stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neuvostoliiton avaruusohjelma
Sojuz

Neuvostoliitto kehitti R-7-ohjuksesta 16 kantorakettiversiota, muun muassa Molnija ja Sojuz. Uuden sukupolven Sojuz-ohjelman avaruusaluksen suunnittelu alkoi vuonna 1962. Sojuzin ensimmäisellä miehitetyllä koelennolla 23. huhtikuuta 1967 yksin lentänyt kosmonautti Vladimir Komarov kuoli ensimmäisenä ihmisenä avaruuslennon aikana. Tämä oli koelentoon liittynyt menetys, mutta paljasti myös ohjelman laatuongelmat. Tästä huolimatta Sojuzista kehittyi erittäin luotettava miehitetty avaruusalus, joka on käytössä 2010-luvulla. NASAn sukkulan poistuttua käytöstä vuonna 2011, Sojuz on ainoa kulkuväline ISS-avaruusasemalle joidenkin vuosien ajan.
Saljut

Neuvostoliitto pyrki kehittämään avaruusasemaa 1960-luvun jälkipuolelta lähtien, jolloin useat Sojuz-lennot pyrkivät mm. harjoittelemaan telakoitumista. Ensimmäinen avaruusasema, Saljut 1 laukaistiin avaruuteen 19. huhtikuuta 1971. Sen miehistö vietti 21 päivää asemalla, mutta kuoli paluulennolla Sojuz-kapselin ilmalukon petettyä. Saljut-asemia toteuttiin seitsemän. Niistä viimeinen oli Saljut 7, joka toimi 1981 alkaen ja pudotettiin ilmakehään 1990-luvun alussa. Asemilla vieraili yli 70 ihmistä ja ne ylläpitivät miehitettyjä avaruuslentoja Yhdysvaltain Apollo-lentojen jälkeen.
Mir

20. helmikuuta 1986 Neuvostoliitto laukaisi Mir-avaruusaseman perusmoduulin.  Asemalla tehtiin lukuisia ennätyksiä, muun muassa Valeri Poljakov vietti siellä yhtäjaksoisesti 438 vuorokautta. Asemalla vieraili yli sata ihmistä kahdestatoista maasta. Mir kestikin toimintakunnossa vielä pitkälle Neuvostoliiton hajoamisen jälkeiseen aikaan. Se pudotettiin hallitusti ilmakehään 23. maaliskuuta 2001.
Mir 2 -projekti aloitettiin helmikuussa 1976, mutta asemaa ei koskaan toteutettu. Osa Mir 2-asemaa varten kehitetyitä avaruusasemamoduuleista otettiin käyttöön Kansainvälisessä avaruusasemassa. Zarya oli ensimmäinen ja Zvezda kolmas kiertoradalle viedyistä kansainvälisen avaruusaseman osista. Pirs-telakointimoduuli oli ISS- avaruusaseman kuudes kiertoradalle viety moduuli.
Buran

Vuodesta 1976 Neuvostoliitto kehitti myös Buran-nimistä avaruussukkulaa vastineeksi Yhdysvaltain ohjelmalle. Buran oli jonkin verran Yhdysvaltain sukkulaa kehittyneempi, mutta se laukaistiin vain kerran 1988 miehittämättömänä kiertoradalle Energija-raketilla.
Sputnik 1.
Sojuzin laukaisu
Avaruusasema Mir syyskuussa 1996.
Avaruussukkula Buranin staattista rakennetestausta varten rakennettu OK-TVA -sukkula Gorkin puistossa, Moskovassa
Sten

