stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anne Karvinen-Poutanen

Anne Maarit Karvinen-Poutanen (o.s. Karvinen, 21. tammikuuta 1967 Oulu – joulukuu 2024) oli suomalainen yleisurheilija ja yleisurheiluvalmentaja.
Karvinen-Poutanen edusti koko uransa ajan Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajanaan toimi Pekka Karvinen. Kalevan kisoista Karvinen-Poutanen saavutti pronssia 100 metrin aitajuoksusta vuonna 1987. Hän joutui lopettamaan urheilu-uransa 20-vuotiaana munuaisvaivan vuoksi.
Oman urheilu-uransa jälkeen Karvinen-Poutanen toimi valmentajana Kuivasjärven Aurassa.
Eurofighter Typhoon
Kehitys > Viivytykset

Saksojen yhdistymisen aiheuttama taloudellinen taakka sai Helmut Kohlin tekemään vaalilupauksen Eurofighterin perumisesta. Alkuvuoden 1991 Saksan puolustusministeri Volker Rühe yritti vetää Saksan pois projektista ja käyttää Eurofighterin teknologiaa edullisempaan, kevyempään koneeseen. Kehittämiseen oli kuitenkin käytetty jo niin paljon rahaa, niin moni työpaikka riippui projektista ja hallitus oli sitoutunut projektiin niin tiukasti, että Kohl ei pystynyt vetäytymään. "Rühen edeltäjät olivat lukinneet itsensä projektiin itse laatimallaan rangaistusjärjestelmällä."
Vuonna 1995 osallistujamaissa syntyi huolta työn oikeudenmukaisesta jakautumisesta. Jako oli tehty osallistujamaiden tilausten perusteella seuraavasti: Yhdistynyt kuningaskunta 33 %, Saksa 33 %, Italia 21 % ja Espanja 13 %. Mutta Yhdistynyt kuningaskunta leikkasi tilaustaan 250:stä 232:een, Saksa 250:stä 140:een, Italia 165:stä 121:een ja Espanja 100:sta 87:ään. Leikkausten jälkeen työnjaon olisi pitänyt olla 39, 24, 22 ja 15 %, mutta Saksa ei halunnut luopua niin suuresta määrästä työtä. Tammikuussa 1996 Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan pitkien neuvottelujen jälkeen saavutettiin kompromissi, jossa Saksa tilaisi 40 konetta lisää. Työnjako oli 43 % EADS MAS:ille Saksassa ja Espanjassa, 37,5 % BAE Systemsille Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 19,5 % Alenialle Italiassa.
Seuraava suuri virstanpylväs saavutettiin Farnborough'n ilmailunäyttelyssä syyskuussa 1996, kun Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti projektin rakennusvaiheen rahoituksesta.  Marraskuussa 1996 Espanja varmisti tilauksensa, mutta Saksa Viivytti päätöstään. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan pitkän diplomaattisen kädenväännön jälkeen Saksan hallitus järjesti 100 miljoonan Saksan markan väliaikaisen rahoituksen heinäkuussa 1997 voidakseen jatkaa koelentoja. Lisäneuvottelut johtivat Saksan Eurofighter-tilaukseen lokakuussa 1997. Joulukuun 22. päivänä 1997 neljän kumppanimaan puolustusministerit allekirjoittivat Eurofighterin tuotantosopimuksen.
Kehitys > Koelentoja

