stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naidangiin Tüvshinbajar

| Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:   Mongolia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 100 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Astana 2015 | joukkue |  |
|  Pronssia | Budapest 2017 | yli 100 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Incheon 2014 | 100 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Taškent 2016 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Kuwait City 2007 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Taškent 2016 | joukkue |  |
|  Pronssia | Jeju 2008 | 100 kg |  |
|  Pronssia | Abu Dhabi 2011 | 100 kg |  |
Naidangiin Tüvshinbajar ( mong. Найдангийн Түвшинбаяр, myös Tuvshinbajar Naidan, s. 1. kesäkuuta 1984) on mongolialainen judon olympiavoittaja. Hän kilpaili alle 100 kilon sarjassa vuoteen 2016 ja yli 100-kiloisissa vuodesta 2017.
Tüvshinbajar sijoittui kolmanneksi supermaailmancup-kilpailuissa Pariisissa ja Hampurissa helmikuussa 2007. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän saavutti hopeaa Aasian mestaruuskilpailuissa Kuwait Cityssä hävittyään 100 kg:n loppuottelussa Japanin Takamasa Anaille. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän sijoittui avoimessa luokassa viidenneksi.
Vuonna 2008 Tüvshinbajar oli Pariisin supermaailmancupissa toinen ja Aasian mestaruuskilpailuissa Jejussa kolmas. Pekingin olympialaisissa hän voitti kultaa alle 100 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Kazakstanin Ashat Zhitkejevin. Kyseessä oli Mongolian kaikkien aikojen ensimmäinen olympiakulta. Vuonna 2010 hän voitti alle 100 kg:n sarjan maailmancup-kilpailun Ulan Batorissa sekä sijoittui Tokion MM-kilpailuissa ja Kantonin Aasian kisoissa viidenneksi.
Tüvshinbajar sijoittui 2011 Pariisin Grand Slam -kilpailussa toiseksi ja voitti Budapestin maailmancupin. Abu Dhabin Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia. Abu Dhabin Grand Prix -kilpailussa hän oli kolmas ja voitti Jejun maailmancupin. Vuonna 2012 hän voitti Pariisin Grand Slam -kilpailun.
Lontoon olympialaisissa Tüvshinbajar sijoittui hopealle. Venäjän Tagir Haibullajev voitti hänet loppuottelussa ipponilla. Vuonna 2013 hän sijoittui Tokion Grand Slam -kilpailussa kolmanneksi ja voitti Jejun Grand Prix -kilpailun. Seuraavana vuonna hän oli Düsseldorfin Grand Prix'ssa kolmas, voitti kultaa Incheonin Aasian kisoissa ja oli toinen Jejun Grand Prix'ssa. Astanan MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs ja saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna Qingdaon Grand Prix -kilpailun.
Tüvshinbajar saavutti Taškentin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2016 kultaa alle 100 kg:n painoluokassa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Hän sai Budapestin MM-kilpailuissa 2017 pronssia yli 100 kg:n sarjassa.
Yksityiselämä

Tüvshinbajar tuomittiin kesällä 2022 16 vuodeksi vankeuteen lapsuudenystävänsä murhasta. Hän hyökkäsi judoka Erdenebileg Enkhbatin kimppuun alkoholin vaikutuksen alaisena huhtikuussa 2021 ja iski tätä päähän painavalla esineellä, mikä aiheutti kuolemaan johtaneen aivovamman.
North Ronaldsayn lentoasema

