stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolmoskanava

| Kolmoskanava |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1. joulukuuta 1986
Lähetykset loppuivat:  31. joulukuuta 1992
Omistaja:  Oy Kolmostelevisio Ab (MTV Oy, Yleisradio, Nokia)
Tunnuslause:  Kolmonen, koko illan ilo!
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  Puoli maata
Kanavan korvasi:  MTV3
Saatavuus
Antenniverkko
Antenni:  Kanava 3
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmoskanava (myös TV3, arkikielessä Kolmonen) oli suomalainen televisiokanava, joka toimi vuosina 1986–1992. Kolmostelevision omistivat Yle 50%, MTV Oy 35%  ja Nokia Oy 15%. Nokia Oy:n kiinnostus tv-toimintaan selittyi sillä, että kanavasta suunniteltiin alun perin maksukanavaa. Nokia oli tuohon aikaan mukana vastaanotinvalmistuksessa, varsinkin eurooppalaisessa hotelli-tv-liiketoiminnassa. Nokia olisi valmistanut (analogisen) maksu-tv:n vastaanottoelektroniikan.
Osakekaupoilla MTV Oy sai Oy Kolmostelevisio Ab:n osake-enemmistön vuonna 1990, mikä lopulta johti Kolmoskanavan ja MTV:n yhdistymiseen uudeksi MTV3-kanavaksi vuoden 1993 alun kanavauudistuksessa. Siinä MTV:n aikaisemmin ykkös- ja kakkosverkoilla esittämät ohjelmat siirtyivät MTV3-kanavalle.
Kolmoskanavan omistajan Oy Kolmostelevisio Ab:n toimitusjohtajana toimi 1. joulukuuta 1986 alkaen Heikki Lehmusto. Yhtiön ohjelmajohtajana toimi Heikki Seppälä.
Taustaa

Yleisradio oli rahoittanut 1950-luvun loppupuolella alkanutta televisiotoimintaansa lupamaksuilla sekä vuokraamalla lähetysaikaa Oy Mainos-TV-Reklam Ab:lle (vuodesta 1982 MTV Oy), joka hankki tulonsa myymällä mainosaikaa. 1980-luvulle tultaessa mediakentällä tapahtuneet murrokset, kuten erilaisten kaapeli- ja taivaskanavien sekä videonauhureiden tulo markkinoille pelättiin vievän Yleisradion ja MTV:n katsojia. Myös vuonna 1985 aloittaneiden paikallisradioiden pelättiin uhkaavan MTV:n mainosmyyntiä. Oy Kolmostelevisio Ab perustettiin marraskuussa 1985 turvaamaan Yleisradion ja MTV:n asema ja mainostulot sekä estämään lehdistön pääsyä alalle.
Yhteiskunnallinen vaikutus

Kolmoskanava oli Suomen ensimmäinen valtakunnallinen televisiokanava, jolla lähetettiin alueellisia mainoksia. Se oli myös ensimmäinen kanava, joka ei tuottanut itse mitään ohjelmiaan, ja MTV:ltäkin hankittua ohjelmistoa oli vain pieni osa. Suurimpia tuottajia olivat VipVision, Broadcasters, Crea-yhtiöt ja Vizor.
Kolmostelevisio kasvatti merkittävän joukon sekä tuottajia, markkinointi-ihmisiä että tähtiä suomalaiseen tv-maailmaan ja loi kokonaan uuden aluemainonnan tuotantojärjestelmän, joka mahdollisti tv-mainonnan käytön myös muille kuin valtakunnallisille mainostajille.
Kolmoskanavan oli alun perin tarkoitus olla täysin suomalainen viihdekanava. Kun Yleisradio ja MTV ajautuivat kilpailemaan sekä toistensa että Kolmoskanavan kanssa, kolmosverkko myytiin MTV:n omaksi kanavaksi.
Ohjelmisto

