stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paul Pisk

Paul Amadeus Pisk (16. toukokuuta 1893 Wien – 12. tammikuuta 1990 Los Angeles) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.
Pisk sai tohtorinarvon musikologiassa Wienin yliopistosta vuonna 1916. Häntä oli opettanut Guido Adler. Tämän jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtoa Wienin keisarillisessa musiikin ja esittävien taiteiden akatemiassa, josta valmistui vuonna 1919. Hänen opettajiinsa akatemiassa kuului Franz Schreker. Pisk sai myös yksityisopetusta Arnold Schönbergiltä vuosina 1917–1919. Hän itse työskenteli musiikkipedagogina ja -toimittajana Itävallassa 1920–1930-luvuilla. Hän oli mukana perustamassa International Society for Contemporary Musicia (ISCM). Hän toimi myös pianistina, johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä Schönbergin Yksityisten musiikkiesitysten seurassa.
Vuonna 1936 Pisk muutti Yhdysvaltoihin. Hän opetti uudessa asuinmaassaan Redlandsin yliopistossa ja vuosina 1951–1963 Texasin yliopistossa, Austinissa. Tämän jälkeen hän toimi vielä vierailevana professorina Washington University in St. Louisissa vuoteen 1972 saakka. Pisk työskenteli myös musiikkikriitikkona ja oli mukana laatimassa musiikin teorian kirjaa A History of Music and Musical Style. Vuonna 1966 Piskin kollegat julkaisivat Piskin kunniaksi kokoelman Paul A. Pisk: Essays in his Honor. Pisk sai vuonna 1967 Wienin yliopistosta kultaisen tohtorindiplomin. American Musicological Society jakaa hänen mukaansa nimettyä palkintoa.
Piskin teoksiin kuuluu esimerkiksi vuoden 1925 jousikvartetto (op. 8), joka toi säveltäjälle Wienin kaupungin sävellyspalkinnon. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa näyttämö-, orkesteri-, piano- ja kuoroteoksia.
Orlando Gibbons

Orlando Gibbons.
Orlando Gibbons (1583 Oxford – 5. kesäkuuta 1625 Canterbury) oli brittiläinen säveltäjä ja urkuri. Hän sävelsi muun muassa paljon musiikkia kosketinsoittimelle, noin 30 teosta jousisoittimille ja madrigaaleja.
Gibbons syntyi Oxfordissa vuonna 1583. Vuosina 1596–1598 hän lauloi Cambridgen King’s Collegen kuorossa. Vuonna 1606 Gibbons saavutti musiikin kandidaatin arvon. Gibbons työskenteli Chapel Royalin urkurina noin vuodesta 1615 kuolemaansa asti. Gibbons kuoli Canterburyssa 5. kesäkuuta 1625. Canterburyn tuomiokirkolle rakennettiin hänestä muistomerkki.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orlando Gibbons Wikimedia Commonsissa
Vapaasti käytettävissä olevia Gibbonsin partituureja. Mutopia Project.
In the Name of Blood

| In the Name of Blood Virgin Snatch |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006 Hertz Studio, Białystok
 Julkaistu: 20. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): Wojciech Wiesławski Sławomir Wiesławski
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 40.08
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Virgin Snatchin muut julkaisut
| Art of Lying 2005 | In the Name of Blood 2006 | Act of Grace 2008 |
In the Name of Blood on puolalaisen thrash metal -yhtye Virgin Snatchin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2006.
Kappaleet

State of Fear – 4.07
Purge My Stain! – 3.43
Bred to Kill – 4.14
IV - Vote of No Confidence – 4.14
In the Name of Blood – 4.50
Omniscientia – 4.13
Diminished Responsibility – 3.53
You-Know-Where – 6.15
Devoted Loyalty – 4.39
Kokoonpano

Zielony – laulu
Jacek Hiro – kitara
Grysik – kitara
Anioł – basso
Jacko – rummut
Arvostelut

