stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toronton sinfoniaorkesteri
Musiikilliset johtajat

Luigi von Kunits (1922-1931)
Ernest MacMillan (1931-1956)
Walter Susskind (1956-1965)
Seiji Ozawa (1965-1969)
Karel Ančerl (1969-1973)
Andrew Davis (1975-1988)
Günther Herbig (1988-1994)
Jukka-Pekka Saraste (1994-2001)
Peter Oundjian (2003-2018)
Gustavo Gimeno (2020–)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hanne

| Hanne |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  21. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Hanna
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Hannah
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hanne on kansainvälinen naisen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Hanne-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä noin 2160 naista, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä, sekä noin 70 miestä. Nimen alkuperä on heprealainen nimi Hannah, "armo". Hannea voidaan käyttää myös Johanna-nimen puhuttelumuotona.
Nimipäivä

Hanne viettää nimipäivää 21. heinäkuuta, jolloin juhlivat myös Johanna, Hanna, Jenni, Jenna, Jonna, Hannele ja Joanna. Kalenterissa Hanne on ollut vuosina 1984–1988 ja uudestaan vuodesta 1995.
Tunnettuja Hanneja

Hanne, oik. Eija Höynälä (1954–2010), suomalainen laulaja
Hanne Aho (s. 1973), suomalainen toimittaja ja poliitikko, Suomen Journalistiliiton puheenjohtaja
Hanne Bjurstrøm (s. 1960), norjalainen asianajaja ja poliitikko, tasa-arvo- ja syrjintävaltuutettu
Hanne Borchsenius (1935–2012), tanskalainen näyttelijä
Hanne Harlem (s. 1964), norjalainen poliitikko ja ministeri
Hanne Haugland (s. 1967), norjalainen korkeushyppääjä
Hanne Hogness (s. 1967), norjalainen käsipalloilija
Hanne-Vibeke Holst (s. 1959), tanskalainen journalisti ja kirjailija
Hanne Hynynen, Suomen Neito 2002
Hanne Kautto, suomalainen radiotoimittaja, YleX:n ohjelmapäällikkö
Hanne Krogh (s. 1956), norjalainen laulaja
Hanne Lauslehto, o.s Mäkinen (s. 1982), suomalainen nyrkkeilijä ja potkunyrkkeilijä
Hanne Ojanperä (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija
Hanne Selkokari (s. 1964), suomalainen taidehistoriotsija ja Ateneumin kokoelma-amanuenssi
Hanne Sikiö (s. 1978), suomalainen jääkiekkoilija
Hanne Staff (s. 1972), norjalainen suunnistaja
Hanne Marie Svendsen (s. 1933), tanskalainen kirjailija
Hanne Sørvaag (s. 1979), norjalainen muusikko
Hanne Valtari (s. 1983), kirjailija, viestintäalan yrittäjä ja sosiaalisen median vaikuttaja
Hanne Ørstavik (s. 1969), norjalainen kirjailija
Kuvitteellisia Hanneja

Hanne ”Hani” Laitela, televisiosarjassa Salatut elämät
Hanne Wilhelmsen, poliisi Anne Holtin kirjasarjassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanne Wikimedia Commonsissa
Tuuren sottiisi

