stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšetšenia
Maantiede

Tšetšenia sijaitsee Kaukasiassa, Venäjän eteläisessä liittopiirissä. Tšetšenian rajanaapurit ovat Stavropolin aluepiiri pohjoisessa, Dagestanin tasavalta idässä, itsenäinen Georgia etelässä ja Venäjän federaation Ingušian ja Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallat lännessä.
Maastonmuodoiltaan Tšetšenia voidaan jakaa kolmeen osaan: etelän vuoristoihin, keskialueen laaksoihin ja pohjoisen Nogai-aroon ja kukkuloihin. Vuoristoalueen korkein huippu on 4 493 metrin Tebulosmta. Vuorten rinteillä kasvaa sakeaa metsää, alarinteiden lajeja ovat pyökki, valkopyökki ja tammi, ylempänä kasvaa havumetsää ja vielä ylempänä on alppiniittyjä. Maan keskiosaa halkovat Terek- ja Sunchza-jokien laaksot. Nogain aro on puoliaavikkoa.
Georgian vastainen raja kulkee korkealla Kaukasus-vuorilla.
Ilmasto vaihtelee maan eri osissa, mutta on kaikkialla perusluonteeltaan mantereinen. Groznyssä kesät ovat lämpimiä ja talvet leutoja, sadetta saadaan varsin tasaisesti 5–8 päivänä kuukaudesta ympäri vuoden. Vuorokauden alin lämpötila on pakkasella joulukuusta maaliskuuhun, tammikuussa se on keskimäärin -6,2 astetta. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 30 astetta.
Vuosia jatkunut sota aiheutti alueella ympäristöongelmia. Vahingoittuneesta infrastruktuurista on valunut öljyä ja viemärivettä, jotka ovat pilanneet monia jokia. Pommitusten kohteiksi joutuneista laboratorioista ja teollisuuslaitoksista pelättiin leviävän ympäristömyrkkyjä ja radioaktiivisia aineita. Aiemmin sankkoja metsiä on hakattu laittomasti ja hallitsemattomasti.
Talous

Tšetšenian tuottama osuus Venäjän federaation vuoden 2010 bruttokansantuotteesta oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan yhteensä 69,68 miljardia ruplaa eli 0,19 % koko Venäjän BKT-kertymästä. Jokaista Tšetšenian tasavallan asukasta kohti osuus oli 54 910 ruplaa eli vain noin 1 345 euroa vuodelta 2010. Tämä on vain 21 prosenttia Venäjän keskimääräisestä lukemasta ja toiseksi alhaisin arvo Venäjän kaikista federaatiosubjekteista (heti naapuritasavalta Ingušian jälkeen). Alueen kyky tuottaa taloudellista hyvinvointia oli alueellisen BKT-arvon avulla kuvattuna siis venäläisittäinkin erittäin matala.
Tšetšenian tärkein luonnonvara on öljy. Öljyvarat ovat paljolti venäläisen Rosneftin hallussa. Tuotanto oli 800 000 tonnia vuonna 2011. Vuonna 2012 maa ilmoitti kutsuvansa azerbaidžanilaiset etsimään uusia öljylähteitä hiipuvien tilalle.
Maamiinat haittaavat maa- ja metsätaloutta. Vuonna 2012 aloitettiin miinanraivaus, jonka tavoitteena on puhdistaa 500 peltoja ja 8 000 hehtaaria talousmetsää. Raivaus etenee hitaasti. Ennen sotaa vihannesten viljely kasvihuoneissa oli tärkeä tulonlähde, mutta infrastruktuuria tuhoutui sodassa.
Ennen vuonna 1994 alkanutta sotaa Groznyin Severnin lentokenttä oli Kaukasuksen suurin. Ensimmäinen kansainvälinen lento 15 vuoden tauon jälkeen lähti sieltä 2009 vieden pyhiinvaeltajia Saudi-Arabiaan.
Myös rautatiet vaurioituivat sodassa, mutta ensimmäinen juna viiden vuoden tauon jälkeen kulki Groznyistä Moskovaan vuonna 2004. Junamatka kesti tuolloin 48 tuntia.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan alueen asukasluku oli 1 268 989. Alueen asukastiheys oli 81,1 as./km². Väestö asuu yhä pääosin kylissä sekä maaseudulla, kaupunkilaisia oli väestöstä vain 34,9 %. Väestönkasvu on nopeaa, ja väestö on keskimäärin yksi nuorimpia Venäjällä.
Väestö > Suurimmat kaupungit, kylät ja muut piirikeskukset

