stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gorilla
Elintavat > Käyttäytyminen

Gorillat ovat päiväeläimiä. Gorilla herää yleensä aamulla auringon noustessa kello kuuden aikoihin ja asettuu nukkumaan kahdentoista tunnin kuluttua auringon laskiessa. Normaalisti gorillat ruokailevat kolmen tai neljän tunnin ajan heti heräämisen jälkeen. Ruokailun jälkeen gorilla yleensä lepää keskipäivän yli ja lähtee vasta sitten liikkeelle iltapäivällä. Yleensä gorillalauma liikkuu noin 400–1 200 metriä päivässä. Matkan pituus riippuu yleensä tarjolla olevan ravinnon määrästä.
Iltapäivän loppupuolella gorillalauma valitsee itselleen yöpymispaikan ja lauman jäsenet rakentavat itselleen pesän. Alueista riippuen pesä saattaa sijaita niin maassa kuin myös puussakin. Pesä itse on oksista ja lehdistä kyhätty makuualusta, jonka tekeminen kestää gorillalta alle viisi minuuttia. Gorillat käyttävät samaa pesää vain kerran.
Gorillojen elämä on pääosin rauhallista, mutta kilpailevien yksilöiden uhkaileva käyttäytyminen johtaa paikoin rajuihinkin tappeluihin. Kaikista pahimmat näistä tappeluista syntyvät haaremin perustaneen uroksen ja elinkumppanittoman uroksen alkaessa taistella keskenään.
Luonnossa elävät villit gorillat eivät yleensä suhtaudu ihmisiin vihamielisesti eivätkä pelkää ihmistä, vaan päästävät tämän suhteellisen lähelle. Ihminen ei kuitenkaan voi käyttäytyä gorillojen läsnä ollessa uhkaavasti ja hänen tulisi välttää nopeita liikkeitä. Varsinkin katsomista gorillojen silmiin pitäisi välttää, sillä gorillayhteisössä kyseinen tapa tulkitaan hyvin epäkohteliaaksi.
Elintavat > Työkalujen käyttö

Jo ennen saksalaisen evoluutioantropologian Max Planck -instituutin tutkija Thomas Breuerin gorillojen parissa tekemiä havaintoja tiedettiin, että eläintarhassa elävät gorillat pystyvät hyödyntämään itse tehtyjä apuvälineitä eli työkaluja hankkiessaan ravintoa. Thomas Breuer kuitenkin havaitsi, että myös luonnonvaraiset gorillat pystyvät helpottamaan tehtäviään erilaisten työkalujen avulla. Tehdessään tutkimuksia gorillojen parissa Breuer muun muassa huomasi, kuinka Leah-niminen gorillanaaras käytti apuvälinettä ylittäessään lampea. Veden ulottuessa gorillan vyötäisiin tämä palasi takaisin rannalle ja haki itselleen oksan, jolla saattoi koettaa veden syvyyttä ja päätellä, onko se liian syvää ylitettäväksi. Breuer havaitsi myös erään toisen gorillanaaraan käyttäneen oksaa tukena naaraan kurkottaessa syötävää kasviravintoa lammesta. Breuerin havainnot todistavat, että myös luonnonvaraiset gorillat pystyvät käyttämään apunaan yksinkertaisia työkaluja.
Elintavat > Lisääntyminen

Gorilloilta puuttuvat erityiset lisääntymisajat. Naaraat saattavat siis tulla tiineeksi mihin vuodenaikaan tahansa. Gorillanaaras tulee sukukypsäksi ollessaan seitsemän tai kahdeksan vuoden iässä, mutta pääsee synnyttämään ensimmäiset poikasensa vasta vuosien kuluttua sukukypsyyden saavuttamisesta. Urokset kehittyvät naaraita hitaammin, ja ainoastaan harvat urosgorillat saavat jälkeläisiä ennen viidentoista vuoden ikää.
Kantoaika kestää noin 195–251 päivää. Poikasia syntyy yleensä vain yksi, mutta tästä huolimatta poikaskuolleisuus on suuri, noin puolet poikasista kuolee ennen aikuisikää. Emo hoivaa poikastaan pitkään, minkä vuoksi naaras synnyttää poikasen vain 6–8 vuoden välein. Gorillojen lisääntyminen on siis hidasta, mikä on osasyynä niiden uhanalaisuudelle.
Vastasyntynyt poikanen painaa noin kaksi kiloa ja on syntyessään täysin avuton. Tästä huolimatta poikanen kehittyy kaksi kertaa nopeammin kuin ihmislapsi. Syntyessään poikasta peittää vain harva karvoitus. Poikaset oppivat ryömimään ollessaan noin yhdeksän viikon ikäisiä ja kävelytaidon ne saavuttavat 30–40 viikon kuluttua syntymästä.
Alalajit

