stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riskien arviointi

Riskien arviointia tai riskin arviointia (kemikaalien yhteydessä usein yksikössä) tarvitaan monilla aloilla, koska riskit voivat olla taloudellisia, terveydellisiä, ympäristöön kohdistuvia jne. Koneturvallisuuslainsäädäntö edellyttää valmistajan tekemään tuotteelleen riskien arvioinnin ja sen mukaiset muutokset koneeseen riskien minimoimiseksi. Muodollinen riskinarviointi on tyypillistä myös ennen eräiden kemikaalien ja lääkkeiden käyttöön ottoa. Tällöin on lainsäädännössä haluttu varmistaa, että esimerkiksi torjunta-aineiden, elintarvikkeiden lisäaineiden ja lääkkeiden riskit tunnetaan ennen niiden laskemista markkinoille. Tämä ei tarkoita niiden todistamista riskittömiksi, koska ei ole sellaista inhimillistä toimintaa, josta ei aiheutuisi jonkinlaisia riskejä. Riskien pitää kuitenkin olla suhteessa hyötyihin, eli tärkeästä asiasta (esim. syöpälääkkeestä) voidaan hyväksyä melko suuriakin haittoja ja riskejä, mutta esimerkiksi kosmeettisesta aineesta (ripsiväristä) ei.
Kemikaalien ja lääkkeiden riskinarviointi > Vaaran tunnistaminen

Riskinarviointi (engl. risk assessment) alkaa vaaran (eli vaaraominaisuuden) tunnistamisesta (engl. hazard identification). Tällä tarkoitetaan esimerkiksi aineen osoittamista maksamyrkylliseksi, syöpävaaralliseksi, hermostoon vaikuttavaksi tai paikallisesti ärsyttäväksi. Vaara on aineelle tyypillinen ominaisuus, eikä se vielä kerro riskeistä. Riskin syntymiseen tarvitaan aina altistus. Jos aineelle ei altistuta, se ei aiheuta riskiä, olipa se kuinka myrkyllinen hyvänsä. Synteettisten tuotteiden raaka-aineet tai välituotteet voivat olla hyvinkin myrkyllisiä, mutta niistä ei aiheudu riskiä niin kauan, kuin ne ovat suljettuina teollisuuden tankeissa. Jos tankki vuotaa, niin kuin kävi vuonna 1984 metyyli-isotiosyanaattitankille Bhopalissa, Intiassa, myrkyllinen ja ärsyttävä kemikaali tappoi noin 2 500 ihmistä ja aiheutti silmävaurioita ja muita vakavia vaurioita kymmenille tuhansille. Riski on siis tilannekohtainen käsite, ei aineen ominaisuus kuten vaara (hazard).
Vaara voidaan tunnistaa monilla eri tavoilla, eläinkokeissa, myrkytystapauksista, väestötutkimuksissa epidemiologisesti, in vitro -kokeissa soluviljelmillä tai mikrobeilla ja eräissä tapauksissa ennustaa tietokonemallituksella, jos riittävä määrä lähisukuisia aineita on tutkittu. Yleensä nämä vaaraominaisuuden paljastavat tutkimukset eivät vielä kerro riskin suuruutta ihmiselle.
Kemikaalien ja lääkkeiden riskinarviointi > Altistuksen arviointi

Altistuksen arviointiin tarvitaan tietoja ihmiseen joutuvista annoksista. Tähän tarvitaan mittauksia juomavedestä, ravinnosta tai hengitysilmasta siitä riippuen, mitä kautta ainetta joutuu elimistöön. Parhaassa tapauksessa voidaan mitata aineen pitoisuuksia verinäytteistä tai muista soveltuvista ihmisnäytteistä.
Kemikaalien ja lääkkeiden riskinarviointi > Annos-vaste -suhteen määrittäminen

