stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oulu II
Oulu II:n katoaminen

Oulu II lähti Oulusta 21. marraskuuta 1943 kohti Kalajokea noutamaan tukkilauttaa. Aluksen päällikkö oli päättänyt kiertää Hailuodon saaren merenpuolitse sen sijaan, että hän olisi ajanut suojaisempaa reittiä Hailuodon ja mantereen välisen salmen kautta. Aluksen lähtiessä Oulusta tuuli oli kohtalainen, mutta voimistui päivän mittaan.
Hinaaja katosi jäljettömiin Marjaniemen ja Kalajoen välisellä merialueella ja vei mukanaan koko yhdeksänhenkisen miehistönsä, johon kuului yksi nainen. Turman syy on edelleen epäselvä. Aluksen hylkyä tai sen miehistön jäsenten ruumiita ei ole löydetty. Aluksen pelastusvene ajautui ilman airoja ja pohjatappia Hanhikiven niemen rantaan Pyhäjokisuulle. Perämeren pohjukasta Ruotsin puolelta on löydetty todennäköisesti Oulu II:n pelastusliivit.lähde?
Oulu II:n katoaminen on synnyttänyt koulukuntia, joilla on omat teoriansa ja päätelmänsä aluksen katoamisen syystä. Aluksesta lienee tehty viimeinen epävarma näköhavainto kello 13 sen ollessa matkalla Kalajokea kohti Hailuodon Marjaniemen kohdalla katoamispäivänä. Tämän havainnon tekijää ei tosin ole pystytty tunnistamaan; välillä puhutaan havainnontekijänä luotsista, välillä majakanvartijasta. Luotsiaseman ja majakan papereista ja päiväkirjoista tai poliisitutkintapöytäkirjoista ei löydy mainintaa havainnon tekijän henkilöllisyydestä.
Majakkalaiva Nahkiaiselle asti alus ei liene päässyt ennen uppoamistaan, sillä majakkalaivasta alusta ei havaittu. Marjaniemen epävarman havainnon aikaan tuulen voimakkuus oli vain 1–2 boforia lounaasta; vasta saman päivän illalla noin kello kahdeksan se poliisitutkintapöytäkirjan mukaan voimistui kuuteen boforiin, jolloin alkoi lumipyry. Noin kello 16 aluksen olisi pitänyt jo olla Maakallassa, jossa oli tarkoitus yöpyä.
Päällimmäisenä teoriana hinaajan katoamiseen on pidetty sitä, että alus upposi veden tunkeutuessa sisälle avonaisten hiilisäiliöiden luukkujen kautta laivan ajaessa vastatuuleen. Luukut olivat avoinna, koska hiiliä oli otettu mukaan niin paljon, ettei kaikki mahtunut hiilisäiliöihin. Osa lastista, 2–6 tonnia, jäi kannelle avonaisten luukunsuiden päälle siinä tarkoituksessa, että hiilet vajoaisivat siitä koliboksien tyhjentyessä alas bokseihin. Aluksen Oulusta lähdön ainoa silminnäkijä, työnjohtaja Artturi Eld ilmoitti poliisikuulusteluissa olevansa varma siitä, että hiiliä oli kasattu kannelle reelingin korkeudelle asti.
Aiheesta muualla

