stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018
Aikataulu

Seuraavassa listassa on kaikkien 10 lajin aikataulut.
Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Tapahtuma |
| --- | --- | --- |
| 9. helmikuuta | 10:00 | Naisten kumparelasku – karsinta |
| 9. helmikuuta | 11:45 | Miesten kumparelasku – karsinta |
| 11. helmikuuta | 19:30 21:00 | Naisten kumparelasku |
| 12. helmikuuta | 19:30 21:00 | Miesten kumparelasku |
| 15. helmikuuta | 20:00 | Naisten hypyt – karsinta |
| 16. helmikuuta | 20:00 | Naisten hypyt |
| 17. helmikuuta | 10:00 13:00 | Naisten slopestyle |
| 17. helmikuuta | 20:00 | Miesten hypyt – karsinta |
| 18. helmikuuta | 10:00 13:15 | Miesten slopestyle |
| 18. helmikuuta | 20:00 | Miesten hypyt |
| 19. helmikuuta | 10:00 | Naisten halfpipe – karsinta |
| 20. helmikuuta | 10:30 | Naisten halfpipe |
| 20. helmikuuta | 13:00 | Miesten halfpipe – karsinta |
| 21. helmikuuta | 11:30 13:15 | Miesten skicross |
| 22. helmikuuta | 11:30 | Miesten halfpipe |
| 23. helmikuuta | 11:30 13:15 | Naisten skicross |
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Mitalitaulukko

|  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Sijoitus |  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Maa |  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Kulta |  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Hopea |  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Pronssi |  Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – Mitalitaulukko > Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kanada | 4 | 2 | 1 | 7 |
| 2 |  Sveitsi | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 2 |  Yhdysvallat | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 4 |  Ranska | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Valko-Venäjä | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Norja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Ukraina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Kiina | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 9 |  Australia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  Venäläiset olympiaurheilijat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 11 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Japani | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Kazakstan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 |  Uusi-Seelanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 10 | 10 | 10 | 30 |
Tulokset > Miehet

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hypyt tiedot |  Oleksandr Abramenko Ukraina (UKR) | 128,51 |  Jia Zongyang Kiina (CHN) | 128,05 |  Ilja Burov Venäläiset olympiaurheilijat (OAR) | 122,17 |
| Halfpipe tiedot |  David Wise Yhdysvallat (USA) | 97,20 |  Alex Ferreira Yhdysvallat (USA) | 96,40 |  Nico Porteous Uusi-Seelanti (NZL) | 94,80 |
| Kumparelasku tiedot |  Mikaël Kingsbury Kanada (CAN) | 86,63 |  Matt Graham Australia (AUS) | 82,57 |  Daichi Hara Japani (JPN) | 82,19 |
| Skicross tiedot |  Brady Leman Kanada (CAN) |  Brady Leman Kanada (CAN) |  Marc Bischofberger Sveitsi (SUI) |  Marc Bischofberger Sveitsi (SUI) |  Sergei Ridzik Venäläiset olympiaurheilijat (OAR) |  Sergei Ridzik Venäläiset olympiaurheilijat (OAR) |
| Slopestyle tiedot |  Øystein Bråten Norja (NOR) | 95,00 |  Nick Goepper Yhdysvallat (USA) | 93,60 |  Alex Beaulieu-Marchand Kanada (CAN) | 92,40 |
Tulokset > Naiset

