stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ramones
Diskografia

Ramones (1976)
Leave Home (1977)
Rocket to Russia (1977)
Road to Ruin (1978)
End of the Century (1980)
Pleasant Dreams (1981)
Subterranean Jungle (1983)
Too Tough to Die (1984)
Animal Boy (1986)
Halfway to Sanity (1987)
Brain Drain (1989)
Mondo Bizarro (1992)
Acid Eaters (1994)
¡Adios Amigos! (1995)
Elokuvat ja dokumentit

Rock ’n’ Roll High School (1979)
Lifestyles of the Ramones (1990)
Ramones Around the World (1993)
We’re Outta Here (1997)
The Ramones and I (2002)
End of the Century: The Story of the Ramones (2003)
Ramones Raw (2004)
It`s Alive 1974-1996 (2007)
Kirjallisuutta

Bessman, Jim: Ramones. An American Band.  St. Martin’s Press, 1993.  (englanniksi)
Laitio-Ramone, Jari-Pekka: Heaven Needed A Lead Singer. Fans Remember Joey Ramone.  Kauhajoki:  Tmi Ramoniac, 2002.  (englanniksi)
Laitio-Ramone, Jari-Pekka: Rock In Peace. Dee Dee And Joey Ramone.  Kauhajoki:  Tmi Ramoniac, 2004.  ISBN 951-98965-1-1  (englanniksi)
Laitio-Ramone, Jari-Pekka: Ramones. Soundtrack of our lives.  Kauhajoki:  Tmi Ramoniac, 2009.  ISBN 978-951-98965-2-6  (englanniksi)
Melnick, Monte A. & Meyer, Frank: On the Road with the Ramones.  Sanctuary, 2003.  (englanniksi)
Nyman, Jake: ”Ramones”, Rocktieto. Osa 3 N–Z, s. 121–123.  (Soundi-kirja 16)  Pirkkala:  Fanzine Oy, 1982.  ISBN 951-99372-4-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ramonesin virallinen kotisivu. (englanniksi)
Suomalaisen J-P Laitio-Ramonen ylläpitämät maailman laajimmat Ramones-sivut. (englanniksi)
1977 - Suomalaisen punkin syntyhetkillä. Tarinaa Ramonesin ensimmäisestä Suomen vierailusta Ramopunk.comissa (Arkistoitu – Internet Archive).
Ramones Suomessa. Ylen Elävä arkisto.
Ramonet (Arkistoitu – Internet Archive). Suomalainen Ramones-sivusto.
Ramones
| --- | --- |
Studioalbumit:  Ramones  Leave Home  Rocket to Russia  Road to Ruin  End of the Century  Pleasant Dreams  Subterranean Jungle  Too Tough to Die  Animal Boy  Halfway to Sanity  Brain Drain  Mondo Bizarro  Acid Eaters  ¡Adios Amigos! 
Kokoelmat:  Ramones Mania  All the Stuff (And More!) Volume 1  All the Stuff (And More!) Volume 2  Hey Ho! Let's Go: The Anthology  Ramones Mania Vol. 2  Masters of Rock: Ramones  Best of the Chrysalis Years  Loud, Fast Ramones: Their Toughest Hits  The Chrysalis Years  The Best of the Ramones  Weird Tales of the Ramones  Greatest Hits 
Livealbumit:  It's Alive  Loco Live  Greatest Hits Live  We're Outta Here!  You Don't Come Close  Leave Home  NYC 1978 
Muuta:  Diskografia  Luettelo Ramonesin kappaleista  Luettelo Ramonesin konserteista 
Forest Hills High School, jossa Ramonesin neljä alkuperäistä jäsentä opiskelivat.
Ramones esiintymässä Torontossa vuonna 1976
Johnny Ramone vuonna 1977.
Joey Ramone vuonna 1980
Joey and Dee Dee Ramone esiintyvät Seattlessa vuonna 1983
Ramones esiintymässä São Paulossa vuonna 1987
Joey Ramone Place Boweryssa.
Ramones - Joey Ramone, Johnny Ramone, Dee Dee Ramone, Tommy Ramone - Marky Ramone, Richie Ramone, Elvis Ramone, C. J. Ramone.
Kakata

