stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leena Saijonmaa-Koulumies

Leena Enni Saijonmaa-Koulumies on suomalainen eläinlääkäri. Hän on eläinlääketieteen tohtori, PhD, dosentti ja pieneläinsairauksien erikoiseläinlääkäri. Hän on erikoistunut allergisten eläinten hoitoon ja on Suomen arvostetuimpia eläinlääkäreitä.
Saijonmaa-Koulumies on opiskellut pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa mutta haki kuitenkin Eläinlääketieteelliseen korkeakouluun ja valmistui eläinlääkäriksi. Hän teki vuonna 2000 väitöskirjan Lontoon yliopiston Royal Veterinary Collegessa eläinten allergioihin liittyvistä ihotulehduksista
Saijonmaa-Koulumies on Helsingin yliopiston dermatologian dosentti ja työskentelee yksityisellä eläinlääkäriasemalla.
Saijonmaa-Koulumiehen sisar on laulaja Arja Saijonmaa. Leena on naimisissa toimittaja Jyrki Koulumiehen kanssa
Coronaviridae

| Koronavirukset |
| --- | --- |
 Elektronimikroskooppikuva kahdesta koronaviruksesta.
Virusten luokittelu
Ryhmä::  Virukset
Kunta::  Riboviria
Luokka::  Pisoniviricetes
Lahko::  Nidovirales
Heimo::  Koronavirukset Coronaviridae
Alaheimot ja suvut
 Coronaviridae Orthocoronavirinae Alphacoronavirus  Betacoronavirus  Gammacoronavirus  Deltacoronavirus  Letovirinae Alphaletovirus Milecovirus Microhyla letovirus 1 
Katso myös
   Coronaviridae Wikispeciesissä   Coronaviridae Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Coronaviridae eli koronavirukset on virusten heimo, johon kuuluu kaksi alaheimoa: Letovirinae ja Orthocoronavirinae. Jälkimmäistä kutsutaan tavallisesti nimellä koronavirukset.
Koronaviruksiksi heimon viruksia kutsutaan, koska mikroskoopissa ne muistuttavat Auringon ulompaa kaasukehää eli koronaa.
Luokittelu ja rakenne

Koronavirukset muodostavat Coronaviridae-heimon Nidovirales-lahkossa. Koronavirukset ovat vaipallisia, positiivissäikeisiä RNA-viruksia. Niillä on RNA-virusten suurin genomi, joka sisältää noin 30 000 nukleotidia. Koronaviruksen halkaisija on 125 nanometriä, joten ne ovat melko suuria verrattuna muihin ihmisiä tartuttaviin viruksiin.
Genomin ympärillä on proteiinista muodostunut nukleokapsidi, joka infektoituneessa solussa leviää vaihtelevasti solulimaan ja tumajyväseen. SARS-epidemian aiheuttaja näyttää suosivan erityisesti solulimaan leviämistä, mutta tämän asian kliinistä merkitystä ei tunneta.
Taksonomia

Heimo jakautuu seuraavasti alaheimoihin ja sukuihin:
Coronaviridae
Orthocoronavirinae
Alphacoronavirus
Betacoronavirus
Gammacoronavirus
Deltacoronavirus
Letovirinae
Alphaletovirus
Milecovirus
Microhyla letovirus 1
Aiheesta muualla

Laji.fi: Coronaviridae
UniProt, Taxonomy: Coronaviridae (englanniksi)
Viral zone: Coronaviridae (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Coronaviridae, taxonomy (englanniksi)
Last Nite

| ”Last Nite” The Strokes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Is This It
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2001
 Tuottaja(t): Gordon Raphael
 Tyylilaji: indie rock garage rock
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: RCA
The Strokesin muut singlet
| ”Hard to Explain” 2001 | ”Last Nite” 2001 | ”Someday” 2001 |
Last Nite on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Is This It 5. marraskuuta 2001. ”Last Nite” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 14.
Kappaleet > Yhdysvaltojen ja Britannian julkaisu

