stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanhijärvi (Lappeenranta)

Hanhijärvi on kylä Lappeenrannassa, ja se sijaitsee noin 8 kilometriä Lappeenrannan keskustasta etelään. Hanhijärvi on laaja kyläkokonaisuus, johon kuuluvat myös Hanhikempin ja Rantalan kylät. Hanhijärven vesistöalue sijoittuu Hanhijärven, Puralan ja Kauskilan kylien väliin.
Aiheesta muualla

Hanhijärven kyläyhdistyksen kotisivut
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa
HMS Toreador

| HMS Toreador |
| --- | --- |
 Alus Kanadan laivaston HMCS Vancouverina

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  marraskuu 1917
Laskettu vesille:  7. joulukuuta 1918
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1919
Loppuvaihe:  romutettu 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  919 t (standardi) 1 240 t (max)
Pituus:  84,12 m
Leveys:  8,15 m
Syväys:  2,99 m
Koneteho:  29 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  90
Aseistus
Aseistus:  3 x QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä 1 x QF 2 naulan ilmatorjuntatykki 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea 2 x 18" torpedoputkea
HMS Toreador oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1919 palvelukseenotettu Thornycroftin S -luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1917 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 1918 ja valmistui huhtikuussa 1919 ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.
Palvelus

Alus siirrettiin Kanadan laivastolle maaliskuussa 1928 nimettynä HMCS Vancouveriksi. Alus romutettiin 1937.
Margaret Sullavan

Margaret Sullavan.
Margaret Brooke Sullavan (16. toukokuuta 1909 Norfolk, Virginia – 1. tammikuuta 1960 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Sullavan teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1933. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa Kolme toverusta (1938), josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden vuonna 1939. Hän oli vuonna 1952 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Sullavan oli lyhyesti naimisissa Henry Fondan kanssa vuosina 1931–1932.
Sullavanilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän päätti elämänsä ottamalla lääkeyliannostuksen 50-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Margaret Sullavan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hanna Lundberg

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Flims Flaax 2023 | viesti |  |
|  Pronssia | Flims Flaax 2023 | keskimatka |  |
Hanna Lundberg (s. 2002) on ruotsalainen suunnistaja. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Lundberg saavutti maailmanmestaruuden viestissä ja pronssia keskimatkalla. EM-kilpailuista hänen paras saavutuksensa on pudotussprintin seitsemäs sija Neuchâtelin EM-kilpailuista vuodelta 2021. Lundberg on voittanut yhden suunnistuksen maailmancupin osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Juniorien MM-kilpailuista Lundberg saavutti viisi maailmanmestaruutta ja yhden hopean.
Guardians 4

Guardians 4 on vuonna 2009 perustettu j-pop-ryhmä, johon kuuluvat Aika Mitsui, Risako Sugaya, Yurina Kumai ja Saki Nakajima.
Singlet

Järjestyksessä vanhimmasta uusimpaan:
Omakase! Guardian
School Days
PARTY TIME
Going On!
Hallo Spaceboy

| ”Hallo Spaceboy (Pet Shop Boys Remix)” David Bowie featuring Pet Shop Boys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Outside
 B-puoli: ”The Hearts Filthy Lesson” ”Under Pressure” (live) ”Moonage Daydream (live)”
 Äänitetty : kesä 1994 & 17. ja 18. tammikuuta 1995
 Julkaistu: helmikuu 1996
 Tekijä(t): David Bowie, Brian Eno
 Tuottaja(t): David Bowie, Brian Eno
 Tyylilaji: alternative dance, syntikkapop
 Kesto: 05.14 (albumi) 04.25 (Pet Shop Boys -mix)
 Levy-yhtiö: Arista, BMG, RCA, Virgin
Listasijoitukset
 Britannian singlelista: 12.
David Bowien muut singlet
| ”Strangers When We Meet” 1995 | ”Hallo Spaceboy” 1996 | ”Telling Lies” 1996 |
Hallo Spaceboy on brittimuusikko David Bowien vuonna 1995 julkaistu kappale hänen albumiltaan Outside. Se oli albumin kolmas single ja suurin hitti, kun se julkaistiin helmikuussa 1996 Pet Shop Boysin miksaamana versiona, joka nousi Britannian singlelistalla sijalle 12.
Alkuperäinen, albumilla julkaistu versio on Nine Inch Nails -vaikutteista industrial rockia, jossa hakkaava rumpurytmi loppuu ja alkaa uudelleen läpi esityksen. Bowien laulutapa vaihtelee aggressiivisen ja rauhallisen välillä. Pet Shop Boys muokkasi kappaletta tanssittavammaksi, laulaa siinä mukana ja lisäsi siihen mukaan Bowien kappaletta ”Space Oddity”.
Outside-albumista julkaistiin Euroopassa toinen painos 1. Outside Version 2, jolla on mukana myös kappaleen Pet Shop Boys -miksaus.
Kokoonpano

