stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adam Vinatieri
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Vinatieri pelasi neljä vuotta South Dakota State Universityn amerikkalaisen jalkapallon joukkueessa. Kesäkuussa 1996 hän teki varaamattomana vapaana agenttina sopimuksen NFL-seura New England Patriotsin kanssa. Sitä ennen hän oli pelannut lyhyen aikaa World League of American Footballin hollantilaisseura Amsterdam Admiralsin riveissä.
Vinatieri edusti Patriotsia kymmenen kauden ajan. Hän voitti seuran riveissä kolme Super Bowlin mestaruutta, vuosina 2002, 2004 ja 2005. Hän pelasi loppuottelussa myös tulokaskautensa Super Bowlissa tammikuussa 1997, jolloin joukkue hävisi mestaruuden. 2002 joukkue voitti loppuottelussa St. Louis Ramsin 20–17, 2004 Carolina Panthersin 32–29 ja 2005 Philadelphia Eaglesin 24–21. Vuoden 2002 Super Bowlissa Vinatieri teki aivan ottelun viime hetkillä kolmen pisteen potkumaalin 48 jaardista, mikä ratkaisi Patriotsin voiton. Samaan tyyliin ratkesi myös vuoden 2004 loppuottelu, jossa hän teki potkumaalin 41 jaardista, kun otteluaikaa oli jäljellä neljä sekuntia.
Viimeisellä kaudellaan New England Patriotsissa Vinatieri nousi seuran kaikkien aikojen parhaaksi pisteidentekijäksi. Tämä tapahtui 4. joulukuuta 2005 ottelussa New York Jetsiä vastaan, jonka Patriots voitti luvuin 16–3. Vinatieri ohitti Gino Cappellettin pistemäärän 1130 tehtyään ottelussa kolme potkumaalia ja noustuaan näin 1134 pisteeseen Patriots-urallaan. Kaikkiaan hän teki NFL:n runkosarjassa 1158 pistettä, kun edusti Patriotsia. Muista joukkueen seuraennätyksistä hänen hallussaan on muun muassa potkumaaliennätys, 263 potkumaalia NFL:n runkosarjassa.
Vinatieri siirtyi maaliskuussa 2006 rajoittamattomana vapaana agenttina Indianapolis Coltsiin. Jo ensimmäisellä kaudellaan seurassa hän voitti uransa neljännen Super Bowl -mestaruuden. Colts pääsi Super Bowliin voitettuaan 21. tammikuuta 2007 AFC:n mestaruusottelussa Vinatierin entisen seuran New England Patriotsin 38–34. Super Bowlissa Colts voitti Chicago Bearsin luvuin 29–17 ja Vinatieri teki ottelussa kolme kolmen pisteen potkumaalia ja kaksi touchdownin jälkeistä lisäpistettä. Hän teki kauden 2006–2007 pudotuspeleissä yhteensä 49 pistettä, enemmän kuin kukaan muu NFL-pelaaja on tehnyt yhden pudotuspelikauden aikana. Ennätys oli häntä ennen Terrell Davisin hallussa.. Samana pudotuspelivuonna Vinatierista tuli eniten pisteitä ja kolmen pisteen potkumaaleja NFL:n pudotuspeleissä tehnyt pelaaja, kun hän ylitti Gary Andersonin aiemmat ennätykset.
Vinatieri on pelannut NFL:n tähdistöottelussa Pro Bowlissa kahtena vuonna, vuosina 2003 ja 2005.
Yksityiselämä

Vinatierilla on kaksi lasta, poika Adam Jr. ja tytär Allison, vaimonsa Valerien kanssa, jonka kanssa hän on ollut naimisissa vuodesta 2001.
Albano Bortoletto Cavallin

Albano Bortoletto Cavallin (25. huhtikuuta 1930 – 1. helmikuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Curitiban arkkihiippakuntaan 6. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae Novae in Numidian titulaaripiispaksi 14. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Antônio Marchetti Fedalto, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Jerônimo Mazzarotto.
Bortoletto Cavallin sai 24. lokakuuta 1986 nimityksen Guarapuavan hiippakunnan piispaksi ja 11. maaliskuuta 1992 Londrinan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2006.
Alakurtin rata

