stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tōkamachi

| Tōkamachi (十日町市) |
| --- | --- |
 Hoshitōgen terassiviljelmiä
 lippu:  symboli
 Tōkamachin sijainti Niigatan prefektuurissa
 Tōkamachi
 Koordinaatit: 37°07′39″N, 138°45′21″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku tai Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Niigatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  590,39 km²
Väkiluku (06/2020):  51 488
 – Väestötiheys:  87,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpyökki
 – Kukka:  Lilja
 
 http://www.city.tokamachi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tōkamachi (jap. 十日町市, Tōkamachi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Shinanojoen varrella. Kaupungin keskusta on rakentunut vuorten ympäröimään Tōkamachin allaslaaksoon. Etelässä kaupunki rajautuu Naganon prefektuuriin. Tōkamachissa on 51 488 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 590,39 neliökilometriä.
Tōkamachi kehittyi Edo-kauden puolivälistä lähtien Aizun daimiokunnan paikallisena hallintokeskuksena. Tärkeä perinteinen elinkeino on tekstiiliteollisuus: vanhastaan kaupunki tunnettiin korkealaatuisten hamppu- ja silkkikankaiden kuten ojiya-chijimin tuotanto- ja markkinapaikkana. Kaupunkioikeudet Tōkamachi sai vuonna 1954, kun Tōkamachin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Kawanishin, Matsudain ja Matsunoyaman maaseutukaupungit sekä Nakasaton kyläkunta.  Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi muun muassa hirssiä ja mansikoita. Eräs elinkeino on koikarppien kasvatus.
Tōkamachi on hyvin runsaslumista seutua, ja kaupunki tunnetaankin vuosittaisesta lumifestivaalistaan. Vuodesta 2000 lähtien Tōkamachissa ja viereisessä Tsunanin maaseutukaupungissa on järjestetty suuri Echigo-Tsumarin taidetriennaali. Kaupungissa sijaitsee Sasayaman arkeologinen kohde, josta löytyneet keramiikkaesineet on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Niitä säilytetään Tōkamachin kaupunginmuseossa. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä (onsen), kuten Matsunoyama-onsen. Luonnonnähtävyyksiin lukeutuu Kiyotsun rotko. Osa kaupungin alueesta kuuluu Jōshin’etsu-kōgenin kansallispuistoon. Tōkamachia palvelevat JR Higashi-Nihonin Iiyama-linja ja Hokuetsu kyūkōn Hokuhoku-linja.
Kuvia

James Turrellin Valon talo
Yotsumiya-jinja
Kiyotsun rotko
Tōkamachin kaupunginkirjasto
Tōkamachin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkamachi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Tomb Raider (videopeli)

| Tomb Raider |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Core Design
Julkaisija:  Eidos Interactive JP Victor Interactive Software
Jakelija:  Steam, Humble Store, PlayStation Store, Google Play ja App Store
Suunnittelija:  Toby Gard Philip Campbell
Käsikirjoittaja:  Vicky Arnold
Taiteilija:  Toby Gard
Säveltäjä:  Martin iveson  Nathan McCree
Ohjelmoija:  Paul Douglas
Pelisarja:  Tomb Raider
Julkaistu:  Sega SaturnEU 25. lokakuuta 1996NA 14. marraskuuta 1996JP 24. tammikuuta 1997 PlayStation NA 14. marraskuuta 1996EU 25. marraskuuta 1996JP 14. tammikuuta 1997 MS-DOS NA 14. marraskuuta 1996EU 22. marraskuuta 1996 Microsoft Windows  EU kesäkuu 1998NA kesäkuu 1998
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 16 
Alusta:  Sega Saturn, PlayStation, DOS, Windows
Jakelumuoto:  optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Tomb Raider on Core Designin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema toimintaseikkailupeli ja Tomb Raider -pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin syksyllä 1996 Sega Saturnille, ja pian sitä seurasi pian MS-DOS- ja PlayStation-versiot. Pelissä pelataan Lara Croft -nimisellä brittiläisellä naisarkeologilla, joka metsästää kadonneita artefakteja ja selvittää muinaisen Atlantiksen salaisuutta.
Pelistä tuli kriitikko- ja myyntimenestys, ja se sai nopeasti jatko-osan: Tomb Raider II julkaistiin jo seuraavana vuonna. Vuonna 2007 pelistä julkaistiin uusi versio, Tomb Raider: Anniversary.
Kehitys

