stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
All That You Can’t Leave Behind
Vastaanotto > Arvosteluissa

Soundi ()
Rolling Stone ()
Q ()
The Guardian ()
Allmusic ()
All That You Can’t Leave Behind sai kansainvälisesti hyvin lämpimän vastaanoton. Metacritic -sivuston julkaiseman keskiarvon mukaan albumi sai 17 kriitikon arvosteluiden perusteella arvosanakseen 79/100. Rolling Stonen arvostelussa albumia pidettiin U2:n uran kolmantena mestariteoksena The Joshua Tree- ja Achtung Baby -albumien rinnalla. The Boston Globen kriitikko Steve Morse kehui albumin ”loistavien kappaleiden kietoutuvan toisiinsa kauniisti, mikä oli tervetullut muutos Zooropa- ja Pop -albumien hajanaisiin kokonaisuuksiin.” Morse antoi myös tunnustusta Bonon kirjoittamille sanoituksille, joiden hän kuvaili olevan ”ajatuksellisempia, henkilökohtaisempia ja herkimpiä U2 -sanoituksia miesmuistiin.”
Vastaanotto > Palkinnot ja kunnianosoitukset

Kriitikot äänestivät All That You Can’t Leave Behindin vuoden 2000 seitsemänneksi parhaaksi albumiksi The Village Voicen Pazz & Jop -äänestyksessään, ja ”Beautiful Day” äänestettiin vuoden neljänneksi parhaaksi singleksi. Albumin kappaleet voittivat vuosina 2001 ja 2002 yhteensä seitsemän Grammy-palkintoa. ”Beautiful Day” voitti vuonna 2001 vuoden kappaleen, vuoden levytyksen ja parhaan rock-kappaleen Grammy-palkinnot. Vuonna 2002 ”Walk On” palkittiin vuoden levytyksenä, ”Elevation” parhaana rock-kappaleena ja ”Stuck in a Moment You Can’t Get Out Of” parhaana pop-kappaleena. All That You Can’t Leave Behind palkittiin vuonna 2002 parhaan rock-albumin Grammylla.
”Beautiful Dayn” ja ”Walk Onin” vuoden levytysten Grammy-voitot ovat historiallisia, sillä yksikään toinen albumi ei ole saavuttanut vuoden levytyksen Grammyn useampaan kertaan.
Rolling Stone sijoitti albumin vuonna 2003 sijalle 139 listallaan 500 Greatest Albums of All Time. Vuonna 2012 albumi oli sijoitettu listan sijalle 280. Vuonna 2009 Rolling Stonen julkaisemalla 2000-luvun parhaiden albumien listalla All That You Can’t Leave Behind oli kolmastoista, ja ”Beautiful Day” vuosikymmenen parhaiden kappaleiden listan neljäs.
Elevation Tour

All That You Can’t Leave Behindin julkaisua seurasi Elevation Tour -kiertue, joka käynnistyi 24. maaliskuuta 2001 kahdella konsertilla Floridan Fort Lauderdalesta, National Car Rental Center -areenalta. Kiertue päättyi Floridan Miamiin American Airlines Arenalle 2. joulukuuta 2001. 113 konserttia kattaneen Elevation Tourin konsertit jakautuivat kahteen erilliseen osuuteen Pohjois-Amerikassa, sekä yhteen osuuteen Euroopassa. Lavastukseltaan Elevation Tour oli huomattavasti riisutumpi ja intiimimpi kuin yhtyeen edellinen PopMart -kiertue, ja pienemmän lavarakennelman johdosta U2 esiintyi Elevation Tourin aikana ensimmäisen kerran vuosikausiin konsertoituaan koko 1990-luvun stadioneilla. Kiertue tuotti lähes 143 miljoonan dollarin tulot, ja oli tuolloin kaikkien aikojen kolmanneksi tuottoisin kiertue. Kiertueen päättymisen jälkeen U2 esiintyi vielä Super Bowl XXXVI:n puoliaikashow’ssa vuoden 2002 helmikuussa.
Elevation Tourin konserteista taltioitiin kaksi DVD-julkaisua: kolmesta Bostonin konsertista koostettu Elevation 2001: Live from Boston julkaistiin vuoden 2001 joulukuussa, ja syyskuussa Irlannin Slane Castlessa kuvattu U2 Go Home: Live from Slane Castle, Ireland julkaistiin vuoden 2003 marraskuussa.
Kappalelista

