stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S/2004 S 13
Aiheesta muualla

Sheppard, Scott S.: Saturn's Known Satellites Scott S. Sheppard's Home Page. Arkistoitu 22.2.2019. Viitattu 10.1.2019 (englanniksi).
MPEC 2005-J13 : Twelve New Satellites of Saturn The International Astronomical Union Minor Planet Center.  3.5.2005. Viitattu 10.1.2019 (englanniksi).
Sheppard, Scott S.: Moons Garnegie Science. Viitattu 10.1.2019 (englanniksi).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:S/2004 S 13
Saturnuksen kuut
| --- | --- |
Paimenkuut:  S/2009 S 1 | Pan | Daphnis | Atlas | Prometheus | Pandora
Samarataiset:  Epimetheus | Janus
G-rengas:  Aegaeon
Sisemmät suuret kuut:  Mimas | Enceladus | Tethys | Telesto | Calypso | Dione | Helene | Polydeuces
Alkyonidit:  Methone | Anthe | Pallene
Ulommat suuret kuut:  Rhea | Titan | Hyperion | Japetus
Inuiittiryhmä:  Kiviuq | Ijiraq | Paaliaq | Siarnaq | Tarqeq
Viikinkiryhmä:  Phoebe | Skathi | S/2007 S 2 | Skoll | S/2004 S 13 |  Greip | Hyrrokkin | Mundilfari | Jarnsaxa | S/2006 S 1 | S/2004 S 17 | Narvi | Bergelmir | Aegir | Suttungr | S/2004 S 12 | Bestla  Farbauti | Hati | S/2004 S 7 | Thrymr | S/2007 S 3 | S/2006 S 3 |  Surtur | Kari | Fenrir | Ymir | Loge | Fornjot
Gallialaisryhmä:  Albiorix | Bebhionn | Erriapo | Tarvos
Varmistamattomat:  S/2004 S 6 | S/2004 S 4 | S/2004 S 3
Käännös suomeksi
Sakura Sakura

Sakura Sakura (jap. さくら さくら, suom. kirsikankukkia kirsikankukkia, usein lyhyesti vain Sakura) on yksi parhaiten tunnettuja perinteisiä japanilaisia lauluja.
Laulun sävel.
Vocaloid-äänellä tuotettu laulu kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kappaletta on käytetty koton soittamisen opetukseen n. vuodesta 1888 lähtien.
Robert Dietrich

| Robert Dietrich |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1986 Ordžonikdze, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 7. syyskuuta 2011 (25 vuotta) Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  78 kg
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2011
Seurat:  DEG Metro Stars Adler Mannheim
NHL-varaus:  174. varaus, 2007 Nashville Predators
Robert Dietrich (ven. Роберт Генрихович Дитрих, Robert Genrihovitš Ditrich, 25. heinäkuuta 1986 Ordžonikdze, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli saksalainen jääkiekkoilija, joka pelasi muun muassa KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa.
Dietrich aloitti uransa Saksan alasarjoissa, kunnes siirtyi DEL-liigan DEG Metro Starsiin. Hänet varattiin NHL:n vuoden 2007 varaustilaisuudessa ja hän pelasi AHL-liigan Milwaukee Admiralsissa kaksi kautta ennen paluutaan Saksaan 2010–2011. Kaudeksi 2011–2012 Dietrich siirtyi KHL-liigan Lokomotiv Jaroslavlin riveihin.
Hän kuoli 25-vuotiaana 7. syyskuuta 2011 Lokomotiv Jaroslavlin ottelumatkalla Minskiin tapahtuneessa lentoturmassa.
Aiheesta muualla

Robert Dietrich The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Robert Dietrich Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Roberto Bartini

