stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dudinka

| Dudinka (Дудинка) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Krasnojarskin aluepiirin sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti aluepiirissä
 Dudinka
 Koordinaatit: 69.4061°N, 86.1648°E 
Valtio:  Venäjä
Liittovaltiosubjekti:  Krasnojarskin aluepiiri
Perustettu:  1667
Kaupungiksi:  1951
Väkiluku (2010):  22 175
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 www.gorod-dudinka.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dudinka (ven. Дуди́нка) on noin 22 175 asukkaan (2010) kaupunki Jeniseijoen alajuoksulla, Taimyrin niemimaalla pohjois-Siperiassa Venäjällä. Vuonna 1667 perustettu kaupunki on myös Krasnojarskin aluepiiriin kuuluvan Taimyrin autonomisen piirikunnan hallinnollinen keskus.
Dudinkan satama-alue ja tundraa
Dudinkan kotiseutumuseo ja kulttuuritalo
Dudinkan ortodoksinen kirkko lähellä satamaa
Dudinka on läheisen Norilskin kaivos- ja sulattokombinaatin vientisatama, jonne johtaa 96 kilometrin ratayhteys Norilskista. Dudinkan kaupungin kautta kulkee myös vuonna 1969 avattu Messojaha–Norilsk-maakaasuputki. Ensimmäinen valtamerialus saapui 1936. Jäänmurtajien avulla kaupungin satama pidetään avoimena meriliikenteelle läpi vuoden, mutta säännöllinen jokilaivaliikenne Krasnojarskiin on mahdollista vain lyhyen kesän aikana. Jenisein jäiden liikkumisen aiheuttamien vaurioiden välttämiseksi satamanosturit ja pääosa muista laiturirakenteista siirretään joen ääreltä pois talvella; kevättulvan aikaan satama-alue jää veden alle. Vuodesta 2001 lähtien Dudinka on ollut jälleen suljettu kaupunki, johon ulkomaalaisten pääsy on rajoitettua.
Vuonna 2015 Dudinkan sataman kautta raportoitiin kulkeneen yhteensä 1,2 miljoonaa tonnia rahtia. Myös vuonna 2016 sataman kautta kulkeneeksi kirjattiin 1,2 miljoonaa tonnia rahtia.
Paikkakunnalla on sataman lisäksi kalastusta ja kalanjalostusta, siellä toimii eläinlääketieteellinen oppilaitos ja kotiseutumuseo.
Kaupungissa asuu alkuperäisväestöön kuuluvia nganasaneja.
Dudinkassa on käynyt useita huomattavia tutkijoita. Suomalaisista tunnetuimpia on Mathias Aleksanteri Castrén, joka tutki samojedikieliä ja keräsi kansatieteellisiä esineitä vuonna 1846. Hän jatkoi Dudinkasta vielä pohjoiseen. Hänen matkakumppaninsa, kielitieteilijä Johan Reinhold Bergstadi, sairastui ja jäi Dudinkaan. Molempien elämä oli kovaa pohjoisessa kylmyyden ja yksipuolisen ravinnon johdosta, mutta he pääsivät takaisin Suomeen julkaisemaan tutkimustensa tulokset. Castrén kertoo, että Dudinkan kylässä oli neljä pientä hökkeliä ja pieni kivikirkko.
Kai Donner, joka tutki samojedien ja ostjakkien kieliä, saapui Dudinkaan jouluaattona vuonna 1912, jolloin pakkasta oli -55 °C. Hän kuvaa Dudinkaa kamaritutkijan paratiisiksi, jossa tutkija voi kohdata pohjoisen alueen eri heimoja, kuten kettejä, sahoja eli jakuutteja, dolgaaneja, evenkejä, nganasaneja ja enetsejä, jotka tulevat Dudinkaan käymään kauppaa. Myös Donnerille matka oli vaikea, kun hän palellutti pahoin kätensä ja jalkansa.
Tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskjöld matkusti Jenisein suulle Dudinkan kautta vuonna 1875.
Kirjallisuutta

Parvilahti, Unto: Berijan tarhat. Havaintoja ja muistikuvia Neuvostoliitosta vuosilta 1945-1954. Otava, 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dudinka Wikimedia Commonsissa
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Jukka Niva