Alakurtin rata eli Kuolajärven rata on 97 kilometriä pitkä rataosuus Murmanskin alueella Venäjällä, osittain Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Alakurtin rata lähtee Muurmannin rataan kuuluvasta Rutšji-Karelskijesta länteen Alakurttiin.
Radan historiaa

Neuvostoliiton vaatimuksesta Suomen piti talvisodan jälkeisen Moskovan rauhan ehtojen mukaisesti rakentaa 86,8 kilometrin pituinen rautatie, niin kutsuttu Sallan rata, Kemijärveltä Sallaan ja edelleen Kelloselkään Moskovan rauhassa määritellylle valtakunnanrajalle. Samaan aikaan Neuvostoliitto rakensi radan Rutšjista Muurmannin radalta Alakurtin kautta valtakunnanrajalle.
Neuvostoliitto aloitti oman 171 kilometrin mittaisen osuutensa rakentamisen 19. tammikuuta  1940 ja se valmistui 25. helmikuuta 1941, kun taas Suomen rakentama osuus valmistui ja yhdistettiin Alakurtin rataan 15. toukokuuta 1941.
Neuvostoliiton puoleisen osuuden rakentamisesta vastasi Neuvostoliiton sisäasiainkansankomissariaatin (NKVD) alainen Pääleirihallinto (Gulag). Rautatienrakennushanke oli Gulagin rakennushanke numero 105. Rakennustyöstä vastasi Paikallisleirihallinto, joka oli aluksi sijoitettuna Kantalahteen, mutta siirrettiin  17. lokakuuta 1940 luovutetulla alueella sijaitsevaan Alakurttiin. Paikallisleirihallinnon johtajana toimi aluksi NKVD:n kapteeni G. B. Afanasjev, ja 23. joulukuuta 1940 alkaen I. I. Orlovski.
Rakennustyömaalla käytettiin työvoimana vankeja, joita toukokuussa 1940 oli 58 198, elokuussa 31 808, marraskuussa 26 469 ja 1. tammikuuta 1941 31 618. Rakennushanke lopetettiin 30. tammikuuta 1941, jolloin pääosa vangeista siirrettiin muiden paikallisleirihallintojen alaisuuteen.
Suomalaiset kaukopartiomiehet tekivät tiedusteluretkiä Alakurtin radalle jo välirauhan aikana ja laativat päämajalle seikkaperäisen raportin radasta keväällä 1941.
3. heinäkuuta 1941 alkaen saksalaiset joukot käyttivät rataa hyökättyään Neuvostoliittoon, jonka vuoksi neuvostoliittolaiset hävittivät rakentamaansa rataa vetäytyessään. Saksalaiset ja suomalaiset joukot pystyivät etenemään tuhottua rataa pitkin Vermajoen linjalle, jonne eteneminen pysähtyi. Kaksi saksalaista rautatiepioneerikomppaniaa saivat radan korjattua Suomen rajalta Alakurttiin, 158 kilometrin päähän Kemijärveltä, ja edelleen Tuntsajoen ylitse Karhu-nimiselle armeijan purkausasemalle ja tykistön ampuma-alueelle.
Peräännyttyään syyskuussa 1944 saksalaiset tuhosivat juuri korjatun rautatien.
Venäläisten tietojen mukaan rautatie korjattiin sodan jälkeen aina Kuolajärvelle saakka, mutta liikenne osuudella Alakurtti–Kuolajärvi lopetettiin vuonna 1954. Alakurtin ja Kuolajärven välinen rataosuus on myöhemmin purettu.
Rataosan Rutšji–Kuolajärvi liikennepaikat vuonna 1941

