stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armi Hosia
Aiheesta muualla

Armi Hosian muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heikki Hosia | Suomen opetusministeri 1962−1963 | Seuraaja: Reino Oittinen |
Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Hosia  Kaitila  Kajatsalo  Karvikko  Kyttä  Leikola  Leinonen  Mattila  Miettunen  Pasanen  Saari  Tenhiälä  Tienari 
| n k Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (8):  Hosia  Hyytiäinen  Kaitila  Kajatsalo  Kyttä  Leinonen  Stykki  Tenhiälä 
| n k Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1962–1965 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Hosia  Hyytiäinen  Juva (1964–1965)  Kaitila  Karvikko  Kyttä (1962–1964)  Leinonen  Linna  Mattila  Ojajärvi  Pakarinen  Salo  Stykki  Tenhiälä 
Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajat 1965–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Hosia  Hyytiäinen  Kaitila  Karvikko  Kyttä  Leinonen  Linna  Mattila  Ojajärvi  Paavola  Pakarinen  Salo  Stykki  Tenhiälä 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Sven Högström

| Sven Högström |
| --- | --- |
 Sven Högström vuonna 1956
Suomen oikeusministeri
 Kekkosen III hallitus 22.9.1951–8.7.1953 Kekkosen IV hallitus 9.7.1953–16.11.1953 Fagerholmin III hallitus 29.8.1958–13.1.1959  
Edeltäjä:  Urho Kekkonen Johan Otto Söderhjelm
Seuraaja:  Reino Kuuskoski Antti Hannikainen
Kansanedustaja
 29.3.1954–4.4.1966  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1908 Hanko
Kuollut: 12. marraskuuta 1995 (87 vuotta) Tammisaari
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  ylempi oikeustutkinto varatuomari
Sven Axel Högström (8. lokakuuta 1908 Hanko – 12. marraskuuta 1995 Tammisaari) oli suomalainen poliitikko ja juristi. Hän oli RKP:n kansanedustaja vuosina 1954–1966. Högström toimi Suomen oikeusministerinä kolme kertaa; Kekkosen kolmannessa ja neljännessä hallituksessa vuosina 1951–1953 sekä Fagerholmin kolmannessa hallituksessa vuosina 1958–1959. Hän oli lisäksi Ruotsalaisen kansanpuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 1961–1963.
Högström kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1927. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1935 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1937.
Aiheesta muualla

.aspx Sven Högström Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Urho Kekkonen Johan Otto Söderhjelm | Suomen oikeusministeri 1951−1953 1958−1959 | Seuraaja: Reino Kuuskoski Antti Hannikainen |
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
RKP (12):  Forsberg  Högström  Korsbäck  Lindh  Meinander  Nordfors  Nordström  Teir  Törngren  Wickman  Öhman  Österholm 
Ahvenanmaa:  Larson 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
RKP (13):  Aminoff (1960–1962)  Ehrnrooth  Högström  Jungarå  Korsbäck  Lindh  Meinander  Nordfors  Nordström  Procopé  Sundell  Tallgren (1961–1962)  Teir  Törngren (1958–1961†)  Österholm (1958–1960) 
Ahvenanmaa:  Andersson (1959–1962)  Larson (1958–1959†) 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
RKP (13):  Ehrnrooth  Gestrin  Högström  Jungarå  Korsbäck  Laurén  Lindh  Nordfors  Sundell  Söderhjelm  Tallgren  Teir  Wickman 
Ahvenanmaa:  Andersson 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Aila Jokinen

