stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ahvenkalat

| Ahvenkalat |
| --- | --- |
 Kelta-ahven (Perca flavescens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläimet Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes  Rafinesque, 1810
Alalahkot
 Välskärikalamaiset Acanthuroidei  Labyrinttikalat Anabantoidei  Limakalamaiset Blennioidei  Merikokkimaiset Callionymoidei  Käärmeenpääkalat Channoidei  Elassomatoidei  Imulevykalamaiset Gobiesocoidei  Tokkomaiset Gobioidei  Icosteoidei  Kurtuusit Kurtoidei  Huulikalamaiset Labroidei  Jääkalamaiset Notothenioidei  Percoidei  Makrillikalat Scombroidei  Voikalamaiset Stromateoidei  Tähystäjämäiset Trachinoidei  Xiphioidei  Kivinilkkakalat Zoarcoidei 
Katso myös
   Ahvenkalat Wikispeciesissä   Ahvenkalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahvenkalat (Perciformes) on viuhkaeväisten (Actinopterygii) luokkaan ja Neopterygii-alaluokkaan kuuluva kalalahko.
Ahvenkaloihin kuuluu 40 % kaikista kalalajeista, ja se on selkärankaisten luokittelun suurin lahko. Ahvenkaloja tunnetaan yli 6 000 lajia. Ne jaetaan 18 alalahkoon ja nämä edelleen yli 150 heimoon.
Useimmat ahvenkalat elävät merien rannikkovesissä, mutta noin 2 000 lajia on makean veden kaloja, ja toiset 2 000 lajia elää ainakin jossain elämänsä vaiheessa makeassa vedessä.
Tähän lahkoon kuuluvat monet merkittävät ruokakalat, kuten tonnikalat, makrillit, miekkakalat ja ahvenet. Monet lajit ovat suosittuja akvaariokaloja.
Suomen kalastosta ahvenkaloihin kuuluvat ahven, kiiski, kuha, elaska, teisti, kivinilkka, tokot sekä pikku- ja isotuulenkala.
Useimmat ahvenkalat ovat pituudeltaan 30 ja 250 cm:n väliltä. Pienimmät lajit ovat alle 1,5 cm pituisia, kuten Filippiineillä elävä kääpiötokko, ja suurimmat yli kolmemetrisiä. Tonnikala ja mustamarliini voivat painaa jopa 650–700 kg.
Ahvenkaloja tavataan kaikkialla maailmassa. Koralliriutoilla elää lukuisia värikkäitä ahvenkalalajeja. Antarktiksen kaloista 75 % kuuluu  jääkaloihin tai muihin ahvenkaloihin. Makeanveden ahvenkaloihin kuuluvia kirjoahvenia tavataan Intiassa, Afrikassa, Etelä-Amerikassa ja osissa Pohjois-Amerikkaa. Aurinkoahvenia ja ahvenia esiintyy Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Ahvenlammi

