stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baškiirin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä

Yhtenäistä baškiiriasutusta on Baškortostanin lisäksi Tšeljabinskin, Orenburgin, Sverdlovskin, Kurganin ja Tjumenin alueilla sekä Permin aluepiirissä. Huomattavia baškiiriryhmiä asuu myös muualla Venäjällä sekä entisissä Neuvostoliiton tasavalloissa. Vuonna 1989 Neuvostoliitossa laskettiin olevan 1 449 200 baškiiria, joista 863 800 asui Baškortostanissa. Baškiirin kielen puhujia oli Venäjällä 1 018 400 henkeä. Venäjän baškiireista 72,8 % ilmoitti äidinkielekseen baškiirin, 16,9 % tataarin ja 10,1 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 72,6 % ja tataaria 9,4 %.
Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 1 673 400 baškiiria ja 1 379 700 baškiirin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan baškiireista 94,5 % osaa venäjää, 71,3 % baškiiria ja 31,3 % tataaria. Tataareista baškiiria puhuu 2,5 %. Baškortostanissa kieltä osaavat myös monet venäläiset, tšuvassit, marit ja udmurtit. Tasavallan koko väestöstä venäjää taitaa 96,4 %, tataaria 34,0 % ja baškiiria 25,8 %.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1 152 400 baškiirin puhujaa.
Historia ja murteet

Baškiiri (baškortti) kuuluu turkkilaisten kielten kiptšakkilaisen ryhmän kiptšakkilais-bolgaarilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on tataari, jonka kanssa sillä on paljon foneettisia, kieliopillisia ja sanastollisia yhtenevyyksiä. Tärkein erottava piirre ovat säännölliset konsonanttivastaavuudet, esim. tataarin qız (кыз) – baškiirin qıdh (ҡыҙ) ’tyttö’, pıçaq (пычак) – bısaq (бысаҡ) ’veitsi’, bas- (бас-) – bath- (баҫ-) ’painaa’, sıyer (сыер) – hıyır (һыйыр) ’lehmä’. Baškiirille ominaisia äänteitä ovat interdentaaliset spirantit [θ] ja [ð], jotka vastaavat englannin th-kirjainyhtymän ääntämistä. Sanastossa on iranilaisia, suomalais-ugrilaisia ja mongolilaisia lainoja. Kieli jakautuu itäiseen, eteläiseen ja koilliseen päämurteeseen, joissa erotetaan useita alamurteita.
Historia ja murteet > Baškiirin ja tataarin vertailua

"Pian on kesä ja meillä tulee olemaan hauskaa poimiessa mansikoita"
baš. Tizzän yäy yetä, räxätlänep yer yeläge yıyırbız (Тиҙҙән йәй етә, рәхәтләнеп ер еләге йыйырбыҙ).
tat. Tizdän cäy citä, räxätlänep cir ciläge cıyarbız (Тиздән җәй җитә, рәхәтләнеп җир җиләге җыярбыз).
"Vaikka lehti ei liiku ilman tuulta, mitään ei tapahdu ilman syytä"
baš. Yelhez yapraq ta helkenmäy, säbäphez ber nämä lä bulmay (Елһеҙ япраҡ та һелкенмәй, сәбәпһеҙ бер нәмә лә булмай).
tat. Cilsez yafraq ta selkenmi, säbäpsez bernärsä dä bulmıy (Җилсез яфрак та селкенми, сәбәпсез бернәрсә дә булмый).
"Tee on maukasta, kun juot sitä kukkakupista"
baš. Säskäle sınayaqtan eskändä säy tämle bula (Сәскәле сынаяҡтан ескәндә сәй тәмле була).
tat. Çäçkäle çınayaqtan eçkändä çäy tämle bula (Чәчкәле чынаяктан ечкәндә чәй тәмле була).
Kirjakieli

