stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Purorikko
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen purorikko kasvaa vain 3–10 cm korkeaksi. Hento kasvi on monivartinen ja koheneva. Alimmat lehdet ovat pitkäruotisia, munuaismaisia ja 3–5-halkoisia tai isohampaisia. Ylimmät lehdet ovat lyhytruotisia, puikeita ja ehytlaitaisia. Kaksineuvoiset, pienet kukat ovat väriltään valkoisia tai punertavia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, heteitä on 10 kappaletta. Teriö on vain vähän verhiötä pitempi. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa purorikko kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kaksiosainen ja monisiemeninen kota.
Levinneisyys

Purorikon levinneisyysalue on sirkumpolaarinen. Euroopassa lajia tavataan Skotlannissa, Färsaarilla, Islannissa, Huippuvuorilla, Pohjois-Venäjällä sekä Norjan, Ruotsin ja Suomen tunturi- ja vuoristoalueilla. Aasian puolella levinneisyysalue jatkuu läpi pohjoisimman Venäjän Tyynelle valtamerelle saakka. Paikoin lajia tavataan myös etelämpänä Kaakkois-Venäjällä. Pohjois-Amerikassa purorikko kasvaa Alaskassa, Kalliovuorilla aina Kalifornian korkeudelle saakka sekä pohjoisimmassa Kanadassa. Laji on levinnyt myös koko Grönlannin rannikolle. Suomessa purorikkoa tavataan Kuusamossa, Sallassa ja Sodankylässä itärajan tuntumassa, Utsjoella sekä Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla.
Elinympäristö

Purorikko kasvaa tuntureiden puronvarsien märissä sammalikoissa ja paljaalla maalla sekä lumenviipymäpaikkojen lätäköissä. Laji on kalkinsuosija. Purorikko kestää varsin arktisia olosuhteita, mistä kertoo lajin kasvupaikat esimerkiksi pohjoisimmassa Kanadassa ja Grönlannissa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Purorikon (Saxifraga rivularis) levinneisyys Suomessa
Pohjolan kasvien pauloissa: Saxifraga rivularis - purorikko
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Purorikko (Saxifraga rivularis)
ITIS: Saxifraga rivularis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Saxifraga rivularis (englanniksi)
Purorikon kukka.
Nuno

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nuno Herlander Simões Espírito Santo
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: São Tomé, São Tomé ja Príncipe
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 senttimetriä
Seura
Seura: Nottingham Forest
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1996 | Vitória Guimarães | 34 | (0) |
| 1993–1994 | → Vila Real (laina) | 19 | (0) |
| 1997–2002 | Deportivo La Coruña | 4 | (0) |
| 1998–2000 | → Mérida (laina) | 69 | (0) |
| 2000–2001 | → Osasuna (laina) | 33 | (0) |
| 2002–2004 | Porto | 6 | (0) |
| 2005–2006 | Dynamo Moskova | 11 | (0) |
| 2007 | Aves | 15 | (0) |
| 2007–2010 | Porto | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 199 | (0) |
Valmennusura
2012–2014: Rio Ave
2014–2015: Valencia
2016–2017: FC Porto
2017–2021: Wolverhampton
2021: Tottenham
2022–2023: Ittihad
2023–: Nottingham Forest
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nuno Espírito Santo (s. 25. tammikuuta 1974 São Tomé) on portugalilainen entinen jalkapallomaalivahti ja nykyinen valmentaja. Hän on toiminut joulukuusta 2023 lähtien Nottingham Forestin päävalmentajana.
Ura

