stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tom DeLay

Tom DeLay
Thomas Dale DeLay (s. 8. huhtikuuta 1947 Laredo, Teksas) on republikaanipoliitikko ja entinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Texasista. Hänet tunnetaan lempinimellä "The Hammer" (suom. vasara) harjoittamastaan tiukasta puoluekuristaan. Hän oli edustajainhuoneen enemmistöjohtaja 2003–2006, jolloin hän yhdisti republikaanit tukemaan presidentti George W. Bushin agendaa.
Poliittinen ura > Nousu enemmistöjohtajaksi

DeLay valittiin 1978 Teksasin osavaltion edustajainhuoneeseen. Hän istui Teksasin edustajainhuoneessa 1979–1984. DeLay valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vaaleissa 1984. DeLay sai mainetta loistavana varainkerääjänä, ja hän auttoi monia kongressiin yrittäviä republikaaniehdokkaita. DeLayn ansioksi voi osittain laittaa republikaanien vaalivoitto 1994. Republikaanit saivat takaisin enemmistöpuolueensa aseman neljään vuosikymmeneen.
DeLay valittiin vuonna 1995 republikaanien whipiksi, jonka tehtävänä oli varmistaa, että puolueen jäsenet saapuisivat merkittäviin äänestyksiin ja äänestäisivät sovitun kannan mukaan. Hän sai tuona aikana lempinimekseen "The Hammer" kovan puoluekurinsa takia. DeLay oli merkittävässä roolissa vuonna 1998, kun presidentti Bill Clintonia syytettiin virkavirheestä. Hän järjesti kristillisen oikeiston edustajia lobbaamaan republikaaniedustajia äänestämään Clintonin virkavirheen puolesta. Edustajainhuoneessa ehdotus menikin läpi, mutta senaatti äänesti virkavirhettä vastaan.
DeLay nousi vuonna 2003 edustajainhuoneen enemmistöjohtaksi, eli enemmistönä olevan puolueen ryhmäjohtajaksi.
Poliittinen ura > Eroaminen skandaalin jälkeen

DeLay joutui eroamaan enemmistöjohtajan paikalta syyskuussa 2005, kun häntä syytettiin Teksasissa rikollisesta salaliitosta vaalikampanjan aikana 2002. Republikaanisääntöjen mukaan enemmistöjohtaja joutuu rikollisten syytteiden edessä jättämään paikkansa ainakin väliaikaisesti.
Korruptiosyytteiden takia DeLay päätti erota kongressista kokonaan helmikuussa 2006. DeLayn saamien syytteiden lisäksi hänen suhteensa tuomittuun lobbariin Jack Abramoffiin on ollut myös tarkastelussa. DeLayn kaksi entistä avustajaa on myös tuomittu Abramoff-jutun yhteydessä. DeLay on kiistänyt kaikki häneen kohdistuvat syytökset.
Aiheesta muualla

DeLayn blogi
Ballenan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Costa Rica, Puntarenasin maakunta
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ballenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Costa Ricassa, Puntarenasin maakunnassa.
Puistossa on koralliriuttoja, mangovemetsiä ja hiekkarantoja. Siellä tavataan delfiineitä ja ryhävalaita.
Umberto I

| Umberto I |
| --- | --- |
 Umberto I vuonna 1887
Italian kuningas
Valtakausi:  9. tammikuuta 1878 – 29. heinäkuuta 1900
Edeltäjä:  Viktor Emanuel II
Seuraaja:  Viktor Emanuel III
Pääministerit:  Agostino Depretis Benedetto Cairoli Francesco Crispi Antonio di Rudinì Giovanni Giolitti Luigi Pelloux Giuseppe Saracco

