stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan historia
Ranskan vallankumous ja Napoleonin sodat

Muun muassa yhteiskunnan epäkohdat ja Pohjois-Amerikan vapaussodan esimerkki johtivat lopulta Ranskan vallankumoukseen. Toukokuussa 1789 Ranskan säätyvaltiopäivät kutsuttiin koolle ensimmäisen kerran lähes kahteensataan vuoteen. Tällöin kansan keskuudessa heräsi suuria toiveita saada pitkäaikaiset epäkohdat korjatuiksi. Pariisissa puhkesi myös mellakoita, ja vallankumouksen onkin usein katsottu alkaneen 14. heinäkuuta 1789 tapahtuneesta vankilana käytetyn Bastiljin linnoituksen valtauksesta. Ranskan vallankumouksen jälkeen vuonna 1792 Ranska julistettiin tasavallaksi. Valtansa menettänyt kuningas Ludvig XVI teloitettiin seuraavan vuoden alussa. Pian sen jälkeen alkoi Maximilien Robespierren hirmuvalta. Hänen vastustajansa kohtasivat verisen lopun, vaikka osa heistä oli ollut vallankumouksen aloittajia. Lopulta vuonna 1794 Robespierre koki itse verisen lopun. Sen jälkeen vallankumous alkoi laantua.
Ranska aloitti vallankumoussodat vuonna 1792 sodanjulistuksilla Itävallalle ja Preussille. Napoléon Bonaparte valloitti 1796 Italian voittaen Itävallan. Vuonna 1799 Napoleon kaappasi direktiohallitukselta vallan ja teki itsestään ensimmäisen konsulin, jolloin Ranskan tasavalta päättyi. Napoleon kruunasi itsensä keisariksi 1804, Napoleon I:ksi. Monarkia palasi Ranskaan, vaikka alun perin oli ollut tarkoitus päästä siitä eroon.
Vallankumoussodat jatkuivat Napoleonin sotina; Napoleon valloitti puoli Eurooppaa ja palautti Ranskan menetetyn itsetunnon. Joidenkin hävittyjen sotien jälkeen Napoleon luopui vallasta 6.4.1814 ja hänet karkotettiin Elbaan. Napoleonin kukistuttua Ranska palasi kuningaskunnaksi. Konservatiivista politiikkaa harjoittanut Bourbon-suku palautettiin valtaan ja Ludvig XVIII nousi vuonna 1814 Napoleonin vastustajien tuella Ranskan hallitsijaksi. Kuningas joutui hyväksymään kuninkaan valtaoikeuksia vahvasti karsineen perustuslain (vuoden 1814 peruskirja). Wienin kongressissa vuonna 1815 pyrittiin mahdollisuuksien mukaan palauttamaan vallankumousta edeltäneet olot ennalleen. Napoleon palasi, mutta hänet kukistettiin lopullisesti Waterloon taistelussa 1815 ja hänet karkotettiin kaukaiselle Saint Helenan saarelle. Kuningasvalta jatkui. Vuonna 1830 puhkesi heinäkuun vallankumous, jossa kuningas Kaarle X syrjäytettiin, mutta kuninkuutta ei lakkautettu, vaan uudeksi kuninkaaksi tuli perustuslaillisena monarkkina hänen kaukainen sukulaisensa Ludvig Filip.
1800-luku