Baškiirit käyttivät 1500-luvulta lähtien yleisturkkilaisen kirjakielen türkin alueellista muotoa. 1900-luvun alussa otettiin käyttöön tataarin kirjakieli. Baškiirin kirjakieli luotiin 1920-luvulla kansallisen puhekielen, Volgan-Uralin türkin ja suullisen kansanperinteen pohjalta. Aluksi käytettiin arabialaista ja vuodesta 1928 lähtien latinalaista kirjaimistoa. Vuonna 1940 siirryttiin kyrilliseen aakkostoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ғ, ҙ, ҡ, ң, ө, ҫ, ү, һ ja ә.
Baškiirin kirjaimisto
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Ғ ғ | Д д | Ҙ ҙ | Е е |
| Ё ё | Ж ж | З з | И и | Й й | К к | Ҡ ҡ | Л л |
| М м | Н н | Ң ң | О о | Ө ө | П п | Р р | С с |
| Ҫ ҫ | Т т | У у | Ү ү | Ф ф | Х х | Һ һ | Ц ц |
| Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ә ә |
| Ю ю | Я я |  |  |  |  |  |  |
Vuonna 1999 hyväksytyn Baškortostanin kielilain mukaan baškiiri on tasavallan toinen virallinen kieli venäjän kielen rinnalla. Baškiiriksi julkaistaan oppi- ja lastenkirjoja sekä kauno- ja tietokirjallisuutta. Baškortostanissa kieltä käytetään alkeis- ja keskikoulujen opetusvälineenä tai sitä opetetaan aineena. Lukuvuonna 1998–99 tasavallan baškiirinkielisissä kouluissa opiskeli 39 % oppilaista ja lisäksi 35 % opiskeli kieltä aineena. Baškiiria opetetaan aineena myös Kurganin, Orenburgin, Saratovin ja Tšeljabinskin alueilla. Vuonna 1993 kielellä ilmestyi 27 sanoma- ja 7 aikakauslehteä. Merkittävimpiä ovat päivälehti Bašqortostan, nuoriso­lehdet Jäšlek ja Šoŋqar, kirjallisuuslehti Agizel ja naistenlehti Bašqortostan qyzy. Radiossa ja televisiossa lähetetään baškiirinkielisiä ohjelmia. Baškortostanissa toimii viisi baškiirinkielistä ammattiteatteria. Kieltä käytetään jonkin verran myös viranomaisten toiminnassa.
Nykytilanne

Baškiirit muodostavat nimikkotasavaltansa väestöstä alle kolmanneksen ja yli neljännes heistä asuu sen rajojen ulkopuolella. Noin neljäsosa baškiireista puhuu äidinkielenään tataaria tai venäjää. Monikansallisessa tasavallassa asuu venäläisten ja baškiirien lisäksi suuri määrä tataareja, tšuvasseja, mareja, mordvalaisia ja udmurtteja, jotka puhuvat toisena tai kolmantena kielenään enemmän venäjää ja tataaria kuin baškiiria. Kielen asema koulun ja kansallisen kulttuurin välineenä on kuitenkin melko vahva, ja viime aikoinamilloin? sen käyttöalaa on pyritty laajentamaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Baškiirin kielen oppimateriaaleja (venäjäksi)
Ethnologue: Bashkir (englanniksi)
Turkkilaiset kielet
azeri
baškiiri
dolgaani
gagauzi
hakassi
haladži
jakuutti
karaiimi
karakalpakki
karatšai-balkaari
kaškai
kazakki
krimintataari
kumykki
nogai
salaari
šoori
tataari
tofa
tšuvassi
turkki
turkmeeni
tuva
uiguuri
uzbekki
Bashkir-näppäimistöasettelu
Bertrand du Guesclin

| Bertrand du Guesclin |
| --- | --- |
 Bertrand du Guesclinin ratsastajapatsas Dinanissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1320
Kuollut: 1380
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Bretagne Ranska
Palvelusvuodet:  1343–1380
Taistelut ja sodat:  Cocherelin taistelu Aurayn taistelu Nájeran taistelu
Sotilasarvo:  konnetaabeli
2. lokakuuta 1369: Ranskan kuningas Kaarle V ojentaa konnetaabelin miekan Bertrand du Guesclinille. Jean Fouquetin maalaus.
Bertrand du Guesclin (n. 1320 – 13. heinäkuuta 1380) oli bretagnelainen sotilas, joka komensi Ranskan armeijaa satavuotisen sodan aikana. Hän oli yksi aikansa merkittävimmistä sotilaista ja hänellä oli suuri vaikutus siihen, että Ranskan kuningas Kaarle V kävi satavuotista sotaa menestyksekkäästi.
Guru Angad Dev

