stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Forth Bridge
Historia

Firth of Forthin halki South Queensferrystä North Queensferryyn oli kulkenut lautta 1100-luvulta saakka. Se yhdisti Skotlannin koillisosan Edinburghiin ja maan eteläosaan. Forthinvuonon ylittämiselle alettiin hakea 1800-luvulla vaihtoehtoisia ratkaisuja. Ne saivat lisää intoa taakseen vuosisadan puolivälissä, kun rautatieverkko alkoi laajentua.
Nuori insinööri Thomas Bouch alkoi 1849 suunnitella ratkaisuja Forthin- ja Taynvuonon ylittämiseksi. Tayn rautatiesillan rakentaminen aloitettiin 1871 ja Forthin sillan peruskivi laskettiin 1873. Projekti päättyi kuitenkin joulukuussa 1879, kun Tayn silta romahti myrskyssä ja vei mukanaan noin 75 ihmistä.
Bouchin siltasuunnitelmat laitettiin jäihin onnettomuuden jälkeen, mutta siltahankkeelle haettiin silti jatkoa. Uuden suunnitelman esittivät John Fowler ja Benjamin Baker toukokuussa 1881. Forth Bridge Railway Company hyväksyi 1,6 miljoonan punnan suunnitelman joulukuussa 1882. Parlamentti oli hyväksynyt sen jo heinäkuussa.
Silta rakennettiin kahdessa vaiheessa. Vuosina 1882–1885 keskityttiin vedenalaisiin rakennelmiin ja rakennettiin myös sillan perustukset. Vuosina 1886–1889 pystytettiin kolme konsolitornia ja rakennettiin sillalle johtavat viaduktit. Rakennustöissä oli parhaimmillaan mukana 4 600 miestä. Töiden aikana kuoli 73 työntekijää. Silta valmistui 15. marraskuuta 1889, testattiin tammikuussa 1890 ja avattiin 4. maaliskuuta 1890.
Sillan rakennelmia on muutaman kerran muokattu sen valmistumisen jälkeen. Rautatien kantavaa kantta vahvistettiin 1913, valonheittimet asennettiin 1990-luvulla ja yhden ympärille lisättiin jalkakäytävä 2012.
Valtio omisti sillan vuoteen 1993 saakka. Sen uusi omistaja Network Rail teki 2001–2011 sillalle laajan kunnostustyön. Sen aikana se muun muassa maalattiin kokonaan uudella pitkäaikaisella maalilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forth Bridge Wikimedia Commonsissa
Forth Bridgen rakennustöitä.
Kalle Kajander

| Kalle Kajander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1862 Hausjärvi
Kuollut: 3. joulukuuta 1928 (66 vuotta) Hausjärvi
Ammatti:  kirjailija ja maanviljelijä
Vanhemmat:  Karl Gustaf Kajander ja Beata Christina Backberg
Kirjailija
Aikakausi:  1897–1914
Tyylilajit:  huumori, realismi, satiiri
Aiheet:  kansanelämä, epäkohdiksi koetut ilmiöt
Esikoisteos:  Kun talonpojasta tuli herra (1897) ja Kunnanmiehiä (1899)
Pääteokset:  Valitut teokset (1955)
Muuta tietoa
 Suomen Kirjailijaliiton kunniajäsen 1922 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kalle Kustaa Kajander (14. maaliskuuta 1862 Hausjärvi – 3. joulukuuta 1928 Hausjärvi) oli hausjärveläinen kirjailija ja maanviljelijä.
Perhetausta ja opinnot

Kajanderin isä oli rakennusmestari, maanviljelijä Kalle Kustaa (Karl Gustaf) Kajander ja äiti Beata Christina Backberg.
Kajander kävi Helsingin Suomalaista Alkeisopistoa vuodesta 1873, kirjoitti ylioppilaaksi 1882 ja aloitti opiskelunsa Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa. Lopullista opiskelualaa Kajander ei osannut valita ja opinnot hän keskeytti 1890.
Työelämä