Gorillat jaetaan kahteen alalajiin, vaikkakin aikaisemmin uskottiin alalajeja olevan neljä. Nykytieteen mukaan idängorilla onkin oma lajinsa, eikä se siis kuulu gorillan (Gorilla gorilla) alalajeihin. Nykyään kaksi alalajia ovat:
Läntinentasankogorilla eli läntinen tasankomaagorilla (Gorilla gorilla gorilla)
Nigeriantasankogorilla (Gorilla gorilla diehli)
Aikaisemmin myös vuorigorillan (Gorilla beringei beringei) ja itäisentasankogorillan (Gorilla beringei graueri) uskottiin olevan lännengorillan alalajeja, vaikkakin nykyään ne ovat varmistuneet idängorillan alalajeiksi.
Gorillat kulttuureissa

Vielä 1950-luvulla gorillaa pidettiin vaarallisena petona. Gorillojen uskottiin myös repivän kiinni saamansa ihmiset kappaleiksi. Esimerkiksi elokuvassa King Kong annetaan gorilloista kuva vaarallisina ja arvaamattomina luontokappaleina. Eräs nykyajan populaarikulttuuria edustava gorilla on myös Nintendon laiska ja banaanien keräilystä nauttiva Donkey Kong.
Gorillan ruumiinosilla on myös uskottu olevan parantavia vaikutuksia. Tämän vuoksi gorilloja on tapettu paikallisten uskontojen taikauskoisia tarkoitusperiä varten.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Gorilla (Gorilla gorilla)
ITIS: Gorilla gorilla (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gorilla gorilla (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Gorilla gorilla, western gorilla (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Gorilla gorilla:  Wikidata: Q737838  Wikispecies: Gorilla gorilla  ADW: Gorilla_gorilla  BOLD: 12438  CoL: 3H3C9  CMS: gorilla-gorilla-0  ECOS: 4080  EoL: 326447  EPPO: GORIGO  GBIF: 2436441  iNaturalist: 43580  IRMNG: 11039388  ITIS: 573080  IUCN: 9404  MDD: 1000717  MSW: 12100791  NBN: NHMSYS0000376725  NCBI: 9593  Observation.org: 81400  Open Tree of Life: 417965  Paleobiology Database: 231497  Paleobiology Database: 231497  Species+: 7116  TSA: 7651 
Troglodytes gorilla:  Wikidata: Q125207393  GBIF: 7444103  ZooBank: BC47C367-3B28-4D07-8965-72200E7F7D40 
Gorillan päässä on ihon muodostama paksunema, joka saa pään näyttämään korkealta.
Gorillan pääkallo. Vaikka gorillasta saatavien tuotteiden kauppa kiellettiin jo 1977, voi yhä nykyäänkin Kongon toreilta ostaa salametsästäjien tappamien gorillojen kalloja matkamuistoksi.
Ruokaileva läntinentasankogorilla.
Gorillalaumaa johtaa yksi urospuolinen hopeaselkä. Lauman johtaja säilyttää usein asemansa useiden vuosien ajan.
Gorilla.
Läntinentasankogorilla.
Kuningatarsotilaspelit

Kuningatarsotilaspelit viittaavat shakissa avauksiin, joissa valkoisen ensimmäinen siirto on 1.d4. Termiä voidaan käyttää kuvaamaan kaikkia 1.d4-pelejä, mutta joskus sen käyttö rajoitetaan peleihin, joissa valkea ei pelaa varhaista c4-siirtoa. Kuningatarsotilaspelit jaetaan suljettuihin peleihin ja puolisuljettuihin peleihin mustan vastauksen mukaan. Suljetuissa peleissä musta pelaa siirron ...d5, mutta puolisuljetuissa ei.
Bogointialainen puolustus