Guru Angad Dev (pandžabiksi ਗੁਰੂ ਅੰਗਦ ਦੇਵ) (31. maaliskuuta 1504 – 29. maaliskuuta 1552) oli sikhiläisyyden toinen guru. Hänestä tuli guru 7. syyskuuta 1539 Guru Nanakin, sikhiläisyyden perustajan kuoleman jälkeen. Ennen tuloaan toiseksi Guruksi hänen nimensä oli Lehna.  Ennen kuolemaansa hän nimitti seuraajakseen Guru Amar Dasin.
Angad Dev oli vastuussa gurmukhi-kirjaimiston standardoinnista. Nykyisin gurmukhi on pandžabin kielen pääasiallinen kirjoitusjärjestelmä Intiassa.
Bartholomew Roberts

Bartholomew Roberts
Bartholomew Roberts (17. toukokuuta 1682 – 10. helmikuuta 1722), syntyjään John Roberts ja tunnettu nimellä Musta Bart (kymriksi Barti Ddu) oli walesiläissyntyinen merirosvo, joka ryösteli laivoja Brasilian, Newfoundlandin ja Afrikan rannikoilla. Hän joutui alalle, kun merirosvot hyökkäsivät vuonna 1719 afrikkalaiselle kauppa-asemalle, jossa hän toimi orjien laivaajana. He ottivat hänet mukaansa ja pian hänestä tuli heidän johtajansa. Roberts oli merirosvoilun kultakauden menestynein merirosvo kaapattujen alusten määrässä mitattuna: hän valtasi urallaan kaikkiaan 400 laivaa. Roberts oli siinä mielessä poikkeuksellinen piraatti, että hän joi ennemmin teetä kuin alkoholijuomia, sillä hänen mielestään juopumus heikensi miehistön suorituskykyä. Roberts sai surmansa tykillä laukaistun kartessiammuksen osuessa häntä kaulaan 10. helmikuuta 1722, kun hänen laivansa vallattiin Gabonin rannikolla Länsi-Afrikassa.
Varhainen elämä

Roberts syntyi Newydd Bachin kylässä Walesissa 1680-luvun alussa. Hänen syntymänimensä oli John Roberts, jonka hän vaihtoi viimeistään aloitettuaan merimiesuransa. Syynä nimen vaihtamiseen saattoi olla merirosvojen tapa käyttää peitenimiä, ja nimen esikuvana saattoi olla kuuluisa bukanieeri Bartholomew Sharp. Robertsin lempinimi "Musta Bart" tuli hänen ihonsa tummasta sävystä. Hänen uskotaan lähteneen merille 13-vuotiaana vuonna 1695.
Ura > Uran alkuvaiheet

