stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Song-dynastia
Dynastian kaatuminen

Edellisten dynastioiden ajoilta oli opittu, että pääkaupungin lähellä oli pidettävä voimakasta armeijaa. Upseereita kierrätettiin, ja armeijan ylimmät johtotehtävät oli jaettu usean ihmisen hoidettavaksi. Varsin usein sotilastehtäviin päätyi siviilihenkilöitä, joilla ei ollut sotilaskokemusta ja he eivät aina tehneet oikeita päätöksiä oikeaan aikaan, erityisesti silloin kun pohjoisen ei-kiinalaiset valtakunnat Liao, Jin ja mongolit yrittivät vallata Kiinan. Monet järkevästi kieltäytyivät sotilastehtävistä ja ottivat mieluummin hoitoonsa maa-alueita.
Song-dynastian autoritaarinen hallinto teki mahdottomaksi sen, että kenraalit olisivat haastaneet keisarin vallan, joten hallintojärjestelmä oli puhtaasti siviilien käsissä. Pohjois-Kiinan menettämisen jälkeenkään Song-dynastian keisarit eivät halunneet tuhlata energiaa sotaretkiin pohjoisia hyökkäilijöitä vastaan. Oli ilman muuta edullisempaa rauhoittaa "barbaarikansat" tribuuttilahjoilla kuin taistella heitä vastaan. Sisäinen ja ulkoinen rauha ja kukoistava talous olivat erityisen tärkeitä kungfutselaiselle linjalle siirtyneille oppineille.
Tämä rauhoittamispolitiikka ei kuitenkaan toiminut loputtomiin. Sekä Liaon että Jinin johtava luokka omaksui pian kehittyneemmän kiinalaisen elämäntyylin, ja jäivät sitten mongolien jalkoihin. Song-dynastian sotilaallinen heikkous ja sotahaluttomuus yhdistettynä Mongolivaltakunnan valtaviin voimavaroihin koitui sittemmin dynastian kohtaloksi, mongolien vallatessa koko Kiinan vuoteen 1279 mennessä perustaen Yuan-dynastian.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Song-dynastia Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Viisi dynastiaa | Kiinan dynastiat | Seuraaja: Yuan-dynastia |
Huron

Huron voi tarkoittaa seuraavia:
huronit, Kanadassa asuva intiaanikansa
Huron, Huronjärvi, yksi Pohjois-Amerikan suurista järvistä Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla
Huron, joki Ohiossa, Yhdysvalloissa
Huronin piirikunta, piirikunta Michiganissa, Yhdysvalloissa
Huronin piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
Huronin piirikunta, piirikunta Ontariossa, Kanadassa
Huron, kaupunki Etelä-Dakotassa, Yhdysvalloissa
Huron, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Huron, kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa
Huron, kaupunki Kansasissa, Yhdysvalloissa
Huron, kunta New Yorkissa, Yhdysvalloissa
Huron Township, kunta Michiganissa, Yhdysvalloissa
Huron Charter Township, kunta Michiganissa, Yhdysvalloissa
Huron-kausi, paleoproterotsooinen maailmankausi, geologinen maailmankausi noin 2,5–1,5 miljardia vuotta sitten
Huron-jääkausi, noin 2,4–2,2 miljardia vuotta sitten vallinnut jääkausi
HMCS Huron, Kanadan laivaston hävittäjä, käytössä 1943–1963.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Huron”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Patrick Geering

| Patrick Geering |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1990 (ikä 34) Zürich, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  ZSC Lions
Sarja:  National League A
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  GCK Lions (NLB)
Patrick Geering (s. 12. helmikuuta 1990 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA-joukkue ZSC Lionsissa. Hän toimii joukkueen kapteenina.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Rafik Solimanin mukaan Geering on sulavasti luisteleva kahden suunnan puolustaja, joka liikkuu hyvin. Hän ei ole kovin isokokoinen puolustaja, mutta korvaa tämän puutteen työteliäisyydellään. Geering menee rohkeasti tilanteisiin. Hän on myös vaikea horjutettava kiekollisena. Geering pitää kiekkoa itsevarmasti. Hän tekee harvoin uhkarohkeita ratkaisuja ja pelaa varsin yksinkertaista peliä.
Ura > Seuraura

