stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dionisio Aguado

Dionisio Aguado
Dionisio Aguado (8. huhtikuuta 1784 – 29. joulukuuta 1849) oli espanjalainen säveltäjä ja kitaristi. Hän sävelsi musiikkia mm. soolokitaralle.
Aguado syntyi Madridissa ja opiskeli Miguel Garcian johdolla. Vuonna 1825 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän ystävystyi Fernando Sorin kanssa. Aguado palasi kotimaahansa vuonna 1838 ja kuoli Madridissa vuonna 1849.
Aiheesta muualla

Vapaasti käytettävissä olevia Tšaikovskin partituureja Mutopia Project
Ecuadorin lippu

Ecuadorin lippu.
Ecuadorin lippu on Ecuadorin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 7. marraskuuta 1900. Sen mittasuhteet ovat 2:3. Lippu on keskellä olevaa vaakunaa lukuun ottamatta sama kuin Kolumbialla. Lipun värit kuvaavat aurinkoa, maatalouden rikkautta ja maan luonnonvaroja (keltainen), valtamerta ja vaaleaa taivasta (sininen) ja vapauden puolesta vuodatettua verta (punainen). Vaakunaan on kuvattu Guayasjoen suulla oleva alus, joka symboloi kauppaa ja teollisuutta, vapauden aurinko, tasavaltalaisuuden symbolit kirves ja fasces eli vitsakimppu. Vuoden 1845 vallankumouksen muistona on neljä eläinratamerkkiä. Lumihuippuinen Chimborazo yläpuolellaan andienkondori symboloi rohkeutta ja vapautta.
David E. Kelley

David E. Kelley ja Michelle Pfeiffer vuoden 1994 Emmy-gaalassa.
David Edward Kelley (s. 4. huhtikuuta 1956 Waterville, Maine) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvatuottaja sekä käsikirjoittaja. Kelley muistetaan varsinkin luomistaan televisiosarjoista, kuten L.A. Law, Rooman sheriffi, Ally McBeal, Käytäväpeliä, Oikeus ja kohtuus, Boston Legal, Chicagon lääkärit ja Monday Mornings. Kelley on suorittanut loppututkinnon yhteiskuntatieteissä Princetonin yliopistossa sekä oikeustieteessä Bostonin yliopistossa ja toiminut ennen tuottajan uraansa lakimiehenä. Hän on saanut 23 Emmy-ehdokkuutta ja voittanut niitä yhdeksän.
Kelley on ollut vuodesta 1993 naimisissa näyttelijä Michelle Pfeifferin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta: yhteinen poika sekä tytär, jonka Pfeiffer adoptoi ennen heidän avioliittoaan.
Aiheesta muualla

David E. Kelley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cycle of Life

| Cycle of Life Sarcofagus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1980 Pan Studio
 Julkaistu: 1980
 Tuottaja(t): JP-Musiikki
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 37.27
 Levy-yhtiö: JP-Musiikki (1980) Poptori (2006)
Sarcofagusin muut julkaisut
|   | Cycle of Life 1980 | Envoy of Death 1981 |
Cycle of life on helsinkiläisen heavy metal -yhtye Sarcofaguksen vuonna 1980 ilmestynyt debyyttialbumi.
Kappalelista

Subconscious Penetrating – 4.17
Back to Black – 5.06
Here I Am – 3.34
Astral Flyer – 3.53
a) Go to Hell – 2.40
b) Incarnation
c) Cycle Closes
Clairvoyant – 3.24
Eternal Silence – 4.17
Feed Me – 3.03
Hermit – 3.41
You're Talkin Too Much – 3.32
Kokoonpano

Kimmo Kuusniemi – kitara
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet
Juha Kiminki – basso
Hannu Leidén – laulu
Ari Pekka Roitto – rummut
Hanna Heikinheimo – huilu ("Hermit")
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Cycle of Life Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Cycle of Life Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ecuadorin centavo

