stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaizers Orchestra
Historia > Maskineri, 250 Prosent, ja Våre Demoner (2007–2011)

6. syyskuuta 2006 yhtye tiedotti tulevasta neljännestä albumistaan. Albumi äänitettiin Berliinissä, Saksassa tuottaja-insinööri Mark Howardin avustuksella ja miksattiin Kalifornian Los Angelesissa. Levyn nimi paljastettiin Maskineriksi joulukuussa 2007 ja samoihin aikoihin ensimmäinen single, Enden av november (Marraskuun loppu), julkaistiin. Albumi julkaistiin 19. helmikuuta 2008 levy-yhtiö Sony BMG:n nimissä. Yhtye kertoi, että vaihto Universalista pienempään levy-yhtiöön johtui tarpeesta saada enemmän vapautta luomistyölle.
12. joulukuuta 2007 Kaizers Orchestra vastaanotti Bragdprisenin, Rogalandin läänin ansiopalkinnon Brynen murteensa käyttämisestä ja tukemisesta. Helge Risa oli ainoa, joka ilmestyi palkintojenjakotilaisuuteen muun yhtyeen ollessa kiireinen albumia miksaten.
Helmikuussa 2008 yhtye julkaisi neljännen albuminsa ja esiintyi kiertueella sitä mainostaen sekä äänittäen kaikki konserttinsa. Pian sen jälkeen saman vuoden syksynä he julkaisivat livealbumin 250 prosent. Albumi koostui yhtyeen parhaimmista liveversioista kappaleista, joita he esittivät Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Levyä painettiin pääasiassa vinyylinä, mutta se oli myös digitaalisesti ladattavissa iTunes Storesta. He tukivat albuminjulkaisua menemällä "harvinaisuuskiertueelle", esittäen kappaleita, joita he harvoin soittivat livenä.
Neljännen albumin julkaisun sekä kiertueiden jälkeen Kaizers Orchestran jäsenien uskottiin jäävän tauolle, työskennelläkseen sivuprojektiensa kanssa ja kirjoittaakseen kappaleita seuraavalle albumille, mutta 14. helmikuuta 2009 he paljastivat äänittäneensä tammikuun aikana useita kappaleita kokoelma-albumia varten. Albumin sanottiin julkaistavan 20. huhtikuuta, mutta julkaisua siirrettiin 27. päivään markkinointisyistä. Albumi Våre demoner (Meidän demonimme) koostui ylijäämämateriaalista heidän edellisiltä studioalbumeiltaan. Albumi sisälsi useita kappaleita - muun muassa Die Polizei, Medisin og psykiatri ja Den sjette sansen - joita fanit olivat jo saattaneet kuulla useaan otteeseen livenä. 18. joulukuuta 2009 Ompa til du dør äänestettiin vuosikymmenen parhaimmaksi norjalaiseksi kappaleeksi NRK P3:n, merkittävän norjalaisen radiokanavan, internetäänestyksessä. Kontroll på kontinentet ja Maestro sijoittuvat kolmannelle ja neljännelle sijalle samalla listalla. Yhtye esitti kaikki kolme kappaletta livenä radiokanavalla voittonsa julistuksen jälkeen.
Tiedotustilaisuudessa elokuussa 2009 yhtye ilmoitti tekevänsä teatterimusikaalia Tore Renbergin kanssa. Sen nimeksi ilmoitettiin Sonny (Maestron ulkomarkkinoilla käytetty nimi) ja se perustuisi heidän lyriikkamaailmaansa ja hahmoihin, jotka olivat tulleet tutuiksi yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä albumilta. Kaizers Orchestra äänittäisi useita uusia kappaleita vuonna 2010 ja niitä käytettäisiin musikaalissa. Ensi-illaksi ilmoitettiin 11. marraskuuta 2011.
Historia > Violeta Violeta ja yhtyeen vetäytyminen tauolle (2009–2013)