Jukka Niva on suomalainen mediajohtamisen ammattilainen.
Hän toimii Yleisradiossa kehitys-, uutisstrategia-, sisältökehitys-, innovaatio-osasto News Labin osastopäällikkönä. Hän on työskennellyt myös muun muassa Yle Uutisten väliaikaisena uutispäätoimittajana, päällikkönä Yle Uutisten taloustoimituksessa, kotimaan- ja ulkomaantoimittajana, Aamu-tv:n ja A-plus:n juontajana, taloustoimittajana sekä uutispäällikkönä. Niva on lisäksi toiminut International Scholar -tutkijana Woodrow Wilson Center -ajatuspajassa Washingtonissa.
Koulutukseltaan Niva on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on Euroopan yleisradiounionin Digital Committeen jäsen.
Pausanias (maantieteilijä)

| Pausanias> Παυσανίας.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 100-luku Lyydia(?)
Ammatti:  maantieteilijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  160–170-luvut
Merkittävät teokset: Kreikan kuvaus
Pausanias (m.kreik. Παυσανίας; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen maantieteilijä, joka eli Rooman vallan aikana. Hänet tunnetaan teoksestaan Kreikan kuvaus, joka on matkakuvaus hänen matkoistaan Manner-Kreikassa.
Elämä

Pausaniaasta itsestään ei tiedetä mitään muuta kuin mikä käy ilmi hänen omasta teoksestaan. Hän oli luultavasti kotoisin Lyydiasta Vähästä-Aasiasta. Pausaniaan ajoitus voidaan päätellä summittaisesti useista kohdista hänen teostaan. Viimeiset Rooman keisarit jotka hän mainitsee ovat Antoninus Pius, jota hän kutsuu "edelliseksi Antoninukseksi”, ja tämän seuraaja Marcus Aurelius, jota hän kutsuu ”toiseksi Antoninukseksi”. Hän viittaa teoksensa kahdeksannessa kirjassa siihen, kun Antoninus Pius jätti Marcuksen seuraajakseen, ja mainitsee Marcuksen sotavoiton germaaneista ja sarmaateista. Suuri taistelu kvadeja vastaan käytiin vuonna 174. Marcus soti näitä ja muita barbaareja vastaan jälleen vuonna 179, mutta oletettavasti Pausanias puhuu ensin mainitusta sotaretkestä. Näin hän kirjoitti kahdeksannen kirjan joskus vuoden 174 jälkeen.
Pausanias tunsi tarkasti Vähän-Aasian länsiosat. Hänen teoksensa kuvausten yksityiskohtaisuus osoittaa, että hän kävi itse useimmilla sen kuvaamista Kreikan alueista. Lisäksi Pausanias oli selvästi matkustellut laajalti myös muualla Rooman valtakunnan alueella. Eräät teoksen kohdat osoittavat, että hän oli käynyt Roomassa. Hän kertoo nähneensä erään Pindaroksen hymnin kirjoitettuna kiveen Ammonin temppelissä Egyptissä, lähellä alttaria, jonka Ptolemaios I omisti Ammonille. Pausanias kävi myös Deloksella. Hän vaikuttaa käyneen myös Syyriassa ja Palestiinassa, sillä hän vertailee elisläistä byssusta heprealaisten byssukseen. Tästä voi päätellä, että hän oli nähnyt laajalti paikkoja myös näiden paikkojen välisellä alueella.
Teokset

