Minolainen kulttuuri
Historia > Palatsikaudet

Palatsikaudet olivat minolaisen kulttuurin kukoistuskautta. Varhaispalatsikausi (1900-1700 eaa.) oli minolaisen kulttuurin ensimmäinen kukoistusvaihe. Todennäköisesti saaren hallinto keskittyi silloin kuninkaan johtamiin uskonnollisiin, yhteiskunnallisiin, hallinnollisiin, seremoniallisiin, teollisiin ja taloudellisiin keskuksiin, joita on totuttu kutsumaan palatseiksi. Varhaisvaiheessa näitä keskuksia oli ainakin saaren pohjoisosan Knossoksessa ja Malliassa sekä etelärannikon läheisyydessä Mesaran tasangon laidalla sijainneessa Faistoksessa. Palatsikeskuksissa oli tilat kultille, hallinnolle, asumiselle ja varastoille. Ympäristön asukkaat toivat tuotteitaan veroina palatsiin, josta ne jaettiin laajan hallintobyrokratian tarpeisiin. Palatsikeskukset eivät sijainneet aivan rannikolla, mutta niillä oli omat kehittyvät satamakaupunkinsa.
Keskiminolaiseksi kaudeksi (MM) luetaan noin vuodet 2100–1750 eaa. ja myöhäisminolaiseksi kaudeksi (LM) noin vuodet 1750–1100 eaa. Keskiminolaisen kauden alkupuolella noin 1950 eaa. rakennettiin ensimmäiset minolaiset palatsit, mistä alkaa ensimmäinen palatsikausi eli niin kutsuttu protopalatsikausi tai vanha palatsikausi. Ensimmäisenä rakennettiin Knossoksen palatsi varhaisemman asutuksen paikalle noin 1900 eaa. Hieman myöhemmin rakennettiin Faistoksen, Málian, Káto Zákroksen ja Archánesin ensimmäiset palatsit. Näihin aikoihin asutuskeskuksia ei yleensä linnoitettu.
Kreetalla oli ja on hyvä ilmasto ja hedelmällinen maaperä, ja meren keskellä se oli suojassa maahyökkäyksiltä, jotka rasittivat ja tuhosivat monia muinaisia sivilisaatioita. Saaren rajalliset luonnonvarat ajoivat minolaiset merikauppakansaksi. Minolaiset olivat Välimeren parhaita merenkulkijoita ja kävivät laivoillaan kauppaa kaikkialla Välimerellä, myös Egyptissä. He kuljettivat laivoissaan viiniä, ruokaöljyä, kankaita ja pronssiesineitä sekä myös matkustajia. Alueella viljeltiin vehnää, viinirypäleitä ja oliiveja. Vuorten rinteillä laidunnettiin lampaita.
Vauraus ja rauha mahdollistivat muun muassa juuri suurten palatsien rakentamisen sekä korkeakulttuurin kehittymisen. Kreetalaiset hieroglyfit tulivat käyttöön noin 2000 eaa., ja lineaari-A-kirjoitus kehitettiin noin 1850 eaa. Samalla kaudella noin 2000–1700 eaa. tehtiin ohutta Kamáres-keramiikkaa. Yhteisöhautojen muodoksi vakiintuivat varsinkin eteläisellä Kreetalla tholos-haudat eli pyöröhaudat.
Noin 1700- ja 1600-lukujen vaihteessa eaa. ensimmäiset palatsit tuhoutuivat joko suuressa maanjäristyksessä tai Egyptistä lähtöisin olevan sotaisan liikehdinnän johdosta. Palatsit rakennettiin kuitenkin nopeasti uudelleen entistä laajemmiksi ja komeammiksi, ja kokonainen uusi palatsikompleksikin rakennettiin saaren itäosaan. Tästä lasketaan alkaneen toinen eli niin sanottu uusi palatsikausi, joka käsittää noin vuodet 1750–1450 eaa. Uusi palatsikausi oli minolaisen kulttuurin suurinta kukoistusaikaa, ja silloin kulttuuri kehittyi huippuunsa. Knossoksen lisäksi muun muassa Faistokseen, Máliaan, Káto Zákrokseen ja Archánesiin rakennettiin uudet, entistä suuremmat ja monikerroksiset palatsit vanhojen paikalle. Lisäksi rakennettiin kokonaan uudet palatsit myös Kydoniaan nykyisen Chanián paikalle sekä Galatáksen ja Gourniáan. Syntyi myös muita suuria kaupunkeja ja kyliä, kuten rannikon Amnisos.
Minolaiset perustivat siirtokuntia eri puolille Egeanmeren aluetta. Siirtokuntia oli muun muassa Santorínin Thíralla (Akrotíri), Kytheralla, Kéalla, Míloksella, Náxoksella, Kárpathoksella ja Ródoksella sekä Anatolian rannikolla Iasoksessa. Kauppa ulottui muun muassa Peloponnesokselle, itäiselle Egeanmerelle, Troijaan, Kyprokselle, Levantin rannikolle ja Egyptiin.
Minolainen vaikutus levisi Kreikan mantereelle viimeistään joskus vuosien 1600–1500 eaa. välissä. Näihin aikoihin kulttuuri oli huipussaan, ja Knossoksen kuningas lienee valloittanut koko Kreetan.