Tuuren sottiisi on Pielavedellä vuosittain järjestettävä musiikkitapahtuma. Tapahtumaa on järjestetty mestaripelimanni Tuure Niskasen tammikuussa 1978 tapahtuneen kuoleman jälkeen Pielaveden Laukkalan nuorisoseuralla. Tapahtumalla on tarkoitus vaalia Niskasen muistoa ja soittoperinnettä.
Tuuren sottiisiin on kuulunut perinteisesti Laukkalan kirkossa järjestettävä iltasoitto, jota on seurannut Pelimanni-ilta Laukkalan nuorisoseuralla. Aiemmin tapahtumaan kuului myös iltatanssit. Lisäksi soittajat käyvät aina kestitettävänä ja soittamassa Tuure Niskasen kotitilalla Koskenkorvalla.
| Sottiisi | Esiintyjät | Kappaleina mm>  |
| --- | --- | --- |
| 40. Tuuren Sottiisi (28.7.2018) | Talkoopelimannit Kokkolasta                                                Pielaveden pelimannit Kansantanssijat Siilinjärveltä Kansanlauluja laulaa Ulla-Sisko Jauhiainen Tuuren perilliset | Tuuren sottiisi (T. Niskanen) Kiljanderin valssi Optatuksen polska Muistojen masurkka (H. Suvelo)  Kesän ihanuuden valssi (T. Niskanen)  Sottiisi Pielavedeltä (T. Niskanen) Satakielen polkka (T. Niskanen) |
| 39. Tuuren Sottiisi (22.7.2017) | Pielaveden pelimannit  Patrick Weckman trio Kansanmusiikkiyhtye Otra Nyyssölän valinta Pelimanneja pohjois-Savosta | Tuuren sottiisi (T. Niskanen)  Polkka Pielavedeltä (T. Niskanen) Pelimannin kaikuja (K. Jylhä) Aaltojen laulu (O. Hotakainen) Posetiivarin tyyskä (K. Järvinen) Optatuksen polkka (O. Raatikainen) Kiljanderin valssi (O. Raatikainen) |
| 38. Tuuren Sottiisi (23.7.2016) | Mauno Järvelä Timo Valo ... | Konstan parempi valssi (K. Jylhä)  Valssi Jaanalle (K. Jylhä) Penttilän sillalla (K. Jylhä) Kesän tullessa (K. Jylhä) Pelimannin kaikuja (K. Jylhä) Suvitunnelma (V. Niittykoski) Tuuren sottiisi (T. Niskanen) Kesäihanuuden valssi (T. Niskanen) Satakielen polkka (T. Niskanen) Naapurin polkka (T. Niskanen) Pohjolan sottiisi (T. Niskanen) |
Hattu (tarke)

Hattu (tšek. háček) eli ( ˇ ) on kirjaimeen liittyvä tarke, joka tyypillisesti osoittaa konsonantin ääntyvän liudentuneena tai sibilanteista (mm. Š/š ja Ž/ž) puhuttaessa postalveolaarisena eli niin sanotusti suhuäänteenä. Vokaalimerkkiin liittyvä hattu (esim. ǎ) voi kiinan kielen siirtokirjoituksessa merkitä sävelkulkua, joka ensin laskee ja sitten nousee.
Ulkomuodoltaan hattu on tavallisesti kuin alaspäin osoittava nuolenkärki kantakirjaimen yläpuolella, mutta toisinaan se muistuttaa pikemminkin kirjaimen perään lisättyä heittomerkkiä (etenkin eräiden pienaakkosten yhteydessä, kuten kirjaimessa Ď/ď, mutta kirjaimessa Ľ/ľ myös suuraakkosen yhteydessä).
Kielitieteellisistä ja yleiskielisistä yhteyksistä poiketen matemaattisissa merkinnöissä hatulla tavallisesti tarkoitetaan ylöspäin osoittavaa nuolenkärkeä (^ tai ˆ), vaikka tämän tarkkeen virallinen suomenkielinen nimi on sirkumfleksi (lat. circumflexus; engl. circumflex, epävirallisesti myös hat tai caret). Sitä käytetään muun muassa tilastotieteessä muuttujasymbolien yllä estimaatin tai projektion merkintänä:  {\hat {x}} (lausutaan äks hattu).
Historia

