stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ikaalisten taistelut
Valkoisten suurhyökkäys > Taistelut Kyrösjärven itäpuolella

Valkoisten Satakunnan ryhmää komentaneella eversti Linderillä oli käytössään Ikaalisissa noin 1 600 miestä, kun osastoa oli täydennetty Vaasasta ja Oulusta tuoduilla vahvistuksilla. Joukossa oli paljon Pohjanmaan ruotsinkielisiä sekä Ruotsista vapaaehtoisena saapunutta päällystöä, mikä aiheutti käytännön ongelmia suomenkielisten kanssa. Laviassa hyökkäys käynnistyi tuhannen miehen voimin, mutta Porin suunnan rannikkolohkolla keskityttiin ainoastaan puolustukseen.
Päämajan suunnitelman mukaan Tampere–Pori-rata piti katkaista yli 30 kilometrin päässä Karkun ja Siuron välillä jo 15. maaliskuuta. Linderin hyökkäys oli kuitenkin myöhässä ja käynnistyi vasta samana iltapäivänä kolmella eri suunnalla. Jääkäri Yrjö Rehnbäckin komentama pataljoona ja Lillierin hiihtojoukkue etenivät 740 miehen voimin Kyrösjärven itäpuolella tehtävänään vallata Viljakkalan kirkonkylä. 500 miehen vahvuinen osasto kiersi samanaikaisesti majuri Walter von Gerichin johdolla Vatulasta Kyröskosken pohjoispuolelle Järvenkylän Nuutiin, jossa punaisten tykistö oli asemissaan. Ikaalisten eteläpuolelle Sikuriin hyökkäsi 90 valkoisen osasto, ja loput 300 miestä Linder jätti reserveiksi.
Taistelu Kyrösjärven itäpuolella Vähä-Röyhiössä alkoi 15. maaliskuuta noin kello 14. Punaisten joukot olivat hajaantuneena eri puolille kylää, minkä vuoksi ainoastaan puolet miehistä saatiin asemiin valkoisten hiihtokomppanian iskiessä heidän sivustaansa Leutolasta käsin. Saarrostuksen välttääkseen punaiset vetäytyivät etelään kohti Luhalahtea, jonka hallinnasta taisteltiin vielä myöhemmin illalla. Valkoiset jäivät yöksi parin kilometrin päässä sijaitsevaan Helteenkylään, jota punaiset tulittivat läheiselle metsäkukkulalle kaivetuista juoksuhaudoista läpi yön.
Aamun valjettua valkoisten hiihtojoukot saartoivat punaiset kahdelta suunnalta, jolloin nämä perääntyivät Luhalahden kansakoululle ja sen viereiselle Silmikkeenvuoren mäelle. Valkoiset saivat vallattua koulun muutaman tunnin taistelun jälkeen toisen osaston hyökätessä samaan aikaan punaisten oikeaan sivustaan Silmikkeenvuorelle. Lillierin hiihtojoukot puolestaan etenivät Sipsiön kylän kautta Luhalahden eteläpuolelle sulkeakseen punaisten perääntymistien. Nämä ehtivät kuitenkin vetäytymään Viljakkalan kirkonkylään, jonne valkoiset hyökkäsivat 17. maaliskuuta. Punaiset onnistuivat pitämään sen hallussaan, ja seuraavana päivänä valkoiset vetivät joukkonsa takaisin Kyrösjärven länsipuolelle. Tämän jälkeen punaiset ottivat vielä haltuunsa muutama kilometri kirkonkylän pohjoispuolella sijaitsevan Inkulan kylän.
Valkoisten suurhyökkäys > Hyökkäykset Kyröskoskelle

