stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Evangelista Purkyně

Jan Evangelista Purkyně.
Jan Evangelista Purkyně (myös muodossa Johannes Evangelista Purkinje, 18. joulukuuta 1787 Libochovice – 18. heinäkuuta 1869 Praha) oli tšekkiläinen fysiologian ja anatomian tutkija. Hän löysi vuonna 1839 sydämen sähköisen järjestelmän pienimmät haarat eli Purkinjen syyt. Löydön avulla voitiin selvittää sydämen sähköisten impulssien toiminta. Hän teki myös useita muita muun muassa hermoston toimintaa selvittänyttä mikroskooppisen anatomian löytöä. Purkyně teki tärkeimmät tutkimuksensa vuosina 1823–1849 Wrocławin (Breslaun) yliopiston professorina. Vuonna 1849 hänet kutsuttiin Prahaan Kaarlen yliopiston professoriksi.  Tšekin pohjoisosassa Ústí nad Labem -nimisessä kaupungissa toimiva yliopisto käyttää nimeä Univerzita Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem.
Purkyněn julkaisuja

Beiträge zur Kenntnis des Sehens in subjektiver Hinsicht (1819–1825)
Beobachtungen und Versuche zur Psychologie der Sinne (1823–1826)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Evangelista Purkyně Wikimedia Commonsissa
J. A. Bergman

Johan Albert (J. A.) Bergman (4. tammikuuta 1844 Lapväärtti – 3. lokakuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä J. A. B.
Bergmanin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Johan August Bergman ja Hedvig Kristina Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1862 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869. Bergman toimi Oulussa opettajana 1871–1886 ja Pietarsaaren ruotsalaisen alkeiskoulun ja reaalikoulun ruotsin, suomen ja uskonnon kollegana 1886–1898. Hän oli Pohjois-Suomi -lehden päätoimittajana 1876–1877. Viimeiset parikymmentä vuottansa hän eli eläkkeellä Hämeenlinnassa.
Bergmanin esikoisteos ”runollinen kalenteri” Kalervo (1871) sisälsi hänen omia runojaan sekä Kalevalasta ja Kantelettaresta mukailtuja runoja. Kirjassa oli mukana myös maalaisnäytelmä Halut älyn pettää ja yksi esitelmä. Samana vuonna Bergman julkaisi myös Kirjallisessa Kuukausilehdessä Homeroksen Ilias-eepoksesta tekemänsä käännösharjoitelman Hektorin vainomus ja kuolo. Hän kirjoitti myös runoja Joukahainen-lehteen  ja Kirjalliseen Kuukauslehteen.
Bergmanin tunnetuin teos, 1881 ilmestynyt romaani Nevalaiset, käsitteli nurmeslaisten talonpoikien kapinaa veronkantaja Simo Affleckia vastaan vuonna 1710. Romaaniin liittyi romanttisena aineksena Juhani Nevalaisen ja Elsa Sormuisen lemmentarina.
Vuonna 1902 Bergman julkaisi toisen historiaan sijoittuvan kertomuksensa Sulikki joka kertoi pakanallisen hämäläisnoidan Kammon tyttären Sulikin tuhoisaksi osoittautuvan lemmentarinan. Tapahtumat sijoittuivat piispa Tuomaan aikaan vuoteen 1238. Bergman oli aiemmin julkaissut myös Pohjanmaalle sijoittuvan kansankuvauksen Aunolan emäntä jonka aiheena oli Aumolan talon rikkaan emännän petollinen lapsenomistusjuttu ja siitä seuraava häpeä.
Bergman oli naimisissa 1876–1919 Amanda Karolina Olinin (k. 1919) kanssa.
Teoksia

