stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Takaa-ajajat

| Takaa-ajajat> U.S. Marshals |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Stuart Baird
Käsikirjoittaja:  Roy Huggins John Pogue
Tuottaja:  Anne Kopelson Arnold Kopelson
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Andrzej Bartkowiak
Leikkaaja:  Terry Rawlings
Pääosat:  Tommy Lee Jones Wesley Snipes Robert Downey Jr.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  131 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  60 000 000 USD
Edeltäjä:  Takaa-ajettu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Takaa-ajajat (engl. U.S. Marshals) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut toimintatrilleri. Elokuvan ohjasi Stuart Baird ja pääosissa ovat Tommy Lee Jones ja Wesley Snipes.
Juoni lyhyesti

Elokuva kertoo Samuel Gerardista, joka on mukana rikollisia vievällä lennolla. Lentokone tekee pakkolaskun, mutta ajautuu Ohio-jokeen vauhdin ollessa liian kova. Tässä rytäkässä YK:n-päämajan parkkihallissa tapahtuneista murhista epäiltynä oleva Wesley Snipesin näyttelemä Mark J. Sheridan pääsee pakenemaan. Tommy Lee Jonesin näyttelemä Samuel Gerard lähtee jäljittämään Sheridania.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tommy Lee Jones  | … |  Samuel Gerard   |
|  Wesley Snipes  | … |  Mark J. Sheridan   |
|  Robert Downey Jr.  | … |  John Royce   |
|  Joe Pantoliano  | … |  Cosmo Renfro   |
|  Tom Wood  | … |  Noah Newman   |
Terva-Toppilan koulu

| Terva-Toppilan koulu> Toppilan keskikoulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Toppila, Oulu
Tyyppi:  yhtenäiskoulu
Perustettu:  1963
Lakkautettu:  2017
Luokat:  1-9
Terva-Toppilan koulu oli Oulun kaupungin ylläpitämä 1.–9. luokkien yhtenäiskoulu, joka yhdistettiin Merikosken kouluun vuonna 2017.
Koulun perustaminen

Sotien jälkeen Oulussa toimi vain neljä valtion omistamaa oppikoulua. 1940-luvun lopulla oppikouluun pyrki 3 800 oppilasta, joista alle puolet pääsi opiskelemaan. Oulun ensimmäinen yksityinen keskikoulu aloitti  Tuirassa vuonna 1947, sitten seurasivat Karjasillan oppikoulu  1955, Laanilan oppikoulu 1957 sekä Lassinkallion kaupallisteknillinen yhteiskoulu 1962. Toppilan keskikoulu perustettiin vuonna 1963. Aloite koulun saamiseksi alueelle tuli Toppilan Pienkiinteistö -yhdistykseltä. Toppilan Keskikoulun kannatusyhdistyksen perustamiskokous kutsuttiin koolle lokakuun 14. päivänä 1962 päivätyllä kirjeellä. Kannatusyhdistyksen perustamiskokoukseen tuli 37 henkilöä. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi Yrjö Kemppainen ja sihteerinä Eero Määttä. Kannatusjäsenen vuosimaksu oli 5 markkaa.  Lupa koulun perustamiseen saatiin valtioneuvostolta 25. huhtikuuta 1963. Koulu aloitti 2. syyskuuta 1963 toimintansa Toppila Oy:n 1938 henkilökunnalleen rakennuttamassa Toppilan Seuratalossa. Koulun aloitti 80 oppilasta, jotka jaettiin kahteen luokkaan. Koulun ensimmäisenä rehtorina toimi Matti Juurus,
Toppilan yhteiskoulusta ja lukiosta Terva-Toppilan kouluksi