Nuno aloitti seurauransa vuonna 1992 Vitória SC:n joukkueessa. Sen jälkeen hän on pelannut ennen nykyiseen seuraansa FC Portoon siirtymistä Deportivo de La Coruñassa, Mérida UD:ssa, CA Osasunassa, FK Dynamo Moskovassa ja CD Avesissa.
Nuno valittiin Portugalin maajoukkueeseen Itävallan ja Sveitsin EM-kilpailuihin 2008. Hän oli myös alle 21-vuotiaiden organisaatiossa.
Kesäkuun alussa 2016 Nunosta tuli kaksivuotisella sopimuksella pelaajaurallaan edustamansa FC Porton päävalmentaja. Nunon johdolla Porto selvitti tiensä Mestarien liigan pudotuspeleihin, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella tappioon Juventukselle. Kotimaan liigassa Porto hävisi mestaruuden SL Benficalle kuudella pisteellä. Kauden jälkeen Nuno sai potkut seurasta.
Kesäkuun alussa 2017 Nunosta tuli Englannin Mestaruussarjassa pelaavan Wolverhamptonin päävalmentaja. Portugalilainen oli seuran neljäs päävalmentaja alle vuoden sisällä. Nunon johdolla Wolves pelasi vahvan sarjakauden 2017/18 ja pääsi jo huhtikuussa 2018 juhlimaan nousuaan Englannin Valioliigaan kuuden vuoden tauon jälkeen. Wolves voitti lopulta sarjan 99 pisteellä, eroa toiseksi tulleeseen Cardiff Cityyn oli lopulta yhdeksän pistettä. Kauden viimeisen ottelun 3-0 tappio sarjajumboksi jääneelle Sunderlandille vei Nunon joukkueelta mahdollisuuden yli 100 pisteeseen.
Valioliigassa Wolverhampton sijoittui kaudella 2018/19 seitsemänneksi, mikä oli seurahistorian paras saavutus. Joukkue selvisi kaudeksi 2019/20 Eurooppa-liigaan, jossa Nuno luotsasi Wolverhamptonin puolivälieriin saakka. Turnaus päättyi tappioon Sevillaa vastaan. Valioliigassa kausi päättyi edelliskauden tavoin seitsemänteen sijaan. Kausi 2020/21 oli Wolverhamptonille ja Nunolle vaikea. Joukkueen tähtihyökkääjä Raúl Jiménez loukkaantui vakavasti 29. marraskuuta 2020 Arsenalia vastaan pelatussa ottelussa.  Wolves voitti ottelun 2−1, mutta sitä seuraavista 11 ottelustaan Wolverhampton onnistui voittamaan vain yhden. Kausi päättyi lopulta sijalle 13 ja Nuno jätti seuran kauden jälkeen.
Kesäkuun lopussa 2021 Nuno allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Valioliigan Tottenhamin kanssa. Nunon pesti Spursissa jäi kuitenkin lyhyeksi. Seurajohto erotti Nunon marraskuun alussa 2021 Spursin hävittyä viisi kauden kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan. Viimeiseksi jääneessä ottelussa Spurs hävisi Manchester Unitedille 0–3.
Heinäkuussa 2022 Nunosta tuli Ittihadin päävalmentaja. Nuno johdatti Ittihadin Saudi-Arabian liigan mestariksi 14 vuoden tauon jälkeen. Hän sai potkut marraskuussa 2023 Ittihadin heikon alkukauden vuoksi.
Joulukuussa 2023 Nunosta tuli Nottingham Forestin päävalmentaja.
Meriitit

Saudi-Arabian mestaruus: 2023
Saudi Super Cup: 2022
Englannin Mestaruussarja: 2018
Oberwiesenthal

| Oberwiesenthal |
| --- | --- |
 vaakuna
 Oberwiesenthal
 Koordinaatit: 50°25′N, 12°58′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi
Piirikunta:  Erzgebirgskreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Mirko Ernst
Korkeus:  914 m
Väkiluku (31.12.2016):  2 156
 
 www.oberwiesenthal.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oberwiesenthal on  kaupunki Erzgebirgen vuoristossa Tšekin rajan tuntumassa Saksin osavaltiossa Saksassa. Kaupungin asukasluku oli 2 156 vuoden 2016 lopussa. Se on perustettu vuonna 1527. Kaupungissa on talviurheilukeskus ja hiihtoon liittyviä palveluja. Mäkihyppylegenda Jens Weißflog on kotoisin Oberwiesenthalista ja hänellä on nykyisin kaupungissa omaa nimeään kantava hotelli. Kaupunki sijaitsee 914 metrin korkeudessa merenpinnasta, mikä on Saksan kaupunkien  korkein.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Níkos Zísis

