stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nathan Viisas

Nathanin kasvattitytär Recha tervehtii Nathania. Maurycy Gottliebin kuvitusta Nathan Viisaaseen vuodelta 1877.
Nathania esittävä patsas Wolfenbüttelissä Ala-Saksissa (1961).
Nathan Viisas tai Viisas Nathan (saks. Nathan der Weise) on saksalaisen Gotthold Ephraim Lessingin ristiretkiaikaan sijoittuva runomuotoinen näytelmä, joka julkaistiin vuonna 1779. Aateromaania muistuttava teos on voimallinen kehotus uskonnolliseen suvaitsevaisuuteen. Kirkko kielsi sen esittämisen Lessingin omana elinaikana. Näytelmä oli kielletty myös Kansallissosialistisessa Saksassa. Suomeksi tekstin on kääntänyt Juhani Siljo, J. Enlund sekä Vesa-Tapio Valo/Matti Rossi.
Tarina sijoittuu kolmannen ristiretken aikaiseen Jerusalemiin ja kertoo, kuinka juutalainen kauppias nimeltä Nathan, valistunut muslimisulttaani Saladin sekä tarinan ensi vaiheissa nimettömänä pysyvä kristitty temppeliritari rakentavat sillan uskojensa välille.
Kolmen uskonnon kohtaaminen valottuu tarinan keskiössä olevan sormus-vertauksen kautta. Saladin kysyy Nathanilta, mikä uskonto on totta. Nathan vastaa kertomalla perintösormuksesta, jolla on maaginen ominaisuus, joka saa sen kantajan näyttämään Jumalan ja ihmiskunnan silmissä hyvältä. Sormus on kulkenut perintönä siirtyen aina isältä tämän rakkaimmalle pojalle. Kerran sormuksen haltijalla oli kolme poikaa, joita hän rakasti jokaista yhtä paljon. Heikkona hetkenä hän lupasi hurskauttaan sormuksen vuorollaan jokaiselle pojistaan. Etsiessään keinoa, jolla voisi täyttää lupauksensa, hän valmistutti sormuksesta kaksi jäljennöstä, jotka olivat ulkonäöltään täysin samanlaisia kuin aito sormus. Hän antoi kuolinvuoteellaan sormuksen kullekin kolmesta pojastaan. Pojat ajautuivat riitaan siitä, kenellä aito sormus oli. Viisas tuomari kehotti heitä elämään siten, että heidän sormuksensa voima osoittaisi itsensä. Nathan vertaa sormusta uskontoon sanoen, että kaikki meistä elävät sen uskon mukaan, jonka olemme saaneet kunnioittamiltamme ihmisiltä.
Nathanin hahmo perustuu pitkälti Lessingin ystävään, filosofi Moses Mendelssohniin. Kuten tarinan Nathan Viisas ja Saladin, myös Lessing ja Mendelssohn viihtyivät shakkipelin parissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juhani Siljon suomenkielinen käännös
Nathan Wilmot

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nathan Wilmot  |  Nathan Wilmot  |  Nathan Wilmot  |  |
Maa:  Australia
Miesten kilpapurjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 470 |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Zadar 2004 | 470 |  |
|  Kultaa | San Francisco 2005 | 470 |  |
|  Kultaa | Cascais 2007 | 470 |  |
|  Hopeaa | Rota 2003 | 470 |  |
|  Hopeaa | Rizhao 2006 | 470 |  |
|  Pronssia | Koper 2001 | 470 |  |
Nathan James Wilmot (s. 13. joulukuuta 1979 Sydney) on australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 183 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Wilmot edustaa Middle Harbour Yacht Club -seuraa ja kilpailee 470-luokassa.
Ura

Wilmot voitti Malcolm Pagen kanssa olympiakultaa 470-luokasta vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Page ja Wilmot sijoittuivat sijalle 12. MM-kilpailuista Wilmot ja Page ovat saavuttaneet 470-luokasta kolme kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. He ovat yksi historian menestyneimmistä kaksikoista 470-luokasta. Kesäolympialaisten 2008 jälkeen Page siirtyi kilpailemaan Mathew Belcherin kanssa. Wilmot tunnetaan myös valtameripurjehtijana.
Wilmotin isä Jamie ja setä Bob ovat kumpikin kilpailleet purjehduksessa olympiatasolla. Wilmot on naimisissa ja hänen valmentajanaan toimii Victor Kovalenko.
Potkupyörä