Toppilan keskikoulu jatkoi vuoteen 1966 saakka, jolloin siitä tuli Toppilan yhteiskoulu. Samana vuonna valmistui nykyinen koulurakennus, joskin luokkahuoneet saatiin viimeisteltyä vasta kolmen vuoden kuluttua eli 1969.  Vuonna 1968 viisivuotisesta koulusta saivat päästötodistuksen ensimmäiset 36 oppilasta. Toppilan yhteiskouluun liitettiin samana vuonna lukio, josta taas ensimmäiset 32 ylioppilasta  valmistuivat vuonna 1971. Vuonna 1974 Toppilan yhteiskoulu jakautui Toppilan yläasteeksi ja lukioksi. Vuodesta 1985 aina vuoteen 2002 koulutiloja remontoitiin eri tavoin. Syyslukukaudella 2005 Toppilan lukio sulautui osaksi Kuusiluodon lukiota (nykyisin Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukio). Lukion viimeinen rehtori oli Veikko Ervasti. Syyslukukauden 2006 alussa puolestaan Toppilan koulu ja sen vieressä sijainnut Merituulen koulu, alun perin Koskelan kansakoulu, lakkautettiin, ja niiden tilalle perustettiin yhtenäinen peruskoulun Terva-Toppilan koulu. Koskelan kansakoulu oli aloittanut toimintansa jo 24. syyskuuta 1906.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen yksityisten koulujen digitaalinen matrikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruskeakosken voimalaitos

Ruskeakosken voimalaitos sijaitsee Jänisjoessa Joensuussa entisen Kiihtelysvaaran kunnan alueella. Kosken rakennusoikeus oli alun perin Tohmajärven Tehdasosuusliikkeellä, jolta se siirtyi vuonna 1949 Oy Wärtsilä Ab:lle. Tämän rakennuttamana voimalaitos valmistui vuonna 1957 ja se toimitti alun perin sähköä Uuden Värtsilän rautasulatolle. Voimalaitos peruskorjattiin vuonna 1986 ja 1989. Oy Wärtsilä Ab:n seuraaja Oy Metra Ab myi voimalaitoksen yhdessä muiden Jänisjoen voimalaitosten (Saarion, Vihtakosken  ja Vääräkosken) kanssa Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:lle tammikuussa 1991. Voimalaitos on näistä neljästä Jänisjoen voimalaitoksesta suurin.
Tekniset tiedot

Teho 3,2 MW
Putouskorkeus 20 m
Suunnitteluvirtaama 21 m3/s
Vuosienergia 15 000 MWh
Yksi Kaplan-tyyppinen turbiini
Rød

| Rød |
| --- | --- |
 Rød
 Koordinaatit: 59°27′45″N, 10°46′28″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Østfold
Kunta:  Våler
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  1 040
 – Väestötiheys:  2 600 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rød on taajama Vålerin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 040 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rød Wikimedia Commonsissa
Taking Lives

| Taking Lives |
| --- | --- |

Ohjaaja:  D. J. Caruso
Käsikirjoittaja:  Jon Bokenkamp
Perustuu:  Michael Pyen romaaniin Taking Lives (1999)
Tuottaja:  Mark Canton Bernie Goldmann
Säveltäjä:  Philip Glass
Kuvaaja:  Amir Mokri
Leikkaaja:  Anne V. Coates
Pääosat:  Angelina Jolie Ethan Hawke Kiefer Sutherland Olivier Martinez
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Kanada
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. (myös levittäjänä) Village Roadshow Pictures Atmosphere Pictures
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   16. maaliskuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia 19. maaliskuuta 2004
Kesto:  103 minuuttia / 109 minuuttia (sensuroimaton)
Alkuperäiskieli:  englanti (myös ranska)
Budjetti:  45 000 000 USD
Tuotto:  65 470 529 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taking Lives (engl. Taking Lives) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-kanadalainen psykologinen jännityselokuva, jonka ohjasi D. J. Caruso. Elokuvan pääosissa ovat Angelina Jolie ja Ethan Hawke. Taking Lives perustuu löyhästi Michael Pyen romaaniin Taking Lives (1999), jonka pohjalta Jon Bokenkamp laati käsikirjoituksen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta 2004.
Juoni

