stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Directors on Directors
Muuta

Koomikko Richard Ayoade on kirjoittanut kirjan Ayoade on Ayoade: a Cinematic Odyssey (2015), jossa hän parodioi Directors on Directors -sarjan kirjoja.
Karl Dikert

Karl Bror Felix Dikert
Karl Bror Felix Dikert (13. tammikuuta 1895 Helsinki – 24. huhtikuuta 1918 Kämärä) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat konemestari Karl Oskar Dikert ja Anna Emilia Hansson.
Opinnot

Dikert kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaisessa lyseossa ja yhden kauden Tampereen teknillisessä opistossa.
Jääkäriaika

Karl Bror Felix Dikert liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. helmikuuta 1916. Hän osallistui Polangenin erikoiskurssille vuonna 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Karl Bror Felix Dikert saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Toimi ennen sisällissotaa kouluttajana Vaasan suojeluskunnassa ja Mustasaaren pitäjässä. Hän osallistui Vaasan valtaukseen Sepänkylän kolonnan varajohtajana. Oulun valtaukseen hän osallistui Vaasan ympäristöstä kootun joukon johtajana. Oulun valtauksen jälkeen hänet komennettiin Savon rintamalle Mäntyharjun valtaukseen. Jääkärijoukkojen perustamisen jälkeen hänet komennettiin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan joukkueenjohtajaksi. Myöhemmin hänet komennettiin pataljoonan 1. komppaniaan ja nimitettiin 8. huhtikuuta komppanian päälliköksi. Suomen sisällissodassa hän osallistui taisteluihin Lempäälässä Ja Kämärällä, jossa hän koki kohtalonsa ja kaatui taistelussa 24. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Vaasaan sankarihautaan.
Polangenin kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla saksalainen kouluttaja luutnantti Albert Mellis
Rineke Dijkstra

| Rineke Dijkstra |
| --- | --- |
 Dijkstra vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1966 Sittard, Alankomaat
Kansalaisuus:  Alankomaat
Taiteilija
Ala:  valokuvaaja
Taidesuuntaus:  nykytaide
Rineke Dijkstra (s. 2. kesäkuuta 1966) on alankomaalainen taidevalokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti muotokuvistaan. Hän on voittanut useita merkittäviä palkintoja ja tunnustuksia, muun muassa vuonna 1999 Deutsche Börse -valokuvapalkinnon ja vuonna 2017 Hasselblad-palkinnon.
Dijkstraa pidetään yhtenä merkittävimmistä nykyisin toimivista muotokuvaajista. Hän toimi 1990-luvulla ammattimuotokuvaajana ennen ryhtymistään taidevalokuvaajaksi. Dijkstra kuvaa yleensä valokuvasarjoja, jotka koostuvat yksittäisistä muotokuvista. Hänen kuvaamansa muotokuvat ovat suurikokoisia ja keskittyvät vain kohteeseensa. Kuvattavan ympäristö ja tausta on usein riisuttu. Dijkstra kuvaa ihmisiä usein pitkän ajan kuluessa tutkiakseen miten aika ja tapahtumat muuttavat heitä. Muotokuvasarjoissaan hän on kuvannut esimerkiksi ihmisiä uimarannoilla (Beach portraits 1992–1996), härkätaistelijoita taistelun jälkeen, Ranskan muukalaislegioonan sotilaita (Olivier, 2000–03) ja Israelin armeijan sotilaita ennen asepalvelusta ja sen aikana (2002–2003). Valokuvaamisen lisäksi Dijkstra on käyttänyt välineenään myös videota.
Palkintoja

1994: Werner Mantz -palkinto.
1998: 1999 Citibank-valokuvapalkinto (nykyisin Deutsche Börse -valokuvapalkinto).
2011: Kunniatohtori, Royal College of Art, Lontoo.
2012: Kunniajäsen, Royal Photographic Society.
2017: Hasselblad-palkinto, €100 000.
Julkaisuja