Walesilainen merirosvo Howell Davis kaappasi vuonna 1719 orjalaiva Princessin, jonka kolmantena perämiehenä Roberts oli. Useita Princessin miehistön jäseniä Roberts mukaan lukien pakotettiin liittymään Davisin merirosvomiehistöön. Kertoman mukaan Roberts vastusteli aluksi miehistöön liittymistä, mutta hyväksyi pian uuden elämän mukanaan tuomat edut. Davisin rosvoilla oli käytössään kaksi alusta, Royal James ja Royal Rover.
Joitakin viikkoja Robertsin merirosvoihin liittymisen jälkeen Davisin laiva Royal James oli hylättävä matojen aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Royal Rover purjehti Príncipen saarelle, missä Davis nosti mastoon Britannian värit ja pääsi satamaan. Muutaman päivän kuluttua Davis kutsui kuvernöörin lounaalle laivaansa, tarkoituksenaan kaapata tämä panttivangiksi. Davisin lähetettyä veneet noutamaan kuvernööriä hänet kutsuttiin nauttimaan ensin viiniä linnoitukselle. Portugalilaiset olivat saaneet tietää vieraiden olevan merirosvoja, ja matkalla linnoitukselle Davisin joukkion väijytettiin ja Davis ammuttiin hengiltä.
Davisin kuoltua Roberts äänestettiin laivansa kapteeniksi, kuusi viikkoa kaappaamisensa jälkeen. Tällöin Roberts oli ehtinyt olla merillä jo 25 vuoden ajan. Kapteenina Roberts purjehti aluksi Länsi-Afrikan Cape Lopezin vesillä ja ryösti ensimmäisenä hollantilaisen orjalaivan 26. heinäkuuta 1719. Seuraavana päivänä hän ryösti englantilaisen orjalaivan, jonka miehistön hän pakotti työskentelmään itselleen kuudeksi kuukaudeksi. Näiden jälkeen Roberts ryösti vielä kaksi laivaa ennen kuin lähti Länsi-Afrikan vesiltä Brasilian rannikolle.
Ura > Brasilia

Brasiliassa Robertsilla kesti yhdeksän viikkoa löytää saalista. Saavuttuaan vihdoin Bahian satamaan Roberts löysi sinne ankkuroituneen hyvin vartioidun portugalilaisen aarrelaivaston, jonka kimppuun hän lipui yön pimeydessä. Seuraanneessa taistelussa Robertsin onnistui kaapata rikkain laivoista, Sagrada Familia, mutta hän sai samalla portugalilaiset sotalaivat peräänsä. Robertsin onnistui karistaa laivat kannoiltaan ja paeta saaliineen pohjoiseen Pirunsaarelle asti. Robertsin ajauduttua liian kauas rannikolta eräässä saaliinjahdissaan hänen liittolaisensa William Kennedy käytti tilaisuuden hyväkseen ja pakeni saarelta saalis mukanaan.
Ura > Länsi-Intia

Robertsille oli jäänyt sluuppi Fortune ja 40 miestä. Varmistaakseen selustansa uuden petoksen varalta hän loi piraattisäännöstön, jonka hänen miehistönsä allekirjoitti lukuun ottamatta irlantilaisia, joihin hän ei enää luottanut. Näin Roberts pyrki luomaan yhteenkuuluvuutta miehistössä ja loi samalla sitovan sopimuksen, johon hän saattoi vedota kurinpitovaikeuksissa. Helmikuussa 1720 Roberts purjehti Tobagoon ja ryösti siellä barbadoslaisen sluupin. Hän sai samalla kuvernöörin lähettämät kaksi sotalaivaa ja 120 miestä peräänsä. Myös Roberts oli saanut lisävoimia tapaamansa merirosvo Montigny de Palissen miehistöstä. Seuranneessa meritaistelussa de Palisse pakeni välittömästi, ja Roberts huomasi joutuneensa alakynteen ja pakeni itsekin kevennettyään laivaansa ensin heittämällä pois ylimääräiset kanuunansa. Roberts purjehti Dominicaan ja suunnitteli siellä itselleen merirosvolipun.
Ura > Newfoundland

Roberts päätti lähteä Länsi-Intian vaarallisilta vesiltä Newfoundlandille, minne hän saapui vuoden 1720 kesäkuussa. Siellä hän tuhosi Trepasseyn kalasataman ja vei 22 laivaa. Samalla hän vaihtoi entisen lippulaivansa kaljuunaan, jossa oli 16 kanuunaa. Roberts lyöttäytyi uudelleen yhteen de Palissen kanssa ja kaappasi vielä 10 ranskalaislaivaa. Näistä yhden, 26-kanuunaisen kauppalaivan, Roberts otti omaan käyttöönsä ja antoi sille nimeksi Good Fortune. Roberts jatkoi kaappauksia heinäkuun ajan menestyksekkäästi ja oli elokuun loppuun mennessä saanut saaliikseen yhteensä 40 laivaa.
Ura > Takaisin Karibialle

