stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kihomato
Kihomatotartunta > Tartunta ja oireet

Kihomatotartuntaa kutsutaan kihomatotaudiksi eli enterobiaasiksi. Tartunta saadaan munien nielemisestä, ja jo yksikin muna voi aiheuttaa infektion. Munia ei pysty näkemään paljain silmin, ja ne säilyvät tarttuvina useita päiviä. Kihomatoja esiintyy ainoastaan ihmisillä, eikä niitä vastoin yleisiä harhaluuloja saa esimerkiksi mullasta tai vesijohtovedestälähde?. Kihomadot ovat yleisempiä lapsilla kuin aikuisilla.
Suurin osa kihomatotartunnan saajista ei saa mitään oireita, ja oireisiin vaaditaan runsaasti matoja. Yleisin oire on kutina peräaukon ympärillä, välilihassa ja naisilla joskus sukuelinten ulko-osissa. Oireet aiheuttavat näillä seuduilla liikkuvat toukat. Kutinan huomaa parhaiten öisin, ja se voi häiritä unta ja aiheuttaa lapsilla uudestaan yökastelua. Kihomato ei aiheuta muita sairauksia, eikä se ole vaarallinen. Kihomato elää noin kuukauden, mutta sairastava voi tartuttaa itsensä uudestaan, jos hän raapii peräaukon ympäristöä, jolloin munia voi joutua käsien kautta edelleen suuhun.
Kihomatotartunta > Tartunnan varmistus ja hävitys

Kihomatotartunta varmistetaan usein peräaukon ympäriltä otetusta tikkunäytteestä. Tavallisesta purkkiin otetusta ulostenäytteestä kihomatotartunta löydetään vain noin joka kymmenenneltä sitä sairastavalta. Mikroskoopilla nähtynä madon ja sen munien ulkonäkö pystytyään varmistamaan.
Kihomatotartuntaa hoidetaan lääkekuurilla. Siihen tehoavat Suomessa itsehoitovalmisteena saatava pyrviini ja reseptillä saatava mebendatsoli. Kerta-annos on jo tehokas, mutta hoito uusitaan kahden viikon päästä, jotta omasta madosta aiheutuva infektiokierre pystytään katkaisemaan. Yleensä potilaan koko perhettä neuvotaan ottamaan lääkekuuri oireettomien kantajien puhdistamiseksi. Jos päivähoitopaikoissa, koululuokissa tai vuodeosastoilla on useita kihomadoista kärsiviä, kaikki samaan ryhmään kuuluvat saatetaan hoitaa. Alusvaatteet ja liinavaatteet on hyvä pestä lääkehoitopäivänä, vaikka sen hyödystä ei olekaan täyttä varmuutta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kihomato (Enterobius vermicularis)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ITIS: Enterobius vermicularis (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Enterobius vermicularis (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Enterobius vermicularis (englanniksi)
Heli Siikamäki: Suoliston parasiittitautien hoito, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 1994;110(14):1349
Salo E, Kihomadot, Takiainen-lehti 2/1997, s. 11–13, Tartuntatautiliitto ry 1997.
Takiainen-lehti 1/2002, 19, Tartuntatautiliitto ry 2002.
HUS: Kihomato (Arkistoitu – Internet Archive)
Duodecim Terveyskirjasto: Kihomato
Oireet.fi: Kihomato - Oireet
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1253087  Wikispecies: Enterobius vermicularis  ADW: Enterobius  AFD: Enterobius_vermicularis  BOLD: 169324  CoL: 99JRJ  EoL: 462584  EPPO: ENTRVE  EUNIS: 251088  Fauna Europaea: 392071  Fauna Europaea (new): 44721aff-b411-406e-b8a3-e54ded0c24e1  GBIF: 2284340  IRMNG: 10229679  ITIS: 63893  NCBI: 51028  NZOR: 0ce83f42-2c50-44c0-b079-04630b5ee89d  Open Tree of Life: 332069  Laji.fi: MX.5085156
Ubon Ratchathani (provinssi)

| Ubon Ratchathani อุบลราชธานี |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit:  
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Koillis-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ubon Ratchathani
Pinta-ala:  15 744 km²
Väkiluku (2014):  1 844 669
 
www.ubonratchathani.go.th
Ubon Ratchathani (thaiksi อุบลราชธานี) on provinssi Isanin alueella Thaimaan koillisosassa. Provinssin pinta-ala on 15 744 km² ja asukasluku 1 844 669 (2014). Alueen hallinnollinen keskus on Ubon Ratchathani.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ubon Ratchathani (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala
Yoane Wissa