Pausanias tunnetaan pelkästään teoksestaan Kreikan kuvaus (Περιήγησις τῆς Ἑλλάδος, Periēgēsis tēs Hellados), joka käsittää kymmenen kirjaa. Se kuvaa ennen kaikkea Manner-Kreikkaa, mukaan lukien Ateena ja muu Attika, Delfoi ja muu keskinen Kreikka sekä Peloponnesoksen niemimaa, kuten Olympia. Lisäksi teos kuvaa myös muun muassa Joonian rannikkoa.
Maantieteellisen kuvauksen ohella Pausanias käsittelee teoksessaan erilaisia historiallisia ja uskonnollisia kohteita, arkkitehtuuria ja taidetta sekä paikkoihin liittyviä historiallisia ja mytologisia tapahtumia. Teos on pääasiassa kiertomatkan kuvaus: Pausanias ei kuvaa maita tai paikkoja yleisesti, vaan kuvaa asioita kun ne tulevat matkan varrella vastaan. Kuvaus on hyvin yksityiskohtainen, mutta keskittyy kohteisiin, jotka olivat jo Pausaniaan omana aikana muinaisesineitä, mukaan lukien rakennukset sekä veistokset, maalaukset ja muut taideteokset. Pausanias mainitsee myös vuoria, jokia ja lähteitä sekä niihin liittyviä mytologisia kertomuksia, jotka ovat hänen pääsyynsä puhua kyseisistä paikoista. Pausanias on vahvan uskonnollinen ja kertoo monia vanhoja legendoja hyvässä uskossa ja vakavalla mielellä.
Kun Pausanias vieraili Kreikassa, sen klassisen kauden rakennukset ja taideteokset olivat vielä olemassa ja kukoistuksessaan. Pausanias ei ole taidekriitikko tai -asiantuntija, eikä pyri esittämääm sellaista: hän kuvaa asiat sellaisina kuin näki ne ja yksityiskohtaisesti. Hänen kuvauksensa monista kadonneista teoksista, kuten Polygnotoksen maalauksista Delfoissa, Stoa poikilessa olleista maalauksista Ateenassa ja Olympiaan kootuista aarteista, mukaan lukien Feidiaan veistämä Zeuksen kuvapatsas, ovat hyvin arvokkaita tutkimuksen kannalta.
Samalla teos on täynnä erilaisia yksityiskohtia monista mielenkiintoisista seikoista, kuten luonnonmaantieteestä ja taloudesta. Hänen tekemänsä huomiot esimerkiksi maanjäristyksistä, simpukankuoria täynnä olleista pehmeistä kivistä (λίθος κογχίτης, lithos konkhitēs), joita käytettiin rakentamiseen Megarassa, jo mainitusta byssuksesta, sekä eräistä silkkimadoista osoittavat, kuinka pikkutarkkoja havaintoja hän teki. Patraissa hän huomioi, että kaupungissa oli kaksi kertaa enemmän naisia kuin miehiä, mikä selittyi sillä, että monet heistä saivat elantonsa tekemällä päähineitä ja vaatteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pausanias Wikimedia Commonsissa
Pausaniaan Kreikan kuvauksen käsikirjoitusta vuodelta 1485.
Tatsia! Tatsia!

| Tatsia, tatsia |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  syksy 1981 – kevät 1982
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  ainakin 8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Kari Kyrönseppä
Ohjaaja(t):  Kari Kyrönseppä
Käsikirjoittaja(t):  Heikki Vuento Jouni Lompolo
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb 
Tatsia! Tatsia! on Kari Kyrönsepän tuottama ja ohjaama Yleisradion viihdesarja. Se ensiesitettiin 1981–1982 osana Yle TV1 -kanavan perjantai-iltojen ohjelmakokonaisuutta nimeltä Viihtymävisio, jossa ”viihdetoimituksen ohjelmien lomassa tarkastelevat viihdemaailman ajankohtaisia asioita Heikki Kahila ja Heikki Seppälä”. Sarjan käsikirjoittivat Jouni Lompolo (nimimerkillä Armas Jalonen) ja Heikki Vuento (nimimerkillä Heikki Trug). Kuvitteelliseen mainostoimistoon sijoittuvassa jatkuvajuonisessa komediasarjassa näyttelevät muiden muassa Vappu Jurkka, Matti Pellonpää, Paavo Piskonen, Matti Tuominen ja Vesa Vierikko, sekä kertojana Matti Keinänen.
Jukka Kajavan ja Ilse Raution mukaan Tatsia, tatsia yritti uudenlaista televisioilmaisua laajoine kamerakulmineen ja ”kuvaamalla ovenkarmeja ovella seisovan sijasta”, mutta yleisö ei sarjalle lämmennyt.
Jaksot