Roberts palasi syksyksi de Palissen kanssa takaisin Karibialle ja ankkuroitui siellä Carriacoun saarelle Grenadiineilla. Ranskalainen kuvernööri joutui ylivoiman edessä varustamaan ja ruokkimaan merirosvot. Roberts antoi samalla lippulaivansa uudeksi nimeksi Royal Fortune ja itselleen arvonimen Leeward-saarten Amiraali. Hän purjehti Neitsytsaarille ja ryösteli lisää laivoja, joista yhdestä hän teki itselleen uuden Royal Fortunen entisen tilalle. Dominicalla hän kaappasi hollantilaisen kauppalaivan, josta tuli jälleen uusi Royal Fortune, nyt jo 42-kanuunainen.
Ura > Afrikka

Juhlittuaan aikansa Roberts päätti paeta hyvän sään aikana takaisin Länsi-Afrikan rannikolle. Laivasto ajautui kuitenkin Tobagoon yritettyään kaapata matkalla portugalilaisen laivasaattueen. Robertsin miehistön mieliala oli matala ja kapinahenkinen koko seuraavan talven, ja myös de Palisse jätti hänet oman onnensa nojaan. Lopulta Robertsin laivasto kutistui enää yhteen alukseen, jolla hän lopulta pääsi Afrikkaan Cape Verdelle toukokuussa. Sieltä hän jatkoi Senegaliin, missä hän kaappasi kaksi ranskalaissluuppia, joilla hän vahvisti laivastoaan. Roberts vietti kuusi viikkoa Sierra Leonessa kunnostaen laivojaan ja antaen miehistönsä juhlia maissa. Hän jatkoi sen jälkeen ryöstelyä ja kasvatti laivastonsa ja miehistönsä kokoa. Erään yhteistyöstä kieltäytyneen orjalaivan hän poltti ihmislasteineen.
Ura > Viimeinen taistelu

5. helmikuuta 1722 brittiläinen sotalaiva HMS Swallow yllätti merirosvot teeskennellen olevansa kauppalaiva, ja yksi Robertsin aluksista upposi. 10. päivänä Swallow palasi hakemaan Robertsia. Parhaimpiinsa pukeutunut Roberts sai kanuunatulessa välittömästi surmansa ammuksen osuttua häntä kaulaan. Robertsin ruumis heitettiin toivomuksensa mukaisesti yli laidan, minkä jälkeen hänen miehistönsäkin pian lopetti vastarinnan. Robertsin kuoleman myötä loppui myös niin sanottu "merirosvouksen kultakausi".
Bartholomewin ("Black Bart") muistokivi tämän synnyinkylässä Casnewydd-Bachissa.
Robertsin merirosvolippu, jossa hän itse seisoo kahden pääkallon päällä. Toisessa kallossa luki ABH ("A Barbadian's Head", barbadoslaisen pää) ja toisessa AMH ("A Martiniquan's Head", martiniquelaisen pää), millä hän viittasi uhmakkaasti vainoojiinsa.
Käännös suomeksi
Bangladeshin historia

n
k
Itä-Bengalissa sijaitseva Bangladeshin kansantasavalta on lähes koko historiansa ajan ollut Intian niemimaalla hallinneiden valtakuntien syrjäistä reuna-aluetta. Antiikin aikoina Bengalia hallitsivat buddhalaiset kuningaskunnat ja 1200-luvulta lähtien islamilaiset sulttaanikunnat. 1700-luvulla brittiläisten siirtomaavalta laajeni koko Bengalin alueelle.
Siirtomaavallan purkauduttua Brittiläinen Intia jaettiin hinduenemmistöiseen Intiaan ja muslimienemmistöiseen Pakistaniin. Nykyisen Bangladeshin alue liitettiin Pakistaniin ja siitä muodostui erillään muusta Pakistanista ollut Itä-Pakistan. Pakistanin valta Bengalissa osoittautui toimimattomaksi alusta alkaen. Itä- ja Länsi-Pakistanilla oli täysin erilainen kieli ja kulttuuri ja ainoa niitä yhdistävä tekijä oli yhteinen uskonto. Itä-Pakistanissa asui suurin osa Pakistanin väestöstä, mutta lännessä sijainnut maan keskushallinto ei suostunut antamaan itäpakistanilaisille poliittista sananvaltaa. Idässä protestoitiin Länsi-Pakistanin hallintoa vastaan ja tilanne kehittyi sodaksi idän ja lännen välillä, jossa Intia asettui tukemaan Itä-Pakistania. Intian tuella Itä-Pakistan itsenäistyi Bangladeshin tasavallaksi vuonna 1971.
Bangladeshin valtio kohtasi vaikeuksia heti alusta alkaen. Maassa kärsittiin elintarvikepulasta ja maassa nähtiin useita sotilasvallankaappauksia. Toisiaan seuranneet vallankaappaukset ajoivat maan 1980-luvulla sotilasdiktatuuriin, joka kaatui demokratiaa vaatineiden väkivaltaisten protestien jälkeen vuonna 1990. Diktatuurin kaatumisen jälkeen maa on palannut parlamentaariseen demokratiaan, mutta poliittinen sekasorto on jatkunut edelleen.
Antiikin kuningaskunnat

