stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jokaisen oma ympäristö -kulttuuriympäristökampanja 2010
Kampanjan sisältö

Kampanjaan mukaan ilmoittautuneet yhteisöt järjestävät tapahtumia, toimintoja ja hankkeita, tuottavat aineistoa ja artikkeleita lehdistölle sekä julkaisuja, jotta tieto kulttuuriympäristön tilasta ja mahdollisuuksista leviäisi mahdollisimman laajalle.
Kunnissa, missä suurin osa mm. kaavoituspäätöksistä tehdään, ei aina ole tarpeeksi tietoa ympäristöarvoista tai niiden merkitystä välttämättä tunnusteta. Puutteet tiedoissa ja taidoissa luovat helposti noidankehän, joka johtaa kulttuuriympäristöarvojen vähättelyyn, vähenemiseen ja lopulta tuhoutumiseen.
Vuosisatojen kuluessa syntynyt kulttuuriperintö on liian helppo tuhota tehokkuuden tai taloudellisuuden nimissä. Kansalaisten, päätöksentekijöiden ja viranomaisten havahduttaminen JOY-kampanjalla on keino saada kulttuuriympäristöjen vaaliminen kaikkien yhteiseksi päämääräksi.
Aiheesta muualla

Ympäristöhallinto: Rakennusperintö ja kulttuuriympäristö
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY Museovirasto. Viitattu 28.1.2010.
Lampaat ja muut kotieläimet pitävät monet perinteiset kulttuurimaisemat avoimina. Umpeenkasvaminen uhkaa monia etenkin maaseudun perinnemaisemia.
Kirkot ovat osa rakennusperintöä.
Isokatu (Kokkola)

Isokadun ja Pakkahuoneenkadun risteys Neristanissa.
Isokatu (ruots. Storgatan) on Kokkolan keskustassa sijaitseva katu. Isokatu alkaa Rautatieaseman edestä ja loppuu Hollihaantien kohdalla. Noin neljäsosa Isokadusta sijaitsee Suntin vieressä. Isokatu kuulu kaupunginosiin Neristan ja Hakalahti. Isokadun poikittaiset ohituskadut ovat Tehtaankatu, Pitkänsillankatu, Torikatu, Pormestarinkatu, Pakkahuoneenkatu, Antti Chydeniuksenkatu, Härnosandinkatu ja Urheilukatu.
Isokatu on kesällä hyvin suosittu katu, sekä kesäisin pieni osa kadusta muutetaan kävelykaduksi. Isokadulla sijaitsee monia kauppoja, kuten Halonen ja Kauppakeskus Chydenia. Isokadulla sijaitsee myös Mannerheimin aukio, jonka oikeassa reunassa on vanha Raatihuone ja vasemmassa reunassa sijaitsee Handelsbanken. Isokadulla sijaitsee myös keskustan apteekki.
Juggernautti

| Juggernautti Kilpi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. kesäkuuta 2015
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: KillBee
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 15.
Kilven muut julkaisut
| Pirun merta 2009 | Juggernautti 2015 |   |
Juggernautti on suomalaisen heavy metal-yhtye Kilven studioalbumi, joka julkaistiin 5. kesäkuuta 2015. Se nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan sijalle 15.
Albumin fyysinen versio sisältää yhdeksän uutta kappaletta, joista suurin osa on Taagen sanoittamia sekä DVD-levyn. Digitaalisessa versiossa on uusien biisien lisäksi neljä uudelleenäänitettyä biisiä.
Albumi on äänitetty suuremmaksi osaksi Peten kotistudiolla Turussa lukuun ottamatta rumpuja mutta Villin vaaran koston uusi versio on äänitetty Rockroom-studiossa.
Lisäksi Kielletyillä teillä -kappaleella vierailee Maya Liittokivi.
Kappaleet

Juggernautti – 4.56
Rakkaus vapauttaa – 4.15
Päivä kerrallaan – 4.07
Revanssi – 4.03
Lautta – 4.44
Pako – 4.22
Kielletyillä teillä – 3.47
Riisu mut aseista – 4.19
Tie helvettiin – 4.22
Nerokasta ikävää (2013) – 4.01
Villin vaaran kosto (2013) – 5.26
Sielut iskee tulta (2012 Remix) – 4.23
Savuna ilmaan (2007) – 3.46
Arvostelut

