stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pikkukorvakärsäkäs

| Pikkukorvakärsäkäs |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 {{{status}}} 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Entiminae
Tribus::  Otiorhynchini
Suku::  Korvakärsäkkäät Otiorhynchus
Laji::  ovatus
Kaksiosainen nimi
 Otiorhynchus ovatus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Pikkukorvakärsäkäs Wikispeciesissä   Pikkukorvakärsäkäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkukorvakärsäkäs (Otiorhynchus ovatus) on korvakärsäkkäiden (Otiorhynchus) sukuun kuuluva kovakuoriainen. Aikuinen pikkukorvakärsäkäs on lentokyvytön ja kooltaan 4-5,5 mm. Sen keski- ja takaruumis on pyöreänsoikea ja kupera sekä väriltään kiiltävän musta tai mustanruskea. Pikkukorvakärsäkkään toukka on kooltaan 6 mm ja väriltään kellanvalkea. Toukan pää on ruskea ja tyypillisesti käyrässä asennossa. Muna on väriltään kellanvalkea, pyöreä ja kooltaan 0,5 mm. Pikkukorvakärsäkäs vioittaa toukkavaiheessa mansikkaa katkoen sen juuria ja kalvaen paksumpien juurien pintasolukkoa. Tämä aiheuttaa juurten kuihtumisen, jonka seurauksena koko kasvi ajan mittaan kuihtuu. Aikuiset pikkukorvakärsäkkäät syövät lehtiä, aiheuttaen lehtiin pyöreäreunaisia koloja ja joskus myös kukkia ja nuppuja. Pikkukorvakärsäkkään ravintokasveja ovat mansikka, villivadelma, hanhikit ja mesimarja.
Korvakärsäkkäiden lisääntyminen on partenogeneettista, joten lajilla ei esiinny lainkaan koiraita. Naaras munii mansikoiden tyville yhteensä useita satoja munia muutamasta pariinkymmeneen munaa samaan paikkaan.
Pikkukorvakärsäkästä voidaan biologisesti torjua levittämällä Heterorhabdites ja Steinernema sukujen (esim. Steinernema kraussei) loisankeroisia juuristoalueelle keväällä maan lämmettyä ja elokuussa. Kemiallisessa torjunnassa tehoaineina voidaan käyttää atsinfossimetyylia ja lambda-syhalotriinia sisältäviä torjunta-aineita.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pikkukorvakärsäkäs (Otiorhynchus ovatus)
Kasper: Pikkukorvakärsäkäs (Otiorhynchus ovatus)
Ötökkätieto: Pikkukorvakärsäkäs (Otiorhynchus ovatus)
Netsor: Mansikan tuholaiset, Pikkukorvakärsäkäs (Otiorhynchus ovatus) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Otiorhynchus ovatus  (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Species Otiorhynchus ovatus - Strawberry Root Weevil (englanniksi)
Forest Pest Insects in North America: Strawberry root weevil (Otiorhynchus ovatus)
Plantwise: Strawberry root weevil (Otiorhynchus ovatus)[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Sotilasasiamies

Sotilasasiamies (lyhenne sasm[lähde? ]), myös puolustusasiamies (vanhahtava termi sotilasattasea), on maansa lähetystössä työskentelevä upseeri, joka vastaa erilaisista sotilasasioista. Hän pitää yhteyttä asemamaansa asevoimiin ja osallistuu usein lähetystön turvallisuusasioiden hoitoon. Suurilla valtioilla on tärkeissä edustustoissaan myös laivasto- ja ilmailuasiamiehiä sekä muita erikoisalojen edustajia. Näistä laivastoasiamiehet ovat keskittyneet merivoimiin ja ilmailuasiamiehet ilmavoimiin.
Pienet valtiot, kuten Suomi, ovat usein akkreditoineet sotilasasiamiehen useampaan valtioon samanaikaisesti. Eräillä valtioilla (esimerkiksi Ranskalla) sotilasasiamiehen tehtäviin kuuluu komentaa lähetystöön sijoitettuja turvallisuusyksiköitä.[lähde? ]
Sotilasasiamiesinstituution historiaa

