stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raittiusyhdistys Neliapila

Raittiusyhdistys Neliapila perustettiin 28. helmikuuta 1965 Keski-Suomessa. Sen toiminta oli lähellä Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistystä (SRK). Järjestön perustivat kansanedustaja Artturi Jämsén vaimonsa ja vaalipäällikkönsä Aarne Kotilaisen kanssa. Yhdistyksen tarkoituksena oli toimia koko maassa "ajallisen isänmaan hyväksi" korostaen "varjelemisen välttämättömyyttä". Jämsénin oli tarkoitus toimia yhdistyksen toimitusjohtajana, jonka alaisuudessa olivat 20 piiritason vastaavaa ja 360 toimimiestä. Jämséniä avustivat alavieskalaiset Olga ja Heikki Saari sekä Eino Kimpimäki. Saari, Kimpimäki ja Jämsén kuuluivat kaikki SRK:n johtoon.
Neliapilan tarkoitus oli kohdistaa toimintansa näkyvissä olevan vasemmistovaaran torjumiseen. Sen piti "valaista vasemmiston olemusta ja pyrkimyksiä" ja tähdentää kuten SRK:kin äänestysvastuuta jokaisen velvollisuutena. Neliapilan työtä suunniteltiin myös SDP:tä vastaan, sillä senkin piirissä arveltiin olevan toimintaa, joka saattoi haitata kansakunnan luottamusta eduskunnan porvarillista enemmistöä kohtaan. Yhdistys lakkautettiin vuonna 1970 ja sen tilalle tuli Alvajärven Raittiusyhdistys, jolle siirrettiin myös lakkautetun Neliapilan varat.
Raftsundet

Raftsundet nähtynä Raftsundbrua-sillalta syyskuussa 2010.
Raftsundet on salmi Austvågøyan ja Hinnøyan saarten välissä Norjan Lofooteilla. Salmen pohjoispuoli liittyy Ingelsfjordenin kautta Hadselfjordeniin, ja eteläpuoli taas Stormolla-saaren kummaltakin puolen Länsivuonoon. Salmea ympäröi Hadselin ja Våganin kunnat.
Näkymä salmelle Hinnøyan rannalta syyskuussa 2010.
Galleria

Hurtigruten-laiva MS Nordnorge Raftsundetissa syyskuussa 2015.
Näkymä Raftsundetiin salmen ylittävältä sillalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raftsundet Wikimedia Commonsissa
Ragna

| Ragna |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  15. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Ragn-alkuiset skandinaaviset nimet 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ragna on pohjoismainen naisen etunimi, joka on lyhentymä Ragn-alkuisista nimistä, kuten Ragnhildista. Rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Ragni.
Suomessa Ragna-nimi on tiettävästi ollut käytössä jo vuonna 1392. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2020 mennessä kirjattu noin 80–90 Ragna-nimistä naista.
Nimipäivät

Suomenruotsalaisessa almanakassa Ragnan nimipäivä oli alun perin 4. marraskuuta, mutta vuodesta 1990 alkaen se on ollut 15. heinäkuuta.
Ragnalla on nimipäivä myös Ruotsissa (1. lokakuuta) ja Norjassa (25. toukokuuta).
Tunnettuja Ragnoja

Ragna Árnadóttir (s. 1966), islantilainen lakimies, poliitikko ja ministeri
Ragna Ljungdell (1905–1975), suomalainen kääntäjä, lausuja ja kirjallisuudentutkija
Ragna Sigurðardóttir (s. 1962), islantilainen kirjailija ja runoilija
Raivaaja (Kotka)

