stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roberto Soldado
Ura > Maajoukkue

Soldado oli mukana voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2004. Myöhemmin hän pelasi myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. A-maajoukkueessa hän debytoi kesäkuun 2007 EM-karsintaotteluissa Latviaa ja Liechtensteinia vastaan.
29. helmikuuta 2012 Soldado teki näyttävän paluun maajoukkueeseen vajaan viiden vuoden tauon jälkeen, kun hän onnistui kolmesti maalinteossa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan.
Saavutukset

Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2004
Espanjan pääsarjamestaruus: 2008
Aiheesta muualla

Roberto Soldado Football Database -sivustolla (englanniksi)
Roberto Soldado Mestarienliiga.fi -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Espanjan joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Piqué |
4 Martínez |
5 Azpilicueta |
6 Iniesta |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Pedro |
12 Valdés |
13 Mata |
14 Soldado |
15 Ramos |
16 Busquets |
17 Arbeloa |
18 Alba |
19 Monreal |
20 Cazorla |
21 Silva |
22 Navas |
23 Reina |
Valmentaja Del Bosque
Vladimir Rebikov

Vladimir Rebikov, Postcard, (1910)
Vladimir Ivanovitš Rebikov (ven. Влади́мир Ива́нович Ре́биков, 31. toukokuuta 1866 – 1. lokakuuta 1920) oli myöhäisromanttinen venäläinen säveltäjä ja pianisti.
Rebikov syntyi Krasnojarskissa Siperiassa ja aloitti musiikinopintonsa äitinsä johdolla. Hän valmistui Moskovan yliopiston filologisesta tiedekunnasta. Musikaalista koulutusta hän sai Moskovan konservatoriossa ja sen jälkeen Berliinissä ja Wienissä. Säveltäjä asettui Jaltaan vuonna 1909.
Rebikovin varhaisessa tuotannossa on vaikutteita Pjotr Tšaikovskin työstä. Hän sävelsi mm. pianokappaleita, lauluja ja huomattavan määrän lapsille suunnattua musiikkia. Näyttämömusiikin alalla hänen merkittävimpiä teoksiaan oli ooppera Jolka (1903). Kuollessaan Jaltassa 54-vuotiaana Rebikov oli kuitenkin lähes unohdettu hahmo; hän uskoi Claude Debussyn, Aleksandr Skrjabinin ja Igor Stravinskin kaltaisten säveltäjien tulleen kuuluisiksi käyttämällä hyväkseen hänen ideoitaan.
Vladimir Romanovski

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montréal 1976 | K-2 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | K-2 500 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nottingham 1981 | K-2 10 000 m |  |
|  Kultaa | Belgrad 1982 | K-4 10 000 m |  |
|  Pronssia | Sofia 1977 | K-2 1 000 m |  |
Vladimir Vаtslаvovitš Romаnovski (ven. ‎Владимир Вацлавович Романовский , 21. kesäkuuta 1957 Slonim, Valko-Venäjän SNT – 13. toukokuuta 2013) oli Neuvostoliittoa edustanut ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Romanovski voitti parinsa Serhij Nahornyn kanssa Montréalin kesäolympialaisissa 1976 kajakkikaksikon 1 000 metrillä kultaa ja kajakkikaksikon 500 metrillä hopeaa. Lisäksi Romanovski saavutti kaksi maailmanmestaruutta ja MM-pronssin.
Romanovski kuoli 55-vuotiaana 13. toukokuuta 2013.
Roberto Rosetti

| Roberto Rosetti |
| --- | --- |
 Roberto Rosetti vuoden 2009 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1967 (ikä 57) Pecetto Torinese, Torinon maakunta
Jalkapallotuomari
Pituus:  190 senttimetriä
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 1983–? ?–1997 1998–2010 |  Serie B Serie A |   189 73 953 61 |   189 73 953 61 |

