stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stephen Hales
Elämä

Stephen Hales syntyi 17. syyskuuta 1677 Bekesbournen kylässä Kentin kreivikunnassa. Vuonna 1697 Hales aloitti teologian opinnot Cambridgen Corpus Christi Collegessa. Vuonna 1703 hän suoritti tutkinnon taiteessa. Hän kiinnostui myös astronomiasta, fysiikasta, kemiasta ja biologiasta. Vuonna 1708 hänet valittiin ministeriksi Teddingtoniin. Hän toimi virassa kuolemaansa saakka. 1711 Hales aloitti tutkimaan verenpainetta. Hän oli ensimmäinen ihminen, joka mittasi verenpaineen. Hän tutki muutenkin verenkiertoelimistöä: Hales määritti erikokoisten eläimien sykkeet, sydämen pumppauskapasiteetin. Hän tutki myös lämpötilan ja joidenkin lääkkeiden vaikutusta verenkiertoon. Vuonna 1718 hänet valittiin Royal Societyyn, jossa hän innostui tutkimaan kasveja. Hän tutki erityisesti mahlaa, jolla ajateltiin olevan sama merkitys kasveille kuin verellä ihmisille. Hän huomasi, että kasvit saavat osan ravinnostaan ilmasta. Tämä innoitti Halesia kehittämään erilaisia keräimiä kaasuille sekä mittareita. Vuonna 1719 hän avioitui Mary Newcen kanssa. Mary kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1727 hän julkaisi kirjan Vegetable Staticks, jossa hän kertoi löydöistään. Myöhemmin hän julkaisi kirjan Haemastatics, joka keskittyi työhön verenkierron kanssa. Vuonna 1739 Hales sai Copley-mitalin. Hän kuoli 4. tammikuuta vuonna 1761 Teddingtonissa.
Hales kehitti hengityskoneen varhaisen muodon. Hän tutki myös puhtaan veden tislausta merivedestä ja lihan säilöntää. Häntä pidetään pneumaattisen kemian eli kaasukemian kehittäjänä. Hän oli mukana kehittämässä kokeita, joilla mitattiin poistuneen kaasun määrää, kun ainetta kuumennettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephen Hales Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Description du ventilateur (Description of ventilators), 1744
Putin h’uilo!

Putin h’uilo -graffitimaalaus Luhanskissa, Ukrainassa.
Putin h’uilo! (ukr. Путiн — хуйло, ven. Путин — хуйло, Putin huilo; suom. Putin on mulkku/molopää/kusipää) on ukrainalaisten jalkapallofanien tekemä kappale, joka nousi suosioon vuonna 2014 tapahtuneen Ukrainan vallankumousta seuranneen Venäjän sotilaallisen väliintulon aikana. Kappaleen sanoissa solvataan Venäjän presidenttiä Vladimir Putinia.
Useat ukrainalaisyhtyeet ovat tehneet kappaleesta oman versionsa. Myös Ukrainan ulkoministeri Andri Deštšytsja sanoi 14. kesäkuuta 2014 Putinin olevan h’uilo (mulkku).
Käyttöä muualla

Vuonna 2022 Venäjän hyökkäyksen aikana ukrainalaiset valmistivat maahan tunkeutuneiden venäläisten sotilasajoneuvojen tuhoamiseksi polttopulloja, joiden etiketeissä käytetään samaa solvausta. Viinipullon näköisten polttopullojen etiketit kuvaavat karikatyyrisesti valtaistuimellaan istuvaa alastonta Putinia, ja juoman nimi on otsikoitu "Putin Huylo". Samaa nimeä ja etiketti kantaa myös ukrainalainen olut.
Brestin linnoitus

Brestin linnoitus (valkoven. Брэсцкая крэпасць, Brestskaja krepasts, ven. Брестская крепость, Brestskaja krepost) on Valko-Venäjän Brestin kaupungin länsiosissa, aivan Puolan rajan tuntumassa sijaitseva, alun perin 1800-luvulta peräisin oleva suuri puolustusrakennelma. Brestin linnoitus sai sitkeästä vastarinnastaan vuoden 1941 kesäkuun taistelussa Saksaa vastaan Neuvostoliiton aikana vuonna 1965 arvonimen sankarilinnoitus, mikä on paljolti sama kunnianosoitus ja arvo, minkä kukin 12 sankarikaupunkia sai. Linnoitus siihen kuuluvine museoineen, kirkkoineen, muistomerkkeineen ja laajoine puistoalueineen on nykyään Brestin kaupungin päänähtävyys. Se on myös Valko-Venäjän kaikkein suosituimpia turistinähtävyyksiä.
Brestin linnoituksen  sijainti
Historiaa

