stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
It

It tarkoittaa seuraavia:
ilmatorjunta, it, vihollisen lentoliikenteen torjunta
informaatioteknologia, IT, tietotekniikka
Imatran Tennis, IT, suomalainen urheiluseura
It, Pulpin esikoisalbumi
italia, ISO 639-1 -koodi it, kieli
Italia, ISO 3166-1 -koodi IT, valtio tai muu maantieteellinen alue
item, it., samoin
itä, it., ilmansuunta
Se, englanniksi It, Stephen Kingin romaani
valmismatka, IT, englannin ilmauksesta inclusive tour, matkatoimiston järjestämä turistimatka
IT Invalidityö (myös IT-lehti tai IT), Invalidiliiton jäsenlehti
Irtysh Avia, IATA-koodi IT, lentoyhtiö
Kingfisher Airlines, IATA-koodi IT, lentoyhtiö
Innoitettu raamatunkäännös

Innoitettu raamatunkäännös (engl. Inspired Version of the Bible) on myöhempien aikojen pyhien liikkeen eli mormonismin perustajan, profeetta Joseph Smithin laatima muunnelma Raamatusta. Kyseessä ei kuitenkaan ole kirjaimellinen käännös olemassa olevista Raamatun käsikirjoituksista. Smith ei osannut Raamatun alkukieliä hepreaa, arameaa ja kreikkaa, joten häneltä puuttuivat edellytykset suorittaa perinteistä käännöstyötä. Smith kuitenkin uskoi Jumalan paljastavan hänelle Raamatun alkuperäisen sisällön ilmoituksen ja Pyhän Hengen innoituksen kautta.
Sisältö

Innoitettu raamatunkäännös perustuu englanninkieliseen Kuningas Jaakon käännökseen, joka on julkaistu ensi kertaa vuonna 1611. Kuningas Jaakon käännökseen verrattuna se sisältää useita laajennuksia, täsmennyksiä ja selittäviä lisäyksiä. Smith työskenteli käännöstyön parissa käytännössä koko aikuisikänsä, mutta pääosa käännöksestä syntyi vuosien 1830 ja 1833 välillä. Smith ei saanut käännöstyötään valmiiksi. Osan Raamatusta, kuten 1. Mooseksen kirjan ja neljä evankeliumia, hän ehti tarkastaa kokonaan, mutta osaa kirjoista hän ei ehtinyt edes aloittaa. Reorganisoitu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko julkaisi Smithin Innoitetun raamatunkäännöksen ensimmäistä kertaa 1867.
Käännöstyön aikana Smith kertoi saaneensa ilmoituksen, jonka mukaan apokryfikirjat - jotka Kuningas Jaakon käännöksessä ovat liitteenä Vanhan ja Uuden testamentin välissä - eivät ole Jumalan henkäyttämiä, eikä niitä siksi tule kääntää. Myöskään Laulujen laulu ei hänen käsityksensä mukaan ollut Jumalan inspiroima, joten hän jätti sen pois Innoitetusta käännöksestään.
Käyttö nykyään

Eri mormoniyhteisöistä vain Kristuksen yhteisö ja Kristuksen kirkko (cutlerilaiset) käyttävät Innoitettua käännöstä pyhänä kirjoituksenaan. Myös Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko tunnustaa sen "innoitetuksi", mutta pitää sitä Raamattua selittävinä lisäyksinä, ei välttämättä Raamatun tekstiä korvaavana. MAP-kirkon julkaisemassa englannin kielisessä kuningas Jaakon Raamatussa Innoitettu raamatun käännös on alaviitteinä sekä pitemmät osuudet erillisenä liitteenä. Tämä liite on myös suomenkielisessä Pyhien kirjoitusten oppaassa. Kallisarvoinen helmi sisältää lisäksi kaksi otetta Innoitetusta käännöksestä. Mooseksen kirja on sisällöltään identtinen Innoitetun käännöksen 1. Mooseksen kirja 1:1-6:13 kanssa, lisäksi Kallisarvoiseen helmeen on liitetty Matteuksen evankeliumin 23:39-24:51.
Aiheesta muualla

