stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joutsjärvi (järvi, Sysmä)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 neliökilometriä. Se on 6,3 kilometriä pitkä ja 4,4 kilometriä leveä. Järvi on V-kirjaimen muotoinen siten, että sen laskujoen luusua sijaitsee V-kirjaimen alakärjessä. Järven oikeassa haarassa sijaitsee suuri Salonsaari, jonka pohjoispuolella aukeaa Harvalanselkä. Vasempaan haaraan jää sen suurin järvenselkä.
Järvessä on laskettu olevan 72 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 57 hehtaaria, mikä on noin 5,3 % järven kokonaispinta-alasta. Kaksi saarta, Salonsaari ja Tennissaari, ovat yli hehtaarin suuruisia, 50 muuta saarta ovat yli aarin ja loput 20 saarista ovat alle aarin kokoisia. Salonsaaren pinta-ala on lähes  57 hehtaaria. Salonsaaren pohjoispuolella ovat esimerkiksi Talassaari, Hevossaari, Pyykkisaari, Särkänsaari, Tennissaari ja Lehtisaaret. Järven läntisessä haarassa ovat rannan läheisyydessä Korkeasaari, Talasaari, Sorkkasaari, Kailainenluoto ja Myrskyluodot. Järvenselällä sijaitsevat yhdessä Ahosaari, Kalliosaari ja Selkäsaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 38 miljoonaa kuutiometriä eli 0,038 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,8 metriä ja suurin syvyys on 23,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee vasemman haaran pohjoisosassa keskellä järveä . Syvimmän kohdan kautta kulkee järven pituussuunnassa 3,3 kilometriä pitkä syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 54 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 13 kilometriä. Järvellä on yksi kylä Valittula, joka sijaitsee järven pohjoispuolelta ohittavan seututien 413 varrella. Muu asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Järven länsirantaa seuraa Joutsmatkan ja Mikkolanmäen yhdistävä kylätie, josta haarautuu järven eteläpäähän Mäyrän kylään kulkeva tie. Järven itärantaan pääsee Tokeensalmen tien kautta. Järven keskelle työntyy pohjoisesta kolme kilometriä pitkä ja kilometrin levyinen niemi. Lähes kaikilla rannoilla ulottuu järvenrantaan peltomaata. Metsäisiä rantoja on peltojen välissä siellä täällä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueeseella (14.81), jonka Joutsjärven–Tainionvirran alueeseen (14.812) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,6 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään yläpuolisilta vesistöalueilta, joka käsittää lähes koko Sysymän reitin. Sysmän reitti laskee Joutsjärveen Tainionvirtaa myöten, johon laskee myös viereinen, mutta paljon pienempi Vähäjoen valuma-alueen (14.813) laskujoki Vähäjoki. Tainionvirta laskee Harvalanselän pohjoispäähän ja sen luusua sijaitsee järven eteläpäässä Kesäniemen vieressä. Tainionvirta laskee 11 kilometrin päässä Päijänteeseen Sysmän kirkonkylässä käyden matkallaan sinne vielä Muitterinkoskessa, Enojärvi–Keihäsjärvessä (molemmat yhteensä 380 hehtaaria, ha) ja Nuoramoisjärvessä (1 341 ha). Päijänteen vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy.
Joutsjärven lähialueella on muutama yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Kariojaa myöten laskevat Okslampi (13 ha) ja Paholampi (1 ha) Joutsmatkassa olevaan pitkään lahteen. Valittulassa olevassa niemessä on kaksi lampea Kirjolampi (6 ha) ja Orilampi (2 ha), jotka laskevat omia ojiaan myöten järveen. Muut lähiympäristön järvet laskevat Tainionvirtaan tai sen varrella oleviin järviin.
Aiheesta muualla

Häkkinen, Hanna & Raunio, Janne: Hartolan, Heinolan ja Sysmän vesistötutkimukset vuonna 2009 (PDF) (tutkimusraportti 120/2010) Kymijoen vesi ja ympäristö ry. Arkistoitu 29.1.2022. Viitattu 27.10.2022.
(14.8)
Jyrki Pietilä