Tšetšeniassa on kaikkiaan viisi kaupunkia. Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungit ja yli 10 000 asukkaan suurkylät ovat nimeltään (kylien asukaslukuna on ohessa esitetty kylän maalaiskunnan väkiluku): Groznyi (271 573 as.), Ẋalxa-Marta (Urus-Martan, 49 070 as.), Şela (Šali, 47 708 as.), Gümse (Gudermes, 45 631 as.), Orga (Argun, 29 525 as.), Kurtšaloi (Курчалой, kylä, 22 723 as.), Atšhoi-Martan (Ачхой-Мартан, kylä, 20 172 as.), Šelkovskaja (Шелковская, kylä, 11 112 as.), Sernovodskoje (Серноводское, kylä, 10 805 as.) ja Znamenskoje (Знаменское, kylä, 10 286 as.). Tätä pienempiä Tšetšenian piirikeskuksia ovat Himoi (kylä, Химой, 309 as.), Itum-Kale (kylä, 1 068 as.), Naurskaja (stanitsa Наурская, 9 050 as.), Nožai-Jurt (kylä, Ножай-Юрт, 6 744 as.), Šatoi (Шатой, 2 953 as.) ja Vedeno (kylä, Ведено, 3 186 as.).selvennä
Väestö > Etnisyys

Suurin osa tšetšeeneistä on uskoltaan sunni-muslimeja, johon kansa kääntyi 1500–1700-luvuilla. Tšetšenia on hyvin muslimivaltainen maa ja siellä on tällä hetkellä yksi Euroopan suurimmista moskeijoista. Neuvostoliiton loppuvaiheissa maassa oli 23 % venäläisiä (269 000 vuonna 1989). Suurin osa venäläisväestöstä on paennut maasta sotien vuoksi ja 2000-luvulla venäläisten määrä on ollut noin 20 000–40 000.
Väestö > Kielet

Viralliset kielet ovat tšetšeeni ja venäjä. Tšetšeenin kieli kuuluu pohjois-keskiseen kaukasialaiseen kieliryhmään, jonka sukulaiskieliä ovat inguuši ja batsb.[lähde? ]
Kulttuuri

Koska tšetšeenin kirjoittaminen yleistyi vasta 1900-luvun alussa, kirjallinen perinne on säilynyt suullisena kansantaruissa. 
Tšetšenialainen runoilija Ruslan Akhtakhanov julkaisi isänmaallisia runoja ja toimi professorina Moskovassa. Hänet surmattiin vuonna 2011.
Ruokavalioon kuuluu paljon lampaanlihaa ja vihanneksia.
Nyrkkeily, ratsastus ja paini ovat perinteisiä urheilulajeja.
Hallinnollinen jako

Tšetšenia on jaettu Venäjän muiden federaatiosubjektien tapaan paikallishallinnon ylemmällä tasolla kaupunkipiirikuntiin (gorodskoi okrug) ja kunnallispiireihin (raion). Kaupunkipiirikuntia on kolme ja piirejä viisitoista. Nämä on lueteltu alla ja kullekin on kerrottu asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan.selvennä
Argunin kaupunkipiirikunta (Organ kaupunkipiirikunta) (29 525 as.)
Atšhoi-Martanin piiri (Ачхой-Мартановский район, 78 505 as.)
Groznyin kaupunkipiirikunta (271 573 as.)
Groznyin piiri (Грозненский район, 118 347 as.)
Gundemesin kaupunkipiirikunta (eli Gümsen kaupunkipiirikunta) (45 631 as.)
Gudermesin piiri (Gümsen piiri; Гудермесский район, 78 108 as.)
Itum-Kalen piiri (Итум-Калинский район, 5 483 as.)
Kurtšaloin piiri (Курчалоевский район, 114 039 as.)
Nadteretšnin piiri (Надтеречный район, 55 782 as.)
Naurskajan piiri (Наурский район, 54 752 as.)
Nožai-Jurtin piiri (Ножай-Юртовский район, 49 445 as.)
Sunžen piiri (Сунженский район, 20 989 as.)
Šalin piiri (Şelan piiri; Шалинский район, 115 970 as.)
Šaroin piiri (Шаройский район, 3 094 as.)
Šatoin piiri (Шатойский район, tai Шатоевский, 16 812 as.)
Šelkovskajan piiri (Шелковской район, 53 548 as.)
Urus-Martanin piiri (Ẋalxa-Martan piiri; Урус-Мартановский район, 120 585 as.)
Vedenon piiri (Веденский район, 36 801 as.)
Vuonna 2012 perustettiin Galantšožin ja Tšeberlojevskin piirit, mutta niiden rajoja ei ole vahvistettu.[lähde? ]
Kirjallisuutta

