stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nižneangarsk

Nižneangarsk (ven. Нижнеанга́рск) on kaupunkimainen taajama ja Pohjois-Baikalin piirin hallinnollinen keskus Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Baikaljärven pohjoisrannalla lähellä Verhnjaja Angara -joen suuta 23 kilometriä Severobaikalskin kaupungista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 5 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunnan katsotaan saaneen alkunsa venäläisen tutkimusmatkailijan Semjon Skorohodin vuonna 1643 perustamasta talvehtimispaikasta. Vuonna 1646 rakennettiin Verhneangarskin linnoitus, jota myöhemmin alettiin nimittää Nižneangarskiksi. Kitšerajoen suussa järjestettiin turkismarkkinoita. Nykyinen Nižneangarskin taajama on perustettu vuonna 1931.
Nižneangarskista on säännöllinen lentoyhteys Ulan-Udeen ja Irkutskiin. Maantieyhteydet etelään ovat huonot ja laivaliikenne Baikalilla epäsäännöllistä. Taajamassa toimii kullankaivuuta harjoittava yritys, kalatehdas ja muuta elintarviketeollisuutta sekä metsätila. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Nižneangarsk Pohjois-Baikalin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
QBZ-95

| QBZ-95/Type 95 |
| --- | --- |

Tyyppi:  bullpup rynnäkkökivääri
Valmistaja:  Norinco
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistusvuodet:  1995–
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  5,8×42 mm, vientimalleissa myös 5,56×45 mm NATO
Lipas:  tankolipas
QBZ-95 (lyh. sanoista qīngwǔqì bùqiāng zìdòng – kevyt, kivääri, automaattinen, kiin.: 轻武器—步枪—自动) tai Type 95 on kiinalaisen Norincon valmistama bullpup-tyyppinen rynnäkkökivääri. Ase on Kiinan Kansan vapautusarmeijan palveluskivääri ja sitä käytetään useissa aseistetuissa joukoissa, kuten viranomaisorganisaatioissa, Kiinassa sekä muissa maissa. Aseperhettä on valmistettu vuodesta 1995. Sen seuraaja armeijan palveluksessa on QBZ-191, joka tulee korvaamaan QBZ-95:n tulevaisuudessa.
Suunnittelu

QBZ-95 on Kansan vapautusarmeijan palveluksessa Type 81:n ja sen variaatioiden seuraaja. Palveluskivääriksi asetta alettiin valmistaa vuonna 1995.
Type 95 -aseperheeseen kuuluu lukuisia eri versioita. Kaikille aseille yhteistä on laukaisukoneisto, joka sijaitsee liipaisimen takana (bullpup). Toimintaperiaate on lyhytiskuinen kaasumäntä. Runko on polymeeriä. Tavallisen QBZ-95 -rynnäkkökiväärin lisäksi siitä on muita kivääri- karbiini- ja konekiväärimalleja. Standardipatruuna on kiinalainen 5,8×42 mm DPB87. Aseeseen voidaan kiinnittää lisävarusteita, kuten pistin tai kranaatinheitin. Ulkomaiden markkinoille suunnattu mallisarja on QBZ-97, joka käyttää länsimaista 5,56×45 mm NATO -patruunaa ja Stanag-lippaita. Kiina on myynyt aseita useille maille Aasiassa ja Afrikassa.
Käännös suomeksi
Tšekin edustajainhuoneen vaalit 2013

Tšekin tasavallan edustajainhuoneen vaalit 2013 järjestettiin Tšekissä 25. – 26. lokakuuta 2013. Vaaleissa valittiin kaikki 200 edustajainhuoneen edustajaa nelivuotiskaudelle. Vaalit olivat ennenaikaiset.
Vaalit voittanut sosiaalidemokraattinen puolue muodosti hallituksen edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa päässeen ANO:n, sekä kristillisdemokraattien kanssa.
Tausta