Ecuadorin centavo on Ecuadorin rahayksikkö. Ecuadorin vaihdettua oman sucrensa Yhdysvaltain dollariin vuonna 2000, maa päätti lyödä myös omaa valuuttaansa centavoa. 1, 5, 10, 25 ja 50 centavosin kolikot ovat yleisessä kierrossa Ecuadorissa Yhdysvaltain dollarin lisäksi. Seteleitä ei ole julkaistu. Kolikot lyödään Kanadassa ja Meksikossa.
Dunfermlinen palatsi

| Dunfermlinen palatsi |
| --- | --- |
 Dunfermlinen linnaa ja luostarikirkkoa yhdistävä porttirakennus ja -kaari.
Sijainti:  Dunfermline, Fife
Koordinaatit:  56°4′10″N, 003°27′50″W
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dunfermlinen palatsi (engl. Dunfermline Palace) on raunioitunut skotlantilainen kuninkaallinen palatsi, joka sijaitsee Dunfermlinessa, Fifessä. Vaikka rakennuksista ovat säilyneet ehjinä vain keittiö, kellari ja etelämuuri, rauniot ovat tärkeä matkailunähtävyys.
Dunfermlinen palatsin historia on osa Dunfermlinen luostarin ja luostarikirkon historiaa. Luostarin tiloissa on todennäköisesti alusta alkaen ollut asunto kuninkaallisia varten. Se on ollut monien skotlantilaisten kuninkaallisten suosikki. Ensimmäiset asiakirjalähteet ovat peräisin Skotlannin itä- ja eteläosia hallinneen Malcolm III:n ajalta, 1000-luvulta.
Historia

Vuonna 1303 Edvard I:n englantilaiset sotajoukot tuhosivat luostarin asuinrakennukset, mutta säästivät sen kirkon. Vuosia vaatineet uudelleenrakennustyöt aloitettiin pian. Niitä avusti kuningas Robert I, joka tuli myös haudatuksi Dunfermlineen 1329.
Kun vuodesta 1488 alkaen hallinnut kuningas Jaakko VI rakennutti palatsin uudelleen vuonna 1500, se sijoitettiin luostarikirkon yhteyteen. Palatsi yhdistettiin kiinteästi luostarin rakennuksiin holvatun porttikaaren yläpuolelle rakennetulla porttitalolla, joka on edelleen jäljellä. Sotaisten vuosien jälkeen luostarin kehitys jatkui rauhassa, kunnes reformaatio nousi Skotlannissa 1560. Silloin lähes 500 vuotta toiminut uskonnollinen yhteisö loppui munkkien jättäessä luostarin.
Dunfermlinen palatsi palveli kuninkaallisena asuntona koko 1500-luvun: Jaakko IV, Jaakko V, kuningatar Maria Stuart ja Jaakko VI viettivät kaikki siellä pitkiä aikoja.
Vuonna 1603 itsenäinen Skotlannin kuningaskunta muodosti personaaliunionin Englannin kuningaskunnan kanssa ja Skotlannin kuningas Jaakko VI nousi myös Englannin kuninkaaksi nimellä Jaakko I. Kuninkaan ja hänen perheensä muutettua Dunfermlinestä Lontooseen palatsi menetti suosionsa ja siinä asuttiin vain ajoittain. Palatsia korjattiin vuonna 1633 Kaarle I:n kruunajaisia varten, mutta hänen vierailunsa synnyinlinnaan jäi lyhyeksi.
Viimeinen linnaa asuttanut kuningas oli Kaarle II, joka viipyi Dunfermlinessa vuonna 1650 juuri ennen Inverkeithingin eli Pitreavien taistelua. Palatsin viimeiseksi kuninkaalliseksi vieraaksi jäi Kaarle II vuonna 1651. Pian sen jälkeen palatsi hylättiin Skotlannin jouduttua Oliver Cromwellin puritaanisen hallinnon alle. Palatsi rappeutui ja viimeistään vuonna 1708 se oli menettänyt kattonsa.
Luostarikirkko toimii edelleen kirkkona, vaikkakin alkuperäisen kirkon raunioituneen itäpään paikalle vuonna 1821 rakennetuissa tiloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dunfermlinen linna Wikimedia Commonsissa
Cathy Freeman
Henkilökohtaiset ennätykset