”Euroopan hulluna vuotena” 1848 Ludvig Filip syrjäytettiin helmikuun vallankumouksessa. Ranskasta tuli tasavalta, ja sen presidentiksi valittiin Napoleonin veljenpoika Ludvig Napoleon. Hän kuitenkin julistautui muutaman vuoden päästä keisariksi nimellä Napoleon III. Preussin vastaisen sodan jälkeen 1870 Ranska julistettiin jälleen tasavallaksi.
Bourbonien taantumuksellinen politiikka johti heinäkuun vallankumoukseen 1830. Valtaan tuli Ludvig Filip, mutta koska hänen hallituksensa suosi vahvasti porvaristoa, siihen muissa väestönosissa kohdistunut tyytymättömyys johti uuteen vallankumoukseen eli helmikuun vallankumoukseen 1848. Työväenkapinan jälkeen perustettiin Toinen tasavalta (1848–1852). Toisen tasavallan aikana vallan itselleen keskittäneestä Lòuis Napoleon Bonapartesta tehtiin vuonna 1852 kansanäänestyksellä keisari, joka otti hallitsijanimekseen Napoleon III. Hänen valtakautenaan eli Ranskan toisen keisarikunnan aikana talous kehittyi nopeasti.
Vuonna 1870 Ranska joutui sotaan Preussia vastaan ja hävisi, jolloin Napoleon III syrjäytettiin vallasta. Ranska menetti Saksalle Elsass-Lothringenin. Sodan aikana kapinalliset perustivat Pariisin kommuunin. Se kuitenkin tuhottiin pian, ja perustettiin Ranskan kolmas tasavalta (1875–1940), joka oli tarkoitettu väliaikaisratkaisuksi. Koska mikään sen muuttamiseen tähdänneistä ryhmistä ei onnistunut saamaan enemmistöä missään vaiheessa, kolmannesta tasavallasta tuli pitkäikäinen ja se pysyi toiseen maailmansotaan saakka. 1800-luvun lopulla Ranskan siirtomaita laajennettiin Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa. Lopulta Afrikassa sijainneet Ranskan siirtomaat muodostivat laajan yhtenäisen alueen, joka ulottui Algeriasta Kongojoelle saakka.
1900-luku

Ranska teki 1. marraskuuta 1902 Italian kanssa sopimuksen, jossa Marokko määritettiin Ranskan etupiiriin ja Libya Italian etupiiriin. Kaksi vuotta myöhemmin 8. huhtikuuta 1904 se liittoutui Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Joulukuussa 1905 kirkko ja valtio erotettiin toisistaan. Ranskan valta Marokossa vahvistui 1905–1906 järjestetyssä Algecirasin konferenssissa.
Ensimmäisessä maailmansodassa (1914–1918) Ranska taisteli Saksaa vastaan ja sai sodan jälkeen suuren sotakorvauksen ja Ranskan–Preussin sodassa menetetyn Elsass-Lothringenin takaisin.lähde? Ranskan tappiot kaatuneina olivat 1 400 000 miestä. Ranskan politiikan hallitseva hahmo suurimman osan 1920-lukua oli sota-ajan presidentti Raymond Poincaré, joka toimi pääministerinä vuosina 1922–24 ja 1926–29. Vuosina 1924–26 pääministerinä oli Édouard Herriot. 1930-luvun laman seurauksena Ranskassa esiintyi fasistisesti suuntautuneita poliittisia ryhmiä, jotka hyökkäilivät demokratiaa vastaan. Pariisissa syntyi vuoden 1934 helmikuussa edustajainkamarin vastaisia fasistisia levottomuuksia. Keskusta- ja vasemmistopuolueet ryhtyivät yhteistyöhön ja muodostivat kansanrintaman, joka oli suunnattu fasisteja vastaan. Kansanrintamapuolueiden yhteistyö johti vaalivoittoon toukokuussa 1936, ja kesäkuussa muodostettiin Léon Blumin johdolla kansanrintamapuolueiden muodostama hallitus.
Kun natsi-Saksa syyskuussa 1939 aloitti toisen maailmansodan Puolan offensiivilla, Ranska julisti Yhdistyneen kuningaskunnan rinnalla Saksalle sodan mutta ei käytännössä ryhtynyt mainittaviin sotatoimiin. Seuraavana vuonna Saksa aloitti massiivisen hyökkäyksen Belgian kautta Ranskaan, joka joutui antautumaan jo kesäkuussa 1940. Aseleposopimuksen mukaan Pohjois- ja Länsi-Ranska jäivät Saksan miehittämiksi. Maan eteläosaa, Vichyn Ranskaa, hallitsi marsalkka Pètainin hallitus, mutta käytännössä sekin oli Saksan vasallivaltio. Länsiliittoutuneet tekivät Ranskaan kesäkuussa 1944 Normandian maihinnousun, jonka jälkeen maa vapautui. Sodan jälkeistä vaihetta vuosina 1946–1958 on kutsuttu neljänneksi tasavallaksi.lähde?
Toisen maailmansodan jälkeen siirtomaat alkoivat itsenäistyä, ensimmäisinä Kaakkois-Aasiassa sijainneet. Siirtomaiden itsenäistymiseen liittyi joukko sotia ja niiden aiheuttamia ongelmia, joita niiden muuttaminen Ranskan unioniin kuuluneiksi merentakaisiksi alueiksi ei ratkaissut. Perustuslakiuudistus vuonna 1958 merkitsi viidennen tasavallan alkua. Verinen Algerian sota käytiin 1954–1962, ja se päättyi Algerian itsenäistymiseen Ranskasta. Muut Ranskan afrikkalaiset siirtomaat sen sijaan itsenäistyivät jokseenkin rauhanomaisesti muutaman viikon kuluessa vuonna 1960. Presidentti Charles de Gaulle pyrki saamaan Ranskan suuruuden takaisin toimimalla itsenäisesti ulkopolitiikassa. 1970-luvulla Ranskaa koettelivat talousvaikeudet.lähde?
Uusin historia > Ranska terrorismin kohteena