Pelin kehitystyö aloitettiin vuonna 1993. Pelin kehitti Core Designin kuuden hengen työryhmä, mukaan lukien Toby Gard, joka kehitti pelin päähahmon naisarkeologi Lara Croftin. Gard kertoo haastattelussa suunnitelleensa Laran tilalle aluksi mieshahmoa, mutta naishahmo toimi hänen mukaansa lopulta paremmin. Gard suunnitteli hahmosta sankarillisempaa ja hienostuneempaa, mutta julkaisija Eidoksen markkinointi usein esitti hahmon enemmän seksisymbolina. Tämän seurauksena Gard ja pelin pääohjelmoija Paul Douglas päätyivät lähtemään yrityksestä. Noin kymmenen vuoden päästä Gard palasi pelisarjan pariin avustaessaan Crystal Dynamicsia Tomb Raider: Legend -pelin kanssa.
Gard on myöntänyt pelin sijoittuvan suurimmaksi osaksi hautoihin, luoliin ja muihin sisätiloihin, koska ulkotilojen luominen vakuuttaviksi oli hänen mukaansa tuohon aikaan peleissä hyvin hankalaa.
Vastaanotto

Peli myi ensimmäisen 12 kuukauden aikana 2,5 miljoonaa kappaletta.
Tomb Raider sai IGN:n aikalaisarviossa arvosanaksi 9.3/10, ja sitä kuvattiin yhdeksi vuoden parhaimmista peleistä. Arvion mukaan pelissä on ”loistava päähenkilö ja valtavia tasoja, haastavia pulmia ja vihollisia sekä juoni, joka tuntuu puuttuvan monista peleistä”. IGN:n mukaan muun muassa ahtaista luolista ja roomalaistyylisistä rakennelmista koostuva kenttäsuunnittelu on pelissä erityisen vaikuttavaa, ja ainoaksi ongelmaksi sivusto nimeää grafiikat, joissa ”tekstuurin rajat ovat räikeän selkeitä.”
Suomessa Super Power -lehti antoi aikalaisarviossaan Tomb Raiderille arvosanaksi 93/100. Arvostelussa kehuttiin elokuvamaista tunnelmaa, kenttäsuunnittelua, yksityiskohtaista grafiikkaa ja haastavuutta. Ohjattavuutta pidettiin kuitenkin kömpelönä verrattuna samoihin aikoihin julkaistuun Super Mario 64:ään. Arvostelu päätettiin sanomalla, että ”Tomb Raider on yksi perhaista seikkailupeleistä, ja se on itsestään selvä valinta jokaiselle PlayStationin ja Saturnin omistajalle.”
Pelaaja-lehden Miikka Lehtosen vuonna 2018 kirjoittaman retropeliarvion mukaan alkuperäinen Tomb Raider on tänä päivänä vanhentuneen tuntuinen. Lehtonen kuvailee peliä ”karuksi, alkukantaiseksi toimintaseikkailuksi, josta voi korkeintaan aistia pieniä vivahteita tulevien pelien paremmin toteuttamista ideoista”.
Aiheesta muualla