Hannu Teider : Suomen tunnetuin laivamysteeri odottaa yhä ratkaisuaan – yhtään ruumista ei ikinä löytynyt. Seura 30.7.2015
Oulun historia
| --- | --- |
Oulun palot:   v. 1652 palo  v. 1655 palo  v. 1705 palot  v. 1715 palo  v. 1773 palo  v. 1822 palo  v. 1882 palo 
Merenkulku:   Fregatti Toivo  Hailuotolaiva  Kiikelin hylky  Laitakarin hylky  Hinaaja Oulu II  Sophia Marian hylky 
Teollisuuden historia:   Aittokoski Oy  Katri Antell  Merijal  Oulu Oy  Pateniemen saha  Tervahovi  Toppila Oy  Toppilan Mallasjuomatehdas  Typpi Oy  Ab Uleå Oy  Veljekset Åström 
Kuntaliitokset:   1965: Oulujoen kunta  2009: Ylikiimingin kunta  2013:  Haukiputaan kunta  Kiimingin kunta  Oulunsalon kunta  Yli-Iin kunta 
Katso myös:   Kierikkikeskus  Latokankaan kivikautinen asuinalue  Oulun kasarmi  Oulun kristalliyö  Oulun linna  Oulun valtaus  Pikku-Berliini  Rekikylän kivikautinen asuinpaikka  Typpi Oy:n räjähdysturma  Ylikiimingin seurakunta
Pensasmedestäjä

| Pensasmedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Kaunomedestäjät Cinnyris
Laji::  manoensis
Kaksiosainen nimi
 Cinnyris manoensis  (Reichenow, 1907) 
Synonyymit
 Nectarinia manoensis 
Katso myös
   Pensasmedestäjä Wikispeciesissä   Pensasmedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensasmedestäjä (Cinnyris manoensis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pensasmedestäjää tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Terho Sakki

Terho Sakki (15. lokakuuta 1930 Viipurin mlk. – 24. lokakuuta 1997 Hyvinkää) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Henkilöhistoria

Sakki syntyi Viipurin maalaiskunnassa ja päätyi evakkoon Kytäjälle. Hän opiskeli ensin viilariksi, mutta siirtyi sitten mainososastolleselvennä töihin ja kävi Taideteollisuuskeskuskoulun iltalinjaa. Sakki jatkoi opintojaan vielä Suomen Taideakatemian koulussa, josta hän valmistui 1957. Edellisenä vuonna Sakki oli ostanut Tyko Sallisen ja Jalmari Ruokokosken taiteilijatalot Humalan ja Krapulan ja työskenteli ja asui niissä perheineen. Sakki palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1971, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1982. Sakki on haudattu Humalan ja Krapulan pihapiiriin.
Taiteellinen tuotanto

Veistostensa materiaaleina Sakki käytti romuterästä, graniittia ja pronssia. Hän teki useita julkisia monumentteja, mutta hänet tunnetaan myös mitalien suunnittelijana. Tyyliltään Sakki liikkuu abstraktin rajamailla. Teosten muotokieli perustuu usein luonnonmuotoihin, mutta käsittely on vapaata. Halkaistut muodot ja reliefinomaisuus ovat Sakille tunnusomaisia.
Taiteellinen tuotanto > Teoksia

Heimotulet, Seinäjoki, 1965
Nouseva kaari, Rajamäki, 1966
Valajapatsas, Karkkila, 1973
Kalevala-muistomerkki, Tampere, 1973
Soihtu, Turku, 1975
Ravustajapoika, Oulainen, 1977
Väkevät näkevät tekevät, Kuusamo, 1986
Lasse Virenin juoksijapatsas, Helsinki ja Myrskylä, 1994
Kuvia teoksista

