Hatsinan palatsi
1900-luku > Neuvostoaika

Venäjän sisällissodan päätyttyä Neuvosto-Venäjän voittoon Hatsinan palatsi palasi museotehtäväänsä. Avaamisen jälkeisten vuosien kävijämäärät osoittivat, että siellä vieraili eniten kävijöitä, kuten vuonna 1921 yli 21 000 kävijää. Vuonna 1926 Hatsinan palatsista vietiin pois kaikki tarpeettomat tavarat, joilla ei katsottu olevan "taiteellista arvoa", kuten huonekaluja, pronssiesineitä ja mattoja, jotka myytiin rahan saamiseksi neuvostohallinnolle. Se oli suurin Petrogradin esikaupunkien palatseista ja museoista, ja sitä kutsuttiin usein "esikaupunkien Eremitaašiksi".
Vuonna 1941, kun Neuvostoliitto liittyi toiseen maailmansotaan Saksan hyökkäyksen jälkeen, Hatsinan palatsin museo evakuoitiin rakennuksen ja arvoesineiden suojelemiseksi ilmapommituksista. Luftwaffen pudottama pommi räjähti palatsin vieressä 15. elokuuta 1941, ja elokuun lopussa kaupunki oli saksalaisten tykistön ulottuvilla. Tykistöammukset vaurioittivat aukiota 24. elokuuta ja 3. syyskuuta ilmapommi aiheutti huomattavia vahinkoja pihalle.
Palatsin arvoesineiden täydellistä evakuointia ei voitu suorittaa, vain neljä joukkuetta arvokkaimpien näyttelyesineiden kanssa lähetettiin itään ja yksi ryhmä lähetettiin Leningradiin. Jäljelle jäänyt omaisuus sijoitettiin palatsin kellariin, osa suurista veistoksista haudattiin puistoon ja loput vietiin yhdelle alueella peitettyinä hiekkasäkeillä. Syyskuun 9. päivänä 1941 museon jäljellä oleva henkilökunta evakuoitiin, ja samana päivänä yksi torni sai vaurion ammuksesta ja toinen ammus räjähti puistossa palatsin lähellä.
Wehrmacht miehitti Hatsinan palatsia tammikuuhun 1944 asti, jolloin se hylättiin Saksan vetäytymisen aikana. Saksalaiset sytyttivät palatsin tuleen, joka tuhosi historiallisen sisustuksen ja palatsin osia, sekä veivät osan jäljellä olevista arvoesineistä sotasaaliina. Saksalainen sotilas jätti seinälle kirjoituksen, jossa luki: "Olimme täällä. Emme enää palaa. Jos Ivan tulee, kaikki on tyhjää".
Kun puna-armeija valtasi Hatsinan takaisin, palatsin jäännökset suojattiin väliaikaisesti, kunnes peruskunnostustyöt voitiin aloittaa vuonna 1948. Museotoiminnan palauttamista ei suunniteltu, koska sitä pidettiin kannattamattomana, ja kokoelmista tallennetut esineet siirrettiin Neuvostoliiton kulttuuriministeriön ja SNTL:n määräyksellä varastoitaviksi 24 museoon eri puolille maata, joista niitten palautuminen on osoittautunut hyvin vaikeaksi. Palatsin 2 500 huonekalusta alle 300 säilyi sodan yli varastoituina. Suurin osa oli tuhoutunut väärän ja huolimattoman varastoinnin ja kuljetuksien vuoksi. Keskusmuseovaraston inventaariossa vuodelta 1941 valtaosa huonekaluista oli peräisin Hatsinan palatsista. Palatsimuseoon on saatu takaisin vain 180 alkuperäistä huonekalua, joissa vain 134 on merkitty keskusmuseovaraston inventointinumerolla.
Vuosina 1950-1959 palatsissa toimi Neuvostoliiton puolustusvoimien laivastokoulu ja sitten Yleisvenäläinen sähköstandardin tutkimusinstituutti. Vuonna 1960 palatsirakennus poistettiin Leningradin alueen Valtion historiallisten ja kulttuurimonumenttien valvonnan, käytön ja suojelun komitean (GIOP) luettelosta.
Hatsinan palatsin asema historiallisena ja kulttuurimonumenttina palautettiin 1970-luvulla. Vuonna 1961 arkkitehti Mihail Plotnikov oli jo aloittanut Hatsinan palatsin entisöintiprojektin kehittämisen, johon sisältyi arkkitehtonisten mittausten tekeminen ja arkistomateriaalien etsiminen. Ensimmäisestä ja toisesta kerroksesta tehtiin sisustuspiirustukset, joissa sisätilat tultaisiin ennallistamaan ennen vuotta 1890 edustaneeseen asuun. Kunnostettua Hatsinan palatsia ei ollut tarkoitus palauttaa museoksi, vaan se oli sähkötutkimuslaitoksen pysyvässä käytössä. Selvitystyöstä huolimatta Plotnikovin suunnitelmaa ei lopulta toteutettu, ja se peruttiin vuonna 1963.
Museo avattiin lopulta uudelleen palatsissa sähkötutkimuslaitoksen rinnalle, ja rakennuksen entistämistä jatkettiin vuosina 1968–1998 pääkuraattorina toimineen Adelaide Jolkinan ponnistelujen ansiosta. Jolkina vetosi kahdeksan vuoden ajan eri tason virkamiehiin kunnostustöiden aloittamiseksi, ja Elektrostandard sähkötutkimuslaitos luopui lopulta rakennuksen käytöstä.
Vuonna 1976 arkkitehti Mihail Plotnikov kutsuttiin uudelleen ennallistamaan Hatsinan palatsi, ja hän teki uuden suunnitelman keskiosan toisessa kerroksessa sijaitsevien pääsalien entistämiseksi palatsin loistokauden, 1700-luvun lopun asuun. Stukkokoristeiden entistämisen teki kuvanveistäjä-mallintaja L. A. Strižova, entistämistöitä tehtiin V. F. Kirpitševin johdolla ja maalaustyöt suoritti restauraattoriryhmä johtajanaan Leningradin taiteilijaliiton jäsen, entistämistyöstään Leningradin alueen palatseissa vuonna 1986 Lenin-palkittu Jakov Aleksandrovitš Kazakov. Palatsin ensimmäiset valmistuneet sisätilat avattiin yleisölle 8. toukokuuta 1985 toisen maailmansodan voiton 40-vuotispäivän kunniaksi. Perestroikan jälkeen 1980-luvun lopulta lähtien palatsin entisöintiin osoitetut varat olivat minimaalisia ja työ hidastui.