Kuolajärvi, asemarakennus sijaitsee noin kilometrin Sallajoesta itään ja noin 700 metriä vanhan maantien eteläpuolella. Joen rannalla radan pohjoispuolella vesitorni. Asemalla kolmioraiteet vetureiden kääntämistä varten. Ratapiha käsittää ainakin kuusi sivuraidetta, joiden pituus 1 000–2 000 metriä, asemalta johtaa lisäksi noin 1 500 metrin mittainen sivuraide itäkoilliseen lähelle vanhaa maantietä. Veturitalli viidelle veturille. Rata jatkuu edelleen kohti Ketolaa ja nykyistä rajavyöhykettä.
Kylälampi, pysäkki samannimisen lammen kohdalla noin 800 metriä sen eteläpuolella. Asema-alueella kaksi suurta varastorakennusta.
Kairala, puinen yksikerroksinen asemarakennus radan eteläpuolella, neljä noin kilometrin mittaista sivuraidetta. Liikennepaikka sijaitsee noin viisi kilometriä Kairalan sillan länsipuolella. Uusi rautatiesilta rakennettu vankityövoimalla syys–lokakuussa. Kuolajoen sillan korkeus vedenpinnasta on noin 25 metriä.
Kuusivaara, pysäkki, pysäkkirakennus valmiina, kaksi raidetta.
Nurmi, pysäkki, kaksi raidetta pituudeltaan noin 800 metriä. Lähistöllä vesitorni.
Eljantunturi, pysäkki, kaksi raidetta pituudeltaan noin tuhat metriä.
Kuplomit, pysäkki, kaksi raidetta, junakohtauspaikka.
Ala-Kurtti, radan eteläpuolella puinen asemarakennus, kooltaan noin 20 m × 20 m. Ratapihalla 650–1 500 metrin mittaisia raiteita ja pitkiä kuormauslaitureita sekä neljä 50 tonnin bensiinisäiliötä. Vesitorni Tuntsajoen varrella noin 600 metriä asemalta länteen. Rakenteilla veturitalli kahdelle veturille.
Kutu, asema Kutujärven rannasta noin kaksi kilometriä kaakkoon. Asema-alueen rakennuksista valmiina itse asemarakennuksen lisäksi kaksi parakkia. Kolme sivuraidetta, lisäksi pistoraide etelän suuntaan puutavarakuljetuksia varten. Lähistöllä noin 350 hengen vankileiri.
Voita, pysäkki, kaksi raidetta. Noin puoli kilometriä länteen vetureiden vedenottopaikka.
Nižni Verman, asema, väliaikainen vedenottopaikka. Kolme noin puolen kilometrin mittaista raidetta. Asema-alueella yksi suurehko parakkirakennus. Elokuussa 1940 painetun Karelo–Finskaja SSR:n 1:200 000 mittakaavan kartan mukaan rautatie kulkee Nižni Verman -järven eteläpuolitse, mutta loikkareiden tietojen mukaan rautatie kulkee aivan Ylä-Vermanjärven etelärantaa pitkin. Epäselvää on, oliko kyseessä uusi linjaus vai sivurata.
Kaprajevo, pysäkki, kaksi raidetta, junakohtauspaikka.
Nälmjärvi, pysäkki, kaksi raidetta, junakohtauspaikka.
Budassi, asema Nälmjärven itäpäässä sen eteläpuolella. Kaksi noin kilometrin mittaista sivuraidetta.
Vydjärvi, pysäkki ja yksi sivuraide. Asemana parakki.
Kirki, väliaikainen asema. Asema-alueella kolme varsinaista rakennusta ja kaksi rakennustyöläisten parakkia, puinen noin 15 metriä korkea vesitorni, ja sen eteläpuolella noin kahden kilometrin pituinen pistoraide lastausta varten.
Rautatiesillat

