stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mac Pro
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mac Pro Applen sivuilla
Mac Pro:n arvostelu Snadiomenassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):  Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:  Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:  Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:  Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:  Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:  XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:  PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:  Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta: Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:  Mac OS  macOS
Hallitus (politiikka)

Politiikan käsitteistössä hallitus tarkoittaa pääministeristä ja muista ministereistä koostuvaa valtioneuvostoa, joka käyttää valtion ylintä toimeenpanovaltaa. Suomen poliittisessa järjestelmässä hallituksella voidaan tarkoittaa joko valtioneuvostoa tai valtioneuvoston ja presidentin yhdessä muodostamaa kokonaisuutta.
Hallitus on toimeenpanovaltaa käyttävä hallinnon osa, joka valmistelee ja toteuttaa päätöksiä. Parlamentarismissa valtioneuvoston jäsenten on nautittava eduskunnan luottamusta.
Joitain hallitusministerinimikkeitä

Pääministeri
Asuntoministeri
Kauppa- ja teollisuusministeri
Kehitysyhteistyöministeri
Kulttuuriministeri
Liikenneministeri
Maatalousministeri
Opetusministeri
Peruspalveluministeri
Puolustusministeri
Sisäministeri
Sosiaaliministeri
Terveysministeri
Työministeri
Ulkoasiainministeri
Ulkomaankauppaministeri
Valtiovarainministeri
Ympäristöministeri
Elli Pajukanta

Elli Pajukanta (o.s. Tuomisto; 24. lokakuuta 1922 Ilmopohja, Jyväskylän maalaiskunta – 4. heinäkuuta 2012) oli suomalainen runoilija. Hän on sanoittanut sota-aikana suosituksi tulleen ”Vartiossa”-laulun.
Elämä

Elli Tuomisto syntyi Päijänteen rannalla sijaitsevassa Ilmopohjan kylässä, josta on parin kilometrin matka Säynätsalon saareen. Hän muutti Säynätsaloon vuonna 1946.
Pajukanta voitti nuoruudessaan Keski-Suomen työväenopistojen välisen kirjoituskilpailun. Hän kirjoitti satoja runoja, ja niitä on julkaistu jo 1950-luvulla Säynätsalo-lehdessä. Pajukannan runoissa käsiteltiin usein elämän arkea, iloa ja huolia. Toistuvana ja voimakkaana teemana olivat lapset ja luonto.
Vartiossa

Tuomisto oli 17-vuotias, kun hän vuonna 1940 kirjoitti runon ”Vartiossa”. Se julkaistiin Työn Voima -lehdessä, josta sen lukenut Lassi Utsjoki päätti säveltää runon pohjalta laulun. Ture Aran levyttämästä laulusta tuli sota-ajan kuunnelluimpia lauluja.
Laulua siteerataan vuonna 1955 ilmestyneessä Tuntematon sotilas -elokuvassa, jossa Tarmo Mannin esittämä Honkajoki ihmettelee, miten yhtä ja samaa miestä voidaan pitää vartiossa koko ajan.
Teokset

Tuulen siipien suojassa. Runoja. Monexmedia, 2000.
Snowpiercer (televisiosarja)