Last Nite – 3.15
When It Started – 2.59
Kappaleet > Australian julkaisu

Last Nite – 3.15
When It Started – 2.59
Last Nite (live) – 3.27
Take It or Leave It (live) – 3.29
Kōshun Takami

Kōshun Takami (jap. 高見広春, Takami Kōshun, syntynyt vuonna 1969, Amagasaki, Hyōgon prefektuuri, Japani) on japanilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten Battle Royale -kirjan kirjoittajana. Kirja on julkaistu alun perin japaniksi vuonna 1999, ja Yuji Oniki on kääntänyt sen myöhemmin englanniksi.
Takami kasvoi Kagawan prefektuurissa, Shikokussa. Hän valmistui Osakan yliopistosta pääaineenaan kirjallisuus.
Last Ninja 2: Back with a Vengeance

| Last Ninja 2: Back with a Vengeance |
| --- | --- |
Kehittäjä:  System 3
Julkaisija:  Activision
Säveltäjä:  Matt Gray
Pelisarja:  The Last Ninja
Julkaistu:  1988
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, MS-DOS, ZX Spectrum
Jakelumuoto:  C-kasetti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Last Ninja 2: Back with a Vengeance on System 3:n kehittämä toimintaseikkailupeli, joka on jatko-osa The Last Ninja -pelille. Musiikin peliin on tehnyt Matt Gray ja ajan saatossa siitä on tullut ansaitusti yksi C64-pelien tunnetuimmista ja suosituimmista pelimusiikeista jota yhä vieläkin remiksataan ja koveroidaan. Peli käyttää isometristä kuvakulmaa kuten edeltäjäkin.
Vastaanotto

Ilmestyessään Last Ninja 2 keräsi runsaasti positiivisia arvosteluita ja kehuja (varsinkin C64 ja ZX Spectrum) ja siitä tulikin myös koko Last Ninja -sarjan menestynein osa.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi arvostelussaan pelin Commodore 64 -versiolle täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Last Ninja 2: Back with a Vengeance MobyGamesissa (englanniksi)
Lao (täsmennyssivu)

Lao voi tarkoittaa seuraavia:
Laot, kaakkoisaasialainen kansa
Lao, Laosissa puhuttu kieli
Laos (maatunnus LAO), valtio Kaakkois-Aasiassa
Lapin ammattiopisto
Henkilöitä

Antonio Lao y Cuevas (1780–1850), espanjalainen katolinen piispa
Danielle Lao (s. 1991), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Kung Lao, hahmo Mortal Kombat -peleissä
Suuri Kung Lao, hahmo Mortal Kombat -peleissä
Luong Lao Shi, hahmo televisiosarjassa Jake Long – amerikkalainen lohikäärme.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lao”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Le Blanc

Le Blanc
Le Blanc on kunta Indren departementissa Centren hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 998 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Le Blancin pinta-ala on 58 neliökilometriä.
Lain mukaan

| Lain mukaan |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Roland af Hällström
Käsikirjoittaja:  Viljo Hela
Perustuu:  Minna Canthin novelleihin ”Lain mukaan” ja ”Kauppa-Lopo”, 1889, teoksesta Kansan ääniä 1
Tuottaja:  Mauno I. Mäkelä
Säveltäjä:  Tauno Pylkkänen
Kuvaaja:  Esko Töyri
Leikkaaja:  Nils Holm
Lavastaja:  Lauri Elo
Pääosat:  Eila Peitsalo Matti Oravisto Fritz-Hugo Backman Elvi Saarnio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1956
Kesto:  76 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lain mukaan on Roland af Hällströmin ohjaama suomalainen mustavalkoinen elokuva vuodelta 1956. Elokuva perustuu Minna Canthin kahteen novelliin, ”Lain mukaan” ja ”Kauppa-Lopo” (1889). Elokuva oli Hällströmin viimeinen ohjaus, sillä hän kuoli sydänkohtaukseen viimeisiä kohtauksia kuvattaessa. Esko Töyri viimeisteli elokuvan.
Juoni

Elokuvan kehyskertomuksena on oikeudenkäynti, jossa Ville Toikkaa syytetään yrityksestä murhata patruuni Oppman. Tapauksen taustalla on Villen vaimon Maria Toikan ja patruunin välille syntynyt suhde Villen ollessa Kajaanin-reissulla. Kun Ville palaa, tilanne paljastuu hänelle, ja suuttuneena hän käy patruunin kimppuun. Oikeus tuomitsee Villen kuritushuoneeseen. Patruuni saapuu Marian luokse juhlistamaan ratkaisua.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eila Peitsalo  | … |  Maria Toikka   |
|  Matti Oravisto  | … |  työmies Ville Toikka   |
|  Fritz-Hugo Backman  | … |  patruuni Ephr. Oppman   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Katri   |
|  Pentti Viljanen  | … |  työnjohtaja Peltonen   |
|  Leo Riuttu  | … |  asioitsija   |
|  Leni Katajakoski  | … |  Liisa   |
|  Alpo Vammelvuo  | … |  raatimies   |
|  Ari Laine  | … |  puukhollari   |
|  Erkki Uotila  | … |  pormestari   |
|  Eero Leväluoma  | … |  yleinen syyttäjä   |
|  Einari Ketola  | … |  rahtimies Korhonen   |
|  Matti Lehtelä  | … |  rahtimies Eino Räsänen   |
|  Impi Aro  | … |  patrunessa   |
|  Irja Kuusla  | … |  kievarin emäntä   |
|  Anton Soini  | … |  kievarin isäntä   |
|  Marja Aro  | … |  Emelie, Oppmanin tytär   |
|  Sylva Rossi  | … |  3. rouva   |
|  Alice Lyly  | … |  1. rouva   |
|  Leila Sjöström  | … |  2. rouva   |
|  Seppo Sariola  | … |  poliisi   |
|  Hillevi Juusola  | … |  mustalaistyttö   |
|  Urho Seppälä  | … |  mustalainen   |
|  Leo Jokela  | … |  mustalainen   |
|  Jalmari Parikka  | … |  Lampisen ukko   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  mies kievarissa   |
|  Ritva Aro  | … |  Liisa Toikka   |
|  Irja Rannikko  | … |  nainen raastuvan istuntosalissa   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  mies kadulla   |
|  Irma Wikström  | … |  keittäjä   |
|  Pirkko Karppi  | … |  Selma, sisäkkö   |
|  Veikko Linna  | … |  herra   |
|  Tuukka Soitso  | … |  säestäjä   |
|  Arttu Suuntala  | … |  hanuristi   |
|  Harri Sinijärvi  | … |  myyjä kaupan perähuoneessa   |
|  Väinö Parviainen  | … |  mies kievarissa   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  2.viulisti   |
|  Sirkka Kokkonen  | … |  Eveliina   |
Vastaanotto

Aikalaisarvioissa elokuvassa nähtiin paitsi laadukasta näyttelijäntyötä, myös paljon puutteita, varsinkin sen ajankuvauksessa, 1800-luvun miljöön luomisessa. Käsikirjoitusta toisaalta kiitetään dramaattisena tarinana, toisaalta kuitenkin todetaan, että tapahtumat ja luonnekuvat jäivät epämääräisiksi.
Aiheesta muualla

Lain mukaan Elonet.
Kōsei Akaishi

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 68 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Martigny 1989 | 68 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Hopeaa | Soul 1986 | 68 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ōarai 1989 | 68 kg |  |
Kōsei Akaishi (jap. 赤石 光生, Akaishi Kōsei, s. 26. helmikuuta 1965 Hirosaki, Aomorin prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt vapaapainija ja olympiamitalisti.
62–68 kilogramman painoluokissa kilpaillut Akaishi saavutti vapaapainissa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984, olympiapronssia Barcelonassa 1992, MM-hopeaa Martignyssa 1989, Aasian kisojen hopeaa vuonna 1986 ja Aasian-mestaruuskilpailujen hopeaa vuonna 1989. Lisäksi hän jäi useasti palkintosijojen ulkopuolelle, muun muassa Soulin kesäolympialaisissa 1988 neljänneksi.
Laurent Banide

