stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiinanharjakoira
Historia ja alkuperä

Kiinanharjakoiran oletetaan kehittyneen alkujaan afrikkalaisesta Canis africanuksesta. Afrikasta kulkeutui koiria teelaivoilla ensiksi Kiinaan ja sieltä Yhdysvaltojen kautta Eurooppaan. Kiinassa merkintöjä karvattomista koirista on Han-dynastian ajalta, noin 200–220 jaa. Noin 1500-luvulla karvattomia koiria kutsuttiin Keski-Amerikassa kiinalaisiksi koiriksi. Kun ensimmäiset karvattomat koirat kuitenkin kulkeutuivat Meksikosta Yhdysvaltoihin 1800-luvulla, koiria kutsuttiin meksikolaisiksi koiriksi. Kiinalaisiksi koiriksi kutsutuista karvattomista kehkeytyi ajan mittaan oma rotunsa, kiinanharjakoira. Tosin tarinat kertovat, että rodun edustajat syötiin Kiinassa sukupuuttoon, ja vain nimi jäi muistoksi rodun kotimaasta.
Kiinanharjakoira puuterihuisku tunnettiin jo alussa, mutta vielä pitkälle Chinese Crested Clubin perustamisen jälkeen puuterihuiskut eivät olleet toivottuja. Varsinaisesti rekisteröintikiellossa puuterihuiskut eivät olleet, mutta suositeltiin, ettei muunnosta käytettäisi jalostukseen. 1980-luvulla mielipiteet puuterihuiskuista alkoivat muuttua, ja rotumääritelmää muutettiin niin, että puuterihuiskuja esitetään nykyään samassa kehässä karvattomien kiinanharjakoirien kanssa.
Kanta Suomessa ja muualla maailmalla

Rotu on suhteellisen harvinainen kaikkialla maailmassa. Suomessa kanta on kasvanut hiljalleen, ja vuonna 2005 rekisteröitiin 320 yksilöä, kun niitä vuonna 1995 rekisteröitiin vain 79 yksilöä. Tällä hetkellämilloin? Suomessa on rekisteröitynä yhteensä 1 427.
Ulkonäkö

Kiinanharjakoiran rotumääritelmä ei ole kovinkaan yksityiskohtainen, mikä aiheuttaa paljon hämmennystä tuomareissa ja kiinanharjakoiran oikeantyyppisestä ulkonäöstä on monenlaisia mielipiteitä.
Kiinanharjakoiria on kaksi eri muunnosta; karvaton ja karvallinen muunnos powderpuff, jota tutummin kutsutaan Suomessa puuterihuiskuksi. Englantilaisen rotumääritelmän mukaan kiinanharjakoiraa on kahta erilaista tyyppiä; kauris-tyyppi, joka on siroluinen ja jalo, sekä cobby. Cobby-tyyppi on kauris-tyyppiä rungoltaan ja luustoltaan raskaampi. Rotumääritelmä ei kuitenkaan kuvaa näitä toisistaan varsin paljon eroavia tyyppejä. Suurin osa nykykoirista on sekoitus kauris- ja cobbytyyppiä.
Kiinanharjakoiran korvien tulee olla pystyt, mutta puuterihuiskulla sallitaan myös luppakorvat. Sen liikkeet ovat pitkät, lennokkaat, sulavat ja vinttikoiramaiset. Puuterihuiskun oikeanlaisen karvanlaadun määrittäminen on aiheuttanut sekaannusta kasvattajien keskuudessa. Rotumääritelmä vaatii, ettei sillä ole aluskarvaa vaan vain ihon päällä on harsomainen karva. Turkin mitta vaihtelee. Puuterihuiskuissa esiintyy harvakarvaisuutta johtuen karvattomuuden geenin monista esiintymismuodoista. Puuterihuiskuilla leikataan karvat pois naaman ja kaulan seutuvilta. Karvattomalla muunnoksella karvaa on otsan ja korvien alueella, hännässä ja jaloissa.
Kiinanharjakoirien ihonväri vaihtelee. Se voi olla täplikäs eli ns. pitsimäinen tai sitten yhtenäinen. Yhtenäinen väritys on kuitenkin usein ”rikki” rinnasta, jaloista ja mahan alta, ja niissä on vaaleanpunaista pigmentitöntä ihoa. Puuterin turkin väri on pääsäännöllisesti vaalean kullanvärinen vaaleten kermasta valkoiseen. Pennut voivat olla myös mustavalkoisia, mutta usein musta haalistuu iän myötä vaaleaksi. Turkin väri voi olla myös musta.
Terveystilanne

