stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jacksoninkameleontti
Levinneisyys ja elinympäristö

Jacksoninkameleonttia tavataan Keniassa ja Tansaniassa korkeilla, yli 1 500 metriä merenpinnasta olevilla paikoilla. T. j. jacksonii alalajia tavataan Nairobissa, Kimakian metsäasemalla ja Mount Kenyan lounaispuolella. Varmentamattomien tietojen mukaan sitä on myös Mombon alueella Tansaniassa Usambaran länsipuolella. T. j. merumontana alalajia tavataan vain Arushan piirissä Meruvuorella. T. j. xantholophus alalajia tavataan Mount Kenyan itä- ja pohjoisrinteillä.
Lajia tavataan myös vieraslajina Havaijilla. Sitä päästettiin ensimmäisen kerran luontoon Oahulla vuonna 1972. Vapautetut yksilöt olivat alun perin menossa eläinkauppaan. Sittemmin sitä on tavattu myös Havaijin saarella, sekä Mauilla ja Kauailla. Lajia pidetään uhkana joillekin Havaijin alkuperäisistä lajeista.
Lajin yksilöt elävät pääosin puissa ja välttävät maahan lasekutumista. Lajin yksilöitä tavataan tavallisesti pensas- ja metsäalueilla, mutta joskus myös kaupunkialueella.
Elintavat

Urokset taistelevat keskenään alueista ja naaraista käyttäen päässään olevia sarvia. Jacksoninkameleonttien parittelurituaalit muistuttavat niiden uhkailueleitä. Naarasta houkutellakseen uros vaihtelee väriään, paisuttaa kurkkuaan ja nostaa etujalkansa kohti kohdettaan. Naaras voi vastata eleisiin samalla tavalla, jolloin parittelua ei tapahdu. Jos naaras ei vastaa, uros parittelee sen kanssa usean päivän ajan. Naaras ei muni, vaan poikaset kehittyvät sen sisällä 190 päivän ajan. Syntyessään poikasia ympäröi munapussi, jonka läpi ne rikkoutuvat synnytyksen jälkeen. Syntyessään poikaset ovat noin 5,5 senttimetriä pitkiä ja ne kasvavat sukukypsiksi yhdeksän tai kymmenen kuukauden päästä.
Jacksoninkameleontin ruokavalio koostuu suurimmaksi osaksi hyönteisistä ja hämähäkeistä. Ne pysyttelevät tavallisesti paikoillaan ja odottavat saaliin saapuvan niiden luokse. Saaliin kameleontti nappaa kielellään, jolla on pituutta noin puolet kameleontin ruumiin pituudesta.
Sarveton naaraspuolinen jacksoninkameleontti.
Jacksoninkameleontti Mauin saarella Havaijilla.
Jakob Steiner

| Jakob Steiner |
| --- | --- |
 Jakob Steiner
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1796 Utzendorf, Sveitsi
Kuollut: 1. huhtikuuta 1863 (67 vuotta) Bern
Kansalaisuus:  sveitsiläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Heidelbergin yliopisto, Berliinin yliopisto
Instituutti:  Berliinin yliopisto
Oppilaat:  Leopold Kronecker
Tutkimusalue:  synteettinen geometria
Palkinnot:  Königsbergin yliopisto, kunniatohtori (1832)
Jakob Steiner (18. maaliskuuta 1796 – 1. huhtikuuta 1863) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka tutki lähinnä geometriaa.
Steiner syntyi pienessä kylässä Sveitsin maaseudulla ja tuli 18-vuotiaana Pestalozzin koulun oppilaaksi. Myöhemmin hän opiskeli Heidelbergin ja Berliinin yliopistoissa. Berliinissä Steiner ystävystyi Carl Gustav Jacob Jacobiin, August Leopold Crellen ja Niels Henrik Abelin kanssa. Urallaan Steiner julkaisi yhteensä 62 tutkimusartikkelia Crellen perustamassa matemaattisessa aikakauskirjassa. Steiner nimitettiin Berliinin yliopiston geometrian professoriksi vuonna 1834, ja hän pysyi tässä toimessa kuolemaansa saakka.
Steinerin matematiikka rajoittui lähes kokonaan synteettiseen ja projektiiviseen geometriaan. Hän inhosi suuresti algebran tai analyysin käyttämistä sekä analyyttistä geometriaa. Häntä on joskus luonnehdittu suurimmaksi puhtaaksi geometrikoksi Apollonioksen jälkeen. Steiner todisti monia erilaisia geometrian tuloksia, etenkin liittyen algebrallisiin käyriin ja pintoihin. Matkalla Roomaan 1844 hän keksi Steinerin pinnan (tunnetaan myös roomalaisena pintana), joka on reaalisen projektiivisen tason kuvaus kolmiulotteiseen avaruuteen.
Steiner todisti Ponceletin–Steinerin lauseen, jonka mukaan jokainen geometrinen konstruktio, joka voidaan tehdä harpin ja viivoittimen avulla, voidaan tehdä muuten pelkällä viivaimella jos harppia saa kuitenkin käyttää yhden kerran. Toisin sanoen tehtävän ratkaisemiseen tarvitaan yksi tunnettu ympyrä keskipisteineen.
Steinerin Systematische Entwicklungen (1832) on laaja projektiivisen geometrian esitys. Hänen artikkelinsa julkaistiin kuoleman jälkeen koottuina nimellä Gesammelte Werke (1881–1882).
Jacob de la Rose

