stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo vuonna 1927 kuolleista henkilöistä
Kesäkuu

9. kesäkuuta – Daniel Mary Gorman, yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1861)
20. kesäkuuta – Alexei Apostol, bulgarialais-suomalainen sotilaskapellimestari (s. 1866)
28. kesäkuuta – Otto Bache, tanskalainen taidemaalari (s. 1839)
Heinäkuu

10. heinäkuuta – Louise Abbéma, ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1853)
13. heinäkuuta – Otto Blehr, Norjan pääministeri 1902–1903 ja 1921–1923 (s. 1847)
24. heinäkuuta – Ryūnosuke Akutagawa, japanilainen kirjailija (s. 1892)
25. heinäkuuta – Christian Fredrik Michelet, norjalainen poliitikko (s. 1863)
30. heinäkuuta – Aleksei Aladin, venäläinen poliitikko (s. 1873)
Elokuu

7. elokuuta – Leonard Wood, yhdysvaltalainen kenraali ja sotilaslääkäri, Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö 1910–1914, Kuuban sotilaskuvernööri 1899–1902 ja Filippiinien kenraalikuvernööri 1903–1906 (s. 1860)
11. elokuuta – James Greenwood, englantilainen kirjailija ja toimittaja (s. 1831)
12. elokuuta – Anton Aimonen, suomalainen rovasti ja hengellinen kirjailija (s. 1857)
13. elokuuta – Hermann Abert, saksalainen musiikkihistorioitsija ja professori (s. 1871)
31. elokuuta – Wolter Aschan, suomalainen apteekkari ja yksi Tamron perustajista (s. 1861)
Syyskuu

7. syyskuuta – Bernhard Brænne, norjalainen poliitikko (s. 1854)
14. syyskuuta – Hugo Ball, saksalainen kirjailija ja dramaturgi (s. 1886)
19. syyskuuta – Michael Ancher, tanskalainen taidemaalari (s. 1849)
29. syyskuuta – Väinö Kemppainen, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1889)
30. syyskuuta – Ole Juul, norjalainen taidemaalari (s. 1852)
Lokakuu

2. lokakuuta – Svante Arrhenius, vuoden 1903 Nobelin kemianpalkinnon saanut ruotsalainen fyysikko, kemisti ja professori (s. 1859)
8. lokakuuta – Ricardo Güiraldes, argentiinalainen kirjailija (s. 1886)
12. lokakuuta – Karl August Wigg, suomalainen seppä ja K. A. Wiggin takomo- ja ajokalutehtaan perustaja (s. 1864)
17. lokakuuta – Theodor Granstedt, suomalainen arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja (s. 1842)
30. lokakuuta – Martti Rautajärvi, suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, maanviljelysneuvos (s. 1868)
Marraskuu

20. marraskuuta – Agnelo Gustavo Adolfo de Souza, intialainen katolinen pappi, mystikko ja saarnaaja (s. 1869)
Joulukuu

13. joulukuuta – Maria Oakey Dewing, yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1845)
31. joulukuuta – Frans Tanner, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1862)
Tuntematon päivämäärä

Elise Hellberg, suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja (s. 1861)
Koljonvirran sairaala

| Koljonvirran sairaala |
| --- | --- |
 Koljonvirran sairaalan käytössä ollut vanha kunnalliskotirakennus.
Sijainti
Osoite:  Ouluntie 217. 74160 Iisalmi
Organisaatio
Tyyppi:  psykiatrinen sairaala
Historia
Perustettu:  1967
Lakkautettu:  2018
Koljonvirran sairaala oli Iisalmessa vuosina 1967–2018 toiminut psykiatrinen sairaala. Sairaala rakennettiin alun perin Ylä-Savon kuntien yhteiseksi B-mielisairaalaksi ja sitä hallinnoi alkuvaiheessa kuntainliitto. Lakkautushetkellä sairaala oli osa Ylä-Savon sote- kuntayhtymää.
Historia