David Bowie – laulu
Reeves Gabrels – kitara, luupit, teksturointi
Carlos Alomar – kitara
Yossi Fine – bassokitara
Brian Eno – syntetisaattorit, lyömäsoittimet
Mike Garson – piano
Joey Baron – rummut
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo David Bowien virallinen Youtube-kanava.
Marc Anthony

| Marc Anthony |
| --- | --- |
 Marc Anthony esiintymässä vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marco Antonio Muñiz
Syntynyt: 16. syyskuuta 1968 (ikä 56) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, säveltäjä, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Marc Anthony
Laulukielet:  espanja, englanti
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  latin, salsa, pop, dancepop
Levy-yhtiöt:  RMM Records & Video Columbia Records Sony Music Latin
Aiheesta muualla
www.marcanthonyonline.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marc Anthony (oikealta nimeltään Marco Antonio Muñiz s. 16. syyskuuta 1968 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, Grammy-palkittu muusikko ja lauluntekijä. Anthony on kaikkien aikojen eniten levyjä myynyt salsa-artisti ja New York Magazinen listan mukaan hän on kymmenen vaikutusvaltaisimman newyorkilaisen joukossa.
Marc Anthony oppi musiikinteorian ja säveltämisen alkeet isältään ja kuunteli nuoruudessaan latinomuusikoita kuten Willie Colónia, Rubén Bladesia ja Héctor Lavoe, mutta myös pop-artisteja ja -yhtyeitä kuten Air Supply and José Feliciano. Anthony aloitti muusikonuransa sisarensa kanssa jo 12-vuotiaana ja lauloi taustoja useilla levyillä.
Anthonyn debyyttialbumi When the Night Is Over, joka yhdisteli latinomusiikia ja hip-hopia, ilmestyi vuonna 1991. Albumin single "Ride on the Rhythm" nousi Billboard-tanssimusiikkilistan ensimmäiselle sijalle. Seuraavan albumin Otra Nota musiikki oli enemmän salsavaikutteista. Vuonna 1999 julkaistu albumi Contra la Corriente toi Anthonylle Grammy-palkinnon parhaasta latinomusiikkialbumista.
Marc Anthony on myös näytellyt useissa elokuvissa kuten Kostoisku (1996), Big Night - italialainen ilta (1996) ja Hakkerit (1995) sekä vuonna 1998 jakoi pääroolin Rubén Bladesin kanssa Paul Simonin Derek Walcottin libretoon säveltämässä Broadway-musikaalissa The Capeman. Vuonna 2007 Anthony esitti Héctor Lavoeta elokuvassa King of Salsa, jossa esiintyi myös hänen entinen vaimonsa Jennifer Lopez.
Diskografia

Rebel (1988)
When the Night is Over (1991)
Otra Nota (1993)
Todo a Su Tiempo (1995)
Contra la Corriente (1997)
Marc Anthony (1999)
Libre (2001)
Mended (2002)
Amar Sin Mentiras (2004)
Valió la Pena (2004)
El Cantante (2007)
Iconos (2010)
3.0 (2013)
Opus (2019)
Pa'llá Voy (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marc Anthony Wikimedia Commonsissa
Marc Anthony Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Happy Song