Geering on Zürcher SC:n oma kasvatti. Kaudella 2006–2007 hän siirtyi GCK Lionsiin, jossa Geering voitti Elite Jr. A:n mestaruuden. Geering debytoi kauden aikana myös seuran miesten joukkueessa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua. Varsinaisella NLB:n tulokaskaudellaan Geering teki GCK:ssa ja Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 38 runkosarjaottelussa tehot 2+16=18 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. Hän voitti kauden päätteeksi seuran A-nuorissa taas Elite Jr. A:n mestaruuden.
Kaudella 2008–2009 Geering nousi ZSC Lionsin National League A -joukkueeseen, jossa hänen tulokaskautensa toi 47 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa viisi syöttöpistettä. Geering edusti joukkuetta myös Mestarien liigassa, jossa hän teki seitsemässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Geering voitti CHL:n mestaruuden. Tämän myötä hän osallistui ZSC:n kanssa 29. syyskuuta
2009 Victoria Cupiin, jossa joukkue kohtasi NHL-joukkue Chicago Blackhawksin. ZSC voitti ottelun lukemin 2–1. Kauden 2011–2012 päätteeksi Geering voitti Sveitsin-mestaruuden. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui tehoilla 6+19=25 NLA:n puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Kauden 2013–2014 päätteeksi Geering voitti taas Sveitsin-mestaruuden.
Geering eteni kaudella 2014–2015 ZSC Lionsin kanssa NLA:n finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei kuitenkin HC Davos otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2015–2016 hän voitti Sveitsin Cupin. Kaudella 2016–2017 Geering nousi ZSC:n varakapteeniksi. Hän voitti koko NLA:n tehotilaston lukemalla +31. Pudotuspeleissä Geering oli joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton David Rundbladin kanssa tehoilla 1+4=5. Media valitsi hänet kauden päätteeksi NLA:n tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 Geering nousi ZSC:n kapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Geering edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2015 ja 2016. Vuoden 2015 turnauksessa hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Geering on pelannut 64 A-maaottelua tehopistein 1+6=7.
Geering pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2010, joista ensimmäisessä turnauksessa valmennus valitsi hänet Sveitsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Vuoden 2010 turnauksessa Geering oli joukkueensa paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Nino Niederreiterin jälkeen viidellä syöttöpisteellään. Hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Geering pelasi välissä myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa.
Geering pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän jakoi Sveitsin sisäisen pistepörssin voiton Marc Kämpfin ja Roman Josin kanssa tehoilla 3+2=5. Geering jakoi myös koko turnauksen puolustajien maalipörssin voiton Kanadan Ryan Ellisin kanssa. Hän voitti myös Sveitsin sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Valmennus valitsi Geeringin Sveitsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Geering pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007. Yhteensä hän on pelannut 39 nuorten ja 45 poikien maaottelua.
Kaukovaikutus

Kaukovaikutuksella (lat. Actio in distans) tarkoitetaan fysiikassa avaruudessa toisistaan erillään olevien kappaleiden välistä ei-lokaalista vuorovaikutusta.
Termiä on käytetty useimmiten varhaisten gravitaatiota ja sähkömagnetismia koskevien teorioiden yhteydessä kuvaamaan sitä, kuinka kappale voi vaikuttaa toiseen matkan päästä. Yleisemmin käsite "kaukovaikutus" viittaa siihen, että varhaiset atomistiset ja mekanistiset teoriat eivät onnistuneet selittämään kaikkia fysikaalisia vuorovaikutuksia törmäysten avulla. Tämän ongelmallisen ilmiön tutkimus ja siitä tehdyt päätelmät johtivat fysiikassa huomattaviin tuloksiin, kentän käsitteestä lomittumiseen ja standardimallin mukaisiin välittäjä­hiukkasiin saakka.
Sähkö ja magnetismi