Tomb Raider MobyGamesissa (englanniksi)
Tomb Raider Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tomb Raider (1996) Wikiraiderissa
Pelisarjan viralliset verkkosivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tomb Raider (1996 video game)
Käännös suomeksi
Sinraptor

| Sinraptor |
| --- | --- |
 Sinraptor hepingensis
 Myöhäisjurakausi Oxford-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Carnosauria
Yläheimo::  †Allosauroidea
Heimo::  †Metriacanthosauridae
Alaheimo::  †Metriacanthosaurinae
Suku::  †Sinraptor  Currie & Zhao, 1994
Lajit
 †S. dongi Currie & Zhao, 1994  †S. hepingensis? (Gao, 1992) 
Katso myös
   Sinraptor Wikispeciesissä   Sinraptor Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinraptor (nimen merkitys: ”Kiinan ryöstäjä”) on sukupuuttoon kuollut teropodeihin kuuluva dinosaurussuku. Se eli myöhäisjurakauden Oxford-vaiheella. Tyyppilajin Sinoraptor dongi lisäksi sukuun kuuluu mahdollisesti laji S. hepingensis, joka toisinaan luokitellaan Yangchuanosaurus-sukuun. S. dongi oli arviolta noin 7–8 metriä pitkä ja painoi 1–1,7 tonnia. S. hepingensis oli kookkaampi, noin 8–8,5-metrinen ja painoi 2,3 tonnia. Sinraptor oli lihansyöjä. Sen fossiileja on löydetty Kiinasta.
Taiteilijan näkemys lajista Sinoraptor dongi.
Torshälla

| Torshälla |
| --- | --- |
 Näkymä Torshällan keskustaan.
 Torshälla
 Koordinaatit: 59°25′N, 16°28′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Södermanlandin lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Eskilstunan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,64 km²
Väkiluku:  7 612
 – Väestötiheys:  1 349,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torshälla on taajama ja entinen kaupunki Keski-Ruotsissa. Torshälla sijaitsee Södermanlandin historiallisessa maakunnassa samannimisessä Södermanlandin läänissä. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna kaupunkitaajama sijaitsee Mälaren-järven etelärannalla. Aikaisemmin Torshälla oli itsenäinen kaupunki, mutta vuodesta 1971 lähtien se on ollut osa Eskilstunan kuntaa. Vuoden 2010 lopussa Torshällan taajamassa oli 7 612 asukasta.
Vuonna 2006 järjestettiin kansanäänestys Torshällan erottamisesta omaksi kunnakseen, mutta enemmistö äänestäneistä vastusti ehdotusta. Myös Torshällan alueella enemmistö vastusti Eskilstunan kunnan jakamista.
Historia

Birger Maununpoika myönsi Torshällalle kaupunkioikeudet vuonna 1317. Torshällan kaupungista muodostettiin kaupunkikunta 1.1.1863, kun vuonna 1862 säädetty Förordning om kommunalstyrelse i stad (SFS 1862:14) eli "Asetus kunnallishallinnosta kaupungeissa" astui voimaan. Torshällan oma maistraatti ja raastuvanoikeus lakkautettiin vuonna 1946, jolloin kaupunki liitettiin Livgedingetin tuomiokuntaan.
Vuonna 1952 Torshällan kaupunkiin liitettiin osa Torshällan maalaiskuntaa. Vuonna 1971 kaupunki liitettiin silloin muodostettuun Eskilstunan kuntaan. Torshällan kaupunkiseurakunta puolestaan yhdistyi vuonna 1971 Torshällan seurakuntaan.
Torshällan vaakuna oli käytössä vuosina 1949–1970.
Kuvia Torshällasta

Torshällan kaupungin vaakuna (1949–1970).
Bergströmska gården -niminen kotiseutumuseo.
Torshällan kirkko.
Torshällan raatihuone.
Väestönkehitys

| Torshällan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 5 662 | 5 662 |
| 1965 | 1965 |    | 7 033 | 7 033 |
| 1970 | 1970 |    | 8 363 | 8 363 |
| 1975 | 1975 |    | 8 231 | 8 231 |
| 1980 | 1980 |    | 8 153 | 8 153 |
| 1990 | 1990 |    | 8 026 | 8 026 |
| 1995 | 1995 |    | 7 665 | 7 665 |
| 2000 | 2000 |    | 7 453 | 7 453 |
| 2005 | 2005 |    | 7 614 | 7 614 |
| 2010 | 2010 |    | 7 612 | 7 612 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Torshälla Eskilstunan kunnan kotisivuilla (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Torshälla stad – Historia-osuus käännöstä.
Käännös suomeksi
Sidhu Moose Wala

