stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
On elämä laulu
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Lapset eilispäivän auringon – 3.37 (Bez tebja, säv. A. Horalov, san. Juha Vainio)  Rakkaus – 4.26 (Amour en heritage / Only love, säv. Vladimir Cosma, san. Chrisse Johansson)  On elämä laulu – 3.32 (säv. Esa Nieminen, san. Juha Vainio)  Kumppanin sain – 4.00 (I Found Someone, säv. Mark Mangold, Michael Bolton, san. Kaisu Liuhala)  Silmiin – 3.01 (säv. Timo Kalaoja, san. Jukka Itkonen, Katri Helena Kalaoja)  Tie miehen sydämeen – 3.27 (Aimez moi, säv. Claude-Michel Schönberg, san. Irina Milan) :  B-puoli Virta vie – 3.57 (Zhizn, säv. Vladimir Migulja, san. Jukka Alihanka)  En sulta pyytänyt kuuta – 3.40 (Non voglio mica la luna, säv. Luigi Albertelli, Vito Malepasso, Adelmo 'Zucchero' Fornaciari, san. Jukka Itkonen)  Kesään – 3.51 (Sommer, säv. Udo Jürgens, san. Jukka Itkonen)  Vanha kaupunki – 4.49 (säv. Esa Nieminen, san. Tarleena Sammalkorpi)  Tuo merimies – 4.28 (Ne zabyvaj, säv. David Tuhmanov, san. Kaisu Liuhala)  Laulu – 3.43 (säv. ja san. Harri Saksala)
Norpat

Norpat voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Pusa, hylkeiden suku
Phoca, hylkeiden suku
norppa (Pusa hispida, aiemmin Phoca hispida), hyljelaji
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Norpat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
On hetki

On hetki on Rauno Lehtisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale. Tekijänsä tunnetuimpiin kuuluva laulu alkaa sanoilla ”On hetki jolloin tuuli uinahtaa”.
Lehtinen teki kappaleen Suomen euroviisukarsintaan vuonna 1968, jossa sen lauloi Aarno Raninen. Saman vuoden kesällä Iris Rautio sijoittui sillä kolmanneksi Rostockin Itämeren viikon laulukilpailussa. Kappaleesta on tullut suosittu myös kuorojen ohjelmistossa muun muassa sovituksena, jonka Ilkka Kuusisto teki Lehtisen pyynnöstä. Sen ovat levyttäneet muun muassa Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajat 1970 ja 1976 sekä Chorus Iuvenalis vuonna 1975. Instrumentaaliversioina sen ovat julkaisseet muun muassa Aarno Raninen (1978), Rauno Lehtinen (1988), Jörgen Petersen (1988) sekä Vantaan viihdeorkesteri johtajanaan Markku Johansson (1992). Ranisen ohella muita laulua tulkinneita solisteja ovat Georg Ots, Pentti Hietanen, Matti Salminen ja Margareta Haverinen.
Lehtinen kertoi 70-vuotishaastattelussaan vuonna 2002 itsekin pitävänsä omista töistään ehkä eniten juuri tästä sävelmästä:
”Yleisö tuntuu ottaneen erityisesti sen omakseen. Itsellenikin laulu on merkityksellinen, koska myös teksti on oma. Tekstihän on eräänlainen aforismi elämästä, siitä, miten erilaisia hetkiä siihen mahtuu. On hetkiä ystävien kanssa ja rakkauden hetkiä; on pettymyksiä ja vastoinkäymisiä. Ja kun tulee vanhaksi, huomaa että kaikki on kuin unta, jälkikäteen katsottuna.”
Syntyhistoriaa