| Ajankohta | Matka | Aika | Huom |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. helmikuuta 1994 | 100 m | 11,24 |  |
| 26. elokuuta 1994 | 200 m | 22,25 |  |
| 3. toukokuuta 2003 | 300 m | 36,42 |  |
| 29. heinäkuuta 1996 | 400 m | 48,63 | Australian ennätys, Oseanian ennätys |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cathy Freeman Wikimedia Commonsissa
Freeman olympic.org:ssa
Naisten 400 metrin juoksun olympiavoittajat
Naisten 400 metrin juoksun maailmanmestarit
1983: Jarmila Kratochvílová |
1987: Olga Bryzgina |
1991: Marie-José Pérec |
1993: Jearl Miles-Clark |
1995: Marie-José Pérec |
1997: Cathy Freeman |
1999: Cathy Freeman |
2001: Amy Mbacke Thiam |
2003: Ana Guevara |
2005: Tonique Williams-Darling |
2007: Christine Ohuruogu |
2009: Sanya Richards |
2011: Amantle Montsho |
2013: Christine Ohuruogu |
2015: Allyson Felix |
2017: Phyllis Francis |
2019: Salwa Eid Naser |
2022: Shaunae Miller-Uibo |
2023: Marileidy Paulino
Craig Thomas (käsikirjoittaja)

Craig Thomas vuonna 2013.
Craig David Thomas on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka on yhdessä Carter Baysin kanssa käsikirjoittanut tilannekomediasarjaa Ensisilmäyksellä, jonka he loivat vuonna 2005.
Thomas ja Bayes kuuluvat pop-yhtyeeseen nimeltä The Solids, joka muun muassa esittää Ensisilmäyksellä-sarjan tunnuskappaleen.
Aiheesta muualla

Craig Thomas Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Craig Wasson

Craig Wasson (s. 15. maaliskuuta 1954 Eugene, Oregon) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat pääosat 1980-luvun alkupuolen elokuvissa Neljä ystävää (ohj. Arthur Penn, 1981) ja Kuolema tulee kahdesti (ohj. Brian De Palma, 1984).
Elokuvia

Lähde:
Viimeinen viesti (Go Tell the Spartans, 1978)
Ulkopuolinen (The Outsider, 1979)
Schizoid (1980)
Neljä ystävää (Four Friends, 1981)
Kummitusjuttu (Ghost Story, 1981)
Tarkemmin ajatellen (Second Thoughts, 1983)
Kuolema tulee kahdesti (Body Double, 1984)
Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit (1987)
Avaruuden vangit (Trapped in Space, 1993)
Vaarallinen perijätär (The Sister-In-Law, 1995)
Pako syvyyksistä (Escape Under Pressure, 2000)
Pako Puerto Vallartasta (Puerto Vallarta Squeeze, 2004)
Käännös suomeksi
Doug E. Fresh

Doug E. Fresh vuonna 2010
Doug E. Fresh (s. 17. syyskuuta 1966, Barbados) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Fresh on yksi beatboxin uranuurtajia. Fresh tunnettiin nimellä Human Beat Box- eli 'ihmisrytmilaatikko'.
Aiheesta muualla

www.dougefresh.com, Virallinen kotisivu.
Doug Davidson

Doug Davidson (s. 24. lokakuuta 1954 Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan yksityisetsivä Paul Williamsin roolista, jota hän on esittänyt Tunteita ja tuoksuja -saippuasarjassa yli 40 vuoden ajan. Davidson liittyi mukaan sarjaan toukokuussa 1978, ja hän voitti siitä parhaan miespääosan Daytime Emmy -palkinnon vuonna 2013.
Tunteiden ja tuoksujen lisäksi Davidson on näytellyt esimerkiksi minisarjassa Manhattanin valtiatar (I’ll Take Manhattan). Hän on myös vieraillut Diagnoosi: Murha -sarjassa.
Vuonna 1994 Davidson toimi The Price Is Right -visailuohjelman isäntänä.
Aiheesta muualla

Doug Davidson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Earl Browder

Earl Browder 1930-luvulla.
Earl Russell Browder (20. toukokuuta 1891 Wichita, Kansas – 27. kesäkuuta 1973 Princeton, New Jersey) oli Yhdysvaltain kommunistisen puolueen pääsihteeri ja näkyvin johtaja vuosina 1930–1945.
Poliittinen toiminta