Kalervo : Runollinen Kalenteri, tehnyt J. A. B. Oulu 1871
Nevalaiset : historiallis-romantillinen kertomus Itä-Suomesta. Oulun kirjapaino, Oulu 1881 (ilmestyi 1916 Kariston kustantamana nimellä Nurmeksen kapina, historiallinen kertomus Itä-Suomesta)
Aumolan emäntä, novelli, kirjoittanut J. A. B. WSOY 1885
Lyhyt selitys mailman rakennuksesta, kirj. J. A. B. Kansanvalistus-seuran toimituksia 51. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1886
Kertomuksia. K. F. Kivekäs, Oulu 1889
Sulikki : kertomus pakanuuden viimeajoilta Hämeessä. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1902
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia J. A. Bergmanin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Digi.fi: Kertomuksia
Jan Komasa

Jan Komasa
Jan Tadeusz Komasa (s. 28. lokakuuta 1981 Poznań) on puolalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on näyttelijä Wiesława Komasan poika. Jan Komasa valmistui PWSFTviT Lódz -elokuvakoulusta. Komasa ohjasi ensimmäisen elokuvansa, 15 minuuttia kestävän lyhytelokuva Fajnie, że jesteśin vuonna 2003. Komasan seitsemäs ohjattu elokuva, Varsovan vuoden 1944 tapahtumiin perustuva elokuva Varsova 44 sai menestystä Puolassa ja kiitosta myös muualla Euroopassa. Komasan ensimmäinen pitkä elokuva oli vuonna 2005 ilmestynyt Oda do radości, jonka kesto oli 120 minuuttia. Komasa asuu Varsovassa, jonne hän muutti seitsemänvuotiaana synnyinkaupungistaan Poznańista.
Käännös suomeksi
Jan Koemmet

| Jan Koemmet> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jan Kömmet
Syntynyt: 18. elokuuta 1961 (ikä 63) Wuppertal, Länsi-Saksa
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, hard rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Accept, Bad Steve, Lion Twin
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jan Koemmet (s. 18. elokuuta 1961, Wuppertal, Länsi-Saksa) on saksalainen kitaristi ja suunnittelija.
Koemmet oli lyhyen ajan saksalaisen havey metal -yhtyeen Acceptin kitaristina keväällä 1982 kitaristi Jörg Fischerin lähdettyä yhtyeestä juuri ennen Restless and Wildin levytysten aloittamista. Koemmet oli yhtyeen mukana studiossa, ja soitti demoversioilla, mutta hänen soittoaan ei kuulla varsinaisella levyllä.
Vuonna 1983 Koemmet perusti muiden entisten Accept-jäsenten Dieter Rubachin ja Frank Friedrichin kanssa yhtyeen Bad Steve. Vuonna 1985 Bad Steve julkaisi debyyttialbuminsa Killing The Night ja kiersi vähän aikaa Acceptin lämppärinä.
Vuonna 2011 Koemmet perusti heavy metal -yhtyeen Lion Twin yhdessä laulaja Liane Vollmer-Sturmin kanssa. Duo julkaisi ensimmäisen levynsä Nashville, vuonna 2013.   Yhtyeen laulun sanat käsittelevät yhteiskunnallisia kysymyksiä ja se tukee Greenpeace- ja Amnesty International -järjestöjen toimintaa musiikillaan.
Jan Kodeš

| Jan Kodeš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1946  Praha 
Tennispelaaja
Pituus:  175  cm
Paino:  81 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Palkintorahat:  693 197 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5  (13. syyskuuta 1973)
Voitot/tappiot:  427–250
Nelinpeli
Paras sijoitus:  133  (3. tammikuuta 1983)
Voitot/tappiot:  316–188
Aiheesta muualla
web.kodes-tennis.com/cs
ITF
ATP
Jan Kodeš (s. 1. maaliskuuta 1946 Praha, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen tennispelaaja.
Kodeš voitti uransa aikana kolme Grand Slam -turnausta: kahdesti Ranskan avoimen turnauksen (1970, 1971) ja kerran Wimbledonin (1973). Lisäksi hän selviytyi vuosina 1971 ja 1973 Yhdysvaltain avoimen turnauksen loppuotteluun, joissa hän hävisi Stan Smithille ja John Newcombelle. Newcombe oli vuoden 1971 turnauksessa ykkössijoitettu pelaaja, mutta Kodeš voitti hänet ensimmäisellä kierroksella.
Kodeš valittiin Yhdysvalloissa sijaitsevaan International Tennis Hall of Fameen vuonna 1990.
Jan Everse