| Sidhu Moose Wala |
| --- | --- |
 Sidhu Moose Wala vuonna 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Shubhdeep Singh Sidhu
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1993 Moosa, Mansa, Punjab, Intia
Kuollut: 29. toukokuuta 2022 (28 vuotta) Jawaharke, Mansa, Punjab, Intia
Ammatti:  laulaja, rap-artisti, lauluntekijä, näyttelijä, poliitikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sidhu Moose Wala
Laulukielet:  pandžabi
Aktiivisena:  2016–2022
Tyylilajit:  gangsta rap, hip hop, R&B
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Shubhdeep Singh Sidhu (11. kesäkuuta 1993 Moosa, Mansa, Punjab, Intia – 29. toukokuuta 2022 Jawaharke, Mansa, Punjab, Intia), taiteilijanimeltään Sidhu Moose Wala, oli intialainen laulaja, rap-artisti, lauluntekijä ja näyttelijä, joka työskenteli punjabimusiikin ja punjabielokuvan parissa. Hän oli myös poliitikko, joka kuului Intian kongressipuolueeseen. Moose Wala aloitti uransa Ninjan kappaleen ”License” lauluntekijänä ja aloitti laulajanuransa duettokappaleella nimeltä ”G Wagon”. Debyyttinsä jälkeen hän teki yhteistyötä Brown Boyzin kanssa useissa Humble Musicin julkaisemissa kappaleissa. Sidhun katsotaan yleisesti olleen yksi sukupolvensa suurimmista punjabitaiteilijoista. Lisäksi häntä on pidetty avainhenkilönä, joka avasi punjabiartisteille oven valtavirran musiikkiin.
Moose Wala sai laajaa huomiota kappaleella ”So High”. Vuonna 2018 hän julkaisi debyyttialbuminsa PBX 1, joka nousi Billboard Canadian Albums -listalla sijalle 66. Albumin jälkeen hän alkoi julkaista kappaleitaan itsenäisesti. Hänen vuoden  2019 singlensä ”47” sijoittui Britannian singlelistalle. Vuonna 2020 The Guardian nimesi Moose Walan 50 nousevan ja tulevan artistin joukkoon. Kymmenen hänen kappaleistaan ​​on noussut Britannian Aasian listalle, joista kaksi on noussut listan kärkeen. Hänen kappaleensa ”Bambiha Bole” oli maailmanlaajuisen YouTube-musiikkilistan viiden parhaan joukossa. Vuonna 2021 hän julkaisi Moosetapen, jonka kappaleita listattiin maailmanlaajuisesti, mukaan lukien Canadian Hot 100, UK Asian ja New Zealand Hot -listat.
Moose Wala tunnettiin kiistanalaisesta sanoitustyylistään, joka usein edisti asekulttuuria ja haastoi samalla uskonnolliset tunteet, kuten viittauksilla  sikhismin arvostettuun hahmoon Mai Bhagoon ja Khalistan-liikkeeseen. Hän oli kohdannut oikeudellisia haasteita asekulttuurin edistämisessä ja tulenarkojen ja yllyttävien sanoitusten käyttämisessä kappaleissaan. Vuoteen 2022 mennessä häntä vastaan ​​oli vireillä neljä rikostutkintaa. Moose Wala oli Intian kongressipuolueen jäsen, ja hän kilpaili Mansan Punjabin lakiasäätävän kokoonpanon vuoden 2022 vaaleissa tuloksetta.
Tuntemattomat hyökkääjät ampuivat Moose Walan kuoliaaksi autoonsa 29. toukokuuta 2022. Hän matkusti henkilökohtaisessa autossaan eikä ottanut mukaansa osavaltion hallituksen antamia kahta henkivartijaa eikä luodinkestävää autoaan. Kanadalainen gangsteri, joka toimii Punjabissa, ilmoitti olevansa vastuussa murhasta. Punjabin poliisin alustavan tutkinnan mukaan tapahtuma johtui jengien välisestä kilpailusta. Punjabin pääministeri Bhagwant Mann ilmoitti oikeudellisesta tutkinnasta hänen kuolemansa johdosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sidhu Moose Wala Wikimedia Commonsissa
Sidhu Moose Wala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tōkyō metro