Tammikuussa 2010 yhtye esitti uutta materiaalia osana Eurosonicia Alankomaissa. Helmikuussa he ilmoittivat tulevien albumiensa muodostavan trilogian, joka seuraisi uutta tarinaa. Violeta Violeta -nimisen albumin tuotanto maksettaisiin pian käynnistyvän kiertueen tuloilla. Kiertueelle osallistuville faneille annettaisiin erikoispainos albumista. Yhtye julkaisi trilogian ensimmäisen singlen, Philemon Arthur & the Dung elokuussa 2010. Lokakuussa julkaistiin toisen singlen nuotit ja kuun loppupuolella itse kappale (Hjerteknuser) ja sen musiikkivideo. Trilogian ensimmäinen osa tuli myyntiin 31. tammikuuta 2011. Yhtyeen kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi pidettiin konsertti Oslo Spektrumilla, ja se myös päätti kiertueen. 9. huhtikuuta 2011 taltioitu konsertti julkaistiin saman vuoden marraskuussa sekä DVD:nä että CD:nä.
Vuonna 2012 yhtye palkittiin Årets Spellemannilla (Vuoden artisti) musiikkijuhlassa heidän kotikaupungissaan Stavangerissa. Palkinnonvastaanottopuheensa aikana he ilmoittivat, että vuoden 2013 kiertueensa jälkeen he vetäytyisivät pois julkisuudesta 13 yhteisen vuoden jälkeen. Vuonna 2013 he myös osallistuivat Ståle Øklandin kirjan Tenk som en rockestjerne (Ajattele kuin rocktähti) tekoon.
Fanisivuston haastattelussa ennen Violeta Violeta Vol. III:n julkaisua laulaja Ottesen painotti, ettei kyseessä ollut yhtyeen loppu, vaan hyvin pitkä tauko. Yhtyeen kaikki jäsenet tunsivat tarvetta keskittyä omiin perheisiinsä sekä muihin projekteihin. Kyseessä oli kaikkien jäsenten yhteinen valinta pitää taukoa vuosia jatkuneesta ”kiertue-albuminteko-kiertue”-rutiinista. Ottesen myös sanoo albumitrilogian viimeisen osan olevan niin monitasoinen, että sen kuunteluun menee vuosia. Kaizers Orchestran Siste Dans -kiertue (Viimeinen tanssi) päättyi Stavangeriin 14. syyskuuta 2013. Viimeisestä konsertista oli myös livelähetys netissä ja se julkaistiin DVD:nä ja Blu-raynä tasan vuosi myöhemmin.
Tyylilaji ja sanoitukset

Musiikillisesti Kaizers Orchestraa kutsutaan usein ”mahdottomaksi lokeroida”; yhtye on tunnustellut monia eri musiikkigenrejä, näistä huomattavimpia nopeatahtinen gypsy punk (”mustalaispunk”, itäeurooppalaisen kansanmusiikin sekä punk rockin sekoitus) ja ”Balkan brass” (folk-henkistä musiikkia Balkanin alueelta). Moni on myös käyttänyt termejä ”omparock” ja ”kaizerock” ehdottaen yhtyeen erikoisen tyylin olevan tarpeeksi uniikki ja merkittävä luodakseen oman genrensä. Yhtyeen tunnistettavimmat äänet löytyvätkin romumetallin ja öljytynnyreiden hakkaamisesta sekä harmonin pimputtamisesta. Lisäksi tunnistettavuutta lisää solisti Ottesenin erikoinen murre. Yhtyettä pidetään yhtenä Euroopan parhaista live-esiintyjistä. Vuoden 2002 konsertillaan Roskildessa he ansaitsivat useita ”Vuoden konsertti” -palkintoja sekä ”Roskilden vuoden 2002 paras konsertti” -palkinnon.
Suurin osa kappaleista on Janove Ottesenin kirjoittamia ja säveltämiä, mutta Geir Zahl on myös osallistunut kappaleiden tekoon ja esittämiseen. Kappaleiden synkkää sanoitusmaailmaa verrataan usein Tom Waitsin musiikkiin, ja Waitsin sanotaankin toimineen yhtyeen jonkinasteisena vaikutteena.
Yhtyeen sanoitukset vaihtelevat albumeittain, ja useiden kappaleiden tarinat ovat yhteydessä toisiinsa toistuvien hahmojen ja heidän tarinoidensa kanssa. Tämä johti Sonny -musikaaliin, joka perustui yhtyeen kolmeen ensimmäiseen albumiin. Ompa til du dørin sanoitukset koostuvat tarinoista sotaan, vastarintaliikkeisiin ja mafiaan liittyen. Heidän toinen albuminsa, Evig pint, sisältää vähemmän hahmoja ja sen teemat ovat synkempiä, tutkiskellen aiheita elämästä ja kuolemasta petokseen, huumeisiin ja jälleen mafiaan. Kolmas albumi Maestro keskittyy mielenterveyslaitoksen ja sen sisällä jyllevän korruption ympärille.
Neljännellä albumillaan, Maskinerilla, he yrittivät poiketa perinteestään ja tehdä kaikista kappaleista omiaan ilman mitään yhteyksiä tai hahmoja. Albumn kappaleet olivat edelleen tarinoita, mutta ne eivät liittyneet mitenkään toisiinsa. Neljännen albumin julkaisun jälkeen yhtye päätti julkaista kokoelma-albumi Våre demoneriin, joka koostui vanhoista ylijäämäkappaleista heidän kolmelta ensimmäiseltä albumiltaan, palaten näin perinteiseen sanoitusmaailmaansa.
Tyylilaji ja sanoitukset > Violeta Violeta