Rockmetal.pl: 9/10
Aiheesta muualla

In the Name of Blood Discogsissa. (englanniksi)
Albumi In the Name of Blood Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Virgin Snatch
| Zielony • Jacek Sławeński • Grysik • Piotr Wącisz • Paweł PasekPaweł Mąciwoda • Titus • Jacek Hiro • Novy |
| --- | --- |
Studioalbumit:  S.U.C.K. • Art of Lying • In the Name of Blood • Act of Grace • We Serve No One • Vote Is a Bullet
Katso myös:  Anal Stench • Acid Drinkers • Corruption • Sceptic • Scorpions
Pascal Zerressen

| Pascal Zerressen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1992 (ikä 31) Tönisvorst, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Starbulls Rosenheim
Sarja:  DEL2
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  SC Riessersee (2. Bundesliga) Kölner Haie (DEL) Krefeld Pinguine (DEL2) Bietigheim Steelers (DEL2)
Pascal Zerressen (s. 22. marraskuuta 1992 Tönisvorst, Saksa) on saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Aiemmin hän pelasi yhdeksän kautta Kölner Haiessa Saksan ensimmäisessä liigassa, DEL:ssä.
Osoitinkynä

Osoitinkyniä
S-Pen (Samsung Galaxy Z)
Osoitinkynä tai ohjauskynä (engl. stylus) on kosketusnäyttöä varten käytettävä pehmeäkärkinen kynä, jolla annetaan yleensä kämmentietokoneelle käskyjä koskettamalla sen näyttöä. Osoitinkynä korvaa tietokonehiiren käyttöä tai kosketuslevyn käyttöä pienikokoisissa kämmentietokoneissa.
Laitteiden mukana tulee niille tyypillinen osoitinkynä. Jotkut kynävalmistajat ovat myös kehittäneet yleiskäyttöisiä yhdistelmäkyniä, joissa on mustesäiliökynän ja lyijytäytekynän lisäksi kolmantena vaihtoehtona myös osoitinkynä.
Isohelokki

| Isohelokki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Horsmakasvit Onagraceae
Suku::  Helokit Oenothera
Laji::  missouriensis
Kaksiosainen nimi
 Oenothera missouriensis  Sims 
Katso myös
   Isohelokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isohelokki (Oenothera missouriensis) on aurinkoisen paikan perenna.
Ulkonäkö ja koko

Isohelokki kasvaa 15–20 cm korkeaksi. Sen kasvutapa on lamoava. Varsi on punertava. Tummanvihreät, nahkeat lehdet ovat kapeita ja teräväkärkisiä. Torvimainen kukka on halkaisijaltaan noin kymmensenttinen ja vaaleankeltainen. Kasvi kukkii heinä-syyskuussa.
Levinneisyys

Isohelokki on kotoisin Yhdysvalloista.
Elinympäristö

Isohelokki viihtyy aurinkoisella paikalla, jopa kivikkoryhmissä.
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Isohelokki (Oenothera missouriensis)
Orlando Ortega

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Orlando Ortega Puolassa vuonna 2015  |  Orlando Ortega Puolassa vuonna 2015  |  Orlando Ortega Puolassa vuonna 2015  |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:  Espanja
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 110 m aj |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | 110 m aj |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | 110 m aj |  |
Maa:  Kuuba
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Pronssia | Guadalajara 2011 | 110 m aitajuoksu |  |
Orlando Ortega Alejo (s. 29. heinäkuuta 1991 Havanna) on kuubalaissyntyinen, nykyään espanjalainen pika-aitajuoksija ja olympia-, sekä MM-mitalisti, joka kilpailee pääosin 110 metrin aitajuoksussa. 182 senttimetriä pitkän ja 77 kilogrammaa painavan Ortegan valmentajana toimii Kelvyn Antunez.
Ortega oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli finaalin kuudes. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa Ortega jäi alkueriin. Hän saavutti pronssia vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoista 110 metrin aidoista. Ortegan ennätys on heinäkuussa 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa juostu voittotulos 12,94.
Ortega sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 2015. Espanjan edustusoikeuden arvokilpailuihin hän sai 29. heinäkuuta 2016. Hän saavutti hopeaa 110 metrin aidoista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta ajalla 13,17. Hän oii 2017 seitsemäs sekä 60 metrin aitajuoksussa Belgradin EM-hallikilpailuissa että 110 metrin aitajuoksussa Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 110 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 13,34. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi.
Ortega voitti pronssia vuoden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa. Hän tuli loppukilpailussa maaliin vasta viidentenä, mutta juoksun aikana jamaikalainen Omar McLeod osui kädellään Ortegaan hänen ollessaan juoksun siinä vaiheessa kolmantena. Ortega teki protestin joka hyväksyttiin ja hänet nostettiin jaetulle pronssille ranskalaisen Pascal Martinot-Lagarden kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla
110 metrin aitajuoksu: 12,94 (Pariisi 2015)
Sisäradoilla
60 metrin aitajuoksu: 7,45 (Łódź 2015)
Paul Pietsch