Kolmoskanava aloitti lähetyksensä Espoon lähettimestä 1. joulukuuta 1986. Ensimmäinen esitetty ohjelma oli elokuva Sound of Music. Kanavan ensimmäisen yhdeksän kuukauden aikana lähetettiin joka ilta yksi elokuva, jotain urheilua kuten NHL-jääkiekkoa ja mahdollisesti jotain muuta ohjelmaa. Ohjelmatarjontaa oli niin vähän, että yhdelle kuvaruudulliselle mahtui kolmen päivän ohjelmatiedot.
Vuosien 1987–1988 aikana Kolmoskanavan näkyvyysalue laajeni kattamaan myös Pirkanmaan, Päijät-Hämeen ja Varsinais-Suomen. Näkyvyysalue laajeni sittemmin niin, että Kolmoskanavan muututtua MTV3-kanavaksi vuoden 1993 alussa siitä puuttuivat enää pohjoisimmat alueet, joista Ruka, Utsjoki ja Taivalkoskikin saatiin mukaan vuoden 1993 alkupuolen mittaan.
Heinäkuun 1987 ajan kanava piti taukoa, elokuussa ohjelmistossa oli elokuvien lisäksi sarjojen pilottijaksoja ja 1. syyskuuta 1987 kanavan ohjelmisto laajeni kattamaan koko alkuillan ja monipuolistui huomattavasti. Silti Kolmoskanavan ohjelmisto oli Yle TV1:een ja Yle TV2:een verrattuna niukka: vain tiistai-, torstai- ja perjantai-iltaisin ohjelmistoa oli niin paljon, että ohjelmisto päättyi kello 23:n jälkeen. Muina päivinä ohjelmisto päättyi aikaisemmin.
Kolmoskanavan johto oli lupaillut ohjelmantekijöiksi ”uusia kasvoja”, mutta ohjelmia tuli tekemään pikemminkin vanhoja konkareita kuten Timo T. A. Mikkonen (iltapäivämakasiini Tänään, tässä ja nyt) sekä Lenita Airisto ja Seppo Heikki Salonen (keskusteluohjelma 7. hetki). Jyrki Otila ja Reijo Salminen vetivät lähes päivittäin lähetettyä Kolmosvisaa. Jouko Konttisen tuottamaa musiikkiohjelmaa Jukeboxia juonsi Mikko Alatalo. Elokuvia valikoi ja esitteli Peter von Bagh. Luvattu laaja kotimainen ohjelmatuotanto kutistui aluksi vähiin. Kanavan suomalaisia draamasarjoja olivat Tapio Suomisen nuortensarja Kasvu ja suomalainen mutta englanninkielinen poliisisarja Walker, jolla tähdättiin vientimarkkinoille. Vuonna 1987 Kolmoskanavalle siirtynyt Kari Kyrönseppä tilasi tuoreilta elokuvantekijöiltä 15 pienen budjetin lyhytdraamaa, jotka tuotti videotekniikalla Fantasiafilmi. Tekijöiden joukossa olivat muun muassa Jari Halonen, Aleksi Mäkelä, Juha Rosma, Jaakko Pyhälä ja Raimo O. Niemi sekä alan monitoiminainen Nadja Pyykkö ainoaksi jääneellä ohjaustyöllään Lupaus.
Vuonna 1990 aloitettu komediasarja Hyvät herrat osoittautui todelliseksi menestykseksi, samoin kuin räväkkä keskusteluohjelma Hyvät, pahat ja rumat (1992).
Kolmoskanavalla alkaneita ja sieltä MTV3-kanavalle siirtyneitä ohjelmia ovat Frank Pappa Show (1991–1994), Joka kodin asuntomarkkinat (1991–2010), Kauniit ja rohkeat (1992–), Megavisa (1991–1995), Ruutulippu (1990–2007), Simpsonit (1991–) ja Speden Spelit (1988–2002).
Kolmoskanavan elokuvatarjontaa pidettiin kriitikkopiireissä osin yhdentekevänä mutta osin ilahduttavan laadukkaana. Kanavalla esitettiin muun muassa Hal Ashbyn, Robert Bentonin, Rainer Werner Fassbinderin, Terrence Malickin, Paul Mazurskyn, Ermanno Olmin, Otto Premingerin, Jean Renoirin, Martin Rittin, Paul Schraderin ja William Wylerin tunnettuja ja vähemmän tunnettuja elokuvia.
Kolmoskanavan profiili > Vuosien 1986–1990 tunnukset