| Jacob de la Rose |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1995 (ikä 29) Arvika, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Fribourg
Sarja:  National League
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Leksands IF (Alls./SHL) Färjestad BK (SHL) Montreal Canadiens (NHL) Hamilton Bulldogs (AHL) St. John’s IceCaps (AHL) Detroit Red Wings (NHL) St. Louis Blues (NHL)
NHL-varaus:  34. varaus, 2013 Montreal Canadiens
Jacob de la Rose (s. 20. toukokuuta 1995 Arvika) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NLA-joukkue Fribourgissa.
De la Rose oli Montreal Canadiensin toisen kierroksen varaus vuoden 2013 varaustilaisuudessa.
De la Rose on saavuttanut alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa 2012, alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 2013 ja 2014, sekä aikuisten maailmanmestaruuden 2018.
Jean Lhéritier

Jean Lhéritier (n. 1480 – 1551 tai myöhemmin) oli ranskalainen renessanssisäveltäjä. Hän opiskeli Josquin Desprez’n johdolla ja työskenteli pitkään Italian eri kaupungeissa. Hänet tunnetaan pääasiassa moteteistaan.
Jakov Protazanov

Jakov Aleksandrovitš Protazanov (ven. Яков Александрович Протазанов; 23. tammikuuta 1881 Moskova – 8. elokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat mykkäelokuvat Aelita (1924) ja Pyhän Yrjön juhla (1930).
Aiheesta muualla

Jakov Protazanov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jean Levavasseur

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | säilä, joukkuek. |  |
Jean Georges Levavasseur (8. kesäkuuta 1924 Chatou – 10. helmikuuta 1999 Poissy) oli ranskalainen miekkailija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Levavasseur saavutti säilällä joukkuekilpailussa olympiapronssia Helsingissä 1952. Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hän sijoittui samassa kilpailussa Ranskan joukkueessa viidenneksi. Levavasseur kilpaili kummissakin olympiakisoissa myös säilän yksilökilpailussa. MM-kilpailuissa hän voitti yksilökilpailun maailmanmestaruuden vuonna 1950 ja joukkuekilpailun MM-pronssia vuonna 1954.
Jamie Anderson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jamie Anderson |  Jamie Anderson |  Jamie Anderson |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | slopestyle |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | slopestyle |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | bir air |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Aspen 2021 | slopestyle |  |
|  Pronssia | Park City 2019 | slopestyle |  |
Jamie Anderson (s. 13. syyskuuta 1990 South Lake Tahoe) on yhdysvaltalainen lumilautailija, joka kilpailee enimmäkseen slopestylessa. Vuonna 2014 hän voitti ensimmäistä kertaa olympialajina järjestetyn slopestylen kultaa Sotšin olympialaisissa. Hän voitti samassa lajissa kultaa myös Pyeongchangissa 2018. Hän saavutti vuoden 2018 olympialaisissa lisäksi hopeaa Big Airissa.
Anderson on saavuttunut MM-kilpailujen slopestylessa hopeaa 2021 ja pronssia 2019 sekä sijoittunut Big Airissa seitsemänneksi 2021.
Lumilautailun maailmancupissa Anderson kilpaili ensimmäisen kerran Cardronassa elokuussa 2009 sijoittuen half-pipessa 13:nneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti toisessa maailmancupin osakilpailussaan, Copper Mountainin slopestylekilpailussa tammikuussa 2013. Toisen voittonsa hän saavutti Cardronassa elokuussa 2013. Hän on voittanut kaikkiaan 11 maailmancupin osakilpailua sekä sijoittunut kerran toiseksi ja kolmanneksi. Hän voitti slopestylen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2015–2016 ja 2016–2017 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2012–2013. Big Airin cupin hän voitti kaudella 2015–2016.
Anderson on saavuttanut X Gamesien slopestylessa kultaa 2007, 2008, 2012, 2013, 2018, 2020 ja 2021, hopeaa 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, kahdesti 2017 ja kerran 2022 sekä pronssia 2006 ja 2011. Big Airissa hän on saanut kultaa 2021, hopeaa 2022 sekä pronssia 2018 ja 2019
Aiheesta muualla

