stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Islam Marokossa
Islamin historiaa Marokossa > Maraboutismin haastaminen ja paluu

Puhdasoppiselle islamille maraboutismi oli harhaoppia. Marokossa sitä vastaan polemisoitiin Al-Karaouinen madrasassa Fèsissä 1700-luvun alusta lähtien. Madrasa koulutti lahjoitusvaroin uskonoppineita tuomareiksi ja muihin tehtäviin. Kuitenkin vasta salafistisen liikkeen synty 1800-luvun lopulla antoi arvostelulle lisävauhtia, niin että 1870-luvulla Al-Karaouinen madrasassa saarnattiin kaikenlaista suufilaisuutta vastaan ja vaadittiin paluuta Koraaniin ja haditheihin. Kirjallisen islamin kannattajat saivat arabialaisen kutsumanimen taleb, joka tarkoitti oppilasta.
Eurooppalaisten valtojen tunkeutuminen Marokkoon varsinkin 1800-luvulla muutti islamin entistä suuremmaksi osaksi marokkolaisten itseidentiteettiä, sillä eurooppalaiset eivät tunteneet siihen vetoa, ja kääntymiset olivat harvinaisia. Kehitys vahvisti erityisesti islamilaista skripturalismia eli sitoutumista Koraaniin ja haditheihin. Eurooppalaisuus tuotti näin vastareaktion, joka kohdistui myös Marokon omaan islamilaiseen perinteeseen.
1900-luvulle tultaessa kiista maraboutismin ja puhdasoppisuuden välillä oli muuttunut avoimeksi. Sulttaani pyrki toimimaan eri leirien välittäjänä ja korostamaan näin uskonnollista asemaansa ensimmäisenä muslimina. Puhdasoppisen islamin levittäjät olivat tavallisesti maata kiertäviä, köyhiä koraanikoulun opettajia, joiden omat tiedot islamista olivat puutteelliset. He opettivat, ettei Koraani ollut vain barakaa huokuva fetissi, vaan myös kirja, jota piti opiskella. Heidän toimintansa loi pohjaa salafismin leviämiselle.
Vuodesta 1912 lähtien Marokosta tuli Ranskan siirtomaa. Ensimmäiset kansallismieliset järjestöt Marokossa, kuten Allal al-Fassin vuonna 1930 perustama Kutlat al-'Amal al-Watani olivat puhdasoppisen liikkeen seurauksia ja ilmauksia sekä poliittisen itsetietoisuuden että uskonnollisen uudistumishalun kasvusta. Itsenäisyyden saavuttamisen jälkeen vuonna 1956 puhdasoppinen islam joutui epäsuosioon, kun Marokon monarkia alkoi jälleen rakentaa legitimiteettiä marokkolaisen perinteen pohjalle. Kuningas Muhammed V:n myötä – hän oli jo 22. alaviittisulttaani – marabouttinen kuninkuus palasi entiselle paikalleen.
Islamin historiaa Marokossa > Nykyaika

Islam esiintyy Marokon kaupunkiköyhälistölle vastauksena yhteiskunnallisiin epäkohtiin. Kuningashuoneelle se on tämän takia keino heikentää vasemmistolaisuutta, ja hallinto onkin voimakkaasti tukenut islamilaisia järjestöjä. Tämä on johtanut jopa islamilaisten oikeusoppineiden koulutuksessa liian suureen valmistuneiden määrään. Islamistinen Oikeudenmukaisuus ja kehitys -puolue on Marokossa saanut etenkin köyhien ääniä ja noussut vaikuttavaksi voimaksi.
Lähi-idästä levinnyt Saudi-Arabian tukema puhdasoppinen ja radikaali salafismi on myös saanut maassa kannatusta, mikä johti vuonna 2003 terrori-iskuihin Casablancassa. Sen jälkeen noin 8000 henkilöä pidätettiin epäiltynä yhteyksistä terroristeihin.
Sidi Mesaudin hauta Cazazan kukkulalla Marokossa.
Aissawa-veljeskunnan rituaalinen tanssi uskonnollisessa juhlassa Fesissä.
Marokossa kuningas perii pyhyyden takaavan barakan sukulaisuuden nojalla.