Happy Song voi tarkoittaa seuraavia:
Happy Song, Baby’s Gangin kappale vuodelta 1983
Happy Song, Bring Me the Horizonin kappale vuodelta 2018
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Happy Song”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hangon suomalainen seurakunta

| Hangon suomalainen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hangon kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Espoon hiippakunta
Rovastikunta:  Lohjan rovastikunta
Pääkirkko:  Hangon kirkko
Perustettu:  1962
Jäsenmäärä:  2 447 (2022)
– Osuus asukkaista:  55,6 %
Kirkollisvero:  1,60 %
Kirkkoherra:  Johannes Tikka
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hangon suomalainen seurakunta on seurakunta  Uudellamaalla, Hangon kaupungissa. Seurakunta kuuluu Espoon hiippakunnassa Lohjan rovastikuntaan ja on osa Hangon seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Johannes Tikka. Vuonna 2022 seurakunnassa oli 2 447 jäsentä.
Papisto

2015→ Johannes Tikka
Marie Jay Marchand-Arvier

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marie Marchand-Arvier Semmeringissä 2008 |  Marie Marchand-Arvier Semmeringissä 2008 |  Marie Marchand-Arvier Semmeringissä 2008 |  |
Maa:   Ranska
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Val d'Isère 2009 | supersuurpujottelu |  |
Marie Jay Marchand-Arvier (s. 8. huhtikuuta 1985 Laxou, Meurthe-et-Moselle, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt etupäässä vauhtilajeissa eli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa.
Marchand-Arvier sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi syöksylaskussa Mariborissa 2004. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Torinon olympialaisissa 2006 ollen syöksylaskussa viidestoista. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui samassa lajissa yhdenneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa Lindsey Vonnin jälkeen. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui viidenneksi ja syöksylaskussa kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja alppiyhdistetyssä kymmenes. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi ja Schladmingissa 2013 syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa 14:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli supersuurpujottelussa neljästoista.
Marchand-Arvier on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa viisi kertaa palkintokorokkeelle: Cortina d'Ampezzon ja Lenzerheiden syöksykilpailuissa kaudella 2006–2007 kolmanneksi, St. Moritzin supersuurpujottelussa kaudella 2009–2010 toiseksi, Lake Louisen syöksylaskussa kaudella 2011–2012 toiseksi ja Meribelin syöksylaskussa kaudella 2012–2013 kolmanneksi. Hän voitti Ranskan mestaruuden supersuurpujottelussa 2008, 2010 ja 2011 sekä alppiyhdistetyssä 2008.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Massimiliana Landini Aleotti

| Massimiliana Landini Aleotti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1942 (ikä 81–82) Italia
Muut tiedot
Omaisuus:  7,9 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Menarini Group (lääkeyhtiö)
Massimiliana Landini Aleotti (s. 1942, Italia) on italialainen, yli 17 000 henkeä työllistävän ja yli 100 maassa toimivan Menarini -lääkekonsernin perijätär ja miljardööri.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 196. rikkaimmaksi ihmiseksi (tai 15. rikkaimmaksi naiseksi). Tuolloin hänen ja häen kolmen lapsensa yhteiseksi varallisuudeksi arvioitiin 7,9 miljardia dollaria.
Varallisuus oli peräisin hänen edesmenneen miehensä Dr. Alberto Sergio Aleottin (k. 2014) työpaikan (vuodesta 1964) eli firenzeläisen Menarini -lääkeyhtiön (A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl) omistusosuudesta. Alberto Aleotti osti yhtiön sen aiemmilta omistajilta 1990-luvun alkupuolella. Vuonna 2011 yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi johtoon nousi tytär Dr. Lucia Aleotti ja varapuheenjohtajaksi poika Alberto Giovanni Aleotti. Maaliskuussa 2018 yhtiö kertoi nostavansa hallituksen puheenjohtajaksi omistajaperheen ulkopuolisen henkilön.
Maine (osavaltio)

Maine on Yhdysvaltojen osavaltio Uuden-Englannin alueella Koillis-Yhdysvalloissa. Sen rajanaapurit ovat New Hampshire lounaassa, Kanadan provinssit Quebec ja New Brunswick pohjoisessa ja Atlantin valtameri idässä. Maine on Uuden-Englannin pohjoisin osavaltio. Nykyään Maine on ainoa Yhdysvaltain osavaltio, jonka rajanaapurina on vain yksi toinen osavaltio (Alaskalla ja Havaijilla naapuriosavaltioita ei ole). Mainen väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 1 362 359.
Maantiede