Tšetšenian historiaa on Antero Leitzingerin kirjassa Tšetšeenit – Pohjois-Kaukasuksen historiaa ja Groznyin taistelu 24.1.1995 saakka.
Toista Tšetšenian sotaa Anna Politkovskajan kirjassa "Toinen Tshetshenian sota", sekä eversti Erkki Nordbergin tutkimuksessa Arvio ja ennuste Venäjän sotilaspolitiikasta Suomen suunnalla.
Džohar Dudajevin lesken Alla Dudajevan kirjoittama kirja "Miljoni esimene" on julkaistu viroksi. Siinä kerrotaan Tšetšenian historiasta ja ensimmäisestä Tšetšenian sodasta. Kirjan lopussa on kronologia, jonka on kirjoittanut virolainen kansanedustaja Andres Herkel.
Anna Politkovskaja: Toinen Tshetshenian sota.  (Pystykorvakirja. Alkuteos: Vtoraâ Čečenskaâ  (nid.) 2. painos 2003.)  Helsinki: Like, 2003.  ISBN 952-471-141-9
Matthew Evangelista, "Tshetshenian sodat. Hajoaako Venäjä?" Like
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšetšenian tasavallan tiedotussivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (www.chechnya.ru)
Suomi-Tshetshenia -seura
Tšetšenian perustuslaki (englanniksi)
Tšetšenian historiaa viitetiedoin (Arkistoitu – Internet Archive)
Russia: Annotated Timeline Of The Chechen Conflict (RFE/RL)
Timeline: Chechnya (BBC)
Telegraphin Tšetšenia-aikajana
Kavkaz-Center (tšetšeenisissien sivusto)
Ahmat Kadyrovin moskeija Groznyissa on yksi Euroopan suurimmista, 10 000 rukoilijan moskeijoista.
Tšetšenian paikallishallinnollinen jako (englanniksi)
Tšetšenian ja Kaukasuksen kartta
Ramzan Kadyrov.
Sphere

Sphere
Sphere on Las Vegasissa sijaitseva rakennus, jonka ulko- ja sisäpinta on pinnoitettu LED-näytöillä. Spheren väitetään olevan maailman suurin pallomainen rakennelma.
Sphere on konsertti- ja tapahtumapaikka. Sitä hallinnoiva yritys hankkii tuloja myös myymällä mainostilaa rakennuksen ulkoseinistä. Lisäksi yritys tuottaa omaa sisältöä, kuten Darren Aronofskyn elokuvan Postcard From Earth, jota ei voi nähdä missään muualla.
Rakennus on 112 metriä korkea. Sen ulkoseinässä on 1,2 miljoonaa pientä LED-valoa. Niistä muodostuvan pinta-alaltaan 54 000 m² kokoisen näytön väitetään olevan maailman suurin.
Sisätiloissa on 17 600-paikkainen, kuplan muotoinen auditorio, jossa yleisöä ympäröi 14 864 neliömetrin laajuinen LED-seinämä ja 167 000 kaiutinta. Salissa on myös tekniikkaa tuoksu-, lämpö-, tuuli- ja tärinäefektien muodostamiseen. Laitos tarvitsee vuodessa 95 779 megawattituntia sähköä.
Spheren rakennustyöt alkoivat 2018, jolloin sen hinnaksi arvioitiin 1,2 miljardia dollaria. Rakennus maksoi lopulta 2,3 miljardia dollaria ja se valmistui kaksi vuotta myöhässä aikataulusta. Ulkoseinän näyttö käynnistettiin heinäkuussa 2023. Spheren ensimmäinen esiintyjä oil U2, joka soitti Spheressä 25 keikkaa syyskuusta 2023 lähtien.
Spheren rakennutti James Dolan, joka on HBO:n perustajan Charles Dolanin poika. Dolanien suku omistaa New Yorkin keskeiset rakennukset Madison Square Gardenin ja Radio City Music Hallin sekä urheilujoukkueet New York Knicks ja New York Rangers.
Rakennuksen suunnitteli stadioneihin erikoistunut arkkitehtitoimisto Populous.
Kuvia

