stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fulvia
Perusian sota ja kuolema

42 eaa. Filippoin taistelun jälkeen Antonius jäi itään, ja Octavianus palasi Italiaan järjestämään sotilaiden kotouttamisen. Tehtävä tulisi olemaan vaikea ja epäsuosittu. 41 eaa. Antoniuksen veli Lucius Antonius oli toinen vuoden konsuleista. Yhdessä Fulvian kanssa he dominoivat Rooman politiikkaa ja varmistivat Antoniuksen, Filippoin taistelun ratkaisijana, saavan osansa sotilaiden kotouttamiseen liittyvästä kunniasta. He muun muassa viivyttelivät kolonioiden perustamista kunnes Antonius palaisi idästä. Lucius päätti hyötyä maanjaon aiheuttamasta tyytymättömyydestä Octavianuksen kustannuksella. Fulvia suhtautui aluksi varauksella Luciuksen toimintaan, mutta tuki tätä lopulta. Appianos kertoo Fulvian muuttaneen mielensä, koska epävakaus saisi Antoniuksen palaamaan Italiaan Kleopatran luota. Fulvia seurasi lapsineen Luciusta tämän vieraillessa sotilaiden luona. Näihin aikoihin Octavianus erosi Fulvian tyttärestä.
Sovitteluyrityksistä huolimatta sota puhkesi Luciuksen ja Octavianuksen välillä. Lucius onnistui sodan alkuvaiheessa valtaamaan Rooman, mutta pian hän vetäytyi Perusian kaupunkiin, jonne Octavianus joukkoineen piirittivät Luciuksen. Fulvia ei ollut Perusiassa vaan luultavammin Praenestessa. Fulvia vaati Antoniuksen joukkojen komentajia auttamaan Luciusta, jotka eivät kuitenkaan tehneet mitään. Syynä saattoi olla, etteivät he olleet saaneet mitään käskyä Antoniukselta itseltään. Fulvia kokosi lopulta itse sotajoukon, jonka lähetti Plancuksen johdolla Luciukselle. Octavianus ja Agrippa saivat kuitenkin Plancuksen vetäytymään Spoletiumiin. Perusian kaupunki ei ollut varautunut piiritykseen ja ruoka hupeni nopeasti. Lucius joukkoineen yritti muutaman kerran murtaa piirityksen, mutta yksin jäänyt Lucius joutui lopulta antautumaan vuoden 40 eaa. alussa. Octavianus armahti Luciuksen ja nimitti tämän Hispanian maaherraksi.
Fulvia pakeni lastensa kanssa Kreikkaan. Ateenassa Fulvia tapasi Antoniuksen, joka oli palaamassa Egyptistä. Antonius, kuten Octavianus, piti Fulviaa ja Luciusta syyllisinä Perusian sotaan. Antonius jätti Fulvian Sikyoniin ja palasi Italiaan. Fulvia saattoi olla sairas jo paetessaan Kreikkaan. Hän kuoli pian Antoniuksen lähdön jälkeen. Appianoksen mukaan Fulvia masentui ja sairastui Antoniuksen nuhdeltua häntä, mutta saattoi myös tahallaan pahentaa sairauttaan suututtuaan Antoniukselle tämän lähdettyä tapaamatta häntä.
Pavel Svedomskyn maalaus Fulvia With the Head of Cicero
Astéri (saari)

| --- | --- |
Muut nimet:  Plateiá (Πλατειά)
Sijainti:  37°15′47″N, 23°18′52″E, Hydra Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Myrtóonmeri, Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,01 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Astéri (kreik. Αστέρι) eli Plateiá (Πλατειά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Myrtóonmeressä Hydran saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Astéri kuuluu Hydran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Astérin lähellä sijaitsevat pienet saaret Drápi ja Strongyló.
Aspitates

| Aspitates |
| --- | --- |
 Luumittari (Aspitates gilvaria)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lovimittarit Ennominae
Suku::  Aspitates  Treitschke, 1825
Synonyymit
 Aspilates 
Katso myös
   Aspitates Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aspitates on lovimittareihin kuuluva perhosten suku. Sukuun kuuluvien lajien määrästä ei ole varmuutta, sillä osassa lähteitä Aspitates-lajeja on jaettu myös Semiaspilates ja Napuca -nimisiin sukuihin.
Suvun tieteellinen nimi Aspitates on virheellisesti kirjoitettu muoto latinan sanasta Aspilates, joka tarkoittaa Plinius vanhemman teoksessaan Naturalis historia kuvaamaa arabialaista tulisen tai hopeisen väristä korukiveä. Georg Friedrich Treitschke loi suvun vuonna 1825, ja vaikka hän korjasi antamansa nimen kirjoitusasun vuoden 1827 julkaisussaan, käytetään suvun tieteellisenä nimenä silti tieteellisen luokittelun nimistösääntöjen mukaan t:llistä muotoa.
Lajeja