| Níkos Zísis |
| --- | --- |
 Zísis vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nikólaos ”Níkos” Zísis
Syntynyt: 16. elokuuta 1983 (ikä 41) Thessaloniki, Kreikka
Kansalaisuus:   Kreikka
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  195 cm
Paino:  90 kg
NBA-varaus:  ei varattu 2005
Maajoukkueet
2001–2015:   Kreikka
Ottelut (pisteet):  189 (1455)
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kreikka> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Japani 2006 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Serbia ja Montenegro 2005 |  |  |
|  Pronssia | Puola 2009 |  |  |
Nikólaos ”Níkos” Zísis (kreik. Νικόλαος ”Νίκος” Ζήσης, s. 16. elokuuta 1983 Thessaloniki) on kreikkalainen koripalloilija. Pelintekijänä pelaava Zísis on voittanut lukuisia palkintoja muun muassa Kreikan, Italian, Venäjän ja Saksan pääsarjoissa. Kreikan miesten maajoukkueessa hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2006, Euroopan mestaruuden vuonna 2005 ja EM-pronssia vuonna 2009.
Pelaajaura

Zísis on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Italiassa, Venäjällä, Espanjassa, Turkissa ja Saksassa sekä kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Hän on voittanut joukkueidensa mukana Kreikan, Italian, Venäjän ja Saksan mestaruuden ja cup-mestaruuden vähintään kerran. Saksalainen Brose Bamberg on jäädyttänyt Zísisin pelinumeron 6 pois käytöstä.
Zísis pelasi Kreikan miesten maajoukkueessa vuosina 2001–2015 189 ottelua 7,7 pisteen keskiarvolla. Hän saavutti maajoukkueessa MM-hopeaa Japanissa 2006, Euroopan mestaruuden Serbia ja Montenegrossa 2005 ja EM-pronssia Puolassa 2009. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Ateenan 2004 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa, vuosien 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2007, 2011, 2013 ja 2015 EM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Níkos Zísis Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolaos Zisis Wikimedia Commonsissa
Nikolaos Zisis Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Kreikan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2005
4 Papaloukás ·
5 Spanoúlis ·
6 Zísis ·
7 Bouroúsis ·
8 Vasilópoulos ·
9 Fótsis ·
10 Chatzivréttas ·
11 Ntikoúdis ·
12 Tsartsarís ·
13 Diamantídis ·
14 Papadópoulos ·
15 Kakioúzis

Päävalmentaja Giannákis
Kreikan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2006
4 Papaloukás ·
5 Schortsanítis ·
6 Zísis ·
7 Spanoúlis ·
8 Vasilópoulos ·
9 Fótsis ·
10 Chatzivréttas ·
11 Ntikoúdis ·
12 Tsartsarís ·
13 Diamantídis ·
14 Papadópoulos ·
15 Kakioúzis

Päävalmentaja Giannákis
Kreikan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2009
4 Kalampokis ·
5 Bouroúsis ·
6 Zísis ·
7 Spanoúlis ·
8 Calathes ·
9 Fótsis ·
10 Printezis ·
11 Glyniadákis ·
12 Kaimakoglou ·
13 Koufos ·
14 Perperoglou ·
15 Schortsanítis