Jamie Andersonin kotisivut
Jan Fischer

Jan Fischer (2012)
Jan Fischer (s. 2. tammikuuta 1951 Prahassa) on tšekkiläinen tilastotieteilijä, joka toimi Tšekin pääministerinä 9. huhtikuuta 2009 – 28. kesäkuuta 2010. Hän johti virkamieshallitusta, jonka oli tarkoitus hoitaa maan asioita syksyllä 2009 järjestettäviin parlamenttivaaleihin saakka. Perustuslaillisten kiistojen vuoksi vaalit järjestettiin kuitenkin vasta vaalikauden päättyessä toukokuussa 2010.
Elämäkerta

Fischer valmistui 1974 Prahan kauppakorkeakoulusta. Hän oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen jäsen 1980–1989. Fischer aloitti pian valmistumisensa jälkeen uransa maan tilastokeskuksessa, jonka varajohtaja hän oli 1990–1992. Tšekin tilastokeskuksen varajohtaja hän oli 1993–2000. Tilastokeskuksen johtajaksi hänet nimitettiin 2003.
Fischer on toista kertaa naimisissa ja kolmen lapsen isä.
Pääministeriys

Mirek Topolánekin hallituksen kaaduttua luottamuslauseäänestyksessä 24. maaliskuuta 2009 Jan Fischer sai 9. huhtikuuta tehtäväkseen koota virkamieshallituksen, joka johtaisi maata seuraaviin vaaleihin saakka. Fischerin hallitus vannoi virkavalansa 8. toukokuuta 2009. Fischeristä tuli samalla myös Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja kesäkuun loppuun saakka, koska neuvoston kiertävä puheenjohtajuus oli alkuvuoden 2009 Tšekillä.
Suostuessaan pääministeriksi Fischer ilmoitti, että hän ei aio jatkaa politiikassa vaalien jälkeen, vaan palaa tilastokeskuksen johtajaksi. Alun perin maassa piti järjestää ennenaikaiset vaalit lokakuussa 2009, mutta perustuslaillisten kiistojen vuoksi vaalit pidettiin ajallaan vaalikauden päättyessä toukokuun 2010 lopussa.
Huolimatta väliaikaisesta asemastaan Fischeristä tuli varsin suosittu. Toukokuussa 2010 julkaistun mielipidemittauksen mukaan 89 prosentilla kansalaisista oli hänestä positiivinen kuva.
Jakob Stenius vanhempi