Aspitates aberratus (H. Edwards, 1884)
Aspitates acuminaria (Eversmann, 1851)
Aspitates collinaria (Holt-White, 1894)
Luumittari (Aspitates gilvaria) (Denis & Schiffermüller, 1775)
Aspitates ochrearia (Rossi, 1794)
Aspitates stschurowskyi (Erschov, 1874)
Aspitates taylorae (Butler, 1893)
Luettelo Britannian kuninkaallisen laivaston alusten nimistä (G–H)

Royal Navyn alusten nimet
A –
B –
C –
D –
E –
F –
G

H –
I –
J –
K –
L –
M –
N

O –
P –
Q –
R –
S –
T –
U 

V –
W –
X –
Y –
Z
lentotukialukset
saattuetukialukset
vesilentokoneidenemälaivat
maihinnousualukset
taisteluristeilijät
dreadnought taistelulaivat
pre-dreadnoughtit
panssarilaivat
mörssärialukset
korvetit ja sluupit
risteilijät
hävittäjät
polttolaivat
fregatit
tykkiprikit
tykkiveneet
miinantorjunta-alukset
monitorit
partioalukset
kuninkaalliset jahdit
linjalaivat
sukellusveneet
apualukset
tutkimusalukset
tukikohdat
sairaalat ja sairaalalaivat
lentoasemat
lentoyksiköt
yhtymät
laivueet
Englannin sota-alukset
Skotlannin sota-alukset
Tämä on luettelo Britannian kuninkaallisen laivaston alusten nimistä, jotka alkavat G:llä ja H:lla. Luettelo kattaa lähteenä esitetyn teoksen luetteloimat alukset sekä erikseen lähteistettynä tai kysymysmerkillä (?) merkitty lähteen ulkopuolelta olevat alukset.
G

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  G1  G2  G3  G4  G5  G6  G7  G8  G9  G10  G11  G12  G13  G14  G15  Gabbard  Gabriel Harfleur  Gabriel Royal  Gabriel  Gaddesden  Gadfly  Gadwell  Gael  Gaiete  Gaillarda  Gainsborough  Gala  Galatea  Galathee  Galgo  Galicia  Gallant  Gallarita  Gallion  Galliot  Galt  Galteemore  Gambia  Gamston  Gananoque  Ganga  Ganges  Gannet  Ganymede  Gardenia  Gardiner  Garland  Garlies  Garnet  Garry  Garth  Gascoyne  Gaspee  Gatineau  Gatwick  Gauntlet  Gavinton  Gavotte  Gawler  Gayundah  Gazelle  Geelong  Gelykneid  General Abercrombie  General Craufurd  General Grant  General Monk  General Platt  General Wolfe  Genereux  Genista  Genoa  Gentian  Gentille  George  George III  Georgeham  Georgetown  Georgiana  Geraldton  Geranium  Germaine  Germoon Prize  Gerrans Bay  |  Geyser  Ghurka  Gibraltar Prize  Gibraltar  Gier  Giffard  Gifford  Gift Minor  Gift  Giles  Gilia  Gilliflower  Gipsy  Girdle Ness  Gironde  Glace Bay  Gladiator  Gladiolus  Gladstone  Glaisdale  Glamorgan  Glasgow  Glasserton  Glassford  Glatton  Gleaner  Malline:HMS  Glenarm  Glenearn  Glenelg  Glengyle  Glenmore  Glenroy  Glentham  Globe  Gloire  Glommen  Glorieux  Gloriosa  Glorioso  Glorious  Glory Iv  Glory  Gloucester  Glowworm  Gloxinia  Gluckstadt  Gnat  Goathland  Godavari  Goderich  Godetia  Goelan  Gold Coast  Golden Falcon  Golden Fleece  Golden Hind  Golden Horse  Golden Lion  Golden Rose  Goldfinch  Goliath  Gomati  Gondwana  Good Fortune  Good Hope  Good Intent  Good Will  Goodall  Goodson  Goodwin  Goodwood  Goole  Goose Bay  Gordon  Gore  Goree  Gorey Castle  Gorgon  Gorleston  Goshawk  Gosport  Gossamer  Goulburn  Gould  |  Gozo  Grace Dieu  Grace of God  Grace  Grafton  Gramont  Grampian  Grampus  Grana  Granby  Grand Turk  Grandmere  Grandmistress  Granicus  Grantham  Graph  Grappler  Grass Snake  Grasshopper  Gravelines  Grayfly  Grays  Great Barbara  Great Bark  Great Elizabeth  Great Galley  Great Harry  Great Nicholas  Great Pinnace  Great Zabra  Greatford  Grebe  Grecian  Green Linnet  Greenfish  Greenfly  Greenock  Greenwich  Greetham  Grenada  Grenade  Grenado  Grenville  Gretna  Grey Fox  Grey Wolf  Greyhond  Greyhound  Griffin  Griffon  Grille  Grilse  Grimsby  Grindall  Grinder  Griper  Grisle  Grou  Grouper  Grove  Growler  Guachapin  Guadeloupe  Guardian  Guardland  Guelderland  Guelph  Guepe  Guernsey  Guerriere  Guilder De Ruyter  Guildford Castle  Guildford  Guillemot  Guinea  Guinevere  Gull  Gulland  Gulnare  Gurkha  Guysborough  Gympie  Gypsy  |
H

