painopiste siirtyi länteen ja etelään. Vuosina 1965–1975 Tampereelle piti rakentaa asunnot noin 30 000 uudelle asukkaalle. Lähiöitä rakennettiin eri puolelle kaupunkia, esimerkiksi Hervantaa alettiin rakentaa 1973.
Tampereesta tuli korkeakoulukaupunki, kun Yhteiskunnallinen korkeakoulu siirtyi Helsingistä Tampereelle vuonna 1960 ja muuttui Tampereen yliopistoksi vuonna 1966. Tampereen pinta-ala nelinkertaistui 1960- ja 1970-luvuilla, kun Aitolahden ja Teiskon kunnat liitettiin siihen.
Tampereen keskustan ”savupiipputeollisuus” alkoi autioitua 1980–1990-luvuilla, kun eurooppalainen teollisuustuotanto alkoi siirtyä halpatuotantomaihin tai kaupunkien reuna-alueille. Tampereella rakennemuutoksesta selviydyttiin suhteellisen hyvin, kun kaupunki alkoi panostaa korkean teknologian tuotteisiin. Merkittävä avaus oli vuonna 1986 Tampereen teknillisen korkeakoulun viereen rakennettu Hermian tiedepuisto. Siellä toimi myös Nokian tutkimus- ja tuotekehitysyksikkö.
Tampere on kasvanut edelleen 2000-luvulla, ja kaupunki rikkoi 200 000 asukkaan rajan vuonna 2003. 250 000 asukkaan raja rikkoutui vuonna 2023.
Maantiede > Sijainti ja pinta-ala

Tampereen kokonaispinta-ala on 689,59 neliökilometriä, josta maata on 524,89 neliökilometriä ja vettä 164,70 neliökilometriä. Tampereen pohjoisin kohta sijaitsee Teiskon Vankavedessä, eteläisin Hervantajärven itäpäässä, itäisin Teiskon Paalijärven koilliskulmassa ja läntisin Haukijärven kaakkoiskulmassa.
Tampereen korkein kohta sijaitsee Teiskon Kaanaassa. Koskelankorkea on 211 metriä merenpinnan yläpuolella. Alin kohta on Pyhäjärvessä olevassa syvänteessä Pyynikin saarten eteläpuolella. Se on 32 metriä merenpinnan yläpuolella.
Maantiede > Vesistöt

Tampereen kunnan alueella on noin 160 järveä. Niistä kaksi kolmasosaa on alle kymmenen hehtaarin suuruisia. Yli 50 hehtaarin suuruisia järviä on noin kymmenen prosenttia. Suurimmat järvet ovat Näsijärvi ja Pyhäjärvi. Näsijärvi on Suomen 16. suurin järvi: se on 44 kilometriä pitkä, ja sen vedet ulottuvat Ylöjärven ja Ruoveden kuntiin. Se on muodostunut kolmesta suuresta selästä, Koljonselästä, Näsinselästä ja Vankavedestä.
Näsijärven ja Pyhäjärven yhdistää noin 5 400 – 6 900 vuotta sitten syntynyt Tammerkoski, joka muodostui Pyynikinharjun matalimpaan kohtaan. Koskessa on kolme putousta, ja vesi putoaa Näsijärvestä Pyhäjärveen 18 metriä.
Tampereen kantakaupungin muita keskeisiä järviä ovat 145 hehtaarin laajuinen Särkijärvi, 142 hehtaarin Kaukajärvi, 83 hehtaarin Hervantajärvi, 64 hehtaarin Iidesjärvi ja 63 hehtaarin Tohloppi.
Velaattajärvi on suurin järvi, joka sijaitsee kokonaan Tampereen sisällä.
Maantiede > Kallio- ja maaperä