Roberto Rosetti (s. 18. syyskuuta 1967 Pecetto Torinese, Torinon maakunta, Italia) on italialainen uransa lopettanut jalkapalloerotuomari. Hän on ammatiltaan sairaalan johtaja Torinossa.
Ura

hänRosetti aloitti uransa vuonna 1983 ja tuomitsi pitkään Italian alasarjoissa. Viimeisen Serie B ottelun hän tuomitsi 31. elokuuta 1997 Chievo–Reggina, jonka jälkeen hän tuomitsi ensimmäisen Serie A ottelunsa 19. huhtikuuta 1998, jolloin vastakkain olivat SSC Napoli ja UC Sampdoria. Ottelu päättyi Sampdorian 0-2 voittoon. Samalla kaudella Rosetti tuomitsi yhteensä kaksi ottelua, kuten myös kaudella 1998–1999. Kaudesta 2000–2001 lähtien hänestä on tullut Serie A:n vakio tuomareista ja on tuominnut enimmillään 25 ottelua kaudella 2004–2005, jolloin Rosetti jakoi yhteensä 127 keltaistakorttia ja kahdeksan ulosajoa.
Vuonna 2002 hänestä tuli myös kansainvälinen tuomari ja tuomitsi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2002 alle 17-vuotiaiden EM-kisoissa Tanskassa. Rosetti kutsuttiin myös vuoden 2006 MM-kisoihin viime hetkellä, kun eräs tuomari loukkaantui kisojen alussa. Hänestä tuli samalla kisojen ainut italialainen erotuomari, kun Massimo De Santis erotettiin kisoista Serie A:ssa tapahtuneen lahjusskandaalin vuoksi. Kisojen aikana Rosettin avustavat tuomarit olivat Cristiano Copelli ja Alessandro Stagnoli. Kesäkuun 28. päivänä hänet valittiin yhdestä 12 erotuomarista, jotka tuomitsisivat MM-kisojen kahdeksan viimeistä ottelua. Rosetti ei kuitenkaan tuominnut yhtään ottelua, mutta hänen valintansa oli eräänlainen kunnianosoitus. Kisojen aikana hän jakoi keskimäärin 3.75 korttia ottelua kohden, mikä oli myös toiseksi vähiten kisojen aikana. Rosetti muistetaan myös hyvästä ottelusta Mestareiden liigan semi-finaali ottelussa 30. huhtikuuta 2008, jossa vastakkain olivat Chelsea F.C. ja Liverpool FC.
Rosetti valittiin vuoden 2008 EM-kisoihin erotuomariksi ja hän tuomitsi sekä turnauksen ensimmäisen ottelun Sveitsi–Tšekki että loppuottelun Saksa-Espanja.
Rosettin kolmikko hyllytettiin kesken MM-kisojen 2010 hänen avustavan erotuomarin hyväksyttyä paitsiomaalin Argentiinan ja Meksikon välisessä neljännesvälieräkamppailussa.
Kausitilastot Serie A:ssa

| Kausi | Ottelut | Yhteensä  |  per ottelu | Yhteensä  |  per ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997–1998 | 2 | 4 | 2,00 | 0 | 0,00 |
| 1998–1999 | 2 | 7 | 3,50 | 2 | 1,00 |
| 1999–2000 | 11 | 56 | 5,09 | 7 | 0,64 |
| 2000–2001 | 15 | 84 | 5,60 | 5 | 0,33 |
| 2001–2002 | 14 | 61 | 4,36 | 3 | 0,21 |
| 2002–2003 | 18 | 94 | 5,22 | 4 | 0,22 |
| 2003–2004 | 18 | 91 | 5,06 | 5 | 0,28 |
| 2004–2005 | 25 | 127 | 5,08 | 8 | 0,32 |
| 2005–2006 | 16 | 68 | 4,25 | 6 | 0,38 |
| 2006–2007 | 16 | 83 | 5,19 | 3 | 0,19 |
| 2007–2008 | 20 | 116 | 5,80 | 7 | 0,35 |
| 2008–2009 | 16 | 84 | 5,25 | 4 | 0,25 |
| 2009–2010 | 16 | 78 | 4,88 | 7 | 0,44 |
Turnaukset

Alle 17-vuotiaiden EM-kisat 2002
Alle 20-vuotiaiden MM-kisat 2003
Maanosaliittojen cup 2005
MM-kisat 2006
EM-kisat 2008
MM-kisat 2010
Aiheesta muualla

