stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Qianxinanin buyien ja miaojen autonominen prefektuuri

| Qianxinanin buyien ja miaojen autonominen prefektuuri (kiin>  黔西南布依族苗族自治州, Qiánxīnán Bùyīzú Miáozú Zìzhìzhōu) |
| --- | --- |
 Qianxinanin prefektuurin sijainti Guizhoun maakunnassa.
 Koordinaatit: 25°05′47″N, 104°54′27″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Guizhou
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  autonominen prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16 785,93 km²
Väkiluku (2010):  2 804 612
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  562400
Suuntanumero(t):  0859
Rekisterikilpi:  贵E
 
 www.qxn.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qianxinanin buyien ja miaojen autonominen prefektuuri (kiin. 黔西南布依族苗族自治州, pinyin: Qiánxīnán Bùyīzú Miáozú Zìzhìzhōu) on buyeille ja miaoille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Guizhoun maakunnan lounaisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 16 786 neliökilometriä ja väkiluku 2,8 miljoonaa (vuonna 2010). Prefektuurin päähallintopaikka on piirikuntatason kaupunki Xingyi, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 245 kilometriä maakunnan pääkaupunki Guiyangista lounaaseen.
Prefektuurin nimessä Qian on Guizhoun maakunnan lyhennenimi, ja xinan merkitsee lounasta, eli nimi viittaa prefektuurin sijaintiin Guizhoun maakunnassa.
Autonominen prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Liupanshuin ja Anshunin, etelässä Baisen ja lännessä Qujingin prefektuuritason kaupunkeihin, sekä idässä Qiannanin autonomiseen prefektuuriin.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jakautuu yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja seitsemään piirikuntaan.
| Qianxinanin prefektuurin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- |
    Xingyi(kaupunki) Xingren Pu’an Qinglong Zhenfeng Wangmo Ceheng Anlong  
| Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
| Xingyi (kaupunki) | 兴义市 | Xīngyì Shì |
| Xingren | 兴仁县 | Xīngrén Xiàn |
| Pu’an | 普安县 | Pǔ'ān Xiàn |
| Qinglong | 晴隆县 | Qínglóng Xiàn |
| Zhengfeng | 贞丰县 | Zhēngfēng Xiàn |
| Wangmo | 望谟县 | Wàngmó Xiàn |
| Ceheng | 册亨县 | Cèhēng Xiàn |
| Anlong | 安龙县 | Ānlóng Xiàn |
Väestö

Vuoden 2010 väestölaskennassa autonomisessa prefektuurissa asui 2 805 857 henkilöä. Han-kiinalaisten määrä oli 1 691 962 (60,3%), ja muiden vähemmistöjen määrä oli 1 113 895 (39,7%).
Vuoden 2014 lopussa autonomisessa prefektuurissa asui 2 811 200 henkilöä. Kuitenkin 3 518 700 henkilöllä oli hukou (kotikuntaoikeus) autonomisessa prefektuurissa.
Galleria

Maisemaa Xingyin kaupungin läheltä.
Malingjoki Xingyissä.
Beipanjoki Zhengfengin piirikunnassa.
Hutiaojoen silta Pu’anin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Guizhou Provincial Information Office: Qianxinan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ChinaTravel.com: Qianxinan Travel Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Robert Alt

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Cortina d’Ampezzo 1956 | neljän miehen kelkka |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 1955 | neljän miehen kelkka |  |
Robert Alt (2. tammikuuta 1927 – 4. joulukuuta 2017) oli sveitsiläinen rattikelkkailija ja olympiavoittaja.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Alt saavutti MM-kisoista 1955, mistä hän voitti kultaa neljän miehen kelkasta. Seuraavana vuonna hän teki uransa suurimman saavutuksen voitettuaan olympiakultaa neljän miehen kelkasta.
Rakhigarhi

Rakhigarhi
Rakhigarhi (Rakhi Garhi) oli muinainen kaupunki Luoteis-Intiassa.
Se kuului Induskulttuuriin. Keskus oli ehkä tuon ajan suurin etelä-Aasiassa.
Sijainti

