stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuhkakääpä

| Tuhkakääpä |
| --- | --- |
 Tuhkakäävän itiöemät kasvavat usein monilakkisina ryhminä.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Tuhkakäävät Bjerkandera
Laji::  adusta
Kaksiosainen nimi
 Bjerkandera adusta  (Willd. : Fr.) P. Karst. (1879) 
Synonyymit
 Polyporus adustus 
Katso myös
   Tuhkakääpä Wikispeciesissä   Tuhkakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuhkakääpä (Bjerkandera adusta) on koko Suomessa yleisenä esiintyvä, kaikenlaisista metsistä ja kulttuuriympäristöstä tavattava kääpälaji. Se kasvaa monilla lehtipuilla ja -pensailla, kuten vaahteralla ja seljalla, sekä kuusella. Tuhkakääpä valkolahottaa sekä elävää että kuollutta puuainesta.
Yksivuotinen, tuoksuton itiöemä on yleensä lakillinen ja vähän tyvestä puulle levittäytynyt, tosin myös täysin resupinaattisia tuhkakääpiä on tavattu. Tuore itiöemä on juustomaisen lohkeava, kuivana taas rapsakka. Lakki on pieni, ohuen hyllymäinen ja osana usean lakin rykelmää. Lakin yläpinta on nuorena homeisen näköinen ja väriltään rusehtavan valkoinen, josta se muuttuu hiirenharmaaksi tai savunruskeaksi tummilla vöillä ja lopulta mustaharmaaksi. Kasvava reuna ja resupinaattinen reunus ovat valkoiset, kolhiintuessaan ja kasvun loputtua reuna muuttuu mustaksi. Pillipinta on tuhkanharmaa ja muuttuu käävän kuollessa mustaksi. Pillejä mahtuu 6-9 millimetrille ja ne erottuvat lohkopinnassa selvästi likaisen valkoista maltoa tummempana kerroksena. Tuhkakäävän kokonaispaksuus on 2-4 mm.
Vertaa pinovyökääpään ja sitkokääpään, jotka ovat sitkeitä ja pillistöltään valkoisia, sekä resupinaattista tuhkakääpää hopeakääpään, jonka lohkopinta on lähes tasavärinen ja joka tuoksuu tuoreena vahvan pistävälle.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tuhkakääpä (Bjerkandera adusta)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Bjerkandera adusta:  Wikidata: Q531200  Wikispecies: Bjerkandera adusta  AusFungi: 60028229  BioLib: 125611  CoL: LY73  EoL: 1009755  EPPO: POLPAD  FloraBase: 50044  Fungorum: 100902  GBIF: 2543824  iNaturalist: 118038  IRMNG: 10376021  MycoBank: 100902  NatureServe: 2.123031  NBN: NHMSYS0001475776  NCBI: 5331  NZOR: 23406d07-86bb-47e1-a547-a5359735e8d2  Observation.org: 15833  Open Tree of Life: 8349  Laji.fi: MX.205478 
Boletus adustus:  Wikidata: Q54363292  AusFungi: 60074688  CoL: MC8Y  Fungorum: 170182  GBIF: 5245624  IRMNG: 11276124  MycoBank: 170182  NZOR: 786e0bf7-61cb-43fe-b2eb-0107a42631ce
Tšiang Tšing-kuo

| Tšiang Tšing-kuo |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1985).
Kiinan tasavallan presidentti
 1978–1988  
Edeltäjä:  Yen Chia-kan
Seuraaja:  Lee Teng-hui
Kiinan tasavallan pääministeri
 1972–1978  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1910 Fenghua, Zhejiang
Kuollut: 13. huhtikuuta 1988 (77 vuotta) Taipei, Taiwan
Tiedot
Puolue:  Kuomintang
 Nimikirjoitus
Tšiang Tšing-kuo (perint.: 蔣經國, pinyin: Jiǎng Jīngguó, Wade-Giles: Chiang Ching-kuo) (27. huhtikuuta 1910 – 13. tammikuuta 1988) oli Tšiang Kai-šekin poika, Kuomintang-puolueen (Guomindang) puheenjohtaja vuodesta 1975, Kiinan tasavallan (Taiwanissa) pääministerinä 1972–1978 ja presidenttinä vuodesta 1978 kuolemaansa saakka. Taiwanin presidenttinä häntä seurasi Lee Teng-hui.
Elämäkerta > Nuoruus ja elämä Neuvostoliitossa