Kolmas tärkeä tekijä riskin määräytymisen kannalta on annos-vaste -suhde tai annos-altistus -suhde. Tällä tarkoitetaan sitä, kuinka suuri annos aiheuttaa haittaa ja millä tavalla haitta lisääntyy tai pahenee annoksen suurentuessa. Renessanssiajan lääkäri Paracelsus kiteytti ensimmäistä kertaa sekä farmakologian että toksikologian keskeisen periaatteen: "Ei ole myrkytöntä ainetta, kaikki aineet ovat myrkyllisiä. Vain annoksesta riippuu se, että aine ei ole myrkkyä." Toisin sanoen aineita ei voida jakaa myrkkyihin ja myrkyttömiin, vaan kaikista on liian suurina annoksina haittaa elimistölle.
Kaikkien aineiden myrkyllisyys ei tietenkään tarkoita sitä, että aineet olisivat yhtä myrkyllisiä; myrkyllisyyden voimakkuus saattaa vaihdella miljoonakertaisesti aineesta toiseen. Tärkeää onkin se, miten myrkylliseksi todettu annos tai altistus suhtautuu ihmisen saamaan annokseen tai altistukseen. Jos alkoholin tappava annos on 300 g ja me juomme 100 g, liikumme todella lähellä tappavaa annosta. Jos dioksiinin haitallinen annos on miljoonasosa grammaa (mikrogramma), mutta saamamme annos on miljardisosa grammaa (nanogramma), altistus on vain tuhannesosa haitallisesta altistuksesta. Tämä kuvaa sitä, että riski on suhteellinen käsite, joka riippuu sekä aineen toksisuuden voimakkuudesta että sen annoksesta.
Kemikaalien ja lääkkeiden riskinarviointi > Riskin luonnehdinta

Kun sekä annos-vaikutussuhteet että altistus on määritetty, voidaan riski luonnehtia (engl. risk characterization). Riski on siis määrällinen suure, kun vaara (engl. hazard) on vain laadullinen suure. Riski voidaan siis luonnehtia esimerkiksi niin, että turvallinen päiväannos, josta ei vielä aiheudu todettavissa olevaa toksisuutta, on 5 mg painokiloa kohti eli 70-kiloisella 350 mg vuorokaudessa. Jos lääkkeen hoitovaikutus saadaan tätä pienemmällä annoksella, se voidaan katsoa turvalliseksi. Usein arvioituihin raja-arvoihin lisätään turvallisuusmarginaali. Alun perin elintarvikkeiden lisäaineille ruvettiin soveltamaan satakertaista turvallisuusmarginaalia, eli turvallisena annoksena pidetään sadasosaa siitä annoksesta, jolla ei tutkimuksissa havaita olevan haittoja. Tämä turvamarginaali on yleistynyt moniin muihinkin kemikaaleihin. Lääkkeillä tätä ei useinkaan voida noudattaa, vaan tärkeän lääkkeen turvamarginaali voi olla tätä pienempi ja satakertainen annos aiheuttaisi vakavan myrkytyksen
Riskin luonnehtimisen jälkeen kemikaaliriskien osalta seuraa riskinhallinta (engl. risk management). Tämä on yleensä viranomaisten tai poliittisen päättäjien tehtävä.
Kirjallisuutta

Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J. Farmakologia ja toksikologia. Medicina, Kuopio 2012, ISBN 978-951-97316-4-3, luettavissa myös verkossa http://www.medicina.fi
Tuomisto J. Arsenic to zoonoses: One hundred questions about environment and health. http://en.opasnet.org/Arsenic_to_zoonoses%5Bvanhentunut+linkki%5D
Greim H, Snyder R. Toxicology and risk assessment. A comprehensive introduction. John Wiley & Sons, Ltd., Chichester 2008. ISBN 978-0-470-86893-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
EU-OSHA: Riskien arviointi työturvallisuuslaissa
THL - Miten ympäristömyrkkyjen riskejä arvioidaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Kumpula (Tampere)

