stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Projektinhallinta
Projektinhallinnan tuotoksia

Menestyneiden projektien täytyy dokumentoida tavoitteet ja tuotokset riittävän hyvin. Nämä dokumentit toimivat projektin sponsorin, asiakkaiden ja projektin jäsenten odotusten linjaamiseksi.
Projektin asetus
Projektin liiketoimintasuunnitelma/kannattavuusselvitys (ks. liiketoimintatarkastelu)
Projektisuunnitelma
WBS
Muutostenhallinta/konfiguraationhallintasuunnitelma
Riskien hallintasuunnitelma
Viestintäsuunnitelma
Asialista
Tehtävälista
Resurssinhallintasuunnitelma (ks. riskianalyysi)
Projektin aikataulu
Projektiraportti (ks. esim edistymisraportti ja loppuraportti)
Vastuunjako
Sidosryhmien analysointi
Opitut kokemukset
Nämä dokumentit tallennetaan yleensä paikkaan, johon projektin sidosryhmillä on vapaa pääsy, esimerkiksi Intranetiin.
Projektinhallinnan suuntauksia

Projektinhallinnan suuntauksiin voidaan lukea erilaisia ketteriä, interaktiivisia, inkrementaalisia ja vaiheistettuja suuntauksia.
Projektinhallinnan suuntauksia > Perinteinen suuntaus

Perinteisesti projektihallinnassa on tiettyjä vaiheita, jotka tehdään yleensä samassa järjestyksessä:
projektin asettaminen
projektin suunnittelu
projektin toteutus
projektin seuranta
projektin päättäminen
Erityisesti suunnittelu-, toteutus- ja seurantavaiheet saattavat toistua useamman kerran. Esimerkiksi seurantavaiheessa saattaa nousta esiin ongelmia, jotka vaativat korjausta ja joskus myös projektisuunnitelmaa täytyy muuttaa näiden ongelmien poistamiseksi. Näistä vaiheista on erilaisia muunnelmia eri teollisuuden aloilla. Ohjelmiston kehittämisessä monet organisaatiot noudattavat Rational Unified Process (RUP) tai tuotekehitykselle tyypillistä vaiheistettua (ks. Cooper: stage-gate model) mallia.
Päättämiseen kuuluu postmortem (myös nimellä retrospective), jossa arvioidaan miten projekti sujui. Tarkoitus on antaa ryhmälle tilaisuus arvioida, mikä sujui hyvin ja mitä voi parantaa seuraavalla kerralla. Post-mortem voidaan suorittaa koko projektin lopussa, mutta se voi olla hyödyllinen myös jokaisen vaiheen jälkeen monivaiheisessa projektissa.
Projektinhallinnan suuntauksia > RUP (Rational Unified Process)

Aloitus: Projektin sisältö määritetään, samoin mahdollinen järjestelmän arkkitehtuuri, ja haetaan projektille rahoitus ja sidosryhmien hyväksyntä.
Kehitys: Järjestelmän arkkitehtuuri varmennetaan.
Rakentaminen: Rakennetaan toimiva ohjelmisto säännöllisten pienten lisäysten avulla.
Siirtyminen: Varmennetaan ja otetaan käyttöön järjestelmä sille suunnitellussa ympäristössä.
Projektinhallinnan suuntauksia > Kriittinen ketju

Kriittinen ketju (engl. Critical Chain) on kriittisen polun ja TOC-teorian pohjalle rakennettu projektinhallintamenetelmä.
Projektinhallinnan suuntauksia > Ketterät suuntaukset

Perinteiset projektinhallinnan menetelmät, joissa projektin sisältö pyritään suunnitteluvaiheessa lukitsemaan, soveltuvat parhaiten kertaluonteisille projekteille, joissa on vain pieni tai kohtalainen määrä etukäteen tuntemattomia muuttujia. Koska varsinkin nykyaikaiseen tuote- ja ohjelmistokehitykseen sisältyy usein enemmän etukäteen tuntemattomia kuin tunnettuja muuttujia, sekä peräkkäisiä tuotejulkaisuja, on kehitetty tällaisille projekteille paremmin soveltuvia malleja, kuten ketterä ohjelmistokehitys (engl. agile development methods), Extreme Programming ja Scrum. Ketterien mallien ajatellaan joskus soveltuvan vain pieniin projekteihin, mutta itse asiassa Apollo-avaruusohjelman menestys perustui osittain iteratiiviseen kehitysmalliin, jossa suunnitelmia, määrityksiä ja toteutusta tarkennettiin ajan myötä, kun toleranssit ja muut etukäteen tuntemattomat muuttujat opittiin tuntemaan paremmin.
Projektinhallinnan suuntauksia > Prosessipohjainen hallinta