Osavaltion pääkaupunki on Augusta. Muita suuria kaupunkeja ovat Portland, Lewiston ja Bangor.
Mainen pinta-alasta 90 prosenttia on metsää, ja se on harvimmin asuttu osavaltio Mississippijoen itäpuolella.
Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Portlandissa on noin 26 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa −10,3 astetta.
Mainen kartta (suurenna)
Androscogginjoki kulkee Mainen läpi.
Majakka Acadian kansallispuistossa.
Historia

Mainen varhaisimmat tunnetut asukkaat kuuluivat mi’kmaq- ja abenaki-intiaaneihin. Abenekajea asui ympäri osavaltiota jokilaaksoissa ja rannikoilla, kun taas sotaisammat mi’kmaq-intiaanit elivät osavaltion itäosissa ja nykyisen Kanadan puolella New Brunswickissa. Mainen intiaaneista säilyi vain joitain hajanaisia heimoja eurooppalaisten saavuttua alueelle.
Tiedot Mainen rannikon ensimmäisistä eurooppalaisista ovat hieman hataria: viikinkien vierailuista on vain niukkoja ja kiistanalaisia todisteita ja John Cabotin matkoista 1490-luvulla ei ole todisteita. 1610-lukuun mennessä rannikolla oli jo kalastusalueita ja sisämaassa käytiin turkiskauppaa intiaanien kanssa. Etelärannikon York sai 1641 ensimmäisenä amerikkalaisena paikkakuntana kaupungin oikeudet.
Maine oli pitkään englantilaisten, ranskalaisten ja intiaanien taistelualuetta, kunnes britit kaatoivat 1763 Ranskan itäisessä Kanadassa. Maine oli saanut provinssin aseman Englannin Kaarle I:ltä, mutta massachusettsilaiset saivat isoja osia alueesta haltuunsa 1600-luvun aikana. Massachusettsilaiset pystyivät vastustamaan Mainen vaatimusta omaan hallintoon vuoden 1812 sotaan asti. Massachusetts ei ollut pystynyt turvaamaan Mainen piirikuntaa brittihyökkäyksiltä. Maine liittyi 1820 Missourin kompromissin jälkeen liittovaltioon orjista vapaana osavaltiona.
Mainen koillisraja oli pitkään Yhdysvaltain ja Britannian välinen kiista. Pariisin rauhassa 1783 raja määrättiin kulkevaksi ylänköseudulla, mutta sen määritteleminen osoittautui vaikeaksi. Osapuolet kävivät asiasta 1838–1839 niin sanotun Aroostook-sodan. Kenraali Winfield Scottin järjestämä aselepo antoi osapuolille kiistellyn alueen yhteishallinnon. Lopulliseen sopuun päästiin 1842, kun alue jaettiin suunnilleen kahtia.
Maineen muutti yrittäjiä, jotka pyrkivät rikastumaan muun muassa turkilla, kaloilla ja puutavaralla. Osavaltion talous kehittyi nopeimmin 1830–1860, jolloin taloutta hallitsivat puutavara, jää, graniitti ja kalkki. Tekstiili- ja paperiteollisuus tulivat merkittäviksi tekijöiksi 1800-luvun lopulla.
1900-luvun puolivälin jälkeen monet perinteiset teollisuudenalat ovat kärsineet. Matkailu on sen sijaan kehittynyt.
Hallinto

Mainen lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 31, 33 tai 35 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 151 jäsentä.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri.
Maine on jaettu 16 piirikuntaan.
Talous

Mainen suurimmat tulonlähteet ovat metsätalous ja turismi. Maine on Yhdysvaltojen toiseksi eniten paperia tuottava osavaltio Wisconsinin jälkeen. Paperiteollisuus työllistää 7 400 henkeä ja tuottaa 4,1 prosenttia osavaltion bruttokansantuotteesta.
Myös kalastus on Mainessa tärkeä elinkeino. Vuonna 2011 kalastusmarkkinoiden arvo oli 435 miljoonaa dollaria. Kalastuksessa tärkein laji on amerikanhummeri, jota pyydystää Mainessa noin 4 500 kalastajaa.
Liikenne