Beach Portraits. LaSalle Bank, 2002. ISBN 9780970245229.
Portraits. Munich: Schirmer/Mosel, 2004. ISBN 9781933045184.
Rineke Dijkstra - A Retrospective. Guggenheim Museum Publications, 2012. ISBN 9780892074242.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rineke Dijkstra Wikimedia Commonsissa
Rineke Dijkstra galleria Max Hetzlerin esittelyssä
Haastattelu Guggenheim-museon retrospektiivinäyttelyn yhteydessä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  Photographers' Identities 2  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
| n k Hasselblad-palkinto |
| --- | --- |
1980-luku:  Lennart Nilsson (1980)  Ansel Adams (1981)  Henri Cartier-Bresson (1982)  Manuel Álvarez Bravo (1984)  Irving Penn (1985)  Ernst Haas (1986)  Hiroshi Hamaya (1987)  Édouard Boubat (1988)  Sebastião Salgado (1989) 
1990-luku:  William Klein (1990)  Richard Avedon (1991)  Josef Koudelka (1992)  Sune Jonsson (1993)  Susan Meiselas (1994)  Robert Häusser (1995)  Robert Frank (1996)  Christer Strömholm (1997)  William Eggleston (1998)  Cindy Sherman (1999) 
2000-luku:  Boris Mihailov (2000)  Hiroshi Sugimoto (2001)  Jeff Wall (2002)  Malick Sidibé (2003)  Bernd ja Hilla Becher (2004)  Lee Friedlander (2005)  David Goldblatt (2006)  Nan Goldin (2007)  Graciela Iturbide (2008)  Robert Adams (2009) 
2010-luku:  Sophie Calle (2010)  Walid Raad (2011)  Paul Graham (2012)  Joan Fontcuberta (2013)  Miyako Ishiuchi (2014)  Wolfgang Tillmans (2015)  Stan Douglas (2016)  Rineke Dijkstra (2017)  Oscar Muñoz (2018)  Daidō Moriyama (2019) 
2020-luku:  Alfredo Jaar (2020)  ei jaettu (2021)  Dayanita Singh (2022)  Carrie Mae Weems (2023)
Dibentsepiini

| --- | --- |

Dibentsepiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[2-(dimetyyliamino)etyyli]-11-metyylibentso[b][1,4]bentsodiatsepin-6-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 4498-32-2
ATC-koodi: N06AA08
PubChem CID: 9419
Kemialliset tiedot
Kaava: C18H21N3O 
Moolimassa: 295,379
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 25%
Proteiinisitoutuminen: 80 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 5 h
Ekskreetio: Virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Dibentsepiini (Deprex, Neodit) on vanha, ei nykyään (2010-luvulla) käytössä olevakenen mukaan?, trisyklinen masennuslääke. 1970-luvun kirjallisuus mainitsee usein tämän lääkeaineen. 1990-luvun lääkeaineita koskeva kirjallisuus ei sen sijaan dibentsepiiniä enää mainitse. Sen hoitovaikutus muistutti suurelta osin imipramiinia, vaikka olikin ainoana edustajana omassa eriytetyssä lääkeaineryhmässään: nimeltä dibentsodiatsepiinit. Lääkkeen hoitovaikutuksen kohdistus oli antidepressiivinen eli toimintakykyä parantavaa ja mielialaa kohottavaa, ei niinkään anksiolyyttistä eli ahdistuneisuutta poistavaa lajia.
Dibentsepiinia pidettiin sikäli turvallisena lääkkeenä, että itsetuhoiset potilaat eivät välttämättä pystyneet tekemään itsemurhaa tämän lääkeaineen yliannostelulla. Lähde kuvasi 1 000 - 3 200 mg:n suuruisten yliannostusten ottaneilla, esiintyneen tajunnan tason laskua sekä tilapäistä verenpaineen alenemista.
Lääkkeen annostelumuodot ja lääkeainevahvuudet