Paikka on Hisarin piirikunnassa Haryanan osavaltiossa. Se sijaitsee 150 km:n päässä Delhistä. Paikka sijaitsee 27 km etäisyydellä Chaggar-Hakra-joesta.[lähde? ]
Koko

Kaupunki oli Induskulttuurin kaupungiksi suuri, ehkä suurin. Se ulottuu yhdeksän kummun alueelle. Paikan ala on ainakin 350 ha, ehkä jopa 550 ha. Se kuuluukin samaan kokoluokkaan kuin tunnetummat, aiemmin löydetyt Mohenjo-Daro ja Harappa.
Aiemmin keskuksen luultiin olleen vain 80-124 ha luokkaa.[lähde? ]
Historia

Paikasta on löydetty Harappa-kulttuuria edeltävää Sothin-Siswalin esineistöä. Tämä oli maanviljely-kyläkulttuuria. Sothin esimuotoutumisvaihe alkoi täällä ajoitsuten mukaan noin 4400 eaa.
Kaupunki oli olemassa viimeistään vuonna 3000 eaa. Tällöin alettiin tehdä Hakran keramiikkaa. Keramiikka muistuttaa Kalibanganin ja Banawalin keramiikkaa.[lähde? ]
Löydöt

Rakhigarhi oli tyypillinen, murra suuri Harappa-kulttuurin taajama asuinkortteleineen, teineen, viemäreineen jne.[lähde? ]
Kirjoitusta sieältäviä Indus-sinettejä on tehty mm hopeasta, marmorista ja terrakottasta. Poltetusta tiilistä tehtyjen talojen oletetaan olleen rikkauden taloja.
Kaupungista on löydetty alttareita, jotka viittaavat tuliseremonioihin.
Geenitutkimus

Rakhigarhista löydettyjen luurankoen geenejä tutkitaan. Tällä koetetaan selvittää mikä kansa siellä asui..  Erään haudatun naisen DNA on geenien mukaan pääosin vanhaa iranilaista tyyppiä, mutta mukana on keskimäärin 1/3 Andamaanien geenejä.  Niinpä DNA vastaa osin nykyintialaisten DNA:ta.  Geeneissä ei silti näy jälkiä indoiranilaisista arjalaisista. DNA ei myöskään vastaa monia alle 10000 vuotta vanhoja Iranin viljelijäkakansoja Se on lähempänä varhaisia paimentolaisia  ja metsästäjiä.
Niinpä tutkimus vahvistaa ajatusta, jotta Indus-kulttuuri olisi ollut ei-arjalainen. Muttei se täysin kumoa arjalaistenkaan läsnäoloa.
Aiheesta muualla

