stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laura Lepistö
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut
Päivä, joka muutti Laura Lepistön elämän Yle Urheilu
Laura Lepistö luisteli yllätyspronssia 2008 • Laura Lepistöstä Euroopan mestari 2009 Yle Elävä arkisto
Naisten yksinluistelun Euroopan-mestarit
1930: Fritzi Burger
– 1931–1936: Sonja Henie
– 1937–1939: Cecilia Colledge
– 1947–1948: Barbara Ann Scott
– 1949: Eva Pawlik
– 1950: Alena Vrzáňová
– 1951: Jeannette Altwegg
– 1952: Jeannette Altwegg
– 1953: Valda Osborn
– 1954: Gundi Busch
– 1955: Hanna Eigel
– 1956: Ingrid Wendl
– 1957: Hanna Eigel
– 1958: Ingrid Wendl
– 1959: Hanna Walter
– 1960–1964: Sjoukje Dijkstra
– 1965–1966: Regine Heitzer
– 1967: Gabriele Seyfert
– 1968: Hana Mašková
– 1969–1970: Gabriele Seyfert
– 1971–1972: Trixi Schuba
– 1973–1975: Christine Errath
– 1976: Dianne de Leeuw
– 1977–1980: Anett Pötzsch
– 1981: Denise Biellmann
– 1982: Claudia Kristofics-Binder
– 1983–1988: Katarina Witt
– 1989: Claudia Leistner
– 1990: Evelyn Großmann
– 1991–1995: Surya Bonaly
– 1996–1997: Irina Slutskaja
– 1998–1999: Marija Butyrskaja
– 2000–2001: Irina Slutskaja
– 2002: Marija Butyrskaja
– 2003: Irina Slutskaja
– 2004: Júlia Sebestyén
– 2005–2006: Irina Slutskaja
– 2007–2008: Carolina Kostner
– 2009: Laura Lepistö
– 2010: Carolina Kostner
– 2011: Sarah Meier
– 2012–2013: Carolina Kostner
– 2014: Julija Lipnitskaja
– 2015: Jelizaveta Tuktamyševa
– 2016–2017: Jevgenija Medvedeva
– 2018: Alina Zagitova
– 2019: Sofija Samodurova
– 2020: Aljona Kostornaja
Taitoluistelun Suomen-mestaruuskilpailut: Naisten yksinluistelu
1917: Ludowika Jakobsson
– 1919: Anna-Lisa Allardt
– 1923–1924: Anna Greta Henriksson
– 1927: Anna Greta Henriksson
– 1928–1930: Gunnel Nysten
– 1931: Ilma Suuronen
– 1932: Gunnel Relander
– 1933: Ilma Suuronen
– 1934: Mary Lindeberg
– 1935–1936: Ilma Suuronen
– 1937–1939: Maj-Len Helin
– 1941–1945: Maj-Len Helin
– 1946–1947: Leena Pietilä
– 1948: Kirsti Linna
– 1949–1953: Leena Pietilä
– 1954: Kirsti Linna
– 1955: Riitta Linna
– 1956–1958: Kirsti Linna
– 1960: Kaarina Kukkonen
– 1961: Maire Nylund
– 1962: Pia Wingisaar
– 1963–1965: Anna-Maija Rissanen
– 1966–1967: Pia Wingisaar
– 1968: Inger Melander
– 1969: Anna-Maija Kivimäki
– 1970: Anuliisa Numminen
– 1971: Tarja Säde
– 1972: Tarja Näsi
– 1973: Hannele Koskinen
– 1974: Susan Broman
– 1975–1976: Niina Kyöttinen
– 1977: Kristiina Wegelius
– 1978: Hannele Koskinen
– 1979: Susan Broman
– 1980: Pia Snellman
– 1981–1983: Kristiina Wegelius
– 1984: Susanna Peltola
– 1985: Elise Ahonen
– 1986: Elina Hänninen
– 1987: Tiia-Riikka Pietikäinen
– 1988–1989: Elina Hänninen
– 1990: Meri Karvosenoja
– 1991–1993: Mila Kajas
– 1994–1995: Kaisa Kella
– 1996: Mila Kajas
– 1997–1998: Alisa Drei
– 1999: Sanna-Maija Wiksten
– 2000: Susanna Pöykiö
– 2001: Elina Kettunen
– 2002: Susanna Pöykiö
– 2003–2004: Alisa Drei
– 2005–2007: Susanna Pöykiö
– 2008: Laura Lepistö
– 2009: Kiira Korpi 
– 2010: Laura Lepistö
– 2011–2013: Kiira Korpi
– 2014: Juulia Turkkila
– 2015: Kiira Korpi 
– 2016: Anni Järvenpää 
– 2017–2018: Emmi Peltonen
– 2019: Viveca Lindfors
– 2020: Emmi Peltonen
– 2022: Jenni Saarinen
Medusan verkko (vuoden 2002 elokuva)

