stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 1972
Mitalitaulukko

| Sijoitus | Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalien määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat (USA) | 17 | 14 | 12 | 43 |
| 2. |  Australia (AUS) | 6 | 2 | 2 | 10 |
| 3. |  Itä-Saksa (GDR) | 2 | 5 | 2 | 9 |
| 4. |  Japani (JPN) | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 5. |  Ruotsi (SWE) | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 6. |  Neuvostoliitto (URS) | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 7. |  Kanada (CAN) | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 8. |  Länsi-Saksa (FRG) | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 9. |  Italia (ITA) | 0 | 1 | 2 | 3 |
| = |  Unkari (HUN) | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 11. |  Iso-Britannia (GBR) | 0 | 1 | 0 | 1 |
Ukonjärvi (Konnevesi)

| Ukonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°34′22″N, 26°19′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Liesveden alue (14.36)
Tulouoma:  Laarajoki
Laskuoja:  oja Liesveteen 
Järvinumero:  14.366.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,6 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  460 m  
Rantaviiva:  2,897 km  
Pinta-ala:  33,694 ha  
Tilavuus:  0,00148 km³ 
Keskisyvyys:  4,39 m  
Suurin syvyys:  9,5 m  
Valuma-alue:  11,66 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiUkonjärvi 
Ukonjärvi on Keski-Suomessa Konnevedellä Rossinkylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 34 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se sijaitsee Ukonvuoren ja Haronkallion välisessä painaumassa. Ukonvuori kohoaa 50 metrin korkeuteen järvestä. Sen rantaviiva on selväpiirteinen eikä sillä ole suuria niemiä tai lahtia. Sen länsirannassa sijaitsee lyhyt pengerlaituri. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,5 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,4 metriä ja suurin syvyys on 9,5 metriä. Järvellä on yksi laaja syvänne, jossa syvin kohta sijaitsee koillispuolella. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä, josta silmämääräisesti puolet on metsämaata ja puolet peltomaata. Maata viljelee kolme maatilaa. Niiden lisäksi rantaan on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa ja viisi kiinteää asuntoa. Rossinkylän kylätie (yhdystie 16770) kulkee ohi järven länsipuolelta ja johtaa Konnevedelle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Liesveden alueella (14.36), jonka Ukonjärven valuma-alueeseen (14.366) se kuuluu. Valuma-alueen pinta-ala on 11,7 neliökilometriä ja sen järvisyys on 3,26 %. Järvi sijaitsee ylänköalueen reunalla ja muut valuma-alueen lammet ovat tätä paljon korkeammalla. Laarajoki laskee järven itäpäähän. Laarajoen latvoilla sijaitsee pieni Sirkkalampi. Ruotovuoren länsipuolella on Vilosenlampi, jonka laskuoja yhtyy Larajokeen. Valuma-alueen eteläosissa sijaitsee Riitalampi, jonka laskuoja voi olla yksi monista suo-ojista. Ukonjärven lasku-uoma on verrattain leveä ja vain 120 metriä pitkä. Se laskee Liesveden Kellanlahteen. Järven vedenpinnan korkeus on 90,6 metriä mpy., joten lasku-uoman pudotukseksi tulee 0,3 metriä. Valuma-alueen pääuoma on yli kolme kilometriä pitkä.
Veijo Ullakko

Veijo Ullakko (s. 4. syyskuuta 1954 Kannus)  on suomalainen iskelmälaulaja, joka keikkaili Wolters-yhtyeen laulusolistina. Ullakko levytti 1970-luvun jälkipuoliskolla Satsanga Recordsille noin viisikymmentä esitystä. Sama levy-yhtiö julkaisi myös Ullakon tähän mennessä ainoan pitkäsoiton Kuluneen siniset.
Ullakko tekee tanssikeikkoja vielä oman orkesterin kanssa. Hänen tuotannostaan ilmestyi syyskuussa 2013 cd-julkaisu Kuluneen siniset, joka sisälsi samannimisen albumin sekä kaksitoista muuta levytystä. Ullakon kappale ”Kauhee rikos” on mukana vuonna 2015 ilmestyneellä kokoelmalevyllä Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit.
Veijo Ullakko on myös yrittäjä, jolla on vuodesta 1986 ollut Kokkolassa musiikkiliike Kokkolan laitevälitys Oy.
Diskografia

Kuluneen siniset (1976)
Aiheesta muualla

Veijo Ullakko Rocket Recordsin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Veijo Ullakon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Rîșcani

| Rîșcani |
| --- | --- |
 Näkymä Rîșcanin kaupungin pientaloalueelle.
 Rîșcani
 Koordinaatit: 47.9530°N, 27.5595°E 
Valtio:   Moldova
Piiri:  Rîșcanin piiri
Kaupungintalon osoite:  Consiliul Raional Rîșcani, str. Independenţei 38, or. Rîșcani, MD-5601, Republica Moldova
Kirjallinen maininta:  11.6.1602
Kaupunkityyppiseksi taajamaksi:  1940
Kaupungiksi:  1994
Väkiluku (2014):  13 500 
 
 www.riscani.md 
 Rîșcanin piirin sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rîșcani (ven. Рышка́ны, Ryškany) on kaupunki ja Rîșcanin piirin keskus Pohjois-Moldovassa. Kaupunki sijaitsee runsas 30 kilometriä Pohjois-Moldovan keskuskaupunki Bălțista luoteeseen. Pääkaupunki Chișinău on maanteitse (valtatietä M14 seuraten) runsas 170 kilometriä. Kaupunkiin ei ole rautatieyhteyttä; lähin Moldovan rautateiden rautatieasema on Drochiassa, 19 kilometriä idempänä.
Rîșcanissa on noin 13 500 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 68 700 asukasta (2014). Kaupunki on kasvanut viidenneksellä viime vuosikymmenen aikana; vuonna 2004 asukkaita oli 11 101.
Rîșcanissa on lukuisia kahviloita ja ravintoloita, mutta siellä ei ollut hotellia (2010). Siellä on myös maansa mestaruussarjaan toisinaan yltävän kaupungin jalkapalloseuran käyttämä yleisurheilustadion.
Lyseo.
Paikallisliikenteen pikkubussi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rîșcani Wikimedia Commonsissa
Piirin yhteenveto ("passi") (Arkistoitu – Internet Archive) (romaniaksi) (riscani.md)
Vremea în  Rîşcani, säätila Rîșcanissa (romaniaksi) (meteo2.md)
Ukkometso

| Ukkometso Pate Mustajärvi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: Poprock
 Kesto: 43.25
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi: 22. (joulukuu 2000)
Pate Mustajärven muut julkaisut
| Vol. 4 1998 | Ukkometso 2000 | Ajan päivin, ajan öin 2005 |
Ukkometso on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven viides sooloalbumi. Se julkaistiin 27. marraskuuta 2000 (Mustajärven "emoyhtye" Popeda oli kyseisen vuoden keikkatauolla).
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Ukkometso" ja "Kannu vaakunaa" (jonka Mustajärvi duetoi Solistiyhtye Suomen Pekka Hartosen kanssa). Tunnetuimmiksi lauluiksi muodostuivat levyn nimikappale sekä "Mä elän vieläkin" (suomennos kappaleesta "The Highwayman"), jossa Mustajärven lisäksi laulavat Harri Marstio, Jorma Kääriäinen ja Topi Sorsakoski.
Kappaleet

Ukkometso – 3.14 (säv. J. Karjalainen, san. Timo Kiiskinen)
Halla – 2.37 (säv. Markku Petander, san. Tero Jussila)
Mä elän vieläkin (- The Highwayman -) – 3.01 (säv. Jimmy Webb, suom. san. Hara Laukkanen/Eeki Mantere/Juha Tapaninen)
Koiranunta – 4.08 (säv. Ari Kankaanpää, san. Pauli Hanhiniemi)
Kangastuksia – 2.01 (säv. Jari Latomaa, san. Pauli Hanhiniemi)
Lasinen elämä – 3.30 (säv. ja san. Charlie Dolls/Liikka Vaikkee)
Häkki heilahtaa (- Folsom Prison Blues -) – 3.03 (säv. Johnny Cash, suom. san. Juice Leskinen)
Usvajärven yö – 3.31 (säv. A. Kankaanpää, san. P. Mustajärvi)
Juuret – 3.47 (säv. ja san. Jussi Hakulinen)
Nahkurin orret – 3.48 (säv. M. Petander, san. P. Mustajärvi)
Kannu vaakunaa (- Whiskey in the Jar -) – 4.00 (Trad., suom. san. Juice Leskinen)
Omilleni jäin – 3.50 (säv. Olli Lindholm, san. P. Hanhiniemi)
Bensaa suonissa – 2.36 (säv. ja san. Rauli Somerjoki/Jarkko Laine)
Singlet

"Kannu vaakunaa" / "Taivaan lintu" / "Taivaan lintu" (Radio edit) (PSCD 145, 2000)
"Ukkometso" (PSCD 164, 2000)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi − laulu
Nipa Niilola − kitara
Ari Kankaanpää – kitara, mandoliini, taustalaulu
Jaan Wessman – basso, taustalaulu
Ari Toikka – rummut
Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, haitari, taustalaulu
Vierailijat:
Jorma Kääriäinen – laulu (kappale "Mä elän vieläkin")
Harri Marstio – laulu (kappale "Mä elän vieläkin")
Topi Sorsakoski − laulu (kappale "Mä elän vieläkin")
Pekka Hartonen – laulu (kappale "Kannu vaakunaa")
Eero "Safka" Pekkonen – kosketinsoittimet (kappale "Kannu vaakunaa")
Mikko "Pantse" Syrjä – kitara (kappale "Kannu vaakunaa")
Sami Ruusukallio – basso (kappale "Kannu vaakunaa")
Aku Syrjä – rummut (kappale "Kannu vaakunaa")
Seija Hurskainen – laulu (kappale "Kangastuksia")
Agents – taustayhtye (kappaleet "Häkki heilahtaa" ja "Bensaa suonissa")
Ukkokauniainen

| Ukkokauniainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Hävinnyt  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Elateriformia
Yläheimo::  Kauniaismaiset Buprestoidea
Heimo::  Jalokuoriaiset Buprestidae
Alaheimo::  Chrysochroinae
Suku::  Chalcophora
Laji::  mariana
Kaksiosainen nimi
 Chalcophora mariana  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Anaglyptes mariana 
Katso myös
   Ukkokauniainen Wikispeciesissä   Ukkokauniainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukkokauniainen (Chalcophora mariana) on pronssinvärinen kovakuoriainen. Se on pitkäikäinen hyönteinen. Toukkavaihe voi kestää jopa kuusi vuotta. Toukat elävät mäntymetsissä.  Vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa laji katsottiin Suomessa alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö

Ukkokauniainen on 24–32 mm pitkä ja samalla Euroopan kookkain jalokuoriaislaji. Kuoriainen on muodoltaan pitkulaisen soikea ja melko litteä. Pohjaväri on pronssinhohtoisen tumma ja peitinsiivissä on epäsäännöllisen muotoisia pitkittäisiä painaumia, joiden pohjat ovat ruskean kuparinhohtoiset ja tiheään pisteiset. Vatsapuoli on tumman kullanhohtoinen ja siellä on tupsuittain kasvavia vaaleita karvoja.
Toukan syömäjälki puuaineksessa on noin senttimetrin levyinen litteä käytävä, joka on täynnä tiiviisti pakkautunutta purua. Kotelo-ontelo on vähintään 2 cm:n pituinen ja voi sijaita syvällä puun sisällä. Aikuisten kuoriaisten ulostuloaukot puun rungolla ovat soikeita, vähintään senttimetrin levyisiä ja ne saattavat säilyä tunnistettavina yli 100 vuoden ajan.
Levinneisyys

Ukkokauniaisen levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta ja Italiasta Siperiaan ja Iraniin. Pohjoismaissa lajilla on yksi esiintymä Norjassa Telemarkin maakunnassa sekä useampia Ruotsissa Ångermanlandin maakunnassa. Lisäksi siitä on tuore yksittäishavainto Hälsinglandin maakunnasta. Suomessa viimeisimmät havainnot lajista on tehty Taipalsaaresta vuonna 1953 ja sen jälkeen Nurmeksesta vuonna 1983. Nykyisin ukkokauniaisen katsotaan hävinneen Suomesta. Ruotsissa se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Ruotsin havaintojen sijainnin vuoksi lajia kannattanee etsiä Suomessa sopivista elinympäristöistä Pohjanlahden rannikkoseuduilta.
Elinympäristö ja elintavat

Ukkokauniaisen toukkakehitys tapahtuu kuolleiden mäntyjen rungoissa, joiden tulee olla riittävän kookkaita, kuorettomia ja maahan kaatuneita. Toukat elävät kelottuneen rungon kovassa pintapuussa ja niiden kehitys kestää 3–6 vuotta. Aikuiset kuoriaiset lähtevät liikkeelle heinä-elokuussa, talvehtivat, ja jatkavat elämäänsä vielä seuraavana vuonna toukokuulta heinäkuulle. Lajin elinympäristöjä ovat etenkin avoimet mäntymetsät, joissa on hiekkainen maaperä. Ruotsissa nykyinen esiintymä on kallioalueiden lakimetsissä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ukkokauniainen (Chalcophora mariana)
iNaturalist: Ukkokauniainen (Chalcophora mariana)
UPM, Kari Heliövaara: Metsiemme kovakuoriaisia: Ukkokauniainen (Chalcophora mariana), sivu 28 (pdf)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Chalcophora mariana (englanniksi)
Fauna Europaea: Chalcophora mariana (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Chalcophora mariana (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1755737  Wikispecies: Chalcophora mariana  BioLib: 9058  BOLD: 513633  CoL: TGLH  EoL: 3221280  EPPO: CHACMA  Fauna Europaea (new): d6322477-45d0-4900-ad7b-3eed55dc6bba  GBIF: 7878882  iNaturalist: 467446  NCBI: 1553387  Observation.org: 189060  Open Tree of Life: 5825652  Laji.fi: MX.192627
RN Ulpio Traiano (1942)

| RN Ulpio Triano |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  CNR, Palermo
Kölinlasku:  23. syyskuuta 1939
Laskettu vesille:  30. marraskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut 3. tammikuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 745 t (standardi) 5 419 t (kuormattu)
Pituus:  142,9 m
Leveys:  14,4 m
Syväys:  4,87 m
RN Ulpio Traiano (ital. Regia Nave Ulpio Traiano) oli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin CNR:ltä Palermosta, missä köli laskettiin 23. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1942.
Palvelus

Britannian kuninkaallisen laivaston minisukellusveneet upottivat aluksen 3. tammikuuta 1943 sen ollessa viimeisteltävänä Palermossa. Alus upposi katkettuaan kahtia.
Veitsiluoto (lentokenttä)

Veitsiluoto oli ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön, Lentorykmentti 19:n, talvisodan aikana Kemin Veitsiluotoon, Ajoksen saareen perustama päälentotukikohta. Varsinainen lentokenttä sijaitsi jäällä Veitsiluodon sellutehtaan edustalla. Osaston lentokoneet oli hajasijoitettu metsään rakennettuihin lentokonesuojiin. Osaston henkilökunta oli majoitettu tehtaan tiloihin; miehistö tehtaan kokoontumistilaan ja päällystö tehtaan ympäristössä sijaitseviin huviloihin. Rykmentin esikunta sijaitsi tehtaan konttorissa. Kentälle osoitettiin ilmatorjunnaksi yksi Svenska Frivilligkåreniin kuuluva kahden 40 mm:n Bofors-ilmatorjuntatykin jaos, jota johti vänrikki Uno Engström. Jaos puolusti ensiksi Kemin rautatieasemaa, Kemijoen ylittävää siltaa sekä lentokenttää. Helmikuun lopussa se siirrettiin Rovaniemen kautta Nautsiin osasto Pennaseen kuuluvaksi.
Tatu Ferchen

Tatu Ferchen
Tatu Ferchen (s. 4. elokuuta 1975) on suomalainen muusikko ja televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi MTV3:lla esitetyn Far Out -ohjelman voitosta. Far Outissa saavutetun suosion myötä Ferchen ja hänen kilpakumppaninsa Eeka Mäkynen saivat SubTV:lle kuusituntisen tv-ohjelman nimeltä Sixpack. Tämän jälkeisiä Ferchen teki tv-töitä  juontajana muun muassa Far Outissa ja Suoraa huutoa -puheohjelmassa.
Ferchen on soittanut myös Kwan- ja Hemma Beast -yhtyeissä sekä on käsikirjoittanut ja näytellyt televisiosarjassa Pimeä puoli.
Tatu Ferchen on opiskellut lyömäsoittimia Sibelius-Akatemiassa vuosina 1995–2000. Hänen isänsä on lyömäsoittaja Timothy James Ferchen.
Vuodesta 2013 Ferchen on toiminut Shine Finlandin tv-formaateista vastaavana luovana johtajana. Hän on tuottanut muun muassa ohjelmia Vino Show, Big Bang! ja Sohvaperunat.
Huhtikuussa 2016 Ferchen nimitettiin Banijay-tuotantoyhtiön Suomen toimitusjohtajaksi.
Aiheesta muualla

Tatu Ferchen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Ukkokukkajäärä

| Ukkokukkajäärä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Äärimmäisen uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Lepturinae
Tribus::  Lepturini
Suku::  Macroleptura
Laji::  thoracica
Kaksiosainen nimi
 Macroleptura thoracica  (Creutzer, 1799) 
Synonyymit
 Leptura thoracica 
Katso myös
   Ukkokukkajäärä Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukkokukkajäärä (Macroleptura thoracica) on harvinainen sarvijääriin kuuluva kovakuoriaislaji. Suomen lajiston kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).
Koko ja ulkonäkö

Ukkokukkajäärä on rotevarakenteinen ja 18–27 mm:n pituudellaan kookas sarvijäärälaji. Sukupuolet eroavat ulkonäöltään toisistaan. Pää ja tuntosarvet ovat molemmilla sukupuolilla mustat ja etuselkä rusehtavan punainen. Etuselän etu- ja takareunassa on ohut, musta reunus ja sen takanurkat ovat terävät. Koiraalla peitinsiivet ovat rusehtavan punaiset, mutta naaraalla täysin mustat.
Lajin koiras muistuttaa paljon rusokukkajäärän (Anoplodera rubra) naarasta. Naarasta ei voi sekoittaa muihin suomalaisiin lajeihin.
Levinneisyys

Eurooppalaisittain ukkokukkajäärä on varsin itäinen laji. Levinneisyysalueen länsireuna ulottuu Etelä-Suomesta Baltian kautta Puolan Białowiezan metsään ja paikoin Balkanille. Suomessa ukkokukkajäärästä on useita 1800-luvulla tehtyjä havaintoja Etelä-Suomesta, mutta viimeisin havainto on Mäntsälästä vuodelta 1986. Itäisimmillään lajia tavataan Koreasta ja Japanista. Nykyisin Suomea lähimmät vakituiset esiintymisalueet löytyvät Virosta sekä Venäjän Karjalassa Kivatsun luonnonpuistosta.
Elinympäristö ja elintavat

Lajin elintavat tunnetaan varsin heikosti, eikä suomalaisten yksilöiden löytöpaikoista ole erityisemmin tietoa. Esiintymispaikan tulee olla vanha metsä, jossa on paljon vanhoja, kuolleita tai kuolevia haapoja. Ulkomailla kuoriaiset elävät luultavasti toukkien elinpaikkoina toimivien tukevien, pystyynkuolleiden puiden rungoilla käyden satunnaisesti kukilla. Pohjois-Euroopassa toukkien ravintopuu on haapa, mutta etelämpänä pääravintokasvi on pyökki ja lajia on tavattu myös muilta lehtipuilta.
Toukkakehitys kestää kolmesta neljään vuotta. Todennäköisesti toukan syömäjälki on vain muutaman senttimetrin syvyydessä puun pituussuuntaan koverrettu käytävä. Jopa senttimetrin läpimittainen ulostuloaukko on samantapainen kuin haavantuhoojalla (Lamellocossus terebra), mutta jääräntoukkien käytävät ovat puupurun täyttämiä, toisin kuin haavantuhoojan puhtaat käytävät.
Suomessa ukkokukkajäärä on kahdessa viimeisimmässä uhanalaisluokituksessa vuosilta 2000 ja 2010 luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, mutta todellisuudessa se saattaa olla jo hävinnyt.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ukkokukkajäärä (Macroleptura thoracica)
iNaturalist: Ukkokukkajäärä (Macroleptura thoracica)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Macroleptura thoracica (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Macroleptura thoracica (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2067879  Wikispecies: Macroleptura thoracica  BioLib: 11283  CoL: 3X5PY  EUNIS: 116260  Fauna Europaea: 114965  Fauna Europaea (new): 22c70740-6567-4301-a4eb-0ba2c1bdc3b1  GBIF: 1158209  iNaturalist: 733418  IRMNG: 10846731  NCBI: 763900  Open Tree of Life: 149733  Laji.fi: MX.195092
Jean-Luc Picard

Jean-Luc Picard
Jean-Luc Picard (s. 13. heinäkuuta 2305) on Star Trek -sarjan elokuvissa ja tv-sarjoissa esiintyvä hahmo, jota näyttelee Sir Patrick Stewart. Picard toimi avaruusalus USS Enterprisen kapteenina sarjassa Star Trek – uusi sukupolvi sekä sen pohjalta tuotetuissa elokuvissa, sekä vuonna 2020 ensi-iltansa saaneessa Picardiin keskittyvässä sarjassa Star Trek: Picard. Sarjan ja elokuvien aikana Picard ehti poikkeuksellisesti toimia kahden eri Enterprise-aluksen kapteenina USS Enterprise-D:n tuhouduttua elokuvassa Star Trek – sukupolvet. Picardin hahmo esitteli varsin erilaisen kapteenin kuin alkuperäisestä Star Trekistä tuttu James T. Kirk. Kirkin ollessa cowboymainen naistenmies, Picardin persoonaa värittivät tiukka herrasmiesmäisen etiketin ja tinkimättömän etiikan noudattaminen kaikissa tilanteissa. Hänen lempijuomansa on Earl Grey -tee, kuumana. Hillitystä olemuksestaan ja vakavuudestaan huolimatta Picard on säilynyt yhtenä kaikkien aikojen rakastetuimmista Star Trek -hahmoista.
Nimi Jean-Luc Picard on johdettu sveitsiläisestä Jacques Piccardista, joka oli ensimmäinen Mariaanien hautaan laskeutunut ihminen.
Ukonhattukimalainen

| Ukonhattukimalainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistiäiset Aculeata
Yläheimo::  Mesipistiäismäiset Apoidea
Heimo::  Aitomehiläiset Apidae
Alaheimo::  Apinae
Tribus::  Bombini
Suku::  Kimalaiset Bombus
Alasuku::  (Megabombus)
Laji::  consobrinus
Kaksiosainen nimi
 Bombus consobrinus  Dahlbom, 1832 
Katso myös
   Ukonhattukimalainen Wikispeciesissä   Ukonhattukimalainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukonhattukimalainen (Bombus consobrinus) on kimalaisiin kuuluva mesipistiäislaji. Suomessa se on hyvin harvinainen ja luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Koko ja ulkonäkö

Ukonhattukimalainen on kookas kimalaislaji, joka muistuttaa väritykseltään etenkin kartano- ja korpikimalaista. Ruumiin pituus on kuningattarella 20–23 mm, työläisillä ja kuhnureilla 12–17 mm. Ruumis on musta, mutta keskiruumis ja takaruumiin tyviosa ovat ruskeanoranssit ja takaruumiin kärki valkoinen. Kuningattaret ja työläiset ovat väritykseltään samanlaiset. Pää ja suuosat ovat pitemmät kuin kartano- ja korpikimalaisella: posken pituus on yli kaksi kertaa suuosien leveys.
Levinneisyys

Ukonhattukimalainen on taigalaji, jota tavataan Pohjois- ja Itä-Euroopasta Siperian poikki Kiinan pohjoisosiin, Koreaan ja Japaniin saakka. Suomessa sen levinneisyys rajoittuu täysin Pohjois-Karjalan ukonhattulehtoihin.
Elinympäristö ja elintavat

Ukonhattukimalainen on Pohjois-Euroopan ainoa yhteen ravintokasviin erikoistunut kimalaislaji. Suomessa sen pääasiallinen ravintokasvi on lehtoukonhattu (Aconitum lycoctonum), jota tavataan vain parillakymmenellä paikalla Pohjois-Karjalassa Kiteen ja Tohmajärven kuntien alueella. Erittäin pitkäkielinen ukonhattukimalainen on yhdessä tarhakimalaisen kanssa ainoa lehtoukonhatun pölyttämiseen kykenevä hyönteinen.
Talvehtinut kuningatar lähtee liikkeelle vasta kesäkuussa, kun ukonhattujen kukinta alkaa. Vaikka laji onkin erikoistunut ukonhattuihin, kuningatar käy myös muiden kasvien kukilla. Yhdyskunnan pesä on maassa, yleensä vanhassa myyränpesässä. Yhdyskunnassa on 50–70 yksilöä. Muista kimalaisista poiketen ukonhattukimalaisyhdyskunta saattaa tuottaa kuningattaria jopa saman määrän kuin pesässä on työlaisiä, kun muilla lajeilla työläisiä syntyy selvästi enemmän.
Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 ukonhattukimalainen on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN). Vaikka Suomen kaikki ukonhattulehdot onkin rauhoitettu, kimalaisen ravintokasvia uhkaa niiden umpeenkasvu. Kimalaista itseään myös samasta ravintokasvista kilpailevan tarhakimalaisen yleistyminen. Ruotsissa ja Norjassa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ukonhattukimalainen (Bombus consobrinus)
iNaturalist: Ukonhattukimalainen (Bombus consobrinus)
ITIS: Bombus consobrinus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Bombus consobrinus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bombus consobrinus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Bombus consobrinus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1965309  Wikispecies: Bombus consobrinus  BOLD: 31798  CoL: MFGH  EoL: 1065296  EUNIS: 254023  Fauna Europaea: 231868  Fauna Europaea (new): 557917c1-7706-48a3-b1ea-2dbc99ba0cd8  GBIF: 1340465  iNaturalist: 740885  ITIS: 714887  NCBI: 130686  Observation.org: 164899  Open Tree of Life: 635627  Laji.fi: MX.204727