Hannu Jyrki Pietilä (3. maaliskuuta 1949 Tampere – 16. lokakuuta 2015 Tampere) oli suomalainen filosofian tohtori, yhteiskuntatieteiden lisensiaatti, toimittaja, tutkija sekä viestintäalan yrittäjä ja kouluttaja.
Pietilä pääsi ylioppilaaksi 1968 Tampereen lyseosta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1975 pääaineenaan teoreettinen filosofia sekä Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1980 pääaineenaan tiedotusoppi. Hän väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa 2008, journalistiikkaa käsitelleen väitöskirjan nimenä oli Kirjoitus, juttu, tekstielementti. Suomalainen sanomalehtijournalismi juttutyyppien kehityksen valossa printtimedian vuosina 1771–2000.
Pietilä työskenteli toimittajana, tiedottajana, ja hän oli myös lehtityön lehtorina Tampereen yliopistossa. Vuodesta 1990 alkaen Pietilä toimi viestintäkouluttajana, vapaana tutkijana ja kirjoittajana sekä viestintäalan yrittäjänä, jolla on Tampereella Moniviestintä Oy -niminen yritys.
Teoksia

Tiedotusopas ; kirj. Jyrki Pietilä, Topi Tolvanen. Tammi 1977
Suhdetoiminta-ajattelusta ja -käytännöstä : katsaus suomalaisen talouselämän suhdetoimintaan. Oy Yleisradio ab. Suunnittelu- ja tutkimusosasto. Sarja B, Tutkimusraportit 1978, 8. Yleisradio, Helsinki 1978
Ammattiyhdistystietous, tiedonkulku ja järjestölehti : Liiketyöntekijäin liiton lukija- ja tiedonkulkututkimus. Liiketyöntekijäin liitto, Helsinki 1981
Mutkan kautta suoraan : suomalaisen talouselämän suhdetoiminnan ja sen esimuotojen historiaa, lyhennelmä lisensiaattitutkimuksesta. Julkaisuja / Tampereen yliopisto. Tiedotusopin laitos. Sarja B; 6. Tampere 1981
Lehti työsuojelutiedotuksen kentässä : Työ - terveys - turvallisuus -lehden lukemistutkimus. Työterveyslaitos, Helsinki - Vantaa 1982
Miten Ahjoa luetaan?. Metallityöväen liitto, Helsinki 1983
Järjestötiedottajan opas ; kirj. Jyrki Pietilä, Ilkka Tervonen. Tammi 1987
Pressiopas ; sähköisiä viestimiä käsittelevä luku Risto Pylkkänen ; suunnitteluryhmä Tuula Kajaste ym. PTL & TELE, Helsinki 1987
Metsälehden lukeminen, Metsälehden lukijat. Metsälehti, Helsinki 1988
Akavalaisia : näkemyksiä ja näkökulmia erityiskoulutettujen ammattiyhdistystoimintaan. Akava : Toimihenkilöjärjestöjen sivistysliitto, Helsinki 1990
Kirkollisen tiedotuksen bibliografia. Kirkon tutkimuskeskus, Tampere 1992
Demokraattinen journalisti : suuri suomalainen sillanrakennus maailman mahtavimmassa toimittajajärjestössä ; kirj. Lauri Haataja, Jyrki Pietilä, Tuomo Pietiläinen. WSOY 1996
Viestintää jo vähän kaikki : artikkeleita alalta neljältä vuosikymmeneltä. Pilot-kustannus, Tampere 2005
Allan Liuhala - lehtimies. Edita, Helsinki 2008
Kirjoitus, juttu, tekstielementti : suomalainen sanomalehtijournalismi juttutyyppien kehityksen valossa printtimedian vuosina 1771-2000, väitöskirja. Jyväskylä studies in humanities 111. Jyväskylän yliopisto, Jyväskylä 2008
Aatetaistoa ja jymyuutisia : tamperelaisia sanomalehti-ilmiöitä 1800-luvulta vuosituhannen vaihteeseen. 2. täyd. painos Mediapinta, Tampere 2009, 3. täyd. painos 2010
Elämästä ihmiselle : 130-vuotiaan Aamulehden historia. Kunnallisneuvos C. V. Åkerlundin säätiö, Tampere 2011
Muistot kirjaan : opas muisteluskirjan tekijöille. Mediapinta, Tampere 2013
Toimitustöitä