Information about the dig at Rakhi Garhi
Reginald Arvizu

| Reginald Arvizu |
| --- | --- |
 Reginald Arvizu Kornin konsertissa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1969 (ikä 54) Bakersfield, Kalifornia
Muusikko
Taiteilijanimi:  Reginald Arvizu 
Tyylilajit:  nu metal, alternative metal
Soittimet:  basso, kitara
Yhtyeet:  Korn, StillWell, L.A.P.D.
Levy-yhtiöt:  EMI, Virgin, Roadrunner
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Reginald Quincy ”Fieldy” Arvizu (s. 2. marraskuuta 1969 Bakersfield, Kalifornia) on Korn-yhtyeen basisti.
Kornin ainoa vasenkätinen jäsen Fieldy eroaa muista basisteista siten, että hänellä basso on pystyssä, ei vaakasuorassa kuten normaalisti. Arvizu soittaa bassoa useimmiten hakaten sitä peukalollaan (släpäten), sekä myös sormin. Suurin innoittaja släppäykseen Arvizulle oli Red Hot Chili Peppersin basisti Flea. Muita tärkeitä innoittajia olivat Primuksen Les Claypool ja Faith No Moren Billy Gould. Hänen soittotyylinsä on saanut vaikutteita myös hip-hopista. Arvizu soittaa bassoa Ibanez K-5:lla, joka on hänen signaturebassonsa. Fieldyn soitto on suuressa osassa Kornin musiikissa.
Arvizu suunnittelee Kornin fanituotteita ja näyttää ne muille yhtyeen jäsenille, jotka joko hyväksyvät tai hylkäävät ne.
Fieldy-lempinimensä Arvizu on keksinyt lempisarjakuvastaan Karvisesta (engl. Garfield). Hänellä on vaimo ja kaksi tytärtä. Arvizu on kertonut, että vaikka näyttää usein kuvissa vihaiselta ja "ärjyltä", tämä on todellisuudessa hyvin tunteellinen ja herkkä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reginald Arvizu Wikimedia Commonsissa
Korn
| --- | --- |
Studioalbumit:   Korn  Life Is Peachy  Follow the Leader  Issues  Untouchables  Take a Look in the Mirror  See You on the Other Side  Untitled  Korn III: Remember Who You Are  The Path of Totality  The Paradigm Shift  The Serenity of Suffering  The Nothing  Requiem 
Kokoelmat ja livealbumit:   Greatest Hits, Volume 1  Live & Rare  MTV Unplugged: Korn  Korn Kovers 
EP:t:   Neidermeyer's Mind  Live at the Palace  All Mixed Up 
Singlet:   Blind  Shoots and Ladders  Need To  Clown  No Place to Hide  A.D.I.D.A.S.  Good God  Got the Life  Freak on a Leash  Children of the Korn  Falling Away from Me  Make Me Bad  Somebody Someone  Here to Stay  Thoughtless  Alone I Break  Did My Time  Right Now  Y'all Want a Single  Everything I've Known  Word Up!  Another Brick in the Wall  Twisted Transistor  Coming Undone  Politics  Freak on a Leash (MTV Unplugged)  Evolution  Hold On  Kiss  Haze  Oildale (Leave Me Alone)''  Let The Guilt Go  Get up!  Narcissistic Cannibal  Never Never  Spike In My Vains  Hater  Rotting In Vain  Take Me  Black Is the Soul  You'll Never Find Me  Can You Hear Me  Start The Healing  Forgotten  Lost in the Grandeur 
Singlet:   Christmas Song  I Can Remember  Fuck Dying  Jingle Balls  Hypocrites  Creep  Haze  Chaos Lives in Everything  Love & Meth  Insane  A Different World  Cold 
DVD:t:   Who Then Now?  Deuce  Korn Live  Live on the Other Side  Chopped, Screwed, Live and Unglued  Korn: Live in Montreux 2004
Raninen

Raninen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aarno Raninen (1944–2014), kapellimestari, säveltäjä, sovittaja, laulaja ja kosketinsoittaja
Huugo Raninen (1899–1987), liiketaloustieteen professori
Paavo Raninen (k. 2008), muusikko
Tarja Tornaeus ent. Raninen (s. 1958), tietokirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Reijo Lås

Reijo Birger Lås (27. lokakuuta 1928 Kouvola – 2. elokuuta 2012 Järvenpää) oli suomalainen elokuvaaja ja lyhytelokuvien ohjaaja.  Lås sai Jussi-palkinnon vuonna 1963 parhaasta värikuvauksesta elokuvassa Yö vai päivä. Lås oli 1950-luvulla Finlandia-katsausten kuvaajana. Hän toimi 1980-luvun lopulle saakka lyhytelokuvien kuvaajana ja ohjaajana.
Pitkiä elokuvia, joiden kuvauksessa Lås oli mukana

Yhteinen vaimomme 1956, B-kuvaaja
Ratkaisun päivät 1956, kuvausryhmän jäsen
Riihalan valtias 1956, kamera-assistentti
Nummisuutarit 1957, kuvausassistentti
Niskavuoren naiset 1958, B-kuvaaja
Nuori mylläri 1958, B-kuvaaja
Nuoruus vauhdissa 1961, kuvaaja, oli myös näyttelijänä sivuroolissa mies ravintolassa
Yö vai päivä 1962, kuvaaja
Totuus on armoton 1963, kuvaaja
Näin syntyi Saimaan kanava 1969, kuvaaja
Ranieri de’ Calzabigi