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hickleton  (H)1  (H)2  (H)3  (H)4  (H)5  (H)6  H1  H2  H3  H4  H5  H6  H7  H8  H9  H10  H11  H12  H13  H14  H15  H16  H17  H18  H19  H20  H21  H22  H23  H24  H25  H26  H27  H28  H29  H30  H31  H32  H33  H34  H35  H36  H37  H38  H39  H40  H41  H42  H43  H44  H45  H46  H47  H48  H49  H40  H51  H52  H53  Haddock  Hadleigh Castle  Haerlem  Haida  Halberd  Halcyon  Haldon  Half Moon  Halifax  Halladale  Hallowell  Halsham  Halstarr  Halstead  Hamadryad  Hambledon  Hamilton  Hampshire  Hampton Court  Hampton  Handmaid  Handy  Hannam  Hannibal  Happy Entrance  Happy Ladd  Happy Return  Happy  Hardi  |  Hardinge  Hardrock  Hardy  Hare  Harebell  Harereen  Harfruen  Hargood  Harland  Harlech  Harlequin  Harman  Harp  Harpenden  Harpham  Harpy  Harrier  Harriot  Harrow  Hart  Hartland Point  Hartland  Hartlepool  Harvester  Harwich  Hastings  Hasty  Hatherleigh  Haughty  Havannah  Havant  Havelock  Haversham  Havick  Havock  Hawea  Hawk  Hawke  Hawkins  Hawthorn  Haydon  Hayling  Hazard Prize  Hazard  Hazardous  Hazleton  Heart of Oak  Heartsease  Hearty  Heather  Hebe  Hecate  Hecla  Hector  Hedingham Castle  Heir Apparent  Helder  Helderenberg  Heldin  Helena  Helford  Helicon  Heliotrope  Helmsdale  Helmsley Castle  Helverson  Hemlock  Henrietta Maria  Henrietta  Henry Galley  Henry Grace à Dieu  Henry of Hampton  Henry Prize  Henry  Henryville  Hepatica  Herald  Herbrus  Hercules  Hereward  Hermes  Hermione  Herne Bay  Hero  Heroine  Heron  Hespeler  Hesper  Hesperus  |  Hestor  Heureux  Hever Castle  Hexham  Hexton  Heythorp  Hibernia  Hibiscus  Highburton  Highflyer  Highlander  Highway  Hilary  Hildersham  Hillary  Himalaya  Hinchinbrook  Hind  Hindostan  Hindustan  Hinksford  Hippomenes  Hirondelle  Hobart  Hodgeston  Hogue  Holcombe  Holderness  Holdernesse  Holighose  Holigost Spayne  Holigost  Hollesley Bay  Holly  Hollyhock  Holm Sound  Holmes  Holstein  Honesty  Honeysuckle  Hong Kong  Hood  Hope Prize  Hope  Hopewell  Horatio  Hornby  Hornet  Hornpipe  Horseman  Horsleydown  Hospital Ship No.22  Hoste  Hostile  Hotham  Hotspur  Houghton  Hound  House de Swyte  Hoverfly  Hovingham  Howe  Howett  Howitzer  Hubberston  Hugh Lindsay  Hugh Rose  Hughes  Hulvul  Humber  Humberstone  Hunter  Huntley  Huntsville  Huron  Hurricane  Hursley  Hurst Castle  Hurst  Hurworth  Hussar  Hyacinth  Hyaena  Hyderabad  Hydra  Hydrangea  Hygeia  Hyperion  Hythe  |
Ilkka Aspara