Draisiini vuodelta 1820
Lasten potkupyörä
Potkupyörä suksilla
Potkupyörä (juoksupyörä) on polkupyörän edeltäjä. Siinä istutaan satulassa ohjaten ajoneuvoa, mutta liike-energia ei välity jaloista pyöriin polkimien kautta, vaan siten, että ajaja potkii jaloilla lisää vauhtia.
Nykyään potkupyöriä valmistetaan lähinnä pikkulapsille pyöräilyn opetteluun. Potkupyörällä voi opetella tasapainon pitämistä. Apurattailla varustettu polkupyörä sopii polkemisen opetteluun.
Historiaa

Saksalaisen vapaaherra Karl Draisin tiedetään patentoineen vuonna 1817 ensimmäisen etäisesti polkupyörää jollain tapaa muistuttavan puisen kulkuvälineen, potkupyörän, jota kutsutaan draisiiniksi. Tästä mallista puuttuivat polkimet, ja liikkeelle päästiin potkimalla maasta vauhtia. Potkupyörä ja sen lukuisat jäljitelmät 1800-luvulla saivatkin nopeasti englantilaisilta pilkkanimen ”keikarinhevonen” (engl. dandy-horse) juuri tämän epäkäytännöllisen liikkumatavan vuoksi.
Potkupyörämerkkejä

Islabikes
Jupiter
Strider (Yhdysvallat, Etelä Dakota)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Potkuriturbiini

Potkuriturbiinin toiminta
Allison YT-56-A-3 -potkuriturbiini
Potkuriturbiini (engl. turboprop) on lentokoneissa käytettävä turbiinimoottori, jossa akselin vääntömomenttia käytetään hyödyksi työntövoiman sijaan. Voiman tuottotapa on sama kuin turbojetissä. Merkittävin ero turbiinimoottoriin on akselin käyttötarkoitus. Potkuriturbiinimoottoriin liitetään alennusvaihteisto voiman ulosottoon.
Potkuriturbiinimoottorissa pyritään kehittämään mahdollisimman paljon potkuria pyörittävää akselitehoa pakokaasusuihkusta aiheutuvan työntövoiman (ns. jäännöstyöntövoima) ollessa toissijainen. Potkuriturbiineja ja sen kaltaisia voimalaitteita käytetään yleisesti lentokoneiden, helikopterien sekä ilmatyynyalusten moottorina.
Käyttö ilma-aluksissa

Potkuriturbiinin ulostuloakseliin on alennusvaihteen välityksellä kytketty potkuri, jonka pyörittämiseen tuotettu akseliteho käytetään. Ulostuloakseli voi olla joko sama akseli, jolla moottorin ahdin ja turbiini pyörivät, tai myös erillinen, yleensä ahdinakselin kanssa sisäkkäinen akseli, jolla on oma turbiininsa (ns. tehoturbiini). Jälkimmäisellä tavalla saadaan toisaalta potkurin ja toisaalta ahtimen ja sitä käyttävän turbiinin (eli ns. kaasugeneraattorin) kierrosluvut riippumattomiksi toisistaan.
Potkuriturbiinimoottorin tuottama akseliteho ilmoitetaan yleensä akselihevosvoimina (engl. shaft horsepower, lyh. shp). Käytännössä potkuriturbiinilentokoneissa osa työntövoimasta saadaan myös pakokaasusuihkusta. Mikäli tämä ns. jäännöstyöntövoima halutaan myös ilmaista tehona, käytetään laskennallisesti saatua yksikköä ekvivalentti akselihevosvoima (engl. equivalent shaft horsepower, lyh. eshp).
Lentokoneissa potkuriturbiini on syrjäyttänyt yleisesti mäntämoottorin kaikkein pienimpiä koneita lukuun ottamatta.[lähde? ] Ensimmäinen potkuriturbiinilla varustettu sarjatuotantokone oli Vickers Viscount, joka Rolls-Royce Dart-moottoreilla varustettuna osoitti potkuriturbiinin erinomaiset ominaisuudet: se säästi polttoainetta verrattuna suihkumoottoriin ja tarjosi silti saman luotettavuuden. Tehopainosuhde oli myös erinomainen.[lähde? ]
Muu käyttö