Hattu on kehittynyt yläpuolisesta pisteestä, jonka otti käyttöön tšekkiläinen uskonpuhdistaja Jan Hus teoksessaan De Ortographia Bohemica vuonna 1412. Ajan myötä hattu on saanut nykyisen muotonsa, mutta alkuperäinen yläpuolinen piste on säilynyt puolan kirjaimessa Ż/ż.
Hatun tšekinkielinen nimi on háček [ˈɦaːtʃɛk] ’hakanen’, joka on lainautunut englantiinkin muodossa hacek; lähinnä merkistöstandardeissa esiintyy vaihtoehtoinen nimi caron, jonka alkuperästä ei ole varmaa tietoa.
Käyttö

Hattua käytetään foneettisena tarkkeena monissa kielissä. Erityisen yleinen se on itämerensuomalaisissa, saamelaisissa, balttilaisissa, länsislaavilaisissa ja eteläslaavilaisissa kielissä.
Suomen kielessä hattu esiintyy vain kirjaimissa Š/š ja Ž/ž, joiden käyttö rajoittuu lähinnä eräisiin uudehkoihin lainasanoihin (kuten šekki ja džonkki) ja vieraisiin erisnimiin. Kyrillisiä nimiä translitteroitaessa hattua käytetään seuraavien kirjainten yhteydessä: ж (ž), ч (tš), ш (š), щ (štš) ja џ (dž). Suomalaisen aakkosjärjestyksen kannalta Š ja Ž eivät ole itsenäisiä kirjaimia, vaan ne katsotaan pelkästään S:n ja Z:n muunnelmiksi.
Viron kielessä hattua kutsutaan nimellä katus ’katto’. Se esiintyy kirjaimissa Š/š ja Ž/ž, jotka ovat virossa hieman yleisempiä kuin suomessa, vaikkakaan eivät esiinny omaperäisissä vironkielisissä sanoissa. Viron aakkosissa ne lasketaan silti erillisiksi kirjaimiksi, jotka aakkostetaan peruskirjaimensa perään (kaikki neljä kirjainta järjestyvät R:n ja T:n väliin järjestyksessä S, Š, Z ja Ž).
Karjalan ja vepsän kielessä hattu esiintyy kirjaimissa Č/č [ʧ], Š/š [ʃ] ja Ž/ž [ʒ]. Toisin kuin suomessa ja virossa, näitä kirjaimia käytetään myös omaperäisissä karjalan ja vepsän sanoissa. Esim. šeiččemen (suom. seitsemän).
Pohjoissaamessa hattu on kirjaimissa Č/č [ʧ], Š/š [ʃ] ja Ž/ž [ʤ].
Inarinsaamessa hattu on kirjaimissa Č/č, Š/š ja Ž/ž.
Koltansaamessa on saamelaiskielistä kaikkein runsain valikoima kirjaimia, joihin sisältyy hattu. Niillä merkitään postalveolaarisia sibilantteja sekä postalveolaarisia ja palataalisia affrikaattoja. Kirjaimet ovat Č/č [ʧ], Ǯ/ǯ [ʤ], Ǧ/ǧ [ɟʝ], Ǩ/ǩ [cç], Š/š [ʃ] ja Ž/ž [ʒ].
Suomen romanissa käytetään hattua kirjaimissa Ȟ/ȟ (toisissa lähteissä[lähde? ] = x, ch), Dž/dž (= dz, ǧ), Tš/tš (= č).
Tšekin kielessä käytetään hattua konsonanteissa Č/č [ʧ], Ď/ď [ɟ], Ň/ň [ɲ], Ř/ř [r̝], Š/š [ʃ], Ť/ť [c] ja Ž/ž [ʒ]; lisäksi vokaali Ě/ě osoittaa edeltävän konsonantin ääntyvän liudentuneena. Läheisessä slovakissa ei käytetä kirjaimia Ř/ř ja Ě/ě, mutta sen sijaan käytetään liudentunutta äännettä osoittavaa kirjainta Ľ/ľ [lʲ].
Hattumerkit tietokoneessa