Imperiumi.net: 8+/10
Inferno:
Keskisuomalainen:
Aiheesta muualla

Juggernautti discogs.com -sivustolla
Albumi Juggernautti Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kilpi
| --- | --- |
Studioalbumit::  Sähkönsinistä sinfoniaa | II taso | Kaaoksen kuningas | IV | Pirun merta | Juggernautti
Kokoelmat::  18 parasta savuna ilmaan!
Livealbumit::  Kaaos – Live
DVDt::  Kuningas-DVD
Jukka Iisakkila

Jukka Iisakkila (s. 6. heinäkuuta 1972) on suomalainen kapellimestari ja muusikko.
Koulutus

Useiden suomalaisten ja ulkomaisten orkestereiden kanssa työskennellyt Jukka Iisakkila on valmistunut Tukholman Kuninkaallisen Musiikkikorkeakoulun orkesterinjohdon diplomiluokalta opettajanaan Jorma Panula.
Jorma Panulan ohella Iisakkilan tärkeimmät opettajat ovat olleet Esa-Pekka Salonen, Alan Gilbert sekä Martyn Brabbins. Iisakkila on valmistunut lyömäsoittajaksi Tanskan kuninkaallisesta musiikkiakatemiasta ja filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan musiikkitiede ja musiikkikasvatus.
Soitintutkintoihin kuuluvat myös piano ja sähkökitara. Kitaraopinnot Iisakkila on suorittanut Oulunkylän pop-jazz konservatorioon, Jyväskylän yliopiston/konservatorion koulutusohjelmaan sekä Tukholman kuninkaallisen musiikkiakatemian jazz-osastolle.
Sävellys ja teorian opintojaan hän on täydentänyt mm. György Kúrtagin ja Peter Eötvösin sävellyksen mestarikursseilla.
Ura

Hän toimi Pori Sinfoniettan kapellimestarina ja taiteellisena johtajana vuoteen 2012. Iisakkila on Sääksmäki Soi! -musiikkifestivaalin taiteellinen johtaja.
Kotimaassa Iisakkila on johtanut mm. Helsingin kaupunginorkesteria, Tapiola Sinfoniettaa, Avanti!-orkesteria, Turun filharmonista orkesteria, Tampere Filharmoniaa, Oulu Sinfoniaa ja useita muita orkestereita.
Jukka Iisakkila tekee säännöllisesti yhteistyötä kotimaassa Tapiola Sinfoniettan ja Tanskassa Tanskan Radion Sinfoniaorkesterin sekä Norjassa Stavangerin Sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on toiminut myös Tanskan radion kamariorkesterin vakituisena vierailijana 2012-2014 sekä Japanissa Nagoya Philharmonic Orchestran vierailijana.
Nykyisin Iisakkila toimii The Metropole Orchestran vierailijana Hollannissa, Stavangerin sinfoniaorkesterin vierailijana ja on Norjassa Stavangerin yliopiston/musiikkikorkeakoulun orkesterinjohdon apulaisprofessori.
Iisakkila on vieraillut säännöllisesti Euroopan merkittävien uuden musiikin yhtyeiden ja sinfoniaorkesterien edessä sekä oopperataloissa. Iisakkila on johtanut mm. Ranskassa, Hollannissa ja Unkarissa. Ruotsissa hän on työskennellyt Ruotsin radion, Malmön, Helsingborgin, Gävlen sinfoniaorkesterin ja Kammarensemblen kapellimestarina. Iisakkila on johtanut Tanskassa Odensen sinfoniaorkesteria sekä Tanskan radion sinfoniaorkesteria (DNRSO). Vierailuohjelmassa ovat olleet myös Kanadassa Ottawan National Arts Centre -orkesteri, NASH-ensemble ja BBC:n Filharmonikot Englannissa.
Vierailuihin ovat kuuluneet Sveitsissä Baselin kamariorkesteri sekä Valencian orkesteri Espanjassa, useat orkesterit Italiassa kuten Orchestre dell’ Arena di Verona, Verona Contemporanea Ensemble ja Orchestre della Toscana, Unkarissa Savaria SO ja MAV sinfoniaorkesteri. Muita orkestereita ovat myös BBC:n Filharmonikot, Tanskan radion kansallinen kamariorkeseteri (DNRCO), Aarhusin- ja Sjaellannin sinfoniaorkesteri, Kööpenhaminan Filharmonikot, Saksasta mm. Jena Philharmonie, Staatsorchester Rheinische Philharmonie (SRP), Mittelsächsiche Opera und Philharmonie, Düsseldorf Symphoniker ja MDR Sinfonieorchester Leipzig sekä Bayerische Staatsoper sekä Japanissa merkittävimmät orkesterit kuten Nagoya Philharmonic Orchestra.
Monikulttuurisia produktiota hän on tehnyt mm. Iro Haarlan kanssa ECM-levymerkille yhdessä Norrlands Operan kanssa, Tanskan radion orkesterin ja Kööpenhaminan Filharmonikkojen kanssa.
Yhteistyössä ja instrumentalistina Iisakkila on toiminut mm. Indians, Rumpistol, KMH Big Band, Johan Zakrisson Ensemble, Dave Richeso Band kanssa ja the Breed plays Pekka Pohjola -yhtye. Merkittävää on säännöllinen yhteistyö säveltäjä-kitaristi Steve Vain kanssa.
Jukka Iisakkila on työskennellyt useiden koti –ja ulkomaisten artistien kanssa sekä instrumentalistina että säveltäen ja sovittaen niin populaarimusiikkia, viihdemusiikkia, klassista ja jazz musiikkia. Hän on levyttänyt levymerkeille ECM, Sony / Legacy Recordings, Dacapo, Favoured Nations, Century Media Records, Pilfink, Eclipse Music ja Apart Records.
Opetustoiminta