Rosetti Rate The Ref sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Weltfussball[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 tuomarit
| --- | --- |
AFC:  Khalil Al Ghamdi •  Ravshan Ermatov •  Subkhiddin Mohd Salleh •  Yūichi Nishimura
CAF:  Koman Coulibaly •  Jerome Damon •  Eddy Maillet
CONCACAF:  Joel Aguilar •  Benito Archundia •  Carlos Batres •  Marco Rodríguez
CONMEBOL:  Héctor Baldassi •  Jorge Larrionda •  Pablo Pozo •   Óscar Ruiz •  Carlos Simon •  Martín Vázquez
OFC:  Michael Hester •  Peter O'Leary
UEFA:  Olegário Benquerença •  Massimo Busacca •  Frank De Bleeckere •   Martin Hansson •  Viktor Kassai
UEFA:  Stéphane Lannoy •  Alberto Undiano Mallenco •  Roberto Rosetti •  Wolfgang Stark •  Howard Webb
Virgil Saliscan

Virgil Saliscan (s. 26. toukokuuta 1984 Ploiești) on romanialainen miekkailija. Hän edustaa seuratasolla Steaua Bukarestia.
Saliscan voitti vuonna 2002 nuorten EM-kilpailuista pronssia floretissa ja osallistui samana vuonna aikuisten MM-kilpailuihin, joissa hän oli 41. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 neljänneksi joukkuekilpailussa, ja Romania oli kilpailun viides seuraavan vuoden kisoissa. Saliscan oli MM-kisoissa 2007 neljästoista ja vuoden 2008 olympialaisissa yhdeksästoista. Leipzigin EM-kisoissa 2010 hän sijoittui floretissa yhdenneksitoista. Hän ei ole kilpaillut vuoden 2013 jälkeen.
Rock ’n’ Roll Gypsies

| Rock 'n' Roll Gypsies Saxon |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1988
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): Biff Byford
 Tyylilaji: Heavy metal
 Kesto: 63.51
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records
Saxonin muut julkaisut
| Destiny 1988 | Rock 'n' Roll Gypsies 1989 | Greatest Hits Live 1990 |
Rock 'n' Roll Gypsies on Saxon-nimisen Heavy Metal -yhtyeen toinen livealbumi. Se oli ensimmäinen albumi, jonka Biff Byford tuotti ja Nibbs Carterin ensimmäinen työ Saxonin kanssa. Vuonna 2001 se uudelleenjulkaistiin lisättynä kahdella uudella kappaleella. Uudelleen julkaistun version tuottajana oli koko yhtye, eikä pelkästään Byford.
Kappaleet

Power and The Glory
And The Band Played On
The Eagle Has Landed (CD-bonuskappale)
Just Let Me Rock (CD-bonuskappale)
Rock The Nations
Dallas 1PM
Broken Heroes
Battle Cry
Rock & Roll Gypsy
Northern Lady
I Can't Wait Anymore
This Town Rocks
Kokoonpano

Biff Byford – laulu
Graham Oliver – kitara
Paul Quinn – kitara
Nibbs Carter – basso
Nigel Glockler – rummut
Aiheesta muualla

Rock ’n’ Roll Gypsies Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Rock ’n’ Roll Gypsies Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Saxon
| Biff Byford • Doug Scarratt • Paul Quinn • Nibbs Carter • Nigel GlocklerEntisiä jäseniä: Fritz Randow • Jörg Michael • Graham Oliver • Paul Johnson • Steve Dawson • Nigel Durham • Pete Gill |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Saxon • Wheels of Steel • Strong Arm of the Law • Denim and Leather • Power and the Glory • Crusader • Innocence Is No Excuse • Rock the Nations • Destiny • Solid Ball of Rock • Forever Free • Dogs of War • Unleash the Beast • Metalhead • Killing Ground • Lionheart • The Inner Sanctum • Into the Labyrinth • Call to Arms • Sacrifice • Battering Ram • Thunderbolt • Inspirations • Carpe Diem • More Inspirations • Hell, Fire and Damnation
Livealbumit:  The Eagle Has Landed • Rock 'n' Roll Gypsies • Greatest Hits Live • The Eagle Has Landed – part 2 • BBC Sessions • The Eagle Has Landed – part 3
Kokoelmat:  Strong Arm Metal • Greatest Hits • Best of Saxon • Heavy Metal Thunder • The Very Best of Saxon: 1979–1988
Virgen del Rocíon rautatieasema