Kolmoskanavalla oli vuosina 1986–1990 erilaiset alku- ja lopputunnukset.
Alkutunnus alkoi äkillisesti ja tunnusmusiikki alkoi soida heti tunnuksen alussa. Tunnuksessa oli sinimusta tausta, jolla pyöri metallikolmio. Alkutunnuksen alussa kolmio oli kaukana katsojasta, lähestyi katsojaa ja katosi kuvaruudun ulkopuolelle. Ylhäältä ilmestyi kanavan nimi isoilla kirjaimilla kirjoitettuina normaalipaksuisella, valkoisella fontilla ja kolmio tuli takaisin ruutuun. Teksti laskeutui kolmion alapuolelle. Tunnuksen lopussa kolmio pysähtyi.
Lopputunnuksen tausta oli sininen ja siinä oli lattia, jossa toistui kolmiologo kohokuvioisena. Metallikolmio ilmestyi tyhjästä kuvan keskelle ja lähestyi katsojaa samalla, kun se pyöri, ja pysähtyi. Kolmion lähelle ilmestyi taustalta kolme rinnakkaista raitaa, jotka myötäilivät kolmion vasenta reunaa ja alapuolta. Kolmiota lähimpänä oleva raita oli punainen, keskimmäinen vihreä ja kauimpana oleva sininen (vaaleampi sininen kuin taustaväri). Kanavan nimi isoilla kirjaimilla ja lihavoidulla fontilla kirjoitettuna laskeutui ylhäältä metallikolmion alle raidoille. Tunnussävel oli sama kuin alkutunnuksessa, mutta sen sovitus oli erilainen. Toisin kuin alkutunnuksessa, musiikki alkoi soida vasta kolmion ilmestyessä kuvaruutuun.
Sekä alku- että lopputunnuksen lopussa kolmio peitti suuren osan kuvaruutua.
Vuosien 1986–1990 aikana on ollut kahdenlaisia mainoskatkotunnuksia. Vuosina 1986–1987 mainoskatkotunnuksessa oli samanlainen sinimusta tausta kuin alkutunnuksessa. Vasemmalta reunalta ilmestyi kolmio, joka pyöri kuvan alalaidassa, kunnes se pysähtyi oikeaan reunaan. Kolmion viereen ilmestyi teksti ”jatkuu”. Mainoskatkotunnuksessa kolmio näytti huomattavasti pienemmältä kuin alku- ja lopputunnuksissa.
Vuosina 1987–1990 mainoskatkotunnuksessa oli vaaleansininen tausta, jonka oikeassa alareunassa oli pyörivä kolmio. Vasemmalta reunalta kolmion viereen ilmestyi kolme pitkää raitaa: ylin raita oli punainen, keskimmäinen vihreä ja alin sininen. Tunnuksen aikana soi musiikki. Mainoskatkotunnuksen musiikki oli täysin erilainen kuin alku- ja lopputunnusten musiikki.
Vuosien 1986–1990 tunnuksissa kolmio pyöri vastapäivään ylhäältä katsottuna.
Kolmoskanavan profiili > Vuosien 1990–1992 tunnukset

Lokakuun 1990 lopulta vuoden 1992 loppuun asti oli käytössä uudempi tunnus, joka toimi sekä alku- että lopputunnuksena. Tunnuksessa oli musta tausta ja sen alussa ilmestyi punaisia, vihreitä ja sinisiä viivoja, joista muodostui metallinharmaa luku 3. Tunnuksen lopussa punaisista, vihreistä ja sinisistä viivoista muodostui metallinharmaa kolmio. Samanväriset viivat olivat rinnakkain keskenään. Sekä luku 3 että kolmio pyörivät myötäpäivään ylhäältä katsottuna.
Vuosina 1990–1992 käytössä ollut mainoskatkotunnus muistutti päätunnuksen loppuosaa. Mainoskatkotunnuksen musiikkina oli pätkä päätunnuksen musiikkia.
MTV:n tuottamilla ohjelmilla oli omat mainoskatkotunnuksensa.
Kolmoskanavan profiili > Kuulutukset ja ohjelmalistaukset

