stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pakinaisten saaristo

Pakinaisten saaristo on Naantalissa ja Paraisilla sijaitseva, 571 hehtaarin kokoinen, saaristoinen Natura 2000- ja luonnonsuojelualue. Alueella on tyypillinen saaristolinnusto ja sillä on merkitystä uhanalaisen lajiston suojelun kannalta.
Pakinaisten saaristosta suurin osa on Naantalin lounaisosassa entisten Rymättylän ja Velkuan kuntien alueella ja pienempi osa entisen Nauvon kunnan alueella. Alue on sisä- ja välisaariston rajalla ja se on karua sekä jylhäpiirteistä saaristoluontoa. Sen kallioperä koostuu enimmäkseen graniiteista ja kiillegneissistä, sekä luonteenomaisesta voimakkaasta murrostopografiasta. Natura 2000-alueeseen kuuluu Naantalin lounaispuolisen saariston karuja jyrkännerantoja, mutta myös merelliset ja metsäiset luontotyypit.
Pakinaisten saaristossa on kolme luonnonsuojelualuetta: Ruotsalaisen lehdon luonnonsuojelualue, Pähkinäistenmaan luonnonsuojelualue ja Pakinaisten-Seilin saariston luonnonsuojelualue.
Saaret

Alueen keskipisteenä on lähes kokonaan suojeltu Pähkinäisten vanha laidunsaari, joka on merkittävä uhanalaisen lajiston suojelun kannalta. Saaren itäpuoli on kallioista ja kalliojyrkänteiden välisissä laaksoissa kasvaa reheviä pähkinälehtoja. Saaren läntiset osat ovat tasaisempia ja siellä sijaitsee edustava flada sekä kosteapohjaisia rantaniittyjä.
Alueen luoteisosissa sijaitsee korkealle kohoava kallioselänne, Pyytin saari, joka on maisemallisesti komea ja jonka reunat kasvavat mäntyvaltaista vanhaa metsää.
Kaltsaari, Vähäkaltsaari, Montti ja Pahaluoto ovat korkeita jyrkännerantoja, joiden edustalla on riuttoja. Alueella on myös pienialaisempia, alueelle tyypillisiä kallioisia kareja.
Ruotsalaisen ja Stora Styrholmenin saarilla on jylhät kalliot, joiden välisissä laaksoissa ja jyrkänteiden juurella kasvaa jalopuumetsiä ja pähkinäpensaslehtoja. Ruotsalaisen saarella on ranta- ja lehdesniittyjä eli perinnemaisemia.
Iso-Kuusisen saarella on eläimistönsä puolesta merkittävä hiekkaranta.
Alueella on paljon muitakin arvokkaita kohteita, jotka eivät kuulu Pakinaisten saariston suojelualueeseen, kuten Pakinaisten saaren Hautaniemen tammikko, joka on satoja tammenrunkoja käsittävä luonnontilainen jalopuumetsä.
Luontodirektiivin luontotyypit

Luontodirektiivin luontotyyppien osuus Pakinaisten saariston pinta-alasta:
Rannikon laguunit – 3 %
Riutat – 3 %
Rantavallit – <1 %
Kasvipeitteiset merenrantakalliot – <1 %
Merenrantaniityt – 1 %
Silikaattikalliot – 20 %
Luonnonmetsät – 27 %
Jalopuumetsät – 4%
Maankohoamisrannikon primäärisukkessiovaiheiden luonnontilaiset metsät – 3 %
Lehdot – 3 %
Linnusto

Pakinaisten alue ei ole suojeltu lintudirektiivien perusteella, mutta alueella kuitenkin esiintyy direktiivi-lajeja.
Lintudirektiivin I liiteen linnut:
harmaapäätikka
huuhkaja
kalatiira
lapintiira
palokärki
pikkulepinkäinen
pyy
Muita lintuja:
haahka
härkälintu
korppi
luotokirvinen
merikihu
merikotka
mustakurkku-uikku
pilkkasiipi
punajalkaviklo
pähkinähakki
riskilä
selkälokki
tuulihaukka
Suojelu