Ilkka Erkki Sakari Aspara (s. 13. kesäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva upseeri ja kenraaliluutnantti evp.
Ura

Aspara työskenteli Suomen puolustusvoimien maavoimien komentajana Mikkelissä 2008–2011. Hän oli ensimmäinen maavoimien komentaja nykymuotoisessa Puolustusvoimien organisaatiossa. Aikaisemmin hän toimi muun muassa Kainuun Prikaatin komentajana Kajaanissa 1997–2000, valtakunnallisten Maanpuolustuskurssien johtajana Helsingissä 2000–2002, Läntisen maanpuolustusalueen komentajana Hämeenlinnassa 2003–2006 sekä maavoimapäällikkönä Pääesikunnassa Helsingissä 2007.
Aspara valittiin lokakuussa 2003 Kadettikunta ry:n puheenjohtajaksi. Kadettikunnan hallituksessa hän oli toiminut jo 1990-luvulla. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Aspara on toiminut lukuisissa muissa luottamustehtävissä, muun muassa Turvallisuuden tukisäätiön (ent. Sotavahinkosäätiö) hallituksen varapuheenjohtajana.
Opinnot ja henkilökohtainen elämä

Aspara kirjoitti ylioppilaaksi helsinkiläisestä Töölön yhteislyseosta 1970, ja valmistui Kadettikoulusta vuonna 1974 ja Sotakorkeakoulusta vuonna 1983.
Ilkka Asparalla on kaksi lasta: varatuomari, regional manager Juhani Aspara sekä professori, vararehtori Jaakko Aspara.
Fyyralyyra

Fyyralyyra oli jyväskyläläinen yhtye, joka yhdisteli soitossaan suomalaista kansanmusiikkia, jazzia, ragtimea, kreikkalaista busukimusiikkia, intialaista musiikkia ja popvaikutteita. Se nousi suosioon vuoden 1976 aikana ja teki albumin RCA-levymerkille.
Alun perin Fyyralyyrassa oli nimensä mukaisesti neljä jäsentä. Alkuvuodesta 1978 jäseniä oli kuusi, ainoana alkuperäisenä Hannu Lehtoranta.
Alkuperäinen kokoonpano

Jouni Koskimäki, (piano, mandoliini, bouzouki, balalaikka, viulu, kuuluuttu, akustinen kitara, basso, hanuri, laulu)
Hannu Lehtoranta, (huilut, tuohitorvi, alttosaksofoni, mandoliini, lyömäsoittimet, laulu)
Hannu Tähtelä, (basso, akustinen kitara, tabla, huuliharppu, kiinalainen puurumpu)
Jarmo Valkola, (rummut, lyömäsoittimet, tabla)
Myöhempiä jäseniä

Arto Kakko, sähkökitara
Jouni Kesti, rummut
Diskografia

Fyyralyyra (1977)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Fyyralyyra: Itäkarjalaiset ristikontrat (live 1977)
Fyyralyyran esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Astronotus

| Astronotus |
| --- | --- |
 Riikinkukkoahven (Astronotus ocellatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Astronotus  Swainson, 1839
Katso myös
   Astronotus Wikispeciesissä   Astronotus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Astronotus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Astronotus crassipinnis (Heckel, 1840) – Paksueväoskari
Astronotus ocellatus (Agassiz, 1831) – Riikinkukkoahven (oskari)
Horst Assmy