Aila Irmeli Jokinen (11. marraskuuta 1933 Kuusankoski – 17. helmikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoidon opettaja, poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1979–1987 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Jokinen oli presidentin valitsijamies vuoden 1982 vaalissa ja kuului myös Porin kaupunginvaltuustoon.
Jokinen toimi vuosina 1957–1958 sairaanhoitajana Lappeenrannassa Etelä-Saimaan keskussairaalassa, vuosina 1959–1962 terveyssisarena Punkalaitumella, vuosina 1962–1964 SPR:n Satakunnan piiriterveyssisarena Porissa ja vuodesta 1964 sairaanhoidon opettajana Porin sairaanhoito-oppilaitoksessa.
Vuosina 1982–1986 Jokinen toimi Suomen sairaanhoitajaliiton ja vuosina 1985–1989 Tehyn puheenjohtajana.
Pekka Jokinen (kansanedustaja)

Antti Pekka Jokinen (s. 27. helmikuuta 1934 Lappeenranta) on suomalainen lääkäri ja entinen kansanedustaja. Jokinen toimi kansanedustajana 22. tammikuuta 1972 – 25. maaliskuuta 1983. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Eduskuntauransa jälkeen hän toimi vuosina 1987–1989 Kymen läänin lääninlääkärinä ja vuosina 1989–1997 Kymen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosaston osastopäällikkönä.
Esko Jokiniemi

Esko Jokiniemi vuonna 1987
Esko Juhani Jokiniemi (s. 26. maaliskuuta 1943 Liperi) on suomalainen  maanviljelijä, virkamies ja poliitikko.
Koulutukseltaan Jokiniemi on agronomi. Hän työskenteli vuosina 1973–1996 Joensuun maatalouspiirissä sekä vuodesta 1997 Pohjois-Karjalan työvoima- ja elinkeinokeskuksen osastopäällikkönä. Jokiniemi toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1987–1995. Hän edusti Pohjois-Karjalan vaalipiiriä ja kuului Keskustan eduskuntaryhmään. Hän on Liperin kunnanvaltuutettu, aikaisemmin hän toimi valtuuston puheenjohtajana 16 vuotta.
Jokiniemi sa maanviljelysneuvoksen arvonimen 2002.
Kalle Joukanen

Kalle Gabriel Joukanen (9. maaliskuuta 1892 Kankaanpää – 6. elokuuta 1970 Kankaanpää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.
Joukasen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Joukanen ja Emma Sofia Mustelin. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä perintötilallaan Kankaanpäässä. Joukanen omisti maatilan myös Porin maalaiskunnassa. Hän toimi lisäksi mylly- ja sahaliikkeen harjoittajana ja oli Kankaanpään Saha oy:n ja Kankaanpään Kauppa oy:n hallituksen puheenjohtajana.
Joukanen oli maalaisliiton kansanedustajana 1930–1932, 1936–1945 ja 1948–1954 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai ensimmäisellä kaudellaan vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 28. huhtikuuta 1932 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Kaarle Ellilä. Joukanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen ja kunnallislautakunnan puheenjohtaja. Joukanen oli muun muassa MTK:n valtuuskunnan jäsen ja Satakunnan maataloustuottajain liiton johtokunnan puheenjohtaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1942.
Kalle Joukanen oli naimisissa vuodesta 1915 Emmi Maria Wiron kanssa.
Svenska social- och kommunalhögskolan

Topeliuksenkatu 16, Helsinki. Svenska social- och kommunal­hög­skolan toimi tässä rakennuksessa vuodet 1964–2009. Rakennuksen suunnitteli Erik Kråkström, ja se purettiin vuonna 2020.
Svenska social- och kommunalhögskolan (lyhenne Soc&kom) on Helsingin yliopiston itsenäinen yhteiskuntatieteellistä opetusta antava yksikkö. Korkeakoululla on muun muassa oma rehtori.
Historia