Pakinaisten saariston eri osat on suojeltu kolmella eri lailla, jotka ovat luonnonsuojelulaki, rakennuslaki ja vesilaki.selvennä
Pakinaisten saaren ja Kirppuluodon suojelutoimenpiteet on toteutettu ostamalla alueet valtiolle luonnonsuojelutarkoituksiin tai perustamalla yksityisiä luonnonsuojelualueita. Kaavoituksella toteutettavilla alueilla suojelun tavoitteet on turvattu Rymättylän kunnan vahvistamassa Rymättylän läntisen saariston rantaosayleiskaavassa. Kuitenkin huomattava osa luonnonsuojelulailla toteutettavasta alueesta oli vielä toteuttamatta vuonna 2007.
Vuonna 2007 luonnonsuojelualueena on Pähkinäinen, lehtojensuojeluohjelmassa Stora Styrholmin lehto ja suurin osa muusta alueesta kuuluu rantojensuojeluohjelmaan ja/tai seutukaavan MM2L-alueisiin. Ruotsalaisen lehto kuuluu seutukaavan SU1-alueeseen.
Kalatiira kuuluu Pakinaisten saariston pesimälinnustoon
Mihail Fokin

Mihail Fokin Lucien d'Hervilly'n rooliasussa Marius Petipan tuotannossa baletissa Paquita vuonna 1898 tai 1905.
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Kazimir Malevitš  1913 tai 1920–1930.
Artikkelit
Abstrakti taide | Agitaatioposliini | Kulkukoiran kellari | Mir iskusstva | Venäläinen formalismi | Voitto auringosta
Suuntaukset
Akmeismi | Futurismi | Konstruktivismi | Suprematismi | Venäläinen symbolismi | Zaum
Tekijät
Anna Ahmatova | Aleksanteri Ahola-Valo | Natan Altman | Mihail Bahtin | Léon Bakst | Andrei Belyi | Nikolai Berdjajev | Ivan Bilibin | Aleksandr Blok | Joseph Brodsky | Marc Chagall | Sonia Delaunay | Sergei Djagilev | Sergei Eisenstein | Pavel Filonov | Mihail Fokin | Naum Gabo | Nikolai Gumiljov | G. I. Gurdjieff | Daniil Harms | Thomas de Hartmann | Velimir Hlebnikov | Wassily Kandinsky | El Lisitski | Anatoli Lunatšarski | Vladimir Majakovski | Kazimir Malevitš | Osip Mandelštam | Vsevolod Meyerhold | Kuzma Petrov-Vodkin | Vsevolod Pudovkin | Aleksandr Rodtšenko | Nicholas Roerich | Olga Rozanova | Konstantin Somov | Dmitri Šostakovitš | Vladimir Tatlin | Marina Tsvetajeva | Pjotr Demjanovitš Uspenski | Dziga Vertov
Mihail Mihailovitš Fokin (ven. Михаи́л Миха́йлович Фо́кин, myös Michel Fokine ja Mikhail Fokin; 23. huhtikuuta (J: 11. huhtikuuta) 1880 Pietari, Venäjän keisarikunta – 22. elokuuta 1942 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen tanssija ja koreografi.
Yksi hänen tunnetuimmista teoksistaan on alun perin Anna Pavlovalle kirjoitettu soolo Kuoleva joutsen Camille Saint-Saënsin orkesterisarjaan Eläinten karnevaali (Le carnaval des animaux), Fokin oli Sergei Djagilevin Ballets russes -seurueen pääkoreografi vuosina 1909–1914. Tänä aikana hän loi kuuluisat koreografiat baletteihin Tulilintu ja Petruška. Hänen vaimonsa Vera Petrovna Fokina (1886–1958) oli tanssijatar samassa seurueessa.
Suku ja koulutus