Ahvenlammi tarkoittaa seuraavia:
Ahvenlammi, järvi Forssassa
Ahvenlammi, järvi Hattulassa
Ahvenainen, lampi Heinolan Marjoniemessä
Ahvenlammi, järvi Hyvinkäällä
Ahvenlammi, järvi Hämeenlinnassa
Ahvenlammi, lampi Ikaalisten Tevaniemessä
Ahvenlammi, järvi Ikaalisten Vesajärvellä
Ahvenlammi, lampi Jalasjärvellä
Ahvenlammi, järvi Juupajoella
Ahvenlammi, järvi Jämsän keskustassa
Ahvenlammi, järvi Jämsän Ehunsalmella
Ahvenlammi, järvi Jämsän Heilassa
Ahvenlammi, kylä Jämsässä
Ahvenlammi, järvi Kangasalla
Ahvenlammi, järvi Karkkilassa
Ahvenlammi, järvi Kuhmoisissa
Ahvenlammi, järvi Kurun Kaidankylässä
Ahvenlammi, lampi Lahdessa
Ahvenlammi, järvi Mänttä-Vilppulassa
Ahvenlammi, järvi Nastolassa
Ahvenlammi, järvi Porin Niinikankaalla
Ahvenlammi, järvi Noormarkussa
Ahvenlammi, järvi Oriveden Enonsivulla
Ahvenlammi, järvi Oriveden Hanhilahdella
Ahvenlammi, järvi Oriveden Lauttakulmalla
Ahvenlammi, eteläisempi järvi Oriveden Siikanevalla
Ahvenlammi, pohjoisempi järvi Oriveden Siikanevalla
Ahvenlammi, järvi Oriveden Vitelissä
Ahvenlammit, kaksi järveä Oulun Vepsällä
Ahvenlammi, järvi Pomarkussa
Ahvenlammit, järvi Ruovedellä
Ahvenlammi, lampi Ruoveden Joensuussa
Ahvenlammi, järvi Ruoveden Parkkuulla
Ahvenlammi, järvi Ruoveden Pihlajalahdella
Ahvenlammi, järvi Kiskossa Salossa
Ahvenlammi, järvi Suomusjärvellä Salossa
Ahvenlammi, järvi Tampereen Teiskon Jylhänperällä
Ahvenlammi, järvi Tampereen Terälahdessa
Ahvenlammi, järvi Tampereen Ukaalla
Ahvenlammi, järvi Tampereen Viitapohjalla
Ahvenlammi, järvi Ulvilassa
Ahvenlammi, lampi Virtain Jähdyspohjassa
Ahvenlammi, lampi Virtain Kangasniemenylässä
Ahvenlammi, lampi Virtain Siekkiskylässä
Ahvenlammi, järvi Ylitorniolla
Ahvenlammi, järvi Ylöjärven Kyrönlahdella
Ahvenlammi, järvi Ylöjärven Länsi-Aureella
Ahvenlammi, järvi Ylöjärven Poikeluksessa
Ahvenlammi, eteläisempi lampi Äänekoskella lähellä Vihijärveä
Ahvenlammi, pohjoisempi lampi Äänekoskella lähellä Vihijärveä
Absence (Blindeadin albumi)

| Absence Blindead |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Custom34 Studio & Studio 73
 Julkaistu: 14. lokakuuta 2013
 Tuottaja(t): Riccardo Pasini
 Tyylilaji: sludge metal, progressiivinen metalli
 Kesto: 56.13
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Blindeadin muut julkaisut
| Affliction XXIX II MXMVI 2010 | Absence 2013 | Ascension 2016 |
Absence on puolalaisen sludge metal -yhtye Blindeadin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 14. lokakuuta 2013 levymerkillä Mystic Production.
Kappaleet

a₃ – 6.03
b₆ – 6.28
s₁ – 8.48
e₅ – 5.56
n₄ – 6.30
c₇ – 6.32
e₂ – 5.59
a₇bsence – 9.57
Kokoonpano

Matteo Bassoli – bassokitara, laulu
Bartosz Hervy – samplet, syntetisaattori
Patryk Zwoliński – laulu
Mateusz Śmierzchalski – kitara
Marek Zieliński – kitara
Konrad Ciesielski – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Daniel Sobiesiak – sello kappaleissa "a₃", "b₆" ja "s₁"
Dorota Górawska – viulu kappaleessa "s₁"
Rafał Wawszkiewicz – saksofoni kappaleessa "c₇"
Jerzy Mazzoll – bassoklarinetti kappaleessa "n₄"
Kokoonpano > Muut tekijät

Riccardo Pasini – tuottaja, miksaaja, masteroija
Maria Michalska – layout
Arvostelut

Sputnik Music:
Metal Storm: 8.3/10
Aiheesta muualla

Albumi Absence (Blindeadin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Absence discogs.com -sivustolla
Alexander August Kumlin

