stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Triumph

Triumph viittaa muun muassa seuraaviin:
Triumph, brittiläinen autonvalmistaja
Triumph, kanadalainen rockyhtye
Triumph International, sveitsiläinen liivi- ja alusvaatevalmistaja
Triumph Motorcycles, englantilainen moottoripyörävalmistaja
Triumph, The Jacksons -yhtyeen albumi
Triumph, kanadalaisen rock-yhtye Triumphin ensialbumi
SS Triumph, nykyisin M/S Clipper Racer, roro-alus
Triumph (1562), 68-tykkinen kaljuuna
Triumph (1623), 44-tykkinen alus
HMS Triumph (1698), 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva
HMS Triumph (1739), 18-tykkinen sluuppi
HMS Triumph (1764), 74-tykkinen Triumph-luokan kolmannen luokan linjalaiva
HMS Triumph (1870), Swiftsure-luokan taistelulaiva
HMS Triumph (1903), Swiftsure-luokan taistelulaiva
HMS Triumph (N18), T-luokan sukellusvene
HMS Triumph (R16), Colossus-luokan lentotukialus
HMS Triumph (S93), Trafalgar-luokan sukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Triumph”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Turkiskuoriaiset

| Turkiskuoriaiset |
| --- | --- |
 Pilkkuturkiskuoriainen (Attagenus pellio)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Heimo::  Ihrakuoriaiset Dermestidae
Alaheimo::  Attageninae
Suku::  Turkiskuoriaiset Attagenus  Latreille, 1802
Katso myös
   Turkiskuoriaiset Wikispeciesissä   Turkiskuoriaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turkiskuoriaiset (Attagenus) on kovakuoriaisten suku. Siihen kuuluu liki 200 lajia. Sukuun kuuluu monia lajeja, jotka eroavat toisistaan selvästi esimerkiksi kokonsa ja tuntosarvien rakenteen osalta, mutta muutamien lajien erottaminen toisistaan on vaikeaa. Tämän suvun lajit erottaa muista suvuista siitä, että jalkojen ensimmäinen nivelväli on korkeintaan puolet toisesta, suun osat liikkuvat vapaasti, tuntosarvet ovat kolmiosaiset eikä niiden tyvellä ole kuoppaa.
Vyöturkiskuoriainen ja ruskoturkiskuoriainen ovat Suomessa haitallisia vieraslajeja.
Suvun lajeja

Pikiturkiskuoriainen (Attagenus schaeferi)
Mustaturkiskuoriainen (Attagenus unicolor)
Attagenus brunneus
Attagenus augustatus
Ruskoturkiskuoriainen (Attagenus smirnovi)
Pilkkuturkiskuoriainen (Attagenus pellio)
Attagenus punctatus
Attagenus bifasciatus
Vyöturkiskuoriainen (Attagenus woodroffei)
Attagenus trifasciatus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Turkiskuoriaiset (Attagenus)
ITIS: Attagenus (englanniksi)
Bug Guide: Genus Attagenus - Black Carpet Beetles (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Attagenus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Attagenus (englanniksi)
Uudenkylän kansakoulu

Uudenkylän kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Uudenkylän kansakoulu (Alajärvi)
Uudenkylän kansakoulu (Hyvinkään mlk)
Uudenkylän kansakoulu (Kärkölä)
Uudenkylän kansakoulu (Pomarkku)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uudenkylän kansakoulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuomas Peltonen
Saavutukset

Ykkösen mestaruus 2005
Suomen-mestaruushopea 2008, 2009, 2013
Suomen Cupin voitto 2012
Aiheesta muualla