Syntynyt:  14. maaliskuuta 1844 Torino, Sardinian kuningaskunta
Kuollut:  29. heinäkuuta 1900 (56 vuotta) Monza, Italian kuningaskunta
Hautapaikka:  Pantheon, Rooma
Puoliso:  Margherita
Koko nimi:  Umberto Ranieri Carlo Emanuele Giovanni Maria Ferdinando Eugenio di Savoia
Suku:  Savoiji
Isä:  Viktor Emanuel II
Äiti:  Maria Adelheid
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Umberto I (Umberto Rainerio Carlo Emanuele Giovanni Maria Ferdinando Eugenio, Principe del Piemonte; 14. maaliskuuta 1844 Torino, Sardinian kuningaskunta – 29. heinäkuuta 1900 Monza, Italian kuningaskunta) oli Italian kuningas 9. tammikuuta 1878 lähtien kuolemaansa saakka. Vasemmisto vihasi Umbertoa hänen vanhoillisuutensa vuoksi ja lopulta anarkisti Gaetano Bresci murhasi hänet.
Umberto oli Sardinian kuningas Viktor Emanuel II:n (vuodesta 1861 Italian kuningas) ja arkkiherttuatar Maria Adelheidin poika. Maaliskuussa 1858 hän liittyi Sardinian armeijaan ja taisteli Solferinossa vuonna 1859 ja Custozassa vuonna 1866.
21. huhtikuuta 1868 Umberto nai serkkunsa, Savoijin prinsessa Margherita Teresa Giovannan. Heidän poikansa oli Napolin prinssi Viktor Emanuel III, seuraava Italian kuningas.
Valtakausi

Umberto I nousi valtaistuimelle isänsä kuoleman vuonna 1878 jälkeen ja otti arvonimen Umberto I, Italian kuningas, eikä Savoijin Umberto IV. Hän vaati isänsä haudattavaksi Roomaan Pantheoniin. Ensimmäinen murhayritys Umbertoa vastaan tapahtui jo 17. marraskuuta 1878 Napolissa. Kuningas torjui iskun miekallaan.
Umberton valtakausi oli levoton: Sardinia miehitti Molempain Sisiliain kuningaskunnan vuonna 1860, sosialismi syntyi, imperialismia vastustettiin ja kansalaisoikeuksia rajoitettiin. Ulkopolitiikassa Umberto kannatti kolmiliittoa Itävalta-Unkarin ja Saksan kanssa (vuodesta 1882). Afrikasta Italia valloitti Eritrean ja Somalimaan. Tullisota Ranskan kanssa johti talousvaikeuksiin vuonna 1888 ja italialaisten tappio abessinialaisille Adwan taistelussa vuonna 1896 söi kuninkaan suosiota. Seuraava murhayritys tapahtui 22. huhtikuuta 1897 Roomassa. Kuningas julisti sotatilalain levottomuuksien vuoksi.
Vuonna 1898 nälkämellakoita puhkesi leivän hinnan vuoksi ympäri Italiaa. Milanossa aseistamattomat mielenosoittajat marssivat palatsia kohti, jolloin kenraali Fiorenzo Bava Beccaris määräsi avaamaan tulen. Satoja mielenosoittajia kuoli, mutta kuningas palkitsi kenraalin kuninkaallisen palatsin urheasta puolustuksesta. Anarkisti Gaetano Bresci päätti surmata kuninkaan ja ampui tätä kolme kertaa Monzassa 29. heinäkuuta 1900. Bresci tuomittiin pakkotyöhön, ja hän kuoli jo vuoden kuluttua. Virallisen selityksen mukaan hän oli tehnyt itsemurhan.
Umberto I haudattiin Rooman Pantheoniin, toisena Italian kuninkaana. Virallisesti hänelle annettiin lisänimi ”Hyvä”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umberto I Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Viktor Emanuel II | Italian kuningas 1878–1900 | Seuraaja: Viktor Emanuel III |
The Saints (australialainen yhtye)

| The Saints |
| --- | --- |
 Peter Wilkinson, Caspar Wijnberg ja Chris Bailey Amsterdamissa heinäkuussa 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1974–
Tyylilaji:  punk, pop-punk, punk-blues, post-punk, vaihtoehtorock
Kotipaikka:   Brisbane, Queensland, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Barry Francis   Peter Wilkinson  
Levy-yhtiö:  EMI Harvest Records Sire Records RCA Records Mushroom Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Saints on australialainen punk rock-yhtye, joka perustettiin Brisbanessa vuonna 1974. Perustajajäseniä olivat: Chris Bailey (laulaja-lauluntekijä, myöhemmin  myös kitaristi), Ivor Hay (rumpali) ja Ed Kuepper (kitaristi-lauluntekijä). Yhtye on käynyt läpi useita jäsenvaihdoksia. Viimeinen alkuperäisjäsen Chris Bailey kuoli huhtikuussa 2022. Yhtye pääsi Australian Recording Industry Association (ARIA) Hall of Fameen vuonna 2001.
Yhtyeen albumi Eternally Yours (1978) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Jäsenet > Nykyiset