Sten, Stén tai Steen tarkoittaa seuraavia:
Sten, miehen nimi
Sten, brittiläinen konepistoolimalli
Steen & Strøm, norjalainen tavarataloketju
Sten, Stén tai Steen, sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Alexander Steen (s. 1984), ruotsalais-kanadalainen jääkiekkoilija
Andreas Myran Steen (s. 1988), norjalainen maastohiihtäjä
Anitra Steen (s. 1949), ruotsalainen virkamies
Anna Sten (1908–1993), venäläinen näyttelijä
Cassandra Steen (s. 1980), saksalainen kevyen musiikin laulaja
Daniel Sten, oik. Ina Lange (1846–1930), suomalainen pianisti, musiikkihistorioitsija ja kirjailija
Einar Steen-Nøkleberg (s. 1944), norjalainen pianisti ja musiikkipedagogi
Hanna van der Steen (s. 1973), suomalainen lastenkirjailija
Harald Heide Steen (1911–1980), norjalainen elokuvanäyttelijä
Helge Stén (1923–1965), suomalainen kuvataiteilija
Ida Sten (s. 1984), suomalainen maantiepyöräilijä
Jan Steen (1626–1679), hollantilainen taidemaalari
Joakim With Steen, JOWST (s. 1989), norjalainen DJ, tuottaja ja lauluntekijä
Johannes Steen (1827–1906), Norjan pääministeri 1891–1893 ja 1898–1902
Juha Sten (s. 1983), suomalainen koripalloilija
Magnus Steen (?–1697), suomalainen professori, Turun akatemian rehtori
Melissa Stén (s. 1999), suomalainen televisioesiintyjä ja aikuisviihdetaiteilija
Meri Stén (1901–1985), suomalainen näytelmäkirjailija
Minna Sten (s. 1987), suomalainen koripalloilija
Noah Steen (s. 2004), norjalainen jääkiekkoilija
Oscar Steen (s. 1982), ruotsalainen jääkiekkoilija
Oskar Steen (s. 1998), ruotsalainen jääkiekkoilija
Paprika Steen (s. 1964), tanskalainen näyttelijä
Reiulf Steen (1933–2014), norjalainen poliitikko ja ministeri
Sanna Stén (s. 1977), suomalainen soutaja
Signe Heide Steen (1881–1959), norjalainen näyttelijä
Stefan Steen (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Tapio Sten (s. 1949), suomalainen koripalloilija
Thomas Steen (s. 1960), ruotsalainen jääkiekkoilija
Thorvald Steen (s. 1954), norjalainen kirjailija
Tiina Sten (s. 1986), suomalainen koripalloilija
Viveca Sten (s. 1959), ruotsalainen rikoskirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sten”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nazari (Lavrinenko)

| Nazari (Lavrinenko) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1952 (ikä 72) Ivkivtsi, Tšyhyrynin piiri, Tšerkasyn alue, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta
Titteli:  Kronstadtin piispa
Siviilisääty:  naimaton
Muut tiedot
Edeltäjä:  Benedikt (Plotnikov)
Nazari (siviilinimeltään Nikolai Aleksejevitš Lavrinenko, ven. Николай Алексеевич Лавриненко; s. 11. elokuuta 1952, Ivkivtsi, Tšyhyrynin piiri, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT) on Kronstadtin piispa, Venäjän ortodoksisen kirkon Pietarin hiippakunnan apulaispiispa. Hän on myös Aleksanteri Nevskin luostarin johtaja ja Pietarin hiippakunnan luostarien ja luostarien edustustojen valvoja ja Konevitsan luostarin pitkäaikainen johtaja.
Elämä

