stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauppalehden talousuutiset
Historia

Talousuutisten juuret ovat MTV3-kanavan 10+ rahan maailma -ohjelmassa, jota esitettiin vuoden 1993 alusta aina saman vuoden toukokuun loppuun. Suuri kiinnostus talouteen johti siihen, että päivittäistä uutisointia lisättiin, ja MTV3-kanavan ensimmäiset Talousuutiset lähetettiin 12. elokuuta vuonna 1993 (ohjelmatietojen mukaan kuitenkin viitataan usein päivämäärään 16. elokuuta). Aluksi ohjelman nimi oli vain Talousuutiset, ja niitä lähetettiin maanantaisin Seitsemän uutisten jälkeen ja tiistaista perjantaihin Kymmenen uutisten jälkeen. Kesto mainoksineen oli 10 minuuttia. Alussa MTV3:n taloustoimitukseen kuuluivat toimituspäällikkö Juhani Pekkala ja toimittajat Tarja Hakulinen, Tarja Jokela, Veli-Jorma Juusela, Elsi Mustaniemi, Tapio Nurminen, Kari Partio, Tapani Pohjala, Markku Pohjanmäki ja Risto Repo. Loppuvuodesta 1993 ohjelmalla oli keskimäärin jo lähes 600 000 katsojaa, ja saman vuoden Telvis-äänestyksessä se voitti lehdistöraadin kunniakirjan vuoden ajankohtaisohjelmana. Myöhemmin ohjelman tutuksi ruutukasvoksi nousi Elsi Mustaniemi, joka lopulta juonsi Talousuutisia 14 vuotta.
Vuonna 1996 Talousuutiset väistyi myöhäisillasta urheilu-uutislähetys Tulosruudun tieltä, ja niitä lähetettiin joka arkipäivä Seitsemän Uutisten jälkeen. Vuodesta 1996 lähtien MTV Oy osti Seitsemän Uutisten jälkeen lähetettävien ja Huomenta Suomen Talousuutisten materiaalin alihankintana Suomen Uutisvirta Oy:ltä. Yhtiön perustajana ja toimitusjohtajana oli tuolloin Pekka Hyvärinen, joka toimi myös vuosina 1993–1996 MTV3-kanavan uutisten vastaavana päätoimittajana.
Vuoden 1999 lokakuussa MTV Oy ja Kauppalehti perustivat uuden yhtiön Suomen Uutislinkki Oy:n, jonka toimitus tuotti Talousuutiset Alma Media -konsernin sisäisenä yhteistyönä. Yhtiö vastasi myös Huomenta Suomen Talousuutisten ja viikoittaisen Kodin rahat -hyötyohjelman tuotannosta MTV3-kanavalle. Yhtiön toimitusjohtajana ja taloustoimituksen esimiehenä toimi Teijo Valtanen.
Vuoden 1999 lopussa aloitettiin myös ohjelman välissä oleva osakemarkkinakatsaus nimeltä Pörssisuora. Ensimmäisen Pörssisuoran Kauppalehden tiloista teki lehden toimittaja Eeva-Stiina Pesonen (o.s. Prunnila). Alussa pörssisuoria tekivät myös Janne Pöysti ja Ilkka Virtanen. Kauppalehti Online tuotti tv-lähetykseen myös tarvittavat grafiikat, kuten pörssikurssit, ja Kauppalehden brändi oli näkyvästi esillä televisiossa. Vuoden 2000 lokakuussa MTV3-kanavalla aloitti myös uusittu Saldo – Kodin rahat. Vuoden 2001 loppuun jatkuneen viikoittaisen hyötyohjelman vakiokasvona ja tuottajana toimi myöhemmin myös Talousuutisissa vaikuttanut Matti Toivonen.
Ohjelman nimi Kauppalehden Talousuutiset vakiintui vuoden 2002 alussa, jolloin Kauppalehti perusti oman monikanavatoimituksen ja tuotti sen jälkeen kaiken talousuutisoinnin myös MTV3-kanavalle. Vuodesta 2004 taloustoimituksen uutispäällikkönä toimi Tapani Mäkinen. MTV Oy:n siirryttyä Bonnier AB:n omistukseen vuonna 2005 Kauppalehti tuotti Talousuutisia ulkopuolisena tuotantoyhtiönä.
Ohjelma lopetettiin elokuussa 2009 osana MTV Oy:n omaa tehostamisohjelmaa. Osa ohjelman silloisista toimittajista siirtyi MTV3:n uutistoimitukseen.
Uutisankkureita ja toimittajia