Hallitsijat ovat lähettäneet ulkomaille tiedontarpeitaan palvelevia sotilasasiantuntijoita jo 1200-luvulla. Nykyisen kaltaisia sotilasasiamiehiä on toiminut Euroopassa 1700-luvun lopulta lähtien. 1800-luvulla valtiot käyttivät sotilaallisiin näkökohtiin liittyvissä ulkomaantehtävissä sekä sotilasasiamiehiä että muita sotilasasiantuntijoita. Ranskan keisari Napoleon Bonaparte oivalsi näiden merkityksen valtion tiedonhankinnan kannalta. Ensimmäisenä nimeltä tunnettuna sotilasasiamiehen kaltaisen tehtävän hoitajana pidetty Ange-François le Lièvre de la Grangea toimi hänen lähettämänään Itävallan keisarin hovissa vuodesta 1806 lähtien.
Suomessa käytetty vanhempi nimitys sotilasattasea pohjautuu ranskan termiin attaché militaire, jota käytettiin Preussissa jo 1850-luvulla ja kansainvälisesti 1870-luvulta lähtien. Eri maiden lähettämät varhaiset sotilasasiamiehet olivat taustoiltaan samankaltaisia, esimerkiksi hyvin verkostoituneita ja riittävän varakkaita ylläpitämään perheen ja suvun tuella omaa toimintaansa lähettäjämaansa rahoituksen välillä katkeillessakin. Myöhemmin kokemus sotilaana, esimerkiksi tiedustelu-upseerina, alkoi painaa enemmän.
Suomen sotilasasiamiehet

Suomalaiset sotilasasiamiehet ovat Puolustusvoimain pääesikunnan ja puolustusministeriön asemamaahan lähettämiä. Tehtävissä toimivat puolustusasiamiehet ja apulaispuolustusasiamiehet nimittää virkaan ja määrää tehtävään tasavallan presidentti. Heidän palkkauksensa kuluista vastaa yleensä puolustusministeriö. Hallinnollisesti he ovat pääesikunnan tiedustelupäällikön alaisia.
Tyypillisesti puolustusasiamiehen tehtäviin kuuluu muun muassa:
yhteyshenkilönä toimiminen kohdemaan ja lähettävän maan (asemamaan) puolustusministeriöiden kesken
kohdemaan puolustuspolitiikan ja asevoimien yleinen seuraaminen
puolustusteknologian vientikysymyksissä yhteyshenkilönä toimiminen kohde- ja asemamaiden välillä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sotilasasiamies Wikimedia Commonsissa
Standard Liège

Standard Liège, koko nimeltään Royal Standard de Liège, on jalkapalloseura  Liègen kaupungista Belgiasta.
Saavutukset > Kansalliset

Jupiler Pro Leaguen voitto (10): 1957–1958, 1960–1961, 1962–1963, 1968–1969, 1969–1970, 1970–1971, 1981–1982, 1982–1983, 2007–2008, 2008–2009
Belgian Cupin voitto (6): 1954, 1966, 1967, 1981, 1993, 2011, 2016
Belgian Liigacupin voitto (1): 1975
Belgian Supercupin voitto (4): 1981, 1983, 2008, 2009
Saavutukset > Kansainväliset

Pääsy Cup-voittajien cupin finaaliin 1982
Entisiä valmentajia

07/1991–12/1993  Arie Haan
01/1994–07/1994  René Vandereycken
07/1994–07/1996  Robert Waseige
07/1996–07/1997  Jos Daerden
07/1997–10/1997  Aad de Mos
11/1997–04/1998  Daniel Boccar
04/1998–06/1998  Luka Peruzović
07/1998–09/1999  Tomislav Ivić
10/1999–12/1999  Željko Mijač
01/2000–05/2000  Jean Thissen&Henri Depireux
05/2000–12/2000  Tomislav Ivić
12/2000–01/2001  Dominique D'Onofrio
01/2001–06/2002  Michel Preud'homme
06/2002–10/2002  Robert Waseige
10/2002–06/2006  Dominique D'Onofrio
07/2006–09/2006  Johan Boskamp
09/2006–06/2008  Michel Preud'homme
06/2008–02/2010  László Bölöni
02/2010–06/2011  Dominique D'Onofrio
06/2011–06/2012  José Riga
06/2012–10/2012  Ron Jans
06/2015–08/2015  Slavoljub Muslin
06/2020–12/2020  Philippe Montanier
07/2021–04/2022  Luka Elsner
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran virallinen sivusto (ranskaksi) (hollanniksi) (englanniksi) (saksaksi)
Piina