Kaikki sanat Bono, ellei toisin mainita, kaikki sävellykset U2.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuotanto | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Beautiful Day |  | Daniel Lanois, Brian Eno, Steve Lillywhite | 4.06 |  |  |  |  |  |
| 2. | Stuck in a Moment You Can’t Get Out Of | Bono, The Edge | Lanois, Eno | 4.32 |  |  |  |  |  |
| 3. | Elevation |  | Lanois, Eno | 3.45 |  |  |  |  |  |
| 4. | Walk On |  | Lanois, Eno, Lillywhite | 4.55 |  |  |  |  |  |
| 5. | Kite | Bono, The Edge | Lanois, Eno | 4.23 |  |  |  |  |  |
| 6. | In a Little While |  | Eno, Lanois, Richard Stannard, Julian Gallagher | 3.39 |  |  |  |  |  |
| 7. | Wild Honey |  | Eno, Lanois | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 8. | Peace on Earth |  | Lanois, Eno, Mike Hedges | 4.46 |  |  |  |  |  |
| 9. | When I Look at the World | Bono, The Edge | Eno, Lanois | 4.15 |  |  |  |  |  |
| 10. | New York |  | Eno, Lanois | 5.28 |  |  |  |  |  |
| 11. | Grace |  | Lanois, Eno | 5.31 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 49.25 |  |  |  |  |  |
| Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin, Australian ja Japanin painosten bonus-kappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Tuottaja | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | The Ground Beneath Her Feet | Salman Rushdie | Lanois, Eno | 3.44 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 52.49 |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset ja myynti

| Maa | Korkein listasijoitus | Sertifikaatio | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Australia (ARIA Charts) | 1 | 4x platinalevy | 280 000+ |
| Itävalta (Ö3 Austria Top 40) | 1 | Platinalevy | 30 000+ |
| Kanada (Canadian Albums Chart) | 1 | 5x platinalevy | 500 000+ |
| Tanska (Tracklisten) | 1 | 2x platinalevy | 60 000+ |
| Suomi (Suomen virallinen lista) | 1 | Kultalevy | 27 312 |
| Ranska (SNEP) | 1 |  |  |
Saksa (Official Top 100): 
| Unkari |  | Kultalevy | 5 000+ |
| Meksiko |  | Platinalevy | 75 000+ |
| Alankomaat (MegaCharts) |  | 2x platinalevy | 160 000+ |
| Uusi-Seelanti (RMNZ) | 1 | 3x platinalevy | 45 000+ |
| Norja (VG-lista) |  | Platinalevy | 40 000+ |
| Puola (ZPAV) |  | Kultalevy | 20 000+ |
| Ruotsi (Sverigetopplistan) | 1 | Platinalevy | 60 000+ |
| Sveitsi (Schweizer Hitparade) | 2 | 2x platinalevy |  |
| Yhdistynyt kuningaskunta (Britannian albumilista) | 1 | 3x platinalevy | 900 000+ |
| Yhdysvallat (Billboard 200) | 3 | 4x platinalevy | 4 000 000+ |
Kokoonpano

| --- | --- |
 U2 Bono – laulu, kitara, syntetisaattori kappaleessa ”Stuck in a Moment You Can’t Get Out Of”  The Edge - kitara, taustalaulu, piano, syntetisaattori kappaleessa ”Elevation”, jousisoittimet kappaleessa ”Kite”  Adam Clayton - basso  Larry Mullen Jr. - rummut ja lyömäsoittimet Muut muusikot Brian Eno – syntetisaattori, ohjelmointi, taustalaulu ja jousisovitukset  Daniel Lanois – taustalaulu ja kitara  Paul Barrett – vaskipuhaltimet kappaleessa ”Stuck in a Moment You Can’t Get Out Of” :  Tuotantohenkilöstö Tuotanto – Daniel Lanois ja Brian Eno, avustava tuotanto Steve Lillywhite, Mike Hedges, Richard Stannard ja Julian Gallagher  Äänittäminen – Richard Rainer  Miksaus – Richard Rainey, Tim Palmer, Mike Hedges, Richard Stannard, Julian Gallagher, Brian Eno, Daniel Lanois ja Steve Fitzmaurice  Avustava äänittäminen ja miksaus – Chris Heaney, Alvin Sweeney ja Jay Goin  Avustava äänittäminen – Tim Palmer, Stephen Harris, Ger McDonnell, Mark Howard, Alex Haas, Keith McDonnell ja Stephen Harris  Masterointi – Arnie Acosta 
Windmill Lane -studio. Dublin, Irlanti.
U2 esiintymässä Elevation Tour -kiertueella.
Aleksanteri II (Venäjä)