Yoane Wissa vuonna 2019.
Yoane Wissa (s. 3. syyskuuta 1996 Épinay-sur-Seine) on ranskalaissyntyinen kinshasankongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia elokuusta 2021 alkaen. Hän on edustanut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkuetta vuodesta 2020.
Wissa edusti ammattilaisuransa alussa Châteauroux'ta ja pelasi ensimmäiset kaksi Ligue 1 -otteluaan Angersin joukkueessa kaudella 2016–2017. Sitten hän pelasi Ligue 2:ssa lainalla Stade Lavallois'n ja Ajaccion joukkueissa kunnes siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Lorientiin tammikuussa 2018. Lorient nousi Ligue 1:een keväällä 2020, ja kaudella 2020–2021 Wissa pelasi 38 liigaottelua, joista 30 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä kymmenen maalia, joista yhden tammikuun lopulla 3–2-kotivoitossa kärkijoukkuetta ja hallitsevaa mestaria Paris Saint-Germainia vastaan.
Wissa siirtyi elokuussa 2021 Englannin Valioliigassa pelaavaan Brentfordiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa 30 ottelua, joissa 12 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä seitsemän maalia, muun muassa syyskuussa 3–3-tasoituksen Liverpoolia vastaan, seuraavassa ottelussa lisäajalla 1–2-voittomaalin West Hamia vastaan ja huhtikuussa yhden maalin 1–4-vierasvoitossa Chelseasta. Kaudella 2022–2023 Wissa pelasi Brentfordin kaikki 38 valioliigaottelua ja niissä 16 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki jälleen kauden aikana seitsemän maalia, joista yhden kotivoitossa Liverpoolia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 34 valioliigaottelua, joista 29 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana 12 maalia, joista kaksi huhtikuussa vierasottelussa Luton Townia vastaan. Kaudella 2024–2025 hän on 19. joulukuuta mennessä pelannut 13 valioliigaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hän teki kaksi maalia Ipswichiä vastaan lokakuussa ja Bournemouthia vastaan marraskuussa.
Wissa on pelannut Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkueessa 29 ottelua: kaksi lokakuussa 2020, kuusi vuonna 2022, kahdeksan vuonna 2023 ja kolmetoista vuonna 2024. Hän pelasi tammi-helmikuussa 2024 Afrikan-mestaruuskilpailuissa joukkueensa kaikki seitsemän ottelua ja oli niissä tappiollista pronssiottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan viisi maalia: toisessa maaottelussaan Marokkoa vastaan ja maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa samaa joukkuetta vastaan, marraskuussa 2023 MM-karsintaottelussa Mauritaniaa vastaan, tammikuussa 2024 Afrikan-mestaruuskilpailujen alkulohko-ottelussa Sambiaa vastaan sekä helmikuussa 2024 saman turnauksen puolivälierässä Guineaa vastaan.
Maaselän kannas