Pelaajakortti FC Hongan sivuilla[vanhentunut linkki]
Pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
Thief: Deadly Shadows

| Thief: Deadly Shadows |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ion Storm
Julkaisija:  Eidos Interactive
Jakelija:  Valve Corporation
Suunnittelija:  Randy Smith Randy Smith
Käsikirjoittaja:  Terri Brosius
Säveltäjä:  Eric Brosius
Pelisarja:  Thief
Pelimoottori:  muokattu Unreal Engine 2
Julkaistu:  NA 25. toukokuuta 2004EU 11. kesäkuuta 2004
Lajityyppi:  hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Microsoft Windows, Xbox
Jakelumuoto:  CD-ROM, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Thief: Deadly Shadows on Ion Stormin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema hiiviskelypeli, joka sijoittuu kuvitteelliseen kaupunkiin. Kaupungissa on noitia ja velhoja, ja useimmat aseet ovat keskiaikaisia.
Aiheesta muualla

Thief: Deadly Shadows MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
Pelit:   Thief: The Dark Project  II: The Metal Age  Deadly Shadows  Thief 
Yritykset:   Looking Glass Studios  Ion Storm  Square Enix Square Enix Europe  Eidos-Montréal 
Liittyvää:   Garrett (videopelihahmo)  Dark Engine  Robbing the Cradle
Uudenkoiviston koulu

| Uudenkoiviston koulu |
| --- | --- |
 Uudenkoiviston koulu ennen remonttia
Sijainti:  Palokunnanpuistokatu 6–8, Uusikoivisto, Pori
Koordinaatit:  61°28.38′N, 21°48.83′E
Tyyppi:  peruskoulu
Rehtori:  Antti-Jussi Härkönen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  n. 260 (2021)
Verkkosivut
Uudenkoiviston koulu on Uudenkoiviston kaupunginosassa Porissa sijaitseva peruskoulun alakoulu, jossa on luokat 1–6. Koulun rehtorina toimii Antti-Jussi Härkönen ja vararehtorina Elina Aerila. Vuonna 2021 koulussa oli noin 260 oppilasta.
Koulu perustettiin vuonna 1922. Toisen maailmansodan aikaan koulu toimi saksalaisten sotilaiden kasarmina.
Tombaugh Regio

New Horizons -luotaimen 13. heinäkuuta 2015 ottama kuva Plutosta
Ensimmäinen julkaistu kuva, josta sydänkuvio on tunnistettavissa. Kuvan otti New Horizons -luotain 7. heinäkuuta 2015.
Tombaugh Regio on NASAn antama epävirallinen nimi kääpiöplaneetta Pluton pinnalla olevalle vaalealle alueelle. Alue tunnetaan myös lempinimellä sydän, koska alue muistuttaa ulkonäöltään sydänsymbolia. Alueen muodon havaitsi ensimmäisenä New Horizons -luotain kesällä 2015, vaikka vaalea alue olikin havaittu Pluton pinnalla jo kymmeniä vuosia sitä ennen. Tarkimmat kuvat alueesta saatiin heinäkuun 2015 puolivälissä.
Alue on nimetty Pluton löytäjän, tähtitieteilijä Clyde Tombaugh'n mukaan. "Regio" on latinaa ja tarkoittaa aluetta.
Turun arkkihiippakunnan vaakuna

Turun arkkihiippakunnan vaakuna
Turun arkkihiippakunnan vaakuna on Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluvan Turun arkkihiippakunnan heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys on "kultaisessa kentässä punainen koverapäinen yrjönristi."
Vaakunan historiaa