Violeta Violeta -trilogiallaan Kaizers Orchestra esitteli uuden tarinan, josta fanit ovat päässeet hyvin perille albumien sanoitusten mukana tulleiden selitysten ansiosta. Tarina kappaleiden läpi ei kulje täysin kronologisessa järjestyksessä, mutta monet fanit internetissä ovat asettaneet kappaleet mahdollisesti oikeaan järjestykseen ja pohtineet useita juoniaukkoja ja hypoteeseja yhtyeen vetäydyttyä pois julkisuudesta. Ottesen onkin kutsunut tätä "osaksi suunnitelmaa", selittäen trilogiassa olevan paljon tunnusteltavaa ja uudelleenlöydettävää vuosiksi.
Trilogian sanoitukset keskittyvät kuuteen hahmoon: Violeta-tyttäreen, Beatrice-äitiin, Kenneth-isään, Kennethin veljeen Corvinoon, tämän tyttöystävään Ceciliaan, jonka Beatrice tunsi lapsuudessaan sekä paholaiseen. Beatrice ja Kenneth saavat kaksoset, joista toinen on Violeta ja toinen menehtyy hyvin nuorena. Kenneth-isä pääsee menetyksen yli, mutta Beatrice-äidin mielenterveys alkaa vuosien aikana horjuta. Beatricen olotilan heikotessa myös pariskunnan avioliitto kärsii, ja näin isä Kenneth kidnappaa tyttärensä Violetan ja karkaa maailmalle jättäen vaimonsa yksin. Tytär ja äiti pystyvät kuitenkin näkemään toisensa unissaan, ja kohtaavat jälleen tarinan edetessä eteenpäin. Violeta kohtaa myös kaksosensa, setänsä ja paholaisen vastentahtoisella pakomatkallaan isänsä kanssa muun muassa Singaporen ja Lahoren kautta. Näissä kohteissa Kenneth ja Corvino yrittävät myydä Violetan markkinoilla hänen todistettuaan omaavansa yliluonnollisia kykyjä, jotka myös mahdollistavat yhteyden hänen ja äitinsä välille.
Janove Ottesen on sanonut sanoituksien muistuttavan Tim Burton -elokuvia, kutsuen tyyliä ”maagiseksi realismiksi”.
Jäsenet

Janove Ottesen, ”The Jackal Kaizer” (laulu ja kitara)
Geir Zahl, ”Hellraizer Kaizer” (laulu ja kitara)
Terje Winterstø Røthing, ”Killmaster Kaizer” (kitara)
Helge Risa, ”Omen Kaizer” (koskettimet, harmoni)
Rune Solheim, ”Mink Kaizer” (rummut)
Øyvind Storesund, ”Thunder Kaizer” (basso)
Jon Sjøen (basso, lähti yhtyeestä vuonna 2003 Øyvind Storesundin tullessa tilalle)
Diskografia > Studioalbumit

Ompa til du dør (2001)
Evig pint (2003)
Maestro (2005)
Maskineri (2008)
Våre demoner (2009)
Violeta Violeta Vol. I (2011)
Violeta Violeta Vol. II (2011)
Violeta Violeta Vol. III (2012)
Diskografia > EP:t

