stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minigrip

Tuotteen logo
Minigrip on amerikkalaisen ITW-yhtiön omistama säilytyspussien tavaramerkki. Suomessa Minigrip-tavaramerkkiä hallinnoi Amerplast Oy. Minigrip-sanaa käytetään usein virheellisesti yleisnimityksenä uudelleensuljettaville muovisille pakastus- ja säilytyspusseille (salpapussit).
Uudelleensuljettavat pussit keksi yhdysvaltalainen Robert W. Vergobbi, joka sai niille patentin 18. toukokuuta 1954. Samana vuonna Minigrip-yhtiö lisensoi ne kynäpusseiksi. Pusseja on eri kokoisia ja eri tarkoituksia varten, kuten mm. ruoan säilytykseen ja uv-säteilylle herkkien esineiden säilytykseen. Pussin suun reunat on muotoiltu niin, että ne painuvat tiiviisti toisiinsa kiinni. SliderGrip-pusseissa on vetoketjua muistuttava sulkeutumismekanismi.
Suomessa Minigrip-pusseja valmistettiin Ikaalisten Hakumäessä, jossa oli Amerplast Ikamer Oy:n tehdas jo vuodesta 1970 alkaen. Amerplast Ikamer Oy kuului Amerplast-konserniin, joka valmistaa joustopakkauksia myös Tampereella ja Puolassa.
Aiheesta muualla

minigrip.fi (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Minigrip.com (englanniksi)
Mikkelin taidemuseo

| Mikkelin taidemuseo |
| --- | --- |
 Mikkelin taidemuseo
Tyyppi:  Taidemuseo, alueellinen vastuumuseo
Sijainti:  Ristimäenkatu 5, 50100 Mikkeli
Perustettu:  1976
Johtaja:  Matti Karttunen (museotoimenjohtaja)
Kotisivut:  Museon kotisivut
Koordinaatit:  61.6889°N, 27.2681°E
 fiMikkelin taidemuseo 
     
Mikkelin taidemuseo on Etelä-Savon alueellinen vastuumuseo. Se syntyi vuonna 1976, kun vuodesta 1970 toimineeseen Johannes Haapasalon museoon yhdistettiin Martti Airion lahjoittama taidekokoelma. Airio oli helsinkiläinen suomen kielen opettaja, joka testamenttasi kokoelmansa Mikkeliin, koska halusi tuoda taidetta suurten keskusten ulkopuolelle, ja koska Mikkeli lupasi säilyttää taidekodin kokonaisuutena.
Museorakennus

Taidemuseon rakennus on graniittinen talo Mikkelin kaupungin keskustassa. Rakennuksen on suunnitellut Armas Rankka ja se on valmistunut vuonna 1912.
Kokoelmat

Mikkelin  taidemuseon kokoelmissa on paljon jälki-impressionistisia ja ekspressionistisia teoksia, lähinnä suomalaista taidetta 1870-luvulta 1980-luvulle, huonekaluja, itämaisia mattoja ja pienesineistöä jotka kuuluivat Martti Airion lahjoittamaan kokoelmaan. Myös Johannes Haapasalon veistoksia on huomattava kokoelma.
Näyttelyt

Mikkelin kuvitustriennale esittelee kirjankuvituksia kolmen vuoden välein. Alueen taiteilijat pitävät museon tiloissa yksityisnäyttelyitä. Siellä on myös kiertäviä näyttelyitä, kuten vuonna 2007 Eero Järnefeltin ja Venny Soldan-Brofeldtin teoksia Järvenpään kaupungin kokoelmista.
Moottoripyöräilyn Imolan Grand Prix

Imolan Grand Prix oli ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan osakilpailu. Se ajettiin neljä kertaa vuosina 1996-1999 Italian Imolan moottoriradalla.
Voittajat

| Vuosi | Rata | 125 cc> Ajaja | 125 cc> Pyörä | 250 cc> Ajaja | 250 cc> Pyörä | 500 cc> Ajaja | 500 cc> Pyörä | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Imola |  Masaki Tokudome | Aprilia |  Ralf Waldmann | Honda |  Mick Doohan | Honda | Raportti |
| 1997 | Imola |  Valentino Rossi | Aprilia |  Max Biaggi | Honda |  Mick Doohan | Honda | Raportti |
| 1998 | Imola |  Tomomi Manako | Honda |  Valentino Rossi | Aprilia |  Mick Doohan | Honda | Raportti |
| 1999 | Imola |  Marco Melandri | Honda |  Loris Capirossi | Honda |  Àlex Crivillé | Honda | Raportti |
Mimmy Leino