Piina tarkoittaa seuraavia asioita:
Piina, yhtye
Piina, Stephen Kingin romaani
Piina, Stephen Kingin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 1990
Piina, Eeli Aallon ohjaama televisioelokuva vuodelta 1977
piina, kärsimys.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Piina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pingelapin kieli

| Pingelapi |
| --- | --- |
Oma nimi:  Pingelap
Tiedot
Alue:   Pohnpein (Pingelap, Ponape)
Puhujia:  3 000
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet oseanialaiset kielet mikronesialaiset kielet
ISO 639-3:  pif
 Ohje 
Pingelapin kieli (omakielinen nimi: Pingelap) on mikronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Mikronesian liittovaltiossa, Pohnpein osavaltiossa. Kielellä on kaikkiaan noin 3 000 puhujaa. Heistä 2 500 asuu Mikronesian liittovaltiossa: noin 2 000 Ponapella ja 500 Pingelapilla.
Pingalap on yleisessä käytössä mm. kotona ja kirkossa, kun taas kouluissa ja hallinnon saralla käytetään pohnpeita tai englantia. Kielen ei katsota olevan välittömässä vaarassa. Sen lähimpiä sukulaiskieliä on mm. pohnpei, eikä pingelapilla ole tunnettuja murteita.
Pingelapin sanastosta 81 % on samaa alkuperää kuin pohnpeissa ja 79 % samaa alkuperää kuin mokilissa. Kielen käyttö on varsin aktiivista, mutta puhujat osaavat myös pohnpeita.
Sota-arkisto (Ruotsi)

Ruotsin sota-arkisto talvella 2009.
Ruotsin sota-arkiston vaakuna.
Krigsarkivet (KRA) eli Ruotsin sota-arkisto oli Ruotsin puolustusministeriön alainen arkistolaitos, joka vuodesta 1995 on ollut  Ruotsin valtionarkiston yksikkö.
Sota-arkiston historia

Sota-arkiston toimitilat ovat Tukholmassa. Arkisto sisältää sotilasasiakirjoja 1500-luvulta alkaen. Oma erityisen laitos siitä syntyi 1805, siinä yhteydessä kun perustettiin Kenttämittauslaitoksen (ruots. Fältmätningskåren) arkisto ja nimitettiin kuninkaan sota-arkistoksi. Alussa arkistossa oli vain karttoja ja sota-asiakirjoja vuoden 1805 jälkeiseltä ajalta.
Vuonna 1873 Krigsarkivet yhdistettiin Ruotsin yleisesikunnan sotahistorialliseen osastoon ja siitä muodostettiin sotilasviranomaisten vanhempien asiakirjojen varasto.
Arkisto

Sota-arkistossa on noin 72 000 hyllymetriä asiakirjoja. Yli 40-vuotiaista asiakirjoista suurin osa on julkisia. Sukututkijat voivat käyttää sota-arkistoa entisajan sotilaita tutkiessaan. Sota-arkistossa on huomattava karttakokoelma, jossa on noin 35 000 käsinpiirrettyä karttaa 1600- ja 1700-luvulta ja 1800-luvun alusta. Kokoelma käsittää karttoja ja merikarttoja kaikkialta maailmasta.
Aiheesta muualla

Krigsarkivetin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Pietarin paradoksi

Pietarin paradoksi on esimerkki, jolla perustellaan utiliteettiteorian tarvetta. Siinä esitellään uhkapeli, joka on mielivaltaisen edullinen pelaajalle, ja sitten perustellaan, ettei keskivertohenkilö kuitenkaan panostaisi siihen mielivaltaisen suurta summaa. Sen keksi Nicolaus I Bernoulli.
Tutkitaan uhkapeliä, jossa pelaajan voittama summa arvotaan heittämällä kolikkoa. Voittosumma määräytyy sen mukaan, monennellako heitolla tulee ensimmäinen klaava siten, että jos se tulee  n. heitolla, niin pelaaja voittaa  2^{n} euroa. Olennainen kysymys paradoksissa on, että kuinka paljon pelaajan kannattaa maksaa voidakseen osallistua tähän peliin, tai mistä hinnasta ilmaiseksi saatu osallistumisoikeus kannattaa myydä toiselle. Voittosumman odotusarvo on
minkä tulkinta on, että mistä hinnasta hyvänsä peli suosii pelaajaa tai pelaaja pitkällä tähtäyksellä pääsee voitolle. Mutta kuka olisi käytännössä halukas maksamaan pelistä vaikka miljoona euroa, tai panttaamaan kaiken omaisuutensa osallistumisoikeudesta? Moni saattaisi todellisuudessa myydä tällaisen pelin ilmaiseksi saadun ainutkertaisen osallistumisoikeuden toiselle vaikkapa tuhannesta eurosta, sillä todennäköisyys voittaa vähintään sama summa on alle kaksi tuhannesosaa.
Aiheesta muualla