Kajander palasi Hausjärvelle, jossa hänen isänsä luovutti Hikiän aseman läheisyydessä olevan kotitalon isännyyden pojalle 1893. Opiskelijasta tuli maanviljelijä, joka hetimiten 1895 rakennutti tilalle uuden päärakennuksen.
Pyöräretket

Vuonna 1889 Kajander pyöräili Pariisiin maailmannäyttelyyn. Vuonna 1897 Kajander ja Juhani Aho lähtivät Saksan Kölnistä yhteiselle pyöräretkelle Firenzeen. Aho ei tosin nilkkavaivan vuoksi kyennyt saattamaan matkaa päätökseen. Kajander teki myös muita pyöräretkiä Eurooppaan ja kirjoitti matkoistaan kuvauksia Uuteen Suomettareen. Matkojensa innoittamana Kajander opiskeli ranskan kielen.
Kirjallinen tuotanto

Kirjailijana Kajanderin tyyli oli hämäläisellä huumorilla höystetty realismi.
Kajander kirjoitti artikkeleita Päivälehteen ja Uuteen Suomettareen, muun muassa matkakirjeitä polkupyörämatkoilta Euroopasta ja sahayhtiöiden tilanostoista Savossa ja Karjalassa.
Kajander kirjoitti toisaalta kansanelämän kuvauksia, toisaalta satiirisia kertomuksia epäkohdiksi kokemistaan ilmiöistä. Teoksissa on havaittavissa moralisoiva ote, jolla kirjailija pyrki osoittamaan hyviä ja huonoja elämäntapoja.
Omien kirjallisten tuotostensa lisäksi Kajander toimi suomentajana.
Kajanderin elämäkerta sisältyy vuonna 1955 ilmestyneeseen Valitut teokset -kirjaan. Samoin teoksessa on novellit Kun talonpojasta tuli herra sekä Kunnanmiehiä ja kokoelmat Pahkakuppi sekä Yhden ainoan kerran.
Huomioita

Kajander ystävystyi Juhani Ahon ja Eero Järnefeltin kanssa. Ystävykset tekivät metsästysretkiä Hausjärven metsiin. Juhani Aho ja Venny Soldan-Brofeldt asuivat Hausjärvellä muutaman vuoden. Aholta Kajander sai vaikutteita ja tukea kirjallisiin töihinsä.
Suomen Kirjailijaliitto valitsi Kajanderin kunniajäsenikseen 1922.
Huomioita > Teokset

Kun talonpojasta tuli herra, Otava 1897.
Kunnanmiehiä, Werner Söderström 1899.
Kunnanmiehiä : Kun talonpojasta tuli herra, Karisto 1983.
Metsät ja yhtiöt, Werner Söderström 1901.
Pahkakuppi ynnä muita kertomuksia, Werner Söderström 1902.
Säästä metsääsi!, toimittanut Wihtori Peltonen, Werner Söderström 1903.
Nälkämailta. Kuvia ja havaintoja Koillis-Suomesta nälkävuodelta 1903, Eero Erkko 1903.
Vala. Kuvaus Raja-Karjalasta, WSOY 1905.
Yhden ainoan kerran. Novelleja, Otava 1911.
Valitut teokset, Otava 1955.
Kirjeitä polkupyörältä Euroopan eri maista, toimittanut Mikko Kylliäinen, Hausjärvi-seura 2008.
Huomioita > Suomennokset

Konni Zilliacus: Intiaanisota. Kertomuksia Yhdysvaltain rajamaista, Werner Söderström 1899.
Avarassa maailmassa. Matkustuksia ja seikkailuja vieraissa maissa, Werner Söderström 1900.
Cecilia Bååth-Holmberg: Giuseppe Garibaldi, Werner Söderström 1900.
Sven Hedin: Seikkailuja Tibetissä, Vihkot 1.–11. WSOY 1905–1910.
Fridtjuv Berg: Troian sota, Otava 1908; uusi laitos, Otava 1979.
Georg Brandes: Ferdinand Lassalle, Otava 1909.
P. J. Rösiö: Mullistusta, Otava 1912.
Pehr Bolin: Poikien maanviljelyskirja, Otava 1914.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Kalle Kajanderin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Kalle Kajander 60-v., Suomen Kuvalehti, 11.3.1922, nro 10, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hämäläisen kirjailijan viimeinen matka. Kalle Kajanderin hautajaisista Hausjärvellä, Suomen Kuvalehti, 5.1.1929, nro 1, s. 41, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)
Kirkkolammi (Tammela)

| Kirkkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°39′38″N, 23°51′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  oja Lehesjokeen 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115−117,5 m 
Rantaviiva:  0,26 km 
Pinta-ala:  0,003 km² 
 fiKirkkolammi 
Kirkkolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Lammen pinta-ala on 0,3 hehtaaria, rantaviivan pituus on 260 metriä ja sen pituus on 100 metriä. Se sijaitsee ojitetulla Kirkkolamminsuolla ja siitä laskee suo-oja Lehesjokeen. Laamen ympärillä on avosuota. Se on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Valtatie 2 kulkee puolen kilometrin päästä ohi.
Kansallispuisto

Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi ohittaa lammen kilometrin etäisyydeltä. Lähin opaste sijaitsee 700 metriä lounaaseen valtatien 2 varrella ja pysäköintialue Lehesjoen läheisyydessä pysäköintialueen takanaselvennä.
Historia

Järvi näkyy vuoden 1884 Senaatin kartastossa, mutta sille ei ole merkitty siihen nimeä. Lammelle ei ole silloin kaivettu ojia.
Dino Morea

| Dino Morea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1975 (ikä 49) Bangalore, Karnataka, Intia
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Dino Morea (s. 9. joulukuuta 1975 Bangalore, Karnataka, Intia) on intialainen näyttelijä ja entinen malli. Hän teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa romanttisessa musikaalissa Pyaar Mein Kabhi Kabhi (1999) ja läpimurto tapahtui kauhuelokuvassa Raaz (2002).
Yksityiselämä

Morean isä on italialainen ja äiti on intialainen. Morea seurusteli näyttelijä Bipasha Basun kanssa vuosina 1996–2002.
Filmografia

| Vuosi | Tuotanto | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Pyaar Mein Kabhi Kabhi | Siddhant |  |
| 2000 | Kandukondain Kandukondain | Vinod | Tamilinkielinen elokuva |
| 2002 | Raaz | Aditya Dhanraj |  |
| 2002 | Gunaah | Aditya Srivastava |  |
| 2003 | Baaz: A Bird in Danger | Raj Singh |  |
| 2003 | Sssshhh… | Rocky |  |
| 2004 | Ishq Hai Tumse | Arjun |  |
| 2004 | Plan | Bobby |  |
| 2004 | Insaaf: The Justice | Abhimanyu Singh |  |
| 2004 | Rakht: What If You Can See the Future | Sunny |  |
| 2005 | Chehraa | Akash |  |
| 2006 | Aksar | Rajveer Singh |  |
| 2006 | Holiday | Dino |  |
| 2006 | Fight Club – Members Only | Karan |  |
| 2006 | Tom, Dick, and Harry | Tom |  |
| 2006 | Julie | Shashi | Kannadankielinen elokuva |
| 2006 | Aap Ki Khatir | Danny |  |
| 2007 | Life Mein Kabhie Kabhiee | Rajeev Arora |  |
| 2007 | Om Shanti Om | Itsenään | Erikoisesiintyminen laulussa ”Deewangi Deewangi” |
| 2007 | Dus Kahaniyaan | Dino |  |
| 2007 | Deha | Anirban H. Pandopadhyay |  |
| 2008 | Bhram | Shantanu |  |
| 2008 | Meeting Se Meeting Tak | Rahul |  |
| 2008 | Anamika | Vikram Singh Sisodiya |  |
| 2008 | Kabhi Bhi Kahin Bhi | Raj |  |
| 2008 | Har Pal | Ambi |  |
| 2008 | Heroes | Sahil Naqvi |  |
| 2008 | Karzzzz | Ravi Verma |  |
| 2008 | Gumnaam – The Mystery | Dev |  |
| 2009 | Acid Factory | J.D. |  |
| 2009 | Main Aurr Mrs Khanna | Sanjay |  |
| 2010 | Pyaar Impossible! | Varun Sanghvi/Siddharth Sidhu |  |
| 2014 | Happy New Year | World Dance Championshipin juontaja | Cameoesiintyminen |
| 2015 | Alone | Kabir | Erikoisesiintyminen |
| 2015 | I Can Do That | Kilpailija | Televisiosarja |
| 2017 | Solo | Raunaq Sachdeva | Tamilin- ja malajalaminkielinen elokuva |
| 2020 | Mentalhood | Akash | Websarja |
| 2020 | Hostages | Ranbir | Websarja |
| 2021 | Tandav | Jigar Sampath | Websarja |
| 2021 | The Empire | Muhammad Shaybani | Websarja |
| 2021 | Helmet | Kondomimyyjä | Cameoesiintyminen; myös tuottaja |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dino Morea Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dino Morea Allmoviessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Trove
Nainen