| Ranieri de’ Calzabigi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1715
Kuollut: 1795 (79–80 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, libretisti
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ranieri de’ Calzabigi (1715−1795) oli italialainen kirjailija. Hän oli Christoph Willibald Gluckin libretisti ja 1760-luvulla tämän oopperanuudistuksessa tärkeä apulainen, esimerkiksi oopperoissa Orfeus ja Alceste, myöhemmin oopperassa Paride ed Elena. Gluck piti merkittävää oopperauudistusta pääasiassa hänen ansionaan.
Ras al-Ain

| Ras al-Ain |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 Ras al-Ain
 Koordinaatit: 36°50′N, 40°02′E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Al-Hasakan maakunta
Piirikunta:  Ras al-Ainin piirikunta
Väkiluku (2004):  29 347
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ras al-Ain (syyriaksi Rēsh ʿAynā, kurdiksi Serekani) on kaupunki Syyrian Turkin vastaisella rajalla Al-Hasakan maakunnassa. Kaupungin asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347.
Maantiede

Ras al-Ain sijaitsee Eufratjoen sivuhaara Khaburin alueella. Historiallinen asutuskeskus on nykyisin jakautunut kahtia. Ras al-Ain sijaitsee Syyriassa ja Turkin puolella rajaa sijaitsee Ceylanpınar. Alue on tunnettu lähteistään, jotka muodostavat samalla myös Khaburin yläjuoksun eri lähteiden kanssa lopulta yhtenäisen joen.
Historia

Rooman valtakunnan kaudella nykyinen Ras al-Ain tunnettiin nimillä Resaina ja Theodosiopolis kaupungin saatua kaupunginoikeudet keisari Theodosius I:n valtakaudella. Roomalaiset ja Persia sotivat alueella ja kaupunki vaihtoi omistajaa useampaan otteeseen. Persialaiset tuhosivat sen vuosina 578 ja 580. Kaupunki jälleenrakennettiin, mutta keisari Fokaksenvaltakaudella sen mainitaan olleen jälleen persialaisten käsissä.
Islaminuskoiset arabit valtasivat kaupungin Mesopotamiaa vastaan vuonna 640 tehdyn sotareken aikana. Vuonna 873 kaupunki oli Idän apostolisen kirkon patriarkka Yohannan III:n kuolinpaikka. Ristiretkeläiset olivat vallanneet kaupungin vuoteen 1129 mennessä, mutta he eivät hallinneet sitä kovin pitkään. Ristiretkeläisten jälkeen kaupunkia hallitsi tai sitä hävittivät Saladinin jälkeläiset, khorasmialaiset ja Timur Lenk.
Syyrian sisällissodan aikana kaupunki oli vuodesta 2012 lähtien arabeihin ja kurdeihin liitettyjen asejoukkojen välisten taistelujen keskipisteessä. Monet paikalliset joutuivatkin pakenemaan muualle. Kurdien PYD-puoleen asejoukot valtasivat kaupungin al-Nusran rintaman asemiehiltä vuonna 2013. Turkin armeijan ja sen tukemat syyrialaiset aseelliset joukot valtasivat kaupungin lokakuussa 2019 Pohjois-Syyrian kurdien vastaisen hyökkäyksen myötä.
Väestö

Ras al-Ainin asukasluku Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli 29 347. Ras al-Ainin väestö koostuu arabeista, kurdeista ja kristityistä assyrialaisista. Syyrian assyrialainen väestö on keskittynyt etenkin Ras al-Ainin ja Hasakan välisiin kyliin Khaburjoen varrella. Pienempiä vähemmistöjä ovat tšetšeenit ja inguušit, jotka polveutuvat kaupunkiin 1900-luvun alussa tulleista muuttajista.
Kirkko Ras al-Ainissa.
Raimo Karlsson

Raimo ”Sumo” Johan Hilding Karlsson (18. helmikuuta 1948 Helsinki – 27. helmikuuta 2007 Phuket, Thaimaa) oli suomalainen painija, joka voitti urallaan 9 Suomen mestaruutta yli 100-kiloisten sarjassa. Hän kuoli sukellusmatkalla Thaimaan Phuketissa.
Karlssonin aktiiviura painijana kesti 1960-luvulta 1980-luvun alkuun ja hän saavutti urallaan lukuisia mitaleita. Urallaan hän edusti Viipurin Voimailijoita.
Saavutukset