Kumpula on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Itä-Tampereella. Naapurikaupunginosat ovat Atala, Tasanne ja Ojala. Vuonna 2011 Kumpulassa oli 604 asukasta. Alue on pientalovaltaista, mutta siellä on myös yksi pienkerrostalo. Alue rajautuu Halimasjärven luonnonsuojelualueeseen ja Kangasalan suureen metsään. Kumpulasta lähtee myös paljon kävelyteitä, jotka johtavat läheisiin urheilu- ym. virkistysalueisiin, kuten Kauppiin, Linnainmaalle, Leinolaan tai mm. Niihamaan. Keskustaan pääsee kolmella bussilla, TKL:n 28:lla sekä myös Paunun busseilla 90 ja 95. Läheltä Atalasta on suora bussiyhteys Hervantaan aamuisin ja iltapäivisin.
Kumpulassa toimii K-market Kumpula ja Aitolahdentien toisella puolella on myös liikekeskus, jossa pizzeria ja baari. Koilliskeskukseen Linnainmaalle on matkaa kolmisen kilometriä. Atalan ja Linnainmaan terveyskeskukset ovat lähellä. Lähellä Atalassa ja Olkahisissa on molemmissa ala-aste. Atalassa lisäksi on päiväkoti, samoin Tasanteella. Kumpulan yhteisalueilla on paitsi uimaranta, myös omia venepaikkoja läheisessä Näsijärvessä.
Kumpula rakentui nimensä mukaisesti hyvin kumpuilevaan maastoon vuonna 1957 laaditun Kumpulan rakennussuunnitelman mukaan, jolloin alue kuului vielä Aitolahden kuntaan. Aitolahti liitettiin Tampereen kaupunkiin vuoden 1966 alussa. Pääosalla Kumpulan alueesta ei vieläkään ole asemakaavaa ja siksi teiden nimet ovat edelleen epävirallisia. Useimmat tiennimet perustuvat maaston muotoon.
Kunja

| Kunja Кунья |
| --- | --- |
 Kunjan rautatieasema
 Kunja
 Koordinaatit: 56.295°N, 30.983°E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Pihkovan alue
Piiri:  Kunjan piiri
Väkiluku (2010)  ():  3 127
Postinumero:  182010 
Suuntanumero(t):  +7 81149
 
 Kunjan kotisivut (venäjäksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kunja (ven. Кунья) on pieni kaupunkityyppinen taajama Pihkovan alueen kaakkoisosassa Venäjällä. Taajama sijaitsee Velikije Lukista itään kohti Moskovaa vievän Venäjän rautateiden pääradan varrella; taajamassa on rautatieasema. Velikije Lukiin on maanteitse noin 36 kilometrin matka, rautateitse hieman vähemmän.  Taajama on 10 277 asukkaan Kunjan piirin keskuspaikka, jossa asui 3 127 henkeä (2010).
Pihkovan alue
Reijo Kumpuniemi

Reijo Kullervo Kumpuniemi (s. 13. joulukuuta 1941 Ranua) on suomalainen runoilija.
Kumpuniemi on toiminut Ranuan kunnan kulttuurisihteerinä.
Teoksia

Vaellus: runokokoelma; kansi ja piirrokset Hannu Torkko. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1972
Tuulen tanssi: runokokoelma. Pohjoinen, Oulu 1978
Repoharjun väkeä: kuvakirja; teksti Reijo Kumpuniemi; kuvat Jorma Tuomi. Tuomikortti, Rovaniemi 1984
"Tunnustelen tätä päivää" antologiassa Tunnustelen tätä päivää. Pohjoiset kirjailijat 1975 ISBN 951-9343-03-2
Lapin lukukirja, Kirjayhtymä 1979 ISBN 951-26-1787-0
Vuoroin minussa vanhuus, nuoruus, toim. Sirkka-Liisa Kivelä. Helsinki: Tammi 2005 ISBN 951-31-3275-7
Pää tallella: runoja ikääntyville, toim. Tuula Korolainen ja Riitta Tulusto. Helsinki : LK-kirjat 2008 ISBN 978-951-627-715-1
sarjassa Muisteluksia Ranualta 5, 6, 7, 9, 31. julk. Ranuan kunta
Pirjo Kukkonen

Pirjo Liisa Helinä Kukkonen (s. 5. syyskuuta 1949 Oulunsalo) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston ruotsin kielen kääntämisen professori emerita.
Kukkonen on valmistunut filosofian kandidaatiksi 1974 pohjoismaisen filologian alalta, maisteriksi 1974, lisensiaatiksi 1983 pohjoismaisten kielten alalta ja väitellyt 1989 Helsingin yliopistosta tohtoriksi tutkimuksella Från konst till vetenskap: begreppet vetenskap och dess språkliga uttryck i svenskan under 400 år.
Kukkonen on suorittanut valantehneen kielenkääntäjän tutkinnon (suomi–ruotsi) 1976 ja saanut aineenopettajan koulutuksen 1974–1975, Helsingin yliopistossa.
Kukkonen on ollut Helsingin yliopiston ruotsin kielen kääntämisen professori 2011–2016. Sitä ennen hän oli vt. ruotsin kääntämisen professori 2009–2011 ja ruotsin kielen (käännöstutkimuksen) yliopistonlehtori 2004–2009.
Palkinnot ja tunnustukset