Bogointialainen puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Avaus on nimetty kehittäjänsä Jefim Bogoljubovin mukaan. Kolmannella siirrollaan valkea välttää Nimzo-intialaisen puolustuksen, ellei vastaa mustan siirtoon 3...Lb4+ siirrolla 4. Rc3
Bogointialaista puolustusta on käyttänyt muun muassa maailmanmestari Garri Kasparov.
Aiheesta muualla

Artikkeli Bogointialaisesta puolustuksesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bogointialaisen puolustuksen pelejä (englanniksi)
Alapinin avaus

Alapinin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Avaus on nimetty liettualaisen Simon Alapinin mukaan. Avaus on harvinainen, sillä musta tasoittaa helposti pelin. Mustalle hyviä siirtoja ovat esimerkiksi 2...Rf6, Rc6, Lc5, d5. Valkoisen tarkoituksena on yleensä edetä nopeasti f-sotilaallaan.
Ladislaus V

Ladislaus V Postumus, 1457
Ladislaus V,  Ladislaus Postumus (22. helmikuuta 1440 Komárom, Unkarin kuningaskunta – 23. marraskuuta 1457 Praha, Böömin kuningaskunta) oli Itävallan herttua ja Unkarin kuningas vuodesta 1444 ja Böömin kuningas vuodesta 1452.
Suku

Ladislauksen vanhemmat olivat Unkarin, Määrin ja Saksan kuningas Albrekt II ja kuningatar Elisabet Luxemburgilainen (unk.: Luxemburgi Erzsébet), (1409–1442), joka oli kuningas Sigismund Luxemburgilaisen ja Barbara Celjen (unk.: Cillei Borbála, saks.: Barbara von Cilli, slov. ja kroat.: Barbara Celjska), (1392–1451) ainoa lapsi ja Unkarin kuningatar omalla oikeudellaan eli kuninkaan ainoa perillinen. Barbara oli steiermarkilaisen (nyk. Slovenia) Celjen kreivi Herman II:n (1360-luku –1435) ja kreivitär Anna von Schaunbergin nuorin tytär.
Hänellä oli kolme sisarusta, joista hän oli nuorin ja syntyi vasta isänsä kuoleman jälkeen, mistä tulee hänen liikanimensä Postumus. Vanhin sisar Anna (1432–1462) Luxemburgin herttuatar, avioitui vuonna 1446 Saksin herttua, Türingenin maakreivi Vilhelm III:n (1425–1482) kanssa, joka kuului Wettin-sukuun; vanhempi veli Georg (16. helmikuuta 1435) kuoli kolmen tunnin ikäisenä ja vanhempi sisar Elisabet Itävaltalainen (n. 1437–1505), avioitui vuonna 1454 Puolan kuningas Kasimir IV Jagiełłon kanssa.
Kruununtavoittelija

Unkarilaiset aateliset olivat jo valinneet kuninkaakseen Puolan Vladislav III:n, mutta leskikuningatar Elisabet suostutteli nämä kruunaamaan Ladislauksen Székesfehérvárissa vuonna 1540. Kruunaus todettiin kuitenkin pätemättömäksi. Ladislaus kasvoi Elisabetin serkun hovissa, josta tuli keisari Fredrik III. Vladislavin kuoltua vuonna 1444 Ladislaus valittiin kuninkaaksi, mutta Fredrik toimi edelleen hänen huoltajanaan ja sijaishallitsijana aina vuoteen 1452 asti.
Perintö

Ladislaus V kuoli äkillisesti 37-vuotiaana Prahassa 23. marraskuuta 1457 valmistellessaan omia häitään. Hän ei koskaan avioitunut mutta ehti kihlautua Ranskan Kaarle VII:n ja Marie Anjoulaisen tyttären, 14-vuotiaan prinsessa Madeleine de Valois'n (1443–1495) kanssa. Nykyaikainen luututkimus on vahvistanut että Ladislaus kuoli joko paiseruttoon tai leukemiaan. Madeleine avioitui viisi vuotta myöhemmin Vianan ruhtinas Gastonin (1445–1470), Gaston IV de Foix´n ja kuningatar Eleonoora Navarralaisen pojan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ladislaus V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Vladislaus I János Hunyadi | Unkarin kuningas 1444 - 1457 | Seuraaja: Matias Corvinus |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Ladislaus V:n ja Madeleine de Valois'n kihlajaiskuva
Elise Kärkkäinen

| Elise Kärkkäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. lokakuuta 1954 Vihanti
Kuollut: 8. syyskuuta 2018 (63 vuotta) Oulu
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oulun yliopisto (HuK 1978, FM 1981, FL 1991), Kalifornian yliopisto (Santa Barbara) (PhD 1998)
Instituutti:  Oulun yliopisto
Tutkimusalue:  englantilainen filologia: Vuorovaikutuslingvistiikka, keskustelunanalyysi, multimodaalisuus
Elise Orvokki Kärkkäinen (19. lokakuuta 1954 Vihanti – 8. syyskuuta 2018 Oulu) oli suomalainen  englantilaisen filologian emeritaprofessori Oulun yliopistossa. Hän toimi myös Jyväskylän yliopiston dosenttina.
Kärkkäinen opiskeli englantia ja saksaa Oulun yliopistossa, jossa suoritti alemman (HuK, 1978) ja ylemmän korkeakoulututkinnon (FM, 1981) sekä valmistui lisensiaatiksi (1991). Väitöskirjaa varten Kärkkäinen muutti perheineen Yhdysvaltoihin ja väitteli Kalifornian yliopistossa (Santa Barbara). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1998) käsitteli puhuttua amerikanenglantia. Työ oli otsikoitu The marking and interactional functions of epistemic stance in American English conversational discourse.
Työurallaan Kärkkäinen eteni Oulun yliopiston englannin kielen oppiaineessa tuntiopettajasta professorin tehtäviin. Hän sai rahoitusta myös Suomen Akatemialta kahdelle johtamalleen, väitöstyön aihepiiriä jatkaneelle tutkimushankkeelle ja toimi akatemiatutkijana. Hän työskenteli tutkijakoulutuksen parissa useiden maisteri- ja tohtoriopiskelijoiden ohjaajana kuolemaansa saakka. Kärkkäinen vaikutti osaltaan Oulun yliopiston kielitieteellisen ja vuorovaikutuksen tutkimuksen nousemiseen kansain­välisesti tarkasteltuna korkeatasoiseksi.
Aiheesta muualla

Elise Kärkkäisen julkaisuja Google Scholar -hakupalvelun kautta (englanniksi) (google.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Nikolai Kovalenko

| Nikolai Kovalenko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 1999 (ikä 25) Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Venäjä  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  San Jose Sharks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  15
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Lokomotiv Jaroslavl (KHL) Ak Bars Kazan (KHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Colorado Eagles (AHL) Colorado Avalanche (NHL)
NHL-varaus:  171. varaus, 2018 Colorado Avalanche
Nikolai Kovalenko (ven. Николаи Коваленко; s. 17. lokakuuta 1999 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on venäläis-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura San Jose Sharksissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Kovalenko syntyi Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan Raleigh'ssa, kun hänen isänsä Andrei pelasi NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa. Nikolai Kovalenko muutti perheineen kotimaahansa 2-vuotiaana, samalla kun Andrei siirtyi pelaamaan Lokomotiv Jaroslavliin. Nikolain varsinainen kasvattajaseura on TsSKA Moskova, mutta hän palasi juniorina kuitenkin Lokomotiviin. Kovalenko voitti kauden 2013–2014 päätteeksi Venäjän U15-juniorisarjan mestaruuden ja kauden 2014–2015 U16-juniorisarjan hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän toimi Lokomotivin U17-junioreiden varakapteenina. Kovalenko debytoi samalla kaudella myös Loko Jaroslavlin joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä.
Kaudella 2017–2018 Kovalenko valittiin MHL:n läntisen konferenssin joulukuun kuukauden pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa. Pudotuspeleissä Kovalenko jakoi 11 syöttöpisteellään koko MHL:n syöttöpörssin Reaktor Nižnekamskin Bulat Šafigullinin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, Harlamov Cupin. Kovalenko teki Lokomotiv Jaroslavlissa KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 27. helmikuuta 2018 vieraissa Spartak Moskovaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.06 minuuttia. Kovalenko keräsi myös teholukeman +1. Hän vakiinnutti loppukaudeksi paikkansa Lokomotivin kokoonpanossa ja pelasi loppukauden aikana kaikkiaan kaksi runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Kovalenko osallistui kauden aikana myös yhtenä kolmesta MHL-pelaajasta KHL:n tähdistöotteluun.
Colorado Avalanche varasi Kovalenkon kuudennella kierroksella 171. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Saman vuoden elokuussa hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Lokomotiv Jaroslavlin KHL-joukkueen kanssa. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 avauskierroksella 4. syyskuuta 2018 Sibir Novosibirskiä vastaan. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin syyskuussa kahdesti liigan viikon tulokkaaksi.
Huhtikuussa 2024 Kovalenko siirtyi KHL-kauden päätyttyä Colorado Avalanchen riveihin. Huhtikuun 28. päivä hän teki NHL-debyytin pudotuspeleissä Winnipeg Jetsiä vastaan.
Joulukuussa 2024 Avalanche kauppasi Kovalenkon, Aleksandr Georgijevin, toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa San Jose Sharksiin vaihdossa Mackenzie Blackwoodiin, Givani Smithiin ja viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Kovalenko edusti Venäjää alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Kovalenko valittiin Tšekkiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin Kovalenko voitti hopeaa. Hän pelasi samana vuonna myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa voittaen hopeaa.
Muuta