Karvattomuus tuo tullessaan rotuun hammasongelmia. Useilta yksilöiltä puuttuu välihampaita, ja hampaita saattaa putoilla koirilta jo nuorella iällä. Karvattomuus tuo myös iho-ongelmia, muun muassa ihottumaa ja finnejä. Ihmisihon tavoin rodun iho on herkkä kuivumaan ja palamaan auringossa. Pakkasella pitää olla varovainen, sillä varsinkin karvattomat ovat todella arkoja paleltumaan, joten pukeutumisesta täytyy huolehtia. Kiinanharjakoirilla on esiintynyt tyypillisiä kääpiökoirarotujen ongelmia, esimerkiksi polvilumpion sijoiltaanmenoa, silmäongelmia ja sydänvikoja. Etenevää verkkokalvon surkastumaa (progressiivinen retina atrofia, PRA) on havaittu ulkomailla, Suomessa ei toistaiseksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Aztlán

Aztlán ("valkoinen maa") on asteekkien myyttinen alkukoti, josta he muinaisina aikoina vaelsivat Meksikon laaksoon. Aztlán sijaitsi myyttien mukaan pohjoisessa, mahdollisesti Pohjois-Meksikon tasangolla tai Pohjois-Amerikan lounaisosissa. Vaikka Aztlán on luultavasti legenda, on viitteitä siitä, että nahuatlkieliä puhuneet metsästäjä-keräilijäheimot muuttivat 1100-luvulla etelämmäs aiemmilta asuinsijoiltaan Pohjois-Meksikon ylätasangolla ja vaikuttivat osaltaan tolteekkien sivilisaation tuhoon.
Aztlán Chicano-liikkeen piirissä

Meksikolais-yhdysvaltalainen runoilija Alurista otti Aztlánin vuonna 1969 nimitykseksi Yhdysvaltain lounaisosissa asuvien meksikolais-yhdysvaltalaisten eli chicanoiden yhteisölle. Jotkut chicano-activistit, kuten Rodolfo Gonzales, ovat omaksuneet Aztlánin nimeksi hypoteettiselle chicanojen omalle valtiolle lounais-Yhdysvalloissa. Osa chicanoista puolestaan on sitä mieltä, että Yhdysvallat pitää aluetta laittomasti hallussaan, ja että se tulisi palauttaa Meksikolle, jolle se kuului ennen vuonna 1848 solmittua Guadalupe Hidalgon rauhaa.
Tummanpunaisella korostetut Yhdysvaltain osavaltiot lasketaan yleensä osaksi hypoteettisen Aztlánin valtion aluetta.
Knöödeli

Kuivuneista sämpylöistä tehtyjä knöödeleitä.
Knöödeli (saks. Knödel) on  perinteinen keskieurooppalainen ruoka, jota syödään erityisesti Saksassa, Itävallassa, Slovakiassa, Tšekissä ja Puolassa. Sen saksalaiset nimet ovat Knödel (Etelä-Saksassa ja Itävallassa) tai Klöße (Keski- ja Pohjois-Saksassa), puolaksi muun muassa knedel, kluski, kopytka, slovakiksi knedlík tai knedľa ja englanniksi se käännetään yleensä "dumpling".[lähde? ]
Perusaineksina voi olla muun muassa perunoita, kuivuneita sämpylöitä, mannaryynejä, jauhoja, rahkaa tai lihaa. Näistä aineksista tehdään taikina, josta muodostetaan halkaisijaltaan noin 7-senttimetrisiä palloja, jotka keitetään kuumassa vedessä. Joskus ne ovat myös täytettyjä. Pyöryköitä voidaan syödä niin perusruokana, keitossa kuin jälkiruokana. Pyöryköitä on kymmeniä eri laatuja.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Perunaknöödeli