Barry Francis – kitara  (1979–1989, 2013–)
Peter Wilkinson – rummut  (1999–)
Jäsenet > Entiset

| --- | --- |
 Chris Bailey – laulu, kitara, basso  (1974–2022)   Ivor Hay – rummut, koskettimet, basso, urut  (1974–1979, 1981, 1985–1987, 2009)   Ed Kuepper – kitara  (1974–1979, 2004, 2009)   Jeffrey Wegener – rummut  (1974–1975)   Doug Balmanno – bassokitara  (1975)   Kym Bradshaw – bassokitara  (1975–1977)   Alasdair Ward – bassokitara  (1977–1978)   Bruce Callaway – kitara  (1979–1980)   Janine Hall – bassokitara  (1979–1982, 1984–1985)   Mark Birmingham – rummut  (1980–1981)   Chris Burnham – kitara  (1982, 1989)   Laurie Cuffe – kitara  (1982–1983)   Iain Shedden – rummut  (1982, 1984–1985, 1988–1990, 2002, 2004)   Tracy Pew – bassokitara  (1984; kuoli 1986)   Richard Burgman – kitara  (1985)   Louise Elliott – saksofoni  (1985)   Arturo LaRizza – bassokitara  (1986–1989, 2002, 2004, 2009)  :  Joe Chiofalo – koskettimet  (1987–1988, 1991)   Dror Erez – koskettimet  (1991)   Tony Faehse – kitara  (1991)   Peter Jones – rummut  (1991)   Michael Bayliss – bassokitara  (1996–2004)   Marty Bjerregaard – rummut  (1996–1999)   Andy Faulkner – kitara  (1996–2004)   Andreas Jörnvill – rummut  (1996)   Joakim Tack – bassokitara  (1996)   Ian Walsh – kitara  (1996)   Måns Wieslander – kitara  (1996)   Eddie Nyström – kitara  (2002)   Marty Willson-Piper – kitara  (2004–2005)   Caspar Wijnberg – bassokitara  (2004–2010)   Jane Mack – bassokitara  (2010)   Sean Carey – kitara  (2012–2013)
Diskografia > Studioalbumit

(I'm) Stranded (1977)
Eternally Yours (1978)
Prehistoric Sounds (1978)
The Monkey Puzzle (1981)
I Thought This Was Love, But This Ain't Casablanca (1982)
A Little Madness to Be Free (1984)
All Fools Day (1986)
Prodigal Son (1988)
Howling (1997)
Everybody Knows the Monkey (1998)
Spit the Blues Out (2002)
Nothing Is Straight in My House (2005)
Imperious Delirium (2006)
King of the Sun (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Saints Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
The Saints Facebookissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ballet Pathétique

Ballet Pathétique on Jorma Uotisen koreografioima nykytanssiteos. Se kantaesitettiin Helsingin Kaupungiteatterin pienellä näyttämöllä vuonna 1989, jonka jälkeen sitä on esitetty mm. Suomen kansallisoopperassa vuosina 1994, 2001 ja 2010. Ballet Pathétiquessa musiikkina käytetään Pjotr Tšhaikovskin Sinfonia nro 6 op 74 "pateettinen". Ennen Ballet Pathétiqueta Uotinen oli luonut Tero Saariselle soolon Pariisin kansainvälisiin balettikilpailuihin vuonna 1988, josta Ballet Pathétique sai teemansa.
Backstrom

| Backstrom |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama musta huumori
Kestoaika:  43 minuuttia
Luoja(t):  Leif G. W. Persson Hart Hanson
Pääosissa:  Rainn Wilson Genevieve Angelson Kristoffer Polaha Page Kennedy Beatrice Rosen Thomas Dekker Dennis Haysbert
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   FOX  MTV3
Esitetty:  22. tammikuuta 2015 – 13. huhtikuuta 2015
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  13
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Rainn Wilson
Vastaava(t) tuottaja(t):  Hart Hanson Leif G.W. Persson Mark Mylod Niclas Salomonsson
Tuotantoyhtiö(t):  Far Field Productions 20th Century Fox Television
Aiheesta muualla
IMDb
Backstrom on yhdysvaltalainen mustan huumorin rikosdraamasarja, joka perustuu ruotsalaisen Leif G. W. Perssonin Bäckström-romaaneihin. Sarja alkoi yhdysvalloissa FOX-kanavalla vuonna 2015. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 23. kesäkuuta 2016.
Juoni

