stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intian kongressipuolue
Vaalimenestys parlamenttivaaleissa

| Vuosi | Edustajat | Äänet | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 1951 | 364 / 489 | 44,99% |  |
| 1957 | 371 / 494 | 47,78% |  |
| 1962 | 361 / 494 | 47,72% |  |
| 1967 | 283 / 520 | 40,78% |  |
| 1971 | 352 / 518 | 43,68% |  |
| 1977 | 154 / 542 | 34,52% |  |
| 1980 | 353 / 542 | 42,69% |  |
| 1984 | 414 / 533 | 49,01% |  |
| 1989 | 197 / 545 | 39,53% |  |
| 1991 | 244 / 545 | 39,53% |  |
| 1996 | 140 / 545 | 28,80% |  |
| 1998 | 141 / 545 | 25,82% |  |
| 1999 | 114 / 545 | 28,30% |  |
| 2004 | 145 / 543 | 26,53% |  |
| 2009 | 206 / 543 | 28,55% |  |
| 2014 | 44 / 543 | 19,52% |  |
| 2019 | 52 / 542 |  ? |  |
| 2024 | 103 / 543 | 22,53% |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puolueen viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ilmastoviestintä

Ilmastoviestintä ja ilmastonmuutosviestintä viittaavat laajasti viestintään, jossa on aiheena ilmastonmuutos, ilmastonmuutoksen syyt ja seuraukset, ilmastopolitiikka sekä esimerkiksi erilaiset ilmastonmuutoksen hillintää edistävät ratkaisut. Ilmastoviestintää koskevan tutkimuksen osa-alueita ovat muun muassa viestinnän kohdeyleisöä koskeva tieto (esimerkiksi asenteet ja arvot) ja kohdeyleisön tarkka määrittely, viestien kehystäminen sekä viestien tarinallistaminen . "Ilmastonmuutoksen ahdistavuus ja tieto siitä, että oma elämäntapamme pahentaa ongelmaa, saa meidät välttelemään koko aihetta". Ilmastoviestinnän tutkimus vastaa näihin ongelmiin tuottamalla tietoa tehokkaista ilmastoviestinnän keinoista.
Ilmastoviestinnän tutkimus

Ilmastoviestintää koskeva tutkimusala on kasvanut 2000–2010-luvuilla omaksi tieteenalakseen. Ilmastoviestinnän tutkijoilla on erilaisia määritelmiä sille, mikä kaikki kuuluu ilmastoviestinnän tutkimusalaan. Tutkija Susanne Moser  on kirjoittanut ilmastoviestinnän tutkimusta kokoavia artikkeleita, jotka tuovat laajasti esiin alan monimuotoisia tutkimusaiheita.
Jotkut yliopistot ovat perustaneet ilmastoviestintään keskittyviä tutkimusyksikköjä. Esimerkiksi Yalen yliopistossa toimiva The Yale Program on Climate Change Communication (YPCCC) -ohjelma keskittyy tutkimaan ihmisten ilmastonmuutosta koskevia tietovarantoja, asenteita, politiikkapreferenssejä, käyttäytymistä sekä niiden taustalla vaikuttavia psykologisia, kulttuurisia ja poliittisia tekijöitä . Lisäksi Oxfordin yliopisto on julkaissut The Oxford Encyclopedia of Climate Change Communication -sivullaan paljon ilmastoviestinnän alan tutkimusta.
Ilmastoviestintä ja kulttuuri

Andrew John Hoffman (2015) on kirjoittanut kulttuurin ja ilmastokeskustelun suhteesta kirjan How culture shapes the climate debate
Ilmastoviestintä Suomessa