Tšing-kuo syntyi Fenghuassa lähellä Ningboa 27. huhtikuuta 1910. Tšing-kuo oli Tšiang Kai-šekin ja tämän ensimmäisen vaimon Mao Fumein poika. Hän sai perinteisen peruskoulutuksen ja aloitti lukion neljätoistavuotiaana Pudongin lukiossa Shanghaissa. Opiskeluaikoinaan Tšing-kuo alkoi saada ystäviä maan vasemmistopiireistä ja heihin lukeutui esimerkiksi Kiinan kommunistisen puolueen perustaja Li Dazhao. Vuonna 1925 hän ja joukko muita nuoria opiskelijoita lähtivät Neuvostoliittoon opiskellakseen Kominternin järjestämässä Moskovan Sun Yat-senin yliopistossa. Paikan päällä Tšing-kuo liittyi kommunistiseen nuorisoliikkeeseen, osallistui Karl Radekin oppitunneille ja omaksui ideoita Lev Trotskin kirjoituksista. Vuonna 1926 yliopistolle opiskelemaan oli saapunut myös tuleva kommunistivaikuttaja Deng Xiaoping. Deng ja Tšiang erosivat toisistaan poliittisilta mielipiteiltään. Tšiang syytti vuonna 1926 yliopiston kiinalaisessa lehdessä julkaistussa artikkelissa Guomin geming he gongchandang kommunistista puoluetta yrityksistä keskittää valta kommunistisen puolueen käsiin. Tšiang itse kannatti isänsä puoluetta Kuomintangia ja uskoi sen olevan paras vaihtoehto vallankumouksen toteuttamiselle Kiinassa. Tämän takia hänen suhteensa kommunisteihin rikkoutuivat.
Tšiang Kai-šek toteutti vallankaappauksen kommunisteja vastaan Shanghaissa vuonna 1927 ja vaikka Tšing-kuon välit kommunisteihin olivatkin jo rikkoutuneet, hän kritisoi vallankaappausta. Saman vuoden syksyllä hän aloitti opinnot sotilas- ja politiikkainstituutissa Leningradissa ja osana tätä hänen oli irtisanouduttava Trotskilaisista ideoistaan. Tšiang valmistui vuonna 1930 ja palasi Moskovaan työskentelemään ensin elektroniikkatehtaalla ja sittemmin kolhoosilla lähellä kaupunkia. Lokakuussa 1932 hänet siirrettiin Uralvuorille kaivostyöhön. Tšiang sairastui ja hänen parannuttuaan hänet siirrettiin jälleen, tällä kertaa Altain aluepiirin. Hän palasi Uralvuorille vuonna 1933 ja tapasi siellä tulevan vaimonsa Faina Vakrevan (tai valkovenäjästä translitteroiden: Faina Vakravan). Vuonna 1935 he saivat pojan nimeltä Xiaowen ja seuraavana vuonna tyttären nimeltä Xiaozhang.
Elämäkerta > Takaisin Kiinaan

Tšiang Kai-šekin hallinnon välit Neuvostoliittoon olivat rikkoutuneet, mutta kun maat palauttivat diplomaattisuhteensa, Tšiang Kai-šek pyysi palauttamaan Tšing-kuon Kiinaan. Hän saapuikin perheineen Shanghaihin huhtikuussa 1937 ja hänen isänsä nimitti hänet Kansan kolmen periaatteen nuorisojoukkojen keskuskomiteaan ja sen Jiangxin osaston johtajaksi. Vuonna 1944 Tšiang Kai-šek perusti kadettikoulun Chongqingiin ja nimitti Tšing-kuon sen johtoon. Monesta oppilaitoksen oppilaasta tuli sittemmin Tšing-kuon tärkeitä tukijoita. 1942 Tšing-kuo sai myös kaksi lasta (Zhang Xiaoci ja Xiaoyan) tuolloisen sihteerinsä Zhang Yaruon kanssa. Kiinan–Japanin sota päättyi Japanin tappioon vuonna 1945 ja Tšing-kuo oli mukana neuvotteluissa Neuvostoliiton kanssa, joiden tuloksena syntyi kiinalais-neuvostoliittolainen ystävyys- ja yhteistyösopimus. Pian alkoi kuitenkin Kiinan sisällissota kommunisteja vastaan. Tšiang Kai-šek lähetti Tšing-kuon Mantšuriaan valvomaan neuvostojoukkojen vetäytymistä ja estämään alueen päätymisen kommunistien käsiin. Kun tämä epäonnistui, hän joutui poliittisesti taka-alalle muutamaksi seuraavaksi vuodeksi. Tänä aikana hän sai myös kaksi uutta poikaa (Xiaowu ja Xiaoyong) vaimonsa Fainan kanssa. Kun kommunistien voitto alkoi näyttää väistämättömältä, Tšing-kuo avusti isäänsä vetäytymisen valmisteluissa Taiwaniin.
Elämäkerta > Taiwanissa