Kuningas Hassan II ja tuleva Mohammed VI.
Söderkullan kirkko

Söderkullan kirkko
Söderkullan kirkko on luterilainen kirkkorakennus Söderkullan taajamassa Sipoossa. Juhani Aallon suunnittelema kirkkorakennus valmistui vuonna 2018.
Kirkko valmistui seurakuntakeskukseksi, jossa on työhuoneita, kerhotiloja ja nuorten tila. Kirkkosali vihittiin kirkoksi 26. elokuuta 2018. Kirkko on sekä Sipoon suomalaisen että ruotsalaisen seurakunnan käytössä. Rakennuksessa hyödynnetään maalämpöä ja aurinkoenergiaa.
Tambotipuut

| Tambotipuut |
| --- | --- |
 Kapintambotipuu (Spirostachys africana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit'Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Tambotipuut Spirostachys  Sond.
Katso myös
   Tambotipuut Wikispeciesissä   Tambotipuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tambotipuut (Spirostachys) on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin kaksi lajia. Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samoiksi lajeiksi jonkin toisen lajin kanssa, ne on sijoitettu toisiin kasvisukuihin tai niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Lajit

Spirostachys africana – kapintambotipuu
Spirostachys venenifera – keniantambotipuu
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Spirostachys
Taihu lie quan

| Taihu lie quan> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Kiina
Määrä:  harvinainen
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Taihu lie quan on kiinalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Taihu lie quan muistuttaa jackrussellinterrieriä, joskin on tätä karkeapiirteisempi ja tanakampi.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Itä-Kiinan Taijärven alueelta, mutta sen tarkempi historia ei ole tiedossa. Jotkut uskovat sen polveutuvan Kiinaan 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa tuoduista brittiläisistä terriereistä. Sitä käytetään metsästykseen. Kynologi Philippe Touret on raportoinut rodusta.
Alkuperä > Etymologia

Taihu lie quan tarkoittaa sananmukaisesti "taijärvenmetsästyskoira".
Tanki Online

| Tanki Online |
| --- | --- |
 Tanki Onlinen Death Match -pelimuoto.
Kehittäjä:  AlternativaPlatform
Julkaisija:  AlternativaPlatform
Jakelija:  AlternativaPlatform
Pelimoottori:  Alternativa3D 7
Julkaistu:  2009
Lajityyppi:  sotapeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows, Linux, Mac OS
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus, internet ja digitaalinen jakelu
Vaatimukset:  Internet-yhteys
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Tanki Online on venäläisen AlternativaPlatformin kehittämä ilmainen internetissä pelattava MMO-peli. Peli perustuu mikromaksujärjestelmään. Pelissä oli yli 7 miljoonaa rekisteröityä käyttäjää vuonna 2012.
Pelaaminen > Kokemustasot

Pelissä kerätään kokemuspisteitä, jotka määräävät pelaajan kokemustason, ostettavissa olevat aseet ja tankit sekä niiden kehittyneemmät muodot. Kokemuspisteitä saa pelin sisäisistä suoritteista, kuten tankin tuhoamisesta. Noustessaan uudelle kokemustasolle pelaaja saa jonkin verran kristalleja palkinnoksi. Kokemustasoja on yhteensä 30.
Pelaaminen > Kristallit

Pelissä voi ostaa ja kehittää erilaisia aseita sekä tankkeja kristalleilla, joita saa kolmella tavalla. Suurin osa kristalleista kerätään hankkimalla mahdollisimman  paljon pisteitä, jotka muunnetaan kierroksen päätteeksi kristalleiksi pelimuodosta riippuen. Kristalleja voi saada myös ostamalla, ja toisinaan taivaalta tippuu kristalleja sisältäviä erikoispaketteja. Joissain tapahtumissa, kuten jouluna tai Halloweenina, erikoispaketista voi saada enemmän kristalleja kuin normaaleista paketeista.
Pelaaminen > Talli