Vuonna 1967 valmistuneen sairaalarakennuksen suunnitteli arkkitehti Eino Tuompo. Sen lisäksi sairaalan käytössä oli vuonna 1924 valmistunut vanha kunnalliskotirakennus, joka peruskorjattiin B-mielisairaalan käyttöön uuden rakennuksen valmistumisen yhteydessä. Sairaala-alue oli ennen kunnalliskoti- ja sairaalakäyttöä kuulunut Pölkkyniemen kartanolle.  Alkuvaiheessa sairaalassa oli 192 potilaspaikkaa ja se keskittyi muiden B-mielisairaaloiden tavoin vähäoireisten potilaiden pitkäaikaishoitoon. Potilaat saattoivat olla sairaalassa jopa vuosikymmeniä. Alkuvaiheessa sairaala oli usein ylipaikoilla. Sairaala sijaitsi kauniin luonnonmaiseman keskellä ja sillä oli esimerkiksi oma laboratorio, apteekki ja kanttiini.
Vuodesta 1992 alkaen Koljonvirran sairaalan tehtävä muuttui ja toiminnan painopiste siirtyi pitkäaikaispotilaiden hoidosta akuuttihoitoon. 1990-luvulla Koljonvirrasta siirtyi pois sinne kuulumattomia potilasryhmiä, kuten kehitysvammaisia ja dementikkoja, joille löydettiin tarkoituksenmukaisempia hoitopaikkoja. Jo 1970-luvulla sairaalassa oli alkanut päihdekuntoutustoiminta.  2000-luvulle tultaessa potilasmäärä väheni huomattavasti eikä sairaalan toiminnan loppuvaiheessa sairaalassa hoidettu enää tahdonvastaisessa hoidossa olevia potilaita. Sairaala lakkautettiin vuonna 2018, jolloin potilaita oli enää 26. Sairaalaa korvaamaan perustettiin psykiatrinen osasto Iisalmen aluesairaalaan. Sairaalan lakkauttamisen taustalla oli myös Koljonvirran sairaalan päärakennuksen sisäilmaongelmat. Päärakennus purettiin vuonna 2021. Sairaala-alueella oleva vanha kunnalliskotirakennus ja asuntolarakennukset ovat yksityisomistuksessa.
Psykiatrisen hoidon lisäksi Koljonvirran sairaala on saanut julkisuutta siitä, että siellä harjoitettiin 1980-luvulla suomalaisten urheilijoiden dopingia. Potilaiden nimiin oli tilattu veripusseja, joiden veri todellisuudessa siirrettiin potilaiden sijasta urheilijoille suorituskyvyn parantamiseksi.
Abdullah I (Jordania)

| Abdullah I |
| --- | --- |
 
Jordanian kuningas
Valtakausi:  25. toukokuuta 1946 – 20. heinäkuuta 1951
Seuraaja:  Talal

Syntynyt:  2. helmikuuta 1882 Mekka, Ottomaanien valtakunta
Kuollut:  20. heinäkuuta 1951 (69 vuotta) Itä-Jerusalem, Jordania
Puoliso:  Musbah bint Nasser
Lapset:  Haya  Talal Naif Munira Maqpula Naifeh
Suku:  Banū Hāshim
Isä:  Husain ibn Ali
Äiti:  Abdiyya bint Abdullah
Uskonto:  sunnalaisuus
Abdullah ibn Husain (arab. عبد الله الأول بن الحسين‎, ‘Abd Allāh al-’Awwal ibn al-Ḥusayn; 2. helmikuuta 1882 – 20. heinäkuuta 1951) oli brittiläisen Transjordanian emiiri vuosina 1921–1946 ja Jordanian kuningas vuosina 1946–1951. Abdullah oli Hašimidien suvun Husain ibn Alin, Mekan šarifin ja Mekan emiirin vuodesta 1908, poika.lähde?
Abdullah taisteli brittien puolella ensimmäisessä maailmansodassa ja sai Transjordanian läänityksekseen brittien suojeluksessa 1921. Hän neuvotteli brittien kanssa ja maasta tuli itsenäinen emiraatti 25. toukokuuta 1923. Hänen veljestään Feisal ibn Husseinista tuli Irakin kuningas.lähde?
Abdullah oli arabijohtajista yksin suhteellisen länsimielinen ja olisi solminut rauhan Israelin kanssa, mutta Arabiliiton jyrkkä vastustus esti tämän.lähde? Abdullah haaveili myös Jordanian, Syyrian, Irakin ja osia Palestiinasta käsittävästä hašemiittisesta kuningaskunnasta, mistä syystä etenkään saudit eivät luottaneet häneen.lähde?
20. heinäkuuta 1951 Abdullah vieraili Jordanian puoleisessa Itä-Jerusalemissa pojanpoikansa prinssi Husseinin kanssa.lähde?. Abdullahin mennessään Al-Aksan moskeijaan Temppelivuorella palestiinalainen räätäli Mustapha Shukri Usho ampui hänet.lähde? Salaliittolaiset pelkäsivät kuninkaan tekevän erillisrauhan Israelin kanssa.lähde? Pääepäillyt pakenivat Egyptiin.lähde?
Abdullahia seurasi hänen poikansa Talal ja vain vuoden kuluttua prinssi Hussein.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abdullah I (Jordania) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:   | Jordanian kuningas 1946–1951 | Seuraaja: Talal |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Andiran