Taiwanissa Tšing-kuosta tuli yksi kansallismielisten salaisen palvelun merkittävistä hahmoista. Salainen poliisi pidätti tuhansia henkilöitä, joita tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin ja satoja myös teloitettiin. Hän perusti myös uudelleenkoulutuslaitoksen nimeltä Xinsheng Zhaodai Suo ja oli yksi Taiwanin valkoisen terrorin arkkitehdeista. Vuonna 1965 Tšing-kuosta tuli puolustusministeri ja piti hallussaan myös paljon valtaa sen varsinaisen toimialueen ulkopuolella hänen isänsä korkean iän takia.
1960-luvun loppupuolella ja 1970-luvun alussa kommunistisen Kiinan ja Yhdysvaltojen välit lämpenivät, mikä johti poliittisiin uudistuksiin Taiwanissa. Kuomintang alkoi avautua ja asukkaiden poliittisen vaikuttamisen mahdollisuuksia alettiin lisätä. Tšiang Kai-šek nimitti Tšing-kuon maan varapääministeriksi ja hän osallistui neuvotteluihin Yhdysvaltojen kanssa. Yhdysvalloissa Tšing-kuo joutui salamurhayrityksen kohteeksi, josta hän kuitenkin selvisi ehjin nahoin. 25. lokakuuta 1971 Kiinan kommunistit saivat entisen Kiinan paikan Yhdistyneissä kansakunnissa ja kansallismieliset alkoivat pikkuhiljaa menettää diplomaattista tunnustustaan maailmalla. 26. toukokuuta 1972 Tšing-kuosta tuli Taiwanin pääministeri ja Tšiang Kai-šekin kuoltua 5. huhtikuuta 1975 hänestä tuli myös Kuomintangin keskuskomitean puheenjohtaja. Vuonna 1978 hänestä tuli maan presidentti.
Noustuaan valtaan Tšing-kuo alkoi toteuttaa poliittisia uudistuksia saadakseen kannatusta kansainväliseltä yhteisöltä. Vuonna 1984 Lee Teng-huista tehtiin maan varapresidentti ja Kuomintangiin perustettiin poliittisista uudistuksista vastaava komitea, jonka kolmena päätavoitteena oli poikkeustilan päättäminen, parlamentin suuremman roolin toteuttaminen hallinnon osana ja oppositiopuolueiden laillistaminen. Demokraattinen edistyspuolue perustettiin vuonna 1986 ja vaikka sitä ei aluksi tunnustettu hallinnon taholta, sen annettiin toimia vapaasti. Poikkeustila päätettiin kesäkuussa 1987. Tähän mennessä Tšing-kuo oli sairastunut vakavasti ja hän kuoli tammikuussa 1988.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšiang Tšing-kuo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Tšiang Tšing-kuo nuorena.
Tšiang Tšing-kuo isänsä Tšiang Kai-šekin kanssa vuonna 1948.
Tucumáninsirkku

| Tucumáninsirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Punanruostesirkut Compsospiza
Laji::  baeri
Kaksiosainen nimi
 Compsospiza baeri  (Oustalet, 1904) 
Synonyymit
 Poospiza baeri 
Katso myös
   Tucumáninsirkku Wikispeciesissä   Tucumáninsirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tucumáninsirkku (Compsospiza baeri) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Tucumáninsirkku voi kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Tucumáninsirkun otsa, naama ja kurkku ovat väriltään oranssinruskeat ja muutoin pää on harmaa. Linnun ruumis on harmaa ja vatsa on hieman selkää ja siipiä vaaleampi. Lajin alaperä on oranssinruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tucumáninsirkkua tavataan Bolivian eteläisimmästä osasta ja Argentiinasta. Lajin elinympäristöä ovat tiheää pensaikkoa kasvavat alueet tyypillisesti virtaavan veden läheisyydessä. Useimmiten tucumansirkku liikkuu pareittain tyypillisimmin 2 000–3 500 metrin korkeudessa. Lintu syö siemeniä. Tucumáninsirkku pesii tammi-helmikuussa. Tucumáninsirkkukannan kooksi arvioidaan 2 500–10 000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen karjan laidunnuksen ja maanviljelyksen vuoksi.
Tua