Tallissa ostetaan uusia tankkeja ja aseita sekä niiden kehittyneempiä versioita, maaleja, tankki-, ase-, ja maalipakkauksia. Useimmat maalit kosmeettisen värinvaihdon lisäksi suojaavat joltain aseelta. Ostettuja tankkeja sekä aseita voi kehittää myös ominaisuus ominaisuudelta, mikä on kuitenkin hyvin hidasta. Aseissa ja tankkien rungoissa on kahdeksan kehitystasoa (mk1, mk2, mk3, mk4, mk5, mk6, mk7, mk7+). Kehittyneempiä tavaroita voi ostaa, kun oma kokemustaso nousee. Tallista voi ostaa myös hetken kestäviä lisäominaisuuksia (esim. tuplavahinko tai lisänopeus). Näitä voidaan käyttää pelissä, mutta näiden vaikutukset lakkaavat minuutin sisällä. Lisäksi on korjauspaketti, joka korjaa useimmat tankit kokonaan.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (englanniksi)
Tankiwiki (englanniksi)
Suomenlinnan vankileiri

Vankeja Suomenlinnassa.
Suomenlinnan vankileiri oli Suomenlinnan saariin sisällissodan jälkeen vuonna 1918 perustettu punavankileiri. Se muodosti Helsingin vankileirin yhdessä Santahaminan, Isosaaren ja Katajanokan vankileirien kanssa, jotka toimivat Suomenlinnan vankileirin alaisuudessa. Leireillä oli yhteensä 13 000 punavankia, joista Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan kuoli 1 468. Suomenlinnassa vankeja oli kaiken kaikkiaan noin 10 000, joista kuoli arviolta 1 100. Kyseessä oli toiseksi suurin valkoisten perustamista vankileiristä ja myös yksi pahamaineisimmista.
Vankileirin toiminta

Vankien sijoittaminen Suomenlinnaan alkoi 12.–13. huhtikuuta 1918 Helsingin valtauksen yhteydessä. Valkoiset vangitsivat tuhansia kaupungissa olleita punakaartilaisia tai punaisiksi epäiltyjä. Heidät kuljetettiin Suomenlinnaan, josta pakeneminen oli lähes mahdotonta. Nopeassa ajassa saarella oli jo 7 500 vankia. Enimmillään heitä oli kesäkuussa, jolloin Suomenlinnassa oli vangittuna noin 8 000 punaista.
Vankileiri oli jaettu kuuteen eri piiriin, joista jokaisella oli oma johtajansa. I piiri käsitti Pikku-Mustasaaren ja II piiri Länsi-Mustasaaren. III piiri sijaitsi Ison Mustasaaren eteläosassa ja V piiri sen pohjoisosassa. Susisaaren pohjoisosa puolestaan muodosti IV ja VI piirit. Oman vankipiirinsä muodostivat vielä elokuussa Santahaminasta siirretyt 250 naisvankia.
Suomenlinnan vankileiri lopetti epävirallisesti toimintansa 15. syyskuuta 1918, jolloin se muuttui pakkotyölaitokseksi ja siirtyi muiden vankileirien tavoin Sotavankilaitokselta siviiliviranomaisen eli vankeinhoitohallituksen alaisuuteen. Samalla vankeja vapautettiin, niin että heitä jäi jäljelle enää hieman yli tuhat. Viimeiset punavangit poistuivat Suomenlinnasta 14. maaliskuuta 1919, jolloin pakkotyölaitos lakkautettiin.
Johto