Valittuja kohtia Joseph Smithin raamatunkäännöksestä Pyhien kirjoitusten oppaasta
Janus Dissing Rathke

Janus Dissing Rathke (25. heinäkuuta 1991) on tanskalainen näyttelijä, joka teki läpimurtonsa elokuvassa Martinin unelma vuonna 2006.
Rathke tunnetaan Tanskassa myös nuorena laulajana. Hän on ollut mukana vain kolmessa elokuvassa, mutta on silti saanut suuren suosion Tanskassa.[lähde? ]
Filmografia

Martinin unelma (2005)
Der var engang en dreng (2006)
Julefrokosten (2009)
Bora Bora (2011)
Janne Lehmusvuo

Janne Petri Lehmusvuo (s. 28. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen ohjaaja, lavastaja ja käsikirjoittaja.
Lehmusvuo kirjoitti ylioppilaaksi 1986. Opiskeltuaan Moskovassa oopperanohjaajaksi, hän sai teatteritaiteen maisterin tutkinnon vuonna 1994.
Suomen kansallisooppera, Savonlinnan oopperajuhlat, Ooppera Skaala sekä useat oopperayhdistykset ovat työllistäneet Lehmusvuota parin vuosikymmenen ajan.
Lehmusvuon ohjauksessa on syntynyt uudenlaista oopperaa, jossa sovinnaisia rajoja rikkomalla ja uusia aihepiirejä ennakkoluulottomasti käyttämällä, on tavoitettu katsojia perinteisen oopperayleisön ulkopuolelta.
Siberian Breaks

| ”Siberian Breaks” MGMT |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Congratulations
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 2010
 Formaatti: 12 tuuman vinyyli
 Tekijä(t): Andrew VanWyngarden, Ben Goldwasser
 Tuottaja(t): MGMT, Peter Kember
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 12.09
 Levy-yhtiö: Columbia Records
MGMT:n muut singlet
| ”Flash Delirium” 2010 | ”Siberian Breaks” 2010 | ”It’s Working” 2010 |
Siberian Breaks on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta Congratulations 17. huhtikuuta 2010. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama.
Single julkaistiin 12 tuuman vinyylilevynä ilman B-puolta.
Kappaleet > Vinyylijulkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Siberian Breaks | 12.09 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 12.09 |  |  |  |  |  |  |  |
Sibilla Aleramo

Sibilla Aleramo
Sibilla Aleramo (14. elokuuta 1876 – 13. tammikuuta 1960) oli italialainen kirjailija ja feministi. Hänet tunnetaan parhaiten omaelämäkerrallisista kuvauksistaan naisen elämästä 1800-luvun lopun Italiassa.
Aleramo (syntymänimeltään Rina Faccio) syntyi Alessandriassa, Piemontessa. Hänet pakotettiin lopettamaan koulu kuusitoistavuotiaana ja menemään naimisiin miehen kanssa, joka raiskasi hänet. Aleramon ensimmäinen kirja kuvasi hänen päätöstään jättää miehensä ja poikansa ja muuttaa Roomaan 1901. Hän oli aktiivinen poliittisissa ja artistisissa ympyröissä, mutta kirjoitti kuitenkin koko ajan feminismistä ja homoseksuaalisesta ymmärryksestä.
1908 Aleramo tapasi Cordula "Lina" Polettin naisten kongressissa ja heidän vuoden mittainen suhteensa muodosti pohjan romaanille Il passaggio. Poletti kuvattiin kauniina ja kapinallisena, ja taipuvaisena pukeutumaan miesten vaatteisiin.
Aleramo jatkoi Italian johtavana feministinä. Hänen kirjoituksensa Polettille ovat viime vuosina olleen tutkimuksen alaisena niiden ennakkoluulottomista näkemyksistään homoseksuaalisuudesta. Vaikka Aleramo oli suhteessa Polettin kanssa hän oli myös rakastunut mieheen nimeltä Giovanni Cina. Aleramo ilmaisee kirjeissään Polettille ettei koskaan katunut rakastaneensa molempia samaan aikaan.
Myöhemmin Aleramo kiersi Eurooppaa ja oli aktiivinen kommunisti politiikassa toisen maailmansodan jälkeen. Vuoden 2002 elokuva Un Viaggio Chiamato Amore kuvaa Aleramon suhdetta kirjailija Dino Campanaan.
Aiheesta muualla