Jatkosodan aikana saksalaiset järjestivät partisaanivaaran vuoksi vahvat ympärivuorokautiset siltavartiot seuraaville suuremmille rautatiesilloille:
km  94+890 Sallajoki – palkkisilta, jännevälit 15,2 + 2 × 19,0 + 14,3; yhteispituus 67,5 m
km 114+751 Kuolajoki – palkkisilta, jännevälit 13,5 + 12,5 + 14,0 = 40,0 m
km 156+735 Tuntsajoki – palkkisilta, jännevälit 6,3 + 16,0 + 10,5 + 10,25 + 3 × 12,05 + 16,0 + 4,25 = 76,1 m
Sota-arkiston tietojen mukaan partisaanit onnistuivat kolmesti asettamaan radalle miinoja, jotka räjähtivät junan alla veturin jo ylitettyä miinan. Kokonaistappiot olivat yhteensä alle 10 kuollutta ja 30 haavoittunutta koko sinä aikana kun VR liikennöi rajan takana.
15. syyskuuta 1944 jäi kolme VR:n veturia Tuntsaan eli Alakurttiin. Kaksi näistä oli aiemmin venäläisiltä vallattua sotasaalisveturia ja yksi VR:n oma veturi, no. 259.
Albanian työn puolue

| Albanian työn puolue> Partia e Punës e Shqipërisë |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  8. marraskuuta 1944
Lopetti:  13. kesäkuuta 1991
Ideologia:  kommunismi marxismi-leninismi stalinismi hoxhalaisuus
Poliittinen kirjo:  äärivasemmisto
Osoite:  Tirana, Albania
Äänenkannattaja:  Zëri i Popullit
Värit:       punainen
Kansainväliset jäsenyydet:  Kominform (1947–1956)
Nuorisojärjestö:  Albanian työn puolueen nuoret
Varhaisnuorisojärjestö:  Enverin Pioneerit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Albanian työn puolue (alb. Partia e Punës e Shqipërisë eli PPSh) oli Albanian ainoa laillinen poliittinen puolue kommunistivallan aikana vuosina 1946–1991. Se perustettiin 8. marraskuuta 1941 nimellä Albanian kommunistinen puolue (Partia Komuniste e Shqipërisë). Puolueen nimi muutettiin vuonna 1948.
Albanian työn puolueen ideologia oli revisionismin vastainen marxismi-leninismi. Albanian ja Neuvostoliiton välirikon jälkeen PPSh oli poliittisesti lähellä Kiinan kommunistista puoluetta (ks. maolaisuus). Puolueen rakenne perustui demokraattisen sentralismin järjestöperiaatteeseen. Pääsihteerinä toimi puolueen perustamisesta lähtien Enver Hoxha. Albanian vuonna 1976 hyväksytty perustuslaki määritteli puolueen "valtion ja yhteiskunnan johtavaksi poliittiseksi voimaksi".
PPSh:n sääntöjen mukaan sen ylin päättävä elin oli puoluekokous, joka kokoontui joka viides vuosi muutaman päivän ajaksi. Puoluekokouksen edustajat valittiin paikallis- ja aluetasolla pidetyissä kokouksissa. Puoluekokous käsitteli ja hyväksyi keskuskomitean toimittamat raportit, keskusteli puolueen politiikasta ja valitsi keskuskomitean jäsenet. Keskuskomitea oli puoluehierarkian toiseksi tärkein taso. Se koostui etupäässä hallituksen tärkeimmistä virkamiehistä sekä sivistyneistön merkittävistä jäsenistä. Keskuskomitea johti puolueen toimintaa puoluekokouksien välillä ja kokoontui noin kolme kertaa vuodessa.
Neuvostoliiton tavoin keskuskomitea valitsi puolueen politbyroon ja sihteeristön. Viikoittain kokoontunut politbyroo, joka koostui lähinnä hallituksen tärkeimmistä ministereistä ja keskuskomitean sihteereistä, oli puolueen tärkein hallinnollinen ja päättävä elin. Yleensä keskuskomitea hyväksyi politbyroon raportit ja sen tekemät päätökset. Sihteeristö vastasi politbyroon päätösten toteuttamisesta sekä puolueen ja hallituksen työntekijöiden valitsemisesta.
Vuonna 1991 Albanian työn puolueesta tuli sosiaalidemokraattinen Albanian sosialistinen puolue, joka on nykyään maan tärkein oppositiopuolue. Pieni vähemmistöryhmä perusti Hysni Milloshin johdolla uuden Albanian kommunistisen puolueen.
Angel (Two Trickyn kappale)