Varsinaisia kuuluttajia Kolmoskanavalla oli syksystä 1988 vuoden 1992 loppuun. He esiintyivät vain puheäänellään eikä heidän oikeita nimiään paljastettu, vaan käytettiin pseudonyymejä eli salanimiä. Tunnetuin kuuluttaja oli Ripa Ruutu (Tomi Suni, 31.12.1992 saakka). Muita kuuluttajia olivat mm. Elisa Eetteri, Ilta Ilona (30.4.1992 saakka), Kaisa Kanava (31.12.1992 saakka), Kikka Kolmonen (12.1992 saakka), Kullervo Kanava ja Veera Visio. Näiden joukossa vuonna 1992 kuultiin myös MTV:n kuuluttajaa Arja Tuomarilaa.
Syksyllä 1987 ohjelmakaavioiden taustakuva oli sama kuin lopputunnuksen tausta. Taustakuvassa oli kehys, joka muodostui punaisesta, vihreästä ja sinisestä raidasta. Kuvan ylälaidassa luki viikonpäivän nimi.
Vuosina 1988–1992 kuulutusten aikana näytettiin päivittäin vaihtuvaa (vaaleahkoa) taustaväriä ja taustaäänenä soitettiin syntikkapoppia, jonka päälle kuuluttaja puhui.
Taustaväri oli maanantaisin sininen, tiistaisin turkoosi, keskiviikkoisin vihreä, torstaisin keltainen, perjantaisin ruskeanoranssi, lauantaisin punainen ja sunnuntaisin violetti. Taustakuvan alalaidassa luki viikonpäivän nimi, jossa yksi kirjaimista oli korvattu kolmiologon muunnoksella, jonka sivujen värit olivat sininen, vihreä ja punainen. Korvattu kirjain oli A (keskiviikon tapauksessa V, jolloin kolmio oli kärki alaspäin). Taustan toisessa reunassa oli sateenkaarenvärinen raita, jonka yhteydessä oli viikonpäivän nimen ensimmäinen kirjain isokokoisena. Kuulutuksen aikana edustalla näkyi ohjelmasta otettu still-kuva tai logo, joskus etenkin elokuvien kuulutuksissa myös liikkuvaa kuvaa pian alkavasta ohjelmasta. Illan lähetyksen aluksi esiteltiin illan ohjelmien listaus. Illan päätteeksi esiteltiin seuraavan päivän ohjelmien listaus, aamulähetyksen päätteeksi illan ohjelmien listaus.
Syksystä 1989 ohjelmalistauksen yhteydessä kuulutuksen taustakuva esitettiin toisinaan animoituna, keväästä 1992 (kun lähetykset alettiin tehdä MTV:n toimitiloista ja Optima-kirjasinlaji otettiin käyttöön) lähtien aina animoituna. Animoidussa taustakuvassa kolmiologon muunnos pyöri pyramidin muotoisena, myös isokokoinen viikonpäivän nimen alkukirjain pyöri, sateenkaarenvärisen raidan värit liukuivat ja taustan pohjalla saattoi huomata erittäin pieniä, vilkkuvia valkoisia kolmioita.
Kuulutusten taustalla soinut syntikkapoppi vaihtui alkuvuodesta 1991. Käyttöön otettiin (joidenkin juhlapyhien poikkeusmusiikkia lukuun ottamatta) L.T.I. Music Bank Oy:n Alan Steiner Jr.:n säveltämä albumi L.T.I. Music Bank Collection 101.
Kolmoskanavan loppuaikoina vuonna 1992 illan ohjelmien kuulutukset olivat suoria lähetyksiä klo 18.30 alkaen ja illan juontaja spiikkasi nauhalle myös seuraavan aamun ja alkuillan kuulutukset.
Kolmoskanavan profiili > Ennakkomainokset