Stanford Encyclopedia of Philosophy: The St. Petersburg Paradox (englanniksi)
Poimunapalakki

| Poimunapalakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Jäkälänapalakit Lichenomphalia
Laji::  umbellifera
Kaksiosainen nimi
 Lichenomphalia umbellifera  (L.) Redhead, Lutzoni, Moncalvo & Vilgalys 
Katso myös
   Poimunapalakki Wikispeciesissä   Poimunapalakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poimunapalakki (Lichenomphalia umbellifera, syn. Omphalina ericetorum) on kupera tai laakealakkinen ruskeankeltainen tai valkea sienilaji. Sen heltat ovat vaaleat tai kermanväriset. Sienen jalka on ruskeanvioletti ja alhaalta vaalea. Sieni kasvaa yleisenä koko maassa humuksella, turpeessa ja lahonneissa lahopuissa.
PlayStation Move

PlayStation Move -ohjain
PlayStation Move on liikeohjain PlayStation 3, PlayStation 4 ja Playstation 5 -pelikonsoleille, ja se julkaistiin 17. syyskuuta 2010. PlayStation Moven liikkeiden seuraamiseen tarvitaan joko PlayStation Eye (PS3) tai PlayStation Camera (PS4, PS5), jotka tarkkailevat ohjaimen sijaintia. PS Move on langaton ja sen voi ladata PS3/PS4/PS5-järjestelmän USB-liitännän kautta. Ohjaimen virtalähteenä on litiumioniakku. Liikeohjaimen päässä on pallo, jonka väri vaihtuu pelitapahtumien myötä.
Pedro Pablo Kuczynski