Suomessa ei ole vielä ehditty tuottaa paljon ilmastoviestinnän tutkimusta, mutta ilmastoviestinnän käsite on esiintynyt Suomen julkisessa keskustelussa. Suomeen on perustettu Ilmasto- ja ympäristöviestintätieteen yhdistys Ilvies ry. Versuslehdessä julkaistiin vuonna 2019 artikkeli liittyen ilmastoviestinnän tutkimukseen. Vihreään Lankaan on haastateltu 2019 norjalaista psykologia ja tutkijaa Per Espen Stoknesia, jonka mukaan "ilmastonmuutoksen ahdistavuus ja tieto siitä, että oma elämäntapamme pahentaa ongelmaa, saa meidät välttelemään koko aihetta". Itä-Suomen yliopistossa on tehty 2021 pro gradu -työ ilmastoviestinnästä.
Kuntaliitto on julkaissut Ilmastoviestintä kunnissa -oppaan, jossa on muun muassa yleistajuinen katsaus ilmastoviestinnän tutkimukseen ja tutkimustiedon soveltamiseen ilmastoviestinnän suunnittelussa. Lisäksi Suomessa on julkaistu myös ilmastokasvatustyön tueksi Ilmastokasvatuksen polkupyörämalli.
Helsingin Sanomat julkaisi työterveyspsykologi Sanna Hyyhön ja nuorisopsykologi Soile Laukkasen mielipidekirjoituksen otsikolla "Ilmastoviestinnässä ei pidä keskittyä yksilöön". Hyyhön ja Laukkasen mukaan "keskeistä olisi aktivoida tavalliset kansalaiset vaatimaan poliittisia toimia ja yhteiskunnallisia muutoksia". "Muutos tarvittaisiin kuitenkin nopeasti. Sen aikaansaaminen vaatisi, että ilmastonmuutoksesta huolestuneet kansalaiset osaisivat ja rohkenisivat vaatia mittavia poliittisia toimia. Nykyinen, pääasiassa yksilötason kulutusvalintoihin keskittyvä viestintä ei rohkaise ihmisiä puhumaan julkisesti ilmastotoimien tärkeydestä."
Suomeen on perustettu ilmastojournalismiin keskittynyt verkkojulkaisu Hyvän sään aikana.
Lisäksi Suomen julkisessa keskustelussa on esiintynyt ilmastoviestintään liittyvä ilmastoahdistuksen käsite. Suomen mielenterveys ry on julkaissut vuonna 2019 aihetta koskevan oppaan Ilmastoahdistus ja sen kanssa eläminen
Ilmastoviestinnän oppaita

Ilmastoviestinnästä on julkaistu useita alan tutkimukseen pohjautuvia yleistajuisia oppaita. Suurin osa ilmastoviestinnän yleistajuisista oppaista on vapaasti luettavissa ja ladattavissa verkosta. Ilmastoviestinnän tutkimusta popularisoiva Outreach on julkaissut useita ilmastoviestinnän oppaita. Climate Outreachissa työskentelevät Adam Corner ja Jamie Clarke ovat lisäksi julkaisseet laajasti ilmastoviestinnän tutkimusta kokoavan tietokirjan Talking Climate.
ecoAmerica (2014): A Guide to Effective Climate Change Communication.
Aiheesta muualla > Oppaita

Climate Outreach (2019): Recommendations for engaging young people with climate change campaigns[vanhentunut linkki]
Climate Outreach (2019): Broadening engagement with Just Transition
Climate Outreach (2019): Effective communication guide: using values to promote sustainable ways of doing business
Cornell Studies in Environmental Education (2018): Communicating Climate Change A Guide for Educators
Opettajan opas ilmastonmuutokseen, ilmastoviestintään ja vastamainostyöpajan ohjaamiseen
Climate Outreach (2018): Principles for effective communication and public engagement on climate change – A Handbook for IPCC authors (Arkistoitu – Internet Archive)
Climate Outreach (2018): Climate communication in practice: how are we engaging the UK public on climate change?
George Marshall (2015): Don't Even Think About It. Why Our Brains Are Wired to Ignore Climate Change (Arkistoitu – Internet Archive)
Climate Outreach (2015): Climate Visuals Seven principles for visual climate change communication (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrew John Hoffman (2015): How culture shapes the climate debate
Aiheesta muualla > Ilmastoviestinnän julkaisuja

Springer on julkaissut Handbook of Climate Change Communication: Vol. 1 -kirjan, johon kerätty yhteen ilmastoviestinnän alan tutkimusta.
Ezra M.Markowitz & Meaghan L. Guckian (2018): Climate change communication: Challenges, insights, and opportunities
Susanne Moser (2016): Reflections on Climate Change Communication Research and Practice in the Second Decade of the 21 st Century: What More Is There to Say?
Susanne Moser (2010): Communicating Climate Change: Opportunities and Challenges for Closing the Science-Action Gap.
Brigitte Nerlich, Nelya Koteyko, Brian Brown (2009): Theory and language of climate change communication
I Had the Craziest Dream

