stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruontakunen
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,9 metriä mpy. Lampeen laskee yksi oja, joka tuo vettä Kangastakusesta, Karklammesta ja Velislammista. Ruontakunen laskee lyhyttä ojaa pitkin Ylä-Karkjärveen.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa Ruontakunen oli osa Ylä-Karkjärveä.
Vuoden 1966 peruskartassa Ruontakusen kaakkoispäässä oli pieni lahti ja sen ympäristössä oli muutama talo. Vuoden 1986 peruskartassa lahtea ei enää ollut ja lammen ympäristöön oli rakennettu lisää rakennuksia.
Roy Herold

| Roy Herold> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Roy Herold
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1958 (ikä 66)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  204 cm
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1977–1981:  Illinois State
Seurajoukkueet
1981–1982 1982–1986 1987–1988:  Playhonka Turun NMKY Salon Palloilijat
Maajoukkueet
1981–1984:   Suomi
Ottelut (pisteet):  42 (198)
Roy Herold (s. 31. heinäkuuta 1958) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tapiolan Hongan kasvatti Herold pelasi miesten SM-sarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Turun NMKY:ssä ja Salon Palloilijoissa. Hän pelasi myös Yhdysvaltain yliopistosarjassa, Illinois univerityssä. Herold saavutti SM-pronssia vuonna 1983 ja Suomen cup-mestaruuden vuonna 1982.
Suomen miesten maajoukkueessa Herold pelasi vuosina 1981–1984 42 ottelua 4,7 pisteen keskiarvolla.
Heroldin veljistä Marcus pelasi koripalloa maajoukkueessa ja Ben pelasi koripalloa Tapiolan Hongassa. Marcuksen poika Kim Herold voitti juniorina käsipallossa Suomen mestaruuksia ja on toiminut mallina ja laulaja-lauluntekijänä.
Saavutukset

SM-pronssia 1983
Suomen cup-mestaruus 1982
Kortteet

| Kortteet |
| --- | --- |
 Jättikorte (Equisetum telmateia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Luokka::  Equisetopsida tai Polypodiopsida
Lahko::  Equisetales
Heimo::  Kortekasvit Equisetaceae
Suku::  Kortteet Equisetum  L.
Katso myös
   Kortteet Wikispeciesissä   Kortteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltokortteen (Equisetum arvense) itiöverso.
Kortteet (Equisetum) on sanikkaisten suku, jonka nykyisin elävät lajit edustavat yksin kortekasvien (Equisetaceae) heimoa, Equisetales-lahkoa ja Equisetopsida-luokkaa (synonyymi Sphenopsida). Aiemman luokittelun mukaan kortteet muodostivat oman alakaarensa Equisetophytina (synonyymi Sphenophytina). Kortteisiin kuuluu 15 lajia, mutta kasviryhmä on ollut huomattavasti monimuotoisempi esihistoriallisena aikana, jolloin myös muita luokkia ja lahkoja on fossiililöytöjen perusteella ollut olemassa. Monet nykyisin elävät kortelajit ovat keskenään risteytymiskykyisiä.
Kuvaus

Eräät trooppiset kortteet ovat ikivihreitä. Niiden koko vaihtelee tavallisesti 20 senttimetristä 1,5 metriin, tosin Equisetum myriochaetum voi kasvaa jopa kahdeksan metrin korkuiseksi. Monilla lajeilla kasvaa erityinen lehtivihreätön kevätverso, jonka yksittäisen varren päässä sijaitsee kukintoa muistuttava itiöpesäkkeiden rykelmä. Yhteyttävä ja steriili kesäverso puolestaan koostuu varresta, jonka jokaisesta jaokkeesta kasvaa säteittäisesti ohuita oksia, joiden juuressa puolestaan on yksi pieni ja alkeellinen lehti kutakin oksaa kohden.
Kivihiilikaudella kortteet olivat hallitsevia kasveja yhdessä liekojen ja saniaisten kanssa. Eräät lajit olivat jopa 30 metriä korkeita puita. Eräs merkittävä suku oli omaan heimoonsa kuulunut Calamites.
Levinneisyys