| Mimmy Leino> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Amanda Vilhelmina Hellstén
Syntynyt: 27. lokakuuta 1854 Turku
Kuollut: 8. joulukuuta 1921 (67 vuotta) Ruovesi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1874–1912
Amanda Wilhelmina (Mimmy) Leino, o.s. Hellsten (27. lokakuuta 1854 Turku – 8. joulukuuta 1921 Ruovesi) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Suomalaisessa Teatterissa ja sen seuraajassa Suomen Kansallisteatterissa 1874–1912.
Ura

Mimmy Leino oli Turusta kotoisin ollut laivanrakentaja Jakob Hellstenin tytär. Hän kävi Heurlinin koulun Turussa ja tuli vuonna 1874 Kaarlo Bergbomin johtaman Suomalaisen Teatterin palvelukseen näyttelijäksi. Hän näytteli erityisesti historiallisissa näytelmissä muun muassa hovinaisia. Vuonna 1876 hän avioitui näyttelijä Benjamin Leinon kanssa. Viimeiset vuotensa Mimmy Leino asui Ruoveden kirkonkylässä, jonne hän oli muuttanut Helsingistä.
Mimmy Leinon näyttämötehtäviin lukeutuu muun muassa Cécile de Bussieres (Michel Perrin), Siiri (Neitsyt Siiri) ja Ebba Stenbock (Daniel Hjort). Hän näytteli niin ikään teoksissa Romeo ja Julia, Kuinka äkäpussi kesytetään, Tukkijoella, Anna Liisa ja Nummisuutarit sekä useissa muissa näytöskappaleissa.
Aiheesta muualla

Kohtaus Kansallisteatterin "Elina surma" -näytelmästä, vasemmalta Aleksis Rautio, Katri Rautio, Knut Weckman, Ida Aalberg, Olga Poppius, Mimmy Leino, Benjamin Leino ja Axel Ahlberg, Atelier Apollon valokuva vuodelta 1891. Museovirasto, Historian kuvakokoelma
Virtapohja

Virtapohja voi tarkoittaa:
Harri Virtapohja (s. 1936), eversti
Kalle Virtapohja (s. 1962), urheilutoimittaja ja tietokirjailija
Veikko Virtapohja (1910–2004), kestävyysjuoksija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Virtanen (täsmennyssivu)

Virtanen tai Wirtanen tarkoittaa seuraavia asioita:
Virtanen tai Wirtanen, sukunimi
Virtanen, suomalainen rockyhtye
The Virtanen Band, yhtye
1449 Virtanen, asteroidi
46P/Wirtanen, komeetta
AIV-rehu, keksijänsä Artturi Ilmari Virtasen sukunimen johdosta arkikielessä joskus virtanen (rehu, joka on säilötty AIV-liuoksella).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Virtanen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Virtalähde

laboratoriokäytön tasavirtaa tarjoava virtalähde.
Tietokoneen teholähde
Virtalähde on elektroninen laite joka tuottaa jännitettä ja virtaa. Puhekielessä jännitelähde, verkkolaite, verkkomuuntaja, muuntaja, verkkovirtalähde ja teholähde ovat usein synonyymejä jonkin elektronisen kojeen virtalähteelle.
Virtalähteellä voi syöttää vaikka LED-valoja tai automaatiolaitteita. Laturista poiketen virtalähdettä voi käyttää muuhunkin tarkoitukseen kuin akun lataukseen.
Tyypillinen tietokoneen virtalähde on kytkentää tekevä (engl. switched mode) hakkuriteholähde. Tietokoneen virtalähde muuttaa vaihtovirrasta tasavirraksi ja laskee jännitteen tietokoneen käyttämälle tasolle.
Moottoripyöräilyn Indianapolisin Grand Prix