I Had the Craziest Dream on Harry Warrenin säveltämä ja Mack Gordonin sanoittama kappale, joka julkaistiin vuonna 1942. Kappale on esitetty alun perin vuoden 1942 elokuvassa Rosita tanssii ja hymyilee. Sen laulaa Helen Forrest, ja häntä säestää Harry Jamesin orkesteri.
”I Had the Craziest Dream” soi ensimmäisessä Hit Kit -ohjelmassa, joka on Yhdysvaltain armeijan versio tunnetusta radio-ohjelmasta Your Hit Parade.
Hydra (suku)

| Hydra |
| --- | --- |
 Hydra viridissima
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Polyyppieläimet Hydrozoa
Lahko::  Varsipolyypit Anthoathecata
Heimo::  Lampipolyypit Hydridae
Suku::  Hydra  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Hydra (suku) Wikispeciesissä   Hydra (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hydra on lampipolyyppien (Hydridae) heimoon kuuluva ja samalla ainoa polyyppieläinsuku. Suvun lajit elävät yksittäin eivätkä muodosta kolonioita. Ne koostuvat varresta sekä pyyntilonkeroista. Lajeilla ei ole meduusavaihetta. Euroopassa esiintyy viisi Hydra-suvun lajia, joista neljää tavataan Suomessa. Suomessa esiintyvät lajit on merkitty S-kirjaimella.
Lajit

Hydra baikalensis Swarczewsky, 1923
Hydra beijingensis Fan, 2003
Hydra canadensis Rowan, 1930
Hydra cauliculata Hyman, 1938
Hydra circumcincta Schulze, 1914
Hydra daqingensis Fan, 2000
Hydra ethiopiae Hickson, 1930
Hydra hadleyi Forrest, 1959
Hydra harbinensis Fan & Shi, 2003
Hydra hymanae Hadley & Forrest, 1949
Hydra iheringi Cordero, 1939
Hydra intaba Ewer, 1948
Hydra intermedia De Carvalho Wolle, 1978
Hydra japonica Itô, 1947
Hydra javanica Schulze, 1927
Hydra liriosoma Campbell, 1987
Hydra madagascariensis Campbell, 1999
Hydra magellanica Schulze, 1927
Hydra mariana Cox & Young, 1973
Hydra minima Forrest, 1963
Hydra mohensis Fan & Shi, 1999
Hydra oligactis Pallas, 1766 S
Hydra oregona Griffin & Peters, 1939
Hydra oxycnida Schulze, 1914 S
Hydra paludicola Itô, 1947
Hydra paranensis Cernosvitov, 1935
Hydra parva Itô, 1947
Hydra plagiodesmica Dioni, 1968
Hydra polymorpha Chen & Wang, 2008
Hydra robusta Itô, 1947
Hydra rutgersensis Forrest, 1963
Hydra salmacidis Lang da Silveira, Souza-Gomes & de Souza e Silva, 1997
Hydra sinensis Wang, Deng, Lai & Li, 2009
Hydra thomseni Cordero, 1941
Hydra umfula Ewer, 1948
Hydra utahensis Hyman, 1931
Hydra viridissima Pallas, 1766 S
Hydra vulgaris Pallas, 1766 - Lampipolyyppi S
Hydra zeylandica Burt, 1929
Hydra zhujiangensis Liu & Wang, 2010
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hydra
Honduras olympialaisissa

Honduras osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968. Seuraavan kerran maa oli mukana Montrealissa 1976 ja kaikissa kesäkisoissa Los Angelesista 1984 lähtien. Talviolympialaisiin maa on osallistunut kerran: yhden maastohiihtäjän joukkueella Albertvillessä 1992.
Honduras ei ole saavuttanut olympialaisissa yhtään mitaleita. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon on päässyt miesten jalkapallojoukkue, joka oli seitsemäs Lontoon olympialaisissa 2012. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 miesten jalkapallojoukkue paransi sijoitustaan ja oli neljäs hävittyään pronssiottelun Nigeriaa vastaan 2−3.
I Got a Feeling