Kortteet ovat levinneet lähes maailmanlaajuisesti; ne puuttuvat vain Etelämantereelta sekä Australiasta ja Uudesta-Seelannista. Suomessa kasvaa kahdeksan eri kortelajia eli lähes puolet maailman kaikista lajeista ja lisäksi neljä eri risteymää. Jopa eristyneellä Islannin saarella tavataan seitsemän eri kortelajia.
Elinympäristö

Monet lajit viihtyvät hiekkaisella maaperällä, kuten laajalle levinnyt peltokorte (Equisetum arvense), joka on erittäin vaikeasti hävitettävä peltojen rikkaruoho. Jotkin lajit taas viihtyvät vedessä tai märillä savikoilla.
Lajit > Alasuku Equisetum

Equisetum arvense – peltokorte
Equisetum bogotense – andienkorte
Equisetum diffusum
Equisetum fluviatile – järvikorte
Equisetum palustre – suokorte
Equisetum pratense – lehtokorte
Equisetum sylvaticum – metsäkorte
Equisetum telmateia – jättikorte
Lajit > Alasuku Hippochaete

Equisetum giganteum – isokorte
Equisetum hyemale – kangaskorte
Equisetum laevigatum – amerikankorte
Equisetum myriochaetum
Equisetum ramosissimum – risukorte
Equisetum scirpoides – hentokorte
Equisetum variegatum – kirjokorte
Lajit > Risteymiä

rantakorte (Equisetum × litorale eli E. arvense × fluviatile, peltokortteen ja järvikortteen risteymä)
aimokorte (Equisetum × schaffneri, isokortteen ja Equisetum myriochaetumin risteymä)
kuusamonkorte (Equisetum × trachyodon eli E. hyemale × variegatum, kangaskortteen ja kirjokortteen risteymä)
gotlanninkorte (Equisetum hyemale × ramosissimum, kangaskortteen ja risukortteen risteymä)
Muuta

Kortteista erityisesti järvikorte on ollut ennen merkittävä kotieläinten rehukasvi, jota käytetään rehuksi jossain määrin edelleen.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Equisetum
United States Department of Agriculture (USDA): Equisetum (englanniksi)
Flora of China: Equisetum (englanniksi)
Guimaras

Guimarasin sijainti
Guimaras on Filippiinien Länsi-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Jordan. Se koostuu Guimarasin saaresta ja sitä ympäröivistä pienemmistä saarista. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 162 943.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guimaras Wikimedia Commonsissa
Filippiinien hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki:  Manila
Alueet:   Bicolin alue  Cagayan Valley  CALABARZON  Caraga  Cordilleran hallinnollinen alue  Davaon alue  Ilocosin alue  Itä-Visayas  Keski-Luzon  Keski-Visayas  Länsi-Visayas  MIMAROPA  Mindanaon autonominen muslimialue  Pohjois-Mindanaon alue  Pääkaupunkialue  SOCCSKSARGEN  Zamboangan niemimaa 
Provinssit:   Abra  Agusan del Norte  Agusan del Sur  Aklan  Albay  Antique  Apayao  Aurora  Basilan  Bataan  Batanes  Batangas  Benguet  Biliran  Bohol  Bukidnon  Bulacan  Cagayan  Camarines Norte  Camarines Sur  Camiguin  Capiz  Catanduanes  Cavite  Cebu  Cotabato  Davao del Norte  Davao del Sur  Davao de Oro  Davao Occidental  Davao Oriental  Dinagat Islands  Eastern Samar  Guimaras  Ifugao  Ilocos Norte  Ilocos Sur  Iloilo  Isabela  Kalinga  La Union  Laguna  Lanao del Norte  Lanao del Sur  Leyte  Maguindanao  Marinduque  Masbate  Misamis Occidental  Misamis Oriental  Mountain Province  Negros Occidental  Negros Oriental  Northern Samar  Nueva Ecija  Nueva Vizcaya  Occidental Mindoro  Oriental Mindoro  Palawan  Pampanga  Pangasinan  Quezon  Quirino  Rizal  Romblon  Samar  Sarangani  Siquijor  Sorsogon  South Cotabato  Southern Leyte  Sultan Kudarat  Sulu  Surigao del Norte  Surigao del Sur  Tarlac  Tawi-Tawi  Zambales  Zamboanga del Norte  Zamboanga del Sur  Zamboanga Sibugay
Merope (tähti)