Verryttelevät pojat, 1959, Lappeenranta.
Pärskepyrstö, 1961, Hyvinkää.
Runoratsu – sotaratsu / Yrjö Jylhän muistomerkki, 1964, Tampere.
Heimotulet, 1965, Seinäjoki.
Reliefi Ehnroosin koulun seinässä, 1965, Mäntsälä.
Suomen itsenäisyyden 50-vuotisreliefi, 1966, Tampere.
Korkokuva, 1966, Hyvinkää.
Nouseva kaari, 1966, Nurmijärvi.
Taiteen tammi, 1968, Pori.
Hyöky, 1970, Hyvinkää.
Valaja, 1973, Karkkila.
Kalevala-muistomerkki, 1973, Tampere.
Kasvu, 1974, Pori.
Soihtu, 1975, Turku.
Ravustajanpatsas, 1977, Oulainen.
Artturi Leinosen muistomerkki, 1978, Kauhava.
Puro, 1979, Hyvinkää.
Kasvaen, Rakentaen, 1980, Helsinki.
Artturi Leinosen muistomerkki, 1981, Vaasa.
Prima vera - Purot kalliossa, 1983, Kuopio.
Merikosken muusat, V. A. Koskenniemen muistomerkki, 1985, Oulu.
Kasvu, 1986, Hyvinkää.
Väkevät näkevät tekevät, 1986, Kuusamo.
Muusat, 1987, Turku.
Eteenpäin, ylöspäin, 1988, Mäntsälä.
Primavera II, 1991, Kuopio
Karjalaisten evakkotien muistokivi, 1991, Hyvinkää.
Veteraanien muistokivi, 1992, Hyvinkää.
Lasse Virénin patsas, 1994, Helsinki.
Lasse Virénin patsas, 1994, Myrskylä.
A. I. Virtasen muistomerkki, 1995, Helisnki.
Kuvia teoksista > Muistolaattoja

Jalmari Ruokokoski ja Anton Lindfors, Hyvinkää.
Tyko Sallinen, Hyvinkää.
Helene Schjerfbeck, 1966, Hyvinkää.
Hyvinkään Parantolan muistolaatta, 1990, Hyvinkää.
Ensimmäisen villakehräämön muistolaatta, 1992, Hyvinkää.
Alan Shearer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. elokuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Gosforth, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Pituus: 183 senttimetriä
Lempinimi: Big Al (Iso Al)
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1986–1988: Southampton
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (Maalit) | Ottelut (Maalit) |
| 1988–1992 1992–1996 1996–2006 | Southampton Blackburn Rovers Newcastle United Ura | 118 (23) 138 (112) 303 (148) 559 (283) | 118 (23) 138 (112) 303 (148) 559 (283) |
Maajoukkue
| 1992–2000 | Englanti | 63 (30) | 63 (30) |
Valmennusura
2009: Newcastle United
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Alan Shearer (s. 13. elokuuta 1970 Gosforth) on ammattilaisuransa lopettanut englantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Hän on Valioliigan ja Newcastle Unitedin kaikkien aikojen paras maalintekijä ja hän on toiminut muun muassa Englannin maajoukkueen kapteenina.
Shearer siirtyi Newcastleen vuonna 1996 maailmanennätyksen rikkoneella 15 miljoonan punnan siirtosummalla.
Pelaajauransa jälkeen hän on työskennellyt BBC:n jalkapallokommentaattorina.
Ura pelaajana > Seurajoukkueura