Rata
Indianapolisin Grand Prix on ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan osakilpailu. Se ajetaan Indianapolis Motor Speedwaylla Yhdysvalloissa. Kilpailusta käytetään nimeä Indianapolisin Grand Prix, koska Yhdysvaltain Grand Prix -nimi oli varattu Laguna Secassa ajetulle kilpailulle.
Voittajat

| Vuosi | Rata | 125 cc> Ajaja | 125 cc> Pyörä | 250 cc> Ajaja | 250 cc> Pyörä | MotoGP> Ajaja | MotoGP> Pyörä | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Indianapolis |  Nicolás Terol | Aprilia | Peruttu | Peruttu |  Valentino Rossi | Yamaha | Raportti |
| 2009 | Indianapolis |  Pol Espargaró | Derbi |  Marco Simoncelli | Gilera |  Jorge Lorenzo | Yamaha | Raportti |
| Vuosi | Rata | 125 cc | 125 cc | Moto2 | Moto2 | MotoGP | MotoGP | Raportti |
| 2010 | Indianapolis |  Nicolás Terol | Aprilia |  Toni Elías | Moriwaki |  Dani Pedrosa | Honda | Raportti |
| 2011 | Indianapolis |  Nicolás Terol | Aprilia |  Marc Márquez | Suter |  Casey Stoner | Honda | Raportti |
| Vuosi | Rata | Moto3 | Moto3 | Moto2 | Moto2 | MotoGP | MotoGP | Raportti |
| 2012 | Indianapolis |  Luis Salom | Kalex |  Marc Márquez | Suter |  Dani Pedrosa | Honda | Raportti |
| 2013 | Indianapolis |  Álex Rins | KTM |  Esteve Rabat | Kalex |  Marc Márquez | Honda | Raportti |
Viktor Lioutik

Viktor Lytik vuonna 2012.
Viktor Vladimirovitš Lioutik (ven. Виктор Владимирович Лютик, Viktor Vladimirovitš Ljutik, s. 24. marraskuuta 1952 Hrodna, Neuvostoliitto) on Venäjän ortodoksisen kirkon rovasti. Hän toimii Moskovan patriarkaatin virallisena edustajana Suomessa.
Lioutik opiskeli Pietarin teologisessa akatemiassa vuosina 1972–1978 ja papiksi hänet vihittiin 1980. Vuosina 1998–1999 Lioutik toimi Helsingissä Venäjän ortodoksisen kirkon alaisen Pokrovan seurakunnan pappina. Heinäkuussa 1999 hänet nimitettiin Moskovan patriarkaatin Suomen edustajaksi. Vuonna 2004 Lioutik valittiin myös Ruotsissa toimivien Venäjän ortodoksisen kirkon seurakuntien rovastiksi.
Lisäksi hän työskentelee Moskovan patriarkaatin Suomessa julkaiseman Blagovest-verkkolehden päätoimittajana.
Milan Šašić

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Milan Šašić
Syntymäaika: 18. lokakuuta 1958 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Karlovac, Jugoslavia
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Valmennusura
1988–1991 1994–1995 1995–2001 2002–2007 2008–2009 2009–2011 2013–2014:  NK Karlovac  DJK Gebhardshain  VfL Hamm  TuS Koblenz  1. FC Kaiserslautern  MSV Duisburg  1. FC Saarbrücken
Milan Šašić (s. 18. lokakuuta 1958) on kroatialainen jalkapallovalmentaja.
Ura

Šašić aloitti valmennusuransa Jugoslaviassa NK Karlovacin joukkueessa. Hän siirtyi 1994 Saksaan, jossa on tehnyt uraa alempien sarjatasojen seurojen päävalmentajana. Vuonna 2002 hänestä tuli TuS Koblenzin päävalmentaja. Seurassa hän teki läpimurtonsa johdattamalla joukkueen Amateuroberligasta aina 2. Bundesliigaan saakka. Hän sai lopulta potkut kauden 2006/07 päätteeksi seuran sijoittua kahdenneksitoista 2. Bundesliigassa.
Helmikuussa 2008 Šašićista tuli 1. FC Kaiserslauternin päävalmentaja.  Hänen johdollaan 2. Bundesliigassa putoamistaisteluun vajonnut seura selviytyi kuiville kauden 2007/08 jälkeen. Seura lähti seuraavaan kauteen tavoitteenaan nousu Bundesliigaan, mutta tulokset heilahtelivat eikä seura kyennyt aivan vastaamaan kärkijoukkue SC Freiburgin menoon. Šašić sai lopulta yllättäen toukokuussa 2009 potkut tehtävistään, kun Kaiserslautern oli neljä kierrosta ennen sarjan loppua kuudentena viiden pisteen päässä suoran nousijan paikasta.
Marraskuun alussa 2009 Šašić palasi valmennustehtäviin, kun 2. Bundesliigassa kahdeksantena majaillut MSV Duisburg palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen vuoteen 2011 ulottuvalla sopimuksella.  Debyyttikautensa päätteeksi kroaatti luotsasi Duisburgin kuudenneksi ja jatkoi kohtuullista työtään myös kaudella 2010/11. Vaikka kahdeksas sija ei tuonutkaan Duisburgille nousua Bundesliigaan, sai Šašić jatkaa tehtävässään. Kausi 2011/12 alkoi murheellisesti ja lopulta seurajohto erotti Šašićin lokakuun lopussa 2011 Duisburgin ollessa sarjassa vasta sijalla 14.
Syyskuun puolivälissä 2013 Šašićista tuli 3. Ligassa pelaavan 1. FC Saarbrückenin päävalmentaja.  Hän sai potkut helmikuussa 2014.
Meriitit

