stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villkärr

Villkärr on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan keskiosissa Kemiössä.
Villkärr sijaitsee korkeiden kallioiden rajaamassa peltolaaksossa. Laakso jatkuu koilliseen naapurikylään Hultaan. Villkärrin asutus sijaitsee kylänmäellä laakson keskellä. Kyläalueen pohjoisosassa on suo Kujalamossen.
Ensimmäinen maininta Villkärristä on vuodelta 1540. Kylässä on ollut kolme taloa, joista kaksi oli veromaksukykyisiä 1600-luvun lopulla. Isojako toimitettiin 1783 ja kylän alue jaettiin Nedergårdin ja Uppgårdin kesken. Molemmat talot jaettiin kahtia 1920-luvulla ja lisäksi torppariasutusta itsenäistyi.
Villmark

| Villmark Erämaa> Villmark |
| --- | --- |
 Elokuvan nimiplanssi
Ohjaaja:  Pål Øie
Käsikirjoittaja:  Christopher Grøndahl Pål Øie
Tuottaja:  Jan Aksel Angeltvedt
Säveltäjä:  Trond Bjerknes
Kuvaaja:  Sjur Aarthun Tore Vollan
Leikkaaja:  Inge-Lise Langfeldt
Pääosat:  Kristoffer Joner Marko Kanic Bjørn Floberg Eva Röse Sampda Sharma
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja
Tuotantoyhtiö:  Spleis A/S
Levittäjä:  Scanbox Entertainment
Ensi-ilta:   21. helmikuuta 2003
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  norja
Seuraaja:  Villmark 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villmark eli Erämaa on vuonna 2003 valmistunut norjalainen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Pål Øie.
TV-yhtiö keksii formaatin, jossa ihmisten täytyy olla neljä päivää syrjäisellä mökillä, ilman ostettua ruokaa, kännyköitä, sähköä ja tupakkaa. TV-yhtiön pomo Gunnar päättää itse lähteä ja ottaa mukaansa myös uuden kuvausryhmänsä, johon kuuluvat Lasse, Per, Elin ja Sara. Vaeltaessaan metsässä Per ja Lasse löytävät lammen rannalta pari kuukautta vanhan leiripaikan, jossa on teltta ja sinne on hylätty kaikki tavarat. Paikkaa tutkiessaan he löytävät järvestä nuoren naisen ruumiin. He ilmoittavat Gunnarille löydöstä, mutta he haluavat salata Eliniltä ja Saralta. Tilanne synnyttää kuitenkin pian epäilyjä, syytöksiä ja vainoharhaisuutta. Retkeläiset alkavat myös epäillä, että metsässä on muitakin kuin he...
Maija Ruoslahti

Maija Aino Tuulikki Ruoslahti (o.s. Sihvola, s. 8. elokuuta 1939 Porvoo) on suomalainen sisustusarkkitehti ja kuvataiteilija. Hän on suunnitellut muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin vuonna 1967 valmistuneen rakennuksen sisustuksen kalusteineen sekä huonekaluja ja kodin käyttöesineitä eri valmistajille.
Maija Ruoslahti valmistui sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1962. Jo opiskeluvuosinaan hän pääsi Olli Borgin ansiosta suunnittelemaan Lilla Teaternin sisustusta. Valmistuttuaan hän työskenteli puolitoista vuotta Heikki Sirenin arkkitehtitoimistossa ja sitten seitsemän vuotta Timo Penttilän toimistossa. Pari vuotta 1960-luvun lopulla hän vietti Yhdysvalloissa suunnittelemassa erään lentoyhtiön pääkonttorin sisustusta. Hän perusti oman sisustusarkkitehtitoimiston vuonna 1970.
Maija Ruoslahden suunnittelemia esineitä ovat muun muassa 1970-luvun muhkeat sohvat Sopenkorpi Oy:lle ja Kalustokiilalle, 1980-luvun puukalusteet Maristo Oy:lle, vaateripustimet Décembrelle ja MK-Tresmerille sekä peilit Mäkisen Kuvastimelle.
Ruoslahti asuu Karjaalla.
Vili & Bill

Vili ja Bill (Boule & Bill) on belgialainen sarjakuva, jonka kehittivät Jean Roba ja Maurice Rosy. Roban apulainen Laurent Verron alkoi piirtää sarjakuvaa  2003. Ensimmäistä kertaa sarjakuva ilmestyi 24. joulukuuta 1959 belgialaisessa Spirou-lehdessä. Tarina oli sijoitettu neljälle sivulle. Seuraavien 20 vuoden aikana sarjakuva oli lehden menestyksekkäimpiä.[lähde? ]
Julkaisu