Aseeton vaihtoehto : siviilipalveluksen käsikirja' ; toim. Jyrki Pietilä, Hannu Kuosmanen. Suomen sadankomitealiitto, Helsinki 1975
Sanan vapaus : Suomen sosialidemokraattinen sanomalehtimiesliitto ry:n 70-vuotisjuhlajulkaisu ; juhlakirjan aineiston on koonnut työryhmä Jyrki Pietilä ym. Suomen sosialidemokraattinen sanomalehtimiesliitto, Helsinki 1978
Uusi kansainvälinen talousjärjestys ja Suomi. Huutomerkki-sarja 86. Tammi 1979
Tiedotustoiminta ja sen kehitys. Opetusmoniste, Tampereen yliopisto. Tiedotusopin laitos; no. 35. Tampere 1980
Rauhanpolitiikka 1980-luvulla; toim. Kari Kinnunen ja Jyrki Pietilä. Rauhankirjallisuuden edistämisseura, Helsinki 1982
Tiedottaja, tiedotus, toimittaja. Gaudeamus, Helsinki 1984
Viestintä muutoksessa, muutokseen viestinnässä?. Voionmaan opistolla 21.-22.10.1989 järjestetyn seminaarin osittain uudistetut alustukset. Voionmaan opisto, Ylinen 1990
Interests, morality and the law; editors Aulis Aarnio, Jyrki Pietilä, Kauko Uusitalo. Publications, University of Tampere. Research Institute for Social Sciences 14/1996. Tampere 1996
Hilma, Juha ja me: muisteluksia suvun piiristä; toimittanut Jyrki Pietilä; julkaisija Sukuseura Ketola & Komero ry. Mediapinta, Tampere 2008
Aiheesta muualla

Jyrki Pietilän muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 18.11.2015 (käyttäjätunnuksella).
Jokaisenoikeus Suomessa

Jokamiehenoikeuksilla eli jokaisenoikeuksilla tarkoitetaan jokaisen oikeutta nauttia Suomen luonnosta ja hyödyntää sitä riippumatta alueen omistus­suhteista. Luonnon käyttämiseen jokamiehenoikeuksien sallimissa rajoissa ei siis tarvita maanomistajan eikä maan haltijan lupaa eikä jokamiehenoikeuksien käyttämisestä tarvitse maksaa. Suomessa jokamiehenoikeudet ja velvollisuudet koskevat myös ulkomaalaisia. Ne perustuvat maan tapaan, joka on ollut voimassa ylimuistoisista ajoista lähtien. Suurin osa jokamiehenoikeuksista on nykyään johdettavissa erinäisistä laeista. Niitä ei kuitenkaan positiivisesti ole määritelty lainsäädännössä.
Jokamiehenoikeutta ei ole Suomessa laissa määritelty, vaan jokamiehen oikeuksiin kuuluu se, mitä perinteisesti on pidetty kohtuullisena ja mitä ei ole laissa kielletty. Jokamiehenoikeuksiin sisältyy vaatimus harmittomuudesta: oikeutta ei saisi käyttää haittaa tai häiriötä tuottavalla tavalla. Erityisesti on huolehdittava, ettei kenenkään kotirauhaa rikota.
Vuonna 2023 Metsähallitus päivitti viestinnässään jokamiehenoikeutta tarkoittavaksi termiksi jokaisenoikeudet. Termi oli jo tätä ennen joidenkin tiedotusvälineiden yritysten ja yhdistysten, kuten Kotiseutuliiton, käyttämä mutta se ei ollut täysin vakiintunut yleiskieleen.
Jokamiehenoikeuksia rajoittava lainsäädäntö

