stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tall-i-Bakun

Bakunista, Persepoliksen läheltä löydettyä esineistöä. Naisfiguuriin on maalattu hakaristit, jotka olivat muinoin onnen symboleja.
Tall-i-Bakun on esihistoriallinen löytöpaikka kolme kilometriä Persepoliksesta etelään Marv Dashtin tasangolla, Etelä-Iranissa. Paikalla sijaitsevalla kahdella kumpareella vallitsi kuparikautinen kulttuuri esihistoriallisena aikana. Näillä kahdella kumpareella ovat löytöpaikat Tall-i-Bakun A (noin 4000–3500 eaa.) ja Tall-i-Bakun B (noin 5000–4200 eaa.). Alueella on tehty runsaasti löytöjä.
Tall-i-Bakun

Ernst Herzfeld Berliinin yliopistosta teki läntisellä kummulla vuonna 1928 kaivauksia, joissa löytyi esihistoriallista esineistöä. Tall-i-Bakun B:n löysivät vuonna 1932 Alexander Langsdorff ja Donald McCown laajentaessaan kaivauksia. Vuonna 1937 kaivauksia tekivät McCown ja Erich Schmidt Chicagon yliopiston itämaiselle instituutille tekemissään kaivauksissa.
Tall-i-Bakun B (noin 5000–4200 eaa.) koostuu kahdesta erillisestä kulttuurikertymästä, joista alempi kerrostuma, Bakun BI, sisälsi vain tuhkaa ja roskia sekä karkeaa punaista maata. Bakun BII:sta löytyi keramiikkaa, mutta ei rakennuksia. Bakun A:n (noin 4000-3500 eaa.) kaivausten ensimmäinen kausi alkoi vuonna 1932 ja oli laajuudeltaan noin 1 200 neliömetriä. Siinä oli neljä eri kaivaustasoa.
Löydöt

Läntisen kukkulan kerrostumista löytyi runsaasti maalattua keramiikkaa, joka ajoitettiin 4000 eaa. tehdyksi. Yllättävästi paikalta löydettiin ehjiä astioita taloista sisäkkäin pinottuina. Kermanväriseen keramiikkaan oli maalattu geometrisia ornamentteja, joista osa oli yksinkertaisia mutta joukossa oli myös monimutkaisia. Osaa oli koristeltu myös yksinkertaisilla vuorikauriin ja muflonin kuvilla. Keramiikka-astioiden lisäksi paikalta löydettiin myös ihmisten ja eläinten figuureja, jotka olivat maalattua savea. Myös napin mallisia sinettejä löytyi, ne olivat enimmäkseen vihreästä kivestä tehtyjä. Kuparista tehtyjä veitsiä, teriä ja tikareita löydettiin suuria määriä.
Tall-i-Bakunissa on ollut varhain teollisuutta, jota osoittavat paikalta löydetyt rikkaat esihistorialliset esineistöt. Paikalta on löydetty paljon jälkiä simpukankuorista, kuparia, steatiittia, lapista ja turkoosia, joita oli hankittu muualta. Alueella valmistettua esineistöä on kulkeutunut kauas ympäröiville seuduille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tall-i-Bakun Wikimedia Commonsissa
The Prehistoric Mound of Tall-I-Bakun The Oriental Institute of the University of Chicago. Viitattu 9.9.2018 (englanniksi). Kuvia.
Ancient Tall-e Bakun in Fars Province of Iran Ancientneareast.tripod.com.  2014. Viitattu 9.9.2018 (englanniksi).
Parsons, Drew: Tall-e Bakun – Ancient Village or Settlement in Iran The Megalithic Portal and Megalith Map.  30.4.2014. Viitattu 9.9.2018 (englanniksi).
Tall-i-Bakun A:n kaivauksilta löytynyttä keramiikkaa, 4200–3800 eaa., Itämainen instituutti, Chicago.
Tall-i-Bakun A:n kaivauksilta löytynyttä keramiikkaa, 4200–3800 eaa., Itämainen instituutti, Chicago.
Takeo Miki