Unicode-merkistöön sisältyvät seuraavat latinalaisiin kantakirjaimiin perustuvat koostemerkit, joissa on hattu:
| Kantakirjain> suuraakkonen | Kantakirjain> suuraakkonen | Kantakirjain> pienaakkonen | Kantakirjain> pienaakkonen | Koostemerkki> suuraakkonen | Koostemerkki> suuraakkonen | Koostemerkki> pienaakkonen | Koostemerkki> pienaakkonen | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | U+0041 | a | U+0061 | Ǎ | U+01CD | ǎ | U+01CE |  |
| C | U+0043 | c | U+0063 | Č | U+010C | č | U+010D |  |
| D | U+0044 | d | U+0064 | Ď | U+010E | ď | U+010F |  |
| E | U+0045 | e | U+0065 | Ě | U+011A | ě | U+011B |  |
| G | U+0047 | g | U+0067 | Ǧ | U+01E6 | ǧ | U+01E7 |  |
| H | U+0048 | h | U+0068 | Ȟ | U+021E | ȟ | U+021F |  |
| I | U+0049 | i | U+0069 | Ǐ | U+01CF | ǐ | U+01D0 |  |
|  |  | j | U+006A |  |  | ǰ | U+01F0 | koostemerkkiä ei ole suuraakkosena |
| K | U+004B | k | U+006B | Ǩ | U+01E8 | ǩ | U+01E9 |  |
| L | U+004C | l | U+006C | Ľ | U+013D | ľ | U+013E |  |
| N | U+004E | n | U+006E | Ň | U+0147 | ň | U+0148 |  |
| O | U+004F | o | U+006F | Ǒ | U+01D1 | ǒ | U+01D2 |  |
| R | U+0052 | r | U+0072 | Ř | U+0158 | ř | U+0159 |  |
| S | U+0053 | s | U+0073 | Š | U+0160 | š | U+0161 |  |
|  |  |  |  | Ṧ | U+1E66 | ṧ | U+1E67 | S ja hattu sekä yläpuolinen piste |
| T | U+0054 | t | U+0074 | Ť | U+0164 | ť | U+0165 |  |
| U | U+0055 | u | U+0075 | Ǔ | U+01D3 | ǔ | U+01D4 |  |
|  |  |  |  | Ǚ | U+01D9 | ǚ | U+01DA | U ja treema sekä hattu |
| Z | U+005A | z | U+007A | Ž | U+017D | ž | U+017E |  |
| Ʒ | U+01B7 | ʒ | U+0292 | Ǯ | U+01EE | ǯ | U+01EF |  |
Hattumerkit tietokoneessa > Koostemerkit tarkenäppäimen avulla

Hatullisten koostemerkkien tuottamista varten on laajennettuun suomalaiseen näppäimistöön lisätty erityinen tarkenäppäin. Se liittyy pystyheittomerkin ['] ja asteriskin [*] yhteiseen näppäimeen, joka sijaitsee Ä-näppäimen oikealla puolella. Hattu-kirjaimen voi tuottaa painamalla ensin heittomerkin näppäintä yhdessä AltGr-näppäimen kanssa ja sitten erikseen kantakirjaimen näppäintä (tarvittaessa yhdessä vaihtonäppäimen kanssa):
Tarkenäppäin ei ensi painalluksella näytä tekevän mitään, mutta se jättää järjestelmän odottamaan seuraavaa näppäilyä, joka kertoo, mihin kirjaimeen hattu on tarkoitus liittää. Teknisesti tarkenäppäin väliaikaisesti muuttaa näppäinasettelua, niin että seuraavaksi painettava näppäin ei tuotakaan tavanomaista kirjainta vaan siihen perustuvan koostemerkin.
Joskus koostemerkkiin voi sisältyä kaksikin tarketta, sillä esimerkiksi vietnamissa yksi tarke voi osoittaa vokaalin erityistä äännearvoa ja toinen sävelkulkua. Tällaisen merkin kirjoittaminen ei välttämättä onnistu edes laajennetulla suomalaisella näppäimistöllä, mutta Linux-järjestelmistä esimerkiksi Debian (vuonna 2009 julkaistusta versiosta 5.0 alkaen) mahdollistaa senkin: koostemerkki voidaan tuottaa painamalla ensin ylemmän tarkkeen näppäinyhdistelmää, sitten alemman tarkkeen näppäinyhdistelmää ja lopulta kantakirjaimen näppäintä.
Hattumerkit tietokoneessa > Yhdistyvä tarke