| --- | --- |
 Outi Airaksinen (2000–2001)  Päivi Anttikoski (2001)  Tarja Hakulinen (1993-1996)  Kirsi Hantula (2008-2009)  Turkka Huhtala (2009)  Kari Hänninen (2007–2009)  Tarja Jokela (1993-2006)  Mia Jouslehto (2003–2009)  Veli-Jorma Juusela (1993-1996)  Maria Kesti (o.s. Valkama) (2008–2009)  Sakari Kilpelä (1996–2000)  Maria Kivimaa (2003–2004)  Jussi Kärki (2005–2009)  Leena Laakso (1997–2009)  Juha Lappalainen (2000–2009)  Maija Lehmusvirta (1996–1999)  J. R. Leskinen (2009)  Essi Lindqvist (o.s. Pohjola) (2001–2003)  Janne Metso (2005)  Elsi Mustaniemi (1993–2007)  Tapani Mäkinen (2000–2004)  Tarja Niinisalo (2005–2008)  Tapio Nurminen (1993–1994, kirjeenvaihtajana 1995–2009)  Elna Nykänen Andersson (o.s. Nykänen) (2000)  Pekka Nykänen (1997–2001) :  Leea Ollikainen (1999–2009)  Atte Palomäki (2000-2005)  Kari Partio (1993-1996)  Marjo Partio (o.s. Lehikoinen) (2001)  Lauri Peltola (1997–1999)  Kirsi-Marja Peräkylä (2004–2005)  Markus Pirttijoki (2007–2009)  Raimo Pitkänen (2004–2005)  Tapani Pohjala (1993–1996)  Markku Pohjanmäki (1993-1996)  Risto Repo (1993-1995)  Siina Repo (2007)  Jari Saario (1994–2004)  Kirsi Salo (1996–1997)  Miia Savaspuro (2003–2005)  Ville Siivonen (2002)  Pirkko Tammilehto (1993–2009)  Monna Tervo (2007)  Ilona Turtola (2006)  Matti Toivonen (2004–2009)  Panu Uotila (2004–2007)  Pekka Uotinen (2003)  Teijo Valtanen (1995–1999)  Harri Vänskä (1999–2004)
Pörssitoimittajia (Kauppalehti)

| --- | --- |
 Nina Broström (2008–2009)  Hanna Eskola (2008–2009)  Kristiina Hallman (2004–2006)  Satu Hirvelä (2007–2009)  Kristian Hursti (2002)  Jenny Jännäri (2004)  Essi Lindqvist (o.s. Pohjola) (2001–2003)  Riikka Lönngren (2004–2005) :  Antti Mustonen (2005–2009)  Eeva-Stiina Pesonen (o.s. Prunnila) (1999–2008)  Markus Pirttijoki (2005–2007)  Henriikka Pulli (2004–2006)  Janne Pöysti (1999–2009)  Jussi Rosendahl (2006–2007)  Ilkka Virtanen (1999–2004)
Ohjaajia (MTV3 Uutiset)

| --- | --- |
 Peter Finnilä  Tuula Honkanen  Tommi Huttunen  Jouni Jalasjoki  Anja Kangas  Johannes Kantelinen :  Ari Keskinen  Jaana Kivistö  Juhani Randell  Steffi Sjöholm  Sanna-Sisko Tohka  Ville Visuri
Kuvaajia ja editoijia