Projektinhallintaan on liitetty usein prosessipohjainen asioiden hallinta, esimerkkinä tästä mainittakoon kypsyysmallit kuten CMMI (engl. Capability Maturity Model Integration) ja ISO/IEC 15504 (SPICE – engl. Software Process Improvement and Capability Determination).
Kirjallisuutta

Risto Pelin: Projektihallinnan käsikirja, 5. uudistettu painos, Projektijohtaminen Oy Risto Pelin, Espoo 2008.
Rainer Jansson, Peter Juselius: Projektiopas Ideasta liiketoimintaan, Tekes, Helsinki 2004.
Paavo Viirkorpi: Onnistunut projekti - opas kunta-alan projektityöskentelyyn (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen Kuntaliitto, Helsinki, 2000.
Jess Sutherland, Ken Schwaber, Lare Lekman: Suomenkielinen Scrum Guide[vanhentunut linkki], Agile Finland, 2011
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Projektinhallintaluentoja (IT projektit) (Arkistoitu – Internet Archive)
Projektien hallinta ja ohjaus[vanhentunut linkki] (TKK:n kurssin sivusto]
Reid Boucher

| Reid Boucher |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1993 (ikä 31) Grand Ledge, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Avangard Omsk
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Albany Devils (AHL) New Jersey Devils (NHL) Nashville Predators (NHL) Milwaukee Admirals (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Utica Comets (AHL) Avangard Omsk (KHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL)
NHL-varaus:  99. varaus, 2011 New Jersey Devils
Reid Boucher (s. 8. syyskuuta 1993) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Avangard Omskissa. Hän on New Jersey Devilsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2011.
Ura

Toisella kaudellaan OHL-joukkue Sarnia Stingissä Boucher rikkoi Steven Stamkosin yhden kauden maaliennätyksen tekemällä 62 maalia. Hän rikkoi ennätyksen viidennessä hattutemppuottelussaan Saginaw Spiritiä vastaan. Hänet valittiin kauden päätteeksi OHL:n tähdistökentälliseen.
13. maaliskuuta 2013 New Jersey Devils kiinnitti Boucherin kolmivuotisella tulokassopimuksella. Hän pelasi loppukauden 2012–2013 New Jerseyn farmijoukkue Albany Devilsissä AHL:ssä, jossa hän teki ensimmäisessä ottelussaan maalin ja kaksi syöttöä.
4. joulukuuta 2013 Boucher nostettiin Ryan Carterin loukkaantumisen vuoksi ensimmäisen kerran Devilsin NHL-kokoonpanoon. Hän sai debyyttiottelussaan syötön ja plus/miinus -lukeman +2. Hänestä tuli ensimmäinen kauden aikana rangaistuslaukauksesta maalin tehnyt Devilsin pelaaja. Boucher teki ensimmäisen maalinsa 18. joulukuuta 2013 Ottawa Senatorsin Robin Lehneriä vastaan.
Tuomio seksuaalirikoksesta

Boucher tuomittiin helmikuussa 2022 vuodeksi ehdolliseen vankeuteen neljän vuoden koeajalla. Hän oli vuonna 2011 seksuaalisesti hyväksikäyttänyt 12-vuotiasta tyttöä pakottamalla tämän muun muassa suuseksiin kanssaan.
Tilastot

Käännös suomeksi
Riihijärvi (Ylöjärvi)

| Riihijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°41′59″N, 23°21′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  oja Ruonanjokeen 
Järvinumero:  35.592.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,9 m 
Rantaviiva:  0,553 km 
Pinta-ala:  0,02181 km² 
 fiRiihijärvi 
Riihijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Riihijärvi on osa Lavajärven aluetta.
Maantieto