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Horst Hadscha Assmy
Syntymäaika: 29. marraskuuta 1933
Syntymäpaikka: Saksa
Kuolinaika: 14. tammikuuta 1972 (38 vuotta)
Kuolinpaikka: Kassel, Länsi-Saksa
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1952–1953 1953–1954 1954 1954 1955–1959 1960–1961 1961–1962 1962–1965 |  VfB Einheit zu Pankow  Motor Oberschöneweide  SC DHfK Leipzig  Motor Oberschöneweide  ASK Vorwärts Berlin  Tennis Borussia Berlin  FC Schalke 04  KSV Hessen Kassel | 24 (5)  0 (0)  102 (27) 15 (5) 20 (9) 25 (4) |
Maajoukkue
| 1954–1959 |  DDR | 12 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Horst Hadscha Assmy (29. marraskuuta 1933 – 14. tammikuuta 1972) oli saksalainen jalkapalloilija.
Ura

Assmy aloitti seurajalkapallon VfB Einheit zu Pankowin juniorijoukkueissa vuonna 1947. Hän nousi lopulta DDR-Ligassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Vuonna 1953 Assmy siirtyi Motor Oberschöneweideen ja vaihtoi elokuussa 1954 seuraansa SC DHfK Leipzigiin. Hän ei pelannut seurassa otteluja, vaan siirtyi vielä saman kuun lopulla takaisin Oberschöneweideen. Seuraa Assmy edusti joulukuuhun 1954 saakka. Seuraavana vuonna Assmy siirtyi Oberliga-seura ASK Vorwärts Berliniin, jonka paidassa hän pelasi 102 pääsarjaottelua ja voitti DDR:n mestaruuden. Assmy edusti seuraa syyskuuhun 1959 saakka, jonka jälkeen hänellä oli neljäntoista kuukauden pelikielto. Hän jatkoi uraansa vuonna 1960 Tennis Borussia Berlinissä edustaen seuraa kauden ajan. Vuonna 1961 Assmy liittyi FC Schalken joukkueeseen ja kaudet 1962–1965 hän edusti KSV Hessen Kasselia.
Assmy edusti maansa alle 23-vuotiaiden maajoukkuetta. Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi kaksitoista kertaa tehden neljä maalia.
Asudit

Asudit olivat Mongoliaan 1200-luvulla tuotuja osseettisotavankeja. Myöhemmin monet heistä toimivat mongoliarmeijassa.
Mongolit kohtasivat osseetteja ensimmäisen kerran Kaukasuksella kun Sübr’etei Ba’ataur ja Jebe nimiset mongolipäälliköt järjestivät sotaretken osseettien alueille Derbentistä käsin vuonna 1223. Vuonna 1239 Güyüg Möngke valloitti osseettien Magas-nimisen linnoituksen piirityksen jälkeen. Mengü-Temür valloitti puolestaan vuonna 1277 muista osseettien linnoja, mutta monet osseettien linnoista säästyivät mongolivalloitukselta. Möngke ja muut osseetteja vastaan taistelleet mongolit toivat osseetteja sotavankeina mongolivaltakunnan itäosiin. Vuonna 1272 Kublai-kaani muodosti osseettisotavangeista 3 000 miehen vahvuisen armeijan osaston ja vuoteen 1309 mennessä osseettisotilaiden lukumäärä oli kasvanut 30 000:n. Tuolloin heidät luettiin Daidun eli nykyisen Pekingin katolilaiseen arkkihiippakuntaan. Osseettisoturit olivat mukana kukistamassa Nayanin kapinaa vuonna 1287 ja taistelivat vallankaappauksessa valtaan vuonna 1323 nousseen Taidingdin puolella. 1400- ja 1500-luvulla osseetit sulautuivat lopulta osaksi Yüngshiyebün mongoliheimoa omana klaaninaan nykyisen Sisä-Mongolian alueella. Osseettien muodostaman klaanin jälkeläisiä elää edelleen Sisä-Mongolian itäosissa.
Sintašta