NASAn kuva Seulasista; Merope on alin kirkkaista tähdistä.
Merope eli 23 Tauri on Härän tähdistöön, tarkemmin Seulasten tähtijoukkoon kuuluva tähti. Se on saanut nimensä kreikkalaisesta mytologiasta. Tähdellä on ollut suuri merkitys heijastussumujen, nimen omaan emissiosumujen tutkimuksessa. Brittiläinen astronomi William Huggins teki spektroskooppista tutkimusta jo 1860-luvulla. Yhdysvaltalainen Vesto Slipher valokuvasi Meropen sumua vuonna 1913 ja totesi, että Meropen sumu vastasi tähden spektriä tarkasti.
Tähden massa on 4,25 M ja säde 7,7 R.
Merope

Merope (m.kreik. Μερόπη, Meropē) voi viitata seuraaviin:
Merope, useita hahmoja kreikkalaisessa mytologiassa
Merope, tähti Seulasten tähtijoukossa
Merope Kolkko, hahmo Harry Potter -kirjasarjassa
Merope, kärsäkorentosuku
Merope, ruutakasvisuku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Merope”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ryhmä-07

Ryhmä-07 on vuonna 2006 perustettu kesäteatteria esittävä kulttuuriyhdistys Karstulassa. Ryhmä koostuu pääosin nuorista näyttelijöistä, jotka ystävystyivät Salatut elämät -televisiosarjan kuvauksissa.
Ryhmän puheenjohtajana toimii Janne Vakio, varapuheenjohtajana Joona Mielonen, rahastonhoitajana Eero Tommila ja sihteerinä Emma Virkkunen. Muita hallituksen jäseniä ovat Ville Virkkunen, Tiina Virkkunen sekä Emmi Parviainen.
Karstulan kesäteatteri

Ryhmä esitti kesällä 2007 Karstulan kesäteatterissa Markku Pölösen kirjoittaman näytelmän Emmauksen tiellä. Kesän 2007 yleisötavoite oli 2200, mutta kävijöitä oli noin 3900.
Ryhmän näytelmänä vuonna 2008 on Tapio Piiraisen Siivoton juttu, joka on samalla myös kantaesitys. Vierailevia näyttelijöitä kesälle 2008 ovat Sami Sarjula, Tuomas Reunanen, Jenny Dahlström sekä Constantinos Mavromichalis.
Aiheesta muualla

Karstulan kesäteatterin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Guimiliau

| Guimiliau (Gwimilio) |
| --- | --- |
 Saint-Miliaun kirkko
 Guimiliau
 Koordinaatit: 48°29′19″N, 3°59′45″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Arrondissementti:  Morlaix
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,2 km²
Väkiluku (2017):  1 009 
 – Väestötiheys:  89 as./km²
Kunnan numero:  29074
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guimiliau (bretoniksi Gwimilio) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Morlaix’n kaupungista lounaaseen.
Kunnan nähtävyys on Saint-Miliaun kirkko kirkkopihoineen. Kunta ja kirkko vaurastuivat 1500- ja 1600-luvuilla tekstiilikaupasta. Kirkkoa korjattiin tekemällä siihen näyttävä portaali. Pihalla olevasta suuresta luuhuoneesta tehtiin Sainte-Annen kappeli. Lisäksi pihaan rakennettiin monumentaalinen kalvaarioryhmä.
Riemukaari
Portaali
Kalvaarioryhmä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guimiliau Wikimedia Commonsissa
Rudolf Caracciola

Caracciola vuonna 1928
Rudolf Caracciola (30. tammikuuta 1901 Remagen, Saksa – 28. syyskuuta 1959 Kassel, Länsi-Saksa) oli saksalainen kilpa-autoilija, jonka parhaat vuodet sijoittuivat ajalle ennen Formula 1 -sarjaa. Caracciola ajoi kilpaa lähes kolmenkymmentä vuotta ja voitti kaikkiaan 225 eri autokilpailua, mukaan lukien Monacon Grand Prix'n, Mille Miglian ja Saksan Grand Prix'n, joista jälkimmäisen hän voitti kaikkiaan kuudesti. Caracciola voitti F1-sarjaa ennen toista maailmansotaa vastanneen Grand Prix-autoilun Euroopan mestaruuden kolme kertaa.
Ura > Autoalalta kilpa-ajajaksi (Fafnir ja Mercedes)

