stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moran kunta
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Gopshus
Gävunda
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Moran kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 4 | 4 | 5 | 4 | 5 | 5 | 8 | 5 | 5 | 3 | 5 | 6 | 5 | 4 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 15 | 17 | 18 | 20 | 17 | 15 | 16 | 6 | 5 | 15 | 13 | 11 | 11 | 12 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 4 | 4 | 2 | 1 | 3 | 3 | 4 | 6 | 4 | 2 | 2 | 1 | 1 | 0 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 5 | 6 | 3 | 2 | 2 | 1 | 2 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 1 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 18 | 18 | 19 | 19 | 18 | 17 | 15 | 19 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 10 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 | 0 | 4 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 3 | 4 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 6 | 5 | 3 | 3 | 3 | 2 | 0 | 8 | 4 | 2 | 4 | 4 | 4 | 6 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Moran piiri
Sollerönin piiri
Venjanin piiri
Våmhusin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Mora
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Mora
Sollerön (Sofia Magdalena)
Söromsjöns kbfd*
Venjan
Venjans kbfd*
Vårnhus
Våmhus baptistförsamling
Seurakunnat > Kirkot

Moran kirkko
Oxbergin kappeli
Sollerön kirkko
Venjanin kirkko
Våmhusin kirkko
Urheilu > Hiihto

Mora on vuodesta 1922 alkaen vuosittain järjestetyn Vaasahiihdon (Vasaloppet) päätepiste. Hiihtoseura IFK Mora on yksi Ruotsin suurimmista urheiluseuroista ja sillä on paljon mitaleja. Seuran tunnetuin hiihtäjä on olympiavoittaja Nils "Mora-Nisse" Karlsson. Myös olympiavoittaja Stina Nilsson on seuran tunnettu edustaja.
Urheilu > Jääkiekko

Mora IK on yksi Taalainmaan vanhimmista jääkiekkoseuroista.
Tunnettuja moralaisia

Anders Nohrström, ruukinpatruuna, Strömforsin ruukin omistaja
Anders Zorn, kuvataiteilija
Nils "Mora-Nisse" Karlsson, hiihtäjä
Joakim Cans, laulaja
Jon Olsson, freestylehiihtäjä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Moran kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mora kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Taalainmaan läänin kunnat
Kartta Moran kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Nicole Sullivan

| Nicole Sullivan |
| --- | --- |
 Nicole Sullivan vuonna 2003.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicole Julianne Sullivan
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1970 (ikä 54)  Manhattan, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Useita rooleja (Mad TV) Holly Shumpert (Kellarin kunkku) Shego (Kim Possible)
Aiheesta muualla
IMDb 
Nicole Julianne Sullivan (s. 21. huhtikuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Sullivan tunnetaan parhaiten vuonna 1995 alkaneesta sketsisarjasta MADtv, jossa hän näytteli aktiivisesti kuusi vuotta. Hän esiintyi myös tilannekomediasarjassa Kellarin kunkku. Sullivan on myös tehnyt muutamia äänirooleja animaatioissa kuten Family Guy, Baby Blues ja Kim Possible.
Filmografia

Viiden juttu (1994) – Terry (1 jakso)
Mad TV (1995–2005) – Useita rooleja
Kova laki: Erikoisyksikkö (2000) – Jen Caulder (1 jakso)
Titus (2000) – Carol (1 jakso)
Family Guy (2000–2006) – Useita rooleja (18 jaksoa) (ääni)
Buzz Lightyear of Star Command (2000–2001) – Mira Nova (ääni)
Kellarin kunkku (2001–2007) – Holly Shumpert
Tuho-osasto (2001–2009) – Jill Tracy (6 jaksoa)
Clone High (2002) – Jeanne d'Arc (ääni)
Kim Possible (2002–2007) – Shego (ääni)
Less Than Perfect (2003) – Deirdre Bishop (2 jaksoa)
Monk (2005) – Janet Novak (1 jakso)
Kim Possible: Päättäjäispainajainen (2005) – Shego (ääni)
Hot Properties (2005) – Chloe Reid (5 jaksoa)
Boston Legal (2006) – Joan Rubin (1 jakso)
Brandy ja Herra Whiskers (2006) – Gerri (2 jaksoa) (ääni)
Thank God You're Here (2007) – Itsensä (2 jaksoa)
Riemukas Robinsonin perhe (2007) – Fanni Robinson (ääni)
Raines (2007) – Carolyn Crumley
Zackin ja Codyn viiden tähden elämää (2008) – Miss Klotz (1 jakso)
The Secret Saturdays (2008–2009) – Drew Saturday (ääni)
Aiheesta muualla

Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Fanisivu
Non-verbaalinen viestintä

Silmänisku on non-verbaalista viestintää.
Non-verbaalinen viestintä (myös nonverbaalinen viestintä) on viestintä, joka ei perustu sanojen merkityksiin.
 Non-verbaalista viestintää ovat ruumiinkielen piirteet kuten katseet, eleet, ilmeet, kosketukset, liikkeet ja vartalon asennot sekä myös äänensävyt, puheen nopeus ja puheen voimakkuus. Nämä välittävät tietoa viestinnän osapuolten välillä esimerkiksi puhujan mielentilasta, asennoitumisesta ja iästä. Non-verbaalinen viestintä voi olla tahallista tai tiedostamatonta.
Non-verbaaliseksi viestinnäksi voidaan katsoa myös ihmisen ja muunlajisten eläinten välinen vuorovaikutus. Kotieläimet ja työjuhdat voivat oppia ymmärtämään ihmisen ohjausta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Non-verbaalinen viestintä Wikimedia Commonsissa
Niilo Saraste

Niilo Saraste, nimi alunperin Nikolai Bogdanoff (4. helmikuuta 1880 Hämeenlinna – 28. marraskuuta 1938 Kuopio) oli suomalainen sotilaskapellimestari, musiikkiluutnantti ja säveltäjä. Hän palveli soittajana ja kapellimestarina Venäjän keisarillisessa armeijassa ja itsenäisen Suomen armeijassa.
Saraste pestautui 12-vuotiaana soittajaoppilaaksi Oraskin jalkaväkirykmenttiin ja oli siellä oppilaana kuusi vuotta. Hän suoritti asevelvollisuutensa Suomessa ja saatuaan ylennyksen soittaja-aliupseeriksi hän siirtyi suomenmaalaisen kaartinrykmentin soittokuntaan Pietariin ja jatkoi täällä musiikkiopintojaan muun muassa Pietarin konservatoriossa. Saraste erosi sotapalveluksesta 1909 ja oli sitten työssä valtionrautateillä Pietarin Suomen asemalla johtaen työnsä sikäläistä suomalaista torvisoittokuntaa.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 hänet kutsuttiin uudelleen sotapalvelukseen ja hän toimi sodan ajan 3. suomenmaalaisen tykistöprikaatin kapellimestarina. Saraste liittyi vuonna 1918 Suomen armeijaan ja toimi 1918–1927 Savon jääkärirykmentin, 1927–1929 11/SPrm:n ja vuodesta 1929 Pohjan Rykmentin kapellimestarina. Hän sävelsi useita sotilas- ja surumarsseja ja sovitti sotilassoittokunnille laajan ohjelmiston musiikkia.
Epica (albumi)

| Epica Kamelot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–lokakuu 2002, Gate Studio, Wolfsburg, Saksa
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2003
 Tuottaja(t): Sascha Paeth & Miro
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 52.12
 Levy-yhtiö: Noise
Listasijoitukset
  28.
Kamelotin muut julkaisut
| Karma 2001 | Epica 2003 | The Black Halo 2005 |
Epica on power metal -yhtye Kamelotin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2003 Noise Recordsin kautta. Se on Kamelotin ensimmäinen konseptialbumi. Tämä albumi ja sen jatko-osa The Black Halo (2005) ovat rock-ooppera, joka on saanut inspiraationsa Goethen Faustista. Epica kertoo osan 1, kun taas The Black Halo kertoo osan 2. (Goethen Faustissa on kaksi osaa.) Suurin osa sanoituksista kirjoitettiin ennen varsinaisen musiikin säveltämistä. Albumi inspiroi Epica yhtyeen nimeä sen julkaisun jälkeen.
Vuosina 2017 ja 2019 Loudwire ja Metal Hammer sijoittivat sen kaikkien aikojen 18 ja 22. parhaimmaksi power metal levyksi.
Albumin kansikuvan on piirtänyt Derek Gores.
Hahmot