| Snowpiercer |
| --- | --- |

Tyyli:   draama  trilleri  post-apokalypsi 
Kestoaika:  44–51 minuuttia
Kehittäjä(t):  Josh Friedman ja Graeme Manson
Perustuu:  Snowpiercer
Pääosissa:   Jennifer Connelly  Daveed Diggs  Mickey Sumner  Alison Wright  Iddo Goldberg  Susan Park  Katie McGuinness  Sam Otto  Sheila Vand  Mike O'Malley  Annalise Basso  Jaylin Fletcher  Lena Hall  Roberto Urbina  Sasha Frolova  Benjamin Haigh  Rowan Blanchard  Steven Ogg  Sean Bean 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  TNT Netflix
Esitetty:  17. toukokuuta 2020  – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Ikäraja:  
Aiheesta muualla
IMDb 
Snowpiercer on yhdysvaltalainen vuonna 2020 alkanut post-apokalyptinen televisiosarja, joka perustuu eteläkorealaiseen samannimiseen elokuvaan ja Le Transperceneige -sarjakuvaan. Sarja seuraa jättimäistä, jatkuvasti liikkuvan Snowpiercer-junan matkustajia, jotka kantavat ihmiskunnan jäänteitä seitsemän vuoden kuluttua siitä, kun maailmasta oli tullut jäätynyt autiomaa.
Sarjan suunniteltu ensi-ilta oli 31. toukokuuta 2020, mutta se siirrettiin huhtikuun alussa koronaviruspandemian takia julkaistavaksi 17. toukokuuta 2020. Toinen tuotantokausi sai ensi-iltansa 25. tammikuuta 2021.
Juoni

Vuonna 2019 ihmiskunnan yrittäessä alentaa maapallon lämpötila keinotekoisesti, se laskee dramaattisesti aiheuttaen elämän mahdottomaksi tekevän jääkauden. Noin 3000 matkalipun ostaneita ihmisiä onnistuu nousemaan kyytiin multimiljonääri Joseph Wilfordin suunnittelemaan ikijunaan Snowpierceriin, joka kulkee 1001 vaununsa kanssa maapallon ympäri 2,7 kertaa vuodessa pysähtymättä. Ikijunan pysäyttäminen tarkoittaisi ihmisten hengiltä jäätymistä minuuteissa. Ennen junan lähtöä sisään tunkeutuu noin 400 liputonta matkustajaa, jotka teljetään omiin oloihinsa perävaunuun.
Vuonna 2026 Snowpiercerin vaunujen sisällä ylläpidetään elämää kaikin eri osa-aluein; vaunuissa on ihmisten lisäksi sairaaloita, maatiloja, yökerhoja sekä museoita. Ihmiset ovat jaettu neljään eri luokkaan, joilla on omat oikeutensa ja tehtävänsä junassa. Perävaunussa kehnoissa oloissa asuva entinen poliisi Andre Layton kokee täyskäännöksen elämässään, kun johtoportaisiin kuuluva Melanie Cavill pyytää tämän apua tutkinnassa junassa tapahtuneissa murhissa. Samalla Layton suunnittelee perävaunulaisten vallankumousta lopettaakseen junan epäoikeudenmukaisuudet.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Connelly  | … |  Melanie Cavill   |
|  Daveed Diggs  | … |  Andre Layton   |
|  Mickey Sumner  | … |  Bess Francis Till   |
|  Alison Wright  | … |  Ruth Wardell   |
|  Iddo Goldberg  | … |  Bennett Knox   |
|  Susan Park  | … |  Jinju Seong   |
|  Rowan Blanchard  | … |  Alexandra Cavill   |
|  Steven Ogg  | … |  Pike   |
|  Mike O’Malley  | … |  Roche   |
|  Annalise Basso  | … |  Lilah Folger Jr   |
|  Katie McGuinness  | … |  Josie Wellstead   |
|  Sam Otto  | … |  John Osweiller   |
|  Sheila Vand  | … |  Zarah Ferami   |
|  Lena Hall  | … |  Miss Audrey   |
|  Jaylin Fletcher  | … |  Miles   |
|  Sean Bean  | … |  Joseph Wilford  |
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolla sarjan ensimmäisen tuotantokauden arvosteluista 66 prosenttia oli positiivisia, perustuen 75 kriittiseen arvosteluun. Metacritic -sivustolla ensimmäisen tuotantokauden pistemäärä oli 55/100 perustuen 24 kriittiseen arvosteluun.
Aiheesta muualla