Iisakkila työskentelee Norjassa Stavangerin yliopiston / musiikkikorkeakoulun orkesterinjohdon apulaisprofessorina. Hän on toiminut myös orkesterinjohdon opettajana Sibelius-Akatemiassa, Panula-akatemiassa ja Belgiassa Leuvenin musiikkiakatemiassa.
Palkinnot

Jukka Iisakkila voitti ensimmäisen palkinnon Helsingborgin kapellimestarikilpailussa vuonna 2002 ja kolmannen palkinnon Jorma Panulan kapellimestarikilpailussa vuonna 2004. Iisakkila palkittiin vuonna 2006 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian kapellimestaripalkinnolla.
Jensenin epäyhtälö

Matematiikassa Jensenin epäyhtälöllä, nimetty tanskalaisen matemaatikko Johan Jensenin mukaan, voidaan arvioida konveksin funktion integraaleja.
Äärellinen muoto

Reaaliselle jatkuvalle konveksille funktiolle φ ja positiivisille painokertoimille ai on voimassa
Epäyhtälö on käännettävä jos φ on konkaavi.
Jos ai=1, on
Funktio log(x) on konkaavi, joten sijoittamalla φ(x) = log(x) saadaan aritmeettis-geometrinen epäyhtälö:
Yleinen väittämä

Epäyhtälö voidaan kirjoittaa myös yleisemmässä muodossa mittateorian avulla. Se voidaan ilmaista myös todennäköisyysteorian avulla. Nämä väittämät ovat yhtäpitäviä.
Yleinen väittämä > Mittateoreettinen muotoilu

Olkoon (Ω,A,μ) mitta-avaruus siten, että  μ(Ω) = 1. Jos g on reaaliarvoinen μ-integroituva ja jos φ on konveksi joukossa g, on voimassa
Yleinen väittämä > Todennäköisyysteoreettinen muotoilu

Todennäköisyysteorian terminologialla μ on todennäköisyysmitta. Funktio g korvataan reaaliarvoisella satunnaismuuttujalla X. Tällöin jokainen integraali Ω:ssa todennäköisyysmitan μ suhteen voidaan tulkita odotusarvoksi. Tällöin, jos φ on konveksi funktio, on
Todistus

Olkoon g μ-integroituva funktio mitta-avaruudessa Ω ja olkoon φ konveksi funktio g:n määrittelyjoukossa. Määritellään φ:n oikeanpuoleinen derivaatta x:ssä asettamalla
Koska φ on konveksi, oikean puolen osamäärä on vähenevä kun t lähestyy nollaa oikealta. Osamäärä on myös alhaalta rajoitettu: sitä rajoittavat termit muotoa
missä t < 0. Siten raja-arvo on aina olemassa.
Asetetaan nyt seuraavat merkinnät:
Tällöin kaikilla x on voimassa  ax+b\leq \varphi (x). Tämä nähdään siitä, että jos x>x0 ja t = x − x0 > 0, on voimassa
Siten
kuten vaadittiin. Tapaus x < x0 todistetaan vastaavasti, kuten myös tapaus  ax_{0}+b=\varphi (x_{0}).
φ(x0) voidaan siten kirjoittaa muodossa
Mutta koska μ(Ω) = 1, on kaikilla reaaliluvuilla k voimassa
Erityisesti
Q.E.D.
Aiheesta muualla

