stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Addis Abeba
Koulutus

Addis Abeba on Etiopian koulutuksen keskus. Addis Abeban yliopisto on toiminut vuodesta 1950 lähtien ja sen yhteydessä toimii myös kansallinen musiikkikoulu, kansalliskirjasto ja kansallisarkisto. Yliopistolla on nykyisin hieman alle 50 000 opiskelijaa. Yliopiston ohella Addis Abebassa toimii useita opettajaopistoja ja teknillisiä kouluja.
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta Addis Ababa Wikivoyagessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Addis Abeba Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Etiopian osavaltiot ja alueet
Addis Abeba
Afar
Amhara
Benishangul-Gumuz
Dire Dawa
Gambela
Harari
Oromia
Sidamo
Somali
Tigray
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil
Addis Abeba joulukuussa 2015.
Haile Selassie ja Gamal Abdel Nasser Addis Abebassa Afrikan yhtenäisyysjärjestön kokouksen aikana.
Churchill Avenue
Pyhän kolminaisuuden katedraali.
Ylöjärven monitoimihalli

Ylöjärven monitoimihalli eli Ylöjärven Ilves Areena on vuoden 2019 marraskuussa avattu Ylöjärven areena oy:n omistama urheiluhalli. Hallin käyttövuorojen vuokraamisesta vastaa Ylöjärven Ilveksen omistama osakeyhtiö Ylöjärven urheiluhallit oy. Hallissa on sekä tekonurmi- että sisäpelialusta.
Hallin yleistiedot

Kokonaispinta-ala 90 m x 45 m
Eri lajiliittojen hyväksymät alustat:
FIFA Quality Pro-tekonurmi (67 m x 44 m)
Taraflex-sisäpelialusta (44 m x 22,5 m)
Kaksi pukukoppikonttia, WC-kontti ja toimistokontti
Tavoiteltu minimisisälämpötila + 18 C
Hallin osoite: Ulkoilijantie 3, 33470 Ylöjärvi
Omistus ja käyttöoikeudet

Ylöjärven urheiluhallit oy on Ylöjärven Ilveksen perustama ja omistama osakeyhtiö, joka vastaa hallin käyttövuorojen vuokrauksesta. Hallin on rakentanut Ylöjärven kaupungin vuokraamalle tontille Ylöjärven areena oy, joka myös omistaa hallin.
Ylöjärven urheiluhallit oy neuvottelee ja tekee sopimukset kaikkien hallin käyttäjien kanssa. Halli tarjoaa ympärivuotiset huippuolosuhteet useille suositulle palloilulajille ja on muunneltavissa monenlaisiin tapahtumiin sopivaksi.
Aforismit (Hippokrates)

| Aforismit> Ἀφορισμοί |
| --- | --- |
 Hippokrateen Aforismien käsikirjoitusta noin vuodelta 1300. Initiaalissa kuvattuna torveen puhaltava demoni tai eläin mahdollisesti sairauden vertauskuvana.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Hippokrates(?)
Kieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Genre:  aforismikokoelma, lääketiede
Suomennos
Suomentaja:  Marke Ahonen
Kustantaja:  Duodecim
Julkaistu:  2021
ISBN:  978-952-360-227-4
Sarja: Corpus Hippocraticum
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aforismit (m.kreik. Ἀφορισμοί, Aforismoi; lat. Aphorismi) on Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin kuuluva lääketieteellinen teos, joka kokoaa yhteen lääkärille neuvoja antavia aforismeja.
Historia