Rakennuksen seinät heijastavat hymiön kuvaa.
Ulkoseinien kuva esittää Kuuta.
Aiheena Mars-planeetta.
Osa ledivaloista Spheren ulkoseinässä.
Päivänvalossa, kuva sammutettuna.
Rakennus ympäristössään.
Spheren pihalla.
U2-yhtye esiintyy auditoriossa.
U2:n grafiikkaa.
Näyttöruutu peittää koko seinän.
Dead & Company -yhtye kesällä 2024.
U2
U2
Keinotekoinen taivas Spheren sisällä.
Aiheesta muualla

Spheren viralliset verkkosivut
Las Vegas Review-Journal -lehden artikkeli esittelee rakennuksen sisä- ja ulkopuolelta
What's inside of the Sphere? Animaatio havainnollistaa Spheren rakennetta 3D-mallin avulla.
Kustavi

| Kustavi Gustavs |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kustavin kirkko
Sijainti:  60°32′45″N, 021°21′30″E
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Vakka-Suomen seutukunta
Kuntanumero:  304
Hallinnollinen keskus:  Kustavin kirkonkylä
Perustettu:  1874
Pinta-ala ilman merialueita:  167,67 km² 272:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  770,04 km² 150:nneksi suurin 2022 
– maa:  165,84 km²
– sisävesi:  1,83 km²
– meri:  602,37 km²
Väkiluku:  946 297:nneksi suurin 31.8.2024 
– väestötiheys:  5,70 as./km² (31.8.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  9,0 %
– 15–64-v.:  51,8 %
– yli 64-v.:  39,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  93,2 %
– ruotsinkielisiä:  1,9 %
– muut:  5,0 %
Kunnallisvero:  5,30 % 306:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  9,5 % (2019) 
Kunnanjohtaja:  Rauno Peltola
Kunnanvaltuusto:  15 paikkaa
  2021–2025   • Kok.   • Kesk.   • SDP   • PS:   7 5 2 1
www.kustavi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kustavi (ruots. Gustavs, entinen Kivimaa) on vuonna 1874 perustettu Suomen kunta, joka kuuluu Vakka-Suomen seutukuntaan ja Varsinais-Suomen maakuntaan. Nimensä Kustavi on saanut Kustaa III:lta, joka perusti nimeään kantaneen seurakunnan Saaristomeren Suomen puoleiselle reunalle. Rantaviivaa Kustavilla on noin 908 km, ja siellä on noin 3 100 kesäasuntoa. Kustavin asukasluku yli kymmenkertaistuu kesäisin ja sen vuoksi Kustavi on asukaslukuun nähden Suomen suurin mökkikunta.[lähde? ]1.1.2018 Kustavin asukasluku oli 923. Kustavin pinta-ala on 770,04 km², josta 165,84 km² on maata, 1,83 km² sisävesialueita ja loput 602,37 km² merivesialueita.
Kustavi on väkiluvultaan Varsinais-Suomen maakunnan pienin kunta sekä Manner-Suomen kolmanneksi pienin kunta Luhangan ja Lestijärven jälkeen.
Maantiede

Kustavin naapurikunnat ovat Brändö, Parainen, Naantali, Taivassalo ja Uusikaupunki.
Kunnassa on kaikkiaan 20 järveä, joista suurimmat ovat Sikaraumanpuhti, Hilappajärvi ja Kylänjärvi.
Kustavin Natura-kohteita ovat Södra Sandbäckin hylkeidensuojelualue, linnustollisesti tärkeät Katanpää ja Seksmiilarin saaristo, välisaaristoa edustava Langstet sekä Hulaholmi-Kluuvi, jossa pesii poikkeuksellisen paljon kololintuja. Kustavin vuorten Natura-alueeseen kuuluva Jeremiaan luolat on suurista irtokivistä muodostunut louhikko.
Maantiede > Kylät