Tampereen kaupungin maaperässä on poikkeuksellista alueen muihin kuntiin verrattuna moreenimuodostumien harjujen runsas määrä. Moreeni on Tampereen yleisin maalaji. Sen paksuus on yleisimmin 1–4 metriä.
Tampereen kunnan pohjoisosien läpi kulkee Sisä-Suomen reunamuodostumavyöhyke ja eteläosissa on noin kilometrin levyinen saumaharju, joka kulkee luoteesta kaakkoon ja kohoaa 30–60 metriä ympäristöään korkeammalle. Sen osia ovat muun muassa Epilänharju ja Pyynikinharju, jota sanotaan maailman korkeimmaksi soraharjuksi.
Tampereen kallioperä muodostuu kiilleliuskeesta ja migmatiitista. Tampereen rakennuskiviesiintymät ovat monipuoliset: perinteisen graniitin lisäksi löytyy runsaasti muun muassa kvartsidioriittia, tonaliittia, kiilleliusketta ja kiillegneissiä.
Maantiede > Ilmasto

Suomi kuuluu boreaaliseen väli-ilmastoon. Tampereella ilmasto on pääosin mantereinen, mutta isot järvet tuovat siihen myös merellisiä vaikutteita. Tuuli puhaltaa vallitsevasti etelästä ja lounaasta. Golfvirran vaikutuksesta myös Tampereen ilmasto on hieman lämpimämpi kuin muualla maailmassa vastaavilla leveyspiireillä. Heinäkuu on Tampereen lämpimin kuukausi, keskilämpötila on noin 16,0 celsiusastetta. Helmikuun keskilämpötila puolestaan on −7,3 celsiusastetta.
Tampereella sataa keväällä keskimäärin 7–8 päivänä kuukaudessa, muulloin 10–11 päivänä kuukaudessa. Kuukauden sademäärä on helmikuussa 25 mm, heinä- ja elokuussa yli 70 mm. Auringonpaistetunteja kertyy vuodessa keskimäärin 1 661, ja kasvukauden pituus on 137 päivää.
Näsijärvi on talven aikana jäässä keskimäärin 140 päivää.
Maantiede > Ilmasto > Tampereen lämpötilaennätyksiä

Tampereen ja läheisen Tampere-Pirkkalan lentoaseman lämpötilaennätyksiä:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Ylimmät lämpötilat kuukausittain
| kuukausi | °C | pvm | Mittauspaikka |
| kesäkuu | 32,3° | 18.6.1939 | Mouhijärvi |
| heinäkuu | 33,1° | 9.7.1914 | Härmälä |
| elokuu | 32,1° | 10.8.1912 | Härmälä |
Pirkkalan lentoaseman ylimmät lämpötilat kuukausittain:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Pirkkalan lentoaseman ylimmät lämpötilat kuukausittain 1980 lähtien
| kuukausi | °C | vuosi |  |
| tammikuu | 8,0° | 2007 |  |
| helmikuu | 9,4° | 1990 |  |
| maaliskuu | 14,9° | 2007 |  |
| huhtikuu | 24,2° | 1998 |  |
| toukokuu | 29,3° | 2014 |  |
| kesäkuu | 31,7° | 1999 |  |
| heinäkuu | 32,5° | 2010 |  |
| elokuu | 31,1° | 1992 |  |
| syyskuu | 24,8° | 1999 |  |
| lokakuu | 17,5° | 1984 |  |
| marraskuu | 12,4° | 2015 |  |
| joulukuu | 10,3° | 2015 |  |
Tampereen pakkasennätyksiä:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Tampereen alimmat lämpötilat kuukausittain
| kuukausi | °C | pvm | Mittauspaikka |
| tammikuu | –38,5° | 9.1.1987 | Aitoneva, Kihniö |
| helmikuu | –40,9° | 5.2.1966 | Mouhijärvi |
Pirkkalan lentoaseman alimmat lämpötilat kuukausittain:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Pirkkalan lentoaseman alimmat lämpötilat kuukausittain 1980 lähtien
| kuukausi | °C | vuosi |  |
| tammikuu | –35,8° | 1987 |  |
| helmikuu | –31,8° | 2007 |  |
| maaliskuu | –29,1° | 1981 |  |
| huhtikuu | –14,8° | 1988 |  |
| toukokuu | –7,2° | 1999 |  |
| kesäkuu | –3,0° | 1984 |  |
| heinäkuu | 1,5° | 1987 |  |
| elokuu | –0,4° | 1984 |  |
| syyskuu | –7,0° | 1986 |  |
| lokakuu | –16,4° | 1992 |  |
| marraskuu | –22,0° | 1990 |  |
| joulukuu | –33,0° | 1995 |  |
Maantiede > Elävä luonto