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. tammikuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Alès, Gard, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Monaco Féminin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1988 | Marseille B |  |  |
| 1989–1991 | Strasbourg B |  |  |
Valmennusura
1993–1997: Monaco B
1997–2005: Monaco U19
2005–2006: Monaco (apuv.)
2006–2007: Monaco
2007–2008: Umm-Salal
2008–2009: Al Kuwait
2009: Al Dhafra
2010: Al-Nasr
2011: Monaco
2012: Al Kharaitiyat
2012–2013: Al Dhafra
2013: Al Wasl
2014: Al-Orobah
2015: Al Dhafra
2016: Al Kuwait
2017: Al-Khor
2018: Umm-Salal
2019: Oldham
2022–: Monaco Féminin

Laurent Banide (s. 26. tammikuuta 1968) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Monaco Fémininin päävalmentajana.
Ura

AS Monacon juniorijoukkueessa pelanneen Baniden peliura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti urallaan Olympique de Marseillea ja RC Strasbourgia, mutta pelasi vain seurojen reservijoukkueissa.
Banide seurasi isänsä Gérardin jalanjälkiä valmennusuralle aloittaen 1993 AS Monacon Centre de Formationissa. Hän työskenteli seuran valmennuskeskuksessa 12 vuoden ajan, kunnes hän lokakuussa 2005 nousi Francesco Guidolinin apuvalmentajaksi. Hän jatkoi apuvalmentajana myös László Bölönin tultua seuran peräsimeen 2006.
Bölöni sai potkut lokakuussa 2006 kehnosti alkaneen kauden vuoksi ja Banide nousi AS Monacon päävalmentajaksi.  Baniden pesti Monaco-luotsina jäi kuitenkin kehnohkon menestyksen vuoksi lyhyeksi ja kauden 2006/07 jälkeen hän sai jättää tehtävänsä.
Tammikuussa 2008 Banide jatkoi valmennusuraansa qatarilaisessa Umm-Salalissa, jonka hän johdatti kauden päätteeksi Qatarin Cupin voittajaksi. Kausi 2008/09 alkoi kuitenkin huonosti ja Banide sai potkut marraskuussa 2008.
Helmikuussa 2010 Banide siirtyi Al-Nasrin päävalmentajaksi.  Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo samana vuonna.
Tammikuussa 2011 Banide palasi AS Monacon päävalmentajaksi. Tavoitteena oli nostaa seura pois liigan putoamiskamppailusta.  Banide saikin Monacon peliin uutta ryhtiä, mutta lopulta se ei riittänyt. Seura taisteli viimeiselle kierrokselle saakka sarjapaikastaan, mutta 0–2 kotitappio Olympique Lyonnais'lle sinetöi putoamisen 34 liigavuoden jälkeen.  Kesällä 2011 Monaco menetti useita tärkeistä pelaajistaan pääsarjaseuroille ja Baniden lähtökohdat kauteen 2011/12 eivät olleet parhaat mahdollisesti. Monacon kausi alkoikin surkeasti ja Banide onnistui voittamaan joukkueensa kanssa vain yhden ottelun, kunnes sai potkut 12. syyskuuta.
Tammikuun alussa 2012 Banidesta tuli qatarilaisseura Al Kharitiyathin päävalmentaja.  Hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen ja siirtyi joulukuussa 2012 Al Dhafran päävalmentajaksi.  Toukokuussa 2013 hän siirtyi Arabiemiraatteihin Al-Waslin päävalmentajaksi.  Baniden pesti päättyi potkuihin jo marraskuussa 2013.
Al-Waslista saamiensa potkujen jälkeen Banide toimi lyhyen aikaa eri seurojen päävalmentajana Lähi-idässä.
Kesällä 2017 Banide palasi valmennustehtäviin qatarilaisen Al-Khorin päävalmentajana. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo lokakuussa 2017.
Kaudeksi 2018/19 Banide palasi Umm-Salalin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut jo marraskuussa 2018. Kesällä 2019 Banidesta tuli Oldhamin päävalmentaja. Baniden johdolla Oldham voitti vain yhden ottelun Englannin Kakkosliigassa ja seura erotti hänet jo syyskuussa 2019.
Heinäkuussa 2022 Banidesta tuli Monaco Fémininin päävalmentaja.
Ura > Meriitit valmentajana