Rauno Lehtinen kertoi saaneensa kappaleeseen idean istuessaan kahvilassa ja huomatessaan kaiken kokeneelta näyttävän vanhuksen. Teksti kuulemma syntyi autossa matkalla Tampereelle ja sävel paluumatkalla. Lehtinen pyysi euroviisuehdokkaansa solistiksi uransa alkuvaiheessa ollutta Aarno Ranista, joka tunnettiin paremmin muusikkona ja viihdekapellimestarina. Hän piti Ranista lupaavana laulajana ja ohjeisti pukeutumaan smokkiin ja tulkitsemaan laulun kuin Frank Sinatra. ”On hetki” pääsi euroviisujen esiraadin arvioinnista finaaliin noin 200 kilpailusävelmän joukosta. Tuona vuonna Suomen edustussävelmä valittiin ensi kertaa yleisön lähettämien postikorttiäänten perusteella, ja selväksi voittajaksi nousi Kristina Hautalan esittämä ”Kun kello käy” noin 160 000 äänellä. ”On hetki” tuli kolmanneksi noin 60 000 äänellä.
Oerlikon Space

| Oerlikon Space |
| --- | --- |

Toimiala:  avaruusteollisuus
Omistaja:  RUAG
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oerlikon Space AG on sveitsiläinen avaruusteknologiayhtiö, joka siirtyi RUAGin omistukseen vuonna 2009.
Oerlikon Space -yhtiön päätuote on Ariane 5 -kantorakettien nokkakartiot ja avaruusalusten rakennetekniikka ja mekanismit.
Taustaa

Vuonna 1964 Oerlikon Contraves tuli avaruustoimintaan. Yhtiö valmisti ESAn edeltäjän ESROn satelliitteihin runkorakenteita, esimerkiksi ESRO-1-satelliittiin. 1970-luvun alkuun asti yhtiö toimi myös ELDO-organisaation Europa-kantorakettikehitystyössä. Yhtiö on osallistunut 160 Ariane-kantoraketin valmistukseen.
Vuonna 1999 yhtiöstä tuli Contraves Space AG, oma osakeyhtiönsä. Vuonna 2006 nimi muuttui Oerlikon Space-muotoon. Se oli vuoden 2006 loppuun asti Contraves Space AG. Se oli OC Oerlikon Corporation AG:n tytäryhtiö, joka ei enää 2000-luvulla ollut tykkitehdas, joka osuus myytiin saksalaiselle teollisuudelle aiemmin.
Aiheesta muualla

Yhtiön kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Svalskullan tuulivoimapuisto

| Svalskullan tuulivoimapuisto Svalskullas vindkraftspark |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Närpiö
Koordinaatit:  62°20′49″N, 21°23′31″E
Sähköverkkoon:  lokakuu 2014 
Valmistunut:  2014 
Kustannus:  25 miljoonaa € 
Rakennuttaja:  VindIn Ab/Oy 
Omistaja:  Vindln Svalskulla Ab/Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  15–30 m 
Pinta-ala:  70 ha 
Tuulivoimalat:  5 × Vestas V112 (3,0 MW) 
Kapasiteetti:  15 MW  
Vuosituotanto:  50 GWh 
 fiSvalskullan tuulivoimapuisto 
Svalskullan tuulivoimapuisto on Pohjanmaalla Närpiön Pielahden (Pjelax) Svalskullassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 5 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 15 megawattia ja vuosituotanto on noin 50 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut VindIn Ab/Oy ja sen omistaa Vindln Svalskulla Ab/Oy, jotka ovat ruotsalaisen VindIn AB:n tytäryhtiö.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee merenrannikon läheisyydessä Närpiön kaupungin eteläosissa noin neljä kilometriä Pielahdesta etelään Karijoen kuntarajan lähellä. Tuulipuiston pituus on 1,4 kilometriä, leveys 800 metriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 70 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat 15–30 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V112-mallia, jonka tuuliturbiinin halkaisija 112 metriä ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia.
Tuulipuistosta on tieyhteys, joka haarautuu valtatieltä 8. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan 20 kilovoltin jännitteellä alueen länsipuolella sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä tuotettu sähkö johdetaan 110 kilovoltin siirtolinjaa myöten, joka seuraa aikaisemmin rakennettua Kristiinankaupunkiin johtavaa siirtolinjaa pitkin. Tuotettu sähkö johdetaan siellä kantaverkkoon.
Historiaa