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jan Everse
Syntymäaika: 5. tammikuuta 1954 (ikä 70)
Syntymäpaikka: Rotterdam, Zuid-Holland, Alankomaat
Seura
Seura:  FC Dordrecht
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1972–1977 1977–1980 |  Feyenoord  AFC Ajax | 46 (2) 69 (0) |
Maajoukkue
| 1975 |  Alankomaat | 2 (0) |
Valmennusura
1980–1985 1986–1988 1988–1989 1990–1994 1994–1994 1996–1998 1998–1999 2001 2001–2003 2004–2006 2006–2009 2010 2010–2011 2015–:  Swift Boys  Unitas'30  VV Hardinxfeld  Kozakken Boys  DCV  FC Zwolle  Sparta Rotterdam  FC Jokerit  Zwart-Wit'28  Excelsior Maassluis  FC Zwolle  SC Heerenveen  Sparta Rotterdam  FC Dordrecht
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jan Everse (s. 5. tammikuuta 1954 Rotterdamissa) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Maaliskuusta 2015 lähtien hän on toiminut FC Dordrechtin päävalmentajana.
Ura

Pelaajana Everse oli puolustaja. Hän edusti Feyenoordia 1972–77 ja Ajaxia 1977–80. Everse joutui lopettamaan uransa jo vuonna 1980 loukkaantumisen takia. Everse saavutti pelaajana kolme maansa mestaruutta. Lisäksi hän pelasi maajoukkueessa kaksi ottelua.
Valmentajana Everse valmensi Suomessa FC Jokereita kaudella 2001. Hän kuitenkin sai potkut kesken kauden, jolloin tilalle astui Ville Lyytikäinen. Ennen Jokereihin tuloaan Everse oli valmentanut muun muassa FC Zwollea ja Sparta Rotterdamia. Vuonna 2006 Everse palasi takaisin vanhaan seuraansa Zwolleen. Hän valmensi seuraa Eerste Divisiessä kolmisen vuotta, kunnes sai potkut huhtikuussa 2009.
Helmikuussa 2010 Eredivisiessä häntäpäähän juuttunut SC Heerenveen palkkasi Eversen loppukauden päävalmentajakseen.  Pian Eversen palkkaamisen jälkeen seura ilmoitti, että kesällä hänet korvaa Ron Jans.  Everse johdatti Heerenveenin kauden päätteeksi sijalle 11.
Kesäkuussa 2010 Eversen kerrottiin siirtyvän Eerste Divisiehen pudonneen Sparta Rotterdamin päävalmentajaksi.  Hän sai potkut helmikuun lopulla 2011.
Maaliskuussa 2015 Eversestä tuli Eredivisien jumboseura FC Dordrechtin väliaikainen päävalmentaja. Everse ei seuraa kyennyt nostamaan pois jumbosijalta, mutta sai jo huhtikuun puolivälissä seuralta jatkosopimuksen kaudelle 2015/16.
Aiheesta muualla

Eversen CV (hollanniksi)
Johan Haartman (vanhempi)

Johan Haartman vanhempi (9. maaliskuuta 1682 Uskela – 9. tammikuuta 1737 Turku) oli suomalainen filosofi ja Turun akatemian professori. Hänet nimitettiin vuonna 1722 logiikan ja metafysiikan professoriksi ja vuonna 1735 teologian professoriksi.
Hänen poikiaan olivat lääketieteen professori Johan Haartman (nuorempi) ja Turun piispa, logiikan ja metafysiikan professori Jakob Haartman. Hänen vaimonsa oli Finströmin kirkkoherran tytär Maria Sundenius.
James Godday

| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Nigeria> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 4 × 400 m |  |
James Godday (s. 9. tammikuuta 1984 Kaduna) on nigerialainen 400 metrin juoksija.
Godday oli mukana Ateenan olympialaisissa 2004 Nigerian joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa olympiapronssia. Seuraavana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa 400 metrin välierissä ajalla 46,62. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui myös 400 metrin välierissä ajalla 45,80. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Afrikan mestaruuskilpailuissa viidenneksi ajalla 46,15. Vuonna 2008 hän karsiutui Pekingin olympialaisten välierissä ajalla 45,24.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 10,74 (2005)
300 metrin juoksu: 32,79 (2005)
400 metrin juoksu: 44,90 (2008)
Japaninvaahtera

| Japaninvaahtera |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit (Vaahterakasvit Aceraceae)
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  palmatum
Kaksiosainen nimi
 Acer palmatum  Thunb. 
Katso myös
   Japaninvaahtera Wikispeciesissä   Japaninvaahtera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Japaninvaahtera (Acer palmatum) on Aasiasta kotoisin oleva vaahteralaji. Puutarhamyymälöissä sitä sekoitetaan välillä hokkaidonvaahteraan (Acer japonicum).
Ulkonäkö ja koko

Japaninvaahtera kasvaa noin 1–2 metriä korkeaksi. Runko haarautuu usein maasta asti niin, että aikuisen kasvin muoto on kärjellään seisova pyramidi. Japaninvaahteran lehdet ovat 5–10 cm leveitä ja jakautuvat 5–7 sormimaiseen liuskaan. Japanissa siitä on kehitetty yli tuhat eri viljelymuotoa. Osa niistä on koko kesän punalehtisiä.
Levinneisyys

Japaninvaahtera kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Koreassa, Taiwanilla ja Kiinan itäosissa. Kasvuympäristöjä ovat tuoreet keskiravinteiset lehti- ja sekametsät, mutta joskus myös rehevät ja tulvivat jokivarsimetsät.
Aiheesta muualla

Arboretum Mustila: Japaninvaahtera (Acer palmatum) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Acer palmatum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Acer palmatum (englanniksi)
Flora of China: Acer palmatum (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Acer palmatum (Japanese maple) (englanniksi)
Punainen viljelymuoto 'Atropurpureum', japaninverivaahtera.
Jamar Dixon

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 5. kesäkuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Ottawa, Kanada
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Paino: 79 kg
Seura
Seura: Jaro
Pelinumero: 22
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Victoria Highlanders | 33 | (5) |
| 2012 | Juventus IF | 11 | (1) |
| 2013–2014 | BW 90 IF | 22 | (3) |
| 2014 | TP-47 | 5 | (1) |
| 2014 | JIPPO | 4 | (0) |
| 2015– | Jaro | 14 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. heinäkuuta 2015.
Jamar Dixon (s. 5. kesäkuuta 1989 Ottawa, Kanada) on jamaikalais-kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FF Jaroa. Pelipaikaltaan Dixon on puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura

Dixon siirtyi kotimaastaan vuonna 2013 Ruotsin neljänneksi korkeimman sarjatason BW 90 IF:ään, jossa pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudeksi 2014 Dixon siirtyi Kakkoseen Tornion Pallo -47:n riveihin. Hän pelasi seuran paidassa viisi ottelua tehden yhden maalin. Vuoden 2014 syyskuussa Dixon siirtyi Ykkösen JIPPOon, jossa hän pelasi loppukauden aikana neljä ottelua.
Tammikuussa 2015 Dixon siirtyi testin jälkeen Veikkausliigan FF Jaroon.
Muuta

Dixonin vahvuuksiin kuuluu hyvä joukkuepelaamisen taito. Hänen heikkouksiaan on muun muassa vaatimaton potkutekniikka. Nuoruudessaan Dixon on harrastanut jääkiekkoa.
Aiheesta muualla

Jamar Dixon Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Jamar Dixon Jaron sivuilla
FF Jaro – Veikkausliiga
1 Öst |
3 Kadio |
4 Kullström |
5 Reginaldo |
6 Brunell |
7 Veteli |
8 Sara |
9 Carlsson |
10 Emet |
11 Denis |
13 Silva |
14 A. Eremenko Jr. |
15 Moore |
16 Vidjeskog |
17 Larsson |
18 Opiyo |
19 Atakayi |
20 Sandström |
21 Rivera |
22 Dixon |
23 S. Eremenko |
24 Aliev |
25 Öhberg |
26 Virtanen |
27 Vaganov |
30 Paintsil |
Valmentaja A. Eremenko
James Goldsmith