Ohjelmien ennakkomainoksissa oli alkuvuosina tummansininen tausta, joka oli samaa sävyä kuin alkutunnuksessa. Ennakkomainoksessa oli pikkuruutu, josta näkyi pätkä mainostettavaa ohjelmaa. Kuvan vasemmassa alanurkassa pyöri kolmio. Joskus ennakkomainoksissa oli kolmion sijasta pystysuuntaan isoilla kirjaimilla kirjoitettu sana ”kolmonen”. Pikkuruudun alla luki ohjelman nimi, esityspäivä ja alkamisaika.
Vuonna 1990, kun MTV oli ostanut enemmistön yhtiöstä, Kolmoskanavan uudet tunnukset otettiin käyttöön, ennakkomainoksissa oli musta tausta, jonka vasemmassa laidassa oli RGB-pystyraidat ja metallinen luku 3. Ennakkomainokset alettiin myös tuottaa MTV:llä, YLE:n lähetyskeskuksen sijasta
1980-luvun lopussa Kolmoskanava ja MTV alkoivat mainostaa myös toistensa ohjelmia. Aikaisemmin ne olivat mainostaneet vain omia ohjelmiaan.
Kolmoskanavan profiili > Muuta

Kolmoskanavan testikuvassa luki "YLE TV3"; Yleisradio omisti kanavasta alkujaan 35 %. Muualla kuin pääkaupunkiseudulla testikuvan paikalla näkyi paikallista sinistä ruutua, jossa luki ”TV3” ja sen alla näkyvyysalueen nimi, esimerkiksi ”TURKU”. Niillä alueilla varsinaista testikuvaa lähetettiin vain muutamia minuutteja ennen ohjelmalähetyksen alkua.
Kolmoskanavan aiemmassa Hetkinen-ruudussa oli timanttikuvio, jossa luki "Pahoittelemme keskeytystä". Värit olivat violetti, sininen ja musta. Kanavan loppuaikoina Hetkinen-ruudun tausta oli musta, ja siinä oli punaisen, vihreän ja sinisen värisiä kuvioita.
Alkuvuosina Kolmoskanavalla näytettiin toisinaan myös animaatiota, jossa oli lopputunnuksesta otettu still-kuva. Alareunassa vierittyi teksti KOLMONEN kuvan poikki. Taustaäänenä oli laulu "Kolmonen – koko illan ilo!".
Kolmoskanavan alkutunnuksen kuvaa 1986–1990.
Kolmoskanavan lopputunnuksen kuvaa 1986–1990.
Kolmoskanavan vuosina 1990–1992 käytössä olleen tunnuksen alkuun ilmestyi metallinen luku 3.
Kolmoskanavan vuosina 1990–1992 käytössä olleen tunnuksen loppuun ilmestyi kolmiologo.
Kolmoskanavalla esitettyjä ohjelmia