Newcastlen seudulta kotoisin oleva Shearer pelasi nuoruudessaan paikallisessa amatöörijoukkueessa, Wallsend Boys Clubissa. Hän siirtyi Newcastle Unitedin kiinnostuksesta huolimatta etelään Southamptonin junioriakatemiaan, josta hän nousi seuran edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana. Shearer teki heti debyytissään hattutempun Arsenalia vastaan. Shearer pelasi Southamptonissa viisi kautta vuoteen 1992 asti.
Kesällä 1992 Shearer oli yksi halutuimmista pelaajista Englannissa. Lopulta Blackburn Rovers osti hänet 3,3 miljoonalla punnalla, joka oli silloin Englannin ennätyssumma. Shearerin ensimmäinen kausi, 1992–1993, vasta perustetussa Valioliigassa jäi vajaaksi loukkaantumisen vuoksi. Seuraavien kolmen kauden aikana hän teki jokaisena yli 30 maalia. Kaudella 1994–1995 Shearer voitti ainoan liigamestaruutensa ja hänet valittiin PFA:n vuoden pelaajaksi.
Shearer pelasi uransa viimeiset kymmenen vuotta Newcastle Unitedin joukkueessa, jonne hän siirtyi vuonna 1996 Blackburnista 15 miljoonalla punnalla, mikä oli senhetkinen maailmanennätyssiirtosumma. Kiinnostusta osoittivat myös muun muassa Barcelona ja Juventus, mutta Shearer valitsi mieluummin kotikaupunkinsa seuran. Newcastle ei kuitenkaan Shearerin aikana saavuttanut pokaaleja. Parhaimmillaan se ylsi Valioliigassa toiseksi ja FA Cupissa kahdesti finaaliin. Shearer valittiin jälleen pelaajayhdistyksen vuoden pelaajaksi 1997. Shearer oli kertonut jo aikaisemmin lopettavansa uransa kauden 2005–2006 päätteeksi, mutta huhtikuussa 2006 hän sai polvivamman, joka päätti hänen jäähyväiskautensa.
Newcastle Unitedissa Shearer kohosi eräänlaiseen seuraikonin asemaan. Hän on yksi seuran suosituimmista pelaajista ja seuran kaikkien aikojen paras maalintekijä. Shearer nousi tilaston kärkeen tehtyään Portsmouthia vastaan 201. maalinsa. Hänen lopulliseksi maalimääräksi Newcastlessa tuli 206.
Shearer pelasi uransa aikana 559 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 283 maalia. Näistä 260 syntyi Valioliigassa, mikä on myös liigan ennätys. Shearer jakaa Andrew Colen kanssa yhden Valioliiga-ottelun maaliennätyksen, kun hän teki Sheffield Wednesdayta vastaan viisi maalia vuonna 1999. 22. marraskuuta 2009 myös Jermain Defoe ylsi viiteen maaliin yhdessä Valioliiga-ottelussa.
Ura pelaajana > Uran tilastot seurajoukkueissa