Dibentsepiinia oli käytettävissä ainoastaan oraalisesti eli suun kautta otettavina tableteina. Deprexia (Novo) oli saatavilla 50 ja 100 mg vahvuisina tableteina. Neoditia (Sandoz) oli sitäkin kahtena eri vahvuutena: 80 ja 240 mg. Vuorokausiannostelun enimmäisraja oli suhteellisen korkea, muihin samaan lääkeryhmään kuuluviin verrattaviin tuotteisiin nähden: 720 mg/vrk. Normaalin lääkeaineannostelun terapeuttinen hoitovahvuus oli 3x 100 mg, eli 300 mg/vrk.
Vasta-aiheet lääkkeen käytölle

Lääkettä ei pitänyt käyttää epilepsiasta, eturauhasen liikakasvusta, sydämen vajaatoiminnasta taikka glaukoomasta kärsivillä potilailla. Raskaus oli sekin käytön esteenä tälle lääkkeelle. MAO:n estäjien suhteen tuli noudattaa 14 vrk mittaista varoaikaa, jottei pääsisi syntymään hengelle vaarallista serotoniinioireyhtymää.
Interaktiot eli yhteisvaikutukset

Lääke vahvisti eli oli potensoivaa adrenaliiniin ja noradrenaliiniin nähden. Adrenaliinin vaikutus kolminkertaistui ja noradrenaliinin vaikutus 9-kertaistui.
Lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset

Dibentsepiinin aiheuttamat haittavaikutukset olivat antikolinergisiä ja saman suuntaisia kuin muillakin tämän lääkeaineryhmän eli TCA-tyyppisillä tuotteilla.
Digitaalisten käyttöoikeuksien hallinta

DRM (lyhenne sanoista Digital Rights Management, suom. digitaalisten käyttöoikeuksien hallinta) on yleisnimi tekniikoille, joilla pyritään rajoittamaan sitä, mitä tietokoneen tai muun vastaanottimen käyttäjä pystyy DRM-suojatulle datalle tekemään saadessaan käsiinsä tällaista dataa. DRM-tekniikka saattaa asettaa rajoituksia esimerkiksi datan edelleenlähettämiselle, tallentamiselle ja kopioimiselle.
DRM-tekniikoiden sovellusalueita ovat muun muassa tekijänoikeuden alaisen musiikin, elokuvien ja tietokoneohjelmistojen kopioinnin esto sekä liikesalaisuuksien suojaaminen teollisuusvakoilulta. Esimerkkejä:
Käyttäjä lataa DRM-suojatun musiikkikappaleen internet-musiikkikaupasta. DRM-suojaus estää häntä kopioimasta kappaletta eteenpäin tai soittamasta sitä muilla kuin musiikkikaupan omalla soitinohjelmalla.
IT-yrityksen työntekijä lähettää toiselle työntekijälle DRM-suojatun sähköpostiviestin, joka sisältää tietoja tulevasta tuotejulkaisusta. Lähettäjä merkitsee viestin luottamukselliseksi, jolloin sähköpostiviestin vastaanottaja ei pysty tulostamaan sitä, eikä kopioimaan siitä tekstiä leikepöydälle, saati lähettämään viestiä eteenpäin. On kuitenkin huomion arvoista että kuvan tai tekstin suojaaminen tällä tavalla on hyvin helposti kierrettävissä ilman erityistä tietotekniikan tuntemustakin.
Suomen laki

Suomen tekijänoikeuslaki kieltää kopiosuojatun materiaalin purkamisen muuta tarkoitusta kuin sisällön katselua tai kuuntelua varten. Rikoslaissa rikosnimike on teknisen suojauksen kiertäminen ja siitä voidaan tuomita enintään vuodeksi vankeuteen. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että kopiosuojatusta CD- tai DVD-levystä ei saa tehdä varmuuskopiota, eikä sisältöä saa omatoimisesti siirtää esimerkiksi kannettavalle soittimelle, ellei käytössä oleva kopiosuojausjärjestelmä sitä mahdollisuutta erikseen tarjoa.
Uusi tekijänoikeuslaki astui pääosin voimaan 1. tammikuuta 2006. Lakia arvosteltiin voimakkaasti muun muassa siksi, että se poistaa CD- tai DVD-levyn omistajan oikeuden valita, millä välineillä ja miten hän laillisesti ostamaansa sisältöä käyttää. Tämä voi tehdä levyn käytön mahdottomaksi muun muassa sellaisissa ympäristöissä, joita kopiosuojausjärjestelmä ei tue. Lisäksi laki kieltää kopiosuojauksen kiertoon käytetyt ohjelmat ja organisoidun kopiosuojausten purkupalvelun tarjoamisen (teknisen suojauksen kiertämiskeinorikos).
Kopiosuojauksen kiertämisen kielto ei koske tietokoneohjelmaa suojaavaa kopiosuojausta.
Arvostelua