Ariel (Roy Khan) Ariel on utelias, päättäväinen ja ylimielinen mies. Vertaansa vailla oleva nero ja taitava tiedemies ja filosofi, hän on pettynyt näiden tieteenalojen kyvyttömyyteen vastata hänen syvimpiin kysymyksiinsä ja pyrkii paljastamaan universaalin totuuden, jota nämä asiat eivät ole hänelle antaneet. Hän uskoo vahvasti, että tällaisen transsendenttisen tiedon löytäminen on ainoa asia, joka voi tehdä hänen elämästään elämisen arvoista. Hän perustuu Goethen Faustin Heinrich Faust -hahmoon.
Helena (Mari Youngblood) Helena eli nuoruutensa Arielin kanssa ja rakastaa häntä syvästi. Hän on ainoa henkilö, jota Ariel on koskaan todella rakastanut. Hän edustaa viattomuutta ja kaikkea puhdasta ja hyvää. Hän perustuu Goethen Faustin Gretcheniin.
Mephisto (Roy Khan) Mephisto on kapinallinen enkeli, joka heitettiin ulos taivaasta. Hän haluaa epätoivoisesti päästä takaisin taivaaseen ja olla jälleen yhdessä Jumalan kanssa. Hän halveksii syvästi ihmisiä, joita hän pitää alempiarvoisina olentoina jotka eivät ole Jumalan rakkauden arvoisia. Mephisto on ainoa hahmo, joka on säilyttänyt nimensä alkuperäisestä Faustista.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Roy Khan ja Thomas Youngblood.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Prologue | 1.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Center of the Universe | 5.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Farewell | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Interlude I: Opiate Soul | 1.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Edge of Paradise | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Wander | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Interlude II: Omen | 0.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Descent of the Archangel | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Interlude III: At the Banquet | 0.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | A Feast for the Vain | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | On the Coldest Winter Night | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Lost & Damned | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Helena's Theme | 1.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Interlude IV: Dawn | 0.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | The Mourning After (Carry On) | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | III Ways to Epica | 6.17 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 52.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Snow (rajoitettu painos)  | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Like the Shadows (Japanin bonus)  | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.18 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Albumilistat (2003) | paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen albumilista: 28
Japanin albumilista: 47
Saksan albumilista: 59
Ranskan albumilista: 117
Kokoonpano

Kaikki tiedot Epican kansivihkosta.
Kamelot
Roy Khan – laulu
Thomas Youngblood – kitara, taustalaulu
Glenn Barry – bassokitara
Casey Grillo – rummut
Vierailevat muusikot
Mari Youngblood – laulu kappaleissa "Center of the Universe", "Helena's Theme" ja "III Ways to Epica"
Miro – koskettimet ja orkesterisovitukset, tuottaja
Sascha Paeth – kitara, tuottaja
Luca Turilli – kitarasoolo kappaleessa "Descent of the Archangel"
Günter Werno – kosketinsoittimet
- Jan P. Ringvold – kosketinsoittimet
Robert Hunecke-Rizzo – laulu
Cinzia Rizzo – kuorolaulu, Djembe kappaleessa "On the Coldest Winter Night"
Annie Langhans – kuorolaulu
Herbie Langhans – laulu
Fabricio Alejandro - Bandoneón kappaleessa "Lost & Damned"
Rodenbergin sinfoniaorkesteri – orkestraatiot
Olaf Reitmeier – akustinen basso kappaleessa "On the Coldest Winter Night"
John Wilton – seremoniamestari kappaleessa "At the Banquet", joen henki kappaleessa "Helena's Theme"
Andre Neygenfind – D-basso kappaleessa "On the Coldest Winter Night"
Tuotanto
Derek Gores – kuvitus
Arviot

| Arviot> Lähde | Arviot> Arvosana |
| --- | --- |
Amazon.com: 4.5/5
Imperiumi (Anne Tulokas): 8/10
Imperiumi (Mikko Lehto): 8-/10
The Metal Circus: 9/10
The Metal Crypt: 5/5
Metal Storm: 10/10
Metal Temple: 8/10
Sea of Tranquility: 4/5
Soundi: 4/5
Sputnikmusic: 5/5
Aiheesta muualla