eli Kartoffelknödel on Itävallassa ja Saksassa hyvin yleinen, etenkin porsaanpaistin kanssa tarjoiltava lisuke. Itävallassa on tyypillistä tehdä perunaknöödelin taikina keitetyistä perunoista, kun taas Saksassa on yleistä valmistaa perunaknöödeli raaoista perunoista tehdystä taikinasta. Raa'at perunat raastetaan hyvin hienoksi tai keitetyt perunat soseutetaan, minkä jälkeen joukkoon lisätään kananmunaa ja vehnäjauhoja, jotka pitävät perunaknöödelin kasassa ja knöödeli maustetaan miedosti suolalla. Taikina on täysin sama kuin italialaisten gnocchien taikina mutta valmis knöödeli on paljon suurempi kuin gnocchi. Raaka knöödeli keitetään kypsäksi suolavedessä.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Sämpyläknöödeli

Sämpyläknöödeli eli Semmelknödel on suosittu lisuke erilaisten liha-, kasvis- ja sienikastikkeiden kanssa. Se valmistetukseen käytetään leikkaamalla nuukahtaneista sämpylöistä tai muusta soveltuvasta vaaleasta leivästä pieniä kuutioita, jotka kuivatetaan. Alueilla, joissa sämpyläknöödelit ovat suosittuja, voi valmiiksi leikattuja ja kuivatettuja sämpyläkuutioita ostaa valmiina leipomoista ja hyvinvarustetusta ruokakaupasta. Kuivien sämpyläkuutioiden sekaan lisätään kananmunaa, vähän jauhoja, maitoa, sipulia ja maun mukaan persiljaa, suolaa ja pekonia mausteeksi. Pekonilla maustettuja sämpyläknöödeleitä kutsutaan pekoniknöödeleiksi eli Speckknödel. Myös sämpyläknöödeli kypsennetään keittämällä se suolavedessä.
Tšekissä ja Slovakiassa sämpyläknöödelit muotoillaan raa'asta taikinasta noin 30 cm pitkulaiseen muotoon, minkä jälkeen taikina kääritään puhtaan keittiöpyyhkeen sisään tiukaksi pötköksi ja se keitetään liinan sisällä kypsäksi. Tätä pidetään vedessä irtoimenaan keitettävää palloa helpompana ja pienempitöisenä kypsennystapana. Liinan sisällä kypsentämisen takia tämän muotoista knöödeliä kutsutaan saksan kielessä Serviettenknödeliksi. Tšekissä knödelillä tai knedelillä tarkoitetaan nimenomaan sämpyläknöödeliä, joka on kypsennetty liinan sisällä ja josta leikataan lisukkeeksi muutama kiekon muotoinen pala.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Hiivaknöödeli

Germknödel eli hiivaknöödeli on tyypillinen itävaltalainen makea jälkiruokaknöödeli, jonka sisällä on mausteista luumusosetta. Joskus sitä tarjoillaan suuren kokonsa ansiosta myös lounaaksi. Sen päälle ripotellaan unikonsiemeniä ja se tarjoillaan keittolautasella vaniljakastikkeen kera. Germ on saksan kielen Itävallan murretta ja tarkoittaa hiivaa. Myös tämä hiivataikinaan tehty knöödeli kypsennetään vedessä keittäen.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Aprikoosiknöödeli ja muut vastaavat makeat knöödelit

Aprikoosiknöödeli eli saksaksi Marillenknödel on suosittu makea jälkiruoka Itävallassa. Marille on saksan kielen Itävallan murretta ja tarkoittaa aprikoosia. Aprikoosiknöödelin tapaan valmistetaan myös luumulla, mansikoilla tai jopa suklaalla täytettyjä knöödeleitä. Valmistukseen käytetään perunaköödelin taikinaa kuorena, joka muotoillaan aprikoosin tai muun täytteen päälle pyöreäksi palloksi, joka kypsennetään keittämällä vedessä. Eri täytteiden suosio riippuu luonnollisesti siitä, mitä tähän tarkoitukseen sopivia hedelmiä tai marjoja alueella kasvaa. Itävallassa kasvaa paljon aprikoosipuita, mistä syystä siellä juuri aprikoosiknöödelit ovat suosittuja.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Makkara-, jauheliha- ja pekoniknöödelit sekä muut vastaavat suolaiset knöödelit