Ennen kilpa-ajouraansa sisilialaistaustaiseen perheeseen syntynyt Caracciola työskenteli oppipoikana autoalan Fafnir Car Companyssä, kunnes hän siirtyi kotikunniltaan belgialaisen upseerin kanssa käydyn tappelun seurauksena Dresdeniin, missä toimi saman yrityksen automyynti- ja huoltoliikkeessä. Ensiesiintyminen autokilpailuissa tapahtui vuonna 1922, kun Caracciola ajoi yhtiön 1 500 cm3 moottorilla varustetulla autolla neljänneksi AVUS:in radalla. Heti seuraavana vuonna hän vaihtoi Mercedeksen valmistamiin kulkuvälineisiin, joita hän autokauppiaan työtehtävänsä ohessa lainasi ylämäkinousu- ja trialkilpailuihin (vuoteen 1926 asti hän voitti kilpailuja sekä kaksi- että nelipyöräisissä). Vuoden 1926 Saksan Grand Prix oli menestys, kun Caracciola pystyi huonon lähdön jälkeen voittamaan kilpailun Mercedes -autollaan sateisella AVUS:in radalla ja ansaitsemaan 17 000 Saksan markan palkintorahat. Kansainvälisempää menestystä hän alkoi saada voitettuaan Tourist Trophy -kilpailun Ulster's Ardsilla 1929, ja vuosina 1930-31 hän oli Euroopan ylämäkinousun maailmanmestari urheiluautoluokissa. Caracciola teki myös historiallisen saavutuksen vuonna 1931 voittamalla Italian Mille Miglia -tiekilpailun ensimmäisenä ulkomaalaisena. Vuoden 1930 Le Mansin 24 tunnin ajo sen sijaan päättyi keskeytykseen.
Ura > Alfa Romeo ja tragedian ajankohta

1930-luvun talouslaman vuoksi Caracciolan saama tuki Mercedekseltä loppui ja hän siirtyi Alfa Romeon palvelukseen. Saksan kilpailun voitosta ja Euroopan ylämäkinousun mestaruudesta huolimatta Caracciolan kautta häiritsivät taustalla vaikuttaneet tallimääräykset sekä italialaisten tallikaverien kateus. Menestystä seurasi kuitenkin surullisten tapahtumien aikakausi, kun hän kolaroi perustamansa tallin autolla vuoden 1933 Monacon kilpailun harjoituksissa murtaen reitensä, menetti vaimonsa lumivyörymäonnettomuudessa Sveitsin Alpeilla 1934 ja ajautui syvään masennukseen. Kunniavieraskutsu Monacon osakilpailuun sekä toisen vaimon Alice Hoffmannin tuki sai hänet jälleen kilpailemaan.
Ura > Mercedes

Caracciola saavutti suurimmat autourheilumenestyksensä Mercedes-Benzin ratissa, erityisesti kausi 1935, jolloin hän voitti kuusi kilpailua yhdestätoista (kausi oli tiukkaa taistelua niskoitelevaa tallikaveri Luigi Fagiolia sekä Auto Unionin tulokasta Bernd Rosemeyeria vastaan). Seuraava kausi oli kuitenkin pettymys tallin auton suorituskyvylle, ja Caracciola voitti jälleen Euroopan mestaruuden vuosina 1937-38.
Ura > Kilpauran loppu

Rosemeyer ja Caracciola olivat 1930-luvulla tiukkojen taisteluiden kilpakaksikko sekä kilpailuissa että nopeusennätysten yrittämisissä, mutta Rosemeyerin kuolema vuoden 1938 nopeusennätysyrityksessä ja Caracciolan vanhat reisivammat saivat hänet lopettamaan kilpailun kauden 1939 jälkeen. Useat paluuyritykset peruuntuivat erilaisten sairauksien lisääntyessä ja Caracciola menehtyi lopulta syöpään syyskuussa 1959. Caracciolan menestyksen salaisuutena on pidetty useasti hänen maltillista ajotyyliään, jolla hän kontrolloi autoaan lähes täydellisesti, teki todella harvoin virheitä ja auto kulki aina kuin kiskoilla. Suurta menestystä hän sai aikaisesti erityisesti sadekelillä, minkä seurauksena hänen lempinimensä oli "Regenmeister" (saks. sademestari). Ennen Michael Schumacheria, Caracciolaa pidettiin (ja pidettäneen edelleen joissain) Rosemeyerin sekä Tazio Nuvolarin ohella kaikkien aikojen parhaana saksalaisena kilpa-autoilijana.
Suuria voittoja