North Ronaldsayn lentoasema (IATA: NRL, ICAO: EGEN) on lentoasema, joka sijaitsee North Ronaldsayn saarella Orkneysaarilla, Skotlannissa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Loganair: Eday, Kirkwall, Papa Westray
Käännös suomeksi
Njegbwema

| Njegbwema |
| --- | --- |
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Itäinen maakunta
Piirikunta:  Konon piirikunta
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Njegbwema on kylä Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa Konon piirikunnassa. Kylän ensisijainen teollisuudenala on maanviljely.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Njegbwema, Kono District
Oinói (Attika)

| Oinói Οινόη |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Oinói
 Koordinaatit: 38°10′3″N, 23°25′4″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Länsi-Attika
Kunta:  Mándra-Eidyllía
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  500304
Väkiluku (2011):  382
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  190 12
Suuntanumero(t):  22630
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oinói (kreik. Οινόη; myös Inói) on Kreikan kylä sekä samanniminen Mándra-Eidyllían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οινόης, Dimotikí Enótita Oinóis) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Kylän ja kunnallisyksikön väkiluku on 382 (vuonna 2011).
Oinóin kylä sijaitsee linnuntietä noin 35 kilometriä luoteeseen Ateenan keskustasta. Sen aikaisempi nimi oli Mázi (Μάζι). Se nimettiin uudelleen antiikin aikaisen Oinoen kaupungin ja demoksen mukaan vuonna 1919. Antiikin Oinoe sijaitsi noin kolme kilometriä nykyisestä kylästä itään. Kylän pohjoispuolella kohoaa Pástra-vuori ja eteläpuolella Patéras-vuori.
Oinói oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Mándra-Eidyllían kunnaksi yhdessä Erythréen, Mándran ja Vílian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Night of the Big Heat

| Night of the Big Heat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Terence Fisher
Käsikirjoittaja:   Jane Baker  Pip Baker  Ronald Liles 
Perustuu:  John Lymingtonin romaaniin
Tuottaja:  Tom Blakeley
Säveltäjä:  Malcolm Lockyer
Kuvaaja:  Reginald Wyer
Pääosat:   Christopher Lee  Peter Cushing  Patrick Allen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Planet Film Productions
Ensi-ilta:   Yhdistynyt kuningaskunta Toukokuussa 1967  Yhdysvallat 1971 
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Night of the Big Heat on vuonna 1967 julkaistu Terence Fisherin ohjaama tieteis-/kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Christopher Lee, Peter Cushing ja Patrick Allen.
Night of the Big Heat perustuu John Lymingtonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1959. Romaanin pohjalta Jane Baker, Pip Baker ja Ronald Liles laativat käsikirjoituksen. Tom Blakeley toimi elokuvan tuottajana Planet Film Productionsille.
Night of the Big Heat kuvattiin Buckinghamshiren Milton Keynesissä ja Pinewood Studiosilla Buckinghamshiren Iver Heathissa. Elokuva sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa toukokuussa vuonna 1967. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin vuonna 1971. Yhdysvalloissa elokuvaa on levitetty nimikkeellä Island of the Burning Damned. Elokuva julkaistiin DVD:lle vuonna 2004.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Tohtori Godfrey Hanson   |
|  Peter Cushing  | … |  Tohtori Vernon Stone   |
|  Patrick Allen  | … |  Jeff Callum   |
|  Sarah Lawson  | … |  Frankie Callum   |
|  Jane Merrow  | … |  Angela Roberts   |
|  William Lucas  | … |  Ken Stanley   |
|  Kenneth Cope  | … |  Tinker Mason   |
|  Percy Herbert  | … |  Gerald Foster   |
|  Thomas Heathcote  | … |  Bob Hayward   |
|  Anna Turner  | … |  Stella Hayward   |
|  Jack Bligh  | … |  Ben Siddle   |
|  Sydney Bromley  | … |  Vanha kulkuri   |
Aiheesta muualla

Night of the Big Heat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Night of the Big Heat Elonet.
Night of the Big Heat AllMoviessa. (englanniksi)
Night of the Living Dead (vuoden 1990 elokuva)