Sibilla Aleramo[vanhentunut linkki]
Serbia olympialaisissa

Serbia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tukholmassa 1912, jolloin maata edusti kaksi yleisurheilijaa. Tämän jälkeen serbialaisurheilijat kilpailivat olympialaisissa Jugoslavian joukkueessa talviolympialaisiin 1992 saakka. Jugoslavian hajoamisen jälkeen serbialaiset osallistuivat itsenäisinä olympiaedustajina vuoden 1992 kesäolympialaisiin. Vuosina 1996–2006 maa osallistui olympialaisiin sekä Jugoslavian liittotasavallan että Serbia ja Montenegron nimillä. Serbia ja Montenegron valtioliiton purkauduttua Serbia osallistui itsenäisenä valtiona olympialaisiin jälleen Pekingissä 2008.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Ammunta | 0 | 2 | 2 | 4 | 51 |
|  Koripallo | 0 | 1 | 1 | 2 | 11 |
|  Lentopallo | 0 | 1 | 1 | 2 | 14 |
|  Melonta | 0 | 1 | 0 | 1 | 41 |
|  Paini | 1 | 0 | 1 | 2 | 40 |
|  Taekwondo | 2 | 1 | 1 | 4 | 8 |
|  Tennis | 0 | 0 | 1 | 1 | 31 |
|  Uinti | 0 | 1 | 0 | 1 | 51 |
|  Vesipallo | 2 | 0 | 2 | 4 | 7 |
|  Yleisurheilu | 0 | 0 | 1 | 1 | 98 |
| Yhteensä | 6 | 7 | 11 | 24 | 67 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1912  1912 Tukholma: 0
| 2008  2008 Peking | 0 | 1 | 2 | 3 | 65 |
| 2012  2012 Lontoo | 1 | 1 | 2 | 4 | 42 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 2 | 4 | 2 | 8 | 32 |
| 2020  2020 Tokio | 3 | 1 | 5 | 9 | 28 |
| Yhteensä | 6 | 7 | 11 | 24 | 67 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Milorad Čavić | 2008  2008 Peking |  Uinti | Miesten 100 metrin perhosuinti |
| 3 Pronssia | Novak Djokovic | 2008  2008 Peking |  Tennis | Miesten kaksinpeli |
| 3 Pronssia | Vesipallomaajoukkue | 2008  2008 Peking |  Vesipallo | Miesten turnaus |
| 1 Kultaa | Milica Mandić | 2012  2012 Lontoo |  Taekwondo | Naisten yli 67 kg |
| 2 Hopeaa | Ivana Maksimović | 2012  2012 Lontoo |  Ammunta | Naisten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu |
| 3 Pronssia | Andrija Zlatić | 2012  2012 Lontoo |  Ammunta | Miesten 10 metrin ilmapistooli |
| 3 Pronssia | Vesipallomaajoukkue | 2012  2012 Lontoo |  Vesipallo | Miesten turnaus |
| 1 Kultaa | Davor Štefanek | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Paini | Kreikkalais-roomalaisen painin 66 kg |
| 1 Kultaa | Vesipallomaajoukkue | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Vesipallo | Miesten turnaus |
| 2 Hopeaa | Tijana Bogdanović | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Taekwondo | Naisten 49 kg |
| 2 Hopeaa | Marko Tomićević Milenko Zorić | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Melonta | Miesten 1 000 metrin kajakkikaksikko |
| 2 Hopeaa | Koripallomaajoukkue | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Koripallo | Miesten turnaus |
| 2 Hopeaa | Naisten lentopallomaajoukkue | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Lentopallo | Naisten turnaus |
| 3 Pronssia | Ivana Španović | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Yleisurheilu | Naisten pituushyppy |
| 3 Pronssia | Naisten koripallomaajoukkue | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Koripallo | Naisten turnaus |
Lähteet:
Janus (täsmennyssivu)