Varhaisin tunnettu Turun hiippakunnan tunnus on 1250-luvulta alkaen käytössä ollut vaakuna, jossa on kuvattuna punainen risti kultaisella kentällä. Vaakunaa käytettiin pääasiassa Turun ja Suomen piispojen sineteissä, tosin sen ulkoasu vaihteli historian aikana. Vanhimmissa malleissa ristin levenevät sakarat on kuvattu irtonaisina kilven reunoista, myöhemmissä malleissa ristin sakarat muuttuivat tasavartisiksi ja kilven reunoihin asti ulottuviksi. Vanhempaa mallia käytti sineteissään muun muassa piispa Bero Balk, jonka seuraaja Maunu Tavast sen sijaan käytti tasavartista mallia. Väreiltään vaakuna on käänteinen muunnos Uppsalan hiippakunnan vaakunasta, jossa kultainen risti on punaisella pohjalla. Vaakunoiden samankaltaisuuden on katsottu kuvaavan hiippakuntien yhteyttä ja Uppsalan hiippakunnan asemaa kristinuskon levittäjänä itään. Ruotsalaisheraldikko Bengt Olof Kälden mukaan vaakunoiden ristit ovat ristiretkien lisäksi mahdollinen viittaus kullattuihin puuristeihin, jotka paavi Aleksanteri III lahjoitti Uppsalan piispalla ylennettyään tämän arkkipiispaksi.
Piispansinettien lisäksi Turun hiippakunnan vaakuna on kuvattuna useissa Varsinais-Suomen keskiaikaisissa kirkoissa. Muun muassa 1470-luvulla Kalannin kirkon erääseen penkkiin kaiveretussa koristevaakunassa risti on kuvattu kilven reunoihin ylettyvän sijaan koveraperäisenä yrjönristinä. Samainen malli esiintyy myös yhtenä Sauvon kirkon penkkien koristeena.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko alkoi piispa John Vikströmin aloitteesta elvyttää hiipunutta heraldista perinnettään 1970-luvulta alkaen. Vuonna 1980 järjestettiin suunnittelukilpailu vaakunoiden laatimisesta evankelis-luterilaisille hiippakunnille, johon kutsuttiin heraldikot Tapio Vallioja ja Kaj Kajander. Turun arkkihiippakunnan vaakunaksi ehdotettiin Kalannin kirkon mallin mukaista vaakunaa, jossa irtonainen risti on asetettuna vinottain Andreaksen ristin tapaisesti. Kilpailulautakunta kuitenkin ehdotti ristin kääntämistä pystysuoraan, sillä Kalannin kirkon koristevaakunoiden katsottiin olleen muotoiltu kumartamaan kohti altaria, vaakunoiden aiheiden ollessa silti pystysuunnassa. Tämä näkyi esimerkiksi kirkon penkkiin kaiverretun Ruotsin valtakunnanvaakunan kruunujen asennossa. Vaakunan lopullisen mallin toteutti Tapio Vallioja ja se vahvistettiin kirkkohallituksessa 20. elokuuta 1987.
Muiden piispanvaakunoiden tapaan Turun arkkihiippakunnan piispan virkavaakuna muodostetaan lisäämällä hiippakunnan vaakunaan piispanhiippa, stola ja piispansauva. Turun ja Suomen arkkipiispan vaakunassa on lisäksi ristipäinen sauva merkkinä viran korkeammasta asemasta.
Myöskin Tapio Valliojan suunnittelema Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vaakuna on johdettu Turun arkkihiippakunnan vaakunasta kääntämällä vaakunan värit ja lisäämällä ristin kulmiin neljä hopeista ruusua viittauksena Suomen valtakunnanvaakunaan. Ruusut ovat lisäksi luterilaisuuden tunnus. Kirkon vaakuna on vahvistettu kirkkohallituksessa 5. huhtiikuta 1990.
Vaakunan historiaa > Galleria

Turun piispa Bero Balkin sinetti vuodelta 1389. Turun hiippakunnan vaakuna vasemmalla, Balk-rälssisuvun vaakuna oikealla.
Turun piispa Maunu Tavastin sinetti vuodelta 1418. Turun hiippakunnan vaakuna vasemmalla, Tavast-rälssisuvun vaakuna oikealla.
Maunu Tavastin piispanvaakuna Tavastin hautalaatassa Turun tuomiokirkossa vuodelta 1452.
Turun hiippakunnan vaakuna Kalannin kirkon tuolin päätykoristeena 1470-luvulta. Museoviraston keskusvarasto.
Turun hiippakunnan vaakuna Sauvon kirkon tuolin päätykoristeena.
Turun hiippakunnan vaakuna (oik.) Missale Aboense -kirjan Piispa Henrikiä esittävässä kuvituskuvassa vuodelta 1488.
Turun arkkihiippakunnan piispan vaakuna
Turun ja Suomen arkkipiispan vaakuna
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vaakuna
Transmutaatio