| Elävien kuolleiden yö> Night of the Living Dead |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Savini
Käsikirjoittaja:  George A. Romero John A. Russo
Tuottaja:  Declan Baldwin Christine Forrest Menahem Golan George A. Romero John A. Russo Russell Streiner
Säveltäjä:  Paul McCollough
Kuvaaja:  Frank Prinzi
Leikkaaja:  Tom Dubensky
Pääosat:  Tony Todd Patricia Tallman Tom Towles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  21st Century Film Corporation
Levittäjä:  InterCom Netflix iTunes
Ensi-ilta:   19. lokakuuta 1990  12. toukokuuta 2007
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  4 200 000 dollaria
Tuotto:  5 835 247 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Night of the Living Dead on Tom Savinin ohjaama zombielokuva ja uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1968 elokuvasta. Elokuvan ensi-ilta oli 19. lokakuuta 1990.
Elokuva seuraa pääosin alkuperäisen elokuvan juonta, mutta muutamia kohtia ja ennen kaikkea lopetusta on muutettu. Elokuvassa Barbaralla on myös suurempi rooli kuin vuoden 1968 elokuvassa. Tämä johtuu siitä että vielä 1960-luvulla naiset eivät vielä olleet toimintaelokuvien pääosissa. Elokuva kiellettiin sisältämän väkivallan takia muun muassa Suomessa, jossa se sai televisio ensi-iltansa vasta vuonna 2007.
Juoni

Sisarukset Barbara ja Johnnie käyvät kuolleen äitinsä haudalla. Zombiksi muuttunut vanha mies hyökkää Barbaran kimppuun ihmislihaa himoten. Johnny pelastaa Barbaran, mutta kuolee itse. Barbara pakenee ja päätyy autiolle talolle, jossa on lisää eläviä kuolleita. Ben-niminen mies saapuu kuorma-autollaan maatilalle. Barbara ja Ben taistelevat zombeja vastaan sekä laudoittavat ovia ja ikkunoita. Kellarista löytyy myös muita ihmisiä, Tom ja Judy sekä pariskunta Harry ja Helen Cooper. Coopereiden tytär Sarah on haavoittunut ja sairastunut zombien hyökkäyksestä.
Ben ja Harry riitelevät siitä, miten he selviytyisivät tilanteesta. Harry kannattaa linnoittautumista kellariin, mutta Ben haluaisi taistella zombeja vastaan ja etsiä muita ihmisiä. Kun he huomaavat, että zombit alkavat lähestyä, he laudoittavat ikkunoita ja ovia umpeen entistä enemmän. Harry ei suostu auttamaan, ja hän linnoittautuu kellariin perheensä kanssa. Ben ja Tom kehittelevät suunnitelman, jonka mukaan Ben saa tehtäväkseen hätistää zombeja tulisoihdulla, jotta Tom ja Judy pääsevät hakemaan polttoainetta ulkoa. Ben putoaa auton kyydistä ja soihtu jää autoon. Tom ei saa autoon bensiiniä, koska huoltoaseman avaimet puuttuvat. Hän hätääntyy ja ampuu bensa-automaatin hajalle. Soihtu sytyttää polttoaineen tuleen, ja auto leimahtaa liekkeihin Tomin ja Judyn ollessa auton sisällä. He yrittävät paeta, mutta auto räjähtää.
Barbara ja Harry taistelevat kivääristä, ja Harry pakottaa vaimonsa takaisin kellariin. Sarah on muuttunut zombiksi ja puree Heleniä. Ben onnistuu palaamaan taloon ja ampuu zombiksi muuttuneen Sarahin. Harry sekoaa ja ampuu Beniä, joka haavoittuu ja käskee Barbaran paeta. Talon ulkopuolelle päästyään Barbara kuulee laukauksia. Kun zombit murtautuvat taloon, Harry pakenee ullakolle ja haavoittunut Ben kellariin, jossa hän ampuu zombiksi muuttuneen Helenin. Ben löytää ironisesti kellarista huoltoaseman avaimet, mutta myöhemmin yöllä hän kuolee. Barbara kohtaa metsässä suuren joukon ihmisiä, jotka alkavat tuhota zombilaumaa. Aamuun mennessä he ovat talolla, josta Barbara pakeni. Murtautuessaan kellariin zombiksi muuttunut Ben joutuu ammutuksi. Harry saapuu alakertaan ja luulee pelastuneensa, mutta Barbara ampuu hänet kostoksi Benin kuolemasta.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tony Todd   | … |  Ben   |
|  Patricia Tallman  | … |  Barbara   |
|  Tom Towles  | … |  Harry Cooper   |
|  McKee Anderson  | … |  Helen Cooper   |
|  William Butler  | … |  Tom    |
|  Katie Finneran  | … |  Judy    |
|  Bill Moseley  | … |  Johnnie    |
|  Heather Mazur  | … |  Sarah Cooper   |
Nelson Frazier Jr.