Vapaiden ohjelmistojen liikkeen johtajan Richard Stallmanin perustaman Free Software Foundationin mukaan sana rights (oikeudet) DRM-tekniikan nimessä on harhaanjohtava, ja järjestö on kehottanutkin käyttämään tekniikoista nimitystä Digital Restrictions Management, käyttöestojen hallinta.
Muun muassa kansalaisjärjestö EFFI on esittänyt voimakasta arvostelua DRM-tekniikoita kohtaan. DRM-tekniikoiden vastustajien mielestä DRM-tekniikat rajoittavat niillä suojatun materiaalin laillista käyttöä ja asettavat sisällöntuottajien oikeudet kuluttajan oikeuksien edelle. Myös vapaiden ohjelmistojen käyttäjät ja kehittäjät arvostelevat vahvasti DRM-tekniikoita, sillä DRM rajoittaa esimerkiksi DRM-suojatun musiikin soittamisen pelkästään suurten yhtiöiden soittimiinlähde? ja estävät kappaleiden soittamisen toteuttamisen vapaan lähdekoodin ohjelmiin kiertämättä suojausta, mikä on laitonta. DRM-suojaukset ovat myös aiheuttaneet runsaasti ongelmia soitettaessa sisältöä muualla kuin tietokoneella, esimerkiksi MP3-soittimissa tai autojen soittimissa.
27. syyskuuta 2008 Walmart ilmoitti, että se sulkee DRM-palvelimensa 9. lokakuuta 2008, jolloin sieltä ostettu DRM-suojattu musiikki lakkaa toimimasta.
Monet yksityishenkilöt vastustavat DRM-tekniikoita periaatteesta, sillä ne rajoittavat yksityishenkilön oikeuksia ostamaansa tuotteeseen. DRM-tekniikka on ajanut monet tavallisesti musiikkinsa ostavat yksityishenkilöt lataamaan musiikkinsa laittomasti vertaisverkoista, joissa DRM-suojaukset on poistettu ja musiikki toimii kaikkialla. Jotkut näistä henkilöistä tosin ostavat yhä musiikkinsa, mutta lataavat kopion "laittomasti" saadakseen sisällön toimimaan soittimissaan.
Videopeleihin asetetut kopiointisuojaukset aiheuttavat usein peleihin ylimääräisiä bugeja, muun muassa The Witcher 2 -peli oli Denuvo kopiointisuojauksen bugien takia monien mielestä pelikelvoton kunnes pelin kehittäjä julkaisi pelistä DRM-vapaan version.  Videopelien kopiointisuojausten onkin katsottu lähinnä hankaloittavan laillisesti pelin ostaneita pelaajia koska useimmiten kopiointisuojaukset joka tapauksessa murretaan muutaman viikon kuluessa pelien julkaisusta.  Joidenkin vanhojen videopelien kohdalla kopiointisuojausten poistaminen uudelleenjulkaisun yhteydessä on toteutettu lisäämällä peliin hakkereiden tekemä alun perin laiton kräkki.
Kirjallisuutta

Kinnunen, Inari Tekijänoikeuden tekniset suojakeinot ja teosten yksityinen käyttäminen. Turun yliopisto, Oikeustieteellinen tiedekunta, Turku 2003. ISBN 951-29-2443-9
Aiheesta muualla

Kopiosuojaukset ja käyttöestojen hallinta EFFI ry:n sivuilla
Analysis of the MediaMax CD3 Copy-Prevention System (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jean-François Brisson