Eurofighter-prototyypin ensilento tapahtui Baijerissa 27. maaliskuuta 1994. Konetta lensi DASA:n pääkoelentäjä Peter Weger. 
Kolmen kuukauden mittaiset kylmän ilmaston testit käynnistyivät 9. joulukuuta 2004 Vidselin lentotukikohdassa Ruotsissa Typhoon IPA4:llä. Kokeiden tavoitteena oli todentaa koneen ja sen järjestelmien operatiivinen käyttäytyminen -25 – -31 °C:n lämpötilassa.
Ensimmäisen täysin varustellun toisen tuotantoerän (Tranche 2) IPA7-koneen ensilento tapahtui EADS:in Manchingin lentokentällä 16. tammikuuta 2008.
Koelentokoneet eli Development aircraft (DA)
DA1 (Saksa) – runko, moottori ja lennonohjausjärjestelmä (Flight Control Software, FCS)
DA2 (Yhdistynyt kuningaskunta) – FCS eli lennonohjausjärjestelmä
DA3 (Italia) – Asejärjestelmä
DA4 (Yhdistynyt kuningaskunta) – Tutka ja avioniikka
DA5 (Saksa) – Tutka ja avioniikka
DA6 (Espanja) – Lentorunko
DA7 (Italia) – Navigaatio, Lentojärjestelmä ja asekiinnikkeet (Navigation, avionics and missile carriage)
Koetuotantokoneet eli Instrumented Production Aircraft (IPA)
IPA1 (Yhdistynyt kuningaskunta) – Defensive Aids Sub System (DASS)
IPA2 (Italia) – Ilmasta-Maahan aseistus
IPA3 (Saksa) – Ilmasta-Ilmaan aseisus
IPA4 (Espanja) – Ilmasta-Maahan aseistus
IPA5 (Yhdistynyt kuningaskunta) – Ilmasta-Ilmaan ja Maahan aseistus
Tuotantokoneet eli Series Production Aircraft (SPA)
RAF Typhoon T1 – koulukone (2-paikkainen malli)
RAF Typhoon F2 – 1-paikkainen hävittäjä
Korvaaja

Saksa korvaa Eurofighterin Uuden sukupolven hävittäjällä (New Generation Fighter, NGF), jonka se kehittää yhdessä Ranskan ja Espanjan kanssa. BAE Systemsin Tempestiä kaavaillaan Typhoonin korvaajaksi Yhdistyneen kuningaskunnan Kuninkaallisissa ilmavoimissa ja Italian ilmavoimissa.
Suunnittelu > Lentoranka

Typhoon on hyvin ketterä lentokone sekä ylisoonisilla että matalilla nopeuksilla. Siinä on nelinkertainen fly-by-wire-ohjausjärjestelmä, joka antaa keinotekoisen vakauden, koska käsivarainen ohjaus ei pystyisi kompensoimaan sisäänrakennettua epävakautta. Fly-by-wire-järjestelmää kuvataan huolettomaksi, koska se estää ohjaajaa ylittämästä sallittua liikehtimisen rajakäyrää. Kallistumista hallitaan pääosin siipien elevoneilla, nyökkäämistä etusiivillä ja elevoneilla ja kääntymistä sivuperäsimellä.  Ohjainpintoja liikuttaa kaksi toisistaan riippumatonta hydraulijärjestelmää, jotka hoitavat myös laskutelineitä, pyöräjarruja ja ohjaamon kuomua. Hydraulijärjestelmässä on 28 MPa:n pumput.
Typhoonin rakenne on kevyt muodostuen 82-prosenttisesti komposiiteista (70 % hiilikuitua ja 12 % lujitettua lasikuitua).  Lentorangan arvioitu elinkaari on 6 000 tuntia, mutta sallittu elinkaari 3 000 tuntia.
Suunnittelu > Tutkaheijastus

Vaikka Typhoon ei ole nimetty häivehävittäjäksi,  on sen tutkapoikkipinta-alaa pienennetty etenkin etusektorista.  Esimerkiksi moottorien ilmanottoaukot kätkevät moottorin etuosan tutkasäteiltä.  Monet tärkeät, potentiaaliset tutkassa näkyvät kohteet, kuten siipi, etusiivet ja suuntavakaajan johtoreuna on kaarrettu voimakkaasti, jotta ne heijastaisivat tutkasäteilyä pois etusektorista. Jotkin aseet asennetaan osittain upotettuina koneeseen, mikä osittain suojaa niitä tutkasäteiltä. Pääosin EADS/DASA:n kehittämät tutkasäteilyä absorboivat materiaalit peittävät merkittävimpiä heijastimia, kuten siiven johtoreunoja ja niiden laajennuksia, moottorin ilmanoton reunoja ja sisäpintoja sekä sivuperäsimen aluetta.
Valmistajat ovat testanneet Eurofighterin varhaisia prototyyppejä 1990 alkupuolelta asti optimoidakseen matalan havaittavuuden ominaisuuksia. DA4-prototyypin testauksissa BAE:n Wartonin tuotantolaitoksilla mitattiin koneen tutkapoikkipinta-alaa ja tutkittiin erilaisten tutkaheijastusta vähentävien päällysteiden ja komposiittien vaikutuksia.  Toinen tekijä, jolla pienennetään havaituksi tulemisen todennäköisyyttä, on passiivisten antureiden käyttö (PIRATE IRST), mikä minimoi elektronisia päästöjä. Etusiivillä on yleisesti huonot häiveominaisuudet,  mutta Typhoonin lennonhallintajärjestelmä on suunniteltu pitämään etusiivet sellaisessa kulmassa, jossa niillä on pienin tutkapoikkipinta-ala.
Suunnittelu > Avioniikka