Janus tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Janus, roomalaisen mytologian alkujen, loppujen ja muutoksen sekä ovien ja porttien jumala
Janus, Saturnuksen kuu
Janus, aikakauslehti
Janus, etunimi
Janus-luokka, torpedovenehävittäjäluokka
HMS Janus (1778), 44-tykkinen Roebuck-luokan viidennen luokan alus
HMS Janus (1796), 32-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Janus (1844), puinen siipiratassluuppi
HMS Janus (1856), Clown-luokan puinen potkurilla varustettu tykkivene
HMS Janus (1895), Janus-luokan torpedovenehävittäjä
HMS Janus (F53), J-luokan hävittäjä
Sukunimi

Goran Janus (s. 1970) slovenialainen mäkihyppääjä ja valmentaja
Jaroslav Janus (s. 1989), slovakialainen jääkiekkomaalivahti
Miroslav Januš (s. 1972), tšekkiläinen riistamaaliampuja
Samantha Zoe Janus (s. 1972), brittiläinen näyttelijä ja laulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Janus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sauli Uhlgren

Sauli Sakari Uhlgren (s. 16. tammikuuta 1941 Kärsämäki) on suomalainen kirjailija.
Uhlgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä Sakari Basilius Uhlgren ja Bertta Lehtomäki. Hän on asunut vuodesta 1967 Kuopiossa ja sen jälkeen vuodesta 1978 Siilinjärvellä. Uhlgren toimi vuosina 1967–1977 laivaväylien kartoittajana TVH:ssa ja tutkimusassistenttina Geologian tutkimuskeskuksen maaperäosastolla 1977-2004. Uhlgren kirjoitti kirjallisuusarvosteluja Savon Sanomiin 1984–1998.
Teoksia

Tiilentekijät : novelleja. Karisto 1981
Marionetit : romaani. Karisto 1984
Viimeinen laiva : romaani. Karisto 1986
Turvetutkimusta 50 vuotta : 1941-1991 ; kirj. Eino Lappalainen, Sauli Uhlgren. Geologian tutkimuskeskus, turvetutkimukset, Kuopio 1991
Huomista en tiedä : novelleja. Koivu ja tähti, Kannus 1994
Cante jondo. Surumielinen laulu : runoja. Runogalleria, Helsinki 1996
Urho : kertomuksia. Myllylahti, Suomussalmi 2000
Narrit : romaani. Myllylahti, Suomussalmi 2002. Myllylahti
Kulissit : romaani. Myllylahti, Suomussalmi 2004
Ja niin tapahtui : romaani. Maahenki, Helsinki 2006
Vastarintaan nousee lohen suku : romaani. Mediapinta, Tampere 2008
Altaat : rikosromaani. Nordbooks, Tampere 2009
Operaatio pohjoinen : Nordbooks, Tampere 2009
Kuolema kulkee yöllä : Nordbooks, Tampere 2010
Asfaltti hehkuu : jännitysromaani. Muruja, Vehmersalmi 2011
Kesäpoika : lyhytproosaa. Muruja, Helsinki 2012
Seminaari : rikosromaani. Kripo 14. Nordbooks, Kemi 2012
Caruso : rikosromaani. Nordbooks, Kemi 2013
Tuuleen kirjoitettu : vaellusromaani. Nordbooks, Kemi 2014
Maailmanpyörä : maailmanpyörä ja muita aforismeja. Kesuura, Helsinki 2014
Rantojen miehet ; Erika : kaksi romaania. Nordbooks, Kemi 2015
Mestari Martti, Sanan mestari: elämäkertaromaani. Kustannus HD 2016
Savitaiteilija: romaani. Aviador 2018
Juna etelästä. Valitut novellit. Aviador 2021.
Toimitustöitä

Sakari Uhlgren : Kasakka: tarinoita ja muisteluksia elämän varsiteiltä. 2000
Palkinnot

Kuopion kaupungin Martti Merenmaa -stipendi 1983
Siilinjärven Kulttuurjkiho 1995
Suomen Elämäntarinayhdistys ry:n Elämänmalja-palkinto 2018
Shimshal

| Shimshal |
| --- | --- |
 Paikallista maisemaa.
 Shimshal
 Koordinaatit: 36°26′12″N, 75°19′34″E 
Valtio:   Pakistan
Hallintoalue:  Gilgit-Baltistan
Piirikunta:  Hunza
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shimshal (urduksi ‏شمشال‎, Šimšāl) on kylä Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kylän asukkaat ovat wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Maantiede