Vanhemman linnoitusvaiheen taustana oli Venäjän keisarikuntan sotavoimien linnoitusinsinöörien suunnitelmat vuodelta 1830. Keisari Nikolai I antoi hankkeelle rakentamisluvan; tarkoituksena oli rakentaa koko Venäjän suurin linnoitus valtakunnan silloiselle länsirajalle Läntisen Bugin ja sen sivuhaaran Muhavetsin risteykseen Brestin kaupungin alueelle. Suunnitelmien mukaan rakennettu päälinnoitus valmistui huhtikuussa 1842. Rakentaminen jatkui myöhemmin, ja vasta ensimmäisen maailmansodan aikoihin kuusi kilometriä pitkä puolustusvarustus saatiin valmiiksi.
Alueesta

Alkuperäinen Brestin linnoitus kattoi noin 2×1,8 kilometriä laajan bastionimaisesti järjestetyn ja kanavilla suojatun alueen. Nykyään yleisölle tarkoitettu ja laajemmin kunnostettu Brestin linnoituksen osa sisältää vuoden 1912 linnoituksen keskeisen ja pohjoisen osan.
Muhavets-joen eteläpuolella sijaitsevilla linnoitusalueen rakennelmat ja puistoalue sekä siihen liittyvät kanavat ovat nykyään osaksi kunnostamatta. Alueelta on löydetty kaivauksissa muun muassa jälkiä vanhasta itäslaavilaisesta kylästä, ja sinne on perustettu arkeologinen museo. Tällä alueella sijaitsee myös naisluostari.
Läntisen Bugin länsipuolinen vanha linnoitusalue on samoin kunnostamatta; se kuuluu ainakin osaksi Valko-Venäjän ja Puolan väliseen raja-alueeseen, mistä syystä pääsyä tähän osaan on rajoitettu yleisöltä.
Nähtävyys

Kävijämäärällä mitattuna Brestin linnoitus oli yli 300 000 rekisteröidyllä kävijällään vuonna 2011 Valko-Venäjän suosituin turistinähtävyys.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Memorial complex «Brest Hero Fortress» (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (museum.by)
Memorialnyi kompleks Brestkaja krepost-geroi (muistoalueen viralliset sivut) (venäjäksi) (brest-fortress.by)
Brestkaja krepost-geroi (1836 g.) (venäjäksi) (ekskursii.by)
Brest (City) Archeology (englanniksi) (brest-belarus.org)
Brest Fortress (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (brestonline.com)
RT: Brest Fortress - the symbol of Soviet WWII resistance (Venäjän tv-yhtiön näkemys) (englanniksi) (youtube.com)
Traileri sotaelokuvaan Brestin linnoituksesta ja sen sankareista - Брестская крепость (2010) (venäjäksi)
Memorialnyi kompleks "Brestkaja krepost-geroi" (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Brestin linnoituksen kuuluisin portti
Piirros Brestin linnoituksen laajuudesta ja sijainnista (1912)
Linnoituksen portti Valko-Venäjän 50 ruplan setelissä (2010)
Tähtiportti sankarien muistokiville Valko-Venäjän 50 ruplan setelin (2010) kääntöpuolella
Brestin sankarilinnoituksen 100 metriä korkea obeliski ympäristöineen, taustalla valtava veistos linnoituksessa kaatuneiden muistoksi
Tähtiportti johtaa sankarien muistokivien alueelle
Brestin linnoitusalueen kirkko
Sisänäkymä Brestin linnoituksen puolustusmuseosta
Töpörakkeli

| Töpörakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Rakkelit Onychognathus
Laji::  walleri
Kaksiosainen nimi
 Onychognathus walleri  (Shelley, 1880) 
Katso myös
   Töpörakkeli Wikispeciesissä   Töpörakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töpörakkeli (Onychognathus walleri) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys

Töpörakkelia tavataan Afrikan keski- ja itäosissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen levinneisyysalueensa itäosissa ja yleinen länsiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Brittiläinen keittiö