Yritykset selvittää kaukovaikutuksen luonne sähkömagnetismin teoriassa johti kentän käsitteen kehittymiseen. Varauksellisten kappaleiden välisen sähköstaattisen, Coulombin lain mukaisen vuoro­vaikutuksen selitetään johtuvan siitä, että varaukset muodostavat ympärilleen sähkö­kentän, joka kohdistaa muihin varauksiin voimia. Kentän käsitteen tekivät lopulta perustavan tärkeäksi Maxwellin yhtälöt, jotka selittävät kenttien avulla kaikki sähkö­magneettiset vuoro­vaikutukset samoin kuin valonkin, jota siihen saakka oli pidetty aivan eri ilmiönä. Maxwellin teoriassa kenttä on todellinen fysikaalinen olio, jolla on energia, liikemäärä ja liikemäärämomentti jakautuneena tietyllä tavalla koko sille alueelle, jolle kenttä on levinnyt, ja täten se voi myös kuljettaa energiaa avaruuden halki. Näin ollen kauko­vaikutus on vain näennäinen ilmiö, joka johtuu varausten ja niitä ympäröivän kentän välisestä vuoro­vaikutuksesta.
Minkowskin avaruudessa sähkö­magnetismi voidaan kuvata ilman kenttiäkin hiukkasten välisenä suorana vuorovaikutuksena, jota välittävät valonluontoiset vektorit. Tämä johtaa Fokkerin-Terroden-Schwarzchildin vaikutus­integraaliin. Tällaista elektro­dynamiikan teoriaa sanotaan usein "suoraksi vuoro­vaikutukseksi" erotukseksi kenttä­teorioista, joiden mukaan kaukovaikutuksia välittää kenttä, joka on siinä mielessä lokalisoitunut, että sen dynamiikka määräytyy paikallisten kenttä­parametrien mukaan. Toisin kuin Maxwellin teoria, tämä elektro­dynamiikan kuvaus­tapa ei selitä näennäistä kaukovaikutusta välittävän kentän vaan erityisen suhteellisuus­teorian luonnollisen geometrian avulla.
Monet tutkijat, ensimmäisenä Paul Dirac, ovat todistaneet, että tietyin järkevin edellytyksin suoran vuoro­vaikutuksen teorioita ei voida kuvata Lagrangen eikä Hamiltonin funktion avulla. Sen vuoksi Fokkerin-Tetroden teorialla on lähinnä historiallista merkitystä. Kuitenkin Feynman ja Schwinger kehittivät kvanttielektrodynamiikan yrittäessään selittää kauko­vaikutukset ilman kenttää, jota on usein vaikea kvantittaa.
Gravitaatio > Newton

Newtonin gravitaatioteoria ei sisältänyt mitään oletuksia siitä, mikä välittää gravitaation eli kaikkien massojen välisen vetovoiman. Hänen teoriansa kuitenkin oletti, että gravitaatio vaikuttaa välittömästi, etäisyydestä riippumatta. Newton osoitti matemaattisesti, että jos gravitaatio ei vaikuta välittömästi, liikemäärämomentti ei säily, mutta Keplerin lakien mukaan planeettojen liikemäärämomentti säilyy. (Newtonin matemaattinen todistus tosin on pätevä vain, jos avaruus oletetaan euklidiseksi.)
Newtonin kannalta kaukovaikutuksen voidaan katsoa olevan "ilmiö, jossa muutos jonkin systeemin sisäisissä ominaisuuksissa saa aikaan muutoksen etäällä olevan systeemin sisäisissä ominaisuuksissa, riippumatta minkään muiden systeemien vaikutuksesta tuohon etellä olevaan systeemiin, ja ilman mitään prosessia joka kuljettaisi tämän vaikutuksen jatkuvasti avaruudessa ja ajassa". (Berkovitz 2008).
Tähän liittyen Ernst Mach esitti kysymyksen, miten pyörivät kappaleet tietävät, kuinka paljon niiden on pullistuttava ekvaattorilla. Tämä näyttää edellyttävän kaukaisen aineen aikaansaamaa kaukovaikutusta, joka kertoo pyörivälle kappaleelle maailmankaikkeuden tilasta. Einstein antoi tälle kysymykselle nimen Machin periaate.
Jo Newton itse oli ollut tyytymätön ajatukseen gravitaatiosta todellisena kaukovaikutuksena. Hänen mielestään asialle piti olla olemassa jokin muu selitys, jota kuitenkaan ei ollut vielä keksitty. Niinpä eräässä kirjeessään hän kirjoitti:
»On käsittämätöntä, miten karkea, eloton aine voisi, ilman minkään muun välitystä, joka ei ole aineellinen, kohdistaa voimia ja vaikuttaa toiseen aineeseen ilman suoraa kosketusta...  Että gravitaatio olisi aineen perustava, inherentti ja oleellinen ominaisuus, niin että kappale voi vaikuttaa toiseen välimatkan päästä tyhjiön läpi, minkään muun välittämättä, niin että niiden vaikutus ja voima kuljettuu kappaleesta toiseen, on minusta niin suuri järjettömyys, että uskoakseni kukaan, jolla on filosofisissa asioissa riittävä ajattelu­kyky, ei koskaan lankea siihen. Gravitaation täytyy aiheutua jostakin vaikuttavasta tekijästä, joka toimii koko ajan tiettyjen lakien mukaan; mutta onko tämä vaikuttava tekijä aineellinen vai aineeton, sen olen jättänyt lukijoideni pohdittavaksi.»
Gravitaatio > Einstein