| Medusan verkko> The Bourne Identity |
| --- | --- |
 Videojulkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Doug Liman
Käsikirjoittaja:  Tony Gilroy William Blake Herron
Perustuu:  Robert Ludlumin romaaniin Medusan verkko
Tuottaja:  Doug Liman Patrick Crowley Richard N. Gladstein
Säveltäjä:  John Powell
Kuvaaja:  Oliver Wood
Leikkaaja:  Saar Klein
Tuotantosuunnittelija:  Dan Weil
Pukusuunnittelija:  Pierre-Yves Gayraud
Pääosat:  Matt Damon Franka Potente Chris Cooper Clive Owen Brian Cox Adewale Akinnuoye-Agbaje
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Saksa
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Hypnotic Kennedy/Marshall
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   6. kesäkuuta 2002  11. lokakuuta 2002
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska, saksa, hollanti, italia
Budjetti:  60 miljoonaa $
Tuotto:  214 miljoonaa $
Seuraaja:  Medusan isku
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Medusan verkko (engl. The Bourne Identity) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Doug Limanin ohjaama elokuva. Medusan verkko perustuu löyhästi Robert Ludlumin samannimiseen romaaniin, ja se on Bourne-elokuvasarjan avausosa.
Juoni

Tapahtumat kietoutuvat yhdysvaltalaisen tiedustelupalvelu CIA:n salaisen Treadstone-operaation ja erityisesti sen ensimmäisen agentin Jason Bournen (Matt Damon) ympärille.
Kalastajat löytävät Välimerestä tajuttoman miehen, jolla on ampumahaavoja. Mies ei muista henkilöllisyyttään eikä sitä, miten on joutunut mereen ja miksi häntä on ammuttu. Miehen lonkasta löytyt kapseli sisältää Sveitsissä olevan pankkitilin tiedot. Pankista hän löytää muun muassa oman passinsa, jonka mukaan hän on yhdysvaltalainen Jason Bourne. Bourne joutuu virkavallan kanssa kahnauksiin ja pakenee Yhdysvaltain lähetystöön ja sieltä edelleen tapaamansa Marie Helena Kreutzin (Franka Potente) kanssa Pariisiin. Bournelle selviää, että hän on tehtävässään epäonnistunut CIA:n salaisen hankkeen erikoisagentti ja että hänen työnantajansa pyrkii eliminoimaan hänet. Kreutzin kanssa Bourne selvittää lisää menneisyyttään, alkaa jäljittää takaa-ajajiaan ja...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matt Damon  | … |  Jason Bourne   |
|  Franka Potente  | … |  Marie Helena Kreutz   |
|  Chris Cooper  | … |  Alexander Conklin   |
|  Brian Cox  | … |  Ward Abbott   |
|  Julia Stiles  | … |  Nicky Parsons   |
|  Clive Owen  | … |  Professor   |
|  Adewale Akinnuoye-Agbaje  | … |  Nykwana Wombosi   |
|  Gabriel Mann  | … |  Danny Zorn   |
|  Nicky Naude  | … |  Castel   |
|  Russell Levy  | … |  Manheim   |
Doug Limanin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Getting In (1994) · Swingers (1996) · Go (1999)
2000-luku: Medusan verkko (2002) · Mr. & Mrs. Smith (2005) · Jumper (2008) · Fair Game (2010)
2010-luku: Edge of Tomorrow (2014)
Jason Bourne eri medioissa
Doom (vuoden 2016 videopeli)