Montrealin poliisi ei ole onnistunut jäljittämään sarjamurhaajaa, joka on varastanut uhriensa henkilöllisyydet jo vuosien ajan. Tutkimukset lähtevät kunnolla liikkeelle, kun kanadalaiset kutsuvat apuun Illeana Scottin (Angelina Jolie), joka on sarjamurhaajiin erikoistunut FBI-agentti ja -profiloija. Scottin työnä on päästä sarjamurhaajan ajatusmaailmaan sekä ennakoida ja estää hänen liikkeensä, mutta jotenkin sarjamurhaaja tietää vielä enemmän Scottista. Tutkimusten edetessä paljastuu monia hämmentäviä asioita.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Angelina Jolie  | … |  Illeana Scott   |
|  Ethan Hawke  | … |  James Costa / Martin Asher   |
|  Kiefer Sutherland  | … |  Christopher Hart   |
|  Olivier Martinez  | … |  Joseph Paquette   |
|  Gena Rowlands  | … |  rouva Rebecca Asher   |
|  Tchéky Karyo  | … |  Hugo Leclair   |
|  Jean-Hugues Anglade  | … |  Emil Duval   |
|  Paul Dano  | … |  nuori Martin Asher   |
|  Justin Chatwin  | … |  Matt Soulsby   |
Tuotanto

Taking Lives kuvattiin pääosin Kanadan Quebecin provinssissa. Quebecissa elokuvaa kuvattiin muun muassa Montrealissa, Quebecissä, Stansteadissa, Joliettessa ja Saint-Oursissa. Taking Livesia kuvattiin myös WB:n studioilla Kalifornian Burbankissa. Elokuva kuvattiin 45 miljoonan dollarin budjetilla huhti-elokuussa 2003.
Julkaisu ja vastaanotto

Taking Lives sai ensi-iltansa Los Angelesin Hollywoodissa 16. maaliskuuta 2004. Elokuva sai maanlaajuisen teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. maaliskuuta 2004. Suomessa elokuvaa ei esitetty teattereissa, mutta se julkaistiin DVD:nä 10. syyskuuta 2004. Taking Lives julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:nä Yhdysvaltain markkinoille 17. elokuuta 2004.
Taking Lives tuotti kotimaassaan Yhdysvalloissa 32 682 342 dollaria ja ulkomailla 32 788 187 dollaria. Elokuva tuotti yhteensä 65 470 529 dollaria. Taking Lives on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 157 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 22 prosenttia oli positiivisia. Metacriticin mukaan 35 arvostelun perusteella elokuva on saanut 38 pistettä sadasta mahdollisesta.
Julkaisu ja vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Golden Trailer -palkinto | Paras kauhu- tai jännityselokuvan traileri | The Ant Farm | Ehdokkuus |
| Golden Raspberry -palkinto | Huonoin naispääosa | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
| Teen Choice -palkinto | Paras pelottava kohtaus | Angelina Jolie | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Taking Lives Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Taking Lives Elonet.
Taking Lives AllMoviessa. (englanniksi)
Taking Lives Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Taking Lives Box Office Mojossa (englanniksi)
Taking Lives Metacriticin sivuilla (englanniksi)
Ruskeasannan rautatieasema

Ruskeasannan rautatieasema on asemavaraus Kehäradalla Tuusulanväylän Koivukylänväylän liittymän tienoilla Vantaan Ilolan kaupunginosassa aivan Ruskeasannan kaupunginosan rajalla. Tunneliasemaksi valmistuva asema on suunniteltu rakennettavan Kehäradan toisessa vaiheessa.
Vantaan kaupunki ilmoitti vuonna 2014, ettei se rahoita asemaa, koska se katsoi joutuneensa maksamaan Vehkalan ja Kivistön asemista selvästi sovittua 30 prosentin rahoitusosuutta enemmän. Tämän arvion Liikennevirasto vahvisti. Vantaan osalta aseman rakentamista hidastaa myös se, ettei kaupungilla ole alueella mahdollisuuksia täydennysrakentamiseen.
Texas City

| Texas City |
| --- | --- |
 Texas Cityn postitoimisto

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Texas
Piirikunta:  Galveston
Hallinto:  
 – Pormestari:  Matthew T. Doyle
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  480.6 km²
 – Josta vettä:  315.3 km² 
Korkeus:  3 m
Väkiluku (2010):  45 099
 – Väestötiheys:  94 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Motto::  The city that would not die
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Texas City on Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa Galvestonin piirikunnassa Galvestoninlahden rannalla sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui 45 099 ihmistä vuonna 2010.
Historiaa