Fish and chips -annos modernissa pakkauksessa.
Englantilaiseen aamiaiseen kuuluu usein muun muassa makkaraa, paistettuja munia ja säilykepapuja.
Brittiläinen keittiö on muodostunut tuhannen vuoden aikana maahan muuttaneiden kansojen perinteen sopeutumisesta Ison-Britannian oloihin. Se poikkeaa paljon Manner-Euroopan keittiöstä, ja britit itsekin käyttävät termejä "eurooppalainen" tai "mannermainen" (continental) kuvaamaan vieraita tapoja (esimerkiksi mannermainen aamiainen, continental breakfast).
Brittiläisen ruokakulttuurin tunnetuin ilmentymä on tukeva englantilainen aamiainen. Siihen kuuluu munia paistettuna, keitettyinä tai munakokkelina, paistettua pekonia, paahtoleipää, teetä tai kahvia. Usein tarjotaan myös paistettuja herkkusieniä, paistettuja tomaatteja ja valkeita papuja tomaattikastikkeessa. Somerset Maugham sanoikin, että hänen mielestään ainoa tapa syödä hyvin Englannissa on valita englantilainen aamiainen kolme kertaa päivässä.
Toinen tärkeä ateria on fish and chips, joka on uppopaistettua leivitettyä kalaa ja ranskalaisia perunoita. Fish and chips -annoksia myydään nakkikioskia vastaavissa kojuissa sekä pubeissa oluen kanssa.
Intialainen ruoka on levinnyt sekä siirtomaa-aikojen muistona että lukemattomien maahanmuuttajien tuomana. "Curry" ei tarkoita enää mausteseosta vaan intialaistyyppistä pataruokaa, jossa on lihaa (yleensä kanaa tai lammasta) ja kastiketta ja joka nautitaan riisin kera. Kana tikka masala eli mausteinen kanapata on nykyisin suosituin pubiruoka-annos.
Kiinalainen keittiö on toinen siirtomaa-ajan perinne, joka elää omaa elämäänsä maahanmuuttajien pitämissä pienissä ruokapaikoissa.
Voileivät ovat monen britin lounas niin koulussa kuin työpäivän keskelläkin. Voileivissä on monipuolisia täytteitä, ja ne tehdään usein kolmioleiviksi (täyte kahden kuorettoman leipäviipaleen välissä, leikataan lävistäjää pitkin kolmioksi). Voileipien kanssa tarjotaan lounasaterialla kahviloissa ja pubeissa usein joko ranskalaiset perunat tai perunalastuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen keittiö Wikimedia Commonsissa
Vesinokkaeläimen myrkky

Vesinokkaeläimen myrkky on vesinokkaeläimellä (Ornithorhynchus anatinus) esiintyvä erilaisten aineiden myrkyllinen seos. Seoksen pääkomponentit ovat defensiiniä muistuttavat peptidit (DLP), C-tyypin natriureettiset peptidit (CNP) ja hermokasvutekijät (NGF). Vesinokkaeläimen myrkky on kehittynyt itsenäisesti erillään matelijoiden myrkyn kehityksestä. Vesinokkaeläimen myrkyn tutkiminen on ollut hankalaa verrattuna monien muiden myrkkyjen tutkimiseen. Tämä sen vuoksi, että myrkyn saatavuudessa on ollut vaikeuksia. Vesinokkaeläimen myrkky ei ole ihmisille tappavaa.
Myrkyn tuottaminen ja käyttö

Myrkkyä tuottavat rauhaset ovat kehittyneet hikirauhasista ja sijaitsevat uroksen takaraajojen polven ja jalkaterän välissä. Munuaisenmuotoiset rauhaset liittyvät molemmissa takajaloissa ohutseinäisellä tiehyellä kantaluun kannukseen. Naarasvesinokkaeläimillä on nokkasiilien tapaan kehittymättömät kannusnuput, jotka katoavat ennen ensimmäisen elinvuoden loppua. Naarailla ei ole toimivia myrkkyrauhasia.
Myrkyttämistä varten uros kohottaa myrkkykannuksen ja kietoo takajalkansa uhrin ympärille. Se painaa myrkkykannuksen ihoa vasten ja ruiskuttaa muutaman millilitran myrkkynestettä ihon alle toistuvilla pistoksilla. Kannus on vahvatekoinen ja kestää suuren kuormituksen kun eläin roikkuu uhrissaan kiinni. Eläimen irrottamiseksi tarvitaan yleensä apuvoimia.
Hyökkäyksen uhriksi on joutunut tyypillisesti kalastajia, biologeja ja eläintenhoitajia, mutta myrkytystapaukset eivät ole kovin yleisiä. Tähän mennessä myrkytyksen seurauksena ei ole tiettävästi kuollut ihmisiä, mutta pienempiä eläimiä kuten metsästyskoiria tiedetään kuolleen niiden noudettua vesinokkaeläimiä.
Myrkyn biologinen tehtävä