ICoN Lifetime Achievement Award 2015
Tiedeyhteisön kultainen ansiomerkki 2014
Juhlakirja 60-vuotispäivän kunniaksi 5.9.2009
Semiotiikan ”Oscar-palkinto” 2006
Suomen Semiotiikan Seuran kunniajäsen 2006
Helsingin yliopiston Vuoden Esimies -palkinto 2001
Julkaisut

Från konst till vetenskap: begreppet vetenskap och dess språkliga uttryck i svenskan under 400 år, Pirjo Kukkonen. Hfors: Helsingfors universitet, 1989. - (Meddelanden från Institutionen för nordiska språk och nordisk litteratur vid Helsingfors universitet. ISSN 0358-0172; 5.). ISBN 951-45-4962-7. - Väitöskirja Helsingin yliopisto.
Kielen ja kulttuurin dialogia = Dialogen mellan språk och kultur, toim. = red. Pirjo Kukkonen. Kouvola; Helsingin yliopisto, 1993. - (Kouvolan kääntäjänkoulutuslaitoksen julkaisuja. ISSN 0787-0809; n:o 8.). ISBN 951-45-6610-6.
Tiedon ja taidon dialogia kääntämisen ja tulkkauksen opetuksessa ja tutkimuksessa, toim. Pirjo Kukkonen. Kouvola; Helsingin yliopisto, 1993. - (Kouvolan kääntäjänkoulutuslaitoksen julkaisuja. ISSN 0787-0809; n:o 7.). ISBN 951-45-6586-X.
Kielen silkki: hiljaisuus ja rakkaus kielen ja kirjallisuuden kuvastimessa, Pirjo Kukkonen. Helsinki: Yliopistopaino, 1993. ISBN 951-570-146-5.
Kielet tutuiksi: kommunikaatiosta, kielestä ja kulttuurista, toim. Pirjo Kukkonen; julkaisija: Hallinnon kehittämiskeskus. Helsinki: Edita, 1996. ISBN 951-37-1838-7., ISBN 952-9592-50-7.
Tango nostalgia: the language of love and longing: Finnish culture in tango lyrics discourses: a contrastive semiotic and cultural approach to the tango, Pirjo Kukkonen. Helsinki: Helsinki University Press, 1996. ISBN 951-570-286-0.
Ilon ja surun sointu: folkloresta poploreen, Pirjo Kukkonen. Helsinki: Yliopistopaino, 1997. ISBN 951-570-368-9.
Mission, vision, strategies, and values: a celebration of translator training and translation studies in Kouvola, edited by Pirjo Kukkonen and Ritva Hartama-Heinonen. Helsinki: Helsinki University Press, 2001. ISBN 951-570-504-5.
Tango nostalgia: the language of love and longing: Finnish culture in tango lyrics discourses: a contrastive semiotic and cultural approach to the tango, Pirjo Kukkonen. Helsinki: Helsinki University Press, 2003. 2nd rev. ed. ISBN 951-570-562-2.
Det sjungande jaget: att översätta känslan och själen: den lyriska samlingen Kanteletar i svenska tolkningar 1830-1989, Pirjo Kukkonen. Imatra: International Semiotics Institute; Helsingfors: 2009 - (Acta semiotica Fennica, ISSN 1235-497X; 31.). ISBN 978-952-5431-27-8; Avoin verkkoversio Helda Open Books
Kiasm, Ritva Hartama-Heinonen & Pirjo Kukkonen (red.). Helsingfors: Helsingfors universitet, 2010 - (Acta Translatologica Helsingiensia, ISSN 1799-3156; 1.).
Inter, edited by Ritva Hartama-Heinonen and Pirjo Kukkonen. Helsinki: University of Helsinki, Department of Finnish, Finno-Ugrian and Scandinavian Studies, Swedish Translation Studies, Nordica, 2013 - (Acta Translatologica Helsingiensia, ISSN 1799-3156; volym 2.).
I språkets vida rum: Salens språk – språkets sal: Volter Kilpis modernistiska prosaepos Alastalon salissa i Thomas Warburtons svenska översättning I salen på Alastalo, Pirjo Kukkonen. Helsinki: Suomen Semiotiikan Seura, 2014 - (Acta semiotica Fennica, ISSN 1235-497X; 44.). ISBN 978-952-68257-2-4.
Pax, edited by Ritva Hartama-Heinonen and Pirjo Kukkonen; authors: Ingeborg, Breines ja kymmenen muuta. - (Acta Translatologica Helsingiensia, ISSN 1799-3156; volym 3.).
Aiheesta muualla