Pirkanmaan ja samalla Tampereen metsät kuuluvat havumetsävyöhykkeen eteläboreaaliseen alueeseen. Tampereen kaupungin omistamissa metsissä yleisin kasvupaikkatyyppi on tuore kangasmetsä. Teiskon–Aitolahden alueella yleisin kasvupaikka on mustikkatyypin kangasmetsä, jota on noin 43 prosenttia metsistä. Lehtomaisia kankaita on noin 24 prosenttia, puolukkatyypin metsiä noin 13 prosenttia ja korpia noin kahdeksan prosenttia metsistä.
Tampere kuuluu viettokeitaiden vyöhykkeeseen. Useimmat suot ovat pienialaisia ja kapeita, ja ne ovat syntyneet moreeni- ja kalliomaaston painanteisiin, purojen varsille ja järvien rannoille. Yleisimmät suotyypit ovat rämeet ja korvet. Eniten soita on Tampereen koillisosissa.
Maantiede > Suojelualueet

Tampereen kaupunki omistaa luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua alueita sekä Tampereella että jonkin verran myös muissa kunnissa. Näiden alueiden yhteispinta-ala on 593 hehtaaria. Alueet edustavat monipuolisia luontotyyppejä: vanhoja luonnonmetsiä, lehtoja, kosteikkoja, lintujärviä ja perhosniittyjä. Teiskon Kintulammin luonnonsuojelualue on Tampereen suurin. Sen pinta-ala on 608,5 hehtaaria.
Maantiede > Tampereen keskusta

Tampereen keskusta-alue sekä myös Pyynikin, Ylä-Pispalan ja Ala-Pispalan kaupunginosat sijaitsevat Pyhäjärven ja Näsijärven välisellä kannaksella. Näsijärveä ja Pyhäjärveä yhdistää Näsijärvestä lähtevä ja Tampereen keskustan halki virtaava valjastettu Tammerkoski, jonka putouskorkeus on 18 metriä. Kaupungin sijainti vesivoimaa tuottavan kosken partaalla kahden pitkän vesistöreitin välissä oli eräs tärkeimmistä virikkeistä sen perustamiseen 1770-luvulla.
Tampereen keskustan kadut muodostavat tyypillisen ruutukaavan. Keskustan länsi­laidalla kulkee pohjois-etelä­suuntainen puistokatu, Hämeenpuisto, joka johtaa Pyhä­­järven rannasta lähelle Näsi­järveä. Leveä Hämeenkatu johtaa itä-länsi­suuntaisesti rautatieasemalta Hämeen­puistoon ja ylittää Tammer­kosken Hämeensiltaa pitkin. Hämeen­kadun suuntainen on myös keskusta-alueen pisin katu, Rautatien­kadulta Pyynikille ulottuva Satakunnankatu, joka ylittää Tammer­kosken Satakunnansiltaa pitkin. Tampereen Keskustori sijaitsee Tammer­kosken länsi­rannalla lähellä Hämeensiltaa. Tampereen liikenteellisenä keski­pisteenä pidetään Kalevassa, Liisankallion kaupungin­osassa sijaitsevaa Itsenäisyydenkadun, Teiskontien, Sammonkadun ja Kalevan puistotien risteystä.
Politiikka > Valtuustot