| Aleksanteri II |
| --- | --- |
 
Venäjän keisari
Valtakausi:  2. maaliskuuta 1855 – 13. maaliskuuta 1881
Kruunajaiset:  7. syyskuuta 1855
Edeltäjä:  Nikolai I
Seuraaja:  Aleksanteri III

Syntynyt:  29. huhtikuuta 1818 Moskova, Venäjän keisarikunta
Kuollut:  13. maaliskuuta 1881 (62 vuotta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Hautapaikka:  Pietari-Paavalin linnoitus
Puoliso:   Maria Aleksandrovna  (vih. 1841; k. 1880)  Jekaterina Dolgorukova  (vih. 1880) 
Suku:  Romanov
Uskonto:  ortodoksisuus
Aleksanteri II:n keisarillinen monogrammi.
Keisari Aleksanteri II:n hallitsijanvakuutus.
Aleksanteri II (29. huhtikuuta (J: 17. huhtikuuta) 1818 Moskova – 13. maaliskuuta (J: 1. maaliskuuta) 1881 Pietari) oli Venäjän keisari vuosina 1855–1881.
Aleksanteri II tunnetaan myös vapauttajatsaarina, sillä hänen valtakaudellaan maaorjuus lakkautettiin Venäjällä vuonna 1861 ja osa Balkanin slaavilaisista ja ortodoksisista kansoista vapautui Osmanien vallasta vuosien 1877–1878 Turkin sodan seurauksena. Suomessa hänet muistetaan hallitsijana, joka kunnioitti suomalaisten oikeuksia ja jonka aikana Suomi sai oman rahan, markan.
Lapsuus ja nuoruus

Aleksanteri II oli Nikolai I:n ja keisarinna Aleksandra Fjodorovnan (Preussin prinsessa Charlotta) vanhin poika. Hän sai huolellisen kasvatuksen kruununperijäksi valistuksen nimissä. Poika oli keskinkertaisen älykäs ja varsin laiska oppilas. Opettajanaan hänellä oli äitinsä vaatimuksesta muun muassa kuuluisa liberaali runoilija ja romantikko Vasili Žukovski, jonka ajatukset vaikuttivat häneen loppuelämän ajan. Hänen lapsuuttaan ja nuoruuttaan varjosti hallitsevan isän ylivoimainen persoonallisuus, jonka autoritäärisista hallintoperiaatteista hän ei koskaan vapautunut kokonaan. Sotilaskoulutuksen kruununperijä Aleksandr Nikolajevitš sai myöhemmin kuin edeltäjänsä.
Aleksanteri keisarina > Krimin sota

Aleksanteri II seurasi isäänsä helmikuussa 1855, kesken käynnissä olleen Krimin sodan. Nikolai I:n kaudella alkanut Krimin sota Ottomaanien valtakuntaa eli Turkkia vastaan laajeni suursodaksi Ranskan ja Britannian liityttyä Turkin avuksi Venäjän saavutettua merkittäviä voittoja sitä vastaan. Suomessa Krimin sotaa kutsuttiin itämaiseksi sodaksi tai Oolannin sodaksi siksi, että ranskalais-englantilainen laivasto-osasto hyökkäsi Ahvenanmaalle, tuhosi Bomarsundin linnoituksen ja teki tuhojaan myös Suomen suuriruhtinaskunnan rannikolla Pohjanlahdelta Suomenlahdelle. Rauhan tuloksena alkoi Ahvenanmaan demilitarisointi. Tappiot sodassa johtivat uudistusvaatimuksiin, ja Venäjä haluttiin nostaa länsivaltojen tasolle.
Aleksanteri keisarina > Uudistuksia