Maakäytössä eli varavoimalaitoksissa ja maa- ja merikulkuneuvojen voimanlähteenä nimitetään potkuriturbiinin ja turbiinimoottorin kaltaista voimalaitetta kaasuturbiiniksi.
Aiheesta muualla

NASAn sivusto, joka kuvaa potkuriturbiinin toiminnan (Arkistoitu – Internet Archive)
SKYbrary (englanniksi)
Suihkumoottorit
| --- | --- |
Tyypit:   Turbojetti  Ohivirtausmoottori  Turbiinimoottori  Potkuriturbiini  Patoputkimoottori  SCRAMJET 
Osat:   Ahdin  Polttokammio  Turbiini  Jälkipoltin 
Muuta:   Ohivirtaussuhde 
Tupolev Tu-95MS-potkuriturbiinipommikone
Muinaiskirkkoslaavi

Muinaiskirkkoslaavi eli muinaisbulgaria on vanhin slaavilaisen kirjakielen muoto. Sen kehittivät 800-luvulla veljekset Kyrillos ja Methodios, jotka harjoittivat kristillistä lähetystyötä slaavien keskuudessa.
Muinaiskirkkoslaavia on kirjoitettu kahdella kirjoitusjärjestelmällä, niin sanotulla glagoliittisella kirjoituksella eli glagolitsalla ja kyrillisellä kirjoituksella eli kyrillitsalla. Näistä glagoliittinen kirjoitusjärjestelmä on vanhempi, Kyrilloksen kehittämä – myöhempi kyrillitsa on vain nimetty hänen kunniakseen. Suurimmassa osassa slaavilaista kielialuetta glagolitsa syrjäytyi varhain kyrillisen tai latinalaisen aakkoston tieltä, mutta se säilyi pitkään eteläslaavin alueella, erityisesti Dalmatiassa hengellisten tekstien ja salakirjoitusten kirjoitusjärjestelmänä.
Kyrilliset aakkoset, jotka pohjautuvat kreikkalaisiin kirjaimiin ja joiden nimitys on johdettu Kyrilloksen nimestä ovat nykyään myös muassa venäjän, bulgarian, serbian, ukrainan, mongolian ja monien Venäjällä puhuttujen kielten kirjoituksen perusta. Kirjaimistoa on kuitenkin sittemmin kehitetty eri maissa ajan ja kunkin kielen ääntämisen tarpeita vastaavaksi.
Muinaiskirkkoslaavi indoeurooppalaisena kielimuotona

Muinaiskirkkoslaavi on hyvin lähellä slaavilaisten kielten pohjalta rekonstruoitua kantaslaavia ja sillä on suuri merkitys vertailevalle indoeuropeistiikalle. Indoeurooppalainen standardirekonstruktio on yleensä laadittu latinan, kreikan, sanskritin, liettuan ja kirkkoslaavin pohjalta. 1900-luvun jälkipuoliskolla tokaarin ja heetin merkitys on tosin kasvanut näiden vanhastaan tunnettujen vanhojen indoeurooppalaisten kielimuotojen rinnalla.
Keskeinen muutos indoeurooppalaisesta kantakielestä kantaslaaviin oli umpitavujen muuttuminen avotavuiksi. Tällöin konsonanttiloppuisista tavuista tuli vokaaliloppuisia ja syntyi arkaaisille slaavilaisille kielimuodolle ominaisia nasaalivokaaleja.
Muinaiskirkkoslaavin morfologia on huomattavasti kaikkia nykyisiä slaavilaisia kieliä mutkikkaampaa. Kirkkoslaavissa on kolme sukua (maskuliini, feminiini ja neutri) ja kolme lukua (yksikkö, kaksikko eli duaali, ja monikko). Verbijärjestelmää luonnehtii partisiippien runsas käyttö, jossa on havaittavissa voimakas kreikan vaikutus. Kirkkoslaavin sanajärjestys oli hyvin vapaa ja lauserakenteita luonnehtivat monimutkaiset alistussuhteet.
Muinaiskirkkoslaavin käyttö nykyisin