| Takeo Miki |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 9. joulukuuta 1974 – 24. joulukuuta 1976  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Kakuei Tanaka
Seuraaja:  Takeo Fukuda
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1907 Awa, Japani
Kuollut: 14. marraskuuta 1988 (81 vuotta) Tokio, Japani
Tiedot
Puolue:  Japanin liberaalidemokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Takeo Miki (1907–1988) oli japanilainen poliitikko. Hän oli Japanin ulkoministeri 1966–1968, pääministeri 1974–1976 ja liberaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1974–1976.
QuakeCon

| QuakeCon |
| --- | --- |

Paikkakunta:  Dallas, Texas
Ensimmäisen kerran:  1996
Viimeisen kerran:  2021
Seuraavan kerran:  2022
Kävijöitä:  10 000
Järjestäjä:  Bethesda Softworks
Kotisivut
QuakeCon on vuodesta 1996 lähtien vuosittain järjestetty tapahtuma, joka on nimetty id Softwaren kehittämän Quaken mukaan. Kolmipäiväiseen vuoden 2018 tapahtumaan odotettiin tulevan 10 000 kävijää.
Tapahtumassa esitellään nykyään Bethesda Softworksin tulevia pelejä sekä järjestetään LAN-verkossa pelaamista.
QuakeCon 2018 -tapahtumassa esiteltiin muun muassa tuleva Doom Eternal.
Maaliskuussa 2020 kerrottiin tapahtuman perumisesta koronapandemiasta johtuen. Tapahtuma muutettiin verkossa järjestettäväksi vuodelle 2020.
Superettan

| Superettan |
| --- | --- |
 Superettanin logo
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Ruotsi
Perustettu:  2000
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:  Västerås SK (2023)
Eniten mestaruuksia:  Kalmar FF ja Östers IF (2)
Sarjataso:  2
Ylempi taso:  Allsvenskan
Alempi taso:  Ettan
TV:  TV4 Group
Superettan on ruotsalaisen miesten jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa on 16 joukkuetta ja jokainen niistä pelaa kahdesti jokaista vastaan. Joukkueille kertyy siis kauden aikana 30 peliä. Sarjan päätteeksi kaksi parasta joukkuetta nousee suoraan Allsvenskaniin. Superettanin kolmonen pääsee yrittämään nousua kaksiosaisessa karsintaottelussa Allsvenskanin kolmanneksi huonointa joukkuetta vastaan. Sarjan kaksi viimeistä joukkuetta putoaa suoraan Ettaniin ja kolmanneksi ja neljänneksi huonoimmat joutuvat karsimaan sarjapaikastaan Ettanin lohkojen kakkosia vastaan.
Joukkueet tulevalla kaudella 2024

| Joukkue | Lääni | Paikkakunta | Kotistadion |
| --- | --- | --- | --- |
| Degerfors IF | Värmlanti | Degerfors | Stora Valla |
| Gefle IF | Gästrikland | Gävle | Gavlevallen |
| GIF Sundsvall | Västernorrland | Sundsvall | NP3 Arena |
| Helsingborgs IF | Skåne | Helsingborg | Olympia |
| IK Brage | Taalainmaa | Borlänge | Domnarvsvallen |
| IK Oddevold | Bohuslän | Uddevalla | Rimnersvallen |
| Landskrona BoIS | Skåne | Landskrona | Landskrona IP |
| Sandvikens IF | Gävleborg | Sandviken | Jernvallen |
| Skövde AIK | Länsi-Götanmaa | Skövde | Södermalms IP |
| Trelleborgs FF | Skåne | Trelleborg | Vångavallen |
| Utsiktens BK | Länsi-Götanmaa | Göteborg | Bravida Arena |
| Varbergs BoIS | Halland | Varberg | Påskbergsvallen |
| Örebro SK | Örebro | Örebro | Behrn Arena |
| Örgryte IS | Länsi-Götanmaa | Göteborg | Gamla Ullevi |
| Östers IF | Kronoberg | Växjö | Visma Arena |
| Östersunds FK | Jämtland | Östersund | Jämtkraft Arena |
Aiheesta muualla

Sarjan nettisivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pikjärvi (Kouvola, Hartola)

| Pikjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°09′54″N, 26°31′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  Pikoja Lapjärveen 
Järvinumero:  14.942.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,4 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  2,51 km  
Pinta-ala:  13,12 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikjärvi 
Pikjärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hartolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,1 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Huhdasjärven alueeseen (14.942) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,4 metriä mpy.
Puskii!