Vajaan puolen tunnin mittaisia jaksoja tehtiin ainakin kahdeksan. Jaksojen esittelytekstejä:
1: ”Halvalla. Onko Silja kauniimpi kuin Heleena, lyökö Morits muut ällikällä, kuka tuikkasi mainostoimiston tuleen, saako Jazz Girls palon sammumaan?”
2: ”Nokea aivoissa. Tulipalo pysäyttää mainostoimiston työt. Heimo ei uskalla nousta pyörän selkään. Tuhoaako Annakaisa asiakassuhteet?”
3: ”Merkkejä kaulalla.”
4: ”Ratsia! Ratsia!”
5: ”Radio iskee takaisin – kavala vihollinen on päässyt ujuttautumaan mainostoimistoon ja käy äkkiarvaamatta hyökkäykseen sisältä päin!”
6: ”Elämännäytelmä.”
7: ”Profeetta omalla maalla. Toukossa paljastuu kullan arvoisia kykyjä – hän näkee tulevaisuuteen. Mutta kuka osaisi tulkita hänen näkyjään oikein?”
8: ”Toisen onni. Rakkaus on sokea ja siksi löytää tiensä myös mainostoimistoon. Mutta miten on ulospääsyn kanssa, Silja.”
Keihäsmatkat (televisiosarja)

| Keihäsmatkat |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Kestoaika:  42 minuuttia
Pääosissa:  Janne Kataja Jenni Banerjee Aku Hirviniemi Hannele Lauri Bianca Bradey Taisto Oksanen Niina Lahtinen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Ruutu Nelonen
Esitetty:  Kevät 2020 –
Jaksoja:  10
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Pia Winter
Linjatuottaja:  Ilkka Niemi
Ohjaaja(t):  Jäppi Savolainen
Käsikirjoittaja(t):  Outi Keskevaari Lari Seppälä
Kuvaaja(t):  Heikki Färm
Tuotantoyhtiö(t):  Tuotantoyhtiö Hihhihhii
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Keihäsmatkat on suomalainen draamasarja, joka julkaistiin Nelosen suoratoistopalvelu Ruudussa keväällä 2020. Sarja kertoo 1960- ja 1970-luvuilla toimineesta Keihäsmatkat-matkatoimistosta ja sen perustajasta Kalevi Keihäsestä. Keihästä sarjassa esittää Janne Kataja. Sarjan tapahtumat alkavat vuodesta 1972, jolloin Keihänen oli juuri hankkinut kaksi lentokonetta ja perustanut oman Spear Air -lentoyhtiönsä.
Keihäsmatkojen kuvaukset aloitettiin heinä–elokuun vaihteessa 2019 ja se kuvattiin syksyn 2019 aikana Suomessa ja Turkissa. Lentokonekohtaukset kuvattiin Suomen Ilmailumuseon Convair Metropolitanissa, jonka matkustamo lavastettiin Spear Airin DC-8:n asuun.
Keihäsmatkat -sarjan esittäminen televisiossa suututti Keihäsen perheen, joka pitää sarjaa loukkaavana häntä kohtaan. Perikunta on pyytänyt, ettei sarjaa esitettäisi televisiossa ja harkitsee lehtitietojen mukaan oikeustoimia tuotantoyhtiötä vastaan.
963

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku
Vuosikymmenet: 890-luku · 900-luku · 910-luku · 920-luku · 930-luku · 940-luku 950-luku · 960-luku · 970-luku · 980-luku · 990-luku · 1000-luku
Vuodet: 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909 910 · 911 · 912 · 913 · 914 · 915 · 916 · 917 · 918 · 919 920 · 921 · 922 · 923 · 924 · 925 · 926 · 927 · 928 · 929 930 · 931 · 932 · 933 · 934 · 935 · 936 · 937 · 938 · 939 940 · 941 · 942 · 943 · 944 · 945 · 946 · 947 · 948 · 949 950 · 951 · 952 · 953 · 954 · 955 · 956 · 957 · 958 · 959 960 · 961 · 962 · 963 · 964 · 965 · 966 · 967 · 968 · 969 970 · 971 · 972 · 973 · 974 · 975 · 976 · 977 · 978 · 979 980 · 981 · 982 · 983 · 984 · 985 · 986 · 987 · 988 · 989 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009
Tapahtumia