Alkuaineiden eri isotooppien ytimien sidosenergia nukleonien määrää eli massalukua kohti (B/A) massaluvun (A) funktiona.
Transmutaatio tarkoittaa alkuaineen muuttumista toiseksi alkuaineeksi ydinreaktioiden tuloksena. Aineen muuttuminen voi olla luonnollista tai keinotekoista.
Luonnollista transmutaatiota tapahtuu maapallolla hyvin hitaasti luonnossa esiintyvien radioaktiivisten aineiden vähittäisessä hajoamisessa vakaammiksi isotoopeiksi. Laajassa mitassa transmutaatiota tapahtuu tähtien ydinprosesseissa, joissa rautaa ja sitä kevympiä alkuaineita muodostuu vielä kevyemmistä aineista nukleosynteesissä, jossa vapautuu energiaa. Rautaa raskaampien alkuaineiden muodostuminen puolestaan kuluttaa energiaa, mutta tähtien olosuhteissa näitäkin transmutaatioita tapahtuu vahvan ydinvoiman aikaansaamien neutronisieppauksien välityksellä. Alkuaine muuttuu lopulta neutronien beetahajoamisen ansiosta, jolloin järjestysluku kasvaa. Raskaimpia alkuaineita muodostuu erityisesti supernovissa.
Keinotekoinen transmutaatio tarkoittaa aineen muuttamista toiseksi ihmisen aikaan saamien ydinreaktioiden avulla. Transmutaatio voidaan saada aikaan laitteistoilla, joissa on riittävän voimakas energia- ja teholähde aineen ydinrakenteen muuttamiseksi. Keinotekoisia transmutaatioita on saatu aikaan muun muassa hiukkaskiihdyttimillä, tokamak-reaktoreissa ja tavanomaisissa ydinreaktoreissa.
Transmutaatio onnistuu parhaiten sellaisten aineiden välillä, joiden atomiytimien sidosenergia kasvaa transmutaation seurauksena. Tuoteaineen potentiaalienergia ja massa on tällöin lähtöainetta pienempi, joten prosessissa vapautuu ytimien energiaa. Atomiytimien keinotekoinen fuusio energian tuottamiseksi perustuu juuri ytimien sidosenergian kasvattamiseen ja vastaavan potentiaalienergian vapauttamiseen muuhun käyttöön, esimerkiksi sähkön tuotantoon.
Biologiseksi transmutaatioksi kutsutaan hypoteettista ilmiötä, jossa aine muuttuu toiseksi eliön biologisissa prosesseissa. Vahvaa tieteellistä näyttöä biologisesta transmutaatiosta ei ainakaan toistaiseksi ole. Vuonna 2003 venäläiset tutkijat kuitenkin väittivät muuntaneensa ydinjätettä ei-radioaktiivisiksi alkuaineiksi mikrobiologisten viljelmien avulla.
Keinotekoisen transmutaation historia

Transmutaatio on käsitteenä hyvin vanhaa perua, ja se liittyy alkemistien ns. viisasten kiven etsintään. Viisasten kiven avulla uskottiin kyettävän muuttamaan muita metalleja kullaksi.
Moderni transmutaation käsite syntyi 1900-luvun alussa Frederick Soddyn ja Ernest Rutherfordin kokeissa, joissa he havaitsivat radioaktiivisen thoriumin muuttuvan radiumiksi, ja kutsuivat ilmiötä transmutaatioksi vanhojen alkemistien tapaan. Ensimmäinen täysin tarkoituksellisesti synnytetty alkuaineiden välinen transmutaatio tehtiin vuonna 1919, kun Rutherford muutti suurienergiaisten alfa-hiukkasten avulla typpeä hapeksi.
Myöhemmin on voitu kokeilla osoittaa, että esimerkiksi lyijyn muuttaminen kullaksi on transmutaation avulla täysin mahdollista, ja ikivanhat alkemistien unelmat on siten voitu modernin tieteen avulla vihdoin näyttää toteen.
Sovelluskohteet