Mihail Fokin syntyi Pietarissa vauraaseen keskiluokkaiseen kauppiasperheeseen. Hänen äitinsä Jekaterina Andrejevna rakasti teatteria ja haaveili itsekin näyttämöurasta joka ei toteutunut. Hän välitti intohimonsa ja rakkautensa teatteritaiteeseen lapsilleen. Miša kasvoi komeaksi, hoikaksi ja siroksi pojaksi, ja koko perhe uskoi, että baletti olisi hänen kohtalonsa. Mutta perheenpää kauppias Fokin, piti ammattia miehen arvolle sopimattomana ja kielsi poikaansa tanssimasta. Aviomieheltään salaa Mihailin äiti vei poikansa Keisarillisen balettikoulun pääsykokeisiin. Hänet hyväksyttiin 9-vuotiaana vuonna 1889 Mariinski-teatterin Keisarilliseen balettikouluun ja isän täytyi sopeutua asiaan.
Miša Fokin esiintyi ensimmäisen kerran lavalla vuonna 1889 Marius Petipan baletissa Le Talisman, vuonna 1890 baletissa Prinsessa Ruusunen ja vuonna 1892 hän oli mukana Pähkinänsärkijän ensi-illassa. Koulussa Mihail erottui muista kiinnostuksenkohteillaan ​​ja opinnoissaan edistymisessä. Hän opiskeli Pavel Gerdtin, Platon Karsavinin ja Nikolai Legatin johdolla. Koulussa kiinnitettiin paljon huomiota ammatilliseen koulutukseen ja suurin osa ajasta käytettiin harjoituksiin, loput aineet katsottiin toissijaisiksi. Fokin oli lahjakas paitsi tanssijana myös musiikin ja maalauksen opiskelijana. Hän suhtautui ennakkoluulottomasti ja tiedonhaluisesti kaikkeen balettiin liittyvään ja aloitti koreografioiden suunnittelemisen jo varhain, etsimällä sopivaa musiikkia koulun kirjastosta ja tekemällä näyttämösuunnitelmia. Hän soitti pianon lisäksi myös mandoliinia italialaismuusikon Ginislao Parisin johtaman mandoliiniorkesterin lavakokoonpanossa, domraa ja balalaikaa Vasili Andrejevin Suuressa venäläisessä orkesterissa. Hän debytoi Marius Petipan tuottamassa Paquitassa Keisarillisessa baletissa 18-vuotissyntymäpäivänään vuonna 1898. Hänen kehittymisensä tanssijana kulki rinnatusten hänen kehittymisessään koreografina ja näyttämösuunnittelijana.
Perintö

Vuonna 1995 Mihail Fokinista julkaistiin Venäjällä 500 ruplan postimerkki. Hänen teoksiaan esitetään edelleen maailman balettiseurueiden ohjelmistoissa.
Mihail Fokin piti 1800-luvun lopun balettia kykenemättömänä välittämään modernia kauneuskäsitystä ja henkilökohtaista runollista näkemystä. Tätä puutetta korjaamaan hän kehitti oman taiteensa ja koreografiansa. Fokinin ja hänen seuraajiensa erottautuminen Keisarillisen baletin edustamasta koreografisesta traditiosta johti Ballets russes'in syntyyn, joka voidaan nähdä modernin baletin esi-isänä. Fokinin aloittamaa vallankumousta Djagilevin seurueessa jatkoivat hänen seuraajansa Vatslav Nižinski, Léonide Massine, Bronislava Nižinska ja George Balanchine.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Fokin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef 
Mihail Fokinin muotokuva, Valentin Serov 1909.
Mihail Fokin ja Vera Fokina, Šeherazade mainoskuva 1910
Mihail Fokin ja Vera Fokina, Cléopâtre mainoskuva 1913
Mihail Fokin vuonna 1914
Mihail Fokin ohjaa baletin Aphrodite harjoituksia joulukuussa 1919
Topias Rovio

| Topias Rovio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. syyskuuta 2003 (ikä 21) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Toppari Monsteri
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  99 kg
Seura
Seura:  Ässät
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  35
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Topias Rovio (s. 2. syyskuuta 2003 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Ässiä.
Ura