Anavainen, Boda (Puore), Böle (Pyöli), Elmnäs (Elmnäinen), Etelä-Vartsala (Vartsala Söderby), Friisilä (Frisby), Viherlahti (Grönvik), Idula, Iso Koiluoto (Stor Malö), Isoluoto (Storskär), Iso-Rahi (Stora Rahi), Kaurissalo, Kevo (Stansholm/Staffansholm), Kiparluoto (Skepparholm), Kivimaa, Koelsuu (Godelsjö), Koivula eli Koila, Kunnarainen (Gunnarais/Gunnarsby), Laupunen (Löpö), Lypertö, Langstet (Långstjärt, Långstjert), Parattula, Pleikilä (Bleknäs), Pohjois-Vartsala (Vartsala Norrby), Rahinkorpi, Ruola, Ruoni (Strömma), Salminiittu (Sundäng), Siusluoto (Sjusholm), Vähä-Rahi (Lilla Rahi), Västerby eli Westerby ym..
Historia

Kustavin seurakunta perustettiin Taivassalon seurakuntaan kuuluneena Kivimaa-nimisenä kappeliseurakuntana vuonna 1783. Sille rakennettu kirkko sai nimen Gustav Ruotsin silloisen kuninkaan, Kustaa III:n mukaan Kuntana Kustavi aloitti toimintansa vuonna 1874, saaristopitäjille myönnetyn lykkäyksen vuoksi vasta muutamia vuosia sen jälkeen, kun vuonna 1865 annetulla lailla maalaiskunnat oli päätetty erottaa seurakunnista. Kivimaan kappeli oli eronnut samana vuonna itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi nimellä Kustavi. Vuonna 1897 kunta sai nykyisen, Kustaa III:een viittaavan nimensä.
Vuosisatojen ajan tärkeimpinä elinkeinoina olivat merenkulku ja kalastus. Aina 1920-luvulle asti miltei jokaisen kustavilaisen perheen elanto oli sidottu mereen.
Vuonna 1982 valmistui Suomen kymmeneksi pisin Kaitaisten silta.
Hallinto

Kustavin kunnanjohtaja on Rauno Peltola vuodesta 2022. Hänen edeltäjänsä oli Veijo Katara. Kunnanvaltuustossa on 15 paikkaa, joista seitsemän on kokoomuksen, viisi keskustan, kaksi SDP:n ja yksi perussuomalaisten hallussa kaudella 2021–2025.
Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 278 työpaikkaa. Niistä 15 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 55 % palveluissa ja 25 % jalostuksessa.
Kustavin suurimpiin toimijoihin kuuluu S-ryhmän Sale, joka on kesälomalaisten suosituin pysähdyspiste.kenen mukaan? Kunnasta löytyy myös muita yrityksiä kuten osakeyhtiö Pureva ab, Kustavin Savipaja oy, Merineule oy, Laura Peterzén studio, Mokkapuu ay.[lähde? ]
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Kustavin Merikala, Kalastusalus Anne ja rakenneteknisiä palveluita tarjoava BM Raudoite Länsi-Suomi.
Noin 3 000 kesämökistä saatavan kiinteistöveron osuus on selvästi suurempi kuin koko maassa – kuudesosa kunnan budjetista.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kustavin väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 1 285 | 1 285 |
| 1985 | 1985 |    | 1 239 | 1 239 |
| 1990 | 1990 |    | 1 150 | 1 150 |
| 1995 | 1995 |    | 1 067 | 1 067 |
| 2000 | 2000 |    | 1 008 | 1 008 |
| 2005 | 2005 |    | 930 | 930 |
| 2010 | 2010 |    | 874 | 874 |
| 2015 | 2015 |    | 895 | 895 |
| 2020 | 2020 |    | 943 | 943 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kustavissa oli 923 asukasta, joista 333 asui taajamassa, 571 haja-asutusalueilla ja 19:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kustavin taajama-aste on 36,8 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Kustavin kirkonkylä.
Palvelut

Kunnan varhaiskasvatuspalvelut ovat maksuttomat kokeiluaikana 1.1.–31.12.2018. Mökkiläisten suuri määrä riittää pitämään kunnassa yllä monenlaisia palveluita, siellä on jopa Alko.
Kustavissa on Kivimaan koulu -niminen alakoulu.
Matkailu