Shimshal sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Hunzan piirikunnan pohjoisosassa Shimshalin laaksossa Karakorumin vuoristossa. Laaksoa halkoo Shimshaljoki. Shimshal on etelästä tultaessa viimeinen huomattava kylä ennen Pakistanin Kiinan vastaista rajaa. Kylä on noin 3 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Historia

Shimshal kuului aikanaan itsenäiseen Hunzan valtioon. Kyläläiset työskentelivät aikanaan Hunzan hallitsijalle (mir) hoitaen karjaa ja kantaen tarvikkeita. Hunza alistettiin 1800-luvun lopulla brittivallan alle ja Intian jaon yhteydessä siitä tuli osa Pakistania. Pakistanissa Hunzan hallitsijan maallinen valta päättyi 1970-luvulla.
Shimshal oli pitkään eristyksissä muusta Pakistanista. Ensimmäinen maantieyhteys kylään valmistui vasta vuonna 2003. Kylässä on toteutettu myöhemmin myös muita kehityshankkeita. Esimerkiksi sähköä saadaan nykyisin aurinkopaneelein.
Väestö

Shimshalin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Näkymää Shimshalin laaksossa.
Paikallinen tanssiesitys.
Shin Seung-chan

| Shin Seung-chan> 신승찬 |
| --- | --- |
 Shin vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1994 (ikä 29) Gochang-gun, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Sulkapalloilija
Pituus:  173 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten sulkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | Nelinpeli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 2014 | Neelinpeli |  |
Shin Seung-chan (kor. 신승찬, s. 6. joulukuuta 1994) on eteläkorealainen sulkapalloilija ja olympiamitalisti.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Shin osallistui naisten nelinpeliin Jung Kyung-eunin parina. He voittivat kaksi ottelua kolmesta alkulohkossaan edeten kuitenkin pudotuspeleihin. He voittivat puolivälierissä alankomaalaiset Eefje Muskensin ja Selena Piekin. Välierissä japanilaispari Misaki Matsutomo-Ayaka Takahashi voitti Jungin ja Shinin erin 2–0. Pronssiottelussa Jung ja Shin voittivat kiinalaiset Tang Yuantingin ja Yu Yangin.
Sibiat

| Sibiat |
| --- | --- |
 Harakkasibia (Heterophasia picaoides)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pyrstötimalit Leiotrichidae
Suku::  Sibiat Heterophasia  Blyth, 1842
Katso myös
   Sibiat Wikispeciesissä   Sibiat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sibiat (Heterophasia) eli aiemmalta nimeltään pyrstötimalit on timalien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sibioiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan seitsemän lajia.
Sibioihin kuuluvia lajeja

Harakkasibia (Heterophasia picaoides)
Harmaasibia (Heterophasia gracilis)
Himalajansibia (Heterophasia capistrata)
Mustapääsibia (Heterophasia desgodinsi)
Mustavalkosibia (Heterophasia melanoleuca)
Sinisibia (Heterophasia pulchella)
Taiwaninsibia (Heterophasia auricularis)
Schirmeck

| Schirmeck |
| --- | --- |
 Näkymä linnasta
 vaakuna
 Schirmeck
 Koordinaatit: 48°28′46″N, 7°13′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Bas-Rhin
Arrondissementti:  Molsheim
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,4 km²
Väkiluku (2016):  2 242 
 – Väestötiheys:  196 as./km²
Kunnan numero:  67448
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schirmeck on kunta Pohjois-Ranskassa Bas-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Strasbourgin kaupungista lounaaseen Bruchejoen varrella.
Alsace-Moselle -muistomerkki
Kunnan nähtävyyksiä on Alsace-Moselle -muistomerkki (Mémorial de l'Alsace-Moselle). Se avattiin vuonna 2005, ja siellä voi tutustua alueen historiaan vuosina 1871–1945. Tuona ajanjaksona Alsacen ja Mosellen asukkaiden kansalaisuus vaihtui neljästi. Toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1945 nämä departementit olivat ainoat osat Ranskaa, jotka Kolmas Valtakunta liitti osakseen. Schirmeckissä oli tuolloin natsien ylläpitämä leiri Sicherungslager Vorbruck-Schirmeck. Siellä oli noin kymmenen tuhatta poliittista vankia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schirmeck Wikimedia Commonsissa
Senaatin kartastot