| Andiran |
| --- | --- |
 Tauzièten silta
 Andiran
 Koordinaatit: 44°05′55″N, 0°16′44″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Lot-et-Garonne
Arrondissementti:  Nérac
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,9 km²
Väkiluku (2021):  249 
 – Väestötiheys:  25 as./km²
Kunnan numero:  47009
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Andiran (oksitaaniksi Andiran) on kunta Lounais-Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunta on Osse- ja Gélisejokien rajaamalla alueella, ja se sijaitsee noin seitsemän kilometriä Néracin kaupungista lounaaseen.
Kunnan linnoista Château d'Andiran mainitaan kirjallisesti ensimmäisen kerran vuonna 1259. Linna on rakennettu uudelleen suurimmaksi osaksi 1400-luvun lopulla ja 1500-luvun alkupuolella.
Château d'Hordosse on myös 1200-luvulta peräisin oleva linna. Linnan torni on 1400-luvulta, ja se oli osa alkuperäistä 1200-luvun linnoituksia. Tämän viereen on rakennettu 1700-luvun alussa klassinen ranskalainen linna. Linna toimii nykyään majoitustilana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andiran Wikimedia Commonsissa
Suomen urheilu 1929

Suomen urheilu 1929 käsittelee vuoden 1929 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Ammunta

Maailmanmestaruuskilpailuissa Tukholmassa, Ruotsissa Suomi saavutti ensimmäisen ammunnan maailmanmestaruutensa. Sen toivat pienoiskiväärin makuuammunnan joukkuekilpailussa Viljo Aro, Lars Klärich, Sven Oskar Lindgren, Einari Oksa ja Albert Ravila.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi seitsemän maaottelua. Joukkue osallistui ensi kertaa neljä vuotta kerrallaan kestävään Pohjoismaiden-mestaruusturnaukseen ja hävisi vieraskentällä Ruotsille 1–3, Norjalle 0–4 ja Tanskalle 0–8. Heinäkuussa Suomi pelasi Viroa vastaan vierastasapelin 1–1 ja voitti sen runsas kuukausi myöhemmin Helsingissä 2–1. Syyskuussa Suomi voitti Helsingissä Latvian 3–1. Maaottelukausi päättyi lokakuussa 0–4-tappioon Saksan vieraana. Aulis Koponen teki maalin Ruotsia vastaan ja molemmissa Viro-otteluissa.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Palloseura, joka voitti loppuottelussa Helsingin IFK:n.
Jääkiekko

Suomen Jääkiekkoliitto perustettiin 20. tammikuuta Helsingissä nimellä Suomen Jäähockeyliitto. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Kauko Karvonen.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, joka voitti loppuottelussa Helsingin Palloseuran 5–1.
Jääpallo

Suomen maajoukkue hävisi helmikuussa Tukholmassa Ruotsille maalein 3–2.
Suomen-mestaruuden voitti Viipurin Sudet ja hopealle sijoittui Helsingin IFK.
Paini

Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Dortmundissa, Saksassa Onni Pellinen voitti kultaa alle 87-kiloisten sarjassa ja Väinö Kokkinen saavutti hopeaa alle 79-kiloisissa
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Lahden Mailaveikot ja hopeaa sai Haminan Palloilijat.
Pikaluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa Oslossa, Norjassa Clas Thunberg voitti yhteistuloskilpailussa kultaa. Hän oli nopein 500 metrin ja 1 500 metrin matkoilla.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Davosissa, Sveitsissä Clas Thunberg saavutti yhteistuloskilpailussa hopeaa. Hän oli nopein 500 metrin ja 1 500 metrin matkoilla.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa Zakopanessa, Puolassa Veli Saarinen voitti kultaa ja Anselm Knuuttila saavutti hopeaa 18 kilometrin hiihdossa, ja 50 kilometrillä Knuuttila voitti kultaa ja Saarinen sijoittui hopealle. Esko Järvinen saavutti yhdistetyssä pronssia.
Yleisurheilu