Ensimmäistä kertaa sarjakuva ilmestyi 24. joulukuuta 1959 belgialaisessa Spirou-lehdessä. Suomessa sarjakuva julkaistiin 70-luvulla Ruutu- ja Non Stop -lehtien takakansissa. Piirrossarja 80-luvulla Puoli kuusi -lastenohjelmassa. 1990-luvulla Koululainen-lehdessä nimellä Teemu ja Tassu.
Tarina

Vili on hyvän mielikuvituksen omaava sympaattinen 7-vuotias pikkupoika, joka elää Belgiassa vanhempiensa, koiransa Billin ja kilpikonnansa Carolinen kanssa. Vilillä ja Billillä on paljon yhteistä, ja he ovatkin ylimmät ystävykset.
Elokuva

Sarjakuvaan perustuva Vili & Bill -elokuva nousi katsojatilastojen ykköseksi ilmestyessään Ranskassa elokuvateattereihin.
Juha Wuolijoen ohjaamassa suomenkielisessä versiossa ääninäyttelijöinä toimivat esimerkiksi Pihla Viitala, Kari Ketonen, Iina Kuustonen, Sampo Sarkola, Pekka Strang ja Pirkka-Pekka Petelius. Vilin roolissa debytoi Luka Haikonen.
Aiheesta muualla

Rosenqvist, Juha: Vili & Bill – Tasapaksu elokuvasovitus kuulusta sarjakuvasta Film-O-Holic.com.  25.7.2014. Viitattu 2.12.2020.
Boule & Bill Elonet.
Billy and Buddy Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lukáš Cingeľ

| Lukáš Cingeľ |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1992 (ikä 32) Žilina, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  HC Kometa Brno
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelinumero:  6
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  MsHK Žilina (SloEL) Lev Praha (KHL) HC Sparta Praha (ČEL) HK Hradec Králové (ČEL)
KHL-varaus:  168. varaus, 2010 Avtomobilist Jekaterinburg
Lukáš Cingeľ (s. 10. kesäkuuta 1992 Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan HC Kometa Brnossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Cingeľ on MsHK Žilinan kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 17-vuotiaana kaudella 2009–2010, jolloin Cingeľ pelasi Extraligassa Žilinan ja Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueohjelma HK Orange 20:n joukkueissa yhteensä 34 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6. Avtomobilist Jekaterinburg varasi hänet 168. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010. Samana kesänä Cingeľin varasi myös QMJHL-joukkue Baie-Comeau Drakkar koko CHL:n varaustilaisuuden yhdeksäntenä pelaajana.
Kaudeksi 2010–2011 Cingeľ siirtyi hänet varanneen Baie-Comeau Drakkarin QMJHL-joukkueen riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 18+32=50. Kahden Drakkarissa vietetyn vuoden jälkeen Cingeľ siirtyi kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n tšekkiläisjoukkue Lev Prahaan, jonne hänet varannut Avtomobilist Jekaterinburg kauppasi aiemmin Cingeľin. Hänen roolinsa jäi kuitenkin varsin pieneksi ja Cingeľ pelasi KHL:ssä 15 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Litoměřicessä. Elokuussa 2013 Cingeľ teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Levin kanssa. Kaudella 2013–2014 hän pelasi KHL:ssä 41 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4 ja 18 playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Cingeľ eteni joukkueen kanssa aina Gagarin Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Metallurg Magnitogorsk otteluvoitoin 4–3.
Cingeľ siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti hopeaa. Tammikuussa 2016 Cingeľ teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän eteni Spartan kanssa Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin kotonaan ruotsalainen Frölunda HC jatkoajalla lukemin 4–3.
Kaudeksi 2017–2018 Cingeľ siirtyi jatkamaan Tšekin Extraliga -uraansa vuoden mittaisella sopimuksella HK Hradec Královén riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Cingeľ valittiin Slovakian joukkueeseen Pyeongchangin olympiakisoihin 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä Cingeľ on pelannut 32 A-maaottelua tehopistein 5+6=11. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Deutschland Cupissa 7. marraskuuta 2014 Saksan Münchenissä Kanadaa vastaan. Cingeľ keräsi ottelussa neljä jäähyminuuttia. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki kaksi vuotta myöhemmin Deutschland Cupissa 6. marraskuuta 2016 Saksan Augsburgissa alivoimalla Sveitsiä vastaan. Cingeľ sai ottelussa myös syöttöpisteen Marcel Haščákin tekemään maaliin. Hän keräsi ottelusta teholukeman +3.
Cingeľ pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Valmennus valitsi hänet Slovakian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Cingeľ valittiin myös Suomea vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009.
Vili Laitinen