Vuoden 2007 alusta Tampere siirtyi uuden kuntalain sallimaan malliin, jossa kaupunkia johtavat pormestari ja neljä apulaispormestaria, jotka johtavat lautakuntia. Tampere oli ensimmäinen suomalainen kunta, jonka johtoon valittiin pormestari. Pormestari ei ole virkasuhteessa kuntaan vaan hän on luottamushenkilö. Pormestari toimii kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja johtaa kunnan toimintaa. Pormestarin tehtävät on määritelty Tampereen hallintosäännössä. Koska pormestari ja apulaispormestarit ovat luottamushenkilöitä, valtuusto voi heidät erottaa, jos he menettävät enemmistön luottamuksen. Ensimmäisen kaksivuotiskauden ajan pormestarina toimi 2007–2012 kokoomusta edustava Timo P. Nieminen. Vuonna 2013 pormestariksi valittiin saman puolueen Anna-Kaisa Ikonen. 1.6.2017 alkaen apulaispormestarien määrä väheni neljästä kolmeen. Lauri Lyly (sd) valittiin kaupunginvaltuuston kokouksessa 12.6.2017 Tampereen kaupungin pormestariksi kaudelle 2017–2021. Vuonna 2021 pormestariksi valittiin toista kertaa Anna-Kaisa Ikonen. Hän luopui tehtävästään toukokuussa 2023 tultuaan valituksi eduskuntaan. Jäljelle olevaksi kaudeksi 16.5.2023-31.5.2025 valittiin niin ikään kokoomuslainen Kalervo Kummola.
Hallinnossa ja palveluissa Tampere käytti niin sanottua tilaaja–tuottaja-mallia, mutta tästä luovuttiin ja siirryttiin uuteen toimintamalliin 1.1.2017. Uudessa toimintamallissa painotetaan kuntalaisten, yritysten ja yhteisöjen roolia palveluiden yhteiskehittäjänä ja palveluiden toteuttajana. Sisäisen tilaaja-tuottaja-mallin tilalla on johtamismalli, jonka lähtökohtana ovat toiminnan tuloksellisuus ja vaikuttavuus. Kaupungin palvelut sijoittuvat hallinnollisesti kolmelle kunnan perustehtäville perustuvalle palvelualueelle: sivistysalueen palvelualue, elinvoiman palvelualue sekä kaupunkiympäristön palvelualue.
Lautakunnat vastaavat uudessa toimintamallissa sekä palveluiden järjestämisestä että palvelutoiminnan poliittisesta johtamisesta. Uuden toimintamallin mukaiset poliittiset toimielimet aloittivat kuntavaalien jälkeen 1.6.2017.
Tampereen kaupunginvaltuustossa on 67 jäsentä. Valtuuston puheenjohtaja vuosina 2021–2025 on Ilmari Nurminen. Valtuuston suurin ryhmä 2021-25 on Kokoomuksen ja RKP:n yhteinen valtuustoryhmä. 13-jäseninen kaupunginhallitus kokoontuu viikoittain, ja se johtaa kaupungin hallintoa, valmistelee kaupunginvaltuustossa käsiteltävät asiat, huolehtii valtuuston päätösten täytäntöönpanosta, valvoo kaupungin etua ja edustaa kaupunkia.
Tampereella on toiminut vuodesta 1998 nuorisovaltuusto, aikaisemmalta nimeltään nuorisofoorumi. Nuorisovaltuustolla on ollut edustuspaikat kaupunginvaltuustossa sekä lautakunnissa vuodesta 2004. Suomen ensimmäinen Lasten parlamentti perustettiin Tampereelle vuonna 2001. Mallin mukainen toiminta on levinnyt Tampereelta myös muihin Suomen kaupunkeihin.
Politiikka > Kaupunginjohtajat ja pormestarit

Tampereen kaupunginjohtajan virka perustettiin vuonna 1929. Pormestarijärjestelmä tuli käyttöön vuodesta 2007 alkaen.
| Kaupunginjohtaja  | Toimikausi  |
| --- | --- |
Kaarle Nordlund: 1929–1943
Sulo Typpö: 1943–1957
Erkki Lindfors: 1957–1969
Pekka Paavola: 1969–1985
Jarmo Rantanen: 1985–2007
Pormestari: Toimikausi
Timo P. Nieminen: 2007–2012
Anna-Kaisa Ikonen: 2013–2017
Lauri Lyly: 2017–2021
Anna-Kaisa Ikonen: 2021–2023
Kalervo Kummola: 2023–
Talous > Kaupungin talous