Roberto Bartini
Robert Ljudvigovitš Bartini (ven. Ро́берт Лю́двигович Барти́ни; ital. Roberto Oros di Bartini; 14. toukokuuta 1897 Fiume, Itävalta-Unkari – 6. joulukuuta 1974 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.
Bartini syntyi Fiumen varakuvernöörin, paroni Ludovico Oros di Bartinin ja 17-vuotiaan köyhän äidin poikana. Avioliitossa tahollaan ollut aatelinen varakuvernööri ei kuitenkaan suostunut tunnustamaan isyyttään, jonka jälkeen Roberton äiti teki itsemurhan hukuttautumalla. Varakuvernööri vaimoineen lopulta adoptoi Roberton antaen tälle aatelisnimensä.
Bartini valmistui vuonna 1916 upseeriksi ja palveli Itävalta-Unkarin joukoissa ensimmäisessä maailmansodassa itärintamalla joutuen sotavangiksi Siperiaan ja siellä kosketuksiin vallankumousta valmistelevien bolševikkien kanssa. Sodan jälkeen hän opetteli lentämään vuonna 1921, jolloin liittyi Italian kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella Milanon polyteknisessä koulussa.
Kun fasistit nousivat valtaan vuonna 1923, hän muutti Neuvostoliittoon. Syyskuussa hän oli jo toimessa salaisessa kehitysyhtiössä, joka tunnettiin nimellä Postilokero 5. Vuodesta 1928 alkaen hän suunnitteli amfibiokoneita. Vuonna 1930 hänestä tuli oman suunnittelutoimiston pääsuunnittelija.
Bartini pidätettiin ilman syytettä Stalinin vainoissa vuonna 1938 ja joutui lopulta lentokonesuunnittelijoiden työleirille muun muassa Andrei Tupolevin kanssa. Vapauduttuaan vuonna 1946 hän pääsi jatkamaan uraansa OKB-86:ssa, jota johti Georgi Berijev. Hän suunnitteli nk. ekranoalusta, joka lentää meren pinnan "maavaikutuksessa".
Johtavana aerodynamiikan asiantuntijana Bartini teki elämänsä aikana lukuisia kirjallisia tutkimuksia aiheeseen liittyen, mutta pyysi testamentissaan ettei niitä julkaistaisi postuumisti.
S/2007 S 2

S/2007 S2 on pienehkö nk. Viikinkiryhmään kuuluva Saturnuksen kuu. Sen löysivät 1. toukokuuta 2007 Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden kuvista, jotka oli otettu 18. tammikuuta-19. huhtikuuta 2007 välisenä aikana.
Kuun halkaisija on vain noin kuusi kilometriä ja se kiertää Saturnusta retrogradisesti 16,56 miljoonan kilometrin keskimääräisellä etäisyydellä. Sen radan inklinaatio on 176,68° ja eksentrisyys 0,218. Sen kiertoaika Saturnuksen ympäri on 792 vuorokautta 23 tuntia.
Aiheesta muualla

http://home.dtm.ciw.edu/users/sheppard/satellites/satsatdata.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:S/2007 S 2
Saturnuksen kuut
| --- | --- |
Paimenkuut:  S/2009 S 1 | Pan | Daphnis | Atlas | Prometheus | Pandora
Samarataiset:  Epimetheus | Janus
G-rengas:  Aegaeon
Sisemmät suuret kuut:  Mimas | Enceladus | Tethys | Telesto | Calypso | Dione | Helene | Polydeuces
Alkyonidit:  Methone | Anthe | Pallene
Ulommat suuret kuut:  Rhea | Titan | Hyperion | Japetus
Inuiittiryhmä:  Kiviuq | Ijiraq | Paaliaq | Siarnaq | Tarqeq
Viikinkiryhmä:  Phoebe | Skathi | S/2007 S 2 | Skoll | S/2004 S 13 |  Greip | Hyrrokkin | Mundilfari | Jarnsaxa | S/2006 S 1 | S/2004 S 17 | Narvi | Bergelmir | Aegir | Suttungr | S/2004 S 12 | Bestla  Farbauti | Hati | S/2004 S 7 | Thrymr | S/2007 S 3 | S/2006 S 3 |  Surtur | Kari | Fenrir | Ymir | Loge | Fornjot
Gallialaisryhmä:  Albiorix | Bebhionn | Erriapo | Tarvos
Varmistamattomat:  S/2004 S 6 | S/2004 S 4 | S/2004 S 3
Käännös suomeksi
Rúben Dias