Raivaaja oli Kotkassa vuosina 1945–1959 ilmestynyt kansandemokraattinen sanomalehti.
Raivaaja perustettiin vuoden 1945 eduskuntavaalien jälkeen SKDL:n Kymen läänin piirilehdeksi. Se ilmestyi kolmesti viikossa noin 4 000 kappaleen painoksena. Päätoimittajina työskentelivät Viljo Kohonen (1945–1946), Paavo Heinonen (1946–1950), Jalmari Kukkola (1951–1954) ja Kaarlo Koskinen (1954–1959). Kymenlaaksoon levinneen Kansan Uutisten perustamisen jälkeen paikallisen lehden ylläpitäminen todettiin tarpeettomaksi ja se lakkautettiin vuoden 1959 lopulla.
NMS Rahova

| Rahova |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Thames Ironworks and Shipbuilding Company, Lontoo
Palveluskäyttöön:  1882
Poistui palveluskäytöstä:  ei tiedossa
Tekniset tiedot
Nopeus:  8,5 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 37 mm tykki 1 x konekivääri
NMS Rahova (rom. Nava Majestǎţii Sale Rahova) oli Romanian kuninkaallisen laivaston Rahova-luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1882. Sen aseistuksena oli yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja yksi konekivääri.
Palvelus

Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
Erkki Rajala

Erkki Kalervo Rajala (12. maaliskuuta 1923 Orimattila – 5. joulukuuta 1977 Lahti) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Rajala kilpaili mäkihypyssä Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 mutta joutui jättämään kisan kesken ensimmäisen kierroksen jälkeen välinerikon vuoksi. Vuonna 1950 Lahden Hiihtoseuraa edustanut Rajala voitti Salpausselän kilpailun sekä sijoittui Ounasvaaralla toiseksi ja Garmisch-Partenkirchenissä kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Sveitsin mäkiviikolla viidenneksi. Uransa pisimmän hypyn, 104 metriä, hän hyppäsi Oberstdorfissa 1952.
Matti Rajakylä

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten uinti.EM-kilpailut (lyhyt rata)  | Maa:   Suomi> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2006 | 4 x 50 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Wien 2004 | 4 x 50 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Trieste 2005 | 50 m perhosuinti |  |
Matti Aleksi Rajakylä (s. 14. elokuuta 1984 Kirkkonummi) on entinen suomalainen kilpauimari, jonka päälajeja olivat perhosuinti ja vapaauinti.
Hän voitti 50 metrin perhosuinnissa EM-pronssia Triesten lyhyen radan EM-kisoissa 2005 SE-ajalla 23,17. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui 50 metrin perhosuinnissa kuudenneksi. Helsingin EM-kisoissa 2006 Rajakylä voitti miesten 4×50 metrin sekauintiviestissä hopeaa.
Rajakylällä on myös maailmanennätys 24 tunnin uinnista, minkä hän ui muiden suomalaisten uimareiden kanssa syyskuussa 2005.
Hän osallistui loppuvuodesta 2008 tv-ohjelmaan Tallitähdet, jonka hän myös voitti parinsa Emmin kanssa.
Keväällä 2009 Rajakylä ilmoitti lopettaneensa aktiiviuransa.
Raitio

Raitio voi tarkoittaa seuraavia:
raitio, tiessä oleva pyörän raide
raitio, kylätie, raitti
raitio, raito, ahkioita tai rekiä vetävien, peräkkäin sidottujen porojen jono
raitio, paliskunnan poropaimen
Raitio, joukkoliikenneharrastajien talkootyönä julkaisema lehti
Henkilöitä

