stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun arkkipiispanvaali 2010
Tulokset

| Nimi | Ensimmäisen kierroksen äänimäärä | Toisen kierroksen äänimäärä |
| --- | --- | --- |
| Kari Mäkinen | 393 | 593 |
| Miikka Ruokanen | 285 | 582 |
| Seppo Häkkinen | 263 | - |
| Seppo Rissanen | 106 | - |
| Samuel Salmi | 53 | - |
| Jouni Lehikoinen | 43 | - |
| Martti Hirvonen | 13 | - |
Tony Lazzeri

Tony Lazzeri
Anthony Michael "Tony" Lazzeri (6. joulukuuta 1903 San Francisco – 6. elokuuta 1946 San Francisco) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (toinen pesämies). Hän pelasi Major League -tasolla vuosina 1926–1939. Hänen ammattilaisseuranaan oli pisimpään New York Yankees.
Lazzeri kuului All-Star-kokoonpanoon vuonna 1933. Hän oli New York Yankeesin kanssa viisinkertainen World Series -mestari. Hänet valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1991.
Lazzeri syntyi italialaiseen maahanmuuttajaperheeseen. Hän sairasti epilepsiaa. Hän löytyi kuolleena kotoaan 42 vuoden ikäisenä.
Thomas Paine

| Thomas Paine |
| --- | --- |
 Laurent Dabos, Thomas Paine, 1792.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1737 Thetford, Englanti
Kuollut: 8. kesäkuuta 1809 (72 vuotta) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Puoliso:  Mary Lambert (1759–1760) Elizabeth Ollive (1771–1774)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Thomas Paine (29. tammikuuta 1737 Thetford, Englanti – 8. kesäkuuta 1809 New York, Yhdysvallat) oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä. Paine muutti Pohjois-Amerikkaan vuonna 1774 ja ehti juuri osallistua Amerikan vallankumoukseen. Hänen merkittävin panoksensa vallankumoukseen oli aikansa myydyimmän amerikkalaisen kirjan julkaiseminen eli pamfletin nimeltä Common Sense (1776). Pamfletissa vaaditiin Pohjois-Amerikan siirtokuntien irtaantumista Isosta-Britanniasta. Paine on myös tunnettu deismin edustaja, vaikkei koskaan kuvaillutkaan itse itseään sellaiseksi.
Nuoruudesta Amerikkaan lähtöön saakka

Paine kasvoi Thetfordissa Norfolkin kreivikunnassa yksinkertaisissa oloissa. Vuoteen 1750 saakka hän kävi viisi vuotta paikkakunnan kansakoulua. 12-vuotiaana hänet erotettiin koulusta ja sen jälkeen hän oppi isänsä luona korsetintekijäksi. Tätä ammattia hän harjoitti kaksitoista vuotta. 30-vuotiaana eli vuonna 1762 Thomas pääsi verovirkailijaksi (excise officer) Granthamiin. Kolmen vuoden virassaolon aikana hänet erotettiin kaksi kertaa väärinkäytösten takia ja lopullisesti vuonna 1765.
Lontoossa hän hankki toimeentulonsa kotiopettajana ja laajensi itseopiskelulla tietojaan filosofian, matematiikan ja tähtitieteen aloilla. Hänet otettiin 1768 jälleen tullin palvelukseen Sussexin Lewesissä. Toisen vaimonsa kanssa hänellä oli siellä sivutoimenaan tupakka- ja rihkamakauppa. Hänestä tuli keskusteluklubin jäsen ja hän halusi mielipidejulkaisullaan ”Tullivirkailijoitten asema” (Petition) työtovereilleen parempaa palkkaa.
Hän meni 1773 jälleen Lontooseen tullivirkailijoiden edustajana: siellä hän tapasi Benjamin Franklinin. Vuonna 1774 hänet jälleen erotettiin tullin virasta, hänen tilansa Lewesissä laitettiin huutokauppaan ja hän erosi vaimostaan. Franklinin suosituksilla hän muutti vuoden 1774 lopulla Amerikkaan.
Paine oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäisen vaimonsa, Mary Lambertin, hän nai vuonna 1759, mutta tämä kuoli synnytyksen yhteydessä vuotta myöhemmin. Myöskään parin yhteinen lapsi ei selvinnyt. Vuonna 1771 Paine meni uusiin naimisiin Elizabeth Olliven kanssa, mutta haki eroa kolme vuotta myöhemmin hieman ennen Amerikkaan lähtöään. Myöhemmin selvisi, että Paine sai eron yhteydessä 45 puntaa sillä ehdolla, ettei puhu pahaa Elizabethista. Paine käytti rahat muuttaakseen Amerikkaan.
Amerikassa

Paine asettui Philadelphiaan, jossa hän työskenteli yhdessä Robert Atkinin kanssa perustaen Pennsylvania Magazine -nimisen lehden, jonka toimittajana Paine toimi seuraavat 18 kuukautta ja julkaisi artikkeleita joko nimettömänä tai salanimellä, koska niissä muun muassa tuomittiin orjakauppa.
Amerikassa > Common Sense

Siirtokuntien asukkaiden ja brittihallinnon välit huononivat tasaiseen tahtiin. Siirtokuntien asukkaat katsoivat olevansa edelleen brittejä, mutta kapinoivat muun muassa Lexingtonin taistelussa paremman kohtelun puolesta.
Vuonna 1776 Paine julkaisi kaikkein tunnetuimman teoksensa Common Sense, jossa hän puhui siirtokuntien itsenäisyyden puolesta. Kansankielinen ja helppotajuinen pamfletti nousi valtavaan suosioon nostattaen innostusta vallankumousta kohtaan. Myös George Washington luki pamfletin ja muita Painen kirjoituksia. Yksi syy Painen kirjoitustyyliin oli se, ettei hän ollut käynyt kouluja kuin vain pari vuotta.
Paluu Eurooppaan

Vuonna 1787 palasi Eurooppaan suunnaten ensin Isoon-Britanniaan. Markiisi de Lafayette kutsui tämän kuitenkin Ranskaan, jossa tämä tapasi myös Thomas Jeffersonin, joka toimi tuolloin Yhdysvaltain Ranskan-suurlähettiläänä. Vuonna 1791 Paine julkaisi Rights of Man -nimisen kirjan.
Jefferson pyysi Painea palaamaan Yhdysvaltoihin, mihin tämä suostui vuonna 1802.
Paine jäi Yhdysvaltoihin loppuelämäkseen ja kuoli vuonna 1809 New Yorkissa. Kuollessaan Paine oli jo suurimmaksi osaksi unohdettu, ja koska hän lahjoitti suurimman osan julkaisuistaan saamista tuloista pois, hän kuoli köyhänä. Painen hautajaisiin osallistui vain kuusi henkilöä.
Jälkimaine

Painen maine alkoi kohota vähitellen hänen kuolemansa jälkeen.
Presidentti John Adams sanoi Painesta seuraavasti: ”ilman Common Sensen kirjoittajan kynää Washingtonin miekka olisi nostettu turhan takia”.
Julkaistut teokset

Common Sense (1776), kirjoitus kyseenalaisti brittien ja kuningashuoneen oikeuden hallita Pohjois-Amerikan siirtomaita
The Crisis (1776–1777), kokoelma artikkeleita Yhdysvaltain vapaussodan aikaan
The Rights of Man (1791–1792), analyysi eurooppalaisten tyytymättömyyksien syistä
The Age of Reason  (1794 ja 1796), kaksiosainen teos, joka sisältää Painen käsitykset uskonnosta
Agrarian Justice (1795–1796)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paine, Thomas: Of the Religion of Deism Compared with the Christian Religion (Arkistoitu – Internet Archive). Modern History Sourcebook. (englanniksi)
Philp, Mark: Thomas Paine The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Common Sense, julkaistu 1776.
Tim Hetherington

| Tim Hetherington |
| --- | --- |
 Tim Hetherington vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1970 Liverpool, Englanti
Kuollut: 20. huhtikuuta 2011 (40 vuotta) Al Misratah, Libya
Kansalaisuus:  brittiläis-yhdysvaltalainen
Ammatti:  kuvajournalisti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Timothy Alistair ”Tim” Hetherington (5. joulukuuta 1970 Liverpool, Englanti – 20. huhtikuuta 2011 Al Misratah, Libya) oli brittiläis-yhdysvaltalainen kuvajournalisti. Hänen ja Sebastian Jungerin tekemä dokumenttielokuva Restrepo (2010) oli Oscar-ehdokkaana.
Elämä

Hetherington syntyi vuonna 1970 Liverpoolissa. Hän opiskeli kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja aloitti uransa kustannusalalla. Jatko-opiskeluvaiheessa Hetherington vaihtoi valokuvaukseen, jota opiskeli Cardiffissa 1996. Valokuvaajana hän työskenteli ensimmäisen kerran The Big Issue -lehdelle, ja sieltä hän siirtyi The Independentille.
2000-luvun alussa Hetherington oli Länsi-Afrikassa, muun muassa Liberiassa, Sierra Leonessa ja Nigeriassa, kuvaamassa poliittisia levottomuuksia ja niiden vaikutusta ihmisiin. Hän oli ainoa länsimaalainen valokuvaaja, joka vietti aikaa kapinallisjoukkojen keskuudessa Liberian sisällissodan aikana. Vuonna 2006 Hetherington oli jäsenenä YK:n turvallisuusneuvoston Liberia-komiteassa, ja hänen tehtävänään oli raportoida neuvostolle Liberian vakauteen liittyvistä asioista.
Hetherington ja Vanity Fairin toimittaja Sebastian Junger lähtivät 2007 noin vuoden mittaiselle komennukselle Afganistaniin, ja he liittyivät Korengalinlaaksossa asemapaikkaa pitäneeseen yhdysvaltalaispataljoonaan. Samana vuonna Hetherington palkittiin Afganistanissa ottamastaan valokuvasta World Press Photon vuoden valokuvalla. Junger ja Hetherington ohjasivat Afganistanissa dokumenttielokuvan Restrepo. Vuonna 2010 julkaistu dokumentti palkittiin Sundancen elokuvajuhlilla, ja se oli ehdokkaana parhaan dokumentin Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 2009 Hetherington julkaisi Liberiaa käsittelevän kirjan Long Story Bit by Bit ja vuonna 2010 Afganistanissa olevia yhdysvaltalaissotilaita käsittelevän kirjan Infidel.
Hetherington kuoli vuonna 2011 Libyassa, missä hän oli tekemässä multimediaprojektia humanitaarisista asioista sisällissodan keskellä. Hetherington joutui kolmen muun valokuvaajan kanssa Muammar Gaddafia kannattavien joukkojen kranaattituleen Al Misratahin kaupungissa. Kaikki neljä saatiin hengissä sairaalaan, mutta Hetherington kuoli pian verenhukkaan. Myös Chris Hondros kuoli vammoihinsa myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tim Hetherington Wikimedia Commonsissa
Hetheringtonin kotisivut (englanniksi)
Hetherington valokuvaamassa Huambossa, Angolassa vuonna 2002.
Tim Horton

| Tim Horton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1930 Cochrane, Ontario
Kuollut: 21. helmikuuta 1974 (44 vuotta) St. Catharines, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1949–1974
Aik. seurat:  Pittsburgh Hornets (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) New York Rangers (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Buffalo Sabres (NHL)
Miles Gilbert ”Tim” Horton (12. tammikuuta 1930 Cochrane, Ontario – 21. helmikuuta 1974) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 22 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Toronto Maple Leafs, New York Rangers, Pittsburgh Penguins ja Buffalo Sabres. Hän menestyi myös liikemiehenä, ja oli yksi nimeään kantavan Kanadan suurimman kahvilaketjun perustajista. Horton kuoli liikenneonnettomuudessa menetettyään kovassa vauhdissa urheiluautonsa hallinnan St. Catharinesin kaupungin lähistöllä. Auto pyöri useita kertoja katon kautta ympäri ja päätyi vastaantulevien kaistalle. Horton kuoli välittömästi. Yli 30 vuotta tapahtuman jälkeen julkistetut ruumiinavauspöytäkirjat todistavat Hortonin olleen tapahtumahetkellä voimakkaasti alkoholin vaikutuksen alaisena.
Puolustajana pelannut Horton kirjasi nimiinsä 1446 NHL-ottelua, joissa teki 115 ja syötti 403 maalia (518 tehopistettä). Jäähyjä hän keräsi 1611 minuuttia. Pudotuspeleissä Horton pelasi 126 ottelua ja teki niissä 11 maalia ja syötti 39 (50 tehopistettä). Pudotuspelijäähyjä hän keräsi 183 minuutin verran.
Horton perusti vuonna 1964 ravintolan, josta kasvoi Tim Hortons -pikaruokaketju.
Saavutuksia ja palkintoja

NHL:n kakkostähdistössä 1954, 1963 ja 1967
NHL:n ykköstähdistöön 1964, 1968 ja 1969
Stanley Cup vuosina 1962, 1963, 1964 ja 1967
Hockey Hall of Fameen 1977
Vuonna 1996 Toronto Maple Leafs (numero 7) ja Buffalo Sabres (numero 2) jäädyttivät Hortonin pelinumeron
1998 sijalla 43 The Hockey Newsin 100 suurimman NHL-pelaajan listalla.
Aiheesta muualla

The Canadian Encyclopedia: Tim Horton (Arkistoitu – Internet Archive)
Biography at Tim Hortons corporate site
Tony Kaye

Tony Kaye voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Tony Kaye (s. 1946), brittiläinen rockmuusikko
Tony Kaye (s. 1952), brittiläinen elokuvaohjaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tony Kaye”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuire ja Sateenkaarimaa

| Tuire ja Sateenkaarimaa> True and the Rainbow Kingdom |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatiosarja
Luoja(t):  Jeff Borkin Samuel Borgson Artturi Sandoval III  Bill Schultz
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Netflix
Tuotantokausia:  2
Ikäraja:  
Aiheesta muualla
IMDb
Tuire ja Sateenkaarimaa (engl. True and the Rainbow Kingdom) on yhdysvaltalainen animaatiosarja.
Hahmot

Tuire (engl. True)
Bartleby
Sateenkaarikuningas (engl. Rainbow King)
Zee
Grizelda
Frukki (engl. Frookie)
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michela Luci  | … |  Tuire   |
|  Jamie Watson  | … |  Bartleby   |
|  Eric Peterson  | … |  Sateenkaarikuningas   |
|  Dante Zee  | … |  Zee   |
|  Anna Bartlam  | … |  Grizelda   |
|  Cory Doran  | … |  Muut äänet   |
|  Addison Holley  | … |  Muut äänet   |
|  Julie Lemieux  | … |  Muut äänet   |
|  Brandon McGibbon  | … |  Muut äänet   |
|  Derek McGrath  | … |  Muut äänet   |
|  Stephany Seki  | … |  Muut äänet   |
|  Jonathan Tan  | … |  Muut äänet   |
Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aava Kankkunen  | … |  Tuire   |
|  Tommi Haapaniemi  | … |  Bartleby   |
|  Petri Hanttu  | … |  Sateenkaarikuningas   |
|  Onni Aflatuni  | … |  Zee   |
|  Saara Lehtonen  | … |  Muut äänet   |
|  Ella Vesala  | … |  Muut äänet   |
|  Joonathan Kettunen  | … |  Muut äänet   |
|  Vantteri Turunen  | … |  Muut äänet   |
Ohjaaja: Aku Hytönen
Kääntäjä: Petter Pinola
Äänittäjä: Tiina Juntunen, Aku Hytönen
Tuotanto: BTI Studios
Jaksot > Kausi 1

| nro (sarja) | nro (kausi) | Jakson nimi | Käsikirjoitus |
| --- | --- | --- | --- |

| 1 | 1 | Superhypertanssibailut  engl. Super Duper Dance Party | John Slama |
  
| 2 | 2 | Koiravahdit  engl. Frookie Sitting | Doug Sinclair |
  
| 3 | 3 | Magneetin mahti  engl. Zappy Cling! | John Slama |
  
| 4 | 4 | Zip Zap Zooooom!  | Tom K. Mason |
  
| 5 | 5 | Kuninkaallinen lemu  engl. A Royal Stink | Doug Sinclair |
  
| 6 | 6 | Grizmojen ahdinko  engl. Great Grizmos | MCM Craig Young |
  
| 7 | 7 | Pikku apurit  engl. Little Helpers | Carolyn Hay |
  
| 8 | 8 | Toiveiden luola  engl. Wishing Heart Hollow | Dave Dias |
  
| 9 | 9 | Kattinatti  engl. The Kittynati | Diana Moore |
  
| 10 | 10 | Marjamysteeri  engl. A Berry Big Mystery | Diana Moore |
Aiheesta muualla

Tuire ja Sateenkaarimaa Netflixissa
Turun arkkipiispanvaali 2018

Turun arkkipiispanvaalissa 2018 valittiin seuraaja vuodesta 2010 arkkipiispana toimineelle Kari Mäkiselle.
Vaalitapa

Kirkkolain mukaan piispan vaalissa äänioikeutettuja ovat:
hiippakunnan papit;
hiippakunnan lehtorit;
hiippakunnasta hiippakuntavaltuustoon valitut maallikkojäsenet, kirkolliskokoukseen valitut maallikkoedustajat ja kirkkohallitukseen valittu maallikkojäsen;
hiippakunnan seurakuntien maallikkovalitsijat;
tuomiokapitulin lakimiesasessori ja maallikkojäsen.
Arkkipiispan vaalissa lisäksi äänioikeus on muista kuin arkkihiippakunnasta valituilla kirkkolliskokouksen edustajilla, saamelaiskäräjien kirkolliskokoukseen valitsemalla edustajalla sekä muiden hiippakuntien hiippakuntavaltuustojen, tuomiokapitulien ja kirkkohallituksen jäsenillä.
Arkkipiispan vaalin tulosta laskettaessa arkkihiippakunnan äänioikeutettujen äänten painoarvoa vähennetään siten, että arkkihiippakunnan äänet jaetaan luvulla kolme. Tämä luku laskettuna yhteen ehdokkaan saamien muiden äänien kanssa on ehdokkaan äänimäärä. Äänten laskentatapaa muutettiin vuonna 2016.
Ehdokkaat

Vaalissa oli viisi ehdokasta.
| Nimi | Työ | Syntymävuosi |
| --- | --- | --- |
| Ville Auvinen | lähetysjohtaja | 1966 |
| Heli Inkinen | organisaation ja johtamisen yliopisto-opettaja | 1957 |
| Ilkka Kantola | kansanedustaja | 1957 |
| Tapio Luoma | Espoon hiippakunnan piispa | 1962 |
| Björn Vikström | Porvoon hiippakunnan piispa | 1963 |
Tulokset

| Nimi | 1>  kierroksen tulos  | 2>  kierroksen tulos  |
| --- | --- | --- |
| Ville Auvinen | 89,333 | - |
| Heli Inkinen | 97,333 | - |
| Ilkka Kantola | 58,333 | - |
| Tapio Luoma | 259,333 | 374,667 |
| Björn Vikström | 179 | 292,667 |
Vaišyo

Vaišyo (sanskritiksi वैश्य, Vaiśya, ’antaumuksellisuus, riippuvuus’) on kolmanneksi korkein kasti intialaisessa kastijärjestelmässä , johon kuuluvat maanviljelijät, kauppiaat ja rahanlainaajat.
kastiin kuuluvat tunnustavat Bramiini kastin ylemmyyden, mutta eivät välttämättä osoita samanlaista asennetta Kshatriya kastia kohtaan. Vaišyot noudattavat yleensä tiukasti säännöksiä, jotka koskevat elintarvikkeita ja vielä tarkemmin yrittävät välttää rituaalista saastumista. Vaišyoiden perinteisen elinkeinot liittyvät kauppaan ja pankkitoimintaan. He yrittävät olla tekemättä fyysistä työtä, mutta joskus he ovat mukana vuokratilallistensa maatöissä.
Triumph (1562)

| Triumph |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  1561
Laskettu vesille:  lokakuu 1562
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1618
Tekniset tiedot
Uppouma:  760–955 t
Pituus:  30,48 m (köli)
Leveys:  12,19 m
Syväys:  5,79 m
Miehistöä:  500 (1603)
Aseistus
Aseistus:  55 tykkiä
Triumph oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1562 vesillelaskettu 55-tykkinen kaljuuna. Alus oli yksi kolmesta laivastolle valmistetusta kaljuunasta.
Valmistus

Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Köli laskettiin 1561. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1562. Aluksen aseistuksena oli neljä kanuunaa, kolme puolikanuunaa, yhdeksäntoista kulveriinia, kuusitoista puolikulveriinia ja kolmetoista putkea sekä neljä pienempää tuliasetta.
Palvelus

Alus oli kunnostettavana Woolwichissa 1585–1586 ja otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään lordi Hugh Seymour. Sen päälliköksi tuli helmikuussa 1588 Sir Martin Frobisher, jonka alaisuudessa alus osallistui taisteluun Espanjan voittamatonta Armadaa vastaan.
Alus rakennettiin uudelleen 1595–1596 Woolwichissa, kun tilaus oli vahvistettu 5. elokuuta 1595. Se palasi palvelukseen 1599 päällikkönään Sir Fulke Greville.
Alus myytiin 1618.
Triumph (automerkki)

Triumph TR4 vuosimalli 1962, avo.
Triumph Motor Company oli brittiläinen autovalmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1921. Nykyisin merkillä ei valmisteta enää autoja, vaan sen oikeudet omistaa BMW.
Historia

Ensimmäisen autonsa, jonka nimi oli Triumph Light Car ja jossa oli 1,9 litrainen moottori, Triumph valmisti vuonna 1921. 1930-luvulla yhtiön nimi vaihtui Triumph Motor Companyksi. Pian markkinoille tuli malli nimeltä Dolomite. Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön omistus siirtyi Standard Motor Companylle joka puolestaan siirtyi vuonna 1960 Leylandille. 1960-1970 luvulla Triumph valmisti sekä urheilu- että perheautoja. Triumpheja myytiin Suomessakin runsaasti ja varsinkin Triumph Herald oli yleinen suomalaisessa katukuvassa koko 1960-luvun ajan. Herald esiteltiin vuonna 1959 ja se oli tuotannossa 1970-luvun alkuun saakka. Ensimmäinen etuvetoinen Triumph oli vuonna 1965 esitelty 1300-malli. Siinä oli 1,3 litran moottori, joka kehitti 68 hevosvoiman tehon, ja säädettävä ohjauspyörä.  Vuonna 1981 alkoi viimeisen Triumph-mallin, Acclaimin valmistus - kyseessä oli tosin Honda Civic Triumph-merkillä. Merkkinä Triumph katosi vuonna 1984 ja Acclaim korvattiin Rover 200:lla.
Myynti Suomessa

Standard- ja Triumph-autot tulivat Suomessa tutuiksi 1950-luvun alusta lähtien, jolloin maahantuojana oli Korpivaara Oy. Standard Motor Companyn siirryttyä British Leylandin omistukseen merkin pääedustajaksi Suomessa vaihtui Sisu-kuorma- ja linja-autoja valmistanut Oy Suomen Autoteollisuus Ab. Varhaisin Triumphin henkilöautomalli Mayflower oli helppo tunnistaa sellaisen kerran nähtyään. Triumphin myynti lähti ripeään kasvuun Heraldin esittelyn myötä ja se nousi 20 eniten myydyn automerkin joukkoon vuonna 1964. Vuonna 1965 Triumph-henkilöautoja ensirekisteröitiin yhtä vaille 2 000 kappaletta. Triumphin tehdasjoukkueessa ajanut suomalainen Simo Lampinen sijoittui Triumph Spitfire -autolla vuoden 1965 Monte Carlo -rallissa kahdeksanneksi; muutoin Triumphin urheiluautot jäivät harvinaisuuksiksi niin kotimaan ralleissa kuin katukuvassa ylipäänsä. Vuoden 1969 lopussa rekisterissä oli hieman alle 8 000 Triumph-henkilöautoa, ja merkkikohtaisessa tilastossa Triumph oli 20. sijalla. 1970-luvulla Triumphin myynti Suomessa laski vuosi vuodelta tarmokkaasta mainonnasta huolimatta, ja merkin maahantuonti loppui vuonna 1976. Vuoden 1979 lopussa Triumpheja oli rekisterissä enää noin 2 600 autoa.
Transmissions from Uranus

| Transmissions From Uranus Hanzel und Gretyl |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Kinderland Studios, New York, 1995–1997
 Julkaistu: 27. toukokuuta, 1997
 Tuottaja(t): Hanzel und Gretyl
 Tyylilaji: industrial metal, elektroninen musiikki
 Kesto: 55.01
 Levy-yhtiö: Energy Records
Hanzel und Gretylin muut julkaisut
| Ausgeflippt 1995 | Transmissions From Uranus 1997 | Über Alles 2003 |
Transmissions From Uranus on Hanzel und Gretylin toinen studioalbumi. Levy on viimeinen julkaisu Energy Recordsilla, joka meni konkurssiin. Avaruus ja koneet ovat levyn keskeisin asia, ja seuraavilla levyillään Hanzel und Gretyl keskittyivät enemmän totalitaarisiin hallintojärjestelmiin.
Kappaleet

Black Forest Galaxy – 1.58
9D Galactic Center – 1.20
Pleiadian Agenda – 3.42
Take me to Your Leader – 3.55
Zeta Reticula – 0.33
Komet Ride – 4.29
Trance Planet Vortex – 6.48
Robot Logik – 3.57
Helium Popsicles – 1.40
Starfucker – 3.12
Hyper Erotic Joy Helmet – 0.42
Mutant Starseed Creation – 4.57
Fireball XL5 – 2.22
Hallo Berlin – 1.38
Astronafti – 3.37
Om Zentrale Station – 7.35
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Transmissions from Uranus discogs.com -sivustolla
Albumi Transmissions from Uranus Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Trading Pieces

| Trading Pieces Deeds of Flesh |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 13.–16. maaliskuuta 1996, Moon productions Studio
 Julkaistu: heinäkuu 1996
 Tuottaja(t): Deeds of Flesh
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 30.21
 Levy-yhtiö: Repulse Records
Deeds of Fleshin muut julkaisut
| Gradually Melted (EP) 1995 | Trading Pieces 1996 | Inbreeding the Anthropophagi 1998 |
Trading Pieces on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Repulse Records.
Kappaleet

Carnivorous Ways – 3.42
Born Then Torn Apart – 2.09
Trading Pieces – 2.50
Hunting Humans – 2.44
Impious Offerings – 3.00
Acid Troops – 3.41
Deeds of Flesh – 2.57
Erected on Stakes – 1.59
Chunks in the Shower – 2.29
Blasted – 2.17
Outro – 2.33 (instrumentaali)
Kokoonpano

Erik Lindmark – laulu, kitara
Joey Heaslet – rummut
Jacoby Kingston – bassokitara, laulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Thomas E. Gingell – äänittäjä
Jackie – kansikuva
Peter Mounier – valokuvat
Jonah Jesse – grafiikka
Jacoby Kingston – layout
Chad Land – logo
Arvostelut

Allmusic:
Metal Storm: 8.4/10
The Metal Observer: 8/10
Aiheesta muualla

Trading Pieces Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Trading Pieces Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Triumph (Circlen albumi)

| Triumph Circle |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : WFMU, Jersey City, 25. syyskuuta 2007
 Julkaistu: tammikuu 2009
 Formaatti: 2×LP, 2×CD
 Tyylilaji: krautrock
 Kesto: 75.38
 Levy-yhtiö: Fourth Dimension Records
Circlen muut julkaisut
| Hollywood 2008 | Triumph 2009 | Soundcheck 2009 |
Triumph on vuonna 2009 ilmestynyt Circlen 31. albumi. Levy äänitettiin New Jerseyssä WFMU-radioaseman studiossa syyskuussa 2007, jolloin se myös radioitiin. Samassa paikassa oli taltioitu jo yhtyeen vuoden 2006 albumi Arkades. Triumph julkaistiin aluksi vain vinyylinä tammikuussa 2009 ja CD-muodossa se ilmestyi saman vuoden marraskuussa.
Kappaleet

Virsi – 13.40
Rykmentti – 7.24
In the Name of Rock – Android – 21.32
Skiing – 13.43
Dungeon – 12.48
Murheenkryyni – 6.31
Kokoonpano

Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet
Janne Westerlund – kitara, laulu
Jussi Lehtisalo – basso, laulu
Tomi Leppänen – rummut