| Kakata |
| --- | --- |
 Kakatan päätietä
 Kakata
 Koordinaatit: 6°31′50″N, 10°20′50″W 
Valtio:   Liberia
Piirikunta:  Margibi
Väkiluku (2008):  34 608
Aikavyöhyke:  UTC0
Kakata on kaupunki Liberiassa. Se sijaitsee pääkaupunki Monroviasta Gbarngaan johtavan tien varrella. Vuonna 2008 Kakatassa oli noin 34500 asukasta.
Kakatassa sijaitsee kaksi instituuttia sekä useita kirkon ylläpitämiä oppilaitoksia. Kaupungin teollisuudessa merkittäviä ovat kumintuotanto sekä timantit, joiden lisäksi kaupungin läheltä on löydetty baryyttiesiintymiä. Taloudellisesti merkittävää on myös riisin omavaraisviljely.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kakata Wikimedia Commonsissa
Maltan jalkapalloliitto

| Maltan jalkapalloliitto> Assoċjazzjoni tal-Futbol ta' Malta |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1900
Alueellinen:  Malta
Presidentti:  Bjorn Vassallo
Johtaja:  Maria Azzopardi
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maltan jalkapalloliitto (maltaksi Assoċjazzjoni tal-Futbol ta' Malta, lyh. MFA) on jalkapallon lajiliitto Maltalla. Maltan jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1900. Liitosta tuli FIFA:n täysjäsen vuonna 1959. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2019 lähtien Bjorn Vassallo ja pääsihteerinä vuodesta 2025 lähtien Maria Azzopardi.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (englanniksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Edward Forbes

Edward Forbes
Edward Forbes (12. helmikuuta 1815 – 18. marraskuuta 1854) oli brittiläinen luonnonhistorioitsija ja meribiologi. Hän toimi Geological Society of Londonin kuraattorina ja botaniikan professorina Lontoon King’s Collegessa. Forbes kartoitti kasvi- ja eläinlajien levinneisyyksiä Britanniassa ja yhdisti ne geologisiin tapahtumiin.
Forbes oli mukana HMS Beaconin matkalla Aigeianmerellä 1841. Tutkimusmatkalla nostettiin ruoppausnäytteitä eri syvyyksistä. Forbes havaitsi, että meren eliöiden määrä ja koko väheni syvyyden kasvaessa. Tästä hän johti ns. atsoottisen hypoteesin (Azoic hypothesis, myös Abyssus theory), jonka mukaan yli 300 sylen syvyydessä (n. 550 metriä) vedenpinnan alla ei ole lainkaan elämää. Teoria kumottiin vasta 1860-luvulla, kun norjalainen meribiologi Michael Sars kuvaili yhdeksäätoista yli 300 sylen syvyydessä elävää lajia.
Forbes auttoi Thomas Henry Huxleya julkaisemaan tämän tutkimustuloksia eräältä matkalta, mikä auttoi Huxleyn valinnassa Royal Societyn jäseneksi.lähde?
Käännös suomeksi
Skotlannin jalkapalloliitto

| Skotlannin jalkapalloliitto> Scottish Football Association |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1873
Alueellinen:  Skotlanti
Presidentti:  Mike Mulraney
Johtaja:  Ian Maxwell
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skotlannin jalkapalloliitto (engl. Scottish Football Association) on skotlantilaisen jalkapallon korkein järjestö. Se on perustettu vuonna 1873 ja on täten maailman toiseksi vanhin jalkapalloliitto Englannin jalkapalloliiton jälkeen. Liitto on kuulunut FIFA:an vuodesta 1910 lähtien ja UEFA:an vuodesta 1954 lähtien. Sen presidenttinä toimii George Peat.
Skotlannin jalkapalloliitto hallinoi miehissä maajoukkuetta, B-maajoukkuetta sekä muutamia juniorimaajoukkueita. Skotlannilla on myös naisten maajoukkue ja alle 19-vuotiaiden naisten maajoukkue. Liitto järjestää myös Skotlannin cupin ja nuorten vastaavan kilpailun.
Aiheesta muualla

Liiton kotisivut (englanniksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Turvallisuus

Turvallisuus tarkoittaa vaarojen ja uhkien (riskin) poissaoloa, kuin myös psykologista kokemusta niiden poissaolosta. Turvallisuus esiintyy siis ilmiönä kaikkialla, missä esiintyy jonkinlaista vaaraa. Maailman monimutkaistuessa, verkottuessa myös turvallisuus saa uusia piirteitä. Turvallisuus on (usein) absoluuttisesti mahdotonta, joten turvallisuus on suhteellinen määre.
Turvallisuutta uhkaavaa vaaraa ei pystytä useinkaan poistamaan kokonaan, kyse on uhan vähentämisestä ja paljonko siihen halutaan panostaa. Näin erityisesti niissä toiminnoissa, joissa ihminen ja tekniikka ovat mukana.
Turvallisuus-termiä käytetään viittaamaan esimerkiksi sotiin (sotilaallinen turvallisuus), rikollisuuteen, onnettomuuksiin, työhön (työturvallisuus), elintarvikkeisiin, liikenteeseen tai tietoturvaan.
Turvallisuuden tunne