Petr Nečasin vuonna 2010 alkanutta pääministerikautta olivat värittäneet maailmanlaajuinen finanssikriisi, hallituspuolue Věci veřejnén hajoaminen sekä Nečasiin itseensä kohdistuneet korruptio- ja vallan väärinkäyttösyytökset. Nečasin erottua kesäkuussa 2013 presidentti Miloš Zeman nimitti entisen liittolaisensa Jiří Rusnokin pääministeriksi, mutta tämän hallitus ei onnistunut voittamaan syyskuussa järjestettyä luottamusäänestystä. Niinpä edustajainhuone hajoitettiin ennenaikaisesti, ja vaalien tapahtumapäiviksi asetettiin 25. ja 26. lokakuuta.
Tausta > Kampanjointi

Vanhat valtapuolueet ČSSD ja ODS kampanjoivat perinteisillä teemoillaan. ČSSD korosti progressiivista verotusta ja minimipalkan korotusta, kun ODS pyrki korostamaan asemaansa ainoana perinteisenä oikeistopuolueena. Pääministeri Nečasin eroaminen oli kuitenkin jättänyt ODS:n kaoottiseen tilaan, mikä näkyi sen kampanjoinnissa. Edellisissä vaaleissa edustajainhuoneen ulkopuolelle jäänyt KDU-ČSL lupasi puolustaa muun muassa perheen asemaa sekä yleistä ruuan laatua.
Yhden näkyvimmistä kampanjoista teki miljardööri Andrej Babišin korruptionvastainen ANO 2011 -liike. Toinen parlamentin ulkopuolinen puolue joka oli vahvasti näkyvillä Tšekin mediassa, oli Tomio Okamuran suoraa demokratiaa korostanut sekä maahanmuuttoa ja romaneita vastustanut Aamunkoitto. Tammikuun 2013 presidentinvaaleissa hyvin menestynyt Karel Schwarzenberg oli puolueensa TOP 09:n kampanjoinnin keskuksena. KSČM:n halpa, mutta tehokas kampanjointi puhutteli erityisesti sen ydinkannattajia.
Äänestäminen

Tšekki oli jaettu vuoden 2013 vaaleissa 14 äänestyspiiriin, joidenka paikkamääärät perustuivat niiden väestömäärään. Ääntenlaskennassa käytettiin D’Hondtin menetelmää.
Vaaleissa oli käytössä viiden prosentin äänikynnys yksittäisille puolueille.
Vaalien äänestysprosentti 59,48 % oli Tšekin siihenastisen historian toiseksi matalin.
Tulokset

| Puolue | Lyhenne | Ääniä | Osuus (%) | Paikkamäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue | ČSSD | 1 016 829 | 20,45 | 50 |
| ANO 2011 | ANO | 927 240 | 18,65 | 47 |
| Böömin ja Määrin kommunistinen puolue | KSČM | 741 044 | 14,91 | 33 |
| TOP 09 |  | 596 357 | 11,99 | 26 |
| Kansalaisdemokraattinen puolue | ODS | 384 174 | 7,72 | 16 |
| Kristillinen ja demokraattinen unioni – Tšekkoslovakian kansanpuolue | KDU-ČSL | 342 339 | 6,88 | 14 |
| Tomio Okamuran suoran demokratian aamunkoitto | Úsvit | 336 970 | 6,78 | 14 |
Lähteet:
Vaalien voittajaksi selviytyneet sosiaalidemokraatit jäivät kauas gallupeiden luomista odotuksista. Vielä saman vuoden huhtikuussa sen suosio oli ollut niissä jopa 40 %. Kommunistinen puolue teki parhaan tuloksensa sitten vuoden 2002 vaalien, mutta ennako-oletuksista huolimatta Tšekin vasemmistopuolueet eivät pystyneet muodostamaan enemmistöhallitusta yksinään.
Vuonna 2010 muodostettu oikeistohallitus koki murskatappion. Kun edellisissä vaaleissa sen puolueet olivat saaneet 47,8 % äänistä, saivat ne nyt yhteensä vain 19,8 %. Erityisesti ODS kärsi saamastaan maineesta korruptioon alttiina puolueena.
Ensimmäistä kertaa vaaleihin osallistuneet ANO ja Aamunkoitto saivat yhdessä yli neljäsosan vaaleissa annetussa äänistä. KDU-ČSL pystyi ensimmäisenä puolueena Tšekin historiassa palaamaan edustajainhuoneeseen sieltä jo kerran pudottuaan.
Tulokset > Hallituksen muodostus