Nazari syntyi Ivkovtsyn kylässä Ukrainassa perheeseen, jossa oli lukuisia lapsia.
Nazari valmistui vuonna 1974 Krimin maatalousinstituutista. Vuosina 1974–75 hän palveli Neuvostoliiton Saksaan sijoitetuissa asevoimissa. Vuodesta 1978 hän työskenteli Ukrainan tiedeakatemian kasvitieteellisessä puutarhassa vanhemman insinöörin tehtävissä. Vuonna 1982 hän aloitti opinnot Leningradin hengellisessä seminaarissa.
Vuonna 1985 Nazari vihittiin munkiksi, ja saman vuoden maaliskuun 3. päivänä hänet vihittiin diakoniksi ja elokuun 19. päivänä papiksi. Vuoden 1986 maaliskuussa hän liittyi Aleksanteri Nevskin luostarin veljestöön. Vuoden 1987 marraskuussa hänestä tuli Viipurin Kristuksen kirkastumisen katedraalin pappi. Vuonna 1988 hän valmistui Leningradin hengellisestä akatemiasta ja sai igumenin arvon. Vuoden 1990 alusta hän toimi Valamon luostarin Pietarissa olevan podvorin johtajana. Vuosina 1990–2009 hän kuului Pietarin hiippakunnan hiippakuntaneuvostoon.
Vuoden 1991 helmikuussa Nazari kohotettiin Aleksanteri Nevskin luostarissa arkkimandriitan arvoon ja sen jälkeen hänet nimitettiin Konevitsan luostarin johtajaksi. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Pietarin hiippakunnan luostarien ja luostarien edustustojen valvojaksi. Vuoden 1996 joulukuun 27. päivänä hänet nimitettiin Aleksanteri Nevskin luostarin virkaatekeväksi johtajaksi ja huhtikuun 17. päivänä seuraavana vuonna Pyhä synodi nimitti hänet vakinaisesti luostarin johtajan tehtävään, ja samanaikaisesti hän toimi myös Konevitsan luostari johtajana.
Piispana

Vuoden 2009 toukokuun 27. päivänä Pyhä synodi valitsi Nazarin Viipurin apulaispiispaksi Pietarin hiippakuntaan, ja samana päivänä patriarkka Kirill julisti Senaatin ja synodin rakennuksessa Pietarissa, että hänet on valittu piispaksi. Senaatin ja synodin rakennuksessa Pietarissa. Seuraavana päivänä, joka oli Kristuksen taivaaseenastumisen päivä, patriarkka Kirill johti piispanvihkimystä Aleksanteri Nevskin luostarissa. Vihkimyksessä avustivat Kiovan ja koko Ukrainan metropoliitta Vladimir (Sabodan), Pietarin ja Laatokan metropoliitta Vladimir (Kotljarov), Minskin ja Slutskin metropoliitta Filaret (Vahromejev), Krutitsyn ja Kolomnan metropoliitta Juvenali (Pojarkov), Chișinăun ja koko Moldavian metropoliitta Vladimir (Kantarjan), Jekaterinodarin ja Kubanin metropoliitta Isidor (Kiričenko), Tulan ja Beljovin metropoliitta Aleksi (Kutepov), Donetskin ja Mariupolin metropoliitta Ilarion (Šukalo), Volokolamskin arkkipiispa Ilarion (Alfejev), Berliinin ja Saksan arkkipiispa Feofan (Galinski), Saranskin ja Mordvan arkkipiispa Varsonofi (Sudakov), Vladivostokin ja Primorjen arkkipiispa Veniamin (Puškar), sekä Hatsinan piispa Amvrosi (Jermakov), Pietarhovin piispa Markell (Vetrov), Solnetšnogorskin piispa Sergii (Čashin) ja Perejaslav-H’melnytskyin piispa Aleksandr (Drabinko).
Vuoden 2010 marraskuun 23. päivänä Nazari nimitettiin hiippakunnan tuomiokapitulin puheenjohtajaksi.
Pyhä synodi myönsi vuonna 2013 Nazarille Kronstadtin piispan nimen.
24. elokuuta 2023 Nazari nimitettiin Pyhän synodin päätöksellä Kuznetskin ja Nikolskin piispaksi Kuznetskajan hiippakuntaan Penzan alueelle. 30. elokuuta 2023 tavatessaan lavran uuden varajohtajan, piispa Veniamin (Kirillov), hän sanoi: "Haluan luovuttaa täällä Jumalan edessä, Aleksanteri Nevskin pyhien jäännösten edessä, Lavramme pyhäkköjen edessä teille tärkeimmän aartemme - veljestön. Veljien kokoaminen on vaikein asia. Voit kullata, restauroida, luoda, mutta jos veljiä ei ole, luostari on vain arkkitehtoninen muistomerkki. Niiden 27 vuoden aikana, jotka olen johtanut Lavraa, kahdeksasta vastaanottamastani asukkaasta heidän määränsä on kasvanut 68:aan.”
Huomionosoitukset > Kirkolliset