Luonnossa ei saa tehdä mitä hyvänsä eikä missä hyvänsä. Kunkin maan luonto on jokaisen maan omaa kansallis­omaisuutta, jota tulee suojella ja kunnioittaa. Jokamiehenoikeuksia on rajoitettu yksityiskohtaisesti annetuilla lailla. Ne rajoittavat liikkumisoikeutta pihamailla, istutuksilla, viljelyksillä, pelloilla sekä luonnonsuojelualueilla. Myös Puolustusvoimien sotilasalueilla kuten harjoitusalueilla ja erikseen Sisäministeriön määräämillä alueilla kuten joillakin teollisuusalueilla ja niiden lähiympäristöissä liikkumista voidaan rajoittaa poliisilailla.  Ilman maanomistajan lupaa moottoriajoneuvolla ei saa ajaa maastossa. Avo­tulen tekoon tarvitaan myös lupa, ellei ole kysymyksessä aivan pakottava tarve. Sen sijaan grilliä tai retkikeitintä saa käyttää. Kasvavia puita ei saa mennä kaatamaan, ei pieniäkään. Myöskään jäkälää, sammalta tai varpuja (kuten mustikan ja puolukan varvut, kanerva jne.) ei saa kerätä, eikä ottaa kuivunutta tai kaatunutta puuta ilman lupaa.
Liikkuminen luonnossa

Herkkää luontoa on pyrittävä varjelemaan, sillä se uudistuu monilta osin hitaasti. Jokamiehenoikeuksia käyttävän on muistettava myös vastuunsa toisia ihmisiä, eläimiä ja kasveja kohtaan. Jalan, hiihtäen, ratsastaen ja pyöräillen liikkuminen on yleensä sallittua luonnontilaisilla tai siihen verrattavilla alueilla. Kävely, ratsastus ja pyöräily kuluttaa maastoa, ja siksi muu kuin tilapäinen liikkuminen näin saattaa vaatia luvan. Liikkumisoikeutta on rajoitettu pihamailla, pelloilla, niityillä ja istutuksilla, joille ei saa aiheuttaa vahinkoa. Pellot ja vastaavat paikat on ylitettävä teitä tai ojan pientareita pitkin. Laitumilla saa kulkea vain silloin, kun laidun on niin laaja että eläimet eivät häiriinny tai eivät ole näkyvissä. Porteista kuljettaessa ne on muistettava sulkea. Toisen pihamaa kuuluu kotirauhan piiriin, eikä sitä saa käyttää kulkutienä ilman omistajan lupaa. Toisen maalle ei saa rakentaa tai tehdä edes tilapäisrakennelmia esimerkiksi telttailtaessa tai muutoin luonnossa yövyttäessä. Maata ei saa kaivaa niin, että se muuttuu ulkonaisesti alkuperäisestä. Vesistöissä saa veneillä, uida, onkia ja pilkkiä, mutta ei muutoin kalastaa eikä metsästää ilman lupaa. Joillakin alueilla, esimerkiksi lohijoissa, näitä oikeuksia on rajoitettu erikoissäädöksin.
Liikkumista on usein rajoitettu luonnonsuojelualueilla, joilla on omat järjestyssääntönsä. Lintujen pesimisaikana tulisi liikkumista välttää niiden pesimä- ja oleskelualueilla. Näitä ovat tunnettujen lintuvesien lisäksi erityisesti ulkosaaret merellä ja isoilla järvenselillä. Kulkua luonnossa voidaan rajoittaa vain viranomaisten päätöksiin perustuvin kielloin. Kieltotaulussa mainitaan usein tämä viranomainen, joka on tavallisesti lääninhallitus, ympäristökeskus tai Puolustusvoimat. Järjestettyä joukkoliikuntaa kuten erä-, hiihto- ja suunnistuskilpailuja ei pidä toteuttaa nojautumalla pelkästään jokamiehenoikeuksiin. Niiden järjestämisestä tulee sopia maanomistajan kanssa.[lähde? ]
Moottoriajoneuvoa ei saa käyttää maastossa jokamiehenoikeuden perusteella.
Kalliokiipeily on muun liikkumisen tavoin sallittu jokamiehenoikeudella, kunhan kiipeilyn yhteydessä ei vahingoiteta jäkälää tai sammalta eikä kallioon tehdä muutoksia, esimerkiksi kiinnitetä kiinteitä kiinnikkeitä.
Luonnossa oleskelu