Jari Kovalainen (2000–2009)
Hannu Kärenlampi (2004–2009)
Annika Laaksonen (2006–2009)
Mårten Lampén (1997–2009)
Tomi Pulkkinen (1996–2000)
Jukka Ranta (1996–2000)
Kos (alueyksikkö)

| Kosin alueyksikkö Περιφερειακή ενότητα Κω> Alueyksikkö |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Kuntia:  2
Perustettu:  1.1.2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kos
Pinta-ala:  337,2 km²
Väkiluku (2011):  34 396
 – väestötiheys:  102,00 as./km²
Lyhenteet:  
 – NUTS:  EL421 (osa)
Kosin alueyksikkö (kreik. Περιφερειακή ενότητα Κω, Perifereiakí enótita Ko) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Etelä-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Kos. Alueyksikön pinta-ala on 337,2 neliökilometriä ja asukasluku 34 396 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Kosin ja Nísyroksen saaret sekä joukon niiden lähellä sijaitsevia pienempiä saaria. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Dodekanesian prefektuuri lakkautettiin ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, joista Kos on yksi.
Kunnat

Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Kilpukka

| Kilpukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Kilpukkakasvit Hydrocharitaceae
Suku::  Kilpukat Hydrocharis
Laji::  morsus-ranae
Kaksiosainen nimi
 Hydrocharis morsus-ranae  L. 
Katso myös
   Kilpukka Wikispeciesissä   Kilpukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kilpukka eli sammakonkilpukka (Hydrocharis morsus-ranae) on kilpukkakasvien heimoon kuuluva monivuotinen vesikasvilaji.
Ulkonäkö ja koko

Kilpukka on irtokelluja tai löyhästi juurtuva. Juuret ovat pitkiä ja haaraisia. Varsi on lyhyt, kalju ja rönsyllinen. Rönsyjen kärjessä syksyllä 5–8 mm pitkä talvehtimissilmu. Ruusukkeessa kasvavat lehdet ovat pitkäruotisia, isokorvakkeisia, pinnalla kelluvia ja lumpeenlehtien muotoisia, mutta selvästi pienempiä. Lapa on pyöreä ja munuaismainen, herttatyvinen, ehytlaitainen, 2–5 cm, yleensä pituuttaan hieman leveämpi. Päältä lehdet ovat vihreitä, kiiltäviä ja alta rusehtavan punertavia.
Kilpukka kukkii melko harvoin, yleensä lämpiminä kesinä, mutta jos kukkii, niin heinä-syyskuussa. Kukat suomumaisten ylälehtien hangoissa, ne ovat pienehköt ja valkoiset. Kukkien teriö on säteittäinen, terälehtiä on kolme ja ne ovat vastapuikeita, tyveltä keltatyvisiä ja 10–13 mm pitkiä. Verholehtiä on kolme. Kilpukan kukat ovat yksineuvoisia eli heteet ja emit sijaitsevat eri kukissa. Hedekukkia on yhdestä neljään kappaletta perällisessä, kahden ylälehden suojaamassa kukinnossa. Kukkaperät ovat 0,7–5 cm pitkiä, ja heteitä on 12–18. Emikukka on yksittäinen, sen perä on 3–9 cm, ja perän tyvellä on yksi ylälehti. Kukassa emejä on kuusi, ja ne ovat yhdislehtisiä ja kuusivartaloisia. Luotteja on kuusi, ja ne ovat kaksijakoisia. Hedelmä on kota.
Levinneisyys

Euroopassa kilpukka esiintyy lähes kaikissa maissa paitsi Islannissa. Suomessa se kasvaa maan etelä- ja keskiosissa, pohjoisimmat kasvupaikat ovat Kemissä saakka. Laji on etelässä jokseenkin yleinen, runsain Satakunnassa ja Etelä-Hämeessä.
Kanadassa kilpukkaa istutettiin Ottawaan eräälle 1932 koetilalle ja se on levinnyt nykyään ainakin Montrealiin, Ontarioon, Eriejärveen sekä muutamalle paikkakunnalle New Yorkiin.
Elinympäristö ja ekologia

Kilpukka viihtyy rehevöityneissä vesistöissä, rehevissä järvenlahdissa ja lammissa, joissa ja ojissa. Sen luontaisia kasvupaikkoja ovat umpeen kasvavat vesistöt, joissa se viihtyy lähinnä ruovikoissa ja lahdelmissa suojassa tuulelta ja aalloilta. Se on monien muiden vaateliaiden vesikasvien tavoin yleistynyt Suomessa vesistöjen rehevöityessä. Se lisääntyy kasvullisesti, kun rönsyihin syntyneet lehtiruusukkeet irtoavat emokasvista. Keväällä pintaan nousevat talvehtimissilmut saattavat myös levitä kevättulvan mukana ja vesilintujen jalkoihin tarttuessaan pidempiäkin matkoja.
Kuvia