Päävalmentaja Kazlauskas
Näöntarkkuus

Snellenin näkötestitaulu.
Näöntarkkuus on silmälääketieteessä ja yleisesti näön tutkimuksessa käytetty suure, joka kuvaa silmän ja muun näköjärjestelmän kykyä tarkkaan näkemiseen eli lähekkäisten pisteiden erottamiseen toisistaan. Tämä on verkkokalvon keskiosan solujen ominaisuus.
Näöntarkkuutta mittaavassa testissä testattavalle yleensä näytetään mustia kuvioita valkoista taustaa vasten standardisoiduissa valaistusolosuhteissa niin, että etäisyys kohteeseen pysyy samana, mutta kuvioiden muoto ja koko vaihtelevat. Tällaista  mittausvälinettä kutsutaan näkötauluksi. Nykyisin käytössä on yhä enemmän näkötestitauluja, joita kutsutaan nimellä valolaatikko, koska niissä on kuvioiden takana valon lähde, jonka kirkkautta voidaan säädellä. Vanhemmissa näkötauluissa kuvioina olivat eri suuntiin osoittavat E-kirjaimet, kun taas uudemmissa käytetään eri kirjaimia.
Taululla suoritettavan testin tuloksena saatava näöntarkkuus ilmaistaan käyttäen mittayksikkönä visus-arvoa. Visuksen arvo 1,0 tarkoittaa sitä, että henkilö kykenee erottamaan kaksi pistettä jotka ovat yhden  kulmaminuutin etäisyydellä toisistaan.
Normaalina näöntarkkuutena pidetään visus-arvoa, joka on 0,8 tai korkeampi. Keskimääräinen normaali näöntarkkuus on 1,0.  Kun visus laskee alle 0,3:n, on kyseessä näkövamma, joko heikkonäköisyys (visus 0,05–0,3) tai sokeus (visus alle 0,05).
Näöntarkkuuden arvoa käytetään terveydentilan raportoinnissa, mm. potilastiedoissa. Sen perusteella myös arvioidaan henkilön työkykyä, apuvälineiden tarvetta ja mm. kykyä kuljettaa moottoriajoneuvoa. Nykyisten säädösten mukaan ajokorttiin vaaditaan vähintään näöntarkkuus 0,5 laseilla korjattuna.
Näöntarkkuuden lisäksi yleisesti mitattuja näkemisen osa-alueita ovat kontrastiherkkyys, värien erottamiskyky ja näkökenttä. Liikenteessä toimimisen kannalta välkkeen näkeminen on hyvin tärkeää, koska se on osa liikkeen havaitsemista. Liikennenäön, eli lähinnä välkeherkkyyden, mittaamiseksi onkin kehitelty testausmenetelmiä.
Nuotta

Nuottakalastusta
Nuotta on useista verkoista rakennettu kalastusväline, jonka perään kalaparvi yritetään saartaa. Nuotta lasketaan yleensä veneestä ja se voidaan vetää veneeseen tai rantaan. Talvinuottaa vedetään jään alla. Suomessa tavallisimpia nuotalla kalastettavia kaloja ovat muikku, silakka, siika ja kuore. Erilaisia nuottatyyppejä ovat muun muassa rantanuotta, talvinuotta, selkänuotta, muikkunuotta, silakkanuotta, kurenuotta, kierrenuotta ja laahusnuotta eli trooli.
Vanhoista nuottapyydyksistä kulteet olivat muutaman metrin pituisia, tasaliinaisia virtanuottia, joilla pyydettiin lohia ja siikoja, vadat pikkunuottia, joita kaksi tai kolme
henkeä veti kahlaten pitkin tyvenvesien rantoja ja poukamia. Niillä
saatiin lähinnä pientä kalaa. Kuuritsa oli jalaksilla kulkeva, kolmen hengen vedettävä nuotta.
Aiheesta muualla

Nuottajäällä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 01.05.1932, nro 18, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oksjärvi

Oksjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Oksjärvi, Kymijoen vesistöön kuuluva järvi Nastolassa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Tammelassa
Oksjärvi, Karjaanjoen vesistöön kuuluva järvi Suomusjärvellä Salossa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Lammilla Hämeenlinnassa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Oksjärvenkulmalla Hämeenlinnassa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Takamaan kylässä Hämeenlinnassa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Tuuloksessa Hämeenlinnassa
Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Kuhmoisissa
Iso Oksjärvi, Kymijoen vesistöön kuuluva järvi Jämsässä
Iso Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Ylöjärvellä
Pikku Oksjärvi, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi Ylöjärvellä
Vähä Oksjärvi, Kymijoen vesistöön kuuluva järvi Jämsässä
Nísyros (kunta)

| Nísyros Nísyroksen kunta Νίσυρος Δήμος Νισύρου |
| --- | --- |
 Mandrákin kylä.
 Kunnan sijainti
 Nísyros
 Koordinaatit: 36°35′N, 27°10′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  6402
 – Kuntakeskus:  Mandráki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,06 km²
Väkiluku (2011):  1 008
 – Väestötiheys:  20,14 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  853 03
Suuntanumero(t):  22420
Rekisterikilpi:  ΚΧ, ΡΟ, ΡΚ
 
 www.nisyros.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nísyros (kreik. Νίσυρος eli Δήμος Νισύρου, Dímos Nisýrou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kosin alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 50,06 neliökilometriä ja väkiluku 1 008 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Mandráki.
Nísyroksen kunta käsittää koko Nísyroksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ágios Antónios, Gyalí, Kandelioússa, Pacheiá, Pergoússa ja Strongylí.
Kunnan osat

Nísyroksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Emporeiós | Ágios Antónios (saari) | 0 |
| Emporeiós | Emporeiós | 27 |
| Emporeiós | Páloi | 239 |
| Emporeiós | Strongylí (saari) | 0 |
| Mandráki | Gyalí (saari) | 21 |
| Mandráki | Kandelioússa (saari) | 0 |
| Mandráki | Loutrá | 0 |
| Mandráki | Mandráki | 660 |
| Nikiá | Avláki | 0 |
| Nikiá | Nikiá | 61 |
| Nikiá | Pacheiá (saari) | 0 |
| Nikiá | Pergoússa (saari) | 0 |
Yhteensä: 1 008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nísyros Wikimedia Commonsissa
Δήμος Νισύρου. Nísyroksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Etelä-Egean saarten alue
| --- | --- |
Ándroksen alueyksikkö:  Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö:   Agathonísi  Astypálaia  Kálymnos  Leipsoí  Léros  Pátmos 
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö:   Kárpathos  Kásos 
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö:   Kéa  Kýthnos 
Kosin alueyksikkö:   Kos  Nísyros 
Míloksen alueyksikkö:   Kímolos  Mílos  Sérifos  Sífnos 
Mýkonoksen alueyksikkö:  Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö:   Amorgós  Náxos ja Pienet Kykladit 
Pároksen alueyksikkö:   Antíparos  Páros 
Ródoksen alueyksikkö:   Chálki  Megísti  Ródos  Sými  Tílos 
Sýroksen alueyksikkö:  Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö:   Anáfi  Folégandros  Íos  Síkinos  Thíra 
Tínoksen alueyksikkö:  Tínos
Nina Pulkkis

| Nina Pulkkis |
| --- | --- |
 Nina Pulkkis kuvauksissa VTT:lla 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tiedetoimittaja ja dokumenttiohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nina Pulkkis (s. 1978) on suomalainen tiedetoimittaja ja dokumenttiohjaaja. Hän on ohjannut ja Howard Jacobsin kanssa yhdessä käsikirjoittanut 5-osaisen tiededokumenttisarjan Suomen tulevaisuus, joka palkittiin vuonna 2016 Prahan tiededokumenttifestivaaleilla.
Tiedetoimittajan työt