Rovio on naantalilaisen VG-62:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Turun Palloseuraan, josta Rovio siirtyi kaudeksi 2021–2022 Pelicansin U20-joukkueeseen. Hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Iiro Erosen kanssa. Rovio puki kauden aikana myös kahteen SM-liigan runkosarjaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi Jukurien U20-joukkueeseen. Helmikuussa 2023 seura lainasi Rovion yhden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Ketterään.
Huhtikuussa 2023 Rovio teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän pelasi kauden 2023–2024 pääasiassa seuran U20-joukkueessa. Rovio torjui joukkueen kauden päätteeksi U20 Suomen-mestaruuteen ja hänet palkittiin pudotuspelien parhaana pelaajana Ville Peltonen -palkinnolla. Rovio puki kauden aikana myös viiteen SM-liigan runkosarjaotteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Helmikuussa 2024 Ässät lainasi Rovion yhden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan.
Kauteen 2024–2025 Rovio lähti Ässien SM-liigajoukkueen toisena maalivahtina Niklas Rubinille, kun Karolus Kaarlehto oli poistunut kesällä joukkueen harjoitusvahvuudesta. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2024 pelatussa ottelussa HPK:ta vastaan. Rovio lähti otteluun kakkosmaalivahtina Rubinille, mutta hänet kuitenkin vaihdettiin Ässien maalinsuulle ajassa 24.14, kun Rubin loukkaantui. Hän torjui ottelussa kahdeksan kertaa, eikä päästänyt maaliakaan, kun Ässät voitti ottelun lukemin 2–0. Seura paikkasi maalivahtiosastoaan Joni Ortiolla, mutta Rovio pelasi kuitenkin ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina seuraavassa ottelussa 18. syyskuuta 2024 vieraissa hänen entistä seuraansa Pelicansia vastaan. Hän torjui Ässien 2–5-voittoon päättyneessä ottelussa 22 kertaa. Erik Kakko valitsi Rovion ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Muuta

Rovion isä Jyrki on entinen jalkapallomaalivahti, joka pelasi omalla urallaan yhteensä 304 pääsarjaottelua Kuopion Palloseurassa, FC Kuusysissä, FC Interissä ja FC Jazzissa.
Raja-arvo

Raja-arvo on matematiikassa arvo, jota funktio tai jono "lähestyy", kun muuttuja tai jonon indeksi lähestyy tiettyä arvoa. Raja-arvo kuuluu matematiikan peruskäsitteistöön matemaattisessa analyysissä, lukujonojen teoriassa, differentiaali- ja integraalilaskennassa.
Lukujonon ja sarjan raja-arvo

Lukujono on järjestetty lukujen luettelo, joka voi olla äärettömän pitkä. Äärettömille lukujonoille on luontevaa tutkia mitä lukuarvoa sen jonon jäsenet lähestyvät. Jos ne lähestyvät yhtä tiettyä lukua, sanotaan lukujonon suppenevan kohti tätä raja-arvoa. Muussa tapauksessa lukujono hajaantuu.
Lyhyt lukujono (eli äärellinen lukujono) päättyy viimeiseen jäseneensä, jota voidaan pitää samalla sen raja-arvona. Lyhyet jonot suppenevat siis aina. Suppenevilla äärettömillä lukujonoilla peräkkäisten jäsenten erotus pienenee loputtomasti eli lähestyy nollaa. Tämä ei vielä takaa, että lukujono itse suppenee. Lukujonoille on kehitetty useita erilaisia suppenemistarkasteluita.
Lukujono hajaantuu silloin, kun se ei suppene kohti yhtä lukuarvoa. Esimerkiksi lukujonon vuorottaiset jäsenet voivat saada arvokseen kaksi arvoa (esimerkiksi ..., 3, 2, 3, 2, ...), jolloin se "oskilloi" eikä siten suppene. Jono hajaantuu myös silloin, kun jonon jäsenten arvot ovat sitä suurempia, mitä pitemmälle jonossa edetään. Jonon arvot lähestyvät silloin "ääretöntä" ja sen vuoksi jono hajaantuu. Jonon jäsenet voivat myös pienentyä rajatta, jolloin jono hajaantuu kohti "miinus ääretöntä".
Myös sarja eli lukujonon jäsenten summa voidaan ajatella suppenevan. Sillä tarkoitetaan, että lukujonojen jäsenten summaksi saadaan lukuarvo. Yleensä sarjan arvo kasvaa- tai vähenee äärettömäksi ja siksi se hajaantuu. Jos jäsenten arvojen raja-arvo on nolla, on mahdollista, että myös sarjan arvo on äärellinen. Tällöin sarja suppenee.
Funktion raja-arvo