Mainen lentoasemista 24:llä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Niistä kahdeksalta lähti yli sata matkustajaa. Vilkkaimmat lentoasemat olivat Portlandin kansainvälinen lentoasema (858 000 lähtevää matkustajaa) ja Bangorin kansainvälinen lentoasema (274 000). Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA on nimennyt Bangorin lentoaseman yhdeksi Yhdysvaltain kansainvälisen lentoliikenteen pääasiallisista varakentistä.
Osavaltion suurimmat rautatieyhtiöt ovat rahtia kuljettavat Pan Am Railways, Central Maine & Quebec Railway, Eastern Maine Railway ja Maine Northern Railway. Mainen liikennevirasto omistaa suuren osan rataverkosta. Amtrakin matkustajajunista Mainessa kulkee Downeaster, jonka pääteasema on Brunswick.
Satamia Mainessa on 44. Niistä suurimmat risteilymatkustajien määrällä mitattuna olivat vuonna 2015 Bar Harborin satama (159 000 matkustajaa) ja Portlandin satama (97 000). Lauttaliikennettä Mainessa harjoittavat niin Mainen liikennelaitos kuin yksityiset yrityksetkin.
Mainessa kulkee vain yksi Interstate-tie (Interstate 95).
Väestö

Mainessa oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 1 362 359 asukasta ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1 328 361 asukasta. Asukkaista 19 % on alle 18-vuotiaita, 60 % 18–64-vuotiaita ja 21 % yli 64-vuotiaita. Asukkaista noin 94 % on valkoisia. Osuus on selvästi suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (n. 76 %).
Kulttuuri

Mainessa on elänyt erikoislaatuisia ihmisryhmiä kuten shakerit. Mainen osavaltionmuseo on Augustassa ja merimuseo Bathissa.
Osavaltion tunnettuihin kirjailijoihin kuuluvat Henry Wadsworth Longfellow, Harriet Beecher Stowe, Sarah Orne Jewett, Edwin Arlington Robinson, Edna St. Vincent Millay ja Stephen King.
Maine Red Claws on NBA:n kehitysliigan koripallojoukkue, Portland Pirates pelasi jääkiekkoa AHL:ssä ja Portland Sea Dogs pelaa baseballia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maine Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Maine Wikivoyagessa (englanniksi)
Osavaltion parlamenttitalo Augustassa.
Amtrakin operoima Downeaster-juna.
Hanna Marklund

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Hanna Gunilla Marklund
Syntymäaika: 26. marraskuuta 1977 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Skellefteå, Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 171 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–1999 | Sunnanå SK |  |  |
| 2000–2004 | Umeå IK |  |  |
| 2005–2008 | Sunnanå SK |  |  |
Maajoukkue
| 1997–2008 | Ruotsi | 118 | (6) |

Hanna Gunilla Marklund (s. 26. marraskuuta 1977 Skellefteå, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajana. Marklund käytti pelinumeroa 4. Hän pelasi Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueessa 118 ottelua, ja teki niissä 6 maalia.
Ura

Marklund aloitti jalkapallon pelaamisen Varuträsk IF:ssa. Seuraavaksi hän siirtyi pelaamaan Sunnanå SK:hon Damallsvenskaniin. Vuonna 2000 Marklund teki sopimuksen Umeå IK:n kanssa, ja pelasi seurassa vuoteen 2004 asti. Viimeksi mainitun seuran riveissä hän voitti kolme Damallsvenskanin mestaruutta (2000, 2001 ja 2002). Hänet palkittiin marraskuussa 2005 Diamantbollen-palkinnolla. Marklund ilmoitti tammikuussa 2008 lopettavansa uransa raskauden vuoksi. Hänelle syntyi sittemmin myös toinen tytär.
Marie Laurencin

Valokuva vuodelta 1949
Marie Laurencin (31. lokakuuta 1883 – 8. kesäkuuta 1956) oli ranskalainen taidemaalari ja graafikko.
Laurencin syntyi Pariisissa, jossa hän eli suuren osan elämästään. 18-vuotiaana hän alkoi opiskella posliinitaidetta Sèvressä. Tämän jälkeen hän palasi takaisin Pariisiin ja jatkoi taideopiskelujaan Humbertin Akatemiassa, missä hän keskittyi öljymaalaukseen.
Aiheesta muualla

