stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susisillit

| Susisillit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Heimo::  Chirocentridae
Suku::  Chirocentrus  Cuvier, 1816
Lajit
 Pilkkasusisilli Chirocentrus dorab  Susisilli Chirocentrus nudus 
Katso myös
   Susisillit Wikispeciesissä   Susisillit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Susisillit (heimo Chirocentridae ja sen ainoa suku Chirocentrus) ovat noin metrin mittaisia, pitkulaisia sillikalojen lahkon petokaloja, joilla on vahvat leuat ja terävät hampaat. Niillä on sinertävänhohtoinen selkä ja hopeiset kyljet.
Susisillejä on kaksi hyvin samannäköistä lajia, susisilli (Chirocentrus nudus) ja pilkkasusisilli (Chirocentrus dorab), joiden levinneisyysalueetkin ovat samat. Pilkkasusisillin erottaa kuitenkin selkäevän tumma yläosa ja se, että se syö pienten kalojen lisäksi myös taskurapuja.
Susisillejä tavataan Punaisellamerellä, Intian valtamerellä ja läntisellä Tyynellämerellä Japanista etelään. Levinneisyysalue myötäilee eteläisen Aasian, Indonesian ja Pohjois-Australian rannikoita. Susisillit oleilevat lähinnä rannikkovesissä. Ne ovat tärkeitä talouskaloja, joita pyydetään mm. verkoilla, rysillä ja troolaamalla ja kaupataan tuoreena ja pakastettuna.
Stephen Perkins

Stephen Perkins on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän opettaa Grand Central Academy of Artissa. Perkinsin töiden aiheet ovat figuratiivisia ja hän työskentelee aina elävästä mallista.
Spirit – Kesyttämätön

| Spirit – Kesyttämätön> Spirit Untamed |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Elaine Bogan Ennio Torresan
Käsikirjoittaja:  Kristin Hahn Aury Wallington
Tuottaja:  Karen Foster
Säveltäjä:  Amie Doherty
Pääosat:  Isabela Merced Marsai Martin Mckenna Grace Walton Goggins Andre Braugher Julianne Moore Jake Gyllenhaal
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks Animation
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm
Ensi-ilta:   4. kesäkuuta 2021  21. heinäkuuta 2021
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 dollaria
Tuotto:  42.6 dollaria
Edeltäjä:  Spirit – villi ja vapaa
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spirit – Kesyttämätön (engl. Spirit Untamed) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasivat Elaine Bogan ja Ennio Torresan.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Isabela Merced | Viivi | Lucky Prescott |
| Marsai Martin | Esteri Seppälä | Prudence Granger |
| Mckenna Grace | Yasmine Yamajako | Abigail Stone |
| Walton Goggins |  ? | Hendricks |
| André Braugher |  ? | Al Granger |
| Julianne Moore |  ? | Cora-täti |
Aiheesta muualla

Spirit - Kesyttämätön Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Spirit - Kesyttämätön Metacriticissä (englanniksi)
Sybase

Sybase, Inc. oli yhdysvaltalainen yritysohjelmistoja tuottava ja tietotekniikan palveluyritys.
SAP osti Sybasen vuonna 2010 ja luopui nimen käytöstä 2014.
Robert Epstein, Mark Hoffman, Jane Doughty, and Tom Haggin perustivat yrityksen vuonna 1984 nimellä Systemware.
Yritys alkoi kehittää relaatiotietokannanhallintajärjestelmää (RDBMS).
Microsoft lisensoi Unix-alustalla toimineen Systemwaren DataServer-tietokannan 1986 ja julkaisi sen nimellä Ashton-Tate/Microsoft SQL Server 1.0 IBM:n OS/2-alustalle yhteistyössä Ashton-Taten kanssa. Tietokantan julkaistiin ensimmäisen kerran Windows 3.0:lle toukokuussa 1990. Microsoftin ja Sybasen kumppanuus jatkui vuoteen 1994.
Sybasella oli myös mobiililaitteisiin keskittynyt divisioona Sybase iAnywhere.
Tämä yritys oli entinen Watcom International Corporation, jonka Powersoft osti vuonna 1994 ja yhdistyi sen jälkeen Sybasen kanssa.
Sybasen omistuksiin kuului Watcom C/C++ -kääntäjä.
SAP ilmoitti toukokuussa 2010 SAP American lunastavan Sybasen osakkeet 5,8 miljardin US-dollarin hintaan.
Spektaakkelin yhteiskunta