Eero Raitio (s. 1937), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Eino Raitio (1882–1936), viulisti, viulunsoiton opettaja ja orkesterinjohtaja
Hannu Raitio (s. 1952), Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja
Heikki Raitio (1924–1997), miekkailija
Janne Raitio (1919–1997), urkuri, Sibelius-Akatemian lehtori, Eino Raition poika
Jouni Raitio (s. 1968), laulaja ja vuoden 1990 tangokuningas
Juha Raitio (s. 1967), oikeustieteilijä ja professori
Jussi Raitio (ent. Rellman, nimimerkki Kipuna, 1882–1954), runoilija ja toimittaja
Kosti Raitio (1855–1924),  toimittaja, seminaarin johtaja ja kansakoulun oppikirjojen tekijä
Kosti Volmari Raitio (1889–1929), kirjallisuuden suomentaja
Martti Raitio (1885–1931), kustannusjohtaja, toimittaja, kirjallisuuden suomentaja, Eino Raition veli
Paavo Raitio (ent. Siltanen, 1880–1954), näyttelijä
Pentti Raitio (1930–2014), säveltäjä, musiikkiopiston rehtori
Pirkko Raitio (1882–1966), näyttelijä, Paavo Raition puoliso
Terttu Raitio (o.s Nyman, 1928–2020), Miss Suomi 1948 ja 1949, Heikki Raition puoliso
Ulla Raitio (s. 1984), näyttelijä
Väinö Raitio (1891–1945), säveltäjä, Eino Raition veli
Rainha Dona Amélia (1899)

| Reinha Dona Amélia |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lissabonin laivastontelakka
Laskettu vesille:  12. huhtikuuta 1899
Loppuvaihe:  tuhoutunut elokuussa 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 630 t
Pituus:  74,98 m
Leveys:  11,78 m
Syväys:  4,45 m
Koneteho:  5 000 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  273
Aseistus
Aseistus:  4 x 5,9"/45 -tykkiä 2 x 3,9"/45 -tykkiä 2 x QF 3 naulan -tykkiä 2 x 1 naulan tykkiä 2 x 14" torpedoputkea
Reinha Dona Amélia oli Portugalin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1899.
Palvelus

Portugalin julistauduttua tasavallaksi 5. lokakuuta 1910 alus nimettiin uudelleen RNP Républicaksi. Alus haaksirikkoutui elokuussa 1915.
Raivaaja (Vaasa)

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Raivaaja oli Vaasassa vuosina 1920–1926 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Sisällissodan jälkeen Vaasan läänin sosiaalidemokraatit menettivät Vapaan Sanan radikaalivasemmistolle. Sen tilalle perustettiin uusi lehti Raivaaja. Pienen ja kilpailukyvyttömän lehden talous oli heikko, ja se teki lopulta kauan lykätyn konkurssin. Vaasan seuraava sosiaalidemokraattinen lehti Pohjanmaan Kansa syntyi vuonna 1931.
Kahdesti tai kolmesti ilmestyneen Raivaajan levikki oli 1 000–1 200 kappaletta. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Isak Penttala (1921 ja 1924–1926) ja Pekka Lempiäinen (1921–1924).
Aiheesta muualla

Raivaaja digitoituna kansalliskirjastossa
Raffinoosi

| Raffinoosi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2S,3R,4S,5R,6R)-2-[[(2R,3S,4S,5R,6R)-6-[(2S,3S,4S,5R)-3,4-dihydroksi-2,5-bis(hydrokdimetyyli)oksolan-2-yyli]oksi-3,4,5-trihydroksioksan-2-yyli]metoksi]-6-(hydroksimetyyli)oksaani-3,4,5-trioli
CAS-numero:  512-69-6
PubChem CID:  439242
SMILES:  C(C1C(C(C(C(O1)OCC2C(C(C(C(O2)OC3(C(C(C(O3)CO)O)O)CO)O)O)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C18H32O16
Moolimassa:  504,436 g/mol
Sulamispiste:  118 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 143 g/l
Raffinoosi eli melitoosi tai gossipoosi (C18H32O16) on oligosakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy luonnossa useissa kasveissa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa raffinoosi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenne koostuu kolmesta monosakkaridista galaktoosista, glukoosista ja fruktoosista, jotka ovat sitoutuneet toisiinsa glykosidisillä sidoksilla. Se on siis trisakkaridi. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja lisäksi pyridiiniin sekä hieman etanoliin. Raffinoosi tunnetaan kidevedettömän muodon lisäksi myös kidevedellisenä pentahydraattina. Raffinoosi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +105,2.
Biosynteesi ja biologinen rooli