Paikalle sijoittui tiettävästi eurooppalaista asutusta 1830-luvulla, jolloin Texas oli itsenäinen Meksikosta erottautunut tasavalta. Ensimmäisen asutuksen paikalle tuli rautatieterminaali. Vielä 1800-luvulla paikalla asui lähinnä karjankasvattajia, hedelmätarhureita ja kalastajia.
Vuonna 1913 Yhdysvaltain presidentti William Howard Taft valmisteli interventiota Meksikon puolelle Veracruziin. Silloin kolmen tuhannen asukkaan Texas Cityyn sijoitettiin Yhdysvaltain toinen jalkaväkidivisioona, jossa oli 10 000 miestä. Samaan aikaan Yhdysvaltojen nuorten ilmavoimien tukikohta sijoitettiin kaupunkiin.
Galvestoninlahdella Texas Cityn edustalla sattui 16. huhtikuuta 1947 katastrofi, jossa ammoniumnitraatilla lastattu laiva räjähti. Aineelliset vahingot olivat mittavia, ja virallisten tietojen mukaan 581 henkeä sai surmansa.
British Petroleumin (entinen Amoco) öljynjalostamo Texas Cityssä oli räjähdysonnettomuuden näyttämönä 23. maaliskuuta 2005. Kuolleita oli 15 ja loukkaantuneita yli sata. [lähde? ]
Houstonin metropolialue

Vuodesta 2003 alkaen Texas City on luettu kuuluvaksi Houston–Sugar Land–Baytown-nimiseen metropolialueeseen. Sitä ennen metropolialueen nimitys oli Houston–Galveston–Brazoria.
Ruotsi Eurovision tanssikilpailussa

| Eurovision tanssikilpailun osallistujamaa |
| --- | --- |

Ruotsi
Paikallinen TV-asema:  TV4
Ensiesiintyminen:  2007
Esiintymiskerrat:  2
Ruotsi osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Eurovision tanssikilpailuun, joka järjestettiin Lontoossa 1. syyskuuta 2007. Ruotsia edustivat tuolloin Ruotsin Tanssii tähtien kanssa ohjelmasta tutuksi tulleet Cecilia Ehrling ja Martin Lidberg. Ruotsi sijoittui 14. sijalle.
Ruotsi sai pisteitä seuraavilta mailta: Irlanti (1), Venäjä (1), Tanska (5) ja Suomi (8).
Sijoitukset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Sijoitus | Tanssijat | Tanssilajit |
| 2007 | 14. | Cecilia Ehrling & Martin Lidberg | paso doble ja disco |
| 2008 | 12. | Danny Saucedo & Jeanette Carlsson | cha-cha |
T-luokka (sukellusvene)

| T-luokka sukellusvene |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 290 t (pinnalla) 1 560 t (sukelluksissa)
Pituus:  84,28 m
Leveys:  7,77 m
Syväys:  4,45 m
Koneteho:  2 x dieselgeneraattoria á 2 500 hv 2 x sähkömoottoria á 1 450 hv
Nopeus:  15,5 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  48
Aseistus
Meritorjunta:  10 x 21″ torpedoputkea, joihin 16 torpedoa 1 x QF 4″ Mk XII -kansitykki 3 x .303" Lewis-pikakivääriä tai Vickers-konekivääriä
T-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hieman ennen toisen maailmansodan alkamista ja sodan aikana kolmessa erässä (alaluokassa) valmistetun 53 sukellusveneen muodostama alusluokka, joka oli suunniteltu 1930-luvulla korvaamaan O-, P- ja R-luokat.
Sodan jälkeisenä vuosikymmenenä vanhimmat luokan alukset romutettiin ja loput muutettiin sukellusveneiden torjuntaan Neuvostoliiton laivaston sukellusveneuhan kasvettua kylmän sodan alussa. Kuninkaallinen laivasto poisti palveluksesta viimeiset luokan alukset vuonna 1969, mutta yksi alus jatkoi pysyvästi ankkuroituna koulutusaluksena vuoteen 1974. Viimeiset jäljellä olleet alukset palvelivat Israelin merivoimissa, joka romutti ne vuonna 1977.
Tausta