Transmutaation lupaavimpia sovelluskohteita on korkea-aktiivisen radioaktiivisen jätteen hajottaminen vaarattomimmiksi aineiksi. Esimerkiksi kullan valmistaminen transmutaatiolla muista, halvemmista aineista ei ole nykytekniikalla lähelläkään taloudellista kannattavuutta.
Södertäljen kunta

| Södertäljen kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Keskustaajama:  Södertälje
Kuntakoodi:  0181
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  524,86 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  101 209
 – Väestötiheys:  192,8 as./km²
 
 www.sodertalje.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stortorget Södertäljen keskustassa.
Linan luonnonsuojelualuetta.
Södertäljen satama.
Mölnbon rautatieasema Vårdingessa.
Tuulimylly Torekällbergetin museoalueella.
Södertäljen kunta (ruots. Södertälje kommun) on Tukholman läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Södermanlandiin. Kunnan keskustaajama on Södertälje.
Kunnan maapinta-ala on 524,86 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 101 209 henkeä (31.12.2021).
Södertäljen naapurikuntia ovat Salem, Botkyrka, Nynäshamn, Trosa, Gnesta, Nykvarn, Strängnäs ja Ekerö.
Kunta sijaitsee Mälarenin ja Itämeren välisellä kannaksella, jonka poikki on rakennettu 5 km pitkä Södertäljen kanava vuosina 1806–1819.
Vuoden 2017 lopussa kunnan asukkaista 53 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia, mikä on toiseksi eniten Ruotsissa. Vuoden 2011 lopussa ulkomaalaistaustaisten osuus kunnan väestöstä oli 45,3 prosenttia. Södertäljessä on myös merkittävä ruotsinsuomalainen vähemmistö. Vuoden 2016 lopussa heitä oli 3 834, eli noin 4 prosenttia kunnan väestöstä ja noin 8 prosenttia kunnan ulkomaalaistaustaisista.
Vuonna 2007 kunnassa oli 95,74 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 18,2 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Ruotsin vuoden 1862 kunnallislait (ruots. kommunalförordningar) astuivat voimaan 1. tammikuuta 1863, jolloin entisistä pitäjistä tuli maalaiskuntia ja kaupunki sai ensimmäisen kaupunginvaltuustonsa. Vuonna 1911 Överjärnan kuntaan perustettiin Järnan taajaväkinen yhdyskunta (ruots. municipalsamhälle) ja vuonna 1924 Igelstan taajaväkinen yhdyskunta Östertäljen kuntaan. Vuonna 1946 tehtiin ensimmäinen kuntaliitos, kun Västertäljen kunta liitettiin Södertäljen kaupunkiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Södertäljen alueelle muodostettiin viisi maalaiskuntaa, ja osa nykyisen kunnan alueesta kuului kahteen kaupunkiin:
Enhörnan maalaiskunta (aiemmat Ytterenhörna ja Överenhörna)
Hölön maalaiskunta (aiemmat (Hölö ja Mörkö)
Järnan maalaiskunta (aiemmat Vårdinge, Ytterjärna ja Överjärna
Östertäljen maalaiskunta (aiemmat Tveta ja Östertälje)
Turingen maalaiskunta (aiempi Turinge)
Södertäljen kaupunki (aiempi Södertälje)
Mariefredin kaupunki (aiempi Mariefred sekä Kärnbon ja Taxingen kunnat)
Muodostetuista alueyksiköistä Enhörna, Hölö ja Mariefred kuuluivat tuolloin Södermanlandin lääniin.
Seuraava kuntauudistus toteutettiin vaiheittain vuosina 1963–1971. Jo vuonna 1963 Östertäljen maalaiskunta liitettiin Södertäljeen. Vuonna 1967 Enhörnan maalaiskunta siirrettiin Tukholman lääniin ja liitettiin Södertäljen kaupunkiin. Vuonna 1971 siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja Södertäljen kunta muodostettiin yhdistämällä Södertäljen kaupunki, Hölön, Järnan ja Turingen maalaiskunnat sekä Taxingen seurakunta, joka erotettiin Mariefredistä.
Suurkunnan muodostamisen jälkeen kunnan länsiosissa ilmeni toiveita kunnasta irtautumiseen. Vuonna 1999 muodostettiin Nykvarnin kunta aiemmista Taxingen ja Turingen kunnista.
Vaakuna