15. maaliskuuta valkoiset tekivät Ikaalisten eteläpuolella kaksi hyökkäystä, jotka molemmat epäonnistuivat. Sikurissa valkoiset joutuivat punaisten väijytykseen ja perääntyivät illalla takaisin Sarkkilaan. Myös Järvenkylään hyökännyt osasto perääntyi yöllä hajalleen lyötynä. Punaiset kuitenkin jättivät Sikurin, kun joukot eivät tietokatkoksen vuoksi saaneet patruunatäydennyksiä Kyröskosken esikunnalta. He vetäytyivät yön aikana Osaraan, ja jatkoivat lopulta Kyröskoskelle saakka kuultuaan epämääräisiä huhuja vihollisen liikkeistä. Valkoisten saapuessa seuraavana iltapäivänä Sikuriin, oli paikalla enää kolme naiskaartilaista, joiden tulitus vaati yhden kaatuneen ja kaksi haavoittunutta. Antautuneet naiskaartilaiset teloitettiin.
16. maaliskuuta Hugo Salmela siirsi Tampereelta Kyröskoskelle ainakin 800 miestä. Leinonen muodosti heistä puolustuslinjan Järvenkylänjärven ja Kyrösjärven välisellä kannaksella sijaitsevan Mannanmäen rinteille, jonne valkoiset hyökkäsivät seuraavana päivänä. Punaiset onnistuivat yllättämään maantietä pitkin Mannanmäkeä lähestyneet valkoiset, mutta päättivät illan aikana vetäytyä Kyröskoskelle vihollisen tykistötulen alta. Uusi puolustuslinja perustettiin hieman etelämmäksi Kyröskoskenharjulle, jonne valkoiset hyökkäsivät Järvenkylässä seuraavana iltapäivänä. Hämärän laskeutuessa taistelu muuttui puukoin ja pistimin käydyksi lähitaisteluksi, kunnes tilanne laukesi aamukuudelta venäläisupseeri A. Sokolovin johtaman osaston tehtyä vastahyökkäyksen ja valkoisten paettua Ikaalisiin.
Valkoisten suurhyökkäys > Punaisten vetäytyminen

Valkoisten vetäydyttyä käytiin rintamalla seuraavien päivien ajan asemasotaa osapuolten tykistöjen tulittaessa toisiaan. 19. maaliskuuta tapahtui ilmeisesti manner-Suomen ensimmäinen ilmapommitus, kun Eino Rahjan ohjaama lentokone pudotti muutaman pommin valkoisten asemiin. Näsijärven Naistenlahden jäältä lähtenyt Rahja oli suorittamassa tiedustelulentoa paikantaakseen valkoisten tykistöa, ja pudotti paluumatkalla ainakin kaksi pommia Ikaalisten kirkonkylään ja yhden Kostulaan. Valkoisten kivääritulessa hän joutui nostamaan lentokorkeuttaan, eivätkä alkeelliset pommit aiheuttaneet vahinkoa. Lentoa kuvataan Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -trilogian toisessa osassa.
Taistelut alkoivat uudelleen 22. maaliskuuta, jolloin Viljakkalaan hyökkäsi Näsijärven ylittänyt eversti Harald Hjalmarsonin 1 000 miehen osasto. Punaiset olivat heitä vastassa kirkonkylän itäpuolella Hirvilahdessa, jossa käydyn kahakan aikana Viljakkala tyhjennettiin. Punaisten vetäydyttyä Kyröskoskelle valkoiset valtasivat Viljakkalan kirkonkylän seuraavana aamuna. Valtauksen yhteydessä valkoiset teloittivat kahdeksan paikkakunnalle piileskelemään jäänyttä punaista. Ainoa valkoinen sai surmansa, kun suomea taitamaton ruotsalainen upseeri ampui rintamien väliin jääneen sotilaan punaisena.
Punaisten rintamapäällikkö Anton Leinonen oli asemasotavaiheen aikana saanut vahvistukseksi 600 Turun seudun punakaartilaista, jonka jälkeen hänen komennossaan oli vajaat 2 000 miestä. Eversti Linderin hyökkäysjoukot käsittivät 1 050 miestä, joista hän muodosti kolme osastoa. Kapteeni Aleksander Pellin johtaman osaston tehtäväksi tuli kiertää Järvenkylänjärvi ja iskeä punaisten selustaan lännestä käsin. Varsinainen hyökkäysosasto koostui majuri Walter von Gerichin johtamasta Turun pataljoonasta, joka iski punaisten Kyröskoskenharjulla sijaitsevia pääpuolustuslinjoja vastaan pohjoisesta. Kolmannen osaston Linder jätti reserviksi. Ruotsalaisen kapteenin Ivar Enhörningin johtama tykistö oli asemissa Järvenkylänjärven länsipuolella.
Hyökkäys Kyröskoskelle käynnistyi iltapäivällä 23. maaliskuuta. Kiivaasta vastarinnasta huolimatta punaisten puolustuslinja murtui nopeasti keskeltä Nuutin talon kohdalla. Iltahämärässä eri suunnista hyökänneet valkoisten osastot kuitenkin erehtyivät luulemaan toisiaan vihollisiksi ja taistelivat keskenään usean tunnin ajan. Sekaannuksen ansiosta punaiset pääsivät jättämään Hämeenkyrön. Siviiliväestö pakeni kohti Mouhijärveä punakaartilaisten vetäytyessä Siuroon tai Ylöjärvelle, joista joukot jatkoivat edelleen Tampereelle. Puolenyön jälkeen valkoiset etenivät tyhjentyneeseen kylään ja Ikaalisten rintaman taistelut olivat ohitse.
Terrori

