stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paddy Moloney

Paddy Moloney (2009)
Patrick "Paddy" Moloney (1. elokuuta 1938 Donnycarney, Dublin – 11./12. lokakuuta 2021) oli irlantilainen irlantilaisen säkkipillin ja tinapillin soittaja.
Moloney syntyi John-nimisen kersantin ja Catherinen (o.s. Conroy) pojaksi. Molemmat vanhemmista olivat myös muusikoita. Moloney teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä muiden muusikoiden kanssa 8-vuotiaana ja alkoi pian voittaa palkintoja kilpailuissa. Hän pääsi irlantilaisen säkkipillin soittaja Leo Rowsomen johtamaan kouluun. Hän soitti muiden muassa Séamus Ennisin ja Willie Clancyn kanssa. Moloney lähti 16-vuotiaana koulusta työelämään. Vuonna 1968 hän pääsi Claddagh Recordsin johtoon.
Vuonna 1962 Moloney perusti Seán Pottsin, Michael Tubridyn, Martin Fayn ja David Fallonin kanssa The Chieftains -yhtyeen, joka aloitti julkisen esiintymisen vuonna 1964 ja siirtyi ammattimaiseksi 1970-luvun puolessavälissä. Yhtye palkittiin taipaleensa varrella kuudella Grammy-palkinnolla. Moloney teki myös yhteistyötä muiden muassa Roger Daltreyn, Luciano Pavarottin, Paul McCartneyn, Dolly Partonin ja Stevie Wonderin kanssa. Hän sai musiikin kunniatohtorin arvon.
Moloney meni vuonna 1963 naimisiin Rita O'Reillyn kanssa. O'Reilly jäi leskeksi Moloneyn kuollessa äkillisesti vuonna 2021. Pariskunta sai kaksi poikaa ja tyttären.
Paavo Numminen

Paavo Veikko Numminen (12. maaliskuuta 1894 Kuru – 3. heinäkuuta 1968) oli suomalainen professori, filologi ja suomentaja.
Numminen oli Helsingin yliopiston klassillisen filologian dosenttina 1948–1950. Hän hoiti Turun yliopiston klassillisen filologian professorin virkaa 1960–1964.
Teoksia

Das lateinische in mit Akkusativ bis zu Augustus Tod ; väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B, 0066-2011; 45, 1. Helsinki 1938
Latinan kielen alkeet 1 : Teksti; toim. H. F. Soveri, Paavo Numminen. 4. uud. painos WSOY 1942, 5. painos 1953, 7. painos 1964, 8. painos 1969
Latinan kielen alkeet 2 : Sanaluettelot; toim. H. F. Soveri, Paavo Numminen. 4. uud. painos WSOY 1943 5. painos 1953, 6. tark. painos 1958, 7. painos 1965, 8. painos 1969
Qua ratione in Versione Afra vocabula collocata sint. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series B, 0066-2011; Tom. 60, 1. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1947
Quo modo Cicero de Lucretio (et quodam Sallustio) iudicaverit. Turun yliopiston julkaisuja. Sarja B, Humaniora, 0082-6987; 44. Turku 1953
Suomennoksia

Carus T. Lucretius : Maailmankaikkeudesta ; suom. sekä johdannon ja selitykset kirj. Paavo Numminen. WSOY 1965
Pentti Piri

Pentti Piri (k. 27. tammikuuta 1597) oli suomalainen talonpoika ja yksi nuijasodan kapinapäälliköistä. Hän oli Lapualta.
Piri oli naimisissa enaimmäisen kerran Kaisa Paavontytär Kaupin (s. 1555) kanssa. Toinen vaimo oli Karin Järvi (1554–1600). Pirin vanhemmat olivat Tynius Heikinpoika Piri ja Anna Heikintytär.
Vuonna 1582 Piri siirtyi asumaan Vuohisluoma-nimiseen paikkaan (nykyiseen Alahärmään), jossa viljeli maatilaa. Vuonna 1593 häntä oli käräjillä rangaistu rauhanrikoksesta. Vuonna 1596 hän oli mukana talonpoikien valitusretkellä Ruotsissa. He valittivat Kaarle-herttualle Klaus Flemingin joukkojen linnaleirirasituksesta. Anders Wargelin merkitsi 1700-luvulla muistiin, että Piri johti talonpoikia nuijasodassa Jaakko Ilkan ja Yrjö Kontsaan ohella, ja nosti Isonkyrön ja Ilmajoen kapinaan. Piri joutui nuijasodan lopussa vangiksi. Hänet mestattiin toisten nuijapäälliköiden ohella Kyrön Kontsaansaaressa.
Pentti Petäjä