Typhoonissa on sekä GPS- että inertianavigointijärjestelmä. Laskeutumiseen huonossa säässä voidaan käyttää mittarilähestymisjärjestelmää. Koneessa on myös tehostettu maan lähestymisvaroitusjärjestelmä, joka perustuu Panavia Tornadoissa käytettyyn TERPROM-järjestelmään.  MIDS-radiojärjestelmä tarjoaa Link-16-datalinkin.
Kone käyttää automaattiseen uhkien tunnistukseen ja niiltä suojautumiseen Praetorian (entinen EuroDASS) -järjestelmää.  Se toimii sekä ilma- että pintauhkia vastaan, priorisoi ne ja voi vastata useisiin uhkiin samanaikaisesti. Uhkien tunnistamismenetelmiin kuuluu tutka- (RWR), ohjus- (MWS) ja laservaroitin (LWR), joka on vain RAF:n Typhooneissa. Vastatoimet koostuvat silpusta, soihduista ja elektronisista vastatoimista (ECM) sekä hinattavasta houkuttimesta (TRD). ECM ja MWS koostuvat 16 antennijärjestelmästä ja 10 suojakuvusta.
Perinteisesti jokaista koneen anturia on käsitelty erillisenä informaation lähteenä. Se voi kuitenkin johtaa ristiriitaisiin tieoihin ja rajoittaa järjestelmien automaatiota lisäten ohjaajan työtaakkaa. Sen vuoksi Typhoonissa käytetään anturifuusiotekniikkaa, joka yhdistää kaikki datalähteet AIS-järjestelmän kautta (Attack and Identification System). AIS yhdistää kaikki koneen antureiden havaitseman informaation MIDS:in kautta ulkopuolelta, kuten tutkavalvontakoneesta tai toisesta hävittäjästä välitettyyn tietoon. AIS integroi myös muut hyökkäykselliset ja puolustukselliset järjestelmät, kuten Praetorian (DASS), navigointi, aseistuksen hallinta- ja viestintäjärjestelmä. Fyysisesti AIS koostuu kahdesta erillisestä yksiköstä: hyökkäystietokoneesta (AC) ja navigointitietokoneesta (NC), jotka liittyvät muihin pääjärjestelmiin STANAG 3910 -väylällä. AC ja NC ovat identtiset, modulaariset yksiköt, jotka koostuvat Motorola 68020 -suorittimista, 68882 Maths -prosessoreista sekä useista räätälöidyistä RISC-pohjaisista prosessoreista.
Yksi tiedonlähde vähentää ohjaajan työtaakkaa, kun poistetaan mahdollisen ristiriitaisen datan tarkistustarve, parannetaan tilannetietoisuutta ja lisätään järjestelmien automaatiota. AIS:in pitäisi käytännössä tunnistaa maalit yli 150 meripeninkulman etäisyydeltä ja priorisoida ne yli 100 meripeninkulman päästä. Lisäksi AIS:illa on kyky hallita automaattisesti koneen päästöjä (säteilyä). Sen pitäisi rajoittaa Typhoonin havaittavuutta vastustajan koneista, mikä edelleen vähentää ohjaajan työtaakkaa.
Vuonna 2017 RAF:n Typhoon osoitti yhteistoimintakykyä MADL-datalinkkiä käyttäneen Lockheed Martin F-35B:n kanssa kaksiviikkoisessa kokeessa nimeltä Babel Fish III Mojaven autiomaassa. Se saavutettiin kääntämällä MADL-viestit Link-16-muotoon, mikä mahdollisti F-35:n kommunikoinnin suoraan Typhoonin kanssa.
Suunnittelu > Tutka ja sensorit > CAPTOR M -tutka