7. hetki
Alf (sekä näytelty että animoitu sarja)
Ankronikka
Ariadnen lanka
Ashtonin perhe
Batman (1960-luvun sarja)
Bon Appétit
Club Erotica
Cocko-Looroo
Colbyt
Denver, viimeinen dinosaurus
Dick Spanner
Disneyn ihmeellinen maailma
Dynastia
Dynastia – viimeinen luku
Ensiapuosasto
Frank Pappa Show
Halinallet
Harlekiini-klubi
Harvey Moonin maailma
He-Man
Haamujengilähde?
Hei hulinaa / Hui helinää / Hoi hölinää
Hermunen
Hockey Night
Hullu Suomi
Häränsilmä, Pekka ja Lauri Karhuvaaran tikkakisa
Mamman pojat
Hyvät herrat
Hyvät, pahat ja rumat
Hälytys 911
Jaska Jokunen
Jukebox
Junnutonni
Jogi-karhu
Joka kodin asuntomarkkinat
Jukebox (Mikko Alatalon juontama musiikkiohjelma)
Kakskaksseiska
Kapteeni Planeetta ja maapartio
Kapteeni Z ja unipartio
Karpolla on asiaa
Kasper
Kasper ja ystävät
Kasvu
Kauniit ja rohkeat
Keskiyön kutsu
Kolkyt ja risat
Kolmosvisa - juontajina Reijo Salminen ja Jyrki Otila
Kreisi college
Kultainen hevosenkenkä
Kummikarhut
Lain nimessä
L.A. Law
Lucky Luke
Megavisa
Miina ja Manu
Miami Vice
Moukarimies
Mr Belvedere
Murhasta tuli totta
Musta orilähde?
My Little Pony
Myrskylinnut
Naarassusi
Napoleon Solo
Neurovisio
NoTV
Ostoskanava
Pilipalipilotit
Pulmuset
Pikku ponit
Pikkumuppetit
Pinokkio
Poliisiopisto
Poliisipiiri
Pollyanna
Pulmuset
Pyhimys
Rakkaat rikkaat
Roseanne
Ruutulippu
Ruutuysi (MTV)
Ruutuässä
Saarroksissa
Sairaalan syke (yhdysvaltalainen sarja, alkuperäiseltä nimeltään St. Elsewhere)
Salainen agentti 86
Seitsemän uutiset (MTV; Kymmenen uutiset lähetettiin TV2:ssa)
Seitsemäs aisti
Seppo Hovin seurassa (MTV)
Sheriffi Jim Crown
Simpsonit
Smurffit
Supernalle
Snorkkelit
Speden sallitut leikit
Speden Spelit
Speden tee-se-itse TV
Samu-Sirkan joulutervehdys
Sporttispurtti
Star Trek (animaatiosarja)
Star Trek
Star Trek – uusi sukupolvi
Suomen lista
Suomi soi
Teijan keittiössä
Tiny Toons
Tikun ja Takun pelastuspartio
Toivotaan, toivotaan
Tom & Jerry Kids
Tulosruutu (MTV)
Turtles – mutanttikilpikonnat
Tänään
Tänään, tässä ja nyt
Urheilukolmonen
Uutisminuutti
Vauhtia Parker Lewis
Veijareita ja pyhimyksiä
Vesku rempallaan
Wilhelm Tell
Viinitila Falcon Crest
Voitosta voittoon
Vusselit
Zorro
Yhdeksästä viiteen
Yölinja
Formula 1 vuosina 1987-1992
IndyCar (Champ Car-CART)
Trans Am -sarja
Huomenta Suomi (MTV)
World Sportscar Championship
Superbiken MM-sarja 1988-1989
Aiheesta muualla

Kannisto, Maiju: Kolmoskanavan merkitys suomalaisessa viestintäpolitiikassa. Kirja-arvostelu teoksesta Hellman, Heikki: Koko illan ilo? Kolmoskanava ja television kaupallistuminen Suomessa. SKS, 2012. (Agricolan kirja-arvosteluja, 25.5.2015.)
Kolmoskanavan epävirallista historiaa
Ylen Elävä arkisto: Kolmoskanavan perustaminen
Kolmoskanavan mainoskatkotunnuksen kuvaa 1987–1990.
Kolmoskanavan ohjelmalistaus vuodelta 1990.
Kolmoskanavan Hetkinen-ruutu.
Marvin Lee Wilson

Marvin Lee Wilson (5. tammikuuta 1958 – 7. elokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen murhaaja, joka teloitettiin Texasissa 7. elokuuta 2012. Hän sai tuomion 9. toukokuuta 1992, poliisin huumetietolähteen murhasta. Wilson ryösti ja ampui 21-vuotiaan Jerry Robert Williamsin jouduttuaan tämän kanssa tappeluun. Murhan aikaan Wilsonilla oli kaksi aikaisempaa tuomiota ryöstöstä, joista toinen oli törkeä.
Wilsonin älykkyysosamäärä oli 61, joten hän oli kehitysvammainen lain edessä eikä häntä olisi voinut tuomita kuolemaan Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksen mukaan. Osavaltiot voivat kuitenkin itse määritellä kehitysvammaisuuden rajat.
Aiheesta muualla

Guardian article
Neuropsychological Report
Statement by Wilson
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Foos Gas Engine Company