| Vili Laitinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. joulukuuta 1999 (ikä 24) Lohja, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  HC Gherdëina
Sarja:  AlpsHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Espoo United (Mestis) Lukko (SML) SaPKo (Mestis) HC Pustertal (ICEHL) TUTO Hockey (Mestis) Sport (SML) Kiekko-Espoo (Mestis) TPS (SML) Odense Bulldogs (Tanska)
Vili Juhani Laitinen (s. 18. joulukuuta 1999 Lohja) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Gherdëinassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Laitinen on pelannut seitsemän nuorten ja 18 poikien maaottelua.
Muuta

Laitisen pikkusisko Nelli on Suomen naisten maajoukkuepuolustaja ja olympiapronssimitalisti (Peking 2022), joka pelaa Minnesotan yliopistojoukkueessa.
Vinilkosmo

Vinilkosmo on Floréal Martorellin johtama kaikenlaista esperantonkielistä musiikkia julkaiseva levy-yhtiö.
Se julkaisee muun muassa seuraavien artistien ja yhtyeiden musiikkia:
Akordo
Amplifiki
Dolchamar
Esperanto Desperado
Jacques Yvart
JoMo
Kaj Tiel Plu
Kajto
Kore
Merlin
Persone
Kokoelmalevyt

Vinilkosmo kompil' 1 (1995)
Vinilkosmo kompil' 2 (1996)
Kolekto 2000 (2000)
Esperanto Subgrunde kompil' (2000)
Aiheesta muualla

Levy-yhtiön viralliset kotisivut (englanniksi)(esperantoksi)(ranskaksi)
Viipurin konsistori

Viipurin konsistori oli kirkollinen hallintoelin joka perustettiin 1720 huolehtimaan Venäjälle luovutetun alueen eli Vanhan Suomen kirkollisista asioista. Se koostui neljästä rovastikunnasta: Viipurin rovastikunta eli tuomiorovastikunta, Etelä-Karjalan, Pohjois-Karjalan pohjoinen ja Pohjois-Karjalan eteläinen (Ilmee, Parikkala) rovastikunta. Konsistorin esimiehenä toimi Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnan kirkkoherra eli tuomiorovasti. Vuodesta 1800 esimiehenä oli Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkkoherra. Vuonna 1738 sen viralliseksi kieleksi tuli saksa. Konsistori lakkautettiin vuosina 1811 ja 1812. Kun Venäjälle luovutettiin 1743 Turun rauhassa alueita, niiden kirkollisista asioista vastasi Haminan konsistori.
Viipurin kaupungintalo

| Viipurin kaupungintalo> Viipurin raatihuone |
| --- | --- |
 Kaupungintalo (oik.) ja Viipurin Seurahuone.
Sijainti:  Viipuri
Koordinaatit:  60.710871°N, 28.737354°E
Rakennustyyppi:  raatihuone
Valmistumisvuosi:  1797
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viipurin kaupungintalo (myös Viipurin raatihuone) sijaitsi Viipurin keskustassa Raatihuoneentorin laidalla. Se valmistui kaupungin uudeksi raatihuoneeksi vuonna 1797, korvaten 1600-luvulla rakennetun Vanhan raatihuoneen.
Kaupungintalon julkisivua muutettiin 1860-luvulla olennaisesti arkkitehti Johann Johanssonin piirustusten mukaan. Vuosina 1898 ja 1923 järjestettiin arkkitehtikilpailut uudesta kaupungintalosta, jota ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Sen sijaan 1934 toteutettiin sisätiloihin Uno Ullbergin suunnittelema peruskorjaus. Remontin yhteydessä viereisen Viipurin Seurahuoneen tiloja otettiin kaupungintalon käyttöön ja pääsisäänkäynti siirrettiin Kaarle Knuutinpojankadulta Linnankadun puolelle.
Kaupungintalo vaurioitui pahoin talvisodan pommituksissa 1940. Rakennusta entisöitiin 1960-luvun alussa ja vuonna 1962 sen tiloissa avattiin edelleen toiminnassa oleva elokuvateatteri "Palatsi" (ven. Палас).
Långsjö (Saltvik)