Spektaakkelin yhteiskunta, ensimmäinen painos Ranskaksi
Spektaakkelin yhteiskunta (Ranska: La société du spectacle) on vuonna 1967 Pariisissa julkaistu marxilaisen filosofian ja kriittisen teorian teos, jonka kirjoitti situationisti Guy Debord. Teoksessaan Debord esittää spektaakkelin käsitteen, joka on kritiikki nyky-kapitalismille. Kirja on vaikuttanut  Kansainvälisiin situationisteihin (Situationist international, SI). Kirjalla on ollut myöskin huomattava vaikutus vuoden 1968 Pariisin opiskelijamellakoihin, joissa situationisteilla oli tärkeä rooli.
Sisältö

Kirja sisältää 221 kappaleen mittaista "teesiä".
Sisältö > Ihmiselämän rappio

Debord tarkastelee kirjassa sitä, miten kapitalistisessa yhteiskunnassa elämästä on tullut pelkkää representaatiota: "Kaikki aiemmin välittömästi eletty on etääntynyt representaatioksi." Debord väittää, että sosiaalisen elämän historian voi selittää olevan "aleneminen olemasta, omistamiseen, ja omistamisesta vain näyttämiseen". Täten hyödyke "on valmis sosiaalisen elämän kolonialisoinnissa".
Spektaakkeli on yhteiskunnan käänteinen kuva, jossa hyödykkeiden välinen kanssakäyminen on syrjäyttänyt ihmissuhteet, ja jossa "spektaakkelin kanssa identifioiminen syrjäyttää aidon aktiviteetin".
Analyysissaan Debord huomaa elämänlaadun heikkenemisen spektaakkelin yhteiskunnassa. Näin voimakkaalla aitouden puutteella elämässä on monta vaikutusta; ihmisen haivaitsevuuskyky heikkenee ja tiedon ja totuuden arvo alenee, sillä spektaakkeli estää kriittisen ajattelun. Debord analysoi miten tietoa käytetään todellisuuden sumuttamiseen: spektaakkeli hämärtää menneen ja luhistaa sen tulevaisuuteen luoden täten ikuisen nykyhetken.Tällä tavoin spektaakkeli estää yksilöitä ymmärtämästa spektaakkelin yhteiskunnan olevan vain hetki historiassa, hetki jonka voi kaataa vallankumouksen kautta.
Debord ehdottaa katsojien (ransk. spectateurs) herättämistä spektaakkelin huumasta käyttämällä "situaatioita" eli aktiivisesti tuotettuja hetkiä, jotka herättävät "itsetietoisen olemassaolon tunteen".
Yksi tapa, Debordin mukaan, on détournement, eli "spektakulaaristen kuvien ja kielen käyttämistä spektaakkelin virtauksen rikkomiseksi".
Sisältö > Ihmiselämän rappio > Massamedia ja tavarafetisismi

Spektaakkelin yhteiskunta on nykyaikaisen kuluttajakulttuurin ja tavarafetisismin kritiikki. Se käsittelee luokkavieraantumista, globalisaation aiheuttamaa kulttuurin homogenointia ja massamediaa.
Sanomalla "Kaikesta mikä on joskus suoraan eletty on tullut pelkkä kuvaus", Debord tarkoittaa kasvavaa kuvien ja olemuksen tärkeyttä yhteiskunnassa. Kuvat ovat syrjäyttäneet aidon ihmiskontaktin.
Täten Debordin neljäs teesi sanoo: "Spektaakkeli ei ole kokoelma kuvia; pikemminkin se on sosiaalinen suhde ihmisten välillä, jonka välittää kuva."
Kulutusyhteiskunnassa sosiaalisessa elämässä ei ole kyse olemisesta vaan pikemminkin omistamisesta; spektaakkeli käyttää kuvia näyttääkseen ihmisille mitä he tarvitsevat. Näin ollen sosiaalinen elämä liikkuu eteenpäin jättäen omistamisen tilan ja siirtyen "näyttämisen tilaan", nimittäin kuvien näyttämiseen.
Sisältö > Uskonnon ja markkinoinnin samankaltaisuus