Foos Gas Engine Company oli yhdysvaltalainen moottorivalmistaja, joka toimi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Ohion Springfieldissä.
Skotlantilainen insinööri Dugald Clerk oli vuonna 1881 patentoinut venttiilikoneistolla varustetun kaksitahtimoottorin. Tätä Clerkin moottoriin perustuvaa konstruktiota valmisti Yhdysvalloissa Sintz Gas Engine Company. Yhdysvalloissa Clerkin moottorien patenttioikeuksien haltijana oli springfieldiläinen liikemies ja keksijä John Foos. Foos perusti vuonna 1887 (joidenkin lähteiden mukaan 1889) Ohion Springfieldiin Foos Gas Engine Company -nimisen yhtiön, valmistamaan aluksi moottoreita Clerkin suunnitelmien pohjalta, mutta yhtiö laajensi pian tuotantoaan, omaa suunnittelua oleviin, eri koko- ja teholuokkien moottoreihin.
Vuonna 1900 Foos Gas Engine Company väitti olevansa maailman suurin moottorivalmistaja, väite jonka paikkaansapitävyyttä on lähes mahdoton todentaa tai kumota. Yhtiö valmisti kaasu- ja öljymoottoreita, kuten niitä tuolloin kutsuttiin, paikallisvoimakäyttöön. Aikakaudelle tyypilliseen tapaan samoja moottoreita sovellettiin myös venekäyttöön ja maakulkuneuvojen voimanlähteiksi. Yhtiö valmisti myös ainakin vuoteen 1905 saakka, omavoimaisesti liikkuvia, maatalouden koneita vetäviä laitteita. Nämä koneet ja niiden moottorit olivat englanninkieliseltä nimeltään traction engine, josta juontuu edelleen sana traktori. Foosin moottoreita myytiin aikoinaan maailmanlaajuisesti.
Yhtiö keskittyi 1920-luvulla enemmälti paikallisvoiman tuottamiseen ja erityisesti puun sahaamisessa käytettävään kalustoon. Paikallisvoimamoottoreita on valmistettu Foosin nimellä vielä vuonna 1942, vaikka yhtiön omistajana oli jo vuodesta 1927 saakka ollut Missourin St.Louisista kotoisin ollut Fulton Iron Works.
Aiheesta muualla

Foos-moottoreihin liittyviä videoita
Grok

Grok on Elon Muskin xAI-yhtiön marraskuussa 2023 julkaisema keskustelubotti. Se oli aluksi käytettävissä vain Twitterin maksullisells Premium+-tilauksella. Vuoden 2024 lopussa se tuli kaikkien käyttäjien saataville. Grokia on luonnehdittu Muskin reaktioksi ChatGPT-keskustelubottiin. Musk oli perustamassa ChatGPT:n kehittänyttä OpenAI-yhtiötä vuonna 2015, mutta lähti yhtiöstä vuonna 2018. Hän on arvostellut ChatGPT:ta muun muassa poliittisesta korrektiudesta.
Grok toimii suuren kielimallin Grok-1 pohjalta. Sen oletusasetuksena on "hauska" malli, joka on tarkoituksella kehitetty humoristiseksi. Asetuksen vaihtaminen tuottaa tyypillisesti vakavampia vastauksia. Grok on ohjelmoitu vastaamaan kärkeviin ja provokatiivisiin kysymyksiin vitsikkääseen sävyyn. Grok hyödyntää Twitteriin tehtyjä julkaisuja, joihin sillä on reaaliaikainen pääsy. Se vastaa kysymyksiin, joihin useimmat tekoälyä hyödyntävät keskustelubotit pidättäytyvät vastaamasta.
Grokin huumorintaju ja "persoonallisuus" ovat Douglas Adamsin kirjan Linnunradan käsikirja liftareille pohjalta mallinnettuja. Grok-nimen on oletettu tulevan Robert A. Heinlein romaanista Stranger in a Strange Land, jossa sanaa käytetään. Musk ei itse ole vahvistanut oletusta.
Victoria Spivey

Victoria Spivey (15. lokakuuta 1906 Houston, Texas - 3. lokakuuta 1976 New York) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, pianisti ja säveltäjä. Yli neljä vuosikymmentä kestäneen uransa aikana Spivey esiintyi mm. Louis Armstrongin, King Oliverin, Clarence Williamsin, Luis Russellin ja Lonnie Johnsonin säestämänä.
Elämä