Funktion raja-arvo lasketaan sen määrittelyjoukon sisäpisteessä tutkimalla funktion arvoja sisäpisteen ympäristössä. Jos sen arvot ovat sisäpisteen lähiympäristössä, lähestyttiinpä sitä mistä suunnasta hyvänsä, lähes samat, voidaan ajatella funktion arvojen lähestyvän samaa raja-arvoa kun lähestytään sisäpistettä. Tällöin sanotaan, että funktion arvot suppenevat tuossa sisäpisteessä ja että funktiolla on olemassa kyseisessä sisäpisteessä. Raja-arvoa määritettäessä ei tarvitse edes tuntea funktion arvo sisäpisteessä (se voi puuttua funktion määrittelyjoukosta) ja silti raja-arvo voi olla olemassa. Raja-arvo voidaan määritellä myös tarkasteluvälin reunapisteessä.
Raja-arvo voidaan määritellä lukujonojen tapaan myös funktion määrittelyalueen avoimessa reunassa tai jopa äärettömyydessä. Useampiulotteisessa tapauksessa raja-arvo voidaan määrittää mihin suuntaan hyvänsä ja kuinka kaukan lähtöpisteestä hyvänsä. Ainoa ehto on, että kaukaisuudessa funktion arvot lakkaavat lopulta muuttumasta ja asettuvat tietyyn arvoon.
Muita raja-arvoja

On myös olemassa renkaiden  \mathbb {Z} /p^{n}\mathbb {Z}  projektiivinen raja-arvo ja topologisten ryhmien muodostaman induktiivisen ja projektiivisen systeemin raja-arvot, jotka ovat topologisia ryhmiä.
Kirjallisuutta

Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi II: Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku.  Helsinki:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-022-0
Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-13-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.
Lukujono lähestyy äärettömyydessä arvoa  a.
Kun  x>S, funktion  f(x) arvo eroaa korkeintaan  \epsilon :n verran raja-arvosta  L.
Taso

Tasogeometria
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
Avaruusgeometria
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
Euklidinen geometria
Paralleeliaksiooma
Epäeuklidinen geometria
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
Analyyttinen geometria
n
k
Osa artikkelisarjaa
Taso on geometriassa kaksiulotteisen avaruuden yleisnimitys. Taso tarkoittaa tasaista kaksiulotteista pintaa, joka jatkuu rajoittamattomasti kaikkiin suuntiin.  Tasosta voidaan rajoittaa vain pieni osa. Intuitiivisesti sitä voidaan havainnollistaa esimerkiksi äärettömällä taululla tai paperilla.
Osana kolmiulotteista avaruutta (R3) taso on niiden pisteiden joukko, joiden etäisyys kahdesta annetusta vakiopisteestä A ja B on yhtä suuri. A ja B eivät saa olla sama piste. Taso leikkaa A:n ja B:n välisen janan puolivälistä.
Kolmen pisteen, jotka eivät ole samalla suoralla, kautta voidaan piirtää vain yksi taso. Toisin sanoen mikä hyvänsä R3:een piirretty kolmio määrittää tason, vaikkakin se kattaa vain osan tasosta.
Jos  x,y,z\in \mathbb {R}  ovat R3:n akseleiden koordinaatteja, taso voidaan määritellä neljän vakion  a,b,c,d\in \mathbb {R}  avulla niiden pisteiden joukoksi, joille pätee:
Toinen tapa määritellä taso on virittämällä tason pisteet kolmen vektorin  {\bar {u}},{\bar {v}},{\bar {w}} avulla. Tasoon kuuluvat kaikki pisteet  {\bar {x}}, jotka voidaan ilmaista muodossa  {\bar {x}}={\bar {u}}+a{\bar {v}}\ +b{\bar {w}}, jossa  a,b\in \mathbb {R} .
Matemaattiseen käsitteeseen liittyen arkikielessä tasolla tarkoitetaan yleensä mitä hyvänsä pintaa, joka on tasainen ja riittävän laaja. Esimerkiksi puhutaan työtasosta, jolloin vaikkapa pöydän pinta toimii tasona.
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi I: Vektorialgebra ja analyyttinen geometria.  Helsinki:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-067-0
Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-13-6 (pdf).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taso Wikimedia Commonsissa
Milnasipraani