Kamelotin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Epica (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Epica (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
FK Metalist Harkova

Metalist (ukr. ФК «Металіст» Харків, FK Metalist H’arkiv, ven. ФК «Металлист» Харьков, FK Metallist Harkov) oli jalkapalloseura Ukrainan Harkovasta.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1925 nimellä HPZ (suom. Harkovan höyryveturitehdas). Historian saatossa se on pelannut myös nimillä Traktor (1946), Dzeržinets (1946–49) ja Avangard (1949–1966) ennen Metallist-nimen ottamista käyttöön vuonna 1967.
Kymmenen vuotta perustamisensa jälkeen joukkue voitti Harkovan mestaruuden ja pääsi Neuvostoliiton cupiin. Sen parhaimmat vuodet ajoittuivat kuitenkin toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan. Ensimmäisen kerran se nousi Neuvostoliiton B-kakkosliigaan vuonna 1947, mutta putosi vain yhden kauden jälkeen. Vuonna 1956 joukkue nousi uudelleen Neuvostoliiton B-kakkosliigaan ja neljän vuoden kuluttua kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle kakkosliigaan.
Vuonna 1978 Metallist nousi ykkösliigaan (toinen sarjataso) ja viimein pääsarjatasolle kauden 1979 päätteeksi. Joukkue pelasi Neuvostoliiton liigassa kaikkiaan kymmenen kauden ajan pääasiassa keskikastin joukkueena. Vuonna 1983 se selviytyi Neuvostoliiton cupin loppuotteluun, jossa kuitenkin hävisi toiselle ukrainalaisjoukkueelle Šahtjor Donetskille. Vuonna 1988 Metallist selviytyi toistamiseen cup-finaaliin ja voitti Moskovan Torpedon. Tätä myötä se pääsi myös Cup-voittajien cupiin, missä kuitenkin putosi puolivälierävaiheessa hollantilaiselle Rodalle.
Neuvostoliiton romahdettua ja Ukrainan itsenäistyttyä Metalist on pelannut Ukrainan pääsarjassa lukuun ottamatta vuosia 1994–1998 ja kautta 2003–2004, jolloin se pelasi sarjatasoa alempana. Kaudella 2002–2003 Metalist jäi sarjassa viimeiseksi, vaikka oli edelliskaudella taistellut tiukasti eurocup-paikoista. Joukkue kuitenkin voitti divisioonamestaruuden ja nousi välittömästi takaisin pääsarjaan kaudeksi 2004–2005. Viime vuosina Metalist on lukeutunut Ukrainan kärkijoukkueisiin suurseurojen Dynamon ja Šah’tarin takana. Kausina 2006–2007 ja 2007–2008 se saavutti pronssia ja pääsi jälkimmäisellä kaudella UEFA-cupin ensimmäiselle kierrokselle. Kaudella 2008–2009 se selvitti tiensä 16 parhaan joukkoon. Metalist sai Ukrainan pääsarjassa pronssia myös kaudella 2008–2009 ja pronssiputki jatkui kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012. Eurooppa-liigassa se selviytyi kaudella 2009–2010 play-off -kierrokselle, kaudella 2010–2011 32 parhaan joukkoon ja kaudella 2011–2012 puolivälieriin. Seura meni konkurssiin vuonna 2016 talousrikoksista epäillyn omistajan Serhi Kurtšenkon paettua syytteitä Venäjälle.
Metalistin perinnettä jatkamaan perustettiin uusi seura FK Metalist 1925, joka pelaa kaudella 2017–2018 kolmannella sarjatasolla.
Saavutukset