Vesinokkaeläimen myrkky on ainoa tunnettu uhriin ruiskutettava nisäkkään tuottama myrkky. Vesinokkaeläimen myrkyn ei uskota olevan saalistamista varten, sillä myrkkyruisku puuttuu naaraspuolisilta eläimiltä. Samaa tukee myrkkyruiskun sijainti takaraajassa sen sijaan, että se sijaitsisi suussa. Vesinokkaeläimen myrkky on myös suhteellisen vaaratonta verrattuna myrkyllä saalistaviin käärmeisiin. Onkin ehdotettu, että myrkyn tehtävänä olisi lähinnä lamauttaa vihollinen ja torjua hyökkäykset ilman pysyvää haittaa. Tähän viittaa myös se, että vesinokkaeläimen myrkyllä ei ole uhrin kudoksia hajottavaa ominaisuutta päinvastoin kuin käärmeenmyrkyillä. Myrkkyä ei erity ympäri vuoden vaan ainoastaan vesinokkaeläinten pariutumisaikaan. Viimeisimpien tutkimusten mukaan myrkkyä pidetään lisääntymiseen liittyvänä kilpailutekijänä vesinokkaeläinurosten välillä. Lisääntymiskautena myrkkyä saaneet urokset halvaantuvat takaraajoistaan, mutta vaikutus on väliaikainen ja myrkkykannuksen tekemät haavat parantuvat.
Myrkytysoireet

Vesinokkaeläimen aiheuttamia dokumentoituja myrkytystapauksia tunnetaan muutamia. Näiden perusteella tiedetään, millaisia oireita myrkytyksestä seuraa. Näitä ovat turvotus; pitkäkestoinen ja sietämättömäksi kuvailtu kipu, joka ei helpotu tavanomaisilla kipulääkkeillä morfiini mukaan luettuna; pahoinvointi; vilunväreet; imusolmukkeiden turvotus; nopea verisolujen laskeutuminen ja matala proteiinin ja albumiinin pitoisuus seerumissa.
Varhaisissa eläinkokeissa kaniineilla vesinokkaeläimen myrkyn raportoitiin pudottavan verenpainetta, aiheuttavan verenpurkaumia ja kuoleman. Lisätutkimuksissa havaittiin lievää proteolyyttista aktiivisuutta, histamiinin vapautumista sekä ihon anafylaksiaa laboratorioeläimillä. In vitro -tutkimusten mukaan myrkky rentouttaa sileitä lihaksia ja aiheuttaa proteolyysia sekä vähäistä punasolujen hajoamista. Koe-eläimissä myrkky saa aikaan turvotusta, hermopäätteiden polttelua ja kipua.
Myrkyn koostumus > Defensiinin kaltaiset peptidit

Vesinokkaeläimen myrkystä on eristetty useita defensiinin kaltaisia peptidejä (DLP). Näille peptideille on tyypillistä, että niiden aminohappojärjestys on ainutkertainen, eikä tertiaarisella rakenteella ole yhtäläisyyksiä muihin tunnettuihin peptideihin. Vaikka DLP:t ovat läsnä vesinokkaeläimen myrkyssä merkittävässä määrin, niiden biologisesta roolista on vain vähän tietoa. Yhdisteillä ei ole antimikrobiaalista, lihaksia vaurioittavia tai solujen kasvuun vaikuttavia ominaisuuksia.
DLP-ryhmään kuuluva DLP-1 koostuu 42 aminohaposta. Tätä peptidiä on valmistettu myös keinotekoisesti. Huolimatta vähäisistä yhtäläisyyksistä aminohappojen järjestyksessä, DLP-1:n kolmiulotteinen muoto muistuttaa paljon beta-defensiiniä 12, joka on nautaeläimistä eristetty antimikrobinen aine. Tästä poiketen DLP-1:llä ei kuitenkaan ole antimikrobisia ominaisuuksia. DLP-2 muistuttaa aminohappojärjestykseltään DLP-1:tä vain 36 %. Tästä huolimatta näiden laskostuminen on suhteellisen samanlaista. Tämä johtuu siitä, että näissä molekyyleissä laskostumiseen vaikuttavat kohdat ovat samankaltaisia.
Myrkyn koostumus > C-tyypin natriureettiset peptidit