Luxemburg perustettiin
Syntyneitä

Anna Porfyrogenita, Bysantin keisarinna
Kuolleita

Romanos II, Bysantin keisari
Mytilene

| Mytilene> Μυτιλήνη |
| --- | --- |
 Mytilenen teatterin rauniot.
Sijainti
 Mytilene
Koordinaatit:  39°6′38″N, 26°32′49″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Mytilíni, Lesbos, Pohjois-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lesbos, Aiolis
Aiheesta muualla
  Mytilene Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mytilene (m.kreik. Μυτιλήνη, Mytilēnē, myös Μιτυλήνη, Mitylēnē; lat. Mytilenae tai Mytilene) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lesboksen saarella Kreikassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Mytilínin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Rakennukset ja löydökset

Mytilenen kaupungin vanha osa sijaitsi saarella, jolla sijaitsi myös sen akropolis eli linnavuori. Kyseinen saari on nykyisin Mytilínin kaupungin läntisin niemi, ja antiikin aikaisella akropolis-kukkulalla sijaitsee keskiaikainen Mytilínin linna. Ajan kuluessa kaupunki levisi myös pääsaaren puolelle nykyisen kaupungin keskustan alueelle.
Kaupungissa oli kaksi satamaa, toinen akropoliin saaren ja pääsaaren välisen salmen pohjois- ja toinen eteläpäässä. Pohjoisempi satama tunnettiin nimellä Maloeis. Se oli sotasatama, jossa oli tilaa 50 kolmisoudulle, ja voitiin sulkea ketjulla. Eteläisempi satama oli kauppasatama. Se oli suurempi ja syvempi, ja sitä suojasi aallonmurtaja.
Teatteri
Mytilenen teatteri sijaitsee kukkulan rinteessä nykyisen kaupungin länsilaidalla. Se oli rakennettu varhaisella hellenistisellä kaudella. Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Orkhestran halkaisija on noin 25,3 metriä ja koko teatterin halkaisija noin 107 metriä. Katsomoon mahtui noin 10 000 henkeä. Skene- eli näyttämörakennus koostui neljästä tilasta, joiden välissä oli käytävät. Teatterin ympärillä oli ilmeisesti muita rakennuksia, tasanteita ja alttareita.
Plutarkhos mainitsee teatterirakennuksen. Sitä pidettiin antiikin aikana niin kauniina, että Pompeius käski kopioimaan sen pohjakaavan, kun rakennutti Roomaan kaupungin ensimmäisen kivisen teatterin, Pompeiuksen teatterin. Nykyisin teatterin alue on kaupungin laajin antiikin ajan arkeologinen kohde. Paikalla järjestetään edelleen teatteri- ja musiikkiesityksiä.
Kaupungin yksityistalot ja muut rakennukset
Teatterin läheltä on löydetty 300-luvulla eaa. rakennetun talon rauniot. Talon lattiamosaiikkien aiheet ovat Menandroksen näytelmistä, ja siksi talo tunnetaan ”Menandroksen talona”. Pyhän Theraponin kirkon läheltä on löydetty roomalaiselta kaudelta peräisin olevaa lattiamosaiikkia, akveduktin osa sekä antiikin aikaista tietä, jonka leveys on ollut 3,6 metriä.
Kaupungin ulkopuolella
Mytileneen johti vettä pitkä Mórian akveduktina nykyisin tunnettu akvedukti, joka sai alkunsa Megáli Límni -nimellä nykyaikana tunnetulta järveltä Ólympos-vuoren pohjoispuolelta. Akveduktin parhaiten säilyneet osat ovat lähellä Mórian kylää noin seitsemän kilometriä Mytilínistä luoteeseen. Akveduktia on säilynyt jonkin verran myös Lámpou Mýloin kylän lähellä noin 15 kilometriä Mytilínistä länteen, sekä muutamissa muissa paikoissa.
Loutrópoli Thermístä on löydetty esihistoriallisen ajan asutuksen jäänteet 2000–1000-luvuilta eaa.
Esinelöydöt
Kaupungin samoin kuin koko Lesboksen saaren esinelöydöt ovat Mytílinin arkeologisessa museossa. Museossa on muun muassa keramiikkaa, hautakiviä ja -löytöjä, yksityistalojen lattiamosaiikkeja sekä rakennusten kivisiä koristeosia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta antiikin Mytilene Wikimedia Commonsissa
Pittakos Mytileneläinen.
Zeus Ammon kuvattuna mytileneläisessä medaljongissa.
Nk. Menandroksen talon lattiamosaiikkeja. Mytilínin arkeologinen museo.
Antiikin aikaisia jäänteitä Mytilínin linnan lähellä.
Teatterin rauniot.
Roomalaisen ajan talojen raunioita.
Mórian akveduktia.
Koripallon Kreikan cup