Vaaliessa annetut äänet hajautuivat melko tasaisesti eri ideologisten leirien välille. Perinteiset oikeisto- ja vasemmistoblokit eivät pystyneet muodostamaan hallitusta kuten ennnen, eivätkä ne suostuneet yhteistyöhön toistensa kanssa. Tämän vuoksi vaalien suurin puolue ČSSD alkoi neuvotella edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa päässeen ANO:n, sekä kristillisdemokraattisen KDU-ČSL:n kanssa.
Hallitusneuvotteluita hidasti presidentti Zemanin ja hänen ČSSD:n sisäisten tukijoiden, sekä puheenjohtaja Bohuslav Sobotkan välinen valtakamppailu. Vain päivä vaalitulosten julkistuksen jälkeen ČSSD:n johto vaati Sobotkaa eroamaan. Päiviä kestänyt pattitilanne aukeni, kun Sobotka sai tarpeeksi tukea ČSSD:n jäsenistöltä. Presidentti Zeman nimitti Sobotkan virallisesti hallitustunnustelijaksi vasta 21. marraskuuta. Neuvotteluissa ČSSD sai 8, ANO 6 ja KDU-ČSL 3 ministerinsalkkua. Sobotka nimettiin pääministeriksi 17. tammikuuta ja hänen hallituksensa sai edustajainhuoneen luottamuksen helmikuussa 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšekin edustajainhuoneen vaalit 2013 Wikimedia Commonsissa
ODS:n vaalimainoksia Nový Bohumínissa.
Pielisjoen sillat

Vanhin Pielisjoen ylittävä silta on Joensuun rautatiesilta
Joensuun kanavan avattava läppäsilta
Uimasalmen maantiesilta
Uimasalmen rautatiesilta
Ilosaarelta rautatieasemalta johtava Itäsilta Joensuussa
Suvantosilta Aittarannasta kuvattuna
Ylisoutajan silta
Pielisjoen yli kulkee kaksitoista siltaa: kymmenen sijaitsee nykyisen Joensuun alueella ja kaksi Kontiolahden alueella. Silloista kaksi on rautatiesiltoja, muut ovat muun liikenteen käytössä.
Suurin osa silloista on avattavia: nostosiltoja, kääntösiltoja ja läppäsiltoja. Niitä, samoin kuin kanavia, hoidetaan kauko-ohjauksella Joensuun kanavan kaukokäyttökeskuksesta.  Kanavien ja avattavien siltojen käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Mismo Oy.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Uimasalmen sillat

Uimasalmen sillat sijaitsevat Joensuun Uimaharjussa. Toinen silta on maantie- ja toinen rautatiesilta. Sillat valmistuivat 1970-luvulla. Aluksi paikalle valmistui vuonna 1909 rautatiesilta. Nykyiset sillat ovat läppäsiltoja, joissa silta nousee pystyyn vipuvarren tavoin. Niiden koneistot ovat sähkömekaanisia. Siltojen alikulkukorkeudet suljettuina ovat 2,0 metriä. Kiinteiden rakenteiden kohdalla alikulkukorkeus on 2,5 metriä. Avattavan rautatiesillan kunnossapidosta vastaa Väyläviraston urakoitsijana GRK Rail Oy.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Kaltimon silta

Silta sijaitsee Joensuussa Enon kirkonkylässä.  Ensimmäinen silta valmistui vuonna 1924. Silta purettiin Pielisjoen valjastamisen yhteydessä, ja nykyinen silta valmistui vuonna 1962. Se on kääntösilta, joka voidaan kääntää sivuun 90 asteen verran. Silta on seututie 514:llä aivan kantatie 73:n (Lieksantie) tuntumassa. Sillan koneistot ovat sähkömekaanisia. Avattavan osan alikulkukorkeus suljettuna on 2,3 metriä. Kiinteän osuuden kohdalla alikulkukorkeus on 3 metriä.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Kaltimon voimalaitoksen silta

