Riachuelon taistelu
Taistelu > Paraguaylaisten eteneminen

Paraguaylaisten laivasto lähti liikkeelle keskiyöllä 10.–11. kesäkuuta 1865. Suunnitelman toteutuksessa oli heti ongelmia. Lähtö oli myöhässä ja ajoituksen takia hyökkäystä ei voitu toteuttaa ennen aamunkoittoa. Meza sai hinattua kolme chataa Paso de la Patriaan, mutta sinne saavuttuaan Yberan akselin sen potkuriin yhdistävä metallitappi oli katkennut, eikä alusta voitu ohjata. Korjauksiin kuluisi aikaa, joten Meza päätti jättää aluksen taakse. Aamuaurinko nousi 11. kesäkuuta ja varhaisaamun usva joen yllä alkoi haihtua. Kello oli noin yhdeksän, kun Barroson pikettilaiva Mearim ilmoitti havainneensa paraguaylaiset. Toisella signaalilla paraguaylaisia ilmoitettiin olevan kahdeksan ja niiden purjehtivan alavirtaan kohti brasilialaisia. Varoitus oli saatu ajoissa, jättäen Barrosolle runsaasti aikaa toimia. Hänen lippulaivaltaan annettiin käsky käynnistää höyrykoneet ja nostaa ankkurit. Miehistö otti asemansa harjaantuneesti. Laivoilla oli ollut rajallisesti hiiltä, mutta miehistö oli sattunut tuomaan polttopuuta Chacosta edellisenä päivänä.
Paraguaylaisten kärjessä purjehti lippulaiva Tacuarí. Sen takaa tulivat Paraguarí, Ygurey, Yporá, Marqués de Olinda, Pirabebé, Salto Oriental ja Jejuí. Niiden nopeus oli noin kymmenen solmua ja niiden etuna oli joen kahden solmun virtaus. Ne tajusivat nopeasti, että ne olivat menettäneet yllätysetunsa. Meza ohjasi aluksia pitkin joen vasenta puolta, jossa joki oli syvempi ja helpompi purjehtia, mutta tämä liike kauempaa ei tehnyt alkuperäisen suunnitelman mukaisesta taistelun aloituksesta täyslaidallisella mahdollista. Paragualaiset avasivat tulen kello 9.25. Heidän purjehtiessaan brasilialaisten ohi brasilialaiset vastasivat tuleen. Joen peittyessä ruudinsavuun oli mahdotonta arvioida välittömästi aiheutettuja vahinkoja. Mearim väitti upottaneensa yhden chatan. Jejuí sai osuman höyrykoneeseensa, mutta sen brittiläisen insinöörin onnistui korjata se nopeasti. Myös muut paraguaylaiset saivat osumia, mutta suuremmilta tuhoilta oli vältytty. Yksi paraguaylainen sotilas oli menettänyt päänsä tykinkuulan osumasta ja hän jäi ainoaksi kaatuneeksi. Samaan tapaan Barroso oli välttynyt suuremmilta vahingoilta, jotka jäivät lähinnä joiksikin sirpaleiden osumiksi. Muutamia merijalkaväen miehiä haavoittui.
Meza teki ensimmäisen tulenvaihdon jälkeen seuraavan alkuperäisestä suunnitelmasta poikenneen päätöksensä. Paraguaylaiset eivät kääntyneetkään välittömästi takaisin kohti brasilialaisia. Sen sijaan alukset pysähtyivät paraguaylaisten Riachuelon asemien eteen. Kello 10.00 Meza määräsi chatat irrotettavaksi ja niistä tuli nyt käytännössä osa armeijan rannikkopuolustuksia. Epävarmana seuraavasta liikkeestään hän kutsui koolle alaisensa komentajansa lippulaivallaan. Seurasi tauko taistelussa. Meza odotti brasilialaisten liikettä rannikkotykkien suojaamana. Britit ehdottivat lotjien upottamista jokeen vihollisen liikkeiden ohjaamiseksi, mutta Meza kieltäytyi. Hän sai myös tietää jonkun unohtaneen ottaa mukaan vihollisen laivojen valtaukseen ja vallattujen laivojen hinaamiseen tarvittavia koukkuja. Lopulta Meza päätti alempien upseerien ehdotuksesta jatkaa taistelua. Paragualaisten palatessa taisteluasemiin brasilialaiset olivat kuitenkin jo liikkeellä.