Hattu-kirjaimen ei aina tarvitse olla koostemerkki, sillä Unicode-merkistöön sisältyy myös niin sanottu yhdistyvä tarke U+030C, jonka voi liittää periaatteessa mihin tahansa kantamerkkiin. Yhdistyvä tarke on kirjoitusmerkki, joka ei vie rivillä lainkaan tilaa vaan asemoituu edeltävän kirjoitusmerkin yläpuolelle (käytetystä ohjelmistosta ja fontista riippuu, miten hyvin yhdistyvä tarke käytännössä osuu kohdalleen tai onko se ylipäätään käytettävissä).
Joissain laajennettua suomalaista näppäimistöä käyttävissä Linux-järjestelmissä yhdistyvän hatun voi kirjoittaa painamalla ensin erityistä yhdistelmänäppäintä (jollaisena usein toimii oikeanpuoleinen Windows-näppäin) ja sen jälkeen hattutarkkeen näppäinyhdistelmää kaksi kertaa peräkkäin.
Hattumerkit tietokoneessa > Tarkkeenomainen hattu

Täysin kantakirjaimesta riippumaton on tarkkeenomainen hattu U+02C7 (ˇ), joka ei siis oikeastaan ole tarke lainkaan vaan tarkoitettu käytettäväksi itsenäisenä kirjoitusmerkkinä esimerkiksi kielitieteellisissä merkinnöissä. Se voidaan laajennetulla suomalaisella näppäimistöllä tuottaa painamalla tarkenäppäimen jälkeen välilyöntinäppäintä (joissain järjestelmissä toimii myös tarkenäppäimen painaminen kaksi kertaa peräkkäin).
Tuusulan suojeluskunta

Tuusulan suojeluskunta perustettiin 19.4.1918 Helsingissä. Sen muodosti aluksi yhteensä 62 jäsentä, mukana oli koululaisia, konttoristeja, kauppiaita ja opettajia. Myöhemmin jäsenmäärä nousi tasaisesti. Tuusulan Suojeluskunta jakautui paikallisosastoihin, jotka perustettiin  Keravalle, Korsoon, Ruotsinkylään, Hyrylään, Tuomaalaan, Nahkelaan, Järvenpäähän, Kellokoskelle  ja Jokelaan. Ensimmäisen komppanian muodostivat Tuomaalan, Järvenpään, Kellokosken ja Jokelan osastot. Toisen komppanian muodostivat Kerava, Hyrylä, Nahkela ja Ruotsinkylä. Hyrylän osaston päällikkönä toimi vääpeli J.E. Laaksonen.
Paikallisosastot keravalaisia ja korsolaisia lukuun ottamatta kuljettivat alueelta saadut punavangit Helsinkiin. Keravan paikallisosaston lippuun oli ommeltuna kuva veturin etuosasta muistoksi siitä, kun Keravan suojeluskuntalaiset olivat saapuneet  21.4.1918 Helsingin suunnasta ensimmäisellä käyttöönsä saamallaan junalla palauttamaan kotipaikkakunnalleen yhteiskuntajärjestyksen.
Turkhaudan työväentalo

| Turkhaudan työväentalo |
| --- | --- |
 Turkhaudan työväenyhdistyksen työväentalo vuonna 1978.
Sijainti:  Turkhauta, Hausjärvi
Valmistumisvuosi:  1906
Rakennuttaja:  Turkhaudan Työväenyhdistys ry
Omistaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turkhaudan työväentalo on Hausjärven kunnan Turkhaudan kylässä sijaitseva entinen työväentalo, joka on nykyään yksityisomistuksessa.
Historiaa