| Paul Pietsch |
| --- | --- |
 Paul Pietsch Maseratin kyydissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1911  Freiburg im Breisgau 
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950–1952
Talli(t):  Yksityinen Maserati,  Alfa Romeo,  yksityinen Veritas
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Italian GP 1950
Viimeinen kilpailu:  Saksan GP 1952
Paul Pietsch (20. kesäkuuta 1911 – 31. toukokuuta 2012) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kausilla 1950–1952. Hän keskeytti kaikissa eikä saavuttanut pisteitä.
Pietsch aloitti kilpailu-uransa vuonna 1933 Bugattilla ja Alfa Romeolla. Hän voitti Ruotsin Svenska Isloppet GP:n vuonna 1933 Hemfjärdenissä ja vuoden 34 Vallentunaloppetin jääkilpailun Vallentunasjönissä. Vuoden 1935 Saksan GP:ssä hän kilpaili Auto-Unionilla ja ollen kolmas Italian GP:ssä. Hän kilpaili Maseratilla vuonna 1937. Hänen suurin hetkensä oli Saksan GP 1939, jota hän johti vielä kaksi kierrosta ennen loppua kunnes sytytys petti. Hän putosi kilpailun kolmanneksi, mutta se oli hyvä tulos yksityiseltä tiimiltä Silver Arrowsia vastaan.
Kilpailuaikanaan Pietsch oli menestyksekäs auto- ja moottoripyörälehtien kirjoittaja ja julkaisija. Hänen yrityksensä Motor Presse Stuttgart on nykyäänkin suurin Euroopan markkinoilla teknologia ja erikoiskiinnostus-lehtien julkaisussa.
Pietsch oli kaikkien aikojen vanhimmaksi elänyt F1-kuljettaja 100 vuoden, 11 kuukauden ja 11 päivän iässä ja viimeinen elossa ollut Auto Unionin Silver Arrowsilla kilpaillut kuljettaja ja viimeinen elossa ollut ensimmäisellä F1-kaudella kilpaillut kuljettaja. Hänen poikansa Peter-Paul Pietsch on myös kilpa-autoilija, joka on kilpaillut Nürburgringillä.
Paul Pena

Paul Pena (26. tammikuuta 1950 – 1. lokakuuta 2005) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hänen juurensa olivat Kap Verdellä, ja hän oppi nuorena niiden saarten afrikkalais-portugalilaista musiikkia. Hän kiinnostui bluesista ja 1960-luvun folk-aallon myötä alkoi saada työtarjouksia eri puolilta. Hän soitti T-Bone Walkerin ja John Lee Hookerin kanssa, ja julkaisi ensilevynsä 1972.
Myöhemmin Pena kiinnostui tuvalaisesta kurkkulaulusta. Hän kuuli sitä sattumalta radiosta vuonna 1984, ja kiinnostui siitä miten yksi ihminen voi laulaa moniäänisesti. Hän opiskeli kurkkulauliua itsekseen radiosta nauhoitamiensa äänitteiden avulla. Vuonna 1995 hän matkusti Tuvaan kurkkulaulufestivaaleille. Matkasta tehtiin dokumenttielokuva ja levy.
Albumit

Paul Pena, 1972
New Train, 1973
Deep in the Heart of Tuva: Cowboy Music From the Wild East, 1996
Genghis Blues, 2000
Osore