| Doom |
| --- | --- |

Kehittäjä:  id Software
Julkaisija:  Bethesda Softworks
Jakelija:  Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Google Stadia, PlayStation Now, Microsoft Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Marty Stratton Hugo Martin
Tuottaja:  Timothy Bell
Käsikirjoittaja:  Graham Joyce
Säveltäjä:  Mick Gordon
Pelisarja:  Doom
Pelimoottori:  id Tech 6
Julkaistu:   13.toukokuuta 2016
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: Z (alkaen 18 vuotta)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:  PlayStation 4, Xbox One, Microsoft Windows, Nintendo Switch
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu, digitaalinen lataus ja Nintendo Switch -pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Doom (tyyliteltynä DOOM, alkuperäisesti Doom 4) on id Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 13. toukokuuta 2016 ja Nintendo Switchille marraskuussa 2017.
Kun QuakeCon haastatteli John Carmackia, hän mainitsi Doom 4 -projektin varmaksi.[lähde? ] Pelin varmistettiin olevan tekeillä 7. toukokuuta 2008. Pitkään jatkuneet ongelmat kehitystyössä johtivat projektin uudelleen aloittamiseen vuonna 2011. Samalla nimi Doom 4 muuttui pelkäksi Doomiksi, ja julkaisusuunnitelmat PlayStation 3- ja Xbox 360 -alustoille peruttiin. Suurin syy projektin uudelleenaloittamiseksi oli kehittäjien tyytymättömyys peliin. Pelistä oli tulossa elokuvamainen, sisältäen etukäteen suunniteltuja tapahtumia ja kohtauksia Call of Duty -pelisarjan tyylisesti. Kehittäjien kommenttien mukaan pelistä puuttui Doom-pelisarjalle ominainen tunnelma ja pelattavuus.
Ensimmäinen traileri pelistä julkaistiin 10. kesäkuuta 2014, samoihin aikoihin pelille avattiin virallinen Doom-internetsivu, josta trailerin voi katsoa. QuakeCon 2014 -tapahtumassa kehittäjät ilmoittivat, että pelissä tulee olemaan vanhoista Doom-peleistä tuttuja asioita, kuten nopea sivusuunnassa kävely, aseen lataamistoiminnon puuttuminen ja mahdollisuus kantaa mukana lukuisia eri aseita.
E3 2018 -messuilla Bethesda Softworks esitteli pelille jatko-osan, Doom Eternal, joka sijoittuu Maahan.
Pelissä on arcademoodi, jossa voi pelata alusta lähtien kaikkia pelin kenttiä ja niistä voi saada mitalin, jos saa tarpeeksi pisteitä.
Vastaanotto > Ennen julkaisua

Maaliskuun 31. päivänä julkaistu moninpeliversion beta-versio ei pelaajien yllätykseksi toiminutkaan täysin samalla tavalla kuin vuoden 1993 Doom. Steam-arvostelujen mukaan perinteinen areenaräiskintä oli yksinkertaistettu siten, että se miellyttäisi laajempaa yleisöä esimerksi pelaajan hitaammalla liikkumisnopeudella. Lisäksi betassa ei ollut mukana monia PC-pelaajille tärkeitä asioita, kuten graafisia asetuksia tai rajoittamatonta ruudunpäivitysnopetta. Kritiikin määrä sai Bethesdan vastaamaan, ja kehittäjät lupasivat lopullisen version olevan muokattavampi ja tasapainotetumpi.
Vastaanotto > Julkaisun jälkeen