Qatarin cup: 2008
Kuwaitin cup: 2009
Krimin venäläistäminen

Krimin tataarien osuus niemimaan väestöstä Neuvostoliiton vuoden 1939 väestönlaskennan perusteella.
Krimin venäläistäminen (ukr. русифікація Криму, rusyfikatsija Krymu, krimintat. Qırımnıñ ruslaştırıluvı), tai detatarisaatio (ukr. детатаризація, detataryzatsija, krimintat. tatarsızlaştırıluvı), on nimitys toimenpiteille, joilla Venäjä tai Neuvostoliitto ovat pyrkineet venäläistämään Krimin niemimaata vainoamalla Krimin tataareita. Tämä näkyy muun muassa siinä, että sitä mukaan kuin Krimin tataareita pakenee niemimaalta, sinne on siirretty tilalle etnisiä venäläisiä.
Historiallinen tausta

Moskova on suhtautunut Krimin tataareihin vihamielisesti aina siitä lähtien kun näillä alkoi olla säännöllisiä kontakteja toisiinsa 1400-luvulta lähtien. Venäjän keisarikunnan aikana satoja tuhansia Krimin tataareja pakeni venäläisten vallan alta lähinnä Osmanien valtakuntaan. Kaksi merkittävää joukkopakoa olivat Venäjän valloitettua Krim ja Krimin sota. Venäjä vastasi tähän lähettämällä tilalle venäläisiä uudisasukkaita, joista venäläistämisen voidaan katsoa alkaneen.
Katariina Suuren valloitettua Krimin vuonna 1783 laivastolle tärkeää niemimaata alettiin mytologisoida, jotta sen ja muun Novorossijan alueiden liittäminen osaksi Venäjää voitaisiin perustella jollain tavalla. Myytti perustuu osittain siihen, että Kiovan rusien ruhtinas Vladimir Suuri valloitti Krimillä sijainneen Bysantin valtakuntaan kuuluneen Khersonesosin kaupungin ja otti sittemmin kasteen. Siksi Katariina Suuri katsoi, että Krim on Venäjän ortodoksisen kirkon syntymisen kannalta keskeinen paikka ja lisäksi paikka, joka linkittää Bysantin valtakunnan ja Venäjän keisarikunnan toisiinsa. Kruunu otti Krimin tataarien maita haltuunsa ja jakoi niitä venäläiselle aatelistolle.
Krimin tataarien karkottamisen jälkeen Neuvostoliitto alkoi nimetä uudelleen Krimin maantieteellisiä paikkoja. Kommunistisen puolueen presidiumi Venäjän SFNT:ssa antoi 14. joulukuuta 1944 määräyksen, jonka mukaan kaikki niemimaalla sijaitsevat krimintataarin- ja saksankieliset nimet korvattaisiin venäjänkielisillä. Tavoitteena oli hävittää todisteet siitä, että Krimillä olisi joskus asunut tataareita. Neuvostoliiton romahdettua vain osa kaupungeista (muun muassa Bahtšisarai, Alušta ja Saky) on saanut vanhat krimintataarinkieliset nimensä takaisin. Samaan aikaan kun Krimin tataarit olivat karkotettuina muualla Neuvostoliitossa, Krimille ohjattiin slaavilaisia uudisasukkaitta, joille tataarien tyhjiksi jääneet kodit osoitettiin. Neuvotoliitto tuhosi myös lukuisia historiallisia ja kulttuurillisesti kohteita, jotka viittasivat Krimin tataarien olemassaoloon. Krimintataarinkielisten kirjojen polttaminen aloitettiin jo 1920-luvulla.
Neuvostoliitossa levitettiin myös runsaasti tatarofobiaa, jolla Krimin tataarit leimattiin porvarillisiksi maanpettureiksi ja vastavallankumouksellisiksi. Lisäksi kommunistipuolue väitti heidän olevan mongoleja, joilla ei siis olisi mitään historiallista suhdetta niemimaahan. Näiden perättömien väitteiden levittämiseksi Krimillä järjestettiin vuonna 1948 varta vasten tatarofobinen konferenssi.
Myös Krimin tataarien kansallissankariksi noussut Amet-han Sultan joutui venäläistämisen kohteeksi: vaikka tämä taustaltaan Krimin tataari kertoi avoimesti olevansa ylpeä siitä, neuvostoviranomaiset pyrkivät esittämään hänet dagestanilaisena.
Nykyään