Ruotsalaisen Vindin AB perustama suomalaisen tytäryhtiön VindIn Ab/Oy suunnitelmissa oli rakentaa kuusi tuulivoimalaa Svalskullan alueelle. Koska voimalaoita oli alle kymmenen, ei yhtiön tarvinnut käyttää YVA-menettelyä hankkeensa selvityksessä, vaan sen suunnitelmat käsiteltiin ja hyväksyttiin Närpiön kaupungissa. Yhtiö sai rakennusluvan lokakuussa 2013 ja tuulivoimapuisto valmistui lokakuussa 2014. Tuulipuiston omistaa Vindln Svalskulla Ab/Oy, joka on viime kädessä VindIn AB:n tytäryhtiö.
Tuulivoimapuiston melumittaukset toteutettiin pari vuotta sen käynnistymisen jälkeen. Ne suorittivat Finnish Consulting Group Oy keväällä 2016 . Mittausten mukaan mitatut melutasot alittivat ennakkolaskelmat ja olivat sallittujen arvojen rajoissa lähimmän asunnon luona, joka sijaitsi 1,1 kilometrin etäisyydellä voimaloista.
Olavi Niinikoski

Lauri Olavi Niinikoski (22. heinäkuuta 1912 Lavia – 23. joulukuuta 1990 Karkkila) oli suomalainen suojeluskuntaupseeri, työnjohtaja ja näytelmäkirjailija.
Niinikoski kävi keskikoulun. Hän toimi metsätyönjohtajana ja Metsälautakunnassa vuosina 1945–1950, vientitoimijana oy Saxen & co yhtiössä vuosina 1951–1962, varastonhoitajana TVH:lla vuosina 1963–1970 ja Vesihallituksessa 1970–1975. Lavian suojeluskunnan paikallispäälliköksi Niinikoski nimitettiin reservin vänrikkinä vuonna 1939. Siinä ominaisuudessa
hän joutui viemään kotikuntansa miehet kahteen sotaan joista selvisi hengissä, luutnantin arvoisena. Niinikoski toimi aktiivisesti Lavian suojeluskunnan näytelmäkerhossa. Näyttelemisen ohella Niinikoski harrasti urheilua.
Koko sodanjälkeisen ajan Niinikoski eli Karkkilassa. Hän kirjoitti yhdessä Olavi Virtasen kanssa urheiluseura Karkkilan Poikien historiikin. Lisäksi hän kuului kirjan "Satakuntalaispataljoonan IX/KT-Pr:n tie 1939-40" toimituskuntaan. Niinikoski kirjoitti yhden näytelmän, jolla hän osallistui Kariston seuranäytelmäkilpailuun.
Niinikosken puoliso oli Hilkka (o.s. Ropo). Niinikoskelle myönnettiin 4 lk Vapaudenristi vuosina 1940 ja 1944. Lisäksi hän on saanut Karkkilan Poikien hopeisen ansiomerkin. Seuran sihteerinä hän toimi vuosina 1946–1951.
Näytelmiä

Ulosmittaus : yksinäytöksinen pila. Seuranäytelmiä 528. Karisto 1951
Muita julkaisuja

Olavi Niinikoski ja Olavi Virtanen, Karkkilan Pojat 1933–1958, kirja 46 sivua, julkaisija Karkkilan Pojat, 1958
Olavi Niinikoski, Talvisodan joulunviettoa Sallan suunnalla 1939, Kansa taisteli, 1958, No 11-12
Onatas

Onatas (m.kreik. Ὀνάτας, Onātās) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Onatas Aiginalainen (400-luku eaa.), kuvanveistäjä ja taidemaalari
Onatas Krotonlainen, pythagoralainen filosofi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onatas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Once

Once tarkoittaa seuraavia asioita:
Once, Nightwish-yhtyeen albumi
Once, The Tyden albumi
Once, John Carneyn ohjaama irlantilainen elokuva vuodelta 2007
Once, Carneyn elokuvasta sovitettu, vuonna 2011 ensiesitetty teatterimusikaali
Once (Organización Nacional de Ciegos Españoles), espanjalainen sokeiden järjestö
Once, espanjalainen pyöräilytalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Once”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Onas