Makkaraknöödeli (saksaksi Wurstknödel), jauhelihaknöödeli (saksaksi Hascheeknödel)  ja pekonitäytteinen knöödelin valmistusperiaate on sama kuin makeiden täytettyjen, kuten aprikoosiknöödelin, eli  suolaisen täytteen päälle muotoillaan perunaknöödelitaikinasta kuori niin, että kokonaisuudesta tulee kiinteä ja pyöreä pallo. Myös nämä knöödelit kypsennetään keittämällä. Tällaiset suolaiset, voimakasmakuiset knöödelit tarjoillaan pääruokana jonkun, yleensä miedon paprika- tai sienikastikkeen kera, eli ei lisukkeena, kuten peruna- ja sämpyläknöödelit. Täytetyt suolaiset knöödelit on hyvin perinteinen ja suosittu pääruoka Itävallassa ja paikoin myös Etelä-Saksassa. Jotkin lihatäytteiset kiinalaiset dumplingit ovat maultaan hyvin samankaltaisia kuin suolaiset täytetyt knöödelit.
Muutaman yleisen knöödelin kuvaus > Maksaknöödeli-keitto

Maksaknöödeli eli Leberknödel on voimakasmakuinen suolainen knöödeli, joka tarjoillaan voimakkaassa lihaliemessä niin sanottuna Leberknödelsuppena eli maksaknöödelikeittona. Vaikka maksaknöödeli on suosittu keittoruoka ja sitä löytyy Itävallasta ja Etelä-Saksasta usein ravintolan ruokalistalta, sitä ei yleensä valmisteta kotioloissa vaan maksaknöödelit ostetaan joko lihakauppiaan valmistamana tai marketista säilykkeenä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Knöödelit kotikokki.net.
Aprikoosiknöödelin ohje suomeksi sukeltelijan blogi.
Perunaknöödeli sianlihan kera
Possunpaisti sämpyläknöödelin kera
Tšekkiläisiä knöödeleitä lihakastikkeen ja hapankaalin kera
Aprikoosiknöödeli
Jauheliha- ja pekonitäytteisiä knöödeleitä
Aube

Aube on Ranskan departementti numero 10. Se on nimetty Aube-joen mukaan. Departementti sijaitsee Koillis-Ranskassa, Champagne-Ardennen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 004 neliökilometriä, ja vuonna 2005 siellä oli noin  298 000 asukasta.
Auben pääkaupunki on Troyes. Aube on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 33 kantoniin ja 433 kuntaan.
Aube oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin osasta Champagnen provinssia.
Vuonna 1932 Turkin silloinen johtaja Kemal Atatürk vieraili Aubessa ja allekirjoitti maiden välistä ystävyyttä määrittelevän Auben sopimuksen.
Aiheesta muualla

Auben departementin kotisivut (ranskaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ascension (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Ascension voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ascension, Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saari Atlantin valtameressä
Ascension, John Coltranen jazzalbumi.
Ascension, kanadalais-yhdysvaltalainen televisiosarja vuodelta 2014
Ascension, Blindeadin albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ascension”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asakuchi

| Asakuchi (浅口市) |
| --- | --- |
 Konkōkyōn päärakennus
 lippu:  Symboli
 Asakuchin sijainti Okayaman prefektuurissa
 Asakuchi
 Koordinaatit: 34°31′40″N, 133°35′06″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Okayaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66,46 km²
Väkiluku (10/2019):  34 220
 – Väestötiheys:  514,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kala:  Osteri
 – Tähti:  Sirius
 