| Pedro Pablo Kuczynski |
| --- | --- |
 Presidentti Kuczynskin virallinen valokuva
Perun presidentti
 28. heinäkuuta 2016 – 23. maaliskuuta 2018  
Edeltäjä:  Ollanta Humala
Seuraaja:  Martin Vizcarra
Perun pääministeri
 16. elokuuta 2005 – 27. heinäkuuta 2006  
Presidentti:  Alejandro Toledo
Edeltäjä:  Carlos Ferrero
Seuraaja:  Jorge del Castillo
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1938 (ikä 86) Lima, Peru
Tiedot
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto Princetonin yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.ppk.pe
Pedro Pablo Kuczynski (s. 1938 Lima) on perulainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 2005–2006 ja presidenttinä vuosina 2016–2018. Kuczynski valittiin maansa presidentiksi vuoden 2016 presidentinvaalissa. Kuczynski sai 50,1 prosenttia äänistä ja vastaehdokas Keiko Fujimori 49,9 prosenttia.
Kampanjassaan Kuczynski  lupasi tasa-arvoa perulaisille ja panostusta koulutukseen, juomaveden laadun ja maatalousväestön olojen parantamiseen.
Kuczynski ilmoitti jättävänsä kongressille eroanomuksen 21. maaliskuuta 2018, päivää ennen kuin häntä vastaan nostetaan virkasyyte. Julkisuudessa hänen väitettiin sotkeutuneen brasilialaiseen Odebrecht-rakennusyhtiöön liittyvään korruptioskandaaliin. Yhtiö maksoi Kuczynskin omistamalle Westfield Capital -yhtiölle miljoonia dollareita. Poliittisesti hänen kohtalokseen koitui Alberto Fujimorin, maan entisen, itsevaltaisen oikeistopresidentin armahtaminen vankilasta. Korruptiotutkimusten vuoksi Kuczynski määrättiin keväällä 2019 kolmen vuoden kotiarestiin.
Hänen seuraajakseen presidenttinä tuli Perun Kanadan-suurlähettiläs Martín Vizcarra.
Kuczynski on ollut myös investointipankkiiri ja on työskennellyt muun muassa Maailmanpankissa ja Kansainvälisessä valuuttarahastossa IMF:ssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pedro Pablo Kuczynski Wikimedia Commonsissa
Perun presidentit
San Martín
Luna Pizarro
La Mar
Bernardo de Tagle
Riva Agüero
Sucre
Bernardo de Tagle
Bolívar
Santa Cruz
Salazar y Baquíjano
La Mar
Gutiérrez de la Fuente
Gamarra
Luna Pizarro
Orbegoso
Bermúdez
Salaverry
Santa Cruz
Gamarra
Menéndez
Torrico
Vidal
Figuerola
Vivanco
Nieto
Castilla
Elías
Menéndez
Figuerola
Menéndez
Castilla
Echenique
Castilla
San Román
Castilla
Diez Canseco
Pezet
Diez Canseco
Prado
Diez Canseco
Balta
Gutiérrez
Diez Canseco
Zevallos
Pardo
Prado
Piérola
García Calderón
Montero
Iglesias
Arenas
Cáceres
Morales Bermúdez
Borgoño
Cáceres
Piérola
Romaña
Candamo
S. Calderón
Pardo y Barreda
Leguía
Ponce
Sánchez Cerro
Elías Arias
Jiménez
Samanez Ocampo
Sánchez Cerro
Benavides
Prado Ugarteche
Bustamante y Rivero
Odría
Noriega
Odría
Prado Ugarteche
Pérez Godoy
Lindley
Belaúnde
Velasco
Morales Bermúdez
Belaúnde
García
Fujimori
Paniagua
Toledo
García
Humala
Kuczynski
Vizcarra
Merino
Sagasti
Castillo
Boluarte
Polytonaalisuus

Polytonaalisuus on musiikissa käytettävä tonaalisuus eli sävellajisuus. Siinä käytetään yhtäaikaisesti useampaa kuin kahta sävellajia. Polytonaalisuus vaikutti 1900-luvulla, mutta myös nykypäivän taidemusiikissa sitä käytetään paljon.
Surkeiden sattumusten sarja

| Surkeiden sattumusten sarja> A Series of Unfortunate Events.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Daniel Handler (salanimellä Lemony Snicket)
Kuvittaja:  Brett Helquist
Kansitaiteilija:  Brett Helquist
Kieli:  englanti
Julkaistu:  30. syyskuuta 1999 – 13. lokakuuta 2006
Suomennos
Suomentaja:  Marja Helanen-Ahtola kirjat 4–13 Ulla Lempinen kirjat 2–3 Mika Ojakangas kirja 1
Kustantaja:  WSOY
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Surkeiden sattumusten sarja (A Series of Unfortunate Events) on Daniel Handlerin taiteilijanimellä Lemony Snicket kirjoittama nuortenkirjasarja, jonka Brett Helquist on kuvittanut. Sarjan 13. ja viimeinen osa, The End, julkaistiin perjantaina 13. päivänä lokakuuta 2006. Surkeisiin sattumuksiin ja epäonneen liittyy myös, että jokaisessa kirjassa on 13 lukua. Kirjojen kustantaja Suomessa on WSOY.
Sarjan päähenkilöt ovat orvoiksi jääneet sisarukset Sunny, Klaus ja Violet Baudelaire. Lapsille on löydettävä huoltaja, ja he päätyvät lopulta kauhean kreivi Olafin ja tämän kätyrien käsiin. Kreivi tavoittelee Baudelairejen vanhempien omaisuutta, joka lasten on määrä saada haltuunsa Violetin tullessa täysi-ikäiseksi. Kreivi Olaf kokeilee monia keinoja saadakseen Baudelairejen omaisuuden, mutta sisarusten nokkeluuden vuoksi se ei ole aivan helppoa.
Sarjan osat