Euroradar Captor on Eurofighter Typhooniin suunniteltu mekaanisesti keilaava monimoodinen pulssi-Doppler-tutka. Eurofighter käyttää automaattista säteilynhallintaa (EMCON) vähentääkseen Captor-tutkan sähkömagneettisia päästöjä. Tutkassa on kolme toimintakanavaa, joista yksi on tarkoitettu häirinnän luokitteluun ja tukahduttamiseen.  Tutkaohjelmiston päivitykset ovat parantaneet Captor-M:n ilmasta ilmaan -kykyä.
Suunnittelu > Tutka ja sensorit > CAPTOR-E AESA -tutka

Captor-E on aktiivinen, sähköisesti keilaava versio alkuperäisestä Captor-tutkasta, ns. AESA-tutka. Sen on kehittänyt EuroRADAR-konsortio, jota johtaa Selex ES. AESA-päivityksen mukana tuleva synteettisen apertuurin tutka antaa Typhoonille kyvyn joka sään ilmasta maahan -toimintaan ja paljon nykyistä paremman häirinnänsietokyvyn.
Tutkan säteilijä on kääntyvä, mikä antaa sille RAF:n vaatimuksiin kuuluvan laajemman näkökentän kuin kiinteä säteilijä, jonka näkökenttä rajoittuu 120 asteeseen pysty- ja vaakasuunnassa.  Korea Timesin nimettömänä mainitseman EADS:in tutka-asiantuntijan mukaan Captor-E pystyy havaitsemaan Lockheed Martin F-35:n arviolta 59 km:n päästä.
Toukokuussa 2007 Eurofighter DA 5 teki ensilennon Captor-E-demonstraation kanssa.  Kesäkuussa 2011 kumppanimaat sopivat rahoittaa Captor-E-tutkan kehittämisen. Tutka suunniteltiin silloin otettavaksi käyttöön vuonna 2015. Kesäkuussa 2013 Selex ES:n Chris Bushell varoitti, että jättäminen investoimatta AESA-tutkaan vaarantaa konetyypin viennin. Marraskuussa BAE Systems ilmoitti, että työ tutkan parissa jatkuu.
Helmikuussa 2014 Eurofighter lensi ensimmäistä kertaa varsinaisen Captor-E-tutkan kanssa ja tutkan koelennot alkoivat heinäkuussa. Vuoden 2014 Farnborough'n lentonäytöksessä Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö ilmoitti tehneensä BAE Systemsin kanssa 72 miljoonan punnan sopimuksen AESA-tutkan prototyypin kansallista testaamista varten. Marraskuussa 2014 EuroRadar teki miljardin punnan sopimuksen Captor-E:n päivittämisestä. Tutkan piti tulla käyttöön Tranche 2- ja 3 -koneisiin vuosina 2016‒17, mutta mikään kumppanimaa ei tehnyt siitä tilauksia.  Näin ollen Kuwaitista tulee ensimmäinen Captor-E:n käyttäjämaa, sen tilattua AESA-tutkalla varustettuja Eurofightereja huhtikuussa 2016.  Tranche 3 Eurofightereihin tarvitaan mekaanisia, sähköisiä ja jäähdytykseen liittyviä parannuksia tutkan käyttämiseksi.  Saksa on ilmoittanut aikomuksestaan integroida Captor-E Eurofightereihinsa vuodesta 2022 lähtien.
AESA-tutkaohjelma Eurofighteria varten on jaettu kolmeksi European Common Radar System (ECRS) -versioksi: Mk 0 on peruslinjan Captor-E-malli, joka asennetaan Kuwaitin ja Qatarin tilaamiin koneisiin, Mk 1:stä tulee Hensoldtin ja Indran kehittämä malli Saksan ja Espanjan koneisiin ja elektronisen sodankäynnin kykyjä sisältävää Mk 2:ta kehittävät Leonardo ja BAE Systems Royal Air Forcen käyttöön. ECRS-tutkia on tarkoitus asentaa Tranche 3:een tai sitä uudempiin koneisiin, mutta Royal Air Force saattaa myöhemmin asentaa sen myös Tranche 2 -koneisiin. Italia ei ole vielä tehnyt päätöstä Eurofighteriensa AESA-tutkapäivityksestä.
Suunnittelu > Tutka ja sensorit > IRST