| Onas |
| --- | --- |
 Onas, Napoleonin sarkofagi
Maantiede
Saariryhmä:  Porvoon saaristo
Merialue:  Itämeri
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Kunta:  Porvoo
Infobox OKNimi-testi OK: 
Onas on Porvoossa sijaitseva saari, joka muodostuu Onaslandetista ja Onaksesta. Maantieteellisesti Onas kuului lakkautettuun Porvoon maalaiskuntaan ja tuli liitetyksi sen mukana Porvoon kaupunkiin.
Onas on kahden perikunnan omistuksessa. Saaren eteläkärjessä on kaksi sarkofagin muotoista kiveä, jotka oli tarkoitus tulla Napoleonin sarkofagiksi. Saaressa on useita venekerhoja, tosin koillispuolella on näitä vähemmän johtuen kivisistä ja karikkoisista rannoista. Kaakkoiskulmassa on kaikkien käytettävissä oleva Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen omistama virkistysalue.
Olarin seurakunta

| Olarin seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Olarin kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Espoon tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Espoon seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Olarin kirkko
Perustettu:  1975
Jäsenmäärä:  26 634 (2023)
– Osuus asukkaista:  46,0 %
Kirkollisvero:  1,00 %
Kirkkoherra:  Salla-Maria Viitapohja
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olarin seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Vuoden 2022 lopussa Olarin seurakuntaan kuului 26 634 jäsentä, mikä on 46,0 % alueen asukkaista. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Antti Malinen.
Olarin seurakunta perustettiin vuonna 1975, kun Etelä-Espoon seurakunta jaettiin Olarin ja Kivenlahden (myöhemmin Espoonlahden) seurakunniksi. Olarin kirkko valmistui vuonna 1981. Se ei nimestään huolimatta sijaitse Olarin vaan Niittykummun kaupunginosassa.
Papisto

Olarin seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
1975–1979: kirkkoherra Tarmo Nuotio
1979–1987: kirkkoherra Pentti Hölsä
1987–1996: kirkkoherra Hannu T. Kamppuri
1996–2009: kirkkoherra Antti Kujanpää
2010–2022: kirkkoherra Salla-Maria Viitapohja
2022– kirkkoherra Antti Malinen
Oxford-kirjoitusasu

Oxford-kirjoitusasuksi kutsutaan sanojen Oxford English Dictionary -sanakirjassa käytettävää kirjoitusmuotoa. Muotoa käytetään myös muissa Oxford University Pressin julkaisemissa teoksissa. Digitaalisissa dokumenteissa muoto voidaan ilmaista koodilla en-GB-oed.
Oxford-kirjoitusasu poikkeaa brittiläisestä kirjoitusasusta päätteen -ize käytön osalta. Esimerkiksi organization, privatize ja recognizable ovat Oxford-kirjoitusasun mukaisia muotoja. Brittiläisessä kirjoitusasussa päätteen on viime vuosikymmeninä korvannut muoto -ise. Vaikka monet pitävät muotoa -ize amerikanenglannin ilmaisuna, muoto -ize on esiintynyt Englannissa jo 1500-luvulla. ize-muodon käyttö ei vaikuta sanoihin jotka päättyvät -yse, joiden osalta noudatetaan normaalia brittiläistä käytäntöä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Oxford spelling
Ole Løvig Simonsen

| Ole Løvig Simonsen> Tanskan asuntoministeri |
| --- | --- |
 Poul Nyrup Rasmussenin II ja III hallitus 27. syyskuuta 1994 – 23. maaliskuuta 1998  
Edeltäjä:  Flemming Kofod-Svendsen
Seuraaja:  Jytte Andersen
Kansankäräjäedustaja
 1990–2001 1981–1987  
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1935 (ikä 89) Aalborg, Tanska
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Ole Løvig Simonsen (s. 31. tammikuuta 1935 Aalborg) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1981–1987 ja 1990–2001 sekä toiminut Tanskan asuntoministerinä vuosina 1994–1998. Koulutukseltaan hän on opettaja.
Aiheesta muualla