Sergei Radonežilaisen 2. luokan kunniamerkki
Serafim Sarovilaisen 3. luokan kunniamerkki
Andrei Rubljovin 3. luokan kunniamerkki
Pyhän Karitsan ritarikunnan 1. luokan kunniamerkki (Suomen ortodoksiselta kirkolta)
Huomionosoitukset > Maalliset

Nahimovin mitali
Venäjän laivaston 300-vuotisjuhlamitali
Pietarin 300-vuotisjuhlamitali
Itämeren laivaston 300-vuotisjuhlamitali
Pohjoisen laivasto 70-vuotisjuhlamitali
Venäjän sukellusvenelaivaston 100-vuotisjuhlamitali
Medikalisaatio

Medikalisaatio  eli lääketieteellistyminen merkitsee yhtäältä lääketieteen vahvistumista, toisaalta elämäntapahtumien ja poikkeavuuksien lääketieteellistämistä. Medikalisaatiossa lääketieteen valta laajenee aiemmin ei-lääketieteellisinä pidetyille alueille. Esimerkiksi lihomisesta, tietynlaisesta nautintoaineiden käytöstä tai seksuaalisesta käytöksestä sekä nukahtamisvaikeuksista on tehty sairauksia. Medikalisaatio-käsitteen luoja on Irving K. Zola.
Medikalisaation käsitteelle on annettu osin toisistaan poikkeavia sisältöjä. Ydinajatuksena on ollut puhua siitä lääketieteen ja lääkärien vallan kasvun yhteydessä, mutta laajassa mielessä se on tieteellisesti perusteltujen terveys- ja sairauskysymysten painottumista. Olennaista medikalisaatiossa on yhä yleisempi ihmiselämän tarkastelu lääketieteellisesti, terveyden kannalta.
Mielenterveyden ongelmien medikalisaatiota kutsutaan myös psykomedikalisaatioksi.
Medikalisaation rinnalla länsimaissa on edennyt paramedikalisaatio, lääketiedeinstituution ulkopuolelle jäävien vointihoitojen painottuminen. Vaikka medikalisaatio ja paramedikalisaatio ovat osin vastakkaisia, ne myös ruokkivat toisiaan: kumpikin pitää huolen siitä, että terveyden ja sairauden kysymykset ovat keskeisiä.
Seuraukset

Medikalisoitumisen kriitikkojen mukaan medikalisaation myötä käyttäytyminen alistetaan lääketieteen valtaan, ja erilaisuus määrittyy lääketieteellisesti. Käyttäytymisen vaikutus voi olla joko terveellistä tai epäterveellistä, samoin käyttäytymisen ilmiasu voi olla tervettä tai sairasta. Toisaalta medikalisaatio on merkinnyt myös lääkärien aseman vahvistumista. Mutta kun kansalaiset medikalisaation edetessä ottavat huolehtiakseen omasta terveydestään, itsehoitoon panostetaan ja terveydenhuollon asiakkaat ovat yhä useammin oikeuksistaan kiinni pitäviä subjekteja, lääkärin aseman paraneminen medikalisaatiossa ei olekaan enää yksiselitteistä.
Kehityksen syitä > Lääketiede uskontona