Neuvostoliiton cupin voitto 1988, kakkossija 1983
Ukrainan cupin kakkossija 1992
Ukrainan pääsarjan pronssi 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (venäjäksi)
Kannattajayhdistyken sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Eta Leonis

| Eta Leonis |
| --- | --- |

Nimen alkuperä:  ?
Bayerin designaatio:  Eta Leonis, η Leo , η Leonis, Eta Leo
Flamsteedin designaatio:  30 Leonis
HD-designaatio:  HD 87737
Muut designaatiot:  HR 3975, BD +17°2171,  SAO 98955, FK5 379, HIP 49583
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  3,52 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  -5,60 Mv
Valovoima:  16 400 Lo Aurinkoa (n. 15 000) aurinkoa
Spektriluokka:  A0 Ib + B
Väri-indeksi:  B-V -0,08 (kalibroitu, havaittu 0,04) U-B -0.,23 kalibroitu
Lämpötila:  n. 9 900 K (10 400+-300) K
Massa:  9ja 9  Mo M☉
Säde:  44 (n. 40) Ro R☉
Muuttujatyyppi:  pimennysmuuttuja
Pyörimisnopeus:  20 km/s
Metallipitoisuus:  ?
Ikä:  n. 17 milj v
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Leijona Leo
Rektaskensio (J2000):  10h 07m 20.0s
Deklinaatio (J2000):  +16° 45′ 46″
Etäisyys:  2 132 valovuotta (654 parsekia)
Parallaksi:  1,53 ± 0,77 mas mas
Säteisnopeus:  3 km/s km/s
Ominaisliike:  RA: -1,94 mas/yr   dekl.: -0,53 mas/yr mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 74° S välillä. 
Eta Leonis on tähti Leijonan tähtikuviossa.
Se on melko himmeä, tähden näennäinen kirkkaus on 3,52.
Tähti on luultavasti pimennysmuuttuja, jonka kirkkaampi komponentti on valkoinen ylijättiläistähti. Tähden etäisyyden mittaus on ollut vaikeaa sen suuren etäisyyden takia; etäisyys on noin 2 100 valovuotta, mutta voi olla välillä 1 400–4 300 valovuotta. Tähti menettää massaansa 1/500 000–1/1 000 000 Auringon massaa vuodessa.
Tietoja Eta Leonisista

Painovoima pinnalla log g 2,05-+0,20
Mikroturbulenssi "Tau yläviiva" 2 km/s optisella syvyydellä tähden pinnasta, ulompana 1,3–10 km/s.
Metalliviivat leventyneet 15 km/s
Bolometrinen korrektio BC 0,41
Aiheesta muualla

Kaler Eta Leo (Arkistoitu – Internet Archive)
Ritte Eta Leonis (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Tähdet:  Regulus, γ1 Leo, Denebola, δ Leo, ε Leo, θ Leo, ζ Leo, η Leo, ο Leo A, ο Leo B, γ2 Leo, ρ Leo, μ Leo, ι Leo, σ Leo, 54 Leo, υ Leo, λ Leo, 31 Leo, 60 Leo, φ Leo, κ Leo, 93 Leo, 72 Leo, χ Leo, π Leo, 61 Leo, 87 Leo, 40 Leo, 58 Leo, τ Leo, 59 Leo, ξ Leo, 10 Leo, 6 Leo, 48 Leo, 75 Leo, ν Leo, 92 Leo, 22 Leo, 73 Leo, 53 Leo, ψ Leo, 79 Leo, ω Leo, 69 Leo, 37 Leo, 46 Leo, HD 94402, 52 Leo, 51 Leo, 65 Leo, 95 Leo, 86 Leo, 81 Leo, 44 Leo, 15 Leo, 18 Leo, 49 Leo, 67 Leo, 3 Leo, 8 Leo, 85 Leo, 89 Leo, 39 Leo, 76 Leo, 55 Leo, 56 Leo, 35 Leo, 62 Leo, 90 Leo, 45 Leo, R Leo, 43 Leo, 20 Leo, 42 Leo, 13 Leo, 88 Leo, 54 Leo, 7 Leo, 80 Leo, 37 Sex, 34 Leo, 19 Leo, 23 Leo, 64 Leo, 83 Leo A, 18 LMi, 9 Leo, 11 Leo, 52 LMi, 71 Leo, HD 89307, 83 Leo B, HD 81040, HD 88133, HD 100777, GJ 436, CW Leo, Wolf 359
Eksoplaneetat:  83 Leonis B b, HD 81040 b, HD 88133 b, GJ 436 b
Elisabeth Lupka