 https://www.city.asakuchi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asakuchi (jap. 浅口市, Asakuchi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Mizushimanmeren rannikolla prefektuurin lounaisosassa. Pohjoisessa kaupungin alue kohoaa noin 400 metriä korkealle Yōshōvuorelle, etelän rannikkoseuduilla on matalampaa vuoristoa. Näiden vuoristoseutujen väliin jää Satomijoen tasankoalue. Asakuchissa on 34 220 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 66,46 neliökilometriä.
Asakuchi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kamogatan, Konkōn ja Yorishiman maaseutukaupungit. Niistä Kamogata kasvoi Edo-kaudella Okayamasta Kasaokaan johtaneen tien varrelle. Siellä sijaitsi myös bakumatsun aikaan lyhytikäisen Kamogatan daimiokunnan hallinnollinen keskus (jin’ya). Konkō on vuorostaan vuonna 1859 perustetun, šintolaisuuteen pohjautuvan Konkōkyō-uususkonnon pääpaikka. Siellä järjestetään suuri uskonnollinen festivaali keväisin ja syksyisin. Merkittäviä elinkeinoja ovat maatalous, joka tuottaa muun muassa persikoita, viinirypäleitä ja omenapäärynöitä, sekä rannikkoseudun Yorishimassa kalastus ja osterien vesiviljely. Paikallinen tuote ovat käsintehdyt sōmen-nuudelit (tenobe-sōmen).
Asakuchin pohjoisosassa sijaitsee Japanin kansallisen observatorion Okayaman astrofysikaalinen observatorio. Kaupungin rannikkoalue kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja.
Kuvia

Asakuchin kaupungintalo
Chōsen-ji
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asakuchi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Azraqin luonnonsuojelualue

Azraq
| --- | --- |
Sijainti:  Az Zarqa Jordania
Lähin kaupunki:  Azraq
Pinta-ala:  12 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Luonnonpuisto 
Perustettu:  1978
Luokitus:  Ramsar-alue 
Hallinto:  Jordanian kuninkaallinen luonnonsuojeluliitto
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Azraqin suojelualue on luonnonsuojelualue Jordanian itäosan aavikolla Azraqin kaupungin lähellä. 12 neliökilometrin kokoisen suojelualueen nähtävyyksiin kuuluu mutapohjainen alue Qa'a Al-Azraq. Alue on ajoittain tulviva kosteikko, joka houkuttelee alueelle lintuja etenkin muuttoaikaan keväisin ja syksyisin.
Azraq ja sen luonnonsuojelualue ovat olleet Jordanian aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Azraqin luonnonsuojelualue Wikimedia Commonsissa
Anomaalinen monismi

Anomaalinen monismi on ei-reduktionistinen fysikalistinen mielenfilosofinen teoria mielen ja ruumiin suhteesta. Sen mukaan henkinen ja fysikaalinen ovat kaksi toisiinsa palautumatonta tapaa kuvata ja selittää samoja asioita ja tapahtumia. Anomaalinen monismi yhdistää ontologisen monismin käsitteelliseen dualismiin eli ominaisuusdualismiin.
Teoria on kaksiosainen. Sen mukaan henkiset tapahtumat ovat identtisiä fysikaalisten tapahtumien kanssa (fysikalismi), mutta ne ovat anomaalisia eli ne eivät ole tiukkojen fysikaalisten lakien säätelemiä (nomologinen ei-reduktionismi). Näin anomaalinen monismi on identiteettiteoria, johon ei kuulu samanlaista reduktionismia kuin toiseen identiteettiteorian muotoiluun, tyyppi-identiteettiteoriaan. Anomaalinen monismi on eräs esiintymäidentiteettiteorian muoto.
Teoriaa esitti ensimmäisenä Donald Davidson artikkelissaan ”Mental events” (1970). Artikkelinsa julkaisun jälkeen Davidson on uudistanut teoriaansa ja sekä teorian tukijat että vastustajat ovat tehneet siitä omia muotoilujaan.
Yleistä

