stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edna

Edna on naisen etunimi. Se on raamatullinen nimi, joka pohjautuu mahdollisesti heprean sanaan ’ilo, viehätys’. Englantilaisella kielialueella se saattaa olla myös muunnos iirinkielistä naisennimestä Eithne, joka voidaan tulkita Aidan-miehennimen feminiiniseksi vastineeksi.
Edna-nimi mainitaan Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluvassa Tobitin kirjassa. Jos nimi tulkitaan hepreankieliseksi, se on samaa alkuperää kuin Eden. Englannissa Edna on otettu etunimenä käyttöön vasta 1700-luvulla, mikä viittaisi siihen, että sinne nimi on omaksuttu Irlannista pikemminkin kuin Raamatusta.
Yhdysvalloissa Edna oli suosittu muotinimi 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Nimi Suomessa

Edna-nimeä ovat käyttäneet sekä suomenkieliset että ruotsinkieliset suomalaiset. Elokuuhun 2023 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu yhteensä 358 Ednaa. Suosituimmillaan tämä etunimi on ollut 1900–1910-luvuilla.
Nimipäivät

Norjassa Ednalla on nykyään nimipäivä 31. lokakuuta. Vuosina 1986–1992 Ednalla oli myös Ruotsin almanakassa nimipäivä 11. maaliskuuta.
Tunnettuja Ednoja

Edna Ferber (1885–1968), yhdysvaltalainen kirjailija
Edna Gladney (1886–1961), yhdysvaltalainen lasten oikeuksien puolestapuhuja
Edna Kiplagat (s. 1979), kenialainen kestävyysjuoksija
Edna St. Vincent Millay (1892–1950), yhdysvaltalainen runoilija
Edna O’Brien (1930–2024), irlantilainen kirjailija
Edna May Oliver (1883–1942), yhdysvaltalainen näyttelijä
Edna Parker (1893–2008), pitkäikäiseksi elänyt yhdysvaltalainen nainen
Edna Annie Proulx (s. 1935), yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija
Edna Purviance (1895–1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
Edna O. Simpson (1891–1984), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen
Kuvitteellisia Ednoja

Edna Birch, hahmo saippuasarjassa Emmerdale
Edna Everage, Dame Edna, Barry Humphriesin esittämä komediahahmo
Edna Krabappel, hahmo Simpsonit-animaatiosarjassa
Nimi muissa yhteyksissä

Hurrikaani Edna, vuoden 1954 trooppinen hirmumyrsky
Juha Huhtamäki

Juha Kustaanpoika Huhtamäki (o.s. Passinen, joko 9. heinäkuuta tai 19. heinäkuuta 1841 Kauhava – 23. marraskuuta 1933 Alahärmä) oli suomalainen maanviljelijä, joka tunnettiin ns. kymmenentenä Härmän häjynä. Tuli Alahärmän Huhtamäkeen vävyksi. [lähde? ] Samuli Paulaharjun vuonna 1930 valokuvaamissa Huhtamäen kasvoissa oli vielä 90-vuotiaanakin puukonviiltojen jälkiä.
Laulun mukaan Isontalon Antti oli ensimmäinen (Alahärmästä) ja Rannanjärvi oli toinen (Antti myöskin, Ylihärmästä). Toisen lauluversion mukaan Pukkilan Jaska (Kauhavalta) oli kolmas samanmoinen. Toisen version mukaan sen sijaan Huhtamäen Hullu-Jussi oli kolmas samanmoinen. [lähde? ]
4.8.1867 paloi ”Hullu-Jussi” Huhtamäen talo. Neljä päivää myöhemmin tuhoutui Juha Katajamäen tilan päärakennus. Talot oli vakuutettu hyvästä arvosta, ja kumpikin isäntä kuului Anttien joukkoihin. Polttajat ja vakuutuspetos jäivät kuitenkin todistamatta. [lähde? ]
Em