Doomin arvostelukappaleita ei ollut annettu kriitikoille ennen pelin julkaisemista, mikä sai monet epäilemään pelin laatua. Julkaisussa Doom sai myönteisen vastaanoton, ja muun muassa Rockpapershotgun kutsui sitä vuoden 2016 parhaaksi räiskintäpeliksi. Peliä kehuttiin sen nopeatempoisuuden, näyttävyyden, toimivan räiskinnän ja yksinpelin vuoksi. Lisäksi kiitosta sai helppokäyttöinen SnapMap-karttaeditori, jolla kuka tahansa pystyi luomaan ennalta määritellyistä huoneista uusia moninpelikarttoja. Moninpeli ei vielä julkaisun jälkeenkään saanut arvostelijoilta kiitosta ja se sivuutettiin lähinnä yksinpelin mukana tulleena kivana lisänä.[lähde? ]
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic:  (XONE) 87/100  (PC) 85/100  (PS4) 85/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Destructoid: 9/10
Game Informer: 8.75/10
Game Revolution: 4.5/5
GameSpot: 8/10
GamesRadar: 5/5
IGN: 7.1/10
PC Gamer US: 88/100
Polygon: 8.5/10
Digital Spy: 4/5
VG: 8/10
Tekniikka

Pelin grafiikkamoottori on kehittynyt usein tavoin aikaisemmista versioista ja sisältää useita uusia tekniikoita. Renderöinti suoritetaan useassa vaiheessa useiden välitietojen avulla, jotka yhdistetään lopulliseen kuvaan.
Aiheesta muualla

DOOM MobyGamesissa (englanniksi)
Doom-pelisarja
| --- | --- |
Pääpelit:   Doom  Doom II  The Ultimate Doom  Master Levels for Doom II  Final Doom  Doom 64  Doom 3  Resurrection of Evil  Doom 4  Doom Eternal 
Mobiilipelit:   Doom RPG  Doom Resurrection  Doom II RPG 
Muuta:   Doom-pelimoottori  Doom 3 -pelimoottori  Doom-elokuva  Doom-lautapeli  id Software  GT Interactive  Activision  Luettelo Doom-pelien vihollisista
Erieye

Saab 340 AEW & C varustettuna tiedustelukoneeksi
Erieye on lentokoneeseen sijoitettava ruotsalaisen Saab Electronic Defence Systemsin (aiemmin Ericsson Microwave Systems) kehittämä ilmavalvontatutka (engl. Airborne Early Warning and Control System, AEW&C). Se käyttää sähköisesti skannaavaa antenniteknologiaa (engl. active electronically scanned array, AESA). Järjestelmän alustana on käytetty Saab 340, Saab 2000 ja Embraer ERJ 145 -koneita (Embraer R-99).
Tutka mahdollistaa 300 asteen peiton ja 450 kilometrin kantaman.
Saab tarjosi Suomelle kahta Saab GlobalEye -Erieye-järjestelmää vuonna 2019, jos Suomi olisi valinnut uudeksi hävittäjämalliksi ruotsalaisen Jas Gripenin. Kyseessä olisi ollut kuitenkin vain tutkajärjestelmä, jota kantava kone ei kuulunut tarjoukseen. Suomi ei kuitenkaan valinnut uudeksi hävittäjäkseen Gripeniä.
Käyttäjät

Ruotsi: 4 konetta. Alustana Saab 340
Brasilia: 5 konetta. Alustana Embraer R-99A
Meksiko: 1 kone. Embraer R-99A
Kreikka: 4 konetta Embraer R-99A
Pakistan on tilannut 5 Saab 2000-koneeseen pohjautuvaa konetta.
Thaimaa on tilannut yhden koneen (Saab 340). Lisäksi optio toiseen koneeseen
Yhdistyneet arabiemiirikunnat on tilannut kaksi konetta.
Myös mm. Saudi-Arabia on ilmaissut kiinnostuksensa järjestelmää kohtaan.
Aiheesta muualla