Jean-François Brisson vuonna 1939.
Jean-François Brisson (29. heinäkuuta 1918 Agen, Lot-et-Garonne, Ranska – 2010) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu.
Brisson osallistui 110 metrin aitajuoksuun Pariisin EM-kilpailuissa 1938 mutta karsiutui alkuerissä ajalla 15,4 s. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1939 ja 1943. Kesäkuussa 1939 hän juoksi Pariisissa Ranskan ennätyksen 14,7 s, joka pysyi voimassa päivälleen yhdeksän vuotta. Seuratasolla hän edusti Racing CF:ää. Hän on pituudeltaan 178-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 68 kiloa.
Jevgeni Dolmatovski

Jevgeni Domatovski Leipzigissa vuonna 1954.
Jevgeni Aronovitš Dolmatovski (ven. Евге́ний Аро́нович Долмато́вский, 5. toukokuuta 1915 Moskova – 10. syyskuuta 1994 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Jevgeni Dolmatovski syntyi juutalaisen juristin perheeseen. Hän kävi opettajaopiston ja avusti jo varhain pioneerilehtiä. Vuonna 1933 Dolmatovski meni töihin Moskovan metron rakennustyömaalle ja pääsi opiskelemaan kirjallisuusinstituutin iltalinjalle. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa ilmestyi vuonna 1934.
Vuonna 1937 Dolmatovski valmistui kirjallisuusinstituutista ja hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. Hänen isänsä ja muita perheenjäseniä menehtyi Stalinin vainoissa, mikä ei kuitenkaan häirinnyt nuoren runoilijan optimismia ja menestystä. Dolmatovski liittyi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1941.
Dolmatovski osallistui talvisotaan, josta hän kirjoitti joukon taiteellisesti korkeatasoisia runoja. Ne julkaistiin kokoelmana Tri vremeni goda (”Kolme vuodenaikaa”) vuonna 1940. Toisen maailmansodan aikana Dolmatovski oli sotakirjeenvaihtajana ja julkaisi useita runokokoelmia. Vuonna 1950 hän sai Stalin-palkinnon kokoelmasta Slovo o zavtrašnem dne (”Sana huomispäivästä”, 1949). Sota-aikana Dolmatovski laati useita suosittuja lauluja. Hän toimi myös kääntäjänä ja kirjoitti artikkeleita kirjailijatovereistaan.
Dolmatovskin huomattavin teos on Moskovan metron rakentajista kertova runoromaani Dobrovoltsy (”Vapaaehtoiset”, 1956), jonka pohjalta tehtiin elokuva. 1970- ja 1980-luvulla ilmestyivät toisen maailmansodan alusta kertova proosakirja Zeljonaja brama ja muistelmateos Bylo. Dolmatovskin kolmiosaiset kootut teokset julkaistiin vuonna 1989.
Dolmatovskin runot ovat sujuvia, yksinkertaisia ja aiheiltaan ajankohtaisia. Hän oli yksi stalinismin ajan runoilijoista, joka uhrasi lahjansa kommunistipuolueen palvelukseen.
Suomennettuja runoja

Kello kuusi illalla sodan jälkeen, suom. Martti Larni, teoksessa: Venäjän runotar: valikoima venäläistä lyriikkaa, Helsinki: Otava 1946
Näin elämme..., suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
Peilaus, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa, Petroskoi: Valtion kustannusliike 1960
Rakas ystävä, en minä tästä lähde, suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
Reichstagin tuhopolttajat, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
Sattuma, suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
Sireeni, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
Taipaleenjoki, suom. Valentin Kiparsky, teoksissa: Kiiltomadon testamentti: sodan ja rauhan tekstejä, Helsinki: Maaseudun sivistysliitto, 1984 ISBN 951-9436-29-4; Runon ääni: lausujain juhla-antologia, Helsinki: WSOY 1988 ISBN 951-0-15223-4, Venäjän runotar ja Yhdeksän sarjaa lyriikkaa, Helsinki: Weilin+Göös 1969
Jay Graber