| Virgen del Rocío |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  37°21′45.5″N, 005°58′33″W
Kunta:  Sevilla
Valtio:  Espanja
Avattu:  1992
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Renfe
Kaukoliikenne:  Cádiziin, Jaeniin
Lähijunat:   Cercanías Sevilla: C-1, C-4, C-5
Vaihtoyhteydet:  Sevillan metro:  linja 4 (suunnitteilla)
Asemarakennus
Tyyppi:  maanpäällinen asema
Ratapiha
Raiteisto:  2
Virgen del Rocíon rautatieasema on vuonna 1992 avattu pääosin lähijunien käytössä oleva rautatieasema Sevillassa Andalusiassa. Asema on saanut nimensä läheisestä Hospital Universitario Virgen del Rocío -sairaalasta.
Sevillan Cercanías-lähijunajärjestelmän linjat C-1, C-4 ja C-5 kulkevat Virgen del Rocíon aseman kautta. Kaukojunista ainoastaan Jaenin ja Cádizin väliä Sevillan kautta liikennöivä Media Distancia -vuoro 65 pysähtyy asemalla.
Sevillan metron suunnitteilla olevan linjan 4 on tarkoitus kulkea Virgen del Rocíon kautta.
Virgil Abloh

| Virgil Abloh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1980 Rockford, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 28. marraskuuta 2021 (41 vuotta) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Muotisuunnittelija
Koulutus:  Wisconsinin yliopisto (2002) Illinois Institute of Technology (2006)
Yritys:  Off-White (perustettu 2013)
Palkinnot
 Grammy-palkinto parhaasta albumin pakkauksesta (2012) Maininta Time-lehden "100 vaikutusvaltaisinta ihmistä" -listalla (2018) 
Aiheesta muualla
Verkkosivu
Virgil Abloh (30. syyskuuta 1980 – 28. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen vaatesuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten italialaisen muotitalo Off-Whiten perustajana. Abloh toimi maaliskuusta 2018 lähtien Louis Vuittonin miesten pääsuunnittelijana. Abloh asui vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Lincoln Parkissa, Chicagossa.
Vuonna 2009 Abloh aloitti työharjoittelun Fendi-muotitalossa, jossa hän tapasi muusikko Kanye Westin. Heistä tuli kavereita ja West palkkasi Ablohin työskentelemään Donda-asioimistossa vuonna 2011. Vuonna 2011 hän suunnitteli Westin ja Jay-Z:n Watch the Throne -albumin kansikuvan. Kansitaide voitti Grammy-palkinnon parhaasta albumin pakkauksesta. Abloh myös päätyi vuonna 2018 Time-lehden listaan sadasta vaikutusvaltaisesta ihmisestä.
Abloh kuoli 28. marraskuuta 2021 sairastettuaan harvinaista ja aggressiivista angiosarkoomaa kahden vuoden ajan. Hän piti sairautensa salassa. Kuollessaan Abloh oli 41-vuotias.
Valo Urho

| Valo Urho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Valo Ilmari Urho
Syntynyt: 30. tammikuuta 1916 Helsinki
Kuollut: 5. joulukuuta 2001 Helsinki
Uran tiedot
Laji:  kilpapurjehdus
Valo Ilmari Urho (30. tammikuuta 1916 Helsinki – 5. joulukuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija. Urho sijoittui vuoden 1948 kesäolympialaisiin 6mR-luokassa yhdeksänneksi.
Vorna (Siikalatva)

Seututie 821:n alku Vornan Terskanperällä.
Vorna (vanhalta nimeltä Vuorna) on kylä Siikalatvan kunnan keskiosassa Uljuan tekojärven pohjoisrannalla seututien 821 varressa, noin neljä kilometriä valtatien 4 itäpuolella. Kylän etäisyys on Pulkkilasta 14 kilometriä ja Kestilästä 19 kilometriä. Vuoteen 2008 saakka Vorna kuului Pulkkilan kuntaan.
Kylällä on aikoinaan toiminut mylly, joka harjoitti myös sahaustoimintaa sekä osuusmeijeri.
Vornan postinumero on 92610 Vorna. Vornan Terskanperällä valtatien 4 varrella sijaitsee Hesburger-ketjun ravintola. Ravintolan pihapiirissä on myös sähköautojen latauspiste. Aikaisemmin paikalla on toiminut muun muassa vuosina 1983–1995 Kesoil-ketjun huoltoasema.
Vornan taistelu