Snowpiercer TV Guidessa
Michael Apted

| Michael Apted |
| --- | --- |
 Michael Apted vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1941 Aylesbury, Buckinghamshire, Iso-Britannia
Kuollut: 7. tammikuuta 2021 (79 vuotta)
Ohjaaja
Aktiivisena:  1963–2019
Tunnetuimmat ohjaukset:  Kun maailma ei riitä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michael Apted (10. helmikuuta 1941 Aylesbury, Buckinghamshire, Iso-Britannia – 7. tammikuuta 2021) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa dokumenttien parissa ja aloitti ohjaajana brittiläisessä Coronation Street -saippuasarjassa. Suomessa Apted kävi vuonna 1983 ohjaamassa vakoilujännityselokuvaa Gorkin puisto, jossa Helsinki esitti Moskovaa. Hän ohjasi myös James Bond -elokuvan Kun maailma ei riitä (1999) ja fantasiaelokuvan Narnian tarinat: Kaspianin matka maailman ääriin (2010).
Aptedin dokumenttituotannoista tunnetaan erityisesti seitsemän vuoden välein tehty seurantadokumenttien sarja 14:stä vuoden 1957 paikkeilla syntyneestä britistä, kymmenestä miehestä ja neljästä naisesta, jotka valittiin 7-vuotiaina eri yhteiskuntaluokista ja taustoista sarjan ensimmäiseen osaan Seven Up! (1964). Heidän myöhemmistä vaiheistaan ja ajatuksistaan kerrotaan elokuvissa 7 Plus Seven (1970), 21 Up (1977), 28 Up (1984), 35 Up (1991), 42 Up (1998), 49 Up (2005), 56 Up (2012) ja 63 Up (2019).
Elokuvia

| Elokuvan nimi (englanniksi) | Suomenkielinen nimi | Vuosi | Maa | Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Triple Echo | - | 1973 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Stardust | - | 1974 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Stronger Than the Sun | Voimakkaampi kuin aurinko | 1977 | Iso-Britannia | Fiktio, tv-tuotanto |
| The Squeeze | Loukussa | 1977 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Agatha | - | 1979 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Coal Miner’s Daughter | Kaivosmiehen tytär | 1980 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Continental Divide | Nimeni on "Kotkis" | 1981 | Yhdysvallat | Fiktio |
| P’tang, Yang, Kipperbang | Koululaisrakkautta | 1982 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Gorky Park | Gorkin puisto | 1983 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Firstborn |  Äidin uusi Painajaisten isäpuoli | 1984 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Sting: Bring On the Night | - | 1985 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Critical Condition | Wow! Mikä pako! | 1987 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Gorillas in the Mist | Sumuisten vuorten gorillat | 1988 | Yhdysvallat | Fiktio |
| The Long Way Home | Pitkä matka kotiin | 1989 | Iso-Britannia | Fiktio, tv-tuotanto |
| Class Action | Oikeustaistelu | 1990 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Incident at Oglala | - | 1992 | Yhdysvallat | Dokumentti |
| Thunderheart | Ukkossydän | 1992 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Blink | Sokea todistaja | 1994 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Nell | - | 1994 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Extreme Measures | Äärirajat | 1996 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Always Outnumbered | Varjopuolella | 1998 | Yhdysvallat | Fiktio |
| The World Is Not Enough | Kun maailma ei riitä | 1999 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Enigma | - | 2001 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Enough | Viimeiseen pisaraan | 2002 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Amazing Grace | - | 2006 | Iso-Britannia | Fiktio |
| Chronicles of Narnia: The Voyage of the Dawn Treader | Narnian tarinat: Kaspianin matka maailman ääriin | 2010 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Chasing Mavericks | - | 2012 | Yhdysvallat | Fiktio |
| Unlocked | - | 2017 | Yhdysvallat | Fiktio |
Aiheesta muualla