Em tarkoittaa seuraavia asioita:
Aero Benin, IATA-koodi EM, lentoyhtiö
edellä mainittu, myös ennen mainittu, em., viittaus aikaisempaan kohtaan tekstissä
eksametri, tunnus Em, pituuden yksikkö
elektronimikroskooppi, EM, elektronisuihkua hyödyntävä mikroskooppi
Empire Airlines, IATA-koodi EM, lentoyhtiö
e-molli, nuottikirjoitusmerkintä Em, sointu
Erotiikan maailma, EM, suomalainen aikakauslehti
Espoon Merenkulkijat, EM, suomalainen satamapalveluja tarjoava sekä purjehdus- ja veneilyharrastusta edistävä yhdistys
Euroopan-mestaruus, EM, Euroopan-mestaruuskilpailuissa saavutettu voitto
neliö (em), typografiassa käytettävä mittayksikkö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Em”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juha Honkonen

Juha Honkonen on Keskisuomalaisen sanomalehtien yhteistoimituksen Uutissuomalaisen toimittaja. Hän on toiminut myös Etelä-Suomen Sanomissa uutispäällikkönä ja toimituspäällikkönä.
Aiemmin Honkonen on työskennellyt muun muassa Readom-journalismipalvelun toimitusjohtajana, Vihreän Langan päätoimittajana., Suomen Luonnon toimituspäällikkönä, Taloussanomien toimitussihteerinä, Tampereen ylioppilaslehden päätoimittajana sekä Helsingin Sanomien, Aamulehden, STT:n ja Keskisuomalaisen toimittajana.
Eela

Eela on Raamatun henkilö, joka oli Israelin kuninkaana isänsä Baesan jälkeen kaksi vuotta, vuodesta 884–882 eaa. Raamattu ei kerro mitään Eelan hallituskaudesta. Eelan kuolemasta Raamattu kertoo: Hänen sotapäällikkönsä Simri, jolla oli komennossaan puolet vaunujoukoista, teki salaliiton häntä vastaan. Kun Eela kerran oli Tirsassa hovinsa päällikön Arsan talossa juonut itsensä humalaan, Simri tuli sinne ja löi hänet kuoliaaksi... Eelaa seurasi kuninkaana Simri.
Joss Stone

| Joss Stone |
| --- | --- |
 Joss Stone esiintymässä vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Dover, Kent, Englanti
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  soul, R&B, blues, jazz, rock
Yhtyeet:  SuperHeavy
Levy-yhtiöt:  Relentless, S-Curve, Virgin
Aiheesta muualla
jossstone.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joscelyn Eve Stoker (s. 11. huhtikuuta 1987 Dover, Kent), tunnetaan taiteilijanimellä Joss Stone, on englantilainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä.
Stone kuunteli nuorena muun muassa Aretha Franklinia. 14-vuotiaana hän esiintyi BBC:n televisio-ohjelmassa Star for a Night laulaen Franklinin kappaleen ”A Natural Woman”. Vuonna 2002 hän solmi levytyssopimuksen BMG:n kanssa.
Stone siirtyi Miamiin työskentelemään ensimmäisen studioalbuminsa parissa. Ilmestyessään The Soul Sessions (2003) pääsi Britannian albumilistalla top-5:n joukkoon ja myös neljänkymmenen myydyimmän joukkoon Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Stone on sen jälkeen julkaissut kuusi albumia, Mind, Body & Soul (2004), joka oli Suomen virallisella listalla parhaimmillaan sijalla 28, Introducing Joss Stone (2007), Colour Me Free! (2009), LP1 (2011), The Soul Sessions Vol. 2 (2012) ja Water for Your Soul (2015).
Stone teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2006 ensi-iltansa saaneessa fantasiaelokuvassa Eragon. Hän näytteli Anna Kleveläistä televisiosarjassa Tudors vuonna 2009.
Stone ilmoitti 14. syyskuuta 2020 Stone ilmoitti Instagramissa, että hän ja hänen poikaystävänsä Cody odottavat yhteistä lastaan. Lapsi on Stonen ensimmäinen.
Diskografia > Albumit

The Soul Sessions (2003)
Mind, Body & Soul (2004)
Introducing Joss Stone (2007)
Colour Me Free! (2009)
LP1 (2011)
SuperHeavy - supergroup album (2011)
The Soul Sessions Vol. 2 (2012)
Water for Your Soul (2015)
Project Mama Earth (2017)
Your Remixes of Water for Your Soul (2019)
Diskografia > Singlet