| Långsjö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Saltvik
Koordinaatit:  60°19′30″N, 20°05′28″E
Järvinumero:  82.A45.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  22,8 m 
Rantaviiva:  5,26 km 
Pinta-ala:  0,5 km² 
 fiLångsjö 
Långsjö on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 49,7 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Långsjön pituus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä, leveys lännestä itään on noin 400 metriä. Långsjön eteläosassa sijaitsee Andholmarnan saariryhmä, johon kuuluu 20 aarin laajuinen saari ja muutama luoto. Järveä ympäröi metsämaa. Etelässä sijaitsee Södra Långsjön, järvien välinen kannas on noin 30 metriä leveä. Retkikartalla järvet on mainittu ainoastaan yhteisellä nimellä Långsjö. Södra Långsjönin korkeustaso on 0,1 metriä Långsjötä alempi. Lounaassa sijaitsee Åsgårda träsk ja luoteessa Inre Verkviken.
Långsjö (82.A45.1.005) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Långsjön on alueen 82.045A toiseksi laajin järvi ja Saltvikin viidenneksi laajin. Alueeseen 82.045A kuuluu viisi järveä.
Luotonen (Savitaipale)

| Luotonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°04′23″N, 27°33′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  Myllyoja Mielakka 
Järvinumero:  14.194.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,2 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  780 m  
Rantaviiva:  3,911 km  
Pinta-ala:  38,627 ha  
Saaria:  4 
 fiLuotonen 
Luotonen  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Simpuran kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 800 metriä leveä. Sillä on neljä saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,6 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 87,2 metriä mpy.
Maija Salo

Pirkan neidot -kansanlauluyhtye vuonna 1965. Vasemmalta Maija Vikman, Pirjo Nallikari, Irma Niemi ja Pirkko-Liisa Lampela.
Maija Salo (o.s. Vikman; s. 17. helmikuuta 1945) on suomalainen muusikko. Hän oli vuosina 1973–1974 Ylen lastenohjelma Tenavatuokion juontajana ja jatkoi sitten suunnittelijana ja juontajana Pikku Kakkosessa ja Yle TV2:n viihdeohjelmissa. Maija Salon Musiikkileikkikoulua käyneet lapset (mm. Anna Riihimäki ja Lassi Jämsä) ovat avustaneet ja juontaneet Pikku Kakkosessa.
Salo kuului yhtyeeseen Pirkan neidot (muut jäsenet Pirkko-Liisa Lampela [nyk. Tikka], Pirjo Nallikari [nyk. Latvala] ja Irma Niemi [nyk. Tapio]). Yhtye sai alkunsa noin vuonna 1965 Töölön Yhteislyseossa, jonka oppilaita he tuohon aikaan olivat. Lauluviihdettä hän oli tekemässä useissa TV2:n ohjelmissa lauluyhtyeessä Hiltuset.
Eläkkeelle jäädessään Salo myi musiikkikoulunsa opettajien perustamalle osuuskunta Oktaaville vuonna 2007. Vuonna 2009 hän alkoi juontaa Yle TV2:n Pikku Kakkosta. Hänen puolisonsa Pekka Salo on Pikku Kakkosen historian ensimmäinen juontaja.
Maamar Mamouni

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Tours, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1995 1995–1996 1996–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2006 2006–2007 2007–2008 |  Tours  Ajaccio  Le Havre  Créteil  La Louvière  Gent  Lierse  Panserraïkós | 43 (1) 29 (0) 109 (7) 19 (2) 27 (7) 52 (3) 16 (0) 2 (0) |
Maajoukkue
| 1999–2005 |  Algeria | 30 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Maamar Mamouni (s. 28. helmikuuta 1976 Tours, Ranska) on ranskalais-algerialainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Mamouni pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa ja erityisesti Le Havressa.
Maajoukkueura

Mamouni edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 1999–2005 pelaten 30 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. kesäkuuta 1999 Tunisiaa vastaan.
Mamouni oli mukana vuosien 2000 ja 2004 Afrikan kisoissa.
Luotojärvi (Mikkeli)

| Luotojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°49′00″N, 27°17′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Luoto-oja Kyyveteen 
Järvinumero:  14.932.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,8 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  480 m  
Rantaviiva:  6,012 km  
Pinta-ala:  29,833 ha  
Saaria:  10 
 fiLuotojärvi 
Luotojärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Hiirolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 480 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 30 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan 10 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 6,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy.
Maija Saari