Aforismien kirjoittajaa ei tunneta varmuudella. Se laitettiin jo varhain Hippokrateen nimiin, mutta toisaalta joitakin sen osia on jo varhain pidetty epäperäisinä. Antiikin aikana katsottiin, että kokoelman alku olisi Hippokrateen myöhemmällä iällään omista teoksistaan otetuista lainauksista koostama, ja myöhemmin siihen olisi liitetty mukaan epäperäistä aineistoa. Toisen ehdotuksen mukaan kokoelma olisi tehty Hippokrateen kuoleman jälkeen kokoamalla siihen lainauksia eri lääkäreiltä, ja se olisi laitettu Hippokrateen nimiin siksi, että sen ensimmäiset ja arvokkaimmat aforismit olivat peräisin häneltä. Nykyisin katsotaan, että teoksen aineisto on peräisin useista lähteistä, eikä sen alkuperästä osata sanoa mitään varmaa.
Aforismit on ollut tunnetuin Hippokrateen nimiin laitetuista teoksista Valan ohella. Se oli suosittu myöhemmästä antiikista aina 1800-luvulle saakka, ja lääketieteen historiassa se on ollut koko hippokraattisen korpuksen käytetyin teos. Sitä on käytetty lääketieteen oppi- ja käsikirjana, ja siihen kirjoitettiin paljon kommentaareja sekä kreikkalaisessa että myöhemmin arabialaisessa maailmassa. Galenos kirjoitti Aforismien selitysteoksen In Hippocratis aphorismos commentarii. Hippokraattiset Aforismit käännettiin varhain muun muassa latinaksi, syyriaksi, hepreaksi ja arabiaksi. Myöhemmin ne on käännetty lukuisille nykykielille.
Hippokraattisten aforismien kokoelma on alkuperä koko aforismi -sanan käytölle nykyisessä merkityksessään, jossa se tarkoittaa ytimekästä mietelausetta. Nykymerkitys on muotoutunut renessanssiajalta lähtien. Alkuperäinen muinaiskreikan sana aforismos (ἀφορισμός) on johdettu verbistä aforizō (ἀφορίζω), ’rajata’, ’jakaa’, ’erottaa’. Hippokraattisessa korpuksessa aforistista muotoa hyödyntävät myös muun muassa teokset Koslaiset ennusteet (Coacae praenotiones), Ennusteen tekeminen  (Prorrhetica) ja Ravinnosta (De alimento).
Sisältö

Aforismit on jo antiikin ajalla jaettu seitsemään osioon. Siihen kuuluu yhteensä 412 aforismia, tosin aforismien jaottelussa on eroja eri tekstilaitoksissa. Aforismit ovat luonteeltaan käytännöllisiä, eivät teoreettisia. Ne pyrkivät ohjaamaan lääkäriä diagnoosin ja prognoosin tekemisessä oireiden perusteella, sekä hoitokeinojen valitsemisessa. Peräkkäiset aforismit liittyvät usein samaan aiheeseen, mutta muutoin kokonaisuus ei hahmotu selkeästi aiheittain.
Teoksen kuuluisa ensimmäinen aforismi kuuluu:
»Ὁ βίος βραχύς, ἡ δὲ τὲχνη μακρὴ, ὁ δὲ καιρὸς ὀξὺς, ἡ δὲ πεῖρα σφαλερὴ, ἡ δὲ κρίσις χαλεπή. Δεῖ δὲ οὐ μὸνον ἑωυτὸν παρέχειν τὰ δέοντα ποιεῦντα, ἀλλὰ καὶ τὸν νοσὲοντα, καὶ τοὺς παρεὸντας, καὶ τὰ ἔξωθεν.
Ho bios brakhys, hē de tekhnē makrē, ho de kairos oksys, hē de peira sfalerē, hē de krisis khalepē. Dei de ū monon heōyton parekhein ta deonta poieunta, alla kai ton noseonta, kai tūs pareontas, kai ta eksōthen.
Elämä on lyhyt, taito on pitkä, tilaisuus on äkkinäinen, kokeilu on petollinen, arvio on vaikea. On huolehdittava paitsi siitä, että täyttää itse tehtävänsä, myös siitä, että potilas ja läsnäolijat ja ulkoiset tekijät täyttävät tehtävänsä.»
Aforismi on runollinen ja monitulkintainen, ja toimii johtantona koko teokseen, mutta toisaalta poikkeaa huomattavasti kokoelman muista varsin käytännönläheisistä aforismeista. Ensimmäisen aforismin alku tunnetaan nykyisin yleensä latinankielisenä lentävänä lauseena ars longa, vita brevis, ”taide/taito pitkä, elämä lyhyt”.
Kirjallisuutta > Suomennos