| Sintašta> ven. Синташта |
| --- | --- |
 Sintaštan sijainti
Koordinaatit:  52°29′10.9″N, 60°11′17.8″E
Valtio:  Venäjä
Paikkakunta:  Tšeljabinskin alue
Historia
Tyyppi:  asuinpaikka ja muinaislinna
Ajanjakso:  pronssikausi
Huippukausi:  2800–1600 eaa. (keskipronssikausi)
Kulttuuri:  Sintaštan kulttuuri
Alue:  Etelä-Ural
Aiheesta muualla
  Sintašta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sintašta (ven. Синташта) arkeologinen kohde nykyisen Venäjän Tšeljabinskin alueella. Se oli linnoitettu asuinpaikka Toboljoen sivujoen Želkuarin jokilaaksossa ja se ajoitetaan väljästi 2800–1600 eaa. eli kupari- ja pronssikaudelle. Asuinpaikka on tyyppiesimerkki Sintaštan kulttuurin asuinpaikasta ja se on myös antanut kulttuurille nimensä.
Tutkimuksia

Sintaštan asuinpaikka oli ensimmäinen linnoitettu asuinpaikka, jota tutkittiin perusteellisemmin ja se antoi samalla nimensä koko sitä edustavalle pronssikautiselle kulttuurille. Vaikka paikalla on suoritettu runsaasti tutkimuksia vuosien 1972–1987 ajan, ei niiden tuloksia ole vielä julkistettu. Vuonna 1992 aiheesta julkaistiin kirja, joka herätti suurta huomiota ja toi aron pronssikauden tutkijoiden kiinnostuksen kohteeksi. Kaivauksien tuloksista kuitenkin kirjoitetaan edelleen vain artikkeleita ja niiden perusteella tämäkin artikkeli on koottu.
Asuinpaikka > Sijainti arolla

Sintaštan linnoituksen jäänteet sijaitsevat arolla Etelä-Uralin itäpuolella. Sen vierestä on virrannut pieni Želkuarin joki, jonka alajuoksua kutsutaan nimeltään Želkuar ja yläjuoksua nimellä Sintašta. Joen valuma-alueen laajuus on 5 100 neliökilometriä, josta suurin sivujoki Bersuat vie 2 200 neliökilometriä. Jokilaakson pohja on hietaa, jossa joki voi kevättulvien aikana meanderoida ja jopa muuttaa uomansa suuntaa. Joessa onkin matalikkoja, jossa kasvaa kolmemetristä ruokoa (lat. Phragmites) ja osmankäämiä (lat. Typha). Nämä laajat kasvustot ovat tutkijoiden mukaan voineet olla pääsyy asuinpaikan valintaan. Näistä saa hyvää rehua eläimille sekä materiaalia esimerkiksi kattojen ja mattojen tekemiseksi. Ruokojen juuret ovat ravinteikkaat ja makeatkin, samoin kuin on myös alueella kasvavalla malvakasvillakin. Sintaštan linnoitus sijaitsi yläjuoksulla joen ensimmäisellä terassilla lähellä talviruokintaan soveltuvaa aluetta. Linnoitukselle olisi löytynyt paremmin puolustettavia mäkiä lähiympäristöstä, mutta niitä ei tähän tarkoitukseen hyödynnetty. Linnoituksen hylkäämisen jälkeen joki on meanderoinut voimakkaasti linnoitusta vasten, jolloin penkereet ovat sortuneet jokeen ja osa linnoituksesta on ehtinyt tuhoutua.
Asuinpaikka > Asuinpaikan linnoitusrakenteet

Pyöreän muotoisen asuinpaikan halkaisija on ollut noin 140 metriä ja siitä on säilynyt puolikuun muotoinen alue. Vahvasti linnoitetun asuinalueen ympäri kiersi ympärysmuuri. Muurin ulkoreunaa seurasi syvä kaivanto, joka oli useampi metri syvä ja joka toimi yhdessä muurin kanssa varustuksen osana. Kaivannon jäänteet osoittavat, että sen pohja oli terävän V-kirjaimen muotoinen. Vaikuttaa myös siltä, että kaivannon ulkoreunaa kiersi vielä yli miehen korkuinen matalampi muuri, jonka sisällä puolustajat saattoivat toimia. Päämuuri oli tuettu tukkipuisella kehikkorakenteella ja se oli sekä vuorattu että täytetty sekä polttamattamalla savella että maa- ja kiviaineksella. Päämuurin sisäpuolinen alue oli jaettu nelikulmaisten asuntojen kesken. Joen eroosio on kuitenkin tuhonnut muuria ja osan asunnoista niin, että vain 31 asuntoa on jäänyt jäljelle arviolta 50—60 alkuperäisestä asunnosta. Näin ollen emme saa tietää asuinpaikan keskusalueen rakenteista ja sen pohjakaavasta. Esimerkiksi lännempänä sijaitsevalla asuinpaikalla Arkaimilla oli keskusaukio, jonne asuntojen ovet aukesivat. Vaikka tämän kaltainen rakennelma ei enää nykyään herätä huomiota, oli se aikanaan melkoinen erikoisuus arolla, missä muu väestö asui majoissa tai siirrettävissä teltoissa karjaansa paimentaen.
Asuinpaikan alta on löytynyt syvemmältä aikaisemman asutuksen jäänteitä. Ne kuuluvat väestölle, joka oli osa Poltavkan kulttuuria (ven. Полтавкинская культура), ja joka oli asuttanut paikkaa satoja vuosia. Uuden linnoituksen rakenteet ovat kuitenkin tuhonneet edeltävän asuinpaikan rakenteita, eikä sen muodosta ja koosta ole tarkkaa tietoa.
Elinkeinot > Ruokatalous