Maija Saari
Maija Saari (s. 26. maaliskuuta 1986 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti kaudella 2017 Naisten Liigan HJK:ta. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 94 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Maija Saari on vahva vasenjalkainen puolustaja, jonka kasvattajaseuroja ovat FC Kiisto ja FC Honka. Uransa Naisten Liigassa hän aloitti Hongassa vuonna 2002. Saari johdatti seuran kapteenina kolmeen perättäiseen Suomen-mestaruuteen vuosina 2006–2008. Joulukuussa 2008 Saari kirjoitti kahden vuoden sopimuksen ruotsalaisen Umeå IK:n kanssa. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan Norjan Toppserieniin Kolbotn IL:ään, minkä jälkeen hän pelasi Ruotsin Damallsvenskanissa kauden 2012 AIK:ssa ja kauden 2013 Mallbackens IF:ssä. Kaudeksi 2014 hän palasi AIK:hon, josta hän siirtyi kaudeksi 2016 norjalaisseura Stabækiin. Hän palasi Suomeen kaudeksi 2017 pelatakseen HJK:ssa.
Suomen naisten maajoukkueessa Saari debytoi maaliskuussa 2007 ja toimi pitkään maajoukkueen kapteenina. Hän edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa 2005 Suomen selviytyessä välieriin sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006. Saari pelasi kaikki pelit Suomessa järjestetyssä EM-lopputurnauksessa 2009 mukaan lukien tappiollinen puolivälieräpeli Englantia vastaan ja teki Tanskaa vastaan pelatun alkulohko-ottelun ainoan maalin. Sittemmin hän on noussut maajoukkueen kapteeniksi, mutta joutui pahan loukkaantumisen vuoksi jäämään pois vuoden 2013 EM-kisoista.
Viipurin lento-onnettomuus 1928

Viipurin lento-onnettomuus tapahtui 21. toukokuuta 1928, kun Suomen ilmavoimien Merilentoeskadeerin Hansa-Brandenburg-meritoimintakone IL-91 joutui Viipurin yllä muodostelmalennossa toisen koneen potkurivirtaan niin että sen peräsin leikkaantui irti. Koneessa matkustajana ollut lentosotamies Sannaksenaho putosi ylösalaisin kääntyneen koneen ohjaamosta 600 metrin korkeudelta alas päätyen kuolleena Viipurin suomalaisen lyseon katon läpi ullakolle. Konetta ohjannut vänrikki Jukka Ahlman koetti saada koneen ohjattua Salakkalahteen, mutta ei siinä lopulta onnistunut, vaan kone törmäsi kolmikerroksisen kivitalon seinään Torkkelinkatu 4:ssä. Paikalla olleista jalankulkijoista ompelijatar Ida Malinen kuoli heti jäätyään koneen ja talon seinän väliin ja toinen jalankulkija konttoristi Pekka Leskinen loukkaantui kuolettavasti. Lisäksi kolme henkilöä sai lievempiä vammoja ja paikalla ollut henkilöauto tuhoutui. Vänrikki Ahlmanin ruumis paiskautui koneesta katukäytävälle.
Onnettomuuspaikalle tuli useita henkilöitä auttamaan loukkaantuneita sekä myös muuta yleisöä. Tässä vaiheessa palavan koneen bensiinitankki räjähti, jolloin yleisön joukossa syntyi pakokauhu palavan bensiinin levitessä pitkin katua. Paikalla ollut rouva Elsa Grunau sai pahoja palovammoja tulen tartuttua hänen vaatteisiinsa, mutta hänet saatiin pelastettua. Grunau menehtyi kuitenkin vammoihinsa sairaalassa muutaman päivän kuluttua. Palava bensiini uhkasi sytyttää useita rakennuksia, mutta palokunta sai palon kuitenkin tukahdutettua nopeasti. Rakennukset saivat lähinnä savu- ja vesivaurioita ja joitain ikkunoita särkyi niistä. Myöskin Torkkelinkadun raitiotieliikenne keskeytyi, kun pudonnut kone katkaisi raitiotien sähkölinjan.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1965

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1965 järjestettiin 3.–4. heinäkuuta Raumalla.
Yleisen sarjan mitalistit > Miehet