Maaselän kannas (ven. Maselgski perešejek) on Venäjällä Karjalan tasavallassa Äänisen pohjoisimman vuonon ja Seesjärven välissä oleva kannas.
Maaselän kannas oli suomalaisten jatkosodassa valtaamista kannaksista pohjoisin. Se oli myös kaikkein lujiten linnoitettu. Jatkosodan hyökkäysvaihe päättyi Maaselän kannaksen valtaukseen joulukuussa 1941. Kannakselta piti kuitenkin vetäytyä kesäkuussa 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alta viivyttäen ilman, että rakennettuja asemia olisi hyödynnetty tosissaan. Suurhyökkäyksessä juhannuksen 1944 jälkeen taistelut levisivät koko rintamalle, kun neuvostoliittolaisten hyökkäys alkoi myös maihinnousulla Laatokan pohjoisrannalle Viteleeseen ja joukot tulivat myös Syvärin yli. Kun suomalaisten piti vetää joukkoja Itä-Karjalasta Karjalankannakselle, oli puna-armeijalla valtava ylivoima myös Maaselän kannaksen suunnassa, josta vetäydyttiin kohti Ilomantsia. Joukkoja piti siirtää Maaselän kannakselta Karjalankannakselle, sillä sen puolustaminen nähtiin elintärkeänä, jotta Suomea ei valloitettaisi.
Maaselän alueella taistelleille myönnettiin Maaselän ristejä (II AK / Maas. mr.). Sen oli oikeutettu saamaan jokainen Maaselän ryhmän (II AK:n) komentajalle suoraan alistetuissa joukoissa sekä ryhmä- tai armeijakuntajoukoissa ja hallintoelimissä palvellut. Myös 4. Divisioonan muistoristejä jaettiin Maaselän kannaksella taistelleille. Nauhaan kuuluva solki osoittaa, onko sen kantaja taistellut Maaselän kannaksella.
Kirjallisuutta

Koskimaa, Matti: Karhumäestä Ilomantsiin – II armeijakunnan vetäytyminen Maaselän kannakselta Tolvajärvelle ja Ilomantsiin kesällä 1944. Helsinki: WSOY, 2000.
Mica

Mica-kiillettä sisältävä kivi
Mica-levy
Mica-kiilteen palasia
Mica tai Mica-kiille on ryhmä silikaattimineraaleihin lukeutuvia kiillemateriaaleja, joita käytetään sähköisenä eristeenä kuumissa käyttökohteissa, kuten sähkömoottoreissa, vastuksissa (esimerkiksi leivänpaahtimen vastuksen kiinnityslevy), kuumina käytettävien elektronisten laitteiden piirilevymateriaalina sekä kondensaattoreissa. Riippuen mistä kiilteestä mica-eristemateriaali on valmistettu se on joko vihreää tai punaruskeaa.
Sana "mica" on arveltu olevan peräisin latinan sanasta micare tarkoittaen kiiltämistä.
Mica-eristeitä valmistetaan useista kiilteistä, esimerkiksi muskoviitista. Mica-kiilteestä valmistettua sähköeristettä myydään nauhana ja paperimaisina tai paksumpina puristettuina levyinä, joissa kiillepalaset on puristettu ja liimattu yhteen. Käämin eriste valmistetaan siten, että aluksi johtimen ympärille kääritään mica-nauhaa. Sitten nauha liimataan kastamalla käämi hartsiin, jonka jälkeen hartsi kovetetaan lämmöllä. Näin valmistetaan ohuita, lämmönkestäviä eristyksiä esimerkiksi sähkökoneisiin. Ennen synteettisiä hartseja lakkana käytettiin sellakkaa.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut

| FIFA Club World Cup |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Kansainvälinen (FIFA)
Perustettu:  2000
Joukkueita:  7
Hallitseva mestari:   Manchester City
Eniten mestaruuksia:   Real Madrid (5)
Sivusto:  Club World Cup
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut (FIFA Club World Cup) on jalkapalloturnaus, johon osallistuvat Kansainvälisen jalkapalloliiton kuuden maanosajärjestön parhaat joukkueet, esimerkiksi Euroopasta kisoihin osallistuu Mestarien liigan voittaja. Se korvasi aikaisemmin Euroopan ja Etelä-Amerikan mestarijoukkueiden välillä pelatun Intercontinental Cupin.
Maailmanmestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran Brasiliassa vuonna 2000. Turnaus pyrittiin järjestämään uudelleen jo seuraavana vuonna, mutta hanke kaatui yhteistyökumppanin mukana. Toisen kerran turnaus saatiin järjestettyä Japanissa vuonna 2005 Fifan sovittua Intercontinental Cupin pääsponsorin Toyotan kanssa turnausten yhdistämisestä, ja sittemmin mestaruudesta on pelattu joka vuosi.
Loppuottelut > Tulokset