Viscera vuonna 2005.
Nelson Frazier Jr. (14. helmikuuta 1971 Memphis, Tennessee – 18. helmikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen showpainin ammattilainen, joka esiintyi ensi kerran WWF:ssä (nyk. WWE) vuonna 1993. Hänet tunnettiin paremmin paininimillä Viscera ja Big Daddy V.
Hänen lopetusliikkeinään tulivat tunnetuiksi mm. Viscera Drop, Sex Drive ja Whirlwind of Love. Myöhemmin hän käytti Two-Handle Choke-Powerbombia ja Big Daddy V Dropia, jota SmackDownin supertähti Umaga käytti nimellä Samoan Drop. Hän piti WWF:ssä hallussaan Hardcore- ja World Tag Team -mestaruuksia. Hän oli myös vuoden 1995 King of The Ring. Frazier käytti ennen paininimeä Viscerana. Visceran kosittua Lilian Garciaa ja Lilianin vastattua kieltävästi, Viscera suuttui ja muutti nimensä Big Daddy V:ksi.[lähde? ] Näitä aiemmin hän käytti painijanimenään Mabelia.
Vuonna 2007 hän siirtyi ECW:hen ja alkoi käyttää nimeä Big Daddy V. Sittemmin hän ystävystyi Mark Henryn kanssa ja he perustivat Tag Teamin. Big Daddy V yritti vuoden 2007 aikana tavoitella ECW:n mestaruutta CM Punkilta. Sen jälkeen vuonna 2008 hän yritti muun muassa päästä Money In The Bank Ladder Matsiin Wrestlemania 24:ssä. Karsinta ottelu oli CM Punkia vastaan ja BDV hävisi uloslaskulla.
Big Daddy V oli painoltaan 221 kg ja pituudeltaan 198 cm.
Big Daddy V:n WWE-sopimus raukesi vuonna 2008 ja sitä myötä hän siirtyi NWA:han nimellä King V. Frazier kuoli 18.2 sydänkohtaukseen. Hän oli kuollessaan vain 43-vuotias.
Painissa > Painiliikkeet

Big Daddy V Drop
Two-Handle Choke
Belly to Belly Suplex
Open-Handed Chop
Corner body splash
Bulldogg
Power bomb
Painissa > Nimikkotaunnit

BDV-merkki (Peukun koukkuun laittaminen kämmentä vasten ja etu- ja keskisormien, sekä nimettömän ja pikkusormen liittäminen ja tämän merkin ilmaan kohottaminen)
Rinnan rummuttaminen ja henkselien paukuttaminen
Painissa > Managerit

Rebbie B. Mine
Jimmy Hart
Oscar
Sir. Mo
Mike Samples
George South
Matt Striker
Mark Henry
Painissa > Paininimet

Mabel (1993–1998)
Viscera (1998–2007)
Big Daddy V (2007–2008)
Painissa > Lempinimet

World Largest Love Machine (suom. Maailman Suurin Rakastaja. Käytti nimeä Viscerana.)
BDV (Lyhenne sanoista Big Daddy V)
Nicolas Gombert

Nicolas Gombert (n. 1495 – n. 1560) oli flaamilaisen koulukunnan säveltäjä renessanssin ajalla.
Elämäkerta