Albert Einsteinin erityisen suhteellisuusteorian mukaan valonnopeus on suurin nopeus, jolla mikään informaatio voi levitä. Välitön, samanaikainen kaukovaikutus ei tämän vuoksi ole mahdollista. Muussa tapauksessa jos jokin kappale äkillisesti siirrettäisiin pois paikoiltaan, toinen kappale kokosi sen vaikutuksen välittömästi, mikä merkitsisi informaation kulkemista valoa nopeammin.
Relativistisen gravitaatio­teorian on siis täytettävä muun muassa se ehto, että gravitaatio ei voi välittyä valonnopeutta suuremmalla nopeudella. Elektrodynamiikan aikaisemmasta menestyksestä voitiin päätellä, että relativistisessa gravitaatioteoriassa oli käytettävä kentän käsitettä tai jotakin siihen verrattavaa.
Ongelman ratkaisi Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria, jonka mukaan gravitaatio­vuoro­vaikutuksen välittää aika-avaruuden geometrian muuntuminen. Aine vääntää aika-avaruuden geometriaa, ja sähkö- ja magneetti­kenttien tavoin nämäkin ilmiöt etenevät valon­nopeudella. Tämän vuoksi aineen läsnä ollessa aika-avaruus tulee epä­euklidiseksi, mikä ratkaisee näennäisen risti­riidan Newtonin todistaman liikemäärä­momentin säilymis­lain ja Einsteinin suppeamman suhteellisuus­teorian välillä. Machin kysymys pyörivien kappaleiden pullistumisesta saa myös ratkaisunsa, sillä aika-avaruuden paikallinen geometria kertoo pyörivälle kappaleelle muusta maailmankaikkeudesta. Newtonin liikeopin mukaan avaruus vaikuttaa kappaleisiin, mutta kappaleet eivät vaikuta avaruuteen. Sen sijaan Einsteinin mukaan kappaleet vaikuttavat avaruuteen, käyristäen sitä, ja avaruus vaikuttaa kappaleisiin.
Kvanttimekaniikka