Vornan taistelu käytiin Suomen sodan aikana 8.–9. lokakuuta 1808 Vornan sillan luona Lieksan Kelvässä. Taistelussa Pielisjärven nimismiehen Isak Steniuksen ja talonpoika Olli Tiaisen johtamat 100 miehen vahvuiset talonpoikaisjoukot voittivat viisi kertaa suuremman venäläisjoukon. Talonpojat polttivat ennen taistelua Vornan salmen yli johtaneen puusillan ja olivat sitten asemissa salmen rannalla pyrkien estämään Vornantietä pitkin etenevien venäläisten pääsyn Pielisjärvelle.
Taistelupaikalle pystytettiin Vornan taistelun muistomerkki 1928.
Rikospaikalla

| Rikospaikalla> Tatort |
| --- | --- |
 Sarjan saksankielinen tunnus.
Tyyli:  rikosdraama
Pääosissa:  Boris Aljinovic   Dietmar Bär   Elisabeth Brück   Ulrike Folkerts   Maria Furtwängler   Götz George   Stefan Gubser   Jörg Hartmann   Andreas Hoppe   Klaus J. Behrendt   Harald Krassnitzer   Manfred Krug   Jan Josef Liefers   Eva Mattes   Oliver Mommsen   Richy Müller   Dominic Raacke   Devid Striesow   Simone Thomalla   Ulrich Tukur   Mark Waschke   Martin Wuttke   Wotan Wilke Möhring
Alkuperämaa:  Saksa Itävalta Sveitsi
Alkuperäiskieli:  saksa
Verkko:  Das Erste (ARD)
Esitetty:  1970 –
Jaksoja:  1198
Aiheesta muualla
IMDb 
Rikospaikalla (saks. Tatort) on saksalais-itävaltalainen poliisisarja, jota on esitetty vuodesta 1970 lähtien. Sarjaa on kuvattu yli 900 jaksoa ja se jatkuu edelleen. Sarjan esitysoikeudet ovat Saksassa Das Erstellä. Vuosina 1990–2001 sarjaa tehtiin myös Sveitsissä.
ARD:n paikalliset yleisradioyhtiöt sekä Itävallan ORF tuottavat kukin omat Rikospaikalla-jaksonsa, joissa kussakin on omat päähenkilönsä. Tunnetuin sarjan poliisihahmo on Götz Georgen esittämä Horst Schimanski, jolle luotiin spin-off -sarja nimeltään [Schimanski], jota esitettiin myös 1980-luvun lopulla Suomessa.
Sarjan ohjauksesta ovat vastanneet muun muassa Harmut Griesmayr, Hajo Gies, Theo Mezger ja Hannu Salonen. Eräitä sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä ovat Miroslav Nemec, Klaus J. Behrendt, Udo Wachtveitl, Ulrike Folkerts, Dietmar Bär, Berd Michael Lade, Peter Sodann ja Michael Fitz.
Yksi sarjan jakso, ”Borowskin tango”, on tehty myös Suomessa, missä sitä kuvattiin Ilomantsissa ja Helsingissä heinäkuussa 2009. Jakso ensiesitettiin vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rikospaikalla Wikimedia Commonsissa
Rikospaikalla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rolf Jacobsen

| Rolf Jacobsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1907 Kristiania (nyk. Oslo), Norja
Kuollut: 20. helmikuuta 1994 (86 vuotta) Hamar, Hedmark, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Ammatti:  runoilija ja toimittaja
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rolf Jacobsen (s. 8. maaliskuuta 1907 Kristiania (nyk. Oslo), Norja – 20. helmikuuta 1994 Hamar, Hedmark, Norja) oli norjalainen runoilija ja toimittaja.
Esikoiskokoelmallaan Jord og jern (1933) Jacobsen toi tekniikan norjalaiseen runouteen. Hän yhdisti runoissaan taitavasti luonnon ja tekniikan kuvina. Tunnetuin näistä runoista on ”Landskap med gravemaskiner” (1954). Hän on 1900-luvun merkittävimpiä norjalaisia runoilijoita ja eniten muille kielille käännetty. Viimeisen kokoelmansa Nattåpent rakkausrunojen ansiosta hän on myös Norjan rakastetuimpia runoilijoita.
Elämä ja ura