Tilapäinen luonnossa oleskelu kuten levähtäminen, uiminen, auringon ottaminen ja viikonlopun tai muun lyhyen ajan kestävä telttailu ja leiriytyminen on sallittua. Tätä koskevat samat rajoitukset kuin luonnossa kulkemistakin. Maan omistajalle tai haltijalle ei saa aiheuttaa vahinkoa eikä aluetta saa roskata, lintujen pesiä tuhota tai poikasia vahingoittaa. Useita vuorokausia kestävästä oleskelusta ja leiriytymisestä on neuvoteltava maanomistajan kanssa. Erityisalueilla, kuten uimarannoilla, telttailu ei yleensä ole sallittua ja muitakin toimintoja on voitu rajoittaa. Varsinaisilla virkistysalueilla on tavallisesti telttailupaikkoja tai alueita, joille telttailu pyritään ohjaamaan. Toisen maalle ei saa tehdä avotulta ilman lupaa tai pakottavaa tarvetta. Ahvenanmaalla telttailu on pääsääntöisesti sallittu vain erikseen osoitetuilla paikoilla, ja muualla telttailuun on pyydettävä maanomistajan lupa.
Marjastaminen ja sienestäminen

Luonnonvaraisia marjoja ja sieniä sekä rauhoittamattomia kukkia ja kasveja saa kerätä niin omaan kuin kaupalliseenkin käyttöön. Myös maahan pudonneita kuivia risuja ja käpyjä saa ottaa. Sammalta ja jäkälää ei saa kerätä ilman maanomistajan lupaa. Luonnonsuojelualueilla kasvien ja kasvinosien kerääminen on yleensä luvanvaraista, mutta marjastaminen ja sienestäminen on sallittua. Lapin läänissä voidaan erikseen rajoittaa lakan eli hillan poimintaa valtion omistamilla mailla, mikäli se katsotaan tarpeelliseksi paikallisten asukkaiden taloudellisen edun takia; näin on tehty viimeksi 1990-luvun alussa.
Malmien ja jalokivien etsintä

Harrastelijamalminetsijällä on eräin rajoituksin kaivoslakiin perustuva oikeus ottaa tutkimustarkoituksia varten malmipitoisiksi arvioimiaan näytteitä maaperästä ja kalliosta. Lupa koskee myös kaivoslaissa mainittuja kaivoskivennäisiä ja jalokiviä. Näytteiden otossa on noudatettava kohtuullisuutta ja varovaisuutta, sillä kaivoslaki ei anna lupaa suorittaa kaivutöitä tai muita maastoon jälkiä jättäviä tutkimuksia. Noin nyrkinkokoinen näytekappale riittää. Muussa tarkoituksessa tapahtuvaan näytteenottoon tarvitaan maanomistajan lupa. Geologian tutkimuskeskuksella on aluetoimistot Espoossa, Kuopiossa ja Rovaniemellä, joista saa opastusta.[lähde? ]
Korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1920