Sarjan alkaessa komisario Everett Backstrom (Rainn Wilson) on ollut kuusi vuotta hyllytettynä liikennepoliisissa, kun hänet kutsutaan takaisin rikospoliisiin. Backstrom on luonteeltaan epäsosiaallinen. Hän sovinisti, rasisti, epäsiisti ja juoppo. Backstromilla on kuitenkin ainutlaatuinen taito asettua toisen ihmisen asemaan. Tämän taidon avulla hän ratkoo rikoksia Portlandissa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rainn Wilson  | … |  rikoskomisario Everett Backstrom   |
|  Genevieve Angelson  | … |  rikosylikonstaapeli Nicole Gravely   |
|  Page Kennedy  | … |  konstaapeli Frank Moto   |
|  Kristoffer Polaha  | … |  ylikonstaapeli Peter Niedermayer   |
|  Dennis Haysbert  | … |  rikostutkija John Almond   |
|  Beatrice Rosen  | … |  Nadia Paquet   |
|  Thomas Dekker  | … |  Gregory Valentine   |
|  Ben Hollingsworth  | … |  Steve Kines   |
|  Sarah Chalke  | … |  Amy Gazanian   |
|  Inga Cadranel  | … |  poliisipäällikkö Anna Cervantes   |
|  Rizwan Manji  | … |  tohtori Deb   |
|  Robert Forster  | … |  sheriffi Blue Backstrom   |
Bianca

| Bianca |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Bradford A. Smith
Löytöaika:  23. tammikuuta 1986
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Uranus
Keskietäisyys:  56,000 km
Eksentrisyys:  0.00092 ± 0.000118
Kiertoaika:  0.434578986 ± 0.000000022 d
Inklinaatio:  0.19308 ± 0.054°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  27 km
Pinta-ala:  ~8300 km2
Massa:  ~9.2×1016 kg
Keskitiheys:  ~1.3 g/cm³ g/cm3
Pakonopeus pinnalla:  ~0.022 km/s
Pyörähdysaika:  Synkroninen
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0.08 ± 0.01 0.07
Bianca on Uranuksen sisempi kuu. Se kiertää Uranusta noin 56,000 kilometrin päässä. Se löydettiin Voyager 2:n ottamien kuvien avulla 23. tammikuuta 1986, ja sille annettiin väliaikainen nimitys S/1986 U 9. Se on nimetty William Shakespearen Kuinka äkäpussi kesytetään -näytelmän Katherinen sisaren, Biancan, mukaan. Alun perin Biancan nimeksi oli tarkoitus tulla Peaseblossom Juhannusyön unesta, mutta Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton kiistojen takia kuun nimeksi päätettiin antaa kaikessa hiljaisuudessa Bianca. Bianca tunnetaan myös nimellä Uranus VIII.
Bianca kuuluu Portia-ryhmäksi kutsuttuun Uranuksen kuiden ryhmään. Muita ryhmän kuita ovat Cressida, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda ja Perdita. Näillä kuilla on samanlaiset kiertoradat ja fotometriset ominaisuudet. Biancan 27 kilometrin säteen, kiertoradan ja albedon lisäksi siitä ei tiedetä lähestulkoon mitään.
Voyager 2:n ottamista kuvista selvisi, että Bianca on hieman kallistunut Uranukseen päin. Biancan pinta on harmaan värinen.
Aiheesta muualla