Alexander August Kumlin (4. lokakuuta 1844 Joroinen – 27. maaliskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos.
Kumlinin vanhemmat olivat varamaanmittari Thomas Johan Kumlin (1814–1866) ja Sofia Juliana Lode. Hän pääsi ylioppilaaksi 1863 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1868. Kumlin sai varatuomarin arvon 1870.
Kumlin oli Ilomantsin nimismiehenä 1870–1875, Kuopion läänin varalääninkamreerina 1875 sekä Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1875–1876, reistraattorina 1876–1877, ylimääräisenä viskaalina 1877–1880 ja notaarina 1880–1884. Kumlin on sitten Juvan tuomiokunnan tuomarina 1884–1885 ja uudelleen Viipurin hovioikeudessa asessorina 1885–1890 ja hovioikeudenneuvoksena 1890–1900. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1900–1905.
Kumlin oli naimisissa 1872–1900 Selma Augusta Rikbergin (k. 1900) kanssa ja vuodesta 1901 Alma Klementina Wallen kanssa. Hovioikeudenneuvos ja kansanedustaja Arthur von Weissenbergin kanssa naimisissa ollut taiteilija Ester Irene Kumlin (1873–1960) oli hänen tyttörensä ensimmäisestä avioliitosta.
Alexander August Thesleff

Alexander August Thesleff (29. tammikuuta 1838 Hanhijoki, Viipurin maalaiskunta – 1. elokuuta 1892 Murole, Ruovesi) oli suomalainen insinööriupseeri, joka toimi Tie- ja vesirakennusten ylihallituksen ylijohtajana vuosina 1885–1892. Hän oli myös taidemaalari Ellen Thesleffin isä.
Thesleff kuului viipurilaiseen Thesleffin säätyläissukuun. Hänen isänsä oli kollegineuvos Johan Henrik Thesleff, jonka lapset adoptoitiin setänsä, kenraali Alexander Amatus Thesleffin aatelissukuun. Thesleff syntyi isänsä omistamassa Hanhijoen kartanossa. Hän kävi vuosina 1849–1856 Haminan kadettikoulun ja valmistuttuaan vänrikiksi hän palveli Henkikaartin krenatöörirykmentissä. Vuonna 1858 hänet siirretiin aliluutnanttina Suomen Tie- ja vesikulkulaitosten johtokunnan insinööriosaston neljännen luokan insinööriksi. Hän sai samana vuonna luutnantin arvon. Thesleff oli Kuopion vt. piiri-insinöörinä 1872–1876 ja vakituisena piiri-insinöörinä 1876–1884. Oltuaan vuoden Teollisuushallituksen manufaktuuri-intendenttinä hänet nimitettiin joulukuussa 1885 Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen ylitirehtööriksi. Thesleff johti vuonna 1888 Muroleen kanavan rakennustöitä ja osti vuonna 1891 samalta seudulta kesäpaikakseen Murolekosken tilan. Hän kuoli siellä seuraavana kesänä.
Thesleff osallistui aatelissäädyn edustajana säätyvaltiopäiville 1863–1864 ja 1885. Hänen puolisonsa oli Emilia Matilda Sanmark. Heidän lapsiaan olivat taidemaalari Ellen Thesleff, oikeusneuvos Eynar Thesleff ja diplomaatti Rolf Thesleff. Professori Gunnar Castrén oli Thesleffin vävy, kirjailija Greta von Frenckell-Thesleff oli hänen miniänsä.
Alexander Bard

Alexander Bard
Alexander Bengt Magnus Bard (s. 17. maaliskuuta 1961 Motala, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija, muusikko ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten yhtyeistään Army of Lovers, BWO ja Gravitonas.
Bard opiskeli Tukholman kauppakorkeakoulussa 1984–1988. Bard on luennoinut vuodesta 1996 Euroopassa vuorovaikutteisuuden vallankumouksesta. Hän on kirjoittanut kolme kirjaa yhdessä mediatutkija Jan Söderqvistin kanssa. Hän kääntyi vuonna 1997  zarathustralaisuuteen.
Acquiesce

| ”Acquiesce” Oasis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Masterplan
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 1995 (”Some Might Say”) 3. marraskuuta 1998 (The Masterplan)
 Tekijä(t): Noel Gallagher
 Tyylilaji: rock, brittipop
 Kesto: 04.24
 Levy-yhtiö: Creation
Oasiksen muut singlet
| ”Don’t Go Away” 1998 | ”Acquiesce” 1998 | ”Go Let It Out” 2000 |
”Acquiesce” on englantilaisen rock-yhtye Oasiksen kappale, jonka on säveltanyt ja sanoittanut Noel Gallagher. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen ensimmäisen Britanniassa julkaistun singlen ”Some Might Say” B-puolena huhtikuussa 1995. Se ilmestyi myöhemmin kokoelmalevyllä The Masterplan vuonna 1998.
Kappaleet