|  Angel> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Two Tricky
Säveltäjä(t):  Einar Bárðarson Magnús Þór Sigmundsson
Sanoittaja(t):  Einar Bárðarson
Euroviisutiedot
Vuosi:  2001
Maa:  Islanti
Kieli:  englanti
Sijoitus:  22.
Pisteet:  3
Sanat:  sanoitus
Angel on Two Trickyn esittämä kappale, joka edusti Islantia vuoden 2001 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle yhdessä Norjan kanssa 3 pisteellä.
Amy Robbins

| Amy Robbins> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. helmikuuta 1971 (ikä 53) Bebington, Wirral
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Robert Daws (vih. 2003)
Aiheesta muualla
IMDb 
Amy Robbins (s. 18. helmikuuta 1971) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa on tohtori Jill Weatherillia sarjassa Kyläsairaala (The Royal), jossa he näyttelivät hänen miehensä Robert Dawsin kanssa lääkäripariskuntaa..
Käännös suomeksi
Akizuki-luokka

| Akizuki-luokka / 秋月型駆逐艦 |
| --- | --- |
 　Akizuki-luokan alusten aikajana

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 743 t (standardi) 3 759 t (kuormattu)
Pituus:  134,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,6 m
Syväys:  4,15 m
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  263
Aseistus:  8 × 10 cm/65 type 98 4 × 25 mm type 96 4 × 61 cm type 92 -torpedoputkea 56 × type 95 syvyyspommia
Akizuki-luokka (jap. 秋月型駆逐艦, akizuki-gata kuchikukan) oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjäluokka. Alukset olivat niin kutsuttuja B-tyypin hävittäjiä, jotka oli suunniteltu ilmatorjuntaan sekä sukellusveneiden torjuntatehtäviin. Ne voidaan jakaa kolmeen alaluokkaan eli Akitsuki-, Fuyutsuki- ja Michitsuki-luokkiin, joista kahden viimeisen alaluokan muutostyöt helpottivat ja nopeuttivat uusien alusten valmistusta.
Suunnittelu

Alusten aseistuksena oli 100 millimetrin tyypin 98 ilma- ja merimaalientorjuntaan soveltuvia tykkejä, jotka oli asennettu neljään kaksiputkiseen torniin. Alukset olivat ensimmäisiä japanilaisia sotalaivoja, jotka oli varustettu tutkilla. Niiden torpedoaseistus oli merkittävästi heikompi kuin muiden japanilaisten hävittäjien.
Alukset

Seitsemän Akizuki-luokan alusta valmistettiin.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akizuki | Maizurun laivastoarsenaali | 30. kesäkuuta 1940 | 2. heinäkuuta 1941 | 30. kesäkuuta 1942 | upotettu 25. lokakuuta 1944 |
| Teruzuki | Mitsubishi | 13. marraskuuta 1940 | 21. marraskuuta 1941 | 31. elokuuta 1942 | miehistönsä upottama 12. joulukuuta 1942 |
| Suzutsuki | Mitsubishi | 15. maaliskuuta 1941 | 3. maaliskuuta 1942 | 29. joulukuuta 1942 | reserviin 20. marraskuuta 1945 aallonmurtajaksi heinäkuussa 1948 |
| Hatsuzuki | Maizurun laivastoarsenaali | 25. heinäkuuta 1941 | 3. huhtikuuta 1942 | 29. joulukuuta 1942 | upotettu 25. lokakuuta 1944 |
| Niizuki | Mitsubishi | 8. joulukuuta 1941 | 29. kesäkuuta 1942 | 31. maaliskuuta 1943 | upotettu 6. heinäkuuta 1943 |
| Wakatsuki | Mitsubishi | 9. maaliskuuta 1942 | 24. joulukuuta 1942 | 31. toukokuuta 1943 | upotettu 11. marraskuuta 1944 |
| Shimotsuki | Mitsubishi | 6. heinäkuuta 1942 | 7. huhtikuuta 1943 | 31. maaliskuuta 1944 | upotettu 25. marraskuuta 1944 |
Alukset > Fuyutsuki-luokka