Kolmas Suomi–Ruotsi-maaottelu kilpailtiin  7.–8.9. Helsingissä. Ruotsi voitti pistein 90–93. Toivo Loukola voitti 5 000 metrin ja 10 000 metrin juoksut.
Suomi hävisi 28.–29.9. Pariisissa käydyssä maaottelussa Ranskalle pistein 70–69.
Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin 17.–18.8. Viipurissa. Suomen-ennätystä paransivat kuulantyönnössä Armas Wahlstedt tuloksellaan 15.40,5 ja Bengt Sjöstedt 110 metrin aitajuoksussa ajallaan 15,3.
Elin Bragnum

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 1. toukokuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Tukholma, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 166 cm
Seura
Seura: Piteå IF
Pelinumero: 19
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2015 | AIK | 60 | (1) |
| 2016– | Piteå IF | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 62 | (1) |
Maajoukkue
| 2013– | Ruotsi U23 | 2 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Elin Bragnum (s. 1. toukokuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Bragnum pelaa nykyisin Damallsvenskan-seura Piteå IF:n riveissä. Hänellä on seuran kanssa sopimus vuoteen 2020 saakka. Bragnum laukoo vasemmalta.
Lembeye

| Lembeye |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Lembeye
 Koordinaatit: 43°27′02″N, 0°06′32″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Pyrénées-Atlantiques
Arrondissementti:  Pau
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,4 km²
Väkiluku (2021):  770 
 – Väestötiheys:  91 as./km²
Kunnan numero:  64331
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lembeye on kunta Lounais-Ranskassa Pyrénées-Atlantiques'n departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Paun kaupungista koilliseen.
vanha kaupungin portti
Historia

Lembeye sijaitsee Béarnin historiallisen maakunnan rajalla strategisesti tärkeällä paikalla. Kaupunki rakennettiin bastideksi 1200-luvun lopulla, ja se linnoitettiin 1300-luvulla. Tältä aikakaudelta on jäljellä kaupungin porttina toiminut torni. Torni oli tuolloin myös vankila. 1300-luvun jälkeen kaupungin asukasluku kasvoi, ja kaupunki levisi sen muurien ulkopuolelle. Kaupunki oli 1500-luvulla protestanttinen, ja se tuhoutui Ranskan uskonsodissa, jolloin katolisten joukot polttivat sen. Kaupunki kuitenkin jälleenrakennettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lembeye Wikimedia Commonsissa
Kiipeilypuu

Kissanpentuja kiipeilypuussa
Kiipeilypuu on kesykissoille tarjottava elinympäristöä laajentava virike. Sen muita nimiä ovat esimerkiksi raapimis- tai raapimapuu, joskus voidaan käyttää myös termiä (kissan) kiipeilyteline.
Kiipeilypuun ominaisuuksia voivat olla esimerkiksi raapimiseen ja kiipeilyyn soveltuvat karkeat tolpat, erilaiset piilopaikat ja mökit, lepo- ja tähystelytasot ja -riippumatot sekä erilaiset lelut, kuten narun päässä roikkuvat karvapallot tai tupsut. Hyvä kissan kiipeilypuu tukee kissan luontaista käytöstä tarjoamalla sille monipuolisesti tekemistä.
Kiipeilypuun voi ostaa kaupasta tai rakentaa itse moninaisista, kissoille turvallisista materiaaleista.
Kissan kiipeilypuita voi käyttää virikkeenä myös esimerkiksi rotilla ja freteillä. Myös papukaijoille ja muille lemmikkilinnuille tarkoitetun sisustusesineen nimi on kiipeilypuu.
Aiheesta muualla

Active cat: Kissan kiipeilypuu – kolme tärkeintä ominaisuutta
Vuoden 2009 influenssapandemia maittain

Kartta, joka esittää sairastuneiden määrät luokkina.
  > 5000 todettua tapausta  > 500  > 50  > 5  > 1
Sikainfluenssaan kuolleiden määrät kartalla. 
  ei kuolleita  epäiltyjä kuolemia  1+ kuollutta  5+ kuollutta  10+ kuollutta  50+ kuollutta  100+ kuollutta  500+ kuollutta  1000+ kuollutta  5000+ kuollutta
Vuoden 2009 influenssapandemia maittain: Meksikolainen influenssa A(H1N1)v eli niin sanottu sikainfluenssa alkoi levitä Etelä-Meksikon La Glorian kylästä tammi–helmikuussa vuonna 2009. Tauti tappoi Meksikossa pari prosenttia tartunnan saaneista. Tauti levisi melko pian Yhdysvaltoihin ja Kanadaan, mutta oli siellä huomattavasti lievempi kuin Meksikossa, kuolleisuusluvut lähellä aasialaista influenssaa.
Kesäkuun 1. päivään mennessä sikainfluenssaa oli noin 10 000 ihmisellä Yhdysvalloissa ja yli tuhannella Kanadassa. Tauti levisi koko Amerikan mantereelle, Eurooppaan sekä Aasiaan. Kymmeniä–satoja tautiin sairastuneita oli Japanissa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa ja Panamassa. Kymmenissä muissa maissa tautia oli liikkeellä vähemmän. Tauti saapui toukokuussa Suomeenkin. Vähiten tautia oli kesäkuun alussa Afrikassa ja Lähi-idässä.
Levinneisyys maittain