Hippokrates: Aforismit. Teoksessa Hippokrates: Valitut teokset, s. 269–331.  (Suomennokset, yleisen johdannon sekä tekstien johdanto-osat laatinut Marke Ahonen)  Helsinki:  Duodecim, 2021.  ISBN 978-952-360-227-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Hippocrates: Aphorisms. Teoksessa Hippocrates, Heracleitus: Volume IV.  (Nature of Man. Regimen in Health. Humours. Aphorisms. Regimen 1–3. Dreams. Heracleitus: On the Universe. Translated by W. H. S. Jones. Loeb Classical Library 150)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1931.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Antoniou, George A. et al.: A contemporary perspective of the first aphorism of Hippocrates. Historical Vignettes in Vascular Surgery, September 01, 2012, 56. vsk, nro 3, s. 866–868.  Artikkelin verkkoversio.
Stephanus; Westerink, Leendert G. (toim.): Commentary on Hippocratesʼ Aphorisms.  (Sections I–II)  Akademie Verlag, 1985.
Stephanus; Westerink, Leendert G. (toim.): Commentary on Hippocratesʼ Aphorisms.  (Sections III–IV)  Akademie Verlag, 1992.
Stephanus; Westerink, Leendert G. (toim.) & Nickel, Diethard, et al: Commentary on Hippocratesʼ Aphorisms.  (Sections V–VI)  Akademie Verlag, 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hippokrateen Aforismit Wikimedia Commonsissa
Hippocrates: Ἀφορισμοί. Perseus. (muinaiskreikaksi)
Hippocrates: Aphorismi. Perseus. (englanniksi)
Hippocrates: Aphorisms. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Hippokrateen Aforismien kansilehti englanninkielisestä käännöksestä vuodelta 1655.
Sirppiparatiisileski

| Sirppiparatiisileski |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lesket Viduidae
Suku::  Lesket Vidua
Laji::  obtusa
Kaksiosainen nimi
 Vidua obtusa  (Chapin, 1922) 
Katso myös
   Sirppiparatiisileski Wikispeciesissä   Sirppiparatiisileski Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sirppiparatiisileski (Vidua obtusa) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sirppiparatiisileskeä tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa, Itä-Afrikan eteläosissa sekä eteläisen Afrikan pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Afytis

| Afytis> Ἄφυτις |
| --- | --- |
 Afytiin lähellä sijainneen Dionysoksen ja nymfien pyhäkön rauniot nykyisessä Kallithéassa.
Sijainti
 Afytis
Koordinaatit:  40°5′57″N, 23°26′11″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Áfytos, Kassándra, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  700-luku eaa.–
Huippukausi:  400–300-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pallene, Traakia
Aiheesta muualla
  Afytis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Afytis (m.kreik. Ἄφυτις, myös Ἄφυτος, Afytos, Ἀφύτη, Afytē; lat. Aphytis) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pallenen niemellä Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kassándran kunnan Áfytoksen kylän paikalla.
Maantiede

Afytiin kaupunki sijaitsi Pallenen niemen (nyk. Kassándra) itärannikolla Toronenlahden rannalla. Niemi on läntisin nykyisin Chalkidikína tunnetun niemimaan niemistä, mutta antiikin aikana se ei kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Afytiistä pohjoiseen sijaitsi Poteidaia ja kaakkoon Neapolis. Kaupungista lounaaseen niemen toisen puolen rannalla sijaitsi Sane.
Afytiin kaupunki sijoitetaan siitä nimensä ottaneen nykyisen Áfytoksen kylän paikalle. Kaupungilla oli satama, joka on nykyisin liettynyt umpeen. Afytiin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Aristoteles huomioi, että afytislaisilla oli kullakin vain vähän viljelymaata, toisin sanoen kaupungin alue oli ilmeisesti pieni suhteessa sen väkilukuun. Afytislaisilla oli kaupunkinsa lisäksi kylä nimeltä Khytropolis, joka sijaitsi oletettavasti kaupunkivaltion alueella.
Historia