Luokan rakennusmenetelmiä yksinkertaistettiin. Aluksia valmistettiin neljä. Merkittävimmät erot olivat yksinkertaisempi keularakenne, takimmaisen kansirakenteen poistaminen ja hormien yksinkertaistaminen. Laivasto ei kuitenkaan ollut tyytyväinen tehtyihin muutoksiin, mikä johti uuden alaluokan muodostumiseen.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fuyutsuki | Maizurun laivastoarsenaali | 8. toukokuuta 1943 | 20. tammikuuta 1944 | 25. toukokuuta 1944 | poistettu palveluksesta 20. marraskuuta 1945 aallonmurtajaksi heinäkuussa 1948 |
| Harutsuki | Sasebon laivastoarsenaali | 23. joulukuuta 1943 | 3. elokuuta 1944 | 28. joulukuuta 1944 | poistettu palveluksesta 5. lokakuuta 1945 Neuvostoliiton laivastolle 28. elokuuta 1947 |
| Yoisuki | Uraga Dock Company | 25. elokuuta 1943 | 25. syyskuuta 1944 | 31. tammikuuta 1945 | poistettu palveluksesta 5. lokakuuta 1945 Kiinalle 29. elokuuta 1947 romutettu 1963 |
| Natsuzuki | Sasebon laivastoarsenaali | 1. toukokuuta 1944 | 2. joulukuuta 1944 | 8. huhtikuuta 1945 | poistettu palveluksesta 5. lokakuuta 1945 Britannian laivastolle 25. elokuuta 1947 romutettu 1947-1948 |
Alukset > Michitsuki-luokka

Luokan alusten rakennetta yksinkertaistettiin edelleen. Ainoastaan yksi aluksista valmistui ennen sodan päättymistä ja loput kaksikymmentä alusta joko romutettiin keskeneräisinä tai niiden tilaukset peruutettiin.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Michitsuki | Sasebon laivastoarsenaali | 3. tammikuuta 1945 | ei | ei | 16 % valmis, kun työt keskeytettiin 17. huhtikuuta 1945 romutettu 28. helmikuuta 1948 |
| Hanazuki | Maizurun laivastoarsenaali | 10. helmikuuta 1944 | 10. lokakuuta 1944 | 26. joulukuuta 1944 | poistettu palveluksesta 5. lokakuuta 1945 Yhdysvaltain laivastolle 29. elokuuta 1947 nimellä DD-934 upotettu maalilaivana 3. helmikuuta 1948 |