Medikalisaatiota on selitetty sillä, että uskonnon yhteiskunnallisen aseman vähennyttyä lääkintä ja lääketiede ovat ottaneet aiemmin uskonnoilla olleita rooleja. Lastenlääkäri Robert S. Mendelsohn on esittänyt ajatuksen, että lääketiede on nyky-yhteiskunnassa korvannut uskonnon ja rokotukset ovat lääketieteen sakramentti, joka on muuntuma kristinuskon kasteesta. Samansuuntaisia ajatuksia on esittänyt myös Ivan Illich.
Kehityksen syitä > Lääketieteen kentän laajeneminen

Vanhastaan lääketiede on esiintynyt yksilö- ja elintasolla. Nyttemmin tiede on laajentanut alaansa sekä suurempaan että pienempään mittakaavaan. Sosiaalilääketieteelliset alat ja epidemiologia tutkivat yhteisöjä, ja molekylaarinen lääketiede tutkii terveyteen molekyylitasolla vaikuttavia ilmiöitä. Molekylaarinen lääketiede pyrkii palauttamaan terveydentilaan liittyviä tekijöitä aina atomitasolle asti.
Kritiikkiä

Perustaa lääketieteen vastaisellekin medikalisaation kritiikille, sen yliarvostuksen tunnistamiselle, on antanut Thomas McKeown. Hänen perusteesinsä on ollut, että lääketiede on ihmisten terveydentilan kohentumisessa historiallisesti katsoen varsin marginaalinen vaikuttaja. Erilaisten infektioiden katoaminen ja kuolleisuuden lasku selittyvät valtaosin elinympäristössä tapahtuneilla muutoksilla.
Toimittaja Artemis Kelosaari kirjoittaa medikalisaatiokritiikin olevan yliampuvaa: hän on erittäin kiitollinen lääketeollisuudelle ja sen keksinnöille, kuten hänen elämänsä parantaneelle ADHD-lääkkeelle, vaikka ADHD:täkin pidetään "muotidiagnoosina".
Medikalisaatio Suomessa

Suomessa medikalisaatiokeskustelu ei vielä 1900-luvulla saanut paljonkaan kaikupohjaa. Etenkin kuopiolaiset terveyssosiologit ja kansanterveystutkijat nostivat 1990-luvulla useilla medikalisaatiota käsitelleillä julkaisuillaan asian yleisempään keskusteluun.  Jo klassikkona medikalisaatiokirjallisuudessa voidaan pitää koulukunnan teosta Raimo Tuomainen ym.: Medikalisaatio – aikamme sairaus, Vastapaino, Tampere 1999.
2000-luvun alussa medikalisaatiokirjoittelu, -kritiikki ja -tutkimus vilkastuivat Suomessa selvästi.
Kirjallisuutta

Myllykangas, Markku: Rahan raiskaama terveydenhuolto.  Helsinki:  Rasalas, 2009.  ISBN 978-952-5421-46-0
Myllykangas, Markku & Tuomainen, Tomi-Pekka: Pharmageddon: Kuinka sairausteollisuus tekee meistä kipeitä.  (Barrikadi-sarja 17)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36731-5
Ryynänen, Olli-Pekka & Myllykangas, Markku: Terveydenhuollon etiikka: Arvot monimutkaisuuden maailmassa.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-23735-3
Tuomainen, Raimo ym.: Medikalisaatio: Aikamme sairaus.  Tampere:  Vastapaino, 1999.  ISBN 951-768-049-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Medikalisaatio ja paramedikalisaatio
Terveystarpeiden lietsontaa: mistä medikalisaatiossa on kyse?
Markku Myllykangas & Olli-Pekka Ryynänen: Terveyttä ei voi ostaa, vain terveyspalveluja. Skeptikko 3/2001, s. 4–10. (PDF)
Teppo Ovaskainen: Tutkijat: Väite miesten ”rautakangesta” osa massahuijausta. Uusi Suomi 25.5.2010
Yle: Lääkkeet – terveyttä vai rahastusta?
Tavex