Debord vertailee massamediamarkkinoinnin ja menneisyyden uskonnollisuuden rooleja yhteiskunnassa. Hyödykekuvien leviäminen massamediassa aiheuttaa, Debordin mukaan, "Innostuksen aaltoja tuotetta kohtaan" jotka vievät "hartaisiin ylistämisen hetkiin, jotka muistuttavat vanhanaikaisen uskontofetisismin ekstaasia ihmeitä kohtaan".
Spektaakkelin yhteiskunta (elokuva)

Vuonna 1973 Guy Debord julkaisi samanimisen kirjaansa perustuvan elokuvan. Elokuva sisälsi otteita kirjasta ja 1970-luvun mustavalkoista détournement-kuvaa, usein mainoksista tai muista kuluttajakulttuurin osista.
Steve Gatzos

| Steve Gatzos> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1961 Toronto, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Pelinumero:  10 (SaiPa)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1991
Seurat:  Erie Blades (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Baltimore Skipjacks (AHL) Muskegon Lumberjacks (IHL) Tilburg Trappers (Alankomaat) SaiPa (SML) HK Medveščak Zagreb (Jugoslavia) Fife Flyers (BHL) Roanoke Valley Rebels (ECHL) Roanoke Valley Rampage (ECHL)
NHL-varaus:  28. varaus, 1981 Pittsburgh Penguins
Steve Gatzos (s. 22. kesäkuuta 1961 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Rightin laitahyökkääjä pelasi urallaan yhteensä 89 NHL:n runkosarjaottelua Pittsburgh Penguinsissa tehoin 15+20=35. Jäähyminuutteja hän keräsi 83. Gatzos pelasi urallaan myös Alankomaissa, Suomessa, Jugoslaviassa ja Englannissa.
Ura

Gatzos pelasi viimeiset juniorivuotensa 1978–1981 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän oli kaudella 1979–1980 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 36+38=74. Kaudella 1980–1981 Gatzos teki OHL:n runkosarjassa kovat tehot 78+50=128, joilla hän oli koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies. Greyhoundsin sisäisessä pistepörssissä Gatzos tuli toiseksi John Goodwinin jälkeen. Pittsburgh Penguins varasi varsin lupaavan Gatzosin toisella kierroksella koko varaustilaisuuden 28. pelaajana kesällä 1981.
Gatzos siirtyi Penguinsin organisaatioon heti varauksensa jälkeen kaudeksi 1981–1982. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Erie Bladesissa ja NHL:n puolella Gatzos pelasi 16 runkosarjaottelua tehoin 6+8=14 sekä yhden playoff-ottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1982–1983 Gatzos pelasi Penguinsissa 44 ottelua tehoin 6+7=13. Kaudella 1983–1984 hän pelasi 23 ottelua tehoin 3+3=6 ja kaudella 1984–1985 kuusi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 1985–1986 Gatzos edusti ainoastaan Penguinsin farmijoukkue Baltimore Skipjacksia, jossa hän oli 25 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tom Roulstonin jälkeen.
Kausi 1986–1987 oli Gatzosille välivuosi, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1987–1988 Eurooppaan ja alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappersiin. Gatzos teki siellä 36 runkosarjassa hurjat tehot 53+59=112, joilla hän tuli Eredivisien pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 1988–1989 Gatzos siirtyi SM-liigajoukkue SaiPaan, jossa hän oli tehoilla 27+18=45 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Doug Kostynskin jälkeen.
Kauden 1987–1988 Gatzos pelasi Jugoslavian liigaa HK Medveščak Zagrebin riveissä. Kauden 1988–1989 hän aloitti englantilaisessa Fife Flyersissä, mutta Gatzos palasi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi ECHL-joukkue Roanoke Valley Rebelsiin. Hän lopetti siellä ammattilaisuransa, mutta Gatzos teki vielä kaudella 1992–1993 yhden ECHL-ottelun mittaisen visiitin Roanoke Valley Rampagessa, jonka päävalmentajana hän toimi. Kaudella 1993–1994 Gatzos luotsasi ECHL:ssä Huntsville Blastia, mutta hänet erotettiin kesken kauden.
Steve Foster