Ole Løvig Simonsen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Sointu

C-duurikolmisointu koostuu sävelistä c, e ja g.
Sointu eli akordi on vähintään kahden, tavallisesti kolmen tai useamman, eri korkuisen sävelen samanaikaisesti muodostama ääni. Soinnun laatu määritellään sen intervallien mukaan. Esimerkiksi perussävelen kanssa soiva suuri terssi ja siihen yhdistyvä puhdas kvintti muodostavat duurikolmisoinnun.
Sointuja esiintyy laajasti myös muissa musiikkikulttuureissa, joskin esimerkiksi klassinen intialainen musiikki ei tunne sointuja länsimaisessa mielessä. Soinnun kuulohavaintoon vaikuttaa sävelten lisäksi myös instrumentaatio, eli se millä soittimella ja miten sointu soitetaan. Rock-musiikissa ovat yleisiä vain perussävelestä ja sen kvintistä ja mahdollisista oktaaveista koostuvat kahden sävelen niin sanotut voimasoinnut.
Merkintä

Kaikkia sointuja kattavaa nimeämisjärjestelmää ei ole. Esimerkiksi modernissa länsimaisessa taidemusiikissa käytetään niin sanottuja klustereita, joissa peräkkäiset kromaattiset äänet soivat yhtä aikaa, mikä tekee soinnun nimeämisen epämielekkääksi.
Merkintä > Astemerkintä

Klassisen musiikin teoriassa, varsinkin analyysissa, käytetään roomalaisia numeroita (I-VII) kuvaamaan sävellajin eri sointuasteita. Astemerkintä kuvaa pohjasävelen sijaintia sävellajin asteikolla. Esimerkiksi C-duuriasteikossa a-mollikolmisointu sijaitsee VI asteella. Soinnun intervallirakennetta voidaan tarvittaessa ilmaista arabialaisilla numeroilla. Astemerkit ilmaisevat myös soinnun tonaalisen tehon: I aste on toonikateho, IV subdominanttiteho ja V dominanttiteho. Muille asteille ei ole vakiintunut tällaisia nimityksiä.
Merkintä > Kirjainmerkintä

Kirjainmerkintää käytetään varsinkin Hugo Riemannin funktio-opin piirissä. Suomessa Ilmari Krohn on kehitellyt teoriaan sävelala -käsitteen; rinnakkaissävellajit merkitään yhdeksi sävelalaksi, esimerkiksi F-d. Soinnut merkintään niiden tonaalisen tehon mukaan kirjaimilla T, S ja D. T merkitsee toonikaa, S subdominanttia ja D dominanttia. Samaisten kirjainten pienillä kirjaimilla viitataan rinnakkaismollin vastaaviin tehoihin. Sointujen käännökset ilmaistaan kirjainten alle numeroilla.
Merkintä > Reaalisointumerkintä

Reaalisointumerkintää (pohjasävelmerkintää) käytetään yleisesti erityisesti jazz-, pop- ja viihdemusiikissa. Kirjaimella, joka sijoitetaan esimerkiksi nuottiviivaston yläpuolelle, kuvataan soinnun pohjasävelen lisäksi myös laatu. Duurikolmisoinnun ollessa kyseessä käytetään vain pohjasävelen nimeä, kun taas mollikolmisoinnun tapauksessa kirjaimen perään lisätään pieni m-kirjain (esimerkiksi Dm). Septimisointua (pieni septimi) kuvaa numero 7, noonisointua puolestaan 9. Maj -merkinnällä muutetaan intervalli suureksi; esimerkiksi Fmaj7 sisältää suuren septimin. Sointujen käännökset merkitään vinoviivan jälkeen kirjoitetulla sävelnimellä. Esimerkiksi G/D on G-sointu, jossa matalimpana bassosävelenä on D. Lisäksi käytetään muita merkintöjä eri sointurakenteiden kuvaamiseen.
Esimerkkejä pohjasävel- eli reaalisointumerkinnöistä:
Kolmisoinnut
Septimisoinnut
Neli ja viisisoinnut
Muut soinnut
Merkintä > Kenraalibassomerkintä

Kenraalibassomerkinnässä ilmaistaan nuotinnetusta bassosävelestä rakentuvat intervallit numeroilla.
Sointutyypit > Kolmisointu