Venus-symboli, perinteinen nais- ja naarassukupuolta tarkoittava merkki.
Nainen on täysikasvuinen naarassukupuolta oleva ihminen. Kasvuiässä oleva naispuolinen henkilö on tyttö. Nainen on toinen biologisista sukupuolista. Nainen on yksi kahdesta tai joissain maissa kolmesta juridisesta sukupuolesta.
Naisen biologisia tunnusmerkkejä ovat muun muassa kaksi X-kromosomia, sisäiset sukupuolielimet (emätin, kohtu, munanjohtimet ja munasarjat) raskautta ja synnyttämistä varten sekä se ominaisuus, että he pystyvät imettämään. Naiset eroavat miehistä anatomialtaan ja fysiologialtaan monilla muillakin tavoilla – naiset ovat esimerkiksi keskimäärin miehiä pienikokoisempia ja ruumiinrakenteeltaan sirompia, heillä on erilainen karvoitus, ja heidän äänensä on korkeampi. Naiset erittävät paljon naishormoni estrogeenia mutta vain vähän androgeeneja eli mieshormoneja. Naisten keskimääräinen elinikä on korkeampi kuin miehillä, mutta naisia syntyy hieman vähemmän kuin miehiä.
Etymologia

Suomen kielen sana nainen on samaa juurta kuin naida-verbi. Sanalle on Suomen lähialueilla useita etymologisia vastineita, esimerkiksi karjalan, vepsän ja viron naine, vatjan nain ja liivin nai. Sanalle on vastineita myös ugrilaiskielissä, esimerkiksi mansin naj 'rouva, jumalatar, ruhtinatar' ja hantin vastaava näj. Mikael Agricolan kirjakielessä 1500-luvulla sana tarkoitti ei-kristillistä naista, eikä se ollut neutraali yleisnimitys. Kristillisessä järjestyksessä kunniallinen nainen oli naimisissa ja hänestä käytettiin sanaa vaimo, emäntä tai ihminen. Todennäköisesti syy painotukselle on se, että nainen on Suomen murteissa itäinen sana, ja vaimoa käytettiin sen sijaan niissä murteissa, jotka otettiin vanhan kirjasuomen perustaksi. 1800-luvulla kirjakieltä uudistettiin itäsuomalaisen puhetavan mukaiseksi, ja tällöin nainen korvasi yleissanana vaimon.
Lukumäärä

Maailman väestöstä vuonna 2019 naisia (aikuisia ja tyttöjä) oli 3,824 miljardia eli 49,6 prosenttia. Suhteellisesti eniten naisia on Nepalissa, 54,4 prosenttia väestöstä. Myös Venäjällä ja monessa sen läntisessä naapurimaassa naisia on yli 53 prosenttia väestöstä.
Maailmanlaajuisesti jokaista naista kohti syntyy noin 1,07 miestä. Sotien aikana ja niiden jälkeen tiedetään syntyvän suhteellisesti enemmän poikia kuin tyttöjä verrattuna rauhanaikaan. Mitä lähempänä hedelmöittymisaika on ovulaatiota, sen todennäköisemmin lapsi on tyttö. Pidemmän elinajanodotteen takia vanhemmissa ikäluokissa (65-vuotiaat ja vanhemmat) on naisia kuitenkin enemmän kuin miehiä, joita on vain 0,81 jokaista naista kohden.
Naisilla on Suomessa miehiä pienempi kuolevuus heti hedelmöittymisestä alkaen. Suomessa naiset ovat kuitenkin kaikissa ikäluokissa vähemmistössä aina keski-ikään asti. Tämä johtuu Suomessa osittain siitä, että naiset muuttavat herkemmin ulkomaille ja Suomeen saapuu enemmän maahanmuuttajamiehiä kuin -naisia. Vasta 52-vuotiaiden ikäluokasta ylöspäin naisia on Suomessa jokaisessa ikäluokassa enemmän kuin miehiä. Vanhemmissa ikäluokissa ero kasvaa, mikä johtuu miesten suuremmasta kuolleisuudesta.
Biologia > Genetiikka

Naisella on tavallisesti kaksi X-kromosomia (XX). Alkio kehittyy naispuoliseksi Y-kromosomin puuttuessa, tai silloin, kun alkiolla esiintyy XY-kromosomit, mutta sen miespuoliseksi koodaava SRY-geeni on puuttuva tai toimimaton.
Pienellä osalla naisista on jokin muu kuin XX-kromosomit. Turnerin oireyhtymässä naisella on vain yksi kokonainen X-kromosomi. XXX-syndroomassa naisella on kolme X-kromosomia. Androgeeniresistanssissa naisella on XY-kromosomit, mutta ruumis reagoi mieshormoneihin vain osittain tai ei ollenkaan. 46,XX/46,XY-syndroomassa osa naisen soluista on XX-kromosomeilla ja osa XY-kromosomeilla. Swyerin syndroomassa naisella on XY-kromosomit ja syndrooma yleensä havaitaan kun murrosikä ei ala odotetusti.
Nainen välittää jälkeläiselleen yhden X-kromosomin sekä mitokondrion koko DNA:n.
Biologia > Epigenetiikka

Naisen kahdesta X-kromosomista vain yksi on kerrallaan aktiivinen, jotta X-kromosomiin kytkeytyneiden geenien vaikutus tasapainottuu. X-kromosomin poiskytkeytyminen tapahtuu alkion kiinnittyessä kohtuun. Se on satunnainen ja peruuttamaton prosessi, joka periytyy epigeneettisesti.
Jälkeläisen äidiltään perimät geenit esimerkiksi insuliininkaltaisen kasvutekijä IGF-2:n kohdalla tuottavat pienemmän jälkeläisen kuin samat geenit isältä perittynä.
Biologia > Hormonit

Murrosiän alkaessa tytön hormonitasapaino vaihtelee. Murrosikään kuuluu aikuisen naisen lantion, rintojen ja karvoituksen kehittyminen. Kuukautisten alkaminen johtuu tytön hormonitasojen muutoksesta.
Murrosikää seuraavat kaksikymmentä vuotta ovat naiselle hormonaalisesti melko vakiintunutta aikaa. Munasarjat erittävät naishormoni estrogeenia ja keltarauhashormonia sekä aivolisäke FSH-hormonia ja LH-hormonia sekä prolaktiinia, joka vaikuttaa rintarauhasen kehittymiseen, maidon erittymiseen ja lisääntymistoimintoihin. Aivolisäkkeestä erittyvä oksitosiini vaikuttaa synnytyksen käynnistymiseen. Hormonituotannon häiriö voi aiheuttaa lapsettomuutta. Naisen munasarjoissa ja lisämunuaisissa erittyy mieshormoni testosteronia, jolla on vaikutusta naisen libidoon ja karvankasvuun.
Kuukautisten aikana nainen voi kokea hormonitasojensa vaihteluista johtuvia mielialaoireita.
Raskauden aikana istukka alkaa tuottaa HCH-hormonia, ja naisen estrogeenit ovat koko ajan korkealla tasolla. Synnytyksen jälkeen estrogeenitaso laskee äkisti, ja naisen hormonitoiminta palaa ennalleen vasta vuoden tai puolentoista vuoden jälkeen.
Vaihdevuodet alkavat yleensä 50. ikävuoden jälkeen. Silloin naisen hormonitoiminta muuttuu, kun munasarjojen toiminta lakkaa. Ensin laskee keltarauhashormoni, sitten estrogeeni. Tämä voi aiheuttaa vaihdevuosioireita.
Biologia > Lisääntymiselimistö

Naisen ensisijaiset sukupuolielimet ovat munasarjat, jotka tuottavat munasoluja, naisen sukusoluja. Naisen toissijaisia sukupuolielimiä ovat muun muassa munanjohtimet, kohtu ja emätin. Munasarjat, munanjohtimet, kohtu ja emätin ovat naisen sisäisiä sukupuolielimiä. Naisen ulkoisia sukupuolielimiä kutsutaan hävyksi. Niiden näkyvin osa ovat häpyhuulet.
Biologia > Muut piirteet

Aikuisten naisten maailmanlaajuinen keskipituus vuoden 1996 arvion mukaan (NCD-RisC) on 159,5 senttimetriä. Suomessa 18–64-vuotiaiden naisten keskipituus vuonna 2017 oli 164,4 senttimetriä ja keskipaino 72,4 kilogrammaa.
Naiset ovat keskimäärin miehiä pienikokoisempia ja sirompia. Naisen kehossa on suhteellisesti vähemmän lihasmassaa ja enemmän rasvaa kuin miehellä. Naisen lantio on keskimäärin 39 senttimetriä leveä ja kolme senttimetriä miehen lantiota leveämpi. Naisen lantion rakenne helpottaa synnytystä. Naisella on rinnat, joista erittyy äidinmaitoa.
Biologia > Seksuaalisuus ja suvun jatkaminen

Kyselytutkimuksissa länsimaisista naisista 87 prosenttia on kertonut olevansa kokonaan heteroseksuaaleja, 10 prosenttia enimmäkseen heteroseksuaaleja, 1–2 prosenttia biseksuaaleja, puoli prosenttia enimmäkseen homoseksuaaleja ja puoli prosenttia kokonaan homoseksuaaleja.
Vuoden 2020 tilastossa vähintään yhden lapsen synnyttäneiden 15–85-vuotiaiden suomalaisnaisten osuus oli 65,7 prosenttia.
Naisen seksuaalisessa kiihottumisessa on neljä vaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa eroottinen kiihoke aiheuttaa emättimen kostumisen ja laajenemisen sekä kohdun nousemisen ylemmäs, jolloin emätin pitenee. Lisäksi häpykieli ja isot häpyhuulet paisuvat, nännit kovettuvat ja iholla esiintyy punoitusta. Tasaantumisvaiheessa muutokset jatkuvat ja laajenevat. Kolmas vaihe on orgasmi, voimakas mielihyvän tunne. Orgasmin jälkeen keho palaa normaaliin tilaan. Etenkin orgasmivaihe vaihtelee naisilla yksilöllisesti, eivätkä kaikki naiset saa orgasmeja.
Jos nainen on kuukautiskiertonsa hedelmällisessä vaiheessa yhdynnässä ilman ehkäisyä, miehen siittiöt kulkeutuvat naisen kohtuun ja munanjohtimiin. Jos yksi siittiöistä yhtyy naisen munasoluun, nainen tulee raskaaksi. Kohdussa kasvaa alkio, josta kehittyy sikiö. Ellei tapahdu raskaudenkeskeytystä tai keskenmenoa, raskaus kestää normaalisti noin 38 viikkoa, jonka jälkeen tapahtuu synnytys.
Biologia > Terveys

Naisen sukuelinten sairaudet sekä raskausaikaan ja synnytyksiin, vaihdevuosien ongelmiin, ehkäisyyn ja perhesuunnitteluun kuuluvat sairaudet ja häiriöt kuuluvat gynekologian eli naistentautiopin piiriin.
Nainen juridisena sukupuolena

Ihminen määritetään syntymässä juridiselta sukupuoleltaan yleensä naiseksi, jos hänellä on naisen ulkoiset sukupuolielimet. Intersukupuolisten kohdalla naiseus voidaan määrittää myös esimerkiksi kromosomitutkimuksessa havaittujen naistyypillisten kromosomien tai ultraäänitutkimuksessa havaittujen naisen sisäisten sukupuolielinten perusteella.
Asevelvollisuus ei koske Suomessa juridiselta sukupuoleltaan naisia. Äitiysavustus myönnetään vain juridisesti naiselle. Eläkejärjestelmässä juridisesti naisille rahastoidaan työeläkkeitä varten enemmän kuin miehille. Lisäksi jotkin lait ja asetukset säätävät juridisesti naisille omat tilansa esimerkiksi vankiloissa. Naisten asemaa työelämässä pyritään parantamaan lailla naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta.
Transsukupuoliset naiset ja muut sukupuoli-identeetit

Suomessa täysi-ikäinen nainen voi korjata sukupuolensa juridisesti mieheksi ja mies naiseksi. Juridisen sukupuolen voi muuttaa omalla ilmoituksella ilman, että sen muuttaminen vaatii lääketieteellisiä toimenpiteitä.
Vuonna 2014 tehdyssä hollantilaistutkimuksessa 3,2 prosenttia syntymässä naiseksi määritellyistä identifioitui kumpaakin sukupuoleen ja 0,8 % voimakkaammin vastaikkaiseen sukupuoleen syntymässä määriteltyyn sukupuoleen nähden. Vuonna 2015 vastaavat luvut belgialaistutkimuksessa olivat naisilla 1,9 % ja 0,6 % ja seksuaalivähemmistöihin kuuluvilla naisilla luvut olivat yli kaksinkertaiset (4,1 % ja 2,1 %) kuin koko väestössä. Vastaavasti 1,1 % hollantilaisista ja 0,7 % belgialaisista syntymässä miehiksi määritellyistä ihmisistä kertoi olevansa transnaisia eli identifoituvansa naisiksi. Suomesta ei ole arvioita, mutta vuosien 2010–2021 aikana itsensä on naisesta mieheksi sukupuolensa vahvistanut 923 henkilöä ja miehestä naiseksi 577 henkilöä.
Nimitykset

Tyttö on lapsi, jonka sukupuoli on nainen. Lähinnä tuttavallisessa sävyssä tytöiksi saatetaan kutsua myös nuoria aikuisia naisia.
Monissa kulttuureissa on tapana erottaa puhuteltaessa naimisissa oleva ja naimaton nainen toisistaan. Rouva viittaa naimisissa olevaan tai olleesseen (kuten eronneeseen tai leskeen), neiti puolestaan naimattomaan naiseen eli naiseen, joka ei ole koskaan ollut naimisissa. Saksan kielessä on kuitenkin lakattu käyttämästä neitiä tarkoittavaa sanaa fräulein, koska sen käytön on katsottu vihjaavan siihen, ettei kyseinen nainen ole kelvannut kenenkään miehen vaimoksi. Ranskassa on arvosteltu naimattoman ja naimisissa olevan naisen erottamista puhuttelussa sen takia, että miesten kohdalla vastaavaa erottelua ei tehdä.
Täti-nimitys voi lapsen käyttämänä tai lasten kuullen käytettynä viitata aikuiseen naiseen yleensä. Sillä tarkoitetaan myös naispuolista sukulaista, äidin tai isän sisarta.
Mummoksi kutsutaan äidin tai isän äitiä eli isoäitiä. Sanan toinen merkitys on vanha nainen. Sanasta on paljon muunnelmia, katso isovanhempi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nainen Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Nainen Wikisitaateissa
Marie-Denise Villers, Charlotte du Val d’Ognes’n muotokuva, 1801.
Naisen karyotyyppi, jossa näkyy kaksi yhtäsuurta X-kromosomia.
Raskauden aikana naisen vatsa ja rinnat kasvavat.
Naisen 11 eri ikäkautta kehdosta hautaan. Yhdysvaltalainen litografia vuodelta 1849.