Bianca NASA:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Uranuksen kuut
| --- | --- |
Sisemmät kuut:  Cordelia | Ofelia | Bianca | Cressida | Desdemona | Juliet | Portia | Rosalind | Cupid | Belinda | Perdita | Puck | Mab
Suuret kuut:  Miranda | Ariel | Umbriel | Titania | Oberon
Ulommat kuut:  Francisco | Caliban | Stefano | Trinculo | Sycorax | Margaret | Prospero | Setebos | Ferdinand
Toro y Moi

| Toro y Moi |
| --- | --- |
 Toro y Moi vuonna 2010
Henkilötiedot
Koko nimi:  Chazwick Bradley Bundick
Syntynyt: 7. marraskuuta 1986 (ikä 37) Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Toro y Moi
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  indie pop, elektroninen, synthpop, chillwave
Soittimet:  kitara, kosketinsoitin, bassokitara, rummut, lyömäsoittimet
Levy-yhtiöt:  Carpark
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Chazwick Bradley Bundick (s. 7. marraskuuta 1986), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Toro y Moi, on yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja. Bundickin musiikki on ollut monimuotoista siitä lähtien, kun hän aloitti musiikin tekemisen, mutta hänet yhdistetään useimmin chillwave-musiikin popularisoitumiseen 2010-luvun alussa. Hänen taiteilijanimensä on monikielinen lause, joka koostuu espanjankielisistä sanoista toro ja y (tarkoittavat ”härkä” ja ”ja”) sekä ranskankielisestä sanasta moi (tarkoittaa ”minä”).
Varhainen elämä ja nuoruus

Chazwick Bradley Bundick syntyi 7. marraskuuta 1986 Columbiassa, Etelä-Carolinassa filippiiniläisäidille ja afroamerikkalaisisälle. Hän kävi Ridge Viewin High Schoolia, jossa hän perusti indie rock -yhtyeen The Heist and The Accomplice kolmen koulukaverinsa kanssa.
Bundick valmistui Etelä-Carolinan yliopistosta vuoden 2009 keväällä graafisen suunnittelun kandidaatin tutkinnolla. Hänen koulu-uransa loppupuolella Bundick muodosti läheisen musikaalisen suhteen toiseen chillwave-artistiin nimeltä Ernest Greene, joka esiintyy nimellä Washed Out.
Diskografia > Studioalbumit

Causers of This (2010)
Underneath the Pine (2011)
Anything in Return (2013)
Michael (nimellä ”Les Sins”) (2014)
What For? (2015) (Billboard 200 #123)
Star Stuff (2017)
Boo Boo(2017)
Outer Peace(2019)
Mahal (2022)
Diskografia > Kokoelmat

June 2009 (2012)
Samantha (2015)
Diskografia > Livealbumit

Live from Trona (2016)
Diskografia > EP:t

Body Angles (2009)
Freaking Out (2011)
Diskografia > Singlet

”Blessa” (2009)
”Left Alone at Night” (2009)
”Leave Everywhere” (2010)
”I Will Talk to You”/”For No Reason” (2010)
”Sides of Chaz” (2010)
”So Many Details” (2012)
”Say That” (2013)
”Campo” (2013)
”Slough” (2013)
”Empty Nesters” (2015)
”Buffalo” (2015)
Diskografia > Demolevyt

Woodlands (2007)
My Touch (2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toro y Moi Wikimedia Commonsissa
Baarikärpänen (kappale)

Baarikärpänen on suomalaisen rock-yhtye Eppu Normaalin tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin ensimmäisen kerran albumilla Imperiumin vastaisku vuonna 1988. Kappaleen oli alun perin tarkoitus olla levyllä vain täytteenä, mutta siitä tuli yhtyeen suosituimpia kappaleita.[lähde? ]
Baarikärpäsen laulaa levyllä ja livenä yhtyeen vokalisti Martti Syrjän sijasta bändin kitaristi Pantse Syrjä. Kappaleesta on tullut vuosien mittaan yksi Suomen suosituimmista ryyppylauluista.[lähde? ]
The Hook

| The Hook Jukka Tolonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 5.–11. elokuuta 1974, Marcus Music AB, Tukholma
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Måns Groundstroem
 Tyylilaji: fuusiojazz
 Kesto: 36.11
 Levy-yhtiö: Love Records
Jukka Tolosen muut julkaisut
| Summer Games 1973 | The Hook 1974 | Hysterica 1975 |
The Hook on kitaristi  Jukka Tolosen albumi vuodelta 1974.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Jukka Tolonen.
Kappaleet > A-puoli