Amateuroberliga Südwest: 2004
Regionalliga Südin hopeaa: 2006
Viktor Leonhard af Forselles

Viktor (Victor) Leonhard (Leonard) af Forselles (23. maaliskuuta 1839 Elimäki – 28. kesäkuuta 1874 Viipuri) oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Af Forsellesin vanhemmat olivat majuri Fredrik Johan Ulrik af Forselles ja Ulrika Charlotta Möllersvärd ja puoliso vuodesta 1866 Anna Charlotta Constance Ullner. Af Forselles tuli ylioppilaaksi 1857, suoritti tuomarintutkinnon 1862 ja sai varatuomarin arvon 1865. Hän oli tilanomistaja Nastolassa. Af Forselles oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1867 ja 1872.
Mr. Spock

Leonard Nimoy Mr. Spockina
Mr. Spock on pääasiassa Leonard Nimoyn esittämä U.S.S. Enterprisen tiedeupseeri ja yliperämies televisiosarja Star Trekissä. Hän on toiminut myös Tähtilaivaston kadettien kouluttajana. Spockin tunnetuimpia piirteitä lienevät hänen suippokorvansa. Spock luottaa aina ensisijaisesti logiikkaan ja on oppinut hallitsemaan tunteitaan. Tosin joskus (todella harvoin kuitenkin), Spock on käynyt tunteelliseksi osoittaen vihaa ja surua. Näissä tapauksissa on todennäköistä, että hänen ihmispuolensa tulee esiin. Vuoden 2009 Star Trek, vuoden 2013 Star Trek Into Darkness ja vuoden 2016 Star Trek Beyond -elokuvissa nuorta Spockia näytteli Zachary Quinto.
Spock on puoliksi vulkanuslainen ja puoliksi ihminen, tosin fyysisesti hän on lähes täysin vulkanuslainen. Jakson "This Side of Paradise" mukaan Spockilla on etunimi, mutta se on mahdoton lausua Federaation standardikieltä puhuvalle. Spockin isä on Vulkanuksen suurlähettiläs Sarek, äiti Amanda Grayson. Spockilla on puoliveli Sybok, joka kohdataan ainoan kerran viidennessä elokuvassa.
Spock on naimisissa, koska kapteeni Jean-Luc Picard on sanonut tavanneensa Sarekin tämän pojan häissä, ja koska Sybok on kuollut jo ennen kapteeni Picardin syntymää, hän ilmeisesti tarkoitti Spockia. Ei-kaanonin Vulcan’s Heart -romaanin mukaan Spock on naimisissa Enterpriselläkin palvelleen luutnantti Saavikin kanssa.
Spock liittyi tähtilaivastoon isänsä tahdon vastaisesti ja palveli lähes yksitoista vuotta kapteeni Christopher Piken alaisuudessa U.S.S. Enterprisella. Sittemmin hän palveli myöhemmin samalla aluksella kapteeni  James T. Kirkin alaisuudessa. Spock sai surmansa Genesis-kriisin aikana palvellessaan amiraali James T. Kirkin alaisuudessa taistelussa Khan Noonien Singhia vastaan. Myöhemmin saatiin selville hänen siirtäneen kuollessaan katransa aluksen lääkäriin, Leonard McCoyhin. Genesis-aalto palautti Spockin ruumiin henkiin Genesis-planeetalla, ja kolmannen elokuvan lopussa Spock sai mielensä sekä ruumiinsa jälleen yhdistettyä.
Noin 70–75 vuoden kuluttua tästä, 2360-luvun lopussa, Spock toimi Federaation lähettiläänä romuluslaisten kotiplaneetalla Romuluksessa.
Meteli Seis.