Browder oli opettajan poika Kansasista. Hän liittyi 15-vuotiaana Yhdysvaltain sosialistiseen puolueeseen. Yhdysvaltain liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1917 sodanvastaisia puheita pitänyt Browder vangittiin Espionage Act -lain nojalla. Hän vapautui seuraavana vuonna, mutta joutui olemaan toistamiseen samasta syystä vankilassa 1919–1920. Kommunistiseen puolueeseen hän siirtyi vuonna 1921. Browder nimitettiin vuonna 1930 puolueen pääsihteeriksi ja William Z. Fosterin vetäydyttyä vuonna 1932 terveyssyistä sivuun Browderista tuli puolueen johtohahmo. Hän oli puolueen ehdokkaana vuosien 1936 ja 1940 presidentinvaaleissa. Vuoden 1936 vaaleissa hän sai 0,2 prosenttia äänistä, mutta 1940 äänisaalis putosi melkein puoleen, sillä viranomaiset kielsivät häntä matkustamasta kampanjan aikana maan sisällä. Myöhemmin samana vuonna hänet tuomittiin neljäksi vuodeksi vankeuteen passiepäselvyyksien vuoksi. Hän vapautui 14 kuukauden jälkeen.
Vuonna 1944 Browder esitti kiistanalaisen lausunnon, jonka mukaan kommunismi ja sosialismi voisivat elää rauhanomaisesti rinnakkain, ja hän aikoi uudistaa kommunistisen puolueen toimintaa muutenkin. Aluksi pääosa puoluejohdosta tuki häntä, mutta tilanne muuttui, kun Ranskan kommunistisen puolueen johtoon kuulunut Jacques Duclos arvosteli julkisesti Browderin linjausta. Duclosin arveltiin puhuvan Moskovan suulla, joten heinäkuussa 1945 ylimääräinen puoluekokous yllättäen erotti Browderin puoluesihteerin paikalta ja irtisanoutui hänen linjauksistaan. Foster palasi puolueen johtoon. Helmikuussa 1946 Browder erotettiin kokonaan puolueesta. Unkarissa ja Tšekkoslovakiassa vuonna 1949 pidettyjen puhdistusoikeudenkäyntien yhteydessä mainittiin jo ”browderismi” eräänä vääräoppisen kommunismin suuntauksena. Browder kutsuttiin vuonna 1950 kommunistien vaikutusta Yhdysvaltain hallituksessa tutkineen senaatin komitean kuultavaksi ja senaattori Joseph McCarthy kuulusteli häntä. Browder kritisoi kuulemisessaan julkisesti kommunistista puoluetta, mutta ei ilmiantanut entisiä tovereitaan. Koska hän kieltäytyi vastaamasta eräisiin kysymyksiin, häntä syytettiin kongressin halveksumisesta, mutta syytteet hylättiin, koska tuomarin mielestä komitean toiminta ei perustunut lakiin. Browder ei koskaan palannut kommunistisen puolueen jäseneksi.
Perhe

Matemaatikot William ja Felix Browder ovat Earl Browderin poikia.
Suomennettuja teoksia

Mitä on kommunismi? (What Is Communism?), Superior, Wisconsin 1936
Voitto – ja sen jälkeen (Victory – and after), Superior, Wisconsin 1943
Craig T. Nelson

| Craig T>  Nelson |
| --- | --- |
 Craig T. Nelson vuoden 2013 PaleyFest-tapahtumassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Craig Theodore Nelson
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1944 (ikä 80) Spokane, Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Craig Theodore Nelson (s. 4. huhtikuuta 1944 Spokane) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Nelson on esiintynyt esimerkiksi vuoden 1982 kauhuelokuvassa Poltergeist. Elokuvarooliensa ohella hän on esittänyt pääroolia muun muassa televisiosarjoissa Coach vuosina 1989–1997 ja Poliisipäällikkö Mannion vuosina 2000–2004. Nelsonille myönnettiin vuonna 1992 Emmy-palkinto ja hän oli neljänä peräkkäisenä vuotena 1992–1995 Golden Globe -ehdokkaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Craig T. Nelson Wikimedia Commonsissa
Craig T. Nelson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
DJ Alimo

DJ Alimo (oik. Asmo Soivio, s. 16. huhtikuuta 1974 Siuntio) tunnetaan parhaiten Beats and Styles -yhtyeen laulajana ja tuottajana. Asmo Soivio on kuvataiteilija Tapio Soivion poika. Alimo jätti Beats and Stylesin Schizosonics-levyn julkaisun yhteydessä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. DJ Controlin Hymy-lehdelle antaman haastattelun mukaan Alimo ”ei halunnut lähteä uuden levyn poppimeininkiin”.
Ecuadorin keskusyliopisto