Silta sijaitsee noin 5 kilometriä Enon kirkonkylästä alajuoksulle päin. Silta ylittää Kaltimon voimalaitoksen ja Kaltimon kanavan. Ensimmäinen Kaltimon kanava rakennettiin vuosina 1876–1879, jolloin rakennettiin kanavan ylittävä kääntösilta Enon kirkonkylän kohdalle. Kun uusi kanava rakennettiin voimalaitostyömaan yhteydessä vuosina 1956–1959, jouduttiin myös sillan paikkaa muuttamaan. Nykyinen silta on kiinteä ja sen alikulkukorkeus on 10,5 metriä.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Mönnin silta

Mönnin silta on Kontiolahdella, Jakokoskelta Heinävaaraan kulkevalla yhdystiellä 5100 (Mönnintie). Se valmistui vuonna 2006. Se korvasi Mönnin lossin. Silta on 350-metrinen kuusiaukkoinen teräsbetonisilta, jonka vapaa alikulkukorkeus on 12,5 metriä ja liikenneväylän leveys 58 metriä.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Kuurnan voimalaitoksen silta

Nykyinen silta valmistui Kontiolahden Kuurnaan vuonna 1971. Sillan kohdalla sijaitsevat Kuurnan voimalaitos ja Kuurnan kanava. Sillan ylittää Kuurna-Kulhontie, joka yhdistää kantatie 73:n (Lieksantie) ja kantatie 74:n (Ilomantsintie). Silta on läppäsilta. Sen alikulkukorkeus suljettuna on 1,8 metriä. Sillan koneisto on sähkömekaaninen.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Pekkalan sillat

Pekkalan sillat ovat kolmanneksi uusimmat kanta-Joensuun silloista. Sillat ovat valtatiellä 6 ja valtatiellä 9, ja ne yhdistävät Karsikon ja Mutalan. Rantakylän puoleinen silta valmistui ensimmäisenä 1983, ja sillan laajennus, toinen silta viereen, valmistui 2011. Sillan rakennustöissä heinäkuussa 1982 tapahtui onnettomuus, kun rakenteilla olevan sillan toinen pää sortui työvirheen takia. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa.  Siltojen pituus on 453 metriä, ja ne ovat osa moottoritietä välillä Ylämylly-Niittylahti. Siihtalan puoleisella  sillalla on kolme kaistaa Lappeenrannan ja Sortavalan suuntiin, Rantakylän puoleisella, vanhemmalla sillalla, on Kajaanin, Kuopion ja Varkauden suuntiin kaksi kaistaa sekä kevyenliikenteen väylä.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Joensuun rautatiesilta

Ensimmäinen rautatiesilta valmistui vuonna 1894. Siltaa pitkin kulkevat Pieksämäki–Joensuu- ja Joensuu–Kontiomäki-radat. Silta on nostosilta: osa sillasta nousee ylös hissin tavoin. Sillan alikulkukorkeus suljettuna on 4 metriä. Silta voidaan avata joko 7 metrin tai 12 metrin korkeuteen. Siltaa voi käyttää myös kevyt liikenne. Se yhdistää Siihtalan ja Sirkkalan kaupunginosat. Sillan kunnossapidosta vastaa Väyläviraston urakoitsijana GRK Rail Oy.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Sirkkalan silta

Sirkkalan silta, joka johtaa Sirkkalasta keskustaan Yläsatamakadun päähän, avattiin 28.11.2014.  Pääurakoitsijana oli Kesälahden maansiirto Oy, sillan rakentamiskustannukset olivat noin kolmetoista miljoonaa euroa. Silta on läppäsilta ja sen koneisto on toiminnaltaan sähköhydraulinen. Sillan alikulkukorkeus suljettuna on 3 metriä. Sillan kunnossapidosta vastaa Joensuun kaupungin urakoitsijana Eltel Oy.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Itäsilta, Länsisilta ja Kanavasilta

Ensimmäinen Pielisjoen ylittävä silta valmistui Joensuun keskustaan 1864. Joensuun pääkatu Siltakatu on saanut siitä nimensä. Sillat yhdistävät kaupungin itä- ja länsipuolen Joensuun rautatieasemalta Ilosaaren ja Niskasaaren kautta keskustaan. Kanavasillan kohdalla on Joensuun kanava. Kanavan silta nousee ylös eli se on läppäsilta. Sillan alikulkukorkeus suljettuna on 2,5 metriä ja sen koneisto on toiminnaltaan sähkömekaaninen.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Suvantosilta