Vesinokkaeläimen C-tyypin natriureettisilla peptideillä (CNP) on rakenteellisesti läheisiä vastineita muilla nisäkkäillä. Peptidit koostuvat 39 aminohappotähteestä ja ne ovat fysiologisesti aktiivisia. Niiden tiedetään rentouttavan rotalla sileitä lihaksia, saavan aikaan kudosturvotusta ja mast-soluissa histamiinin vapautumista. Ne voivat myös muodostaa ionikanavia solujen lipidikalvoille. C-tyypin natriureettisilla peptideillä on kaksi muotoa, CNPa ja CNPb. Ne ovat identtisiä aminohappojärjestykseltään, mutta käyttäytyvät eri tavoin HPLC-analyysissa.
Myrkyn koostumus > Hermokasvutekijä

Hermokasvutekijä (NGF) on yleinen ainesosa käärmeenmyrkyissä. NGF stimuloi uhrissa erityyppisiä soluja ja herkistää niitä toksisille vaikutuksille. Hermokasvutekijä löytyy myös vesinokkaeläimen myrkystä. Sen molekyylikoko on 13 kDa ja kyseinen molekyyli käyttäytyy käänteisfaasi-HPLC-analyysissa DLP-3:n tavoin, mikä on antanut aihetta olettaa, että aineilla olisi yhteisvaikutus. Tällöin ne toimisivat yhdessä aiheuttaen uhrille erityisen voimakasta kipua, mikä on tyypillinen myrkytysoire. Muista yhteyksistä hermokasvutekijän tiedetään kykenevän aiheuttamaan ihmiselle hyperalgesian, joka tarkoittaa kipuarkuutta ja alentunutta kipukynnystä.
Myrkyn koostumus > Heptapeptidi 1

Vesinokkaeläimen myrkyn on osoitettu aiheuttavan kalsiumionien vuotoa neuroblastoomasoluissa ja vaikutusmekanismi on jäljitetty heptapeptidi-1:n aiheuttamaksi. Heptapeptidi 1:n aminohappojärjestys ja rakenne on H-His-Asp-His-Pro-Asn-Pro-Arg-OH. Aineen pitoisuus myrkkyseoksessa on merkittävä, noin 200 ng/μl. Ainetta pidetään yhtenä vaihtoehtona kipuoireiden pääaiheuttajaksi myrkytystapauksissa.
Myrkyn koostumus > Peptidi-isomeraasi

Peptidi-isomeraasin löytyminen vesinokkaeläimen myrkystä 2005 oli ensimmäinen kerta, kun sellainen löydettiin nisäkkään myrkystä. Sen löytyminen osattiin ennustaa, koska useat myrkkykomponentit esiintyivät eri isomeerisissa muodoissa, vaikka aminohappojärjestys oli sama. Tällainen erilaisten muotojen esiintyminen vaatii peptidi-isomeraasin läsnäoloa. Isomeraasin tehtävänä on muuttaa peptidimolekyylit sellaiseen muotoon, jossa niiden potenttius on suurimmillaan. Tämä tapahtuu esimerkiksi DLP-4 konvertoinnissa DLP-2 -muotoon. Isomeraasi on kooltaan 50-60 kDa, ja sen toimintaa inhiboi peptidaasi-inhibiittori amastatiini.
Myrkyn koostumus > Hyaluronidaasi

Vesinokkaeläimen myrkystä on löydetty hyaluronidaasia. Hyaluronidaasi on entsyymi, jonka tehtävä myrkkyseoksessa on edistää myrkyn tunkeutumista kudoksiin. Aine muuttaa kudosten hyaluronihappoa läpäisevämpään muotoon, jolloin nesteet voivat liikkua vapaammin kudoksiin.
Vesinokkaeläimen myrkkyruisku sijaitsee uroksen takaraajassa. Naarailla myrkkyruisku on surkastunut.
Defensiinin kaltaisia peptidejä: DLP-1, DLP-2 ja DLP-4
Britannian Grand Prix 1997