Olympiaedustaja Münchenissä 1972
MM-kisaedustaja Istanbulissa 1974
EM-kisoissa seitsemäs 1971 ja 1976, kahdeksas 1973
SM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1972, 1975–1978 ja 1980
SM-kultaa vapaapainissa 1974–1976
Raniero Nicolai

| Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Maa:   Italia>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | kirjallisuus |  |
Raniero Nicolai (5. lokakuuta 1893, Rooma,Italia– 2. huhtikuuta 1958,Rooma)  oli italialainen runoilija ja olympiavoittaja.
Hän osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa voitti olympiakultaa kirjallisuudessa teoksellaan "Canzoni Olimpioniche" ("Olympic Songs").
Nicolai toimi myös Italian Olympiakomitean (ital. Comitato Olimpico Nazionale Italiano, CONI) jäsenenä.
Rakhine

| Rakhine Arakan |
| --- | --- |
 lippu

Valtio:  Myanmar
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36 778 km²
Väkiluku (2014):  3 188 807
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rakhine on osavaltio Myanmarin länsirannikolla, Bengalinlahden rannalla. Pohjoispuolella sijaitsee Chin'n osavaltio, ja itäpuolella Magway'n, Bago'n ja Ayeyarwady'n alueet. Lännessä on Bengalinlahti ja luoteessa osavaltio rajautuu Bangladeshin Chittagongin alueeseen. Arakanvuoret erottavat osavaltion keskisestä Myanmarista. Osavaltion pinta-ala on 36 778 km² ja pääkaupunki Sittwe.
Vuonna 2014 osavaltion väkiluku oli 3,19 miljoonaa.
Maantiede

Rakhine eli entinen Arakan sijaitsee Bengalinlahden ja Arakanvuorten välisellä rannikkokaistaleella. Arakanvuorten korkein huippu Mt. Victoria ulottuu yli kolmeen kilometriin.
Maantiede > Piirikunnat

Osavaltio jakautuu viiteen piirikuntaan, jotka ovat pohjoisesta etelään:
Maungdaw
Sittwe
Mrauk-U
Kyaukphyu
Thandwe
Historia

Arakan on ollut itsenäinen valtio, jota viisi dynastiaa hallitsi 5000 vuoden ajan. Se liitettiin Burmaan vuonna 1784 ja Britannian siirtomaaksi vuonna 1824. Tosen maailmansodan aikana japanilaiset miehittivät aluetta 1942–1945. Kun Burma sai itsenäisyyden 1948, Arakan jäi sen hallintaan. Vuonna 1952 osia siitä liitettiin viereiseen Chinin osavaltioon.
Talous

Rakhinen perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja riisinviljely.
Vuoden 2014 väestönlaskennan yhteydessä selvitettiin myös asumisoloja. Useimmissa taloissa on puinen lattia, bambusta tehdyt seinät ja kattona ruokoa tai lehtiä. Ruokaa valmistetaan polttopuilla (8% puuhiilellä ja 1,3% sähköliedellä)  ja valaistusta antavat kynttilät (13% sähkövalo ja 12% kerosiinilamppu). Puhdistetun juomaveden parissa on 38% väestöstä. Radio on 31%:lla, kännykkä 16%:lla. Puolella prosentilla on käytössään auto mutta 5,5 prosentilla moottorivene.
Vuonna 2013 valmistui kaasuputki, joka vie maakaasua Rakhinesta Kiinaan.
Väestö