Ranska on kärsinyt lukuisista terrori-iskuista 1960-luvulta alkaen. Tekijöinä ovat olleet oikeiston ja vasemmiston ääriryhmät, alueellisia tai aluepoliittisia vaatimuksia esittäneet ryhmät kuten algerialaistaustainen GIA, Aseistettu islamilainen ryhmä tai bretagnelaiset itsenäisyysaktivistit. Merkittävimpiä terroristisia iskuja Ranskassa ennen 2010-lukua lueteltuina
18.6.1961 Algerian itsenäistymistä Ranskasta vastustanut Ranskan Salainen armeijakunta (OAS) räjäytti pommin Strasbourg-Pariisi-junassa. Kuolleita 28, loukkaantuneita yli 100.
14.12.1973 Äärioikeistolainen Charles Martel-ryhmä räjäytti pommin Algerian konsulaatin edustalla. Kuolleita neljä.
15.9.1974 Pariisissa kranaatti-isku myymälään. Kaksi kuollutta, 34 loukkaantunutta.
3.10.1980 Rue Copernic, pommi-isku synagogaan. Neljä kuollutta. 22 loukkaantunutta.
29.3.1982 Pommi-isku Marseillen rautatieasemalla. Hieman myöhemmin toinen pommi-isku Capitole-junaan välillä Pariisi-Toulouse. Teot tehtiin Carlos- ja Shakaali-nimiä käyttäneen miehen johtaman arabimielisen ryhmän nimissä. Oikeus tuomitsi venezuelalaisen Ilich Ramirez Sanchezin elinkautiseen lähes kolmekymmentä vuotta myöhemmin. Viisi kuollutta, 27 loukkaantunutta.
9.8.1982 Rue de Rosiers, ammuskelu ravintolassa, Abu Nidal- palestiinalaisryhmä. Kuolleita kuusi, 22 loukkaantunutta.
17.9.1986 Rue de Rennes, Tati-tavaratalon edessä pommi-isku Pariisissa. Seitsemän kuollutta, 55 loukkaantunutta.
24.12.1994 GIA -ryhmän jäsenet kaappasivat Air Francen 8969 lennon. Kuolleita seitsemän, loukkaantuneita 22.
1995-1996 GIA jatkoi hyökkäyksiään useisiin kohteisiin, muun muassa rautatieasemille.
6.2.1998 Korsikan prefekti Claude Erignac ammuttiin. Hän oli korkea-arvoisin murhan kohteeksi Ranskassa joutunut viranomainen toisen maailmansodan jälkeen. Korsikalaisnationalisti Yvan Colonna sovittaa murhasta tuomiota vankilassa.
20.7.2003 Kaksoishyökkäys vero ja tullivirastoihin Nizzassa, Korsikan Kansallisen Vapautuksen Rintama(FLNC) . Kuusi loukkaantunutta.
8.10.2004 Isku Indonesian lähetystöä vastaan Pariisissa, tekijänä Front islamique francais armé. Kymmenen loukkaantunutta.
1.12.2007 Landes, kaksi peiteoperaatiossa ollutta espanjalaista poliisia kuoli ETA:n jäsenten jäljitystehtävässä.
28.5.2008 Saint-Michel-sur-Orge. Kaksi uusnatsien Nomad-järjestön jäsentä ammuskelee konetuliaseilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ranskan filosofinen 1800-luku -teemapaketti. niin & näin 2/2002.
| n k Euroopan historia maittain |
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Muut alueet:  Abhasia  Artsakh  Etelä-Ossetia  Euroopan unioni  Färsaaret  Gibraltar  Kosovo  Pohjois-Kypros  Transnistria 
Gallialaisten joukkojen johtaja Vercingetorix antautuu Caesarille Alesiassa.
Hugo Capet
Aurinkokuningas Ludvig XIV.
Eugène Delacroix Vapaus johtaa kansaa.
Marine Le Pen vaalijuhlassa.
Francois Mitterrand (1916-1996), Ranskan presidentti vuosina 1981-1995
Jacques Chirac (1932-2019), Ranskan presidentti vuosina 1995-2007
Emmanuel Macron, Ranskan presidentti vuodesta 2017
Grödby