Euroopassa tautia havaittiin ensimmäisen kerran Espanjassa. Tautia todettiin 13. toukokuuta mennessä myös Amerikan maista Argentiinassa, Brasiliassa, Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Kolumbiassa ja Perussa; Aasian maista Etelä-Koreassa, Hongkongissa, Israelissa, Japanissa ja Kiinassa; Euroopan maista Hollannissa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Portugalissa, Puolassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tanskassa; sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Tartunnan saaneita oli kuollut 48 Meksikossa, kaksi Yhdysvalloissa, yksi Kanadassa ja yksi Costa Ricassa. Sikainfluenssa on levinnyt ihmisestä toiseen Meksikon lisäksi ainakin Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 9. toukokuuta 2009 Australia vahvisti maan ensimmäisen sikainfluenssatapauksen.
23. toukokuuta 2009 tautia oli havaittu 43 maassa ja siihen sairastuneita oli 12 022, joista kuolleita 86.
Levinneisyys maittain > Egypti

Egypti määräsi kaikki maan noin neljännesmiljoona sikaa pakkoteurastettaviksi 29. huhtikuuta 2009.
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Egyptin siat määrättiin teurastettaviksi
Levinneisyys maittain > Espanja

Espanjassa oli 3. toukokuuta 2009 eniten sikainfluenssaksi sanottua influenssa A/H1N1 -tartuntaa Euroopan maista. Vahvistettuja tartuntoja oli 40, epäiltyjä 101 eikä kukaan ollut tiettävästi vielä kuollut tautiin.
Levinneisyys maittain > Iso-Britannia

1. kesäkuuta Isossa-Britanniassa oli eniten sikainfluenssaa. Tautia oli todettu 255:llä. 14. kesäkuuta 2009 Isossa-Britanniassa kuoli Euroopan ensimmäinen ihminen sikainfluenssaan.
Levinneisyys maittain > Kanada

Ensimmäiset havainnot taudista Kanadassa tulivat 26. huhtikuuta 2009, kun Meksikoon suuntautuneelta leirikoulumatkalta palannut oppilas sairastui ja todennäköisesti tartutti kolme muuta oppilasta. Nova Scotian johtava lääkintäviranomainen Dr. Robert Strang sanoi, että tartunta varmistettiin edeltävänä päivänä Winnipegin kansallisessa mikrobiologian tutkimuslaitoksessa; kaikki neljä 12–18-vuotiasta tartunnan saanutta olivat toipumassa lievästä sikainfluenssatartunnasta. Tartunnan saaneet olivat Windsorissa sijaitsevan King's-Edgehill-koulun oppilaita, ja yksi heistä oli palannut Jukatanin niemimaalle suuntautuneelta retkikoulumatkalta. Sittemmin ympäri maata todettiin Meksikosta palanneiden matkalaisten keskuudessa tai heidän välittömästä lähipiiristään. 28. huhtikuuta mennessä oli varmistettu kolmetoista tartuntaa: neljä Nova Scotiassa, neljä Ontariossa, kolme Brittiläisessä Kolumbiassa ja kaksi Albertassa. Useimmat sairastuneet olivat saaneet vain lieviä oireita, ympäri maata oli kuitenkin tapauksia jotka olivat vaatineet sairaalahoitoa.
13. kesäkuuta mennessä Kanadassa oli varmistunut 3 515 tartuntatapausta ja viidessä tapauksessa kuolleelta ihmiseltä löydettiin laboratoriokokeissa H1N1-virustartunta.
Montrealissa asunut mies kuoli tautiin 13. kesäkuuta. Miehellä oli muita terveydellisiä ongelmia, joista johtuen hänen vastustuskykynsä oli heikentynyt. Tämä nosti kuolleiden määrän viiteen. Tautia oli tavattu kaikissa Kanadan provinsseissa ja territorioissa Newfoundland ja Labradoria lukuun ottamatta.
Toukokuussa maan terveysviranomaiset vahvistivat tiedon, jonka mukaan Meksikosta palannut sikatilan työntekijä tartutti Albertassa influenssan tilan eläimiin. Noin 10 % tilan 2 200 eläimestä sai eriasteisia oireita. Asiantuntijoiden mukaan sianlihaa oli edelleen turvallista käyttää ihmisravinnoksi, kun se kypsennetään oikeaoppisesti.
Levinneisyys maittain > Kiina