Vuoden 1930 Lontoon laivastokokouksen asettamat rajoitukset ja Britannian hallituksen tiukka talouspolitiikka olivat pakottaneet hankkimaan pienempiä ja edullisempia sukellusveneitä korvaamaan vanhentuneet L-luokan veneet ja epäonnistuneina pidetyt O-, P- ja R-luokkien veneet.
Triton-luokka

Luokan suunnitteluperustana oli 42 vuorokauden partiointi kyky millä tahansa maailman meristä. Suunniteltu alus oli Amiraliteetin satulatyyppinen pultatulla 0.5" teräslevyin toteutulla painerungolla, mikä mahdollisti 100 metrin sukellussyvyyden. Runko oli jaettu kuuteen vesitiiviiseen osastoon. Polttoainesäiliöt olivat sisäisissä tankeissa.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Triton | Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness | 28. elokuuta 1936 | 5. lokakuuta 1937 | 9. marraskuuta 1938 | Italian laivaston torpedovene RN Clion syvyyspommein upottama 18. joulukuuta 1940 Taranton lahdella |
| HMS Thunderbolt ex-HMS Thetis | Cammell Laird, Birkenhead | 21. joulukuuta 1936 | 29. kesäkuuta 1938 | 1. marraskuuta 1940 | nimetty HMS Thunderboltiksi huhtikuussa 1940 Italian laivaston korvetin RN Cicognan syvyyspommein upottama 14. maaliskuuta 1943 Messinansalmen suulla |
| HMS Tribune | Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock | 3. maaliskuuta 1937 | 8. joulukuuta 1938 | 17. lokakuuta 1939 | romutettu heinäkuussa 1947 |
| HMS Trident | Cammell Laird | 12. tammikuuta 1937 | 7. joulukuuta 1938 | 1. lokakuuta 1939 | romutettu 17. helmikuuta 1946 |
| HMS Triumph | Vickers Armstrong | 19. maaliskuuta 1937 | 16. helmikuuta 1938 | 2. toukokuuta 1939 | tuhoutunut Egeanmerellä 1. tammikuuta 1942 |
| HMS Taku | Cammell Laird | 18. marraskuuta 1937 | 20. toukokuuta 1939 | 3. tammikuuta 1940 | myyty marraskuussa 1946 |
| HMS Tarpon | Scotts Shipbuilding and Engineering Company | 5. lokakuuta 1937 | 17. lokakuuta 1939 | 8. maaliskuuta 1940 | Saksan laivaston apualuksen Schiff 40:n syvyyspommein upottama 10. huhtikuuta 1940 Etelä-Norjan rannikolla |
| HMS Thistle | Vickers Armstrong | 7. joulukuuta 1937 | 25. lokakuuta 1938 | 4. heinäkuuta 1939 | Saksan laivaston sukellusveneen U-40 upottama 10. huhtikuuta 1940 Skudesnesin edustalla |
| HMS Tigris | Chathamin telakka | 11. toukokuuta 1938 | 31. lokakuuta 1939 | 20. kesäkuuta 1940 | todennäköisesti Saksan laivaston UJ 2210:n upottama 27. helmikuuta 1943 Napolinlahdella |
| HMS Triad | Vickers Armstrong | 24. maaliskuuta 1938 | 5. toukokuuta 1939 | 16. syyskuuta 1939 | Uponnut  taistelussa Italian laivaston sukellusveneen  RS/m Enrico Totin kanssa 15. lokakuuta 1940  |
| HMS Truant | Vickers Armstrong | 24. maaliskuuta 1938 | 5. toukokuuta 1939 | 31. lokakuuta 1939 | myyty 19. joulukuuta 1945 |
| HMS Tuna | Scotts Shipbuilding and Engineering Company | 13. kesäkuuta 1938 | 10. toukokuuta 1940 | 1. elokuuta 1940 | romutettu 24. kesäkuuta 1946 |
| HMS Talisman | Cammell Laird | 27. syyskuuta 1938 | 29. tammikuuta 1940 | 29. kesäkuuta 1940 | tuhoutunut Sisiliansalmessa 17. syyskuuta 1942 |
| HMS Tetrarch | Vickers Armstrong | 24. elokuuta 1938 | 14. marraskuuta 1939 | 15. helmikuuta 1940 | tuhoutunut läntisellä Välimerellä 27. lokakuuta 1941 |
| HMS Torbay | Chathamin telakka | 21. marraskuuta 1938 | 9. huhtikuuta 1940 | 14. tammikuuta 1941 | myyty 19. joulukuuta 1945 |
Group II