Turvallisuuden tunne on Maslowin tarvehierarkiassa yksi viidestä ihmisen perustarpeesta. Maslowin mukaan ihminen pyrkii tyydyttämään nämä perustarpeensa ennen kaikkea, mukaan lukien siis myös oman henkilökohtaisen turvallisuuden tunteensa. Tunteena turvattomuus liittyy yleensä tulevien tapahtumien ennustamattomuuteen eli epävarmuuteen. Yksilö tuntee olonsa usein turvattomaksi, jos lähitulevaisuuden uhkakuvat ovat vaikeasti ennustettavia tai -ymmärrettäviä. Tällaisissa tilanteissa yksilö kokee olonsa usein turvattomammaksi kuin mitä järkevästi ajatellen olisi tarpeellista. Esimerkkinä tällaisesta tilanteesta toimii vaikkapa SARS tai lintuinfluenssa. Molempia aiheita käsitellään julkisuudessa, mutta niihin sairastuminen on äärimmäisen epätodennäköistä. Todellisia riskejä arvioitaessa meidän tulisi huolehtia mieluumminkin esimerkiksi malariaan sairastumisesta.
Riski ja turvallisuus

Riski määritellään yleisimmin epätoivotun tapahtuman todennäköisyyden ja sen seurauksien tuloksi. 
Näin ollen Riski = Tapahtuman todennäköisyys * kokonaisseuraukset (Suominen, Riskienhallinta, 2000). Riskien arvioinnin avulla pyritään siis ennustamaan epätoivottujen tapahtumien taajuus ja seuraukset sekä varautumaan tapahtumiin ennalta järkevällä ja kustannustehokkaalla tavalla. Tätä prosessia kutsutaan yleensä liike-elämässä riskien hallinnaksi. Riskien hallinta pyrkii parantamaan tapahtumien ennustettavuutta, ja siten myös epävarmuutta ja turvattomuutta.
Fleury-devant-Douaumont

| Fleury-devant-Douaumont |
| --- | --- |
 ”Fleury-devant-Douaumontin tuhoutunut kylä”
 vaakuna
 Fleury-devant-Douaumont
 Koordinaatit: 49°11′44″N, 5°26′07″E 
Valtio:  Ranska
Région:  Lorraine
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Kantoni:  Charny-sur-Meuse
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Léon Rodier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,27 km²
Korkeus:  227–390 m
Väkiluku (2007):  0
 – Väestötiheys:  0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  55100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fleury-devant-Douaumont on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa. Fleury-devant-Douaumontin pinta-ala on 10,27 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Douaumontiin 2,5 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3,7 km, Bras-sur-Meuseen 3,9 km, Belleville-sur-Meuseen 4,1 km, Verduniin 4,7 km, Charny-sur-Meuseen 4,8 km ja Damloupiin 4,8 km.
Kunta tuhoutui 21. helmikuuta – 19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäisen maailmansodan Verdunin taistelussa, eikä sitä ole sen jälkeen jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Bezonvauxin, Cumières-le-Mort-Hommen, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.
Väkiluvun kehitys

Fleury-devant-Douaumontin väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2007:
| Vuosi | Väkiluku | Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1803 | 260 | 1990 | 5 |
| 1851 | 400 | 1999 | 0 |
| 1901 | 348 | 2007 | 0 |
| 1913 | 422 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fleury-devant-Douaumont Wikimedia Commonsissa
Kunta Inseessä (ranskaksi)
Les villages détruits (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Notre-Dame de l'Europe -niminen kappeli kunnassa.
Jalkaranta