Turkhaudan työväenyhdistys perustettiin joulukuussa 1905. Seuraavan vuoden kesällä yhdistys asetti rakennustoimikunnan, ja jo 21. lokakuuta 1906 vietettiin työväentalon vihkiäisjuhlaa. Alkuvuosina yhdistyksen jäsenmäärä nousi yli sadan, sittemmin se vakiintui 40–50 paikkeille.
Sisällissodan aikaan talo oli takavarikossa. Kun yhdistyksen toimintaa päästiin uudelleen aloittamaan, sen sisälle muodostui suuntariitoja sosialidemokraattien ja kommunistien välille. Yhdistys pysyi lopulta sosialidemokraattisen puolueen jäsenenä.
Talo on myöhemmin myyty yksityisomistukseen. Talolla on esimerkiksi säilytetty nettiantikvariaatin varastoa.
Toimintaa työväentalolla

Torpparikysymys oli Turkhaudan työväenyhdistykselle ja sen jäsenille tärkeä, ja yhdistys lähetti edustajiaan yleisiin torpparikokouksiin. Yhdistyksellä oli myös aktiivista nuorisotoimintaa. Nuorisojaoston annettiin järjestää ohjelmallisia kokouksia ja iltamia, millä pyrittiin saamaan nuoret ”jalostavien” harrastusten pariin ”ala-arvoisten” sijaan. Alkuvuosina yhdistyksen yhteydessä toimi myös voimisteluosasto.
Ryttylän rakennustyöväen liiton osasto käytti Turkhaudan työväentaloa kokouspaikkanaan, vaikka sinne olikin neljän kilometrin matka. Myös Ryttylän työväenyhdistyksen kanssa tehtiin yhteistyötä: Ryttylän yhdistyksen naisjaosto ja Turkhaudan nuoriso-osasto järjestivät vuonna 1934 yhteisen äitienpäiväjuhlan Turkhaudan talolla, ja vuonna 1939 yhdistykset pitivät yhdessä vappujuhlan. Ryttylän työväenyhdistys sai oman talon vasta myöhemmin, joten se järjesti tapahtumansa alkuun Turkhaudan työväentalolla.
Uksjärvi

Uksjärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Uksjärvi, järvi Porissa entisen Ahlaisen kunnan alueella
Ukšjärvi (ven. У́кшезеро, Ukšezero; myös Укшозеро, Ukšozero), järvi Äänisenrannan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uksjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uksjärvi (Pori)

| Uksjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pori
Koordinaatit:  61°43′23″N, 21°42′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Uksjoki
Järvinumero:  83.059.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  26,6 m
Pinta-ala:  1,11 km² 
Valuma-alue:  12 km² 
 fiUksjärvi 
Uksjärvi on Porissa entisen Ahlaisen kunnan alueella sijaitseva järvi. Sen laskujoki on noin 10 kilometrin pituinen Pohjanlahteen laskeva Uksjoki.
Tuusulanjoki