Jay Graber
Lantian “Jay” Graber (s. 1991 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija ja yrittäjä.
Graberin äiti muutti Kiinasta kulttuurivallankumouksen aikana ja työskenteli akupunktiohoitajana. Hänen sveitsiläistä syntyperää oleva isänsä työskenteli matematiikan opettajana. Graber sai luonnontieteiden kandidaatin oppiarvon Pennsylvanian yliopistosta. Hän vaikuttui teini-ikäisenä Occupy Wall Street -liikkeen ideologiasta ja sai opiskeluaikanaan tuen aikapankin perustamiseksi.
Graber aloitti uransa ohjelmistoinsinöörinä Kaliforniassa ja omistautui sitten kryptovaluuttahankkeille. Hän perusti Happening, Inc. -tapahtumasuunnittelusivuston vuonna 2019. Hänestä tuli elokuussa 2021 Blueskyn toimitusjohtaja. Blueskyn suosio alkoi kasvaa varsinkin vuonna 2024 X:sta (entinen Twitter) poistuneiden käyttäjien siirtyessä sinne. Graber on erikoistunut lohkoketju- ja hajautettuihin järjestelmiin.
Dongfeng 5

CSS-4 DF-5B
Dongfeng 5.
Dongfeng 5 ("Itätuuli 5") eli DF-5 on Kiinan nestemäistä polttoainetta käyttävä mannertenvälinen ohjus, joka tunnetaan lännessä myös Naton koodinimellä CSS-4. Tästä Kiinan silloin uudesta ohjusaseesta kuultiin ensi kerran Lännessä toukokuussa 1980. Silloin Kiina koelaukaisi kaksi tämän tyypin ohjusta Tyynellämerellä sijainneisiin harjoitusmaaleihin.
DF-5 oli Kiinan ensimmäinen mannertenvälinen ohjus, joka perustuu CSS-3:n tekniikkaan. Tämä suuri kaksivaiheinen ohjus kantaa 12 000-15 000 kilometriä, tarkkuus 500-3500 metriä, taistelukärki noin 2 megatonnia. Kärki painaa 3 000 kg.
Ohjus on 1980-luvun alusta ollut Kiinan strategisten ydinasevoimien pääase, vaikka edustaa vanhentunutta tekniikkaa, joka vastaa Neuvostoliiton ja USA:n 1950-luvun ja aivan 1960-luvun alun tekniikkaa. Ohjuksen kehittely alkoi 1971, sitä alettiin sijoittaa asemiinsa 1981. Ohjus on hidas laukaista, valmistelut vievät 30-60 minuuttia. Kiina onkin panostanut mm. uudemman Dongfeng 31-ohjuksen kehittelyyn. Ohjukset on varastoitu vuoren sisään tunneleihin, ja siirretään ennen laukaisua tunnelista ulos.
Ohjuksen kärkeä, joka on vetypommi - testattiin luultavasti vuosien 1968, 1970 ja 1976 Kiinan tekemissä ydinkokeissa joiden voimat olivat 3, 3-3,4 ja noin 4 megatonnia. Ohjuksesta on kehitetty hieman pidemmän kantaman DF-5A. Kiinalla uskotaan olevan noin 20-30 tämäntyyppistä ohjusta. Uskotaan, että ohjus korvataan paremmalla DF-41 eli CSS-X-10-ohjuksella.
Aiheesta muualla

http://www.sinodefence.com/strategic/missile/df5.asp
http://www.fas.org/nuke/guide/china/icbm/df-5.htm
http://www.globalsecurity.org/wmd/world/china/df-5.htm
http://www.johnstonsarchive.net/nuclear/multimeg.html#C
http://www.missilethreat.com/missiles/css-4_china.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.missilethreat.com/missiles/css-4a_china.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.astronautix.com/lvs/df5.htm
Waris Dirie

| Waris Dirie |
| --- | --- |
 Waris Dirie Sierra Leonessa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1965 (ikä 59–60) Gallacaion alue, Mudug, Somalia
Ammatti:  malli, kirjailija
Käsikirjoittaja
Merkittävät teokset:  Aavikon kukka, 1999 (alkuperäinen Desert Flower, 1998).
Aiheesta muualla
IMDb 
Waris Dirie (somaliksi Waris Diiriye; s. 1965 Gallacaion alue, Mudug, Somalia) on somalialainen kirjailija, malli ja ihmisoikeusaktivisti. Hän oli vuonna 1987 ensi-iltansa saaneen James Bond -elokuvan 007 vaaran vyöhykkeellä Bond-tyttönä.
Elämäkerta