Muinaiskirkkoslaavin kielellä kirjoitetut tekstit ovat enimmäkseen hengellisiä. Myöhemmin muinaiskirkkoslaavilla on ollut suuri merkitys erityisesti venäjän kielen kehitykseen tärkeimpänä lainanantajakielenä. Siitä on eri aikoina omaksuttu huomattava määrä sivistyssanastoa venäjään ja nykyvenäjää luonnehtiikin alkuperäisen itäslaavilaisen ja kirkkoslaavilaisen sanaston käyttö rinnakkain, tyylilajista riippuen.
Ortodoksisessa kirkossa etenkin slaavilaisissa maissa käytetään yleisesti kirkkoslaavinkielistä raamattua ja jumalanpalveluskirjoja. Ortodoksisessa jumalanpalveluksessa ei kuitenkaan puhuta muinaiskirkkoslaavia, vaan nykyään yleisimmin käytetty kielimuoto vakiintui 1600-luvulla. Tämä modernisoitu slaavin variantti ei täysin vastaa Kyrilloksen ja Metodioksen viljelemää slaavin muotoa. Merkittävimmät erot koskevat oikeinkirjoitusta.
Kirjallisuutta

Halla-aho, Jussi: Muinaiskirkkoslaavi: Lyhyt kielioppi.  (Helsingin yliopiston slavistiikan ja baltologian laitoksen opetusmonisteita, 5. 81 sivua)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, slavistiikan ja baltologian laitos, 1998.  ISBN 951-45-8396-5.
Halla-aho, Jussi: Muinaiskirkkoslaavin käsikirja sekä Muinaiskirkkoslaavin lukemisto ja sanasto.  (117+47 sivua)  Jussi Halla-aho, 2006.  Arkistoitu versio.
Slaavilaiset kielet
bosnia
bulgaria
interslaavi
kantaslaavi
kašubi
kirkkoslaavi
kroatia
makedonia
molisenkroatia
montenegro
muinaiskirkkoslaavi
polabi
puola
ruteeni
serbia
serbokroatia
sleesia
slovakki
sloveeni
slovintsi
sorbi
tšekki
ukraina
valkovenäjä
venäjä
Pukkisaari

Pukkisaari
| --- | --- |
Muut nimet:  Bockholm, Stora Bockholm
Sijainti:  60°8′00.00″N, 24°46′05.00″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,14 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pukkisaari on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Pukkisaari kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on runsas kilometri.
Pukkisaaren pinta-ala on noin 14 hehtaaria. Se kuuluu Espoon itäsaariston rakennetuimpiin saariin. Saaren keskiosa on sisä- ja välisaaristolle tavanomaista havupuuvaltaista metsää. Pukkisaaren korkeimmat kohdat ovat yli kymmenen metriä merenpinnan yläpuolella.
Pukkisaaren naapurisaaria ovat Iso Vasikkasaari luoteessa, Flakaholm koillisessa, Miessaari idässä, Pyöräsaari etelässä ja Pikku Pukkisaari lännessä.
Pukkisaari on saanut nimensä aikakautena, jolloin se oli pukkien laidunmaata.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Pukkisaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Punakurkkufrankoliini

| Punakurkkufrankoliini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Afrikanfrankoliinit Pternistis
Laji::  afer
Kaksiosainen nimi
 Pternistisafer  (Smith, 1836) 
Katso myös
   Punakurkkufrankoliini Wikispeciesissä   Punakurkkufrankoliini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punakurkkufrankoliini (Pternistis afer) on afrikanfrankoliinien sukuun kuuluva afrikkalainen kanalintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 35–38 senttimetriä. Höyhenpeite on muualta ruskea, mutta kaulan alueelta punainen. Jalat ja silmien ympäristö ovat punaiset.
Esiintyminen ja elinympäristö

Punakurkkufrankoliini elää itäisen ja eteläisen Afrikan kosteilla alueilla tiheiköissä.
Ravinto

Punakurkkufrankoliini syö enimmäkseen siemeniä, mutta myös kasvinosia sekä hyönteisiä ja näiden toukkia.
Pysäköintikiertorata