| Koripallon Kreikan cup |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):   Kreikka
Perustettu:  1976
Joukkueita:  46
Hallitseva mestari:  Panathinaikos
Eniten mestaruuksia:  Panathinaikos (21)
Aiheesta muualla
www.esake.gr www.basket.gr
Koripallon Kreikan cup tai Helleeninen cup on vuosittain järjestettävä Kreikan koripallon cup. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1976, ja sarjaa ylläpitää Kreikan koripalloliitto. Vuosina 1995–2004 pelisysteeminä oli Final Four, mutta siitä päätettiin kuitenkin luopua. Cupin menestynein joukkue on Panathinaikos BC kahdellakymmenellä mestaruudellaan.
Sijoitukset joukkueittain

| Joukkue | Mestaruudet | Kakkossijat | Mestaruusvuodet |
| --- | --- | --- | --- |

| Panathinaikos | 21 | 7 | 1979, 1982, 1983, 1986, 1993, 1996, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012, 2013, 2014,  2015, 2016, 2017, 2019, 2021, 2025 |
| Olympiakos Pireus | 12 | 10 | 1976, 1977, 1978, 1980, 1994, 1997, 2002, 2010, 2011, 2022, 2023, 2024 |

| Aris Thessaloniki | 8 | 6 | 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1992, 1998, 2004 |
| AEK Ateena | 6 | 7 | 1981, 2000, 2001, 2018, 2020 |

| PAOK Thessaloniki | 3 | 5 | 1984, 1995, 1999 |
| Panionios | 1 | 2 | 1991 |

| Iraklis Thessaloniki | - | 3 | - |
| Apollon Patras | - | 2 | - |
| GS Maroussi | - | 2 | - |
| Promitheas Patras | - | 2 | - |

| Panellinios BC | - | 1 | - |

| AGO Réthymno | - | 1 | - |

| Faros Keratsiniou | - | 1 | - |

| Peristeri BC | - | 1 | - |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (kreikaksi)
www.basket.gr (kreikaksi)
Norjan ulkopoliittinen instituutti

| Norjan ulkopoliittinen instituutti (NUPI) |
| --- | --- |

Tutkimuslaitoksen tiedot
Perustettu:  1959
Sijainti:  Oslo, Norja
Ministeriö:  Norjan opetusministeriön alainen tutkimuslaitos
Tutkimusala:  Ulkopolitiikka ja kansainväliset suhteet
Työntekijöiden määrä:  60 (2014)
Johtaja:  Ulf Sverdrup
Kotisivu
Norjan ulkopoliittinen instituutti (norj. Norsk Utenrikspolitisk Institutt, lyh. NUPI) on norjalainen ulkopoliitikkaan ja kansainvälisiin suhteisiin erikoistunut tutkimuslaitos. Se on perustettu vuonna 1959 ja toimii itsenäisesti Norjan opetusministeriön alaisuudessa. Vuonna 2014 instituutissa työskenteli 45 tutkijaa sekä 15 hallinnon ja viestinnän työntekijää.
Instituutti on jaettu viiteen tutkimusryhmään: turvallisuus ja puolustus; kansainvälinen järjestys ja diplomatia; Venäjä, Aasia ja kansainvälinen kauppa; rauha, konflikti ja kehitys sekä ilmasto ja energia.
Laitos julkaisee kolmea lehteä, jotka ovat Internasjonal Politikk, Nordisk Østforum ja Forum for Development Studies.
Kuvia