Talvehtimissilmu.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kilpukka (Hydrocharis morsus-ranae)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hydrocharis morsus-ranae (englanniksi)
JSTOR Global Plants: Hydrocharis morsus-ranae (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hydrocharis morsus-ranae (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hydrocharis morsus-ranae (englanniksi)
Kenneth Mitchell

Kenneth Alexander Mitchell (25. marraskuuta 1974 Toronto, Ontario – 24. helmikuuta 2024 Los Angeles, Kalifornia) oli kanadalainen näyttelijä.
Mitchell kävi koulua Toronton Earl Haig Secondary Schoolissa ja opiskeli sitten maisema-arkkitehtuuria Guelphin yliopistossa. Hän esiintyi Eric Greenin roolissa televisiosarjassa Jericho ja useissa rooleissa televisiosarjassa Star Trek: Discovery. Sarjoja, joissa Mitchell esiintyi, olivat myös The Astronaut Wives Club, Aavekuiskaaja ja Vaihdokkaat. Elokuvia, joissa Mitchellillä oli rooleja, olivat Miracle ja Captain Marvel.
Mitchellillä todettiin ALS-tauti elokuussa 2018. Hän jatkoi työskentelyä sairastumisensa jälkeen. Hän esiintyi pyörätuolia käyttävinä hahmoina Star Trek: Discoveryssa ja The Old Manissa. Mitchell oli naimisissa näyttelijä Susan May Prattin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi yhteistä lasta.
Aiheesta muualla

Kenneth Mitchell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Korpimetso

| Korpimetso |
| --- | --- |
 Koiras
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Metsäkanat Tetraoninae
Suku::  Teeret Lyrurus × metsot Tetrao
Laji::  Lyrurus tetrix × Tetrao urogallus
Synonyymit
 Tetrao medius  Tetruo hybridus  Tetrao hybridus  Tetrao hybridus urogalloides  Tetrao urogallo-tetrix 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korpimetso on metson ja teeren risteymä. Se on yleisin ja tunnetuin eurooppalaisten metsäkanalintujen välisistä risteymistä. Omaksi harvinaiseksi lajikseen luultu lintu on tunnettu jo vuosisatojen ajan, ja monissa kielissä sille on annettu oma nimi. Naaraspuolisesta korpimetsosta käytetään suomen kielessä nimitystä korpikoppelo.
Lisääntyminen

Kun naarasmetso eli koppelo ei jostakin syystä löydä parittelukumppanikseen metsokoirasta, se voi toisinaan kulkeutua teerien soitimelle ja paritella teerikukon kanssa. Seurauksena syntyy poikueellinen korpimetsoja. Perinteisesti kaikkien korpimetsojen on katsottu olevan koppelon ja koirasteeren jälkeläisiä, mutta uusien DNA-määritysten perusteella osalla yksilöistä olisikin ollut emona naarasteeri.
Korpimetsojen esiintyminen vaihtelee lintukantojen mukaan. Jos jommankumman lajin kanta on heikko, todennäköisyys korpimetsojen syntymiseen nousee.
Koiraspuoliset korpimetsot tulevat soidintamaan pääsääntöisesti teerien soidinpaikoille, ja yrittävät aktiivisesti osallistua soidinmenoihin. Vaikka ne ovat kookkaampia kuin teeret, ne eivät kuitenkaan pääse soidinalueen parhaille paikoille suon tai pellon keskelle, vaan joutuvat kiertelemään sen reunamilla. Koska naarasteeret valitsevat kumppaninsa huolella ja suosivat vain soitimen keskellä oleilevia koiraita, huonoilla paikoilla oleilevat ja poikkeavasti käyttäytyvät korpimetsot eivät pääse parittelemaan. Tämä lienee yleisin syy siihen, että korpimetsoja on pidetty lisääntymiskyvyttöminä. Viimeaikaisissa tutkimuksissa on kuitenkin saatu tuloksia, joiden mukaan korpimetsot eivät välttämättä ole steriilejä. Tarhaoloissa on saatu syntymään korpimetson astumia jälkeläisiä.
Elintavat