James Goldsmith (26. helmikuuta 1933 Pariisi, Ranska – 19. heinäkuuta 1997 Benhavís, Espanja) oli poliitikko, europarlamentaarikko ja liikemies. Ranskassa hänet tunnettiin paremmin nimellä Jimmy Goldsmith.  Hän perusti Euroopan integraatiota vastustaneen puolueen (Referendum Party).
Hänen isänsä oli saksalaista syntyperää oleva Ison-Britannian kansalainen ja äitinsä ranskalainen. Goldsmith opiskeli Eton Collegessa, mutta jätti opinnot kesken. Hän loi huomattavan omaisuuden elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Hän osti vuonna 1977 ranskalaisen L’Express-viikkolehden, jonka avulla hän pyrki saamaan ajatuksiaan julkisuuteen. Hän myi lehden vuonna 1987.
Vuonna 1993 hän julkaisi teoksen The Trap, jonka Paavo Väyrynen käänsi suomeksi nimellä Ansa (1995). Kirjassaan Goldsmith kuvaa miten länsimainen yhteiskunta on ”mennyt ansaan” ja varoittaa tehomaatalouden, ydinenergian, vapaakaupan ja erityisesti monenkeskisen GATT-järjestelmän (General Agreement on Tariffs and Trade) vaaroista. Energiantuotannon lisäämisen sijaan Goldsmith suosittelee energian säästöä, johon päästäisiin ottamalla käyttöön uutta tekniikkaa, joka vähentää sähkön tarvetta. Hän kirjoitti vielä vuonna 1995 kirjan The Response, jossa vastaa Ansaa koskevaan kritiikkiin.
Hän vastusti Euroopan yhdentymistä, ja perusti Euroopan unionin vastaisen Referendum Party -puolueen. Hän työskenteli Euroopan parlamentissa riippumattomat kansakuntien puolesta –ryhmässä vuosina 1995–1997. Goldsmith kuoli syöpään 19. heinäkuuta 1997 64 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

James Goldsmith Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
BBC Politics 1997
Billionaire with a cause - Vanity Fair (Arkistoitu – Internet Archive)
Muistokirjoitus - BBC
Japanin laivasto

Japanin laivasto voi viitata seuraaviin laivastoihin:
Keisarillisen Japanin laivasto, 1869–1947
Japanin meri-itsepuolustusvoimat, 1954
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Japanin laivasto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Japanin maahockeymaajoukkue

| Japanin maahockeymaajoukkue |
| --- | --- |
Liitto:  AHF
Valmentaja:  Siegfried Aikman
FIH-ranking:  16.
Olympialaiset
Esiintymiset:  6 (ensimmäiset 1932)
Paras sijoitus:  2. (1932)
MM-kilpailut
Esiintymiset:  4 (ensimmäiset 1971)
Paras sijoitus:  9. (1971, 2006)
AM-kilpailut
Esiintymiset:  9 (ensimmäiset 1985)
Paras sijoitus:  4. (1985, 1989, 2003 ja 2007)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japanin maahockeymaajoukkue edutaa Japania miesten virallisissa maahockeyotteluissa. Se on osallistunut olympialaisiin kuudesti, joista ensimmäinen kerta vuonna 1932. Tällöin se saavutti myös parhaan sijoituksensa olympialaisissa, kun Japani hävisi loppuottelussa Intialle. Maailmanmestaruuskilpailuissa Japani on ollut neljästi. Parhaimmillaan se on ollut MM-kilpailuissa yhdeksäs. Aasian-mestaruuskilpailuissa Japani on ollut parhaimmillaan neljäs. Aasian kisojen maahockeyturnauksessa Japani on ollut mukana 16 kertaa. Se on saavuttanut kultaa 2018 sekä pronssia 1966 ja 1970.
Japanintuomi