Molemmat osapuolet syyllistyivät taisteluien aikana terroriin muun muassa teloittamalla vankejaan sekä surmaamalla vastapuolen vakoilijoiksi ja tiedustelijoiksi epäiltyjä henkilöitä. Hämeenkyrön nimismies Ville Nyström ammuttiin heti sodan alkuvaiheessa yhdessä poikansa kanssa Siurossa, mutta tekoon eivät olleet syyllisiä Ikaalisten seudun punakaartilaiset. Sen sijaan Hämeenkyrön punakaartilaiset surmasivat muun muassa Osaran kartanon omistajan Arthur Hildénin. Viljakkalan punaiset puolestaan valvoivat Tampereen ja Parkanon välisen maantien liikennettä ja vangitsivat kaikki epäilyttävät kulkijat. Heidän ottamistaan vangeista teloitettiin muun muassa valkoisten tiedustelijana toiminut Venäjän kansalainen Juho Volodin, valkoisten puolelle yrittänyt Venäjän armeijan lentäjä Valfrid Nykänen sekä asianajaja Jaakko Rekola, joka oli lähetetty vakoojaksi Tampereelle. Kirjailija F. E. Sillanpään väitettiin olleen osallisena Hämeenkyrön apteekkarin pojan Åke Törnvallin surmaan, vaikka hänet ammuttiin Kymenlaaksossa Pyhtäällä. Sillanpäätä kuulusteltiin tapauksesta ja perätön huhu hänen osallisuudestaan kiersi jopa Sillanpään kuoleman jälkeen.
Valkoiset ryhtyivät Ikaalisissa puhdistuksiin heti saatuaan kauppalan haltuunsa 11. maaliskuuta, jonka jälkeen muutaman päivän aikana ammuttiin ainakin kuusi punaiseksi epäiltyä sekä kolme venäläistä. Nuorin teloitettu oli Vatulassa ammuttu 15-vuotias poika. Ikaalisten vankileiri perustettiin yhteiskoululle, jonne sijoitettiin 50 miestä ja neljä naista. Hovioikeuden auskultantin Oskar Mattlarin johtama Satakunnan rintamaoikeuden osasto jakoi tuomiot vasta sodan päättymisen jälkeen 16. toukokuuta, jolloin kahdeksan vankia sai kuolemantuomion. Heidät teloitettiin seuraavana yönä Jämijärven puolella Lauttakankaalla.
Hämeenkyrössä kenttätuomarina toimi eläinlääkäri Gotthelm Klenberg. Teloituksia tehtiin erityisesti Raipalan tilalla, jonka isäntä Jalmari Raipala oli yksi Hämeenkyrön valkoisten johtohahmosta. Kirjailija F. E. Sillanpää on kuvannut tapahtumia teoksessaan Hurskas kurjuus.
Aiheesta muualla