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Stephen Brian Foster
Syntymäaika: 24. syyskuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Portsmouth, Hampshire, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1975–1979 1979–1984 1984 1984–1989 1989–1992 1992–1996  | Portsmouth Brighton & Hove Albion Aston Villa Luton Town Oxford United Brighton & Hove Albion  | 109 (6) 172 (6) 15 (3) 163 (11) 95 (9) 115 (7)  |
Maajoukkue
| 1982–1984 |  Englanti | 3(0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Stephen "Steve" Brian Foster  (s. 24. syyskuuta 1957 Portsmouth, Hampshire) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Peliurallaan Foster oli kuuluisa otsanauhastaan ja parrastaan.
Foster aloitti ammattilaisuransa vuonna 1973 Portsmouthissa, jossa hänen pelipaikkansa oli silloin keskushyökkääjä. Myöhemmin manageri Ian St John alkoi kuitenkin peluuttaa häntä topparina ja debyytissään uudella pelipaikalla Foster teki oman maalin ottelussa Burya vastaan marraskuussa 1976. Foster pelasi kotikaupungissaan aina vuoteen 1979 saakka kunnes siirtyi Brightoniin. Brightonia aina vuoteen 1984 saakka edustanut Foster pelasi tuona aikana 3 maaottelua Englannin paidassa ja kuului maansa joukkueeseen vuoden 1982 MM-kilpailuissa. Vuonna 1983 Brighton selviytyi FA Cupin finaaliin jossa se kohtasi Manchester Unitedin. Finaali päättyi tasan 2–2, mutta uusintaottelussa manchesterilaiset olivat vahvempia lukemin 4–0. Brighton tippui liigasta kauden päätteeksi mutta Foster jäi siitä huolimatta vielä seuraan.
Maaliskuussa 1984 Foster myytiin Aston Villaan, jossa hän vietti vain 8 kuukautta ennen siirtoaan Luton Towniin. Lutonissa Fosterista tuli joukkueen keskuspuolustuksen rautainen johtaja ja vuonna 1988 Luton Town juhli Englannin liigacupin voittoa.
Foster läksi Lutonista vuonna 1989 ja siirtyi Oxford Unitediin. Vuonna 1992 95 liigaottelun ja 9 maalin jälkeen Foster palasi Brightoniin, jossa hän lopetti pelaajauransa vuonna 1996.
Aiheesta muualla

http://www.englandstats.com/players.php?pid=364
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Clemence |
2 Anderson |
3 Brooking |
4 Butcher |
5 Coppell |
6 Foster |
7 Keegan |
8 Francis |
9 Hoddle |
10 McDermott |
11 Mariner |
12 Mills |
13 Corrigan |
14 Neal |
15 Rix |
16 Robson |
17 Sansom |
18 Thompson |
19 Wilkins |
20 Withe |
21 Woodcock |
22 Shilton |
Valmentaja Ron Greenwood
Slow

| Vellu Maurola |
| --- | --- |
 Slow Helsingissä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1975
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Slow, DJ Slow
Aktiivisena:  1992-
Tyylilajit:  nu-jazz, hip hop
Levy-yhtiöt:  Plastika, Columbia
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Slow (oik. Vellu Maurola, s. 1975 Vantaa) on suomalainen DJ ja musiikkituottaja. Kuultuaan ensimmäisen kerran hip hop -akteja, kuten Run DMC, Public Enemy ja Eric B & Rakim hän innostui DJ:n urasta. Slow on tunnettu jatsahtavasta ja groovaavasta musiikistaan sekä siitä, että soittaa settejä nykyään kahden matkapuhelimen avulla.
Diskografia