| Tua |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  7. toukokuuta
– ortodoksinen:  1. helmikuuta
Muunnelmia:  Tuá, Tuua
Vastineita eri kielissä:  Thua
Nimen alkuperä:  Perpetua
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tua on naisen etunimi. Se on lyhentymä latinalaisesta nimestä Perpetua, joka merkitsee ’kestävää’, ’ainaista’ ja ’pysyvää’.
Tua-nimi on ollut käytössä Ruotsissa jo 1830-luvulla. Suomessa se otettiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Tätä etunimeä eivät kuitenkaan ole käyttäneet ainoastaan ruotsinkieliset, vaan sitä on esiintynyt suomenkieliselläkin väestöllä. Nimestä on olemassa myös saamelainen variantti Tuá, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin (1997–). Tuan ja Tuán nimipäivää vietetään 7. toukokuuta. Ortodoksisessa kalenterissa Tuan nimipäivä on 1. helmikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä noin 620 Tua-nimistä naista. Ruotsissa Tua on huomattavasti harvinaisempi etunimi, vaikka nimi aikoinaan on tullut sieltä Suomeen.
Saamelaista nimeä Tuá ei esiinny Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastossa. Suomen väestörekisteriin ei ollut ennen 1990-lukua mahdollista kirjata nimiasuja, jotka sisältävät saamelaisia kirjaimia.
Tunnettuja Tua-nimisiä

Tua Forsström (s. 1947), suomalainen kirjailija
Tua Rahikainen (s. 1944), suomalainen muotisuunnittelija
Tua Tagovailoa (s. 1998), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Tua (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Tuhon aikakirja

| Tuhon aikakirja> Infernal Devices.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Philip Reeve
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Scholastic Press
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  336
Suomennos
Suomentaja:  Tero Kuittinen
Julkaistu:  2006
ISBN:  951-23-4813-6
Sarja: Kävelevät koneet -sarja
Edeltävä:  Kadotettu manner
Seuraava:  Pimenevä maa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tuhon aikakirja on Philip Reeven kirjoittaman Kävelevät koneet -kirjasarjan kolmas osa.
Aiheesta muualla

Risingshadow
Kirjasampo
Kävelevät koneet -sarja
Kirjat: Kävelevät koneet  ·  Kadotettu manner  ·  Tuhon aikakirja  ·  Pimenevä maa
Elokuvat: Mortal Engines
Hahmot: Hester Shaw
Kirjailija: Philip Reeve
Tuimazy

Tuimazyn kaupungin ja piirin vaakuna
Tuimazy (ven. Туймазы́) on kaupunki Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaman vesistöön kuuluvan Usen-joen rannalla 170 kilometriä Ufasta länteen. Kaupunki on Tuimazyn piirin keskus. Sen kautta kulkee Uljanovskin ja Ufan välinen rautatie (Tuimazyn asema) ja M5-valtatie. Asukkaita on 65 700 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1960 perustettu kaupunki on huomattava Volgan ja Uralin alueen öljyteollisuuden keskus. Tuimazyssa on myös tärkeiden öljyjohtojen risteyspaikka.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuimazyn piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tuhma tyttö

| Tuhma tyttö> Travesuras de la niña mala |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mario Vargas Llosa
Kieli:  espanja
Julkaistu:  2006
Suomennos
Suomentaja:  Sulamit Hirvas
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  420
ISBN:  978-951-1-21332-1
Sarja: Otavan kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tuhma tyttö (esp. Travesuras de la niña mala) on Mario Vargas Llosan vuonna 2006 ilmestynyt romaani. Teoksen on suomentanut Sulamit Hirvas ja suomennos on ilmestynyt Otavan kirjastossa vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Jukka Koskelainen: Pysyvän intohimon pakeneva kohde (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 28.4.2010.
Silja Ylitalo: Mahdoton rakkaustarina. Kiiltomato.net 2.6.2010.
Veijo Hietala: Intohimoa vai politiikkaa?[vanhentunut linkki] Turun sanomat 13.6.2010.
Tuhkasirkku

| Tuhkasirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Punansirkut Diuca
Laji::  diuca
Kaksiosainen nimi
 Diuca diuca  (Molina, 1782) 
Alalajit
 D. d. chiloensis  D. d. crassirostris  D. d. diuca  D. d. minor 
Katso myös
   Tuhkasirkku Wikispeciesissä   Tuhkasirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuhkasirkku (Diuca diuca) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Tuhkasirkku voi kasvaa 16–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Tuhkasirkku on päästään ja selästään harmaa, siivet ja pyrstö ovat tummemmat. Naaras voi olla hieman koirasta rusehtavampi. Lajin kurkku on valkoinen. Tuhkasirkun rinta on harmaa, vatsa vaalkoinen ja alaperä punaruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tuhkasirkun levinneisyys ulottuu Bolivian ja Brasilian eteläosista Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat ja teiden reunamaat. Lintua tavataan aina 2 400 metrin korkeuteen.
Tšiang Kai-šek

| Tšiang Kai-šek |
| --- | --- |
 Tšiang Kai-šek vuonna 1943.
Kiinan tasavallan presidentti
 20. toukokuuta 1948 – 21. tammikuuta 1949  
Seuraaja:  Li Zongren (virkaatekevä)
 1. maaliskuuta 1950 – 5. huhtikuuta 1975  
Edeltäjä:  Li Zongren (virkaatekevä)
Seuraaja:  Yen Chia-kan
Kiinan hallituksen puheenjohtaja
 10. lokakuuta 1928 – 15. joulukuuta 1931  
Edeltäjä:  Gu Weijun
Seuraaja:  Lin Sen
Kansallisen sotaneuvoston puheenjohtaja
 15. joulukuuta 1931 – 31. toukokuuta 1946  
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1887 Fenghua, Zhejiang, Kiina
Kuollut: 5. huhtikuuta 1975 (87 vuotta) Taipei, Taiwan
Ammatti:  Kiinan tasavallan presidentti
Arvonimi: Generalissimus
Puoliso:  Mao Fumei Yao Yecheng Chen Jieru Song Meiling
Tiedot
Puolue:  Kuomintang
Uskonto:  metodismi
 Nimikirjoitus
Generalissimus Tšiang Kai-šek (perint.: 蔣介石; yksink.: 蒋介石; pinyin: Jiǎng Jièshí; Jyutping: Zoeng2 Gaai3-sek6; 31. lokakuuta 1887 – 5. huhtikuuta 1975) oli kiinalainen poliitikko ja sotilasjohtaja, yksi maansa 1900-luvun merkittävimmistä johtajista. Hän johti Kiinan tasavaltaa vuosina 1928–1975.
Tšiang Kai-šek syntyi Xikoun kaupungissa. Hän aloitti sotilaskoulutuksensa 1906, mutta liittyi Japanin asevoimiin 1907 ja palveli sen armeijassa vuosina 1909–1911. Hän oli mukana kaatamassa Kiinan keisarisukua.
Kiinan keisarikunnan hajoaminen

Vuonna 1912 Tšiang Kai-šekistä tuli nationalistipuolue Kuomintangin perustajajäsen. Hän otti Kuomintangin johdon Sun Yat-senin kuoleman jälkeen 1925 ja johti pohjoista sotaretkeä. Tammikuussa 1927 hän liittoutui kiinalaisten kommunistien ja neuvostoliittolaisen vakoojan Mihail Borodinin kanssa ja valtasi Shanghain ja Nanjingin. 1. joulukuuta 1927 Tšiang Kai-šek meni naimisiin Song Meilingin kanssa ja kääntyi buddhalaisuudesta kristityksi. Tšiang Kai-šekin joukot valloittivat pääkaupunki Pekingin vuonna 1928. Tšiang Kai-šekistä tuli voittoisana Kiinan tasavallan johtaja.
Kiinan–Japanin sota

Japani hyökkäsi Mantšuriaan vuonna 1931. Joulukuussa 1936 Tšiang Kai-šekin omat kenraalit vangitsivat hänet kahdeksi viikoksi ja pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunistien kanssa sekä muodostamaan yhteisrintaman Japania vastaan. Kiina taisteli ensin neljä vuotta yksin Japania vastaan ja liittoutui sitten toisen maailmansodan puhjettua liittoutuneiden kanssa. Hänen asemansa Kiinassa heikkeni, mutta kansainvälinen maineensa kasvoi, jolloin häntä alettiin pitää yhtenä neljästä suuresta liittoutuneiden johtajasta. Time-lehti valitsi Tšiang Kai-šekin vuoden mieheksi 1937.
Kiinan sisällissodan ja toisen maailmansodan jälkeen