Passive Infra-Red Airborne Track Equipment (PIRATE) -infrapunamaalinosoitusjärjestelmä sijaitsee ohjaamon etupuolella oikealla. Selex ES oli järjestelmän pääsopimuskumppani yhdessä Thales Optronicsin ja Espanjan Tecnobitin kanssa. Ne muodostivat Eurofirst-konsortion järjestelmän suunnittelua ja kehittämistä varten. PIRATE on asennettu Eurofightereihin Tranche 1 Block 5 -koneista lähtien. Ensimmäinen PIRATE:lla varustettu kone luovutettiin Italian ilmavoimille elokuussa 2007.  Lisää maalinosoituskykyä saadaan maalinosoitussäiliöillä, kuten LITENING.
PIRATE toimii kahdella infrapuna-aallonpituusalueella, 3‒5:een ja 8‒11:een mikrometriä. Ilmasta ilmaan -roolissa se toimii passiivisena maalinetsintä- ja -seurantalaitteena. Ilmasta pintaan -roolissa se toimii maalintunnistajana ja -osoittajana. Superjäähdytettynä anturijärjestelmä voi havaita pienimmätkin lämpötilanvaihtelut pitkältä matkalta. Vaikka tarkkoja etäisyyksiä ei ole julkaistu, ylärajana pidetään 80:tä meripeninkulmaa tyypillisen etäisyyden ollessa 30‒50 meripeninkulmaa. Siitä on apua myös navigoinnissa ja laskeutumisessa. PIRATE on yhdistetty ohjaajan kypäränäyttöön.  Sen avulla havaitsee sekä suihkumoottorien suihkuvirtaukset että kitkan aiheuttaman koneen pinnan kuumenemisen. Prosessointitekniikka parantaa vielä kuvaa, jolloin maaleista saadaan lähes korkearesoluutiokuvia. Kuva voidaan ohjata mille tahansa monitoiminäytölle tai sekä kypärä- että heijastusnäytölle.
Infrapuna-anturi on kiinteästi asennettu. Korkeintaan 200:aa maalia voidaan seurata samanaikaisesti. Järjestelmän tiloja ovat monimaaliseuranta (MTT), yhden maalin seuranta (STT), yhden maalin seuranta ja tunnistus (STTI), määrätyn sektorin keilaaminen ja keilaaminen esimerkiksi suunnistusjärjestelmän apuna tai muusta lähteestä, kuten tutkavalvontakoneesta välitetyn datan ohjaamana. Kun maali löytyy, PIRATE osoittaa sen automaattisesti ja vaihtaa STT-moodiin.
Kun maali on tunnistettu, PIRATE:a voidaan käyttää siihen varustetun lyhyen kantaman ilmataisteluohjuksen ohjaamiseen. Lisäksi sen dataa voidaan käyttää tehostamaan CAPTOR:ia tai ulkopuolelta AIS:in kautta tullutta anturitietoa. Tämän pitäisi tehdä mahdolliseksi, että Eurofighter voisi hyökätä maalejaan vastaan myös voimakkaissa elektronisten vastatoimien ympäristössä. PIRATE:ssa on passiivinen etäisyysmittauskyky, joskin järjestelmä on rajallinen passiivisten laukaisuarvojen antamisessa, koska siinä ei ole laser-etsintä.
Suunnittelu > Moottorit