Ecuadorin keskusyliopisto (Universidad Central del Ecuador, UCE) on Ecuadorissa toimiva korkeakoulu. Sillä on kaksi kampusta Quitossa, toinen kaupungin etelä- ja toinen koillispuolella, sekä sivutoimipisteet Santo Domingo de los Tsáchilasin provinssin pääkaupungissa  Santo Domingossa ja  Galápagossaarilla.
Yliopiston edeltäjä perustettiin vuonna 1622 nimellä Real y Pontificia Universidad de San Gregorio Magno. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1826.
Yliopiston kampusalueen pohjoinen sisäänkäynti.
Oikeus-, valtio- ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta.
Ecuadorin keskusyliopiston rakennuksia.
Lääketieteellisen tiedekunnan rakennuksia.
Hallintotieteden tiedekunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ecuadorin keskusyliopisto Wikimedia Commonsissa
Crazy (Franka Batelićin kappale)

|  Crazy |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Franka Batelić
Levy-yhtiö:  Karpo Media
Kesto:  3:00
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  6. maaliskuuta 2018
Säveltäjä(t):  Branimir Mihaljević
Sanoittaja(t):  Franka Batelić
Tuottaja(t):  Branimir Mihaljević Denis Mevlja
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Kroatia
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  17.
Pisteet semifinaalissa:  63
Crazy on kroatialaislaulajan Franka Batelićin esittämä kappale, jolla hän edusti Kroatiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Batelić esittämässä kappalettaan Euroviisujen ensimmäisen semifinaalin harjoituksissa.
DJI

DJI voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Djibouti, valtio Itä-Afrikassa
Dow Jones Industrial Average, pörssi-indeksi
DJI, kiinalainen pienoisilma-aluksia valmistava yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”DJI”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chelmsford

Chelmsfordin katedraali.
Shire Hall Chelmsfordissa.
Anglia Ruskin Universityn kampus Chelmsfordissa.
Hylands Estate.
Chelmsford on kaupunki Essexin kreivikunnassa Englannissa.
Sijainti

Chelmsfordin kaupunki sijaitsee Essexin kreivikunnassa Itä-Englannissa 46 kilometrin päässä Lontoosta. Kaupungilla on juna-asema, ja Lontoo on 35 minuutin junamatkan päässä. Writtlen historiallinen kylä sijaitsee naapurissa.
Historia

Chelmsfordin alueella oli Caesaromagus-niminen asutus Rooman valtakunnan aikana. Chelmsfordin kaupunki perustettiin vuonna 1227. Kaupunkiin keskitettiin tuolloin alueen hallintoa. Chelmsford on Essexin kreivikunnan pääkaupunki.
Seurakuntakirkko perustettiin vuonna 1223. Chelmsfordin katedraalin varhaisimmat rakennelmat ovat normannien valtakauden ajoilta.
Chelmsford oli viiden päivän ajan Englannin pääkaupunki vuonna 1381. Englannin kuningas Rikhard II siirsi pääkaupungin Lontoosta Chelmsfordiin kapinan kukistamisen ajaksi.
Britannian ensimmäinen kuulalaakerivalmistaja The Hoffmann Manufacturing Company aloitti tehdastoiminnan kaupungissa vuonna 1898. Yrityksen perustivat brittiläiset Geoffrey ja Charles Barrett. Yrityksen rahoittajana toimi amerikkalainen kuulalaakerivalmistaja Ernst Gustav Hoffmann, jonka mukaan yritys nimettiin.
Guglielmo Marconin perustama Marconi Company toimi kaupungissa vuodesta 1912. Marconin keksintöjen takia kaupunki tunnetaan radion synnyinkaupunkina.
The Prodigy -yhtyeen laulaja Keith Flint omisti pubin Chelmsfordissa.
Asukasluku

Vuonna 2021 kaupungissa asui 110 606 asukasta.
Kulttuuri

Essexin kreivikunnan suurin musiikkitapahtuma V Festival järjestettiin Hylands Parkin alueella vuosina 1996-2017. Festivaalin tuottajana toimi yrittäjä, sir Richard Bransonin omistama Virgin Group. Samalla alueella järjestetään musiikkifestivaaleja edelleen.
Koulutus