Mielen (henkisen) ja ruumiin (fysikaalisen) suhdetta ja tarkemmin ottaen sitä, ovatko henkiset entiteetit identtisiä fysikaalisten kanssa, ja onko olemassa tiukkoja psykofysikaalisia eli sekä henkisen että fysikaalisen alueella vaikuttavia lakeja, tarkasteltaessa on mahdollista erottaa neljä eri luokkaa olevia teorioita: (1) nomologinen monismi, jonka mukaan on olemassa tiukkoja korreloivia lakeja, ja korreloivat entiteetit ovat identtisiä (materialismi); (2) nomologinen dualismi (interaktionismi, dualismi, epifenomenalismi); (3) anomaalinen dualismi, jonka mukaan ei ole olemassa henkistä ja fysikaalista korreloivia lakeja, ja henkiset ja fysikaaliset substanssit ovat erilliset (kartesiolainen dualismi); ja (4) anomaalinen monismi, jonka mukaan on olemassa vain yhtä luokkaa olevia entiteettejä, mutta joka kieltää määritelmällisen tai nomologisen reduktion.
Davidsonin mukaan anomaalinen monismi oli vastaus ruumiin ja mielen ongelmaan. Määritelmällisen tai nomologisen reduktion kieltäminen tarkoitti seuraavaa: Identiteettiteorioiden mukaan jokainen henkinen tapahtuma on jokin fysikaalinen tapahtuma, ja tällöin jotain tapahtumaa, kuten sen ajattelemista että lumi on valkoista, voidaan luonnehtia kahdella tavalla: (1) henkilö ajattelee, että lumi on valkoista (henkinen tapahtuma), ja (2) henkilön neuroneissa kulkee hermoimpulsseja (fysikaalinen tapahtuma). On siis olemassa vain yksi tapahtuma, jota voidaan luonnehtia sekä henkisin että fysikaalisin käsittein. Jos henkiset tapahtumat ovat fysikaalisia tapahtumia, ne voidaan ainakin periaatteessa selittää ja ennustaa, kuten kaikki fysikaaliset tapahtumat, perustuen fysikaalisiin lakeihin. Anomaalisen monismin mukaan tapahtumia ei voi kuitenkaan selittää tai ennustaa henkisin käsittein, kuten ajattelun, haluamisen tms. muodossa, kuvattuna, vaan pelkästään fysikaalisin käsittein kuvattuna. Tämä erottaa anomaalisen monismin muista fysikalistisen monismin muodoista.
Davidsonin klassinen argumentti anomaalisen monismin puolesta

Davidsonin argumentti oman ei-reduktiivisen fysikalisminsa tueksi nojautuu kolmeen periaatteeseen:
kausaalisen vuorovaikutuksen periaate: on olemassa sekä henkisestä fysikaaliseen että fysikaalisesta henkiseen suuntautunutta kausaalista vuorovaikutusta.
kausaation nomologisuuden periaate: kaikki tapahtumat ovat kausaalisissa suhteissa toisiinsa ehdottomien lakien mukaisesti.
mentaalisen anomaalisuuden periaate: ei ole olemassa psykofysikaalisia lakeja jotka liittävät henkisen fysikaaliseen sellaisenaan.
Davidsonin klassinen argumentti anomaalisen monismin puolesta > Kausaalinen vuorovaikutus