Elisabeth Lupka vuonna 1945.
Elisabeth Lupka (27. lokakuuta 1902 – 8. tammikuuta 1949) oli saksalainen keskitysleirivartija ja SS-nainen toisen maailmansodan aikana.
Lupka syntyi Damnerissa Saksassa. Hän meni naimisiin 1934, mutta ei saanut lapsia ja liitto päättyi avioeroon. 1937 hän meni Berliiniin töihin lentokonetehtaaseen. 1942 hän jätti työpaikkansa ja meni Ravensbrückiin opiskelemaan leirinvartijaksi. Lupka valmistui ja hänestä tuli Aufseherin useisiin työkohteisiin. Maaliskuussa 1943 hänet siirrettiin Auschwitz-Birkenaun leiriin Puolassa. Ensin hän oli Aufseherin ja sitten Blockfǖhrerin (lohkonvalvoja). Hän hakkasi siellä vankeja piiskalla ja valitsi monia kaasukammioihin. Lupka jäi leiriin sen viimeisiin evakuointeihin asti ja tammikuussa 1945 hän oli mukana kuolemanmarssilla Loslauhun. Hän palasi tammikuussa 1945 Ravensbrückiin, jossa jatkoi kauhua herättävää työtään.
6. kesäkuuta 1945 Lupka pidätettiin ja lähetettiin liittoutuneiden internointileirille. 6. kesäkuuta 1948 pitkän kuulustelun jälkeen hän joutui Krakovassa oikeuteen sotarikoksista, lähinnä vankien pahoinpitelyistä ja valitsemisista kaasukammioihin. Lupka todettiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Hänet hirtettiin 8. tammikuuta 1949 vankilassa Krakovassa. Hän oli 46-vuotias. Hänen ruumiinsa luovutettiin Jagellonian yliopiston lääketieteen opiskelijoille tutkimuksiin.
Niilo Salovaara

Niilo Kullervo Salovaara (13. lokakuuta 1902 Fairport, Ohio, Yhdysvallat – 11. tammikuuta 1977) oli suomalainen juristi. Hän oli Helsingin yliopiston rikosoikeuden apulaisprofessori 1948–1961 ja Turun yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori vuodesta 1962.
Nokia E72

| Nokia E72 |
| --- | --- |

Julkaistu:  2009
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900 HSDPA 850/900/1900/2100
Mitat:  114 × 58 × 10 mm
Paino:  128 g
Näytön kuvatarkkuus:  320 × 240 pikseliä
Värien lukumäärä:  16 milj.
Muisti:  sisäinen 250 Mt, 128 Mt RAM, MicroSD-muistikorttipaikka (tuki maks. 16 Gt korteille)
Kamera:  5 MP (2592 × 1944) LED-salamalla ja automaattitarkennuksella
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  maks. 480 h (2G), 576 h (3G)
Puheaika:  maks. 12 h 30 min (2G), 6 h (3G)
Käyttöjärjestelmä:  Symbian OS 9.3, Series 60
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE, WLAN
Liitännät:  Bluetooth 2.0, USB
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia E72 on Nokian vuonna 2009 julkaistu matkapuhelin, joka kuuluu Nokian Eseriesiin. Sitä valmistettiin Suomessa. Se on seuraaja Nokia E71-puhelimelle, ja ne jakavat samanlaisen muodon.
Sen ominaisuudet ovat ennakoiva tekstinsyöttö, äänikomennot, ja sitä saa valkoisena, mustana, metallinharmaana, topaasinruskeana ja ametistinvioletti.
Aiheesta muualla