| ”I Got A Feeling” Felix Jaehn & Robin Schulz ft>  Georgia Ku |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Breathe
 Julkaistu: 20. elokuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Junkx, Felix Jaehn, Robin Schulz, Christophe Vitorino De Almeida
 Tyylilaji: EDM
 Kesto: 02.25
 Levy-yhtiö: Virgin Records
Felix Jaehnin muut singlet
| ”Heard About Me” 2021 | ”I Got A Feeling” 2021 | ”Happy” 2021 |
Robin Schulzin muut julkaisut
| ”Somewhere Over the Rainbow/What a Wonderful World” 2021 | ”I Got A Feeling” 2021 | ”Young Right Now” 2021 |
Georgia Kun muut julkaisut
| ”2019” 2021 | ”I Got A Feeling” 2021 | ”Call On Me” 2021 |
I Got A Feeling on saksalaisten DJ-tuottajien Felix Jaehnin ja Robin Schulzin musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläinen laulaja-lauluntekijä Georgia Ku. Sen julkaisi Virgin Records Jaehnin Breathe-studioalbumin kolmantena singlenä 20. elokuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Dennis Bierbrodt, Jürgen Dohr, Guido Kramer, Stefan Dabruck, Ryan Rabin, Ryan McMahon, Felix Jaehn, Daniel Deimann, Georgia Ku sekä Benjamin Berger, joista Dohr ja Jaehn myös tuottivat sen Schulzin sekä Christophe Vitorino De Almeidan kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Adi Halfin ja se julkaistiin 3. syyskuuta 2021.
"I Got A Feeling" oli kaupallisesti huono menestys, sillä se ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille.
Ismo (televisiosarja)

| Ismo |
| --- | --- |
Pääosissa:  Ismo Leikola Tuomas Uusitalo Pirjo Heikkilä Niko Kivelä Anna Rimpelä
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Elisa Viihde
Esitetty:  18. syyskuuta 2015 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  8
Tuotanto
Tuottaja(t):  Markos Annala
Vastaava(t) tuottaja(t):  Markos Annala Ville Panhelainen
Ohjaaja(t):  Ville Panhelainen
Käsikirjoittaja(t):  Juha Karvanen Tommi Tuominen
Leikkaaja(t):  Tommi Tikkanen Johannes Niva
Tuotantoyhtiö(t):  Mogulmedia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ismo on 18. syyskuuta 2015 Elisa Viihde -palvelussa alkanut viihdeohjelma, jonka pääosassa on Ismo Leikola. Ohjelmassa nähdään myös muita koomikoita, kuten Tuomas Uusitalo, Pirjo Heikkilä, Niko Kivelä ja Anna Rimpelä. Toinen tuotantokausi alkoi 16. syyskuuta 2016.
Juoni

Sarjassa seurataan stand up-koomikko Ismo Leikolan kommelluksia arkipäiväisessä elämässään.
Hahmot

Ismo Leikola (omana itsenään) on stand-up-koomikko sekä sarjan päähahmo. Ismolla on kehnot ruokailutottumukset, hän on perso oluelle eikä tämä harrasta juurikaan liikuntaa. Ismo ei osaa pitää puoliaan ja on turhan kiltti, joka johtaakin usein hankaluksiin ja väärinkäsityksiin.
Vilma Leikola (Anna Rimpelä) on Ismon aviovaimo. Saa olla tuon tuosta torumassa Ismon tekemisiä. On äärimmäisen huono tulemaan toimeen lasten, ja omien sukulaistensa kanssa.
Pauli A. Suipponen (Tuomas Uusitalo) on Ismon tohelo manageri. Järjestää Ismolle mitä eriskummallisimpia keikkoja jopa ilman tämän suostumusta. Siitä huolimatta Ismo ja Suipponen ovat parhaat kaverukset. Ismon tavoin Suipponen omistaa huonot elämäntavat.
Pirjo Heikkilä (omana itsenään) on Leikoloiden hyvä ystävä. Ammatiltaan stand-up koomikko sekä ääninäyttelijä.
Jape Grönroos (omana itsenään) on Ismon kollega ja ystävä. Nähdään lähes aina Ismon kanssa läheisessä pizzeriassa.
Jerry King on Ismon väliaikainen manageri Yhdysvalloissa. Raivostuu herkästi Ismolle. King myöntää pitävänsä naisia huonoina koomikkoina.
Arto Tirronen on suomalainen, Yhdysvalloissa asuva Betty's Diner-pikaruokalan vuoropäällikkö. Piinaa alaisiaan jatkuvasti pienistäkin virheistä ja pitää alaisiaan pilkkanaan. Ismo pitää tätä lisäksi erityisen ärsyttävänä, kirjoittaa Artosta kokonaisen stand-up-setin keikalleen.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi |
| --- | --- |
1.: Ei mitään lopullista
2.: Salaisuus kellarissa
3.: Hyvää tekemässä
4.: Pitkä matka
5.: Kinkkinen tarjous
6.: Läski ja lihas
7.: Kaksi tapaa tehdä sketsisarja
8.: Amerikkalainen unelma
Ilmarisen hauta