Jalkaranta on Lahden 33. kaupunginosa. Jalkaranta sijaitsee läntisessä Lahdessa Vesijärven ja Salpausselän reunamuodostuman välisellä alueella. Kaupunginosaan kuuluvat Lahden keskustan suunnasta luettuna Pallaksen, Tapanilan, Kankolan, Kiikkulan, Rautakankareen ja Korpikankareen asuinalueet. Etäisyys melko keskellä Jalkarantaa sijaitsevasta Kiikkulankadun ja Jalkarannantien risteyksestä kauppatorille on noin 4 km.
Vuonna 2018 Jalkarannan suuralueella, mikä vastaa pääosin Jalkarannan kaupunginosaa, asui 5 418 henkilöä. Jalkarannalla on osin historiasta ammentava maine varakkaimpien kaupunginosana ja kaupunki saakin alueelta runsaasti verotuloja. Jalkarannan postinumeroalueen 15900 täysi-ikäisistä asukkaista noin 41 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.
Jalkarannassa on kerrostaloja, rivitaloja ja omakotitaloja. Yksityiset palvelut ovat vuosien varrella yksipuolistuneet, mutta kaupunki on panostanut alueeseen esimerkiksi rakennuttamalla Jalkarantaan monitoimitalo Jalon.
Historia

Jalkaranta oli Hollolan vanhimpia kyliä. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1460, jolloin Hollolan lautamiehenä toimi Anders Jalkaranda.
Erään tarinan mukaan Jalkaranta sai nimensä siitä, että siellä lepuutettiin jalkoja matkalla Hollolan kirkolle. Toisen tarinan mukaan kirkolle menijät säästivät kenkiään kävelemällä Jalkarannassa oleville kirkkoveneille. Jalkaranta liitettiin Hollolan kunnasta Lahden kaupunkiin vuonna 1933.
Jalkarannan osa-alueet > Tapanila

Jalkarannantietä tultaessa ensimmäinen Pallaksen jälkeinen Jalkarannan puolella oleva alue on Tapanila. Tapanila on metsäinen osa Jalkarantaa, ja se jää Vesijärven rantaan laskeutuvien Kankolan ja Kiikkulan eteläpuolelle. Tapanilan rannassa on Myllysaari, jossa on purjehdusseuran kesäpaviljonki, venevaja ja venelaiturit. Aikaisemmin saareen ei ollut tieyhteyttä, mutta 1980-luvulla sinne rakennettiin yksikaistainen tie huoltoajoa varten. Tapanilassa on asiamiesposti Sale-myymälässä, Kukkakauppa Keijunkehrä, Pitseria Miranda ja siellä sijaitsi vanhainkoti, myöhemmin Tapanilakoti. Alueella on myös suurehko nurmipintainen jalkapallokenttä ja sen vieressä talvisin jäädytettävä luistelukenttä.
Nykyinen Osuuskauppa Hämeenmaan Sale oli aikaisemmin K-lähikauppa Sirpakka.
Tarjantien länsipäässä on Tapanilan hiihtomaja, jonka varressa on lukuisia talvella hiihtolatuina ylläpidettäviä pururatoja. Niitä pitkin on hyvä yhteys Messilän kartanoon ja Tiirismaan luonnonsuojelualueen maastoihin, kuten myös Lahteen Lahden urheilukeskukseen. Tapanilan hiihtomaja on eräänlainen keskuspaikka, josta pääsee ulkoilemaan laajalle: Urheilukeskukseen, Messilään, Tiirismaalle, Heinsuolle ja Rautakankareelle. Hiihtomaja on kaksikerroksinen ja sen yläkerrassa toimi aiemmin kahvila.
Tapanilassa toimii Lahden Steinerkoulu.
Jalkarannan osa-alueet > Kankola

Tapanilasta länteen seuraava alue on Kankola, joka laskeutuu pohjoisessa Vesijärven rantaan. Kankolan urheilukentällä voi pelata kesäisin jalkapalloa ja tennistä sekä talvisin jääkiekkoa. Urheilukentän vieressä on Kankolan uimaranta ja pienvenesatama.
Kankolassa on R-kioski, Parturi-Kampaamo, Pizzeria Finlandia ja ravintola Karanda. Aikaisemmin alueella oli ensin BP:n liikenneasema, joka muuttui Unioniksi ja lopulta Nesteeksi, jolloin sieltä purettiin lounasravintola ja asema muuttui korttiautomaattiasemaksi. Huoltoaseman vieressä oli Spar, mutta se joutui lopettamaan ja tilalle rakennettiin Ok Hämeenmaan S-market-Jalkaranta. Polttoaineenmyynti alueella päättyi vuonna 2007. Jalkarannan vedenottamolta nostetaan noin 40 % Lahden ja Hollolan käyttövedestä pohjavetenä.
Jalkarannan koulun yhteydessä toimii päiväkoti ja Jalkarannan kirjasto. Jalkarannan koulun vieressä Tarjantien varrella on uusia kerrostaloja sekä Jalkarannan sairaala (2008). Ala-asteen tilat ovat kouluajan ulkopuolella urheiluseurojen käytössä.
Jalkarannan osa-alueet > Kiikkula