Ikaalisten-Mannanmäen-Kyröskosken taistelut 1918, Aamulehti, 25.03.1938, nro 82, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ikaalisten suojeluskuntalaisia. Takana keskellä päätoimittaja Matti M. Ilkka.
Maarian punakaartin osasto Ikaalisten rintamalla.
Kuva Itä ja länsi -lehden muistojulkaisusta vuodelta 1928.
Valkoisia Kyröskosken paperitehtaan luona.
Hämeenkyrössä Tuokkolan riihen luona teloitettuja punaisia.
Gillespie

Gillespie on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Dizzy Gillespie (1917–1993), yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja trumpetisti
Haven Gillespie (1888–1975), yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja
Keith Gillespie (s. 1975), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija
Rhondda Gillespie (1941–2010), australialainen pianisti
Thomas Gillespie (1892–1914), brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti
Etunimenä

James Gillespie Blaine (1830–1893), yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Folke Fridell

| Folke Fridell |
| --- | --- |
 Tehdastyöläinen Folke Fridell toinen oikealta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1904
Kuollut: 1985 (80–81 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Tack för mig – grottekvarn
Pääteokset:  Kuolleen miehen käsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Folke Fridell (1904 Lagan, Ruotsi – 1985 Ljungby, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa Tack för mig – grottekvarn ilmestyi 1945, jolloin hän oli ollut tekstiilitehtaassa työssä 28 vuotta. Kuolleen miehen käsi (1946) on hänen tunnetuin teoksensa. Se kertoo torpparinpojasta, josta tulee tehdastyöläinen. Tarinaa jatkaa Greppet hårdnar (1948). Hän kirjoittaa dokumentaarista yhteiskuntakritiikkiä. Hän on kirjoittanut myös kaksi muistelmateosta.
Suomennetut teokset

Kuolleen miehen käsi (Död mans hand); suomentanut Pentti Lehti, Helsinki: Tammi 1947.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Folke Fridell Wikimedia Commonsissa
Gilliamin piirikunta

Gilliamin piirikunta (engl. Gilliam County) on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 912 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Condonin kaupunki. Piirikunta on perustettu 25. helmikuuta 1885.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gilliamin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Gilles de Roberval

Gilles de Roberval Ranskan tiedeakatemiassa vuonna 1666. Yksityiskohta Henri Testelinin maalauksesta 1600-luvun jälkipuoliskolta.
Gilles Personne de Roberval (6. elokuuta 1602 Roberval – 27. lokakuuta 1675 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko. Hän toimi filosofian opettajana Pariisin Gervais-akatemiassa ja hoiti matematiikan professuuria vuodesta 1634. Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1666.
Hän tutki sekä analyysiä että geometriaa. Hän oli aikalaisensa René Descartesin kilpailija, ja hänellä oli tapana viivytellä keksintöjensä julkaisemista.
Roberval ratkaisi vuonna 1634 kysymyksen sykloidin alle jäävästä pinta-alasta. Hän osoitti sen olevan kolme kertaa sen ympyrän pinta-ala, jonka vierimisestä sykloidi on syntynyt.
Robervalin vaaka. Esineiden (keltaiset) sijainti kupissa ei vaikuta punnitukseen.
Roberval kehitti vuonna 1669 Robervalin vaa’an. Se on tasapainovaaka, jossa vaakakuppeja tukevat tangot on yhdistetty suunnikkaan muotoisella mekanismilla niin, että punnittavien esineiden sijainti vaakakupissa ei vaikuta punnitustulokseen.
Aiheesta muualla