Nokia E72 - Tuki
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Egyptin iskut 2017

| Egyptin iskut 2017 |
| --- | --- |
Paikka:  Tanta ja Aleksandria, Egypti
Kohde:  koptilaiset
Ajankohta:  9. huhtikuuta 2017, palmusunnuntai
Iskutyyppi:  itsemurhaisku
Kuolleita:  43
Haavoittuneita:  yli 100
Epäilty/epäillyt:  ISIS
Tekovälineet:  räjähdeliivit, räjähdevyöt
Egyptin kirkkoiskut ovat palmusunnuntaina 9. huhtikuuta 2017 tapahtuneita itsemurhaiskuja Pyhän Yrjön kirkossa Pohjois-Egyptin Tantan kaupungissa Niilin suistossa ja Pyhän Markuksen koptikirkossa, joka on pääkirkko Aleksandriassa, koptikirkon paavin kotipaikassa. Ainakin 43 ihmisen ilmoitettiin saaneen surmansa ja yli 100 loukkaantuneen. Iskut teki Isis:n turvallisuusjoukko.
Taustaa

Helmikuussa 2017 Isis kehotti hyökkäämään kristittyjä vastaan, ja Siinain levottomuuksien aikana sadat kristityt pakenivat kodeistaan Pohjois-Sinaista "yhteisen salamurha- ja pelottelukampanjan" jälkeen. Pommi-iskut tapahtuivat presidentti (ja entinen kenraali) Abdel Fattah el-Sisin aikana, joka on korostanut kansallista turvallisuutta hallituskaudellaan ja joka palasi hiljattain matkaltaan Yhdysvaltoihin presidentti Donald Trumpin vieraaksi. Matkaa pidettiin laajalti onnistuneena ja vahvistuksena Yhdysvaltain hallinnon tuesta Sisin taistelulle Isisiä vastaan.
Iskut

Palmusunnuntaina 9. huhtikuuta 2017 räjähde laukaistiin Pyhän Yrjön kirkossa Niilin suistoalueella sijaitsevassa Tantan kaupungissa. Silminnäkijöiden mukaan jumalanpalvelukseen osallistuneen ruskeaan takkiin pukeutunut mies ryntäsi nopeasti kohti alttaria ennen kuin räjäytti räjähdevyön. Tämän miehen, Mahmoud Mohamed Ali Husseinin, uskotaan olleen vastuussa molemmista kirkkopommi-iskuista Tantassa ja Aleksandriassa. Videomateriaalilla näkyi kirkkoon kokoontuneita ihmisiä, jotka veisasivat liturgiaa. Syyttäjän alustavassa raportissa todettiin, että pommi sisälsi TNT:tä sekä suuria määriä metallisia ruuveja ja helposti syttyviä aineita.
Myöhemmin Aleksandriassa sijaitsevassa Pyhän Markuksen koptiläis-ortodoksisessa katedraalissa, joka on koptiläisen paavin historiallinen kotipaikka, räjähti toinen laite lähellä katedraalin portteja. Tapaus sattui muutama minuutti sen jälkeen, kun paavi Tawadros II oli poistunut kirkosta seuraamaan Tantan pommi-iskun tapahtumia. Paavi selvisi vahingoittumattomana. Tekijän henkilöllisyydestä on esitetty ristiriitaisia tietoja. Egyptin televisio julkaisi kuvan miehestä, joka pysäytettiin ja kuulusteltiin sisäänkäynnin lähellä. Epäillyn kerrottiin räjäyttäneen itsemurhavyön, kun kirkkoon määrätyt turvallisuusjoukkojen jäsenet yrittivät pidättää hänet. Toisen kameran kuvamateriaalissa näkyi kuitenkin eri mies, joka yritti päästä sisäänkäynnin metallinpaljastimien läpi muutamaa sekuntia ennen pommin räjähdystä.
Uhrit

Kahdessa pommi-iskussa kuoli ainakin 43 ihmistä ja loukkaantui yli 100.