| Seura ja sarja> Ottelut | Seura ja sarja> Seura | Seura ja sarja> Liiga | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | FA Cup> Ottelut | FA Cup> Maalit | Liigacup> Ottelut | Liigacup> Maalit | Kv>  cupit.Ottelut | Kv>  cupit.Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1987–1988 | Southampton | 1. divisioona | 5 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 5 | 3 |
| 1988–1989 | Southampton | 1. divisioona | 10 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 10 | 0 |
| 1989–1990 | Southampton | 1. divisioona | 26 | 3 | 3 | 0 | 6 | 2 | – | – | 35 | 5 |
| 1990–1991 | Southampton | 1. divisioona | 36 | 4 | 4 | 2 | 6 | 6 | – | – | 48 | 14 |
| 1991–1992 | Southampton | 1. divisioona | 41 | 13 | 7 | 2 | 6 | 3 | – | – | 60 | 21 |
| Yhteensä | Southampton | 1. divisioona | 118 | 23 | 14 | 4 | 18 | 11 | 0 | 0 | 158 | 43 |
| 1992–1993 | Blackburn Rovers | Valioliiga | 21 | 16 | 0 | 0 | 5 | 6 | – | – | 26 | 22 |
| 1993–1994 | Blackburn Rovers | Valioliiga | 40 | 31 | 4 | 2 | 4 | 1 | – | – | 48 | 34 |
| 1994–1995 | Blackburn Rovers | Valioliiga | 42 | 34 | 2 | 0 | 3 | 2 | 2 | 1 | 49 | 37 |
| 1995–1996 | Blackburn Rovers | Valioliiga | 35 | 31 | 2 | 0 | 4 | 5 | 6 | 1 | 48 | 37 |
| Yhteensä | Blackburn Rovers | Valioliiga | 138 | 112 | 8 | 2 | 16 | 14 | 8 | 2 | 171 | 130 |
| 1996–1997 | Newcastle United | Valioliiga | 31 | 25 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 1 | 40 | 28 |
| 1997–1998 | Newcastle United | Valioliiga | 17 | 2 | 6 | 5 | 0 | 0 | – | – | 23 | 7 |
| 1998–1999 | Newcastle United | Valioliiga | 30 | 14 | 6 | 5 | 2 | 1 | 2 | 1 | 40 | 21 |
| 1999–2000 | Newcastle United | Valioliiga | 37 | 23 | 6 | 5 | 1 | 0 | 6 | 2 | 50 | 30 |
| 2000–2001 | Newcastle United | Valioliiga | 19 | 5 | 0 | 0 | 4 | 2 | – | – | 23 | 7 |
| 2001–2002 | Newcastle United | Valioliiga | 37 | 23 | 5 | 2 | 4 | 2 | – | – | 46 | 27 |
| 2002–2003 | Newcastle United | Valioliiga | 35 | 17 | 1 | 1 | 0 | 0 | 12 | 7 | 48 | 25 |
| 2003–2004 | Newcastle United | Valioliiga | 37 | 22 | 2 | 0 | 1 | 0 | 11 | 6 | 51 | 28 |
| 2004–2005 | Newcastle United | Valioliiga | 28 | 7 | 4 | 1 | 1 | 0 | 9 | 11 | 42 | 19 |
| 2005–2006 | Newcastle United | Valioliiga | 32 | 10 | 3 | 1 | 2 | 1 | 4 | 2 | 41 | 14 |
| Yhteensä | Newcastle United | Valioliiga | 303 | 148 | 36 | 21 | 16 | 7 | 48 | 30 | 404 | 206 |
| Ura Yhteensä | Ura Yhteensä | Ura Yhteensä | 559 | 283 | 58 | 27 | 50 | 32 | 56 | 32 | 733 | 379 |
Ura pelaajana > Maajoukkueura