Yksi tärkeimmistä Aleksanterin uudistuksista oli uusien rautateiden rakentaminen. Nikolai I:n kuollessa Venäjällä oli vain yksi rautatieyhteys: Pietarista Moskovaan. Aleksanteri II:n kauden jälkeen rautateitä oli valmiina noin 22 500 kilometriä.
Tärkeimpänä uudistuksena on pidetty maaorjuuden lopettamista vuonna 1861, mikä loi Aleksanteri II:lle maineen "vapauttajatsaarina" niin kotimaassa kuin ulkomailla. Paikallishallintoon luotiin vuonna 1864 alue- ja provinssikokoukset eli zemstvot, jotka vastasivat muun muassa sairaan- ja köyhäinhoidosta, alkeiskouluopetuksesta ja teiden ylläpidosta (Suomessa kunnat vuonna 1865). Myös oikeusjärjestelmää uudistettiin ottamalla käyttöön viralliset tuomioistuimet, valamiesjärjestelmä ja tuomarit, joita ei voinut erottaa. Vuonna 1874 Venäjällä otettiin käyttöön yleinen asevelvollisuus (Suomessa vuonna 1878).
Nikolai I:n ajan tiukkaa sensuuria höllennettiin, matkustus ulkomaille sallittiin ja yliopistojen opiskelijamäärän rajoituksia löysennettiin. Vuonna 1863 Suomessa kutsuttiin koolle ensimmäiset valtiopäivät vuoden 1809 jälkeen. Jonkinasteisen vapaamielisyyden vastapainoksi Aleksanteri torjui jyrkästi esitykset kansanedustuslaitoksen luomiseksi. Aleksanterin hallitsijakaudella Suomeen perustettiin Maarianhaminan (nimetty keisarin puolison Maria Aleksandrovnan mukaan), Kemin, Hangon ja Kotkan kaupungit.
Venäjällä nousi 1860-luvulla radikalismin aalto, joka alkoi nihilististen mielipiteiden yleistymisellä nuorison keskuudessa, erilaisten salaseurojen synnyllä ja radikaaleilla lentolehtisillä. Keväällä 1866 nuori aktivisti Dmitri Karakozov yritti ensi kertaa surmata keisarin. Murhayritykset jatkuivat, ja esimerkiksi Talvipalatsin ruokasali räjäytettiin. Pariisissa häntä ampui puolalainen Berezowski.
Aleksanteri keisarina > Puolan kapina

Puolassa syttyi jälleen vuonna 1863 kapina. Maassa oli jälleen autonomia ja valtakunnanneuvosto, mikä ei riittänyt itsenäisyydestä ja kolmeen osaan jaetun valtion yhdistämisestä haaveileville. Alueelle syntyi nationalistisia salaseuroja, joilla oli yhteyksiä Venäjän radikaaleihin. Kun vuonna 1863 puolalaisille määrättiin asepalvelus, alkoi avoin kapina. Nyt puolalaisilla ei ollut omaa armeijaa, kuten vuonna 1830, mutta kapinaa ei saatu kukistettua ennen toukokuuta 1864. Rangaistuksena Puola menetti autonomiansa, ja sen nimi poistettiin venäläisistä kartoista, joihin alue merkittiin ”Veikselin maakuntina”. Hallitsijan titteleissä Puolan kuninkuus vielä säilyi, ja Veikselin maakunnat säilyivät erityishallinnonselvennä kuvernementteina.
Aleksanteri keisarina > Aluevaltaukset