Aurora Borealis – 12.52
Starfish – 6.13
Kappaleet > B-puoli

The Sea – 8.18
The Hook – 8.32
Together – 3.15
Kokoonpano

Jukka Tolonen – kitara, piano
Esa Kotilainen – minimoog, klavinetti, haitari
Esko Rosnell – rummut, lyömäsoittimet
Heikki Virtanen – basso
Seppo Paakkunainen – baritonisaksofoni
Jan Kling – tenorisaksofoni
Pekka Pöyry – alttosaksofoni, sopraanosaksofoni, huilu
Torgny Nilsson – pasuuna
Bertil Löfgren – trumpetti
Aiheesta muualla

The Hook discogs.com -sivustolla
Tosilitsumabi

| --- | --- |
Tosilitsumabi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 375823-41-9
ATC-koodi: L04AC07
PubChem CID: 17396767
DrugBank: DB06273
Kemialliset tiedot
Kaava: C6428H9976N1720O2018S42 
Moolimassa: 145 kDa
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 80-95 prosenttia
Proteiinisitoutuminen: 8-14 päivää
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C(US)
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: pistoksena ihon alle tai infuusiona laskimoon
Tosilitsumabi  (kauppanimellä RoActemra) on ihmisen interleukiini-6-reseptoreihin sitoutuva ja niiden toimintaa estävä reumalääke. Sitä käytetään Suomessa yleensä yhdessä metotreksaatin kanssa vähentämään reuman nivelvaurioita. Tosilitsumabia käytetään myös polyartriittiin ja hengenvaarallisen sytokiinien vapautumisoireyhtymän hoitoon. Se annostellaan omatoimisesti injektiokynässä ihon alle tai sairaanhoidossa infuusiona laskimoon.
Tosilitsumabi on IgG1-vasta-aine. Se on monoklonaalinen, humanisoitu ja tuotettu yhdistelmä-DNA-tekniikalla.
Tosilitsumabi sai myyntiluvan EU:ssa tammikuussa 2009. Lääkkeen patentti vanheni USAssa kesäkuussa 2015 ja EU-alueella 23. huhkikuuta 2017.
Käyttö

Tosilitsumabia käytetään Suomessa yhdessä metotreksaatin (MTX) kanssa vaikean, aktiivisen ja etenevän nivelreuman hoitoon aikuisilla, joita ei aiemmin ole hoidettu MTX:llä. Tosilitsumabia ja MTX:ää voidaan käyttää myös kohtalaisen nivelreuman hoitoon niillä aikuisilla, joille muut reumalääkkeet eivät ole toimineet kyllin hyvin tai ovat aiheuttaneet liikaa haittavaikutuksia. Tosilitsumabin ja MTX:n yhteiskäyttö vähentää reuman nivelvaurioiden etenemistä ja parantaa fyysistä toimintakykyä. Pelkkää tosilitsumabia voidaan käyttää myös, jos MTX:n käyttö ei sovi potilaalle.
Tosilitsumabia ja MTX:ää voidaan käyttää Suomessa 2-vuotiaiden ja tätä vanhempien lasten aktiivisen polyartriitin hoitoon jos pelkkä MTX ei ole tehonnut kyllin hyvin. Tosilitsumabia voidaan käyttää myös yksin mikäli MTX ei sovi potilaalle.
Tosilitsumabia voidaan käyttää Suomessa myös yli 2-vuotiailla lapsilla tai aikuisilla hoitamaan vaikeaa tai hengenvaarallista sytokiinien vapautumisoireyhtymää, jonka ovat aiheuttaneet kimeeristä antigeenireseptoria ilmentävät T-solut.
Tosilitsumabiliuosta sisältävää injektiokynää käytettäessä potilas voi pistää lääkkeen itse ihon alle. Kynässä on 162 milligrammaa (mg) tosilitsumabia ja annos otetaan kerran viikossa. Käytettäessä tosilitsumabia infuusiona lääkäri tai sairaanhoitaja antaa annoksen laskimoon tunnin aikana ja annostus toistetaan 4:n viikon välein. Suositeltu annos on 12 milligrammaa per kehonpainokilo (mg/kg) alle 30 kg painoisille potilaille ja 8 mg/kg yli 30 kg painoisille, mutta yli 100 kg painoisille ei suositella yli 800 mg annoksia.
Vasta-aiheet ja huomiot