Korkeakoulu perustettiin vuonna 1943 yksityisenä korkeakouluna nimellä Svenska medborgarhögskolan. Korkeakoulun alkuperäisenä tehtävänä oli kouluttaa virkamiehiä Suomen ruotsinkielisen väestön tarpeisiin, ja sieltä valmistui ruotsinkielisiä sosionomeja. Nimi muutettiin Svenska social- och kommunalhögskolaniksi vuonna 1964, samalla kun koulu muutti omaan rakennukseen Töölöön Topeliuksenkadulle. Korkeakoulu valtiollistettiin 1974 ja liitettiin Helsingin yliopiston valtiotieteelliseen tiedekuntaan 1984. Vuoden 1997 yliopistolaissa säädettiin, että Soc&kom kuuluu Helsingin yliopistoon erillisenä ruotsinkielisenä yksikkönä ja vastaa yliopiston organisaatiossa tiedekuntaa.
Opiskelu

Korkeakoulun opetuskielenä on ruotsi, ja siellä voi suorittaa valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon pääaineissa
valtio-oppi ja hallinto
oikeustiede
journalistiikka ja viestintä
sosiologia
sosiaalipsykologia ja
sosiaalityö.
Opiskelija, joka on saanut opinto-oikeuden Soc&komin opiskelijavalinnassa, voi automaattisesti jatkaa suorittamaan valtiotieteen maisterin tutkintoa valtiotieteellisessä tiedekunnassa.
Soc&komissa voi suorittaa valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon pääaineessa oikeustiede (käytännössä julkisoikeuden ala oikeustieteessä, vaikka pääaineen nimi onkin oikeustiede), mutta opiskelija suorittaa maisterin tutkinnon pääsääntöisesti jossakin muussa korkeakoulun oppiaineissa tai siirtyy suorittamaan maisterin tutkintoa pääaineessa julkisoikeus Åbo Akademissa. Yksikössä on noin 440 opiskelijaa (2018) ja 47 opetushenkilökuntaan kuuluvaa (2018). Soc&komin tilat sijaitsivat ennen Topeliuksen­kadulla Taka-Töölössä, mutta se muutti vuonna 2009 keskustakampukselle osoitteeseen Snellmaninkatu 12.
Vuoteen 2016 asti tutkinnon suorittamisen jälkeen pystyi ilman erillistä pääsykoetta siirtyä suorittamaan maisterin tutkintoa valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Vuodesta 2017 alkaen Soc&komilla on valtiotieteellisen tiedekunnan kanssa ruotsinkielinen maisteriohjelma siten, että Soc&kom ja valtiotieteellinen tiedekunta suunnittelevat ja järjestävät yhdessä opetuksen ja valtiotieteellinen tiedekunta myöntää tutkinnon. Uudistusta kritisoitiin sen nopeasta aikataulusta: arveltiin, että osa oli ehtinyt aloittaa kandidaattivaiheen opinnot siinä luulossa että saa automaattisesti jatkaa valtiotieteelliseen tiedekuntaan, mutta he eivät saisi siirtymäajan erivapautta vaan halutessaan pääsisivät valtiotieteelliseen tiedekuntaan normaaliin tapaan maisterihaun kautta. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan ennen vuotta 2017 aloittaneet voivat jatkaa halutessaan valtiotieteelliseen tiedekuntaan.
Korkeakoulun tehtävänä on myös yhteiskuntatieteiden tutkimus, jonka tueksi kouluun perustettiin oma tutkimusyksikkö vuonna 1986. Yksikkö toimi entisessä Suojeluskuntatalossa Pohjoisella Hesperiankadulla, mutta muutti lukuvuoden 2009–2010 alussa muun laitoksen mukana Snellmaninkadulle. Vuoden 2010 yliopistolakiuudistuksessa tutkimusyksikkö lakkasi itsenäisenä hallinnollisena yksikkönä ja toimii nykyisin tutkimusverkostona.
Uusi rakennus