Länsimaisessa tonaalisessa musiikissa kolmisointu on soinnullisen ajattelun perusta. Se rakentuu pohjasävelestä, terssistä ja kvintistä. Kolmisoinnun perusmuoto rakentuu siis kahdesta päällekkäisestä terssistä. Jos alempi näistä tersseistä on suuri ja ylempi pieni, kyseessä on duurikolmisointu. Esimerkiksi C-duurisointu rakentuu sävelistä c-e-g. Jos taas alempi terssi on pieni ja ylempi suuri, kyseessä on mollikolmisointu. Kummassakin näistä, duuri- ja mollisoinnuissa, kvintti on puhdas. Vähennetyssä kolmisoinnussa molemmat terssit ovat pienet, ja kvintti vähennetty. Ylinousevassa kolmisoinnussa kumpikin tersseistä on suuri, ja kvintti on ylinouseva.
Sointutyypit > Laajemmat sointumuodot

Jo barokkimusiikissa esiintyi nelisointuja, jotka ovat neljän sävelen muodostamia sointuja. Näissä on kolmisoinnun päälle lisätty vielä yksi terssi, joka on septimi suhteessa perussäveleen. Kaikki nelisoinnut ovat dissonansseja ja vaativat sisältämänsä septimin purkausta.
Yleisin nelisoinnuista on sävellajin V asteen septimisointu, dominanttiseptimisointu, jossa duurikolmisointuun on lisätty pieni septimi. Esimerkiksi C-duurissa se on G-duuriseptimisointu, jonka muodostavat sävelet g-h-d-f. Dominanttiseptimisointu esiintyy vanhastaan ennen kaikkea kadensseiksi kutsutuissa lopukkeissa. Niissä se on yleensä toiseksi viimeisenä sointuna, jota seuraa I asteen peruskolmisointu. Tavallinen on myös mollin VII asteelle rakennettu vähennetty septimisointu.
Perinteisessä tonaalisessa musiikissa kaikille asteikon sävelille voidaan rakentaa septimisointuja, mutta usein nämä ovat luonteeltaan tilapäisiä ja voidaan tulkita hajasävelistä muodostuneiksi. 1900-luvun vapaatonaalisessa musiikissa ja erityisesti nelisoinnut saivat itsenäisemmän aseman.
Sointuja voidaan laajentaa tonaalisessa ympäristössä aina 6- tai jopa 7-sävelisiksi. Atonaalisessa musiikissa voidaan käyttää huoletta suurempiakin määriä säveliä luomaan sointikudosta. Tavallisen kuulijan korvalle tutuimpia ovat kuitenkin 3- ja 4-soinnut.
Sointutyypit > Nelisoinnut

Nelisoinnut ovat nelisävelisiä duuri- tai molliseptimisointuja, siten että kolmisoinnun yläpuolelle on lisätty terssi.  Nelisointu kutsutaan myös septimisoinnuksi, koska pohjasävelen ja ylimmän sävelen välinen ero on septimi.
Viidennen asteen nelisointu, dominanttiseptimisointu, on sekä duuri- että mollisävellajeissa duurin pienseptimisointu (Dp7). Huomattavaa on, että nelisoinnun VII-aste on vähennetty, mutta mollinelisoinnun septimi on vähennetty septimisointu (vv7) kun se duuri-sävellajissa on vähennetty pienseptimisointu (vp7). Mollisävellajien septimisointuja on enemmän kuin duurisävelasteikossa.
Sointutyypit > Viisisoinnut

Viisi- eli noonisoinnut esiintyvät yleensä vain soinnun viidennellä (V) asteella. Dominantti noonisointu on normaalisti kvintitön.
Sointutyypit > Vajaasoinnut

Vajaasoinnut ovat sointumuotoja, joista puuttuu jokin sävel. Vajaadominanttisointuja voidaan tulkita eri tavoin riippuen siitä mikä otetaan pohjasäveleksi. Esim. VII = V7 ja VII7 = V9 (suuri nooni)
Sointutyypit > Hajasävelet

Hajasävelet ovat sointuun kuulumattomia säveliä. Hajasävelet voivat olla joko diatonisia tai kromaattisia ja esiintyä pareittain tai ryhmittäin muodostaen hajasointuja. Hajasoinnut jaetaan loma-, sivu, vaihto-, ennakko-, pidätys-, appogiatura ja urkupistesäveliin.
Käännös ja asemointi