Jensenin epäyhtälö MathWorldissä
Jensenin epäyhtälö on Kööpenhaminan yliopiston matematiikan laitoksen logossa.
John Sundström

Albert John William "Suntta" Sundström (1903 – 1992) oli suomalainen Helsingissä asunut verhoilija ja selvänäkijä.
Sundström oli ammatiltaan verhoilija ja hänellä oli oma verhoomoliike Mechelininkadun varrella. Sundström oli 1970- ja 1980-luvuilla yksi tunnetuimpia selvänäkijöitä Suomessa ja hän esiintyi useissa televisio-ohjelmissa. Hän esiintyi omana itsenään televisiodokumenteissa Uri Geller - ihmeidentekijä (1974) ja Vanha kunnon stadini (1988).
Juhani Ahon patsas

Aimo Tukiainen: Juhani Aho (Helsingin patsas).
Aimo Tukiainen: Juhani Ahon patsas Iisalmessa
Juhani Ahon patsas on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen toteuttama kirjailija Juhani Ahon pronssinen näköispatsas, josta on kaksi valosta, toinen Helsingin Eirassa ja toinen Ahon synnyinseudulla Iisalmessa. Molemmat on pystytetty vuonna 1961.
Kyseessä on realistinen kokovartalomuotokuva seisovasta Ahosta. Pronssiveistoksen korkeus on 2,8 metriä. Helsingin patsas sijaitsee Eiran Engelinaukion rantaa kohti viettävässä rinteessä, katse merelle päin. Saman aukion vierellä olevassa talossa (Armfeltintie 6) Aho asui vuosina 1911–1919. Iisalmen patsas on keskustan Kirkkopuistossa Louhenkadun ja Riistakadun välisellä osuudella.
Aloitteen patsaiden pystyttämiseksi Aholle teki Juhani Ahon Seura. Tukiainen valmisti patsaan pienoismallin jo vuonna 1954, sen lopullisen version toteutuksessa häntä avustivat nuoret kuvanveistäjät Kain Tapper ja Antti Neuvonen. Ahon patsas oli Aimo Tukiaisen ”realistisen kauden” viimeinen julkinen työ, sillä hän hylkäsi 1960-luvulle tultaessa realistisen taiteen ja siirtyi informalistiseen tyyliin. Ahon patsaasta otettiin kaksi valosta, jotka paljastettiin samanaikaisesti Helsingissä ja Iisalmessa Ahon syntymän satavuotispäivänä 11. syyskuuta 1961. Helsingin paljastustilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Samana päivänä paljastettiin myös Tukiaisen suunnittelema muistolaatta Ahon syntymäkodin Väärnin pappilan seinällä Lapinlahdella.
Jokaiselle tulta

| Jokaiselle tulta Soul Captain Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Seawolf Studios & Ylivoima-studio, Helsinki
 Julkaistu: 2001 toukokuu 2009 (LP)
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Tom-I
 Tyylilaji: reggae
 Kesto: 55.01
 Levy-yhtiö: Wolfram Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Soul Captain Bandin muut julkaisut
| Soul Captain Band (EP) 1999 | Jokaiselle tulta 2001 | Todistaja 2002 |
Singlet albumilta Jokaiselle tulta
 ”Taistelun arvoinen” / ”Hypnoosiin” Julkaistu: 2001  ”Mitä suurempi puu” / ”Älä juo tota juttuu” Julkaistu: 2001
Jokaiselle tulta on reggae-yhtye Soul Captain Bandin ensimmäinen pitkäsoitto vuodelta 2001. Levy myi kultaa alkuvuodesta 2009 ensimmäisenä suomenkielisenä reggaelevynä. Juhlan kunniaksi levystä julkaistiin saman vuoden toukokuussa vinyylipainos ja yhtye teki levyn kokoonpanolla lyhyen kiertueen.
Levyltä on julkaistu kaksi singleä: Taistelun arvoinen / Hypnoosiin ennen albumia sekä Mitä suurempi puu / Älä juo tota juttuu albumin julkaisun jälkeen. Ensiksimainittu sisältää kummastakin kappaleesta lyhennetyt versiot, myöhempi sisältää alkuperäisten versioiden lisäksi KOE remixin Mitä suurempi puu -kappaleesta sekä Bommitommin tekemän dubin Tota juttuu -kappaleesta. Mitä suurempi puu -singlestä on tehty myös rajoitettu vinyylipainos. Lisäksi Vapauden kaiho julkaistiin samannimisellä Amnestyn hyväksi tuotetulla kokoelmalevyllä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kuudennella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet

Hypnoosiin – 5.04 (säv. SCB, san. Rousu ja Hakala, sov. SCB)
Nousee – 4.10 (säv. SCB, san. Rousu, sov. SCB)
Mitä suurempi puu – 3.50 (säv. SCB, san. Rousu, sov. SCB)
Maa Qzuu – 4.42 (säv. SCB, san. Rousu ja Hakala, sov. SCB)
Aseistariisumistyyli – 4.33 (säv. SCB, san. Rousu ja Hakala, sov. SCB)
Vapauden kaiho – 3.51 (säv. Hiski Salomaa, san. Salomaa, sov. SCB)
Vastarintaan – 4.01 (säv. SCB, san. Rousu, sov. SCB)
Sadrak, Mesak ja Abednego – 4.59 (säv. Rousu, san. Rousu, sov. SCB)
Liikkuvat luut – 5.05 (säv. SCB, san. Rousu ja Hakala, sov. SCB)
Taistelun arvoinen – 5.03 (säv. SCB, san. Rousu, sov. SCB)
Älä juo tota juttuu – 4.13 (säv. SCB, san. Rousu, sov. SCB)
Hypnoosiin – 5.26 (Zion Train REMIX, säv. SCB, san. Rousu ja Hakala, sov. SCB)
Torvisovitukset Baabelin Torvet ja Tommi Tikkanen.
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Jukka Poika – laulu  Nopsajalka – rapit (1., 4., 5., 9.)  Seppo Paarma – kitara  Jori Hulkkonen (kitaristi) – kitara  Tommi Tikkanen – kosketinsoittimet  Sonja Korkman – lyömäsoittimet ja taustalaulu  Kari Hulkkonen – basso  Jaakko Lukkarinen – rummut ja lyömäsoittimet  |  Vierailevat muusikot DJ Ässämix – levysoittimet (10.)  Petri Majuri – Saha (3.)  SCB & Kimmo Helistö – kuoro (6.)  Eero Savela – trumpetti  Erno Haukkala – pasuuna  |  Tuotanto Tommi Tikkanen – äänittäjä, miksaaja  Petri Majuri – äänittäjä, miksaaja  Tom-I – tuottaja  UNDO – kansikuva  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
John Suckling

| John Suckling |
| --- | --- |
 Antoon van Dyckin vuonna 1638 maalaama muotokuva Sucklingista
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1609 Whitton, Twickenham, Lontoo
Kuollut: 1641 Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  englantilainen
Ammatti:  runoilija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Suckling (10. helmikuuta 1609 – toukokuun jälkeen 1641) oli englantilainen runoilija. Hänen sanotaan myös kehittäneen korttipelin cribbage. Hänen tunnetuin runonsa on Ballad Upon a Wedding.
Suckling aloitti opiskelun Cambridgen Trinity Collegessa vuonna 1623. Vuonna 1628 hän lähti Lontoosta matkustellakseen Ranskassa ja Italiassa ja palasi ennen vuoden 1630 syksyä, jolloin hän sai ritarin arvonimen. Suckling kuoli Pariisissa vuonna 1641 ja hänet on myös haudattu sinne.
Sucklingin ystäväpiiriin kuuluivat aikalaisrunoilijat ja -kirjailijat Ben Jonson, Thomas Carew, Richard Lovelace, Thomas Nabbes ja erityisesti John Hales sekä Sir William Davenant.
Käännös suomeksi
John Sununu

John Sununu voi viitata kahteen yhdysvaltalaiseen poliitikkoon:
John Edward Sununu (s. 1964), nykyinen senaattori.
John Henry Sununu (s. 1939), entinen New Hampshiren kuvernööri ja Valkoisen talon henkilökunnan päällikkö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Sununu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Surman