Pentti Juhani Petäjä (25. huhtikuuta 1919 Helsinki – 21. helmikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jolla oli virkamiehenä merkittävä vaikutus Suomen kaupunkirakentamiseen maaltamuuton kiivaimpina vuosina 1960–1970-luvuilla.
Petäjä valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1951. Petäjä piti omaa arkkitehtitoimistoa vuoteen 1957 saakka, jonka jälkeen hän työskenteli arkkitehtina Aravassa ja vuosina 1966-1982 Asuntohallituksen teknillisen osaston johtajana. Petäjä vaikutti muun muassa Rakennusalan kehittämisvaltuuskunnan, Suomen Kaupunkiliiton ja Suomen Arkkitehtiliiton johtoelimissä.
Pentti Petäjän poika oli toimittaja Jukka Petäjä.[lähde? ]
Patterson

Patterson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Audrey Patterson (1926–1996), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Caitlin Patterson (s. 1990), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
Carly Patterson (s. 1988), yhdysvaltalainen telinevoimistelija
Clair Cameron Patterson (1922–1995), yhdysvaltalainen geokemisti
Eleanor Patterson (s. 1996), australialainen korkeushyppääjä
Florence Green, o.s. Patterson (1901–2012), brittiläinen ensimmäisen maailmansodan veteraani
Floyd Patterson (1935–2006), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Gerald Patterson (1895–1967), australialainen tennispelaaja
Henry Patterson, Jack Higgins (1929–2022), brittiläinen jännityskirjailija
James Patterson (s. 1947), yhdysvaltalainen jännityskirjailija
John Patterson (1940–2005), yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
John Malcolm Patterson (1921–2021), yhdysvaltalainen poliitikko, Alabaman kuvernööri 1959–1963
Joseph Hanan Patterson (1915–2006), yhdysvaltalainen lääkäri, jonka mukaan on nimetty Pattersonin oireyhtymä
Kara Patterson (s. 1986), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä
Kyle Patterson (s. 1986), englantilainen jalkapalloilija
Lorenzo Jerald Patterson, MC Ren (s. 1969), yhdysvaltalainen rap-muusikko
Marnette Patterson (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
Marvin Breckinridge Patterson (1905–2002), yhdysvaltalainen toimittaja, valokuvajournalisti ja elokuvaaja
Mary Beth Patterson, Beth Ditto (s. 1981), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Nathan Patterson (s. 2001), skotlantilainen jalkapalloilija
Neva Patterson (1920–2010), yhdysvaltalainen näyttelijä
P. J. Patterson (s. 1935), Jamaikan pääministeri 1992–2006
Paul Patterson (s. 1947), brittiläinen säveltäjä
Robert Patterson, Rashied Ali (1935–2009), yhdysvaltalainen jazzmuusikko
Robert P. Patterson (1891–1952), yhdysvaltalainen poliitikko ja sotaministeri
Scott Patterson (s. 1992), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
Tammi Patterson (s. 1990), australialainen tennispelaaja
Tyson Patterson (s. 1978), yhdysvaltalainen koripalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Oscar-gaala 1935