Vuoden 2014 väestönlaskennassa osavaltion väkiluku oli 3,188 miljoonaa. Väestönlaskentaa tukenut YK-järjestö julkisti epäilyjä, että laskennan suorittajat jättivät tahallaan rohingyat laskematta.
Arakanilaiset eli rakhinet ovat etniseltä taustaltaan burmalaisia, mutta heidän kultturissaan on paljon vaikutteita Intiasta. He ovat tyypillisesti buddhalaisia. Suurin vähemmistö rohingyat taas ovat muslimeita, ja heidän kielensä on bengalin murretta.
Rakhinen osavaltiossa on asunut yli miljoona rohingyaa. Rakhinelaisten ja burmalaisten mielestä he ovat laittomia bengalilaisia siirtolaisia. Rohingyat katsovat asuneensa Myanmarissa vuosisatoja. Brittien siirtomaavalta suosi rohingyoita paikallisten asukkaiden kustannuksella.  Myanmarin buddhalaiset suhtautuvat erittäin kielteisesti rohingyoihin. Heihin kohdistuu järjestelmällistä syrjintää; vuoden 1982 kansalaisuuslaki kielsi rohingyoilta kansalaisuuden. Vuodesta 2012 on alkanut rohingyojen ja buddhalaisten välinen koston kierre, jossa on kuollut huomattavasti enemmän rohingyoita kuin buddhalaisia. Vastauksena islamilaisen sissiliikkeen iskuihin armeija aloitti Rakhinessa vuonna 2017 suuren etnisen puhdistuksen. Tuhansia rohingyoita kuoli joukkomurhissa, ja satoja tuhansia pakeni ulkomaille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rakhine Wikimedia Commonsissa
Myanmar Census 2014 Main Data Release UNFPA Myanmar.  3.6.2015. Arkistoitu 4.3.20016. Viitattu 13.6.2020. (englanniksi)
Myanmarin hallinnollinen jako
Osavaltiot: Chin • Kachin • Kayah • Kayin • Mon • Rakhine • Shan
Alueet: Ayeyarwady • Bago • Magway • Mandalay • Sagaing • Tanintharyi • Yangon
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Reino Salo

Reino Salo tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Reino Salo (1920–1988), yhteiskuntatieteilijä, professori
Reino Salo (1920–2011), vuorineuvos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reino Salo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Reino Ryhänen

Reino Kaarlo Ryhänen (9. elokuuta 1922 Isojoki – 9. tammikuuta 1999 Helsinki) oli maatalous- ja metsätieteiden tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston limnologian professorina 1963–1985.
Hän vaikutti myös Helsingin yliopiston hallinnossa, muun muassa maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan dekaanina 1974–1978 ja yliopiston vararehtorina 1978–1985.
Ryhänen tutki kalavesien tilaa ja hoitoa sekä vesiensuojelun kehittämistä. Hän oli myös Suomen Kalastusyhdistyksen ja sittemmin Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtaja.
Rakkaus kahleissa

| Rakkaus kahleissa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  William Markus
Käsikirjoittaja:  Erik Westerberg
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Einar Englund
Kuvaaja:  Kauno Laine
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Åke Lindman Pentti Siimes Pirjo Vaasti Marjatta Kallio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkaus kahleissa on  William Markuksen ohjaama mustavalkoinen suomalainen elokuva vuodelta 1955. Se on Markuksen kolmas ohjaustyö.
Elokuvan päähenkilöinä ovat lukkotehtaalla työskentelevät veljekset Pertti ja Martti, jotka ovat sortuneet rikoksien poluille mutta heränneet katumaan tekojaan, sekä heidän tyttöystävänsä Verna ja Milja, joista Milja ajautuu murtojengiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Åke Lindman  | … |  Pertti Kuusi   |
|  Pentti Siimes  | … |  Martti Kuusi   |
|  Pirjo Vaasti  | … |  Verna Anttinen, tyttöystävä   |
|  Marjatta Kallio  | … |  Milja, tyttöystävä   |
|  Eino Kaipainen  | … |  komisario Haapa   |
|  Aimo Hiltunen  | … |  Jalle   |
|  Martti Romppanen  | … |  Emppa   |
|  Veli Palonen  | … |  Mosse   |
|  Pentti Irjala  | … |  Kustaa Kuusi   |
|  Kai Lappalainen  | … |  etsivä Penttinen   |
|  Annikki Linnoila  | … |  äiti Kuusi   |
|  Jalmari Parikka  | … |  1. yövartija   |
|  Arvi Järvinen  | … |  työmies   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  tarjoilija   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  talonmies   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  2. yövartija   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  laborantti   |
|  Eero Kosteikko  | … |  Boman   |
|  Arvo Kuusla  | … |  Bomanin kaveri   |
|  Uljas Kandolin  | … |  Kippura   |
|  Fiinu Autio  | … |  naapurin rouva   |
|  Heikki Kalliokoski  | … |  konstaapeli   |
|  Anton Soini  | … |  sokea mies   |
|  Toini Ylönen  | … |  nainen kirkossa   |
|  Eero Berg  | … |  uutistenlukijan ääni   |
|  Rita Elmgren  | … |  laulusolisti   |
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai niin kritiikkiä kuin kiitostakin. Kuvausta pidettiin elokuvan parhaana puolena, joskin esimerkiksi Vaastin kohdalla Juha Nevalainen katsoi, että kuvauksen vuoksi kasvot näyttävät usein tylyiltä ja paljailta. Aiheasetelma todettiin lupaavaksi, mutta sitä ei ole onnistuttu täysin hyödyntämään.
Tv-esitysten aikaan elokuvaa on luonnehdittu melodraamaksi, mutta myös jännityselokuvaksi. Sitä on sanottu tosikkomaiseksi ja hitaaksi. Nuoriso-ongelmia kuvaavien elokuvien lajityypissä se ei erään kriitikon mukaan kuitenkaan ole pahimpia sormi ojossa moralisoivia.
Aiheesta muualla