Jacobsen opiskeli Oslon yliopistossa teologiaa ja filologiaa mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän oli opiskeluaikana 1930 perustamassa Pohjoismaiden ensimmäistä sekakuoroa Akademisk korforeningia ja kirjoitti sille muutamia runoja. Norges musikforlag julkaisi tuolloin hänen sävellyksiään ja muutamia hänen salanimellä Rolf Høvre kirjoittamiaan iskelmiä. Opiskeluaikana hän oli aktiivinen myös opiskelijayhdistys Clartéssa. Hän työskenteli toimittajana ja sittemmin Kongsvinger Arbeiderbladin päätoimittajana. Hän oli Åsnes Arbeiderpartin puheenjohtaja, mutta liittyi 1940 Nasjonal Samlingiin.
Liittyminen NS:ään ja miehitystä tukevat pääkirjoitukset toivat hänelle sodan päätyttyä valtiopetostuomion, ja hän joutui työleirille, josta hän vapautui 1947. Työn saanti tuotti hänelle vaikeuksia, ja perheen elatuksesta huolehti hänen vaimonsa Petra Jacobsen. Vuonna 1949 hän sai paikan kirjakaupassa, ja seuraava kokoelma Fjerntog ilmestyi 1951. Läpimurtokokoelma Hemmelig liv ilmestyi 1954. Vuonna 1961 sai jälleen työtä toimittajana Hamar stiftstidendessä, ja hän työskenteli lehdessä vuoteen 1971.
Esikoiskokoelmalla Jord og jern hän sijoittui modernien runoilijoiden ryhmään, jolle oli tunnusomaista käyttää aiheena modernia tekniikkaa. Hän osoittautui kokoelmassa jo muotokieleltään ja aiheiltaan valmiiksi runoilijaksi, ja monessa suhteessa hän säilyi samanlaisena koko uransa ajan. Kokoelma Fjerntog toi julki etsivän, mietiskelevän runoilijan, ja sen runo ”Dies illae” liittyy hänen kääntymiseensä katolisuuteen. 1970-luvulla mukaan tulivat ympäristökysymykset, ja samaan aikaan hän kirjoitti ”metarunoutta”, ,jotka käsittelevät runojen kirjoittamista, sanoja ja inspiraatiota tai taidetta yleisesti.
Viimeisestä virallisesta kokoelmasta Nattåpent (1985) tuli kruunu hänen viisikymmenvuotiselle kirjailijanuralleen. Kokoelman rakkausrunoissa hän käsittelee puolisonsa sairautta ja kuolemaa. Se oli Norjan sodanjälkeisen ajan myydyin runokokoelma, Aftenpostenin kriitikko Finn Jor luonnehti kokoelman osan "Rom 301" runoja ”norjalaisen runouden kauneimmiksi runoiksi”.
Hans Magnus Enzensberger liitti Jacobsenin 1960 antologiaansa Museum der modernen Poesie, jossa Jacobsen on ainoa pohjoismainen runoilija.
Teokset

Jord og jern, 1933
Vrimmel, 1935
Fjerntog, 1951
Hemmelig liv, 1954
Sommeren i gresset, 1956
Brev til lyset, 1960
Stillheten efterpå, 1965
Headlines, 1969
Pass for dørene – dørene lukkes, 1972
Pusteøvelse, 1975
Tenk på noe annet, 1979
Nattåpent, 1985
Alle mine dikt, 1990. (kootut runot)
Teokset > Suomennetut runot

”Enää yksi runo” antologiassa 80-90: pohjoismainen antologia, Helsinki, Laatusana, 1990 ISBN 951-9062-24-
Palkinnot ja tunnustukset

1960 Kritikerprisen kokoelmasta Brev til lyset
Dobloug-palkinto
Aschehoug-palkinto
Svenska Akademienin pohjoismainen palkinto
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokas neljä kertaa, viimeksi kokoelmasta Nattåpent
Vladimir Ryžkin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 |  |  |
Vladimir Aleksejevitš Ryžkin (ven. Владимир Алексеевич Рыжкин, 29. joulukuuta 1930 Moskova, Venäjän SFNT – 19. toukokuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Ryžkin kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Melbournessa 1956. Hän teki olympiaturnauksessa kolme maalia. Seuratasolla Ryžkin pelasi muun muassa Moskovan Dynamossa jossa voitti kolme Neuvostoliitotn mestaruutta ja yhden Neuvostoliiton cup-mestaruuden.
Aiheesta muualla