| Puskii! Veltto Virtanen |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1978
 Julkaistu: 1978
 Tyylilaji: Rock
 Levy-yhtiö: Love Records
Veltto Virtasen muut julkaisut
| Kusessa 1976 | Puskii! 1978 | Ronkpukki 1978 |
Puskii! on suomalaisen rockmuusikko Veltto Virtasen vuonna 1978 julkaistu neljän kappaleen EP.
Kappaleet > A-puoli

"Tää on se laulu"
"Puskii!"
Kappaleet > B-puoli

"Kullattu nuoruus"
"Aikakauslehti"
Soittajat

Veltto Virtanen (kitara ja laulu)
Timo Kiipula (kitara)
Pekka Helanen (rummut)
Aku-Pekka Silvennoinen (bassokitara)
T-Spoon

| T-Spoon |
| --- | --- |
 T-Spoon vuonna 2015.
Tiedot
Toiminnassa:  1991–
Tyylilaji:  eurodance
Kotipaikka:   Amsterdam
Jäsenet:  Dominic Sas, osatuottaja   Serge Ramaekers, tuottaja   Shalamon Baskin, laulaja   Linda Estelle   Remy de Groot  
Entiset jäsenet:  Greg Dillard   Ingrid Simons   King Lover  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
T-Spoon on alankomaalainen eurodancea esittävä yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1991 räppäri Shalamon Baskin (alias Shamrock) ja Remy de Groot.
Yhtyeen historiaa (1990-luku)

Amerikkalainen sotilas Shalamon Baskin suoritti vuonna 1991 palvelustaan Yhdysvaltain ilmavoimissa Belgiassa, jolloin hän tutustui joihinkin hollantilais- ja belgialaismuusikoihin, ja  osallistuu Hi Teck 3-yhtyeen albumin "The Easiest Way" äänittämiseen. Myöhemmin Baskin tutustuu säveltäjä Prince Perationiin, jonka kanssa hän perustuu T-Spoonin. Ensimmäisissä kappaleissa he tekevät yhteistyötä belgialaisten tuottajien Dominique Sasin ja Serge Ramaekersin kanssa.
Vuosina 1994-1995 yhtyeellä on levytyssopimus A La Bianca Recordsin kanssa. Erilaisten vierailevien muusikoiden yhteistyöllä tehdä useita hittejä, kuten muun muassa coverversio Janis Joplinin takavuosien hittikappaleesta Mercedes Benz, jossa laulaa yhdysvaltalainen laulaja Jean Shy.
Vuonna 1997 yhtye levytti kesähitin Sex On The Beach, joka nousi listoille monissa maissa.
Diskografia > Studioalbumit

Joy, Life & Pain (1994)
Lexicon of Melody (1996)
The Hit Collection (1997)
T-Spoon (1999)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-Spoon Wikimedia Commonsissa
Takenouchi-ryū

Takenouchi-ryū (jap. 竹内流) on japanilainen koryū budo tyylisuunta, joka on varhainen aseettomaan kamppailuun (jujutsu) keskittynyt tyyli. Sen perusti 1532 Takenouchi Nakatsukasadaiyū Hisamori. Vaikka se tunnetaan jujutsutekniikoistaan, Takenouchi-ryū on järjestelmä kamppailutaitoja, joihin kuuluu painiminen aseiden kanssa (kogusoku, koppo, tai koshi no mawari), sauvan käyttö (bōjutsu), japanilaisen miekan käyttö (kenjutsu), miekan vetäminen (iaijutsu tai battoiai), salkoaseet (naginatajutsu), rautaisen viuhkan käyttö (tessenjutsu), sekä pidätystekniikat köydellä (hojōjutsu) ja elvytystekniikoita (sakkatsuho). Tyylin kolmea säilynyttä sukulinjaa hallitsevat nykyään järjestyksessä 13., 14. ja 16. sukupolvien päämiehet.
Takenouchi-ryū kuten muutkin ensimmäiset jujutsu-tyylit oli kehitetty haarniskoiduille kamppailijoille, ja oletusarvoisesti kaikki taistelijat joko käyttivät asetta tai tavoittelivat sellaista. Haarniskoitua vastustajaa oli hankala vahingoittaa iskuin ja potkuin, joten erilaiset painiotteet, nivelväännöt ja kaadot osoittautuivat käytännöllisemmiksi. Olennaista ei ollut vastustajan voittaminen kokonaan aseettomana vaan kontrollointi siksi aikaa, kunnes niskan päällä olija sai esille aseen, jolla lopettaa kamppailu.
Nykyinen judo ja useat muut jujutsuun pohjautuvat kamppailutaidot ovat saaneet vaikutteita Takenouchi-ryūstä. Katso myös Araki-ryū.
Aiheesta muualla