Afytis oli Euboian Eretriasta tulleiden asuttajien perustama siirtokunta, joka perustettiin geometrisen kauden lopulla 700-luvulla eaa. Herodotoksen mukaan Afytis oli yksi kaupungeista, joka antoi joukkoja ja laivoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan.
Afytis tunnettiin antiikin aikana erityisesti Zeus Ammonin pyhäköstä ja sen oraakkelista, joka on ollut olemassa viimeistään klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Afytis löi omaa foinikialaisen standardin mukaista hopearahaa 400-luvulla eaa. ja pronssirahaa 300-luvulla eaa. Rahoissa esiintyy Zeus Ammonin pää.
Afytiin lyömä pronssiraha.
400-luvulla eaa. Afytis kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Afytis pysyi Ateenan uskollisena liittolaisena, siinä missä seudun muut kaupungit kapinoivat vuonna 432 eaa. Ateenaa vastaan, ja se toimi mainittuna vuonna ateenalaisten tukikohtana. Spartalaiset piirittivät Afytista Lysandroksen johdolla vuonna 405/404 eaa., mutta luopuivat yrityksestä: Pausanias kertoo, että Zeus Ammon ilmestyi Lysandrokselle unessa ja kehotti häntä lopettamaan piirityksen.
Afytiin valtiomuoto oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot. Aristoteleen mukaan kaupungin kansalaisuuden ehtona oli 300-luvulla eaa. tietty varallisuustaso, mutta se oli niin alhainen, että köyhätkin täyttivät vaatimuksen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Afytaios (Ἀφυταῖος), Afytieus (Ἀφυτιεύς), Afyteus (Ἀφυτεύς) ja Afytēsios (Ἀφυτήσιος).
Makedonian Filippos II saattoi tuhota Afytiin vuonna 348 eaa. muiden niemimaan kaupunkien tavoin. Hellenistisellä kaudella Afytis oletettavasti liitettiin synoikismoksessa Poteidaian paikalle perustettuun Kassandreiaan. Kaupunki säilyi kuitenkin olemassa, ja Strabon mainitsee sen ensimmäisellä vuosisadalla jaa. yhtenä Pallenen niemen viidestä kaupungista; muut olivat Kassandreia, Mende, Sane ja Skione. Myös Afytiin Zeus Ammonin oraakkeli toimi aina roomalaiselle kaudelle saakka.
Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Áfytoksesta on löydetty kaupungin jäänteitä 700-luvulta eaa. klassiselle kaudelle. Afytiin kaupunki on ollut linnoitettu muurein, jotka ajoitetaan klassiselle kaudelle. Löydöksiin lukeutuu myös 500–400-luvuille eaa. ajoitettuja hautoja.
Afytis tunnettiin ennen kaikkea sen lähellä sijainneesta Zeus Ammonin pyhäköstä. Sen rauniot sijaitsevat nykyisessä Kallithéan kylässä Áfytoksesta noin 2,5 kilometriä eteläkaakkoon. Pyhäkköön kuului doorilaista tyyliä edustanut temppeli, joka ajoitetaan 300-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle.
Heti pyhäkön lounaispuolella sijaitsi Ksenofonin mainitsema Dionysokselle ja nymfeille omistettu pyhäkkö. Se oli Zeus Ammonin pyhäkköä varhaisempi ja ajoitetaan 400-luvulle eaa. Pyhäkköön liittyi tippukiviluola. Ksenofon kertoo, että Spartan kuningas Agesipolis halusi itsensä siirrettävän Dionysoksen pyhäkköön ennen kuolemaansa, haavoituttuaan vakavasti Toronea piirittäessään vuonna 381 eaa.
Afytiin pyhäköt tuhottiin 300-luvulla ja niiden paikalle rakennettiin basilikakirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afytis Wikimedia Commonsissa
Afytiin lähellä sijainneen Zeus Ammonin pyhäkön raunioita nykyisessä Kallithéassa.
Afytiista löydetty piirtokirjoitus, n. 357/356–349 eaa. Thessalonikin arkeologinen museo.
Mankin rautatieasema