SlowHill: Muzak
Tenho
Parasol
Finnlite
Pohjalo
Shine
Le Vapour
Toiset meistä
Saunatheque
Utu
Sshhh
Slow: Pronto!
Suite #431
Little By Little
Back In L.A.
Sambesque Tin-Tin
Track Down Pronto!
Fall Upon Love
Again And Again
Carnivále Mystique
Lullaby At 8:45 pm
SlowHill: Fennika
Come Back As A Butterfly
Fundador
Riekko
Everyone Is A Star
La Noche En La Isla
Ammulla/Illalla
Thursday
Fennika
Lost Friends
Niko’s Dream
Various Artists Eat&Joy vol.1 – mixed and compiled by Dj Slow
Slowhill: La Noche En La Isla 3:39
Husky Rescue: Rainbow Flows 5:51
ToneKroup: Mood Division 4:19
Lightman: Oil On Canvas 2:31
ACCU: Out Of the Blue 3:38
Teddy Rok Seven: Feel (Featuring Okou) 4:36
Korpi Ensemble: Everything’s All Right 4:05
Infekto: Beautiful (Instrumental) 2:38
Ro*danmaa: Track 7 5:38
Quintessence: Friday 5:25
Jazzgangsters: Feeling Sad Tonight 3:53
Uusi Fantasia: Fantasia 4:00
Dj Slow: (I'm Over You) Pablo
(I’m Over You) Pablo Radio Edit 3.48
(I’m Over You) Pablo Dallas Superstars Remix 6.32
(I’m Over You) Pablo Fu-Tourist Remix 5.47
(I’m Over You) Pablo Album Version 5.49
(I’m Over You) Pablo Video
Dj Slow: This Is Now
These Jeans (R Way 2 Hotta!) feat. L.A. Skin 3.50
Feel The Vibe feat. Jungle Brothers 4.28
Got To Funk 3.47
(I’m Over You) Pablo feat. Teemu Brunila 5.49
Sunshine feat. Max C 3.56
Top-20 People feat. L.A. Skin 4.06
Start To Pray 4.10
Get Down, Give It Up feat. L.A. Skin & Élancy 4.32
Keep Moving feat. Midnight Sun 5.13
This Is Now feat. L.A. Skin & Christa Renwall
Dj Slow: Keep Moving
Keep Moving 5.13
These Jeans (R Way 2 Hotta!) 4.06
Dj Slow: These Jeans (R Way 2 Hotta!)
These Jeans (R Way 2 Hotta!)
Dj Slow: Got To Funk
Got To Funk (Radio)
Got To Funk (OG Club Cut)
Paleface with Dj Slow: 'Til The Break Of Dawn
Paleface with Dj Slow: Wannabe MC (Album Track)
SlowHill: Finndisc
Slowjazz 6:28
Super Blue 3:38
Positive 4:53
Fishbass Fusion 3:57
Just A Phrase 4:47
Valo 5:04
Yesterday Star 5:08
Small Stone 5:55
Fragonardo 4:15
Song For eetu 1:35
SlowHill: Super Blue
Super Blue 3.38
Aiheesta muualla

Slown viralliset kotisivut
Slow MySpacessa
Discogs.com
Slowhillin arvostelu Suomijazz-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Slow lokakuussa 2008.
Stefano Perugini

Stefano Perugini vuoden 2003 Japanin GP:ssä.
Stefano Perugini (s. 10. syyskuuta 1974 Viterbo, Italia) on entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti urallaan viisi osakilpailua ja oli parhaimmillaan kokonaiskilpailun neljäs.
Stefano Perugini ajoi ensimmäisen osakilpailunsa Italian GP:ssä vuonna 1993 125-kuutioisissa. MM-sarjaa hän alkoi kiertää varsinaisesti seuraavana vuonna. Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli vuonna 1996 Malesian osakilpailussa. Kausina 1997-1999 Perugini ajoi 250-kuutioisilla ja palasi sitten takaisin 125-kuutioisiin. Peruginin paras kausi oli 2003, jolloin hän voitti kaksi osakilpailua Aprilialla ja oli MM-sarjan neljäs. Perugini lopetti uransa kauden 2004 jälkeen.
Saavutukset > 125cc-luokka

MM-sarjan neljäs 2003
5 osakilpailuvoittoa, 8 kakkossija, 3 kolmossijaa
Saavutukset > 250cc-luokka

MM-sarjan viides 1999
3 kolmossijaa osakilpailuissa
Aiheesta muualla

Peruginin ajokuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
Susan Buck-Morss

Susan Buck-Morss on saksalaissyntyinen poliittisen filosofian ja yhteiskuntateorian professori Cornellin yliopistossa. Hän lukeutuu Frankfurtin koulukuntaan, ja on tutkinut muun muassa politiikan ja uskonnon välisiä suhteita.
Teoksia