| Tuusulanjoki Lillån |
| --- | --- |
 Tuusulanjoki Ruotsinkylän Myllykylässä
Alkulähde:  Tuusulanjärvi, Koskensilta  60°24′14″N, 25°01′17″E
Laskupaikka:  Vantaanjoki  60°20′02″N, 24°53′37″E
Maat:  Suomi
Pituus:  15 km
Alkulähteen korkeus:  36.85 … 37.80 m
Valuma-alue:  128 km²
Tuusulanjoki (alajuoksullaan nimeltään myös Lillån) on Tuusulanjärven laskujoki ja Vantaanjoen vasemmanpuoleinen sivujoki. Se alkaa Tuusulanjärven eteläpäästä, Hyrylän ja Koskenmäen välistä ja laskee Vantaanjokeen Vantaalla Kiilan ja Lapinkylän rajalla. Joki on noin 15 kilometrin pituinen ja virtaa koillisesta lounaaseen. Se on suurimmaksi osaksi Tuusulan kunnan, alajuoksullaan kuitenkin Vantaan kaupungin alueella. Sen varrella sijaitsevat Lahela ja Ruotsinkylä.
Joen alkukohdassa on vuonna 1959 rakennettu pato. Joessa on useita koskia.
Tuusulanjoki on pitkässä kallioperän murroslaaksossa, joka syntyi miljoonia vuosia sitten suuren maanjäristyksen seurauksena. Samassa laaksossa ovat myös Tuusulanjärvi sekä Espoon Pitkäjärvi ja sen laskujoki, Espoonjoki. Viimeisen jääkauden jälkeen laakso oli merenlahtena, josta Tuusulanjärvi kuroutui noin 9000 vuotta sitten.
Tuusulanjoen laaksoa pidetään arvokkaana kulttuurimaisemana. Lahelassa suuri osa entisistä peltoaukeista on muutettu asuntoalueista, mutta laakson Ruotsinkylässä sijaitseva eteläosa muodostaa edelleen maakunnallisesti merkittävän kokonaisuuden. Siellä on laajoja viljelysmaisemia, joissa hallitsevassa asemassa ovat vanhat tilakeskukset ja Johannisbergin kartano. Nykyisen ilmeensä alue on kuitenkin saanut vasta 1800- ja 1900-luvuilla; sitä ennen pellot olivat huomattavasti pienempiä.
Uudenmaan ympäristökeskuksen, Tuusulan kunnan ja Keski-Uudenmaan Veden (KUVESI) toimesta Tuusulanjoella suoritettiin kunnostustöitä vuosina 2006-2009. Tällöin jokea ruopattiin, rantoja vahvistettiin, rakennettiin uimarantoja ja maisema-altaita sekä koskimaisia pohjakynnyksiä ja kiveyksiä.
Torricelli

Torricelli on italialainen sukunimi esimerkiksi seuraavilla henkilöillä ja henkilöstä johtuvilla asioilla:
Sukunimi

Evangelista Torricelli (1608–1647), italialainen fyysikko ja matemaatikko
Moreno Torricelli (s. 1970), italialainen jalkapalloilija
Robert Torricelli (s. 1951), yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko
Muuta

R. Smg. Torricelli eli Evangelista Torricelli, Italian kuninkaallisen laivaston sukellusvene
Torricellin laki eli Torricellin teoreema liittyy virtausdynamiikkaan. Laki on nimetty lain 1643 löytäneen Evangelista Torricellin mukaan
Torricellin piste eli Fermat’n pisteet liittyvät geometriassa kolmioihin. Vanhin esitys liittyy Pierre de Fermat’n kirjeeseen ystävälleen Evangelista Torricellille.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Torricelli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uksorilokaalisuus

Uksorilokaalisuus eli matrilokaalisuus on avioliiton jälkeinen asumismuoto, jossa aviopari asuu vaimon sukulaisten kanssa, ei kuitenkaan välttämättä samassa kotitaloudessa. Sosiaalisen ryhmittymän ytimen muodostavat tällöin yhdessä asuvat naiset lapsineen ja puolisoineen.
Muita asumismuotoja ovat neolokaalisuus (aviopari perustaa oman kotitalouden), virilokaalisuus (aviopari asuu miehen sukulaisten kanssa) ja avunkolokaalisuus (enon luona asuminen).
Työttömän pöytäkirja

| Työttömän pöytäkirja |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Milja Ahola, 1994.
Ohjaaja:  Kanerva Cederström
Käsikirjoittaja:  Riikka Tanner
Tuottaja:  Ilpo Murtovaara
Kuvaaja:  Ilkka Ruuhijärvi
Leikkaaja:  Kanerva Cederström
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Netrum
Ensi-ilta:   1994-10-2828. lokakuuta 1994  
Kesto:  62 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Työttömän pöytäkirja on Kanerva Cederströmin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1994.
Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee työttömyyttä. Se perustuu käsikirjoittaja Riikka Tannerin päiväkirjoihin, joita hän piti vuosina 1990-1991 ollessaan työttömänä.
Tuulivoimakapasiteetti eri maissa