Tosilitsumabia käytettessä
aktiivinen infektio voi pahentua, sillä lääke heikentää immuunipuolustusta. Lääkettä ei tule siksi käyttää aktiivisen infektion aikana.
aiemmin podettu virustauti, kuten B-hepatiitti, voi uusiutua.
divertikuliitti voi pahentua ja lääkettä tulee antaa varoen divertikuliittia tai muita suoliston haavaumia poteneille ja mahdollisia poikkeamia tulee seurata lääkkeen käytön aikana.
maksan toiminta voi häiriintyä ja lääkettä tulee antaa valvotusti aktiivista maksasairautta poteville. Vakavaa maksasairautta poteville lääkettä ei välttämättä tule antaa.
on huomioitava, että nivelreumapotilailla on kohonnut pahanlaatuisten kasvainten riski. Tosilitsumabi tai muut immuunijärjestelmään vaikuttavat lääkkeet voivat suurentaa riskiä.
rokotteita, joissa on eläviä taudinaiheuttajia, ei tulisi antaa tosilitsumabihoidon aikana, sillä näiden yhteensopivuudesta ei ole kylliksi tutkimustietoa.
muita biologisia reumalääkkeitä ei tulisi käyttää, sillä näiden yhteensopivuudesta ei ole kylliksi tutkimustietoa.
Haittavaikutukset ja yliannostus

Yli 1:llä tosilitsumabin käyttäjällä 10:stä voi ilmetä ylähengitystieinfektioita, korkea veren kolesterolipitoisuus (hyperkolesterolemia) tai injektiokohdan reaktioita, kuten punoitusta, turvotusta tai kutinaa.
1:llä 10–100:sta voi ilmetä sidekalvontulehdus, vatsakipua, suun haavaumia, mahan limakalvon tulehdus, raajojen turvotusta, yliherkkyysreaktioita, selluliitti (tulehdus), keuhkokuume, herpes simplex -infektion oireilu, vyöruusu, päänsärkyä, huimausta, hengenahdistusta, ihottumaa, kutinaa, alhaista verenpainetta, kehon painon nousua, maksan aminotransferaasiarvojen nousu, kokonaisbilirubiiniarvonnousu, leukopeniaa, neutropeniaa tai alhainen veren fibrinogeenipitoisuus (hypofibrinogenemia).
1:llä 100–1000:sta voi ilmetä divertikuliitti, kohonnut veren triglyseridipitoisuus tai munuaiskivitauti.
1:llä 1000–10 000:sta voi ilmetä Stevens-Johnsonin oireyhtymä, kuolettava anafylaksia, lääkkeestä aiheutunut maksavaurio, maksatulehdus tai keltaisuus.
Tietoja tosilitsumabin yliannostuksen vaikutuksista ei juuri ole. Eräs multippelia myeloomaa poteva sai laskimoon 40 milligrammaa tosilitsumabia per kehonpainokilo (mg/kg), muttei saanut lääkkeestä vakavia haittavaikutuksia.
Toimintamekanismi

Tosilitsumabi sitoutuu liukoisiin ja solukalvoissa oleviin interleukiini-6-reseptoreihin (IL6) estäen siten reseptorien toiminnan. Tosilitsumabi on siis antagonisti. Se myös irrottaa solukalvoissa olevia IL6-reseptoreita liukoisiksi reseptoreiksi, jotka sitovat yhä tosilitsumabia.
Ilman tosilitsumabia liukoiset reseptorit kerääntyvät normaalisti homodimeeriksi solukalvoille ja interleukiini-6:n sitoutuessa niihin reseptorit aktivoituvat. Interleukiini-6:ta on paljon reumaa potevien nivelissä, joissa liiallinen reseptoriaktivaatio johtaa moniin erilaisiin haitallisiin reaktioihin, kuten osteoklastien aktivaatioon. Aktiiviset osteoklastit tuhoavat osaltaan reumassa niveliä ja luustoa.
Aiheesta muualla

KEGG: Tocilizumab