Ankea alku: Baudelairet joutuvat ilkeän kreivi Olafin huostaan. (The Bad Beginning, suom. Mika Ojakangas 2001)
Käärmekammio: Baudelairet passitetaan herpetologi Monty-sedän luokse. (The Reptile Room, suom. Ulla Lempinen 2001)
Avara akkuna: Huoltajalta toiselle, tällä kertaa vuorossa Josefiina-täti. (The Wide Window, suom. Ulla Lempinen 2003)
Saiturin saha: Lapset joutuvat töihin Onnenkantamoisen sahalle. (The Miserable Mill, suom. Marja Helanen-Ahtola 2003)
Omituinen opinahjo: Lapset viedään kummalliseen sisäoppilaitokseen nimeltään Vaaksavaaran Valmistava Koulu. (The Austere Academy, suom. Marja Helanen-Ahtola 2004)
Haamuhissi: Lapset joutuvat tällä kertaa Esmé ja Jerome Kurjimon kerrostaloasuntoon. (The Ersatz Elevator, suom. Marja Helanen-Ahtola 2004)
Kelvoton kylä: Kylä Lapsen Kasvattaa; Lapset joutuvat Varisten Palvojien Kylään. (The Vile Village, suom. Marja Helanen-Ahtola 2004)
Painajaisten parantola: Baudelairet joutuvat VPK:n kyydissä hyvin outoon sairaalaan. (The Hostile Hospital, suom. Marja Helanen-Ahtola 2004)
Tihutöiden tivoli: Lapset esittävät kummajaisia Tivoli Tiritombassa.( The Carnivorous Carnival, suom. Marja Helanen-Ahtola 2005)
Luikurin liuku: Lapset joutuvat erilleen suureen vuoristoon. (The Slippery Slope, suom. Marja Helanen-Ahtola 2005)
Synkkä syöveri: Baudelairet ajautuvat sukellusveneeseen nimeltä Queequeg . (The Grim Grotto, suom. Marja Helanen-Ahtola 2006)
Ratkaisun rajoilla: Löytyykö ratkaisu Hotelli Ratkaisusta? (The Penultimate Peril, suom. Marja Helanen-Ahtola 2006)
Loppu: Lopullinen Lopun Loppu.(The End, suom. Marja Helanen-Ahtola 2007)
The Gothic Archies on tehnyt kirjoihin pohjautuvan levyn The Tragic Treasury.
Muissa medioissa

Sarjan kolmen ensimmäisen kirjan pohjalta on tehty elokuva Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja vuonna 2004. Samana vuonna julkaistiin myös kirjoihin pohjautuva videopeli.
Netflixin tuottaman televisiosarjan Surkeiden sattumusten sarja ensimmäinen kausi julkaistiin 13. tammikuuta 2017. Ensimmäinen kausi perustuu kirjasarjan osiin 1–4 ja toinen kausi kirjoihin 5–9. Myös kolmas kausi on ollut katsottavissa vuoden 2019 alusta lähtien.
Aiheesta muualla

Mari Viertola: Ankea alku[vanhentunut linkki]. Turun sanomat 12.5.2002.
PlayStation Network -katkos

Playstation Network -katkos 2011 oli pitkäaikainen katkos Sonyn PlayStation Networkissa ja Qriocity-palvelussa ympäri maailman, joka aiheutui ulkoisesta tunkeutumisesta järjestelmään. Ongelmat alkoivat järjestelmässä 17. huhtikuuta 2011 ja 20. huhtikuuta 2011 PlayStation Network sulkeutui. 14. toukokuuta 2011 julkaistujen päivitysten jälkeen PlayStation Network -käyttäjiltä vaadittiin salasanan vaihtamista, ja pian palvelu oli jälleen toiminnassa. Tapahtuma oli yksi internetin historian suurimmista tietovuodoista.
Korvaukseksi pitkäaikaisesta katkoksesta Sony tarjosi PlayStation Network -käyttäjille ilmaisen ”Welcome Back” -paketin, johon kuului määräaikainen PlayStation Plus -jäsenyys ja kaksi ladattavaa peliä viiden pelin valikoimasta.
PlayStation VR2

