Don Quijote
Viitteitä populaarikulttuurissa > 1900-luku

Isä Brown -novelleistaan tunnettu G. K. Chesterton kirjoitti 1927 tarinan nimeltä The Return of Don Quixote. Siinä kirjastonhoitaja Michael Herne esittää pääroolia keskiaikaisessa näytelmässä, mutta ei sen jälkeen suostu riisumaan rooliasuaan, koska ei enää hyväksy vallitsevaa maailmanmenoa. Hän tulee valituksi jonkin kuningaskunnan diktaattoriksi, mutta tuottaa pettymyksen rikkaalle eliitille, joka miehen tuohon asemaan nosti. Lopulta mies joutuu kiertelemään maita ja mantuja Don Quijoten tapaan, poliisi perässään.
Vuonna 1960 julkaistiin Milan Kunderan tarina Romaanin taide (L'Art du Roman). Kirjoituksessaan Kundera ylistää Don Quijotea ja tekee siihen runsaasti viittauksia. Kunderan mukaan hänen omat romaaninsa tekevät kunniaa Cervantesille.
Kirjailija John Steinbeck kirjoitti ilmeisesti ainakin osittain fiktiivisen matkakertomuksen Matka Charleyn kanssa, joka ilmestyi alkukiellellä vuonna 1962 ja suomeksi 1963. Kirjassa Steinbeck reissaa ympäri Yhdysvaltoja Charley-nimisen villakoiran kanssa erikoisvalmisteisella matkailuautollaan. Autolle mies on antanut nimeksi Rocinante.
Käsikirjoittaja-piirtäjäpari René Goscinny ja Albert Uderzo julkaisivat 1969 sarjakuva-albumin Asterix en Hispanie eli Asterix Hispaniassa (1970, suomentanut Outi Walli). Tarinan sivulla 32 Asterix ja Obelix kohtaavat Don Quijoten ja Sancho Panchan. Näitä ei mainita nimeltä, mutta heidät tunnistaa sekä ulkonäöltä että dialogista. Asterixin ja Obelixin pitäisi päästä Pompaeloon (Pamplona). He tallustavat väsyneinä maantiellä, kun Asterix huomaa paikallisia asukkaita: pienen paksun ukkelin ja pitkän laihan äijän. Ensimmäisellä on aasi, toinen istuu nääntyneen konin selässä. Asterix: "Minä kysyn noilta vastaantulijoilta onko kaupunkiin vielä pitkä matka." Aasimies vastaa: "Ei kovin pitkä. Jatkatte suoraan eteenpäin tuulimyllyistä vasemmalle..." Pitkä mies saa sätkyn ja riehaantuu: "Tuulimyllyjä? Hyökätään!" Aasimies yrittää pysyä keihäs kädessä ratsun selässä viilettävän kumppaninsa perässä ja kiljaisee: "Eh! Nyt se alkaa taas! Odota minua!"
Graham Greene kirjoitti 1982 kertomuksen Monsignor Quixote, joka on pastissi Cervantesin romaanista. Kirjassa kyläpappi saa hallinnollisesta virheestä johtuen arvonimen monsignor, ja hän kuvittelee olevansa Don Quijoten jälkeläinen. Hän lähtee matkaan kohti Madridia seuranaan paras ystävänsä Sancho, saman kyläpahasen entinen kommunistipormestari.
Anarkistisella otteella huumoripitoista rockia soittanut Sleepy Sleepers -yhtye julkaisi vuonna 1984 levyn nimeltä Suomen Poliisit. Levyn viides raita on nimeltään ”Pierevä hidalko”. Kappaleen nimessä voi huomata sanaleikin, joka johtaa J. A. Hollon Don Quijote -suomennoksen jäljille, eli Mielevä hidalgo Don Quijote manchalainen, ensisuomennos 1927.
Kathy Acker käyttää Cervantesin tekstin teemoja romaanissaan Don Quixote: Which Was a Dream (1986), ja ottaa niiden kautta esiin sen hetken ajankohtaisia kysymyksiä.
Giannina Braschi julkaisi 1998 koomisen romaanin nimeltä Yo-Yo Boing!, kielinä englanti, espanja ja spanglish eli espanjan ja englannin sekoitus. Tarinassa 2000-luvun New Yorkiin siirretyt Don Quixote, Sancho Panza ja Dulcinea keskustelevat keskenään moderneista aiheista.
Näyttelijä Jukka Leisti on luonut lapsille suunnatun fiktiivisen hahmon nimeltä Tuttiritari. Tuttiritari "ratsastaa" uskollisella hevosellaan, jonka nimi on Rusinante. Hevosen nimen sanaleikki yhdistää Rosinanten ja rusinan. Tuttiritari hevosineen esiintyi ensimmäisen kerran 1998 ohjelmassa Huvitutti.