Pirjo Kukkonen, cv (Arkistoitu – Internet Archive). PDF. Helsinki.fi.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Matti Kummu

| Matti Kummu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1977 Helsinki (ikä 47)
Ammatti:  vesi- ja kehitystutkimuksen apulaisprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (DI 2002, TkT 2008)
Väitöstyön ohjaaja:  Olli Varis
Instituutti:  Aalto-yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Matti Kummu (s. 18. heinäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen tekniikan tohtori, joka on työskentelee vesitalouden (vesi- ja kehitystutkimus) apulaisprofessorina Aalto-yliopistossa.
Kummu valmistui tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2008. Englanninkielinen artikkeliväitöskirja (2007) oli otsikoitu Spatio-temporal scales of hydrological impact assessment in large river basins: the Mekong case. Hänen työnsä ohjaaja oli vesitalouden professori Olli Varis.
Kummu kuuluu viitatuimpien tutkijoiden joukkoon tieteenalallaan. Marraskuussa 2021 hän nousi Clarivaten Highly Cited Researches -listalle poikkitieteellisten alalta (Cross-Field). Hän oli yksi noin kahdestakymmenestä Suomessa työskentelevästä tutkijasta tällä maailman viitatuimpien tutkijoiden listalla. Listalle ylsi vuonna 2021 kaikkiaan noin 6 600 tutkijaa.
Aiheesta muualla

Matti Kummun Google Scholar -profiili (englanniksi) (google.com)
Matti Kummu. Aalto University, Department of Built Environment. Associate professor (englanniksi) (researchgate.net)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID  Scopus 
Muut:  IdRef
Kuivakäymälä

Kompostoiva kuivakäymälä.
Kuivakäymälä on käymälä, jossa jätöksiä ei huuhdota vedellä, vaan ne kerääntyvät astiaan, säiliöön, kasaan tai kuoppaan. Jätökset voidaan jatkokäsitellä eri tavoilla: ne voidaan esimerkiksi kompostoida, siirtää pois tai kuivata. Haja-asutusalueilla, esimerkiksi kesämökeillä, joissa ei ole viemäröintiä, kuivakäymälät ovat yleisiä ja sijaitsevat usein erillisessä rakennuksessa, jolloin niitä kutsutaan ulkokäymälöiksi eli huusseiksi.
Yleistä

Kuivakäymälä voi sijaita sisällä tai ulkona, ja se voi olla tyypiltään esimerkiksi pakastava, kompostoiva tai tuhkaava käymälä. Kuivakäymälä voi toimia myös virtsan ja ulosteen istuinerottelulla tai jälkierottelulla. Istuinerottelussa virtsa kerätään säiliöön heti kuivakäymälän istuimessa, jonka jälkeen sitä voidaan käyttää esimerkiksi lannoitteena. Jälkierottelussa puolestaan virtsa ja uloste sekoittuvat ensin yhteen kompostisäiliöön, jossa ne erotellaan esimerkiksi välipohjalla tai siivilärakenteella.
Kuivakäymälän kannalta tärkeitä ominaisuuksia ovat viihtyvyys, hajuttomuus sekä siivoamisen ja tyhjentämisen helppous. Lisäksi kuivakäymälät auttavat vähentämään jätevesien aiheuttamaa ongelmaa, sillä ne kuormittavat huomattavasti vähemmän ympäristöä kuin vedellä toimivat käymälät, ja se on huomattavasti edullisempi, ympäristöystävällisempi ja helpompi vaihtoehto kuin vesivessa.
Kuivakäymälän valintaan vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa sen sijainti riippuen, sijaitseeko kuivakäymälä ulkona vai sisällä. Sisäkuivakäymälän kannalta tärkeitä seikkoja on sisätilojen olosuhteet, mm. viemäröinnin, tuuletuksen, ilmanvaihdon, veden kanavoinnin, käymäläjätteen varastoinnin ja sähkön tilanne, kun taas ulkokäymälää valitessa on syytä ottaa huomioon muun muassa viemäröinti ja etäisyys muihin tontteihin.
Yleistä > Kuivakäymälätyyppejä