Anatomy of Reaganism (1981)
The Dialectics of Seeing. Walter Benjamin and the Arcades Project (1991)
Origin of Negative Dialectics (2002)
Dreamworld and Catastrophe. The Passing of Mass Utopia in East and West (2002)
Thinking Past Terror: Islamism and Critical Theory on the Left (2003)
Thinking Past Terror: Islamism and Critical Theory on the Left, Updated Edition (2006)
Aiheesta muualla

Susan Buck-Morss (englanniksi)
Statkraft

| Statkraft AS |
| --- | --- |
 Statkraftin pääkonttori Lysakerissa.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö, valtionyhtiö
Perustettu:  1992
Toimitusjohtaja:  Bård Mikkelsen
Kotipaikka:  Lilleakerveien 6, Lilleaker, NO-0216 Oslo, Norja
Toimiala:  sähköntuotanto, sähkökauppa
Henkilöstö:  noin 3 400
Tytäryhtiöt:  Trondheim Energi ym.
Omistaja:  Norjan valtio
Kotisivu:  www.statkraft.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Statkraft AS on Norjan valtion omistama kansainvälinen energiayhtiö, jonka pääkonttori on Oslossa. Yhtiö vastaa noin 35 prosentista Norjan energiantuotannosta ja se on Pohjoismaiden 3. suurin sähköntuottaja. Yhtiöllä on vesi-, maakaasu-, tuuli- ja biokaasuvoimoita myös Pohjoismaiden ulkopuolella, mutta sen kapasiteetista valtaosa eli 80 prosenttia sijoittuu Pohjoismaihin. Norjan ja Ruotsin ohella Saksan voimalat ovat yhtiölle erityisen merkittäviä. Yhtiön euromääräisiä velkakirjoja noteerataan Lontoon pörssissä (LSE: eurobondi esimerkiksi LSE: 34VM).
Suomessa Statkraft omisti vuoteen 2014 asti Statkraft Suomi Oy -nimisen yhtiön, jonka se myi neljälle suomalaiselle energiayhtiölle. Yhtiön nykyinen nimi on Kolsin Vesivoimantuotanto Oy.
Historia > 1992–2004 Valtionyhtiön synty, kasvu ja muutos osakeyhtiöksi

Yhtiö perustettiin vuonna 1992 jakamalla Norjan valtion voimalatoiminnot (jotka toimivat  1921-1986 nimellä Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen NVE ja vuosina 1986-1991 Statskraftverkene) kahteen osaan: energiantuotantoyhtiöön Statkraft SF ja sähköverkkoyhtiöön Statnett SF. Valtionyhtiö Statkraf määriteltiin kaupalliseksi yritykseksi, vaikka se jäikin tässä vaiheessa maan parlamentin ohjaukseen. Kantaverkon siirtäminen erillisen valtionyhtiön (Statnett) vastuulle avasi energiatuotanto vapaammalle kilpailulle, mikä oli vuonna 1990 säädetyn energialain tarkoitus.
1993 pohjoismaiset sähkömarkkinat eli sähköpörssi Nord Pool perusttiin. Vuonna 1996 Statkraft alkoi laajentua ostamalla muita energiayhtiötä. Vuonna 1997 Svartisenin vesivoimalahanke valmistui. Vuosina 1998–1999 yhtiö perusti sähkökauppaa käyvät  toimipisteet Alankomaihin ja Saksaan sekä osti lisää energiayhtiöitä, esimerkiksi tanskalaisen Scanenergi-yhtiön. Vuosina 2000–2001 yritysostot jatkuvat. Norjan pääministeri Jens Stoltenberg kertoi, että suurimittaisten vesivoimahankkeiden rakentamisen aika Norjassa oli ohi. Yhtiö osti osuuden Ruotsin ja Saksan välisestä sähkökaapelista. Vuosina 2002–2004 yhtiön aiemmin nauttima valtiontakaus poistettiin ja yhtiömuoto muutettiin. Lokakuun 1. päivänä 2004 valtionyhtiö muutettiin osakeyhtiöksi: energiakonserni Statkraft AS syntyy.
Historia > 2004-