Jakob Stenius vanhempi eli Korpi-Jaakko (14. maaliskuuta 1704 Pirkkala – 20. tammikuuta 1766 Pielisjärvi) oli suomalainen talousmiehenä tunnettu Pielisjärven kirkkoherra.
Steniuksen vanhemmat olivat Ulvilan pitäjänapulainen Mårten Stenius ja Kristina Polviander. Hän kävi Porin ja Rauman triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1724. Stenius opiskeli Turun Akatemiassa ja hänet vihittiin papiksi 1729. Stenius valittiin Myrskylän kirkkoherran apulaiseksi 1729. Artjärven kappalaiseksi 1739 ja viimeksi hän oli Pielisjärven kirkkoherrana 1740–1766.
Stenius raivautti Pielisjärvellä soita ja korpia niityiksi ja pelloiksi saaden tästä lisänimensä. Omista tiloistaan, Nurmeksen pitäjän Hyvärilästä, Kuokkasten­koskesta ja Särkivaarasta, hän kehitti esikuvatiloja. Hän edisti myös kansanopetusta hankkimalla Pielisjärvelle pitäjänkoulumestarin ja pyrki parantamaan kansan lukutaidon omaksumista jopa jalkapuurangaistusten uhalla. Stenius valittiin Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi 1740 ja hän oli valtiopäivämiehenä 1760–1762.
Jakob Stenius oli naimisissa vuodesta 1731 Anna Elisabet Printzin kanssa. Heidän poikiaan olivat isäänsä Pielisjärven kirkkoherrana seurannut Jakob Stenius nuorempi eli Koski-Jaakko sekä  Sulkavan kirkkoherra Karl Stenius (1742–1810).
Aiheesta muualla

Pentti Laasonen: / Stenius, Jakob (1704–1766) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  11.10.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Johanna Viramäki

Johanna Viramäki (s. 9. maaliskuuta 1970) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen juoksija. Hänen päämatkojaan olivat erityisesti 400 metrin aitajuoksu sekä keskimatkat, mutta hän kilpaili myös pikamatkoilla. Viramäki aloitti urheilemisen Lohjan Louhessa, edustaen myöhemmin Hyrylän Reipasta ja Tuusulanjärven Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi muun muassa Arto Tapaninen. Kalevan kisoista hän saavutti pronssia sekä 800 metrin juoksussa vuonna 1997 että 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1998. Lisäksi Viramäki saavutti urallaan sisäratojen SM-kisoista 300 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 1995, 400 metrin juoksussa hopeaa 1998 ja pronssia 1999 sekä 800 metrin juoksussa hopeaa 1998 ja pronssia 1997 ja 1999. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2001 jälkeen.
Janne Kokkonen

Janne Kokkonen, taiteilijanimeltään Mr. Snack (s. 15. heinäkuuta 1974) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Negative-yhtyeen nykyisenä kosketinsoittajana. Kokkonen liittyi yhtyeeseen vuoden 2003 juhannuskeikkojen jälkeen, jota ennen soitti kitaraa Destination X -yhtyeessä. Hän on kuulunut myös yhtyeisiin Satellite Kids ja The Hip Hillbillies
Ismo Alangon diskografia

Tämä artikkeli sisältää Ismo Alangon diskografian.
Albumit

Hassisen kone
Täältä tullaan Venäjä (1980)
Rumat sävelet (1981)
Harsoinen teräs (1982)
High Tension Wire (1982)
20 vuotta myöhemmin live 2000 (2010)
Sielun Veljet
Sielun Veljet (live, 1983)
Hei soturit (1984)
L'amourha (1985)
Kuka teki huorin (1986)
L'amourder: Shit-Hot (1987)
Suomi – Finland (1988)
Softwood Music Under Slow Pillars (1989)
Musta laatikko (1991)
Otteita Tuomari Nurmion laulukirjasta (2007)
Kansan parissa 1 (live, 2008)
Kansan parissa 2 (live, 2008)
Kansan parissa 3 (live, 2009)
Kansan parissa 4 (live, 2009)
Ismo Alanko
Kun Suomi putos puusta (1990)
Jäätyneitä lauluja (1993)
Taiteilijaelämää (1995)
Irti (1996)
Maailmanlopun sushibaari (2013)
Kolmannesvuosisata taiteilijaelämää/Live (live, 2013)
Ismo Kullervo Alanko (2015)
Minä halusin olla niin kuin Beethoven (2019)
Me olemme ihme (2023)
Ismo Alanko Säätiö
Pulu (1998)
Luonnossa (live, 1999)
Sisäinen solarium (2000)
Hallanvaara (2002)
Elävää musiikkia (live, 2003)
Minä ja pojat (2004)
Ruuhkainen taivas (2006)
Ismo Alanko Teholla
Blanco Spirituals (2008)
Onnellisuus (2010)
EP:t