Raffinoosia esiintyy useissa kasveissa ja se on sakkaroosin jälkeen toiseksi yleisin oligosakkaridi kasveissa. Sitä esiintyy vähäisessä määrin sokerijuurikkaassa (alle 0,005 %) ja enemmän palkokasveissa kuten soijapavuissa, herneissä ja pavuissa, puuvillan siemenissä, eukalyptuksissa sekä mannasaarnissa. Runsaimmin raffinoosia on juurissa, siemenissä ja lehdissä. Kasveissa raffinoosi on varastopolysakkaridi ja se myös lisää kasvien kylmänkestävyyttä. Kasvit muodostavat raffinoosia sakkaroosista ja galaktinolista ja tuotteena muodostuu lisäksi myo-inositolia. Tätä reaktiota katalysoi raffinoosisyntaasientsyymi. Raffinoosista muodostuu kasveissa myös muita oligosakkarideja, esimerkiksi stakyoosia.
Eräät entsyymit kykenevät hydrolysoimaan raffinoosin. Invertaasi hydrolysoi sen melibioosiksi ja fruktoosiksi ja alfagalaktosidaasi muodostaa siitä galaktoosia ja sakkaroosia. Ihmisellä ei ole näitä entsyymejä, joten ihminen ei pysty metaboloimaan raffinoosia eikä käyttämään sitä hyödykseen.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Raffinose (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Raffinose (englanniksi)
ChemBlink: Raffinose (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo raffinoosia sisältävistä kasveista
Moesia superior

| Moesia superior Provincia Moesia superior> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Moesia superiorin provinssin alue vuonna 125.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Serbia, Bulgaria
Perustettu:  n. 82–86
Moesia superior (”Ylä-Moesia”, lat. Provincia Moesia superior) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Serbian ja Bulgarian alueilla.
Maantiede

Moesia superiorin provinssi käsitti Moesian länsiosan nimensä mukaisesti Tonava-joen (lat. Danuvius) yläjuoksulla ja eteläpuolella. Moesia superiorin itäpuolella eli joen alajuoksulla sijaitsi Moesia inferiorin (”Ala-Moesia”) provinssi. Rajana toimi Tsibritsa-joki (lat. Ciabrus). Moesia superiorin kaakkoispuolella sijaitsi Thracian provinssi, eteläpuolella Macedonian provinssi, länsipuolella Dalmatian provinssi ja luoteispuolella Pannonia inferiorin provinssi. Moesia superiorin ja Tonavan pohjoispuolella Daakiassa sijaitsi Dacian provinssi. Moesia superior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta.
Maantiede > Kaupunkeja

Moesia superiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Aquae
Bononia
Cuppae
Dorticum
Egeta
Horreum Margi
Idimum
Monsaureus eli Mons Aureus
Municipium
Naissus (nyk. Niš)
Novae
Pincus eli Punicum
Praesidium Dasmini
Praesidium Pompei
Ratiaria
Remesiana
Scupi
Serdica (nyk. Sofia)
Taliata
Turres
Velanis
Viminacium
Vindenis
Historia