S 100B Argus (Arkistoitu – Internet Archive)
Brasilialainen Embraer R-99
Erik Nielsen

Erik Hersholt Nielsen DFC, QC, PC (24. helmikuuta 1924 – 4. syyskuuta 2008) oli kanadalainen poliitikko. Hän istui vuosina 1957–1987 Progressiivis–konservatiivisen puolueen edustajana liittovaltion parlamentissa Yukonista.
Kun Brian Mulroneystä tuli Kanadan pääministeri, hän teki Nielsenistä varapääministerinsä vuosiksi 1984–1986. Hän vetäytyi parlamentista tammikuussa 1987, ja häneltä ilmestyi myöhemmin muistelmateos The House Is Not A Home (1989).
Reginassa, Saskatchewanissa syntynyt Erik Nielsen toimi lyhyesti julkisten töiden ministerinä Joe Clarkin hallituksessa. Hän oli myös kansallisen puolustuksen ministerinä vuosina 1985–1986. Hän oli opposition edustajainhuonejohtaja, House Leader, vuosina 1981–1983 ja siirtymävaiheen opposition johtaja vuonna 1983.
Nielsen toimi vuosina 1984–1985 Kanadan Privy Councilin puheenjohtajana. Näyttelijä Leslie Nielsen on hänen nuorempi veljensä.
Dima Bilan

| Dima Bilan> Дима Билан |
| --- | --- |
 Dima Bilan Helsingissä Euroviisuviikolla 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1981 (ikä 42)  Karatšai-Tšerkessia, Neuvostoliitto
Ammatti:  laulaja, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dima Bilan
Laulukielet:  englanti, venäjä, espanja
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  pop, R&B
Soittimet:  kosketinsoitin ja harmonikka 
Levy-yhtiöt:  Universal (2008– )   Gala Records (2003–2007)   EMI (2006, 2008)   Мистерия Звука (2008)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
bilandima.ru
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Dima Bilan (ven. Дима Билан, oikea nimi Viktor Nikolajevitš Belan, (ven. Ви́ктор Никола́евич Бела́н); s. 24. joulukuuta 1981 Karatšai-Tšerkessia, Neuvostoliitto) on venäläinen pop-muusikko. Bilan edusti Venäjää vuoden 2006 Euroviisuissa kappaleella "Never Let You Go", sijoittuen toiseksi. Vuonna 2008 hän voitti kilpailun laulullaan "Believe". Bilanilla on ollut useita Venäjän listojen #1 kappaleita ja tällä hetkellä hän panostaa kansainväliseen uraansa. Hän sai vuonna 2018 arvonimen Venäjän federaation arvostettu taiteilija. [lähde? ]
Elämäkerta