Meteli seis. ry on paltamolainen kulttuuriyhdistys, joka järjestää taidenäyttelyjä ja kulttuuritilaisuuksia. Yhdistys on perustettu vuonna 2002 vaalimaan paltamolaisia perinteitä ja edistämään alueen matkailua.
Yhdistyksen toimitilat sijaitsevat Metelinniemen golfkentän läheisyydessä Kanervan talossa. 1910-luvulla rakennetussa virkamiesjugend-tyylisessä Kanervan talossa järjestettiin 1970-luvulla Meteli Seis -nimisiä taidenäyttelyitä.
Taidenäyttelyt ja kulttuuriyhdistys on nimetty aikaisemmin Paltamossa toimineelle Metelin seisakkeelle osoittaneen tienviitan, jossa luki "Meteli, seis.", mukaan.
Aiheesta muualla

Meteli Seis. ry:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mitaka

| Mitaka (三鷹市) |
| --- | --- |
 Mitakan rautatieaseman eteläpuolta
 lippu:  Symboli
 Mitakan sijainti Tokion metropolissa
 Mitaka
 Koordinaatit: 35°41′00.8″N, 139°33′34.3″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,42 km²
Väkiluku (2017):  186 166
 – Väestötiheys:  11 338 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Malus halliana
 – Puu:  Neidonhiuspuu
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.mitaka.tokyo.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mitaka (jap. 三鷹市, Mitaka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Setagayan ja Suginamin erillisalueisiin sekä Chōfun, Koganein ja Musashinon kaupunkeihin. Mitakassa on 186 166 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 16,42 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Mitakan kaupunki perustettiin vuonna 1950. Kaupungin läpi kulkee 1600-luvulla rakennettu Tamagawan akvedukti, jonka tarkoitus oli toimittaa juomavetta Edoon. Osamu Dazai teki täällä itsemurhan heittäytyessään kanavaan. Mitakassa on suuri Inokashiran puisto, jonka reunalla sijaitsee animestudio Ghiblin toimintaa esittelevä Ghibli-museo. Kaupungissa sijaitsee lisäksi International Christian University, yksi Japanin johtavista yksityisistä yliopistoista.
Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja ja Keiō-rautateiden Inokashira-linja.
Kuvia

Ghibli-museo
Mitakan kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mitaka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Viktor Ljaško

| Viktor Ljaško |
| --- | --- |

Ukrainan terveysministeri
 20. toukokuuta 2021–  
Edeltäjä:  Maksym Stepanov
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Osova, Dubrovytsjan piiri, Rivnen alue, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Viktor Kyrylovytš Ljaško (ukr. Віктор Кирилович Ляшко; s. 24. huhtikuuta 1980) on ukrainalainen lääkäri ja poliitikko, joka on toiminut Ukrainan terveysministerinä vuodesta 2021 lähtien.
Ljaško syntyi Osovan kylässä Dubrovytsjan piirissä (nykyinen Sarnyn piiri) Rivnen alueella. Hän valmistui lääkäriksi Bohomoletsin kansallisesta lääketieteellisestä yliopistosta vuonna 2003. Vuonna 2015 hän valmistui terveydenhuollon julkishallinnon maisteriksi Ukrainan kansallisesta julkishallintoakatemiasta. Vuosina 2003–2010 hän työskenteli Ukrainan valtiollisen terveyspalvelun palveluksessa Kiovan alueella. Vuosina 2010–2013 hän toimi Ukrainan terveysministeriön pääasiantuntijana ja myöhemmin valtiollisen terveyspalvelun johtajana. Vuosina 2013–2014 hän toimi valtiollisen terveyspalvelun Kiovan alueen laboratoriokeskuksen johtajana. Vuosina 2014–2018 hän toimi Infektsijnyi kontrol v Ukrajini -järjestön (’tartuntatautien hallinta Ukrainassa’) johtajana. Vuosina 2015–2018 hän toimi Yhdysvaltain kehitysyhteistyöviraston HIV-palvelujen uudistamiseen keskittyvän projektin konsulttina. Vuosina 2018–2019 hän toimi Ukrainan terveysministeriön kansanterveyskeskuksen varajohtajana. Vuonna 2019 hänet nimitettiin varaterveysministeriksi ja toukokuussa 2021 terveysministeriksi.
Matt Sorum