Tuulivoimakapasiteetti eri maissa kokoaa taulukkotietoja maailman tuulivoimakapasiteetin kehityksestä.
Tuulivoimakapasiteetti 1996–1998

Tässä taulukossa on esitetty tuulivoimakapasiteetti (megawatteina) eri maissa vuosille 1996–1998.
| Maa | 1996 | 1997 | 1998 |
| --- | --- | --- | --- |
| Saksa | 1 545 | 2 080 | 2 583 |
| Yhdysvallat | 1 590 | 1 592 | 1 946 |
| Tanska | 857 | 1 116 | 1 380 |
| Intia | 816 | 950 | 968 |
| Espanja | 249 | 512 | 660 |
| Alankomaat | 299 | 325 | 359 |
| Yhdistynyt kuningaskunta | 270 | 320 | 331 |
| Kiina | 79 | 166 | 190 |
| Ruotsi | 105 | 117 | 148 |
| Italia | - | 100 | 154 |
| Muu maailma | 234 | 274 | 489 |
| Yhteensä | 6 097 | 7 592 | 8 719 |
Unkarinpaimenkoirat

Unkarinpaimenkoirilla tarkoitetaan seuraavia koirarotuja:
Komondor
Kuvasz
Mudi
Puli
Pumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Unkarinpaimenkoirat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tsemppikirja

| Tsemppikirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jutta Gustafsberg, Sanna Wikström
Kuvittaja:  Elise Kulmala
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  255
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tsemppikirja ilmestyi syksyllä 2017. Sen ovat kirjoittaneet hyvinvointiyrittäjä Jutta Gustafsberg ja Hidasta elämää -sivuston perustanut Sanna Wikström. Kirja opastaa positiiviseen ajatteluun ja sen rinnalla julkaistiin kirjan teemoja jatkava kalenteri. Kirja sisältää 52 ”säteilevää” ajatusta.
Arviot

Kotilieden Mia Kuntsin mukaan kirjaa on kiva selailla.
Aiheesta muualla

Kirjan selailu (video)
Unkarinpuoliverinen

Unkarinpuoliverinen
Unkarinpuoliverinen (engl. Hungarian Warmblood) on unkarilainen puoliverinen hevosrotu. Ne polveutuvat lipizzahevosista ja lämminverisistä. Unkarinpuoliverisen kehittely alkoi 1960-luvulla, kun unkarilaiset alkoivat kehittellä modernia urheiluhevosta. Unkariin tuotiin hannovereja ja holsteineja joita risteytettiin maan alkuperäisien hevosten, kuten furioson ja gidranin kanssa. Ensin jalostuksessa käyttiin erirotuisia tammoja ja myöhemmin siirryttiin täysverisiin, mutta arabialaisia käytettiin edelleen rodun parantamiseksi. Näin syntyi laadukkaita hevosia joilla oli matkaa tavoittavaselvennä laukka.
Väreiksi sallitaan kaikki tasaiset värit sekä kaikki merkit. Unkarinpuoliveriset ovat säkäkorkeudeltaan yli 148 cm, ylärajaa ei ole. Korkeimmillaan ne ovat kuitenkin 170 cm kohdalla. Ne soveltuvat hyvin este, koulu- ja kenttäratsuiksi.
Harry Demetriou

| Charidimos "Harry" Demetriou |
| --- | --- |
 Harry Demetriou WSOP-turnauksessa kesällä 2005.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  10
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 104 429
Päivitetty:  11. syyskuuta 2007
Charidimos "Harry" Demetriou (s. 20. elokuuta 1958 Lontoo) on brittiläinen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "Wise Owl" ("viisas pöllö").