Sielun Veljet
Lapset (mini-LP, 1983)
L'amourder: Ritual (1986)
Onnenpyörä (mini-LP, 1988)
Ismo Alanko
Pannaanko pakasteet pieneen pussiin? (2016,  Fullsteam Records)
Singlet

Hassisen kone
Kolumpia orkesteri / Hassisen kone (1980)
Rappiolla / Kulkurin iltakalja (1980)
Jurot nuorisojulkkikset / Raha ratkaisee / Läskit lompakot (1981)
On jouluyö, nyt laulaa saa / Jouluvappujuhannus (1981)
Hiljaa virtaa veri / Muoviruusuja omenapuissa III (1982)
Jari Kullervo
Lasinen elämä / Varas syömmein on (1981)
Sielun Veljet
Emil Zatopek / Valssi (1983)
Toiset on luotu kulkemaan / Kanoottilaulu (1985)
Peltirumpu / Diskofrenia (1985)
Kevät / Yö erottaa pojasta miehen / Karjalan kunnailla (1986)
Museossa / Viimeinen mohikaani (1986)
L'amourder: Tin Drum / The Canoe Song / Discophrenia (1986)
Leputation of the Slaves: I Will Stay / Bye Bye Love (1986)
Rakkaudesta / Pohjois-Amerikka (1987)
Ihminen / Seireenit / Haista vittu (1988)
Laatikoita (metsää puilta remix) / Laatikoita (miks' lennät leivo Suomehen mix) / Laatikoita (lutkun lutkun mix) (1991)
Mitro goes Vermo with Sielun Veljet: Säkenöivä voima / Mitro lähtee Ascotiin maitojunalla (1992)
Nukkuva hirviö / Nukkuva hirviö (MonsterMix) (2011)
Ismo Alangon radio
Lokaa ja kuita / Minä minusta minuun / Vanhuus (1989)
Ismo Alanko
Kun Suomi putos puusta / Rakas, rämä elämä (1990)
Extaasiin / Extaasiin ragga-häh? (1993)
Kuolemalla on monet kasvot: Single edit / Tanssihakkelus / Tule sellaisena kuin olet (1993)
Taiteilijaelämää / Kurjet (1995)
Kun rakkaus on rikki: Kun rakkaus on rikki orginal mix / Live Vanhalla / Album-mix (1995)
Piste (single edit) / Elämä on hauras (1996)
Kriisistä kriisiin: Izmo duunaa Ismo Alangon kriisistä kriisiin / Izmo duunaa Ismo Alangosta rockin kreivin / Muutetaan pois (1996)
Neljä Baritonia
Pop-musiikkia (1997)
Ismo Alanko Säätiö
Tuulipuvun tuolla puolen / Loppuvalssi elokuvasta Vaiennut kylä (1998)
Pulu (single edit)/ Lokki (Säätiön tapaan) (1998)
Rakkaus on ruma sana (1998)
Rakkaus on ruma sana / Värityskirja / Tango yössä / Tuulipuvun tuolla puolen (promo, 1998)
Joululevy: Vittu kun vituttaa / Taide vai jazz? (rock and roll) (1999)
Sisäinen solarium / Tule tuli (2000)
E-mail.internet.seksi.seksi.seksi (2000)
Tyhmää / Labra (sisältää myös Sisäinen solarium -musiikkivideon, 2000)
Nokian takana / T (live) (2001)
Paratiisin puu / Jalankulkuonnettomuus (2002)
Risteys (2002)
Kadonnut suudelma / Paratiisin puu (live) / Pieni itsemurha (live) / Risteys (live) (2003)
Pentti (2004)
Rakkaus hallitsee / Noidat (2004)
Ruuvaa, väännä, säädä, hinkkaa / Tee hyvä työ (2004)
Paskiainen (2006)
Hämärämies (2006)
Osuuskuntaorkesteri solistinaan Ismo Alanko
Elokuun häävalssi / Elokuun Häävalssi - Kära Åke -versio (1999)
MC Pöly & Ismo Alanko
Juuret (2006)
Ismo Alanko Teholla
Päästänkö irti / Päästänkö irti (Ilosaari 2007 live) (2007)
2x1=1: 2x1=1 (duetto Jonna Tervomaan kanssa) / Perhekuva / Ihmissyöjät / 2x1=1 (albumiversio) / Puupää (Kulttuuritalo live) (2008)
Kokoelmat