Gombert syntyi vuoden 1495 paikkeilla mahdollisesti La Gorguessa. Hänen uskotaan opiskelleen Josquin Desprezin johdolla vuosina 1515–1521.
Gombertista tuli muusikko Kaarle V:n hovikappeliin vuonna 1526. Hän toimi ainakin laulajana ja mahdollisesti lisäksi säveltäjänä. Hänellä oli myös ura kirkonmiehenä.
Vielä noin vuosina 1537–1540 Gombert toimi keisarin palveluksessa. Girolamo Cardanon kirjoituksen mukaan hänet tuomittiin pakkotyöhön kaleereilla huostassaan olleen pojan hyväksikäytöstä. Ilmeisesti hän oli vapaana noin 1547. On epäselvää, oliko Gombertilla tämän jälkeen mitään virkoja tai kuinka kauan hän eli. Vuonna 1556 hänen mainittiin olevan vielä elossa, viimeistään 1560-luvun alkuun mennessä hän oli kuollut.
Gombert kirjoitti enimmäkseen polyfonisessa tyylissä. Hänen maalliseen musiikkituotantoonsa kuuluu ennen kaikkea chansoneita. Muu tuotanto käsittää mm. 10 messua, noin 140 motettia ja madrigaalia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nicolas Gombert International Music Score Library Project (englanniksi)
Chroal Wikissä (englanniksi)
Meleagros (sotilas)

Meleagros (kreikaksi Mελεαγρος, kuoli 323 eaa.) oli makedonialainen sotilas joka palveli Aleksanteri Suuren armeijassa. Hän näytteli tärkeää osaa Aleksanterin kuoleman jälkeen kun hän puolusti Aleksanterin veljeä Arridaiosta.
Meleagros seurasi Aleksanterin armeijan mukana tämän sotaretkellä Persiaa vastaan. Meleagros johti yhtä falangi-osastoa (takseis, ταξεις) Granikosjoen taistelussa ja myöhemmin hän sai kunnian johtaa niitä makedonialaisia jotka saivat palata kotiin vuoden 334 eaa. talven ajaksi. Meleagros ja hänen johdossaan olleet sotilaat palasivat Aleksanterin luokse Gordionissa vuonna 333 eaa. Meleagros johti osastoaan myös Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Hän oli myös mukana Intian sotaretken aikana ja Hydaspesjoen taistelussa.
Aleksanterin kuoltua vuonna 323 eaa. Babylonissa Meleagros oli ensimmäisten joukossa ehdottamassa että Aleksanterin vähäjärkisestä velipuolesta Arridaioksesta tehtäisiin uusi kuningas. Ratsuväen komentaja Perdikkas taas suosi Roksanen syntymätöntä lasta. Lopulta päädyttiin kompromissiin jonka mukaan Arridaios ja syntymätön lapsi, jos kyseessä olisi poika, saisivat jakaa kuninkuuden. Roksanen lapsi oli kun olikin poika ja hänelle annettiin nimeksi Aleksanteri IV.
Perdikkas päätti kuitenkin päästä eroon vastustajastaan ja antoi teloittaa Meleagroksen kannattajat Arridaioksen edessä. Näin sotilaat saivat sen käsityksen että Arridaios olisi määrännyt heidät teloitettavaksi. Myös 300 jalkaväen sotilasta teloitettiin esimerkkinä toisille. Meleagros pakeni läheiseen temppeliin, mutta hänet murhattiin siellä Perdikkaan käskystä.
North Pole (Alaska)

| North Pole |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 64°45′4″N, 147°21′7″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Fairbanks North Star
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10.9 km²
 – Josta vettä:  0 km² (0 %)
Väkiluku:  2 226
 – Väestötiheys:  144,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
 http://www.northpolealaska.com/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
North Polen kaupungin joulupukki.
North Pole on kaupunki Fairbanksin metropolialueella Alaskassa. Vuoden 2009 arvion mukaan kaupungin asukasluku oli tuolloin 2 226. Kaupungin nimi tarkoittaa pohjoisnapaa, mutta tosiasiassa kaupunki sijaitsee yli 2 700 kilometriä sieltä etelään. Kaupungin nykyinen pormestari on Michael Welch.
Joka vuosi sadattuhannet ihmiset lähettävät kaupunkiin kirjeitä joulupukille. Kaupunkiin keskittyy jonkin verran turismia, ja sen suurin houkutin on joulupukin mukaan nimetty lahjakauppa Santa Claus House, jonka pihalla on maailman suurin lasikuidusta valmistettu joulupukki. Kaupungin yleinen teema on joulupainotteinen, ja sen katuja ja rakennuksia onkin nimetty joulupukin ja muiden talvisten aiheiden mukaisesti. Talvella kadut koristellaan joulukoristein. Kaupungissa sijaitsee muutamia kouluja.
Tunnettuja kaupungin asukkaita tai sieltä lähtöisin olevia ovat mm. Pheonix Copley, Santa Claus ja Daryn Colledge.
Maantiede ja ilmasto