Kaizers Orchestra EP aka Gul EP (2000)
Død manns tango (2002)
Mann mot mann (2002)
Maestro (2005)
Maestro Bonus CD (2005)
En for orgelet, en for meg (2011)
Stjerner i posisjon (2013)
Diskografia > Livealbumit

The Gypsy Finale (EP, 2004)
Live at Vega (2006)
Viva La Vega (DVD, 2006)
250 prosent (2008)
Live i Oslo Spektrum (DVD/Blu-ray & CD, 2011)
En Aften i Operaen (DVD/Blu-ray & CD, 2013)
Siste Dans (2014)
Geir Zahl (vas.), Janove Ottesen ja Terje Winterstø Røthing Vegalla, Kööpenhaminassa.
Roskilde Festival, 2011.
Yhtye esiintymässä Monossa toukokuussa 2009.
Frakkilepinkäinen

| Frakkilepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lepinkäiset Laniidae
Suku::  Lepinkäiset Lanius
Laji::  cabanisi
Kaksiosainen nimi
 Lanius cabanisi  Hartert, 1906 
Katso myös
   Frakkilepinkäinen Wikispeciesissä   Frakkilepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Frakkilepinkäinen (Lanius cabanisi) on afrikkalainen lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Frakkilepinkäistä tavataan Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karai

| Karai |
| --- | --- |

Luoja(t):  Kevin Eastman Peter Laird
Kustantamo:  Mirage Studios (1984–2009) IDW (2011–)
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles nro 50 (elokuu 1992)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Karai
Status:  Jalkaklaanin johtaja
Pituus:  165 cm
Paino:  55 kg
Ryhmäsidokset:  Jalkaklaani
Henkilöllisyydet:  Silppuri
Voimat:  taitava miekan ja jousipyssyn käsittelijä, ninjitsu taitaja
Suhteet
Sukulaiset:  Oroku Saki (isoisä, IDW-sarjakuvassa)
Karai on alun perin Mirage Studiosin ja nykyisin IDW:n sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1992 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden numerossa 50.
Karai on Jalkaklaanin jäsen ja Japanissa vallitsevan klaanin johtaja. Myöhemmin hänestä tuli koko Jalkaklaanin johtaja Silppurin menehtyessä. Karai on osoittanut myös olevansa avulias Turtleseita kohtaan, jonka seurauksena hän on erittäin epäluotettava hahmo jalkaklaanin, sekä Turtlesien keskuudessa. Vuoden 2003 animaatiosarjassa ja vuoden 2007 elokuvassa Karai on Oroku Sakin eli Silppurin adoptiolapsi.
Sarjakuva

Karai esiintyi ensi kerran Turtlesien sarjakuvassa numerossa 50, tarinassa "City at War" vuonna 1992. Hän tuli Japanista New Yorkiin eheyttääkseen Oroku Sakin kuoleman vuoksi hajaantuneen Jalkaklaanin. Silppurin eliittivartijat hyökkäsivät satunnaisesti kenen tahansa kimppuun ilman syytä. Karai tarjosi Turtleseille sopimuksen; jos he auttavat pysäyttämään Jalkaklaanin eliittijoukon hän antaa Turtleseille rauhansopimuksen Jalkaklaanin kesken.
Turtlesit suostuivat sopimukseen vastahakoisesti ja taistelivat lopulta pilvenpiirtäjän katolla eliittijoukkoja vastaan. Kun nelikko saapui katolle, he huomasivat joukon surmattuja Jalkaklaanilaisia ja nuoren tytön ruumiin. Karai sai Leonardon vannomaan tappavansa kaikki eliittijoukot kostoksi Karain puolesta. Karai puki ylleen kaatuneen Silppurin haarniskan johtaakseen jalkaklaanilaisia. Eliittijoukot erehtyivät pitämään häntä oikeana Silppurina ja olivat järkyttyneitä. He kuitenkin seurasivat uskollisesti valeasussa olevaa Karaita, joka käski heitä tekemään seppukun eli itsemurhan. Ainoastaan yksi eliitin jäsenistä tappoi itsensä, kun taas muut vaativat Silppurin henkilöllisyyden paljastamista. Paljastaessaan olevansa Karai, hän heitti kypärän eliittijoukolle, jonka jälkeen alkoi taistelu heidän välillään yhdessä Turtlesien kanssa. Taistelun päättyessä eloon jäivät vain Karai ja Turtlesit. Hän piti lupauksensa rauhansopimuksesta Turtlesien välillä huolimatta siitä, ettei Karai ollut heidän mielestään heille mitään velkaa. Lopulta Karai palasi takaisin Japaniin, jossa hän levitteli tyttärensä tuhkat maahan ja aloitti elämänsä uudistuksen.
Karai palasi takaisin sarjakuvan neljännessä osassa, kun salaperäiset soturit toisesta ulottuvuudesta aiheuttivat harmia Jalkaklaanille. Karai kutsui Leonardon vartijakseen, jonka avulla he saivat yhden sotureista kiinni kuulustelua varten. Myöhemmin Karai valehteli Leonardolle klaaninsa pitävän hallussaan mystiikasta kertovia kirjoja, mutta Leonardo tiesi hänen valehtelevan ja oletti jonkin huolestuttavan häntä tai manipuloivan. Muutamaa viikkoa myöhemmin Karai vieraili paikallisessa yökerhossa yhdessä muutaman henkivartijan kanssa. Hän tapasi Casey Jonesin, joka kuitenkin liian monen juoman jälkeen haastoi riitaa ja loukkaantui tappelussa. Karai vei hänet yksityiseen huoneeseensa, josta Casey herää muistamatta edellisestä päivästä mitään.
Sarjakuva > IDW