Loput alukset peruutettiin 9. kesäkuuta ja 14. joulukuuta 1944.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akizuki-luokka Wikimedia Commonsissa
Akizuki-luokan hävittäjät
| --- | --- |
Akizuki-luokka:  Akizuki - Teruzuki - Suzutsuki - Hatsuzuki - Niizuki - Wakatsuki - Shimotsuki
Fuyutsuki-luokka:  Fuyutsuki - Harutsuki - Yoizuki - Natsuzuki
Michitsuki-luokka:  Michitsuki - Hanazuki - Kiyotsuki - Ōtsuki - Hazuki - Yamazuki - Urazuki - Aogumo - Benigumo - Harugumo - Amagumo - Yaegumo - Fuyugumo - Yukigumo - Okitsukaze - Shimokaze - Asagochi - Ōkaze - Kochi - Nishikaze - Hae
Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  AkagiSC • KagaSC • SōryūS • HiryūS • Shōkaku • ­HiyōC • TaihōS • ­Unryū • ShinanoSC
Kevyet lentotukialukset:  HōshōS • RyūjōS • ZuihōC • RyūhōSC • ­ChitoseC • IbukiSCK
Saattuetukialukset:  TaiyōC • KaiyōSC • Shin’yōSC • ShimanemaruC • AkitsumaruC • YamashiomaruC • KumanomaruC
Taistelulaivat:  Kongō • Fusō • Ise • Nagato • Yamato
Raskaat risteilijät:  Furutaka • Aoba • Myōkō • Takao • Mogami • Tone • IbukiK
Kevyet risteilijät:  Tenryū • Kuma • Nagara • YūbariS • Sendai • Katori • Agano • ŌyodoS
Hävittäjät:  Minekaze • Kamikaze • Mutsuki • Fubuki • Akatsuki • Hatsuharu • Shiratsuyu • Asashio • Kagerō • ShimakazeS • Yūgumo • Akizuki • Matsu • Tachibana • Momi • Wakatake
Torpedoveneet:  Chidori • Ōtori
Sukellusveneet:  I-51S • I-52S • Ro-57 • Ro-29 • Ro-60 • I-1 • I-153 • I-156 • I-121 • I-64 • I-165 • I-5S • I-168 • I-6S • Ro-33 • I-7 • I-174 • I-16 • I-9 • I-15 • Ro-100 • I-176 • Ro-35 • I-40 • I-12S • I-46 • I-52 • I-54 • I-361 • I-351 • I-13 • I-373 • I-400 • I-201 • Ha-101 • Ha-201
Sukellusveneiden emälaivat:  Jingei
Tykkiveneet:  SagaS • AtakaS • TobaS • Seta • Hashidate • Atami • Fushimi • KotakaS • OkitsuSC • KaratsuS • MaikoS • NarumiS • SumaS • TataraS
Saattajat:  Shimushu • Etorofu • Mikura • Ukuru • C • D • IoshimaC
Amy Nuttall

Amy Nuttall (s. 7. kesäkuuta 1982 Bolton, Lancashire) on englantilainen näyttelijä. Hän näytteli vuodesta 2000 vuoteen 2005 Chloe Atkinsonia saippuasarjassa Emmerdale. Hän on myös esiintynyt nuorten oopperassa 16 vuoden ikäisenä. Hotel Babylon -televisiosarjassa hän näytteli Melanie Hughesia. Hänet on nähty myös televisiosarjassa Downton Abbey, jossa hän näytteli Ethel Parksia. Hän oli mukana sarjan toisella ja kolmannella kaudella.
Amy Nuttall on myös laulaja. Hän julkaisi vuonna 2005 albumin nimeltä Best Days.
Arabian niemimaa

| Arabian niemimaa> شِبْهُ الْجَزِيرَةِ الْعَرَبِيَّة  (shibhu l-jazīrati l-ʿarabiyyah, arab.) جَزِيرَةُ الْعَرَب  (jazīratu l-ʿarab, arab.) |
| --- | --- |
 Arabian niemimaa satelliittikuvassa.
  
Muut nimet:  Arabia
Sijainti:  Lähi-itä
Merialue:  Intian valtameri
Vesialue:  Adeninlahti Arabianmeri Omaninlahti Persianlahti Punainenmeri
Pinta-ala:  3 237 500 km²
Valtio
Valtio:   Bahrain  Irak (osa)  Jemen  Jordania (osa)  Kuwait  Oman  Qatar  Saudi-Arabia  Yhdistyneet arabiemiraatit 
Väestö
Väkiluku:  77 584 000 (2014)
Suurin kaupunki:  Riad
Kielet:  arabian kieli
Arabian niemimaa eli Arabia on Lähi-idässä sijaitseva niemimaa. Sitä rajaavat koillisessa Omaninlahti ja Persianlahti, kaakossa Arabianmeri ja lounaassa Punainenmeri. Pohjoisessa niemimaa rajoittuu Syyrian aavikkoon, ja sen pohjoisrajana voidaan pitää Saudi-Arabian ja Kuwaitin pohjoisrajoja.
Syntyhistoria

Arabian niemimaan arvellaan kuuluneen Afrikkaan, kunnes sen ja Afrikan väliin repeytyi mannerliikuntojen yhteydessä Punainenmeri. Erkaantumisen seurauksena niemimaan länsipuoli nousi ja itäpuoli laski, mistä syntyi Persianlahti niemimaan koillispuolelle.
Maantiede