| Oscar-gaala 1935 |
| --- | --- |
Päiväys:  1934-03-1616. maaliskuuta 1934
Paikka:  Biltmore Hotel, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Juontaja:  Irvin S. Cobb
Kohokohtia
Paras elokuva:  Tapahtui eräänä yönä
Paras ohjaaja:  Frank Capra Tapahtui eräänä yönä
Paras miespääosa:  Clark Gable Tapahtui eräänä yönä
Paras naispääosa:  Claudette Colbert Tapahtui eräänä yönä
Eniten palkintoja:  Tapahtui eräänä yönä (5)
Eniten ehdokkuuksia:  One Night of Love (6)
 ← 1934  Oscar-gaala  1936 →
Oscar-gaala 1935 oli seitsemättä kertaa järjestetty Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 27. helmikuuta 1935 Biltmore Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi kirjailija-kolumnisti Irvin S. Cobb.
Vuoden 1935 palkintogaalassa esiteltiin kolme uutta palkintokategoriaa: paras leikkaus, musiikki ja laulu.
Eniten ehdokkuuksia keräsi One Night of Love, joka oli ehdolla seitsemässä kategoriassa. Se voitti kahdessa (paras musiikki ja äänitys). Clark Gablen ja Claudette Colbertin tähdittämä Tapahtui eräänä yönä oli ehdolla viidessä kategoriassa ja voitti niissä kaikissa. Se oli ensimmäinen elokuva, joka voitti viisi tärkeintä Oscaria (paras elokuva, ohjaus, miespääosa, naispääosa ja käsikirjoitus). Seuraavan kerran tähän saavutukseen ylsi Yksi lensi yli käenpesän vuoden 1976 Oscar-gaalassa.
Voittajat ja ehdokkaat

Kaikki vuoden 1935 ehdokkaat ja voittajat
| Sarja | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| Elokuva | Columbia Pictures | Tapahtui eräänä yönä |  Columbia Pictures – One Night of Love  First National – Kuherteluparaati  Jesse L. Lasky – Valkoinen paraati  MGM – Elämän unelma  MGM – Pettävä varjo  MGM – Viva Villa  Paramount Pictures – Kleopatra  RKO Radio – Continental – hupainen avioero  Twentieth Century Pictures – Rotschildit  Universal Studios – Uhrattua elämää  Warner Bros. – Laivasto tulee |
| Ohjaus | Frank Capra | Tapahtui eräänä yönä |  Victor Schertzinger – One Night of Love  W. S. Van Dyke – Pettävä varjo |
| Miesnäyttelijä | Clark Gable | Tapahtui eräänä yönä |  Frank Morgan – Rakastaja Florensista  William Powell – Pettävä varjo |
| Naisnäyttelijä | Claudette Colbert | Tapahtui eräänä yönä |  Bette Davis – Naisen orja   Grace Moore – One Night of Love  Norma Shearer – Elämän unelma |
| Sovitettu käsikirjoitus | Robert Riskin | Tapahtui eräänä yönä |  Frances Goodrich ja Albert Hackett – Pettävä varjo  Ben Hecht – Viva Villa |
| Alkuperäinen tarina | Arthur Caesar | Kuolemaantuomittu |  Mauri Grashin – Hide-out  Norman Krasna – The Richest Girl in the World |
| Lavastus | Cedric Gibbons ja Frederic Hope | Iloinen leski |  Richard Day – Rakastaja Florensista  Carroll Clark ja Van Nest Polglase – Continental – hupainen avioero |
| Kuvaus | Victor Milner | Kleopatra |  George J. Folsey – Operator 13  Charles Fosher – Rakastaja Florensista |
| Äänitys | John Livadary | One Night of Love |  Carl Dreher – Continental – hupainen avioero  E. H. Hansen – White Parade  Franklin B. Hansen – Kleopatra  Nathan Levinson – Kuherteluparaati  Thomas T. Moulton – Rakastaja Florensista  Douglas Shearer – Viva Villa  Theodore Soderberg – Uhrattua elämää |
| Avustava ohjaaja | John S. Waters | Viva Villa |  Scott Beal – Uhrattua elämää  Cullen Tate – Kleopatra |
| Lyhytanimaatio | Walt Disney | Jänis ja kilpikonna |  Walter Lantz – Jolly Little Elves  Charles Mintz – Holiday Land |
| Lyhytkomedia | Kenneth Macgowan | La Cucaracha |  Jules White – Men in Black  Warner Bros. – What, No Men! |
| Uutislyhytelokuva | Horace Woodard ja Stacy Woodard | City of Wax |  Pete Smith – Strikes and Spares  Skibo Productions – Bosom Friends |
| Leikkaus | Conrad A. Nervig | Eskimo |  Anne Bauchens – Kleopatra  Gene Milford – One Night of Love |
| Musiikki | Louis Silvers; Gus Kahn ja Victor Schertzinger | One Night of Love |  Max Steiner; Samuel Hoffenstein, ja Kenneth Webb – Continental – hupainen avioero  Max Steiner – Kadonnut partio |
| Laulu | Con Conrad; Herb Magidson: "The Continental" | Continental – hupainen avioero |  Ralph Rainger; Leo Robin: "Love in Bloom" – She Loves Me Not  Vincent Youmans; Edward Eliscu ja Gus Kahn: "Carioca" – Carioca  |
Erikoispalkinnot > Nuorisopalkinto