Tiedetoimittajana hän on erikoistunut insinööritieteisiin, synteettiseen biologiaan ja kemiaan, erityisesti liittyen biotalouteen ja biomateriaaleihin. Pulkkiksen ohjaama ja Howard Jacobsin kanssa yhdessä käsikirjoittama 5-osainen tiededokumenttisarja Suomen tulevaisuus palkittiin Prahan tiededokumenttifestivaaleilla kahdessa sarjassa parhaana tiededokumenttina vuonna 2016. Suomen metsäyhdistys palkitsi Pulkkiksen samana vuonna hopeisella ansiomitalilla hänen ansioistaan biotalouteen perehtyneenä tiedeviestijänä. Tiedesarjan lisäksi Nina Pulkkis on ohjannut ja käsikirjoittanut yritys- ja historiadokumentteja vuosina 2007–2016 Franck Media -tuotantoyhtiössä ja vuodesta 2016 eteenpäin Parad Fakta tuotantoyhtiössä. Hän työskentelee lisäksi viestinnän parissa omassa Fotoni Film & Communications yrityksessään.
Pulkkis on ollut Professori Merja Penttilän johdolla mukana kehittämässä Suomeen Synteettisen biologian ekosysteemiä Synbio Powerhousea. Sen puitteissa Pulkkis suunnitteli ja koordinoi Korvaa-projektin, joka yhdisti tieteen ja designin tuodakseen alan tulevaisuuden mahdollisuudet suuren yleisön tietoon. Projektissa tutkijat valmistivat mikrobiperäisistä materiaaleista tehdyt kuulokkeet, jotka olivat esillä vuonna 2019 Fiskarsin taiteilijaosuuskunta Onoman Factory -kesänäyttelyssä, Designmuseon Kaj Franck palkintonäyttelyssä sekä Aalto yliopiston Designs for a Cooler Planet -näyttelyssä.
Pulkkis kirjoitti yhdessä Liisa Vähäkylän kanssa Siltalan kustantaman kirjan Muumeista miljoonabisnes, joka ilmeistyi 2017.
Teokset > Ohjaus / Käsikirjoitus: > Suomen tulevaisuus tiedesarja:

Sellun uusi elämä (2014)
Uusiutuva Energia (2015)
Hyvinvointia puusta (2015)
Tulevaisuuden Energia (2016)
Sähköinen liikenne (2017)
Muumipeikosta miljardibisnes (2014)
Fennomanian lapsi – suomen kulttuurirahaston tarina (2013)
Paikka auringossa: suomalaisen seuramatkailun tarina (2013)
Höyryjunalla Hämeenlinnaan – valtion rautateiden historia (2012)
Öljystä uusiutuviin - jätteestä liikenteen polttoainetta (2012)
The Frank family that survived – toisen maailmansodan Hollantiin sijoittuva tositarina (2010)
Tragediasta lääketieteenhuipulle – Sigrid Juseliuksen säätiö (2011)
Primulan tarina (2011)
Pörssin johtotähti (2010)
Miesten mitoista naisten sääriin – Nanson tarina (2010)
Elisen epämuistelmat – Riitta Nelimarkan taiteilijaportretti (2009)
Teokset > Kirja:

Vähäkylä, Liisa & Pulkkis, Nina: Muumeista Miljoonabisnes.  Helsinki:  Siltala, 2017.  ISBN 9789522343031.
Aiheesta muualla:

Rinne, Jaana: Suomen tulevaisuudesta dokumenttisarjaa tekevä Nina Pulkkis löysi itsestään tiedeuskovaisen Helsingin Sanomat.  15.10.2015. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Pulkkis, Nina: Insinööripuulla korkeuksiin – myös Suomessa? Metsäakateemikon blogi.  19.10.2018. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Kauppi, Anna: Suomen Metsäyhdistys jakoi Metsäpäivillä kuusi ansiomerkkiä Metsäyhdistys.  11.11.2016. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Muumeista miljoonabisnes – Nina Pulkkis Siltala. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Synthetic Biology Ecosystem – Where groundbreaking science meets industry disruption. Synbio. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Etusivu FotoniFilm.fi. Viitattu 3.11.2020. (englanniksi)
Nina Pulkkis kuvauksissa VTT:lla kuvaaja Pentti Pällijeffin kanssa 2019
Nina Mercedez

| Nina Mercedez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1979 (ikä 44)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Mercedez
Aktiivisena:  2003–
Elokuvien määrä:  75
Silmien väri:  Ruskeat
Hiusten väri:  Brunette
Mitat:  75F-64-86 cm
Pituus:  168 cm
Paino:  52 kg
Aiheesta muualla
IMDb
Nina Mercedez (s. 10. marraskuuta 1979 Corpus Christi, Texas) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, tuottaja ja ohjaaja.
Palkinnot ja tunnustukset