Instituutin toimitilat sijaitsevat Oslossa C. J. Hambron aukiolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norjan ulkopoliittinen instituutti Wikimedia Commonsissa
Instituutin verkkosivut (norjaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Boëthius

Anicius Manlius Severinus Boëthius keskiaikaisessa kuvassa
Anicius Manlius Severinus Boëthius (480–524/525) oli antiikin ajan Rooman viimeisiä filosofeja. Hänestä käytetään usein nimitystä viimeinen roomalainen, ensimmäinen skolastikko. Hän oli kristitty, mutta ammensi filosofiansa kuitenkin enimmäkseen antiikin maailmasta, kuten kreikkalaisista tarustoista ja Platonin filosofiasta.
Boëthius syntyi Roomassa ylhäiseen sukuun, jonka monet aiemmat jäsenet olivat olleet konsuleita, mukaan lukien hänen isänsä Fl. Manlius Boëthius vuonna 487. Hän pääsi myös itse konsuliksi ostrogoottien vallan aikana, ja sai nähdä myös kaksi pojistaan samassa virassa vuonna 522. Lopulta hänet kuitenkin petettiin, ja kuningas Teoderik Suuri tuomitsi hänet kuolemaan syytettynä maanpetoksesta, yhteistoiminnasta Bysantin valtakunnan kanssa.
Elämä > Varhainen elämä

Boëthiuksen tarkka syntymäaika ei ole tiedossa. Sen oletetaan kuitenkin olevan vuonna 480, jolloin syntyi myös muun muassa Pyhä Benedictus. Boëthius syntyi patriisiperheeseen, jossa oli ollut isän puolella aiemmin kaksi paavia ja useita Rooman keisareita. Myös hänen äitinsä suvussa oli ollut keisareita.
Ei tiedetä, missä Boëthius sai vaikuttavan kreikkalaisen sivistyksensä, sillä hänen nuoruusvuosinaan Roomaa hallitsi ostrogootti Teoderik Suuri, ja lännen kulttuuriperintö oli hiipumassa. Aiheesta ei ole historiallisia dokumentteja, mutta hän on saattanut opiskella Ateenassa ja mahdollisesti myös Aleksandriassa. Joku Boëthius-sukuun kuulunut toimi Aleksandrian koulussa järjestyksenvalvojana noin vuonna 470, ja se osoittaa, että nuorempi Boëthius saattoi saada klassisen sivistyksen perustan isältään tai joltain läheiseltä sukulaiselta.
Joka tapauksessa Boëthiuksen saama sivistys oli erityisesti ajan levottomat olosuhteet huomioon ottaen huomattava. Toisekseen tuon ajan opetus painottui selvästi kirjallisuuteen enemmän kuin matematiikkaan ja luonnontieteisiin.
Noin 20-vuotiaana Boëthius oli jo hyvin koulutettu ja saavutti Teoderik Suuren huomion. Kuningas antoi Boëthiukselle useita merkittäviä tehtäviä.
Elämä > Myöhäisempi elämä

Vuoteen 520 mennessä, jolloin Boëthius oli noin 35-vuotias, Teoderik oli jo nimittänyt hänet magister officiorumin virkaan eli hallituksen ja tuomioistuimen johtajaksi. Näin ollen hänellä oli valtaa ja kunniaa enemmän kuin monilla kaksi kertaa häntä vanhemmilla oli koskaan ollut. Myös kaksi hänen pojistaan palkittiin konsulin viroilla heidän isänsä maineen ansiosta.
Vuonna 523 Teoderik kuitenkin määräsi Boëthiuksen pidätettäväksi. Tarkkaa syytä ei tiedetä. Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että Boëthius oli pyrkinyt avaamaan neuvotteluyhteyden Bysantin valtakunnan, Teoderikin vihollisen, kanssa. Boëthius itse syytti vihollisiaan panettelusta ja todistusaineiston tekaisemisesta. Joka tapauksessa Boëthius menetti virkansa ja kunniansa, ja hän joutui vankeuteen Paviaan odottamaan teloitusta. Teloitus tapahtui joko vuonna 524 tai 525.