| Grödby |
| --- | --- |

 Grödby
 Koordinaatit: 59°03′09″N, 17°52′20″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Nynäshamn
Väkiluku (31.12.2023):  589
Grödby on taajama Nynäshamnin kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 589 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grödby Wikimedia Commonsissa
Koskenperkaajien muistomerkki

Heikki Häiväoja: Koskenperkaaja, 1974
Koskenperkaajien muistomerkki (Koskenperkaaja) oli kuvanveistäjä Heikki Häiväojan suunnittelema, vuonna 1974 valmistunut veistos Kokemäellä. Se sijaitsi Käräjätien ja Kokemäenjoen välisellä nurmialueella. Kokemäen kauppalanhallitus päätti 21. tammikuuta 1974 muistomerkin hankinnasta, ja se paljastettiin 16. marraskuuta 1974. Muistomerkki valmistettiin betonista, ja se oli 900 cm korkea ja 700 cm leveä. Muistomerkki purettiin 6. syyskuuta 2023 sen huonon kunnon vuoksi.
Muistomerkin toteutus

Muistomerkki toteutettiin kutsukilpailuna vuonna 1973. Se juhlisti kuninkaallisen Suomen Koskenperkausjohtokunnan perustamista, josta tuli tuolloin kuluneeksi 175 vuotta. Koskenperkausjohtokunta oli Ruotsin vallan aikana vuonna 1799 perustettu virasto, jonka tehtävänä oli organisoida koskien ja jokien perkaustöitä. Ensimmäiset perkaustyöt tehtiin Kokemäenjoessa. Koskenperkausjohtokunnan seuraaja oli Tie- ja vesirakennushallitusta, joka perustettiin vuonna 1925 ja oli toiminnassa vuonna 1974, kun muistomerkki paljastettiin.
Muistomerkin toteutus > Aikaisemmat suunnitelmat

Kokemäen Lions-Club suunnitteli jo 1960-luvulla muistomerkin toteuttamista Tie- ja vesirakennushallituksen 150-vuotisen toiminnan kunniaksi. Vuonna 1964 julkistettiin kuvanveistäjä Kauko Räikkeen idealuonnos muistomerkiksi. Maan ja veden väistyminen -niminen abstrakti veistos olisi ollut yli kymmenen metriä korkea ja toteutettu teräsbetonista. Se olisi sijoittunut Vuolteen jokisillan ja uuden kunnansairaalan väliselle alueelle.
Purkaminen

Vuonna 2023 Kokemäen kaupunginhallitus päätti Koskenperkaajien muistomerkin purkamisesta sen huonokuntoisuuden takia. Muistomerkin kunnnostuksen oli arvioitu maksavan noin 54 000 euroa. Sen kunnostukseen oli haettu avustusta Taiteen edistämiskeskukselta ja Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahastosta, mutta avustuksia ei saatu. Kokemäen kaupunginvaltuusto oli asettanut muistomerkin kunnostuksen edellytykseksi sen, että kunnostukseen saadaan ulkopuolista avustusta. Koska näin ei tapahtunut, muistomerkki päätettiin purkaa. Muistomerkki purettiin 6. syyskuuta 2023.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 1999

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 1999 pelattiin Saksassa, ja ottelupaikkakuntina olivat Füssen ja Kaufbeuren. Kisat olivat ensimmäiset alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Niiden edeltäjä oli alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut.
Alkusarja > Lohko A

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ruotsi | 4 | 3 | 1 | 0 | 21 | 5 | 7 |
|  Sveitsi | 4 | 3 | 0 | 1 | 18 | 10 | 6 |
|  Tšekki | 4 | 2 | 1 | 1 | 13 | 9 | 5 |
|  Ukraina | 4 | 1 | 0 | 3 | 16 | 15 | 2 |
|  Saksa | 4 | 0 | 0 | 4 | 6 | 35 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Sveitsi | 0-3 |  Ruotsi | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Saksa | 2-4 |  Tšekki | Füssen |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Sveitsi | 4-1 |  Ukraina | Kaufbeuren |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Saksa | 2-5 |  Ruotsi | Kaufbeuren |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Ukraina | 1-6 |  Tšekki | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Ruotsi | 4-4 |  Tšekki | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Saksa | 0-3 |  Sveitsi | Füssen |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Ukraina | 7-0 |  Saksa | Füssen |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Tšekki | 2-3 |  Sveitsi | Kaufbeuren |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Ruotsi | 10-2 |  Ukraina | Kaufbeuren |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30:
Alkusarja > Lohko B