| Vuosi | Järjestäjämaa | Kultaa | Hopeaa | Tulos | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  Brasilia |  Corinthians |  Vasco da Gama | 0–0, (4–3 rp.) |  Necaxa |
| 2005 |  Japani |  São Paulo |  Liverpool | 1–0 |  Deportivo Saprissa |
| 2006 |  Japani |  Internacional |  Barcelona | 1–0 |  Al-Ahli |
| 2007 |  Japani |  Milan |  Boca Juniors | 4–2 |  Urawa Reds |
| 2008 |  Japani |  Manchester United |  LDU de Quito | 1–0 |  Gamba Osaka |
| 2009 |  Yhdistyneet arabiemiraatit |  Barcelona |  Estudiantes | 2–1 (ja.) |  Pohang Steelers |
| 2010 |  Yhdistyneet arabiemiraatit |  Internazionale |  TP Mazembe | 3–0 |  Internacional |
| 2011 |  Japani |  Barcelona |  Santos | 4–0 |  Al-Sadd |
| 2012 |  Japani |  Corinthians |  Chelsea | 1–0 |  Monterrey |
| 2013 |  Marokko |  Bayern München |  Raja Casablanca | 2–0 |  Atlético Mineiro |
| 2014 |  Marokko |  Real Madrid |  San Lorenzo | 2–0 |  Auckland City |
| 2015 |  Japani |  Barcelona |  River Plate | 3–0 |  Sanfrecce Hiroshima |
| 2016 |  Japani |  Real Madrid |  Kashima Antlers | 4–2 (ja.) |  Atlético Nacional |
| 2017 |  Yhdistyneet arabiemiraatit |  Real Madrid |  Grêmio | 1–0 |  Pachuca |
| 2018 |  Yhdistyneet arabiemiraatit |  Real Madrid |  Al Ain | 4–1 |  River Plate |
| 2019 |  Qatar |  Liverpool |  Flamengo | 1–0 (ja.) |  Monterrey |
| 2020 |  Qatar |  Bayern München |  Tigres UANL | 1–0 |  Al-Ahli |
| 2021 |  Yhdistyneet arabiemiraatit |  Chelsea |  Palmeiras | 2–1 (ja.) |  Al-Ahli |
| 2022 |  Marokko |  Real Madrid |  Al Hilal | 5–3 |  Flamengo |
| 2023 |  Saudi-Arabia |  Manchester City |  Fluminense | 4–0 |  Al-Ahli |
| 2025 |  Yhdysvallat |  |  |  |  |
Loppuottelut > Menestys joukkueittain

| Joukkue | Mestaruuksia | Toisia sijoja | Mestaruusvuodet |
| --- | --- | --- | --- |
|  Real Madrid | 5 | 0 | 2014, 2016, 2017, 2018, 2022 |
|  Barcelona | 3 | 1 | 2009, 2011, 2015 |
|  Corinthians | 2 | 0 | 2000, 2012 |
|  Bayern München | 2 | 0 | 2013, 2020 |
|  Liverpool | 1 | 1 | 2019 |
|  Chelsea | 1 | 1 | 2021 |
|  São Paulo | 1 | 0 | 2005 |
|  Internacional | 1 | 0 | 2006 |
|  Milan | 1 | 0 | 2007 |
|  Manchester United | 1 | 0 | 2008 |
|  Internazionale | 1 | 0 | 2010 |
|  Manchester City | 1 | 0 | 2023 |
Aiheesta muualla