Vuonna 2011 uudistetussa Turtles-sarjakuvissa Karai esiintyy Silppurin lapsenlapsena. Hän sieppasi Tikun Old Hobin vankeudesta ja toi hänet Silppurin luo. Karai on vielä kokemattoman oloinen käskyläinen Silppurin alaisuudessa. Hän oli kuitenkin Jalkaklaanin johtaja hetken aikaa isänsä jälkeen, kunnes toi isoisänsä Silppurin takaisin elävien kirjoihin. Karai yritti todistaa Silppurille olevansa oiva kakkosmies, mutta turhaan. Sitä vastoin Silppuri antoi Karaille tehtäväksi tuoda Leonardo hänen luokseen, josta hän aikoi tehdä uuden kakkosmiehen. Karai halusi uuden tehtävänsä ohella parantaa Jalkaklaanin armeijaa kuultua Stockagen yhtiön mönjästä, joka on muuttanut eläimiä hybrideiksi. Karai murtautui Burnow-saarelle, josta hän varasti mönjää ja tappoi samalla yhden säiliössä olleista utromeista.
Muissa medioissa > Animaatio > Vuoden 2012 animaatiosarja

Karai esiintyi vuoden 2012 sarjassa, jossa hahmon äänenä on Kelly Hu. Karai on Silppurin "tytär", joka yritti houkutella Leonardon Jalkaklaanin puolelle varastamalla Miyamoto Musashin historiallisen miekan. Leonardo ei kuitenkaan suostunut tähän. Silppurin ja Tikun (Hamato Yoshin) käydessä kaksintaistelua Tikulle selvisi, että Karai olikin oikeasti hänen tyttärensä Miwa, jonka Silppuri oli kasvattanut omanaan ja joka uskoi Tikun tappaneen hänen äitinsä.
Kun Silppuri lähti joksikin aikaa Japaniin, Karai johti Jalkaklaania hänen ollessaan poissa. Mutta palatessaan Silppuri toi mukanaan jo lapsesta asti mutanttina olleen salamurhaajan nimeltä Juovakynsi (Tiger Claw) ja nimitti tämän uudeksi oikeankädenmiehekseen Karain tilalle. Tilanne ei kuitenkaan säilynyt näin pitkään, kun X-ulottuvuudesta tullut matohirviö Kraathatrogon nielaisi Juovakynnen.
Pian sen jälkeen, kun Juovakynsi oli palannut toisista ulottuvuuksista, Karai joutuu tekemään yhteistyötä hänen kanssaan. Mutta löydettyään Kilpikonnien luolan, hän saa tietää totuuden vanhemmistaan. Mutta virittäessään ansaa Juovakynnelle, hän itse joutuukin tämän käsiin. Kuullessaan asiasta Silppuri myöntää Kilpikonnien ja Tikun kertomuksen tämän vanhemmista todeksi ja heittää hänet tyrmään. Mutta pian sai mutageenin vaikutuksesta kyvyn muuttua käärmeeksi, vaikka säilytti ihmismuodossa käärmemäisiä piirteitä kuten käärmeen hampaat ja silmät.
Muissa medioissa > Elokuvat > TMNT