GP-autoilun Euroopan mestaruus 1935, 1937 ja 1938
Monacon GP 1936
Saksan GP 1926, 1928, 1931, 1932, 1937, 1939
Italian GP 1934, 1937
Belgian GP 1935
Ranskan GP 1935
Tšekkoslovakian GP 1937
Espanjan GP 1935
Sveitsin GP 1935, 1937, 1938
Mille Miglia 1931
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Caracciola Wikimedia Commonsissa
Caracciola vuoden 1929 Monacon kilpailussa.
Caracciola ajaa Alfa Romeo 8C -autoa vuoden 1932 Mille Migliassa.
Caracciolan muistopatsas Remagenissa.
Saalasti (yritys)

Saalasti Oy on suomalainen teknologiakonserni, johon kuuluvat Saalasti Finland Oy, Cross Wrap Oy ja Teräspyörä Oy. Konsernilla on toimintaa viidessä eri maassa. Tässä artikkelissa keskitytään Saalasti Finland Oy:n liiketoimintaan.
Saalasti Finland on biopolttoaineiden käsittelyyn tarkoitettujen laitteiden valmistaja. Yrityksen koneet toimivat pääasiassa suurissa voimalaitoksissa ja sellutehtaissa ja sen tuotteita ovat erilaiset murskaimet ja hakkurit sekä kuorta kuivaavat kuoripuristimet. Saalasti toimittaa myös kokonaisia biomassankäsittelylaitoksia. Saalasti Oy on Great Place to Work-sertifioitu työpaikka. Viimeisimmässä mittauksessa 73% yhtiön työntekijöistä totesi yhtiön olevan kokonaisuudessaan todella hyvä työpaikka.
Historia

Saalastin tarina alkoi vuonna 1945 Tapio Saalastin (1912–1994) perustettua patenttitoimisto Saalastin Tampereelle. Insinööritoimistoksi Saalasti rekisteröityi 1954. Tällä toiminimellä yritys kulki vuoteen 1981 saakka, jolloin se rekisteröitiin osakeyhtiöksi, Saalasti Oy:ksi.
1940-luvun lopulla Saalasti osti ja kunnosti Yhdysvaltojen armeijan ylijäämätavaraa ja välitti sitä eteenpäin. Tämän toiminnan ohessa pyöri myös patenttitoimisto. Samaan aikaan Saalasti muutti sotakorvauksiksi tarkoitettuja mutta Suomeen jääneitä kapearaiteisia Valmetin valmistamia Move21 puukaasuvetureita dieselkäyttöisiksi ja osan kyseisistä vetureista Suomen vakioraideleveydelle sopiviksi.
1950-luvulla Saalastin tuotevalikoimaan tuli itsesuunniteltuja tuotteita. Näitä olivat mm. paalujuntta ja metsäaura. 1950-luvun puolivälin jälkeen Saalasti suuntautui rautatiekaluston suunnitteluun, valmistukseen ja huoltoon. Vuonna 1956 valmistuikin Saalastin ensimmäinen veturi, Otso 1. Monia vuosikymmeniä rautatiekalusto oli Saalastin merkittävin toimiala. 1980-luvulla Saalastin tuotevalikoimaan saatiin yrityksen ensimmäinen biopolttoaineiden käsittelyyn tarkoitettu laite Bark Master. Kuoripuristimia myydään edelleen Saalasti Press -nimellä. Kuoripuristimesta alkoi Saalastin suuntautuminen biomassankäsittelylaitteisiin.
Nykyään rautatiekalustotoiminta on Saalastin tytäryhtiön Teräspyörän alla ja Saalasti Oy keskittyy yksinomaan biopolttoainettakäsittelevien laitteiden suunnitteluun, valmistukseen, myyntiin ja huoltoon. Yrityksen tehdas ja toimisto sijaitsevat Juvanmalmilla Espoossa.
Nykyiset tuotteet > Saalasti Press S/M/L (Kapasiteetin mukaan)