Dirie syntyi Gallacaion kaupungin alueella Somaliassa paimentolaisten tyttäreksi vuonna 1965. Hänen ollessaan 13-vuotias hänen isänsä aikoi vaihtaa hänet 61-vuotiaalle miehelle vaimoksi kameleita vastaan. Hän karkasi kotoaan Mogadishuun ja hänen isoäitinsä auttoi hänet sieltä Lontooseen. Siellä hän oli aluksi Somalian suurlähettilään perheessä töissä kotiapulaisena, mutta kun Somalian sisällissota syttyi he muuttivat pois Britanniasta. Dirie joutui asunnottomaksi ja joutui elämään laittomasti Britanniassa. Myöhemmin hän oli McDonaldsissa töissä, missä eräs valokuvaaja huomasi hänet ja halusi kuvata häntä, ja tämän jälkeen hänestä tuli pian huippumalli.
Dirien mallinura lähti käyntiin 1980-luvun lopulla ja hän päätti uransa vuonna 1997. Dirie on myös kirjoittanut kolme kirjaa ja hänen omaelämäkertateoksensa Aavikon kukka (engl. Desert Flower, 1998) on käännetty useille kielille, myös suomeksi. Kirjan pohjalta julkaistiin Sherry Hormanin ohjaama elokuva Aavikon kukka vuonna 2009. Dirie on sittemmin muuttanut Wieniin; hänestä tuli Itävallan kansalainen vuonna 2005.
Dirie on työskennellyt YK:n hyväntahdonlähettiläänä ja puhunut aktiivisesti naisen sukupuolielinten silpomista vastaan. Hän perusti vuonna 2002 Waris Dirie -säätiön tukemaan työtään naisen sukupuolielinten silpomisen lopettamiseksi. Vuonna 2010 säätiö nimettiin uudestaan Desert Flower Foundationiksi. Häneltä itseltään silvottiin sukupuolielimet hänen ollessaan alle kouluikäinen.
Diriestä tehtiin vuonna 2007 Kunnialegioonan Chevalier.
Teokset

Aavikon kukka, alkuteos: Desert Flower, suom. Riikka Toivanen. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23243-2
Desert dawn.  London:  Virago, 2003.  ISBN 9781844080083  (englanniksi)
Desert children.  London:  Virago, 2005.  ISBN 1844082504  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waris Dirie Wikimedia Commonsissa
Päivi Laajalahti: Aavikon kukka Episodi. 2.4.2010. Viitattu 21.11.2020.
Missing ex-model Waris Dirie found in Brussels Nbcnews. 7.3.2008. Viitattu 21.11.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Diatsepaami

| --- | --- |


Diatsepaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-kloori-1-metyyli- 5-fenyyli-1,3-dihydro-2H- 1,4-bentsodiazepin-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 439-14-5
ATC-koodi: N05BA01
PubChem CID: 3016
DrugBank: APRD00642
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H13N2ClO 
Moolimassa: 284,7 g / mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 93 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 20–100 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C(AU) D(US) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  Schedule IV (International)  Schedule IV (CA)
Antotapa: Oraalinen, Intramuskulaarinen, Intravenoosinen, Rektaalinen
Diatsepaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään ahdistuneisuuden, tuska- ja levottomuustilojen, paniikkihäiriön, unettomuuden, epileptisen kohtauksen  ja alkoholin vieroitusoireiden hoitamiseen sekä esilääkityksenä ennen kirurgisia ja diagnostisia toimenpiteitä. Suomessa diatsepaamia myydään tuotenimillä Diapam, Medipam ja Stesolid.