| Britannian promosingle |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Acquiesce | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| Ranskan promosingle |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Acquiesce (Live) | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | It’s Good To Be Free (Live) | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
Alban Thomas Buckley Curteis

| Alban Thomas Buckley Curteis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. tammikuuta 1887 Sevenoaks, Kent
Kuollut: 27. marraskuuta 1961 Plas Yolun, Ellesmere, Shropshire
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota toinen maailmansota
Sotilasarvo:  laivaston amiraali
Kunniamerkit:  CB, KCB
Alban Thomas Buckley Curteis (s. 13. tammikuuta 1887 k. 27. marraskuuta 1961) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali, joka palveli kummassakin maailmansodassa.
Alban Curteis astui 15. tammikuuta 1902 laivaston palvelukseen. Hän vastaanotti 30. toukokuuta 1922 ensimmäisen aluksen päällikkyytensä Välimeren laivaston hävittäjä HMS Verityn, jolla hän palveli tammikuulle 1925 saakka.
Hänen muita aluksiaan olivat muun muassa HMS Despatch ja HMS Nelson. Toisen maailmansodan puhjetessa hän oli Devonportin laivastotukikohdan komentajana. Hänet määrättiin 30. toukokuuta 1940 2. Risteilijäviirikön komentajaksi lippulaivanaan HMS Galatea. Hänet siirrettiin 1941 2. Taistelulaivaviirikön komentajaksi, jolloin hän oli samalla Kotilaivaston varapäällikkönä.
Alban Curteis siirrettiin 5. elokuuta 1942 läntisen Atlantin komentajaksi, jolloin hänen sijoituspaikakseen tuli Bermuda. Tässä tehtävässä hän palveli eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 1944 lopulla. Hänet ylennettiin amiraaliksi 8. toukokuuta 1945.
A (Andy Scott’s Sweetin albumi)

| A Andy Scott's Sweet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Andy Scott, Steve Mann
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: SPV
Sweetin muut studioalbumit
| Identity Crisis 1982 | A 1992 | The Answer 1995 |
A on Andy Scott's Sweetin, joksi Sweet-yhtyettä tuolloin kutsuttiin, studioalbumi vuodelta 1992.
Kappaleet

Do As I Say (Scott/McNulty)
Am I Ever Gonna See Your Face Again (Brewster/Neeson/Brewster)
Stand Up (Scott/McNulty)
Nouveau Rockstar (Scott/McNulty)
Natural (Scott/Bradford)
Mind (Mann/McNulty)
Marshall Stack (Scott/McNulty)
Red Tape (Scott/McNulty/Mann/Schopf)
When Friends Fall Out (Scott)
Is It True (Mann/McNulty)
Dangerous Game (McNulty)
Crüdley Mott (Scott/McNulty/Mann/Schopf/Brown)
Kokoonpano

Andy Scott: kitara, laulu
Mal McNulty: laulu
Steve Mann: kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu
Jeff Brown: basso, taustalaulu
Bodo Schopf: rummut, perkussio, huuliharppu
Aamiaismurot

Riisimuroja lautasella.
Aamiaismurot eli murot eli aamiaishiutaleet ovat vehnästä (vehnämurot), maissista (maissihiutaleet) tai riisistä (riisimurot) tavallisesti höyryttämällä valmistettuja hiutalemaisia viljatuotteita. Niihin lisätään usein sokeria tai hunajaa, ja niitä syödään etenkin aamiaisella ja välipalana. Useimmiten muroja syödään maidon, jogurtin tai viilin kera lautaselta.
Täysjyvämuroista saa paljon hiilihydraatteja, ravintoaineita ja kuitua. Joihinkin muroihin on lisäksi pantu sekaan esimerkiksi kuivattuja omenan- tai mansikanpaloja. Tunnettuja murojen valmistajia ovat esimerkiksi Nestlé, Kellogg’s ja Weetabix.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aamiaismurot Wikimedia Commonsissa
.fi