North Pole sijaitsee 20 kilometriä Fairbanksista etelään Richardsonin moottoritien varrella. Kaupungin pinta-ala on 10,9 km², josta 0,1 km² on vettä. Kaupungissa on talvisin kylmä mannerilmasto, jolloin kylmimmän kuukauden minimikeskilämpötila on alle −20 °C ja kesäisin lämmin, lämpimimmän kuukauden maksimikeskilämpötila on yli +20 °C. Kaupungissa nähdään hyvin usein revontulia, esimerkiksi läheisessä Fairbanksin kaupungissa yli 200 päivänä vuodessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivut
Norsulan perhe

| Norsulan perhe> The Large Family |
| --- | --- |
Kestoaika:  25 min
Perustuu:  Jill Murphyn lastenkirjoihin
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Verkko:   Yle TV2
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  52
Tuotanto
Käsikirjoittaja(t):  Nicky Barton
Aiheesta muualla
IMDb
Norsulan perhe (alkuperäiseltä nimeltä The Large Family) on brittiläinen animaatiosarja. Sarja kertoo norsuperheen elämästä. Ohjelmaa on esitetty Pikku Kakkosen yhteydessä vuonna 2009. Sarjan on suomentanut ja ohjannut Annika Rinne. Sarja perustuu Jill Murphyn lastenkirjasarjaan ja kertoo ihmisten kaltaisten norsujen kaoottisesta lapsiperhe-elämästä toiveineen, unelmineen ja pyykkivuorineen. Käsikirjoittajana toimi Emmy-palkittu Nicky Barton.
Jaksot

Leipurit yhteistyössä
Tyttöjen puuhaa
Kilttejä kullannuppuja
Kisajännitystä
Norsun muisti
Flunssan kourissa
Suuri seikkailija
Lasten leikkiä
Telttaretki
Väärinkäsitys
Naamiaiset
Linnan kuningatar
Kadonneen elefantin arvoitus
Sinä osaat
Viljamin yökyläily
Kevätsiivous
Aarteenetsintää
Täydellisiä otoksia
Korkeita paikkoja
Herra Hassu
Viljamin Viivi-serkku
Herra Äksy lomailee
Super-Elli
Minä myös
Äidit kilpasilla
Kotitehtävä
Lapsenvahti
Rouva Norsulan syntymäpäivä
Koulun hyväksi
Nestorin lentokone
Oma koti kullan kallis
Nestori ja Niko puutarhureina
Sähkökatkos
Näytelmä ja sen sankarit
Kierrätystä
Päivä huvipuistossa
Maailman parhaat isät
Operaatio "Dinosaurus"
Rokkitähti
Kyllä isä osaa
Nelli tyylitaiturina
Rouva Norsula ja kokkikoulu
Kykyjenetsintää
Tytöt ja pojat
Nikon syntymäpäivä
Mummin ja vaarin luona
Rouva Norsulan suuri ilta
Jos metsään haluat mennä nyt
Kylpylän riemuja
Herra Äksyn joulu
Vanha, uusi opettaja
Niko hoitaa vauvaa
Suomenkieliset ääninäyttelijät

Miika Vintturi
Sonja Fredriksson
Akira Takaki
Katja Fredriksson
Taisto Oksanen
Susa Saukko
Veikko Honkanen
Maija-Liisa Peuhu
Ilmari Huhtala
Alina Matula
Aiheesta muualla