Shearer nousi Englannin maajoukkueeseen 1992 ja teki heti ensimmäisessä maaottelussaan maalin. Hän oli mukana EM-kisoissa 1996, MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 2000. Parhaimmillaan Englanti eteni välieriin vuoden 1996 kisoissa, jolloin Shearer voitti myös kisojen maalikuninkuuden. Vuoden 2000 EM-kisojen jälkeen Shearer lopetti maajoukkueuransa keskittyäkseen seurajoukkueessa pelaamiseen. Hän viimeisteli Englannin paidassa 30 maalia 63 ottelussa.
Ura pelaajana > Englannin maajoukkueessa

| Englannin maajoukkue> Vuosi | Englannin maajoukkue> Ottelut | Englannin maajoukkue> Maalit |
| --- | --- | --- |

| 1992 | 6 | 2 |
| 1993 | 1 | 0 |
| 1994 | 6 | 3 |
| 1995 | 8 | 0 |
| 1996 | 9 | 8 |
| 1997 | 5 | 3 |
| 1998 | 11 | 6 |
| 1999 | 10 | 6 |
| 2000 | 7 | 2 |
| Yhteensä | 63 | 30 |
Ura valmentajana

Pelaajauran jälkeen Shearer työskenteli useita vuosia BBC:n kommenttaattorina. 
Huhtikuussa 2009 Shearer palkattiin Newcastle Unitedin päävalmentajaksi pelastamaan seura putoamiselta, kun kautta oli jäljellä kahdeksan ottelua. Newcastle-legenda ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraansa putoamiselta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MTV3:n uutinen Shearerin uran päättymisestä
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Joe Kinnear | Newcastle Unitedin päävalmentaja 4–6/2009 | Seuraaja: Chris Hughton&Colin Calderwood |
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1992
1 Woods |
2 Curle |
3 Pearce |
4 Keown |
5 Walker |
6 Wright |
7 Platt |
8 Steven |
9 Clough |
10 Lineker |
11 Sinton |
12 Palmer |
13 Martyn |
14 Dorigo |
15 Webb |
16 Merson |
17 Smith |
18 Daley |
19 Batty |
20 Shearer |
Valmentaja Taylor
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Seaman |
2 G. Neville |
3 Pearce |
4 Ince |
5 Adams |
6 Southgate |
7 Platt |
8 Gascoigne |
9 Shearer |
10 Sheringham |
11 Anderton |
12 Howey |
13 Flowers |
14 Barmby |
15 Redknapp |
16 Campbell |
17 McManaman |
18 Ferdinand |
19 P. Neville |
20 Stone |
21 Fowler |
22 Walker |
Valmentaja Venables
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Seaman |
2 Campbell |
3 Le Saux |
4 Ince |
5 Adams |
6 Southgate |
7 Beckham |
8 Batty |
9 Shearer |
10 Sheringham |
11 McManaman |
12 Neville |
13 Martyn |
14 Anderton |
15 Merson |
16 Scholes |
17 Lee |
18 Keown |
19 L. Ferdinand |
20 Owen |
21 R. Ferdinand |
22 Flowers |
Valmentaja Hoddle
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Seaman |
2 G. Neville |
3 P. Neville |
4 Campbell |
5 Adams |
6 Keown |
7 Beckham |
8 Scholes |
9 Shearer |
10 Owen |
11 McManaman |
12 Southgate |
13 Martyn |
14 Ince |
15 Barry |
16 Gerrard |
17 Wise |
18 Barmby |
19 Heskey |
20 Phillips |
21 Fowler |
22 Wright |
Valmentaja Keegan
Englannin Valioliigan Kultainen kenkä
1993: Teddy Sheringham • 1994: Andy Cole • 1995: Alan Shearer • 1996: Alan Shearer • 1997: Alan Shearer • 1998: Chris Sutton, Dion Dublin, Michael Owen • 1999: Michael Owen, Dwight Yorke, Jimmy Floyd Hasselbaink • 2000: Kevin Phillips • 2001: Jimmy Floyd Hasselbaink • 2002: Thierry Henry • 2003: Ruud van Nistelrooy • 2004: Thierry Henry • 2005: Thierry Henry • 2006: Thierry Henry • 2007: Didier Drogba • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Nicolas Anelka • 2010: Didier Drogba • 2011: Carlos Tévez, Dimităr Berbatov • 2012: Robin van Persie • 2013: Robin van Persie • 2014: Luis Suárez • 2015: Sergio Agüero • 2016: Harry Kane • 2017: Harry Kane • 2018: Mohamed Salah • 2019: Pierre-Emerick Aubameyang, Sadio Mané, Mohamed Salah • 2020: Jamie Vardy • 2021: Harry Kane • 2022: Mohamed Salah, Son Heung-min • 2023: Erling Braut Haaland • 2024: Erling Braut Haaland
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  SNAC 
Alan Shearer harjoituksissa 2005.
Vaisala

| Vaisala Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Taking every measure for the planet
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: VAIAS
Markkina-arvo:   1 439,2 milj. € (31.12.2023)
ISIN:  FI0009900682
Perustettu:  1936
Perustaja:  Vilho Väisälä
Toimitusjohtaja:  Kai Öistämö
Puheenjohtaja:  Ville Voipio
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Toimiala:  mittaustekniikka
Liikevaihto:   540,4 milj. € (2023)
Liikevoitto:   66,6 milj. € (2023)
Tilikauden tulos:   48,9 milj. € (2023)
Henkilöstö:   yli 2 300 (2023)
Kotisivu:  www.vaisala.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaisala Oyj on Vilho Väisälän perustama suomalainen pörssiyhtiö, joka valmistaa mittalaitteita ja -järjestelmiä. Vaisala kehittää, valmistaa ja markkinoi tuotteita ja palveluja ympäristönmittaukseen ja teollisuuden mittaustarpeisiin.
Tärkeimpiä asiakkaita ovat eri maiden ilmatieteelliset laitokset, meteorologiset tutkimuslaitokset, tie- ja ilmailuviranomaiset, puolustusvoimat, luonnonvaroja valvovat viranomaiset, vakuutusyhtiöt ja energiayhtiöt, sekä erilaiset teollisuusyritykset muun muassa lääketeollisuuden, merenkulun ja elektroniikkateollisuuden aloilta.
Vaisalan toimitusjohtaja on Kai Öistämö.
Vaisala maailmalla