| > fi |
| --- | --- |
Esitelty:  1986
Tila:  käytössä
Käyttötarkoitus:  Suomen kansallinen verkkotunnus
Todellinen käyttö:  yritykset, yksityishenkilöt, yhdistykset sekä muut suomalaiset toimijat
Rekisteröityjä verkkosivustoja:  440 000 (loppuvuodesta 2017)
Tyyppi:  maatunnus
Hallinnoija:  Liikenne- ja viestintävirasto Traficom
Toiminta-alue:  Suomi
Verkkosivut
.fi on Suomen Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Viestintävirasto hallinnoi juurta ja vastaa verkkotunnusten myöntämisestä. Hallinnointi ja myöntäminen tapahtuu kansallisen lainsäädännön Tietoyhteiskuntakaaren pohjalta. Verkkotunnuksia voivat rekisteröidä yritykset, yhteisöt ja yksityishenkilöt. Vuonna 2016 luovuttiin rajoituksista, jotka koskivat verkkotunnusten muotoa ja niiden haltijan sijaintia.
Historia

Joulukuussa 1986 Tampereen teknillinen korkeakoulu (myöhempi Tampereen teknillinen yliopisto, TTY) lähetti hakemuksen uuden ylätason verkkotunnuksen luomisesta. Hakemuksen taustalla olivat hallintojohtaja Seppo Loimio ja tietotekniikan apulaisprofessori Juha Heinänen.  Verkkotunnuksia hallinnoiva ICANN hyväksyi hakemuksen ja myönsi TTKK:lle oikeuden hallinnoida .fi-verkkotunnusta.
TTKK hallinnoi .fi-juuripalvelimia vuosina 1986–1993, jonka jälkeen oikeudet siirrettiin FICIXille. Juuren hallinnoinnista sekä verkkotunnusten myöntämisestä vastasi kuitenkin käytännössä EUnet Finland, myöhemmin KPNQwest.
Vuonna 1997 vastuu maakoodin hallinnoinnista siirrettiin Telehallintokeskukselle (nykyisin Viestintävirasto), joka vastasi tunnuksen myöntämisestä ja hallinnoinnista (teknisestä hallinnoinnista vastasi vuoteen 2003 asti KPNQwest). Yksityisen sektorin toimijoita ei pidetty tarpeeksi puolueettomina hallinnoimaan maatunnusta ja tästä syystä hallinnointi siirrettiin viranomaistaholle. Vastaava käytäntö oli jo yleisesti vakiintunut monissa maatunnuksissa.
Historia > Verkkotunnuslaki

Vuoteen 2003 asti verkkotunnuksia oli myönnetty hyvin rajallisesti ja mikään laki ei määrännyt sitä miten tunnuksia tuli myöntää. Lähinnä yliopistoilla sekä suurilla yrityksillä joiden nimi oli vakiintunut oli käytössään fi-verkkotunnus. Verkkotunnuslaki (228/2003) astui voimaan maaliskuussa 2003. Laissa säädetään muun muassa fi-verkkotunnuksen hakemisesta, verkkotunnuksen muodosta ja sisällöstä sekä verkkotunnuksen haltijan sekä internet-palveluntarjoajan vastuusta ja velvollisuuksista. Edelleen vain yritykset sekä yhteisöt saivat käyttöönsä oman fi-verkkotunnuksen, tunnusten saatavuus kuitenkin parani huomattavasti. Enää haettavan verkkotunnuksen nimen ei tarvinnut vastata täydellisesti kaupparekisteriin tai tavaramerkkirekisteriin rekisteröityä nimeä vaan myös muut verkkotunnushakemukset hyväksyttiin. Vapautumisen johdosta suuri määrä verkkotunnuksia rekisteröitiin ja uusi aikakausi alkoi fi-verkkotunnuksen osalta.
Maaliskuussa 2006 verkkotunnuslakia muutettiin niin, että verkkotunnusten rekisteröinti mahdollistui myös yksityishenkilöille. Edelleenkään ulkomaisilla toimijoilla ei ollut mahdollisuutta rekisteröidä tunnuksia vaan vaatimuksena oli kotikunta Suomessa, suomalainen henkilötunnus sekä yli 15 vuoden ikä. Samalla suojattiin verkkotunnukset, jotka olivat yksityishenkilöiden nimiä. Vain nimen haltijalla oli oikeus rekisteröidä verkkotunnus (mikäli oli kaksi samannimistä henkilöä noudatettiin aikaprioriteetin periaatettaselvennä).
.fi-verkkotunnusten määrä ylitti 250 000 27.10.2010.
Tietoyhteiskuntakaari