Ilmarisenhauta on Virtain Liedenpohjassa Maaselän hiekkakankaalla sijaitseva syvä rotko.
Tarinan mukaan Seppo Ilmarinen antoi Ilma-Isto-nimiselle jättiläiselle tehtäväksi rakentaa kanava vedenjakajan yli Toisvedestä Lapuanjoen vesistöön kuuluvaan Kukkolampeen. Jättiläinen tutki maakannasta ja kaivoi yhden lapiollisen Rasinnevan kohdalta niin että siihen syntyi neva. Kannaksen puolivälissä hän kaivoi maata kaksi lapiollista mutta kolmannella lapiollisella jättiläisen lapionvarsi katkesi. Jättiläinen suuttui tästä ja jätti työn kesken. Ilmarisen hauta jäi muistoksi tästä kaivutyöstä.
Toinen Ilmarisen hautaan liittyvä tarina on perimätiedon tapahtunut Suomen sodan aikana. Tarinan mukaan ruotsalaiset sotapäälliköt saivat venäläiseltä suuren kultamäärän palkkioksi siitä että Viaporin linnoitus luovutettiin ilman taistelua. Kulta-arkkua lähdettiin viemään kahden hevosen hevosen vetämillä kärryillä Pohjanmaan kautta Ruotsiin. Virroilla lastin kuljettajien kannoille ilmestyivät suomalaiset takaa-ajajat ja tästä hätäntyneenä he kääntyivät maantieltä syrjään ja hautasivat kulta-arkun Ilmarisen haudan lähelle Ylä-Liedenpohjan talon maille. Tätä Suomen hintaa ei ole vieläkään löydetty etsiskelystä huolimatta.
I Hate Myself and I Want to Die

| ”I Hate Myself and I Want to Die” Nirvana |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Pennyroyal Tea singlen B-puoli.
 Julkaistu: 1994
 Tyylilaji: Grunge
 Kesto: 02.24
 Levy-yhtiö: Geffen
Pennyroyal Tean muut kappaleet
| ”Pennyroyal Tea”  | ”I Hate Myself and I Want to Die”  | ”Where Did You Sleep Last Night”  |
"I Hate Myself and Want to Die" on grunge-yhtye Nirvanan kappale. Sen on kirjoittanut yhtyeen keulahahmo Kurt Cobain. Sen piti alun perin ilmestyä Nirvanan viimeisellä levyllä In Utero. Myös albumin nimi piti alun perin olla I Hate Myself and I Want to Die. Se julkaistiin vuoden 1993 The Beavis and Butt-head Experience -kokoelmalla ja singlen Pennyroyal Tean B-puolena vuonna 1994 ennen kuin single vedettiin pois markkinoilta Kurt Cobainin kuoleman seurauksena. Demo-versio julkaistiin vuoden 2004 With the Lights Out -box-setillä.
Kappale innoitti Noel Gallagherin kirjoittamaan Oasis-yhtyeen hitin ja klassikon Live Forever, josta tuli yhtyeen ensimmäinen todellinen läpimurto.
Nirvana
| --- | --- |
Studioalbumit:   Bleach  Nevermind  In Utero 
Livealbumit:   MTV Unplugged in New York  From the Muddy Banks of the Wishkah 
Kokoelmat:  Nevermind It's an Interview | Incesticide | Nirvana | Sliver: The Best of the Box
EP:t:  Blew | Hormoaning
Singlet:  "Love Buzz" | "Sliver" | "Molly's Lips" | "Here She Comes Now" | "Smells Like Teen Spirit" | "Come as You Are" | "Lithium" | "On a Plain" | "In Bloom" | "Oh, The Guilt" | "Heart-Shaped Box" | "All Apologies" | "Rape Me" | "Pennyroyal Tea" | "About a Girl (Unplugged)" | "The Man Who Sold the World (Unplugged)" | "Where Did You Sleep Last Night" | "Lake of Fire (Unplugged)" | "Aneurysm (live)" | "Drain You (live)" | "You Know You’re Right"
Video- ja box set -julkaisut:  Live! Tonight! Sold Out!! | Singles | With the Lights Out | Classic Albums - Nirvana - Nevermind
Muuta:  Nirvanan diskografia | Grunge | X-sukupolvi | Courtney Love | Frances Bean Cobain | Kurt & Courtney | Last Days | Outcesticide | Fecal Matter | Foo Fighters | Sweet 75
Häälaulu