Vaisalan pääkonttori sijaitsee Vantaanlaaksossa Vantaalla. Pääkonttorissa on tutkimus-, tuotekehitys-, tuotanto- ja hallintotoimintoja.
Vaisala-konserni on kansainvälinen yritys, jolla on maailmanlaajuinen asiakaskunta: Vaisala toimittaa tuotteiden asiakkaille yli 150 maahan. Vaisalalla on yli 30 toimistoa, joita sijaitsee Suomen lisäksi Yhdysvalloissa, Australiassa, Brasiliassa, Etelä-Koreassa, Intiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Japanissa, Kanadassa, Keniassa, Kiinassa, Malesiassa, Meksikossa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Vaisalan historia

Vaisalan historia ulottuu 1930-luvulle asti, jolloin professori Vilho Väisälä, Vaisalan perustaja ja pitkäaikainen toimitusjohtaja kehitti tuotantokelpoisen radiosondin vuonna 1936. Tällöin alkoi myös Vaisalan toiminta. Yritys kasvoi pikkuhiljaa kansainvälisen maineen ansiosta.
Vaisala vakiinnutti asemansa merkittävänä suomalaisena vientiyrityksenä ja sai vuonna 1968 tasavallan presidentin vientipalkinnon. Vuoden 1954 lopussa Vaisala muutti uuteen tehdaskiinteistöön Vantaalle, Helsingin liepeille. Sen jälkeen pääkonttoria on laajennettu useaan otteeseen ja yrityksen tuotevalikoima on monipuolistunut. Nykyisin Vaisalassa on yli 2 300 työntekijää.
Vaisalan historia > Yrityskauppahistoria

Vuonna 1985 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalainen tuulikeilaimia valmistava Tycho Technologies Inc:n koko osakekannan.
Elokuussa 1989 Vaisala-konserni osti englantilaisen Thermal Mapping International Ltd:n koko osakekannan. Thermal Mapping oli erikoistunut teiden ja kiitoteiden lämpöominaisuuksien mittaamiseen ja ennustemallien toimittamiseen.
Kesäkuussa 1995 Vaisala-konserni myi alun perin vuonna 1979, yrityksen sisäisenä toimintana alkaneen, piiantureita autoteollisuudelle valmistavan Vaisala Technologies Inc., Oy:n yhdysvaltalaiselle Breed Technologies Inc:lle.
Heinäkuussa 1996 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen, lentosäähavaintolaitteita valmistavan Artais Weather Check Inc:n koko osakekannan.
Maaliskuussa 1999 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen AIR Inc:n koko osakekannan. Lokakuussa 1999 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen Handar Inc:n koko osakekannan.
Lokakuussa 2000 Vaisala-konserni osti saksalaisen Jenoptik Impulsphysik GmbH:n koko osakekannan. Helmikuussa 2000 Vaisala-konserni osti ranskalaisen Dimension SA:n koko osakekannan.
Kesäkuussa 2001 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen Radian International LCC:n meteorologisten järjestelmien yksikön.
Maaliskuussa 2002 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen Global Atmospherics Corporationin koko osakekannan.
Joulukuussa 2005 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen Sigmetin. Heinäkuussa 2005 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen CLH Inc:n.
Joulukuussa 2009 Vaisala-konserni ilmoitti aikeestaan ostaa yhdysvaltalaisen Nasdaq-listatun Quixote Corporationin tytäryhtiön Quixote Transportation Technologies, Incin (QTT).
Maaliskuussa 2010 Vaisala-konserni osti kanadalaisen lääketeollisuuden olosuhdemittauksiin erikoistuneen Veriteq Instruments Inc -yrityksen.
Elokuussa 2013 Vaisala-konserni osti yhdysvaltalaisen tuulienergiasektorin johtavan etämittausteknologiaan ja datapalveluihin erikoistuneen Second Wind Systems Inc:in.
Joulukuussa 2013 Vaisala osti uusiutuvan 3TIER Inc.:n, joka on energiantuotannon arviointiin ja ennustamiseen erikoistunut yhdysvaltalaisyritys .
Lokakuussa 2017 Vaisala osti konenäköön ja tekoälyyn erikoistuneen suomalaisen Vionicen.
Lokakuussa 2018 Vaisala ilmoitti ostavansa ranskalaisen tuulimittarivalmistaja Leospheren.
Joulukuussa 2018 Vaisala laajeni nestemittausmarkkinalle ostamalla suomalaisen K-Patentsin.
Elokuussa 2019 Vaisala ilmoitti ostavansa Forecan ammattisääpalveluliiketoiminnan.
Liiketoiminta

