Kiinan maantiede
Fyysinen maantiede > Pinnanmuodot

Kiina on vuoristoinen valtio, ja noin kaksi kolmasosaa sen pinta-alasta on vuoristoista. Maa kohoaa itärannikolta länteen päin mentäessä. Kiina voidaan topografisesti jakaa kolmeen alueeseen, Tiibetin ylänköön, keskiosien vuoristoihin ja ylänköihin sekä itäisiin alankomaihin.
Tiibetin ylänkö sijaitsee Kiinan luoteisosissa, ja se on maailman suurin ylätasanko. Sen keskikorkeus on yli 4 000 metriä, ja sen korkeimmat huiput nousevat yli 7 200 metrin. Sitä ympäröivät vielä korkeammat vuoristot, kuten Himalaja ja Kunlun. Himalajan vuorista 40 kohoaa vähintään 7 000 metriin, ja Kiinan ja Nepalin rajalla oleva Mount Everest on maailman korkein vuori. Tiibetin ylängön matalimmalla oleva alue on sen luoteisosassa oleva Qaidamin allas, jonka leveä luoteisosa on 2 700–3 000 metrissä ja kapea kaakkoisosa hieman matalammalla.
Kunlunin ja Qilian Shanin pohjoispuolella sekä Qionglai Shanin ja Daliang Shanin itäpuolella alkaa Kiinan toinen topografinen alue. Siellä useimmat vuoret kohoavat enää 900–1 800 metrin korkeuteen, ja vuoristojen välissä vaihtelevat altaat ja tasangot. Tiibetin ylängön pohjoispuolella on Kiinan kuiva luoteisosa, jossa on kaksi laajaa painaumaa, Tarimin allas ja Džungaria. Tarimin allasta rajoittaa etelässä Kunlun, lännessä Pamir ja pohjoisessa Tienšan, joka erottaa sen Džungarian altaasta. Tarim on noin 557 000 neliökilometrin laajuinen, ja se on noin 750–1 400 metrin korkeudessa. Sen sisäosissa on Taklimakanin aavikko. Džungariaa rajoittaa Tienšanin lisäksi Altaivuoristo, joka erottaa sen Mongoliasta. Džungaria on tasaista seutua, joka viettää lievästi lounaaseen. Se on keskimäärin 300–450 metrin korkeudessa, mutta matalimmat kohdat ovat alle 200 metrissä.
Kiinan toiseen topografiseen alueeseen kuuluvat myös keskisessä Kiinassa olevat laajat tasangot ja ne toisistaan erottavat vuoristot. Mongolian ylänkö on pohjoisimpana, ja sen erottaa Lössiylängöstä Yinvuoristo. Mongolian ylänkö on kuiva tasanko. Lössiylänkö on puolestaan laaja alue, joka on muodostunut lössimateriaalin peittämistä kukkuloista ja karuista vuoristoista. Sen keskikorkeus on 1 200 metriä, ja suurin osa siitä on 50–80 metriä paksun lössikerroksen peitossa. Shaanxin maakunnan pohjoisosissa ja Gansun itäosissa lössikerros voi olla paljon paksumpi. Eteläinen Yunnanin–Guizhoun ylänkö tunnetaan erityisesti karstimuodostelmistaan.
Kiinan kolmas topografinen alue käsittää maan suurimmat tasangot. Siellä on laajoja alankoja, jotka ovat hyvien kulkuyhteyksien varassa ja joissa on Kiinan suurimmat asutuskeskukset. Suurimmat tasangot ovat Mantšurian tasanko, Pohjois-Kiinan tasanko ja Jangtsejoen keski- ja alajuoksun tasanko. Mantšurian tasanko on Kiinan koillisosissa sijaitseva kumpuileva tasanko, jonka jakaa pohjoiseen ja eteläiseen osaan 150–260 metriä korkea vedenjakaja. Pohjois-Kiinan tasanko on hyvin tasaista, ja se on pääosin 50 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on muodostunut Keltaisenjoen ja Huaijoen kuljettamista sedimenteistä. Jangtsen tasankoa värittää tiheä järvien ja kanavien verkosto, ja lisäksi siihen kuuluu Jangtsen suisto. Pääsääntöisesti tasanko on alle 50 metrin korkeudessa, mutta siellä täällä on myös muutamia kukkuloita.