Bangladesh on suurimman osan historiastaan ollut Intian alueen syrjäseutua, joka on ollut kaukana maan poliittisista ja sotilaallisista tapahtumista. Historioitsijat uskovat että Bengali, johon kuuluu nykyisin Bangladesh ja Intian Länsi-Bengalin osavaltio, asutettiin noin tuhat vuotta ennen ajanlaskun alkua. Varhaiset asukkaat olivat dravidakieliä puhuvia kansoja.
Ensimmäinen suuri valtakunta joka laajeni suurimpaan osaan nykyistä Bangladeshiä, Intiaa ja Pakistania, oli Maurya-valtakunta, jonka valtakausi kesti noin vuosina 320-180 eaa. Mauryan valta oli poliittisesti hyvin hallinnoitu, mutta Bengalin itäosien asemaa Maurya-vallan aikana ei tiedetä. Bengalin länsiosilla oli valtakunnalle jonkin verran merkitystä, sillä sieltä alukset purjehtivat Sri Lankan ja Kaakkois-Aasian suuntaan. Mauryan aikana Bengaliin saapui buddhalaisuus, mistä kuningas Ašokan poika Mahinda levitti uskontoa edelleen Sri Lankalle. Maurya-valtakunnan romahtamisen jälkeen Bengalin itäosia hallitsi Samatatan valtakunta, joka kuitenkin joutui alisteiseksi Gupta-valtakunnalle 300-luvulta jaa. alkaen. Gupta-aikana hindulaisuus palasi valtauskonnoksi, mutta buddhalaisuus ei kadonnut.
Kolmas suuri Bengalia hallinnut valtakunta oli lyhytikäinen Harsha-valtakunta vuosina 606-647, joka rapistui perustajansa kuningas Harshan kuoltua. Seuranneen sekaannuksen hyödynsi parhaiten buddhalainen päällikkö Gopala, joka perusti Palan valtakunnan vuonna 750. Pala-valtakunnan aikana Bengalissa oli suhteellisen vakaa hallinto ja maasta levitettiin buddhalaisuutta valtion lähialueille. Valtakunta kävi myös kauppaa ja lähettiläitä lähetettiin Tiibetiin ja Sumatralle asti.
Pala-valtakunta hallitsi alueella noin 400 vuoden ajan. Valtakunnan kukistivat 1100-luvulla Sena-dynastian hindulaiset hallitsijat, jotka korvasivat buddhalaiset Pala-hallitsijat Bengalin valtiaina. Sena-dynastian valta-asema ei jäänyt pitkäikäiseksi muslimien vallan levitessä Bengaliin 1200-luvulla.
Bengalin islamilaistuminen