1900-luvun alkupuolelta saakka kvanttimekaniikka on esittänyt uusia haasteita näkemykselle, että fysikaalisten prosessien on noudatettava lokaliteettia. Onko kvantti­teorian mukainen lomittuminen katsottava kauko­vaikutukseksi, riippuu aaltofunktion ja dekoherenssin luonteesta, joista tiede­miehet ja filosofit yhä väittelevät. Yhden kannan väittelyssä pani alulle Einstein, joka yhdessä Boris Podolskyn ja Nathan Rosenin kanssa kyseen­alaisti ajatuksen, että kvanttimekaniikka kuvaisi todellisuuden täydellisesti. He esittivät ajatus­kokeen, jossa on mukana kaksi havaittavaa suuretta, esimerkiksi paikka ja liikemäärä, joita vastaavat kvanttimekaaniset operaattorit eivät kommutoi.
Tämä ajatuskoe, joka tunnetaan EPR-paradoksina, perustuu lokaliteetin peri­aatteeseen. Paradoksi esitetään usein seuraavassa muodossa: kaksi hiukkasta vuoro­vaikuttaa ja lentää sen jälkeen päinvastaisiin suuntiin. Vielä sittenkin, kun hiukkaset ovat niin kaukana toisistaan, että mikään klassinen vuoro­vaikutus niiden välillä ei olisi mahdollinen, toisen hiukkasen mittaaminen kuitenkin määrittää toista hiukkasta koskevien mittausten tulokset.  Tämä näyttää olevan ristiriidassa sen suhteellisuusteorian perus­peri­aatteen kanssa, ettei mikään signaali kahden paikan välillä voi kulkea valoa nopeammin. Einstein kutsui tätä kvantti­mekaniikan ennustamaa ilmiötä, jonka hän yritti osoittaa mahdottomaksi, "aavemaiseksi kaukovaikutukseksi."
Koska kvantti­mekaaniset prosessit ovat ennustamattomia, tätä ilmiötä ei kuitenkaan voida hyödyntää informaation välittämiseksi paikasta toiseen valoa nopeammin.
Sen jälkeen kun EPR-paradoksi oli julkaistu, useat tiede­miehet kuten de Broglie alkoivat kiinnostua lokaaleista piilomuuttujateorioista. 1960-luvulla John Stewart Bell johti epäyhtälön, joka osoitti kokeellisesti testattavan eron kvantti­mekaniikan ja lokaalisten piilo­muuttuja­teorioiden tulosten välillä. Alain Aspectin vuonna 1982 suorittamat kokeet ovat johtaneet tuloksiin, jotka ovat sopusoinnussa kvantti­mekaniikan ennusteiden kanssa, mikä on antanut aihetta päätellä, etteivät lokaalit piilo­muuttuja­teoriat voi olla oikeita. Voidaanko tämä tulkita todisteeksi ei-lokaali­suudesta riippuu kvantti­mekaniikan tulkinnoista.
Kvantti­mekaniikan epä­standardit tulkinnat eroavat myös toisistaan siinä, miten ne selittivät EPR-tyyppisten kokeiden tulokset. Bohmin tulkinta selittää lomittumisessa ilmenevät korrelaatiot ei-lokaalien piilo­muuttujien avulla. Monet moni­maailma­tulkinnan kannattajat väittävät, että heidän tulkintansa voi selittää nämä korrelaatiot tavalla, joka ei riko lokaliteettia, selittämällä, että mittausten tulokset eivät välttämättä ole yksikäsitteiset.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Action at a distance (physics)
Aiheesta muualla

Kvanttimekaniikan mystisistä kaukovaikutuksista (Arkistoitu – Internet Archive) Jouni Niskanen, Skeptikko 2/98
Käännös suomeksi
Aarni Kivinen

| Aarni Kivinen |
| --- | --- |
 Aarni Kivinen (oik.) rooliasussa Ryhmäteatterin näytelmässä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1967 (ikä 57) Vaasa
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Puoliso:  Auli Aho
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät roolit:  Panu Kaukovaara (Salatut elämät)  Ylikomisario Heikki Rantaniva (Roba)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Aarni Tuomas Kivinen (s. 30. maaliskuuta 1967 Vaasa) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on naimisissa Auli Ahon kanssa ja pariskunnalla on kaksi lasta. Hänen veljensä on Ylen entinen toimitusjohtaja Lauri Kivinen.
Aarni Kivinen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Rikospoliisi ei laula, Tahdon asia ja Paholaisen tytär. Toukokuusta 2008 huhtikuuhun 2010 Kivinen esitti Panu Kaukovaaraa televisiosarjassa Salatut elämät. Hän on myös Aarno-nimisenä hahmona Ari Wahlstenin romaanissa Kosteiden mestojen balladilähde?. Kivinen näyttelee myös Roba-televisiosarjan (2012) ylikomisario Heikki Rantanivaa. Televisiosarjassa Ugrilampaat hän toimi käsikirjoittajana ja myös keksi sarjan nimen. Kivinen oli mukana Lapinlahden Linnuissa vuosina 2003–2006, soittiminaan saksofoni, poikkihuilu ja tinapilli.
Kivisellä ja Kari Malisella oli toukokuussa 2007 Suomenlinnassa esitys Viaporin vaietut tarinat. Vuoden 2008 alusta on Kivinen kuulunut Aboriginal Pig Band -kokoonpanoon. Lisäksi Aarni on toiminut lauluntekijänä Lapinlahden Linnuissa, Åttopojissa ja Suomenlinnan Suolakurkuissa, joihin hän myös kuuluu.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma | homomies Sex Shopin alakerrassa |
| 1996 | Perkeleen Darwin |  |
| 2001 | Emmauksen tiellä | Grynderi |
| 2004 | Tuliaisia | baarimikko |
| 2004 | Arvon veli | lääkäri |
| 2006 | Järvi | souteleva mies |
| 2013 | Miesten välisiä keskusteluja | Kaihua |
| 2013 | Nuoren Wertherin jäljillä | Lempinen |
| 2013 | Ainoat oikeat | Jussi |
| 2015 | Mersusta seuraava | Joonaksen kollega |
| 2016 | Prime time | Sami |
| 2017 | Parittomat | Tumppi |
| 2019 | Tyttöbileet | Salman faija |
| 2020 | Syksyn jälkeen saapuu kevät |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Kotikatu | asunnonkatsoja |
| 1995 | Samppanjaa ja vaahtokarkkeja | siviilipoliisi |
| 1996 | Ihmeidentekijät | Sakari Martikkala |
| 1999 | Ugrilampaat | monia rooleja (myös sarjan yksi käsikirjoittajista) |
| 1999–2000 | Ratikka-Raimo | Ile Ilsveyski |
| 2002 | Paholaisen tytär | Timo ”Mankeli” Mankinen |
| 2003 | Hupiklubi |  |
| 2005 | Kotikatu | Jori |
| 2005 | Tahdon asia | puuseppä |
| 2006 | Rikospoliisi ei laula | Viktor |
| 2008 | Harvoin tarjolla | Siwa–kauppias |
| 2008–2010 2022, 2023, 2024 | Salatut elämät | Panu Kaukovaara |
| 2011 | Alavilla mailla hallan vaara | Hannu Rastas |
| 2012 | Maailma on valmis | kauppias |
| 2012–2015 | Roba | ylikomisario Heikki ”Hessu” Rantaniva |
| 2014 | Syke | Heka |
| 2020 | Syke | Daniel |
| 2021 | Pala sydämestä | mies baarista |
| 2021 | Luottomies | poliisi |
Aiheesta muualla