Soc&kom sai vuonna 2009 uudet toimitilat Kruununhaasta, kun Snellmaninkadun ja Yrjö-Koskisen kadun kulmaan valmistui Juha Leiviskän ja Jari Heikkisen suunnittelema rakennus. Talo on muurattu kermanvalkoisista käsin lyödyistä Ylivieskan tiilitehtaan tiilistä. Rakennuksen olemusta yhdistävät läheiseen Metsätaloon Snellmaninkadun julkisivun pystysuorat ikkuna-aukot. Sitä muistuttaa hengeltään Leiviskän suunnittelema Kulttuuritalo Sandels. Yrjö-Koskisen kadun puolella rakennuksessa on hiven keskiaikaista tunnelmaa. Kriitikko kuvaa rakennuksen pihanpuoleista julkisivua musikaaliseksi huipennukseksi. Se laskeutuu asteittain kohti pihan patiota.
Rehtorit

Bror Åkerblom 1943–1944
Jan Gästrin 1944–1946
Henrik Schybergson 1946–1957
Magnus Kull 1958–1969
Anita Meinander 1969–1971
Holger Kronman 1971–1974
Gunvor Brettschneider 1975–1990
Tom Sandlund 1990–1995
Henrik Hägglund 1995–2014
Mirjam Kalland 2015–31.7.2018
Johan Bärlund 1.8.2018–31.12.2022
Tuomas Martikainen 1.1.2023–31.12.2027
Aiheesta muualla

Suomenkielinen esittely.[vanhentunut linkki]
Laitoksen kotisivu ruotsiksi. (Arkistoitu – Internet Archive)
Laitoksen kotisivu englanniksi.
Opiskelijajärjestö StudOrg. (ruotsiksi)
Opinto-opas.[vanhentunut linkki]
Svenska social- och kommunalhögskolan hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Suomen yliopistot |
| --- | --- |
Yliopistot:  Aalto  Hanken  Helsinki  Itä-Suomi  Jyväskylä  Lappi  Lappeenranta-Lahti  MPKK  Oulu  Taideyliopisto  Tampere  Turku  Vaasa  Åbo Akademi 
Yliopistokeskukset:  Kajaani  Kokkola  Lahti  Mikkeli  Pori  Seinäjoki 
Entiset:  Eläinlääketieteellinen korkeakoulu  Helsingin kauppakorkeakoulu  Joensuu  Kuopio  Kuvataideakatemia  Sibelius-Akatemia  Svenska social- och kommunalhögskolan  Taideteollinen korkeakoulu  Tampere (1925-2018)  Tampereen teknillinen yliopisto  Teatterikorkeakoulu  Teknillinen korkeakoulu  Turun kauppakorkeakoulu 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland 
Svenska social- och kommunal­hög­skolanin nykyinen rakennus Kruunun­haassa.
Emil Jatkola

| Emil Jatkola |
| --- | --- |
 Emil Jatkola vuonna 1933.
Suomen oikeusministeri
 Kivimäen hallitus 6.3.1936–7.10.1936  
Edeltäjä:  Eric J. Serlachius
Seuraaja:  Urho Kekkonen
Kansanedustaja
 21.10.1930–10.11.1933  
Ryhmä/puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Vaalipiiri:  Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1879 Pyhäjärvi Ol
Kuollut: 31. joulukuuta 1948 (69 vuotta) Mikkeli
Ammatti:  maaherra
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Emil Julius (E. J.) Jatkola (13. lokakuuta 1879 Pyhäjärvi Ol – 31. joulukuuta 1948 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Edistyspuolueen kansanedustajana 1930–1933 ja Suomen oikeusministerinä 1936. Jatkola oli Mikkelin läänin maaherra vuosina 1933–1948.
Jatkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Jatkola ja Sofia Väänänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 ja suoritti oikeustutkinnon 1907 sekä ylemmän hallintotutkinnon 1915. Jatkola sai varatuomarin arvon 1911. Naimisiin hän meni Bertta Laitisen kanssa vuonna 1908.
Jatkola oli Oulun läänin Pyhäjärven piirin nimismiehenä 1907–1916 toimittaen samalla käräjiä Piippolan tuomiokunnassa 1909–1913. Hän toimi Oulun kihlakunnan kruununvoutina 1916–1924, Oulun lääninhallituksen verotusasiain ylimääräisenä esittelijänä 1919–1923 sekä Oulun läänin lääninsihteerinä 1924–1933. Hän oli myös Pohjolan Osake-Pankin valtion asiamiehenä 1917–1923.
Edistyspuolueen kansanedustajana Jatkola oli Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1930–1933. Eduskunnassa hän oli lakivaliokunnan puheenjohtaja 1931–1933 ja toimi oikeusministerinä Kivimäen hallituksessa 1936. Jatkola luopui kansanedustajan paikastaan tultuaan valituksi Mikkelin läänin maaherraksi marraskuussa 1933. Maaherran tehtäviä Jatkola hoiti vuoteen 1948 asti. Jatkola oli valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaalissa.
Aiheesta muualla