Maan viljely vaikuttaa olleen harvinaista Sintaštan kulttuurissa eikä Sintaštan asuinpaikka tee sääntöön poikkeusta. Kaivauksissa löydettyjen viljansiementen määrä on toistaiseksi ollut vähäistä, tosin sitä ei ole vielä ahkerasti etsitty. Vilja tulisi tietysti kerätä talteen ja säilyttää asuinpaikalla, mutta jyviä ei ole onnistuttu löytämään sellaisia määriä, jota sen varastointi edellyttäisi. Joitakin jyviä hirssiä ja ohraa tunnetaan kuitenkin muilta asuinpaikoilta.
Kaivauksissa tyhjennettyjen tunkioiden sisällöstä voidaan päätellä ruokavalion pääpiirteitä. Lähekkäisten asuinpaikkojen Arkaimin ja Sintaštan tunkioissa on ollut 60% nautaa, 26% lammasta tai vuohta ja 13% hevosta erilaisten luiden muodossa. Vaikka arjen ruokavalio koostuikin naudanpihvistä, muodostuu kalmistojen uhrieläinten luista hieman poikkeava kuva: 23% nautaa, 26% lammasta tai vuohta ja 39% hevosta. Hevosta uhrattiin enemmän kuin muita eläimiä ja samalla poikkeavia määriä arjen dieettiin verrattuna.
Mitä kaivauksissa ei tule näkyviin on maidon hyödyntäminen. Myöhäisempinä aikoina naudan, vuohen ja hevosten maitoa käytettiin ravintona päivittäin. Vielä ei tiedetä, sietivätkö sintaštalaiset jo laktoosia.
Elinkeinot > Metallurgia

Kuten lännempänä sijaitsevassa Arkaimissa, oli myös täällä jokaisessa asunnossa talousuuni, kellarikuoppa, masuuni ja vesikaivo. Asunnoissa asuttiin, hoidettiin arkiaskareita ja valmistettiin pronssia ja valettiin siitä tarve-esineitä ja aseita. Kaivauksissa löytyi asuntojen lattioilta toiminnasta kertovia metallipisaroita ja kuonaa. Sekä kalmiston haudoista että asuinpaikoista löytyi kaivauksissa savesta valmistettuja ilmaputkia, joita on todennäköisesti käytetty palkeissa. Niillä on puhallettu ilmaa uuniin, jotta niiden lämpötila kohoaisi ja malmin pelkistyksen kemiallisiin reaktioihin osallistuisi riittävästi happea. Sintaštassa löytyneet metalliesineet, joista osasta on analysoitu metallin koostumusta, ovat 36 % arseenia sisältävää (0,1–1 %) kuparia, 48 % arseenipronssia (yli 1 % arseenia) ja vain 10 % tutkituista esineistä sisältää puhdasta kuparia.
Vaikka metallurgit olivat tärkeä osa yhteisön kaupallista elinkeinoelämää, eivät he olleet aivan yhteisön eliittiä. Heidät haudattiin kuitenkin kalmistoihin ja heidän hauta-antimensa olivat kohtuullisen runsaat. Hauta-antimista kävi ilmi heidän ammattinsa, jonka perusteella heidän määränsä ja osuutensa kalmiston hautauksista voidaan määrittää kuudesosaksi.