Korpimetso on ravinnonkäytöltään metson ja teeren välimuoto, joskin hieman lähempänä metsoa. Toisinaan se hakoo männyissä metson tapaan. Erään tutkitun yksilön kuvussa oli männynneulasia ja koivun urpuja sekä katajan ja variksenmarjan marjoja.
Ulkoiset piirteet

Korpimetsojen ulkonäkö vaihtelee hieman yksilöittäin. Tyypillisellä koiraalla on lievästi lovipäinen pyrstö, ja sen siiven tyvellä on valkoinen täplä. Korpimetsokoiraat ovat hieman suurempia kuin teerikukot: painavin Suomessa metsästetty yksilö painoi 2,70 kilogrammaa.
Naaraspuolista korpimetsoa on vaikea erottaa metso- ja teerinaaraasta pelkän ulkonäön perusteella, ja varma määritys voidaan toisinaan tehdä vain DNA-testien avulla. Tunnistamisen vaikeus ja metsästyksen yleinen painottuminen koiraslintuihin aiheuttavat sen, että korpimetsokoiraita tunnetaan paljon enemmän kuin naaraita.
Korpimetsokoiraiden soidinääni on möreää ja soinnitonta korinaa tai murinaa, joka ei muistuta metson eikä teeren ääniä.
Aiheesta muualla

Korpimetso Lintukuva-verkkopalvelussa (sisältää linnun ääntä)
Kuvia soidintavista korpimetsoista
Video teerisoitimella liikkuvasta ja teeren tappavasta korpimetsosta
Euroopan komission käsittely mm. korpimetson suojelusta (luvut 48, 84–85, 91, 93–101)
Piirroskuva korpimetsokoiraasta ja -naaraasta.
Piirros koiraasta.
Madison Park

Madison Park on yhdysvaltalainen Electronicaa soittava yhtye, johon kuuluu kaksi jäsentä, DeAnna ja James Cool.
Yhtyeen historia

Yhtyeen kaksikko julkaisi muutamat heidän ensimmäisistä kappaleistaan New Sound Theory-nimisen levyn kahdelle raidalle, kahden eri taiteilijan kokoelmat julkaistiin vuonna 2003 Basic Lux-laabelille. Heidän ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 2004, ja "Ocean Drive", albumin ensimmäinen single, nousi "Hot Shot Debut"iksi Billboard Hot Dance Club Play-listalla ollen siellä parhaimmillaan sijalla #12. Vuonna 2005 heidän uudelleentehty versio Roxy Musicin "More Than This"-kappaleesta pääsi Billboardin Dance Top 30-listalle. Heidän viimeisin Billboard Dance-listalle päässyt hitti oli "Im listening" vuodelta 2006, joka julkaistiin kaksikon toiselle albumille, he julkaisivat myös "In the Stars"-singlen vuonna 2006.
Vuonna 2007 Madison Park teki remixejä Sony Legacy´s Remixed ja Reimagined-sarjoille. Heidän ensimmäisen Legacy´s Remixedillä tehdyn albumin julkaisi Sony BMG. Tämä kokoelma sisältää kappaleita myös Nina Simonelta ja Coldcutin, Francios K.:n, Chris Cocon ja Tony Humphriesin remixejä. Madison Park ryhtyi Lemmy B:n kanssa uudelleentekemään "The Look of Love"-singleä, joka löysi tiensä myös Sinkkuelämää-elokuvan soundtrackille vuonna 2008, kappale esitettiin myös varsinaisessa elokuvassa samana vuonna.
Seuraava remixaus, jonka Madison Park valmisti Sony legacylle oli Billie Holidayn "Im Gonna Lock My Heart", jonka julkaisi Sony BMG "Billie Holidays: Remixed and Reimagined"-albumille. Madison Parkin remix näyttäytyi Nip/Tuckin jaksossa vuonna 2007.
Sen jälkeen Madison Park nauhoitti kolmannen albumin, "Another Yesterdayn", joka julkaistiin 9. joulukuuta 2008. Madison Park on tällä hetkellä työstämässä materiaalia heidän neljättä studioalbumia varten.
Diskografia > Albumit