Kustavi on suosittu kesälomailukohde ja tuo kesäisin jopa tuhansia kesämökkiläisiä joiden mieltä lämmittää erityisesti paikallisten yritysten ja palvelujen tukeminen. Lomalaisten suuressa suosiossa ovat mm. Klipunkarin uimarannan ilmainen sauna ja suihkut sekä Sale.
Kustavintie on suosittu pyöräilykohde. Se on myös yksi Suomen vaarallisimmista teistä. Vuosien ajan tiellä on tapahtunut lukuisia läheltä-piti-tilanteita ja etenkin kesäliikenteen holtiton ajotyyli on johtanut jopa kuolintapauksiin . Paikalliset ovat jo vuosikymmeniä anoneet kevyen liikenteen väylää mutta asia on torpattu toistuvasti rahan puutteeseen vedoten. Paikalliset eivät juuri uskalla enää kävellä tiellä kesäisin akuutin hengenmenetyksen pelon vuoksi. Kevyen liikenteen turvallisuuden sijasta kunnan toive oli nostaa nopeusrajoituksia entisestään vastustaen ELY-keskuksen nopeusrajoituksen alentamista .
Nähtävyydet

Kustavissa sijaitsevat muun muassa 1700-luvun lopulla rakennettu Kustavin kirkko, Isokarin majakka, Itätalon talonpoikaiskartano, Suomen sodan muistomerkki, Jeremian luolat ja Vartsalan lossi. Selkämeren kansallispuiston luonnon- ja kulttuurihistoriallisia nähtävyyksiä ovat Isokarin majakkasaari ja Katanpään linnoitussaari.
Uskonnolliset yhteisöt

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kustavissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kustavin seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kustavin alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä vaikutusta on herännäisyydellä.
Kuuluisia kustavilaisia

David Jansson (1821–1883), laivanvarustaja
Frans Victor Martinson (1832–1909), kauppias, kauppaneuvos
August Bernhard Mäkelä (1863–1932), pakinoitsija
Volter Kilpi (1874–1939), kirjailija, Eero Kilven veli
Eero Kilpi (1882–1954), Suomen kansallisteatterin näyttelijä
Antti Wihuri (1883–1962), laivanvarustaja ja suurlahjoittaja, merenkulkuneuvos
Hagar Olsson (1893–1978), kirjailija, kirjallisuuskriitikko, näytelmäkirjailija ja kielenkääntäjä
Martti Ruola (1917–1988), rakennusmestari ja teollisuusneuvos
Urho Ruola (1919–2006), rakennusmestari ja vuorineuvos, Martti Ruolan veli
Edvin Salonen (1912–2006), ammattiyhdistysjohtaja
Kulttuuri > Murre

Kustavin alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Kustavin murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Taivassalon alaryhmään.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Kustavin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla keitetty hauki piparjuurikastikkeen kera.. Kustavilla on myös kahvihistoriaa joita käsitellään mm. Volter Kilven kirjoituksissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kustavi Wikimedia Commonsissa
Kustavin kunnan kotisivu
Tilastokeskus: Kustavin avainluvut
Anavaisen kartta (Arkistoitu – Internet Archive) vuodelta 1697
Friisilän kartta (Arkistoitu – Internet Archive) vuodelta 1696
Västerbyn kartta (Arkistoitu – Internet Archive) vuodelta 1699 maanmittari Olof Mörtin tekemät
Roh Tae-woo

| Roh Tae-woo |
| --- | --- |
 Roh Tae-woo vuonna 1989.
Korean tasavallan 6. presidentti
 25. helmikuuta 1988 – 25. helmikuuta 1993  
Pääministeri:  Lee Hyun Jae Kang Young Hoon Roh Jai Bong Shin Hyon Hwak Chung Won Shik Hyun Soong-jong
Edeltäjä:  Chun Doo-hwan
Seuraaja:  Kim Young-Sam
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1932 Taikyu,Japanin protektoraatti
Kuollut: 26. lokakuuta 2021 (88 vuotta) Soul, Etelä-Korea
Puoliso:  Kim Ok-suk
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
 Nimikirjoitus
Roh Tae-woo (hangul: 노태우; hanja: 盧泰愚; uudistettu latinisaatio: No Tae-u; 4. joulukuuta 1932 – 26. lokakuuta 2021) oli eteläkorealainen poliitikko ja kenraali, joka toimi Korean tasavallan presidenttinä 1988–1993.
Koulutus