Näyte Senaatinkartastosta. Lehti IV:22 Tammisaari.
Senaatin kartastot ja Senaatin kartat ovat Venäjän pääesikunnan Suomen senaatille luovuttamia kopioita vuosina 1870–1907 valmistettujen venäläisten topografisten karttojen 1:21 000 alkuperäislehdistä. Suomessa nämä kopiot väritettiin vuosina 1885–1915, ja ne ovat nykyisin Kansallisarkistossa kahtena eri sarjana.
Venäläisten topografiset kartoitukset Suomessa vuosina 1870–1907

Venäjän pääesikunta kartoitti vuosina 1870–1907 suurin piirtein linjan Pori–Käkisalmi eteläpuolisen Suomen mittakaavassa 1:21 000. Kartoituksen johtajina toimivat ansioituneet geodeetit, kenraalit Alexander Järnefelt vuosina 1870–1883, Axel Edvard Bonsdorff vuosina 1883–1903 ja Edvard Koverski vuosina 1904–1907. Heistä kaksi ensiksi mainittua olivat suomalaisia. Töiden tuloksena syntynyt alkuperäiskartasto väritettiin käsin, ja sitä säilytettiin pääesikunnassa Pietarissa. Aineiston perusteella valmistettiin painettu kartasto mittakaavassa 1:42 000. Vuonna 1884 Venäjän pääesikunta ja Suomen senaatti sopivat, että Suomen valtio osallistuu kartoituksen kustannuksiin ja saa vastineena kaksi valokuvatekniikalla tuotettua kopiota alkuperäiskartoista sekä lyhyeksi aikaa lainaksi alkuperäiskartat, jotta saadut kopiot voitaisiin niiden mukaisesti Suomessa värittää. Näin toimittiin.
Senaatinkartaston Maanmittaushallituksen sarja

Aluksi Suomessa päätettiin värittää vain yksi saaduista sarjoista. Työ tehtiin käyttäen venäläisten väritystapaa, jossa muun muassa havumetsät olivat liilan väriset ja pellot valkeat. Väritystä hoitivat aluksi, vuosina 1885–1887, Helsingissä työskennelleet venäläiset sotilastopografit, ja sen jälkeen vuosina 1887–1910 Suomen Maanmittaushallitus. Karttoja väritettäessä niihin tehtiin korjauksia, lähinnä ajantasaistamista. Jos maanmittaushallituksessa tiedettiin, että uusi talo, junarata tai muuta oli jonnekin rakennettu, tieto lisättiin kartalle. Tietojen lisäilyä jatkettiin aina 1920-luvulle asti. Tämän johdosta kartat eivät erityisesti taajamien ja niiden ympäristöjen osalta ole luotettava lähde kertomaan olosuhteista kartan alkuperäisenä ilmestymisaikana. Samasta aineistosta tehty painettu 1:42 000 kartasto on tässä suhteessa luotettavampi.
Senaatin kartaston Maataloustoimituskunnan sarja

Toinen sarja Suomeen saatuja valokuvajäljennöksiä jäi aluksi senaatin sotilastoimituskunnan haltuun, eikä sitä väritetty. Kun sotilastoimituskunta Bobrikoffin aikana lakkautettiin, kartat siirrettiin senaatin maataloustoimituskunnalle. Kartat saatuaan se halusi, että nekin väritetään, ja näin toimittiin. Värittäminen tapahtui Maanmittaushallituksessa vuosina 1904–1915. Mallina käytettiin aiemmin väritettyä Maanmittaushallituksen sarjaa, joten kartoille tulivat mukaan myös kaikki ne lisäykset. jotka Maanmittaushallituksen sarjaan oli tuohon mennessä tehty. Muutamaa ensimmäisinä väritettyä lehteä lukuun ottamatta värittämiseen käytettiin nyt värejä, joita Suomessa tavattiin käyttää kotimaisia pitäjänkarttoja väritettäessä eikä venäläisen värikoodin mukaisia värejä, vaan. Sen mukaisesti metsät jätettiin valkeiksi ja pellot väritettiin keltaisiksi. Suomen itsenäistyttyä maataloustoimituskunnan sarja siirrettiin perustetulle sotilaskarttalaitokselle, jolta ne periytyivät sotilaskarttalaitoksen toimintaa jatkaneelle puolustusvoimien topografikunnalle. Topografikunnalta kartat siirtyivät sittemmin Sota-arkistolle. Tämän sarjan karttoihin ei itsenäisyyden aikana tiettävästi enää tehty lisäyksiä.
Vuosien 1907–1917 topografiset kartoitukset ja ”laajennettu Senaatinkartasto”

