Suomen sisällissota Etelä-Pohjanmaalla
Valkoinen armeija Etelä-Pohjanmaalla

Kun Pohjois-Suomen hallinta oli saatu varmistettua suojeluskuntien avulla alettiin hallituksen armeijaa kokoamaan Vaasasta käsin. Vapaaehtoisia saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 3 000, minkä johdosta Vaasan senaatti antoi 18. helmikuuta koko hallussaan ollutta aluetta koskeneen asevelvollisuusjulistuksen. Eri puolilla Pohjanmaata oli jo tätä ennen järjestetty kunnallisia kutsuntoja. Valkoisten vahvinta tukialuetta oli Pohjanmaan lisäksi Karjala, joista myös koottiin suurin osa armeijasta. Sen rungon muodostivat Etelä-Pohjanmaan talonpojista kootut joukot, minkä vuoksi puhutaan usein ”talonpoikaisarmeijasta”. Pohjalaiset ottivat myös sodan jälkeen suurimman kunnian punaisten kukistamisesta.
Suurin osa Etelä-Pohjanmaalla kootuista joukoista liitettiin valkoisen armeijan Satakunnan ja Hämeen ryhmiin. Satakunnan ja Hämeen rintamien lisäksi pienempiä määriä pohjalaisia lähetettiin myös muille sisällissodan rintamille.lähde? Professori Heikki Ylikankaan vuonna 1993 teoksessaan Tie Tampereelle esittämän väitteen mukaan pohjalaisille selvisi vasta Tampereen taistelun yhteydessä, että myös vastapuolella on suomalaisia. Siihen asti he olivat luulleet taistelevansa ainoastaan venäläisiä vastaan, kuten valkoisten sotapropaganda oli väittänyt. Pohjalaiset eivät Ylikankaan mukaan myöskään ymmärtäneet punaisten motiiveja, mikä johtui heidän kotiseudultaan puuttuneesta eri yhteiskuntaluokkien vastakkainasettelusta. Kenraali Mannerheimin vuonna 1930 antaman haastattelun mukaan Pohjanmaan talonpoikia ei olisi saatu mukaan sotaan punaisia vastaan, vaan siihen tarvittiin päämajan venäläisvastaista sotapropagandaa.
Valkoinen Suomi ei ollut täysin yhtenäinen, vaan runsaasti työväenliikkeen kannattajia jäi pois kutsunnoista tai kieltäytyi lähtemästä sotaan. Aseistakieltäytyjien määrä vaihteli suuresti eri puolilla maata. Etelä-Pohjanmaalla kutsunnoista jäi pois vain prosentin verran miehistä, mutta Jyväskylässä jopa puolet. Etelä-Pohjanmaalla oli eniten kieltäytymisiä Teuvalla, jossa noin 100 miestä ei suostunut liittymään hallituksen joukkoihin. Heistä 74 vietiin huhtikuun alussa Närpiön vankileirille ja pidettiin siellä toukokuun puoliväliin saakka. Teuvan ohella Kurikassa oli suuri määrä aseistakieltäytyjiä, sieltä vankileirille joutui 72 miestä. Jurvassa vangittiin neljä aseistakieltäytyjää ja Järviseudun seitsemässä kunnassa yhteensä 21. Vaikka Etelä-Pohjanmaan työväenyhdistykset olivatkin maltillisia, eivät ne Teuvan kirkonkylän työväenyhdistyksen johtajan Jalmari Teirilän mukaan voineet lähteä taistelemaan omiaan vastaan.
Mannerheim siirtyi jo 29. tammikuuta Ylihärmästä Seinäjoelle, jonne valkoisten päämaja seurasi häntä 9. helmikuuta. Päämaja toimi Seinäjoen rautatieasemalla seisoneessa junassa puolentoista kuukauden ajan, kunnes se maaliskuun lopussa siirrettiin Vilppulaan ja sieltä edelleen Tampereen kautta Mikkeliin. Päämajajunassa oli kuusi vaunua, jotka ympäröitiin korkealla verkkoaidalla sen jälkeen, kun Mannerheimiä vastaan oli tehty pommiattentaatti. Murhayrityksen taustalla oli niin sanottu jääkärikonflikti, ja sen suunnittelijoina olivat ilmeisesti Wilhelm Thesleff ja Paul von Gerich. Verkkoaidan vuoksi paikalliset asukkaat antoivat päämajajunalle lempinimen ”Mannerheimin kanahäkki”. Päämajan mukana tuli myös satojen miesten vahvuinen esikunta, jonka saapuminen muutti pienen maaseutupaikkakunnan hetkeksi kiireiseksi varuskuntakaupungiksi. Seinäjoella toimi kuukauden ajan myös sotavänrikkikouluksi kutsuttu Päämajan reserviupseerikoulu. Lisäksi paikkakunnalla oli sotasairaala sekä kaatuneiden kokoamispaikka, josta vainajat lähetettiin arkuissa kotipitäjiinsä eri puolille Pohjanmaata. Tärkeä valkoisen armeijan tukikohta oli myös Kauhajoki, josta huollettiin Satakunnan ja Hämeen rintamien joukkoja. Suurin osa huoltokuljetuksista suuntautui Kankaanpäähän, jossa sijaitsi valkoisen armeijan Satakunnan ryhmän päämaja.
25. helmikuuta Vaasan Vaskiluotoon saapui Saksassa koulutettujen jääkäreiden pääjoukko, joka liittyi osaksi valkoista armeijaa. Seuraavana päivänä Vaasan torilla järjestettiin tuloparaati, jossa majuri Erik Jernström ilmoitti joukkonsa kenraali Mannerheimille.