PlayStation VR2 (lyhyesti PS VR2) on Sony Interactive Entertainmentin kehittämät virtuaalitodellisuuslasit, jotka julkaistiin 22. helmikuuta 2023.
Laite suunniteltiin yhteensopivaksi PlayStation 5 -pelikonsolin kanssa. PlayStation VR 2 kykenee näyttämään kuvan sekä virtuaalilaseissa että televisiossa yhtäaikaisesti joko peilaamalla virtuaalilaseihin välitetyn näkymän televisioon tai näyttämällä täysin eri kuvan jota voidaan käyttää kaksinpeliin. PlayStation VR 2:sta voidaan käyttää joko DualSense -ohjaimella tai PlayStation VR2 Sense -liikeohjaimilla.
Piotr Paleczny

Piotr Paleczny
Piotr Paleczny (s. 10. toukokuuta 1946 Rybnik) on puolalainen pianisti.
Paleczny valmistui Chopin-musiikkiyliopistosta, jossa oli opiskellut Jan Ekierin johdolla. Vuonna 1970 hän pääsi kolmannelle sijalle seitsemännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Tämän kilpailumenestyksen myötä hän aloitti aktiivisen esiintymisuran eri puolilla maailmaa. Paleczny on saavuttanut arvostusta Frédéric Chopinin ja muiden romanttisten säveltäjien teosten tulkinnoilla. Tärkeässä osassa hänen urallaan ovat olleet myös puolalaissäveltäjien konserttojen tulkinnat. Musical America nimesi Palecznyn levytyksen Ignacy Paderewskin pianokonsertosta Jerzy Maksymiukin johtaman Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin kanssa parhaaksi teoksesta tehdyksi levytykseksi. Palecznyn levytyksiä on julkaistu muiden muassa EMI- ja Naxos-levymerkeillä.
Paleczny on opettanut Chopin-musiikkiyliopistossa ja pitänyt eri maissa mestarikursseja. Hän on istunut kansainvälisten pianokilpailujen tuomaristoissa. Vuonna 1993 hänestä tuli Duszniki-Zdrójin Chopin-festivaalin taiteellinen johtaja. Toukokuussa 1998 hän sai Puolan presidentiltä professorin tittelin.
Pedro Obiang

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pedro Mba Obiang Avomo
Syntymäaika: 27. maaliskuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka:  Alcalá de Henares, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura:  Sassuolo
Junioriseurat
:  CD Avance
:  AD Naya
0000–2008:  Atlético Madrid
2008–2010:  Sampdoria
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2015 |  Sampdoria | 128 | (4) |
| 2015– |  West Ham | 91 | (3) |
| 2019– |  Sassuolo | 22 | (1) |
Maajoukkue
| 2009 |  Espanja U17 | 2 | (0) |
| 2011 |  Espanja U19 | 3 | (0) |
| 2013 |  Espanja U21 | 2 | (0) |
| 2018– |  Päiväntasaajan Guinea | 6 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. kesäkuuta 2020.
Pedro Mba Obiang Avomo (s. 27. maaliskuuta 1992 Alcalá de Henares) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija, jolla on myös Espanjan kansalaisuus. Hän edustaa italialaisseura Sassuoloa, jonne hän siirtyi vuonna 2019 pelattuaan neljä kautta Englannin valioliigan West Ham Unitedissa. Oikeajalkainen Obiang on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Toinen hänen vanhemmistaan on kotoisin Gabonista ja toinen Päiväntasaajan Guineasta.
Ura > Seurajoukkueura

Obiang edusti vuoteen 2008 asti Atlético Madridia. Vuonna 2008 hän siirtyi italialaisseura Sampdorian organisaatioon. Debyyttinsä Serie A:ssa Obiang teki syyskuussa 2010. Saman vuoden joulukuussa hän debytoi myös Eurooppa-liigassa Sampdorian paidassa. Kauden 2011–2012 Sampdoria vietti Serie B:ssä, jossa Obiang pelasi kauden aikana 29 ottelua Sampdorian noustessa välittömästi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2012–2013 Obiang pelasi Serie A:ssa 34 ottelua ja seuraavalla kaudella 27 ollen yksi Sampdorian avainpelaajista. Kaudella 2014–2015 hän pelasi 34 ottelua tehden kolme maalia.
Kesällä 2015 Obiang siirtyi Englannin valioliigan West Ham Unitediin nelivuotisella sopimuksella. Heinäkuussa 2017 hän solmi seuran kanssa vuoteen 2022 saakka ulottuvan jatkosopimuksen. Neljällä West Ham -kaudellaan hän pelasi 21−24 valioliigaottelua per kausi.