Mankin rautatieasema (lyh. Mnk, ruots. Mankby hållplats) oli rautatieliikennepaikka Espoossa Kauklahden ja Luoman asemien välissä noin kilometrillä 25. Asema sijaitsi rantaradan varrella ja oli matkustajamääriltään pääkaupunkiseudun hiljaisin. Mankissa oli puomeilla, varoitusvaloilla sekä -äänellä varustettu kevyen liikenteen tasoristeys sekä puinen asemalaituri ja katos, jotka poistettiin marraskuussa 2022.
Ratahallintokeskuksen mukaan Mankin asema ei nykymuodossaan täyttänyt henkilöliikennepaikan laatukriteereitä. Taholta ehdotettiin, että nykyisestä Mankin sekä Kirkkonummen puolella sijaitsevasta Luoman asemasta luovuttaisiin ja ne korvattaisiin yhdellä tai kahdella uudella pysähdyspaikalla, jotka rakennettaisiin esimerkiksi maankäytön kannalta suotuisammille paikoille.lähde?
Erityisesti Mankin aseman lakkautusta puolsivat radan kunnon sekä linjauksen parantamiseen liittyvät seikat, samoin se, että huomattavasti vilkkaampi Kauklahden rautatieasema sijaitsee runsaan kilometrin päässä Mankin asemasta. Lisäksi Mankissa olevan tasoristeyksen poistaminen olisi ongelmallista matkustajien liikkuvuuden kannalta. Toisaalta aseman läheisyydessä on käynnissä useita rakennushankkeita, joiden valmistuttua alueen liikennemäärien arvioitiin kasvavan.lähde?
Seisakkeen pysähdykset päättyivät lopulta 27. maaliskuuta 2016, jonka yhteydessä perustettiin korvaava bussilinja 166B. Kirkkonummelle liikennöitiin raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.lähde?
HSL ilmoitti lokakuussa 2017, että Mankin seisaketta ei palauteta käyttöön, sillä seisakkeen käyttöönotto hidastaisi useimpien matkustajien matkaa. Lisäksi HSL:n mukaan käyttäjämäärät olivat aivan liian pieniä, jotta seisakkeen avaaminen kannattaisi.
Mankki on Suur-Kauklahteen lukeutuvaa haja-asutusaluetta. Siellä on muun muassa huoltoasema sekä kasvihuone ja aseman lähellä Lasilaaksossa yleisurheilukenttä. Mankin läpi virtaa Mankinjoki.lähde?
Väylävirasto ilmoitti marraskuussa 2022, että Mankin kevyen liikenteen tasoristeys poistetaan saman vuoden marras–joulukuussa. Samalla myös puulaituri poistetaan ja alue aidataan. Tasoristeys on tekniikaltaan vanhentunut ja vikaherkkä, ja se on kohdannut myös ilkivaltaa. Poistolla parannetaan turvallisuutta ja vähennetään häiriöitä tiheästi liikennöidyllä rantaradalla.
Actinostrobus

| Actinostrobus |
| --- | --- |
 Actinostrobos arenarius
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Mäntymäiset Pinales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Callitroideae
Suku::  Actinostrobus  Miq., 1845
Katso myös
   Actinostrobus Wikispeciesissä   Actinostrobus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Actinostrobus on sypressikasvien heimoon (Cupressaceae) kuuluva havupuusuku. Siihen kuuluu kolme lajia. Suvun edustajat ovat ainavihantia pensaita tai pieniä puita, joita esiintyy luonnonvaraisena läntisessä Australiassa. Ne ovat ulkoisesti hyvin samankaltaisia lähisukuisten sädesypressien (Callitris) kanssa.
Nimi

