Tamar (Georgia)
Perintö ja populaarikulttuuri > Keskiaika

Vuosisatojen kuluessa Tamar on noussut georgialaisen historiallisen pantheonin hallitsevaksi hahmoksi. Hänen hallituskautensa rakentaminen "kulta-ajaksi" alkoi kuitenkin jo hänen elinaikanaan ja hän itse nousi aikakautensa polttopisteeseen. Useat keskiaikaiset georgialaiset runoilijat, Šota Rustaveli mukaan lukien, väittivät saaneensa inspiraation teoksiinsa Tamarilta. Legendan mukaan Rustaveli jopa riutui rakkaudesta kuningatarta kohtaan ja päätti päivänsä luostarissa. Rustavelin eepoksen dramaattinen kohtaus, jossa kokenut kuningas Rostevan kruunaa tyttärensä Tinatinin, on allegoria siitä, miten Giorgi III nosti Tamarin yhteishallitsijaksi rinnalleen. Rustaveli kommentoikin seuraavasti: "Leijonanpentu on yhtä hyvä, olkoonkin se naaras tai uros".
Kuningatar oli useiden ajan panegyriikkojen aiheena. Niihin kuuluivat Tšakhrukhadzen Tamariani ja Ioane Šavtelin Abdul-Mesia. Häntä ylistettiin kronikoissa, erityisesti kahdessa hänen valtakauteensa keskittyvässä kertomuksessa – Tamarin, kuningatarten kuningattaren elämä ja Hallitsijoiden historiat ja ylistykset – joista tuli ensi käden lähteitä siihen, miten hänet kohotettiin Georgian kirjallisuudessa pyhäksi. Kronikoitsijat ylistävät häntä "leskien suojelijaksi" ja "kolmesti siunatuksi" ja painottavat erityisesti hänen hyveitään naisena: kauneutta, nöyryyttä, rakkautta armoon, uskollisuutta ja puhtautta. Vaikka Georgian kirkko kanonisoikin Tamarin vasta paljon myöhemmin, hänet nimettiin jo elinaikanaan pyhimykseksi kaksikielisessä, kreikaksi ja georgiaksi kirjoitetussa kolofonissa, joka oli kiinnitetty Vanin evankeliumien käsikirjoitukseen.
Tamarin ihannointia vahvistivat lisäksi tapahtumat hänen seuraajiensa valtakausilla: kahden vuosikymmenen sisällä hänen kuolemansa jälkeen Kovaresmian ja mongolien hyökkäykset päättivät Georgian valta-aseman äkillisesti. Myöhemmät kansallisen heräämisen kaudet olivat liian hetkellisiä noustakseen Tamarin hallitusajan saavutusten tasolle. Kaikki nämä asiat vaikuttivat Tamarin kulttiin, jossa ihannoidun kuningattaren ja todellisen henkilön välinen raja hämärtyi.
Kansan muistissa Tamar on saanut legendaarisen ja romanttisen julkisivun. Kansanlaulujen, runojen ja kertomusten monipuolisessa joukossa hänet esitetään ihanteellisena hallitsijana, pyhänä naisena, johon heijastettiin joskus tiettyjä esikristillisten jumaluuksien ja kristittyjen pyhimysten piirteitä. Esimerkiksi ossetialaisessa legendassa kuningatar Tamarin pojan siittää auringonsäde, joka loistaa ikkunan läpi. Toisessa myytissä Georgian vuorilta Tamar yhdistetään esikristilliseen sään jumalaan Pirimzeen, joka hallitsee talvea. Samoin tavoin Pšavin ylämaa-alueella Tamar yhdistyi esikristilliseen parantamisen ja naisen hedelmällisyyden jumalattareeseen.
Vaikka Tamar liikkuikin ajoittain armeijansa mukana ja hänen kuvataan suunnitelleen joitakin sotaretkiä, hän ei osallistunut varsinaisiin taisteluihin. Silti sotilaalliset voitot hänen hallituskaudellaan myötävaikuttivat hänen imagoonsa esikuvallisena soturikuningattarena. Se heijastuu myös 1500-luvun suosittuun venäläiseen tarinaan Povest o tsaritse Dinare, jossa kuvitteellinen georgialainen kuningatar taistelee Persian valtakuntaa vastaan.