John Surman (2009)
John Surman (s. 30. elokuuta 1944 Tavistock, Devon) on englantilainen jazzsaksofonisti, joka on erikoistunut baritonisaksofoniin. Hän on soittanut myös klarinettia.
Surman opiskeli klarinetinsoittoa London College of Musicissa, jossa silloin ei pidetty saksofonia riittävän vakavana soittimena, jotta siinä olisi tarjottu opetusta. Surman kuitenkin aloitti jazzin soittamisen vuonna 1962 ja tuli pian näkyväksi hahmoksi Lontoon jazzpiireissä baritonisaksofonin soittajana. Hän sai yhtenä hyvin harvoista englantilaisista saksofonisteista myös merkittävän rockyleisön 1960-luvun loppupuolella ja soitti säännöllisesti esimerkiksi The Marquee Clubissa. Vuonna 1968 hänet äänestettiin oman yhtyeensä johtajana parhaaksi solistiksi Montreux Jazz Festivalissa. Surmanin ensimmäinen sooloalbumi oli Island-levymerkillä julkaistu Westering Home (1972). ECM-levymerkillä häntä kuultiin ensimmäisen kerran Barre Phillipsin albumilla Mountainscapes (1976). Vuosikymmenten saatossa Surman jatkoi monien sooloalbumien julkaisemista ECM:n kautta; näistä yhdeksi arvostetuimmista nousi Saltash Bells (2013).
Surmanin yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet Miroslav Vitouš, Jack DeJohnette, Paul Bley, John Abercrombie, Tomasz Stanko ja hänen kumppaninsa Karin Krog. Surman on työskennellyt monista eri maista ja kulttuureista lähtöisin olevien muusikoiden kanssa, eikä hänen työnsä mahdu tiukkojen genremääritelmien sisälle.
John Garrett

John Murdoch Garrett (s. 17. kesäkuuta 1951) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja television urheilukommentaattori . Hän pelasi World Hockey Associationissa vuosina 1973–1979 ja sitten National Hockey Leaguessa vuosina 1979–1985. Kun hän lopetti pelaamisen, hän siirtyi lähetystoimintaan.
Elämäkerta

Garrett syntyi Trentonissa, Ontariossa .
Elämäkerta > Pelaajan ura

Alun perin St. Louis Blues valitsi Garrettin vuoden 1971 NHL :n osallistumisdraftissa. Hän pelasi vuoden Bluesin Central Hockey Leaguen tytäryhtiössä ennen kuin liittyi Western Hockey Leaguen Portland Buckaroosin puoleksi kaudeksi ja siirtyi sitten Richmond Robinsiin. American Hockey League. Hän teki sopimuksen Minnesota Fighting Saints of the World Hockey Associationin kanssa vuosina 1973-74 . Hän pelasi Fighting Saintsin kanssa, kunnes hän jätti joukkueensa 25. helmikuuta 1976. Sitten hän teki sopimuksen Toronto Torosin kanssa ja seurasi Toros-franchising-sopimusta, kun hän muutti Birminghamiin. Viimeisellä WHA-kaudella Garrett vaihdettiin New England Whalersiin, ja hän pysyi franchising-sarjassa, kun hän saapui NHL:ään. Hän pitää hallussaan ennätystä WHA:n historian  eniten tappioita maalivahtina. Garrett pelasi myös NHL:n Quebec Nordiquesissa ja Vancouver Canucksissa ennen eläkkeelle jäämistä kauden 85-86 alussa.
Garrett oli mukana yhdessä NHL:n All-Star- ottelun historian omituisimmista skenaarioista. John Garrett korvasi loukkaantuneen Richard Brodeurin, Vancouver Canucksin ainoan edustajan vuoden 1983 All-Star-ottelussa samana vuonna, ja hänet äänestettiin pelin MVP:ksi ennen pelin loppua. Kun Wayne Gretzky teki neljä maalia viimeisen kymmenen minuutin aikana, äänestettiin uudelleen ja Gretzky valittiin All-Star Gamen MVP:ksi.
Tilastot: Garrett's stats The Goaltender Home Page. Viitattu 22.9.2017.
Elämäkerta > Radio-ura