Kovalenkon pikkuveli Danila pelaa myös jääkiekkoa hyökkääjänä. Veljesten isä Andrei Kovalenko pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 600 NHL-ottelua. Hän pelasi myös kahdet olympialaiset, neljät MM-kilpailut ja kolme Kanada-/maailmancupia. Andrei toimi Venäjän vuoden 2002 MM-hopeajoukkueen kapteenina.
Grobin hyökkäys

Grobin hyökkäys on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
Aloitusta pidetään epätavallisena, mutta sitä on pelannut muun muassa englantilainen suurmestari Michael Basman. Avaus on nimetty Henri Grobin mukaan. G-sotilaan siirto vapauttaa g2-ruudun valkean lähetille, mutta heikentää samalla kuningasasemaa. Parempana vaihtoehtona pidetään esimerkiksi siirtoa g3.
Muunnelmia

Musta vastaa yleensä 1...d5 uhaten välittömästi g4 sotilasta valkean vastatessa tähän yleensä 1...d5 2.Lg2 vastauhkauksin tai 1...d5 2.h3 (Basmanin suositus). Peli voi jatkua esimerkiksi
Valkea voi jatkaa 7.g5, kuten Basman pelasi pelissä (Basman, Michael – Keene, Raymond 1981). tai vähemmän omalaatuisesti 7.Db3, kuten Basman pelasi pelissä (Basman,Michael – Singh 1989). Ensin mainittu siirto johtanee tarkalla pelillä mustan etuun.
Grobin avauksella voi joutua nopeimpaan mahdolliseen mattiin
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
1g4 e6 2.f4 Dh4X
Budapestin gambiitti

Budapestin gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
Peli tunnetaan myös nimellä Budapestin puolustus. Avausta pelataan harvoin mestariturnauksessa, mutta sitä näkee toisinaan aloittelijoiden peleissä.
Peli voisi jatkua seuraavasti
Seuraavassa kuvassa on pelitilannetta vastaava asema.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
1.d4 Rf6 2.c4 e5 3.dxe5 Rg4
Aiheesta muualla

Artikkeli Budapestin gambiitista (englanniksi)
Budapestin puolustuksen pelejä (englanniksi)
Elias Ruusu

| Elias Ruusu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rose
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  KOOVEE
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  36
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  JYP (SML)
Elias Petri Johannes Ruusu (s. 28. heinäkuuta 2001 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kooveessa.
Ura