Damon Hill ajamassa Arrows A18:ta Britannian Grand Prix'ssa
Britannian Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Silverstonessa 13. heinäkuuta 1997. Kilpailun voitti Jacques Villeneuve, jolle voitto oli kauden neljäs. Samalla voitto oli Villeneuven Williams-tallin sadas voitto. Nopeimman kierroksen ajoi Michael Schumacher ajalla 1,24.475. Uusintalähdön takia kilpailun kierrosmäärää vähennettiin yhdellä.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 59 | 1'28:01.665 | 1 | 10 |
| 2 | 7 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 59 | 10.205 | 11 | 6 |
| 3 | 8 |  Alexander Wurz | Benetton-Renault | 59 | 11.296 | 8 | 4 |
| 4 | 10 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 59 | 31.229 | 6 | 3 |
| 5 | 11 |  Ralf Schumacher | Jordan-Peugeot | 59 | 31.88 | 5 | 2 |
| 6 | 1 |  Damon Hill | Arrows-Yamaha | 59 | +1:13.552 | 12 | 1 |
| 7 | 12 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Peugeot | 58 | +1 krs. | 10 |   |
| 8 | 14 |  Jarno Trulli | Prost-Mugen-Honda | 58 | +1 krs. | 13 |   |
| 9 | 17 |  Norberto Fontana | Sauber-Petronas | 58 | +1 krs. | 14 |   |
| 10 | 21 |  Tarso Marques | Minardi-Hart | 58 | +1 krs. | 21 |   |
| 11 | 15 |  Shinji Nakano | Prost-Mugen-Honda | 57 | Moottori | 15 |   |
| Kesk. | 9 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 52 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 23 |  Jan Magnussen | Stewart-Ford | 50 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 18 |  Jos Verstappen | Tyrrell-Ford | 45 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 6 |  Eddie Irvine | Ferrari | 44 | Vetoakseli | 7 |   |
| Kesk. | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Ford | 44 | Moottori | 18 |   |
| Kesk. | 16 |  Johnny Herbert | Sauber-Petronas | 42 | Sähköt | 9 |   |
| Kesk. | 5 |  Michael Schumacher | Ferrari | 38 | Laakerit | 4 |   |
| Kesk. | 22 |  Rubens Barrichello | Stewart-Ford | 37 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 2 |  Pedro Diniz | Arrows-Yamaha | 29 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 4 |  Heinz-Harald Frentzen | Williams-Renault | 0 | Kolari | 2 |   |
| Kesk. | 20 |  Ukyo Katayama | Minardi-Hart | 0 | Ulosajo | 19 |   |
Ville Takala

Ville Takala elokuussa 2023 Koskenkorvan Urheilijoiden pelaajana.
Ville Takala (s. 12. syyskuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Takala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa. Hänen kasvattajaseuransa on Vetelin Pesis. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai  vaihtajana ja ulkopelissä polttolinjassa. Takala pelasi ensimmäisen Superpesisottelunsa Vimpelin Vedossa kaudella 2015. Vimpelin Vedossa pelatessaan Takala on saavuttanut kaksi SM-mitalia: SM-kullan kaudella 2017 ja SM-pronssin kaudella 2018. Takala on pelannut urallaan 36 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi tavallista juoksua, tuonut 19 juoksua ja kerännyt 105 kärkilyöntiä. Lisäksi hän on pelannut kaksi Superpesiksen pudotuspeliottelua ja kerännyt niissä seitsemän kärkilyöntiä.
Britannian Grand Prix 1966