Vaisalan kaksi liiketoiminta-aluetta, Sää- ja ympäristöliiketoiminta-alue ja Teollisten mittausten liiketoiminta-alue, keskittyvät ympäristön mittaamiseen, esimerkiksi sääilmiöiden mittaukseen sekä erilaisiin teollisuusmittauksiin. Weather-liiketoimintalue keskittyy sääilmiöiden mittaukseen tarkoitettuihin laitteisiin ja järjestelmiin. Controlled Environment -liiketoiminta-alueen mittalaitteita ja järjestelmiä taas käytetään erilaisissa teollisuuden sovelluksissa.
Sää- ja ympäristö-liiketoiminta-alue kehittää, valmistaa ja markkinoi yläilmakehän säähavaintoihin käytettäviä järjestelmiä ja laitteita. Radiosondit, pudotussondit sekä niiden lähettämää tietoa vastaanottava ja käsittelevä maakalusto, tuulikeilaimet, salamanpaikannusjärjestelmät sekä toimintaan liittyvät lisäarvopalvelut, kuten asennus-, koulutus-, huolto-, konsultointi- ja käyttöpalvelut ovat sen keskeiset tuoteryhmät. Liiketoiminta-alueen tärkeimmät asiakasryhmät ovat ilmatieteen laitokset, meteorologian ja klimatologian tutkimuslaitokset, uusiutuvan energian markkinat, tie- ja rautatieviranomaiset, merenkulku, puolustusvoimat, ilmanlaatua valvovat viranomaiset sekä siviili-ilmailuviranomaiset.
Teollisten mittausten -liiketoiminta-alue kehittää, valmistaa ja markkinoi mittalaitteita ja järjestelmiä, joilla mitataan mm. lämpötilaa, kosteutta, kastepistettä, hiilidioksidia, painetta sekä öljyn kosteutta. Mittausten avulla parannetaan tuotantoprosessien tehokkuutta ja tuotteiden laatua, vähennetään energian kulutusta sekä lisätään turvallisuutta ja hyvinvointia. Liiketoiminta-alueen asiakkaita ovat lääketeollisuuden ja biotekniikan yritykset, lääkkeiden kuljetusliikkeet, lääkintälaitteiden valmistajat, sekä sähköntuotannon ja -jakelun, merenkulun, auto- ja elektroniikkateollisuuden sekä rakennusautomaation alojen yritykset.
Toimitusjohtajia

Yrjö Toivola, toimitusjohtaja 1969–1991
Pekka Ketonen, toimitusjohtaja 1992–2006
Kjell Forsén, toimitusjohtaja 2006–2020
Kai Öistämö 2020-
Kirjallisuutta

Pitkänen, Hannu: Fifty years of environmental measurement: Vaisala 1936–1986.  Vantaa:  Vaisala, 1987.  ISBN 951-99765-5-8
Aiheesta muualla

Vaisalan suomenkielinen kotisivu
Vaisalan 70-vuotishistoriikki (englanniksi)
Vaisala (Pörssitiedon yhtiöesitys)
Vaisala Oy:n pääkonttori sijaitsee Vantaalla Vantaanlaaksossa.