Suvun tieteellinen nimi Actinostrobus tulee kreikankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat sädettä ja käpyä. Nimi viittaa kasvien käpyihin, joiden suomujen asento on säteittäinen.
Kuvaus

Suvun Actinostrobus edustajat ovat puuvartisia kasveja. Ne ovat yleensä pensaita, mutta osa lajeista voi myös kasvaa puumaiseksi. Pensasmaiset kasvit ovat usein rentovartisia. Luonnossa esiintyy kuitenkin myös luutamaisia muotoja, joiden varret ovat pystyjä. Pienemmät oksanhaarat ovat lyhyitä ja siirottavia tai kohenevia.
Suvun kasvit ovat ainavihantia. Lehdet kasvavat säteittäin kolmen kiehkuroina, ja niillä on johteinen lehtikanta. Nuorten kasvien varhaislehdet ovat neulasmaisia, kun taas vanhempien kasvien myöhäislehdet ovat suomumaisia ja yleensä alle 5 millimetriä pitkiä. Laji Actinostrobus acuminatus ei yleensä lakkaa tuottamasta varhaislehtiä, vaan vanhemmilla yksilöillä on kumpaakin lehtityyppiä. Lehden kaikilla pinnoilla on ilmarakoja.
Suvun edustajat ovat yksikotisia, joten samassa kasviyksilössä on erillisiä hede- ja emikukintoja. Hedekukinnot eli hedekävyt ovat pieniä ja lieriömäisiä. Niissä on 10–18 säteittäisesti asettunutta hedelehteä. Emikukinnot eli kävyt kasvavat 2–3 kävyn ryhmissä. Ne muodostuvat tavallisesti kuudesta yhteenkasvaneen käpysuomun ja peitinsuomun muodostamasta suomusta. Nämä suomut ovat asettuneet kahdeksi kolmen kiehkuraksi. Toisin kuin sädesypresseillä, kävyn tyvellä on useampi limittäisten suojuslehtien muodostama kiehkura. Käpysuomut avautuvat käpyjen kypsyttyä siten että koko käpy aukeaa kärjestään, kuten sädesypresseilläkin. Yhdessä käpysuomussa on yksi tai kaksi siemenaihetta ja kävyssä yleensä yhteensä 8–12 siementä. Siemenellä on kolme tasakokoista lenninsiipeä. Sirkkalehtiä on kaksi.
Luokitus

Actinostrobus kuuluu sypressikasvien heimon alaheimoon Callitroideae. Lähimpiä sukulaisia ovat ulkoisesti hyvin samankaltaiset sädesypressit sekä omaan yksilajiseen sukuunsa kuuluva Neocallitropsis pancheri.
Luokitus > Lajit

Sukuun katsotaan yleisesti kuuluvaksi kolme lajia.
Actinostrobus acuminatus
Actinostrobus arenarius
Actinostrobus pyramidalis
Levinneisyys ja elinympäristö

Sukua Actinostrobus esiintyy luonnonvaraisena ainoastaan Länsi-Australian eteläosissa. Suku on sopeutunut alueen kuiville ja kuivahkoille pensastomaille, joille ovat tyypillisiä lämpimät, kuivat kesät ja sateiset talvet. Alueen kasvillisuuden muita tyypillisiä edustajia ovat myrttikasvit (Myrtaceae) kuten kaarnamyrtit (Melaleuca) ja eukalyptukset (Eucalyptus) sekä proteakasvit (Proteaceae) kuten banksiat (Banksia).
Lajin Actinostrobos arenarius käpyjä ja versoja.
Väinö Musikka