.aspx Emil Jatkola Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Emil Jatkola Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Eric J. Serlachius | Suomen oikeusministeri 1936 | Seuraaja: Urho Kekkonen |
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Brander  Cajander  Jatkola  Jyske  Kaskinen (1930–1932†)  Kivimäki  Mantere  Sarlin  Ståhlberg  Särkkä  Tuomioja (1930–1931†) 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1933–1936 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Erkko  Fränti (1933–1936)  Heiniö  Inkilä  Jatkola (1933)  Kivimäki  Mantere  Merivirta (1935–1936)  Rydman  Sarlin  Särkkä  Toivola  Tyrni (1933–1935) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Heikki Häyrynen

| Heikki Häyrynen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 22.5.1907–31.7.1908, 1.6.1909–20.10.1915  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Hämeen pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1875 Jämsä
Kuollut: 20. lokakuuta 1915 (39 vuotta) Jämsä
Ammatti:  satulaseppä
Verner Henrik (Heikki) Häyrynen (24. joulukuuta 1875 Jämsä – 20. lokakuuta 1915 Jämsä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908 ja 1909–1915.
Elämä

Heikki Häyrysen vanhemmat olivat Viitasaarella syntynyt satulaseppä Heikki Juhonpoika Häyrynen (s. 1841) ja Amanda Fredrika Berg (1844−1903). Kansakoulun käynyt Häyrynen työskenteli satulaseppänä. Hän oli vuonna 1899 toimintansa aloittaneen Jämsän työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja toimi myös sen puheenjohtajana. Vuonna 1907 Häyrynen valiittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Vuonna 1908 Häyrynen ei ollut ehdolla, mutta hänet valittiin jälleen 1909. Häyrynen oli myös Jämsän kunnanvaltuuston jäsen.
Häyrynen kuoli pitkäaikaiseen keuhkotautiin kotonaan Jämsässä 39-vuotiaana lokakuussa 1915. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Emil Murto.
Perhe

Häyrysen puoliso oli Hilja Elina Friman (s. 1883), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903.
Kalle Kaakko-oja

Kalle Kaakko-oja (1. helmikuuta 1875 Kuru – 7. toukokuuta 1942 Tampere) oli suomalainen asioitsija ja kansanedustaja 1910–1914.
Kalle Kaakko-ojan vanhemmat olivat torppari Eenok Kaakko-oja ja Miina Juusentytär. Hän oli torpparina Teiskossa 1900–1919 ja työskenteli asioitsijana Tampereella 1919–1942.
Kaakko-oja valittiin eduskuntaan suomalaisen puolueen edustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1910–1914. Hän toimi eduskunnan sivistysvaliokunnassa.
Gunnar Jansson