”Fell in Love With a Boy” (2004)
”Super Duper Love” (2004)
”You Had Me” (2004)
”Right to Be Wrong” (2004)
”Spoiled” (2005)
”Don’t Cha Wanna Ride” (2005)
”Cry Baby” / ”Piece of My Heart” (2005)
”Tell Me ’Bout It”  (2007)
”Tell Me What We’re Gonna Do Now” (2007)
”L-O-V-E” (2007)
”All I Want for Christmas” (2007)
”Baby Baby Baby” (2007)
”Free Me” (2009)
”Stand Up to Cancer” (2010)
”Back in Style” (2011)
”Somehow” (2011)
”Karma” (2011)
”Don’t Start Lying to Me Now” (2011)
”While You’re Out Looking for Sugar” (2012)
”Take Good Care” (2012)
”Pillow Talk” (2012)
”Teardrops” (2012)
”No Man’s Land” (2014)
”Stuck on You” (2015)
”The Answer” (2015)
”Molly Town” (2015)
”Free Me 2017” (2017)
”Oceans” (2017)
”Lean On Me” (2020)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joss Stone Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Yhdysvallat)
Joss Stone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eekkeri

Eekkeri (engl. acre, lyhenne ac) on anglosaksinen pinta-alan yksikkö.
Eekkeri vastaa
n. 4 046,9 m² eli n. 0,405 hehtaaria. Yksi hehtaari on n. 2,47 eekkeriä.
43 560 neliöjalkaa,
4 840 neliöjaardia,
1/640 neliömailia.
Eekkeri on sellaisen suorakulmion pinta-ala, jonka toisen sivun pituus on yksi furlong (660 ft ≈ 201 m) ja toisen pituus on yksi chain (66 ft ≈ 20 m) tai neljä rodia. Eekkerin arvellaan tarkoittaneen pinta-alaa, jonka pystyi kyntämään päivässä.
Sana acre on muinaisgermaaninen sana ja tarkoittaa "peltoa" (vrt. ruotsin åker). Se on anglosaksisena aikana tarkoittanut sitä peltopinta-alaa, minkä yhden härän vetämällä pyörättömällä auralla saa yhden päivän aikana kynnettyä.
Eelco van Kleffens

Eelco van Kleffens 1945
Eelco Nicolaas van Kleffens (17. marraskuuta 1894 – 17. kesäkuuta 1983) oli hollantilainen poliitikko ja diplomaatti.
Eelco van Kleffens tausta oli vanhasta friisiläisestä perheestä. Hän oli Henricus Cato ja Jeannette Frésine (Veenhoven) van Kleffensin poika. Hänen nuorempi veli Adrianus van Kleffens tuli myöhemmin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomari. Eelco avioitui Margaret Helen Horstmanin kanssa 4. huhtikuuta 1935.
Suoritettuan oikeustieteen tutkinnon Leidenin yliopistosta Van Kleffens työskenteli Kansainliiton sihteeristössä. Hänestä tuli Royal Dutch Petroleumin osaston sihteeri 1920. Hänet nimitettiin Alankomaiden ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston apulaisjohtajaksi vuonna 1922 ja diplomaattisen osaston apulaisjohtajaksi vuonna 1927, josta hänestä tuli johtaja vuonna 1929. 1930-luvun alussa hän oli myös Haagin kansainvälisen oikeuden akatemian pääsihteeri.
Van Kleffens nimitettiin ulkoministeriksi vuonna 1939, viikkoa ennen toisen maailmansodan alkua, ja se oli osa Alankomaiden maanpaossa olevaa hallitusta  Sodan aikana hän otti kirjoitti Juggernaut over Holland -lehteen, jota levitettiin miehitetyllä alueella, ja hän oli myös yksi Benelux-maiden unionin alkuperäisistä allekirjoittajista.
Van Kleffens toimi ulkoministerinä Schermerhornin ja Dreesin hallituksissa vuoteen 1946 asti. Sen jälkeen, kun hän oli erosi ministeriöstä (mutta ei hallituksesta) ja  tuli Alankomaiden edustaja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa ja vuonna 1947 nimitettiin Yhdysvaltain suurlähettiläs. Vuonna 1950 hänestä tuli Portugalin suurlähettiläs, ja hänelle annettiin valtionministerin titteli.
Vuonna 1954 Van Kleffens nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajaksi kyseisen elimen yhdeksännelle istunnolle.
Van Kleffens oli Hollannin edustajana Natossa ja OECD:ssä vuodesta 1956 vuoteen 1958 ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisössä vuodesta 1958 vuoteen 1967, jonka jälkeen Van Kleffens jäi eläkkeelle Portugaliin, jossa hän kuoli 17. kesäkuuta 1983.
Joni Herrala