Michael Apted Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michael Aptedin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| n k James Bond -elokuvien ohjaajat |
| --- | --- |
 Terence Young  Guy Hamilton  Lewis Gilbert  Peter R. Hunt  John Glen  Martin Campbell  Roger Spottiswoode  Michael Apted  Lee Tamahori  Marc Forster  Sam Mendes 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
The Walker

| The Walker |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Schrader
Käsikirjoittaja:  Paul Schrader
Tuottaja:  Deepak Nayar
Säveltäjä:  Anne Dudley
Kuvaaja:  Chris Seager
Leikkaaja:  Julian Rodd
Pääosat:   Woody Harrelson  Kristin Scott Thomas  Lauren Bacall  Lily Tomlin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Britannia 
Tuotantoyhtiö:   Kintop Pictures  Ingenious Film Partners  Isle of Man Film  Paul Schrader Productions 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2007-02-1313. helmikuuta 2007 (Berliinin elokuvajuhlat, Saksa)  2007-07-1111. heinäkuuta 2007 (Cambridgen elokuvajuhlat, Britannia)  2007-09-3030. syyskuuta 2007 (San Diegon elokuvajuhlat, Yhdysvallat)  
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  590 416 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Walker (televisioesityksessä käytetty myös nimeä The Walker – seuralainen; engl. The Walker) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Paul Schraderin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Woody Harrelson, Kristin Scott Thomas, Lauren Bacall ja Lily Tomlin. Elokuva kertoo Washingtonin seurapiireissä liikkuvasta vallanpitäjien vaimojen miesseuralaisesta, joka sotkeutuu murhatapaukseen.
Juoni

Carter ”Car” Page III (Woody Harrelson) on keski-ikäinen, Washingtonin seurapiireissä liikkuva seurapiirirouvien yläluokkainen miesseuralainen, joka pitää seuraa vallanpitäjien vaimoille seurapiiritilaisuuksissa, jos heidän aviomiehillään on muita kiireitä. Carterin läheisimmällä asiakkaalla, senaattori Larry Locknerin (Willem Dafoe) vaimolla Lynnillä (Kristin Scott Thomas), on salasuhde saman poliittisen piirin sisällä olevaan Robbie Kononsberg -nimiseen lobbaajaan (Steven Hartley). Kun salarakastaja murhataan, Carter sotkeutuu sekavaan murhatapaukseen ja on joutumassa ainoaksi syytettäväksi yrittäessään suojella Lynnin mainetta. Carter jää yksin ongelmiensa kanssa, kun seurapiirit sulkeutuvat häneltä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Woody Harrelson  | … |  Carter ”Car” Page III   |
|  Kristin Scott Thomas  | … |  Lynn Lockner   |
|  Lauren Bacall  | … |  Natalie Van Miter   |
|  Lily Tomlin  | … |  Abigail Delorean   |
|  Ned Beatty  | … |  Jack Delorean   |
|  Moritz Bleibtreu  | … |  Emek Yoglu   |
|  Mary Beth Hurt  | … |  Chrissie Morgan   |
|  Willem Dafoe  | … |  senaattori Larry Lockner   |
|  William Hope  | … |  Mungo Tenant   |
|  Geff Francis  | … |  etsivä Dixon   |
|  Steven Hartley  | … |  Robbie Kononsberg   |
|  Garrick Hagon  | … |  Mungo Tenant   |
|  Michael J. Reynolds  | … |  Ethan Withal   |
|  Allen Lidkey  | … |  Andrew Salesperson   |
|  Stewart Alexander  | … |  Edgar   |
|  Andres Williams  | … |  Radley   |
Tuotanto

The Walkerin kuvauspaikkoina olivat Washingtonin lisäksi Britannia ja Mansaari.
Julkaisu ja vastaanotto