Yksi Kremlin levittämistä myyteistä on ollut se, että Krim on aina ollut osa Venäjää ja että vuoden 2014 miehitys oli niemimaan "palautus" osaksi Venäjää. Väite tosin perustuu vain sille, että Venäjä on vuosisatojen ajan pyrkinyt hävittämään Krimin tataarit ja korvaamaan heidät venäläisillä luodakseen siteen niemimaahan.
Melkein heti Venäjän miehityksen alettua vuonna 2014 venäläistämistoimet aloitettiin vainoamalla Krimin tataareita. Miehittäjät muun muassa kielsivät Krimin tataarien kansan medžlisin toiminnan ja krimintataarinkielisen televisiokanavan. Miehityksen alettua noin kymmenen prosenttia Krimin tataareista pakeni H'ersonin alueelle, jonne Venäjä hyökkäsi vuonna 2022. Krimin tataareita on miehityksen aikana vainottu, ja he ovat rutiininomaisesti aiheettomien kotietsintäjen kohteena, joista osa johtaa myös pidätyksiin.
Venäjä on myös jatkanut Amet-han Sultanin detatarisaatiota muun muassa nimeämällä Dagestanin Mahatškalassa sijaitsevan lentokentän hänen mukaansa.
Seuraamuksia

Vuosisatoja jatkuneet venäläistämistoimet näkyivät selkeästi jo ennen kuin Venäjä miehitti Krimin, sillä niemimaa oli paljon venäläismielisempi kuin muu Ukraina: 75 prosenttia asukkaista puhui venäjää, ja vuoden 2010 presidentinvaaleissa Venäjä-mielinen Viktor Janukovytš sai yli 75 prosenttia niemimaan äänistä.
Venäläistämisen toinen merkittävä seuraus on se, että osa länsimaalaisista, erityisesti äärioikeistolaisista, katsoo muun muassa Krimin suuren venäjänpuhujien määrän olevan todiste siitä, että niemimaa on osa Venäjää. Tähän ovat vedonneet muun muassa Yhdysvaltain presidentti Donald Trump, Italian varapääministeri Matteo Salvini, Ranskan presidentinvaaliehdokas Marine Le Pen.
Depressed Mode

| Depressed Mode> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2005–
Tyylilaji:  doom metal, death metal
Kotipaikka:  Pori
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ossy Salonen, laulu, soitinnus   Natalie Koskinen, laulu   Tomppa Turpeinen, kitara   Teemu Heinola, kitara   Henri Hakala, bassokitara   Iiro Aittokoski, rummut  
Levy-yhtiö:  Firedoom Music, 2006–2009  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Depressed Mode on porilainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2005.
Yhtye oli alun perin laulaja Ossy Salosen sooloprojekti. Pian yhtyeeseen liittyi Salosen vanha ystävä kitaristi Tomppa Turpeinen, ja tämän jälkeen Shape of Despairin laulaja Natalie Koskinen kiinnostui yhtyeestä ja otti yhteyttä Saloseen.
Elokuussa 2006 Firebox Records tarjosi Depressed Modelle kahden albumin levytyssopimusta. Ensimmäinen studioalbumi, Ghosts of Devotion julkaistiin elokuussa 2007. Yhtyeen toinen albumi, ..For Death.. julkaistiin 4. helmikuuta 2009.
Jäsenet