Boyer, Carl B. & Merzbach, Uta C.: Tieteiden kuningatar – Matematiikan historia, osa II, s. 502–506.  ("Gilles Personne de Roberval")  Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki:  Art House, 1994.  ISBN 951-884-158-6.
It’z Different

| It’z Different Itzy |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 12. helmikuuta 2019
 Tyylilaji: k-pop
 Kesto: 06.39
 Levy-yhtiö: JYP Entertainment
Itzyn muut julkaisut
|   | It’z Different 2019 | It’z Icy 2019 |
It’z Different on eteläkorealaisen Itzy-yhtyeen debyyttisinglealbumi. Singlealbumin julkaisi JYP Entertainment 12. helmikuuta 2019.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Sovitus | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | ”Dalla Dalla” | Galactika | Galactika, Atenna | Galactika | 3.19 |  |  |  |  |
| 2. | ”Want It?” | Lee Seu-ran, Tommy Park | Emile Ghantous, Keith Hetrick, Allison Gillis, Aimee Proal, Whitney Phillips, Erin Beck | Emile Ghantous, Keith Hetrick | 3.20 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 6.39 |  |  |  |  |
Tausta ja julkaisu

JYP julkaisi 24. tammikuuta 2019 ensimmäiset teaser-videot uudesta yhtyeestään. Tammikuun lopussa ja helmikuun alussa jokaisesta yhtyeen jäsenestä julkaistiin yksittäinen teaser. ”Dalla Dalla” -singlen musiikkivideon ensimmäinen teaser-video julkaistiin samoihin aikoihin levy-yhtiön YouTube-kanavalle. Helmikuun kuudes päivä julkaistiin singlealbumin kappalelista, joka sisälsi kappaleet ”Dalla Dalla” ja ”Want It?”. ”Dalla Dalla” -kappaleesta julkaistiin vielä kaksi muuta teaser-videota ennen varsinaista julkaisua. ”Dalla Dalla” -singlen musiikkivideo julkaistiin samana päivänä, kun ryhmä debytoi.
Vastaanotto

Erityisesti ”Dalla Dalla” -singlestä tuli suosittu ja se pääsi Billboardin K-pop-listalle. Singlen musiikkivideosta tuli myös toiseksi katsotuin kpop-debyyttimusiikkivideo YouTubessa. Billboardin mukaan musiikkivideo sai yli 17 miljoonaa katselukertaa vuorokauden sisällä.
Lokakuussa 2019 ”Dalla Dalla” ylitti 100 miljoonaa toistokertaa Gaonin Music Chart -listalla. Itzystä tuli ensimmäinen samana vuonna debytoinut yhtye, joka myi platinaa. ”Dalla Dalla” myös listattiin kahdeksanneksi Dazedin ”The 20 Best K-pop Songs of 2019” -listalla.
Franz Göring

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maastohiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | 4×10 km viesti |  |
Franz Göring (s. 22. lokakuuta 1984 Suhl) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Göring hiihti ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa 8. joulukuuta 2002. Ensimmäisen palkintosijoituksensa maailmancupissa hän sai sijoituttuaan 18. marraskuuta 2006 Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi. Tour de Skin osakilpailuissa hän on saavuttanut voiton 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Oberstdorfissa 3. tammikuuta 2007 sekä ollut kolmas Val di Fiemmen 20 kilometrin perinteisen yhteislähdössä 5. tammikuuta 2008. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa arvokisoissa on Sapporon 2007 MM-kisojen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kuudes tila. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa ja Oslossa 2011 niin ikään kolmannen osuuden Saksan saadessa pronssia.
Göring lopetti uransa vuonna 2014 terveydellisten syiden takia, jotka estivät täysimittaisen harjoittelun.
Franz Gabl