Syyskuun alussa vuonna 1939 ainoastaan kolme Triton-luokan venettä oli palveluksessa. Vaikka suuri määrä veneitä oli tilattu sodan uhan vuoksi pidettiin tarpeellisena vielä seitsemän lisä veneen tilaamista. Sodan alun kokemusten perusteella uusiin aluksiin piti tehdä joitakin muutoksia.
Keulan torpedoputket tekivät aluksen keulaan kyömyn, mikä vaikeutti aluksen pitämistä periskooppisyvyydessä. Lisäksi se aiheutti helposti havaittavan keula-aallon sekä hidasti alusta tarpeettomasti  pinta-ajossa. Siten torpedoputkia siirrettiin seitsemän jalkaa eli reilut kaksi metriä taaksepäin ja keulan muotoa parannettiin.
Vuosien 1939-1940 laivasto-ohjelmista poistettiin sukellusveneet ja niihin varatut varat siirrettiin saattajien hankintaan. Sukellusveneiden hankintaa pidettiin kuitenkin tarpeellisena ja vuoden 1939 sodan ajan hätäohjelmaan sisällytettiin 26 veneen tilaus. T-luokan lisäalukset tilattiin 4. syyskuuta 1939.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Thrasher | Cammell Laird | 14. marraskuuta 1939 | 28. marraskuuta 1940 | 14. toukokuuta 1941 | romutettu 9. maaliskuuta 1947 |
| HMS Tempest | Cammell Laird | 6. tammikuuta 1940 | 10. kesäkuuta 1941 | 6. joulukuuta 1941 | Italian laivaston torpedovene RN Circe upotti syvyyspommein Tarantonlahdella 13. helmikuuta 1942 |
| HMS Traveller | Scotts Shipbuilding and Engineering Company | 17. tammikuuta 1940 | 27. elokuuta 1941 | 10. huhtikuuta 1942 | uponnut Tarantonlahdella 4. joulukuuta 1942 mahdollisesti miinaan |
| HMS Thorn | Cammell Laird | 20. tammikuuta 1940 | 18. maaliskuuta 1941 | 26. elokuuta 1941 | Italian laivaston torpedovene RN Pegaso upotti syvyyspommein Tobrukin edustalla 7. elokuuta 1942 |
| HMS Trusty | Vickers Armstrong | 15. maaliskuuta 1940 | 14. maaliskuuta 1941 | 30. heinäkuuta 1941 | romutettu heinäkuussa 1947 |
| HMS Turbulent | Vickers Armstrong | 15. maaliskuuta 1940 | 12. toukokuuta 1941 | 2. joulukuuta 1941 | upotettu 14. maaliskuuta 1943 |
| HMS Trooper | Scotts Shipbuilding and Engineering Company | 26. maaliskuuta 1940 | 5. maaliskuuta 1942 | 29. elokuuta 1942 | upotettu 10. lokakuuta 1943 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-luokka (sukellusvene) Wikimedia Commonsissa
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat II maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  Courageous • HMS Argus • HMS Hermes • HMS Eagle • HMS Ark Royal • Illustrious • HMS Unicorn • Implacable • ColossusC • MajesticC • AudaciousC • MaltaX • CentaurC
Saattuetukialukset:  HMS ArcherA • HMS Audacity • AvengerA • AttackerA • RulerA • HMS Activity • HMS Pretoria Castle • Nairana
Taistelulaivat:  HMS Centurion • HMS Iron Duke • Queen Elizabeth • Revenge • Nelson • King George V • LionX • HMS VanguardC
Taisteluristeilijät:  Renown • HMS Hood
Raskaat risteilijät:  Hawkins • County • York
Kevyet risteilijät:  C • Danae • Emerald • Leander • Arethusa • Town • Dido • Crown Colony • Minotaur
Miinalaivat:  HMS Adventure • Abdiel-luokka
Laivueenjohtajat:  Shakespeare • Scott
Hävittäjät:  R • S • V&W • TownA • HMS Ambuscade • HMS Amazon • A • B • C • D • E • F • G • H • I • Tribal • J • Hunt • K • L • M • N • O • P • Q • R • S • T • U • V • W • Z • Ca • C • Battle • Weapon • GX • DaringC
Fregatit:  River • CaptainA • ColonyA • Loch • Bay
Korvetit:  Flower • Castle
Sluupit:  24 • Bridgewater • Hastings • BanffA • Shoreham • Grimsby • Bittern • Egret • Black Swan
Miinanraivaajat:  Hunt • Halcyon • Bangor • AukA • Algerine
Sukellusveneet:  H • L • Odin • Parthian • Rainbow • S • River • Grampus • T • U • P.611 • V • Amphion • X • XE
Monitorit:  Erebus • Roberts
Vesilentokoneiden emälaivat:  HMS Pegasus • HMS Albatross
Troolarit:  Isles • Strath • Tree
Muut:  MAC-alukset • Katapulttialukset • AMC-alukset • Maihinnousualukset • Moottoritorpedoveneet • Moottoritykkiveneet
Sabine Everts