Moesia superiorin alue oli aiemmin osa Moesian provinssia. Moesia superiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana vuonna 82–86, kun Moesia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Moesia superior ja Moesia inferior. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssia laajennettiin Trajanuksen Daakian sotien aikaan.
Dacian provinssin hylkäämisen ja sieltä vetäytymisen noin vuonna 260–268 jälkeen Moesia superiorista erotettiin noin vuonna 275 erillinen Dacia Aurelianan provinssi vanhan Dacian ”perilliseksi”. Moesia superiorin provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Moesia prima ja Dardania. Lisäksi osa erotettiin uuteen Praevalitanan provinssiin yhdessä Dalmatian provinssista erotetun osan kanssa.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Itä-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia superior 82/86– | Moesia superior | Moesia prima | Moesia prima | (Serbia eteläinen) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia superior 82/86– | Moesia superior | Dardania | Dardania | (Kosovo ja Pohjois-Makedonia) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia superior 82/86– | Moesia superior | Praevalitana | Praevalitana | (Albania, Montenegro) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia superior 82/86– | Dacia Aureliana 275–283 | Dacia ripensis | Dacia ripensis | (Bulgaria luoteinen) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia superior 82/86– | Dacia Aureliana 275–283 | Dacia mediterranea | Dacia mediterranea | (Bulgaria lounainen) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia inferior 82/86– | Moesia inferior 82/86– | Moesia secunda | Moesia secunda | (Bulgaria pohjoinen) |
| Moesia 6/44–82/86 | Moesia inferior 82/86– | Moesia inferior 82/86– | Scythia | Scythia | (Romanian rannikko) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.  ↑  Erotettu Dalmatian ja Moesia superiorin provinsseista.
Kirjallisuutta

Mócsy, András: Pannonia and Upper Moesia: A History of the Middle Danube Provinces of the Roman Empire.  (Routledge Revivals. (Uusintapainos))  Routledge, 2014.  ISBN 9781317754244
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moesia superior Wikimedia Commonsissa
Italian alueet ja Rooman provinssit vuonna 117
| --- | --- |
AugustuksenItalian alueet:   Regio I Latium et Campania  Regio II Apulia et Calabria  Regio III Lucania et Bruttii  Regio IV Samnium  Regio V Picenum  Regio VI Umbria  Regio VII Etruria  Regio VIII Aemilia  Regio IX Liguria  Regio X Venetia et Histria  Regio XI Transpadana 
Provinssit:   Achaea  Aegyptus  Africa proconsularis  Alpes Cottiae  Alpes maritimae  Alpes Poeninae et Graiae  Arabia Petraea  Armenia  Asia  Assyria  Bithynia et Pontus  Britannia  Cappadocia  Cilicia  Creta et Cyrene  Cyprus  Dacia  Dalmatia  Epirus  Galatia  Gallia Aquitania  Gallia Belgica  Gallia Lugdunensis  Gallia Narbonensis  Germania inferior  Germania superior  Hispania Baetica  Hispania Tarraconensis  Judaea  Lusitania  Lycia et Pamphylia  Macedonia  Mauretania Caesariensis  Mauretania Tingitana  Mesopotamia  Moesia inferior  Moesia superior  Noricum  Pannonia inferior  Pannonia superior  Raetia  Sardinia et Corsica  Sicilia  Syria  Thracia
Rainha de Portugal (1875)

| Rainha de Portugal |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Thames Ironworks and Shipbuilding Company, Lontoo
Laskettu vesille:  16. lokakuuta 1875
Loppuvaihe:  romutettu 1910
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 106 t
Pituus:  51,82 m
Koneteho:  900 ihp
Nopeus:  11,5 solmua
Aseistus
Aseistus:  2 x RML 7" tykkiä 6 x RML 4,7" tykkiä
Rainha de Portugal oli Portugalin laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu Mindello-luokan siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus

Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1875.
Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1910.
Raja-Karjala (sanomalehti)

Lehden ensimmäisen näytenumeron etusivu.
Raja-Karjala oli Sortavalassa vuosina 1906–1912 ilmestynyt sanomalehti.
Sortavalan vanhasuomalaiset perustivat Raja-Karjalan nuorsuomalaiseksi muuttuneen Laatokan kilpailijaksi. Sen taustaryhmään kuuluivat K. S. Suomalainen, O. A. Forsström ja K. J. Teittinen. Sisällöltään vaatimaton lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.
Kolmesti viikossa ilmestyneen Raja-Karjalan levikki oli 900 kappaletta vuonna 1908. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Antero Jaakkola (1907), F. S. Eljas Pauanne (1907–1908), Lauri Loimaranta (1908–1910) ja Juho Katajavaara (1911–1912).
Aiheesta muualla