| Matt Sorum |
| --- | --- |
 Sorum vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1960 (ikä 63)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1975–
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal, blues rock, alternative rock
Soittimet:  rummut, perkussiot, kitara
Yhtyeet:  Guns N' Roses, Velvet Revolver, Camp Freddy, The Cult, Neurotic Outsiders, Slash's Snakepit, Hawk, Y Kant Tori Read, Johnny Crash, Kings of Chaos, Motörhead, Nick Valensi, Hollywood Vampires, Power Rangers Orchestra
Levy-yhtiöt:  Atlantic, Geffen, RCA, Maverick, Warner Bros.
Aiheesta muualla
[mattsorum.tv Kotisivut]
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matthew William ”Matt” Sorum (s. 19. marraskuuta 1960 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Guns N’ Roses- ja Velvet Revolver -yhtyeiden rumpalina.
Sorum vaikutti alun perin The Cultin kiertuerumpalina 1980-luvun lopulla. Hän liittyi Guns N’ Rosesin rumpaliksi vuonna 1990 korvaten yhtyeestä erotetun Steven Adlerin, joka oli joutunut jättämään yhtyeen päihderiippuvuutensa vuoksi. Sorum esiintyi ensimmäisen kerran yhtyeen riveissä Rock in Rio -festivaalitapahtumassa Rio de Janeirossa yli 140 000 hengen yleisölle. Lihaksikkaana ja voimakkaana rumpalina hän oli täydellinen korvaaja Adlerille, jonka soittokunto oli heikentynyt päihteiden käytöstä johtuen. Sorum vietti yhtyeessä yhteensä seitsemän vuotta, joiden aikana hän myös esiintyi yhtyeen studioalbumeilla Use Your Illusion I ja Use Your Illusion II (1991) sekä cover-kappaleita sisältävällä albumilla The Spaghetti Incident? (1993). Vuonna 2012 Sorum, kosketinsoittaja Dizzy Reed sekä Guns N’ Rosesin debyyttialbumilla Appetite for Destruction (1987) vaikuttanut kokoonpano hyväksyttiin myös Rock and Roll Hall of Fameen.
Sorum jätti Guns N’ Rosesin vuonna 1997 yhdessä basisti Duff McKaganin kanssa tyytymättömänä yhtyeen pitkään kestäneeseen levyttämistaukoon sekä siihen, että yhtyeen laulaja W. Axl Rose ei enää halunnut työskennellä yhdessä kitaristi Saul ”Slash” Hudsonin kanssa. Vuonna 2002 Sorum perusti Velvet Revolverin yhdessä Slashin, McKaganin, Scott Weilandin ja Dave Kushnerin kanssa. Velvet Revolver on perustamisensa jälkeen julkaissut studioalbumit Contraband (2004) ja Libertad (2007), ja lisäksi Sorum on julkaissut oman sooloalbuminsa Hollywood Zen vuonna 2004.
Matt Sorum vuonna 2007.
Diskografia > Guns N’ Roses

Use Your Illusion I (1991)
Use Your Illusion II (1991)
The Spaghetti Incident? (1993, coveralbumi)
Use Your Illusion (1998, kooste Use Your Illusion -albumeista)
Live Era ’87–’93 (1999, livealbumi)
Greatest Hits (2004, kokoelma-albumi)
Diskografia > Velvet Revolver

Contraband (2004)
Libertad (2007)
Diskografia > Sooloalbumit

Hollywood Zen (2004)
Diskografia > Muiden artistien julkaisuilla

Jeff Paris - Wired Up (1987)
Y Kant Tori Read - Y Kant Tori Read (1988)
Duff McKagan - Believe in Me (1993)
Gilby Clarke - Pawnshop Guitars (1994)
Eri esittäjiä - Mighty Morphin Power Rangers The Movie: Original Soundtrack Album (1995)
Poe - Hello (1995)
Glenn Hughes - Feel (1995)
Slash's Snakepit - It's Five O'Clock Somewhere (1995)
Neurotic Outsiders - Neurotic Outsiders (1996)
Sammy Hagar - Marching to Mars (1997)
Glenn Hughes - The Way It Is (1999)
Hawk - Hawk (2001)
The Cult - Beyond Good and Evil (2001)
Tommy Lee - Tommyland: The Ride (2005)
Johnny Cash - Unfinished Business (2008)
Macy Gray - The Sellout (2009)
Atif Aslam - The Dreamer Awakes (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matt Sorum Wikimedia Commonsissa
Viktor Lebedev