Karain ensiesiintyminen elokuvassa tapahtui vuonna 2007 elokuvassa TMNT, jossa hänen äänenään toimi Zhang Ziyi. Suomenkielisessä versiossa hänen äänenään oli jo 2003-luvun animaatiosarjasta tuttu Susa Saukko.
Elokuvassa hän johtaa Jalkaklaania Turtlesien pähitettyä Silppurin elokuvassa Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus. Karain Jalkaklaani toimi elokuvassa lähinnä palkkasotureina, kun Max Winters palkkasi heidät pitämään kaupunkia silmällä eräitä vieraita varten. Vieraat osoittautuivat hirviöiksi, joita varten Winters oli herättänyt henkiin vanhat ystävänsä sotakenraalit nappaamaan kaikki kolmetoista. Tapahtuman käydessä ilmi Karai ei pitänyt ajatuksesta etsiä ja taistella hirviöitä vastaan, sillä välin kun sotakenraalit vain kaappaisivat hirviöt säilöön. Karai kuitenkin kunnioitti Wintersin kanssa tekemää sopimusta.
Myöhemmin sotakenraalien kääntyessä Wintersiä vastaan he tarjosivat Karaille tilaisuuden liittyä heidän mukaansa maailman valloitukseen. Hän kuitenkin kieltäytyi liittymästä sanoen kunnioittavansa Wintersin kanssa tekemään sopimusta. Karai etsi vielä yhdessä yhden jalkaninjan, sekä Casey Jonesin ja April O'Neilin kanssa viimeisen puuttuvan hirviön Wintersin luokse. Kaiken taistelun päätteeksi Karai varoitti Turtleseita, että heillä tulee olemaan asiaa tulevaisuudessa, jolloin mukana on tuttuja naamoja menneisyydestä.
Muissa medioissa > Elokuvat > Turtles Forever

Karen Neil ääninäytteli Karaita vuoden 2009 animaatioelokuvassa Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles Forever, joka sijoittuu vuoden 2003 animaatiosarjan jatkumoon.
Karai löysi Ch'rell Silppurin uudelleen jäljittimellään, joka aktivoitui, kun 1980-luvun Turtles-sarjan Silppuri oli tuonut sen takaisin Maahan siirtymälaitteella jäisestä asteroidista. Hän hyökkäsi Silppurin ja Krangin kimppuun Technodromessa ja vapautti Ch'rell Silppurin ja julisti kaiken olevan nyt Jalkaklaanin omaisuutta. Sittemmin avustettuaan Ch'rell Silppuria saamaan uuden haarniskan ylleen hän otti tehtäväkseen tehdä parannuksia Technodromeen Utromien teknologialla. Hän muun muassa kehitti parannetun version alkuperäisistä robottojalkaninjoista ja loi mutanttiarmeijan mutageenin avulla.
Silppuri oli samalla kehittänyt itselleen kostonraivon Turtleseja kohtaan halusi tuhota kaikki universumit, joissa Turtlesit olivat olemassa, vaikka se tarkoitti sitä, että myös hän itse tuhoutuisi mukana. Karai alkoi epäröidä Silppurin suunnitelmaa ja avitti Turtleseja Turtle Prime ulottuvuudessa, taistelussa Silppuria vastaan. Ch'rell Silppurin kukistuessa Karai sanoi Silppurin aina palaavan takaisin.
Muissa medioissa > Elokuvat > Teenage Mutant Ninja Turtles

Karain ensiesiintyminen näyttellyissä elokuvissa oli vuoden 2014 Teenage Mutant Ninja Turtles -elokuvassa. Hän toimi Silppurin johtaman Jalkaklaanin kenttäkomentajana. Häntä näytteli yhdysvaltalais-japanilainen näyttelijä Minae Noji.
Muissa medioissa > Elokuvat > Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows

On ilmoitettu, että elokuvan vuonna 2016 ilmestyneessä jatko-osassa, Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows, Karaita näyttelee Brittany Ishibashi.
Muissa medioissa > Videopelit