Raja-Karjala digitoituna kansalliskirjastossa
Raivolan ortodoksinen kirkko

Raivolan ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko oli Terijoen ortodoksiseen seurakuntaan kuulunut kirkko Karjalankannaksen Raivolassa.
Raivolassa on ollut useitakin ortodoksisia kirkkoja. Seurakunnallista toimintaa siellä oli jo vuonna 1801, ja vuonna 1820 siitä muodostettiin oma seurakuntansa. Vuonna 1802 seurakunnalle siirrettiin kreivi I. Saltykovin maatilalta Lintulasta edellisenä vuonna rakennettu pyhäkkö. Se purettiin myöhemmin vanhuuttaan.
Viimeisin kirkko, puusta rakennettu valmistui vuonna 1881. Se oli pyhitetty Pyhälle Nikolaukselle. Kirkko oli ulkoasultaan jonkin verran saman näköinen kuin Hangon ortodoksinen kirkko. Vuonna 1907 kirkkoa laajennettiin rakentamalla esihuone.  Kelloja oli seitsemän, joista suurin Pietarissa vuonna 1896 valettu painoi 1 376 kiloa, muut kellot painoivat 200 kg, 72 kg, 42 kg, 20 kg, 16 kg ja 12 kg. Kirkon esineistö oli runsas, koska sinne sijoitettiin paljon muista purkamaan joudutuista kirkoista peräisin ollutta esineistöä. Kirkossa oli uunilämmitys eli yksi uuni ja kaksi kamiinaa.
Raivolan seurakunta lakkautettiin itsenäisenä vuonna 1931 ja liitettiin Terijoen seurakuntaan. Kirkossa toimitti palveluksia Terijoen seurakunnan papisto.
Kirkon vieressä oli suuri puuhuvila jossa asui runoilija Edith Södergran.
Kirkon esineitä saatiin jossain määrin evakkoon talvisodan alussa, itse kirkko tuhoutui rintaman kulkiessa sen yli. Jatkosodan alussa kun suomalaiset palasivat paikkakunnalle, kirkko havaittiin kokonaan kadonneeksi, vain hautausmaa oli osittain jäljellä.
Kirkosta rakennettiin vuonna 1977 väliaikainen julkisivukulissi Lohjalle Edith Södergranin elämäkertaelokuvan Maa jota ei ole kuvauksia varten.  Kirkon sisäkuvat kuvattiin Hangon kirkossa joka on riittävän samankaltainen kuin tuhoutunut kirkko.
Aiheesta muualla

Kirkon kuva Lappeenrannan kaupungin sivuilla
Onni Rajasaari

| Onni Rajasaari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1910 Hanko, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 12. marraskuuta 1994 (84 vuotta) Hanko, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  172 cm
Laji:  kolmiloikka
Seura:  Hangon Hyrsky (-1929)   Helsingin Kisa-Veikot (1930-1932)   Hangö IK (1933)   Hangon Hyrsky (1934-1939)   Helsingin Kisa-Veikot (1940-)
Kilpauran kesto:  1929–1945
Saavutukset
Voitot:  1 Euroopanmestaruus
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | kolmiloikka |  |
|  Pronssia | Torino 1934 | kolmiloikka |  |
Onni Rafael Rajasaari (2. maaliskuuta 1910 Hanko – 12. marraskuuta 1994 Hanko) oli suomalainen yleisurheilija. Rajasaaren paras laji oli kolmiloikka mutta hän kilpaili myös pituudessa.
Rajasaari voitti kolmiloikan Euroopan mestaruuden vuonna 1938 tuloksella 15,32. Vuoden 1934 EM-kisoissa hän oli pronssilla. Hän oli Los Angelesin olympialaisissa 1932 yhdestoista ja Berliinissä 1936 kolmastoista. Berliinissä hän osallistui myös pituushyppyyn mutta karsiutui loppukilpailusta.
Rajasaari oli Euroopan parhaita kolmiloikkaajia lähes läpi 1930-luvun. Talvisodan kynnyksellä 16. heinäkuuta 1939 hän hyppäsi Euroopan ennätyksen 15,52 Lahdessa. Tulos kesti ennätyksenä aina vuoteen 1950.
Seuratasolla Rajasaari edusti Hangon Hyrskyjä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1933–1939 sekä pituushypyssä vuonna 1938. SM-hopeaa hän saavutti kolmiloikassa vuosina 1929, 1940, 1942 ja 1943. Vain Vilho Tuulos ja Johan Meriluoto ovat saavuttanut miesten kolmiloikassa enemmän Suomen mestaruuksia ja SM-mitaleja kuin Rajasaari.
Onni Rajasaaren veli Ossi Rajasaari voitti Svenska Finlands Idrottsförbundin (SFI) mestaruuden pituushypyssä.
Antti Raita (pyöräilijä)

