Jaroslav Hašek
Elämänvaiheet

Jaroslav Hašek syntyi Prahassa, joka kuului tuolloin Itävalta-Unkariin. Hänen isänsä Josef Hašek oli matematiikan opettaja ja äitinsä Kateřina ajan tavan mukaan kotirouva. Perheessä oli vielä nuorempi poika Bohuslav ja poikien orvoksi jäänyt serkkutyttö Maria. Perheen köyhyys pakotti muuttamaan usein ja Jaroslav Hašekilla oli lapsuudessaan yli kymmenen eri kotiosoitetta. Ehkäpä juuri jatkuva muuttaminen lapsuudessa sai Hašekin tuntemaan aikuisena kodittomuutta ja vaellushalua. Isä kuoli, kun poika oli kolmetoistavuotias ja äidin taloudelliset ongelmat pahenivat.
Täytettyään viisitoista vuotta Hašek jätti lukion ja ryhtyi opiskelemaan apteekkariksi. Kuitenkin hän lopulta valmistui kauppakoulusta ja oli hetken pankkivirkailijana. Hän toimi myös koirien kaupustelijana. Koirien kaupustelija on myös hänen mestariteoksensa sankarin, Švejkin ammatti. Enimmäkseen Hašek kuitenkin työskenteli vapaana kirjoittajana sekä toimittajana.
Vuonna 1897 ollessaan koulupoika, Hašek otti osaa anti-saksalaiseen liikehdintään. Hän liittyi vuonna 1906 anarkistiliikkeeseen ja antoi työläisille heidän asemaansa koskevia luentoja. Seuraavana vuonna Hašekista tuli anarkistilehti Komunan toimittajaksi. Koska Hašek alkoi olla anarkistipiireissä näkyvä hahmo, kiinnostui poliisi hänen tekemisistään. Häntä syytettiin usein ilkivallasta ja kerran hän joutui kuukaudeksi vankilaan, koska oli oikeuden mielestä hyökännyt poliisin kimppuun.
Hašek tapasi vuonna 1907 Jarmila Mayerován ja rakastui nuoreen neitiin tulisesti. Tytön vanhemmat pitivät Hašekia rettelöitsijänä ja juoppona eivätkä voineet hyväksyä nuorten liittoa. Hašek yritti rauhoittua ja asettua aloilleen sekä aloittaa säännöllisen työn kirjoittajana. Hänen hyvät aikomuksensa eivät toteutuneet, sillä hänet pidätettiin syytettynä lipun häpäisemisestä. Tätä Jarmila Mayerován vanhemmat eivät voineet hyväksyä ja lähettivät tyttärensä maaseudulle toivoen, että sulhaskandidaatti ei löytäisi häntä. Toimenpiteellä ei kuitenkaan ollut toivottua vaikutusta. Hašek jätti lopullisesti anarkistit ja vuonna 1909 hän julkaisi 64 novellia ja hän pääsi myös ”Eläinmaailman” toimittajaksi. Työsuhteesta tuli lyhyt, sillä Hašek jäi kiinni siitä, että oli kirjoittanut itse keksimistään olemattomista eläimistä. Vuonna 1910 hän viimein avioitui Jarmila Mayerován kanssa.
Avioliitosta tuli onneton, sillä Hašek ei saanut elämäänsä järjestykseen. Vuonna 1913 Jarmila Mayerová muutti takaisin vanhempiensa luokse. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914 Hašek liittyi armeijaan. Monet Švejkin henkilöhahmoista perustuvat hänen armeijassa tapaamisiinsa oikeisiin ihmisiin. Kovin kauan hän ei joutunut olemaan rintamalla, sillä joutui venäläisten sotavangiksi vuonna 1915.Sotavankeus oli Hašekille helpompaa kuin muille vangeille, sillä hän pääsi leirin kirjuriksi. Seuraavana vuonna hän pääsi pois leiriltä, sillä hän liittyi vastaperustettuun Tšekkilegioonaan propagandan kirjoittajaksi.
Vuosi 1917 oli Venäjällä vallankumousvuosi. Bolševikkikumouksen jälkeen Hašek muutti Moskovaan liittyäkseen Puna-armeijaan. Hänestä tuli Bugulman kaupungin apulaiskomentaja (nyk. Tatarstanin kaakkoiskulmassa), ja hän kuvailee tätä aikaa koottuihin teoksiinsa sisältyvässä novellissa. Hašekin omien sanojen mukaan juopunut eversti syytti asemalla häntä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Bolševikit ottivat syytökset todesta ja Hašekia uhkasi kuolemantuomio. Näiden tapahtumien johdosta Hašekin oli pakko paeta maasta. Näille tapahtumille ei kuitenkaan ole muuta lähdettä kuin Hašekin oma kertomus. Vaikka olikin yhä muodollisesti naimisissa Jarmila Mayerován kanssa, Hašek solmi uuden avioliiton.
Vuonna 1919 Hašek pääsi viimein palaamaan kotikaupunkiinsa Prahaan, joka oli nyt vastaperustetun Tšekkoslovakian tasavallan pääkaupunki. Elämä ei ollut helppoa, sillä sota-aikaisten tapahtumien vuoksi Hašekia pidettiin petturina. Lisäksi hän oli jo melko alkoholisoitunut. Hänellä oli vaikeuksia saada teoksiaan julkaistuksi ja hän ponnisteli saadakseen Kunnon sotamies Švejkin seikkailut maailmansodassa valmiiksi.
Prahasta Hašek muutti maaseudulle Lipniceen, missä vietti aikaansa viimeistellen romaaniaan. Hän sairasti tuberkuloosia ja oli vaarallisesti ylipainoinen ja hänen oli pakko sanella käsikirjoitus, sillä voimat eivät riittäneet kirjoittamiseen. Heikko terveys ja epäsäännöllinen elämä veivät Hašekin hautaan kesken luomiskauden.
Hašek oli henkilö joka teki pilaa kaikesta, myös itsestään. Hän ei tyytynyt vain pilapuheisiin vaan rakasti myös kepposia. Kirjoittamista hän ei pitänyt taiteena, vaan työnä, joka pitää suorittaa ja kirjoitti spontaanisti. Elämäntyylinsä takia häntä pidettiin vastuuttomana, juoppona, rettelöitsijänä ja kulkurina. Tutkija Jindřich Chalupecký on epäillyt hänen poteneen maanis-depressiivistä mielialahäiriötä, mitä on tosin vaikea vahvistaa näin monen vuosikymmenen jälkeen.