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rúben Santos Gato Alves Dias
Syntymäaika: 14. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Amadora, Portugali
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: Manchester City
Pelinumero: 3
Junioriseurat
2006–2008: Estrela Amadora
2008–2015: Benfica
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2017 | Benfica B | 55 | (0) |
| 2017–2020 | Benfica | 91 | (9) |
| 2020– | Manchester City | 117 | (3) |
Maajoukkue
| 2013 | Portugali U16 | 5 | (1) |
| 2013–2014 | Portugali U17 | 18 | (0) |
| 2014–2016 | Portugali U19 | 21 | (2) |
| 2016–2017 | Portugali U20 | 15 | (0) |
| 2017 | Portugali U21 | 4 | (0) |
| 2018– | Portugali | 60 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. heinäkuuta 2024.
Rúben Santos Gato Alves Dias (s. 14. toukokuuta 1997 Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Manchester Cityä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Dias siirtyi Benficaan vuonna 2008 ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kesällä 2017. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa 16. syyskuuta 2017, kun Benfica hävisi vierasottelun Boavistaa vastaan lukemin 1–2. Hän voitti Portugalin mestaruuden ja supercupin 2019. Hän pelasi Benficassa kaikkiaan 91 Portugalin pääsarjaottelua, ja teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 13 ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua.
Dias siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 68 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Hän voitti tulokaskaudellaan Valioliigan mestaruuden. Pelaamissaan 32 liigaottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Jalkapallotoimittajat valitsivat hänet kauden pelaajaksi. Hänet nimettiin myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Englannin Liigacupissa hän pelasi kolme ottelua, myös voitokkaan finaalin. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien Chelsealle hävitty loppuottelu. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 liigaottelua ja teki kaksi maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2022–2023 City voitti triplamestaruuden. Dias pelasi Valioliigassa 26 ottelua, Mestarien liigassa 12 ottelua, ja teki yhden maalin, sekä FA Cupissa kolme ottelua.  Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 30 liigaottelua Cityn voittaessa neljännen kerran peräkkäin Valioliigan mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Hän voitti myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Maajoukkueura

Portugalin A-maajoukkueessa Dias pelasi ensimmäisen ottelunsa 28. toukokuuta 2018, kun Portugali pelasi 2–2-tasapelin Tunisiaa vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei saanut lopputurnauksessa peliaikaa. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan Portugalin kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljässä ottelussa täydet 90 minuuttia. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit kahdessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä ja puolivälierässä.
Dias on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä 60 A-maaottelua, joissa hän on ollut 58 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: marraskuussa 2020 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan ja kesäkuussa 2024 yhden maalin ystävyysottelussa Suomea vastaan.
Sakuragichōn junapalo

| Sakuragichōn junapalo |
| --- | --- |
 Junan ensimmäinen vaunu tulessa
Päivämäärä:  24. huhtikuuta 1951
Aika:  13.42
Paikka:  Sakuragichōn rautatieasema, Jokohama
Valtio:  Japani
Rataosa:  Keihin-linja
Liikennöitsijä(t):  Japanin valtionrautatiet
Sijainti:  35°27′12″N, 139°37′44″E
Turman kuvaus:  tulipalo
Turman syy:  virhe ajolankojen huollossa
Tiedot
Junia osallisena:  1
Kuolleita:  106
Loukkaantuneita:  92
Sakuragichōn junapalo tapahtui 24. huhtikuuta 1951, kun ajolankoihin lähellä Sakuragichōn rautatieasemaa Jokohamassa tuli huollon aikana oikusulku. Oikosulun aiheuttamat kipinät sytyttivät Keihin-linjalla kulkeneen 63-sarjan junan tuleen. Palo levisi nopeasti, ja junan matkustajista 106 kuoli ja 92 loukkaantui.
Oikosulun ja siten tulipalon perimmäinen syy oli ajolankojen huollossa tehty virhe. Kuolonuhrien suureen määrään johtivat kuitenkin 63-sarjan junissa käytetyt herkästi syttyvät materiaalit. Lisäksi junat oli suunniteltu toisen maailmansodan aikana, jolloin materiaalista oli pulaa. Niissä oli suurien ikkunoiden sijaan useita pienempiä ikkunoita, joista ei mahtunut ulos. Junan läpi ei päässyt kulkemaan vaunusta toiseen, eikä sähköovia saanut auki virran katkettua. Niinpä matkustajat jäivät loukkuun palavaan junaan.
Rövaren