Suvantosilta yhdistää Niinivaaran ja Joensuun keskustan Suvantokadun kohdalla. Silta valmistui 1974.  Sen pituus on noin 542 metriä, minkä vuoksi se on Suomen yhdeksänneksi pisin silta. Suvantosilta on nostosilta: osa sillan keskiosasta nousee ylös hissin tavoin. Sillan alikulkukorkeus suljettuna on 7 metriä, avattuna alikulkukorkeus taas on 12 metriä. Sillan koneisto on toiminnaltaan sähköhydraulinen. Silta oli suljettuna vuoden 2015 toukokuusta marraskuuhun mittavan peruskorjauksen vuoksi. Sillan kunnossapidosta vastaa Joensuun kaupungin urakoitsijana Eltel Oy.
Sillat Pielisjoen yläjuoksulta alkaen > Ylisoutajan silta

Kevytliikenteen 16.6.2014 avattu silta yhdistää Penttilänrannan ja Joensuun keskustan ruutukaava-alueen. Tyypiltään avattava siltaosuus on kääntösilta. Sen kokonaispituus on 134 metriä ja hyötyleveys on 5 metriä. Vapaa alikulkukorkeus on vähintään 3,9 metriä sillan ollessa kiinni. Sillan kaiteet on tehty puisista, taivutetuista pystysäleistä. Muuna materiaalina on käytetty terästä ja asfalttia. Rakentaminen aloitettiin marraskuussa 2012. Pääurakoitsijana oli Kesälahden maansiirto Oy, ja sillan hinta oli 6,2 miljoonaa euroa. Sillan koneisto on toiminnaltaan sähköhydraulinen. Sillan kunnossapidosta vastaa Joensuun kaupungin urakoitsijana Eltel Oy.
Kansainvälinen solidaarisuustyö

| Kansainvälinen solidaarisuustyö |
| --- | --- |
 Det Internationella solidaritetsarbetet, International Solidarity Work 

Perustettu:  1985
Perustaja:  SKDL
Tyyppi:  Vasemmistolainen solidaarisuusjärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenet:   Vasemmistoliitto,  Vasemmistonuoret,  Suomen Demokratian Pioneerien Liitto,  Vasemmisto-opiskelijat,  Yleinen lehtimiesliitto 
Puheenjohtaja:  Johanna Virtanen
Aiheesta muualla
Sivusto
Kansainvälinen solidaarisuustyö (Kv-Solid) on suomalainen vasemmistolainen kehitysyhteistyöjärjestö, joka järjestää avustushankkeita kehitysmaissa ja solidaarisuuskampanjoita Suomessa. Solidaarisuustyön jäseniä ovat Vasemmistoliitto, Vasemmistonuoret, Suomen Demokratian Pioneerien Liitto, Vasemmisto-opiskelijat ja Yleinen Lehtimiesliitto.
Yhdistys perustettiin vuonna 1985 koordinoimaan kansandemokraattisen liikkeen kansainvälistä solidaarisuustoimintaa, joka oli aiemmin ollut projektiluonteista. 1980-luvulla KV-Solid tuki muun muassa kehitysmaiden vapautusliikkeitä. Keskeisiä kehitysyhteistyökohteita olivat El Salvador ja Namibia. Yhdistys oli aktiivinen prosenttiliikkeessä.
2000-luvulla solidaarisuustyön kampanjoita on toteutettu muun muassa Länsi-Saharassa. Yhdistys on saanut tukea hankkeisiinsa ennen kaikkea Ulkoministeriön kehitysapuun suunnatuista määrärahoista. Vuonna 2015 ministeriön rahoitus lopetettiin, mutta toiminta jatkui lahjoitusten avulla. Kampanja Chilen mapuche-kansan koulutuksen puolesta järjestettiin yhteistyössä Parasta Lapsille -järjestön kanssa. 2020-luvulla Kv-Solid on kampanjoinut Saharan ohella esimerkiksi perustulon, solidaarisuustalouden ja uiguurien oikeuksien puolesta sekä eriarvoistumista vastaan.
Puheenjohtajat