The Walker sai maailmanensi-iltansa Saksassa Berliinin elokuvajuhlilla 13. helmikuuta 2007 ja teatteriensi-iltansa Britanniassa 10. elokuuta 2007 sekä Yhdysvalloissa 7. joulukuuta 2007. Pathé oli sen teatterilevittäjänä Britanniassa ja ThinkFilm Yhdysvalloissa. Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta Sandrew Metronome Distribution Finland Oy julkaisi sen DVD:lle 11. kesäkuuta 2008. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli puoli miljoonaa dollaria.
The Walker on saanut elokuvakriitikoilta vaihtelevan vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,3/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 64 arviointiin. 10 131 käyttäjästä 27 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 2,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 16 arvostelun perusteella elokuva on saanut 55 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin seitsemän käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,9/10. Internet Movie Databasen 5 693 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5,8/10.
Aiheesta muualla

The Walker Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Walker Elonet.
The Walker AllMoviessa. (englanniksi)
The Walker Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
The Walker Metacriticissä (englanniksi)
Godsend (albumi)

| Godsend Bloodred Hourglass |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. kesäkuuta 2019
 Kesto: 41.47
 Levy-yhtiö: Ranka Kustannus
Listasijoitukset
  10. (albumilista)    3. (fyysinen albumilista)
Bloodred Hourglassin muut julkaisut
| Heal 2017 | Godsend 2019 | Your Highness 2021 |
Godsend on Bloodred Hourglassin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2019.
kappaleet

Waves of Black – 3.39
The Unfinished Story – 3.48
Devourer – 3.54
Alysia – 4.14
My Route – 5.02
Pieces – 3.49
Ask And You Shall Receive – 4.01
August – 3.53
On My Throne – 3.45
White Feather – 5.36
Arvostelut

Inferno:
Imperiumi: 9½/10
Kaaoszine: 9/10
Metalliluola: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Godsend (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Godsend (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Bloodred Hourglass
|  Jarkko Hyvönen  Jaredi Koukonen  Joni Lahdenkauppi  Jose Moilanen  Lauri Silvonen  Eero Silvonen >  Ilkka Jähi  Antti Nenonen  Jarkko Tiilikainen  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lifebound  Where the Oceans Burn  Heal  Godsend  Your Highness  How’s the Heart?
Afrikkalainen sosialismi

Afrikkalainen sosialismi eroaa klassisesta sosialismista siinä, että taloudellisia resursseja jaetaan ”perinteisellä” afrikkalaisella tavalla. Etenkin 1950-luvulta alkaen monet afrikkalaiset poliitikot puhuivat afrikkalaisen sosialismin puolesta, joskin saattoivat tarkoittaa jossain määrin eri asioita.
Neuvostoliitto ja Kiina pyrkivät edesauttamaan sosialismin leviämistä Afrikassa. Kiinan ja Neuvostoliiton välirikon jälkeen Afrikan sosialistit jakautuivat Neuvostoliiton liittolaisiin, Kiinan liittolaisiin ja sitoutumattomiin.
Sosialismin väitetään tarjoavan yhtenäisyyttä ja keinon pärjätä edistyneempiä, kapitalistisia länsimaita vastaan. Suunnittelun ajatellaan estävän resurssien haaskausta ja luokkataistelua. Osa johtajista väitti Afrikan olleen aina sosialistinen.
Sosialistisia olivat muun muassa Tansania, Mosambik (Frelimo), Angola (MPLA), Etiopia (Derg/PTE), Somalia, Ruanda, Kongo (Kongon työväenpuolue), Nigeria ja Biafra. Useimmat näistä olivat kommunistisia; Tansania oli johtava ei-kommunistinen afrikkalaisen sosialismin maa.
Egyptin, Libyan ja Algerian arabisosialismi vaikutti ideologisesti ja tukemalla sosialistien valtaannousuun muussakin Afrikassa, joskaan arabisosialismia ei lasketa varsinaiseen afrikkalaiseen sosialismiin.
Vuonna 1988 Afrikassa oli 8 850 neuvostoliittolaista ja 53 900 kuubalaista neuvonantajaa. Turvallisuuspalveluja neuvoivat myös esimerkiksi itäsaksalaiset asiantuntijat.
Professori Achille Mbembe arvioi, että Afrikan nälänhädät ja siviilien verilöylyt ovat enimmäkseen Afrikan valtioiden leniniläisen luonteen seurausta.
Arabisosialismi