Vankileirin perustamisen yhteydessä Suomen senaatti nimitti Viaporin komendantiksi eversti Boris Gyllenbögelin. Saksan Itämeren-divisioona nimitti Viaporille 22. huhtikuuta saksalaisen sotilaskomendantin, jolloin Gyllenbögelistä tuli Suomen hallitusta edustanut siviilikomendantti. Gyllenbögelin seuraajaksi tuli 25. huhtikuuta Hjalmar Grönvik ja 29. huhtikuuta Suomen armeijan nimittämä Carl von Wendt. Sotilaskomendantiksi tuli 6. toukokuuta suomalainen kenraalimajuri Gösta Theslöf, joka oli samalla Helsingin käskynhaltija. Vangeista vastasi periaatteessa Viaporissa toiminut Sotavankilaitoksen (SVL) keskuskanslia, jota johti ensin Edvin Sederholm ja sitten Widar Brenner, mutta von Wendt sai käytännössä viimeisen sanan vankiasioissa. Vankileirin piirejä johtivat aluksi Feodor Roos (I piiri), August Alli (II piiri), Bruno Andersin (III piiri) ja Kaarlo Kerkkonen (IV piiri), myöhemmin Birger Lingonblad (I piiri), Einar Pontán (II piiri), Volmar Ståhlberg (III piiri), N. J. Toivonen (IV piiri) ja H. V. Lehtoniemi (V piiri). Roos siirtyi Helsingin vankileirin ja lopulta koko SVL:n johtajaksi. Suomenlinnan komendantin virasto lakkautettiin 1. elokuuta ja siviilikomendantin virasto 15. elokuuta alkaen.
Olosuhteet

Vankileirin ruokahuollosta vastasi aluksi Osuusliike Elanto, mutta toukokuun puolivälissä se siirrettiin Sotavankilaitokselle. Ravinnon määrä osoittautui pian riittämättömäksi ja lähes kaaosmaisten järjestelyiden seurauksena leirillä vallitsi nälänhätä. Omaiset saivat aluksi lähettää vangeille ruokapaketteja, mutta lopulta sekin kiellettiin.
Jatkuva nälkä altisti vangit erilaisille sairauksille ja kulkutaudeille. Lisäksi leirillä nähtiin suoranaisia nälkäkuolemia. Kaiken kaikkiaan Suomenlinnassa kuoli noin 1 100 vankia, joista teloitettuja oli 80. Heidät haudattiin Santahaminassa sijaitsevaan joukkohautaan, koska kaivaminen kallioisille Suomenlinnan saarille oli hankalaa.
Suomenlinnan vankileirin olot toi julkisuuteen Suomen rikkaimpiin miehiin lukeutunut maanomistaja Hjalmar Linder 28. toukokuuta 1918 Hufvudstadsbladetissa julkaistussa kirjoituksessaan Nog med blodbad! (Jo riittää verilöyly!). Hän totesi vankeja kuolevan kuin kärpäsiä ja varoitti tulossa olevasta "kansankatastrofista". Lehden toimitus vastasi myöhemmin Linderille väittäen hänen tietojensa olevan perättömiä. Hänen kirjoituksensa herätti sodan voittaneessa osapuolessa niin paljon vihaa, että Linder joutui lähtemään maanpakoon.
Muistomerkki

Suomenlinnan vankileirin muistopaikka sijaitsee Iso-Mustasaaren pohjoisrannan Kasinopuistossa. Marja Kanervon suunnittelema ympäristötaideteos paljastettiin vuonna 2004. Lisäksi Santahaminassa on muistomerkki saarelle haudatuille vangeille, joiden joukossa on lähes 1 000 Suomenlinnassa kuollutta.
Suomenlinnan vankeja ruokailemassa.
Suomenlinnan vankileirin muistopaikka on Marja Kanervon ympäristötaideteos, joka valmistui vuonna 2004.
Svartådalen