Vladimir Ryžkin Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Rape of the Bastard Nazarene

| Rape of the Bastard Nazarene Akercocke |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. joulukuuta 1999
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Martin Bonsoir
 Tyylilaji: death metal, progressiivinen metalli, goottirock
 Kesto: 53.41
 Levy-yhtiö: Goat of Mendes
Akercocken muut julkaisut
|   | Rape of the Bastard Nazarene 1999 | The Goat of Mendes 2001 |
Rape of the Bastard Nazarene on englantilaisen blackened death metal -yhtye Akercocken esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Goat of Mendes.
Kappaleet

Declaration – 0.09
Hell – 4.20
Nadja – 2.57
The Goat – 2.30 (instrumentaali)
Marguerite & Gretchen – 6.59
Sephiroth Rising – 1.11 (instrumentaali)
Zulieka – 4.13
Conjuration – 1.57
Il Giardino Di Monte Oliveto Maggiore – 4.01
Justine – 5.09
The Blood – 2.15 (instrumentaali)
Kokoonpano

Jason Mendonça – laulu, kitara
Paul Scanlan – kitara
David Gray – rummut
Peter Theobalds – bassokitara
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Nicola Kemp – laulu
Tanya Warwick – laulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Martin Bonsoir – tuottaja, äänittäjä
Peter Theobalds – design
Arvostelut

Allmusic:
Chronicles of Chaos: 9/10
Imperiumi: 6/10
Aiheesta muualla

Albumi Rape of the Bastard Nazarene Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rape of the Bastard Nazarene discogs.com -sivustolla
Rupikorallit

| Rupikorallit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Hexacorallia
Lahko::  Rupikorallit Zoantharia  Gray, 1832
Synonyymit
 Zoanthidea  Zoanthiniaria van Beneden, 1897 
Alaryhmät
 Katso teksti 
Katso myös
   Rupikorallit Wikispeciesissä   Rupikorallit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rupikorallit (Zoantharia) on korallieläinten lahko. Lajien määrä vaihtelee eri lähteissä kuudestakymmenestä kahteensataan, sillä Zoantharia-lajien luokittelu on vielä kesken.
Viisisenttinen rapu Lysmata amboinensis vertauskohtana kuvaamassa zoanthidae-yhdyskunnan kokoa.
Rupikorallit ovat pienikokoisia, korkeintaan pari senttiä korkeita merivuokkoja muistuttavia korallieläimiä, jotka elävät tavallisesti yhdyskuntina trooppisten merien matalissa lahdissa, vuorovesivyöhykkeellä ja koralliriutoilla.
Rupikorallien lonkerot ovat järjestäytyneet kahteen sisäkkäiseen kehään. Joidenkin lajien lonkerot ovat suuren osan ajasta sisäänvedettyinä, ja tulevat esille vain korallieläimen ruokaillessa. Rupikorallit syövät planktonia. Osalla lajeista on myös symbioottisia zooksantellileviä, jotka antavat yhteyttämistuotteensa korallieläimen käyttöön.
Joissakin rupikoralleissa on voimakkaita myrkkyjä, jotka voivat halvaannuttaa tai jopa tappaa ihmisiäkin. Eräät lahkon lajit tuottavat yhtä myrkyllisimmistä luonnonyhdisteistä, palytoksiinia. Saattaa olla, että myrkyt eivät synny eläimen itsensä elimistössä vaan sen kanssa symbioosissa elävissä bakteereissa.
Luokittelu

Rupikorallien luokittelu:
Lahko: Rupikorallit (Zoantharia)
Alalahko: Brachycnemina
Heimo: Neozoanthidae
Heimo: Sphenopidae
Heimo: Zoanthidae
Alalahko: Macrocnemina
Heimo: Epizoanthidae
Heimo: Hydrozoanthidae
Heimo: Microzoanthidae
Heimo: Nanozoanthidae
Heimo: Parazoanthidae
Heimo: Abyssoanthidae
Aiheesta muualla

ITIS: Zoantharia (englanniksi)