Bilan syntyi Karatšai-Tšerkessiassa mutta muutti jo vuoden ikäisenä isoäitinsä luokse Naberežnyje Tšelnyhin Tatarstaniin. Hänen perheeseensä kuuluu isä Nikolai Mihailovitš Belan, äiti Nina Belan ja siskot Anna ja Elena. Koulunsa hän kävi siskojensa kanssa Kabardi-Balkariassa, jonne perhe muutti hänen ollessaan kuusivuotias. Hän osallistui koulun aamunavauksiin lukemalla runoja ja laulamalla.
Yksi Bilanin ensimmäisistä askelista kuuluisuuteen oli osallistuminen Jūrmala-kilpailuun, joka on Itä-Euroopan huomattavin musiikkialan kilpailu. Bilan sijoittui kilpailussa neljänneksi ja koko maa sai kuulla hänestä.
Bilan opiskeli klassista laulua Gnesinin musiikki-instituutista. Ollessaan oppilas hän tutustui venäläiseen huippumanageriin, edesmenneeseen Juri Aizenšpisiin, josta tuli Bilanin manageri, ja joka auttoi Bilania nousemaan kuuluisuuteen Venäjällä. Vuonna 2003 Bilan valmistui Gnesinin musiikki-instituutista ja sai diplominsa korkea-arvoisen venäläisen artistin, Iosif Kobzonin käsistä. Bilan päätti kuitenkin hankkia enemmän laulutaitoja, joten hän alkoi opiskella GITIS'issä (The State Institute of Theatrical Art).
Bilan esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti vuonna 2002 venäläis-latvialaisilla New Wave -festivaaleilla ja sijoittui silloin neljänneksi. Vuonna 2003 Bilan julkaisi debyyttialbuminsa nimeltä Notšnoi Huligan, joka sisälsi mm. cover-versiot Lucio Dallan kappaleesta "Caruso" ja Elviksen kappaleesta "Fever". Vuonna 2004 Bilan julkaisi menestyksekkään singlen, "Na beregu neba", mikä oli myös hänen toisen albuminsa nimi.
Bilan osallistui Venäjän vuoden 2005 euroviisukarsintoihin kappaleellaan "Not That Simple", muttei päässyt itse kilpailuun. Kappaleen musiikkivideo oli koko Venäjän musiikkiteollisuuden kallein. Vuonna 2005 Bilan sai kaksi kultaista gramofonia kappaleellaan "Ty dolzjna rjadom byt" (joka on venäläinen versio kappaleesta "Not That Simple") Pietarissa ja Almatyssä. "Noviye pyesny o glavnom" musiikkivideon kuvausten aikana Bilan valittiin Ykköskanavan yleisöäänestyksessä vuoden showmieheksi. Vuoden lopussa hän otti vastaan kutsun äänittää musiikkia Amerikassa tehtävään Peter Pan -musikaaliin. 14. maaliskuuta 2006 Bilan otti osaa Zolotova šarmankaan (Golden Street Organiin) kansainvälisessä musiikkigaalassa Kiovassa, missä hän sai "Vuoden laulaja"-palkinnon.
Bilan on menestynyt myös malliurallaan, ja vuodesta 2004 hän on ollut yksi La Scala Fashion Groupin kasvoista, joka edustaa Venäjällä Dolce&Gabbanaa, Guccia, YSL:ia, Dsquared2:ta, Dioria, Roberto Cavalliia ja muita ylellisiä brändejä. Vuonna 2006 Bilan otti osaa Milanon muotiviikoille yhtenä Dsquared2:n julkkisvieraista.
Elämäkerta > 2006