Hassisen kone
Historia 1980-82 (1982)
Poko-klassikko (1987)
Tarjolla tänään Hassisen kone (2000)
Jurot nuorisojulkkikset - koko tuotanto, koko tarina 1980-1982 (6 cd boksi, 2009)
Sielun veljet
Poko-klassikko (1987)
Myytävänä! (1989)
Aina nälkä -Veljien 20 pahinta hittiä (2003)
Maallinen vaellus 1983-2011 (2011)
Hassisen kone - Sielun veljet - Ismo Alanko
Alangolla (4 cd boksi, 1997)
Ismo Alanko
Hitit (2001)
Sushibaari kaikilla mausteilla (5 CD boksi, 200 + 300 kpl rajoitettu painos, sis. Maailmanlopun sushibaari -DLX, Kolmannesvuosisata taiteilijaelämää/Live ja Demot -levyn, sekä sushipalleron muotoisen USB-tikun, 2013)
Muilla levyillä

Apua! Orkesteri: Maksamme velkaa (1985)
Pilvet karkaa, suomalaisen elokuvan parhaat laulut (1986, Ismo Alanko & Saara Pakkasvirta kappaleella ”Rosvojen juhlat”.)
Artistit avohakkuita vastaan: ”Talaskangas Rap” (1990, Alanko laulaa mukana kappaleella)
Sunnuntaina sataa aina (1990, Sielun veljet kappaleella ”Kulkurin iltatähti”.)
Hot Dog Pop -Hit Singles Vol. 1 (1991, Alanko laulaa kappaleet ”Kun yö saapuu Pariisiin” ja ”Päivin öin”.)
Radiomafia: Rock'n Europe Live 93 (1993, Ismo Alanko & Tuonelan lukio kappaleella ”Pornografiaa”.)
Waltari: So Fine! (1994, Alanko laulaa kappaleella ”Piggy in the Middle”.)
4R: Mood (1996, Alanko vierailijana kappaleella ”Pray”)
Pedro's Heavy Gentlemen: Reggae (1997, Alanko laulaa kappaleen ”Reppurin laulu”.)
Raptori: O-uu-raisakson! (2000, Alanko vierailijana kappaleella ”Hiphopmusiikkia”.)
Rock, Rauha & Rakkaus-orkesteri: Rauhaa ja rakkautta (2000, Alanko laulaa kappaleella ”Rauhaa ja rakkautta”.)
Ville Kangas: Suuri erehdys (2001, Alanko laulaa kappaleen ”Miksi en saanut lapsena kuolla?”.)
Tiernapojat (EP) (2002, Alanko mukana kuvaelmassa Toni Wirtasen, Jarkko Martikaisen ja Timo Rautiaisen kanssa.)
Hymypoika-elokuvan soundtrack (2003, Ismo Alanko Säätiö kappaleella ”Ääriviivat”.)
Breadmachine: Under the Greenwood Tree (2005, Ismo Alanko & Emma Salokoski kappaleella ”Under the Greenwood Tree”.)
Pörsämäen sanomat -tribuutti Jaakko Tepolle (2009, Alanko mukana kappaleella ”Rakkaus ja metsärahat”.)
Mitä vapaus on? (2011, Ismo Alanko & Asa kappaleella ”Narrin pesti”.)
Wanhan Jokelan tarinoita (2011, Alanko laulaa kappaleen ”Kulkurin iltakalja”.)
DVD:t