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hypyt tiedot |  Hanna Huskova Valko-Venäjä (BLR) | 96,14 |  Zhang Xin Kiina (CHN) | 95,52 |  Kong Fanyu Kiina (CHN) | 70,14 |
| Halfpipe tiedot |  Cassie Sharpe Kanada (CAN) | 95,80 |  Marie Martinod Ranska (FRA) | 92,60 |  Brita Sigourney Yhdysvallat (USA) | 91,60 |
| Kumparelasku tiedot |  Perrine Laffont Ranska (FRA) | 78,65 |  Justine Dufour-Lapointe Kanada (CAN) | 78,56 |  Julija Galyševa Kazakstan (KAZ) | 77,40 |
| Skicross tiedot |  Kelsey Serwa Kanada (CAN) |  Kelsey Serwa Kanada (CAN) |  Brittany Phelan Kanada (CAN) |  Brittany Phelan Kanada (CAN) |  Fanny Smith Sveitsi (SUI) |  Fanny Smith Sveitsi (SUI) |
| Slopestyle tiedot |  Sarah Höfflin Sveitsi (SUI) | 91,20 |  Mathilde Gremaud Sveitsi (SUI) | 88,00 |  Isabel Atkin Iso-Britannia (GBR) | 84,60 |
Osallistuminen

Freestylehiihdossa avoimia paikkoja oli 282. Yhdestä olympiakomiteasta sai osallistua korkeintaan 30 urheilijaa, yhden sukupuolen maksimin ollessa 16. Yhteen lajiin voi kuitenkin osallistua vain neljä saman olympiakomitean urheilijaa. Osallistujamäärät jakautuivat lajeittain seuraavasti:
|  | Laji | Yhteensä |
| --- | --- | --- |
| Miehet | Kumparelasku | 30 |
| Miehet | Hypyt | 25 |
| Miehet | Halfpipe | 30 |
| Miehet | Skicross | 32 |
| Miehet | Slopestyle | 30 |
| Naiset | Kumparelasku | 30 |
| Naiset | Hypyt | 25 |
| Naiset | Halfpipe | 24 |
| Naiset | Skicross | 32 |
| Naiset | Slopestyle | 24 |
Gordon McDonald

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
James Gordon McDonald (2. helmikuuta 1878 Walton, Ontario – 23. toukokuuta 1938 Haileybury, Ontario) oli kanadalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana vuoden 1904 kesäolympialaisissa St Louisissa kultaa voittaneessa kanadalaisessa Galt FC:ssä.
Gonzalo Rubalcaba

Gonzalo Rubalcaba vuonna 2015.
Gonzalo Rubalcaba (oik. Julio Gonzalo Gonzalez Fonseca, s. 27. toukokuuta 1963 Havanna) on kuubalainen jazz-pianisti ja -säveltäjä.
Muusikko­perheen vesa Rubalcaba opiskeli pianon­soittoa kahdeksan­vuotiaasta asti Manuel Saumellin konserva­toriossa Havannassa ja jatkoi sitten Amadeo Roldán -oppi­laitoksessa, jossa opiskeli myös lyömä­soittimia. Myöhemmin hän sai opetusta pianisti Ñola Sahigilta ja opiskeli sävellystä Roberto Valeran ja Carlos Fariñasin johdolla.
14-vuotiaasta saakka Rubalcaba työskenteli eri kokoon­panoissa ja palkittiin Kolumbian Bugassa vuonna 1980 pidetyillä kansain­välisillä festivaaleilla parhaasta orkesteri­sovituksesta. Vuodesta 1978 seuraavan vuosikymmenen lopulle Rubalcaba toimi oman yhtyeensä pianistina, rumpalina, säveltäjänä ja sovittajana ja soitti muun muassa Orquesta Aragónin kanssa. Hän herätti huomiota Havannan Jazz Plaza -festivaaleilla ja vuonna 1986 hän pääsi levyttämään Dizzy Gillespien kanssa albumin Gillespie Live with Gonzalo Rubalcaba. Samana vuonna hän solmi levytys­sopimuksen saksalaisen Messidorin kanssa ja levytti sille albumit Gonzalo Rubalcaba (1986), Live in Havana (1986), My Passion (1987) ja Giraldilla (1989). 1980-luvun loppupuolella Gonzalo Rubalcaba matkusti konsertoimassa Euroopassa, Japanissa ja Kanadassa. Vuonna 1987 hän levytti Kuuban kansallis­orkesterin kanssa.
Vuonna 1992 Rubalcaba asettui asumaan Domini­kaaniseen tasa­valtaan, josta muutti vuonna 1996 Floridan Fort Lauderdaleen. Hän levytti toista­kymmentä albumia Blue Note -levymerkille, muun muassa albumit Discovery (1990), The Blessing (1991), Suite 4 y 20 (1992), Live in the USA (1994–1996), Old (1997) ja The Trio (1998). Näiden ansiosta hän oli useampaan kertaan Grammy-ehdokkaana ja voitti palkinnon vuonna 2002 albumistaan Supernova ja 2006 albumista Solo. Hän toimi yhdessä pianisti Chucho Valdésin kanssa Montreux’n jazz­festivaalien residenssi­taiteilijana 2002.
Rubalcaba on esiintynyt trionsa kanssa ja monien muiden kokoon­panojen jäsenenä. Hän on tehnyt yhteistyötä basisti Charlie Hadenin kanssa ja vieraillut muun muassa Isaac Delgadon, Juan Luis Guerran ja Francisco Céspedesin levyillä.
Diskografiaa

Concierto Negro (1987)
Mi Gran Pasion (1987)
Live in Havana (1989)
Giraldilla (1990)
Discovery: Live at Montreux (1990)
The Blessing (1991)
Images: Live at Mt. Fuji (1991)
Suite 4 y 20 (1992)
Rapsodia (1992)
Imagine (1993)
Diz (1993)
Concatenacion (1995)
Flying Colors (1997, Joe Lovanon kanssa)
Antiguo (1998)
Inner Voyage (1999, Michael Breckerin kanssa)
Supernova (2001)
Inicio (2001)
Nocturne (2001, Charlie Hadenin kanssa)
Paseo (2004)
Land of the Sun (2004, Charlie Hadenin kanssa)
Solo (2006)
Avatar (2008)
Fé (2010)
XXI Century (2011)
Volcan (2013)
Aiheesta muualla

Gonzalo Rubalcaba Allmusic-sivustolla
Rubalcaban oma verkkosivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Gonzalo Rubalcaba
Käännös suomeksi
Freestylehiihto talviolympialaisissa 1988

Freestylehiihto
Vuoden 1988 talviolympialaisissa järjestettiin freestylehiihto näytöslajina. Hypyt ja suksibaletti järjestettiin Calgaryssä ja kumparelasku Nakiskassa.
Miehet > Kumparelasku

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hakan Hansson | 39,56 |
| 2 |  | Hans Englesen Eide | 39,37 |
| 3 |  | Edgar Grospiron | 37,71 |
Miehet > Hypyt

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jean-Marc Rozon | 410,93 |
| 2 |  | Didier Méda | 380,77 |
| 3 |  | Lloyd Langlois | 377,97 |
Miehet > Suksibaletti

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hermann Reitberger | 46,6 |
| 2 |  | Lane Spina | 45,6 |
| 3 |  | Rune Kristiansen | 44,0 |
Naiset > Kumparelasku

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Tatjana Mittermayer | 36,16 |
| 2 |  | Raphaëlle Monod | 34,91 |
| 3 |  | Conny Kissling | 34,07 |
Naiset > Hypyt

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Melanie Palenik | 268,83 |
| 2 |  | Sonja Reichart | 267,03 |
| 3 |  | Carin Hernskog | 245,98 |
Naiset > Suksibaletti

| Sija | Maa | Urheilija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Melanie Palenik | 45,8 |
| 2 |  | Jan Bucher | 44,0 |
| 3 |  | Conny Kissling | 43,2 |
Freestylehiihto olympialaisissa
1988 (Näytöslaji) |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 | 
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022
Talviolympialaisten 1988 lajit
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Jääkiekko
|
Maastohiihto
|
Mäkihyppy
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Rattikelkkailu
|
Taitoluistelu
|
Yhdistetty
Näytöslajit:
Gordon Matta-Clark

| Gordon Matta-Clark |
| --- | --- |
 Matta-Clark (oik.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1943 (ikä 81) New York
Kuollut: 27. elokuuta 1978 (35 vuotta) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  taidemaalari
Gordon Matta-Clark (22. kesäkuuta 1943 New York – 27. elokuuta 1978 New York) oli yhdysvaltalainen taiteilija. Hän oli taidemaalari Roberto Mattan poika ja opiskeli arkkitehtuuria Cornellin yliopistossa 1962–1968. Hän muun muassa teki moottorisahalla leikkauksia vanhoihin rakennuksiin ja ikuisti syntyneet muutokset elokuviin tai valokuviin, jotka sitten päätyivät näyttelyihin usein rakennusten osien kanssa. Matta-Clark nimitti tällaista taidetta ”anarkkitehtuuriksi”. Hänen tunnustetuin teoksensa on Four Corners: Splitting (1974), jonka hän teki New Jerseyn Englewoodissa.
Matta-Clark teki myös muun muassa laajan kokoelman piirroksia. Hän ei erottanut ruoanlaittoa taiteen teosta, ja tästä syntyi usein epätavallisia ruokia. Vuonna 1971 hän oli perustamassa Food-nimistä ravintolaa SoHossa.
Matta-Clarkin kaksosveli teki itsemurhan 1976, ja Matta-Clark itse kuoli pari vuotta myöhemmin haimasyöpään 35-vuotiaana. Hän oli naimisissa.
Porin taidemuseo järjesti Matta-Clarkin töiden näyttelyn syksyllä 1987.
Saparuan kieli

| Saparua> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Indonesia
Puhujia:  10 200
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet keskimolukkilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-3:  spr
 Ohje 
Saparua on eräs austronesialainen kieli, jota puhutaan enimmäkseen Saparuan saarella, Indonesiassa. Kielellä on lukuisia murteita. Saparua kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 10 200 ihmistä (1989).
Günter Netzer

Günter Netzer
Günter Theodor Netzer (s. 14. syyskuuta 1944 Mönchengladbach, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija, nykyinen viestintäyrittäjä ja televisiokommentaattori. Keskikentällä pelintekijänä pelannut Netzer tunnettiin erityisesti erinomaisista syötöistään.
Pelaajaura

Netzer pelasi 1. FC Mönchengladbachissa kahdeksanvuotiaasta ennen kuin vaihtoi paikalliskilpailija Borussia Mönchengladbachiin yhdeksäntoistavuotiaana vuonna 1963. Hänestä tuli Bundesliiga-ammattilainen kaudella 1965–1966. Samalla kaudella hän esiintyi ensi kertaa Länsi-Saksan maajoukkueessa. Borussia Mönchengladbachin kanssa hän saavutti vuosina 1970 ja 1971 peräkkäiset liigamestaruudet sekä vuonna 1973 Saksan cupin, jonka loppuottelussa Kölniä vastaan hän teki voittomaalin jatkoajalla. Netzer edusti seuraa vuoteen 1973 asti, ja teki pelaamassaan 230 liigaottelussa 82 maalia. Hänet valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1972 ja 1973.
Kun espanjalaisseura Barcelona teki sopimuksen alankomaalaisen Johan Cruijffin kanssa vuonna 1973, vastasi sen kilpailija Real Madrid hankkimalla Netzerin riveihinsä. Vuoden päästä joukkueeseen liittyi myös Netzerin maanmies Paul Breitner ja vuosikymmenen loppupuolella vielä Uli Stielike. Netzer pelasi Madridissa kolmen kauden ajan, ja oli mukana voittamassa kahta liigamestaruutta vuosina 1975 ja 1976 sekä kahta Espanjan cupia vuosina 1974 ja 1975. Ennen pelaajauransa päättämistä Netzer pelasi vielä sveitsiläisessä Grasshoppersissa.
Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Netzer pelasi 37 ottelua ja teki 6 maalia vuosina 1965–1975. Hän oli suuressa roolissa maansa mestaruuteen päättyneissä vuoden 1972 EM-kilpailuissa. Netzer oli Franz Beckenbauerin ja Gerd Müllerin ohella turnauksen kirkkaimpia tähtiä. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös voittoisissa vuoden 1974 MM-kilpailuissa, mutta pelasi vain noin 20 minuuttia alkulohkon ottelussa DDR:ää vastaan, sillä hänen ei katsottu sopivan yhteen toisen keskikentän hahmon Wolfgang Overathin kanssa.
Pelaajauran jälkeen

Päätettyään pelaajauransa Netzer aloitti vuonna 1978 hampurilaisseura HSV:n managerina. Hän palkkasi valmentajaksi ensin Branko Zebecin ja sitten Ernst Happelin, ja uudisti joukkueen täysin. Hän toimi tehtävässä kahdeksan menestyksekästä vuotta, jonka aikana HSV voitti Bundesliigan mestaruuden kolmesti vuosina 1979, 1982 ja 1983 sekä Euroopan cupin vuonna 1983.
Nykyään Netzer toimii Infront Sports & Media -urheilumarkkinointiyrityksen johtokunnassa. Hän on työskennellyt myös toimittajana ja jalkapalloasiantuntijana televisiossa. Netzer ja hänen selostuskumppaninsa Gerhard Delling palkittiin Adolf Grimme -palkinnolla vuonna 2000 työstään ARD:llä.
Giancarlo González

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Giancarlo González Castro
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1988
Syntymäpaikka: Desamparados, San José, Costa Rica
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 193 cm
Paino: 72 kg
Lempinimi: Pipo
Seura
Seura:  US Palermo
Pelinumero: 12
Junioriseurat
2004-2006:  Alajuelense
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007-2012 |  Alajuelense | 97 | (6) |
| 2012-2014 |  Vålerenga | 37 | (2) |
| 2014 |  Columbus Crew | 17 | (1) |
| 2014- |  Palermo | 25 | (1) |
Maajoukkue
| 2007 |  Costa Rica U20 | 2 | (0) |
| 2010- |  Costa Rica | 41 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. toukokuuta 2015.
Giancarlo González Castro (s. 8. helmikuuta 1988 Desamparados, San José) on costaricalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa US Palermoa. Oikeajalkainen González on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Costa Rican jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

González aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Alajuelensessa, jota hän edusti vuodet 2007–2012 voittaen liigamestaruuden kahdesti, kausilla 2010–2011 ja 2011-2012. Otteluita Alajuelensessa kertyi 97 ja maaleja kuusi. Heinäkuussa 2012 González siirtyi Norjan Tippeligaenin Vålerenga Fotballiin, jota hän edusti kahden kauden ajan pelaten 37 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Helmikuussa 2014 González siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin Columbus Crewiin, jossa hän pelasi kevätpuoliskon aikana 17 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.
Elokuussa 2014 González siirtyi Italian Serie A:n nousijaseuraan US Palermoon. Hän debytoi seuran paidassa vielä samassa kuussa AC Cesenaa vastaan onnistuen heti maalinteossa.
Ura > Maajoukkueura

González edusti Costa Rican alle 20-vuotiaita vuoden 2007 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hän pelasi ainoaksi jääneet kaksi nuorten maaotteluaan.
Costa Rican jalkapallomaajoukkueessa González debytoi kesäkuussa 2010 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Avausmaali syntyi toukokuussa 2012 niin ikään ystävyysottelussa Guatemalan verkkoon. González kuului joukkueeseen myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi Costa Rican kaikissa viidessä ottelussa, kun joukkue eteni sensaatiomaisesti puolivälieriin. Hän kuului myös BBC:n kisojen joukkueeseen.
Sarika Lipasti

Sarika Lipasti (s. 1973 Turku) on suomalainen teatteri-ilmaisun ohjaaja ja ääninäyttelijä.
Lipasti opiskeli teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Turun Taideakatemiassa. Lisäksi hän on suorittanut opettajan pedagogiset opinnot sekä Soveltavan taiteen YAMK -tutkinnon.
Lipasti työskenteli teatterialalla pitkään yrittäjänä ja free lancerina tehden lukuisia käsikirjoituksia, dramatisointeja ja ohjaustöitä. Hän toimii teatteritaiteen päätoimisena opettajana Salossa. Lipasti on toteuttanut seudulla useita lastenkulttuuriin liittyviä kehittämishankkeita ja taidekasvatusprojekteja.
Lipasti on myös monitaiteellisen Nurinpäin Kollektiivin jäsen.
Hän on dubannut Pikku Myyn ääniroolin Muumipeikko ja pyrstötähti -elokuvan vuoden 2023 versioon.
Lipasti asuu Helsingissä.
Gaius Cassius Longinus

Gaius Cassius Longinuksen ja Lentulus Spintherin Smyrnassa lyöttämä denaari, 42 eaa. Kuvituksessa kruunattu Libertas ja tekstit C. CASSI. IMP ja LEIBERTAS sekä kannu, lituus ja teksti LENTVLVS SPINT.
Gaius Cassius Longinus (85 eaa. – 42 eaa.) oli roomalainen senaattori, Caesarin murhan pääsuunnittelija ja yksi sen suorittajista. Caesarin seuraaja Augustus sai kansan suosion kääntymään heitä vastaan ja Cassius teki itsemurhan.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Cassiuksen elämän varhaisista vaiheista tiedetään vain vähän. Hän kuului vanhaan Cassius-sukuun (gens Cassia), josta oli tullut useita konsuleitakin. Hän oli naimisissa Junia Tertian, Servilian tyttären ja Marcus Junius Brutuksen sisarpuolen kanssa. Heillä oli yksi poika. Cassius opiskeli filosofiaa Rodoksella Arkhelaoksen oppilaana ja hankki sujuvan kreikan kielen taidon.
Elämä > Julkinen toiminta

Cassiuksen ensimmäinen julkinen tehtävä oli toimia kvestorina Marcus Licinius Crassuksen alaisena 53 eaa., ja siinä hän osoitti olevansa kyvykäs sotilasjohtaja. Hän oli Crassuksen mukana tämän aloittaessa hyökkäyksensä Syyrian provinssista parthialaisia vastaan tarkoituksenaan vallata näiden hallussa ollut Mesopotamia. Sotaretki päättyi Carrhaen taisteluun, josta tuli katastrofi roomalaisille. Tappion jälkeen Crassus menetti toimintakykynsä. Cassius ja Crassuksen legaatti Octavius johtivat joukkojen rippeet suojaan Carrhaen kaupunkiin. Armeija vaati Cassiusta komentajakseen, mutta lojaalisuudesta Crassusta kohtaan Cassius kieltäytyi. Kaupungista paetessaan Crassus joutui paikallisen oppaan pettämäksi, ja lopulta aseleponeuvottelussa parthialaisten tappamaksi. Cassius johti armeijan jäänteet roomalaisten hallussa olevalle alueelle.
Kaksi seuraavaa vuotta Cassius hallitsi Syyrian provinssia prokvestorina odottaen uuden prokonsulin saapumista. Hän puolusti maakunnan rajaa parthialaisten hyökkäyksiä vastaan. Viimeinen hyökkys johti parthialaisten päällikön kuolemaan. Cicero, joka silloin oli naapurialueen Kilikian maaherrana, lähetti Cassiukselle onnitteluviestin tämän voiton johdosta.
Cassiuksen palatessa Roomaan kaksi vuotta myöhemmin Caesarin ja Pompeiuksen välisen sisällissodan puhkeaminen esti hänen joutumisensa oikeuteen hänen vihamiestensä syyttäessä häntä varojen kiskomisesta Syyriassa. Cassius valittiin kansantribuuniksi 49 eaa. Senaatissa hän asettui optimaattien puolelle ja pakeni Roomasta, kun Caesar ylitti Rubiconin. Hän liittyi Pompeiuksen joukkoihin Kreikassa, ja tuli nimitetyksi laivaston komentajaksi. Vuonna 48 eaa. Cassius tuhosi suuren osan Caesarin laivastosta Sisiliassa. Sieltä hän jatkoi Italian rannikolle ahdistelemaan siellä olevia Caesarin laivoja. Kuultuaan Pompeiuksen häviöstä Farsaloksen taistelussa Cassius suuntasi Hellespontokseen tarkoituksenaan liittoutua kuningas Farnakeen kanssa. Caesar kuitenkin vangitsi hänet matkalla, ja hänen oli pakko antautua ehdoitta.
Caesar teki Cassiuksesta legaatin, ja hän joutui Aleksandrian sotaan samaista Farnakesta vastaan. Cassius ei kuitenkaan suostunut lähtemään mukaan sotatoimiin Catoa ja Scipiota vastaan Afrikassa, vaan palasi Roomaan. Siellä hän vietti seuraavat vuodet ilman virkaa.
Elämä > Caesarin murha

Vuonna 44 eaa. Cassiuksesta tuli Praetor Peregrinus ja hänelle luvattiin Syyrian provinssi seuraavaksi vuodeksi. Hän olisi kuitenkin halunnut toisen preettorinviran (Praetor Urbanus) ja oli syvästi loukkaantunut, kun sen sai  Marcus Junius Brutus, joka oli häntä nuorempi. Tämä lisäsi hänen vihaansa diktaattoria kohtaan. Caesar ei näyttänyt luottavan häneen, vaikka julkisesti olikin antanut hänelle anteeksi. Cassius oli aktiivisin salaliittolainen ja voitti puolelleen Caesaria vihaavat senaattorit. Maaliskuussa hän yllytti muita salaliittolaisia ja sai heidät murhaamaan Caesarin. Cassius itse iski Caesaria suoraan kasvoihin. Hän ja muut salaliittolaiset pitivät itseään "vapauttajina". He eivät ehtineet juhlia "vapautta" kovin pitkään, sillä  Gaius Julius Caesar Octavianus (Augustus) kaappasi pian vallan.
Myöhemmin

Dante Alighieri mainitsee Cassiuksen Jumalaisessa näytelmässään, jossa hänen kohtalonsa on kärsiä ikuisesti helvetin alimmassa kerroksessa itse Saatanan pureskeltavana yhdessä Brutuksen ja  Juudas Iskariotin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gaius Cassius Longinus Wikimedia Commonsissa
Gavin McCann

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gavin McCann
Syntymäaika: 10. tammikuuta 1978
Syntymäpaikka: Blackpool, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 1,80 m
Seura
Seura: Bolton Wanderers
Pelinumero: -
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995-1998  1998-2003  2003-2007  2007– | Everton  Sunderland  Aston Villa  Bolton Wanderers | 11 (0)  116 (8)  110 (3)  64 (1) |
Maajoukkue
| 2001 | Englanti | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. toukokuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. elokuuta 2006.
Gavin McCann (s. 10. tammikuuta 1978 Blackpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
McCann aloitti uransa Evertonissa vuonna 1995, josta siirtyi kolmen kauden jälkeen ykkösdivisioona -joukkue Sunderlandiin. Sunderlandissa hän oli auttamassa joukkueen Valioliigaan vuonna 1999. Vuodesta 2003 vuoteen 2007 McCann edusti Aston Villaa. Kesällä 2007 McCann siirtyi Boltoniin miljoonan punnan siirtokorvauksella .
Englannin maajoukkueessa McCann on pelannut yhden ottelun. Ottelu pelattiin Villa Parkilla Espanjaa vastaan vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Profiili soccerbase.comin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)