Kiinan viranomaiset kielsivät kanadalaisen Albertan provinssissa kasvatetun sianlihan maahantuonnin saatuaan tiedon yhden sikatilan eläinten sairastumisesta.
Levinneisyys maittain > Kiina > Hongkong

Hongkongin viranomaiset määräsivät 1. toukokuuta kaupungissa sijaitsevan Metropark-hotellin karanteeniin. Hotellissa yöpyi meksikolainen turisti, jolta todettiin H1N1-virus. Aluksi viranomaiset määräsivät ainoastaan 24 tunnin karanteenin, mutta myöhemmin laajensivat sen seitsemään päivään. Hotellissa oli noin 350 vierasta ja työntekijää.
Levinneisyys maittain > Meksiko

Sikainfluenssaksi yleensä kutsuttu virustauti puhkesi luultavasti Etelä-Meksikon Veracruzin osavaltiossa sijaitsevassa La Glorian kylässä vuoden alussa, ja ensimmäiset tautitapaukset olivat joskus helmi–maaliskuussa 2009. Tauti räjähti maassa epidemiaksi huhtikuun puolivälissä 2009. Tauti näytti silloin hyvin vaaralliselta koska tappoi monia prosentteja tartunnan saaneista, joista monet olivat nuoria ihmisiä. 24. toukokuuta 2009 mennessä 87 % tautiin kuolleista oli kuollut Meksikossa.
Tauti sairastutti La Glorian asukkaista 60 %. Ensimmäinen tautikuolema tuli Oaxacan osavaltiossa 16. huhtikuuta 2009. Tämän jälkeen tauti tartutti seuraavan parin viikon aikana ensin satoja, sitten tuhansia ihmisiä, ja tappoi kymmeniä ihmisiä. Tautiin kuoli melko paljon nuoria 20–40-vuotiaita. Noin 2 % taudin saaneista kuoli Meksikossa.
Toukokuun alussa epidemia oli maassa jo heikkenemässä, ja Yhdysvalloissa tauti ei tappanut sairastuneista läheskään niin paljon kuin Meksikossa, vaikka levisi siellä laajalle. Yhdysvaltain ja Kanadan tautikuolleisuus oli vain 0,2 % luokkaa ja kuolleet riskiryhmiin kuuluvia. Täsmällistä selitystä siihen miksi tauti tappoi niin paljon Meksikossa ei tiedetä. Meksikossa oli sairastuneita eniten Méxicon ympäristössä, joka on maan väkirikkain alue. Sotilaat jakoivat kuusi miljoonaa hengityssuojainta Méxicon alueella.
Maailman terveysjärjestön mukaan Meksikossa oli 8. toukokuuta 1 112 vahvistettua ihmistartuntaa ja 42 kuolemaa. Yli 2 500 ihmisen epäillään saaneen tartunnan.
Kesäkuun 1. päivänä oli maassa 97 tautiin kuollutta ja 5 029 sairastunutta.
Levinneisyys maittain > Saksa

Saksassa kahden bielefeldiläisen miehen ja yhden naisen epäiltiin sairastuneen, mutta kokeissa heistä ei löydetty influenssaa. Ensimmäinen ihmistartunta löydettiin Regensburgissa 29. huhtikuuta 2009. Sikainfluenssa oli tarttunut 22-vuotiaaseen Hampurista kotoisin olevaan naiseen Meksikon-matkalla. Influenssa löydettiin myös 37-vuotiaasta kulmbachilaisesta naisesta, joka oli myös matkaillut Meksikossa.
Vappuna ilmoitettiin, että Baijerin osavaltiossa sikainfluenssapotilasta hoitanut sairaanhoitaja oli saanut tartunnan.
Levinneisyys maittain > Suomi

Sikainfluenssa saapui Suomeen toukokuussa 2009. Helmikuuhun 2010 mennessä tautiin oli Suomessa kuollut noin 50 ihmistä, ja tartuntoja oli erään arvion mukaan ollut 100 000.