FIFA Club World Cup (englanniksi)
| n k Kansainvälinen jalkapallo |
| --- | --- | --- |
FIFA: Maailmanmestaruuskilpailut (Alle: 20 • 17)  • Maanosaliittojen cup • Olympialaiset • Naisten maailmanmestaruuskilpailut • (Alle: 20 • 17) • Seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut
| Aasia | AFC – Asian Cup |  |
| Afrikka | CAF – Africa Cup of Nations |  |
| Etelä-Amerikka | CONMEBOL – Copa América |  |
| Eurooppa |  UEFA – Euroopan-mestaruuskilpailut  Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut  Nations League  |  |
| Pohjois-Amerikka, Keski-Amerikka ja Karibia | CONCACAF – Gold Cup |  |
| Oseania | OFC – Nations Cup |  |
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestarit
2000  Corinthians ● 2005  São Paulo ● 2006  Internacional ● 2007  Milan ● 2008  Manchester United ● 2009  Barcelona ● 2010  Internazionale ● 2011  Barcelona ● 2012  Corinthians ● 2013  Bayern München ● 2014  Real Madrid ● 2015  Barcelona ● 2016  Real Madrid ● 2017  Real Madrid ● 2018  Real Madrid ● 2019  Liverpool ● 2020  Bayern München ● 2021  Chelsea
Ferdinand I Habsburg

| Ferdinand I |
| --- | --- |
 
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari
Valtakausi:  27. elokuuta 1556 – 25. heinäkuuta 1564
Kruunajaiset:  14. maaliskuuta 1558
Edeltäjä:  Kaarle V
Seuraaja:  Maksimilian II

Syntynyt:  10. maaliskuuta 1503 Alcalá de Henares, Espanja
Kuollut:  25. heinäkuuta 1564 (61 vuotta) Wien, Itävalta
Puoliso:  Böömin Anna
Suku:  Habsburg
Isä:  Filip Komea
Äiti:  Johanna Mielipuoli
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Nimikirjoitus:  
Ferdinand I (10. maaliskuuta 1503 – 25. heinäkuuta 1564) oli Unkarin ja Böömin kuningas vuodesta 1526, Kroatian kuninkaana vuodesta 1527 ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 1556 kuolemaansa vuoteen 1564 saakka. Ferdinand I kuului Habsburgien hallitsijasukuun.
Prinssi Ferdinand lapsena, tuntematon taiteilija 1520
Suku

Ferdinandin vanhemmat olivat Filip Komea ja Johanna I Kastilialainen, hänen isoisänsä olivat keisari Maksimilian I ja Aragonian kuningas Ferdinand Katolilainen. Hänen sisaruksiaan olivat Kaarle V, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija (1500–1558), Eleonoora Itävaltalainen (1498–1558,) Portugalin Emanuel I ja Ranskan Frans I:n puoliso, Isabella Burgundilainen (1501–1525), Tanskan Kristian II:n puoliso, Maria Itävaltalainen (1505–1558), Böömin ja Unkarin Ludvig II:n puoliso sekä Katariina Itävaltaltainen (1507–1578), Portugalin Juhana III:n puoliso.
Keisari

Kun Ferdinandin lanko, Unkarin, Böömin ja Kroatian kuningas Ludvig II sai surmansa, osa Unkarin ylhäisöstä tuki Ferdinandia uudeksi kuninkaaksi. He toivoivat hänen karkottavan turkkilaiset veljensä keisari Kaarle V:n tuella. Alempi aateli tuki kotimaista vaihtoehtoa János Szapolyaita. Niinpä molemmat julistautuivat kuninkaiksi, eikä kumpikaan ollut riittävän vahva syrjäyttääkseen toisen. He solmivat sopimuksen, että Ferdinandista tulisi lapsettoman Szapolyain kruununperijä. Szapolyai meni vuonna 1539 naimisiin Sigismund I:n vanhimman tyttären, Isabella Jagellonican (1519–1559) kanssa ja he saivat lapsen, joten sopimus raukesi.
János Szapolyai kuoli vuonna 1540, seitsemän päivää sen jälkeen, kun hänen poikansa János Zsigmond syntyi. Ferdinand I Habsburg vaati Unkarin kruunua, mutta Suleiman Suuri esiintyi pienen János Zsigmondin suojelijana, valloitti maan keski- ja eteläosat ja jätti Ferdinandille vain maan länsiosat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferdinand I Habsburg Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kaarle V | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija  1530–1556 | Seuraaja: Maksimilian II |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ferdinand I, Holy Roman Emperor
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef 
Keisari Ferdinand I, Jan Cornelisz. Vermeyenin työpaja
Ferdinandin puoliso Saksan, Böömin ja Unkarin kuningatar, Itävallan arkkiherttuatar Anna, Hans Maler zu Schwaz n. 1519
Käännös suomeksi
Liettuan moottoritieverkko