| Joni Herrala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joni Samuli Herrala
Syntynyt: 26. syyskuuta 1994 (ikä 30) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  192 cm
Paino:  88 kg
Nyk. joukkue:  Korihait
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009−2011 2011 2011−2012 2012−2013 2013−2015 2015−2016 2016−2018 2018–2020 2020–2022 2022–:  Torpan Pojat → Tompan Pojat Topo Akatemia HBA-Märsky Tapiolan Honka BC Nokia KTP-Basket Kataja Basket KTP-Basket Korihait
Joni Samuli Herrala (s. 26. syyskuuta 1994 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut urallaan kymmeniä nuorten maaotteluita.
Ura

Herralan kasvattajaseura on Torpan Pojat, jonka paidassa hän debytoi Korisliigassa kaudella 2009–2010. Hän pelasi kauden aikana yhden liigaottelun, jossa hänestä tuli senhetkinen nuorin Korisliigassa pisteitä tehnyt pelaaja. Pääasiassa hän pelasi kauden seuran juniorijoukkueissa, joissa hän voitti samana kautena B-nuorten Suomen-mestaruuden. Vuosina 2010–2012 Herrala pelasi myös I-divisioonaa Torpan Poikien kehitysjoukkueissa.
Kaudella 2012–2013 Herrala pelasi I-divisioonaa HBA-Märskyn joukkueessa, josta hän siirtyi kesken kauden Tapiolan Honkaan. Lisäksi hän edusti kauden aikana Hongan juniorijoukkueita, joissa hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomen-mestaruuden. Heinäkuussa 2015 Herrala siirtyi BC Nokiaan. Herralalle ei tarjottu jatkosopimusta kauden jälkeen, mutta hän sai tarjouksia muilta seuroilta. Kesäkuussa 2016 hän siirtyi KTP:hen.
Valmentaja Ray Ailuksen mukaan Herrala on eritoten pelintekijän pelipaikalla pelaava nopeajalkainen ja hyvin puolustava pelaaja.
Jules Randrianarivelo

Jules Randrianarivelo (s. 28. marraskuuta 1956) on madagaskarilainen entinen kestävyysjuoksija. Hän putosi vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa miesten 10 000 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä yhdenneksitoista. Lisäksi hän kilpaili maratonissa jääden 25. sijalle.
Randrianarivelo osallistui vielä vuoden 1984 kesäolympialaisiin Los Angelesissa ja jäi maratonissa 72. sijalle. Hänen henkilökohtainen ennätysaikansa 10 000 metrin juoksussa on 28:42.0 (1979) ja maratonissa 2:17:14 (1979).
Juha (maalaus)

Juha on taiteilija Tapani Raittilan (1921–2008) maalaama muotokuva vuodelta 1953, 35×27 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1996.
Juha on varatuomari Jorma Tissarin pojan muotokuva. Jorma Tissari kuului 1950-luvulla suomalaisiin taidepiireihin.
Tapani Raittila on sanonut, että hän ajatteli maalaamiaan pojanpäitä Cézannen tapaan palloina, kartioina ja sylintereinä. Juha-maalauksen pojan välttelevä katse ja askeettinen väritys luovat unenomaista tunnetta tähän italialaista varhaisrenessanssia ihailleen taiteilijan työhön.
Aiheesta muualla

Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Juha.
Jules Pirard

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Jules Pirard (28. toukokuuta 1885 Hautmont – 22. joulukuuta 1962 Hautmont) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa pronssia joukkuevoimistelussa.
Jules Rimet

Jules Rimet vuonna 1933
Jules Rimet (14. lokakuuta 1873 – 16. lokakuuta 1956) oli ranskalainen jalkapallovaikuttaja.
Rimet toimi kansainvälisen jalkapalloliiton Fifan puheenjohtajana vuosina 1921–1954. Hän toimi myös Ranskan jalkapalloliiton puheenjohtajana.
Rimet'n aloitteesta perustettiin lajin maailmanmestaruuskilpailut. Hänen mukaansa oli nimetty kilpailujen alkuperäinen voittopalkinto eli Jules Rimet -pokaali.
Erik Cais

Erik Cais vuonna 2021.
Erik Cais (s. 5. elokuuta 1999) on tšekkiläinen ralliautoilija. Hän ajaa WRC2-sarjassa ja rallin EM-sarjassa. Hänen kartanlukijoitaan ovat Petr Těšínský ja Igor Bacigál. Hän on voittanut Keski-Euroopassa ajettavan Central Rally Trophy -sarjan vuonna 2022.
Juan Forlín

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Daniel Forlín
Syntymäaika: 10. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Reconquista, Argentiina
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Al Rayyan
Pelinumero: –
Junioriseurat
: Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2009 2007 2009–2013 2013– | Boca Juniors → Real Madrid B (laina) Espanyol Al Rayyan | 37 (3) 0 (0) 106 (2) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2009– | Argentiina | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. heinäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. tammikuuta 2010.
Juan Daniel Forlín (s. 10. tammikuuta 1988 Reconquista, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa qatarilaista Al Rayyania ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Forlín on argentiinalaisen Boca Juniorsin kasvatti. Hän teki ensiesiintymsensä edustusjoukkueessa 19. huhtikuuta 2008 ottelussa Newell’s Old Boysia vastaan.
25. elokuuta 2009 Forlín siirtyi espanjalaiseen Espanyoliin viisivuotisella sopimuksella. Espanyol maksoi hänestä neljän miljoonan euron siirtokorvauksen, jolla he omistavat 70 prosenttia pelaajanoikeuksista.
Forlín teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa maaliskuussa 2009 pelatussa vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan.
Aiheesta muualla

Forlínin tilastot football-lineups.com -sivustolla
Erik Bulatov

Bulatov vuonna 2006.
Erik Vladimirovitš Bulatov (ven. Эрик Владимирович Булатов, s. 1933) on venäläinen taidemaalari. Hän opiskeli Surikovin instituutissa 1952–1958. Bulatovin mukaan tuohon aikaan venäläisestä avantgardesta ei puhuttu taidekouluissa mitään ja kaikki impressionismin jälkeinen taide puuttui museoista. Stalinin kuoleman jälkeenkin taideoppilaitoksissa jatkui stalinistinen linja. Valmistuttuaan Bulakov hankki elantonsa lastenkirjoja kuvittamalla. Ensimmäisen näyttelynsä hän piti vuonna 1965, mutta se suljettiin jo tunnin kuluttua avaamisesta.
Vuosina 1960–1969 Bulatov perusti ystäviensä kanssa Sretenski Bulvar -ryhmän. 1970-luvulta alkaen Bulatov on käyttänyt maalauksissaan paljon typografisia elementtejä. Maalauksiin sijoitetut sanat sitovat työt sosialistisen realismin perinteeseen ja toisaalta kuvittavat diskurssin ja todellisuuden välistä ristiriitaa.
1980-luvun puolivälissä hänet tunnettiin Perestroikan taiteilijana, jonka työt symbolisoivat venäläisen taiteen uuden aikakauden alkua.
Nykyisin Bulatov elää ja työskentelee Pariisissa.
Joulu eri maissa

Jouluperinteet eri maissa vaihtelevat.
Australia

Australiassa joulukorteissa on usein joulupukki ja lunta, vaikka onkin kesäistä. Kinkun sijasta saatetaan jouluna syödä katkarapuja ja grillata rannalla tai takapihalla 38 asteen kuumuudessa.
Italia