Hassisen kone: 20 vuotta myöhemmin (2001)
Sielun veljet: Sielun veljet DVD (2002)
Ismo Alanko Säätiö: Live DVD (2005)
Ismo Alanko: Taiteilijaelämää vuosilta 1989-2006 (tupla-DVD, 2006)
Ismo Alanko Teholla: Lava (tupla-DVD, 2009)
Jakov Smuškevitš

| Jakov Smuškevitš |
| --- | --- |
 Jakov Smuškevitš
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1902  Rokiškis, Venäjä
Kuollut: 28. lokakuuta 1941 (39 vuotta)  Moskova, Neuvostoliitto
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Neuvostoliitto
Palvelusvuodet:  1918–1941
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Espanjan sisällissota  Halhin-Golin taistelut  Talvisota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
 Nimikirjoitus
Jakov Vladimirovitš Smuškevitš (14. huhtikuuta 1902 – 28. lokakuuta 1941) oli neuvostoliittolainen lentokenraaliluutnantti sekä puna-armeijan ilmavoimien, VVS:n, komentaja talvisodan aikana. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1941 ja teloitettiin tuomiotta 28. lokakuuta 1941. Myöhemmin häntä ei rehabilitoitu.
Ilmavoimien toimintaa kritisoitiin voimakkaasti. Smuškevitš puolustautui syytöksiltä vetoamalla kalustopuutteisiin. Hän meni arvostelussaan myös poliittiselle tasolle: ”Sodan kokemus osoitti jälleen kerran, että lentonopeus on tärkein ominaisuus, välttämätön kaikentyyppisille koneille. Täten meidän tulee kiireellä vaatia nopean kaluston rakentamista. Tässä suhteessa olemme jääneet jälkeen pääkapitalistimaista, joissa sotaa varten teollisuus toimittaa nopeita, parempia tyyppejä suurissa sarjoissa.”
Smuškevitšin selontekoon liittyen hänen seuraajansa ilmavoimien komentajana, Pavel Rytšagov, totesi Leningradin sotilaspiirin sotaneuvoston kokouksessa, että ”Me lennämme ruumisarkuilla”, mistä ilmeisesti sotaneuvoston jäsenet eivät pitäneet.
Smuškevitšin lisäksi teloitettiin Rytšagov hänen kanssaan samana päivänä ilman oikeudenkäyntiä, mutta päinvastoin kuin Smuškevitš, hänet rehabilitoitiin 23. heinäkuuta 1954. Kummatkin kuuluvat teloitetun 20 neuvostokenraaliluutnantin joukkoon.
Ura

armeijakunnan komentaja 1937
prikaatin komentaja 1935
ilmavoimien tarkastaja 1940–1941, pääesikunnan avustaja ilmavoimia koskevissa kysymyksissä
ilmavoimien komentaja 1939–1940
ilmavoimien komentajan sijainen 1937–1939
sotilasneuvonantaja Espanjan sisällissodassa 1936–1937
201. kevytpommitusprikaatin komentaja 1931–1936
Kazanin lentosotakoulun suorittanut 1931
lentoeskadroonan tai lentoprikaatin sotakomissaari 1922–1931
Janne Kolling

| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 |  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1997 |  |  |
|  Hopeaa | Norja 1993 |  |  |
|  Pronssia | Itävalta/Unkari 1995 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1994 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 1996 |  |  |
|  Hopeaa | Alankomaat 1998 |  |  |
Janne Kolling (s. 12. heinäkuuta 1968 Århus) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000.. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksan kisoissa  1997 sekä Euroopan-mestaruuden Saksassa 1994 ja Tanskassa 1996. Hän lopetti maajoukkueuransa vuonna 2001 pelattuaan 250 maaottelua.
Seuratasolla Kolling edusti muun muassa Viborg HK:ta, espanjalaista Corte Blanco Bidebietaa sekä norjalaista Tertnes IL:ää.
Jan Kolář

Jan Kolář voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Jan Kolář, vuonna 1981 syntynyt tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
Jan Kolář, vuonna 1986 syntynyt tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
Jean Lartéguy

| Jean Lartéguy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jean Pierre Lucien Osty
Syntynyt: 5. syyskuuta 1920 Maisons-Alfort, Ranska
Kuollut: 23. helmikuuta 2011 (90 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija, sotakirjeenvaihtaja
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean Lartéguy (5. syyskuuta 1920 Maisons-Alfort, Ranska – 23. helmikuuta 2011) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli sotakirjeenvaihtajana Korean ja Indokiinan sodissa ja kirjoitti ranskalaisista laskuvarjosotilaista romaanin Kunnian puolesta (Les Centurions, 1960).
Suomennetut teokset

Kunnian puolesta (Les centurions), suom. Martti Santavuori, Helsinki: Kirjayhtymä 1962