Eurooppatiet Liettuassa.
Liettuan moottoritieverkko muodostuu moottoriteistä (liettuaksi: automagistralės), joilla suurin sallittu nopeus on 110 tai 130 km/h. Maassa on noin 300 km moottoriteitä.
Suunniteltu moottoritieverkko

Suunnitteilla olevat moottoritiet lähde?selvennä
| Tienumero | Alkupiste | Loppupiste | Suunniteltu pituus | Avattu | Rakenteilla | Suunnitteilla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Vilna | Klaipėda |  |  |  |  |
|  | Vilna | Panevėžys, IC Šilagalys |  |  |  |  |
|  | Vilna | Medininkai  |  |  |  |  |
|  | Kaunas | Pasiekos  |  |  |  |  |
|  | Kaunas | Ukmergė |  |  |  |  |
|  | Marijampolė | Kybartai  |  |  |  |  |
|  | Panevėžys, IC Šilagalys | Kaunas |  |  |  |  |
|  | Panevėžys | Šiauliai |  |  |  |  |
|  | Panevėžys | Pasvalys  |  |  |  |  |
Mauno Kivioja

Mauno Kivioja (3. heinäkuuta 1941 Nokia – 3. joulukuuta 2018) oli suomalainen kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija. Kivioja veisti paljon julkisia veistoksia kotikaupunkiinsa Nokialle ja Pirkanmaan alueelle.
Kivioja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1964–1968. Hän toimi opettajana oppikoulussa ja Tampereen teknillisessä korkeakoulussa. Hän toimi kuvanveiston lehtorina Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1992–1993.
Julkisia teoksia

Aallot, Nokian uimahallin edusta, 1976
Diagnoosi, Nokian terveyskeskuksen edusta, 1978
Avautuminen, Kaukajärven lähikirjaston piha, Tampere, 1979
Kasvun kaari, Pieksämäen kaupungintalon rantapuisto, 1980
Prisma, Tampereen yliopiston Tietotalon edusta, Tampere, 1985 (2013 alkaen nykyisellä paikalla, alkuperäinen sijoitus Tampereen teknillisen yliopiston päärakennuksen edusta)
Pirkkalan Tiima, Pirkkala, 1985
Yhteiseltä pohjalta, Nokian kaupungintalo, 1987
Muisto elää / Karjala-muistomerkki, Karjalanpuisto, Tampere, 1999
Kestetty aika, Nokian lukion sisäänkäynti, 2003
Kuvia julkisista teoksista

Aallot, 1976, Nokia.
Avautuminen, 1979, Tampere.
Diagnoosi, 1980, Nokia.
Kasvun kaari, 1980, Pieksämäki.
Motiivi, 1981, Nokia.
Prisma, 1985, Tampere.
Pirkkalan tiima, 1985, Pirkkala.
Wivi Lönnin muistolaatta, yhdessä Aarre Aaltosen ja Liina-Kristiina Aaltosen kanssa, 1986, Tampere.
Yhteiseltä pohjalta, 1987, Nokia.
Toipilas, 1990, Pirkkala.
Muisto elää, 1999, Tampere.
Erik Bryggmanin korkokuva, 1999, Tampere.
Kesytetty aika, 2003, Nokia.
Väinö Linna reliefi, 2004, Tampere.
Eeva Liisa Mannerin muistolaatta, 2005, Tampere.
Emil Aaltosen muistoreliefi, 2005, Valkeakoski.
Pitsienkeli, 2012, Nokia.
Pirkka (tavaramerkki)

| Pirkka |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  kuluttajatuotteet
Omistaja:  Kesko Oyj
Valmistaja:  useita
Perustettu:  1986
Markkina-alueet:  Suomi
Kotisivu:  k-ruoka.fi/pirkka-tuotteet/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirkka on Keskon omistamien päivittäistavaraketjujen tuotemerkki, kaupan oma merkki.
Ensimmäiset Pirkka-tuotteet tulivat markkinoille vuonna 1986. Helmikuussa 2013 Pirkka-tuotteita oli yli 2200. Keskon Pirkka-tuotemerkillä valmistamista tuotteista noin 80 % on elintarvikkeita.
Pirkka on mukana patentti- ja rekisterihallituksen ylläpitämässä Laajalti tunnettujen tavaramerkkien luettelossa.
Historia