Boutique (2004)
In the Stars (2006)
Another Yesterday (2008)
Diskografia > Singlet ja EP:t

My Personal Moon
Ocean Drive
More Than This
I’m Listening
One Day
All About The Groove (round one)
All About The Groove (round two)
In A Trance
Pyramid Head

| Pyramid Head |
| --- | --- |
 Cosplay-versio hahmosta.
Pelisarja:  Silent Hill
Ensimmäinen peli:  Silent Hill 2 (2001)
Luoja:  Masahiro Ito
Live-näyttelijä:  Roberto Campanella (Silent Hill, Silent Hill: Revelation 3D)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Pyramid Head (myös nimellä Red Pyramid Thing) on Silent Hill -selviytymiskauhupelisarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Se on teurastajan esiliinaan pukeutunut olento, jolla on ruosteisesta metallista muotoiltu pyramidin muotoinen pää. Olento murhaa Silent Hillin kaupunkiin juuttuneita uhrejaan ja pahoinpitelee muita kaduilla vaeltavia hirviöitä, eikä luodit tehoa siihen. Hahmo kantaa mukanaan valtavaa veistä, jonka terä on käänteisellä puolella kahvaan nähden. Hahmon suunnitellut Masahiro Ito on sittemmin paljastanut veitsen olevan saksien terä. Pyramid Headia on kutsuttu pelisarjan ”tunnetuimmaksi pahikseksi” ja yhdeksi koko pelimaailman tunnetuimmista hirviöistä. Sitä käytetään myös Silent Hill -pelisarjan maskottina.
Ensiesiintymisensä Pyramid Head tekee antagonistina pelissä Silent Hill 2 (2001), jossa se jahtaa toistuvasti pelihahmo Jamesia ja kuvastaa tämän kokemaa syyllisyyttä, eivätkä muut hahmot voi nähdä sitä. Silent Hill Homecoming -pelissä (2008) hahmo esiintyy välianimaatioissa nimellä Bogeyman, mutta ei varsinaisessa pelimaailmassa. Silent Hill: Downpour -pelin Bogeyman-hahmon on kuvailtu jäljittelevän Pyramid Headin luonnetta, vaikka hahmo onkin selkeästi erinäköinen. Downpourin Bogeyman jahtaa pelihahmo Murphyä lähes koko pelin läpi ja kuvastaa Murphyn hahmon pimeää puolta.
Pyramid Head esiintyy myös elokuvissa Silent Hill (2006) ja Silent Hill: Revelation 3D (2012). Sen lisäksi hahmolla voi pelata moninpelissä Dead by Daylight, jossa siitä käytetään nimeä The Executioner.
Kehitys

Silent Hill 2:n taiteellinen ohjaaja Masahiro Ito on paljastanut, että Pyramid Head sai inspiraatiota vuoden 1995 elokuvassa Braveheart – taipumaton esiintyvästä huppupäisestä teloittajasta. Samoihin aikoihin Ito työsti taidekoulussa Strange Head -nimistä kuvasarjaa, jossa Pyramid Head alkoi hahmottua.
Aiheesta muualla

Pyramid Head Silent Hill Wikissä
Silent Hill
| --- | --- |
Pääsarja:   Silent Hill  2 uusi versio  3  4: The Room  Origins  Homecoming  Shattered Memories  Downpour  f 
Muita pelejä:   The Arcade  Orphan  The Escape  HD Collection  Book of Memories 
Hahmot:   Harry Mason  Heather Mason  James Sunderland  Pyramid Head 
Elokuvat:   Silent Hill  Revelation 3D  Return to Silent Hill 
Aiheeseen liittyvää:   Silent Hill Original Soundtracks  Team Silent
Kenneth Moore

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 |  |  |
Kenneth Strath ”Ken” Moore (17. helmikuuta 1910 Balcarres, Saskatchewan – 8. joulukuuta 1981 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Alkuperäisasukastaustainen Moore kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932. Moore pelasi olympiaturnauksessa yhden ottelun jossa teki yhden maalin.
Aiheesta muualla