| --- | --- |

Milnasipraani
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-(aminometyyli)-N,N-dietyyli-1-fenyylisyklopropaani-1-karboksamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 92623-85-3
ATC-koodi: N06AX17
PubChem CID: 65833
DrugBank: DB04896
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H22N2O 
Moolimassa: 246,346
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 85 % - 90 % 
Proteiinisitoutuminen: 13 % 
Metabolia: hepaattinen 
Puoliintumisaika: ~ 6 - 8 tuntia 
Ekskreetio: renaalinen 
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B3(AU) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: oraalinen
Milnasipraani (Suomessa: Ixel) on ei-trisyklinen masennuslääke. Lääke vaikuttaa noradrenaliinin ja serotoniinin aineenvaihduntaan aivoissa, josta syystä sitä on kutsuttu kaksikanavaiseksilähde?. Lääke on kielletty alle 18-vuotiailta, eikä sitä suositella alle 25-vuotiaillelähde?. Lääkkeellä voidaan hoitaa myös fibromyalgiaa.
Milnasipraanin kemiallinen kaava on C15H22N2O, moolimassa 246,348 g/mol ja CAS-numero 92623-85-3. Milnasipraanin enantiomeeri on levomilnasipraani (CAS 96847-55-1).
Aiheesta muualla

PubChem: Milnacipran (englanniksi)
DrugBank: Milnacipran (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Milnacipran (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Levomilnacipran (englanniksi)
Antidepressantit
| Valikoivat takaisinoton estäjät ja/tai reseptorimodulaattorit |
| --- | --- |
SSRI:t:  essitalopraami  fluoksetiini  fluvoksamiini  paroksetiini  sertraliini  sitalopraami  tsimelidiini‡ 
SNRI:t:  desvenlafaksiini*  duloksetiini  levomilnasipraani*  milnasipraani  tofenasiini*  venlafaksiini 
NRI:t:  atomoksetiini  reboksetiini  viloksatsiini* 
SARI:t:  etoperidoni‡  nefatsodoni‡  tratsodoni 
SMS:t:  vilatsodoni  vortioksetiini 
Muut:  agomelatiini  alfaetyylitryptamiini‡  alfametyylitryptamiini‡  amisulpridi  bupropioni  dekstrometorfaani/bupropioni*  esketamiini†  flupentiksoli  indeloksaksiini*  ketamiini†  medifoksamiini‡  nomifensiini‡  pivagabiini‡  tandospironi*  teniloksaksiini* 
| Trisykliset masennuslääkkeet |
| --- | --- |
Trisykliset masennuslääkkeet:  amineptiini‡  amitriptyliini  amitriptyliiniioksidi  butriptyliini  desipramiini  dibentsepiini  dosulepiini  doksepiini  imipramiini  imipramiinioksidi‡  iprindoli‡  klomipramiini  lofepramiini  melitraseeni  metapramiini‡  nortriptyliini  noksiptiliini  opipramoli  pipofetsiini  propitsepiini  protriptyliini  tianeptiini  tiatsesiimi‡  trimipramiini 
Tetrasykliset masennuslääkkeet:  amoksapiini*  maprotiliini‡  mianseriini  mirtatsapiini  setiptiliini* 
| Monoamiinioksidaasiestäjät |
| --- | --- |
Ei-selektiiviset:  feneltsiini*  iproniatsidi‡  isokarboksatsidi  isoniatsidi‡  linetsolidi  nialamidi  teditsolidi  tranyylisypromiini* 
MAOA-selektiiviset:  bifemelaani  eprobemidi  metralindoli†  minapriini‡  moklobemidi  pirlindoli*  tetrindoli†  toloksatooni 
MAOB-selektiiviset: selegiliini
‡ markkinoilta poistettu lääke, † kokeellinen lääke,* ei myynnissä Suomessa
Jedin paluu