Vuosina 1914–1920 käytiin oikeudenkäynti, jota pidetään ennakkotapauksena laintulkinnasta. Vuonna 1914 talollinen August Lempiäinen, tavattuaan itsellisen lesken Ilma Lindgrenin (1883–1957) poimimassa puolukoita Lempiäisen tilan metsästä Ruokolahden Äitsaaressa Saimaalla, oli ensin vaatinut osaa marjoista korvauksena. Ilma Lindgrenin kieltäydyttyä hän oli ottanut haltuunsa Lindgrenin poimimia puolukoita 20 litraa, arvoltaan yhteensä 3 markkaa, ja hänen veljensä Esko Lempiäinen oli vienyt ne August Lempiäisen kotiin.
Lindgren haastoi Lempiäiset käräjille marjojen anastamisesta ja vaati vahingonkorvauksena rahaa puolukoista. Lempiäisen perustelu oikeudessa kuului, että maanomistajalla on yksinoikeus mailtaan kerättyihin marjoihin ja että marjat oli kerätty marjojen kasvattamiseen muokatulta metsämaalta. Lindgren väitti, että marjat oli kerätty alueelta, joka oli tavallista harvennettua metsää, ja että osa marjoista oli kerätty muualta kuin Lempiäisen mailta. Kihlakunnanoikeus hylkäsi Lindgrenin vaateen ja määräsi hänet maksamaan 10 markkaa Lempiäisen oikeudenkäyntikuluja.
Lindgren valitti päätöksestä hovioikeuteen ja edelleen senaattiin eli korkeimpaan oikeuteen. Hovioikeus piti kihlakunnanoikeuden päätöksen muuten voimassa, mutta päätti, että molemmat osapuolet maksavat omat oikeudenkäyntikulunsa itse.
Korkein oikeus kumosi 1920 alempien oikeuksien päätökset. Korkeimman oikeuden perusteluiden mukaan marjojen poimiminen toisen maalta ei ollut rangaistuksenalainen teko, eikä August ja Esko Lempiäisellä ollut laillista oikeutta ottaa Ilma Lindgreniltä riidan kohteena olevia marjoja. Oikeuden päätöksessä veljekset määrättiin maksamaan sakkoa kumpikin, korvaamaan yhteisvastuullisesti poisotettujen marjojen arvo Ilma Lindgrenille ja myös korvaamaan Lindgrenin oikeudenkäyntikulut kihlakunnanoikeudessa. Heidät kuitenkin vapautettiin 29.5.1917 annetun armahduskirjan nojalla suorittamasta sakkoa.
Jokamiehenoikeuksien toteutuminen ja kritiikki

MTK:n sanotaan kampanjoineen 1980- ja 1990-luvuilla jokamiehenoikeuksia vastaan ja metsässä kulkemisen muuttamiseksi maksulliseksi. Myöhemminkin MTK on vaatinut kaupallisen toiminnan, kuten ratsastustoiminnan ja marjojen poiminnan, sulkemista jokamiehenoikeuksien ulkopuolelle.
Suomen luonnonsuojeluliitto kritisoi vuonna 2019 Helsingin kaupunkia jokamiehenoikeuksia rajoittavista, mielestään lakiin perustumattomista määräyksistä, jotka koskevat tilapäistä teltassa majoittumista kaupungin alueella ja erityisesti Vartiosaaressa.
Aiheesta muualla

Valtion ympäristöhallinnon tietoa jokamiehenoikeuksista.
Jokamiehenoikeudet Ahvenanmaalla. Suomen Turisti-Info.
Suomen jokamiehenoikeudet laajat, mutta eivät mullistavat.
Jokamiehenoikeudet kaupungissa.
Jokamiehenoikeudet kasvattivat massaturismin uhkaa Suomessa 1974. Ylen Elävä arkisto.
Jokamiehenoikeudet. Elävä perintö.
Maanomistajaliitto.
Allmän nyttjanderätt hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Kansainvälinen sairaanhoitajaliitto

Kansainvälisen sairaanhoitajaliiton logo
Kansainvälinen sairaanhoitajaliitto (ICN, engl. International Council of Nurses, ransk. Conseil International des Infermières, esp. Concejo Internacional de Enfermeras) on Sveitsissä päämajaansa pitävä kansallisten sairaanhoitajajärjestöjen yhteistyöelin.  Järjestö on perustettu vuonna 1899 ja siihen kuuluu tällä hetkellämilloin? 120 jäsenjärjestöä.  Kansainvälisen sairaanhoitajaliiton jäsenyys on rajattu yhteen jäsenjärjestöön jokaisesta valtiosta. Järjestön suomalainen jäsen on Suomen Sairaanhoitajat.
Aiheesta muualla