Viktor Lebedev vuonna 1954.
Viktor Zaharovitš Lebedev (ven. Ви́ктор Заха́рович Ле́бедев; 1900–1968) oli neuvostoliittolainen diplomaatti. Hän toimi maansa Suomen-lähettiläänä vuosina 1951–1958.
Lebedevin yllättävä nimittäminen Suomeen herätti aluksi suomalaisissa epäilyksiä hänen toimittuaan sitä ennen lähettiläänä Prahassa ja Varsovassa voimakkaan sovjetisoinnin aikana. Pessimistiset odotukset kuitenkin hälvenivät melko pian, kun rauhallisesti ja joviaalisti esiintynyt diplomaatti alkoi tulla toimeen myös Suomen ei-kommunististen yhteiskuntapiirien kanssa.
Pääministerinä tuolloin toiminut Urho Kekkonen rakensi nopeasti toimivan kontaktin Lebedeviin. Neuvostoliiton varaulkoministeri Valerian Zorin jopa läksytti Lebedeviä Moskovassa siitä, että tämä tulkitsi raporteissaan ”porvari-tilanherrojen” puoluetta edustavan Kekkosen politiikkaa liian myönteisesti.
Elokuussa 1954 Neuvostoliitto korotti Helsingin-edustustonsa suurlähetystöksi, jolloin Lebedevin tittelikin muuttui lähettiläästä suurlähettilääksi.
Lebedev allekirjoitti 26. tammikuuta 1956 yhdessä Neuvostoliiton varapääministerin M. G. Pervuhinin sekä Suomen pääministerin Kekkosen ja ulkoministerin Johannes Virolaisen kanssa Porkkalan alueen luovutuspöytäkirjan.
Kaksi viikkoa ns. yöpakkashallituksen nimittämisen jälkeen Lebedev kutsuttiin Moskovaan ilman tavanomaisia lähtömuodollisuuksia, ja Kekkoselle ilmoitettiin, ettei suurlähettiläs enää palaa eikä hänelle nimitetä seuraajaa. Suurlähetystöä johti siitä lähtien va. asiainhoitaja Ivan Filippov kriisin laukeamiseen asti.
Vuosina 1960–1962 Lebedev toimi Neuvostoliiton ulkoministeriön diplomaattikorkeakoulun rehtorina.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Grigori Savonenkov | Neuvostoliiton Suomen-suurlähettiläs 1951–1958 (vuoteen 1954 lähettiläs) | Seuraaja: Aleksei Zaharov |
Meteli.net

Metelin logo
Meteli.net on suomalainen musiikkitietopalvelu, joka aloitti vuonna 2001 artisti- ja konserttitietokantana. Pop Media osti palvelun Nemesys:ltä vuoden 2012 syksyllä.
Vuoden 2014 alussa sivustoa päivitettiin, jolloin kaikki keikkoihin ja tapahtumiin liittymätön sisältö piilotettiin sekä sivuston käyttöliittymää suoraviivaistettiin. Myös sivuston graafinen ilme muuttui radikaalisti. Aiemmin sivustolta löytyi konserttitietojen lisäksi artistien sekä yhtyeiden diskografioita ja historiaa.
Meteli.net uusiutui (tammikuussa 2014) sekä sisällöllisesti että graafiselta ilmeeltään, jolloin mm. mobiiliversio korvattiin pääsivuston dynaamisella versiolla. Sen yhdeydessä aiemmin toimineet sivustot ovat lopettaneet toimintansa, muun muossa klassisen musiikin sivusto Klassinen.fi (avattu 2005), pääsivuston Meteli.mobi mobiiliversio (avattu 2007) sekä Meteli.net Downloads (avattu joulukuussa 2008) digitaalisen musiikin kauppa, lukuun ottamatta festivaaleihin keskittyvää Festarit.fi-sivustoa (2004).
Aiheesta muualla

Meteli.net sivusto
Popmedia.fi sivusto
Festarit.fi sivusto
Nemesys - New Media Systems Ltd Oy Ab
Testissä DRM-vapaa Meteli.net Downloads -nettimusiikkikauppa -artikkeli AfterDawn-sivustolla