Anglia Ruskin Universityn kampus sijaitsee Chelmsfordissa.
Nähtävyyksiä

Chelmsfordin katedraali
Chelmsfordin kaupunginmuseo
Shire Hall
Hylands House -kartano
Nähtävyyksiä > Hylands House

Kaupungissa sijaitsee Hylands House -kartano, jonka rakensi parlamentaarikko John Comyns vuonna 1730. Päärakennus oli alunperin punatiilinen, mutta nykyisen muodon se sai tanskalaisen sokerikauppias Cornelius Hendrickson Kortrightin, hollantilaispankkiiri Pierre Caesar Labouchèren ja ruukinpatruuna John Attwoodin aikana. Maisemasuunnittelija Humphry Repton loi kartanon englantilaisen maisemapuutarhan.
Tunnettuja chelmsfordilaisia

Alex Dowsett, kilpapyöräilijä
Felix, dj, tuottaja
Harry Judd, rumpali
Penny Lancaster, malli, valokuvaaja
Nadine Lewington, näyttelijä
Tom Payne, näyttelijä
Grayson Perry, kuvataiteilija
Joe Thomas, näyttelijä
Delta blues

| Delta blues |
| --- | --- |
Alkuperä:  blues, country blues
Alkuperämaa:  Yhdysvallat   (Mississippi Delta)
Kehittymisen ajankohta:  1920-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  kitara, huuliharppu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Chicago blues, Detroit blues, sähköblues
Delta blues (myös Mississippi Delta blues) on bluesmusiikin varhaisimpia tyylejä. Perinteistä delta bluesia esittää yksi henkilö — useimmiten mies — joka laulaa ja soittaa kitaraa. Sanoitukset käsittelevät esimerkiksi rakkautta, laitapuolen kulkijoita, uskontoa sekä yhteiskunnallisia aiheita. Soitossa suositaan improvisointia ja slide-kitaraa. Usein kitara- ja laulumelodiat vuorottelevat samankaltaisia sävelkulkuja toistaen.
Lajityypin nimi viittaa Deltaksi kutsuttuun alueeseen Mississippin osavaltion luoteisosassa. Lajityyppi nousi suosioon 1920- ja 1930-luvuilla ja sillä oli merkittävä vaikutus toisen maailmansodan jälkeen suurta suosiota saavuttaneisiin Chicago bluesiin, sähköbluesiin ja folk bluesiin. 1960-luvulta alkaen sen perintö on elänyt vahvana myös rockmusiikissa.
Nimi

Delta bluesin nimi viittaa Mississippi Deltaksi kutsuttuun alueeseen Mississippin osavaltion luoteisosassa. Tyylilaji syntyi tällä alueella ja monet kuuluisimmista genren muusikoista olivat kotoisin Deltasta, vaikka osa muuttikin sittemmin muualle Yhdysvaltoihin. Deltaa kutsutaan usein ”bluesin synnyinmaaksi”.
Tyylilliset erityispiirteet

Bluesmusiikin ytimessä on tunne, ”blues” eli melankolia. Se on tanssimusiikin säestämää runoutta, ja lauluääni onkin yleensä genren tärkein soitin. Jopa instrumentaalisessa bluesissa soolosoitin pyrkii usein jäljittelemään laululle ominaista itseilmaisua. Melodiat kulkevat yleensä erityisessä bluesasteikossa.
Varhaisilla delta blues -äänitteillä esiintyi yleensä vain yksi henkilö. Genren muusikot lauloivat ja säestivät itseään kitaralla ja käyttivät omaleimaisia tyylikeinoja. Improvisoituja laulumelodioita seurasi usein samankaltainen kitaramelodia. Slide-kitaraa voitiin soittaa esimerkiksi pullolla tai veitsellä. Lauluosuuksia ennakoi toistuva sointukierto eli vamp. Sointukaavat poikkesivat perinteisestä 12 tahdin bluesista, ja sekä laulu että soitto olivat aggressiivisempia kuin perinteisessä bluesissa. Tyypillisiä sanoitusten aiheita olivat onneton rakkaus, uskottomuus, kaksimielisyydet, kulkurielämä, vaeltaminen sekä uskonnolliset kertomukset pelastuksesta ja tuomiosta. Muusikot olivat lähinnä afroamerikkalaisia miehiä. Vaikka delta blues mielikuvissa yhdistetään yksin esiintyviin kitaristeihin, monet genren tärkeimmistä edelläkävijöistä konsertoivat kielisoitinyhtyeen säestyksellä.
Delta bluesin perinteinen tyyli vakiintui 1920-luvun lopulta alkaen, jolloin alkoi ilmestyä menestyneitä delta blues -levytyksiä. Toisen maailmansodan jälkeen jotkut genren muusikot alkoivat käyttää sähkökitaraa. Samalla delta bluesin vaikutus siirtyi muihin musiikin tyylilajeihin, kuten rockiin, sähköbluesiin ja folk bluesiin.
Historia > Synty