Vuosina 2004–2007 yhtiö jatkoi laajenemistaan. Se osti vesivoimaloita Ruotsista ja Suomesta. Yhtiö rakensi tuulivoimaloita, osallistui tuulivoimahankkeisiin myös Isossa-Britanniassa, rakensi maakaasuvoimaa Saksaan ja Norjaan sekä perusti useita myyntikonttoreita eri puolille Eurooppaa. Vuonna 2008 yhtiö osti E.ON-konsernilta merkittävän määrän sähkö- ja kaukolämpövoimaloita Ruotsista, Saksasta ja Isosta-Britanniasta.
Tuotanto

Vuonna 2013 yhtiöllä oli oman ilmoituksensa mukaan yhteensä 322 sähkö- tai lämpövoimalaa. Voimaloiden asennettu yhteiskapasiteetti oli yli 16 000 MW, josta 80 % on Norjassa tai muualla Pohjoismaissa, 14 % luoteisessa Euroopassa ja 6 % kaakkois-Euroopassa tai Euroopan ulkopuolella. Merkittävimmät maat yhtiön tuotannossa ovat Norja, Ruotsi ja Saksa. Yhtiö tuottaa vuosittain noin 60 TWh sähköä, josta 91 % on uusiutuvaa energiaa. Yhtiö on Norjan suurin sähköntuottaja ja Pohjoismaiden 3. suurin tuottaja.
Nore I -vesivoimalaitos vuodelta 1928.
Storvassin patoallas.
Knapsackin maakaasuvoimala Saksassa.
Hurumin osmoosivoimalaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Statkraft Wikimedia Commonsissa
Nord Pool -sähköpörssi välitti taantumassakin ennätysmäärän sähköä (01/2013)[vanhentunut linkki] (talouselama.fi)
Statkraft suunnittelee osmoosivoimalaa (08/2006)[vanhentunut linkki] (tekniikkatalous.fi)
Norja ei yksityistä Statoilia mutta harkitsee Statkraftin myyntiä (04/2004)[vanhentunut linkki] (ts.fi)
St Mary’s Stadium

| St Mary’s Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Britannia Road, Southampton, Englanti
Koordinaatit:  50°54′21″N, 1°23′28″W
Rakennustyöt aloitettu:  1999
Avattu:  2001
Hoitaja:  Southampton FC
Katsojakapasiteetti
 32 505 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
St Mary’s Stadium on jalkapallostadion Southamptonissa, Englannissa. Stadion on Englannin Valioliigassa pelaavan Southamptonin kotistadion. Stadionin virallinen yleisökapasiteetti on 32 505 katsojaa.
Stadionin neljä katsomonosaa ovat the Itchen Stand, the Kingsland Stand, the Chapel Stand ja the Northam Stand. UEFA:n stadionluokituksessa St Mary’s Stadium on saanut korkeimman Elite-tason luokituksen.
Southampton pelasi kotiottelunsa yli sadan vuoden ajan The Dell -nimisellä stadionilla. Vuodesta 1898 lähtien Southamptonin kotistadionina toimineen kentän yleisökapasiteetti oli vain 15 200 katsojaa. Southampton siirtyi vuonna 2001 pelaamaan uudelle St Mary’s Stadiumille. Perinteikäs The Dell suljettiin ja purettiin kokonaan kesällä 2001.
Uuden stadionin ensimmäisessä ottelussa 1. elokuuta 2001 Southampton kohtasi espanjalaisseura Espanyolin. St Mary’s Stadiumin suurin yleisömäärä saavutettiin 28. huhtikuuta 2012, kun stadionilla Southamptonin ja Coventryn välistä ottelua seurasi 32 363 katsojaa. Stadionilla on myös järjestetty suuria yleisötapahtumia ja konsertteja, kuten esimerkiksi Elton Johnin ja Bon Jovin konsertit.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
St Mary’s Stadium – Stadiumguide.com
Stefano Mancinelli

| Stefano Mancinelli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Stefano Mancinelli
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1983 (ikä 41) Chieti, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  102 kg
Nyk. joukkue:   Fortitudo Bologna
Sarja:  Lega Basket Serie A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2000–2009 2009–2012 2013 2013–2016 2016–:   Fortitudo Bologna  Olimpia Milano  Pallacanestro Cantù  Torino  Fortitudo Bologna
Maajoukkueet
2005–2013:   Italia
Aiheesta muualla
FIBA
Stefano Mancinelli (s. 17. maaliskuuta 1983, Chieti) on italialainen koripalloilija, joka edustaa Fortitudo Bolognaa.