Tyypillistä Kiikkulalle ovat Lahden Seudun Osuuspankin rahoittamat korkeat kerrostalot, joilta aukenee näköala pitkälle Vesijärvelle.
Lähempänä rantaa on kolmikerroksisia pitkiä kerrostaloja, jotka Rauma-Repola rakennutti työntekijöilleen vuokra-asunnoiksi. Sittemmin asunnot on myyty asukkaille asunto-osakeyhtiömuodossa.
Kiikkulanranta oli 1970-luvulla kaislikkoa, jossa kasvoi pajuja. 1980-luvulla ranta raivattiin uimarannaksi ja uimarannan sekä luisteluratana talvella käytettävän urheilukentän väliin rakennettiin tenniskenttä. Alue kuitenkin tunnetaan Kankolan kenttänä.
Jalkarannan osa-alueet > Rautakankare

Jalkaranta jatkuu korkealle Rautakankareelle, jossa on Jalkarannantien molemmin puolin rivi- ja omakotitaloasutusta. Hollolan kunnan rajalta alkaa Messilä, jonka rannassa on pienvenesatama, uimaranta ja matkailuvaunualue. Myös Rautakankareella on hiihtomaja Tapanilan tapaan.
Jalkarannan osa-alueet > Korpikankare

Korpikankare on Rautakankareen tapainen metsäinen osa Jalkarantaa. Se päättyy Hollolan rajalle, mistä alkaa Messilä.
Ulkoilu ja liikunta

Jalkarannasta lähtee useita hiihto- ja ulkoilureittejä. Alueella on myös muita liikuntapaikkoja, kuten Kankolan urheilualue tenniskenttineen, Jalon sisäliikuntahalli sekä muutama urheilukenttä. Lapsiperheiltä ajatellen Jalkarannasta löytyy useita leikkipuistoja, kuten Kankolanpuiston leikkialue.
Linja-autoyhteydet

Jalkarantaan kulkee arkisin linja-auto 5–8 kertaa tunnissa.
Belgian kuninkaallinen jalkapalloliitto

| Belgian kuninkaallinen jalkapalloliitto |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1. syyskuuta 1895
Alueellinen:  Belgia
Presidentti:  Pascale Van Damme
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belgian kuninkaallinen jalkapalloliitto (holl. Koninklijke Belgische Voetbalbond, ransk. Fédération royale belge de football, saks. Königlicher Belgischer Fußballverband, lyh. RBFA) on jalkapallon lajiliitto Belgiassa. Belgian kuninkaallinen jalkapalloliitto on perustettu 1. syyskuuta 1895. Liitto on yksi FIFA:n seitsemästä perustajajäsenestä vuodesta 1904 lähtien. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2023 lähtien Pascale Van Damme.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (englanniksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Suomen kenraalikuvernööri

| Suomen kenraalikuvernööri |
| --- | --- |
 
Virka-asunto:  Bockin talo Kesäranta
Nimittäjä:  Ruotsin kuningas Venäjän keisari
Perustettu:  1595
Ensimmäinen:  Nils Bielke
Viimeinen:  Nikolai Nekrasov
Lakkautettu:  1917
Suomen kenraalikuvernööri (ruots. generalguvernör över Finland; ven. генерал-губернатор Финляндии) oli Ruotsin ja Venäjän vallan aikana Suomen korkein siviili- ja sotilasviranomainen. Ruotsin vallan ajan kenraalikuvernööri oli oikeastaan ylimaaherra, joka lisäksi oli vastuussa sotilashallinnosta. Suomen suuriruhtinaskunnassa kenraalikuvernööri oli keisaria edustava virkamies, senaatin puheenjohtaja ja lisäksi siviilihallinnon ja armeijan päällikkö. Näissä tehtävissä auttoi kenraalikuvernöörinkanslia.
Ruotsin vallan aika

Niin sanotun ”Ruotsi-Suomen ajan” kenraalikuvernöörit.
| Kenraalikuvernööri | Kenraalikuvernööri | Virkakausi |
| --- | --- | --- |
|  | Nils Tuurenpoika Bielke | 1623–1631 |
|  | Gabriel Pentinpoika Oxenstierna | 1631–1633 |
|  | kreivi Pietari Brahe | 1637–1641  lähde? ja 1648–1654 |
|  | Herman Klaunpoika Fleming | 1664–1669 |
|  | Carl Nieroth | 1710–1712 |
|  | kreivi Gustav Otto Douglas (isoviha) | 1717–1721 |
|  1742–1743 | vapaaherra Johan Balthasar von Campenhausen (pikkuviha) | 1742–1743 |
|  | kreivi Gustaf Fredrik von Rosen | 1747–1753 |
Venäjän vallan aika