| Tavex Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Toimitusjohtaja:  Marek Viskman
Kotipaikka:  Helsinki, Fabianinkatu 12
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  valuutanvaihto, sijoituskullan myynti
Liikevaihto:  28 111 000 (2011)
Henkilöstö:  4 (keskim. 2016)
Emoyhtiö:  Tavid AS
Kotisivu:  www.tavex.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tavex Oy:n toimipiste Fabianinkadulla
Tavex Oy on suomalainen rahoitusyhtiö, joka tarjoaa fyysisiä jalometalleja, valuutanvaihtoa sekä maksupalveluita yksityishenkilöille, eri kokoisille yrityksille sekä rahoituslaitoksille. Tavex ostaa ja myy sijoituskultaa, sijoitushopeaa ja noin 40 eri valuuttaa. Tavex palvelee Suomessa kahdessa toimipisteessään Helsingissä. 
Tavex OY kuuluu Tavex-konserniin, joka on Pohjois-Euroopan suurin sijoituskultaa myyvä yhtiö.
Historia

Tavex Oy on rekisteröity Suomeen 27.5.1996 ja liike avattiin vuoden 1996 kesäkuussa. Alussa Tavex keskittyi ainoastaan valuutanvaihtoon. Tavexin valikoimassa on edelleen noin 40 eri maan valuuttaa. Toimipisteiden välisiä rahan pikasiirtoja on suoritettu heti alusta alkaen. Sijoituskullan myynti aloitettiin vuonna 2004. Tavexilla on suorasopimukset maailman suurimpien kullantuottajien kanssa . Vuonna 2005 Tavex myi sijoituskultaa 430 kiloa,  1500 kiloa vuonna 2009 ja 1750 kiloa vuonna 2010 . Sijoitushopea lisättiin valikoimaan vuonna  2012. Tavex ostaa myös romukultaa. Romuhopeaa Tavex on ostanut vuodesta 2013 saakka.
Tavexin nykyinen toimitusjohtaja Marek Viskman on työskennellyt Suomen toimipisteessä alusta alkaen ja yleni toimitusjohtajaksi 4.5.2000.
Tavex konserni

Tavex OY:n emoyhtiö Tavid AS perustettiin huhtikuun 1. päivä vuonna 1991, Alar Tammingin toimesta. Firman nimi Tavid tuli siitä, että Alar Tamming oli aikaisemmin Tallinna Videokeskus-organisaation johtaja.
Yhtiö laajeni vuonna 1996 ensimmäistä kertaa ulkomaille, Suomeen, kun Tavex OY aloitti toimintansa tytäryhtiönä. Tavid laajeni vuonna 2002 Latviaan, jossa se toimii Tavex SIA nimellä. Helmikuussa 2005 yhtiö avasi Tavex AB toimiston Ruotsiin. Tavex EOOD Bulgariassa aloitti toimintansa vuonna 2009, Tanskan Tavex A/S vuonna 2010, Norjan Tavex AS vuonna 2011, sekä Puolan Tavex Sp. z o.o. vuonna 2014.
Palvelut

valuutanvaihto
sijoituskullan osto ja myynti
sijoitushopean osto ja myynti
maksupalvelut
rahan pikasiirrot
romukullan osto
romuhopean osto
Aiheesta muualla

http://www.tavex.fi
https://tavexwise.com/fi
http://www.iltalehti.fi/hintajalaatu/200808128015205_hl.shtml
http://www.iltalehti.fi/matkajutut/2012052215610107_ma.shtml
https://www.is.fi/taloussanomat/oma-raha/art-2000001914558.html
https://www.is.fi/matkat/art-2000000787635.html
Hokka (täsmennyssivu)