Ruusu vietti lapsuutensa Jämsän Kaipolassa. Ruusu pelasi kaudella 2015–2016 Jämsänkosken Ilveksen C-nuorissa, josta hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 JYPin C-nuoriin. Kaudella 2016–2017 Ruusu toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2018–2019 hän voitti JYPin A-nuorten sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Kesäkuussa 2019 Ruusu teki JYPin kanssa kolmivuotisen juniorisopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän nousi seuran U20-joukkueen kapteeniksi. Kaudella 2020–2021 Ruusu oli tehoilla 4+11=15 joukkueen tehokkain puolustaja Ville Ottavaisen kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2021–2022 Ruusu debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa, jossa hän sai tililleen kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ruusu sai tililleen ensimmäisen ottelunsa 8. helmikuuta 2022 vieraissa Tapparaa vastaan. Hänelle avautui paikka joukkueen kokoonpanosta, kun JYPistä oli useita pelaajia sivussa koronavirustartuntojen ja kausiflunssan vuoksi. Ruusu merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Ensimmäiset ja kauden ainoaksi jääneet jääaikansa SM-liigassa Ruusu sai seuraavassa ottelussa 10. helmikuuta 2022 Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin JYPin kolmospuolustajapariin Valtteri Kakkosen viereen. Ruusu sai ottelussa jääaikaa 14.10 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla KeuPassa tehden yhden maalin.
Kaudeksi 2022–2023 Ruusu siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kooveehen. Hänen ensimmäinen kokonainen Mestis-kautensa toi 46 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kesäkuussa 2023 Ruusu teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta

Ruusun vanhin veli Tuomas on pelannut puolustajana alemmissa sarjoissa. Eliaksen nuorempi isoveli Markus pelaa maalivahtina Mikkelin Jukurien SM-liigajoukkueessa ja hänellä on myös Dallas Starsin NHL-varaus vuodelta 2015.
Elias Ruusu valmistui ylioppilaaksi Schildtin lukiosta syksyllä 2020.
Sigismund Luxemburgilainen

| Sigismund Luxemburgilainen |
| --- | --- |
 Sigismund Luxemburgilainen, tuntematon böömiläinen mestari 1433
Pyhä saksalais-roomalainen keisari
Valtakausi:  31. toukokuuta 1433 – 9. joulukuuta 1437
Kruunajaiset:  31. toukokuuta 1433
Edeltäjä:  Ruprecht Pfalsilainen
Seuraaja:  Albrekt II
Unkarin kuningas
Valtakausi:  31. maaliskuuta 1387 – 9. joulukuuta 1437
Kruunajaiset:  31. maaliskuuta 1387
Edeltäjä:  Kaarle II
Seuraaja:  Albrekt II

Syntynyt:  15. helmikuuta 1368 Nürnberg, Saksan kuningaskunta
Kuollut:  9. joulukuuta 1437 (69 vuotta) Znojmo, Böömin kuningaskunta
Puoliso:  Maria Barbara Celjeläinen
Lapset:  Elisabet Luxemburgilainen
Suku:  Luxemburg
Isä:  Kaarle IV
Äiti:  Elisabet Pommerilainen
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Sigismund Luxemburgilainen (15. helmikuuta 1368 Nürnberg, Saksan kuningaskunta – 9. joulukuuta 1437 Znojmo, Böömin kuningaskunta) oli Unkarin ja Kroatian kuningas (jure uxoris) viidenkymmenen vuoden ajan, vuosina 1387–1437, Saksan kuningas vuodesta 1410 alkaen, Böömin kuningas vuodesta 1419 lähtien sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija 1433–1437 sekä Brandenburgin vaaliruhtinas vuosina 1378–1388 ja 1411–1415. Hän oli Luxemburg-suvun viimeinen miespuolinen jäsen.
Suku

Sigismund oli keisari Kaarle IV:n ja tämän neljännen puolison Elisabet Pommerilaisen (n. 1347–1393) vanhin poika. Elisabetin vanhemmat olivat Pommerin herttua Bogislaus V (n. 1318–1374) ja Puolan prinsessa Elisabet (1326–1361), Kasimir III:n ja Aldona Liettualaisen tytär.
Hänellä oli viisi täysisisarusta, joista vanhempi sisar Anne Böömiläinen (1366–1394) avioitui Englannin Rikhard II:n kanssa; vanhempi veli Johannes (1370–1396) Määrin rajakreivi ja Görlitzin herttua avioitui Albrekt Mecklenburgilaisen tyttären prinsessa Rikardis Katariinan kanssa ja nuorin sisar Margareeta Böömiläinen (1373–1410) avioitui Nürnbergin linnakreivi Johannes III:n kanssa. Hänellä oli myös viisi sisaruspuolta, joista Venceslaus oli ennen häntä Saksan ja Böömin kuningas.