Tampereen taloudellinen tulos vuonna 2023 oli 55,3 miljoonaa euroa. Tulokseen vaikuttivat olennaisesti kertaluontoiset erät Kaupungin taloudessa suurimmat tulot tulevat veroista ja valtionosuuksista. Kaupunki sai vuonna 2023 kunnallisverotuloja 477,8 miljoonaa euroa. Lisäksi 98 miljoonaa tuli yhteisöveroista ja 105,3 miljoonaa kiinteistöveroista. Tampereen ennakonpidätyksen alaisten verotulojen kasvu oli 6,9 prosenttia, korkein suurista kaupungeista. Valtionosuuksia kaupunki sai yhteensä 58,3 miljoonaa. Sote-uudistuksesta johtuen kunnallis- ja yhteisöverotulojen tilitykset tai valtionosuudet eivät ole vertailukelpoisia aikaisempiin vuosiin nähden.
Vuonna 2024 Tampereen veroprosentti on 7,6.
Talous > Työpaikat

Tampereen seudulla talouselämän painopiste on siirtynyt teollisuudesta palveluihin, joissa vuonna 2022 työskenteli 75 prosenttia työntekijöistä. Tampereen työpaikoista tukku- ja vähittäiskaupan, informaation ja viestinnän sekä hallinnon ja tukipalveluiden alalla oli vuoden 2021 lopussa yhteensä 27,1 prosenttia. Terveys- ja sosiaalialoilla työskenteli 18,1 prosenttia ja teollisuudessa 12,1 prosenttia työssäkäyvistä. Maa-, riista- ja metsätaloudessa oli vuoden 2021 lopussa vain 223 työpaikkaa. Vuonna 2024 Tampereen suurimmat työllistäjät olivat Sandvik Mining and Construction Oy, Pirkanmaan Osuuskauppa, Fimlab Laboratoriot Oy ja Pirkanmaan Voimia Oy.
Tampereella oli vuoden 2022 lopussa 136 760 työpaikkaa. Työllisiä asukkaita oli helmikuussa 2024 115 793. Työpaikkaomavaraisuus oli 118,7. Tampereen työttömyysaste oli toukokuussa 2024 11,9 prosenttia; jossa nousua edellisvuoden vastaavaan ajankohtaan verrattuna oli 24 prosenttia. Yli vuoden työttömänä olleiden määrä kasvoi vuoden 2023 loppuun mennessä 27 prosentilla edellisvuoteen verrattuna, nuorisotyöttömyys 42 prosenttia. Osaltaan korkeaa työttömyyttä selittää kaupungin asukasmäärän voimakas kasvu, mutta suurimmaksi osaksi se noudatti maan yleistä trendiä.
Talous > Matkailu

Vuonna 2022 matkailijat jättivät TAK Researchin tekemän kyselytutkimuksen mukaan Tampereen alueelle 562 miljoonaa euroa. Matkailu toi lisäksi alueelle 4 805 henkilötyövuotta. Tampereen suurin yksittäinen vetonaula on Särkänniemen elämyspuisto. Sillä oli vuonna 2023 noin 552 000 kävijää.
Vuonna 2023 Tampereen hotelleissa yövyttiin ennätykselliset 1,4 miljoonaa kertaa. Tästä kotimaisia matkailijoita oli 1,2 miljoonaa ja ulkomaalaisia 192 000. Edelliseen ennätysvuoteen 2022 verrattuna kasvua oli seitsemän prosenttia. Kotimaisten matkailijoiden määrä lisääntyi viisi ja ulkomaisten 19 prosenttia. Muut maksulliset yöpymiset mukaan laskien majoitusöitä oli 1,7 miljoonaa. Vapaa-ajan matkailun osuus yöpymisistä oli 865 000 ja ammattiin liittyvän matkailun 551 000. Euromääräisesti majoitusmyynti oli 116,9 miljoonaa (+7,2 miljoonaa).