Pirkka oli ensimmäinen valikoimaltaan laaja ja brändin tavoin toimiva kaupan oma merkki Suomessa. Pirkka-sarjaa K-ruokakaupoissa edelsivät Sinivalkoiset tuotteet, mutta niillä ei ollut samalla tavalla persoonallista brändimäistä olemusta kuin Pirkka-tuotteilla.
Ensimmäiset Pirkka-tuotteet olivat päivittäin käytettäviä joka kotitalouden perustuotteita, kuten leivontamargariinia, näkkileipää, hernekeittoa, pesujauhetta, vaippoja ja sampoota. Ensimmäisen viiden vuoden aikana Pirkka-sarja kasvoi 300:aan ja ensimmäisen kymmenen vuoden aikana 500 tuotteeseen. Vuonna 1996 luomutuotteet lanseerattiin Pirkka-sarjaan, luomutunnisteena oli tuolloin Luomu-leppäkerttu. Vuonna 1999 Pirkka käynnisti yhteistyön Reilun kaupan edistämisyhdistyksen kanssa, ja Pirkka Reilun kaupan kahvi lanseerattiin. Pirkka-tuotteiden pakkauksissa oli aiemmin valmiiksi painetut hintamerkinnät, mutta ne poistettiin syyskuussa 2001, jolloin myös Pirkan uusi logo otettiin käyttöön. Vuonna 2013 luomutuotteita oli valikoimassa lähes sata ja Reilun kaupan tuotteita noin 40.
Kritiikkiä

Finnwatchin keväällä 2012 tekemän selvityksen mukaan muun muassa kahden omia merkkituotteita valmistavan thaimaalaisen tehtaan toiminnassa paljastui ihmisoikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien loukkauksia.
Kesko kertoi ryhtyneensä toimenpiteisiin näiden ongelmien korjaamiseksi.
Arvioita

Pirkka-kahvi nousi ylivoimaiseksi voittajaksi MTV3:n Makuja-sivuston kahdeksan kahvin sokkomaistelussa tammikuussa 2013.
Pirkka-sarjan kaksiteräinen partahöylä tuli Gillette Fusionin jälkeen toiseksi Yle TV1:n Kuningaskuluttaja-ohjelman "kolmen kovan testissä" vuonna 2011. Edellisenä vuonna Pirkka-sarjan karjalanpiirakat tulivat toiseksi samassa testissä heti Fazerin Vuoksen piirakoiden vanavedessä.
Vuonna 2012 Keskon Pirkka-lehti testasi kuudesta eri grillimakkarasta (HK Kabanossi Original, Pirkka A-luokan grillimakkara, Atria Wilhelm Perinteinen, Snellmanin Eetwartti, Portti UkkoPekka ja Tapola Oy:n Viiden tähden rillimakkara) parhaaksi Keskon Pirkka-makkaran.
Pirkka-tuotteita > Elintarvikkeita

kahvi (Pirkka Costa Rica)
Jaffakeksi
Lihapulla
Hampurilainen (juusto burgeri, kana burgeri)
Perunasalaatti
Ketsuppi
kivennäisvesi
mehujää (Amppari, Murkku, Hämis, Koppis, Leppis, Kirppu, Kukkis, Toukkis)
pillimehu
maito
olut
viini
Virvoitusjuomat (Jaffa, Punainen Jaffa, Lemon-Lime, Cola)
Makeiset (Karuselli, Vinkari, UFOMIX)
Pirkka-tuotteita > Vaatteita

sukkahousut
Aiheesta muualla

Pirkka-tuotteet K-Ruoka-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pirkka Wikimedia Commonsissa
Pirkan logo vuosina 1986–2001
Pirkka-kivennäisvesipullo
Pirkka Sweet Chili tonnikala