Egypti, Libya ja Algeria ovat olleet arabisosialistisia. Tultuaan vuonna 1970 Egyptin ja arabisosialistisen unionin johtoon Anwar Sadat antoi vähitellen sosialismin hiipua joiltain osin, ja hänen seuraajansa Hosni Mubarak jatkoi samalla linjalla, mutta sosialismista ei ole kokonaan luovuttu Egyptissäkään. Libyassa se on vielä vahvemmilla, ja arabisosialisti Muammar Gaddafi johti Libyaa vuoteen 2011 asti.
Algerian kolmas presidentti Ahmed Ben Bella (1963–1965) oli arabisosialisti, kuten hänen seuraajansa Houari Boumediène (1965–1978). Boumediène julisti sosialistisia vallankumouksia, kansallisti öljyn ja lisäsi valtiojohtoista teollisuutta. Hän tuki sosialistisia ja nationalistisia järjestöjä kuten PLO, ANC ja SWAPO; vaati YK:ssa uutta maailmanjärjestystä ja sanoi joskus etelän väen valloittavan pohjoisen vihollisina. Hänen kuoltuaan ja öljyn halvennuttua maan taloustilanne heikkeni, ja sitä jouduttiin korjaamaan liberalisoimalla taloutta 1980-luvulla.
Angola

Neuvostoliiton ja Kuuban sotilaallisesti tukema kommunistinen MPLA ja Etelä-Afrikan unionin ja Kiinan tukema maolaiskommunistinen UNITA julistivat kilvan Angolan itsenäiseksi 11. marraskuuta 1975. Angolan 1960-luvulta asti kukoistanut talouselämä romahti tämän jälkeen öljytuloista huolimatta ja maassa kärsittiin nälkää. Ongelmina olivat muun muassa verot, kaupankäynnin esteet ja julkisten investointien vähäisyys.
Ronald Reaganin johdolla vuonna 1988 ostamat sopimukset saivat MPLA:n tekemään linjanmuutoksen pois kommunismista; kuubalaiset lähtivät maasta. Vuonna 1990 MPLA siirtyi kannattamaan markkinataloutta ja demokratiaa, ja UNITA hävisi vuonna 1992 pidetyt vaalit.
Etiopia

Mengistu Haile Mariamin Derg-puolue teki vuonna 1974 vallankumouksen ja julisti 21. joulukuuta 1974 Etiopian siirtyvän sosialismiin. Maa jäljitteli aluksi Neuvostoliiton silloisen liittolaisen Somalian sosialismia ja sai huomattavaa sotilasapua Kuubalta ja Neuvostoliitolta. Maanomistus kumottiin, pankit ja vakuutuslaitokset sekä useimmat tehtaat sosialisoitiin. Vuoden 1995 oikeudenkäynnissä poliittisten murhien määrä arvioitiin viisinumeroiseksi.
Mengistu sai Maailman ammattiyhdistysten liiton kultaisen ansiomerkin vuonna 1988. Itä-Euroopan maiden luovuttua sosialismista ja kapinallisjoukkojen edettyä neuvostoliittolaiset lähtivät maasta ja Mengistun asema näytti heikolta. Hän ilmoitti pakkosiirtojen lopettamisesta ja talouden liberalisoinnista, mutta joutui silti 21. toukokuuta 1991 pakenemaan maasta. Zimbabwen Robert Mugabe tarjosi hänelle turvapaikan, eikä suostunut luovuttamaan häntä oikeuteen.
Etiopia > Etiopian nälänhätä