Ensimmäisen periaatteen mukaan jotkut henkiset tapahtumat ovat kausaalisessa vuorovaikutuksessa joidenkin fysikaalisten tapahtumien kanssa. Periaate seuraa Davidsonin tapahtumien ontologiaan ja henkisten (erityisesti propositionaaliset asenteet) ja fysikaalisten tapahtumien suhteen luonteeseen liittyvistä näkemyksistä.
Davidsonin tapahtumien ontologiaan liittyvän näkemyksen mukaan tapahtumat (päinvastoin kuin oliot ja asiaintilat) ovat perustavanlaatuisia, palautumattomia henkisen ja fysikaalisen todellisuuden entiteettejä. Hänen alkuperäinen teoksessa Actions and Events esittämänsä näkemys oli, että tapahtumat tulee yksilöidä niiden kausaalisten voimien perusteella. Tämä tarkoittaa sitä, että kaikki tapahtumat ovat toisten tapahtumien aiheuttamia ja aiheuttavat toisia tapahtumia, ja ensi sijassa tämä määrittää sen, mikä tapahtuma on. Myöhemmin Davidson hylkäsi tämän näkemyksen ja siirtyi kannattamaan näkemystä, jonka mukaan tapahtumat tulee yksilöidä aika-avaruudellisen paikallisuuden perusteella, mutta hänen kausaalisen vuorovaikutuksen periaatteensa vaikuttaa silti edellyttävän jonkinlaista sitoutumista kausaalisuuden perusteella tehtävään yksilöintiin.
Toinen Davidsonin tapahtumien ontologiaan liittyvä puoli on, että tapahtumalla on ääretön määrä ominaisuuksia tai piirteitä. Sellainen tapahtuma kuin ”valojen laittaminen päälle valokatkaisijasta” ei tule kuvatuksi kokonaisuudessaan annetulla lauseella. Sen sijaan ”valojen laittaminen päälle valokatkaisijasta” liittyy sellaisiin tapahtumiin kuin ”huone tulee valaistuksi”, ”keittiössä oleva murtovaras säikähtää” jne. Koska fysikaalinen tapahtuma tai teko, kuten valojen laittaminen päälle, voi liittyä suureen määrään erilaisia henkisiä tapahtumia (syitä), jotka voivat mahdollisesti rationalisoida teon a posteriori, kuinka on mahdollista valita todellinen syy sille, että laitoin valot päälle, eli mikä tapahtuma oli aikaansaava syy? Davidsonin mukaan aikaansaava syy on tällaisessa tapauksessa se tietty syy joka aiheutti teon tapahtumisen. Laitoin valot päälle koska halusin nähdä paremmin; ei siksi että olisin halunnut varoittaa murtovarasta. Jälkimmäinen on vain sivuvaikutus.
Davidsonin mukaan koska X tulee tulkita samaksi kuin X on aikaansaava syy, ja näin liitämme henkisiin tapahtumiin kyvyn olla kausaalisessa vuorovaikutuksessa, aikaansaavana syynä. Henkiset tapahtumat ja tilat selittävät toimintaa tekemällä sen rationaaliseksi toimijan uskomusten ja päämäärien valossa.
Davidsonin klassinen argumentti anomaalisen monismin puolesta > Kausaation nomologisuus

Toinen periaate vaatii, että kausaliteetin osapuolena olevat tapahtumat, syy ja seuraus, ovat ehdottomien lakien mukaisia. Alun perin Davidson oletti tämän periaatteen todeksi, mutta katsoi myöhemmin tarpeelliseksi pyrkiä oikeuttamaan se loogisesti.
Davidsonin klassinen argumentti anomaalisen monismin puolesta > Kausaation nomologisuus > Ehdottomat lait

Kun jokin tapahtuma E1 liittyy kausaalisesti johonkin toiseen tapahtumaan E2, Davidsonin mukaan tulee olla olemassa laki niin että (C1  \land  D1)  \rightarrow  D2, missä C1 edustaa esiehtoja; D1 on E1:n kuvaus joka on, kun C1 on annettu, riittävä lajin D2 tapahtuman esiintymiselle; ja D2 on E2:n kuvaus.
Davidson tarkoitti kausaliteetin nomologisuuden periaatteen sellaiseksi, että se sisältää myös sekä ajallisen seurannon että reduktionismista luovuttaessa vaaditut siltalait. Koska Davidson kielsi sen, että mitkään tällaiset lait voisivat sisältää henkisiä predikaatteja (mukaan lukien sellaiset lait kuten (M1  \land  M2)  \rightarrow  M3 missä kaikki predikaatit ovat henkisiä, ja henkistä ja fysikaalista sekoittavat lait kuten (M1  \land  M2  \rightarrow  P1) ja (P1  \land  P2  \rightarrow  M1)), tästä seuraa, että sellaiset siltalait kuten ”P1  \rightarrow  M1”, ”M1  \rightarrow  P1” tai ”M1 jos ja vain jos P1” on suljettava pois.
Henkiset predikaatit voivat kuitenkin olla sallittuja ns. ”suojalaeissa”, jotka ovat ehdottomia lakeja ceteris paribus. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikka yleistys ((M1  \land  M2  \rightarrow  P1) on oikeutettavissa ceteris paribus, sitä ei kuvata esimerkiksi muodossa (P2  \land  P3  \land  M1  \land  M2  \land  M3)  \rightarrow  P1.