| Mitalit> Maa:  Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:  Länsi-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ateena 1982 | seitsenottelu |  |
Sabine Christine Everts (s. 4. maaliskuuta 1961 Düsseldorf) on saksalainen seitsenottelija ja pituushyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla. Hän edusti urallaan Länsi-Saksaa.
Everts voitti seitsenottelussa olympiapronssia lajin ollessa ensi kertaa kisojen ohjelmassa Los Angelesissa 1984. Lisäksi hän saavutti EM-pronssia ottelussa Ateenassa vuonna 1982. Sisäradoilta Evertsillä on Euroopan mestaruus pituushypyssä Milanosta 1982, ja pronssia kahta vuotta aiemmin Sindelfingenissä pidetyistä kotikisoista.
Evertsin henkilökohtainen ennätys ottelussa on 6 523 pistettä, ja pituushypyssä 6,75 metriä.
Teen Anguish Volume One

| Teen Anguish (Volume One) The Dixie Cups |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva: Starshire Graphics.
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1964–65
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Jeff Barry, Ellie Greenwich ja George "Shadow" Morton
 Tyylilaji: popmusiikki
 Levy-yhtiö: Charly Records
Teen Anguish (Volume One) on kokoelma-albumi vuodelta 1979 yhdysvaltalaisen The Dixie Cups -naislauluyhtyeen tuotannosta. Alaotsikkona on "eli 11 syytä miksi the Dixie Cups elää ikuisesti".
Albumin kappaleet ovat ajalta 1964–65, jolloin yhtye oli Jerry Leiberin ja Mike Stollerin perustaman Red Bird -levy-yhtiön palveluksessa.
Tuottajat ovat Jeff Barry, Ellie Greenwich ja George "Shadow" Morton.
Uusintajulkaisun levy-yhtiö on englantilainen Charly Records. Charly Music Ltd:n osoite on ollut 9, Beadon Road, London W6 0EA.
Kokoelman on laatinut Robin Katz, jonka kerrotaan yhä suutelevan Gerry Goffinin kuvaa joka ilta.
Albumin kansiteksti on laadittu kahden 16-vuotiaan teinitytön välisen puhelinkeskustelun muotoon. Tapahtumapaikka on Yhdysvallat ja aika 1960-luvun puoliväli. Puhelinsoiton saa Mel(anie), joka on ollut poissa koulusta vihurirokon vuoksi. Keskustelussa tulevat esille tämän albumin kappaleet sekä lisäksi Dixie Cupsin kappaleet "True True Love" ja "Ain’t That Nice". Mainitaan myös muita ajankohtaisia musiikintekijöitä: The Beatles, Lovin’ Spoonful, The Four Tops, Dusty Springfield, The Young Rascals, Paul McCartney, Cher, The Turtles, Bob Dylan, The Rolling Stones, Brian Jones ja George Harrison. Puhelun soittaja on ollut kotibileissä ja puheeksi tulevat myös yhteiset tuttavat ja heidän ihmissuhteensa.