Ensimmäiset kosketuksensa islamiin Bengali sai 900-luvulla arabikauppiaiden mukana. Islamilaistumisprosessi oli pitkä, turkkilaiskansojen sotaretket Bengaliin alkoivat vuonna 1001, kun Ghaznavidit tunkeutuivat alueelle. Viimeinen suuri Sena-dynastian hinduhallitsija syrjäytettiin vallasta Länsi-Bengalissa vuonna 1202.
Vuodesta 1206 Bengali kuului löyhästi Delhin sulttaanikunnan vaikutuspiiriin ja alue maksoi veronsa sotanorsuina muodollisen itsenäisyytensä säilyttämiseksi. Bengali irtaantui Tughluq-dynastian aikana Delhistä ja vuonna 1341 syntyi itsenäinen Bengalin sulttaanikunta. Se toimi itsenäisesti aina vuoteen 1576 asti, jolloin Mogulivaltakunnan hallitsija Akbar valloitti sen. Bengali pysyi mogulivallan alaisuudessa aina sen 1700-luvulla tapahtuneeseen hajoamiseen asti.
Mogulivallan alaisuudessa alkoi Bengalin poliittinen sulautuminen muuhun Intian niemimaahan, mutta se ei koskaan ollut todella alistunut, sillä se oli aina liian kaukana Delhistä käsin hallitsevista sulttaaneista. Viestintäketjut olivat huonoja, jolloin Bengalin paikallisten hallitsijoiden oli aina helppo sivuuttaa Delhin käskyt ja toimia muodollisesti itsenäisesti. Mogulivallalla oli kuitenkin suuri vaikutus Bengaliin. Delhin ja Bengalin välille rakennettiin tie ja postiyhteyksiä parannettiin. Bengali toimi Mogulivaltakunnalle myös merkittävänä vilja-aittana, joka ruokki suurta moguliarmeijaa. Mogulivaltakunta ei kuitenkaan käyttänyt energiaa Bengalin puolustamiseen, vaan maaseutu kärsi nykyisen Myanmarin suunnalta tulleiden rakhineiden ja portugalilaisten merirosvojen hyökkäyksiltä. Yhden vuoden aikana merirosvot kaappasivat 40 000 bengalilaista myydäkseen heidät orjiksi, ilman että Delhin mogulivallan keskushallinto puuttui asiaan. Huolimatta suuresta epävakaudesta Bengalin maatalous laajeni, kaupankäynti kehittyi ja Dhakasta tuli yksi Etelä-Aasian tekstiilikaupan keskuksista.
Viimeinen suuri mogulihallitsija Aurangzeb kuoli vuonna 1707, minkä jälkeen Bengalin käskynhaltijat tulivat käytännössä itsenäisiksi. Alue oli riittävän voimakas torjuakseen alueita havittelevan marathivaltakunnan laajenemispyrkimykset. Kun alueen mogulikuvernööri Alivardi Khan kuoli vuonna 1756, hän jätti Bengalin hallinnan pojanpojelleen Siraj ud-Daulahille, joka menetti Bengalin hallinnan Britannialle seuraavana vuonna.
Itä-Pakistan > Intian jako

Itä-Pakistania ja Länsi-Pakistania ei yhdistänyt mikään muu kuin yhteinen uskonto. Niitä erotti paitsi 1600 kilometrin etäisyys, niillä oli täysin erilainen kulttuuri, kieli ja etninen tausta. Pakistanin valtio syntyi verenvuodatuksella, kun hindut ja sikhit pakenivat Pakistanista intiaan ja muslimit Intiasta Pakistaniin. Osapuolten välillä syntyneissä väkivaltaisuuksissa sai surmansa ehkä kaksi miljoonaa ihmistä. Pakistanin rajat vakiinnutettiin nopeasti eikä uuden kansakunnan taloudellista elinkelpoisuutta huomioitu. Itä-Pakistanissa alue oli ollut riippuvainen hindujen hallinnasta. Maan jaon jälkeen monet Bengalin hindut pakenivat Kalkuttaan, ja heidän paikkansa kaupankäynnin hallinnassa ottivat Biharista tai Länsi-Pakistanin Punjabista muuttaneet muslimit. Intian jaon jälkeen muslimien kaupankäynnin keskus siirtyi Bombaysta Länsi-Pakistanin Karachiin. Suuri osa Itä-Pakistaniin tulleista investoinneista tuli Länsi-Pakistanista. Itä-Pakistanin tärkein vientituote oli juutti, jonka tuotannon hallinta oli länsipakistanilaisten käsissä. Itä-Pakistanin bengalin kielistä väestöä syrjittiin myös johtamistason tehtävissä, sillä länsipakistanilaiset suosivat bengalilaisten sijasta Biharista kotoisin ollutta urdunkielistä väestöä. Maassa oli puutetta koulutetusta henkilöstöstä maan hallinnassa, sillä kaikki hindu- ja sikhivirkamiehet olivat muuttaneet Intiaan. Dhakan korkeat hallinnolliset virat täyttivät yleensä Länsi-Pakistanista tai Intiasta muuttaneet henkilöt.
Bastards