Nasan Ranger-ohjelman yhteydessä käytetty pysäköintirataa hyödyntänyt laukaisu.
Pysäköintikiertorata on väliaikainen kiertorata, jolle avaruuteen laukaistava hyötykuorma voidaan viedä ennen varsinaiselle tavoiteradalle siirtymistä. Pysäköintikiertoratoja käytetään laukaisun joustavuuden lisäämiseksi. Sen käyttö pidentää huomattavasti esimerkiksi taivaankappaleiden välisille radoille tähtäävien missioiden laukaisuikkunaa, kun huomattavaa tarkkuutta vaativa lopulliselle kappaleiden väliselle radalle siirtyminen tapahtuu vasta maata kiertävältä pysäköintiradalta.
Geostationaarista kiertorataa tavoiteltaessa pysäköintiradan käyttö mahdollistaa laukaisut kauempana päiväntasaajasta sijaitsevilta laukaisualustoilta. Geostationaarinen laukaisu vaatii siirtorataa, jonka apogeum sijaitsee suoraan päiväntasaajan yläpuolella. Tällaisen radalle laukaiseminen vaatisi ratamekaniikan vaikutuksesta epäkäytännöllisiä määriä ajoainetta, mikäli laukaisupaikka ei sijaitse hyvin lähellä päiväntasaajaa.
Korkeammilta leveysasteilta tehtävissä geostationaarisissa laukaisuissa hyötykuorma laukaistaan ensin inklinoituneelle pysäköintiradalle. Radan apogeum nostetaan toisella poltolla tavoiteltuun geostationaariseen korkeuteen hyötykuorman ylittäessä päiväntasaajan. Viimeinen apogeumissa tehtävä sirkularisointipoltto nostaa radan perigeumin apogeumin tasolle ja pudottaa radan inklinaation päiväntasaajan tasolle.
Muistomyymälän avajaiset

| Muistomyymälän avajaiset Nikke T |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tyylilaji: hip hop, huumorirap
 Kesto: 44.02
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Nikke T:n muut julkaisut
| Jos haluu saada... Vol. 1 1990 | Muistomyymälän avajaiset 1991 | Vaihtelevaa ihmisyyttä 2003 |
Muistomyymälän avajaiset on suomalaisen hip hop -artistin Nikke T:n eli Niko Toiskallion toinen albumi vuodelta 1991. Vuonna 1990 ilmestyneessä Jos haluu saada... Vol. 1. -albumilla Toiskallio käytti artistinimenään MC Nikke T, mutta uudella albumilla hän muutti sen Nikke T:ksi.
Toinen albumi ei menestynyt samoin tavoin, kuin edellinen albumi. Albumi jäi Nikke T -artistin viimeiseksi. 2000-luvulla Toiskallio on esiintynyt Ritarikunta-yhtyeessä artistinimellä Chydenius.
Kappaleet

Muistomyymälä (Total Recall Mix) – 3.55
Paluu – 0.28
Bailukansa kolme ja yksneljäsosa – 3.30
Ymmärtämättömyydenkäsittämättömyys – 3.01
Tuo nainen – 3.45
Aijaaha – 3.17
Jos sademetsään haluat mennä nyt – 3.55
Robottien lakko – 3.32
Kuinkas sitten kävikään – 0.59
Unelmien tyttö – 2.47
Yön syöjät – 3.03
Mööffilaki – 3.43
Muistomyymälä (Dementia 2. Mix) – 3.55
Jos sademetsään haluat mennä nyt (Accapella) – 4.05
Muistojeni laulut – 30 hienointa levytystä

| Muistojeni laulut – 30 hienointa levytystä Topi Sorsakoski |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2008
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Levy-yhtiö: EMI
Topi Sorsakosken muut julkaisut
| Jossakin... Suomessa 2005 | Muistojeni laulut – 30 hienointa levytystä 2008 | Itse asiassa 2009 |
Muistojeni laulut – 30 hienointa levytystä on suomalaisen laulaja Topi Sorsakosken kokoelmalevy. Se julkaistiin 25. kesäkuuta 2008.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Hurmio  Haavekuva  Vastatuuleen  Tie jatkuu äärettömiin  Olkoon niin  Soi kitara murheissaan  Täysikuu  Aamun toit mun maailmaan  Hiekkaa  Kyyneleet  Haavoittuneet  Olet rakkain  Punatukkaiselle tytölleni  Kun se on ohi, se on ohi  Cherbourgin sateenvarjot :  CD 2 Olet kaikki  Pitkien varjojen maa  Kalliovuorten kuu  Ennen kuolemaa  Iltarusko  Kalpea kuu  Yölliset kirjeet  Idän ja lännen tiet  Jään iltaan hiljaiseen  Muistojeni laulu  En koskaan  Mona Lisa  Kulkukoirat  Kaukana silloin  Kultaiset korvarenkaat
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1972

Ratamoottoripyöräilyn MM-kausi 1972 oli kaikkien aikojen 24. lajissaan. Kaudella kilpailtiin viidessä luokassa: 500cc, 350cc, 250cc, 125cc ja 50cc. Giacomo Agostini hallitsi 500- ja 350cc:sia ja Ángel Nieto 125- sekä 50cc:sia. 250cc:ssa mestari oli suomalainen Jarno Saarinen.
Kilpailut ja voittajat

|  | Kilpailu | Rata | Voittaja (500cc) | Voittaja (350cc) | Voittaja (250cc) | Voittaja (125cc) | Voittaja (50cc) | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Länsi-Saksan TT-ajot | Nürburgring |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Hideo Kanaya (Yamaha) |  Gilberto Parlotti (Morbidelli) |  Jan de Vries (Kreidler) | Raportti |
| 2. |  Ranskan TT-ajot | Clermont-Ferrand |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Phil Read (Yamaha) |  Gilberto Parlotti (Morbidelli) | ei ajettu | Raportti |
| 3. |  Itävallan TT-ajot | Salzburgring |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Börje Jansson (Derbi) |  Ángel Nieto (Derbi) | ei ajettu | Raportti |
| 4. |  Italian TT-ajot | Monza |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Renzo Pasolini (Aermacchi) |  Ángel Nieto (Derbi) |  Jan de Vries (Kreidler) | Raportti |
| 5. |  Jugoslavian TT-ajot | Opatija |  Alberto Pagani (MV Agusta) |  János Drapál (Yamaha) |  Renzo Pasolini (Aermacchi) |  Kent Andersson (Yamaha) |  Jan Bruins (Kedler) | Raportti |
| 6. |  Hollannin TT-ajot | Assen |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Rodney Gould (Yamaha) |  Ángel Nieto (Derbi) |  Ángel Nieto (Derbi) | Raportti |
| 7. |  Belgian TT-ajot | Spa |  Giacomo Agostini (MV Agusta) | ei ajettu |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Ángel Nieto (Derbi) |  Ángel Nieto (Derbi) | Raportti |
| 8. |  Itä-Saksan TT-ajot | Sachsenring |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Phill Read (MV Agusta) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Börje Jansson (Maico) |  Theo Timmer (Jamathi) | Raportti |
| 9. |  Tšekkoslovakian TT-ajot | Brno |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Börje Jansson (Maico) | ei ajettu | Raportti |
| 10. |  Ruotsin TT-ajot | Anderstorp |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Rodney Gould (Yamaha) |  Ángel Nieto (Derbi) |  Jan de Vries (Kreidler) | Raportti |
| 11. |  Suomen TT-ajot | Imatra |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Giacomo Agostini (MV Agusta) |  Jarno Saarinen (Yamaha) |  Kent Andersson (Yamaha) | ei ajettu | Raportti |
| 12. |  Espanjan TT-ajot | Barcelona |  Chas Mortimer (Yamaha) |  Bruno Kneubühler (Yamaha) |  Renzo Pasolini (Aermacchi) |  Kent Andersson (Yamaha) |  Ángel Nieto (Derbi) | Raportti |
Pisteet > Pistejärjestelmä

| Sija |  1>   |  2>   |  3>   |  4>   |  5>   |  6>   |  7>   |  8>   |  9>   |  10>   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pisteet | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Pisteet > 500cc (20 parasta)

| Sij>  | Kuljettaja | Pyörä | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Giacomo Agostini | MV Agusta | 105 |
| 2. |  Alberto Pagani | MV Agusta | 87 |
| 3. |  Bruno Kneubühler | Yamaha | 54 |
| 4. |  Rodney Gould | Yamaha | 52 |
| 5. |  Bo Granath | Husqvarna | 47 |
| 6. |  Chas Mortimer | Yamaha | 42 |
| 6. |  Dave Simmonds | Kawasaki | 42 |
| 8. |  Jack Findlay | Jada | 31 |
| 8. |  Billie Nelson | Honda | 31 |
| 10. |  Kim Newcombe | Koenig | 27 |
| 11. |  Guido Mandracci | Suzuki | 24 |
| 12. |  Christian Bourgeois | Yamaha | 20 |
| 13. |  Bob Bron | Suzuki | 18 |
| 14. |  Sven Gunnarsson | Kawasaki | 16 |
| 15. |  Jerry Lancaster | Suzuki | 14 |
| 16. |  Paul Eickelberg | Koenig | 13 |
| 17. |  Bruno Spaggiari | Ducados | 10 |
| 17. |  Mick Grant | Kawasaki | 10 |
| 19. |  Giampiero Zubani | Kawasaki | 9 |
| 19. |  Sergio Baronchini | Ducados | 9 |
| 19. |  Lothar John | Yahama | 9 |
Pisteet > 350cc (20 parasta)

| Sij>  | Kuljettaja | Pyörä | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Giacomo Agostini | MV Agusta | 102 |
| 2. |  Jarno Saarinen | Yamaha | 89 |
| 3. |  Renzo Pasolini | Aermacchi | 78 |
| 4. |  Dieter Braun | Yamaha | 54 |
| 5. |  Phil Read | MV Agusta | 51 |
| 6. |  Bruno Kneubühler | Yamaha | 45 |
| 7. |  Teuvo Länsivuori | Yamaha | 42 |
| 7. |  János Drapál | Yamaha | 42 |
| 9. |  Hideo Kanaya | Yamaha | 41 |
| 9. |  Jack Findlay | Yamaha | 41 |
| 11. |  Werner Pfifter | Yamaha | 17 |
| 12. |  Bo Granath | Yamaha | 16 |
| 13. |  Silvio Grassetti | MZ | 14 |
| 14. |  Tony Rutter | Yamaha | 13 |
| 15. |  Adu Celso-Santos | Yamaha | 12 |
| 15. |  Walter Sommer | Yamaha | 12 |
| 15. |  János Szabó | Yamaha | 12 |
| 18. |  Mick Grant | Padgett Yamaha | 11 |
| 19. |  Matti Salonen | Yamaha | 10 |
| 20. |  Billie Nelson | Yamaha | 9 |
| 20. |  Ivan Carlsson | Yamaha | 9 |
Pisteet > 250cc (20 parasta)

| Sij>  | Kuljettaja | Pyörä | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jarno Saarinen | Yamaha | 94 |
| 2. |  Renzo Pasolini | Aermacchi | 93 |
| 3. |  Rodney Gould | Yamaha | 88 |
| 4. |  Phil Read | Yamaha | 58 |
| 5. |  Teuvo Länsivuori | Yamaha | 46 |
| 6. |  John Dodds | Yamaha | 42 |
| 7. |  Kent Andersson | Yamaha | 39 |
| 8. |  Benny Janssen | Maico | 36 |
| 9. |  Silvio Grassetti | MZ | 30 |
| 10. |  Werner Pfirter | Yamaha | 28 |
| 11. |  Hideo Kanaya | Yamaha | 26 |
| 12. |  Dieter Braun | Maico | 22 |
| 13. |  Barry Sheene | Yamaha | 18 |
| 13. |  Chas Mortimer | Yamaha | 18 |
| 15. |  Oronzo Memola | Yamaha | 17 |
| 16. |  János Drapál | Yamaha | 16 |
| 17. |  Walter Sommer | Yamaha | 11 |
| 18. |  John Williams | Yamaha | 10 |
| 18. |  Tapio Virtanen | Yamaha | 10 |
| 20. |  Charlie Williams | Yamaha | 8 |
Pisteet > 125cc (20 parasta)

| Sij>  | Kuljettaja | Pyörä | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ángel Nieto | Derbi | 97 |
| 2. |  Kent Andersson | Yamaha | 87 |
| 2. |  Chas Mortimer | Yamaha | 87 |
| 4. |  Börje Jansson | Maico | 78 |
| 5. |  Gilberto Parlotti | Morbidelli | 52 |
| 6. |  Dave Simmonds | Kawasaki | 44 |
| 7. |  Harald Bartol | Suzuki | 37 |
| 8. |  Dieter Braun | Maico | 25 |
| 9. |  Jos Schurgers | Bridgestone | 23 |
| 9. |  Bernd Köhlar | MZ | 23 |
| 11. |  Eugenio Lazzarini | Maico | 22 |
| 12. |  Matti Salonen | Yamaha | 18 |
| 13. |  Gert Bender | Maico | 13 |
| 13. |  Cees van Dongen | Yamaha | 13 |
| 15. |  Charlie Williams | Yamaha | 12 |
| 16. |  Bill Rae | Maico | 10 |
| 16. |  Benjamin Grau | Derbi | 10 |
| 16. |  Ryszard Mankiewicz | MZ | 10 |
| 16. |  Lothar John | Yamaha | 10 |
| 20. |  Lindsay Porter | Honda | 8 |