Shirley Temple (erikoispalkinto)
Erikoispalkinnot > Tieteellinen tai tekninen saavutus

Luokka II
Electrical Research Products, Inc.
Luokka III
Columbia Pictures Corporation
Bell and Howell Company
Frank Capra voitti parhaan ohjauksen palkinnon elokuvasta Tapahtui eräänä yönä.
Clark Gable voitti parhaasta miespääosasta roolistaan elokuvassa Tapahtui eräänä yönä.
Pasi Järvinen

| Pasi Järvinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1976 (ikä 48) Janakkala, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pablo
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  172 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2014
Seurat:  Hermes (I-div/Mestis)   Peltosaaren Nikkarit (II-div)   TuTo (I-div/Mestis)   Ahmat (I-div)   HC Alleghe (Alpenliga)  Jukurit (Mestis)   Herning IK (Oddset Ligaen)  Brûleurs de Loups (Ligue Magnus)   Sparta (Elitserien (NOR))   HPK (SM-liiga)   Ilves (SM-liiga)   KooKoo (Mestis)
Pasi Järvinen (s. 11. helmikuuta 1976 Janakkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi Mestiksessä ja sitä edeltäneessä I-divisioonassa 14 kautta ja SM-liigassa kolme kautta. Liigassa vain 18 ottelua muun muassa loukkaantumisten vuoksi.
Järvinen tunnetaan kiertolaiselämää viettäneenä kiekkoammattilaisena, joka edusti kolmeatoista eri jääkiekkoseuraa kuudessa eri maassa. Suomen lisäksi Järvinen pelasi Ranskan liigassa, Ison-Britannian pääsarjassa, Italian Serie A:ssa sekä Norjan ja Tanskan Elitserienissä. Hän on Tervakosken Pallo-Jehujen kasvatti mutta debytoi aikuisten sarjoissa kaudella 1997–1998 Kokkolan Hermeksen joukkueessa silloisessa I divisioonassa.
SM-liigaa Järvinen pelasi kausina 2007–2010 HPK:n ja Ilveksen joukkueissa. Kesken kauden 2009–2010 hän siirtyi HPK:sta Mestiksen KooKoohon, jossa hän seuraavalla kaudella toimi kapteenina. Järvinen ilmoitti lopettavansa peliuransa kesällä 2011 perhesyiden vuoksi., mutta palasi kuitenkin tammikuussa 2012, kun hän teki sopimuksen Jukurien kanssa. Paluusen vaikutti Järvisen mukaan elämäntilanteen muutos positiiviseen suuntaan. Lopullisesti Järvinen lopetti uransa keväällä 2014.
Järvinen pelasi urallaan 7 B-maaottelua ja osallistui maajoukkueturnaukseen Japanissa.
Järvisestä tuli kesäkuussa 2016 Mestiksen kurinpitäjä.
Järvisen palkinnot ja saavutukset