Kansainvälisen sairaanhoitajaliiton verkkosivut (englanniksi)
Jérémy Perbet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jérémy Perbet
Syntymäaika: 12. joulukuuta 1984 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Le Puy-en-Velay, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 senttimetriä
Seura
Seura: Başakşehir
Pelinumero: 7
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2005 | Clermont | 60 | (9) |
| 2005–2006 | Moulins | 31 | (23) |
| 2006–2008 | Strasbourg | 7 | (1) |
| 2007 | → Charleroi (laina) | 13 | (6) |
| 2007–2008 | → Angers (laina) | 11 | (0) |
| 2008–2010 | Tubize | 47 | (24) |
| 2010–2011 | Lokeren | 12 | (1) |
| 2011–2013 | Mons | 72 | (56) |
| 2013–2014 | Villarreal | 42 | (21) |
| 2014– | Başakşehir | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. heinäkuuta 2014.
Jérémy Perbet (s. 12. joulukuuta 1984 Le Puy-en-Velay, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Başakşehiria ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Perbet siirtyi tammikuussa 2013 Villarrealiin belgialaisseura RAEC Monsista. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 9. helmikuuta 2013 Ponferradinaa vastaan.
Aiheesta muualla

Jérémy Perbetin esittely L'Equipe-sivustolla (ranskaksi)
Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä

| Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä> International Nurses Day |
| --- | --- |
 Florence Nightingale noin vuonna 1860.
Valtio:  Kansainvälinen
Tyyppi:  teemapäivä
Vietetään:  12. toukokuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1965
Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä on vuosittain Florence Nightingalen syntymäpäivänä 12. toukokuuta vietettävä vuosipäivä, jolla juhlistetaan sairaanhoitajien panosta yhteiskunnassa. Kansainvälinen sairaanhoitajaliitto on viettänyt kansainvälistä sairaanhoitajapäivää vuodesta 1965. Nykyisellä paikallaan päivää on vietetty vuodesta 1972.
Aiheesta muualla

Ollonqvist, Jenni: Kansainvälinen sairaanhoitajapäivä: Uskomattomat sairaanhoidon pioneerit Listafriikki.com. Viitattu 27.1.2022.
Mäkisalo-Ropponen, Merja: Hyvää kansainvälistä Sairaanhoitajapäivää SavoBlogit.  12.5.2020. Viitattu 27.1.2022.
Joel ja Ethan Coen

| Joel ja Ethan Coen |
| --- | --- |
 Ethan (vas.) ja Joel Coen (oik.) Cannesissa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: Joel David Coen 29. marraskuuta 1954 (ikä 69)Ethan Jesse Coen 21. syyskuuta 1957 (ikä 67) St. Louis Park, Minnesota, Yhdysvallat (molemmat)
Ammatti:  ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, leikkaaja
Puoliso:  Joel: Frances McDormand (1984–)Ethan: Tricia Cooke (1990–)
Lapset:  Joel: 1Ethan: 2
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Coenin veljekset Roderick Jaynes Mike Zoss
Aktiivisena:  1984–
Tunnetuimmat ohjaukset:   Fargo  Big Lebowski  Menetetty maa  Kova kuin kivi 
Palkinnot
 Parhaan elokuvan Oscar  2007 Menetetty maa  Parhaan ohjajuksen Oscar  2007 Menetetty maa  Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar  1996 Fargo  Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar  2007 Menetetty maa 
Joel David Coen (s. 29. marraskuuta 1954 St. Louis Park, Minnesota) ja Ethan Jesse Coen (s. 21. syyskuuta 1957 St. Louis Park, Minnesota) eli Coenin veljekset ovat yhdysvaltalaisia Oscar-palkittuja elokuvantekijöitä. He käsikirjoittavat, ohjaavat, tuottavat ja leikkaavat elokuvansa yleensä yhdessä, vaikka Joel merkittiinkin aiemmin yleensä ohjaajaksi ja Ethan tuottajaksi. Leikatessaan elokuviaan veljekset käyttävät yhteistä salanimeä "Roderick Jaynes".
Coenin veljesten elokuville on tunnusomaista eksentriset hahmot ja monimutkaiset juonet. Heidän luottonäyttelijöitään ovat etenkin George Clooney, Steve Buscemi, Frances McDormand, John Goodman ja John Turturro.