Vaakunaselitys: Sinisessä kentässä kuva Pyhästä Ragnhildistä pukeutuneena hopeaan, kruunu, sädekehä ja sauva kultaa sekä rinnassa punainen kreikkalainen risti. (Ruotsiksi: I blått fält en bild av Sancta Ragnhild med klädnad av silver, krona, gloria och stav av guld samt ett rött grekiskt kors på bröstet.)
Pyhän Ragnhildin perinne otettiin esiin uudistettaessa Södertäljen kaupungin vaakunaa 1930-luvulla. Hallitus vahvisti vaakunan vuonna 1935. Kun Södertäljen kunta muodostettiin 1971, yhdelläkään liitetyllä kunnalla ei ollut ennestään omaa vaakunaa, joten Södertäljen kaupungin vanha vaakuna rekisteröitiin uudenkin kunnan vaakunaksi vuonna 1983.
Väestönkehitys

| Södertäljen kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 35 655 | 35 655 |
| 1955 | 1955 |    | 39 043 | 39 043 |
| 1960 | 1960 |    | 43 901 | 43 901 |
| 1965 | 1965 |    | 55 558 | 55 558 |
| 1970 | 1970 |    | 71 157 | 71 157 |
| 1975 | 1975 |    | 72 642 | 72 642 |
| 1980 | 1980 |    | 73 757 | 73 757 |
| 1985 | 1985 |    | 72 990 | 72 990 |
| 1990 | 1990 |    | 74 889 | 74 889 |
| 1995 | 1995 |    | 74 917 | 74 917 |
| 2000 | 2000 |    | 77 882 | 77 882 |
| 2005 | 2005 |    | 80 553 | 80 553 |
| 2010 | 2010 |    | 86 246 | 86 246 |
| 2015 | 2015 |    | 93 202 | 93 202 |
| 2020 | 2020 |    | 100 111 | 100 111 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2017) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 37 556 | 39,1 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 13 355 | 13,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 7 829 | 8,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 37 292 | 38,8 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 4 522 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Seuraaviin vuoden 1984 lopun mukaisiin tietoihin sisältyy myös nykyään itsenäinen Nykvarnin kunta. Kyseisten tietojen mukaan 19,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 7 877 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 9,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 181 207 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 17 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 22,2 %
18–64-vuotiaat: 62,1 %
65 vuotta täyttäneet: 15,7 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 0,5 | 0,6 |
|   | jalostus | 43,0 | 29,6 |
|   | palvelut | 56,1 | 69,1 |
|   | tuntematon | 0,5 | 0,7 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 45 169 | 37 990 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 118,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 12 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 91,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 7 733 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Södertälje | 64 619 |
| 2 | Järna | 6 377 |
| 3 | Pershagen | 2 216 |
| 4 | Hölö | 1 400 |
| 5 | Mölnbo | 1 052 |
| 6 | Ekeby | 1 018 |
| 7 | Viksäter | 459 |
| 8 | Östra Kallfors | 386 |
| 9 | Sandviken | 338 |
| 10 | Vattubrinken | 332 |
| 11 | Tuna | 232 |
| 12 | Gnesta* | 84 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Gnestan taajamassa on 5 562 asukasta, ja se kuuluu lähes kokonaan Gnestan kuntaan.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Almvik
Billsta
Glastäppan
Hall
Hansätter och Lidsätter och Björnberga
Lerhaga
Lindängen och Viksberg
Ljumstaberg
Norrvrå
Oaxen
Ogan
Risbo
Skilleby
Skogsbrynsbyn och Ulvåsa
Solberga + Solåkrabyn
Stjärna + Aska
Söräng
Viksberg Holmen
Viksäter
Vreten och Furulund
Ytterjärna
Åkerby
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Finkarby
Mikaelsgården
Persboda + Solvik
Saltå
Sandviken
Tuna
Vreten + Furulund
Östra Kallfors