Mestis-mestaruus kaudella 2000–2001 (Jukurit)
Mestis-mestaruus kaudella 2002–2003 (Jukurit)
Mestis-pronssia kaudella 2005–2006 (TuTo)
Mestis-pronssia kaudella 2009–2010 (KooKoo)
Mestiksen 1-All Stars -puolustaja 2000–2001
Mestiksen paras puolustaja 2006–2007
Mestiksen 2-All Stars -puolustaja 2006–2007
Mestis-mestaruus kaudella 2007-08 (TUTO)
Mestis-mestaruus kaudella 2012-13 (Jukurit)
Ottaaks’ päähän?

| Ottaaks’ päähän?> What’s Up, Doc? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Bogdanovich
Käsikirjoittaja:   Peter Bogdanovich  Buck Henry  David Newman  Robert Benton 
Tuottaja:  Peter Bogdanovich
Säveltäjä:  Artie Butler
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:  Verna Fields
Pääosat:   Barbra Streisand  Ryan O’Neal  Madeline Kahn  Kenneth Mars 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Saticoy  Warner Bros. 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1972
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ottaaks’ päähän? (What’s Up, Doc?) on Peter Bogdanovichin ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia, jonka pääosissa näyttelevät Barbra Streisand, Ryan O’Neal, Madeline Kahn ja Kenneth Mars. Bogdanovich on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Buck Henryn, David Newmanin ja Robert Bentonin kanssa ja toiminut sen tuottajana.
Elokuva pyrkii olemaan kunnianosoitus 1930-luvun screwballkomedioille kuten Hätä ei lue lakia. Elokuvan nimi viittaa Väiski Vemmelsääri -animaatioihin.
Juoni

Neljä samanlaista mutta aivan erisisältöistä laukkua päätyy samaan hotelliin San Franciscossa ja joutuu jokainen väärälle omistajalle, mistä seuraa monenlaisia sekaannuksia.
Vastaanotto

Tuotantokustannuksiltaan vain neljä miljoonaa dollaria maksanut elokuva nousi Yhdysvalloissa vuoden 1972 kolmanneksi katsotuimmaksi ja sai 66 miljoonan dollarin lipputulot. Sen VHS-vuokravideojulkaisu vuonna 1982 tuotti 28,5 miljoonaa dollaria.
Euroopassa Ottaaks’ päähän? sai muun muassa Espanjassa ja Saksassa kolme miljoonaa katsojaa. Suomessakin se oli vuoden 1972 yhdeksänneksi katsotuin elokuva 170 819 katsojallaan.
American Film Institute valitsi satavuotisjuhliensa yhteydessä elokuvan sekä sadan hauskimman komedian että sadan romanttisimman elokuvan listalleen. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 myös BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Aiheesta muualla

Ottaaks’ päähän? Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ottaaks’ päähän? Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:What's Up, Doc? (1972 film)
Käännös suomeksi
Patrik Parkkonen

| Patrik Parkkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1993 (ikä 31) Porvoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Ässät (SML) TuTo Hockey (Mestis) Lausitzer Füchse (DEL2) BIK Karlskoga (Allsvenskan) IK Oskarshamn (Allsv.) Orli Znojmo (EBEL) Wichita Thunder (ECHL) Chicago Wolves (AHL) HC Karlovy Vary (ČEL)
Patrik Parkkonen (s. 23. tammikuuta 1993 Porvoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Seuraura