Erotteleva kuivakäymälä
Kemiallinen käymälä
Kompostikäymälä
Pakastava käymälä
Tuhkaava käymälä
Ominaisuudet

Kuivakäymälät ovat suunnittelultaan ja rakenteeltaan erilaisia. Usein niillä on kuitenkin seuraavia ominaisuuksia:
Erillään pääkulkuteistä hajuhaittojen minimoimiseksi mutta kuitenkin tarpeeksi lähellä helpon käytettävyyden varmistamiseksi.
Läntisissä kulttuureissa kuivakäymälässä on ainakin yksi istuimellinen reikä.
Itämaisissa kulttuureissa on usein reikä lattiassa, jonka ylle käyttäjä kyykistyy.
Kuivakäymälässä käytetään yleensä vessapaperia. Myös erilaiset puiden lehdet olivat yleisesti käytössä ennen paperin yleistymistä.
Kirjallisuutta

Barlow, Ronald S.: The Vanishing American Outhouse, Windmill Publishing 1992. ISBN 0-933846-02-9.
Kero, Esa & Seppovaara, Juhani: Huussi, RAK 1994. ISBN 952-9687-45-1 (sid.).
Lilja, Raimo & Hyttinen-Lilja, Marianne: Kompostikäymälän rakentaminen ja käyttö, Suomen luonnonsuojeluliitto 1991. ISBN 951-95439-8-8 (nid.).
Malkki, Sirkka: Kompostikäymäläopas, Työtehoseura 1995. ISBN 951-788-221-1 (nid.).
Korhonen, Taro & Nousiainen, Miika: Paskakirja.  Helsinki:  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-941-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käymäläseura Huussin kotisivut[vanhentunut linkki] tarjoavat kuvia ja tietoa kuivakäymälästä
Perinteinen "puusee".
Kuivakäymälä, jossa virtsa ja uloste erotellaan heti istuimessa.
Ulkokäymälä, jossa on istuimellinen reikä.
Kuismat

| Kuismat |
| --- | --- |
 Mäkikuisma (Hypericum perforatum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Kuismakasvit Hypericaceae
Tribus::  Hypericeae
Suku::  Kuismat Hypericum  L.
Katso myös
   Kuismat Wikispeciesissä   Kuismat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuismat (Hypericum) on kuismakasvien (Hypericaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 400 lajia. Kuismia kasvaa kaikissa maanosissa muualla kuin trooppisilla alankoalueilla, autiomaissa ja napaseudulla. Suomessa kasvaa neljä sukuun kuuluvaa lajia.
Kuvaus

Monet kuismat ovat 10–50 cm:n korkuisia yksi- tai monivuotisia ruohoja tai varpuja, mutta muutamat voivat kasvaa jopa 12 metrin korkuisiksi puiksi. Kuismien lehdet ovat vastakkaisasentoiset, soikeat, 1–8 cm pitkät. Kukat ovat yleensä keltaiset, ja niissä on yleensä viisi, harvoin neljä terälehteä, ja niiden halkaisija vaihtelee välillä 0,5–6 cm. Hedelmä on yleensä kuiva kotahedelmä, joka hajoaa niin, että siemenet pääsevät leviämään. Muutamien lajien hedelmä on kuitenkin mehevä ja marjamainen.
Käyttö