Häälaulu tai epithalamion (jonka käännös on suorasti ”makuuhuoneessa”; myös thalamion eli ”nuptial chamber”, vapaasti suomennettuna ”hääkammari”) oli alun perin laulu tai runo kreikkalaisessa ja latinalaisessa runoudessa, jonka nuoret miehet ja naiset esittivät sulhasen ja morsiamen kunniaksi heidän hääyönään, yleensä hääkammarin ulkopuolella. Laulu on kirjoitettu esitettäväksi nimenomaan morsiamelle tämän ollessa matkalla hääkammariin. Häälaulusta oli olemassa kaksi muotoa, joista toinen esitettiin hääyönä ja toinen seuraavana aamuna morsiamen ja sulhasen herätykseksi. Laulun tarkoituksena oli siunata avioliittoa ja toivoa sille onnea. Toisen lähteen mukaan laulu kertoi myös hääpäivän tapahtumista, ja runoilijan seurana ja iloa jakamassa ovat asiaan kuuluvat mytologiset hahmot sekä nymfit ja paimenet. Samanlainen tapa oli voimassa myös Antiikin Roomassa, mutta vain tytöt lauloivat sitä, ja se sisälsi nykykäsityksen mukaan hyvin säädytöntä kieltä.
Häälaulu oli kehittyneempi muoto pastoraalista. Runoilijoiden alkaessa kirjoittaa häälauluja muoto alkoi kehittyä ja kultivoitua huomattavasti. Ensimmäinen runoilija joka toi sen kirjalliseen muotoon oli Sapfo, mutta vain muutamia rivejä on säilynyt hänen versiostaan. Muita tunnettuja kreikkalaisia lajin mestareita ovat Anakreon, Stesikhoros ja Pindaros, mutta hienoimmaksi katsottu häälaulu, jossa juhlistetaan Menelaoksen ja Helenan avioliittoa, on Theokritoksen käsialaa. Latinalaisiin häälaulun tekijöihin kuuluu muun muassa Catullus, jonka runot 61 ja 62 käsittelevät Thetiksen ja Peleuksen avioliittoa ja jotka ovat myös oodi Sapfolle, jolla oli niihin suuri vaikutus. Häälaulu oli itse asiassa latinalaisen kirjallisuuden perusmuoto, jota Catullus hienonsi ja puki kunnioitettavampaan muotoon. Roomalaiset Statius, Ausonius, Sidonius Apollinaris ja Claudius osallistuivat myös häälaulun traditioon. Häälaulu on säilynyt myös moderniin latinalaiseen runouteen: myöhempinä aikoina edellä mainittuja ovat imitoineet muun muassa Buchanan, Julius Caesar Scaliger, Sannazaro, jotka ovat latinalaisia runoilijoita, ja suuresti suosivat ikivanhaa runomuotoa.
Renessanssin aikaan klassisiin muotoihin perustuneita häälauluja kirjoitettiin Italiassa, Ranskassa ja Englannissa. Italialaisia runoilijoita olivat muun muassa d’Iarini ja Metastasio, ja ranskalaisia Ronsard, Malherbe ja Scarron. Englantilaisen Edmund Spenserin Song of Salomon (1595), joka on kirjoitettu runoilijan oman avioliiton ylistykseksi, on kuitenkin sekä englantilaisittain että maailmanlaajuisesti ihailluin häälaulu. Myös Ben Jonson, Donne ja Francis Quarles ovat kirjoittaneet häälauluja, kuten myös Tennyson, joka muotoili sisarensa avioliitosta kertovan, selvästi häälauluksi luokiteltavan runon.
Aiheesta muualla