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 4 | 4 | 0 | 0 | 21 | 5 | 8 |
|  Slovakia | 4 | 3 | 0 | 1 | 18 | 10 | 6 |
|  Venäjä | 4 | 2 | 0 | 2 | 13 | 9 | 4 |
|  Yhdysvallat | 4 | 1 | 0 | 3 | 16 | 15 | 2 |
|  Norja | 4 | 0 | 0 | 4 | 6 | 35 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Slovakia | 2-3 |  Suomi | Kaufbeuren |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.4. |  Venäjä | 2-1 |  Yhdysvallat | Kaufbeuren |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Slovakia | 7-0 |  Norja | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.4. |  Yhdysvallat | 0-5 |  Suomi | Füssen |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.4. |  Norja | 2-8 |  Venäjä | Füssen |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Yhdysvallat | 5-6 |  Slovakia | Kaufbeuren |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.4. |  Suomi | 3-1 |  Venäjä | Kaufbeuren |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.4. |  Norja | 2-10 |  Yhdysvallat | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Suomi | 10-2 |  Norja | Füssen |  |
16:00: 
16:00: 
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.4. |  Venäjä | 2-3 |  Slovakia | Füssen |  |
19:30: 
19:30: 
| 19:30 |  |  |      |  |  |
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30: 
19:30:
Putoamissarja

| Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 3 | 3 | 0 | 0 | 22 | 2 | 6 |
|  Ukraina | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 6 | 4 |
|  Saksa | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 12 | 2 |
|  Norja | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 17 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Yhdysvallat | 6-0 |  Saksa | Füssen |  |
13:00: 
| 13:00 | (3-0, 1-0, 2-0)  | (3-0, 1-0, 2-0)  | (3-0, 1-0, 2-0)  | Yleisömäärä: 350 |  |
| 13:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 350 |  |
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15.4. |  Ukraina | 3-0 |  Norja | Kaufbeuren |  |
16:00: 
| 16:00 | (0-0, 2-0, 1-0)  | (0-0, 2-0, 1-0)  | (0-0, 2-0, 1-0)  |  |  |
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Saksa | 4-2 |  Norja | Füssen |  |
13:00: 
| 13:00 | (2-0, 0-2, 2-0)  | (2-0, 0-2, 2-0)  | (2-0, 0-2, 2-0)  | Yleisömäärä: 400 |  |
| 13:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 400 |  |
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 
13:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.4. |  Yhdysvallat | 6-0 |  Ukraina | Kaufbeuren |  |
16:00: 
| 16:00 | (3-0, 2-0, 1-0)  | (3-0, 2-0, 1-0)  | (3-0, 2-0, 1-0)  |  |  |
| 16:00 |  |  |      |  |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00:
Pistepörssi

| Pelaaja | O | M | S | Pts | JM | +/− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Marian Gaborik | 7 | 3 | 8 | 11 | 2 | +5 |
|  Mikael Berg | 7 | 4 | 6 | 10 | 2 | +3 |
|  John Sabo | 6 | 2 | 6 | 8 | 8 | 0 |
|  Luca Cereda | 7 | 1 | 7 | 8 | 8 | +1 |
|  Andy Hilbert | 6 | 6 | 1 | 7 | 4 | 0 |
|  Milan Bartovic | 7 | 5 | 2 | 7 | 6 | 3 |
|  Mikko Hyytiä | 7 | 4 | 3 | 7 | 4 | +5 |
|  Tim Eriksson | 7 | 3 | 4 | 7 | 2 | +4 |
|  Peter Szabo | 7 | 3 | 4 | 7 | 0 | 0 |
|  Christof Hiltebrand | 7 | 3 | 4 | 7 | 0 | 0 |
Palkinnot > IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Ari Ahonen
Paras puolustaja:  Magnus Hedlund
Paras hyökkääjä:  Marián Gáborík
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Ari Ahonen
Puolustajat:  David Jobin,  Niklas Kronwall
Hyökkääjät:  Marián Gáborík,  Mikko Hyytiä,  Milan Bartovic
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Suomi
:  Ruotsi
:  Slovakia
4.:  Sveitsi
5.:  Tšekki
6.:  Venäjä
7.:  Yhdysvallat
8.:  Ukraina
9.:  Saksa
10.:  Norja
Norja putosi B-sarjaan, ja Valko-Venäjä nousi pääsarjaan vuodeksi 2000.
Haapavirran kanava