Järvi sijaitsee metsäisellä suoalueella. Sen pituus on 200 metriä, leveys on 140 metri ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Ympäröivä suo on tiheästi ojitettu ja osa suo-ojista laskevat suoraan järveen. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se yhtyy peltojien kautta alueen valta-ojaan. Valtaoja virtaa kuivatetun Hanhijärven  kautta Ruonanjokeen. Järven itärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtavat metsäautotiet Koivistonkylän kautta kulkevalta yhdystieltä 2771.
Risto-Matti Marin

Risto-Matti Marin (s. 3. syyskuuta 1976 Kuopio) on suomalainen pianisti.
Ura

Marin aloitti pianonsoiton opintonsa Kuopion konservatoriossa Jouni Rädyn opetuksessa, ja jatkoi samassa koulussa myös ammatillisiin opintoihin opettajanaan Jaakko Untamala. Hän voitti jaetun ensimmäisen sijan Kuopion pianokilpailussa vuonna 1996. Vuonna 1998 hänet hyväksyttiin opiskelemaan Sibelius-Akatemiaan, josta hän valmistui vuonna 2004 musiikin maisteriksi. Sibelius-Akatemiassa hänen opettajiaan olivat Erik Tawaststjerna ja Teppo Koivisto. Vuonna 2010 hän julkaisi tohtorintutkintoaan varten taiteellisen työn "Pianotranskription taide".
Ranskan Grand Prix 1995

Ranskan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. huhtikuuta 1995 Circuit de Nevers Magny-Cours -radalla. Kilpailu oli kauden 7:s. Sen voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden neljäs. Schumacher ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen aikaan 1,20.218.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault | 72 | 1:38:28.429 | 2 | 10 |
| 2 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 72 | +31.309 | 1 | 6 |
| 3 | 6 |  David Coulthard | Williams-Renault | 72 | +1:02.826 | 3 | 4 |
| 4 | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Mugen-Honda | 72 | +1:03.293 | 9 | 3 |
| 5 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 72 | +1:17.869 | 4 | 2 |
| 6 | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 71 | +1 krs. | 5 | 1 |
| 7 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 71 | +1 krs. | 8 |   |
| 8 | 26 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 71 | +1 krs. | 6 |   |
| 9 | 15 |  Eddie Irvine | Jordan-Peugeot | 71 | +1 krs. | 11 |   |
| 10 | 30 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 71 | +1 krs. | 12 |   |
| 11 | 7 |  Mark Blundell | McLaren-Mercedes | 70 | +2 krs. | 13 |   |
| 12 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 70 | +2 krs. | 7 |   |
| 13 | 24 |  Luca Badoer | Minardi-Ford | 69 | +3 krs. | 17 |   |
| 14 | 9 |  Gianni Morbidelli | Footwork-Hart | 69 | +3 krs. | 16 |   |
| 15 | 4 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 69 | +3 krs. | 14 |   |
| 16 | 22 |  Roberto Moreno | Forti-Ford | 66 | +6 krs. | 24 |   |
| NC | 17 |  Andrea Montermini | Pacific-Ilmor | 62 | Ei sijoitusta | 21 |   |
| Kesk. | 29 |  Jean-Christophe Boullion | Sauber-Ford | 48 | Vaihdelaatikko | 15 |   |
| Kesk. | 16 |  Bertrand Gachot | Pacific-Ilmor | 24 | Vaihdelaatikko | 22 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 23 | Vaihdelaatikko | 20 |   |
| Kesk. | 2 |  Johnny Herbert | Benetton-Renault | 2 | Ulosajo | 10 |   |
| Kesk. | 10 |  Taki Inoue | Footwork-Hart | 0 | Kolari | 18 |   |
| Kesk. | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 0 | Kolari | 19 |   |
| Kesk. | 21 |  Pedro Diniz | Forti-Ford | 0 | Ulosajo | 23 |   |
Rautahilkka

Kaksi kuvaa rautahilkkamuodstelmista Turkissa.
Rautahilkka, Colorado.
Rautahilkka on ruskea huokoinen kerros varsinkin rautapitoisten sulfidimalmien pinnalla. Se syntyy malmin pintaosan rapautuessa kemiallisesti ilman ja veden vaikutuksesta. Kemiallisesti kerros on rautahydroksidi- tai sulfaattipitoinen. Rautahilkka saostuu aluksi multamaisena geelinä malmin pintaan, mutta se saattaa ajan myötä kovettua kivimäiseksi kerrokseksi.
Rautahäkki

Rautahäkki (saks. stahlhartes Gehäuse) on Max Weberin kehittämä käsite, joka viittaa sosiaalisen elämän lisääntyneeseen järkeistämiseen erityisesti länsimaisissa kapitalistisissa yhteiskunnissa. Yksilöt jäävät ansaan rautahäkkiin järjestelmissä, jotka perustuvat puhtaasti päämäärähakuiseen tehokkuuteen, rationaaliseen laskelmointiin ja kontrolliin. Weber myös kuvasi yhteiskuntajärjestyksen byrokratisoitumista "jäisen pimeyden kaamokseksi". Max Weber on teoksissaan luonnehtinut, kuinka protestanttisen asketismin eetoksen ehdollistama, länsimaille tunnusomainen formaalis-instrumentaalinen rationaalisuus johtaa sosiaalisen toiminnan standardointiin ja byrokratian rautahäkkiin.
Ressu lähtee maailmalle

| Ressu lähtee maailmalle> Snoopy, Come Home |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bill Meléndez
Käsikirjoittaja:  Charles M. Schulz
Tuottaja:   Bill Meléndez  Lee Mendelson 
Säveltäjä:   Don Ralke  Richard M. Sherman  Robert B. Sherman 
Leikkaaja:  Chuck McCann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cinema Center Films
Levittäjä:  National General Pictures Netflix Stockholm Film
Ensi-ilta:  19. toukokuuta 1972
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ressu lähtee maailmalle (engl. Snoopy, Come Home) on vuonna 1972 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Charles M. Schulzin luomaan Tenavat-sarjakuvaan. Se oli järjestyksessä toinen Tenaviin perustunut pitkä elokuva. Schulz käsikirjoitti elokuvan itse ja Bill Meléndez ohjasi sen sekä toimi tuottajana yhdessä Lee Mendelsonin kanssa. Elokuva oli taloudellisesti tappiollinen ja se jäi tuotantoyhtiö Cinema Center Filmsin viimeiseksi.
Tarinassa Ressu lähtee tapaamaan entistä omistajaansa, Lila-nimistä tyttöä, joka on joutunut sairaalaan. Matkantekoa vaikeuttavat lukuisat ”Koirilta pääsy kielletty” -kyltit. Jaska Jokunen ja muut lapset surevat Ressun lähtöä.
Elokuvan laulut ovat Shermanin veljesten säveltämiä ja sanoittamia. Heidät tunnetaan varsinkin Disney-yhtiön elokuviin tekemästään musiikista. Ressu lähtee maailmalle on ainut jazz-säveltäjä Vince Guaraldin elinaikana valmistuneista Tenavat-animaatioista, jossa ei käytetty hänen musiikkiaan. Elokuvassa toistuvan ”No dogs allowed” -laulun esittää matalasta bassoäänestään tunnettu Thurl Ravenscroft.
Tämä oli ensimmäinen animaatio, jossa Kaustinen esiintyi. Hahmo oli nähty sarjakuvassa ensi kerran vuonna 1967. Ressun aiempi omistaja Lila puolestaan oli esiintynyt yhdessä stripissä vuonna 1968.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bill Meléndez  | … |  Ressu ja Kaustinen   |
|  Chad Webber  | … |  Jaska Jokunen   |
|  Robin Kohn  | … |  Tellu   |
|  Stephen Shea  | … |  Eppu   |
|  Christopher DeFaria  | … |  Piparminttu-Pipsa   |
|  David Carey  | … |  Amadeus   |
|  Johanna Baer  | … |  Lila   |
|  Hilary Momberger  | … |  Salli   |
|  Linda Ercoli  | … |  ”ärsyttävä tyttö” (julisteessa Clara)   |
|  Lynda Mendelson  | … |  Kutri   |
|  Guy Pohlman  | … |  Jaska Jokunen (lauluääni)   |
|  Shelby Flint  | … |  Lila (lauluääni)   |
Aiheesta muualla

Ressu lähtee maailmalle Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Snoopy, Come Home
Tenavat
| --- | --- |
Henkilöitä:  Charles M. Schulz • Bill Meléndez • Vince Guaraldi • Lee Mendelson • Robert L. Short
Hahmot:  Luettelo Tenavien hahmoista • Jaska Jokunen • Ressu • Tellu • Eppu • Amadeus • Salli • Piparminttu-Pipsa • Maisa • Kaustinen • Sami • Rapa-Ripa • Lippe • Kielo • Pave • Kutri • Toisto • Pieni punatukkainen tyttö • Suuri kurpitsa
Animaatiot:  Luettelo Tenavat-animaatioista • Jaska Jokusen joulu (1965) • Eläköön, Jaska Jokunen! (1969) • Ressu lähtee maailmalle (1972) • Kisa on kova, Jaska Jokunen (1977) • Hyvää matkaa Jaska Jokunen (1980) • Tenavat-elokuva (2015)
Muuta:  Li’l Folks • You’re A Good Man, Charlie Brown
Käännös suomeksi
Riuku

Riuku voi viitata:
ohueen puiseen salkoon tai seipääseen
ohuesta istuinpuusta ja jätöskuopasta koostuvaan maastokäymälään tai sen istuinpuuhun
heraldiikassa selkeästi kavennettuun paaluun.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Riuku”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Robert Trump

| Robert Trump> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1948
Kuollut: 15. elokuuta 2020 (71 vuotta)
Vanhemmat:  Fred Trump Mary MacLeod Trump
Robert Stewart Trump (26. elokuuta 1948 – 15. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja kiinteistökehittäjä sekä Yhdysvaltain 45. presidentin Donald Trumpin nuorempi veli.
Trump työskenteli isänsä Fred Trumpin perustamassa suuryrityksessä Trump Organizationin palveluksessa yhdessä veljensä Donaldin kanssa. Kiinteistökaupan lisäksi hän työskenteli myös yrityssijoittamisen ja kasinotoiminnan aloilla.
Risto (elokuva)

| Risto |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Tuomas Summanen
Käsikirjoittaja:  Mikko Reitala
Tuottaja:  Olli Haikka   Samuli Norhomaa
Säveltäjä:  DJ Slow
Kuvaaja:  Arno Launos
Leikkaaja:  Jyrki Levä
Lavastaja:  Kaisa Mäkinen
Pääosat:  Aku Hirviniemi Risto Kaskilahti Krista Kosonen Elena Leeve Jarkko Niemi Jaakko Saariluoma
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yellow Film & TV
Ensi-ilta:   25. marraskuuta 2011
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Risto on Tuomas Summasen ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin 25. marraskuuta 2011. Elokuvassa näyttelee useita Putouksen näyttelijöitä.
Pääosaan koekuvattiin muun muassa Vesa Vierikkoa ja Pertti Sveholmia, mutta Risto Kaskilahti sai kuitenkin roolin.
Elokuvasta julkaistiin DVD 15. maaliskuuta 2012.
Yle TV1 esitti elokuvan kolmiosaisena sarjana 24. syyskuuta – 8. lokakuuta 2012.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Risto Kaskilahti  | … |  Risto "Ripa" Kaskilahti   |
|  Aku Hirviniemi  | … |  Pasi G. Happonen, Ripan pikkuserkku   |
|  Krista Kosonen  | … |  Anna, Ripan vaimo   |
|  Elena Leeve  | … |  Inka, Happosen tyttöystävä   |
|  Jarkko Niemi  | … |  Akseli, Ripan poika   |
|  Jaakko Saariluoma  | … |  Erik, toimittaja   |
|  Mika Nuojua  | … |  Tuukka, Ripan paras kaveri   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Lahnajärvi, tuottaja   |
|  Kari Ketonen  | … |  Björkstrand, apulaisohjaaja   |
|  Elina Mikkola  | … |  Suvi, kuvaussihteeri   |
|  Mika Räinä  | … |  Jani, poliisi   |
|  Elina Knihtilä  | … |  pankinjohtaja   |
|  Jussi Vatanen  | … |  agentti   |
|  Petteri Summanen  | … |  Kiprusoff, Ylen lakimies   |
|  Mikko Kuustonen  | … |  Mansikkapaikan juontaja   |
|  Riku Nieminen  | … |  kadetti   |
|  Stan Saanila  | … |  Hesarin päätoimittaja   |
|  Joanna Haartti  | … |  ala-asteen opettaja   |
|  Christian Sandström  | … |  myyjä   |
|  Henry Granholm  | … |  lääkäri   |
|  Virve Laasonen  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Karri Liikkanen  | … |  valomies 1   |
|  Petri Pirkkalainen  | … |  valomies 2   |
|  Juha-Antti Varjola  | … |  poliisi 1   |
|  Matti Liimatainen  | … |  poliisi 2   |
Roger Gustafsson