Kiinan sisällissodan (1926–1949) aikana hän yritti tuhota kommunistit, mutta epäonnistui lopulta ja joutui luovuttamaan vallan kommunisteille ja Mao Zedongille. Hän pakeni joukkojensa kanssa Taiwanin saarelle. Tšiang Kai-šekistä tuli Kiinan tasavallan presidentti 1. maaliskuuta 1950. Hän hallitsi Taiwania loppuikänsä Kiinan tasavallan presidenttinä, ja hänet uudelleenvalittiin presidentiksi myös vuosina 1954, 1960, 1966 ja 1972.
Tšiang Kai-šekin vanhetessa hänen terveytensä huonontui ja hän alkoi kärsiä keuhkokuumeesta ja sydänkohtauksista. Tšiang Kai-šek kuoli 87-vuotiaana vuonna 1975. Häntä ei haudattu kiinalaiseen tapaan, vaan hänen ruumiinsa on siitä asti ollut väliaikaisesti sijoitettuna Cihun mausoleumiin, koska hän ilmaisi toiveekseen tulla haudatuksi kotipaikkaansa Fenghuaan Manner-Kiinaan. Mausoleumilla pidetään edelleen kunniavartiota.
Kunnianosoituksia

Filippiinien kunnialegioona (Filippiinit, 1949)
Sikatunan ritarikunta (Filippiinit, 1960)
Legion of Merit (USA)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšiang Kai-šek Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki 2  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Tšiang Kai-šek, Franklin D. Roosevelt ja Winston Churchill Kairon konferenssissa 1943.
Cihun mausoleumi
Tulilepinkäinen

| Tulilepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Tropiikkilepinkäiset Laniarius
Laji::  atrococcineus
Kaksiosainen nimi
 Laniarius atrococcineus  (Burchell, 1822) 
Katso myös
   Tulilepinkäinen Wikispeciesissä   Tulilepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulilepinkäinen (Laniarius atrococcineus) on eteläafrikkalainen varpuslintu, joka elää Kalaharin autiomaalla ja sitä reunustavilla alueilla Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Botswanassa, Sambiassa ja Angolassa. William John Burchell kuvaili sen holotyypin Spuigslang Fonteinista Etelä-Afrikasta 1822. Lintu on Namibian kansallislintu.
Tuhkatapakulo

| Tuhkatapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Myornis
Laji::  senilis
Kaksiosainen nimi
 Myornis senilis  (Lafresnaye, 1840) 
Katso myös
   Tuhkatapakulo Wikispeciesissä   Tuhkatapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuhkatapakulo (Myornis senilis) on tapakuloihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Tuhkatapakulo kasvaa 14–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat tumman harmaat. Rinta ja vatsa ovat sävyltään vaaleammat. Tuhkatapakulon alavatsassa ja -perässä on vivahde punaruskeaa.
Levinneisyys ja elintavat

Tuhkatapakuloa tavataan Kolumbiasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden vuoristometsien bambutiheiköt 2 300–3 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Tšudovo

| Tšudovo, Tiutova Чудово |
| --- | --- |
 Tšudovo, Tiutova
 Koordinaatit: 59°8′N, 31°40′E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Piiri:  Tšudovon piiri
Ensimmäinen maininta:  1539
Kaupunkimainen taajama:  1928
Kaupunki:  1937
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15 km²
Väkiluku (2010):  15 400
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Suuntanumero(t):  +7 81665
 
 www.gorod-chudovoadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaupungin läpi virtaava Kerestjoki.
Rautatieasema.
Nekrasovin kotimuseo.
Tšudovo eli Tiutova (ven. Чу́дово) on kaupunki Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjokeen laskevan Kerestjoen varrella 75 kilometriä Novgorodista pohjoiseen. Kaupunki on Tšudovon piirin keskus. Sen kautta kulkevat Moskovan ja Pietarin välinen päärata, Olhavan ja Novgorodin välinen rautatie sekä Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Asukkaita on 15 400 henkeä (vuonna 2010).