Aboriginal Pig Bandin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Aarni Kivinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lapinlahden Linnut
| --- | --- |
Studioalbumit:   Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:   Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:   Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:   Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:   Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:   Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Denis Hollenstein

| Denis Hollenstein |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1989 (ikä 35) Zürich, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  EHC Kloten
Sarja:  National League A
Pelinumero:  91
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Kloten Flyers (NLA) EHC Bülach (Sveitsi I)  (NLA) Genève-Servette HC (NLA)
Denis Hollenstein (s. 15. lokakuuta 1989 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA -joukkue ZSC Lionsissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hollenstein on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu nopeus, kädet ja pelisilmä.
Ura > Seuraura

Hollenstein on EHC Klotenin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan EHC Bülachissa lainalla Klotenin A-nuorista kaudella 2006–2007. OHL-joukkue Guelph Storm varasi Hollensteinin 32. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän pelasi siellä kaksi seuraavaa kautta.
Kaudeksi 2009–2010 Hollenstein palasi kasvattajaseuraansa Kloten Flyersiin, jossa hän pelasi National League A:n tulokaskautensa tehden 28 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14 sekä kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hollenstein palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana tulokkaana. Kaudella 2011–2012 hän oli tehoilla 12+25=37 Klotenin toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen. Hollenstein voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2013–2014 hän jatkoi uraansa peräti nelivuotisella sopimuksella Genève-Servette HC:ssä. Hollenstein oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+27=37 ja edusti Servetteä kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka joukkue voitti.
Hollensteinin visiitti Genèvessä jäi lopulta vain vuoden mittaiseksi, kun hän palasi kevääseen 2017 asti ulottuvalla sopimuksella Kloteniin kaudeksi 2014–2015. Hollenstein voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+21=29 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2015–2016 hän nousi Klotenin kapteeniksi. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen tehoilla 14+23=37. Kaudeksi 2016–2017 Kloten Flyers palasi EHC Kloten nimeen. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Drew Shoren jälkeen tehoilla 23+21=44. Hän jakoi NLA:n maalipörssin neljännen sijan EV Zugin Lino Martschinin kanssa. Hollenstein voitti myös Klotenin sisäisen tehotilaston lukemalla +15.
Kaudeksi 2018–2019 Hollenstein teki peräti viisivuotisen sopimuksen ZSC Lionsin kanssa.