Muutamia suvun kasveja, esimerkiksi pensaskuismaa (Hypericum patulum) viljellään koristekasveina. Mäkikuismaa on vanhoista ajoista käytetty lääkekasvina.
Kuismalajeja > Suomessa esiintyvät lajit

karvakuisma (Hypericum hirsutum)
mäkikuisma (Hypericum perforatum)
särmäkuisma (Hypericum maculatum)
vuorikuisma (Hypericum montanum)
Kuismalajeja > Muita lajeja

amurinkuisma (Hypericum ascyron)
kalminkuisma (Hypericum kalmianum)
marjakuisma (Hypericum × inodorum)
matalakuisma (Hypericum humifusum)
nukkakuisma eli villakuisma (Hypericum pubescens)
nummikuisma (Hypericum pulchrum)
ojakuisma (Hypericum tetrapterum)
pensaskuisma (Hypericum patulum)
sakeakuisma (Hypericum prolificum)
tarhapensaskuisma (Hypericum × moserianum)
turkinpensaskuisma (Hypericum calycinum)
englanninpensaskuisma (Hypericum androsaemum)
kanariankuisma (Hypericum canariense)
norokuisma (Hypericum coadunatum)
italianneulaskuisma (Hypericum coris)
virginianpensaskuisma (Hypericum densiflorum)
viirukuisma (Hypericum dubium)
luhtakuisma (Hypericum elodes)
kreikanneulaskuima (Hypericum empetrifolium)
azorienkuisma (Hypericum foliosum)
nystykuisma (Hypericum glandulosum)
isolehtikuisma (Hypericum grandifolium)
vuohenkuisma (Hypericum hircinum)
sepokuisma (Hypericum perfoliatum)
pikikuisma (Hypericum punctatum)
etiopiankuisma (Hypericum quartinianum)
ristilehtikuisma (Hypericum reflexum)
suippukuisma (Hypericum revolutum)
aaltokuisma (Hypericum undulatum)
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kuismat (Hypericum)
Suomen Lajitietokeskus: Kuismat – Hypericum
Funet: Kuismat (Hypericum)
Kuisma, Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
Coloria.net: Värjäys, Hypericum Kuismat
Den virtuella floran: Hypericum (ruotsiksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q156935  Wikispecies: Hypericum  APDB: 191586  APNI: 81327  BioLib: 3633  CoL: 6372V  eFloraSA: Hypericum  EoL: 47110061  EPPO: 1HYPG  FloraBase: 22467  FNA: 116180  FoAO2: Hypericum  FoC: 116180  FoIO: hypericum  GBIF: 3189452  GRIN: 5971  iNaturalist: 52761  IPNI: 30002180-2  IRMNG: 1035811  ITIS: 21416  NBN: NHMSYS0000459850  NCBI: 55962  NZOR: 89086080-5d03-4bdf-9ad1-bde72f3d25e5  Open Tree of Life: 974217  PLANTS: HYPER  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30002180-2  Tropicos: 40029795  VASCAN: 1275  VicFlora: c19eb1d1-ff4d-4731-9261-79a86584fc69  WFO: wfo-4000018759  WoRMS: 415497
Harry Kullman

| Harry Kullman |
| --- | --- |
 Harry Kullman (oik.) vuonna 1955.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1919 Malmö, Ruotsi
Kuollut: 1982 (62–63 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Harry Kullman (1919 Malmö, Ruotsi – 1982 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja oli uranuurtaja yhteiskunnallisten nuortenkirjojen kirjoittajana. Hän käsittelee kirjoissaan nuorisorikollisuutta ja väkivaltaa, ja näkökulma on nuorten.
Palkinnot ja tunnustukset

Astrid Lindgren -palkinto 1969
Nils Holgersson -plaketti 1955
Suomennetut teokset

Salainen matka (Hemlig resa), suom. Asser Jokinen, Helsinki: WSOY 1953. Sarja: Nuorten toivekirjasto 38
Salainen tehtävä (Med hemlig order), suom. Kaarina Palmuvuo, Helsinki: WSOY 1955. Sarja: Nuorten toivekirjasto 70
Punaiset sotapolulla (De rödas uppror), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat
Pihojen sota (Gårdarnas krig), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat
Ipaneman vanki (Den amerikanske fången), suom. Marja-Liisa Koivulehto, Helsinki: Tammi 1977. Sarja: Tam tam -kirjat ISBN 951-30-3903-X
Viimeiset turnajaiset (Stridshästen), suom. Risto Hannula, Helsinki: Tammi 1978. Sarja: Tam tam -kirjat 74 ISBN 951-30-4400-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harry Kullman Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef