stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geto Boys
Nimi

Ensimmäisellä albumilla 5th Ward Chronicles: Making Trouble (1988) ja toisella Grip It! On That Other Level (1989) lausumanimi Ghetto Boys noudatti oikeaoppista englanninkielen oikeinkirjoitussääntöä. Vasta kolmannella albumilla, The Geto Boys, lausunta vaihdettiin tiedetystä "Ghetto":sta nykyiseksi "Geto":ksi. Legendan mukaan "Geto"-lausunta on peräisin north houstonilaisesta kadun inspiroimasta tagista, joka syntyi Willowridge High Schoolissa Missouri Cityssä, Texasissa 1980-luvun lopulla.
Diskografia > Albumit

Making Trouble (1988)
Grip It! On That Other Level (1989)
The Geto Boys (1990)
We Can't Be Stopped (1991)
Till Death Do Us Part (1993)
The Resurrection (1996)
Da Good Da Bad & Da Ugly (1998)
The Foundation (2005)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Geto Boys Best: Uncut Dope (1992)
Greatest Hits (2002)
Best of the Geto Boys (2008)
Kokoonpanot

| --- | --- |
(1986-1988):  Prince Johnny C.  The Slim Jukebox  Bushwick Bill  DJ Reddy Red
(1988-1990):  Bushwick Bill  Scarface  Willie D  DJ Reddy Red
(1991-1993):  Bushwick Bill  Scarface  Big Mike  
(1996):  Bushwick Bill  Scarface  Willie D
(1998):  Scarface  Willie D
(2005- ):  Bushwick Bill  Scarface  Willie D
Aiheesta muualla

Geto Boys MusicBrainz -sivustolla (englanniksi)
Osteosarkopenia

Osteosarkopenia tarkoittaa tilaa, jossa potillaalla on samaan aikaan osteoporoosi ja sarkopenia. Osteosarkopenian esiintyvyys 55-79-vuotiailla miehillä on 0,8 % ja naisilla 3,2 %. Yli 80-vuotiaista miehistä osteosarkopeniaa sairastaa 6,4 % ja naisista 24,6 %.
Desperado

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Desperado voi viitata seuraaviin asioihin:
Desperado, Eaglesin albumi vuodelta 1973
”Desperado”, Eaglesin kappale vuodelta 1973
”Desperado”, Alice Cooperin kappale albumilla Killer (1971)
Desperado, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1995
Desperado, yhdysvaltalainen yhtye.
Onni Savonlahti

Onni Savonlahti (4. syyskuuta 1911 – 4. elokuuta 1987) oli suomalainen maisema-arkkitehti.
Savonlahti kävi keskikoulun ja opiskeli sitten Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa 1933–1934 ja sen jälkeen Lepaan puutarhaopistossa 1935–1937. Hän jatkoi opintojaan Ruotsissa sekä myöhemmin Kööpenhaminassa, jossa hän kävi Tanskan taideakatemian järjestämän suunnittelukurssin vuonna 1947.
Savonlahti oli työssä puutarha-arkkitehti Paul Olssonin toimistossa 1938–1944 ja hän perusti sitten oman suunnittelutoimistonsa. Savonlahti teki useita piha- ja maisemasuunnitelmia Tapiolan kaupunginosaan. Muualle Suomeen hän teki muun muassa Kuopion, Lappeenrannan ja Pohjois-Karjalan keskussairaaloiden, Pamilon ja Lieksankosken voimalaitosten ja Kotkan Summan tehtaan puistojen suunnitelmat. Suunnitelmissaan hän suosi luonnonmukaisuutta ja kotimaisia kasveja ja käytti hyväksi jo alueella ennestään olemassaolleita puita ja luonnon maastoa.
Kirjallista tuotantoa

Omakotikirja 3, Tontti ja puutarha ; toimituskunta Irma Aaltonen ym. Tammi 1960
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1993

Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1993 järjestettiin Itävallan Altenmarkt im Pongaussa 11.–14. maaliskuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, hypyt, baletti ja yhdistetty. Kilpailut olivat järjestyksessään neljännet MM-kilpailut.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kumparelasku |  Jean-Luc Brassard | 26,57 |  Fabien Bertrand | 25,27 |  Olivier Cotte | 25,21 |
| Hypyt |  Philippe LaRoche | 231,78 |  Richard Cobbing | 229,75 |  Jean-Marc Bacquin | 229,38 |
| Baletti |  Fabrice Becker | 29,30 |  Rune Kristiansen | 29,00 |  Lane Spina | 26,80 |
| Yhdistetty |  Sergei Šupletsov | 27,71 |  Trace Worthington | 27,66 |  Hugo Bonatti | 25,62 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kumparelasku |  Stine Lise Hattestad | 25,21 |  Petra Moroder | 23,96 |  Bronwen Thomas | 23,87 |
| Hypyt |  Lina Tšerjazova | 161,37 |  Marie Lindgren | 154,90 |  Kristean Porter | 152,99 |
| Baletti |  Ellen Breen | 25,50 |  Sharon Petzold | 24,14 |  Cathy Féchoz | 23,94 |
| Yhdistetty |  Katherina Kubenk | 27,96 |  Natalja Orehova | 27,16 |  Kristean Porter | 26,77 |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kanada | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 |  Yhdysvallat | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 3 |  Ranska | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 4 |  Norja | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 |  Venäjä | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Uzbekistan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 |  Iso-Britannia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Ruotsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 8 | 8 | 24 |
Oppio

| Oppio |
| --- | --- |

Sijainti:  Seminaarinmäki, Jyväskylä, Suomi
Koordinaatit:  62°14′14″N 25°44′05″E﻿ / ﻿62.237238°N 25.734722°E﻿ / 62.237238; 25.734722
Rakennustyyppi:  Rakennus
Tyylisuunta:  Uusrenessanssi
Suunnittelija:  Konstantin Kiseleff ja Helge Rancken
Valmistumisvuosi:  1882
Omistaja:  Suomen Yliopistokiinteistöt
Käyttäjä:  Jyväskylän yliopisto
 fiOppio 
  
Oppio on arkkitehti Konstantin Kiseleffin suunnittelema punatiilirakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä.
Rakennus valmistui Jyväskylän seminaarin johtajan virka-asunnoksi ja työtilaksi vuonna 1882. Ennen rakentamista Kiseleffin alkuperäisiä rakennuspiirustuksia jouduttiin muuttamaan ja lopulliset piirustukset laati arkkitehti Helge Rancken.
Rakennuksen toisessa kerroksessa sijaitsi johtajan asuintilat, johtajan työhuone ja seminaarin kanslia. Ensimmäisessä kerroksessa oli kirjasto- ja kokoelmatilat sekä kuusi asuntolahuonetta miesopiskelijoita varten. Seminaarin ja korkeakoulun kirjasto toimi ensimmäisessä kerroksessa arkkitehti Alfred Wilhelm Stenforsin vuonna 1930 suunnittelemassa kirjastotilassa.
Toisen maailmansodan aikaan seminaarirakennukset toimivat armeijan majoituspaikkoina ja sotasairaalana.
Oppio on ollut Jyväskylän yliopiston kielikeskuksen käytössä 1970-luvulta lähtien.
Pablo Dorado

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. kesäkuuta 1908
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Kuolinaika: 18. marraskuuta 1978
Kuolinpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–1930   1931-1935 | Bella Vista   River Plate |  ? (?)   ? (?) |
Maajoukkue
|  |  Uruguay |  ? (?) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pablo Dorado (22. kesäkuuta 1908, Montevideo, Uruguay – 18. marraskuuta 1978, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Dorado oli yksi uruguayn pelaajista, jotka voittivat jalkapallon historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Uruguayn MM-kisoissa 1930. Dorado teki loppuottelun ensimmäisen maalin.
Georgialainen tee

Teenkeräystä Georgian Tšakvan seudulla 1900-luvun alussa. Sergei Prokudin-Gorskin valokuva aikaväliltä 1905-1915.
Georgialainen tee (georg. ქართული ჩაი), aiemmin venäläisperäisesti gruusialainen tee  eli Gruusian tee (ven. Грузинский чай, Gruzinski tšai) on Georgiassa tuotettua teetä. Erityisen laajalti on tunnettu georgialainen musta tee. Teetä on Georgiassa kasvatettu vuodesta 1847 lähtien.
Historiaa > Teenviljelyn alku ja kehitys 1920-luvulle asti

Ensimmäiset teepensaat teenvalmistusta varten istutettiin Gurian alueen Ozurgetiin vuonna 1847. Ensimmäiset istutukset eivät kuitenkaan menestyneet. Myös Batumin seudulle istutettiin pieni ala teetä.
Tieteentekijöitä asetettiin kehittämään Georgian teenviljelyä. Lajikkeita tuotiin erityisesti Kiinasta. Myös Intiasta ja Japanista saatiin teepensaita, mutta ne eivät kasvaneet yhtä hyvin eivätkä kestäneet kylmiä talvia. Laajempi tuotannollinen teenviljely alkoi venäläisen teekauppias Alexander Popovin toimesta. Aasian teealueille tehtiin opintomatka. 1890-luvun alkupuolella 23-vuotias kiinalainen teemestari Lao Jin Jao kutsuttiin Georgiaan auttamaan teenviljelyssä. Teetä istutettiin Tšakvajoen valuma-alueelle (Batumin koillis- ja itäpuolelle) Guriaan useiden satojen aarien pinta-ala. Tämän esimerkin seurauksena joukko yksityishenkilöitä perusti myös pieniä teeviljelmiä.
Gurian tasankojen ohella viereisten Adžarian ja Samegrelon alueet havaittiin soveltuvan mainiosti teenviljelyyn. Tämä havainto mahdollisti, että Venäjän imperiumin - jonka osa Georgia silloin oli - kykeni vähentämään kallista teentuontia Siperian kautta. Georgiasta kehittyi Venäjän imperiumin teenviljelyn keskus. Georgialaisen teen maine sai pontta myös kansainvälisesti, kun teemestari Lao Jin Jaon teelle myönnettiin Pariisin maailmannäyttelyn kultamitali (1900). Georgialainen teenviljely laajeni, mutta ensimmäisen maailmansodan aikana monet viljelykset tuhoutuivat rintamalinjojen alle ja hoitamattomaksi jäätyään.
Historiaa > Gruusialainen tee Neuvostoliiton aikana

Georgiasta tuli osaksi Neuvostoliittoa vuonna 1922. Hallitus kollektivisoi viljelmät ja alotti teetuotannon määrää korostaneen tuotantopolitiikan. Georgian teestä tuli Neuvostoliiton kysyntää palveleva massatuote. "Vihreän kullan" viljelelyyn panostettiin ja viljelijät saivat hallinnolta suotuisan kohtelun; ruokaa ja tarvikkeita riitti. Teeviljelmien työläisiä kannustettiin ahkeruuteen, ja he ylsivät jossain vaiheessa 40-60 kilogramman päiväsatoihin. 1920-luvulla alue kohosi määrällisesti jo maailman neljänneksi suurimmaksi teenviejäksi.
Toinen maailmansota aiheutti uuden notkahduksen tuotantoon. Siitä toivuttiin verraten nopeasti. Käsinpoimintaan pohjautuva teenvalmistus korvattiin mekaanisella, koneiden avulla tehdyllä teelehtien korjuulla. Myös tuotannossa oiottiin, satoa keräättiin myös sateella. Tehokkuutta vaalittiin laadun kustannuksella. 1950-luvulle tultaessa teetä viljeltiin noin 160 000 hehtaarin (1 600 neliökilometrin) alalla. Georgia oli yhä maailman neljänneksi suurin teenviejä.
Georgialainen tee oli erityisen tunnettu ja yleisesti juotu tee kaikkialla Neuvostoliitossa, sillä 95% myydystä teestä oli georgialaista. Mustan teen ohella tuotettiin vihreää teetä. Vuonna 1985 Georgia tuotti 150 000 tonnia teetä. Teetä viljeltiin yhteensä 70 000 hehtaarin alalla.
Historiaa > Georgia ja georgialainen tee

Neuvostoliiton hajottua Georgian teentuotanto romahti viidessä vuodessa muutamaan prosenttiin neuvostovuosien lukemista. Sittemmin teentuotantoa on elvytetty. Georgialaisen teen laatu on kehittynyt ja valikoima monipuolistunut. Vuonna 2020 Georgiassa tuotettiin kansainvälisen maatalousjärjestö FAO:n mukaan yhteensä 2 400 tonnia teetä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgialainen tee Wikimedia Commonsissa
History of Georgian Tea (moskovalainen teetalo) moychay.com. Viitattu 7.7.2022. (englanniksi)
Teemestari Lao Dzhen Dzhao. Sergei Prokudin-Gorskin valokuva aikaväliltä 1905-1915.
Tšakvan teetehtaan tiloja. Sergei Prokudin-Gorskin valokuva aikaväliltä 1905-1915.
Gruusialaista teentuotantoa juhlistava postimerkki Neuvostoliitossa (1951).
Georgialainen "teetiili" Adžarian alueelta (2017).
Come Back to Me (Uriah Heepin kappale)

| ”Come Back to Me” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Fallen Angel
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: 7"-single
 Tyylilaji: pop rock, AOR
 Kesto: 04.17
 Levy-yhtiö: Bronze
Listasijoitukset
  40. (1978)
Uriah Heepin muut singlet
| ”Free Me” 1977 | ”Come Back to Me” 1978 | ”Love or Nothing” 1978 |
Musiikkinäyte
Alle 10%:n ääninäyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Come Back to Me on Uriah Heepin kappale vuoden 1978 Fallen Angel -albumilta. Hidastempoinen, balladimainen kappale julkaistiin singlenä muun muassa Länsi-Saksassa, missä se ylsi niukasti top 40:een.
Singlen sisältö

A-puoli
Come Back to Me – 4.17 (säv. Ken Hensley/Lee Kerslake)
B-puoli
Cheater – 4.00 (säv. Hensley)
Gertrud Colliander

Gertrud Lovisa Colliander (10. helmikuuta 1860 Kuopio – 22. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Teoksia

Nimellä Gertrud Helander:
Oppikirja Ruotsin kielessä 1.       Telén, Kuopio 1888, 2. painos nimellä Ruotsin kielen oppikirja 1 osa 1892, 3. painos 1898, 4. painos 1902, 5. painos 1908, 6. painos 1912 (3. ja 4. painos tekijänimellä Gertrud Colliander)
Oppikirja Ruotsin kielessä 2.       Telén, Kuopio 1889, 2. painos 1897,  3. painos 1904 (2. ja 3. painos tekijänimellä Gertrud Colliander)
Suomennoksia

Nimellä Gertrud Colliander :
Paul Bourget : Luvattu maa : romaani.     Otava 1909
Émile Zola : Naisten aarreaitta : romaani.       Otava 1912, Ex libris, Helsinki 1973 (2-osaisena), Otava 2003 (alkuteos Au bonheur des dames)
Alexandre Dumas vanhempi : Morsiuspuku.       Otava 1913 (alkuteos Cécile)
Osteopaatti

Osteopaatti on tuki- ja liikuntaelimistön tutkimisen ja käsin suoritetun hoidon asiantuntija. Osteopaatti on Valviran (Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston) hyväksymä nimikesuojattu ammattilainen.
Osteopaatiksi voi Suomessa opiskella ammattikorkeakoulussa tai yksityisessä oppilaitoksessa. Osteopaatin tutkinnon suorittaminen kestää 4 vuotta ja on laajuudeltaan 240 opintopistettä. Korkeakoulutasoista koulutusta järjestetään Helsingissä Metropolia Ammattikorkeakoulussa jossa saatu koulutus johtaa suoraan nimikesuojatun ammattinimikkeen osteopaatti saamiseen. Koulutusta saa myös yksityisissä oppilaitoksissa Ortopedisen osteopatian koulutuskeskuksessa (OOKK)  ja Osteopatiakoulu Atlaksessa. Näissä niin sanotun sääntelemättömän osteopaatin koulutuksen suorittaneet hakevat Valviralta oikeutta käyttää osteopaatin nimikesuojatun ammattihenkilön nimikettä.
Aiheesta muualla

Suomen Osteopaattiliitto
Suomen Ortopediset Osteopaatit
Osteopatian tutkinto-ohjelma (Opintopolku)
Osteopaatin ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Rosina

| Rosina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Rosiina, Sina 
Vastineita eri kielissä:  Rosine 
Nimen alkuperä:  Rosa, Eufrosyne
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosina on italiankielinen naisen etunimi. Se on ruusua merkitsevän Rosa-nimen hellittelymuoto. Rosina voi olla myös lyhentymä nimestä Eufrosina (lat. Euphrosina), joka pohjautuu nimeen Eufrosyne (kreik. ’iloinen, kirkas’).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2022 mennessä tilastoitu noin 340 Rosina-nimistä naista.
Nimipäivät

Vuosina 1705–1706 Rosinalla oli Suomen almanakassa (molempina vuosina) kaksi nimipäivää: 24. maaliskuuta ja 19. heinäkuuta.
Tunnettuja Rosinoita

Rosina Heikel (1842–1929), suomalainen lääkäri, Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri
Rosina Lavonius (1821–1890), suomalainen seurapiirikaunotar, Oulun läänin kuvernöörin Alexander Lavoniuksen puoliso
Rosina Lhévinne (1880–1976), venäläissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti ja pianopedagogi
Rosina Penco (1823–1894), italialainen oopperalaulaja
Rosina Schneeberger (s. 1994), itävaltalainen alppihiihtäjä
Rosina Storchio (1872–1945), italialainen oopperalaulaja
Rosina Tengén (1861–1943), suomalainen laulaja ja laulunopettaja
Kuvitteellisia Rosinoita

Rosina, yksi päähenkilöistä Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa La finta semplice (1769)
Rosina, yksi päähenkilöistä Gioachino Rossinin oopperassa Sevillan parturi (1816)
Rosina Käkriäinen, yksi päähenkilöistä Joel Lehtosen kirjassa Putkinotko (1919–1920)
Rosina Rusina, henkilöhahmo Marjatta Kurenniemen kirjassa Onnelin ja Annelin talo (1966)
Onkijärvi (Ylitornio)

| Onkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°26′52″N, 24°28′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Onkioja 
Järvinumero:  67.996.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,3 m  
Rantaviiva:  2,092 km  
Pinta-ala:  17,095 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOnkijärvi 
Onkijärvi  on Lapissa Ylitorniolla Lohijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,1 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Kuijasjoen valuma-alueella (67.99), jonka Lylyjoen valuma-alueeseen (67.996) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,3 metriä mpy.
Rusto-hiushypoplasia

Rusto-hiushypoplasia (RHH) on perinnöllinen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa lyhytkasvuisuuden, erilaisia luustopoikkeavuuksia, karvoituksen vähäisyyttä ja immuunivajetta. Sairaus kuuluu suomalaiseen tautiperintöön ja on lisäksi yleinen amisseilla.
Oireet

Rusto-hiushypoplasian oireet ovat yksilöllisesti huomattavan vaihtelevia jopa saman mutaation aiheuttamissa taudeissa. Sairastuneet lapset syntyvät normaalijakaumaa lyhyempinä, mutta normaalipainoisina. Osalla kasvun heikkous on havaittu jo sikiöaikana. Suomessa rusto-hiushypoplasia on toiseksi yleisin lyhytkasvuisuuden syy. Lyhytkasvuisuus näkyy raajoissa, keskivartalossa ja kokonaispituudessa. Rusto-hiushypoplasiassa kasvu on erityisen poikkeavaa raajoissa ja sormissa. Aikuisten potilaiden pituus vaihtelee yleensä noin välillä 110–140 senttimetriä. Keskimääräinen pituus on naisilla noin 123 cm, miehillä noin 131 cm. Rusto-hiushypoplasiaan kuuluu yli 90 %:lla potilaista ojennusvajaus kyynärnivelissä. Muissa nivelissä esiintyy yliliikkuvuutta. Varhaiset nivelrikot ovat mahdollisia. Lordoosi todetaan noin 85 %:lla potilaista ja skolioosi noin joka viidennellä potilaalla. Rakennepoikkeavuuksia saattaa esiintyä myös rintakehässä. Osalla sairastuneista on kampurajalka. Osalla on polvien länkisäärisyys. Usein rusto-hiushypoplasia aiheuttaa vaikean liikuntavamman. Tyypillistä rusto-hiushypoplasiassa on hiusten hentous ja yleinen niukkakarvaisuus. Joskus tauti voi aiheuttaa ihon karvojen täydellisen puuttumisen.
Rusto-hiushypoplasiaa sairastavista henkilöistä noin 79 %:lla esiintyy lapsuusiän anemiaa, joka kuitenkin voi lievittyä itsestään ajan mittaan. Joskus rusto-hiushypoplasiaan kuitenkin liittyy vaikea hypoplastinen anemia, jolloin punasolujen määrä on erittäin vähäinen. Useimmiten rusto-hiushypoplasiaan kuuluva anemia on silti lievä. Immuunipuutoksen aste vaihtelee merkityksettömästä hematopoieettista kantasolusiirtoa vaativaan. Yli puolilla potilaista todetaan imusolujen vähyys, 6–27 %:lla neutropenia. Myös rokotevaste on rusto-hiushypoplasiassa poikkeava. Lähes neljäsosassa tapauksista on havaittu immuunipuutoksen vaikeutumista iän myötä. Elimistön puolustuskyvyn heikkouden takia rusto-hiushypoplasiaan liittyy infektioalttius, joka usein ilmenee ylä- ja alahengitystieinfektioiden puhkeamisena. Lapsuudessa yleisiä ovat myös välikorvainfektiot, myöhemmin poskiontelontulehdukset. Immuunipuutos aiheuttaa 6 %:lla rusto-hiushypoplasiasta kärsivistä menehtymisen lapsuusiässä. Immuunipuutos kasvattaa myös syöpäriskiä erityisesti ihosyöpien, leukemioiden ja lymfoomien osalta. Alhaisempi syntymäpituus korreloi tilastollisesti nuoremmalla iällä ilmenevän syöpätaudin kanssa.
Osalla rusto-hiushypoplasiasta kärsivistä todetaan vastasyntyneenä suolitukos, joka aiheuttaa välittömän leikkaushoidon tarpeen. Noin joka kymmenennellä potilaalla todetaan synnynnäisesti laajentunut paksusuoli tai Hirschsprungin tauti. Suoliston häiriöt voivat oireilla ummetuksena ja turvotuksena vatsassa. Joskus ne aiheuttavat oksentelua. Useimmat rusto-hiushypoplasiapotilaat kärsivät aikuisiällä ylipainosta. Hengitysteiden ongelmat ovat mahdollisia ja niihin voi liittyä jo varhaislapsuudessa puhkeava krooninen bronkiektasiatauti, jossa keuhkoputki on laajentunut.
Syyt, esiintyvyys ja hoito

Rusto-hiushypoplasiaa aiheuttavat eri mutaatiot kromosomissa 9 sijaitsevassa RMPR-geenissä. Suomessa rusto-hiushypoplasiaa sairastaa yksi ihminen 23 000:sta. Amissien keskuudessa esiintyvyys on jopa 1–2/1 000. Muissa väestöissä rusto-hiushypoplasia on erittäin harvinainen sairaus. Suomessa valtamutaationa tunnetaan 70A>G, joka aiheuttaa maan rusto-hiushypoplasioista 90 %. Kaikkiaan tunnetaan kuitenkin vähintään 70 erilaista rusto-hiushypoplasiaa aiheuttavaa mutaatiota. Sairaudella on peittyvä autosomaalinen periytymistapa. Joka 76. suomalainen on sairautta aiheuttavan geenivirheen kantaja. Suomen sisällä tautia aiheuttavaa geenivirhettä esiintyy erityisesti Etelä-Pohjanmaalla, jossa kantajatiheys on 1/30–50.
Rusto-hiushypoplasia on parantumaton, joten sen hoito on oireenmukainen. Infektiot, keuhkosairaudet ja syöpätaudit aiheuttavat potilailla kasvanutta kuolleisuutta.
Historia

Pierre Maroteaux kuvasi rusto-hiushypoplasian piirteitä vuonna 1963. Itsenäisenä sairautena se tunnistettiin vuonna 1965 Victor A. McKusickin ja hänen kollegoidensa työn tuloksena. McKusick totesi rusto-hiushypoplasian runsaan esiintyvyyden Yhdysvaltain ja Kanadan amissien keskuudessa. Vuonna 1972 Jaakko Perheentupa havaitsi odotettua korkeamman esiintyvyyden myös Suomessa. Outi Mäkitien tutkimus vahvisti tämän tuloksen vuonna 1992. Maaret Ridanpään tutkimusryhmä selvitti rusto-hiushypoplasian geneettisen pohjan vuonna 2001.
Diadié Samassékou

Diadié Samassékou vuonna 2018.
Diadié Samassékou (s. 11. tammikuuta 1996 Bamako) on malilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa Hoffenheimia. Hän on pelannut Malin maajoukkueessa vuodesta 2014.
Samassékou siirtyi kotimaastaan Itävaltaan vuonna 2015. Hän pelasi yhden vuoden 2. Ligassa Lieferingissä ja kolme vuotta Itävallan Bundesliigassa Red Bull Salzburgissa. Hän pelasi Itävallan Bundesliigassa 83 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi elokuussa 2019 saksalaisseura Hoffenheimiin, jossa hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut 79 bundesliigaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, marraskuussa 2021 RB Leipzigia ja joulukuussa 2021 Eintracht Frankfurtia vastaan. Hän pelasi kauden 2022–2023 lainalla kreikkalaisessa Olympiakosissa, jossa hänelle kertyi 20 superliigaottelua ja niissä kaksi maalia. Samassékou on pelannut Eurooppa-liigassa 31 ottelua, joista 25 ottelua Salzburgissa ja kuusi Hoffenheimissa. Vuonna 2014 hän pelasi Real Bamakon joukkueessa neljä Afrikan Mestarien liigan ottelua.
Samassékou pelasi Malin MM-pronssia saavuttaneessa joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 avauskokoonpanossa kaikki seitsemän ottelua ja teki maalin neljännesvälierässä Ghanaa ja pronssiottelussa Senegalia vastaan. Puolivälierä Saksaa vastaan ratkesi rangaistuspotkukilpailussa, jossa Samassékou teki maalin joukkueensa viidentenä laukojana.
Samassékou pelasi Malin miesten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen syyskuussa 2016 ja on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 35 miesten maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 alkulohko-ottelussa Tunisiaa vastaan. Hän on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuoden 2019 lisäksi seuraavissa, tammikuulle 2022 siiretyissä kilpailuissa.
Daisuke Sakai

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Daisuke Sakai
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Nagasaki, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 165 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2014– 2017–2018 2018 2019– | Oita Trinita →AFC Tubize →Albirex Niigata →Thespakusatsu Gunma | 19 (0) 3 (0) 8 (0)  |
Maajoukkue
| 2017 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Daisuke Sakai (jap. 坂井 大将, Sakai Daisuke; s. 18. tammikuuta 1997 Nagasaki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Sakai kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017.
Aiheesta muualla

Soccerway