Hokka voi tarkoittaa:
Asutusnimenä

Hokka eli Hokankylä, kylä Kangasniemellä
Sukunimenä

Joel Hokka (s. 1993), muusikko
Mikko Hokka (1932–1973), painonnostaja
Veera Hokka (s. 1998), kilpapurjehtija
Heikki Ali-Hokka (s. 1962), toimittaja
Víctor Bernárdez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Víctor Salvador Bernárdez Blanco
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: La Ceiba, Honduras
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003 | Vida | 16 | (0) |
| 2004–2009 | Motagua | 62 | (10) |
| 2009 | RSC Anderlecht (laina) | 0 | (0) |
| 2009–2011 | RSC Anderlecht | 22 | (1) |
| 2011 | Lierse (laina) | 9 | (1) |
| 2011 | Indios (laina) | 12 | (3) |
| 2012–2017 | San Jose Earthquakes | 178 | (6) |
| 2019 | Oakland Roots | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 301 | (21) |
Maajoukkue
| 2003–2004 | Honduras U23 | 7 | (2) |
| 2004–2014 | Honduras | 85 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Víctor Salvador Bernárdez Blanco (s. 24. toukokuuta 1982 La Ceiba, Honduras) on hondurasilainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen.
Bernárdez aloitti uransa hondurasilaisjoukkueissa ja voitti Motaguan kanssa Hondurasin pääsarjan kautena 2006–2007. Hän siirtyi Belgiaan pariksi vuodeksi ja voitti Anderlechtin kanssa Belgian pääsarjamestaruuden kaudella 2009–2010. Hän siirtyi uransa viimeisiksi vuosiksi Yhdysvaltoihin MLS-liigaan ja saavutti San Jose Earthquakesin kanssa MLS Supporters’ Shieldin voiton kaudella 2011–2012. Hän pelasi MLS-liigassa 162 ottelua, joka oli selvästi enemmän kuin missään muussa liigassa.
Bernárdez liittyi Hondurasin A-maajoukkueeseen maaliskuussa 2004 ja pelasi joukkueessa 85 ottelua, joissa teki neljä maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2010 ja 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Víctor Bernárdez Wikimedia Commonsissa
Hondurasin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Canales |
2 Chávez |
3 Figueroa |
4 Palacios |
5 Bernárdez |
6 Thomas |
7 Núñez |
8 Palacios |
9 Pavón |
10 León |
11 Suazo |
12 Welcome |
13 Espinoza |
14 García |
15 Martínez |
16 Sabillón |
17 Álvarez |
18 Valladares |
19 Turcios |
20 Guevara |
21 Izaguirre |
22 Escober |
23 Mendoza |
Valmentaja Rueda
Hondurasin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 López
2 O. Chávez
3 Figueroa
4 Montes
5 Bernárdez
6 J. C. García
7 Izaguirre
8 W. Palacios
9 J. Palacios
10 M. Martínez
11 Bengtson
12 Delgado
13 Costly
14 Ó. García
15 Espinoza
16 R. Martínez
17 Najar
18 Valladares
19 Garrido
20 Claros
21 Beckeles
22 Escober
23 M. Chávez
Valmentaja Suárez
Kainuunsaame

| Kainuunsaame> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Suomi
Puhujia:  0 (sammunut noin 1800)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  suomalais-ugrilaiset kielet suomalais-permiläiset kielet suomalais-volgalaiset kielet suomalais-saamelaiset kielet saamelaiskielet itäsaamelaiskielet
 Ohje 
Kainuunsaame on kuollut saamelaiskieli, jota puhuttiin Kainuussa. Se kuoli sukupuuttoon 1700-luvulla, kun aiemmin saamelaiskieltä puhuneet kainuunsaamelaiset sulautuivat suomalaisiin ja siirtyivät puhumaan suomea. Kainuunsaame kuului itäsaamelaiseen kieliryhmään.
Kainuun alkuperäiset asukkaat olivat saamelaisia metsästäjiä ja kalastajia. 1600-luvulla Suomen kenraalikuvernööri Pietari Brahe vauhditti Kainuun väestönkasvua lupaamalla uudisasukkaille kymmenen vuoden verovapauden. Kainuun asuttaminen Ruotsille uskollisilla suomalaisilla oli välttämätöntä, koska venäläiset uhkasivat aluetta idästä. Uudisasukkaat tulivat pääasiassa Savosta.
Arvostelussaan Jaakko Anhavan kirjasta Maailman kielet ja kielikunnat (1998) Tapani Salminen on pitänyt oletusta keminsaamesta erillisen kainuunsaamen olemassaolosta heikosti perusteltuna.
Aiheesta muualla