2001: Miss Nude North America
2001: Miss Nude International
2002: Adult Nightclub & Exotic Dancer Award winner - Exotic Dancer/Entertainer of the Year
2002: Penthouse Golden G-String Award
2003: Miss Nude Universe
2004: Adult Nightclub & Exotic Dancer Award winner - Exotic Dancer’s Adult Performer of the Year
2006: AVN Award nominee - Best Anal Sex Scene - Film
2007: AVN Award nominee - Best Actress - Video
2007: F.A.M.E. Award finalist - Hottest Body
2008: F.A.M.E. Award finalist - Favorite Breasts
2008: AVN Award nominee - Best All-Girl Sex Scene - Video
2009: AVN Award nominee - Best All-Girl Group Sex Scene
2009: AVN Award nominee - Best All-Girl 3-Way Sex Scene
2009: Fame Registry winner - Most Luscious Latina
2011: Adult Nightclub & Exotic Dancer Awards winner - Miss ExoticDancer.com of the Year
Latina Porn Awards - Performer of the Decade
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nina Mercedez Wikimedia Commonsissa
Oiva A. Salminen

Oiva Albert Salminen (19. heinäkuuta 1912 Turku – 12. joulukuuta 2007 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Oiva Salmisen puoliso oli Marja-Terttu Salminen. Oiva Salminen kävi verhoilijan ammatin oppikurssin ja teki opintomatkoja Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Hän oli O. A. Salmisen Verhoiluliikkeen perustaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1934, Koti-Kalustajan, sittemmin Kalustokeskus Oy, perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1942 ja Sisustus-yhtymä O. ja M. Salmisen perustaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1958. Salmisella oli myös useita luottamustehtäviä, hän oli muun muassa Suomen Huonekalukauppiaiden Liiton ja Turun Huonekalukauppiasyhdistyksen hallituksessa ja Turun Verhoilutyönantajain yhdistyksen puheenjohtaja. Kauppaneuvoksen arvonimen Salminen sai 1972. Hän tuki monia kulttuuritoimintoja merkittävillä lahjoituksilla. Liikesivistysrahastoon nimettiin hänen mukaansa erityisrahasto 1990.
Oittinen

Oittinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jouko Oittinen (1944–2007), kenraalimajuri
Kalle Oittinen (1852–1899), maanviljelijä, opettaja ja valtiopäivämies
Mauno Oittinen (1896–1970), kuvanveistäjä
Osmo Oittinen (1914–1982), yritysjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko, Kansaneläkelaitoksen johtaja 1973–1979
Pirkko Oittinen (s. 1946), graafisen tekniikan professori
Reino Henrik (R. H.) Oittinen (1912–1978), kouluhallituksen pääjohtaja, peruskoulun isä, ministeri (sos.dem.)
Riitta Oittinen (s. 1952), tutkija, kääntäjä ja kuvantekijä
Tytti Oittinen (s. 1945), teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
Vesa Oittinen (s. 1951), aate- ja oppihistorioitsija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Osagen kieli

| Osage> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Yhdysvallat
Puhujia:  10
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  siouxilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  osa
ISO 639-3:  osa
 Ohje 
Osage on Yhdysvalloissa Oklahoman osavaltiossa asuvien osage-intiaanien puhuma erittäin uhanalainen siouxilainen kieli. Valtaosa osageista on nykyisin englanninkielisiä ja osagen kieltä puhuu äidinkielenään enää kymmenen ihmistä, joista kaikki ovat yli 65-vuotiaita.