Usorin järvi ja Ozukushin vuori Shimokitassa, Aomorissa.
Osore (jap. 恐山, Osore-zan) on 879 metriä korkea tulivuori Shimokitan niemimaalla Aomorin prefektuurissa Japanissa. Vuorta on pitkään pidetty yhtenä Japanin pyhimmistä paikoista.
Nimi tarkoittaa "Pelon vuorta", ja japanilaisen mytologian mukaan Osore on portti kuolleiden valtakuntaan. Bodai-ji-temppeli järjestää alueen tärkeimmän tapahtuman, Itako Taisai -festivaalin, joka pidetään kahdesti vuodessa. Suurin festivaali kestää viisi päivää ja alkaa 20. heinäkuuta. Toinen festivaali pidetään lokakuussa. Temppeli ylläpitää myös kuumia lähteitä pyhiinvaeltajien ja turistien käyttöön.
Olen Messias (vuoden 2012 albumi)

| Olen Messias Kauko Röyhkä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980–2012
 Julkaistu: 28. syyskuuta 2012
 Tyylilaji: pop-rock
 Levy-yhtiö: Stupido
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 36.
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Kaksi lensi tuulen mukaan 2011 | Olen Messias 2012 | Pois valoista – live 2012 2013 |
Olen Messias on Kauko Röyhkän kokoelma-boxi joka sisältää 117 esitystä Röyhkän koko uralta. Se julkaistiin 28. syyskuuta 2012 ja koostuu kuudesta CD-levystä sekä 100-sivuisesta kirjasesta.
Julkaisu debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD 1 Steppaillen  Dora  Kotikaupunkini  Onnellinen laiva  Vakava tyttö  Nivelet  Kanavaan hukkunut  Onnenpäivä  Lauralle  Anniina  Pähkinäpuu  Kuollut osa  Maa on voimaa  Keskiyön juna  Menneisyyden taikaa etsimässä  Paska kaupunki  Vihaiset miehet (Marat, Marat)  Laulujen nainen  Ruosteinen kuu  Talo meren rannalla  Pikku enkeli CD 4 Hei, Mari  Hammerfest  Voi, ihmiset  Poika Mancini  Anteeksi  Miss Farkku-Suomi  Teiniunelma  Cooperin testi  Vau!  Pyhä Sebastian  Etsijät  Kesäpäivä  Pauliina, rantatyttö  Päivä kulki pois  Shangri-la  50-luvun kerrostalot  Kylmä sade  |  CD 2 Samantekevää  Majuri Thompson  Ennen olin kokonaan toinen  Mielummin vanha kuin aikuinen  Mainostaulujen taakse  Paha maa  Olen messias  Majavalakki  Ihmelapsen viimeiset hetket  Malagalainen  Tuntemattomalle  Korsikalainen  Valehtelijat  Pastoraali  Huutoa puistosta  Tulit vastaan mua  Edgar Allan Poe  Katolla  Talvella       CD 5 Helvetti  Kaikki menee hyvin, kun olet nuori  Jäi jäljet  Anna  Odotetaan kultaista laivaa  Vanhan ajan filmissä  Sinä  Kuuletko ääneni  Ensin isät, sitten pojat  Hyvä  Saari  Se on jotain ihmeellistä  Pelkuri (demo)  Kaikki Rakastaa mua (demo)  Nousut ja tuhot (live)  Ruma kaupunki (demo)  Kaikki mikä on (demo)  Ilona (demo)  Mä en luovuta vielä (demo)  Syntynyt uudestaan (demo)  Suuruudenhullu (demo)  Yötä kohti (demo)  Toivomuslähde (demo)  |  CD 3 Soita se taas, Rainer  Kevät  Tyttöjen ystävä  Saanut  Rauno rokkaa  Helena  Kultainen aasi  Noita  Jumalan lahja  Observatorion mäellä  Jos  Mun pitää siivota mun akti  Kanerva  Tuon sulle Alfredo Garcian pään  Sinä olet tähti  Nainen surupuvussa  Kyl sä muuten oot jees  Hipit vanhemmat  Sinä teit sen taas, Marjaana  Lapinpoika  Hän elää yksin CD 6 Teen töitä kuin härkä  Jälleen yksi sateinen päivä (live)  Lauralle (live)  Hiekkarantaa  Saarenmaa  Kesätyttö  Joulu Thaimaassa  Aamu  Pieni ja hento ote  Paska kaupunki (live)  Etsijät (live)  Kovat pojat (2012)  Kevät (2012)  Peke (2012)  Huippumies (2012)  Paska kaupunki (2012)  |
Arviot

Soundi:
Jack Nance

| Marvin John Nance |
| --- | --- |
 Jack Nance esitti pääosaa, Henry Spencerinä  David Lynchin kulttielokuvassa Eraserhead
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1943 Boston, Massachusetts
Kuollut: 30. joulukuuta 1996 (53 vuotta) South Pasadena, Kalifornia
Ammatti:  Näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Marvin John Nance (21. joulukuuta 1943 – 30. joulukuuta 1996) oli paremmin nimellä Jack Nance tunnettu amerikkalainen näyttelijä. Nance tunnetaan parhaiten osistaan David Lynchin elokuvissa. Hän oli usein sivuroolissa jokseenkin eksentrisenä hahmona.
Elämänura

Nance syntyi 21. joulukuuta 1943 Bostonissa Massachusettsin osavaltiossa nimellä Marvin John Nance, ja hän vietti lapsuutensa Dallasissa. David Lynchiin Nance tutustui 1970-luvulla, kun hänet valittiin pääosaan Lynchin ensimmäiseen täyspitkään elokuvaan Eraserhead. Jack Nancen roolityö Henry Spencerinä edellä mainitussa elokuvassa on jäänyt monien elokuvaharrastajien mielestä elämään jonkinlaisena kulttihahmona. Miesten yhteistyö jatkui vuosien varrella, ja Nance näyttelikin useissa David Lynchin elokuvissa, ei tosin enää pääroolissa. Näihin kuuluvat Dyyni (Dune, 1984), Blue Velvet – ja sinisempi oli yö (Blue Velvet, 1986), Villi sydän (Wild at Heart, 1990) ja Lost Highway (1997). Nance oli myös Pete Martellin roolissa Lynchin ja Mark Frostin luomassa suositussa televisiosarjassa Twin Peaks (1990–1991).
Epäselvyydet Nancen kuolemassa

Jack Nance kuoli South Pasadenassa Kalifornian osavaltiossa 30. joulukuuta 1996. Hänen kerrotaan olleen osallisena donitsikaupan edessä puhjenneessa tappelussa. Nance myönsi ystävilleen myöhemmin saaneensa kyseiset ilkeännäköiset ruhjeet juuri kyseisessä tappelussa. Nance löydettiin asunnostaan kuolleena seuraavana aamuna ja kuolinsyyksi paljastui aivojen kovakalvonalainen verenvuoto, joskin kuoleman tarkat olosuhteet ovat yhä epäselvät. Jack Nancen elämästä tehtiin myöhemmin elämäkerrallinen dokumentti I Don’t Know Jack (2002), jossa haastatellaan Nancen perhettä, ystäviä ja kollegoja.
Aiheesta muualla

Jack Nance Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
I Don’t Know Jack -dokumentin sivusto (englanniksi)
Iso Samjärvi (Heinola, Taipale)

| Iso Samjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°11′10″N, 26°16′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Särkilampeen 
Järvinumero:  14.946.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,5 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  510 m  
Rantaviiva:  3,193 km  
Pinta-ala:  27,915 ha  
Saaria:  1 
 fiIso Samjärvi 
Iso Samjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa  Taipalen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 510 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,05 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Rihunlammen valuma-alueeseen (14.946) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,5 metriä mpy.
Paul Getty