Lehtola, Veli-Pekka: Eteläisen Suomen muinaiset lappalaiset. Muinaistutkija, 2008, nro 4, s. 2–18.  Suomen arkeologinen seura. Lehden verkkoversio. (pdf) Viitattu 31.12.2019.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kainuu Sámi language
Käännös suomeksi
Keminsaame

| Keminsaame> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Suomi (Kuolajärvi, Sompio)
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  0 (sammui 1800-luvulla)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uralilaiset kielet
Kieliryhmä:  suomalais-ugrilaiset kielet suomalais-permiläiset kielet suomalais-volgalaiset kielet suomalais-saamelaiset kielet saamelaiskielet itäsaamelaiskielet
ISO 639-3:  sjk
 Ohje 
Keminsaame on kuollut saamelaiskieli, jota puhuttiin Kemin Lapissa, nykyisen Suomen Lapin keski- ja eteläosissa. Sitä kirjoitettiin latinalaisilla kirjaimilla. Käytännössä keskisen Kemin Lapin eri lapinkylissä oli kehittynyt omanlaisiaan murteita, joten keminsaame on kattonimitys Inarin eteläpuolisille kuolleille saamelaismurteille eikä varsinaisesti mikään yhtenäinen kieli.
Keminsaame sammui eri alueilla 1700- ja 1800-lukujen aikana. Jacob Fellmanin vieraillessa Sompiossa vuonna 1825 hän kertoi "joidenkin vanhempien ihmisten käyttävän lappia [keminsaamea] keskenään" muttei enää nuorempien. Viimeisiä yksittäisiä puhujia löytyi vielä 1890-luvulla.  Muutamia keminsaamen kielellä laulettuja joikuja on säilynyt. Vuonna 1829 Fellman julkaisi pienen keminsaamenkielisen sanaston. Myös lukuisia ruotsiksi käännettyjä keminsaamenkielisiä runoja on säilynyt. Säilyneiden kielinäytteiden avulla on päätelty keminsaamen kuuluneen itäsaamelaisiin kieliin yhdessä inarinsaamen, koltansaamen, akkalansaamen, kiltinänsaamen ja turjansaamen kanssa, mutta muodostaneen oman haaransa itäsaamelaisissa kielissä. Keminsaame oli ilmeisesti läheistä sukua inarinsaamelle. Eräiden arvioiden mukaan Sodankylän ja Savukosken seuduilla on esimerkiksi paikannimistä pääteltävissä viitisensataa sanaa keminsaamen kieltä, ja sitä on pyritty rekonstruoimaan inarinsaamen avulla.
Kielinäyte

Isä meidän -rukous keminsaameksi:
Annukka

| Annukka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  9. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Annikki, Annika
Vastineita eri kielissä:  Annica, Anika, Anneke
Nimen alkuperä:  Hannah, Anna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Annukka on suomalainen naisen nimi. Se on hellittelymuoto nimestä Anna, joka pohjautuu heprean armoa tarkoittavaan Hannah-nimeen. Annukka viettää nimipäivää 9. joulukuuta, jolloin juhlivat myös Anna, Anne, Anni, Anu, Anneli, Annikki ja Annika. Almanakkaan se on otettu 1973. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 6630 henkilölle.