Fläckebon kirkkotallit
Svartådalen (merkitsee suomeksi Mustajoenlaakso) on jokilaakso Salan kunnan alueella Västmanlandin läänissä Ruotsissa. Alue muodostuu laajoista niitty- ja suoalueista sekä järvistä. Jokilaakso on ikivanhaa kulttuurimaaseutua; alueella on useita keskiaikaisia kirkkoja ja viikinkiaikaisia riimukiviä. Kotiseutuyhdistykset ja luomutilat pitävät alueen perinteitä elävänä. Alueen kulttuuriperinteen vaalimiseksi ja matkailun edistämiseksi perustettiin vuonna 2002 yhteistyöjärjestö Svartådalens bygdeförening.
Aiheesta muualla

Svartådalenin kotisivut
The Edge of Night

| The Edge of Night |
| --- | --- |
Tyyli:  saippuasarja
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  CBS, ABC
Esitetty:  1956 – 1984
Aiheesta muualla
IMDb 
The Edge of Night oli yhdysvaltalainen saippuasarja, jota esitettiin 1956–1984. Sarjan loi Irving Vendig, joka aikaisemmin oli ollut Perry Mason -radiosarjan pääkäsikirjoittajana. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Monticellon kaupunkiin.
The Edge of Night oli monista muista päiväaikaan lähetettävistä saippuasarjoista poiketen hyvin rikospainotteinen. Sarjan seuraajista 50 prosenttia oli miehiä, mikä on ennätys television päiväsarjojen kohdalla. Vaikka sarjan katsojaluvut eivät olleet erityisen korkeat, sen katselijauskollisuus oli suuri. Sarjaa esitettiin ensin CBS-kanavalla ja vuodesta 1975 lähtien ABC-kanavalla.Yhteensä sarjaa esitettiin 7240 jaksoa.
Tarnówin piirikunta

Tarnów on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 201 497. Kunnat Tarnówin piirikunnassa ovat Ciężkowice, Gromnik, Lisia Góra, Pleśna, Radłów, Ryglice, Rzepiennik Strzyżewski, Skrzyszów, Szerzyny, Tarnów, Tuchów, Wierzchosławice, Wietrzychowice, Wojnicz, Żabno ja Zakliczyn.
Tarnówin väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,6 prosenttia ja eläkeläiset 18,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa tasan 40 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2 054 lasta. Tarnówin piirikunnan väkiluku on kasvanut lähes suoraviivaisesti koko 2000-luvun ajan ja sen ennustetaan kasvavan 202 227 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarnówin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Svartträsket

| Svartträsket |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Inkoo
Koordinaatit:  60°00′31″N, 23°47′30″E
Järvinumero:  81V072.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  5,6 m 
Rantaviiva:  1 km 
Pinta-ala:  0,06 km² 
Suurin syvyys:  2 m 
 fiSvartträsket 
Svartträsket on matala ja rehevä järvi Inkoon lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria.
Maantiede

Svartträsketin pituus on 380 metriä. Saaria ei ole. Järven läheisyydessä on peltoa, metsää ja suota. Pohjoispuolella sijaitsee luonnonsuojelualueen ympäröimä Kockelträsket. Svartträsketiin virtaa vettä lännestä, Svartträsketistä virtaa vettä itään Backavikeniin, joka on 0,2 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva kluuvijärvi.
Svartträsket (81V072.1.001) kuuluu Välialueeseen (81V072), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Välialueen 81V072 muut yli hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Kjulböleträsket, Storgropen ja Lillgropen.
Sorselen kunta

| Sorselen kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västerbottenin lääni
Maakunta:  Lappi
Keskustaajama:  Sorsele
Kuntakoodi:  2422
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  7 367,04 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  2 460
 – Väestötiheys:  0,3 as./km²
 