Väinö Johannes Musikka (4. marraskuuta 1887 Helsinki – 7. tammikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.
Musikan vanhemmat olivat ylikonemestari Juho Musikka ja Mathilda Karén. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingin reaalilyseosta 1907 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 ja filosofian maisteriksi 1913. Musikka teki useita opintomatkoja Keski-Eurooppaan, Englantiin ja Viroon.
Musikka oli Jämsässä kansanopiston opettajana 1912–1916, Sysmässä Rapaalan kartanon tilanhoitajana 1916–1919 ja Jämsän yhteiskoulun opettajana 1919–1924. Hän toimi Helsingin yhteiskoulun ja reaalilukion (vuodesta 1954 Herttoniemen yhteiskoulu) rehtorina 1924–1953. Musikka oli Suomen retkeilymajajärjestön hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja 1935–1947 ja järjestön puheenjohtaja 1947–1953. Hän oli Suomen Matkailijayhdistyksen retkeilytoimikunnan jäsen ja varapuheenjohtaja vuodesta 1947 alkaen, Suomen retkeilyliiton hallituksen jäsen 1934–1948 ja opetusministeriön retkeilylautakunnan puheenjohtaja 1945–1950. Musikka julkaisi oppikirjoja ja matkailuoppaita.
Väinö Musikka oli naimisissa vuodesta 1913 Lempi Oksasen kanssa.
Julkaisuja

Kananhoidon opas. WSOY 1914 (nimellä Wäinö J. Musikka)
Kansantaloutta nuorisolle : oppikirja kansanopistoja, maatalouskouluja ja itseopiskelua varten. Karisto 1915 (nimellä Wäinö J. Musikka)
Navettakirjanpito : (taulukoita 60 lehmälle).  Jämsän kirjakauppa, Jyväskylä 1915 (nimellä Wäinö J. Musikka)
Maataloudellisia lasku-esimerkkejä : kansanopistoja, maatalouskouluja ja kansakoulujen jatkokursseja varten. Kirja, Helsinki 1915 (nimellä Wäinö J. Musikka)
Kirjanpitotehtäviä oppikouluja varten. Kataja, Helsinki 1926, 2. laaj. painos WSOY 1930, 3. laaj. painos 1936, 4. laaj. painos nimellä Kirjanpitotehtäviä : oppikouluja ja kansakoulun jatkokouluja varten. WSOY 1940, 5. painos WSOY 1945
Valmistavan koulun maantieto. WSOY 1926, 2. korj. painos 1931, 3. korj. painos 1936
Mitä matkailijan tulee tietää Saksasta. Karisto 1930
Mitä matkailijan tulee tietää Itävallasta ja Tshekkoslovakiasta. Karisto 1930
Unkariin! : pieni opas Unkariin matkustaville. Koulumatkatoimisto, Helsinki 1937 (Teos digitoituna Doriassa)
Heimotyö I-VI. 1938-1943, F. A. Heporaudan kanssa
Kirjanpidon oppi- ja esimerkkikirja opettajille alkeisopetusta varten ; kirj. Väinö Musikka, Arvo Sainio. Valistus, Helsinki 1941
Unkarin kirja ; eri alojen asiantuntijain avustamina toimittaneet Väinö Musikka ja Sanor Kulai. WSOY 1942
Opi kirjanpitoa : kirjanpidon oppi- ja esimerkkikirja jatkokouluja varten ; kirj. Väinö Musikka, Arvo Sainio. Valistus, Helsinki 1941, 2. täydelleen uus. painos ja uud. painokset nimellä Opi kirjanpitoa  Valistus, Helsinki 1949, 3. painos 1952, 5. painos 1956, 16. painos 1967
Tehtävien ratkaisuja kirjaan "Opi kirjanpitoa" ; kirj. Väinö Musikka, Arvo Sainio. Valistus, Helsinki 1949
Suomennoksia

R. C. Punnett : Mendelismi. Edistysseurojen Kustannus, Helsinki 1920