http://www.takenouchiryu.com/ (Arkistoitu – Internet Archive) - Virallinen kotisivu
http://www.koryu.com/library/wmuromoto5.html - Wayne Muromoto: Takeuchi Hisayoshi, the Little Warrior
Nykyaikana harjoiteltavat koryū- ja bujutsu-lajit
Araki-ryū
Bujinkan budō taijutsu
Daitō-ryū aiki jūjutsu
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu
Hyōhō niten ichi-ryū
Ikkaku-ryū juttejutsu
Isshin-ryū kusarigamajutsu
Ittatsu-ryū hojōjutsu
Kashima-Shinryū
Kashima shinden jikishinkage-ryū
Kashima shintō-ryū
Jissen kobudō Jinenkan
Mugai-ryū
Musō Jikiden Eishin-ryū
Musō Shinden-ryū
Negishi-ryū
Nen-ryū
Ittō-ryū
Shindō Musō-ryū
Shintō-ryū kenjutsu
Suiō-ryū iai kenpō
Takenouchi-ryū
Taura Musō-ryū kobudō
Tendō-ryū naginatajutsu
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Toda-ryū
Toyama-ryū
Uchida-ryū tanjōjutsu
RAD Game Tools

| RAD Game Tools |
| --- | --- |
Perustettu:  1988
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus, videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.radgametools.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
RAD Game Tools on yhdysvaltalainen yksityisomisteinen yritys, jonka tuotteita ovat videopeliteollisuudessa käytettävät middleware-ohjelmistot.
Yritys sijaitsee Kirklandissa Washingtonissa ja se ovat perustaneet Jeff Roberts ja Mitch Soule vuonna 1988.
Yritys on ostanut Miles Sound Systemin Miles Design -yritykseltä.
Merkittäviin tuotteisiin kuuluu Bink-videokoodekki.
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Quake Champions

| Quake Champions |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Id Software ja Saber Interactive
Julkaisija:  Bethesda Softworks
Jakelija:  Steam
Säveltäjä:  Chris Vrenna
Pelisarja:  Quake
Julkaistu:  2018
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja arena shooter (en) (käännä suomeksi)
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18 
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Quake Champions on id Softwaren kehittämä ja Bethesda Softworksin vuonna 2017 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli Microsoft Windowsille.
Purske

Purske (engl. Burst) on joissain aseissa oleva moodi, jolla vasara­laukauksia voi suorittaa automaattisesti. Vasaralaukaus tarkoittaa kahden tai kolmen luodin ampumista peräkkäin samaan maaliin.
RADIUS

RADIUS-protokolla (Remote Authentication Dial In User Service) on aikoinaan suunniteltu sisäänsoittopalveluissa tapahtuvaan tunnistukseen, jossa se on nykyäänkin laajassa käytössä. Nykyinen määrittely tunnistuksen ja valtuutuksen osalta on RFC 2868 ja tilastoinnin osalta määrittely on RFC 2867.
RADIUS-protokollan pääasiallinen käyttökohde on operaattorin sisäisessä verkossa, jolloin verkkoa voidaan pitää kohtuullisen luotettavana ja yhden tahon ylläpitämänä.
Jos lähiverkossa halutaan käyttää AAA-palveluita, on lähiverkolla oltava RADIUS-palvelin, johon ethernet-kytkimet ja WLAN-tukiasemat ottavat RADIUS-protokollalla yhteyttä. Palvelimen ja verkkolaitteiden välille pitää konfiguroida oma salasana jokaisen RADIUS-palvelimen ja verkkolaitteen välille.
Toiminta