| Tōkyō metro> 東京地下鉄株式会社.Tokyo Metro |
| --- | --- |

Perustiedot
 Tōkyō metron linjakartta
Valtio:  Japani
Toiminta-alue:  Tokio
Perustettu:  1. huhtikuuta 2004
Rataverkko
Verkoston pituus:  195,1 km
Kotisivu
Eidanin 3000-sarjan juna vuonna 1977
Chiyoda-linjan 16000-sarjan juna
Tōkyō metro (jap. 東京メトロ, Tōkyō metoro, virallisesti 東京地下鉄株式会社, Tōkyō chikatetsu kabushikigaisha, ”Tokion metro-osakeyhtiö”, engl. Tokyo Metro) on Japanin pääkaupungissa Tokiossa metroliikennettä harjoittava yritys. Sillä on yhdeksän metrolinjaa, jotka muodostavat yhdessä Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimien linjojen eli Toei-metron kanssa Tokion metron. Yritys on perustettu vuonna 2004 ja sen omistavat yhdessä Japanin valtio (53,4 %) ja Tokion metropoli (46,6 %).
Tōkyō metron verkosto käsittää yhteensä 179 asemaa. Metrovaunuja yhtiöllä on käytössä 2 719 kappaletta, ja vuonna 2012 se kuljetti keskimäärin 6,44 miljoonaa matkustajaa päivässä. Vuonna 2009 yhtiö tuotti voittoa 63,5 miljardia jeniä, mutta sillä oli samalla velkaa 735 miljardia jeniä.
Historia

Tōkyō metron historia ulottuu 1920-luvulle, jolloin avattiin pääkaupungin ensimmäinen metrolinja. Metroa hallinnoimaan perustettiin vuonna 1941 ”keisarillisen pääkaupungin pikaliikenteen laitos” (jap. 帝都高速度交通営団, Teito kōsokudo kōtsūeidan), joka tunnettiin lyhyemmin japaniksi nimellä Eidan tai englanninkielisellä lyhenteellä TRTA. 1950-luvulta alkaen verkosto laajeni nopeasti ja nykyään se on 195,1 kilometrin pituinen.
Linjat

Tōkyō metro liikennöi yhdeksää linjaa. Tōkyō metron linjat sijaitsevat lähinnä Tokion erillisalueilla, mutta yhteistyö yksityisten rautatieyritysten kanssa sallii monien paikallisjunalinjojen läpiajon metroverkkoon ja toisin päin.
| Väri | Merkki | Numero | Linja | Japaniksi | Reitti | Pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| oranssi |  | Linja 3 | Ginza-linja | 銀座線 | Asakusa–Shibuya | 14,3 km |
| punainen |  | Linja 4 | Marunouchi-linja | 丸ノ内線 | Ikebukuro–Ogikubo | 24,2 km |
| punainen |  | Linja 4 | Marunouchi-linjan haara | 丸ノ内線分岐線 | Nakano-sakaue–Hōnanchō | 3,2 km |
| hopea |  | Linja 2 | Hibiya-linja | 日比谷線 | Kita-Senju–Naka-Meguro | 20,3 km |
| taivaansininen |  | Linja 5 | Tōzai-linja | 東西線 | Nakano–Nishi-Funabashi | 30,8 km |
| vihreä |  | Linja 9 | Chiyoda-linja | 千代田線 | Kita-Ayase–Yoyogi-Uehara | 24,0 km |
| kulta |  | Linja 8 | Yūrakuchō-linja | 有楽町線 | Wakōshi–Shin-Kiba | 28,3 km |
| violetti |  | Linja 11 | Hanzōmon-linja | 半蔵門線 | Shibuya–Oshiage | 16,8 km |
| smaragdinvihreä |  | Linja 7 | Nanboku-linja | 南北線 | Meguro–Akabane-Iwabuchi | 21,3 km |
| ruskea |  | Linja 13 | Fukutoshin-linja | 副都心線 | Wakōshi–Shibuya | 20,2 km |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metro Wikimedia Commonsissa
Yhtiön internetsivut (japaniksi) (englanniksi)
Troels Bech