John Paul Getty (7. syyskuuta 1932 – 17. huhtikuuta 2003) oli varakas yhdysvaltalaissyntyinen brittiläinen kirjakeräilijä, hyväntekeväisyyden harrastaja ja brittiläisen imperiumin ritarikomentaja. Hänen isänsä oli Jean Paul Getty (1892–1976), aikansa rikkaimpia henkilöitä, ja äitinsä Anne Rork. Syntyjään John Paul Gettyn nimi oli Eugene Paul Getty, mutta myöhemmin hän otti nimikseen ja opittiin paremmin tuntemaan nimillä Paul Getty, John Paul Getty ja Jean Paul Getty nuorempi. Suvun varallisuus oli lähtöisin George Franklin Gettyn aloittamasta öljykaupasta.
John Paul Gettyn isä odotti, että poika osoittaisi taitonsa: Tämän ensimmäinen työ oli öljyn pumppaaminen sadalla dollarilla kuukaudessa. Getty kävi Saint Ignatius High Schoolin ja meni San Franciscon yliopistoon, mutta ei valmistunut. Getty ajautui Yhdysvaltain asevoimiin palvelemaan Korean sodassa.
John Paul Getty lahjoitti yli 140 miljoonaa puntaa kulttuurin hyväksi. National Gallery sai häneltä 50 miljoonaa puntaa. Gettylle annettiin brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvo vuonna 1987, mutta ei voinut toisen maan kansalaisena käyttää Sir-nimikettä. Joulukuussa 1997 Getty sai Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuuden, ja luopui heti Yhdysvaltain kansalaisuudestaan. Vuonna 1994 Getty meni naimisiin kolmannen kerran, ja otti vaimokseen Victoria Holdsworthin, joka oli auttanut häntä voittamaan päihdeongelmansa.
Pascal Vasselon

| Pascal Vasselon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1963 (ikä 61)
Kansalaisuus:   Ranska
Pascal Vasselon (s. 20. maaliskuuta 1963) on ranskalainen entinen Toyotan Formula 1 -tallin tekninen johtaja. Vasselon työskenteli rengasvalmistaja Michelinin teknisenä johtana vuosina 2000–2004. Vuonna 2005 hän siirtyi Toyotalle vastaamaan rengaspuolen toimivuudesta. Huhtikuussa 2006 hänet ylennettiin tallin tekniseksi johtajaksi korvaten tehtävässään Mike Gascoynen.
Aiheesta muualla

GrandPrix.com
Paul Gervais

Paul Gervais
François Louis Paul Gervaise (26. syyskuuta 1816 Pariisi – 10. helmikuuta 1879 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä ja paleontologi.
Gervais suoritti Pariisissa tohtorin tutkinnot luonnontieteessä ja lääketieteessä. 1835 hän aloitti paleontologian tutkimuksensa, kun hän pääsi tutkimusapulaiseksi Pariisin Muséum national d’histoire naturellen vertailevan anatomian laboratorioon. 1841 hänet nimitettiin eläintieteen ja vertailevan anatomian professoriksi Montpellier’n yliopistoon, jonka dekaaniksi hänet valittiin 1856.
Vuosina 1848–1852 julkaistiin hänen työnsä Zoologie et paléontologie françaises, joka täydensi Georges Cuvierin ja Henri Marie Ducrotay de Blainvillen paleontologisia kirjoituksia. Toinen painos julkaistiin 1859. Vuonna 1865 Gervais nimitettiin Sorbonnen yliopiston eläintieteen professoriksi. Tästä virasta hän luopui, kun hänet 1868 nimitettiin Pariisin Muséum national d’Histoire naturellen vertailevan anatomian professoriksi.
Muita Gervaisin teoksia olivat neliosainen Histoire naturelle des insectes (1836–1847) yhdessä Charles Athanase Walckenaerin kanssa, Histoire naturelle des Mammifères (1853), Zoologie médicale (1859) yhdessä Pierre-Joseph van Benedenin kanssa, Recherches sur l’ancienneté de l’homme et la période quaternaire (1867), Zoologie et Paléontologie générales (1867) ja Ostéographie des cétacés vivants et fossiles (1869) yhdessä van Benedenin kanssa.
Hyönteisten ohella Gervais tutki myös muita eläimiä. Linnuista hän nimesi muun muassa kuubansmaragdikolibrin (Chlorostilbon ricordii) ja harmaahuppusirkun (Phrygilus gayi).
Käännös suomeksi
Olen kaunis – kaikki laulut 1978–1980