Blues syntyi Mississippin Deltan afroamerikkalaisen väestön parissa 1800-luvun lopulla. Vuosisadan vaihteeseen mennessä se oli jo vakiinnuttanut paikallisen suosionsa. Genren varhaisesta historiasta on säilynyt vain yksittäisiä kirjallisia mainintoja. Delta bluesia esitettiin esimerkiksi rautatieasemilla, tienvarsien salakapakoissa, plantaaseilla ja kadunkulmissa.
Historia > Varhaiset klassikot

Kaupallisia delta blues -äänitteitä alkoi ilmestyä 1920-luvun lopulla. Maineikkaimmat esiintyjät olivat lähinnä miespuolisia laulaja-kitaristeja. Tämä erotti tyylilajin vanhemmasta valtavirran bluesista, joka oli henkilöitynyt Bessie Smithin ja Ma Raineyn kaltaisiin naislaulajiin, joita säesti pieni yhtye. Varhainen delta blues -hitti oli Charley Pattonin ”Pony Blues” vuodelta 1929. Vuodesta 1930 alkaen Paramount Records julkaisi useita delta blues -äänitteitä Eddie ”Son” Houselta. Kolmas varhainen esikuva oli Tommy Johnson, jonka ”Big Road Blues” (1928) innoitti lukuisia blueskitaristeja. Kappaleen vaikutus kuului esimerkiksi Mississippi Sheiksin ”Stop and Listen Bluesissa” (1930).
Suuren laman myötä bluesin myyntiluvut romahtivat. Jokunen mississippiläismuusikko jatkoi silti levyttämistä. Skip James tunnettiin omaperäisestä kitaran- ja pianonsoitostaan. Hänen 1930-luvulla levyttämänsä ”Hard Time Killing Floord Blues”, ”Devil Got My Woman” ja ”I’m So Glad” jäivät aikanaan vähälle huomiolle, mutta vuosikymmenien varrella niistä muodostui standardeja. Booker ”Bukka” White saavutti menestystä jo vuoden 1937 kappaleellaan ”Shake ’Em on Down”. Vielä suositummaksi muodostuivat 1940 julkaistut ”Parchman Farm Blues” ja ”District Attorney Blues”, joiden yhteiskunnalliset teemat poikkesivat perinteisen bluesin sanoituksista.
Historia > ”Delta bluesin kuningas”

Musiikkinäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Robert Johnson oli 1930-luvun merkittävin delta blues -muusikko, joka tunnetaan falsettilaulustaan ja taitavasta slidensoitostaan. Johnsonin esikuvia olivat esimerkiksi Son House, Skip James ja Tommy Johnson. Vuosina 1936–1937 Johnson äänitti sanantoniolaisessa hotellihuoneessa ja dallasilaisessa varastossa 29 kappaletta, joiden varaan hänen perintönsä rakentuu. Johnson kuoli 1938 juotuaan salakapakassa myrkytettyä viskiä. Hän oli kuollessaan vain noin 27-vuotias.
Johnson ei ollut eläessään erityisen suosittu, mutta hän saavutti legendaarisen maineen vuodesta 1961 alkaen, jolloin Columbia Records julkaisi kokoelman King of the Delta Blues Singers. Bluesin lisäksi Johnsonilla oli suuri vaikutus rockmusiikkiin. Vuonna 1990 julkaistu Robert Johnson: The Complete Recordings myi yli miljoona kappaletta ja voitti parhaan historiallisen albumin Grammy-palkinnon.