| Bastards |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1981–
Tyylilaji:  hardcore punk, punk
Kotipaikka:  Tampere, Pirkanmaa, Suomi
Laulukieli:  suomi, englanti
Jäsenet:  Sid Salminen, laulu   Sami ”Vuokko” Vuorinen, basso   Rike Jokela, kitara   Jaska Ahonen, rummut  
Entiset jäsenet:  TLahti, laulu (1982-1983)  Roitsu Piekäinen, basso (1981-1983)  Masa Kärnä, rummut (1981-1983) 
Levy-yhtiö:  Propaganda records, 1982–   Kråklund Records  
Bastards on 1981 perustettu tamperelainen punk-yhtye, joka on Suomen ensimmäisiä hardcore punk -yhtyeitä. Bastards teki ensimmäisenä suomalaisena hc punk bändinä Euroopan kiertueen vuonna 1983. Yhtyeen levyjä on julkaistu ja myyty ympäri maailmaa, muun muassa Saksassa, Brasiliassa ja USA:ssa. 2000-luvulla kaikki bändin vinyylialbumit on uudelleen julkaistu Keski-Euroopasta käsin.
Vuonna 1983 yhtye lopetti varsinaisen uransa mutta palasi vuonna 2021 alkuperäisessä kokoonpanossaan - Sid, Rike ja Masa - äänittämään uuden EP:n ”Ei sotaa”. Levy julkaistiin digitaalisena vuonna 2022 ja vinyylillä 2023.
20.5.2023 Bastards teki ensimmäisen keikkansa neljäänkymmeneen vuoteen. Paikka oli Vastavirta-klubi Tampereella ja vastaanotto oli erinomainen. Vuoden 2023 kokoonpanossa soittavat alkuperäisjäsenten Sid Salmisen ja Rike Jokelan lisäksi Jaska Ahonen (rummut) sekä Sami ”Vuokko” Vuorinen (basso)
Yhtyeen säveltäjä ja toinen sanoittaja Risto ”Rike” Jokela on soittanut myös Antikeho-, Riistetyt-, Pyhät Nuket- ja Nuket-yhtyeissä. Yhä 80-luvun lopun menestyskokoonpanossaan oleva Nuket palasi yleisön eteen vuonna 2018 ja julkaisi 19.5.2023 niinikään uutta musiikkia yli kolmeenkymmeneenviiteen vuoteen: ”Elämä kostaa” -biisi syntyi Riken ja Jouni Hynysen yhteistyönä ja Hynynen myös feattaa levyllä.
Rike Jokela työskentelee televisio- ja elokuvaohjaajana ja on saanut Venla-palkinnot  muun muassa Pulkkinen- ja Firma -sarjoistaan. Jokela on myös yksi Karppi / Deadwind -rikossarjan luojista sekä sarjan ohjaaja. Karppi pääsi ensimmäisenä suomalaisena TV-sarjana Netflixin koko maailman kattavaan levitykseen.
Sid Salminen on soittanut muun muassa Antikeho-, Protesti- , Kaaos- ja Hallava -yhtyeissä.
Jaska Ahonen on soittanut Kaaoksessa sekä Riken kanssa Riistetyissä sekä Pyhät Nuket- ja Nuket -yhtyeissä.
Sami Vuorinen on soittanut ja soittaa yhä useissa bändeissä, mm. punk-yhtye AUK:ssa.