Rövaren
| --- | --- |
Sijainti:  60°5′02.34″N, 24°40′58.87″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,091 km² 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rövaren on saari Espoon Suvisaaristossa. Se on yksi Espoon kaupungin ulkoilusaarista. Rövaren sijaitsee noin 700 metriä Stora Herröstä itään ja pari kilometriä Suvisaariston pääsaarista etelälounaaseen. Etäisyys Soukanniemen Amiraalinsatamaan on runsaat kolme kilometriä.
Rövarenin pinta-ala on yhdeksisen hehtaaria. Sen metsät ovat suurimmalta osin kalliomännikköä sekä mustikka- ja puolukkakangasta. Rannat ovat pääosin kalliota ja kivikkoa, etenkin saaren itäosassa. Rövarenin itä- ja etelärannalta avautuu näkymä Suomenlahden ulappaan.
Rövarenin pohjoispuolella sijaitsee 0,8 hehtaarin laajuinen Rövargrundet, joka on vähäpuinen kallioluoto. Runsaan sadan metrin päässä Rövarenin etelärannalta sijaitsee neljän hehtaarin laajuinen Kaparen.
Rövaren on osa Uudenmaan maakunnallista virkistysalueverkostoa.
Maisema Rövarenilta.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Rövaren, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Saariston osayleiskaavaluonnos (Selostus (pdf, 2481 kt)) (Arkistoitu – Internet Archive)
Retkipaikka.fi
Rúnar Kristinsson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Rúnar Kristinsson
Syntymäaika: 5. syyskuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Islanti
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984 1985–1994 1995–1997 1997–2000 2000–2007 2007– | Leiknir Reykjavik KR Reykjavík Örgryte IS Lillestrøm SK KSC Lokeren KR Reykjavík | – (–) 126 (21) 59 (13) 73 (14) 193 (40) 14 (0) |
Maajoukkue
| 1987–2004 | Islanti | 104 (3) |
Valmennusura
2010–2014 2015–2016 2016–2017 2018–: KR Reykjavik Lillestrøm SK KSC Lokeren KR Reykjavik
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. tammikuuta 2016.
Rúnar Kristinsson (s. 5. syyskuuta 1969 Reykjavík) on islantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkäävä keskikenttäpelaaja.. Hän toimii islantilaisen KR Reykjavikin päävalmentajana.
Hän on 104 A-maaottelullaan eniten miesten jalkapallomaaotteluja pelannut islantilaispelaaja.
Ura

Rúnar aloitti pelaajauransa kotimaansa kolmannen sarjatason Leiknir Reykjavikissa 1984. Hän siirtyi pääsarjaseura KR Reykjavíkiin 1985. Ensimmäiset pääsarjaottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta 1987. Hän pelasi seurassa vuoteen 1994 mennessä kaikkiaan 126 sarjaottelua ja teki 21 maalia. Hän saavutti KR Reykjavíkin joukkueessa hopeaa 1990 ja 1992 sekä pronssia 1991. Lisäksi hän voitti Islannin cupin 1994.
Vuonna 1995 Rúnar siirtyi ruotsalaisen Örgryte IS:n riveihin, jossa hän teki vajaan kolmen kauden aikana 13 maalia pelaamissaan 59:ssä Allsvenskan-ottelussa. Hän siirtyi kesken kauden 1997 Norjan Tippeligaenissa pelanneeseen Lillestrømiin. Hän pelasi seurassa kauden 2000 loppuun mennessä 73 sarjaottelua ja teki 14 maalia.
Rúnar siirtyi marraskuussa 2000 Belgian Jupiler Pro League -seura KSC Lokereniin. Hän pelasi seurassa kauden 2006–2007 loppuun mennessä 193 pääsarjaottelua, joissa teki 40 maalia. Hän saavutti pronssia Belgian liigassa kaudella 2002–2003. Aktiiviuransa viimeisellä kaudella 2008 hän palasi KR Reykjavíkiin, jossa pelasi 14 ottelua.
Ura > Maajoukkue

Islannin maajoukkueessa Rúnar aloitti uransa jo vuonna 1987. Hän oli uransa aikana yksi maajoukkueen parhaista pelaajista. Vuonna 2004 Rúnar ilmoitti jättävänsä maajoukkueen. Hän teki pelaamissaan 104 ottelussa kolme maalia. Hän toimi myös maajoukkueen kapteenina.
Valmennusura

Rúnar valmensi KR Reykjavikia toukokuusta 2011 marraskuuhun 2014. Seura voitti Islannin-mestaruuden 2011 ja 2013, Islannin cupin 2011, 2012 ja 2014 sekä supercupin 2012 ja 2014. Tammikuussa 2015 hän siirtyi norjalaisen Lillestrømin päävalmentajaksi. Kaudella 2015 Rúnar luotsasi seuran Tippeligaenissa kahdeksanneksi. Kausi 2016 sujui alavireisesti ja Lillestrøm vajosi liigan hännille. Lopulta Rúnar sai potkut seurasta syyskuussa 2016, kun Lillestrøm majaili liigan toiseksi viimeisenä.
Lokakuun lopulla 2016 Rúnarista tuli belgialaisen KSC Lokerenin päävalmentaja. Hän luotsasi Lokerenin kaudella 2016/17 yhdenneksitoista Belgian pääsarjassa. Kehnot tulokset kauden 2017/18 alussa johtivat Rúnarin potkuihin elokuun alussa 2017.
Lokakuussa 2017 kerrottiin, että Rúnar palaa KR Reykjavikin päävalmentajaksi.
Unna Lehtipuu