Johanna Virtanen 2024→
Antti Saarelainen 2022–2024
Valtteri Harakka 2020–2022
Laura Kumpuniemi 2019–2020
Henri Purje 2018–2019
Joonas Kinnunen 2016–2018
Anna Peltoniemi 2015–2016
Laura Tuominen 2013–2015
Saila Ruuth 2012–2013
Aulis Ruuth 2003–2004
Marjo Katajisto 1998–1999
Marjo Soini 1997–1998
Outi Ojala 1993–1997
Mikko Cortés Téllez 1990–1993
Tanja Lehmuskoski 1989-1990
Aulis Ruuth 1985-1989
Pakaan saha

| Pakaan Saha Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1901
Lakkautettu:  1977
Kotipaikka:  Pakaa, Orimattila
Toimiala:  saha
Tuotteet:  puutavara
Omistaja:  Heikki Jartti (1948-1951) Koskisen Oy  (1958-)
Pakaan saha oli Koskisen Oy:n omistama saha, joka toimi Orimattilassa Pakaalla. Saha perustettiin vuonna 1901, kun Lahti–Loviisa-rautatie avattiin väliaikaiselle liikenteelle. Saha toimi aina vuoteen 1977 ja sahan kuivaamoa 1979 asti, kunnes se tuhoutui tulipalossa. Nykyään sahan entisellä paikalla on vain metsää.
Me!

| ”Me!” Taylor Swift ft>  Brendon Urie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lover
 Äänitetty : 2018
 Studio : Electric Lady   (New York, Yhdysvallat)   Golden Age West   (Auckland, Uusi-Seelanti)
 Julkaistu: 26. huhtikuuta 2019
 Tekijä(t): Taylor Swift, Joel Little, Brendon Urie
 Tuottaja(t): Little, Swift
 Tyylilaji: purukumipop, synthpop
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Republic Records
Listasijoitukset
  2.    3.    16.
Taylor Swift muut singlet
| ”Getaway Car” 2018 | ”Me!” 2019 | ”You Need to Calm Down” 2019 |
Me! (tyyliteltynä ”ME!”) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin musiikkikappale, jolla vierailee yhtyeen Panic! at the Disco laulaja Brendon Urie. Kappaleen ovat sanoittaneet ja Swift, Urie ja Joel Little. ”Me!” julkaistiin 26. huhtikuuta 2019 ensimmäisenä singlenä albumilta Lover. Kappale pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kakkossijalle. Se sai kuitenkin enimmäkseen negatiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Tuotanto

Kappaleen ovat säveltäneet Taylor Swift, Brendon Urie ja tuottaja Joel Little. Dokumentissa Miss Americana (2020) näytetään pätkä kappaleen sävellysprosessia. Swift sävelsi ensimmäisen version pianolla ja sanoi tehneensä sen erityisesti lapsille.
”Me!” on lajityypiltään purukumipop ja synthpop-kappale. Swift ja Urie laulavat sen duettona. Kappaleen sanat kertovat omanarvontunnosta ja itsensä rakastamisesta.
Julkaisu ja vastaanotto