Roh kävi koulua Daegussa yhdessä Chun Doo-hwanin kanssa. Hän valmistui 1955 yliopistosta luonnontieteiden alalta ja liittyi armeijaan.
Ura > Sotilasura

Roh yleni armeijassa vähitellen, ja 1979 hänestä tuli kenraali. Hän kuului salaiseen Hanahoe-ryhmittymään, joka tuki Chunin Etelä-Korean johtajaksi nostanutta vallankaappausta.
Ura > Presidenttinä

Chun nimesi kesäkuussa 1987 Roh’n puolueensa presidenttiehdokkaaksi. Käytännössä tämä tarkoitti vallan siirtämistä suoraan Roh’lle, mikä aiheutti suuria demokratiaa vaatineita mielenosoituksia Soulissa ja muissa suurissa kaupungeissa. Roh lupasi mielenosoittajille uudistuksia ja julkaisi kesäkuun 29:nnen päivän julistuksen. Se toi uuden demokraattisemman perustuslain ja presidentin valitsemisen kansanvaaleilla. Vaaleissa Roh’n vastaehdokkaina olivat opposition johtohahmot Kim Joung-sam ja Kim Dae-jung (jotka molemmat pääsivät presidentiksi myöhemmin). Opposition äänet hajautuivat riiteleville Kimeille, mikä riitti Roh’n niukkaan voittoon. Näin Roh’ta tuli maan ensimmäinen vapailla vaaleilla valittu presidentti.
Roh'n presidenttikauden merkittäviä tapahtumia olivat Soulin olympialaiset 1988 ja suhteiden rakentaminen Pohjois-Koreaan. Roh jatkoi myös demokraattisten uudistusten tekemistä.
Roh’n valtakaudella leimasi myös taloudellinen epätasapaino sekä laajat mielenosoitukset. Hänet äänestettiin jopa hieman ennen kautensa loppumista Etelä-Korean historian huonoimmaksi poliitikoiksi.
Ura > Presidenttikauden jälkeen

Presidenttikauden jälkeen Roh ja Chun joutuivat oikeuteen vuoden 1979 vallankaappauksesta ja Gwangjun kansannousun verilöylystä sekä korruptiosta. Molemmat tuomittiin 1996 – Chun kuolemaan ja Roh 22,5 vuodeksi vankeuteen. Presidentti Kim Young-sam armahti heidät vuonna 1997.
Roh kuoli lokakuussa 2021. Hänellä oli ollut terveysongelmia 2000-luvun alusta saakka. Häneltä leikattiin vuonna 2002 eturauhasen syöpä ja joutui sen jälkeen olemaan useita kertoja sairaalassa.
Kim Dae-jung

| Kim Dae-jung> 김대중 |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva, 1998.
Korean tasavallan 15. presidentti
 25. helmikuuta 1998 – 25. helmikuuta 2003  
Pääministeri:  Kim Jong-pil Park Tae-joon Lee Han-dong Chang Sang Chang Dae-whan Kim Suk-soo
Edeltäjä:  Kim Young-sam
Seuraaja:  Roh Moo-hyun
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 1925 Hauido, Jeollanam-do, Korea
Kuollut: 18. elokuuta 2009 (83 vuotta) Soul, Etelä-Korea
Tiedot
Puolue:  Demokraattinen puolue
Uskonto:  Roomalaiskatolisuus
Kunnianosoitukset:   Nobelin rauhanpalkinto (2000)
 Nimikirjoitus
Kim Dae-jung (hangul: 김대중; hanja: 金大中; uudistettu latinisaatio: Gim Daejung; 3. joulukuuta 1925 Haui-do, Korea – 18. elokuuta 2009 Soul, Etelä-Korea) oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1997–2003. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2000 lähestymisestään Pohjois-Korean kanssa. Kim Dae-jung nousi presidentiksi keskellä talouskriisiä, ja hänen aikanaan Etelä-Korea onnistui elvyttämään taloutensa uuteen nousuun.