Venäjä valtasi alueita Kiinalta vuosina 1858 ja 1860, ja Vladivostok perustettiin Kaukoidän aluepääkaupungiksi. Alaska ja Aleuttien saaret taas myytiin Yhdysvalloille vuonna 1867. Kaukasia rauhoitettiin viimein 1860-luvulla ja Keski-Aasiassa Hiva, Buhara ja Turkestan liitettiin keisarikuntaan. Aikakautta kuvattiin Venäjän ”puuvillaimperialismiksi”.
Vuonna 1876 Serbia ajautui sotaan Osmanien valtakunnan kanssa. Turkin sodassa (1877–1878) Serbia ja Venäjä auttoivat Bosnia ja Hertsegovinassa ja Bulgariassa Ottomaanien valtakuntaa vastaan kapinoivia slaaveja. Panslavismi levisi joukkoliikkeeksi. Venäjän joukot saavuttivat Marmaranmeren rannan, ja 3. maaliskuuta 1878 solmitussa San Stefanon rauhassa Osmanien valtakunta menetti useita alueita.
Lopullisessa rauhanteossa Berliinin kongressissa Bismarckin johdolla Venäjän saamaa hyötyä kohtuullistettiin, minkä vuoksi Venäjällä muodostui mielipide, että Venäjä oli voittanut sodan, mutta hävinnyt rauhanteon pääasiassa Saksan diplomaattisten ponnistelujen tuloksena. Serbia, Montenegro ja Romania säilyttivät itsenäisyytensä. Bulgariasta tuli autonominen, Itä-Rumelia sai erityisaseman Turkin alaisuudessa, ja Makedonialle myönnettiin joitain oikeuksia. Itävalta-Unkari miehitti Bosnia ja Hertsegovinan, ja Britannia sai Kyproksen. Venäjälle jäivät eteläinen Bessarabia ja raja-alue Kaukasiassa.
Ajan ilmapiiristä kertoo Leo Tolstoin romaani Anna Karenina, joka julkaistiin myös vuonna 1878. Muita tämän ajan kirjailijoita olivat Ivan Turgenev ja Fjodor Dostojevski.
Aleksanteri keisarina > Aleksanteri II:n viimeiset vuodet ja murha

Keisarinna Maria Aleksandrovna kuoli kesäkuussa 1880 Talvipalatsissa keisari Aleksanteri oleskellessa toisen perheensä kanssa kesäpaikassaan Katariinan palatsissa Tsarskoje Selossa, jossa keisariperhe oleskeli keväisin ja syksyisin. Vain 46 päivää myöhemmin Aleksanteri nai salaa rakastajattarensa ruhtinatar Jekaterina Dolgorukovan, välittämättä siitä että vuoden suruaika oli vielä kesken. Aleksanteri aikoi kruunata Jekaterinan virallisesti keisarinnaksi, ja kansaa lepytelläkseen hän valmisteli perustuslakiluonnosta.
Samana päivänä kun Aleksanteri II allekirjoitti ilmoituksen aikeistaan, Vera Fignerin johtamaan Narodnaja voljaan kuuluva aktivisti Nikolai Rysakov heitti pommin Katariinankanavan sillalla Aleksanteri II:n vaunuja kohti. Keisari säilyi vahingoittumattomana, mutta kun hän astui ulos vaunuista, puolalainen vallankumouksellinen Ignacy Hryniewiecki heitti pomminsa aivan keisarin lähelle kuollen itse aiheuttamassaan räjähdyksessä. Neljä tuntia myöhemmin keisari kuoli saamiinsa vammoihin Talvipalatsissa. Narodnaja voljan terroristit olivat tehneet tätä ennen jo seitsemän epäonnistunutta murhayritystä keisaria vastaan.
Kunnianosoituksia > Venäläisiä

Pyhän Andreaksen ritarikunta (1818)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (1818)
Pyhän Annan ritarikunta (1818)
Pyhän Vladimirin ritarikunta (1846)
Pyhän Yrjön ritarikunta (1869)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta (1865)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaisia

Pyhän Tapanin ritarikunta (Itävalta-Unkari, 1839)
Maria Teresian sotilasritarikunta (Itävalta-Unkari, 1875)
Leopoldin ritarikunta (Belgia)
Etelän Ristin ritarikunta (Brasilia, 1846)
Pedro I:n ritarikunta (Brasilia, 1856)
Pyhän Hubertin ritarikunta (Baijeri)
Elefanttiritarikunta (Tanska)
Pyhän Hengen ritarikunta (Ranska)
Kunnialegioona (Ranska)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikka, 1835)
Guelphin kuningashuoneen ritarikunta (Hannover, 1838)
Pyhän Yrjön ritarikunta (Hanover, 1840)
Filip Jalomielisen ritarikunta (Hesse, 1843)
Krysanteemiritarikunta (Japani, 1877)
Wendien kruunun ritarikunta (Mecklenburg, 1864)
Meksikon kotkan keisarillinen ritarikunta (Meksiko)
Pyhän Kaarlen ritarikunta (Monaco, 1873)
Vilhelmin sotilasritarikunta (Alankomaat, 1855)
Medjidie-ritarikunta (Osmaanivaltakunta, 1860)
Osmanin ritarikunta (Osmaanivaltakunta, 1871)
Siunattu sotilaallinen konstantinolainen Pyhän Yrjön ritarikunta (Parma, 1850)
Kristuksen veljeskunta (Portugali, 1855)
Avizin sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 1855)
Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 1855)
Mustan kotkan ritarikunta (Preussi, 1818)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Sardinia, 1845)
Kultaisen taljan ritarikunta (Espanja)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi)
Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunta (Sisilia, 1839)
Württembergin kruunun ritarikunta (Württemberg, 1826)
Württembergin sotilasansioritarikunta (Württemberg, 1850)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Patsaita ja muistomerkkejä