Haapavirran kanava on Pielisjoessa sijaitseva kanava joka jäi pois käytöstä vuonna 1971 kun Kuurnan kanava valmistui.
Haapavirran kanava rakennettiin vuosina 1882–1883 Haapavirran kosken itäpuolella olleen niemen poikki sen jälkeen kun vuonna 1879 tehty kosken perkaus ei ollut onnistunut. Kanavan pituus oli 354 metriä ja sen puurakenteisen sulun pituus oli 35,6 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 2,1  metriä. Puinen sulku muutettiin betonisuluksi 1913-1915. Kanavasta on nykyisin jäljellä portiton sulku ja kanavanvartijan talo. Vedenpinta kanavassa on nykyisin korkeammalla kuin kanavan käyttöaikana.
Mamuka Mamulašvili

| Mamuka Mamulašvili> მამუკა მამულაშვილი |
| --- | --- |
 Mamulašvili vuonna 2014
Henkilötiedot
Muut nimet:  Ushangi (უშანგი)
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1978 (ikä 46) Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Georgia
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Georgia  Itškerian tšetšeenitasavalta  Ukraina
Palvelusvuodet:  Georgian maavoimat (1993) (2008) Ukrainan maavoimat (2016-)
Komentajuudet:  Georgialaislegioona
Taistelut ja sodat:  Abhasian sota (1992–1993) Tšetšenian sota Georgian sota Venäjän–Ukrainan sota
Kunniamerkit:  Urhoollisuuden ritarikunta (Ukraina) Ivan Mazepan risti
Mamuka Zurabis dze Mamulašvili (georg. მამუკა მამულაშვილი, s. 22. huhtikuuta 1978 Tbilisi) on georgialainen sotilas, joka on vuodesta 2014 lähtien taistellut Ukrainassa Venäjää vastaan osana vapaaehtoisjoukkoja. Hän toimii Georgialaislegioonan komentajana ja on myös legioonan perustaja.
Tausta ja yksityiselämä

Mamulašvili syntyi Tbilisissä vuonna 1978. Hänen isänsä, Zurab Mamulašvili, toimi kenraalina Abhasian sodan aikana ja perhe jäi venäläisten sotavangeiksi noin kolmen kuukauden ajaksi. Sittemmin Mamulašvili on kuvaillut koko sukuhistoriansa olleen taistelua venäläistä imperialismia vastaan. Hän on kertonut opiskelleensa kansainvälisiä suhteita Pariisissa, mutta katsoi diplomatian olleen turhaa, mikäli asioidaan Venäjän kanssa.
Mamulašvili on sanonut olevansa poliittisesti sitoutumaton, vaikka tukeekin Miheil Saakašvilia. Hänen sisarensa, Nona, toimii edustajana Georgian parlamentissa ja edustaa Yhdistynyttä kansallista liikettä.
Mamulašvili puhuu äidinkielensä lisäksi myös sujuvaa englantia.
Sotilasura > Abhasian sota

Mamulašvilin ensimmäiset kokemukset taistelukentältä ovat Abhasian sodasta. Hän oli tuolloin vain 14-vuotias ja taisteli isänsä rinnalla.
Sotilasura > Ensimmäinen Tšetšenian sota

Vuosina 1994–1996 Mamulašvili ilmoittautui vapaaehtoiseksi Venäjää vastustavien tšetšeenien joukkoihin.
Sotilasura > Paluu Georgiaan

Georgian sodan aikana Mamulašvili taisteli Etelä-Ossetian rintamalla. Mamulašvilin mukaan Georgian sota oli ensimmäinen moderni sota entisen Neuvostoliiton alueella, minkä lopullinen tavoite on rakentaa uusi Neuvostoliitto Mamulašvilin mukaan.
Saakašvilin presidenttikaudella Mamulašvili toimi puolustusministeriön neuvonantajana noin 8 kuukauden ajan vuonna 2012.