Norsulan perhe Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nikamien välinen nivel

Nikamien välinen nivel (lat. articulatio processus articularis) liittää peräkkäiset selkänikamat toisiinsa.
Nivelen nivelsiteet

Okahaarakkeen päällysside (lat. ligamentum supraspinale) kulkee rintanikamista lannenikamiin kiinnittyen matkalla nikamien okahaarakkeiden yläpäähän
Ihmisellä, koiralla, märehtijöillä ja hevosella on niskaside (lat. ligamentum nuchae), joka on okahaarakkeiden päällyssiteen jatke. Se ulottuu ulommasta takaraivokyhmystä rintanikamien okahaarakkeisiin. Koiralla niskaside alkaa vasta kiertäjänikaman okahaarakkeesta. Hevosella ja märehtijöillä niskaside jakautuu parilliseen funiculus nuchaeen ja parittomaan lamina nuchaeen. Koiralla on ainoastaan parillinen funiculus nuchae.
Nikamien okahaarakkeiden välisiteet (lat. ligamenta interspinalia) kiinnittyvät peräkkäisten selkänikamien okahaarakkeiden välille
Nikamien poikkihaarakkeiden välisiteet (lat. ligamenta intertransversaria) kiinnittyvät peräkkäisten lannenikamien poikkihaarakkeiden välille
Keltaside (lat. ligamentum flavum) yhdistää peräkkäisten selkänikamien kaaret
Nivalan rautatieasema

Nivalan rautatieasema (lyh. Nvl) on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Iisalmi–Ylivieska-radan varrella Nivalassa. Asemalla pysähtyvät Ylivieskan ja Iisalmen väliset taajamajunat.
Nivala avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1925, kun Haapajärven ja Ylivieskan välinen rataosuus avattiin. Nivalan asemarakennus rakennettiin Jarl Ungernin piirustusten mukaan. Samoilla piirustuksilla rakennettiin myös Haapajärven ja Kiuruveden asemat. Sotien jälkeen Nivalan asemaa laajennettiin useaan kertaan.
Lipunmyynti asemalla loppui kesäkuussa 2001. Vuonna 2007 asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin. Asemarakennuksessa on nykyään hotellitoimintaa.
Aiheesta muualla

VR: Nivalan rautatieasema
Vaunut.org: Kuvia Nivalan rautatieasemalta
Meleagros (mytologia)

Meleagros ja Atalante,
Jacob Jordaens
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Meleagros (m.kreik. Μελέαγρος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Althaian ja Oineuksen poika. Meleagroksen syntyessä kohtalottaret määräsivät lapsen kohtaloksi, että hän elää niin kauan kunnes eräs puunkappale, joka paloi perheen uunissa, olisi palanut loppuun. Althaia sieppasi heti puun pois tulesta, kastoi sen veteen ja kätki sen vuosikausiksi. Vartuttuaan Meleagros nai Idaan tyttären Kleopatran.
Vuosia myöhemmin, kun Artemiin lähettämä Kalydonin metsäkarju aiheutti suurta tuhoa Kalydonissa, Oineus kutsui kokoon Kreikan sankareita sitä metsästämään ja lähetti mukaan myös poikansa Meleagroksen. Tämä otti mukaansa Atalanten ja rakastui tähän. Metsästyksen aikana Meleagroksen enot Eurypylos ja Ifikles loukkasivat Atalantea, jolloin Meleagros tappoi heidät. Atalantekin osallistui jahtiin ja ensimmäisenä haavoitti karjua. Meleagroksen tapettua metsäkarjun hän palkitsi Atalanten osumastaan eläimen vuodalla. Tästä raivostuneet Meleagroksen toiset enot Tokseus ja Pleksippos veivät vuodan Atalantelta, jolloin Meleagros tappoi heidätkin antaakseen vuodan takaisin Atalantelle. Järkyttyneenä Meleagroksen äiti Althaia heitti säästämänsä puunpalaan tuleen ja surmasi poikansa Meleagroksen.