Victoria Spivey syntyi Houstonissa, Texasissa. Jo 12-vuotiaana hän sai ensimmäisen työpaikkansa pianistina paikallisesta elokuvateatterista. Sittemmin hän toimi pianistina saluunoissa ja bordelleissa. 1920-luvun alussa hän kiersi Houstonin ja Galvestonin alueella Blind Lemon Jeffersonin kanssa. 18-vuotiaana hän jätti kotinsa ja muutti Dallasiin, jossa työskenteli pianistina Lincoln-teatterissa.
Spivey ihaili nuoruudessaan blueslaulaja Ida Coxia ja alkoi jäljitellä tätä oman uransa luomisessa. Hän matkusti 1926 St. Louisiin, jossa OKeh-levy-yhtiö etsi uusia laulajia listoilleen. Spivey vakuutti tulkinnallaan levy-yhtiön ja pääsi äänittämään. Hän levytti itse säveltämänsä kappaleet "Black Snake Blues" ja "Dirty Woman Blues". Levyä myytiin sittemmin runsaasti. Tämän jälkeen hän työskenteli joitakin vuosia säveltäjänä paikallisen musiikkiliikkeen palveluksessa. Lisäksi hän levytti lähes kuukausittain. Levyillä häntä säestivät mm. Louis Armstrongin, King Oliverin, Clarence Williamsin ja Luis Russellin orkesterit sekä Lonnie Johnson. Hän levytti myös sisarensa Addie "Sweet Pease" Spiveyn kanssa. Vuonna 1929 hänellä oli pieni rooli King Vidorin musikaalielokuvassa "Hallelujah".
1930-luvulla Spivey asettui New Yorkiin. Hän esiintyi New Yorkissa ja levytti siellä useita kertoja. Hän teki useita levytyksiä Louis Armstrongin eri kokoonpanoijen solistina. Hän teki Armstrongin yhtyeen kanssa myös kiertueita. Spivey esiintyi New Yorkissa myös musiikkirevyissä. Näistä merkittävin oli "Hellzapoppin' Revue".
Spiveyn ura alkoi hiipua 1940-luvulla. 1950-luvulla Spivey oli jo kokonaan vetäytynyt pois esiintymislavoilta. Hän lauloi enää kirkkokuorossa kotinsa liepeillä Brooklynissa sijainneessa kirkossa. Hän keskittyi oman levy-yhtiönsä (Spivey Records) johtamiseen. Spivey Records julkaisi 1962 levyn, jossa Spivey lauloi Bob Dylanin säestämänä. Levytys saavutti jonkin verran suosiota. 1960-luvun puolivälissä varhainen bluesmusiikki tuli uudelleen muotiin. Spivey aloittikin uudelleen esiintymisen. Hän kiersi 1960-luvulta lähtien useilla eri blues- ja folk-musiikin festivaaleilla. Sen ohessa hän lauloi New Yorkin yökerhoissa. Hän jatkoi esiintymistä ja levyttämistä elämänsä loppuun asti.
Vuonna 1970 Spivey sai BMI Commendation of Excellence -palkinnon musiikin tuottajien yhdistykseltä tunnustuksena pitkäaikaisesta toiminnastaan levy-yhtiössään sekä muista ansioistaan musiikkielämässä. Eräs hänen viimeisiä merkittäviä esiintymisiään oli Ann Arborin blues- ja jazzmusiikin festivaaleilla 1973, jolloin hän esiintyi Roosevelt Sykesin kanssa.
1976 Spivey joutui Beekman Downtownin sairaalaan sisäisen verenvuodon takia. Hän ei enää toipunut siitä, vaan kuoli sairaalassa 3. lokakuuta 1976. Hänet haudattiin Hempsteadiin, New Yorkiin.
Korokoi

| Korokoi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Koimaiset Tineoidea
Heimo::  Aitokoit Tineidae
Alaheimo::  Tineinae
Suku::  Korokoit Elatobia
Laji::  fuliginosella
Kaksiosainen nimi
 Elatobia fuliginosella  (Lienig & Zeller, 1846) 
Katso myös
   Korokoi Wikispeciesissä   Korokoi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korokoi (Elatobia fuliginosella) on aitokoihin lukeutuva pieni perhoslaji.