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Helsingin Kisa-Veikot | 41,8 | Seppo Kuusiola | Lauri Tarasti | Reijo Salonen | Rainer Stenius |
| 2. | Lauttasaaren Pyrintö | 42,2 | Jouko Pellosniemi | Olli-Pekka Hartikainen | Tuomo Kujala | Seppo Auvinen |
| 3. | Vaasan Vasama | 42,9 | Jussi Rauhala | Tarmo Rauhala | Matti Anttonen | Risto Hytönen |
4 × 400 m
| 1. | Helsingin Kisa-Veikot | 3.17,2 | Reijo Salonen | Jorma Takala | Keijo Ceder | Pekka Juutilainen |
| 2. | Kaipolan Vire | 3.18,5 | Juhani Kotikoski | Tapani Ilkka | Teuvo Kuivaniemi | Voitto Koskinen |
| 3. | Helsingfors IFK | 3.19,7 | Rolf Bäckmark | Ulf-Christer Grönlund | Henrik Jansson | Harri Jansson |
4 × 800 m
| 1. | Helsingin Kisa-Veikot | 7.38,8 | Keijo Ceder | Paavo Hyvönen | Reijo Järvinen | Pekka Juutilainen |
| 2. | Kaipolan Vire | 7.40,8 | Olavi Lintunen | Tapani Ilkka | Olavi Salonen | Voitto Koskinen |
| 3. | Helsingfors IFK | 7.51,4 | Bengt Grundfeldt | Rainer Rönn | Tage Dahlström | Harri Jansson |
4 × 1 500 m
| 1. | Kaipolan Vire | 15.49,4 | Rauno Kotkajuuri | Niilo Kortelainen | Esko Sirén | Olavi Salonen |
| 2. | Jyväskylän Kenttäurheilijat | 15.50,0 | Esko Rouhiainen | Kaj Vartio | Kalevi Ihaksi | Heikki Kainlauri |
| 3. | Turun Urheiluliitto | 16.04,2 | Erkki Nurminen | Teuvo Virtanen | Reijo Auvainen | Simo Saloranta |
Yleisen sarjan mitalistit > Naiset

|  |  | Aika | 1>  osuus | 2>  osuus | 3>  osuus | 4>  osuus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
4 × 100 m
| 1. | Helsingin Naisurheilijat | 49,3 | Brita Johansson | Tuovi Vahtera | Liisa Niekka | Hilkka Ahlström |
| 2. | Vaasan Vasama | 50,6 | Tiina Leinonen | Orvokki Ojala | Leila Nyman | Sirkka Norrlund |
| 3. | Gamlakarleby IF | 51,2 | Kerstin Wentus | Lena Gustafsson | Ulla Karjaluoto | Mona-Lisa Strandvall |
3 × 800 m
| 1. | Kuortaneen Kunto | 7.19,4 | Tuula Ilkka | Hannele Kuusela | Eeva-Liisa Kalliolahti |  |
| 2. | Laitilan Jyske | 7.25,4 | Leena Tuominen | Riitta Tamminen | Sirpa Laihonen |  |
| 3. | Kouvolan Urheilijat | 7.30,8 | Eeva Haimi | Vaula Puomisto | Pirkko Ahtiainen |  |
Vili Auvinen

| Vili Auvinen |
| --- | --- |
 Auvinen vaimonsa Eila Roineen kanssa vuonna 1962 Tampereen Työväen Teatterin tuottamassa Max Frischin näytelmässä Andorran tasavalta.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vilho Emil Auvinen
Syntynyt: 11. marraskuuta 1931 Lohja
Kuollut: 2. elokuuta 1996 (64 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Vanhemmat:  Vilho Auvinen   Hellin Auvinen-Salmi
Puoliso:  Eila Roine (1955-1996)
Lapset:  Tommi P. Auvinen (k. 1965)   Tommi Auvinen   Janne Auvinen
Sukulaiset:  Hely Auvinen (sisko)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Vili Auvinen
Aktiivisena:  1949-1984
Merkittävät roolit:   Asumaniemi Tuntematon sotilas  Heikki Heikki ja Kaija 
Palkinnot
 Ida Aalberg -mitali   1977 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Vilho Emil ”Vili” Auvinen (11. marraskuuta 1931 Lohja – 2. elokuuta 1996 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänen tunnetuin roolisuorituksensa oli Heikki ja Kaija -televisiosarjan Heikkinä. Auvinen toimi samalla myös sarjan henkilöohjaajana. Kaijan roolissa oli hänen vaimonsa Eila Roine. Roineella ja Auvisella on kaksi poikaa, ohjaaja-näyttelijä Tommi Auvinen ja valo- ja äänisuunnittelija Janne Auvinen. Auvinen esitti Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Asumaniemeä.