Britannian Grand Prix 1966 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. heinäkuuta 1966 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti Jack Brabham, jolle voitto oli kauden toinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | 80 | 2:13:13.4 | 1 | 9 |
| 2 | 6 |  Denny Hulme | Brabham-Repco | 80 | 9.6 | 2 | 6 |
| 3 | 3 |  Graham Hill | BRM | 79 | + 1 krs. | 4 | 4 |
| 4 | 1 |  Jim Clark | Lotus-Climax | 79 | + 1 krs. | 5 | 3 |
| 5 | 11 |  Jochen Rindt | Cooper-Maserati | 79 | + 1 krs. | 7 | 2 |
| 6 | 14 |  Bruce McLaren | McLaren-Serenissima | 78 | + 2 krs. | 13 | 1 |
| 7 | 7 |  Chris Irwin | Brabham-Climax | 78 | + 2 krs. | 12 |   |
| 8 | 22 |  John Taylor | Brabham-BRM | 76 | + 4 krs. | 16 |   |
| 9 | 25 |  Bob Bondurant | BRM | 76 | + 4 krs. | 14 |   |
| 10 | 19 |  Guy Ligier | Cooper-Maserati | 75 | + 5 krs. | 17 |   |
| 11 | 24 |  Chris Lawrence | Cooper-Ferrari | 73 | + 7 krs. | 19 |   |
| NC | 21 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 70 | Ei sijoitusta | 10 |   |
| NC | 20 |  Jo Siffert | Cooper-Maserati | 70 | Ei sijoitusta | 11 |   |
| Kesk. | 12 |  John Surtees | Cooper-Maserati | 67 | Voimansiirto | 6 |   |
| Kesk. | 18 |  Jo Bonnier | Brabham-Climax | 42 | Kytkin | 15 |   |
| Kesk. | 2 |  Peter Arundell | Lotus-BRM | 32 | Vaihdelaatikko | 20 |   |
| Kesk. | 4 |  Jackie Stewart | BRM | 17 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 17 |  Mike Spence | Lotus-BRM | 15 | Öljyvuoto | 9 |   |
| Kesk. | 16 |  Dan Gurney | Eagle-Climax | 9 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 23 |  Trevor Taylor | Shannon-Climax | 0 | Moottori | 18 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jack Brabham 1'37.000
Chris Irwinin ensimmäinen kilpailu
Brabham-tallin ensimmäinen kaksoisvoitto
Britannian Grand Prix 1967

Britannian Grand Prix 1967 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 1967 Silverstonen radalla. Kilpailun voitti Jim Clark, jolle voitto oli kauden toinen.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Jim Clark | Lotus-Ford | 80 | 1:59:26.4 | 1 | 9 |
| 2 | 2 |  Denny Hulme | Brabham-Repco | 80 | 12.8 | 4 | 6 |
| 3 | 8 |  Chris Amon | Ferrari | 80 | 16.6 | 6 | 4 |
| 4 | 1 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | 80 | 21.8 | 3 | 3 |
| 5 | 12 |  Pedro Rodríguez | Cooper-Maserati | 79 | + 1 krs. | 9 | 2 |
| 6 | 7 |  John Surtees | Honda | 78 | + 2 krs. | 7 | 1 |
| 7 | 15 |  Chris Irwin | BRM | 77 | + 3 krs. | 13 |   |
| 8 | 20 |  David Hobbs | BRM | 77 | + 3 krs. | 14 |   |
| 9 | 14 |  Alan Rees | Cooper-Maserati | 76 | + 4 krs. | 15 |   |
| 10 | 18 |  Guy Ligier | Brabham-Repco | 76 | + 4 krs. | 21 |   |
| Kesk. | 19 |  Bob Anderson | Brabham-Climax | 67 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 6 |  Graham Hill | Lotus-Ford | 64 | Moottori | 2 |   |
| Kesk. | 4 |  Mike Spence | BRM | 44 | Sytytys | 11 |   |
| Kesk. | 9 |  Dan Gurney | Eagle-Weslake | 34 | Kytkin | 5 |   |
| Kesk. | 22 |  Silvio Moser | Cooper-ATS | 29 | Öljynpaine | 20 |   |
| Kesk. | 11 |  Jochen Rindt | Cooper-Maserati | 26 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 3 |  Jackie Stewart | BRM | 20 | Voimansiirto | 12 |   |
| Kesk. | 10 |  Bruce McLaren | Eagle-Weslake | 14 | Moottori | 10 |   |
| Kesk. | 17 |  Jo Siffert | Cooper-Maserati | 10 | Moottori | 18 |   |
| Kesk. | 23 |  Jo Bonnier | Cooper-Maserati | 0 | Moottori | 9 |   |
| DNS | 16 |  Piers Courage | BRM | 0 | Ei startannut |   |   |
Muuta

Nopein kierros: Denny Hulme 1'27.000