Marie Laurencin Europeanassa
Happy Planet Index

Valtiot Happy Planet Index -pisteiden mukaisesti.
Happy Planet Index (HPI) on ihmisten hyvinvointia ja ympäristövaikutuksia mittaava indeksi.
Indeksin tarkoituksena on kyseenalaistaa vakiintuneet maiden kehitystä kuvaavat indeksit, kuten bruttokansantuote (BKT) ja inhimillisen kehityksen indeksi (HDI), joiden ei katsota ottavan huomioon kestävyyttä. Erityisesti BKT:tä pidetään sopimattomana, koska useimpien ihmisten perimmäinen tavoite ei yleensä ole olla rikkaita vaan onnellisia ja terveitä.
Happy Planet Index mittaa elinajanodotetta, koettua hyvinvointia, tulosten epätasa-arvoa ja ekologista jalanjälkeä, jotta voidaan määrittää maat, jotka pystyvät tarjoamaan asukkailleen pisimmän ja onnellisimman, mutta myös kestävimmän elämän. Indeksillä mitataan tehokkuutta asettamalla maat paremmuusjärjestykseen sen mukaan, miten ne tarjoavat asukkailleen pitkän ja onnellisen elämän kutakin ympäristötuotoksen yksikköä kohden.
Maria Kilpi

| Maria Kilpi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  dramaturgi
Käsikirjoittaja
Alma mater:  Teatterikorkeakoulu
Maria Kilpi (s. 1979) on suomalainen dramaturgi. Hän on sekä kirjoittanut omia tekstejä että dramatisoinut muiden tekstejä. Hän on ollut myös perustamassa näytelmäkirjailijayhteisö Tekstiä (nyk. Pohjateksti). Kilpi on valmistunut dramaturgiksi Teatterikorkeakoulusta.
Maria Kilven tunnetuin teos on näytelmä Harmin paikka (2007). Se hyväksyttiin Berliinin Theatertreffenin Stückemarkt-teatterikatselmukseen, jossa se valittiin katselmuksen parhaaksi näytelmäksi. Näytelmä on tämän jälkeen esitetty Berliinissä Maxim-Gorki-teatterissa, Wienin Burgtheaterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.
Kilpi nimitettiin Taideyliopiston Teatterikorkeakouluun dramaturgian lehtoriksi ajalle 1.8.2015 – 31.7.2020.
Dramatisointeja

Jorma Ojaharju: Valkoinen kaupunki, Vaasan kaupunginteatteri, 2011
Risto Isomäki: Sarasvatin hiekkaa, Espoon kaupunginteatteri, 2012
Ei maar ny loppu löhöily, Turun kaupunginteatteri, Sopukka, 2012
Aiheesta muualla

Näytelmäkirjailijat länsimaisessa kulttuurissa Pohjateksti.fi. Arkistoitu 25.10.2020. Viitattu 26.10.2020.
Maria Kilpi Taideyliopisto. Arkistoitu 26.10.2020. Viitattu 26.10.2020.
Maria Katajavuori

| Maria Katajavuori> Katariina E. M. Vuorinen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1993 (ikä 30–31)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  ekologi, tutkija ja kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Maria Katajavuori
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Kirjallinen suuntaus: tietokirjallisuus
Palkinnot
 tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 2019 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maria Katajavuori, oikealta nimeltään Katariina E. M. Vuorinen (s. 1993 Turku), on suomalainen ekologi, tutkija ja kirjailija. Katajavuoren kirja Kuoleman ja elämän kysymys. Miten yksilöt, lajit ja yhteiskunnat altistavat itsensä tuholle sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2019. Katajavuoren toinen tietokirja Valas lasimaljassa valittiin tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokkaaksi 2022.
Katajavuori on valmistunut maisteriksi Turun yliopistosta. Hänen pro gradu -tutkielmansa (2016) aiheena oli Tundrakasvillisuuden muutoksia lämpenevässä ilmastossa sisämaan tunturin puurajaekotonilla. Katajavuori on asunut Norjassa vuodesta 2017 ja väitellyt tohtoriksi Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissa aiheenaan ilmaston ja kasvinsyöjien vaikutus pohjoisen kasvillisuuteen. Hän työskentelee biologian tutkijana Tromssan yliopistossa Pohjois-Norjassa.
Teokset

Kuoleman ja elämän kysymys: miten yksilöt, lajit ja yhteiskunnat altistavat itsensä tuholle.  Jyväskylä:  Atena, 2018.  ISBN 978-952-300-455-9.
Valas lasimaljassa: Miten vangitsemme itsemme ympäristötuhon ansaan.  Atena, 2022.  ISBN 978-951-1-42313-3.