Andreas Fornanderin Parolan leijona paljastettiin Hattulan Parolannummella vuonna 1868 keisarin käynnin muistoksi paikalle, jossa Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II:n kerrotaan neuvotelleen J. V. Snellmanin kanssa suomen kielen asemasta.
Helsingin Senaatintorilla paljastettiin monumentaalinen Aleksanteri II:n patsas vuonna 1894.
Moskovan Aleksanteri II:n patsas valmistui Kristus Vapahtajan katedraalin läheisyyteen vuonna 1898 ja tuhottiin vuonna 1918, ja sen tilalle valmistui uusi vuonna 2005.
Aleksanteri II:n muistoksi attentaattipaikalle Pietariin pystytettiin myöhemmin Verikirkkona tunnettu Kristuksen ylösnousemuksen katedraali, joka vihittiin käyttöön vuonna 1907.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksanteri II Wikimedia Commonsissa
Matti Klinge: / Aleksanteri II (1818–1881) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 22.9.2008. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Alexander II. Historical photos (Arkistoitu – Internet Archive). Дневник Истории России.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolai I | Venäjän keisari 1855–1881 | Seuraaja: Aleksanteri III |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolai I 1825–1855 | Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II 1855–1881 | Seuraaja: Aleksanteri III 1881–1894 |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolai I 1825–1855 | Puolan kuningas Aleksanteri II 1855–1881 | Seuraaja: Aleksanteri III 1881–1894 |
| n k Venäjän keisarit |
| --- | --- |
 Pietari Suuri (1721–1725)  Katariina I (1725–1727)  Pietari II (1727–1730)  Anna (1730–1740)  Iivana VI (1740–1741)  Elisabet (1741–1762)  Pietari III (1762)  Katariina II (1762–1796)  Paavali I (1796–1801)  Aleksanteri I (1801–1825)  Nikolai I (1825–1855)  Aleksanteri II (1855–1881)  Aleksanteri III (1881–1894)  Nikolai II (1894–1917) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Venäjä  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  NARA  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Aleksanteri II:n muistomerkki Bulgariassa.
Aleksanteri II:n patsas Helsingin Senaatintorilla kukitettuna 13. maaliskuuta 1899, keisarin kuoleman muistopäivänä. Taustalla Nikolainkirkko eli myöhempi Helsingin tuomiokirkko.
13. Yö

| 13>  Yö Yö |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Headline Studio, Tampere, elokuu 1998 – tammikuu 1999
 Julkaistu: helmikuu 1999
 Formaatti: CD, MC
 Tuottaja(t): Jani Viitanen
 Tyylilaji: poprock, suomirock
 Kesto: 52.01
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 7. (6/1999)
Yön muut julkaisut
| Yön pimeä puoli 1998 | 13. Yö 1999 | Valo 2000 |
13. Yö on helmikuussa 1999 ilmestynyt Yön kolmastoista studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet ”Löysin paljon oikeaa”, ”Kulkuripoika”, ”Kultakala” ja ”Kuljettaa keväinen tie”.
Taustaa

Levy oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt albumi kuuteen vuoteen, jolla oli mukana myös Jussi Hakulisen tekemiä lauluja. Hän oli kirjoittanut niitä toistakymmentä, mutta lopulta levylle päätyi vain kaksi. Olli Lindholm olisi halunnut mukaan useampiakin Hakulisen kappaleita, joita hän piti Yön tyylille sopivina, mutta ne eivät kuitenkaan kelvanneet yhtyeen muille jäsenille. Loput Hakulisen laulut Lindholm levytti vuonna 2000 julkaistulle sooloalbumilleen Voima.
Listasijoitukset

Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla seitsemän.
Arvioita

Soundi:
Kappaleet

Vain yksi mies voi nostaa myrskyn – 3.25 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Mun on soittoasi turha odottaa – 3.41 (säv. Markku Petander, san. Pauli Hanhiniemi)
Kulkuripoika – 3.33 (säv. Markku Petander, san. Heikki Salo)
Kuljettaa keväinen tie – 3.57 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Älä mulle ala – 3.33 (säv. & san. Markku Petander)
Kultakala – 2.56 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Valvoin viime yönä – 2.55 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Ympyrää – 4.03 (säv. & san. Markku Petander)
Sydän riittää (riittääkö rakkaus) – 4.01 (säv. Markku Petander, san. Heikki Salo)
Uni – 4.12 (säv. Markku Petander, san. Heikki Salo)
En rakasta sua enää – 3.04 (säv. Olli Lindholm, san. Pauli Hanhiniemi)
Että elämä armahtikin – 4.12 (säv. Markku Petander, san. Pauli Hanhiniemi)
Löysin paljon oikeaa – 4.06 (säv. Markku Petander, san. Pauli Hanhiniemi)
Pilvenpiirtäjät – 4.23 (säv. & san. Jussi Hakulinen)
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Markku Petander – kitara
Jani Viitanen – kitara
Jesu Hämäläinen – bassokitara
Frogley – rummut, laulu (9)
Jukka Lewis – taustalaulu
Mikko Kangasjärvi – piano (7), haitari (6,12)
Safka Pekkonen – urut (1,4,11), sähköpiano (11)
Kreetta Hannula – viulu (14)
Henrik Perelló – viulu (14)
Panu Saari – sello (14)
Tarja-Leena Saari – alttoviulu (14)
Jaan Wessman – piano (14)
Aiheesta muualla

13. Yö discogs.com -sivustolla (englanniksi)
| n k Yö |
| --- | --- |
 Olli Lindholm  Jussi Turpeinen  Timo Mynttinen  Mikko Kangasjärvi  Jari Latomaa  Ari Toikka   Entiset jäsenet:  Jussi Hakulinen  Juha Rauäng  Jani Viitanen  Veikko Lehtiranta  Markku Petander  Juha Mielonen  Jesu Hämäläinen  Jukka Mänty-Sorvari  Antti Mäkinen  Daffy Terävä  Jukka Lewis 
Studioalbumit:  Varietee  Nuorallatanssija  Myrskyn jälkeen  Äänet  Lanka palaa  Toinen puoliaika  Antaa soittaa  Tänä yönä  Kymmenes kevät  Hyviä vuosia  Satelliitti  Pirstaleet  13. Yö  Valo  Rakkaus on lumivalkoinen  Kuolematon  Valtakunta  Loisto  Pelko ja rakkaus  Hyvässä ja pahassa  Mitä jos mä rakastan 
Livealbumit:  ...ja tapahtui niinä päivinä  Täältä tulee Yö...live  Yhden yön tarinoita  Kolmen illan varietee  Yön ensimmäinen keikka 
Kokoelmat:  Poko klassikot  Suurimmat hitit 1983–88  Parhaat  Yön pimeä puoli  Legenda  Yön valoisa puoli  Sound Pack  Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma  1983–2011  Klassikot 
VHS / DVD:  Yö Live – 20-vuotisjuhlakonsertti  Kolmen illan varietee  Yö-karaoke 2  Kiitos ja kunnia live – Hartwall Areena 10.12.2011
Systeemityö

Systeemityö tai tietojärjestelmätyö tarkoittaa organisaatioiden yksilöllisten tarpeiden analysointiin perustuvaa tietojärjestelmien suunnittelu- ja kehitystyötä, joka tähtää automatisoitavaksi soveltuvien prosessien toteuttamiseen ohjelmistojen avulla. Systeemityö voi sisältää tietojärjestelmien suunnittelua, toteutusta, integrointia, hankintaa, käyttöönottoa, hallintaa ja ylläpitoa sekä organisaation tietojärjestelmäkokonaisuuden ja sen arkkitehtuurin suunnittelua, ylläpitoa ja kehittämistä. Systeemityö on suomalaisessa kirjastoluokituksessa luokka 61.2 (Arkistoitu – Internet Archive).