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Troels Bech
Syntymäaika: 29. heinäkuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Svendborg, Fyn, Tanska
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1987 1987 1987 1988–1994 |  Svendborg fB  SpVgg Greuther Fürth  Svendborg fB  Silkeborg IF |   7 (0)   177 (–) |
Valmennusura
1994–1996 1996–1997 1998–1999 1999 2000–2002 2002–2003 2004–2005 2006–2008 2009–2012 2012–2014 2020:  Viborg FF (apuv.)  Hjortshøj-Egå IF  AC Horsens  Ikast FS  Odense BK  FC Midtjylland  Odense BK  Esbjerg fB  Silkeborg IF  Odense BK  Esbjerg fB
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Troels Bech (s. 29. heinäkuuta 1966) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Bech aloitti pelaajauransa Tanskan 2. divisioonassa pelanneessa Svendborg fB:ssa. Hän siirtyi 1987 Saksaan Bayernligassa pelanneeseen SpVgg Greuther Fürthiin, jossa pelasi vain seitsemän ottelua kunnes palasi takaisin Svendborgiin.
Vuonna 1988 Bech seurasi Svendborgista tuttua valmentaja Viggo Jenseniä Silkeborg IF:ään. Bech nousi nopeasti seuran avainpelaajien joukkoon ja pelasi monipuolisesti sekä keskikentällä että puolustuksessa. Hän voitti seuran paidassa Tanskan mestaruuden 1994. Samana vuonna hän joutui myös lopettamaan uransa akillesjännevammojen vuoksi vain 27-vuotiaana.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Tanskan mestaruus: 1994
Ura valmentajana

Yllättäen päättyneen pelaajauransa jälkeen Bech siirtyi kentän laidalle ja aloitti 1994 Viggo Jensenin aisaparina Viborg FF:ssä. Kaksikko nosti seuran Tanskan superliigaan kevällä 1995. Vuonna 1996 Bech debytoi päävalmentajana naisten liigassa pelanneessa Hjortshøj-Egå IF:ssä, jonka kanssa hän voitti Tanskan mestaruuden. Tämän jälkeen hän toimi AC Horsensin ja Ikast FS:n päävalmentajana. Vuonna 1999 Ikast FS yhdistyi Herning Fremadin kanssa FC Midtjyllandiksi ja Bech menetti paikkansa seuran päävalmentajana.
Vuonna 2000 Bechin valmennusura jatkui Odense BK:n peräsimessä. Hän johdatti seuran Tanskan cupin mestariksi 2002 ja saavutti liigassakin kohtuulliset sijoitukset keskikastissa. Kauden jälkeen hän siirtyi FC Midtjyllandin päävalmentajaksi ja luotsasi seuran Tanskan cupin finaaliin keväällä 2003. Seuraava kausi alkoi kuitenkin kehnosti ja Bech sai potkut joulukuussa 2003. Hänen ei kuitenkaan tarvinnut olla työttömänä kauan, sillä jo tammikuussa 2004 Odense BK palkkasi hänet takaisin päävalmentajakseen. Hän johdatti seuran kauden päätteeksi liigassa neljänneksi ja cupissakin välieriin. Hän jatkoi päävalmentajana myös kauden 2004/05 luotsaten Odensen kuudenneksi. Tammikuussa 2006 Bech siirtyi Odensesta Esbjerg fB:n päävalmentajaksi. Bechin johdolla Esbjerg pelasi Tanskan cupin loppuottelussa 2006 ja 2008.
Tammikuussa 2009 Bech siirtyi Esbjergistä Silkeborg IF:n päävalmentajaksi. Puolikkaalla kaudellaan Bech nosti Silkeborgin Tanskan 1. divisioonan kakkoseksi ja seura nousi liigaan kaudelle 2009/10. Bechin johdolla Silkeborg onnistui vakiinnuttamaan asemansa liigaseuransa sijoittuen ensimmäisen kauden jälkeen kahdeksannkesi ja 2010/11 jo viidenneksi. Bechin viimeiseksi kaudeksi Silkeborgissa jäi 2011/12, jolloin joukkue oli jälleen kahdeksas. Kauden jälkeen hän jätti seuran ja palasi kolmannen kerran Odense BK:n päävalmentajaksi. Bechin johdolla OB jatkoi taaperrustaan Tanskan liigan keskikastissa sijoittuen parhaimmillaan kahdeksanneksi. Kauden 2014/15 alussa OB juuttui heikkojen esitystensä myötä liigan hännille ja seurajohto erotti Bechin syyskuun lopussa.
Kesäkuussa 2015 Bech aloitti Brøndby IF:n urheilutoimenjohtajana. Bech jätti seuran johtotehtävät vuoden 2018 lopussa ja päätti pitää sapattivapaata jalkapallosta matkustaen perheensä kanssa ympäri maailmaa.
Kesäkuussa 2020 Bech palasi valmennustehtäviin, kun putoamista vastaan Tanskan liigassa kamppaillut Esbjerg fB palkkasi hänet toistamiseen päävalmentajakseen. Hän toimi päävalmentajana vain pari kuukautta, eikä onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Heinäkuussa 2020 seura korvasi hänet islantilaisella Ólafur Kristjánssonilla.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Tanskan naisten mestaruus: 1997
Tanskan cup: 2002
Hopeaa (3): 2003, 2006, 2008
Simon Mepeham