| Japanintuomi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Suku::  Tuomet Prunus
Laji::  grayana
Kaksiosainen nimi
 Prunus grayana  Maxim. 
Synonyymit
 Padus acrophylla C.K.Schneid.  Padus grayana (Maxim.) C.K.Schneid.  Prunus padus var. japonica Miq. 
Katso myös
   Japanintuomi Wikispeciesissä   Japanintuomi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japanintuomi (Prunus grayana, jap. ウワミズザクラ, Uwa-mizu-zakura, kiin.: 灰叶稠李; pinyin: Huī yè chóu lǐ) on Japanista ja Kiinasta kotoisin oleva tuomilaji, jota esiintyy keskimäärin 1 000–3 800 metrin korkeudessa lauhkealla vyöhykkeellä. Se suosii auringonpaistetta ja tuoretta mutta läpäisevää maaperää.
Japanintuomi on hyvin läheistä sukua suomalaiselle tuomelle (Prunus padus), eroten siitä piikkimäisillä lehtihampaillaan (tuomella tylppäkärkiset) ja pitemmällä kukkavartalollaan.
Ulkonäkö ja koko

Japanintuomi on pieni kapearunkoinen ja voimakastuoksuinen lehtipuu, jonka korkeus on 8–20 metriä. Kuoren väri vaihtelee vaaleanharmaasta violetinharmaaseen, ja siinä on vaakasuoria ruskeita raitoja. Hammaslaitaiset lehdet ovat muodoltaan soikeita tai munanmuotoisia, 4–10 senttiä pitkiä ja 1,8–4,5 senttiä leveitä. Hampaiden kärjet ovat piikkimäisiä ja lehden alimmissa hampaissa on kaksi rauhasta.
Kaksineuvoiset valkoiset kukat puhkeavat huhtikuussa lehtien jälkeen 5–8 senttiä pitkiin terttuihin, kukin halkaisijaltaan 7–10 millimetriä. Hedelmä on pieni keskikesällä kypsyvä luumarja, läpimitaltaan noin 8 millimetriä, aluksi vihreä, myöhemmin punainen ja lopulta musta.
Käyttö

Japanintuomen kukat, hedelmät ja siemenet ovat syömäkelpoisia, ja niitä käytetään ruoaksi etenkin Japanissa. Suolaan säilötyistä hedelmistä valmistetaan Anningo-nimistä ruokalajia. Kuoresta ja juurista saa vihreää väriainetta. Puuaines on erittäin kovaa ja halkeilee helposti. Sitä käytetään erilaisten kaappien valmistukseen ja muihin koristetarkoituksiin.
Luokittelu

Friedrich Anton Wilhelm Miquel kuvasi lajin tieteelle vuonna 1864 nimellä Prunus padus var. japonica Philipp Franz von Sieboldin keräämien näytteiden perusteella. Vuonna 1883 pietarilainen Karl Ivanovitš Maksimovitš totesi aiempaa kirjallisuutta tutkittuaan japanintuomen olevan erillinen kasvilaji ja nimesi sen Asa Grayn mukaan Prunus grayanaksi.
Käännös suomeksi
Itadaki Street (pelisarja)

Itadaki Street on pelisarja, jonka pelit koostuvat lautapelityylisistä videopeleistä. Itadaki Street pelisarjan pelejä on julkaistu jo Super Famicom, PlayStation, PlayStation 2, PlayStation Portable, Nintendo DS ja Wii-konsoleille. Koko pelisarjan uusinta osaa, Boom Streetiä lukuun ottamatta sarjan pelejä on julkaistu ainoastaan Japanissa.
Pelaaminen