 www.sorsele.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gimegoultsin luonnonsuojelualue.
Näkymä Nalovardolta Vindelinjoen laaksoon.
Gautsträsk Vindelfjällenin luonnonsuojelualueella.
Sorselen kunta (ruots. Sorsele kommun) on Västerbottenin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Lappiin. Kunnan keskustaajama on Sorsele.
Kunnan maapinta-ala on 7 367,04 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 2 460 henkeä (31.12.2021).
Kunnan nimi Sorsele tulee saamenkielisestä sanasta suorge, joka tarkoittaa oksan haaraa. Loppuosa sel tarkoittaa suvantoa. Kunnan alueella sijaitsevatkin Gransin ja Ransin saamelaiskylät.
Vuonna 2007 kunnassa oli 7,06 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1863 Sorselen pitäjästä perustettiin Sorselen maalaiskunta. Vuosien 1952 ja 1971 kuntauudistukset eivät ole vaikuttaneet kunnan alueeseen, vaan nykyinen Sorselen kunta vastaa alueeltaan Sorselen maalaiskuntaa. Kunnan keskustaajama Sorsele oli taajaväkinen yhdyskunta, joka perustettiin vuonna 1935 ja lakkautettiin vuonna 1955.
Väestönkehitys

| Sorselen kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 6 132 | 6 132 |
| 1955 | 1955 |    | 5 983 | 5 983 |
| 1960 | 1960 |    | 5 717 | 5 717 |
| 1965 | 1965 |    | 5 012 | 5 012 |
| 1970 | 1970 |    | 4 313 | 4 313 |
| 1975 | 1975 |    | 4 060 | 4 060 |
| 1980 | 1980 |    | 3 923 | 3 923 |
| 1985 | 1985 |    | 3 689 | 3 689 |
| 1990 | 1990 |    | 3 547 | 3 547 |
| 1995 | 1995 |    | 3 392 | 3 392 |
| 2000 | 2000 |    | 3 195 | 3 195 |
| 2005 | 2005 |    | 2 905 | 2 905 |
| 2010 | 2010 |    | 2 736 | 2 736 |
| 2015 | 2015 |    | 2 516 | 2 516 |
| 2020 | 2020 |    | 2 442 | 2 442 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 292 | 11,6 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 21 | 0,8 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 75 | 3,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 2 128 | 84,6 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 18 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,7 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 1,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 22 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 161 401 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 84 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 18,7 %
18–64-vuotiaat: 54,8 %
65 vuotta täyttäneet: 26,5 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 9,7 | 8,8 |
|   | jalostus | 14,2 | 17,0 |
|   | palvelut | 73,6 | 71,8 |
|   | tuntematon | 2,5 | 2,4 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 1 092 | 1 211 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 90,2 |  |
Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 46,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 459 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Sorsele, jossa oli 1 277 asukasta.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Blattnicksele
Gargnäs
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Ammarnäs
Blattnicksele
Gargnäs
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Sorselen kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 5 | 7 | 2 | 4 | 4 | 3 | 2 | 1 | 1 | 3 |
|   | Keskustapuolue | 6 | 5 | 7 | 6 | 5 | 4 | 5 | 9 | 4 | 4 | 8 | 7 | 4 | 3 | 2 |
|   | Liberaalit | 5 | 4 | 4 | 3 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
|   | Kristillisdemokraatit | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 3 | 3 | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 12 | 12 | 13 | 14 | 14 | 14 | 13 | 15 | 16 | 13 | 10 | 12 | 8 | 8 | 8 |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 5 | 7 | 6 | 8 | 8 |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 |
|   | Muut | 3 | 4 | 2 | 3 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
|   | Yhteensä | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 31 | 21 | 21 | 21 |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Gargnäsin piiri
Sorselen piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Sorsele
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Gargnäs
Gargnäs kbfd*
Sorsele (Gillesnuole)
Sorsele kbfd*
Seurakunnat > Kirkot

Ammarnäsin kirkko
Gargnäsin kirkko
Jillesnålen kappeli
Sorselen kirkko
Viktoriakyrkan
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sorselen kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sorsele kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Västerbottenin läänin kunnat
Kartta Sorselen kunnan piireistä.
Käännös suomeksi