Vuoden 1907 jälkeen venäläiset jatkoivat kartoituksia toisilla menetelmillä kuin aiemmin. Töiden perusteella painettiin karttoja Pohjois-Satakunnasta ja Pirkanmaalta sekä Ahvenanmaalta mittakaavassa 1:42 000. Vuonna 1917 Etelä-Savosta ja Pohjois-Karjalasta painettiin sarja karttoja mittakaavassa 1:84 000. Vuoden 1907 jälkeisten töiden rahoitukseen Suomen valtio ei enää osallistunut, eikä suomalaisille annettu yhtään kappaletta töiden tuloksina syntyneistä kartoista. Vuonna 1918 suomalaiset saivat kuitenkin painetut versiot näistä kartoista sotasaaliina.
1920-luvulla Maanmittaushallitus väritti senaatinkartastosarjansa jatkoksi yhden sarjan edellä mainituista Pirkanmaan, Pohjois-Satakunnan, Ahvenanmaan, Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan kartoista. Nämä lehdet tallennettiin samaan arkistoyksikköön senaatinkarttojen kanssa. Näin Maanmittaushallituksen Senaatinkarttasarjasta muodostui epäyhtenäinen kokonaisuus, joka käsitti koko sen alueen, jonka venäläiset olivat vuosina 1870–1917 topografisesti kartoittaneet.
Kartat Kansallisarkistossa ja internetissä

Kummankin sarjan Suomen nykyistä aluetta kuvaava osuus on nykyisin Kansallisarkistossa. Neuvostoliitolle luovutettua Karjalankannasta kuvaavat karttalehdet kummastakin sarjasta luovutettiin rauhansopimuksen ehtojen mukaan Neuvostoliitolle. Niiden olinpaikasta ei ole varmaa tietoa, mutta todennäköistä on, että ne ovat Venäjän pääesikunnan hallussa eli samassa paikassa, jossa karttojen alkuperäispiirroksetkin ovat olleet alusta alkaen.
Maanmittaushallitus luovutti oman sarjansa Kansallisarkistolle 2000-luvulla. Sarja on sijoitettu kokoelmaksi Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto. Sarja Ib.* Senaatinkartasto. Sarjaan sisältyy varsinaisten senaatinkarttojen lisäksi sen jatkeeksi liitetyt painetut 1:42 000 ja 1:84 000 -kartat. Sarja on skannattu, ja kartat ovat Kansallisarkiston digitaaliarkistossa. Sarja on internetissä myös kaikki lehdet yhteen liitettynä kokonaisuutena, yhtenä suurena zoomattavana karttana.
Maataloustoimituskunnan sarjan Kansallisarkisto sai niin ikään 2000-luvulla, kun entinen Sota-arkisto sulautettiin Kansallisarkistoon. Sarja kuuluu Kansallisarkiston kokoelmaan Karttakokoelmat. Topografikarttojen kokoelma. Venäläiset topografikartat 1:21 000. Tunnus K21-1. Sarja on digitoitu, ja se on Kansallisarkiston digitaaliarkistossa.
Kansallisarkistossa ja Kansalliskirjastossa on useita sarjoja venäläisiä painettuja topografisia karttoja 1:42 000, jotka tietosisällöltään vastaavat senaatinkarttoja ennen niiden värittämistä. Niitä on myös monissa muissa julkisissa kokoelmissa.