”Me!” julkaistiin 26. huhtikuuta 2029. Se oli ensimmäinen single albumilta Lover, joka ilmestyi 23. elokuuta. Kappale julkaistiin digitaalisena singlenä, vinyylillä ja CD:llä.
Kappale menestyi hyvin myös kaupallisesti, joskaan sen menestys ei yltänyt Swiftin tunnetuimpien kappaleiden tasolle. ”Me!” nousi Yhydysvalloissa Billboard Hot 100-listan sijalle 2. Se on sittemmin myynyt Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa.
Kappale pärjäsi hyvin myös kansainvälisesti. Se nousi listojen kymmenen kärkeen muun muassa Isossa-Britanniassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa se oli listasijalla 16.
Kaupallisesta menestyksestä huolimatta kappale sai enimmäkseen negatiivisia arvioita kriitikoilta. Kertosäettä pidettiin tarttuvana, mutta sanoituksia kritisoitiin heikoiksi, pinnallisiksi ja lapsellisiksi.  Kappaleen saama kritiikki sai Swiftin muuttamaan kappaletta hieman. Kohta ”Hey kids, spelling is fun!” ei ole mukana albumilla julkaistussa versiossa.
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Swift sekä Dave Meyers ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään lukuisia piiloviestejä, joissa on viittauksia muun muassa tulevaan albumiin.
Videon visuaalinen ilme on värikäs ja valoisa. Se kuvastaa symbolista siirtymää edellisen albumin Reputation synkemmästä tyylistä uuden albumin valoisampiin tunnelmiin. Video keräsi ensimmäisen vuorokauden aikana 65,2 miljoonaa näyttökertaa, joka teki siitä YouTuben vuorokauden katsotuimman sooloartistin videon ohittaen aiempaa ennätystä hallinneen Ariana Granden kappaleen ”Thank U, Next” musiikkivideon. Siitä tuli myös YouTuben vuorokauden katsotuin naisartistin video. Video voitti VMA:n vuoden 2019 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa ”Parhaat visuaaliset efektit”.
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Alankomaat (Single Top 100): 21
 Alankomaat (Nederlandse Top 40): 17
 Australia (ARIA Charts): 2
 Belgia(Ultratop Flanders): 20
 Belgia(Ultratop Wallonia): 36
 Costa Rica (Monitor Latino): 6
 Espanja (PROMUSICAE): 36
 Honduras (Monitor Latino): 10
 Irlanti (IRMA): 5
 Iso-Britannia (Britannian singlelista): 3
 Islanti (Plötutíðindi): 4
 Israel (Media Forest): 3
 Italia (FIMI): 19
 Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 7
 Japani (Billboard Japan Hot 100) : 6
 Japani (Oricon) : 22
 Kanada (Canadian Hot 100): 2
 Kreikka (ulkomaiset singlet): 4
 Kroatia (HRT, radiosoitto): 3
 Libanon (Top 20): 2
 Liettua (AGATA): 5
 Malesia (RIM): 2
 Meksiko (Billboard, radiosoitto): 1
 Norja (VG-lista): 9
 Portugali (AFP, 2023): 11
 Ranska (SNEP): 66
 Ruotsi (Sverigetopplistan): 11
 Saksa (Gfk, Offizielle Top 100): 12
 Skotlanti (OCC): 1
 Slovakia (Singles Digitál Top 100): 4
 Slovenia (SloTop50): 9
 Suomi (Suomen virallinen lista): 16
 Sveitsi (Hitparade): 6
 Tanska (Hitlisten): 19
 Tsekki (Singles Top 100): 5
 Unkari (Mahasz): 1
 Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ): 3
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 2
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 5x platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Brasilia | timanttilevy | Pro-Música Brasil |
|  Espanja | platinaa | Productores de Música de España |
|  Iso-Britannia | platinaa | British Phonographic Industry |
|  Italia | kultaa | Federazione Industria Musicale Italiana |
|  Itävalta | platinaa | IFPI Austria |
|  Japani (suoratoisto) | kultaa | Recording Industry Association Japan |
|  Kanada | platinaa | Music Canada |
|  Meksiko | kultaa | AMPROFON |
|  Norja | kultaa | IFPI Norge |
|  Portugali | platinaa | Associação Fonográfica Portuguesa |
|  Puola | platinaa | Związek Producentów Audio Video |
|  Saksa | kultaa | Bundesverband Musikindustrie |
|  Tanska | kultaa | IFPI Danmark |
|  Uusi-Seelanti | kultaa | Recorded Music NZ |
|  Yhdysvallat | 2x platinaa | Recording Industry Association of America |
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo
Pioneeritoiminta

Puolan armeijan pioneerit raivaavat maanjäristyksen aiheuttamia tuhoja Pakistanissa vuonna 2005.
Pioneeritoiminta on aselaji, jonka tehtävänä on hidastaa vihollisen liikettä, edistää omien joukkojen liikkumista ja suojata omia joukkoja vihollisen toiminnan vaikutuksilta. Käytännössä siis esimerkiksi miinoittamalla, rakentamalla siltoja tai linnoittamalla.
Esimerkiksi Suomen puolustusvoimissa pioneeritoiminta on yksi maavoimien puolustushaaran osista ja se on tukeva aselaji maavoimien pääaselajille, jalkaväelle. Se vastaa armeijassa suluttamisesta, linnoittamisesta, liikkeen edistämisestä ja näihin suoranaisesti liittyvästä huollosta.