Ossy Salonen – laulu, soitinnus (2005–)
Natalie Koskinen – laulu (2006–)
Tomppa Turpeinen – kitara (2005–)
Teemu Heinola – kitara (2008–)
Henri Hakala – bassokitara (2007–)
Iiro Aittokoski – rummut (2008–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Marissa Marjamäki – taustalaulu (2006–2009)
Jani "Jamppa" Lamminpää – bassokitara (2006–2007)
Jori Haukio – sello (2006–2009)
Marko Tommila – rummut (2006–2008)
Diskografia

Ghosts of Devotion (2007,  Firedoom Music)
..For Death.. (2009,  Firedoom Music)
Decade of Silence (2022)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Depressed Mode Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Depressed Mode Myspacessa (englanniksi)
Kågedalenin piiri

| Kågedalenin piiri |
| --- | --- |
 Kågedalenin kirkko
 fiKågedalenin piiri 
 64°52′34″N, 20°48′07″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Skellefteån kunta
Piirikoodi:  323026
Väestö
Väkiluku (2022):  4 733 
Kågedalenin piiri (ruots. Kågedalens distrikt) sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 4 733  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Skellefteån kunnan piirit
Laitteistokuvauskieli

Laitteistokuvauskielet (engl. hardware description language, HDL) ovat ohjelmointikielten kaltaisia täsmäkieliä. Laitteistokuvauskielellä voidaan antaa formaali kuvaus tietokonelaitteistosta, esimerkiksi suorittimesta, jota voidaan käyttää muun muassa kyseisen laitteiston käyttäytymisen simulointiin ja toiminnan oikeellisuuden varmistamiseen ennen kuin laite fyysisesti valmistetaan. Kuvausta voidaan myös sopivaa ohjelmistoa käyttämällä hyödyntää logiikkasynteesissä, jossa koodista luodaan piirustukset esimerkiksi ASIC-piirille (engl. application specific integrated circuit) tai kytkennät FPGA-piirille (engl. field-programmable gate array). Laitteistokuvauskielillä on merkittävä osa nykyaikaisessa digitaalisuunnittelussa. Kaksi ylivoimaisesti käytetyintä laitteistokuvauskieltä ovat VHDL ja Verilog.
Laitteistokuvauskielet vs. ohjelmointikielet

Useimpien laitteistokuvauskielten syntaksi perustuu johonkin ohjelmointikieleen, esimerkiksi VHDL perustuu Adaan ja Verilog C:hen. Kielet kuitenkin sisältävät laitteiston tarkkaan kuvaukseen tarvittavia erityisrakenteita ja eroavat siksi merkittävästi ohjelmointikielistä. Esimerkiksi ohjelmointikielillä kirjoitetut ohjelmat suoritetaan suurimmaksi osaksi sekventiaalisesti, eli käskyt suoritetaan yksi kerrallaan peräkkäin. Tietokonelaitteistoissa rinnakkaisuutta esiintyy paljon ja tämän johdosta laitteistokuvauskielissä on rakenteita, joiden avulla on helppo kirjoittaa rinnakkaista koodia. Laitteistokuvauskielillä on myös mahdollista mallintaa laitteistoläheisellä tavalla eri osalohkojen välistä digitaalista ja joskus myös analogista signalointia.
Tulevaisuus

Laitteistokuvauskielillä on perinteisesti ollut huomattavasti vaikeampaa ja työläämpää toteuttaa algoritmi kuin ohjelmointikielillä. Laitteistokuvauskielet ovat viime aikoina alkaneet lähestyä ominaisuuksiltaan ja abstraktiotasoltaan korkean tasoon ohjelmointikieliä, erityisesti C++:aa. Esimerkiksi SystemC:n ja SystemVerilogin kaltaisilla kielillä on mahdollista mallintaa laitteistoa järjestelmätasolla (engl. system level) ja transaktiotasolla (engl. transaction level) siinä missä VHDL ja Verilog toimivat matalammalla rekisterisiirtotasolla (engl. register transfer level, RTL). Mooren lakia mukaileva kehitysvauhti on yksi merkittävä syy miksi korkeamman abstraktiotason työkaluille tulee olemaan yhä enemmän tarvetta.
Laitteistokuvauskieliä

Verilog
VHDL
SystemC
SystemVerilog
GPSS II