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sankt Moritz 1948 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sankt Moritz 1948 | syöksylasku |  |
Franz X. Gabl (29. joulukuuta 1921 St. Anton – 23. tammikuuta 2014 Bellingham, Washington, Yhdysvallat) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti, alppihiihdossa maansa ensimmäinen.
Gabl voitti Sankt Moritzissa 1948 olympiahopeaa syöksylaskussa. Gablin aika oli 2.59,1, ja hän jäi kisan voittaneesta Henri Oreillerista 4,1 sekuntia. Kilpailulla oli myös MM-arvo.
Greg Monroe

| Greg Monroe |
| --- | --- |
 Greg Monroe vuonna 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gregory Keith Monroe
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1990 (ikä 34) Harvey, Louisiana
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  208 cm
Paino:  113 kg
Nyk. joukkue:   Philadelphia 76ers
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  7. varaus, 2010 Detroit Pistons
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2008–2010:  Georgetown Hoyas
Seurajoukkueet
2010–2015 2015–2017 2017–2018 2018 2018–2019 2019 2019–:   Detroit Pistons  Milwaukee Bucks  Phoenix Suns  Boston Celtics  Toronto Raptors  Boston Celtics  Philadelphia 76ers
Gregory Keith "Greg" Monroe, Jr. (s. 4. kesäkuuta 1990 Harvey, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän on edustanut NBA:ssa kuutta eri seuraa ja pelannut huhtikuun 2019 alusta Philadelphia 76ersissä.
Monroe varattiin vuoden 2010 NBA:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 7. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Georgetownin yliopistossa. Hän pelasi kaudet 2010–2015 Detroit Pistonsissa ja kaudet 2015–2017 Milwaukee Bucksissa. Marraskuussa 2017 hän siirtyi Phoenix Sunsiin ja helmikuussa 2018 Boston Celticsiin. Kesällä 2018 hän siirtyi Toronto Raptorsiin. Kesken kauden 2018–2019 hän palasi Bostoniin ja siirtyi vielä huhtikuun 2019 alussa Philadelphia 76ersiin.
Glenn Foster

Glenn Foster (s. 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten James Bond -elokuvasta Quantum of Solace, jossa hän esittää hahmoa Craig Mitchell.
Foster on toiminut myös Robert Downey Jr.:n sijaisnäyttelijänä monissa Marvel-sarjan elokuvissa.
Aiheesta muualla

Glenn Foster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Frederik Christian Kaas

| Frederik Christian Kaas |
| --- | --- |
 Peder Alsin maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1727 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 28. maaliskuuta 1804 (76 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Ammatti:  upseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Tanska
Sotilasarvo:  amiraali
Frederik Christian Kaas (1. joulukuuta 1727 Kööpenhamina – 28. maaliskuuta 1804 Kööpenhamina) oli tanskalainen amiraali. Vuosina 1770–1781 hän johti Tanskan merikadettikoulua (tansk. Søkadetakademiet).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederik Christian Kaas Wikimedia Commonsissa
Frederik Ahlefeldt

| Frederik Ahlefeldt |
| --- | --- |
 Abraham Wuchtersin maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1623
Kuollut: 7. heinäkuuta 1686 (62-63 vuotta)
Titteli:  kreivi
Frederik Ahlefeldt (1623 Kliplev – 7. heinäkuuta 1686 Kööpenhamina) oli tanskalainen kreivi. Hän toimi vuodesta 1663 Schleswig-Holsteinin käskynhaltijana, ja Fredrik III:n kuoleman jälkeen vuonna 1670 hän kaappasi yhdessä Ulrik Frederik Gyldenløven ja Peter Schumacherin kanssa vallan valtaneuvostossa. Vuonna 1676 Griffenfeld syrjäytettiin ja Ahlefeldt nousi suurkansleriksi. Hän pyrki eristämään Holstein-Gottorpin herttuan Ruotsista voidakseen valloittaa Skånen takaisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frederik Ahlefeldt Wikimedia Commonsissa
Glenn Gould -palkinto