RADIUS-prosessiin kuuluu neljä osapuolta:
Tunnistettava käyttäjä
NAS-liityntäpiste
RADIUS-palvelin
Käyttäjätietokanta
Tunnistettava käyttäjä on käytännössä laite joka tarvitsee pääsyn verkkoon, esimerkiksi tietokone. Tietokone lähettää pyynnön NAS-liityntäpisteelle eli kytkimelle. Kytkin kysyy käyttäjältä tunnistetiedot, ja välittää ne eteenpäin RADIUS-palvelimelle joka tarkistaa ne käyttäjätietokantaa vasten. Tunnistautumisen onnistuessa käyttäjä saa valtuutuksen.
Itse RADIUS-palvelin voi sisältää käyttäjätietokannan, jossa käyttäjänimiä ja salasanoja säilytetään. RADIUS-palvelin osaa käyttää myös olemassa olevaa Active Directorya, Novell eDirectoryä tai melkein mitä tahansa käyttäjänimi/salasanatietokantaa.
AAA-palveluita käytettäessä voidaan käyttää IEEE 802.1X-protokollaa asiakaslaitteen (supplicant) ja verkon liityntäpisteen välillä.
Takenoshin Nakai
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Nakai, Takenoshin (Takenosin) (englanniksi)
Punamyyrä

| Punamyyrä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Heimo::  Myyrät Cricetidae
Alaheimo::  Varsinaiset myyrät Arvicolinae
Suku::  Myodes
Laji::  rutilus
Kaksiosainen nimi
 Myodes rutilus  (Pallas, 1779) 
Synonyymit
 Clethrionomys rutilus 
 Punamyyrän levinneisyysalue
Katso myös
   Punamyyrä Wikispeciesissä   Punamyyrä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punamyyrä (Myodes rutilus, aiemmin Clethrionomys rutilus) on pohjoisten alueiden jyrsijä. Se on Suomessa rauhoitettu laji, ja sen laskennallinen arvo oli vuonna 2017 34 euroa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Punamyyriä tavataan pohjoisille leveysasteilla kaikilla pallonpuoliskon mantereilla: sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Skandinavia, Suomi, Pohjois-Venäjä, Alaska ja Kanada. Punamyyrät elävät pohjoisen koivikoissa ja havumetsävyöhykkeen pohjoisosissa. Eniten punamyyriä on vanhoissa metsissä joissa on tiheä aluskasvillisuus tai tuuhea sammalpeite. Toisin kuin monet muut myyrälajit, se ei elä tunturipaljakoilla.
Tuntomerkit

Punamyyrällä on hoikka vartalo, selkäpuoli punainen, kupeet ruskeat. Häntä on selvästi lyhyempi ja paksumpi kuin samankaltaisella metsämyyrällä. Pituus 14 cm, häntä 3,5 cm, paino 30 g.
Ravinto

Punamyyrä syö kasvinosia (oksia ja juuria), marjoja, maanalaisia sieniä, hyönteisiä ja raatoja. Se varastoi talveksi ruokaa, etenkin naamakukkaiskasvien siemeniä.
Lisääntyminen

Vuodessa syntyy kahdesta viiteen poikuetta, jokaisessa neljästä yhdeksään poikasta. Raskaus kestää 17–19 päivää, ja punamyyrä on sukukypsä noin kahden kuukauden ikäisenä.
Elintavat

Punamyyrä on aktiivinen etenkin öiseen aikaan. Talvella se käyttää muiden lajien tekemiä käytäviä lumen alla maanpinnan tasalla, ja saattaa tehdä tuhoja puutarhassa.
Superfuzz Bigmuff

| Superfuzz Bigmuff Mudhoneyn EP |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1988
 Julkaistu: Lokakuussa, 1992
 Tuottaja(t): Jack Endino
 Tyylilaji: Grunge
 Kesto: 22.25
 Levy-yhtiö: Sub Pop
Mudhoneyn muut julkaisut
|     | Superfuzz Bigmuff 1988 | Mudhoney 1989 |
Superfuzz Bigmuff on grungeyhtye Mudhoneyn EP, joka on yhtyeen ensimmäinen julkaisu. Se julkaistiin lokakuussa 1988 Sub Popin kautta. EP julkaistiin vuonna 1990 yhtyeen kokoelma albumilla Superfuzz Bigmuff Plus Early Singles.
Albumin nimi tulee kahdesta yhtyeen suosikki kitara efektipedaalista, Super Fuzzista ja Big Muffista, joiden avulla yhtye saa särön kappaleihinsa. Albumin kannen valokuva on otettu yhtyeen keikalta ja kuvassa ovat nokkamies Mark Arm (vasemmalla) ja kitaristi Steve Turner (oikealla).
Kappaleet

"Need" – 3:00
"No One Has" – 3:26
"If I Think" – 3:37
"Chain That Door" – 1:51
"Mudride" – 5:43
"In 'N' Out of Grace" – 5:28
Kokoonpano

Mark Arm - kitara, laulu
Steve Turner - kitara, laulu
Matt Lukin - basso, laulu
Dan Peters - rummut, laulu
Pihlajamäki

| Pihlajamäki> Rönnbacka |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Pihlajamäki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  383
Pinta-ala:  1,65 km² 
Väkiluku:  7 406  (2013)
Väestötiheys:  4511 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Latokartanon peruspiirissä ja Malmin kaupunginosassa
Postinumero(t):  00710
Lähialueet:  Pihlajisto, Ala-Malmi, Viikin tiedepuisto
Pihlajamäki (ruots. Rönnbacka) on Helsingin Malmin kaupunginosan osa-alue. Helsingin piirijaossa se kuuluu kuitenkin Latokartanon peruspiiriin.
Pihlajamäen nimi juontaa alueella aikoinaan sijainneesta Malminkylään kuuluneesta Rönnbacka-nimisestä torpasta.
Luonnehdinta alueesta

Suomen ensimmäinen teollisesti tuotettu lähiö edustaa yhtenäistä ja korkeatasoista 60-luvun rakentamista. Kaupunginosa on yleiskaavassa merkitty rakennustaiteellisesti arvokkaaksi alueeksi. Yleisvaikutelma on väljä ja luonnonläheinen. Metsää ja kallioita on joka puolella, pihat ovat valtavia. Korkeat tornitalot toimivat kauas näkyvinä maamerkkeinä. Tornit jakaantuvat kolmeen viiden talon ryhmään. Suurin osa muista taloista on pitkiä lamellitaloja. Asemakaavaltaan lähin vastaava alue on Siilitie Herttoniemessä.
Vuolukiventien ja Graniittitien 8-kerroksiset tornit ovat klassisen kauniita, modernismin mestariteoksia.kenen mukaan? Maasälväntien tornit ovat kerrosta matalampia. Lamellitaloista mainittakoon tyypillisenä esimerkkinä Liusketie 6, jossa on 18 rappua (A–T, puuttuvat ovat J ja Q). Erikoisin ratkaisu on Liusketie 2:ssa, joka on sijoitettu maastoon siten, että talon itäpää on 4-kerroksinen, länsipää 8-kerroksinen.
Pihlajamäentien ja Lahdenväylän välissä on 1980-luvun täydennysrakentamista. Alue on matalasti rakennettu ja tiivis. Marmoritiellä lähiön koillisosassa on rivitaloja. Täydennysrakentamista on jonkin verran myös ostoskeskuksen ympäristössä ja Liuskekujalla hautausmaan vieressä.
Pihlajamäellä on luonnolliset rajat joka puolella: pohjoisessa Kehä I ja Longinoja, lännessä Vantaanjoki ja etelässä Lahden moottoritie. Alueen itäpuolella on laaja Malmin hautausmaa. Pihlajamäki erottuukin selvästi muusta Koillis-Helsingistä.
Historia

Pihlajamäellä oli sotilaallisesti tärkeä sijainti pikkuvihan aikana ja sen kalliot olivat taistelevien osapuolten tähystyspaikkoja. Alue säilyi sotilasharjoitusalueena aina vuoteen 1890 saakka, jolloin Malmin hautausmaata ryhdyttiin rakentamaan. Ensimmäisessä maailmansodassa Aarnikanmäki toimi linnoitustukikohtana.
Pihlajamäen alueella asui 1930-luvulla 73 perhettä ja siellä toimi muun muassa matkalaukkutehdas. Suurin osa asukkaista oli pienviljelijöitä. Läheinen Malmin hautausmaa tarjosi töitä kivenhakkaamoille.
Nykyinen Pihlajamäki suunniteltiin ja rakennettiin pääosin vuosina 1959-1965. Se oli ensimmäisiä aluerakennuskohteita Suomessa. Alueen asemakaavan laati vuonna 1960 arkkitehti Olli Kivinen. Alueen koillisosan rakennutti Helsingin asunto-osuuskunta Haka, lounaisosan Sato. Saton rakennuttamat talot piirsi alueen arkkitehtuurikilpailun voittanut Lauri Silvennoinen, Hakan rakennuttamien talojen suunnittelijoina toimivat Kulutusosuuskuntien Keskusliiton asuntosuunnitteluosastolta Esko Korhonen ja Sulo Savolainen, joka tuli myös asumaan Pihlajamäkeen.
Pihlajamäkeen saatiin kansakoulu ja lastentarha 1964 ja oppikoulu 1969.
Historia > Asemakaava luonnonmuotojen mukaan

Kivisen kaava perustuu alueen luonnonmuotojen hyväksikäyttöön ja kansainvälisen funktionalistisen kaupunkisuunnittelun perinteiden soveltamiseen suomalaiseen maisemaan. Kaavan suunnittelussa on saatu vaikutteita myös modernin arkkitehtuurin esikuvan Le Corbusier'n kaupunkivisiosta, joissa vapaasti seisovat suuret kerrostalot sijoittuivat laajojen viheralueiden keskelle.
Historia > Asuntoja

Pihlajamäki oli myös ensimmäisiä betonielementtirakentamisen kohteita Suomessa. Siirrettäviä suurmuotteja ja puolielementtitekniikkaa käytettiin sekä Hakan että Saton puolella. Elementtirakentaminen nähtiin keinona rakentaa asuntoja edullisesti. Pihlajamäessä uusi rakentamistekniikka yhdistettiin Tapiolan kaltaiseen puutarhakaupunki-ideologiaan.
Pihlajamäen tornitalot pienine asuntoineen oli suunniteltu lähinnä yksineläjille, mutta asunto- ja rahapulassa niihin muuttivat monet lapsiperheetkin.
Alueen taloihin ei rakennettu pesulatiloja eivätkä asuntokohtaiset pyykkikoneet olleet vielä yleisiä. Pyykit pestiin ostoskeskuksessa Lindström-yhtiön itsepalvelupesulassa. Myös talonmiesten korvaaminen alueen yhteisellä kiinteistöhuoltoyhtiöllä oli uutta Suomessa.
Historia > Myöhempi rakentaminen

Myöhempi rakentaminen Pihlajamäessä kuvastaa kaupunkisuunnittelun tavoitteiden muuttumista. Niissä tehokkuus, tiiveys ja sosiaaliset kontaktit olivat ajan avainsanoja. Suunnitteluideologian muutokseen liittyi usein asuntoarkkitehtuurin heikkeneminen, mikä on nähtävissä myös Pihlajamäessä. Uudemmasta rakentamisesta löytyy myös monia onnistuneita esimerkkejä. Pihlajamäessä on muun muassa vuoden 1989 rakennuskohteena palkittu arkkitehtitoimisto Veli-Pekka Tuomisen pienkerrostaloalue Liusketien pohjoispäässä.
Pihlajamäen terveysasema valmistui Pihlajamäen ostoskeskuksen (1963) eteläpuolelle vuonna 1994.
Luonto

Pihlajamäki on rakennettu korkeille kallioille ja niiden välisiin laaksoihin. Pihlajamäki sijaitsee laajan Helsinkipuiston kupeessa ja lähellä Vantaanjokea.
Luonto > Hiidenkirnut

Pihlajamäessä Rapakiventien varressa olevan kallion rinteessä sijaitsevat Suomen vanhimmat tunnetut hiidenkirnut, joille on annettu nimet Aarnipata ja Rauninmalja. Suomen muista hiidenkirnuista poiketen ne ovat peräisin viimeistä jäätiköitymiskautta edeltävältä ajalta ja ovat ainakin 50 000, ehkä jopa 100 000 vuotta vanhoja. Ne löydettiin vuosina 1993–1994, kun kulkuyhteyksiä paranneltiin Rapakiventien alikulkutunneliin. Suurempi hiidenkirnu, Aarnipata, on 8,5 metriä syvä ja sen halkaisija on noin 6,9 metriä. Rauninmaljan halkaisija on 1,6 ja syvyys 3,2 metriä.