Niemimaa on pinta-alaltaan noin 3,1 miljoonaa neliökilometriä. Punaisenmeren rannikko on 1 900 kilometriä pitkä. Paksuimmalta kohdaltaan niemimaa on 2 100 kilometriä.
Suuri osa Arabiaa on aavikkoa. Sisämaassa on dyynien peittämä hiekka-aavikko Rub al-Khali. Suurin osa Arabian aavikoista on soratasankoa, jossa on siellä täällä kivimuodostelmia. Lännessä esiintyy mustia laavakerroksia, mutta ne synnyttäneet tulivuoret ovat jo sammuneet.
Niemimaata reunustavat pohjoisessa matalat rannikkotasangot aina Musandamin niemelle asti. Myös sisämaa on suureksi osaksi tasankoa. Saudi-Arabian länsirannikolla nousevat Hijazvuoret ja Omanin rannikolla Hajarvuoret. Korkein vuori on Al-Nabī Shuʿayb (3 660 m) Jemenissä.
Niemimaalla ei ole pysyviä jokia. Vuorenrinteille sataneet vedet ruokkivat vadeja, ja lähteet synnyttävät keitaita aavikolle. Pohjavesi on yleensä niin lähellä maanpintaa, että kaivoja on mahdollista kaivaa. Viljelyä helpottamassa on myös kastelukanavia.
Arabian niemimaalla sijaitsevat Saudi-Arabian, Kuwaitin, Jemenin, Omanin, Yhdistyneiden arabiemiirikuntien ja Qatarin valtiot sekä Bahrainin saarivaltio Persianlahden rannikon tuntumassa. Saudi-Arabia kattaa suurimman osa niemimaan pinta-alasta.
Kamelikaravaani Saudi-Arabian sisäosien aavikolla.
Hajarvuoria Arabiemiraattien ja Omanin rajalla.
Jemenin vuoristoseutuja.
Dhofarin vehreitä seutuja Omanissa.
Luonnonvarat

Niemimaa ei ole kovinkaan rikas metalli- ja jalokivivaroiltaan. Pohjois-Omanissa kaivetaan kuparia. Miljoonia vuosia sitten niemimaan peitti meri, mistä seudulle on jäänyt merkiksi merieläinten fossiileja sekä hyvin rikkaat öljyesiintymät.
Ilmasto

Arabian kesä on hyvin aurinkoinen ja kuuma, paikoin ylimmillään jopa 54 celsiusastetta. Sisämaassa sataa keskimäärin vain noin 100 millimetriä vuodessa, mutta rannikoilla ja joissain etelän autiomaissa on kesällä hyvin kosteaa. Kevät ja syksy ovat ilmastoltaan miellyttäviä, eikä talvella ole juurikaan pakkasia paitsi ylävillä seuduilla ja kaikkein pohjoisimmilla alueilla.
Dhofarin kukkulat Omanissa saavat osansa Intian monsuunisateista kesällä, mikä saa maan kukkimaan.
Eliöstö

Arabian eläimistöön kuuluu dromedaareja, villiintyneitä aaseja, leopardeja, aavikkoilveksiä, hietakissoja, susia, hyeenoja, gaselleja, keihäsantilooppeja, jäniksiä, kettuja, siilejä sekä useita matelijoita, jyrsijöitä ja hyönteisiä. Suurista linnuista yleisiä ovat esimerkiksi kotkat, korppikotkat ja pöllöt. Akaasiat, taatelipalmu ja Prosopis cineraria ovat yleisiä kasveja. Eliöstö on sopeutunut kuivaan ilmastoon.
Yleisiä viljakasveja ovat vilja, durra, ohra ja hirssi. Myös puuvilla menestyy paikoin. Hedelmät ovat suositumpaa ruokaa kuin vihannekset. Kahvia, khatia ja suitsukkeita viljellään jonkin verran.