Roger Gustafsson (13. syyskuuta 1947 Tammisaari – 23. kesäkuuta 2013 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri, taidehistorioitsija, kuraattori ja taiteilija. Gustafsson toimi myös ulkoministeriön palveluksessa kaupallisena sihteerinä Algeriassa.
Gustafsson on pitänyt muumiaiheeseen perustuvien töiden näyttelyn Hommage à... Amos Andersonin taidemuseossa 2009. Esillä oli 40 teoksen kokonaisuus. Sittemmin teossarja kasvoi noin viiteenkymmeneen, ja kokonaisuus on ollut esillä ulkomailla, esimerkiksi Berliinissä, Tukholmassa, Madridissa ja Fuengirolassa. Tekijänoikeuksien haltijan edustajana Moomin Characters on kieltänyt teosten ja niistä kertovan kirjan myynnin, joskin teos on jo etääntynyt kauas alkuperäisestä aiheesta.
Gustafssonin pro gradun aihe Åbo Akademissa vuonna 2007 oli "Kari Jylhäs konstnärskap". Gustafsson oli jäsenenä muun muassa Emman ja Helsingin Taidehallin hallituksissa. Hän oli auttamassa Pekingin kansainvälisen taidebiennaalin järjestämisessä 2003, 2005 ja 2008. Gustafsson on saanut Suomen kuvanveistäjäliiton Pro Sculptura -mitalin.
Gustafsson kuoli kesäkuussa 2013 syöpään.
Aiheesta muualla

Roger Gustafssonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Renée Vivien

Renée Vivien
Renée Vivien, oikealta nimeltään Pauline Mary Tarn (11. kesäkuuta 1877 – 18. marraskuuta 1909) oli englantilaissyntyinen runoilija, joka kirjoitti tuotantonsa ranskaksi. Tuotannon eteväksi luonnehdittua vaikutteiden käyttöä on kutsuttu tyyliltään "vanhentuneeksi jo syntyessään". Hän sai vaikutteita muun muassa  Sapfon tuotannosta.
Kuten aikalaisensa Anna de Noailles, myös Vivien oli saanut syntymälahjakseen suuren omaisuuden, lahjakkuutta, mainetta ja hyvän ulkonäön. Vivienin elämä oli kuitenkin hyvin onnetonta.
Elämä

Renée Vivien oli amerikkalaissyntyisen äidin Mary Bennettin ja varakkaan brittiläisen perijän John Tarnin esikoinen. Hän kävi koulunsa Pariisissa. Isä kuoli Tarnin ollessa yhdeksän, ja Tarn joutui muuttamaan takaisin Lontooseen. Palattuaan Lontooseen hän teki äidilleen hyvin selväksi, että vihasi perhettään ja rakasti Pariisia.
Äiti järkyttyi tyttärensä käytöksestä. Hän yritti nyt tehdä tyttärestään perinnöttömän julistuttamalla hänet virallisesti mielenvikaiseksi. Hanke epäonnistui, ja tytär erotettiin viranomaispäätöksellä äidistään. Vivien sai isänsä perinnön täytettyään 21 vuotta ja muutti heti Pariisiin, missä muutti nimensä Renée Vivieniksi.
Pariisissa Vivien heittäytyi innokkaasti mukaan kaupungin boheemien elämään. Hän pukeutui värikkäästi ja käytti usein miesten vaatteita. Hän ryhtyi kirjailijaksi ja kirjoitti kaksi romaania ja neljätoista runokokoelmaa. Ranskan kielen käyttöä hän perusteli sillä, että se on kaikkein romanttisin kieli. Hänen runoutensa oli saanut voimakkaita vaikutteita Keatsilta, Baudelairelta Swinburnelta ja Sapfolta.
Vivienin ensimmäinen naissuhude oli jo kouluiässä tavatun Violet Shilliton kanssa. Suhde oli luultavasti täysin platoninen. Vivien katkaisi suhteen tavattuaan Natalie Clifford Barneyn. Pian tämän jälkeen Shillito kuoli lavantautiin, ja Vivien koki asiasta syyllisyyttä pitkään. Suhteesta Barneyn kanssa tuli myrskyinen. Vivien toivoi yksiavioista suhdetta, mutta Barney halusi olla suhteissa useiden naisten kanssa. Yhdessä naiset tekivät monia matkoja, muun muassa Lesboksen saarelle Kreikkaan.
Vivienin ja Barneyn suhde päättyi vuonna 1901. Sen jälkeen Vivien yritti muodostaa suhteen upporikkaan paronitar Hélène van Zuylenin kanssa, joka oli naimisissa. Suhde päättyi siihen, kun paronitar hylkäsi Vivienin toisen naisen vuoksi. Sen jälkeen Vivien yritti muodostaa suhteen turkkilaisen diplomaatin vaimon Kerime Turkhan Pashan kanssa, joka oli käynyt koulunsa Ranskassa. Kerime kuitenkin kieltäytyi ottamasta avioeroa miehestään ja seurasi tätä tämän uuteen asemapaikkaan Venäjälle.
Epäonnistuneet ihmissuhteet koettelivat Vivienin mielenterveyttä. Hän menetti elämänhallintansa, hänelle muodostui vakava päihdeongelma ja hänellä oli useita irtosuhteita. Hän kuoli luultavasti alkoholismin ja anoreksian yhteisvaikutukseen. Elämänsä viimeisinä aikoina hän koki uskonnollisen herätyksen ja sai jonkinlaisen mielenrauhan.
Vivienin traaginen elämä innoitti hänen naapuriaan, ystävätärtään ja luultavasti rakastettuaan Colettea kirjoittamaan vuonna 1932 ilmestyneen romaaninsa Le Pur et L'Impur. Hän kuvailee siinä rohkeasti naista, joka on avoimesti lesbo.
Runous

Renée Vivien oli Pauline Tarnin kirjailijanimi, joka tarkoittaa 'uudestisyntynyttä elämää'. Vivien kirjoitti muutaman teoksen myös nimellä Paule Riversdale. Teosten on arveltu syntyneen yhteistyössä van Zuylenin kanssa. Kirjallisuustutkijat kuitenkin epäilevät, että ne on kirjoittanut Vivien yksin, samoin kuin van Zuylenin nimissä kulkevat teokset.
Omana aikanaan Vivien sai kiitoksia kriitikoilta. Merkittävää oli saada kehuja kriitikko Charles Maurrasilta. Maurras ei pitänyt niistä kirjoittajista, joiden äidinkieli ei ollut ranska mutta jotka kirjoittivat silti ranskaksi. Vivienin ranska on erittäin sujuvaa, on se sitten proosaa tai lyriikkaa. Hänellä ei ole huonoja sanavalintoja tai -harmonioita.
Vivienin kootut teokset, Poésies complètes ilmestyivät vuosina 1901- 1910 ja uudelleen vuonna 1934. Kaikkia hänen töitään ei ole käännetty englanniksi.
Nykyään Vivienin runoutta pidetään merkittävänä, kun halutaan löytää runoutta, joka palvelee lesbojen ymmärrystä itsestään. Hänen töidensä arvo on alettu ymmärtää ensi kerran 1920-luvulla.
Aiheesta muualla

Michael R. Burch: Renée Vivien in modern English translations (englanniksi)
Tea and Scandal: Renée Vivien and the Fin de Siècle Salon (Arkistoitu – Internet Archive) Rimbaud & Verlaine Foundation (englanniksi)
Suzanne Rodriguez, Wild Heart: A Life: Natalie Clifford Barney and the Decadence of Literary Paris
Sally Cline, Radclyffe Hall: A Woman Called John
Judith Thurman, Secrets of the flesh : A Life of Colette