Rakkaus kahleissa Elonet.
Rauni Kivilinna

Rauni Kivilinna 1960-luvun alkupuolella.
Rauni Maria Kivilinna (o.s. Herajärvi; 18. kesäkuuta 1912 Tampere – 31. joulukuuta 1993 Lappeenranta) oli suomalainen kanslisti ja kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä Ulla Jänkä.
Kivilinnan vanhemmat olivat liikkeenjohtaja Juho Herajärvi ja Maria Hakala. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sitten aluksi kanslistina ja toimihenkilönä Suomen Koneliikkeessä ja Tikkurilan Silkki Oy:ssä. Kivilinna oli kansakoulunopettajana Kemissä 1953–1960 ja hän kirjoitti kirjallisuusarvosteluja Kaleva-lehteen 1961–1976.
Kivilinna kirjoitti satuja ja lastennäytelmiä sekä Lappi-aiheisia romaaneja.
Kivilinna oli perustamassa Pohjoiset kirjailijat ry:tä vuonna 1962 ja hän oli yhdistyksen hallituksessa 1962–1968, sihteerinä 1963–1965 sekä puheenjohtajana 1965–1966.
Rauni Kivilinna oli naimisissa vuodesta 1932 Yrjö Kivilinnan kanssa.
Teoksia

Metsän pienokaisia: Satukokoelma. Karisto 1954.
Pikku Untu ja muita satuja pienokaisille. Kuvitus Hugo Trentzsch. Karisto 1956.
Kotipihan tontut: Satuja. Karisto 1957.
Satutytti ja Piippana: Kaksi satua. Kuvittanut Maija-Liisa Salokero. Karisto 1958.
Juna ajoi ohi: Radiokuunnelma. 1961.
Pököpeikko ja Piippana: Lastennäytelmä. 1961.
Sihistin: satuja jonkinikäisille. Kuvittanut Pirkko Hakkila. Karisto 1961.
Joki tunturi kylä: Romaani. Karisto 1962.
Maamusiikkia: Radiokuunnelma. 1962.
Pannuhuonepoika: Radiokuunnelma. 1962.
Miihkel selvitti Höyrynpyöryläisen: Novelli. (Ilmestyi teoksessa Tunturit puhuvat.) Karisto 1963.
Talo jää kylmilleen: Näytelmä. 1963.
Ovet suljetaan yhdeksältä: Romaani. Karisto 1964.
Kuin linnut: Petsamo-romaani. WSOY 1966.
Kitkatkatkat: Näytelmä. 1967.
Petsamo-aihe suomalaisessa kirjallisuudessa. 1970.
Kultahippu: Lastennäytelmä. 1972.
Andreas Alarieston lapinkuvat — Andreas Alariestos lapplandsbilder — Pictures of Lapland by Andreas Alariesto. Toimittanut ja esipuheen kirjoittanut Rauni Kivilinna. WSOY 1976, 3. painos 1977.