Unna Lehtipuu (s. 5. huhtikuuta 1968) on suomalainen viestintäyrittäjä, toimitusjohtaja, tietokirjailija ja kolumnisti.
Julkaisut

Lehtipuu on julkaissut viisi tietokirjaa: Tukholma – veden kaupunki (WSOY 1994), mediakasvatusopas "Ruuturitari ja digidonna – lapsi matkalla mediaan" (WSOY 2006), "Kulttuuriälykäs bisnesviestijä" (Wsoy PRO 2010) ja toisenlainen sijoitusopas "Timanttipesula – sijoita elämä fiksusti" (2016, Talentum PRO).
Merkitystalouteen, sijoittamiseen ja rahan psykologiaan keskittyvä blogi Timanttipesula on ilmestynyt elokuusta 2015 lähtien.  Samoja teemoja käsittelevä Rikastamo-blogi ja kolumni on ilmestynyt Me Naiset -lehdessä ja verkkolehdessä marraskuusta 2017 alkaen, alkuvuonna 2018 Rikastamo aloitti myös podcastina Sanomien Supla-kanavalla. Samanniminen käytännönläheinen oman talouden opas "Rikastamo - elämäsi fiksuimmat rahapäätökset" (Otava) ilmestyi syyskuussa 2018.
Työt

Lehtipuu on työskennellyt toimittajana lukuisissa medioissa. Radio Cityssä hän toimitti kansainvälisiin ilmiöihin keskittynyttä Maapalloradio-ohjelmaa vuonna 1993. Televisiotyöt hän aloitti toimittamalla N.Y.T- Nuorten uutiset -ohjelmaa TV1: ssä. Vuotta myöhemmin hän siirtyi ruutukasvoksi ja toimittajaksi myöhäisillan runsaasti huomiota saaneeseen, kahden naisen vetämään talkshow Amatsoniaan MTV3-kanavalla yhdessä juontajapari Yazkan kanssa. MTV3:n erikoisuutislähetys Mediauutiset-ohjelman toimittajana ja ankkurina hän työskenteli vuosina 1996-1999, MTV:n uutistoimituksessa. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa Kauppalehdessä, free-toimittajan useissa lehdissä sekä Ulkopolitiikka-lehden toimituspäällikkönä vuosina 2003-2009. Näiden lisäksi Lehtipuu on tehnyt tv-dokumentteja, ollut toimittajana tv-sarjoissa ja pisteohjelmissa. Hän on myös ollut kolumnistina mm. Kirkko ja Kaupunki-, Esse- ja Lehtipisteuutiset-lehdissä.
Lehtipuu toimi viestintä- ja brändijohtajana lähes sadassa maassa toimivassa kehitysyhteistyöjärjestö World Visionissa, Suomessa, vuosina  2011-2016. Vuonna 2000 hän johti Helsingin juhlaviikkojen viestintätiimiä. Näiden lisäksi hän on työskennellyt lyhyitä jaksoja viestintäyksikössä Unescossa Pariisissa sekä Euroopan neuvostossa, Strasbourgissa.
Yritystoiminta - Viestintä

Lehtipuu perusti ensimmäisen viestintäyrityksensä vuonna 1999. Loppuvuonna 2016 hän perusti valmentavan viestintätoimiston Framilla Finland Oy:n yhdessä mainostoimisto Folkin kanssa. Lehtipuu on toiminut yrityksen toimitusjohtajana sen käynnistämisestä lähtien. Yrittäjänä Lehtipuu on erityisesti perehtynyt johdon ja asiantuntijoiden valmentamiseen,  viestintästrategioihin, vaikuttamiseen ja kulttuurien väliseen viestintään. Hän on myös kysytty luennoitsija ja keskustelunvetäjä seminaareissa ja tapahtumissa. Päätoimensa ohella hän luennoi ja kirjoittaa taloudesta, säästämisestä ja sijoittamisesta. Lehtipuulla on myös yritystoimintaa metsätalouden alalla.
Järjestötoiminta