Parkkonen on Jokereiden kasvatti, mutta hän siirtyi jo varhain juniorina HIFK:hon. Parkkonen voitti A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010, B-nuorten Suomenmestaruuden vuosina 2009 ja 2010 sekä C-nuorten SM-pronssia vuonna 2009.
Parkkonen teki Jokereiden kanssa sopimuksen kesäkuussa 2010. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2010–2011 Pohjois-Amerikkaan, kun WHL-joukkue Brandon Wheat Kings varasi Parkkosen 59. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2010. Joukkue kauppasi hänen oikeudet heti Medicine Hat Tigersille. Parkkonen pelasi joukkueessa vuoteen 2012.
Kaudeksi 2012–2013 Parkkonen palasi Suomeen Porin Ässiin kaksivuotisella SM-liigasopimuksella.
Kausi 2019-2020
Parkkonen siirtyi Pohjois-Amerikkaan, ECHL-joukkue Wichita Thunderin takalinjoille. Puolustaja nakutti 56 ottelussa tehot 8+37=45 ja voitti joukkueensa pistepörssin. Parkkonen sai myös kaksi kutsua AHL:an; marraskuussa 2019 Parkkonen nostettiin Bakersfield Condorsiin ja keväällä 2020 Chicago Wolvesiin, jossa hän pelasi kaksi ottelua.
Kausi 2021-2022
Parkkonen siirtyi heinäkuussa 2021 kuukauden tryout-sopimuksella HC Energie Karlovy Varyyn.
Ura > Maajoukkueura

Parkkonen edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009 ja World Hockey Challengessa vuonna 2010.
Parkkonen on pelannut myös neljä nuorten maaottelua.
Pargalı Ibrahim pašša

Pargalı Ibrahim pašša eli Frenk İbrahim pašša (noin 1493 – 1536) oli vuosina 1523–36 sulttaani Suleiman Suuren ensimmäinen suurvisiiri.
Nuoruus

Ibrahim syntyi Kreikassa Pargan kaupungissa, ja hänet myytiin lapsena ottomaanien orjaksi. Tuolloin hän tutustui saman ikäiseen Suleimaniin, joka asui samassa kaupungissa. Pojat vannoivat ikuista ystävyyttä ja etteivät koskaan surmaisi toisiaan. Noustuaan valtaan Suleiman ei unohtanut lapsuudenystäväänsä vaan antoi hänelle erilaisia tehtäviä, aluksi palatsin haukkojen kasvattajana. Ibrahim joutui jopa hillitsemään sulttaania tämän huomionosoituksissa, koska pelkäsi kateellisten kostoa.
Sulttaanin palvelija

Erotuksena muista Ibrahimeista häntä kutsuttiin Ibrahim pašša Pargalaiseksi (Pargalı İbrahim paşa) tai Ibrahim pašša eurooppalaiseksi (Frenk İbrahim paşa). Hän osasi monia kieliä ja hoiti Osmanien valtakunnan suhteita länteen. Ulkopolitiikassa Ibrahim raivasi tietä Ranskan kanssa solmittavalle liitolle. Hän kohosi lopulta armeijan ylipäälliköksi ja sai lähes sulttaanin veroiset oikeudet. Voitettuaan persialaiset hän alkoi kutsua itseään tittelillä, johon sisältyi sana sulttaani. Suleiman koki, että hänen on pakko surmauttaa Ibrahim, mutta hän yritti antaa ystävälleen mahdollisuuden paeta maasta, mitä Ibrahim ei käyttänyt. Niinpä hänet teloitettiin vuonna 1536.
Kaikkia kuolemantuomion takana olleita syitä ei tunneta. Erään version mukaan Ibrahimin surmauttaminen oli sulttaanin vaimon Roxelanan juoni, jolla koetettiin taata kruununperijän asema Roxelanan pojalle Ibrahimin suosikin sijaan. Suleiman suri vuosia äkillistä päätöstään ja ystävänsä menetystä, ja kirjoitti tunteellisia runoja tämän muistoksi.
Muisto

Ibrahimin palatsissa on nykyisin Istanbulin Turkkilaisen ja islamilaisen taiteen museo. Ibrahim on keskeinen sivuhenkilö Mika Waltarin historiallisessa romaanissa Mikael Hakim, jossa hänen nimensä esiintyy muodossa Ibdrahim.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Piri Mehmed pašša | Osmanien valtakunnan suurvisiiri 1523−1536 | Seuraaja: Ayas Mehmed pašša |
Paveletskajan metroasema (Zamoskvoretskaja)