Italiassa jouluna syödään yleisesti kalaa, erityisesti lohta. Todellisia koko Italian jouluherkkuja ovat Panettone ja pandoro, pullan tapaisia, mutta kakun muotoon leivottuja, rusinoilla ja sokeroiduilla hedelmäpalasilla täytettyjä leivonnaisia. Joulupukki tuo lahjat yöllä, kun kukaan ei näe ja ne avataan aamulla. Tosin joissain perheissä lahjat löytyvät aattona kuusen alta jo ennen keskiyötä. Keskiyön jumalanpalvelus on edelleen suosittu tilaisuus ja sitä käyvät seuraamassa myös monet niistä, jotka eivät normaalisti käy kirkossa.
Joulu päättyy 6. tammikuuta, jota kutsutaan Befanaksi. Päivä on nimetty vanhan ja köyhän noita-akan mukaan, joka tuo lapsille lahjoja sukissa. Befana täyttää rikkinäiset sukkansa yleensä leivoksilla ja makeisilla. Ilkeät lapset saavat vain jotain pahanmakuista kuten hiiltä tai valkosipulia. Tuolloin on myös tapana poistaa joulukoristeet.
Ruotsi

Ruotsalainen joulu muistuttaa suomalaista pienin poikkeuksin: varsinaista pikkujoulu-traditiota ei ole. Lucian päivää vietetään 13. joulukuuta. Joulukuusi tuodaan sisälle aaton aattona (Dan före dopparedan). Jouluaaton päivälliseen kuuluvat kalat, kananmunat, joulukinkku, salaatit, makkarat (kuten ihramakkarat ja prinssinakit), janssonin kiusaus, lihapyörykät, ruskeat pavut ja kaalit. Juomaksi tulevat julmust, jouluolut, mumma tai porter. Illalliseksi syödään joko riisipuuroa tai lipeäkalaa perunan ja valkokastikkeen kanssa. Illalla joulutonttu (jultomten, meidän joulupukkimme) jakaa riimikirjoituksilla varustetut lahjat. Jouluaatonhartaus ja Julotta (joulukirkko) ovat suosittuja tilaisuuksia. Ruotsissa vietetään loppiaista kuten Suomessa, mutta "nuutinpäivää" (13. tammikuuta Knuut Pyhän kunniaksi) pidetään silti joulunajan päättymispäivänä.
Suomi

Suomessa joulun vietto alkaa yleensä jo aattoiltana. Ensimmäinen ja toinen joulupäivä ovat virallisia vapaapäiviä. Myös jouluaatto on useimmiten palkallinen vapaapäivä. Myös julkinen liikenne loppuu Suomessa lähes kokonaan iltapäivällä jouluaattona.
Kristillistä sanomaa arvostavissa perheissä voidaan lukea ääneen jouluevankeliumi ennen jouluateriaa. Jouluaamuna on joulukirkko. Kirkossa kuullaan jouluevankeliumi ja veisataan Martti Lutherin virsi 21 Enkeli taivaan.
Suomalaisen joulun ulkoisiin ihanteisiin liittyvät joulusauna, jouluruuat, joulukuusi, kynttilät ja muut joulukoristeet. Perinteisiä koristeita ovat himmeli ja olkipukki. Pikkulintuja ruokitaan lyhteillä tai talipalloilla. Ennen lahjojen jakoa käydään usein hautausmaalla sytyttämässä kynttilöitä sukuhaudoille. Illalla on joulusauna. Jouluna syödään paljon. Suomalaiseen joulupöytään yleensä kuuluvia ruokia ovat muun muassa erilaiset laatikot, yleensä porkkana-, lanttu- ja perunalaatikot sekä erilaiset kalaruoat kuten kylmäsavustettu lohi, graavilohi ja graavisiika. Jouluaattona syödään joulupuurona yleensä riisipuuroa. Joulun leivonnaisia ovat joulutortut ja piparkakut. Joulukinkku on lihansyöjien herkku.
Illalla vierailee joulupukki. Suomessa joulupukki vierailee jo aattoiltana kello neljän ja kymmenen välillä. Ainakin riehakkaiden pikkujoulujen aikaan saatetaan jossain nähdä myös nuuttipukki
Suomalaisperäisiä joululauluja ovat esimerkiksi En etsi valtaa loistoa, Kun joulu on, Varpunen jouluaamuna ja Sylvian joululaulu.
Tšekki