Itadaki Street-sarjan peleissä pelaajan täytyy voittaa lukuisia eri hahmojen teemoihin perustuvilla pelilaudoilla käytäviä otteluja, joissa täytyy yrittää kerätä ennen muita pelaajia tietty määrä pisteitä. Jokaisen pelin jokaisella laudalla pelaaja voi ostella erilaisia kauppoja Monopoly-pelien tyyliin joihin toisen hahmon joutuessa kaupan omistajalle joudutaan maksamaan ruudussa mainittavan summan verran rahaa ja Networth-valuuttaa. Pelaaja voi jokaisessa pelissä saada nostettua omaa tasoaan ja keräämään entistä enemmän pisteitä keräämällä lukuisia erivärisiä korttipelien symboleita joiden keräämisen jälkeen ne täytyy viedä laudalla olevaan pankkiin.
Pelejä

| Itadaki Street: Watashi no Omise Yotette |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Game Studio
Julkaisija:  ASCII
Julkaistu:   21. maaliskuuta 1991
Lajityyppi:  Lautapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO:- (ei arvioitu)
Alusta:  Famicom
Jakelumuoto:  6-megabit cartridge
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        :
Pelejä > Itadaki Street: Watashi no Omise ni Yotette

Itadaki Street: Watashi no Omise ni Yotette on koko pelisarjan ensimmäinen osa, jonka kehitti Loginsoft ja se julkaistiin Famicomille 21. maaliskuuta 1991. Pelin julkaisi ASCII.
| Itadaki Street 2: Neon Sign wa Bara Iro ni |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Tomcat System
Julkaisija:  Enix, Armor Project, ASCII
Julkaistu:   26. helmikuuta 1994
Lajityyppi:  Lautapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO:- (ei arvioitu)
Alusta:  Famicom
Jakelumuoto:  12-megabit cartridge
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        :
Pelejä > Itadaki Street 2: Neon Sign wa Bara Iro ni

Itadaki Street 2: Neon Sign wa Bara Iro ni on koko pelisarjan toinen osa, pelin kehitti edeltäjästä poiketen Tomcat System. Peli julkaistiin edeltäjän tavoin Famicomille. Tässä pelissä uutena juttuna on mm. se että pelaaja ja muut hahmot pystyvät liikkumaan omalla vuorolla yhdestä yhdeksään ruutua eteenpäin, liikkumismäärä tosin riippuu siitä minkä summan hahmo saa heitettyään noppaa, tässä pelissä peliin tuli mukaan myös symbolit, joita täytyy kerätä ja viedä pankkiin, jotta voi saada lisää rahaa.
Pelejä > Itadaki Street: Gorgeous King

Itadaki Street: Gorgeous King julkaistiin PlayStation-konsolille vuonna 1998. Sen julkaisi Enix. Joulukuussa 2004 peliä oltiin myyty yhteensä 281 000 kappaletta.
Pelejä > Itadaki Street 3

Itadaki Street 3 Okumanchouja Nishiteageru: Kateikyoushi Tsuki julkaistiin vuonna 2002 PlayStation 2-konsolille, pelin kehitti Tamsoft ja julkaisi Enix.
| Dragon Quest and Final Fantasy in Itadaki Street Special |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Paon
Julkaisija:  Square Enix
Tuottaja:  Koichi Sugiyama
Julkaistu:   22. joulukuuta 2004
Lajityyppi:  Lautapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO:A (All ages)
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK         :
Pelejä > Dragon Quest and Final Fantasy in Itadaki Street Special

Dragon Quest and Final Fantasy in Itadaki Street Special tai Itadaki Street Special julkaistiin 22. joulukuuta 2004 PlayStation 2-konsolille. Tässä pelissä uutena juttuna on se että tällä kertaa voi pelata samaan aikaan yhdestä neljään pelaajaa. Pelin julkaisi Square Enix ja se sisältää hahmoja Dragon Quest ja Final Fantasy-pelisarjoista. Elokuuhun 2005 mennessä peliä oltiin myyty yhteensä 380 000 kappaletta Japanissa.
| Dragon Quest & Final Fantasy in Itadaki Street Portable |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Armor Project, Think Garage
Julkaisija:  Square Enix
Tuottaja:  Naoshi Mizuta
Julkaistu:   25. toukokuuta 2006
Lajityyppi:  Lautapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO:A (All ages)
Alusta:  PlayStation Portable
Jakelumuoto:  UMD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK         :