Aseman sisäkuvaa
Paveletskaja (ven. Павеле́цкая) on Moskovan metron Zamoskvoretskaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Novokuznetskaja ja Avtozavodskaja välissä. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan asemalle Paveletskaja. Asema avattiin 20. marraskuuta 1943.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paveletskajan metroasema (Zamoskvoretskaja) Wikimedia Commonsissa
55.7305°N, 37.6377°E
Paperisudet

| Paperisudet |
| --- | --- |

Kirjailija:  Maria Autio
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  sidottu kovakantinen
Sivumäärä:  170
ISBN:  951-23-4682-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paperisudet on Maria Aution 2005 julkaistu romaani. Teos on vakava, mutta lohdullinen tarina Sallan ja Aletan viimeisestä vuodesta peruskoulussa.
Patteristo

Sotilasyksiköt
Armeijaryhmä / Rintama
Armeija
Armeijakunta
Divisioona
Prikaati
Rykmentti
Pataljoona/Patteristo
Komppania/Patteri
Joukkue/Jaos
Ryhmä
Partio
Taistelijapari
Patteristo (lyhenne psto) on pataljoonaa vastaava tykistön joukkoyksikkö, johon kuuluu yleensä kolme tulipatteria sekä esikunta- ja huoltopatteri. Patteristo ryhmitetään etulinjasta muutaman kilometrin päähän selustaan. Suomessa prikaatin taistelua tukeva kenttätykistörykmentti koostuu kahdesta patteristosta, joista tyypillisesti toisella on 122 mm:n haupitsit ja toisella 155 mm:n kanuunat. Patterissa on kuusi tykkiä kahdessa tulijaoksessa ja patteristossa 18 tykkiä. Ylijohdon tykistössä patterissa voi olla vain neljä tykkiä.
Patteriston lyhenne PSTO lyhenee puhekielessä usein muotoon "peesto".
Patteristo on yleensä pienin tuliyksikkö, eli sen tulipatterit ampuvat samaan maaliin. Patteristoista muodostetaan prikaatien ja armeijakuntien tykistöryhmiä keskitettyä tulenkäyttöä varten.
Suomessa

Suomen puolustusvoimissa patteristoja kuuluu esimerkiksi Kainuun Tykistörykmenttiin.
Patti Page

| Clara Ann Fowler |
| --- | --- |
 Patti Page 1950-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1927 Claremore, Oklahoma, Yhdysvallat
Kuollut: 1. tammikuuta 2013 (85 vuotta) Kalifornia
Muusikko
Taiteilijanimi:  Patti Page
Aktiivisena:  1946-2012
Tyylilajit:  pop, country
Levy-yhtiöt:  Mercury Columbia Epic Avco Plantation
Aiheesta muualla
www.last.fm/music/Patti+Page
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Patti Page, oikealta nimeltään Clara Ann Fowler (8. marraskuuta 1927, Claremore, Oklahoma, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 2013, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän aloitti laulajanuransa vuonna 1948, kun hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Confess”.
Page sai Grammy-palkinnon vuoden 1998 albumistaan Live at Carnegie Hall: The 50th Anniversary Concert. Patti Page kuoli tammikuun ensimmäisenä päivänä 2013 Kalifornian Encinitasissa. Sydänvaivoista kärsinyt Page oli kuollessaan 85-vuotias. Hänelle myönnettiin postuumisti toinen Grammy-palkinto elämänurasta helmikuussa 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patti Page Wikimedia Commonsissa
Patti Pagen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Paddy Moran

Paddy Moran
Patrick Joseph "Paddy" Moran (11. maaliskuuta 1877 – 14. tammikuuta 1966) oli ammattilaisjääkiekkoilija. Maalivahtina pelannut Moran edusti yhtä lukuun ottamatta kaikkina 16 kautenaan Quebec Hockey Club -seuraa vuodesta 1901 vuoteen 1917; kauden 1909–10 Moranin työnantaja oli Haileybury Comets. Moran tunnettiin siitä, että hän saattoi häiritä vastustajan pelaajia hyvinkin aggressiivisesti mailallaan.
Saavutuksia

Stanley Cup Quebecissä 1912 ja 1913.
Hockey Hall of Fame 1958.