Saalasti Press-kuoripuristin kuivaa kostean puun kuoren ja puujätteen biopolttoaineeksi. Puristimesta on saatavilla erikoismallit niin litimärälle havukuorelle kuin nahkealle eukalyptuskuorelle.
Ensimmäiset kuoripuristimet otettiin käyttöön 1980-luvun alussa ja osa niistä on edelleen käytössä.
Nykyiset tuotteet > Saalasti Chipper H (Horisontaalinen syöttö)

Saalasti Chipper -hakkuri soveltuu voimalaitoksiin, biomassaterminaaleihin ja muihin suurta kapasiteettia tarvitseviin kohteisiin. Hakkurissa on Multitool™-roottori, johon voidaan vaihtaa haketus- tai murskaushampaat prosessoitavan materiaalin mukaan.
Tyypillisiä raaka-aineita ovat tukit, risutukit ja irtorisut, harvennuspuut, latvat, pilkottu kantomateriaali sekä puujäte. Palakoko voidaan säätää P100 ja P32 välillä.
Nykyiset tuotteet > Saalasti Crush H (Horisontaalinen syöttö)

Saalasti Crush H-murskain on kantomurskain, jolla pystytään murskaamaan puuperäisiä materiaaleja.
Murskausjärjestelmä voidaan tehdä 2,4 metriä leveäksi, joka mahdollistaa kantojen samanaikaisen purkamisen kahdesta rekasta.
Nykyiset tuotteet > Saalasti Crush V (Vertikaalinen syöttö)

Saalasti Crush V -vertikaalisyöttöinen murskain on Saalastin murskainperheen perusmalli. Saalasti Crush V:tä käytetään paperi- ja sellutehtaiden kuorimoilla, sahoilla ja voimalaitoksilla. Se pienentää puujätteen ja kuoren sopivaan palakokoon puunjalostuslaitosten prosesseissa. Haluttu palakoko voidaan valita P100 ja P32 väliltä.
Nykyiset tuotteet > Saalasti Cutter V (Vertikaalinen syöttö)

Saalasti Cutter on suurtehorepijä suurille kuorimoille ja erityisesti vaikeille kuorilaaduille kuten eucalyptukselle ja akaasialle. Suurimmat mallit voivat yksin käsitellä isonkin kuorimon koko kuorivirran.
Nykyiset tuotteet > Näytteenottimet

Saalasti Chipper H:n ja Saalasti Crush H:n (horisontaalisyöttö) kanssa toimitetaan usein näytteenotin, jonka avulla pystytään seuraamaan eri materiaalikuormien kosteuspistoisuutta ja palakokoa.
Merzig-Wadernin piirikunta

Merzig-Wadernin piirikunta (saks. Landkreis Merzig-Wadern) on Saksan Saarlandin osavaltion läntisin piirikunta. Piirikunnan pinta-ala on 555,17 neliökilometriä ja väkiluku 103 366 asukasta. Täten se on osavaltionsa laajin alue, mutta sen väestötiheys on alhaisin. Tämä johtuu ennen kaikkea piirikunnan suuresta metsäpinta-alasta; Merzig-Wadern tunnetaankin Saksassa "vihreänä piirikuntana". Piirikunta on peräisin vuonna 1816 perustetusta Preussin Reinin provinssin Merzigin piiristä. Piirikunnan pääkaupunki on Merzig.

Saarlandin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Merzig-Wadern
Neunkirchen
Regionalverband Saarbrücken
Saarlouis
Saarpfalz-Kreis
St. Wendel
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Merzig-Wadern
Microsoft Publisher

| Microsoft Publisher |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Microsoft
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Julkaisuohjelma
Alusta:  Windows
Lisenssi:  omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Microsoft Publisher on Microsoftin kehittämä ja ylläpitämä julkaisuohjelma. Microsoft levittää Publisheria Microsoft Office Professional -pakettinsa mukana.
Microsoft Office
Access · Entourage · Excel · FrontPage · InfoPath · MapPoint · OneNote · Outlook · PowerPoint · Project · Publisher · Teams · Visio · Word
Ryggen kirkko

| Ryggen kirkko Rygge kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Moss, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  270
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ryggen kirkko (norj. Rygge kirke) on Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Kuvia

Alttaritaulu
Kastemalja
Kirkkolaiva
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryggen kirkko Wikimedia Commonsissa