| Olen kaunis – kaikki laulut 1978-1980 Pelle Miljoona |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978-1980
 Julkaistu: 28. toukokuuta 2008
 Tyylilaji: punk, rock
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Unabomber! 2007 | Olen kaunis – kaikki laulut 1978-1980 2008 | Goa Baba 2008 |
Olen kaunis – kaikki laulut 1978-1980 on Pelle Miljoonan neljän CD:n levykokoelma. Se julkaistiin 28. toukokuuta 2008.
Boxi sisältää Pelle Miljoonan neljä ensimmäistä studioalbumia sekä Näyttämökuvia-livealbumin. Mukana on myös viisi aiemmin julkaisematonta live-taltiointia, jotka löytyivät Tumppi Varosen arkistoista.
Kappaleet

Levy 1:
"Mä vaan pogoon"
"Lontoo"
"Mä hajotan tän maailman"
"Pikkuhitleri"
"Akateeminen poika"
"Mun rakkaus"
"Ei oo järkee mennä armeijaan"
"Tahdon olla vapaa"
"Olen työtön"
"Seison paitsiossa"
"Mie en välitä mistään"
"Olen ulkona"
"Raivoon"
"Yhteiskunta haisee"
"Laulu Koskisen Masasta"
"Hyvinvointikakarat"
"Nuoriso sairastaa syöpää"
"Mitä on punk?"
"Rocktähti"
"Häpeän olla valkoinen"
"En jumaloi Amerikkaa"
"Väkivalta ja päihdeongelma"
"Elektroninen xtaasi"
"Lähdetään kiitämään"
"Meidän on tulevaisuus"
"Ramblin’ Rose"
"Mulla menee lujaa"
"Rakastava voima"
"Lanka palaa"
"Intiaanikesä"
"Ketään ei kiinnosta mitään"
Levy 2:
"TV"
"Pelkistettyä todellisuutta"
"Mua valvotaan"
"Epärehellisyys perii maan"
"Natsit natsit"
"Pelko ja viha"
"Helsinki"
"Automaatti"
"Vallankumous kulttuuriin"
"Yhdistytään"
"Enää itkeä voit" (- Like a Rolling Stone -)
"Hyvä fiilis"
"Nuoret sankarit"
"Juosten kohti elämää"
"Ajassa tapahtuu"
"Gabriel"
"Tämä sukupolvi"
"Uusi kuva ihmisestä"
"Tahdon rakastella sinua"
"Näkymä Avenuelle"
"Kaikesta täytyy maksaa"
"Stadi by night"
"Elä (kun olet nuori vielä)"
"Viimeinen syksy"
Levy 3:
"Nuoret sankarit"
"Mulla menee lujaa"
"Lähdetään kiitämään"
"Juosten kohti elämää"
"Ajassa tapahtuu"
"Tämä sukupolvi"
"Rakastava voima"
"Gabriel"
"Elä (kun olet nuori vielä)"
"Lanka palaa"
"Raitsikka oot"
"Koko yö"
"Tapan aikaa"
"Stadi by night"
"Näkymä avenuelle"
"Tahdon rakastella sinua"
"Tiina on niin nuori"
"Hyvä fiilis"
"Garageland"
"My Generation"
Levy 4:
"Moottoritie on kuuma"
"Vapaus on suuri vankila"
"Meille kävi näin"
"Koska sydän sanoi niin"
"Kovat kundit"
"Olen kaunis"
"Juokse villi lapsi"
"Nuoret rakastavaiset"
"Älä äiti itke"
"Tänä yönä vien sut pois"
"Elämän pyörä"
"Moottoritie"
"Hyvää yötä maailma"
"Olen kaunis" (singleversio)
"Viesti (teille kovikset)"
"Lanka palaa"
"Gabriel"
"Tänä yönä vien sut pois"
"Elä (kun olet nuori vielä)"
"Olen kaunis"
Arviot

Soundi: