stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tonight: Franz Ferdinand
Kansikuva ja nimeäminen

Albumin kannessa on tanskalaisen Søren Solkærin valokuva, joka otettiin yöllä Barrowland Ballroomin takana Glasgow’ssa. Se on osa sarjaa, jossa yhtye on kuvattavana eri kaupungeissa, joihin he päätyvät. Yhtyeen blogissa he mainitsivat sen ”kuvitteelisina rikospaikkoina, jotka valokuvaaja valtaa”.
Syyskuussa 2008 julkistettiin, että he olivat saaneet albumin työn valmiiksi, mutta heillä ei vielä ollut nimeä. Vanity Fairin haastattelussa lokakuussa Kapranos ja Thomson vahvistivat kolmannen albumin nimen olevan Tonight, ja viikkoa myöhemmin NME julkisti albumin koko nimen ja julkaisupäivän.
Julkaisu

19. elokuuta 2008 Franz Ferdinand julkaisi singlen ”Lucid Dreams” iTunesissa ja nettisivuillaan. Se ylsi Kanadan singlelistalla parhaimmillaan sijalle 35. ”Lucid Dreamsin” albumiversio eroaa singlestä ja on neljä minuuttia pidempi. Kappaleen singleversio sisältyi myös videopelin Madden NFL 09 soundtrackiin. Toinen single ”Ulysses” julkaistiin 19. tammikuuta 2009. Se sai ensimmäinen kerran radiosoittoa BBC Radio 1 -kanavalla 17. marraskuuta 2008, minkä jälkeen se julkaistiin yhtyeen MySpace-sivulla. ”Ulysses” sijoittui sekä Britannian singlelistalla että Yhdysvaltain Alternative Songs -listalla 20. sijalle. Se pääsi listoille myös monissa muissa maissa.
Seuraava single ”No You Girls” julkaistiin 6. huhtikuuta. Britannian singlelistalla sen paras sijoitus oli 22. ja Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listalla 106. ”No You Girls” oli siten yhtyeen ensimmäinen single sitten vuoden 2005 ”Do You Want To” -kappaleen, joka pääsi Hot 100 -listalle. Se sai lisäksi maailmanlaajuista huomiota, kun sitä käytettiin iPod Touch -musiikkisoittimen mainoksessa.
22. tammikuuta 2009 Tonight: Franz Ferdinand -albumi tuli saataville yhtyeen MySpace-profiiliin. Seuraava single ”Can’t Stop Feeling” julkaistiin saman vuoden heinäkuussa. Siitä ei muodostunut samanlaista listamenestystä kuin kahdesta edellisestä singlestä, mutta Belgian Flanderissa, Puolassa ja Italiassa se nousi 50 suosituimman joukkoon.
Julkaisu > Blood-bonuslevy

Julkaisuaikaan 26. tammikuuta albumi oli saatavilla boksina, joka sisälsi koko albumin kuutena vinyylilevynä ja kahden levyn rajoitettuna valikoimana. Nämä erikoisjulkaisut olivat saatavilla vain Euroopassa ja sisälsivät remixlevyn Blood, jolla oli dub-versioita albumin kappaleista.
Vastaanotto > Kaupallinen menestys

Tonight: Franz Ferdinand saavutti edellisen studioalbumin tavoin huomattavan korkeita listasijoituksia. Se debytoi Britannian albumilistan toisella sijalla ja Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 9. Sitä myytiin noin 31 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan. Billboard 200 -listalla se kuitenkin putosi toisella viikolla 59:nnelle sijalle. Albumi pääsi top 10:een myös Australiassa, Itävallassa, Belgiassa, Kanadassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Irlannissa, Italiassa, Japanissa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Espanjassa ja Sveitsissä. Suomen virallisella listalla Tonight sijoittui parhaimmillaan sijalle 10.
Vastaanotto > Kriitikoiden mielipide

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Jos yritetään unohtaa ajoitus, päästä sen yli, että viime vuodet on kyllästetty juuri tältä kuulostavilla yhtyeillä, ja koetetaan keskittyä musiikkiin, on perusteltua sanoa Tonight-albumia Franz Ferdinandin vahvimmaksi. Valitettavasti se ei ole hirmuisen paljon. | ” |
– Mikko Meriläinen, Soundi
Tonight: Franz Ferdinand sai kriitikoilta pääosin myönteisen vastaanoton. Se on saavuttanut Metacriticissa 70/100 pistettä, jotka perustuvat 33 arvosteluun. Clash-lehti kommentoi, että levy voisi olla ”yhtyeen tähän asti kokonaisin työ, odotuksen arvoinen ja kaikessa rehellisyydessä parempi kuin mitä olisimme osanneet odottaa”. NBC totesi, että ”Franz Ferdinand onnistui jälleen kerran ylittämään itsensä tähän asti parhaalla albumillaan”. Keskisuomalainen-lehden Mikko Siltanen oli arvostelussaan varovaisen positiivinen, kehui albumin kahta viimeistä balladia ja sanoi: ”vaikka Tonight: Franz Ferdinand ei yllä kahden edellisen albumin tasolle, niin ei se mikään huono levy ole.” Soundi-lehden Mikko Meriläinen antoi levylle kolme tähteä viidestä ja kuvaili sitä yllätyksettömäksi. Hän kuitenkin kehui albumin hittisinglejä ”Ulysses” ja ”No You Girls” ja sanoi olevan ”perusteltua sanoa Tonight-albumia Franz Ferdinandin vahvimmaksi.” Helsingin Sanomien Heikki Romppainen antoi sille niin ikään kolme tähteä viidestä kehuen muun muassa kappaleiden tanssittavuutta ja sanoen: ”Franz Ferdinandissa olisi uskallusta ja luovuutta enemmänkin kuin bändi levyllään paljastaa.”
Muun muassa Uncut ja Daily Mail olivat arvosteluissaan vähemmän tyytyväisiä. Uncut kommentoi albumin kappaleiden kuulostavan kuivilta ja pinnallisilta ja niiden muistuttavan liikaa toisiaan ja muita Franz Ferdinandin kappaleita. Brittiläinen Daily Mail kuvaili Tonight: Franz Ferdinandia ”steriiliksi, epämukavaksi albumiksi, joka ei onnistu säilyttämään yhtyeelle ominaista puhtia”. Yhdysvaltalainen Paste oli myös penseä ja sanoi:  ”Tauko kuvastaa sitä, että Franz on joko liian hämmentynyt tai liian laiska mennäkseen eteenpäin”.
Vastaanotto > Arvostelut

| --- | --- |
 AllMusic:   The A.V. Club: B–  Consequence of Sound: A−  Drowned in Sound: 6/10  Entertainment Weekly: B+  The Guardian:   Helsingin Sanomat:  :  Keskisuomalainen: sävyltään varovan positiivinen  Metacritic: 70/100  NME:   Pitchfork: 7.3/10  Rolling Stone:   Soundi:   Uncut: 3/10
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat yhtyeen jäsenten tekemiä.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ulysses | 3.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Turn It On | 2.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | No You Girls | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Send Him Away | 2.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Twilight Omens | 2.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Bite Hard | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | What She Came For | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Live Alone | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Can’t Stop Feeling | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Lucid Dreams | 7.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Dream Again | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Katherine Kiss Me | 2.55 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 42.25 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Japanin painos

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Lucid Dreams (Singleversio)  | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ulysses (Disco Bloodbath Effect)  | 8.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Feeling Kind of Anxious | 6.31 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.43 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > iTunesin bonuskappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Lucid Dreams (Singleversio)  | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ulysses (Disco Bloodbath Effect)  | 8.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Feeling Kind of Anxious | 6.31 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano ja henkilöstö > Yhtye

Robert ”Bob” Hardy – basso
Alexander ”Alex” Kapranos – laulu, kitara
Paul Thomson – rummut, taustalaulu
Nicholas ”Nick” McCarthy – kitara, taustalaulu
Kokoonpano ja henkilöstö > Tuotanto

Tuottaja: Franz Ferdinand, Dan Carey
Masterointi: John Dent
Tekniikka: Paul Savage, Alexis Smith, Dan Carey, Allen Johnston (tekninen avustus)
Miksaus: Dan Carey (kappaleet 4, 7, 8, 10, 11 ja 12), Mike Fraser (kappaleet 1, 2, 3, 5, 6, 9 ja 10), Eric Mosher (Fraserin avustaja)
Kansitaide: Matthew Cooper, Franz Ferdinand, Rachel Graham, Søren Solkær
Henkilökohtainen avustaja: Jeremiah Olvera
Lähteet:
Listasijoitukset

Listasijoitusten lähde:
Julkaisuhistoria

| Maa | Levy-yhtiö | Formaatti | Kataloginumero | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Britannia  Eurooppa | Domino | 2x vinyylilevy | WIGLP205 | 26. tammikuuta 2009 |
|  Britannia  Eurooppa | Domino | 5 000 kappaleen rajoitettu boksi, kaksi CD-levyä, kuusi vinyyliä, Blood -bonuslevy ja DVD | WIG205X | 26. tammikuuta 2009 |
|  Britannia  Eurooppa | Domino | CD | WIGCD205 | 26. tammikuuta 2009 |
|  Britannia  Eurooppa | Domino | CD ja Blood -remixalbumi | WIGCD205X | 26. tammikuuta 2009 |
|  Britannia  Eurooppa | Domino | CD + kansilehti | WIGCD205H | 26. tammikuuta 2009 |
|  Yhdysvallat | Epic, Domino | 2x vinyylilevy | 88697372551 | 27. tammikuuta 2009 |
|  Yhdysvallat | Epic, Domino | CD | 88697372552 | 27. tammikuuta 2009 |
|  Brasilia | Domino | CD | 88697372552 | 2009 |
|  Meksiko | Sony BMG, Domino | CD | 886973725528 | 2009 |
|  Australia | Domino | CD | 88697372552 | 24. tammikuuta 2009 |
|  Kanada | Domino, Sony Music | CD | 88697372552 | 26. tammikuuta 2009 |
|  Indonesia | Domino | CD | 88697 37255 2 | 2009 |
|  Etelä-Afrikka | Domino, Sony BMG | CD | CDEPC7051 | 2009 |
|  Japani | Epic | CD | EICP 1090 | 21. tammikuuta 2009 |
|  Japani | Epic | CD + promo | EICP 1090 | 21. tammikuuta 2009 |
|  Venäjä | Soyuz Music, Domino | CD | WIGCD205 | 2009 |
Lähteet:
Yhtye esiintymässä vuonna 2009 albumin julkaisun jälkeen.
UltraStar

| UltraStar |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Corvus5
Suunnittelija:  Corvus5
Julkaistu:  2009
Lajityyppi:  musiikkipeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows, Linux
Lisenssi:  GPLv2
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
UltraStar on SingStarista tehty klooni. UltraStarin idea on samanlainen kuin SingStarinkin; yksi tai useampi pelaaja kerää pisteitä laulamalla mikrofoniin ruudulle ilmestyvien sävelkorkeutta ja pituutta mittaavien nuottien mukaan. Pelissä on mahdollista tehdä itse lauluja ja siihen voidaan liittää yhdestä kuuteen mikrofonia.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
UltraStariin pohjautuva UltraStar Deluxe
Twilight Guardians

Twilight Guardians oli suomalainen power metal -yhtye Salosta, joka oli aktiivinen vuosina 1996-2008. 
Twilight Guardians ilmoitti kotisivuillaan 1.7.2008 lopettavansa syksyllä 2008 viimeisen keikkansa jälkeen.
Jäsenet

Vesa Virtanen – laulu
Carl-Johan Gustafsson – kitara
Mikko Tång – basso
Henri Suominen – rummut
Jari Pailamo – kosketinsoittimet
Jäsenet > Entiset jäsenet

Antti Valtamo – kosketinsoittimet
Tomi Holopainen – basso
Jan Ståhlström – laulu ja kitara
Julkaisut > Studioalbumit

Tales of the Brave (2000,  Angular Records)
Wasteland (2004,  Spinefarm Records)
Sintrade (2006,  Spinefarm)
Ghost Reborn (2007,  Spinefarm)
Julkaisut > EP:t

Land of the Kings (1998,  omakustanne)
Julkaisut > Kokoelma-albumit

Legacy... (2011,  omakustanne)
Julkaisut > Musiikkivideot

La Isla Bonita (2006)
The Game (2007)
Aiheesta muualla

Twilight Guardiansin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Twilight Guardians Meteli.netissä
Tähtikaukoputki

Tähtiharrastajan peilikaukoputki
Tähtikaukoputki on kaukoputki, joka on ensisijaisesti suunniteltu taivaankappaleiden tarkkailuun näkyvän valon aallonpituuksilla. Tähtikaukoputkella voidaan tarkkailla esimerkiksi Kuun pinnanmuotoja, Aurinkoa, tähtijoukkoja, galakseja, aurinkokunnan planeettoja, asteroideja jne. Tähtikaukoputki voi olla joko tieteellistä tutkimusta tai harrastuskäyttöä varten tehty. Tieteellisissä kaukoputkissa on yleensä kiinni jonkinlainen havaintolaite, esimerkiksi fotometri, CCD-kenno tai spektrometri. Harrastusputkissa on yleensä okulaari, jonka läpi kohteita katsotaan silmin ja sovite, johon kameran saa kiinni.
Kaukoputken ominaisuudet > Valovoima

Tähtikaukoputken tärkein ominaisuus on sen valovoima. Kaukoputken objektiivilla tarkoitetaan sen valoa keräävää elementtiä, linssikaukoputkissa linssiä ja peilikaukoputkissa pääpeiliä. Mitä suurempi on kaukoputken objektiivi, sitä enemmän valoa se kerää. Valovoima on verrannollinen objektiivin pinta-alaan, eli sen halkaisijan toiseen potenssiin. Ihmissilmän pupillin pinta-ala on noin neliösenttimetrin suuruusluokkaa ja suurten kaukoputkien peilit ovat kymmeniä neliömetrejä. Suuri kaukoputki siis kerää yli satatuhatta kertaa enemmän valoa ja näkee vastaavasti himmeämpiä kohteita.
Kaukoputken ominaisuudet > Erotuskyky

Toinen tärkeä putken ominaisuus on sen erotuskyky, joka on suoraan verrannollinen objektiivin halkaisijaan. Koska tähtitieteen kohteet ovat usein hyvin himmeitä ja pieniä, niiden tarkkaa tutkimista varten tarvitaan hyvin suuria kaukoputkia. Tämän hetken parhaissa observatorioissa peilien halkaisijat ovat 10 metriä (Keck-teleskoopit Havaijilla) ja 8 metriä (VLT Chilessä). Toisaalta tiettyihin käyttötarkoituksiin, kuten asteroidien etsimiseen, riittää pienikin kaukoputki. Tähtiharrastajien kaukoputkissa objektiivin halkaisija on tyypillisesti 10–30 senttimetriä.
Käytännössä suurissa kaukoputkissa erotuskykyä kuitenkin rajoittavat ilmakehän aiheuttamat häiriöt. Niiden välttämiseksi voidaan joko rakentaa avaruuskaukoputkia tai korjata maakaukoputkien kuvaa aktiivisella tai adaptiivisella optiikalla. Avaruuskaukoputket ovat kuitenkin hyvin kalliita rakentaa ja vaikeita huoltaa ja lisäksi nykyiset maanpäälliset kaukoputket pystyvät adaptiivisella optiikalla korjaamaan häiriöt melko tehokkaasti. Tunnetuin avaruusteleskooppi on  Hubble.
Toisin kuin yleensä luullaan, tähtikaukoputkissa putken suurennus ei ole erityisen tärkeä ominaisuus. Suurennusta rajoittaa kuitenkin erotuskyky – vaikka suurennusta kasvatetaan, kohteesta ei näe kuitenkaan erotuskykyä pienempiä yksityiskohtia. Käytännössä siis objektiivin halkaisija rajoittaa suurinta käyttökelpoista suurennusta. Suurennusta voi arvioida yksinkertaisella nyrkkisäännöllä: suurin käyttökelpoinen suurennus on samaa luokkaa kuin objektiivin halkaisija millimetreissä. Siis 20 senttimetrin kaukoputkella ei kannata käyttää yli 200-kertaista suurennusta.
Tähtikaukoputkien rakenne > Optiikka

Nykyajan suuret tähtikaukoputket ovat poikkeuksetta  peilikaukoputkia (reflektoreita). On hyvin vaikeaa rakentaa suurta  linssikaukoputkea (refraktoria), sillä linssikaukoputket ovat pitkiä ja suuret linssit ovat painavia. Koska linssi sijaitsee aivan putken yläpäässä, suuri kaukoputki tarvitsisi valtavat tukirakenteet. Peilikaukoputkissa raskain osa, itse peili, sijaitsee putken alapäässä ja peilikaukoputket ovat lyhyempiä kuin saman polttovälin omaavat linssikaukoputket, joten peilikaukoputkelle riittää huomattavasti pienempi ja yksinkertaisempi tukirakenne. Lisäksi akromaattilinssissä on neljä pintaa, jotka täytyy hioa tarkasti ja linssin materiaalin pitää kauttaaltaan olla virheetön, kun taas peilissä on vain yksi pinta, joka täytyy hioa ja peilin materiaalissa voi olla pieniä virheitä. Tämän vuoksi linssien hinta nousee jyrkästi koon kasvaessa. Maailman suurin linssikaukoputki on 102-senttinen. Se on rakennettu jo 1897, ja sijaitsee Yerkesin observatoriossa Yhdysvalloissa.
Tähtikaukoputken kuva näkyy ylösalaisin ja peilikuvana, toisin kuin kiikareissa ja maanpinnalla olevien kohteiden tarkkailuun tarkoitetuissa maakaukoputkissa, joissa kuva käännetään erillisellä optiikalla oikein päin. Tähtitaivaan kohteita katsellessa tai valokuvatessa kuvan asennolla ei ole merkitystä ja lisäoptiikka jätetään pois, sillä mitä enemmän optiikkaa valon kulkureitillä on, sitä enemmän valoa menee hukkaan. Esimerkiksi jos tyypillinen peili heijastaa 80 % siihen osuvasta valosta, kolmen peilin jälkeen alkuperäisestä valosta on jäljellä enää 51,2 %.
Tähtikaukoputkien rakenne > Pystytys

Tieteellinen tähtikaukoputki sijaitsee yleensä tähtitornissa. Tähtiharrastajien putket ovat yleensä pieniä ja helppoja kuljettaa, joten ne yleensä pystytetään joka havaintoyö erikseen. Monella tähtiseuralla on myös omia tähtitorneja, esimerkiksi Ursalla Helsingin Kaivopuistossa. Joillakin harrastukseen omistautuneilla tähtiharrastajilla on omia tähtitorneja, joissa voi olla melko suuriakin kaukoputkia.
Tähtikaukoputken pystytystapa on yleensä joko ekvatoriaalinen tai atsimutaalinen. Atsimutaalisessa (tarkemmin alt-atsimutaalisessa) pystytyksessä yksi akseli kääntää kaukoputkea vaakatasossa (atsimuutti) ja toinen pystytasossa (altitudi). Tämän pystytyksen etu on siinä, että se on yksinkertainen. Ongelma on kuitenkin se, että Maan pyöriessä kohteet liikkuvat tasolla pitkin ekvaattoritasossa olevaa ympyrää, jolloin kohteen seuraamiseksi on käännettävä molempia akseleita, vieläpä eri nopeudella eri aikaan.
Ekvatoriaalisessa pystytyksessä yksi akseli (rektaskensioakseli) on asetettu samansuuntaiseksi Maan pyörimisakselin kanssa, eli akselin pää osoittaa taivaannapaan. Toinen akseli (deklinaatioakseli) kääntää putkea rektaskensioakselin pyörimistasoa kohtisuorassa suunnassa. Tämän menetelmän etu on se, että kohteen seuraamiseksi taivaalla tarvitsee kääntää ainoastaan rektaskensioakselia vakionopeudella. Siten seuranta on helppo automatisoida asentamalla moottori, joka pyörittää akselia. Ekvatoriaalinen pystytys on kuitenkin hankalampi rakentaa ja kookkaampi kuin atsimutaalinen, minkä vuoksi se on yleensä kalliimpi rakentaa.
Vielä 1960–70-luvuille asti suuret tieteelliset kaukoputketkin pystytettiin ekvatoriaalisesti, sillä tarkka seuranta on välttämätöntä tieteellisissä havainnoissa. Nykyään tietokoneilla voidaan hoitaa myös atsimutaalisen kaukoputken seuranta tarpeeksi tarkasti, joten käytännössä kaikki uudet suuret kaukoputket pystytetään atsimutaalisesti. Ekvatoriaalista pystytystä suositaan yhä kaukoputkissa, jotka eivät ole tietokoneohjattuja.
Merkittäviä teleskooppeja

| Nimi | Sijainti | Muuta |
| --- | --- | --- |
| GTC (Gran Telescopio Canarias) | Roque de los Muchachos, La Palma | Maailman suurin optinen teleskooppi. Pääpeilin halkaisija 10,2 m. Valmistui 2009. |
| Keck I & II | Mauna Kea, Hawaii | Pääpeilin halkaisija 10 m. Valmistuivat 1993 ja 1996. |
| VLT 1-4 | Paranal, Chile | Pääpeilin halkaisija 8,2 m. Valmistuivat 1998-2001. |
| Subaru | Mauna Kea, Hawaii | Pääpeilin halkaisija 8,2 m. Valmistui 1999. |
| Gemini North & South | Mauna Kea, Hawaii. Cerro Pachón, Chile | Pääpeilin halkaisija 8,1 m. Valmistuivat 1999 ja 2001. |
| Magellan 1 & 2 | Las Campanas Obs., Chile | Pääpeilin halkaisija 6,5 m. Valmistuivat 2000 ja 2002. |
| BTA-6 | Zelenchukskaya, Venäjä | Pääpeilin halkaisija 6,05 m. Valmistui 1976. Maailman suurin teleskooppi vuoteen 1993 asti. |
| E-ELT (European Extremely Large Telescope) | Cerro Armazones, Chile | Suunnitteilla oleva teleskooppi, jossa pääpeilin halkaisija olisi 39 metriä. Suunniteltu valmistuminen 2025.  |
| TMT (Thirty Meter Telescope) | Mauna Kea, Hawaii | Suunnitteilla oleva teleskooppi, jossa pääpeilin halkaisija olisi 30 metriä. Suunniteltu valmistuminen 2027.  |
| GMT (Giant Magellan Telescope) | Las Campanas, Chile | Suunnitteilla oleva teleskooppi, jossa pääpeilin halkaisija olisi 24,5 metriä. Suunniteltu valmistuminen 2027.  |
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 254–281.  ("Luku 17. Kaukoputken vaiheet")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Yksi ESO:n neljästä VLT-kaukoputkesta.
Georg Emil Lindsay von Julin

Georg Emil Lindsay von Julin (18. tammikuuta 1868 Fiskari – 13. elokuuta 1904 Tammisaari) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Von Julinin vanhemmat olivat Emil Lindsay von Julin ja Hildur Arnoldina Fredrika Wilhelmina Kistner. Von Julin palveli kadettina vuodesta 1880, aliluutnatti hänestä tuli 1888, kornetti 1891 ja aliratsumestari 1896. Sotapalveluksesta von Julin erosi 1896. Von Julin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.
Uno Ebrelius

Uno Ebrelius (1918 Väse – 15. kesäkuuta 1988) oli ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.
Ebrelius opiskeli vuosina 1941–1943 laulua Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Joseph Hislopin ja Dagmar Gustafsonin johdolla. Myöhemmin häntä opettivat A. Barut Roomassa ja Erik Werba Wienissä. Oratoriolaulajana Ebrelius debytoi Uumajassa vuonna 1943. Oopperadebyyttinsä hän teki vuonna 1955 Den Jyske Operassa Aarhusissa Erneston roolissa Don Pasqualessa.
Vuosina 1956–1962 Ebrelius menestyi Drottningholmin linnassa erityisesti Ferrandon roolissa Così fan tuttessa. Vuonna 1959 hän lauloi Odensen teatterissa ja vuosina 1960–1961 Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Hän vieraili myös Kööpenhaminassa. Yhteensä hän tulkitsi yli kolmekymmentä oopperaroolia, vaikka tulikin tunnetummaksi evankelistana Johann Sebastian Bachin passioissa. Bergenin festivaalilla Ebrelius piti liedresitaaleja.
Ebrelius oli aktiivinen myös kuoronjohtajana. Hän toimi vuosina 1947–1966 solistina ja tilapäisesti kuoronjohtajana Allmänna Sångenissa. Vuosina 1946–1949 hän teki opetustyötä lukiossa Karlstadissa ja vuosina 1949–1955 lukiossa Uppsalassa. Vuodesta 1964 kuolemaansa hän oli Tanskan kuninkaallisen konservatorion professori ja piti samanaikaisesti kursseja Malmössä. Ebrelius sai kunniatohtorin arvon Lontoosta. Hän oli vuodesta 1977 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.
Ty Pennington

Ty Pennington vuonna 2006.
Tygert Burton "Ty" Pennington (s. 19. lokakuuta 1964 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja televisiojuontaja. Hän juontaa Hurja remontti -ohjelmaa, jossa hän on tullut tunnetuksi siitä, että hän huutaa jatkuvasti[lähde? ]. Penningtonilla on ADHD eli tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö, josta hän on kertonut Oprah-ohjelmassa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ty Pennington Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Upper West Side

| Upper West Side |
| --- | --- |
 Broadwayn katu Upper West Siden alueella.
Kaupunki:  New York City
Pinta-ala:  5 km² 
Väkiluku:  197 826 (2021)
Väestötiheys:  109 662 as./km²
Postinumero(t):  ZIP-koodit 10023, 10034, 10025, 10069
Upper West Siden sijainti Manhattanin saarella.
Upper West Side tai UWS on kaupunginosa ja asuinalue New York Cityssä, Manhattanin hallintoalueella. Vuonna 2021 siellä asui noin 197 826 ihmistä. Alueella tunnetaan monta nähtävyyttä, kuten Lincoln Center for the Performing Arts ja American Museum of Natural History.
Maantiede

Upper West Side sijaitsee Hudson-joen ja Central Parkin välissä Manhattanin saaren länsilaidassa, ja ulottuu 59th Streetiltä 110th Streetille.  Alueen pinta-ala on noin 5 neliökilometriä. Naapurialueita ovat muun muassa Hell's Kitchen, Columbus Circle ja Morningside Heights.
Historia

Upper West Siden alueelle muuttivat hollantilaiset maahanmuuttajat 1600-luvun alkupuolella, silloin kun alueella asuivat vielä Munsee-intiaanit. Muuttoliike loppui hetkellisesti 1650-luvulla, kun Munsee-intiaanit kävivät sotaa ja suorittivat ryöstöjä. Vuonna 1703 rakennettiin Bloomingdale Road (nykyinen Broadway) kaupankäynnin vuoksi, koska alueella tuotettiin tupakkakasveja.
1700- ja 1800-lukujen taitteessa silloisen Upper West Siden Bloomingdale Roadilla olivat parhaan luokan kodit, kunnes vuosisadan puoliväliin tultaessa kehitys jäi jälkeen. Kun rautatie valmistui Hudson-joen varteen, monet maanvaltaajat siirtyivät länteenpäin. Kaupunkikuva alkoi muodostua vasta 1900-luvun alkupuolella, kun metro valmistui alueelle, ja kaupunginosa toimi lähinnä asuinalueena.
Alue laajeni Lincoln Centerin valmistuessa, ja 1900-luvun puolivälissä alue oli monimuotoinen, vaikkei niinkään tunnettu. Alueella asuminen oli siten verrattain edullista. Alue kumminkin uudistui 1980-luvulla varakkaiden aikojen ansiosta.
Käännös suomeksi
Fujian (lentotukialus)

| Fujian |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Jiangnan Changxingdao, Shanghai
Kölinlasku:  maaliskuu 2015
Laskettu vesille:  17. kesäkuuta 2022
Palveluskäyttöön:  2023–2024 (arvio)
Tekniset tiedot
Uppouma:  71 875 t
Pituus:  320 m (kokonaispituus) 300 m (vesilinja)
Leveys:  39,5 m (vesilinja)
Fujian (kiin.: 福建; pinyin: Fújiàn) on Kiinan Kansan vapautusarmeijan laivaston tyypin 003 lentotukialus, joka on nimetty Fujianin maakunnan mukaan.