Venäjän talous
Taloushistoria > Neuvostoliiton romahduksen jälkeen > Talouden ongelmat

Valtion rahankäyttö johti siihen, että vuoden 1992 lopussa Venäjän valtion budjetin alijäämä oli 20 prosenttia bruttokansantuotteesta. Alijäämän vuoksi Venäjä ei kyennyt hankkimaan ulkomaalaista rahoitusta, ja kattoi alijäämää pääasiassa rahavarantojaan kasvattamalla. Tämän talouspolitiikan seurauksena inflaatio kasvoi vuonna 1992 peräti 2 000 prosenttiin. Taloustilanteen kärjistymisen seurauksena Jeltsin korvasi pääministeri Jegor Gaidarin Viktor Tšernomyrdinilla. Uuden, inflaation hillitsemiseksi kehitetyn talousohjelman mukaisesti hallitus ryhtyi paikkaamaan budjetin alijäämää ja sulkemaan kannattamattomia valtionyrityksiä sekä määräsi keskuspankin nostamaan luottojen korkotasoa myymällä valtion joukkovelkakirjoja. Budjetin alijäämää kurottiin kiinni rajoittamalla valtionyritysten palkankorotuksia, asettamalla neljännesvuotisia budjetti tavoitteita, sekä tarjoamalla tehokkaampaa sosiaaliturvaa työttömille ja eläkeläisille. Toukokuussa 1993 valtiovarainministeriö ja keskuspankki sopivat talouden tasapainottamisesta valtionapua vähentämällä ja tuloja kasvattamalla. Keskuspankki nosti antamiensa lainojen korkotason vastaamaan inflaatiota. Muutosten tulokset vaikuttivat talouteen positiivisesti ja IMF suostui myöntämään Venäjälle 1,5 miljardin dollarin tuen.
Vuoteen 1994 mennessä inflaatio oli saatu laskemaan 224 prosenttiin, ja vuoden 1996 alkupuoliskolla se oli enää 16,5 prosenttia. Yksityistämisohjelman ensimmäinen jakso saatiin päätökseen kesällä 1994, jolloin 70 prosenttia Venäjän suurista ja keskikokoisista yrityksistä ja 90 prosenttia pienistä yrityksistä oli yksityistetty. Tämän jälkeen siirryttiin yksityistämisohjelman toiseen osaan, jossa jäljellä olevien valtionyritysten osakkeet myytiin yksityishenkilöille käteisellä. Ohjelma saatettiin loppuun vuoden 1996 alkuneljänneksellä. Vuoteen 1995 mennessä yksityistämisohjelma oli joutunut siinä ilmenneiden ongelmien vuoksi huonoon valoon tavallisen kansan silmissä ja vuosien 1995 ja 1996 aikana korruptioskandaalit tahrasivat sen mainetta entisestään.
Elokuussa 1998 Venäjä ajautui talouskriisiin, joka oli seurausta valtionbudjetin huomattavasta alijäämästä. Alijäämää kattaakseen federaatio oli ryhtynyt kauppaamaan lyhytaikaisia GKO-velkakirjoja. Aluksi velkakirjoista saatu tuotto tasoitti federaation inflaatiota niin, että rupla voitiin liittää yhdysvaltojen dollariin crawling peg -tekniikalla. Samalla Venäjän talous joutui kuitenkin myös alttiiksi kansainvälisten markkinoiden muutoksille. Vuoden 1997 Aasian talouskriisin myötä polttoaineiden kysyntä ja hinnat laskivat ja sijoitusten määrä laski. Koska valtaosa Venäjän viennistä perustui tuolloin öljyn, maakaasun ja metallien viennille, kasvatti niistä saatavien tulojen väheneminen federaation budjetin jo ennestään huomattavaa alijäämää. GKO-velkakirjojen korot nousivat ja lopulta elokuussa 1998 Venäjä ajautui maksukyvyttömyyteen ja joutui devalvoimaan ruplan. Talouskriisi johti useiden pankkien romahdukseen ja laski venäläisten tuloja entisestään. Keskipalkka tippui kriisiä edeltäneestä 180 dollarista 70 dollariin samalla kun inflaatio kasvoi 84 prosenttiin.