Syyskuussa 2016 astui voimaan uusi Tietoyhteiskuntakaari (7.11.2014/917), joka korvasi aiemman verkkotunnuslain. Viestintävirasto markkinoi uudistusta mainoslauseella ”.fi uudistuu”, ja mediassa uudistusta on myös kutsuttu verkkotunnusuudistukseksi. Uusi laki teki merkittäviä muutoksia sekä verkkotunnusten myöntämiseen että vaatimuksiin. Uudistuksessa myös ulkomaisille toimijoille annettiin oikeus rekisteröidä verkkotunnuksia. Samalla luovuttiin rajoituksista, jotka koskivat verkkotunnusten muotoa ja hyvän tavan vastaisuutta. Käytännössä suuri määrä kaksimerkkisiä maatunnuksiin perustuvia verkkotunnuksia vapautui. Viestintävirasto siirtyi myös välittäjämalliin, jossa välittäjät hoitavat asiakkaan puolesta merkintöjen tekemisen verkkotunnusrekisteriin. Aiemmin käytössä oli ollut malli, jossa verkkotunnusten haltijat olivat myös voineet itse hallinnoida tunnuksia käyttäen Viestintäviraston domain.fi-palvelua.
Tietoturva

McAfeen vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan noin 0,05 prosentissa .fi-päätteisiä sivuja levitetään haittaohjelmia.
IDN

Kansallisia merkkejä å, ä ja ö sisältäviä fi-verkkotunnuksia (IDN) on ollut mahdollista hakea syyskuusta 2005 alkaen. Lisäksi elokuussa 2006 mahdollistui Suomessa puhuttavien saamen kielissä käytettävien merkkien käyttäminen fi-verkkotunnuksessa.
Muut verkkotunnukset > .ax

Ahvenanmaa sai oman .ax-tunnuksensa 15. elokuuta 2006. Siihen asti käytössä oli ollut aliverkkotunnus .aland.fi. Verkkotunnuksen hallinnoinnista vastaa Ahvenanmaan maakuntahallitus.
Muut verkkotunnukset > .helsinki

Helsingin kaupunki haki vuonna 2016 omaa verkkotunnusta. Kyseessä on uudentyyppinen paikkatunnus (GeoTLD) verkkotunnus perinteisten maatunnusten (ccTLD) ja geneeristen tunnusten (gTLD) domainien ohella. ICANN on vapauttanut uusia tunnuksia saataville ja nykyisin monilla kaupungeilla on oma verkkotunnuksensa. Esimerkiksi myös Tukholman kaupungilla on vastaava oma verkkotunnus .stockholm. Sekä .stockholm- että .helsinki-verkkotunnuksien teknisestä hallinnoinnista vastaa Afilias.
Aiheesta muualla

Viestintävirasto
Verkkotunnuspalvelu
.FI verkkotunnukset IP-osoitteita (Arkistoitu – Internet Archive)
Verkkotunnuslaki (kumottu säädös), korvattu Tietoyhteiskuntakaarella (Finlex)
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
Ensimmäinen .fi -loppuinen osoite tut.fi rekisteröitiin Tampereen teknilliselle yliopistolle vuonna 1986.
Viestintäviraston .fi-verkkotunnuksen markkinoinnissa käytetty tunnus.
Abigor

| Abigor |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1993–2003 (palasi yhteen 2006)
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Dobermannsdorf, Itävalta
Laulukieli:  englanti, saksa
Jäsenet:  P.K.   T.T.   A.R.  
Levy-yhtiö:  Napalm Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Abigor on itävaltalainen black metal -yhtye, jonka P.K. ja T.T. perustivat vuonna 1993. Vuonna 2000 T.T. erotettiin yhtyeestä hänen huumeongelmiensa vuoksi. Abigor hajosi vuonna 2003, mutta yhtye palasi yhteen taas vuonna 2006. Suurin osa yhtyeen levytyksistä julkaistiin levy-yhtiö Napalm Recordsin kautta. [lähde? ]
Diskografia > Demot