Kolmisoinnut, kuten muutkin soinnut, voidaan kääntää siirtämällä osa sen sävelistä oktaavia alemmaksi tai ylemmäksi niin, että jokin muu sävel kuin pohjasävel on alimpana.  Jos kolmisoinnun terssi on alin sävel, sointua kutsutaan sekstisoinnuksi. Jos puolestaan kvintti on bassossa, nimeksi tulee kvarttisekstisointu. Perusmuodossaan olevaa kolmisointua kutsutaan joskus harvoin myös terssikvinttisoinnuksi. Nimitykset tulevat soinnun intervallien mukaan.
Nelisoinnusta käytetään perusasemassaan myös nimeä septimisointu. Sen käännökset ovat kvinttisekstisointu, terssikvarttisointu ja sekuntisointu.. Tällöin nimessä otetaan huomioon vain ne soinnussa esiintyvät sävelet, jotka ovat sekunnin päässä toisistaan.
Soinnun asemoinnilla tarkoitetaan sävelten sijaintia toisiinsa nähden, ja erityisesti sitä, mikä sävel on ylä-äänessä. Soinnun ylimmän sävelen ollessa oktaavi, sanotaan asemointia oktaaviasemaksi. Samoin käytetään nimityksiä terssiasema ja kvinttiasema, asianmukaisten sävelten ollessa ylä-äänessä.
Sointu on ahtaasti aseteltu jos ylimmän sävelen l. sopraanon ja tenorin välimatka on enintään oktaavi. Sointu on hajallisesti aseteltu, jos sopraanon ja tenorin välimatka on vähintään oktaavi. Soinnun asema määräytyy sopraanossa olevan sävelen mukaan. Sointu voi olla oktaavi-, terssi- tai kvinttiasemassa, mutta neliäänisessä asettelussa jokin soinnun sävelistä on kaksinnettava. Yleensä kaksinnetaan soinnun pohjasävel, joskus terssi tai kvintti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sointu Wikimedia Commonsissa
tumb
tumb
tumb
tumb
tumb
C-duurin ja mollin V-asteen noonisoinnut
Vajaasointu esimerkkejä.
Kolmi- ja nelisoinnun käännökset. Vasemmalla kolmisointu: perusasema (terssikvinttisointu), sekstisointu (6), kvarttisekstisointu (4,6). Oikealla nelisointu: septimisointu (7), kvinttisekstisointu (5,6), terssikvarttisointu (3,4) ja sekuntisointu (2)
Ole Monsen Mjelde

| Ole Monsen Mjelde |
| --- | --- |
 Mjelde vuonna 1916.
Norjan työministeri
 Mowinckelin III hallitus 3. maaliskuuta 1933 – 20. maaliskuuta 1935  
Edeltäjä:  Rasmus Langeland
Seuraaja:  Johan Nygaardsvold
 Mowinckelin II hallitus 15. helmikuuta 1928 – 12. toukokuuta 1931  
Edeltäjä:  Magnus Nilssen
Seuraaja:  Rasmus Langeland
 Mowinckelin I hallitus 25. heinäkuuta 1924 – 5. maaliskuuta 1926  
Edeltäjä:  Cornelius Middelthon
Seuraaja:  Anders Venger
 Blehrin II hallitus 22. kesäkuuta 1921 – 6. maaliskuuta 1923  
Edeltäjä:  Cornelius Middelthon
Seuraaja:  Cornelius Middelthon
 Knudsenin II hallitus 10. toukokuuta 1920 – 21. kesäkuuta 1920  
Edeltäjä:  Martin Olsen Nalum
Seuraaja:  Cornelius Middelthon
Suurkäräjäedustaja
 Hordalandin vaalipiiri 1910–1936  
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1865 Øvre Mjelde, Norja
Kuollut: 7. maaliskuuta 1942 (76 vuotta) Øvre Mjelde, Norja
Ammatti:  maanviljelijä, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Ole Monsen Mjelde (12. syyskuuta 1865 Øvre Mjelde – 7. maaliskuuta 1942 Øvre Mjelde) oli norjalainen maanviljelijä ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1910–1936 ja toimi Norjan työministerinä 1920, 1921–1923, 1924–1926, 1928–1931 sekä 1933–1935.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ole Monsen Mjelde Wikimedia Commonsissa