Karai esiintyy Battle Nexus pelissä, jossa sen saa pelattavaksi hahmoksi konsoliversioilla.
Karai on Mutant Nightmare pelissä kolmannen kentän yksi seitsemästä pomovastuksista.
Karai esiintyy sivuhahmona elokuvaan perustuvassa videopelissä TMNT.
Karai on lukittuna hahmona Teenage Mutant Ninja Turtles: Smash-Upissa, jossa sen saa pelattavaksi hahmoksi. Karaille saa avattua myös kullan värisen vaihtoehtoisen asun.
Karai on yksi Teenage Mutant Ninja Turtles: Arcade Attack -pelin pomovastuksista.
Karaita näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004–2009 | Karen Neil | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) | Turtles Forever | Battle Nexus Mutant Nightmare Smash-Up |
| 2007 | Jennifer Morehouse |  |  | TMNT |
| 2007 | Zhang Ziyi |  | TMNT |  |
| 2013–2017 | Kelly Hu | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) |  |  |
| 2013 | Renee Faia |  |  | Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows |
| 2014 | Minae Noji |  | Teenage Mutant Ninja Turtles |  |
| 2016 | Tammy Nishimura |  |  | Mutants in Manhattan |
| 2016 | Brittany Ishibashi |  | Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows |  |
| 2020 | Gwendoline Yeo | Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien nousu |  |  |
Karaita näytelleet > Karaita näytelleitä Suomeksi

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Elise Langenoja | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) (kausi 2) |  |  |
| 2007–2009 | Susa Saukko | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) (kaudet 3–7) | TMNT |  |
| 2013–? | Annituuli Kasurinen | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) (kausi 1) |  |  |
|  ? | Susa Saukko | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) (kaudet 2, 4–5) |  |  |
| 2019– | ? | Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien nousu |  |  |
Karai.
Karai Silppurina.
Karai elokuvassa TMNT.
Kebekhet

Kebekhet tai Kebehwet (muinaisegyptin sanasta kebhu, "tähtitaivas") oli muinaisessa Egyptissä palvottu käärmeen muotoinen jumalatar, joka edusti puhdistautumista vedellä. Kebekhetiä palvottiin etenkin hautajaismenoissa, sillä hän oli Anubiksen tytär. Kebekhet mainitaan jo vanhan valtakunnan aikaisissa pyramiditeksteissä.
Kazimierz Serocki

Kazimierz Serocki
Kazimierz Serocki (3. maaliskuuta 1922 Toruń – 31. tammikuuta 1981 Varsova) oli puolalainen säveltäjä.
Serocki opiskeli Łódźissa sävellystä Kazimierz Sikorskin sekä pianonsoittoa Stanisław Szpinalskin johdolla ja valmistui vuonna 1946. Hän täydensi opintojaan tämän jälkeen Pariisissa Nadia Boulangerin ja Lazare Lévyn johdolla. Vuosina 1946–1951 Serocki esiintyi useita kertoja konserttipianistina Puolassa ja ulkomailla, mutta vuodesta 1952 hän omistautui sävellystyölleen. Serocki sai työllään useita palkintoja sekä Puolasta että ulkomailta. Serocki kuului Jan Krenzin ja Tadeusz Bairdin ohella Ryhmä 49 -liikkeeseen, joka saavutti kansainvälistä tunnustusta puolalaiselle toisen maailmansodan jälkeiselle musiikille. Vuonna 1956 Serocki oli Bairdin kanssa mukana perustamassa nykymusiikin Varsovan syksy -festivaalia.
Kalle Juho Lähti

Kalle Juho Lähti (5. joulukuuta 1866 Punkalaidun – 1. huhtikuuta 1957 Punkalaidun) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Kosto : alkuperäinen kertomus'.       Auralehden osakeyhtiö, Turku 1889
Lumelan Jaakko : alkuperäinen kertomus'.      Auralehden osakeyhtiö, Turku 1889
Kazimierz Tomczak

Kazimierz Tomczak
Kazimierz Tomczak (17. helmikuuta 1883 – 21. lokakuuta 1967) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. tammikuuta 1907 ja nimitettiin Łódźin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sicca Venerian titulaaripiispaksi 27. helmikuuta 1927. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aleksander Kakowski, jota avusti Stanislaw Gall.
Tomczak toimi vihkipiispana, kunnes kuoli 84-vuotiaana virassa.