Dima Bilan valittiin edustamaan Venäjää vuoden 2006 Euroviisuihin Ateenaan, Kreikkaan. 37 kilpailevasta maasta Bilan sijoittui toiseksi pop-kappaleellaan "Never Let You Go", ollen yksi Venäjän parhaimmista Euroviisuissa pärjääjistä: Bilan keräsi 248 pistettä – 44 pistettä vähemmän kuin Suomen voittajakappale "Hard Rock Hallelujah" – ja sai täydet 12 pistettä seitsemältä maalta: Armenialta, Valko-Venäjältä, Suomelta, Israelilta, Liettualta, Ukrainalta ja Latvialta. Ainoat maat jotka eivät antaneet kappaleelle lainkaan pisteitä, olivat Monaco ja Sveitsi.
Bilanin esitys sisälsi kaksi tanssivaa ballerinaa ja valkoisen pianon, joka oli punaisten ruusun lehtien peitossa, ja josta haamun kaltainen naishahmo tuli kappaleen puolessavälissä. Bilanilla oli päällään valkoinen lyhythihainen paita, jossa oli hänen esiintymisnumeronsa – semifinaalissa 13 ja finaalissa 10.
Tämän jälkeen Forbes-lehti sijoitti Bilanin suosituimpien venäläisjulkkisten listan kärkeen. Julkaistuaan ensimmäisen singlensä Venäjässä vuonna 2003, Bilan nousi maailmanlaajuiseen kuuluisuuteen alle kolmessa vuodessa.
Bilanin euroviisuhitti Never Let You Go nosti Bilanin kuuluisuuteen ja kappale pysyi Venäjän listojen kärjessä jopa 24 viikkoa. Lokakuussa 2006 single julkaistiin myös Kreikassa ja Kyproksella ja nousi niissä ja lukuisissa muissa Euroopan maissa TOP 10:en.
Heinäkuussa 2006 Bilan oli yksi neljästä artistista, jotka ottivat osaa vuoden 2006 Venäjän suurimpaan musiikkitapahtumaan - "The Red Summer" -show’hun Punaisella torilla, Moskovassa.
Syyskuussa 2006, jo toisena vuonna putkeen, Dima Bilan voitti Vuoden artisti- ja Vuoden kappale-palkinnot MTV Russian Music Awards-palkintogaalassa ja 2. marraskuuta Bilan edusti Venäjää MTV EMAssa Kööpenhaminassa.
Bilan vastaanotti 15. marraskuuta 2006 "myydyimmän venäläisartistin" palkinnon ja esiintyi World Music Awards -gaalassa Lontoossa yhdessä Michael Jacksonin, Beyoncen, Rihannan, Nelly Furtadon ja Bob Sinclairin kanssa. Hänen esityksensä Euroviisu-kappaleesta "Never Let You Go" World Music Awards -gaalassa esitettiin suorana lähetyksenä Englannissa ja yli 130 muussa maassa, muun muassa Yhdysvalloissa.
Elämäkerta > 2007

Helmi- ja maaliskuussa 2007 Bilan alkoi nauhoittaa ensimmäistä kansainvälistä albumiaan Englannissa, Los Angelesissa, Miamissa ja Philadelphiassa yhdessä tuottaja Timbalandin, tuotantoyhtiö Danjahandzin, Jim Beanzin ja Ryan Tedderin kanssa. Yksi uusista kappaleista on duetto Timbalandin menestyksekkäimmän artistin, Nelly Furtadon, kanssa.
Vuonna 2007 Bilan esitti ensimmäisen singlensä uudelta albumiltaan – "Number One Fan". Venäjän ja Itä-Euroopan radiokanavien mukaan "Number One Fan" pysyi listoilla 8 viikkoa. Kappaleen musiikkivideon kuvasi kuuluisa englantilainen ohjaaja Trudy Bellinger, joka on ohjannut muun muassa Girls Aloudin, Sugababesin ja Sophie Ellis-Bextorin videoita.
4. lokakuuta Bilan esitti toisen singlensä tulevalta albumiltaan, "Amnesia", MTV Russia Music Awards-gaalassa. Show’n aikana Bilan voitti kolme tärkeintä palkintoa; Paras esiintyjä, Paras kappale ja Paras artisti.
Elämäkerta > 2008