| Gunnar Jansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Frey Gunnar Erkki Jansson
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1944 (ikä 80) Korppoo
Frey Gunnar Erkki Jansson (s. 25. kesäkuuta 1944 Korppoo) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1983–2003. Ahvenanmaan maakuntapäivillä hän oli vuosina 1991–1995 ja 2007–2015. Hän edustaa Ahvenanmaan liberaaleja.
Jansson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964 ja oikeustieteen kandidaatiksi 1970. Hän on varatuomari. Jansson työskenteli Maarianhaminan poliisimestarina 1971–1973 ja pankkilakimiehenä 1973–1975. Hän oli Ahvenanmaan lääninhallituksen lääninsihteerinä 1975–1976, Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliapäällikkönä 1976–1999 ja Ahvenanmaan lääninoikeuden varajäsenenä 1985–1994. Eduskunnassa Jansson oli muun muassa perustuslakivaliokunnan jäsen vuosina 1983–2003. Hän keskittyi erityisesti ihmisoikeuksien ja vähemmistönsuojan ajamiseen.
Jansson toimi lyhyen aikaa marraskuussa 2007 maakuntapäivien puhemiehenä, ja saman vuoden joulukuussa hänestä tuli ensimmäinen varapuhemies. Hän oli maakuntapäivien jäsen vuoteen 2015, jolloin hän ei ollut enää ehdolla.
Jansson on perustellut Ahvenanmaalla tapahtuvaa "ystävällistä" suomenkielisten syrjintää sillä perusteella, että siten suojellaan maan vähemmistöä. Hänen mukaansa Ahvenanmaan koko itsehallintojärjestelmä perustuu syrjintään.
Jansson avioitui vuonna 1972 Agneta Vivian Mannbergin kanssa, ja he saivat 1970-luvulla kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Janssoni Ahvenanmaan maakuntapäivien sivuilla (ruotsiksi) (Arkistoitu sivu)
Gunnar Jansson Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
RKP (10):  Hellström (1985–1987)  Malm  Nordman  Norrback  Rehn  Renlund  Stenbäck (1983–1985)  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
RKP (12):  Björkstrand  Donner  Lax  Malm  Melin  Nordman  Nyman  Rehn  Renlund  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalainen eduskuntaryhmän kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä:  Biaudet  Donner  Enestam  Jansson  Lax  Malm  Nordman  Norrback  Pietikäinen  Rehn  Renlund  Westerlund 
| n k Ruotsalainen eduskuntaryhmän kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
RKP (11):  Biaudet  Bremer  Enestam  Kukkonen  Lax  Löv  Malm  Norrback  Pietikäinen  Rosendahl  Tiilikainen 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalainen eduskuntaryhmän kansanedustajat 1999–2003 |
| --- | --- |
RKP (11):  Biaudet  Bremer  Enestam  Erlund (1999–2000†)  Gestrin (2000–2003)  Granvik  Lax  Löv  Nordman  Pietikäinen  Rosendahl  Wideroos 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Eduskunta
Matti Jaatinen

Kymen läänin maaherra Matti Jaatinen työhuoneessaan Kouvolassa 1986.
Matti Risto Väinö Jaatinen  (15. huhtikuuta 1928 Jyväskylä – 29. heinäkuuta 2005 Kuusankoski) oli suomalainen maaherrana ja kansanedustajana toiminut kokoomuspoliitikko. Hän edusti Keski-Suomen läänin vaalipiiriä 1970–1984. Kymen läänin maaherraksi Matti Jaatinen siirtyi 12. helmikuuta 1984. Hän jäi virasta eläkkeelle 1993. Presidentin valitsijamies Jaatinen oli 1968, 1978 ja 1982.
Matti Jaatinen valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1953. Hän työskenteli Jyväskylän kauppaoppilaitoksen virkaatekevänä lehtorina vuosina 1953–1958 ja myyntiopin opettajana vuosina 1958–1962. Vuosina 1963–1981 hän toimi omistamansa kellosepänliikkeen toimitusjohtajana. Vuosina 1966–1971 Jaatinen oli Kokoomuksen Keski-Suomen piirin puheenjohtajana. Vuosina 1961–1980 Jaatinen oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen ja vuosina 1969–1980 valtuuston varapuheenjohtaja. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat muun muassa golf ja toiminta Lions Clubissa. Sotilasarvoltaan Jaatinen oli reservin kapteeni.
Pekka Huttunen (kansanedustaja, 1871–1932)