Glenn Gould -palkinto on kanadalaisen pianistin Glenn Gouldin muistoksi perustettu palkinto. Palkinnon myöntää The Glenn Gould Foundation. Vuoteen 2011 asti palkinto myönnettiin joka kolmas vuosi ja sen jälkeen se on myönnetty joka toinen vuosi. Palkintosumma on 50 000 Kanadan dollaria. Lisäksi palkittu valitsee nuoren henkilön, jolle myönnetään City of Toronto Glenn Gould Protégé Prize arvoltaan 15 000 dollaria.
Palkitut

1987 R. Murray Schafer
1990 Yehudi Menuhin
1993 Oscar Peterson
1996 Toru Takemitsu
1999 Yo-Yo Ma
2002 Pierre Boulez
2005 André Previn
2008 José Antonio Abreu
2011 Leonard Cohen
2013 Robert Lepage
1993 Benny Green
1996 Tan Dun
1999 Wu Man
2002 Jean-Guihen Queyras
2005 Roman Patkoló
2008 Gustavo Dudamel
2011 The Children of Sistema Toronto
2013 L'orchestre d'hommes-orchestres
Fredericton

| Fredericton (City of Fredericton) |
| --- | --- |

 Fredericton
 Koordinaatit: 45°57′33″N, 66°38′25″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  New Brunswick
Perustettu:  1785
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Frederictonin kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Brad Woodside
Pinta-ala:  
 – Maa:  132,57 km²
Korkeus:  20 m
Väkiluku (2016):  58 220 
 – Väestötiheys:  439,2  as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-4
 – Kesäaika:  UTC-3
Postinumero:  E3A, E3B, E3C
Motto::  Fredericopolis, silvae filia nobilis
 
 fredericton.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fredericton on Kanadan New Brunswickin provinssin pääkaupunki sekä kulttuurin, taiteen ja koulutuksen keskus. Se sijaitsee provinssin länsiosassa Yorkin piirikunnassa. Frederictonin väkiluku on 58 220 (2016), joten se on New Brunswickin kolmanneksi suurin kaupunki Saint Johnin ja Monctonin jälkeen. Kaupungin halki virtaa Saint Johnin joki länsi–itäsuunnassa.
Kaupungin perustivat vuonna 1785 lojalistit, jotka nimesivät sen Yorkin herttua Fredrikin, kuningas Yrjö III:n pojan mukaan. Paikalla oli aiemmin sijainnut ranskalaisten vuonna 1692 perustama Fort Nashwaak ja sen jälkeen vuonna 1731 perustettu St. Anne’s Point.
Kaupungissa sijaitsee kaksi yliopistoa, University of New Brunswick ja St. Thomas University. Muita merkittäviä rakennuksia ovat:
Beaverbrook Art Gallery, jossa on Max Aitkenin, Beaverbrookin paronin, lahjoittama yksityiskokoelma;
Christ Church Cathedral, anglikaaninen tuomiokirkko;
New Brunswick Sports Hall of Fame, jossa esitellään New Brunswickin urheilusuuruuksien saavutuksia;
Old Government House, joka toimii New Brunswickin varakuvernöörin virka-asuntona.
15 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon sijaitsee Frederictonin kansainvälinen lentoasema, joka on muun muassa Air Canadan ja Deltan käytössä.
Frederictonista olivat kotoisin jääkiekkoseurat Fredericton Express (1981–1988) ja Fredericton Canadiens (1990–1999), jotka pelasivat AHL-liigassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fredericton Wikimedia Commonsissa
kaupungin verkkosivusto (englanniksi ja ranskaksi)
University of New Brunswick
St. Thomas University (Arkistoitu – Internet Archive)
Beaverbrook Art Gallery
New Brunswick Sports Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive)
Greater Fredericton Airport
Google Maps