| Jedin paluu> Return of the Jedi |
| --- | --- |
 Elokuvan suomalainen juliste.
Ohjaaja:  Richard Marquand
Käsikirjoittaja:   Lawrence Kasdan  George Lucas 
Tarina:  George Lucas
Tuottaja:  Howard Kazanjian
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Alan Hume
Leikkaaja:   Sean Barton  Duwayne Dunham  Marcia Lucas 
Tuotantosuunnittelija:  Norman Reynolds
Pääosat:   Mark Hamill  Harrison Ford  Carrie Fisher  Billy Dee Williams  Anthony Daniels  David Prowse  Kenny Baker  Peter Mayhew  Frank Oz 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lucasfilm
Levittäjä:  InterCom Mokép 20th Century Studios Netflix Fandango at Home Disney+
Ensi-ilta:   1983-05-2323. toukokuuta 1983 (Yhdysvallat)  1983-08-1919. elokuuta 1983 (Suomi)  1997-3-1414. maaliskuuta 1997 (Special Edition, Yhdysvallat)  
Kesto:  131 minuuttia, 134 Special Editionissa
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  32,5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  475,3 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Imperiumin vastaisku
Seuraaja:  Star Wars: The Force Awakens
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jedin paluu (engl. Return of the Jedi), uudelleenjulkaisuna Star Wars: Episodi VI – Jedin paluu (engl. Star Wars: Episode VI – Return of the Jedi) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen avaruusoopperaelokuva, jonka on ohjannut Richard Marquand. Se on alkuperäisen Tähtien sota -trilogian viimeinen osa. Sen ovat käsikirjoittaneet George Lucas ja Lawrence Kasdan. Tapahtumiltaan elokuva sijoittuu vuoden päähän edeltäjästään, Imperiumin vastaiskusta. Jedin paluun pääosia esittävät Mark Hamill, Harrison Ford, Carrie Fisher, Billy Dee Williams, Anthony Daniels, David Prowse, Kenny Baker, Peter Mayhew ja Frank Oz.
Elokuvassa seurataan Galaktisen Imperiumin yritystä rakentaa uusi Kuolemantähti, jonka avulla Kapinaliitto voitaisiin tuhota. Keisari Palpatinen saapuessa seuraamaan Kuolemantähden rakentamista kapinalliset hyökkäävät Kuolemantähdelle päämääränään tehdä loppu Imperiumin vallasta. Kapinallisten johtaja Luke Skywalker pyrkii käännyttämään isänsä Darth Vaderin takaisin voiman valoisalle puolelle. Skywalker ei kuitenkaan tiedä, että kaikki menee tarkalleen pahan keisari Palpatinen suunnitelmien mukaisesti ja Kapinaliiton loppu saattaa olla lähempänä kuin koskaan.
Elokuva sai ensi-iltansa 25. toukokuuta 1983, ja se sai positiivisen vastaanoton. Sitä kuitenkin pidetään yleisesti hieman heikompana kuin alkuperäisen trilogian muita osia, eli Imperiumin vastaiskua (1980) ja alkuperäistä Tähtien sotaa (1977). Maailmanlaajuisesti Jedin paluu keräsi 475 miljoonan Yhdysvaltain dollarin lipputulot ja oli 1980-luvun toiseksi tuottoisin Hollywood-elokuva E.T.:n jälkeen. Jedin paluun jatko-osa Star Wars: The Force Awakens sai ensi-iltansa vuonna 2015.