Talonpoikia verotettiin raskaasti ja hallinto osti heiltä siemenet itse määräämällään hinnalla. Kauppiaiden vaino ja turvattomuus halvaannuttivat kaupan. Vuosina 1982–1985 maassa oli Etiopian nälänhätä, jonka verukkeella tehtiin massiiviset väestön pakkosiirrot viljavammille alueille. Maa sai monien YK:n asiantuntijoiden tuen ja ennennäkemättömän solidaarisuusaallon, kuten ”We Are the World” -hyväntekeväisyyshymnin. Lääkärit ilman rajoja oli harvoja kansalaisjärjestöjä, jotka kieltäytyivät tukemasta pakkosiirtoja.
Mosambik

Portugalin demokraattisen neilikkavallankumouksen (25. huhtikuuta 1974) myötä Portugali antoi kommunistijohtoisen Frelimo-vapautusarmeijan ottaa yksinvallan siirtomaassaan Mosambikissa. Frelimoa tukivat Kiina ja Neuvostoliitto. Frelimon alkuajan johtohahmo Eduardo Mondlane ilmoitti jo hieman ennen kuolemaansa vuonna 1969 Frelimon olevan sosialistinen ja muuttuvan yhä marxilais-leniniläisemmäksi.
Maaseudulla ihmisiä innostettiin siirtymään perinteisistä asumuksistaan kyliin ja viljelemään yhteisiä peltoja, mutta nämä hylättiin pian. Vuonna 1977 puolue julisti edustavansa bolševikkien perintöä ja kollektivisoi lisää maataloutta. Ellei kyläistämiskiintiöitä täytetty, hallituksen miliisit saattoivat polttaa kansalaisten majoja.
Kommunismin romahdettua Euroopassa vuonna 1989 Mosambikin presidentti Joaquim Chissano myönsi marxilaisuuden ongelmallisuuden.
Mosambik > Sisällissota

Frelimo tuki 1970-luvulla Rhodesian (Zimbabwen) ZANU-liikettä (Robert Mugabe). Kostoksi Rhodesia tuki Mosambikin maaseutuväestön vastarintaliikettä Renamoa vuoteen 1980 asti. Kumpikin osapuoli harjoitti hirvittäviä julmuuksia siviiliväestöä kohtaan. Frelimon johtaman Mosambikin turvallisuuspalvelu SNASP siirsi väestöä ”uudelleenkoulutusleireille”. SNASPilla oli lupa pidättää kuka tahansa ja lähettää hänet uudelleenkoulutusleirille tai vaihtoehtoisesti oikeuteen, jolloin SNASP itse suoritti tutkinnan. Portugalin vuonna 1867 kumoama kuolemantuomio palautettiin vuonna 1979.
Tilanteen pahennuttua taloutta avattiin jonkin verran, esimerkiksi ulkomaisia sijoituksia sallittiin ja maaseudun tuhoisaa kollektivisointia vähennettiin 1980-luvulla.
Mosambik > Nälänhädät

Maassa koettiin vakavia nälänhätiä, joissa kuoli Unicefin arvion mukaan 600 000 ihmistä. Frelimo saattoi kontrolloida ulkomaista elintarvikeapua, millä se sai pakotettua väestöä haluamiinsa siirtymiin saadakseen etua Renamoa vastaan. Tämä keskittyminen heikensi elintarviketuotantoa, ja vielä vuonna 1987 nälänhätä uhkasi 3,5 miljoonaa ihmistä, joskin Washingtonin ja järjestöjen käynnistämät avustusoperaatiot pelastivat tilanteen. Silti vielä keväällä 1989 kuoli 8 000 ihmistä nälkään. ETY:n raportin mukaan avusta 75 % jäi valtakoneistolle.
Ruanda

”Mustat khmerit” oli polpotilaisena kommunisteina pidettyjen presidentti Paul Kagamen johtamien Ruandan isänmaallisen rintaman tutsien lempinimi.