Kenneth Moore Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Pynnänjärvi

| Pynnänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Urjala
Koordinaatit:  61°12′30″N, 23°22′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  Pynnänoja 
Järvinumero:  35.289.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,9  m tai 111  m 
Rantaviiva:  9,227 km 
Pinta-ala:  85,922  ha 
Saaria:  5 
 fiPynnänjärvi 
Pynnänjärvi  on Pirkanmaalla Urjalan Halkivahassa ja Vesilahden Krääkkiössä sijaitseva järvi. Suurin osa järvestä kuuluu Urjalaan, koillisosa on Vesilahden puolella.
Maantietoa

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Lumijoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 86 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Sen rannat ovat alavia ja osittain soistuneitakin. Itäpuolen etelärannassa sijaitsee Miekkostenvuori, joka laskeutuu veteen jyrkkärinteisenä ja kohoaa yli 35 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Siihen laskee useita suo-ojia, joista huomattavimpia ovat Karhusuon ja Verstaansuon laskuojat. Järven oma laskuoja on Pynnänoja, joka yhtyy Jouttunkulmanojaan kuivatetun Jouttunjärven koillispäässä. Jouttunkulmanojan nimitys muuttuu alempana Riehunojaksi, joka laskee Laadunjärveen. Järvessä on viisi saarta, joista Selkäsaari on suurin. Se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Muita saaria ovat Pikkusaari, Kontinnokankari ja Satiaissaari. Järvi on 3,4 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 9,2 kilometriä. Järven lähiympäristössä on ollut kolme maatilaa, joiden peltoja viljellään vieläkin. Rannoille on rakennettu 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2986, joka kulkee Halkivahan läpi.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitetaan ”Pynnö järvi”. Järvellä sijaitsi tuolloin Pynnönpään ja Kuivolan torppa. Järven rannat ovat soistuneet, jolloin eri aikakausien kartat näyttävät rantaviivan erilaisena.
Rasinkylä (Puolanka)

Rasinkylä on kylä Puolangan kunnassa Kainuussa. Se sijaitsee Louhijärven etelärannalla noin 16 kilometriä keskustaajamasta Hyrynsalmen suuntaan. Asukkaita on noin 40.[lähde? ] Kylän maisemaa hallitsee Rasinvaara.
Random

random ja urandom ovat Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä käytettäviä näennäissatunnaislukugeneraattoreita, joita voidaan käyttää lukemalla laitetiedostoja /dev/random sekä /dev/urandom.
Ohjelmat käyttävät käyttöjärjestelmän ytimen toiminnasta saatavaa satunnaisdataa. Näistä kahdesta urandom on nopeampi kuin random, sillä se ei jää odottamaan entropia-altaan tyhjetessä, vaan uudelleenkäyttää samaa dataa. Tämän vuoksi datan laatu ei ole samantasoista.
Aiheesta muualla

Random linux.fi:ssä
Killer Croc

| Killer Croc |
| --- | --- |
 Cosplayaaja Killer Crocina
Luoja(t):  Gerry Conway Don Newton
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Batman nro 357 (maaliskuu 1983)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Waylon Jones
Status:  aktiivinen
Pituus:  294 cm
Paino:  364 kg
Ryhmäsidokset:  Superrikollisten Salainen Yhteisö
Edelliset ryhmäsidokset:  Suicide Squad
Voimat:  Matelijan kyvyt ja yli-inhimilliset voimat, kuten nopeus, ketteryys, kestävyys ja sisu.
Suhteet
Sukulaiset:  ei tiedossa
Killer Croc (joskus suomennettuna Tappajakroko) on DC Comicsin sarjakuvamaailmassa esiintyvä fiktiivinen rikollinen ja sarjakuvasankari Batmanin verivihollinen. Hahmo esiintyi ensi kerran Batman-sarjakuvalehden numerossa 357 maaliskuussa 1983. Hahmon ovat luoneet Gerry Conway ja Don Newton.
Hahmoa on tavattu Batmanin maailmassa harvoin, ja hahmon viimeisin esiintyminen on Warner Brosin elokuvassa Suicide Squad vuonna 2016.