Anders August ”Antti” Raita (15. marraskuuta 1883 Turku, Suomi – 1. syyskuuta 1968 St. Clair Shores, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen kilpapyöräilijä.
Kaarinan Jyryä, Kaarinan Pyrkivää ja Turun Urheiluliittoa edustanut Antti Raita osallistui Tukholman 1912 olympialaisten maantiepyöräilyyn. Hän sijoittui henkilökohtaisessa 320 kilometrin kilpailussa kuudenneksi, mikä on edelleen suomalaispyöräilijöiden kaikkien aikojen paras henkilökohtainen olympiasijoitus – vain Tea Vikstedt-Nyman on myös yltänyt kuudenneksi, Atlantassa 1996. Joukkuekilpailussa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi.
Raita voitti seitsemän Suomen mestaruutta vuosina 1909–1913. Vuonna 1909 hän voitti SM-kisoissa kaikki kolme matkaa. 1 kilometrin voittoaika oli 1.28,4, 10 kilometrin 16.09,4 ja 30 kilometrin 52.34,0. Vuonna 1912 hän voitti jälleen kolme mestaruutta, kun 1 kilometrin kultaa tuli ajalla 1.30,8, 10 kilometrin ajalla 16.16,0 ja 60 kilometrin ajalla 1.50.42,5. Viimeisen Suomen-mestaruutensa hän voitti seuraavana vuonna 1913, kun hän oli nopein 60 kilometrin kilpailussa loppuajalla 1.57.11,0. Raita ajoi Suomen ennätyksiä useilla eri matkoilla. Vuonna 1911 hän sijoittui Ruotsissa 316 kilometrin pituisessa Mälarenin ympäriajossa toiseksi. Vuodesta 1918 lähtien hän asui Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa ja muutti pysyvästi Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Ammatiltaan hän oli kirvesmies ja työmies.
Saavutuksia

Tukholman olympiakisoissa 1912 kuudes henkilökohtaisessa maantieajossa ja viides maantieajon joukkuekilpailussa
Seitsemän Suomen mestaruutta vuosina 1909–1913
Henkilökohtaiset ennätykset

100 kilometriä: 3.16.09 SE (1911)
60 kilometriä: 1.41.14,7 SE (1913)
10 kilometriä: 14.53,8 SE (1913)
5 kilometriä: 7.48,1
1 kilometri: 1.25,2
SE = Suomen ennätys
Raetia prima

| Raetia prima Provincia Raetia prima> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Italia, Illyricum et Africa Italia et Africa
Diokeesi:  Italia Italia annonaria
Nykyinen valtio/alue:  Itävalta, Sveitsi
Perustettu:  n. 293?
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Curia
Raetia prima (Raetia I, lat. Provincia Raetia prima) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan nykyisistä Sveitsistä ja Itävallasta.