Garrett jäi eläkkeelle ennen kautta 1985–1986 . Canucksin GM Harry Neale oli tarjonnut hänelle apulaisjohtajan paikkaa, mutta Neale erotettiin ja tarjous peruttiin myöhemmin.  Garrett aloitti sitten lähetysuransa vuosina 1986-87 . Hän työskenteli värikommentaattorina CBC:n Hockey Nightissa Kanadassa . Muutaman vuoden kuluttua häntä pidettiin arvokkaana joukkueen jäsenenä, ja hänelle määrättiin ensimmäinen konferenssifinaali vuonna 1991 – ensimmäinen kahdeksasta peräkkäisestä. Tuona aikana hän toimi myös värikommentaattorina Edmonton Oilersin paikallisissa televisiolähetyksissä ja työskenteli yhdessä Bruce Buchananin kanssa. Hän jätti CBC:n vuonna 1998 liittyäkseen aloittelevaan CTV Sportsnetiin (nykyään Rogers Sportsnet ). Hän työskenteli studioanalyytikkona kansallisissa lähetyksissä sekä Calgary Flames -pelien värikommentaattorina Sportsnet Westissä. Vuoden 1994 NHL:n työsulun aikana hän työskenteli hetken Kanadan United Parcel Servicessä Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa .
Kaudesta 2002–2003 Garrett on toiminut Sportsnet Pacificin Canucksin pelien värikommentaattorina, ensin Jim Hughsonin ja myöhemmin John Shorthousen kanssa . Hänellä oli myös satunnaisia verkkotehtäviä HNIC:ssä, ja koska Rogers hankki Kanadan kansallisen sopimuksen NHL:stä vuonna 2014, hän saa joskus verkkotehtäviä joko Sportsnetissä tai Cityssä.
Elämäkerta > Lempinimet

Kauden 1984-85 jälkeen Garrett ansaitsi lempinimen "Lotto", koska hänen korkeat maalinsa keskiarvoa 6,49 vastaan oli sama kuin Kanadan kansallinen lotto, Lotto 6/49 .
Garrett poimi Cheech-lempinimensä joukkuetoveriltaan Rick Smithiltä 1970-luvun puolivälissä. Hänen afroleikkauksensa ja viikset muistuttivat Cheechiä komediaduosta Cheech ja Chong.
Aiheesta muualla

Biographical information and career statistics from
Profiili osoitteessa hockeydraftcentral.com
Jakob Knudsen

| Jakob Knudsen |
| --- | --- |
 Jakob Knudsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 1858 Rødding, Tanska
Kuollut: 1917 (58–59 vuotta) Birkerød, Tanska
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jakob Christian Lindberg Knudsen (14. syyskuuta 1858 Rødding – 21. tammikuuta 1917 Birkerød) oli tanskalainen pappi ja kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja uskosta ja ihmisen vastuusta.
Knudsen käsittelee teoksissaan yhteiskuntamoraalin ja yksilön moraalin ja omantunnon välistä ristiriitaa. Ratkaisuksi hän löytää kaksoisromaanissa Ahdistusta ja Uskallusta uskon.
Jakob Knudsenin muistokivi.
Suomennetut teokset

Ahdistusta, suom. Tyyni Haapanen, Porvoo: WSOY 1917
Uskallusta, suom. Esteri Haapanen, Porvoo: WSOY 1917 Sarja: Martti Luther -romaani, 2
Opettaja Urup, suom. Eino Kaila, Jyväskylä: Gummerus 1917 Sarja: Martti Luther -romaani, 1
Vuorimiehen poika: Romaani Martti Lutherista (Angst; Mod), yhteissidos, jossa Ahdistusta ja Uskallusta. suom. Tyyni Haapanen ja Esteri Haapanen. 2., kieliasultaan tark. p. Helsinki: WSOY 1967
Tanskankieliset teokset

Den gamle Præst (1899)
Gjæring – Afklaring (1902)
Sind (1903)
For livets skyld (1905)
Inger (1906)
Fremskidt (1907)
Lærer Urup (1909, Opettaja Urup, suom. Eino Kaila 1917)
Angst-Mod (1912, 1914)
Martin Luther (1915)
Jyder (1915, 1917)
Aiheesta muualla

Arkiv for Dansk Litteratur: Jakob Knudsen[vanhentunut linkki] (sisältää mm. ladattavissa olevia Knudsenin tekstejä ja elämäkerran)