Mepehamin hauta Canterburyn tuomiokirkossa
Simon Mepeham tai Meopham (n. 1275–1333) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1328–1333. Hän opiskeli Oxfordissa Merton Collegessa vuosina 1290–1296. Arkkipiispaksi hänet valittiin 11. joulukuuta 1327 ja vihittiin virkaan 5. kesäkuuta 1328. Pyhän Augustinuksen luostarin munkit tekivät valituksen Mepehamin toiminnasta ja paavi Johannes XXII julisti hänet pannaan vuonna 1333, koska hän ei suostunut kuultavaksi asiassa. Myöhemmin hän pääsi pois pannasta, mutta ei saanut piispan virkaa takaisin.
Mepeham on haudattu mustasta marmorista tehtyyn hautaan Canterburyn tuomiokirkkoon.
Törrösara

| Törrösara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  muricata
Kaksiosainen nimi
 Carex muricata  L. 
Katso myös
   Törrösara Wikispeciesissä   Törrösara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Törrösara (Carex muricata) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.
Ulkonäkö

Törrösara muistuttaa suuresti hakarasaraa (Carex spicata) ja kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 15–60 senttimetriä korkeaksi. Törrösaran varsi on roteva ja yläosastaan hyvin karhea. Lehdet ovat 3–4 mm leveitä ja niiden kielekkeen kaari on tylppä, erona hakarasaraan. Kukintona on 2–3,5 cm pitkä tähkistö, joka koostuu 4–7 tähkäosasta. Niistä alimmat ovat toisistaan erilliset ja siirottavat. Pullakot ovat kiiltäviä, eri suuntiin kääntyneitä, 3–4,5 mm pitkiä ja niiden suuota on lyhyt.
Levinneisyys

Törrösara esiintyy alkuperäisenä useimmissa Euroopan maissa ja Aasian länsipuoliskolla.
Törrösara Suomessa

Suomessa törrösaraa tavataan melko yleisenä eteläosassa, etenkin Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa. Lounais-Suomessa lajia pidetään alkuperäisenä, muuten muinaistulokkaana. Sen kasvupaikkoja ovat kuivat niityt ja pientareet.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Törrösaran (Carex muricata) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Törrösara (Carex muricata)
ITIS: Carex muricata (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex muricata (englanniksi)