Vuonna 2008 Bilan suunnitteli julkaisevansa kolme albumia – venäjäksi, englanniksi ja espanjaksi. Hän suunnitteli myös julkaisevansa englanninkielisen albumin 81 maassa yhteistyössä Interscope Records (Universal Group):in kanssa. Osan albumin kappaleista tuotti Timbaland, Danja, Jim Beanx ja Ryan Tedder (One Republic).
20. helmikuuta Bilan lähti Miamiin ja nauhoitti muutamia kappaleita espanjankieliselle levylleen yhdessä kuuluisan tuottajan, Rudy Perezin, kanssa. Espanjankielinen albumi sisältää dueton Nelly Furtadon kanssa ja espanjankielisen version kappaleesta "Number One Fan".
Toukokuussa 2008, Bilan edusti jälleen Venäjää Euroviisuissa, tällä kertaa kappaleellaan "Believe", seuranaan unkarilainen viulisti Edvin Marton ja venäläinen luistelun maailmanmestari Jevgeni Pljuštšenko. 24. toukokuuta 2008 Bilan voitti Euroviisut saaden 272 pistettä. Voiton johdosta Venäjän federaation juuri äskettäin virkaansa astunut presidentti Dmitri Medvedev soitti onnittelupuhelun ja pääministeri, presidentin virasta vastikään eronnut Vladimir Putin lähetti onnittelusähkeen. Hänen voittoaan kyseenalaistettiin myöhemmin Unkarissa.
Euroviisut voittanut Dima Bilan lähti kiertueelle lähes välittömästi kilpailun päätyttyä. Kotimaassaan hän ehtii viivähtää vain päivän kaksiviikkoisen kilpailurupeaman jälkeen. Voittajan kiertue alkoi Helsingistä keskiviikkona 28. toukokuuta ja jatkui ripeässä tahdissa edelleen Ruotsiin ja Norjaan. Dima Bilan myöhästyi lennoltaan Moskovassa kovan liikenneruuhkan takia, mutta esiintyi kuitenkin päivällä Helsingissä. Bilania oli tullut katsomaan pari tuhatta ihmistä.
Dima Bilanin euroviisuvoiton myötä internettiin levisi kuvia, joissa Bilan poseeraa lähes ilman vaatteita. Kuvat on otettu venäläiselle lehdelle vuonna 2003. Bilan kertoo, ettei kadu kuvissa esiintymistä.
Vuoden 2008 aikana Bilan voitti kaksi Muz TV:n palkintoa; Paras miesartisti ja Paras soittoääni kappaleellaan "Nevozmozhnoe vozmozno". Bilan voitti myös parhaan venäläisen esityksen -palkinnon MTV Music Awards-gaalassa.
Samaisena vuonna Bilan muutti nimensä virallisesti Dima Bilaniksi. Vaikka Dima on diminutiivi nimestä Dmitry, hän piti enemmän nimestä Dima.
Bilan juonsi MTV Russian Music Awardsin marraskuussa 2008 yhdessä Sergei Lazarevin kanssa.
Elämäkerta > 2009

Bilan esitti edellisvuoden voittajaviisunsa "Believe" vuoden 2009 Euroviisujen avajaisissa Venäjällä, Moskovassa.
Dima Bilan on tehnyt mainoskuvauksia ruotsalaisen kosmetiikkafirman Oriflamen kanssa ja Oriflamelta onkin tulossa markkinoille miehille suunnattu tuoksu Exite by Dima Bilan ja naisille Dancing lady. Dima Bilan on tehnyt myös uuden kappaleen, josta on venäjän- ja englanninkieliset versiot. Venäläinen versio on nimeltään Co mnoy ja englantilainen versio Dancing lady.
Diskografia > Albumit

| Julkaisuvuosi | Albumi | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Ja notšnoi huligan |  |
| 2004 | Na beregu neba |  |
| 2006 | Vremja-reka |  |
| 2008 | Protiv Pravil |  |
| 2009 | Believe |  |
| 2011 | Mečtatel |  |
| 2013 | Dotjanis' |  |
| 2015 | Ne molči |  |
| 2017 | Egoist |  |
Diskografia > Singlet

| Julkaisuvuosi | Single | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Never Let You Go | Bilan sijoittui kappaleella vuoden 2006 Euroviisuissa toiseksi |
| 2007 | Number One Fan | (Timbaland) |
| 2007 | Gore Zima |  |
| 2007 | Amnesia |  |
| 2008 | Believe | Bilan voitti kappaleella vuoden 2008 Euroviisut |
| 2008 | Lonely |  |
| 2009 | Lady |  |
| 2010 | Safety ft. Anastasia |  |