Kansainväliset kysymykset ovat Lehtipuulle olleet tärkeässä roolissa, sekä opiskeluissa, töissä että luottamustoimissa.
Opiskeluaikana Lehtipuu toimi aktiivisesti nuorisojärjestöissä, Pohjola-Nordenin nuorisoliiton puheenjohtajana sekä Norden-nuorisojärjestöjen pohjoismaisen kattojärjestö Nordens Ungdomin puheenjohtajana. Hän on myös hallituksen jäsen ja perustajajäsen vuonna 2014 perustetussa Uhrirahaston ystävät -yhdistyksessä, joka toimii kansainvälisen ihmisoikeustuomioistuimen alaisuudessa, Elisabeth Rehnin puheenjohtajuudessa. Vuosina 2013–14 hän oli Ulkomaantoimittajien yhdistyksen hallituksen jäsen, sekä vuonna 2014 yhdistyksen puheenjohtaja. Lehtipuu on myös ollut käynnistämässä useita vertaistoimintaan rakentuvia naisverkostoja vuodesta 2002, niin Suomessa kuin ulkomailla. Hän on ollut aktiivinen sijoittamiseen liittyvissä yhteisöissä ja verkostoissa, ja aktiivisesti edistänyt naisten taloustaitoja ja sijoittamista.
Opinnot

Lehtipuu on opiskellut sekä Suomessa että Ruotsissa. Helsingin yliopistossa hän suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon (1996)  pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Gradussaan hän tutki ihmisoikeusjärjestöjen lobbausta Euroopan neuvostossa. Svenska Handelshögskolanissa (Hanken)  hän on suorittanut opintoja markkinoinnissa ja liikkeenjohdossa. Hän on myös opiskellut Tukholman yliopistossa ja Katrinebergs Folkhögskolanissa, Falkenbergissä. Hän on täydentänyt opintojaan lisäksi International Business Coach-sertifikaatilla sekä lukuisilla viestinnän ja vastuullisuuden koulutuksilla.
Perhe

Lehtipuu asuu nykyisin Espoossa ja on neljän lapsen äiti.
Ruin

Ruin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Dagmar Ruin (1894–1977), suomalainen sairaanhoitaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija
Hans Ruin (1891–1980), suomenruotsalainen esteetikko ja kirjailija
Hans Ruin (s. 1961), ruotsalainen filosofi
Ingrid Linnea Ruin (1881–1956), suomalainen taidemaalari
Olof Ruin (s. 1927), ruotsalainen valtiotieteilijä, professori
Waldemar Ruin (1857–1938), suomalainen kasvatustieteilijä, professori ja Helsingin yliopiston rehtori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rötösherrajahti

Rötösherrajahti on usein käytetty yhteisnimitys 1980-luvun alkupuolella pidetyille, suurta huomiota herättäneille oikeudenkäynneille, joissa poliitikkoja, virkamiehiä ja yritysjohtajia syytettiin lahjusrikoksista.
Käsitteen rötösherrat loi kansanedustaja, tullineuvos Veikko Vennamo – tai oikeastaan hänen puolisonsa Sirkka Vennamo, jonka ideoimia olivat monet Suomen maaseudun puolueen tunnetuksi tulleet iskulauseet. Lause "Rötösherrat kuriin!" esiintyi vuoden 1983 eduskuntavaalien edellä puolueen vaalijulisteiden alalaidassa.
Rötösherrajahdin on nähty juontaneen juurensa voimakkaan politiikanvastaisen mielialan noususta ja poliittisen ilmapiirin oikeistolaistumisesta Urho Kekkosen presidenttikauden viimeisinä vuosina. Silloisen  Keskustapuolueen katsottiin Kekkosen kaudella saavuttaneen parlamentaarista painoarvoaan suuremman yhteiskunnallisen vaikutusvallan, joten rötösherrajahdin suurin paine kohdistui siihen. Rajuimman hyökkäyksen maalitauluiksi joutuivat Kekkosen ympärille muodostuneen "hovin" jäsenet. Rötösherrajahtia lietsoi erityisesti SMP ja Veikko Vennamon arveltiin pyrkivän sen avulla kostamaan häneen kohdistuneen syrjinnän ja kasvattamaan puolueensa kannatusta. SMP:n suurvoitto vuoden 1983 eduskuntavaaleissa lieneekin suurimmaksi osaksi ollut juuri sen ansiota, että puolue korosti voimakkaasti, jopa paisutellen, silloisia taloudellisia ja poliittisia väärinkäytöksiä. Rötösherrajahdin taustalla olivat muiden muassa Salora- ja Valco-jutut 1970- ja 1980-lukujen taitteessa sekä eduskunnan päivärahakiista vuosina 1982–1983.