Häälaulun muita määritelmiä
Aiheesta muualla > Esimerkkejä häälaulusta

Häälaulu (1899), toimittanut Paavo Korhonen (Wikiaineisto)
Häälaulu (1889), toimittanut Pentti Lyytinen (Wikiaineisto)
Epithalamium (1900), kirjoittanut John Gardiner Calkins Brainard
Epithalamium (2001), kirjoittanut Matthew Rohrer
Epithalamion, Kokoelmassa The Complete Works in Prose and Verse of Edmund Spenser (1882), alun perin kirjoittanut Edmund Spenser
Häälaulu latinaksi
Hulk (täsmennyssivu)

Hulk voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Hulk, Marvel-kustantamon luoma supersankari
Hulk, vuonna 2003 ilmestynyt supersankarielokuva
Hulk, yhdysvaltalainen animaatiosarja
Hulk, videopeli
Hulk, brasilialainen jalkapalloilija
Hulk Hogan, yhdysvaltalainen showpainija ja näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hulk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilmarinen kyntää kyisen pellon (veistos)

Jukka Salmisen taideteos Turun postikeskuksen pihalla.
Ilmarinen kyntää kyisen pellon on taiteilija Jukka Salmisen taideteos Turun postikeskuksen pihalla. Teräsveistos paljastettiin Kalevalan päivänä 2006.
Salminen on aiemminkin muuntanut Kalevalaa kuviksi ja tämä teos on osa hänen tekemäänsä 17-osaista veistossarjaa. Ensimmäinen valmistui 1996. Kubistisissa veistoksessa on paljon suoria linjoja ja ne koostuvat kolmioista kuten useammat muutkin hänen työnsä. 17-osainen veistossarja oli aiemmin sijoitettuna Auran Kalevalapuistoon, mutta on nyt kokonaisuudessaan Turussa.
Henrik Klemetsen Holm

| Henrik Klemetsen Holm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1990 (ikä 34) Fredrikstad
Kansalaisuus:   Norja
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Stavanger Oilers
Sarja:  GET-ligaen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Stjernen Hockey
Henrik Klemetsen Holm (s. 9. kesäkuuta 1990 Fredrikstad) on norjalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka on maalivahti. Hän edustaa Norjan GET-ligaenissa pelaavaa Stavanger Oilersia. Nuorten sarjoissa hän pelasi Lillehammerissa ja Stjernenissä. Hän on pelannut myös Norjan maajoukkueissa (U19, U20 ja miesten maajoukkue) MM-kilpailuissa.
Hongkongin kuvernööri

| Hongkongin kuvernööri |
| --- | --- |
 Governor of Hong Kong   香港總督
 Kuvernöörin lippu
 Viimeinen kuvernööri Chris Patten
 
Virka-asunto:  Kuvernöörin palatsi
Perustettu:  1843
Ensimmäinen:  Henry Pottinger
Viimeinen:  Chris Patten
Lakkautettu:  1997
Palkka:  3 036 000 HK$ (noin 340 000 euroa) vuodessa
Hongkongin kuvernööri (engl. Governor of Hong Kong, kiin.: 香港總督; Jyutping: Hoeng1gong2 Zung2duk1) oli Hongkongin siirtomaahallinnon korkein edustaja Brittiläisen Hongkongin aikana. Ensimmäinen kuvernööri oli Henry Pottinger, joka aloitti virassaan 1843. Kuvernöörin virka lakkautettiin vuonna 1997, kun Hongkong siirtyi Kiinalle ja sen tilalle perustettiin Hongkongin hallintojohtajan virka. Viimeisenä kuvernöörinä toimi Chris Patten. Ennen virkakautensa päättymistä Patten aloitti laajamittaiset uudistukset Hongkongin demokratian kehittämiseksi.
Vuosina 1842–1993 kuvernööri toimi automaattisesti myös Hongkongin lainsäädäntöneuvoston puhemiehenä.
Vuonna 1996 kuvernöörin palkka oli 3 036 000 Hongkongin dollaria (noin 340 000 euroa) vuodessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hongkongin kuvernööri Wikimedia Commonsissa
Ingrid Newkirk

Ingrid Newkirk vuonna 2007 chihuahuan kanssa.
Ingrid Newkirk (s. 11. kesäkuuta 1949) on eläinten oikeuksia puolustavan järjestö PETAn (People for the Ethical Treatment of Animals) johtaja, jonka hän perusti Alex Pachecon kanssa vuonna 1980.
Newkirk kääntyi eläinten oikeuksien puolustajaksi vuonna 1970, kun hänen silloinen naapuri hylkäsi kissanpentuja, jotka Newkirk päätti ottaa hoitoonsa.