| Pekka Huttunen |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 22.5.1907–25.9.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Mikkelin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1871 Rantasalmi
Kuollut: 25. marraskuuta 1932 (61 vuotta) Petroskoi
Ammatti:  lampuoti, työmies
Kalle Petter (Pekka) Huttunen (2. elokuuta 1871 Rantasalmi – 25. marraskuuta 1932 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1918. Sisällissodan aikana Huttunen työskenteli punaisten hallinnossa ja siirtyi sodan loppuvaiheessa kansanvaltuuskunnan tehtävissä Neuvosto-Venäjälle.
Elämä

Rantasalmen Putkisalossa syntyneen Huttusen vanhemmat olivat torppari Kalle Huttunen (1846−1921) ja Ulrika Maria Hirvonen (1845−1929). Huttunen viljeli isänsä kanssa Putkisalon kartanon mailla sijainnutta torppaa ja oli myöhemmin lampuotina. Vuonna 1917 Huttunen oli työmiehenä Säämingissä.
Huttunen kuului vuonna 1904 toimintansa aloittaneen Rantasalmen työväenyhdistyksen perustajajäsenin. Vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Huttunen oli kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuoteen 1918 saakka.
Sisällissodan aikana Huttunen toimi kansanvaltuuskunnan maatalousasian osaston apulaisvalvojana. Huhtikuun puolivälissä hänet nimettiin Santeri Mäkelän valitsemaan ryhmään, joka lähti Venäjälle tutkimaan punapakolaisille tarkoitetun siirtokunnan sijoituspaikkaa. Huttusen ohella siihen kuuluivat kansanedustajat Jukka Pohjola ja Kalle Lepola.
Maanpakolaiseksi jäänyt Huttunen asettui lopulta perheineen Neuvosto-Karjalaan, jossa hän työskenteli vuodesta 1922 Petroskoin seminaarin suomenkielisen osaston taloudenhoitajana. Lehtitietojen mukaan Huttunen kuoli Petroskoissa marraskuussa 1932. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1975.
Perhe

Huttusen puoliso oli Joroisissa syntynyt Iida Juutilainen (1874−1944), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1898. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta. Heidän poikansa Armas Huttunen (1900−1918) kuului punakaartiin ja kuoli 17-vuotiaana Lahden vankileirillä.
Heikki Järvenpää

Heikki Mikael Järvenpää (s. 11. joulukuuta 1948 Lappeenranta) on suomalainen yritysjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991 ja 1998–1999.
Järvenpää valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi 1975. Hän työskenteli Oy Kaukas Ab:n hallinnollisen johtajan assistenttina Lappeenrannassa 1977–1978 ja tiedotuspäällikkönä 1978–1986, minkä jälkeen hän oli apulaisjohtaja Kymmene Oy:ssä 1986–1991. Järvenpää toimi vuodesta 1992 johtajana UPM-Kymmene Oyj:ssä.
Eduskuntaan Järvenpää valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1979 vaaleissa, ja hän jatkoi kansanedustajana kunnes putosi vuoden 1991 vaaleissa. Hän toimi kansanedustajana uudelleen vuosina 1998–1999 Kari Häkämiehen siirryttyä Kuopion kaupunginjohtajaksi. Järvenpää on toiminut Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa vuosina 1976–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin, ja ollut kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuosina 1985 ja 1987–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin. Hän on Kokoomuksen Kaakkois-Suomen piirin puheenjohtaja.
Vuonna 2000 Järvenpää perusti International Youth Foundation -verkostoon kuuluvan Suomen Lasten ja Nuorten Säätiön, jonka toiminnanjohtajana hän toimi vuosina 2000–2004.lähde?