Tšekissä lahjoja tuo Pikkujeesus (tšekiksi Ježíšek) illalla 24. joulukuuta. Yleinen jouluruoka on perunasalaatti karpin kanssa.
Tšekissä ei juhlita pikkujoulua, mutta 6. joulukuuta Pyhä Nikolaus (Mikuláš), paholainen (čert) ja enkeli (anděl) käyvät lapsiperheissä tarkastamassa, ovatko lapset olleet kilttejä.
Venäjä

Venäjällä joulupäivää vietetään Venäjän ortodoksisen kirkon käyttämän juliaanisen kalenterin mukaisesti 25. joulukuuta eli gregoriaanisen kalenterin mukaan 7. tammikuuta. Neuvostoaikana joulu oli kielletty kristillisenä, mutta itsenäisen Venäjän myötä jälkeen jouluperinne elpyi. Nykyään Venäjällä kristillisen joulun aseman on paljolti ottanut uusivuosi Pakkasukkoineen. Pakkasukko kulkee venäläisellä kolmivaljaksella ja mukanaan hänellä on lapsenlapsensa Lumityttö. Uudenvuodenyönä Pakkasukko ja Lumityttö tuovat lapsille lahjoja sekä toteuttavat ihmisten salaisia toiveita. Joulupukin kanssa Pakkasukko on vanha ystävä. Kotona uutta vuotta juhlittaessa kutsutaan paljon sukulaisia ja ystäviä pitkille juhlaillalliselle. Kuohuvia maljoja kohotetaan tunneittain siitä lähtien, kun uusi vuosi alkaa Venäjän kaukoidässä.
Yhdysvallat

Yhdysvalloissa joulu alkaa jouluvalmisteluilla yleensä jo marraskuun puolella. Varsinainen juhlapäivä on kuitenkin vain joulupäivä, joka on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä. Kunnallisissa kouluissa joululomaa kutsutaan talvilomaksi. Joulunajan katsotaan usein alkavan kiitospäivästä, jonka jälkeinen perjantai on kaupoissa yleisesti alennuspäivä Black Friday eli musta perjantai.
Yhdysvalloissa porojen vetämällä reellä lentävä punanuttuinen joulupukki (engl. Santa Claus) jakaa lahjat savupiipun kautta jouluaaton ja jouluaamun välisenä yönä. Pienet lahjat jaetaan takan reunalla riippuviin joulusukkiin ja isommat joulukuusen alle. Lahjat avataan aikaisin joulupäivän aamuna, jonka jälkeen syödään jouluateria. Yhdysvalloissa uskotaan, että joulupukki asuu pohjoisnavalla. Jouluaterialla syödään lihaa, perunoita ja vihanneksia.
Joulukatu Oulun Rotuaarilla.
Uudenvuoden koristeita Nižni Novgorodissa.
Joulumusiikkia anglikaanisessa kirkossa Rhode Islandilla.
Efstáthios Chorafás

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Kreikka> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 1896 | 500 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Ateena 1896 | 1200 m vapaauinti |  |
Efstáthios Chorafás (kreik. Ευστάθιος Χωραφάς, 1871 – ?) oli kreikkalainen uimari, joka osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisiin voittaen kaksi pronssia.
Chorafás oli ainoa uimari, joka osallistui jokaiseen kolmeen kaikille vapaaseen uimalajiin. Hänen aikojaan kilpailuissa ei tiedetä, eikä hänen sijaansa 100 metrin vapaauinnissa, mutta tiedetään, että Chorafás sijoittui kahdella muulla uimamatkalla kolmanneksi. 500 metrin vapaauintiin ei osallistunut kuin kolme uimaria, joten Chorafás voitti pronssia sijoittumalla viimeiseksi.