Suomen ollessa Suomen sodan sotatoimialueena siviilihallinto oli alistettu venäläisten joukkojen komentajan kenraali Friedrich Wilheln von Buxhoevdenin alaisuudessa toimineelle siviilikanslialle. Joulukuun 1. päivänä 1808 annetulla asetuksella siviilikanslian tehtävät siirrettiin uudelle viranomaiselle, kenraalikuvernöörille, jonka kansliassa oli sekä venäläisiä että suomalaisia. Kenraalikuvernöörin ohjesääntö vahvistettiin helmikuussa 1812. Sen mukaan kenraalikuvernöörin tuli toimia hallituskonseljin puheenjohtajana, maan korkeimpana hallinto- ja järjestysviranomaisena ja maassa olevan sotaväen päällikkönä.
Suomen suuriruhtinaskunnan ajan kenraalikuveröörit.
| Kenraalikuvernööri | Kenraalikuvernööri | Virkakausi |
| --- | --- | --- |
|  | vapaaherra Georg Magnus Sprengtporten | 1808–1809 |
|  | ruhtinas Michael Barclay de Tolly | 1809–1810 |
|  | kreivi Gustaf Mauritz Armfelt | 1812–1813 vt. |
|  | kreivi, kenraaliluutnantti (myöhemmin jalkaväenkenraali) Fabian Steinheil | 1810–1823 |
|  | kreivi Arseni Zakrevski | 1824–1831 |
|  | ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov | 1831–1855 |
|  | kenraaliluutnantti (myöhemmin jalkaväenkenraali) Alexander Amatus Thesleff | 1833–1847, vt. |
|  | kreivi Fredrik Vilhelm Berg | 1855–1861 |
|  | vapaaherra Platon Rokassovski | 1861–1866 |
|  | kreivi Nikolai Adlerberg | 1866–1881 |
|  | kreivi Fjodor Heiden | 1881–1897 |
|  | Stepan Gontšarov | 1897–1898 vt. |
|  | Nikolai Bobrikov | 1898–1904 |
|  | Nikolai Turbin | 1904 vt. |
|  | ruhtinas Ivan Obolenski | 1904–1905 |
|  | todellinen salaneuvos Nikolai Gerard | 1905–1908 |
|  | ratsuväenkenraali Woldemar von Boeckmann | 1908–1909 |
|  | Franz Albert Seyn | 1909–1917 |
|  | salaneuvos Adam Lipski | 1917 vt. |
|  | Mihail Stahovitš | 1917 |
|  | ministeri Nikolai Nekrasov | 1917 |
Venäjän vallan aika > Aateluus

1850-luvulle saakka oli tapana, että kenraalikuvernööreille annettiin jossain vaiheessa kunnianosoituksena Suomen aateliin kuuluva aatelisarvo tai heidän sukunsa merkittiin muuten Suomen ritarihuoneelle. Suomalaisen kreivin arvon saivat Sprengtporten (joka kuului jo valmiiksi Suomen aateliin), Steinheil, Zakrevski ja von Berg, Rokassovskille annettiin alempi vapaaherran arvo ja Menšikovin venäläinen ruhtinaan arvo liitettiin sellaisenaan Suomen aateliin. Varhaisista kenraalikuvernööreistä vain Barclay de Tolly ei saanut tätä kunnianosoitusta. Tavasta luovuttiin myöhemmin. Osalla viimeisistä kenraalikuvernööreistä ei ollut syntyperäistä aatelisarvoa, mutta tšin-järjestelmän ansiosta he olivat venäläisessä katsannossa joka tapauksessa aatelisia.
Venäjän vallan aika > Kenraalikuvernöörin apulaiset

Alexander Amatus Thesleff 1833–1847
Platon Rokassovski 1848–1854
Bernhard Indrenius vt. 1873–1881
Edvard Gustaf af Forselles 1885–1891
Stepan Gontšarov 1893–1898
Nikolai Šipov 1899–1902
Vladimir Fjodorovitš Deutrich 1902–1905
Franz Albert Seyn 1907–1909
Adam Lipski 1910–1917
S. A. Korff 1917