Ash Nazg... (1993)
Lux Devicta Est (1993)
In Hate & Sin (1994)
Promo Tape 2 (1994)
Moonrise (1994)
Diskografia > EP:t

Orkblut - The Retaliation (1995)
Apokalypse (1997)
Structures of Immortality (1998)
In Memory (2000)
Shockwave 666 (2004)
Diskografia > Kokopitkät

Verwüstung - Invoke The Dark Age (1994)
Nachthymnen (From the Twilight Kingdom) (1995)
Opus IV (1996)
Supreme Immortal Art (1998)
Channeling the Quintessence of Satan (1999)
Satanized (A Journey Through Cosmic Infinity) (2001)
Nachthymnen + Orkblut (uudelleenmasteroitu tupla-CD) (2004)
Verwüstung + Opus IV (uudelleenmasteroitu tupla-CD) (2004)
Fractal Possession (2007)
Time Is The Sulphur In The Veins Of The Saint (2010)
Leytmotif Luzifer (The 7 Temptations of Man) (2014)
Höllenzwang (Chronicles of Perdition) (2018)
Four Keys to a Foul Reich (2019)
Totschläger – (A Saintslayer's Songbook) (2020)
Taphonomia Aeternitatis (Gesänge im Leichenlicht der Welt) (2023)
Diskografia > Kokoelmat

Origo Regium 1993-1994 (1998)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Abigor Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Abigor Last.fm:ssä (englanniksi)
Akcent

| Akcent |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Laulukieli:  romania
Jäsenet:  Adrian Sînă
Entiset jäsenet:  Ramona Barta   Marius Nedelcu   Corneliu Ulici   Mihai Gruia   Sorin Brotnei
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akcent on romanialainen pop- ja eurodancemusiikkia esittävä yhden henkilön projekti. Alun perin se oli yhtye, jonka muodostivat laulajat Adrian Sînă, Sorin Ștefan Brotnei, Mihai Gruia ja Corneliu Ulici. Nykyisin Sînă on Akcentin ainut jäsen.
Yhtye perustettiin vuonna 1999. Tuolloin Akcent oli kaksijäseninen yhtye, jonka jäsenet olivat laulajat Adrian Sînă ja Ramona Barta. Kaksijäsenisenä yhtye julkaisi vain esikoisalbuminsa, myöhemmillä levyillä yhtye on ollut nelihenkinen. Toisen levyn julkaisusta lähtien mukana olivat Sînă, Brotnei, Gruia ja Marius Nedelcu, joka kuitenkin erosi yhtyeestä vuonna 2008 siirtyäkseen soolouralle. Ulici tuli mukaan hänen tilalleen. Kansainvälisen läpimurtonsa yhtye teki vuonna 2006 useissa Euroopan maissa julkaistun French Kiss With Kylie -albumin avulla.
Akcent oli jo aiemmin julkaissut vuosina 1999-2005 viisi albumia romanian kielellä. Ensimmäinen kansainvälisesti julkaistu albumi French Kiss With Kylie, jossa oli uusien laulujen lisäksi myös yhtyeen vanhempia kappaleita, sisälsi kuitenkin ainoastaan muutaman romaniankielisen kappaleen. Yhtye voi kiittää lopullisesta läpimurrostaan tuon albumin kahta Euroopassa menestykseen noussutta singleä; Kylie ja JoKero olivat vuonna 2006 suosittuja tanssikappaleita koko mantereella. Akcent osallistui jälkimmäisellä kappaleella myös maansa euroviisukarsintoihin, joissa se oli yleisöäänestyksen voittaja. Edustuskappaleeksi valittiin kuitenkin Mihai Trăistariun esittämä, lopulta neljänneksi sijoittunut Tornerò.
Diskografia > Albumit

Senzatia (2000)
În culori (2002)
100 BPM (2003)
Poveste de viață (2004)
S.O.S. (2005)
Primul capitol (2006)
French Kiss with Kylie (2006)
King of Disco (2007)
Fără lacrimi (2009)
True Believers (2009)
Around the World (EP, 2014)
Love the Show (2016)