Eurofighter Typhoonissa on kaksi Eurojet EJ200 -moottoria, jotka kumpikin tuottavat 60 kN tehoa, jälkipoltolla yli 90 kN.
Sota-asetuksilla työntövoima lisääntyy 15 % 69 kN:iin moottoria kohti jälkipolton työntövoiman lisääntyessä 5 % 95 kN:iin moottoria kohti. Hetkellisesti saadaan moottorista jopa 102 kN vahingoittamatta sitä. EJ200-moottorissa yhdistyvät neljän eurooppalaisyrityksen johtavat teknologiat, edistyksellinen digitaalinen hallinta- ja valvontajärjestelmä, pitkäjänteiset puhaltimen siivet, yksikideseoksista valmistetut turbiinin siivet, supistuvat/avautuvat suihkusuuttimet, monitehtäväkyky, supercruise-suorituskyky, matala polttoaineenkulutus, matalat käyttökustannukset, modulaarirakenne ja merkittävä kehityspotentiaali.
Typhoon pystyy yliääninopeuteen ilman jälkipoltinta (supercruise-kyky). Air Forces Monthly ilmoittaa RAF:n FGR4-monitoimiversiolle suurimmaksi supercruise-nopeudeksi 1,1 M. Valmistajan mukaan Typhoon pystyy supercruise-nopeuteen 1,5 M.  Kuten F-22, Eurofighter voi laukaista aseita supercruise-nopeudesta kasvattaakseen niiden kantamaa.  Marraskuussa 2020 EJ200 moottorien ilmoitetaan ylittäneen miljoonan käyttötunnin rajan.
EJ200-moottorin työntövoimassa on 30 %:n kasvupotentiaali ja moottori voidaan varustaa kääntyvillä suihkusuuttimilla, joita Eurofighter ja Eurojet-konsortio ovat kehittäneet ja testanneet aktiivisesti pääasiassa vientiä varten, mutta myös konelaivaston tulevaisuuden päivityksiä silmällä pitäen. Kääntyvät suihkuputket voivat vähentää polttoaineen kulutusta tyypillisellä Typhoonin tehtävällä jopa 5 %, lisätä supercruisen työntövoimaa 7 % ja lähtötyöntövoimaa 2 %.
Eurojet TURBO GmbH:n pääjohtaja Clemens Linden sanoi vuoden 2018 Farnborough International Air Show'ssa, että 15 %:n työntövoiman lisäys mahdollistaisi raskaasti kuormatun koneen toiminnan taistelutilassa kuin sileän koneen nykyään. Teknologian lisäys lisää myös koneen lentoaikaa yhdellä tankkauksella. Lisätyöntövoiman saavuttamiseksi lisätään ilman virtausta, korkea- ja matalapainekompressorien painesuhteita ja käytetään korkeampia turbiinien lämpötiloja käyttäen viimeisimmän sukupolven yksikidemateriaaleja turbiinin siivissä. Suuremmalla aerodynaamisella tehokkuudella saavutamme matalamman polttoaineen kulutuksen. Kolmas kehitysalue on suihkusuutin, joka päivitettäisiin kaksiparametrisellä versiolla, joka mahdollistaa riippumattoman ja optimoidun virtauksen kaikissa lentotiloissa ja vähentää polttoaineen kulutusta.
Suunnittelu > Suorituskyky

Maaliskuussa 2005 Yhdysvaltain asevoimien silloinen komentaja, kenraali John P. Jumper, joka oli silloin ainoa ihminen, joka oli lentänyt sekä Typhoonia että Raptoria, kertoi Air Force Print Newsille näistä kahdesta koneesta: "Eurofighter on sekä ketterä että edistyksellinen, mutta sitä on silti vaikea verrata F-22 Raptoriin. Ne ovat alun alkaenkin erilaisia koneita. Se on kuin pyydettäisiin vertaamaan NASCAR-autoa Formula 1 -autoon. Ne ovat molemmat jännittäviä eri tavoin, mutta ne on suunniteltu eri suorituskyvyn tasoille. Mitä tulee ohjauksen sujuvuuteen ja mahdollisuuteen vetää (ja ylläpitää korkeita G-voimia) Eurofighter on hyvin vaikuttava. Siihen se suunniteltiin, erityisesti lentämäni versio avioniikkoineen, värillisine ja liikkuvine karttanäyttöineen jne., kaikki on ehdottomasti kärkipäätä. Koneen liikehtimiskyky kaartotaistelussa oli myös hyvin vaikuttava."
Vuonna 2005 Singaporen arvioinnissa Typhoon voitti kaikki kolme taistelutestiä mukaan lukien sen, jossa yksi Typhoon voitti kolme Singaporen kuninkaallisten ilmavoimien F-16:ta, ja vei loppuun luotettavasti kaikki suunnitellut koelennot. Heinäkuussa 2009 kuninkaallisten ilmavoimien entinen komentaja, kenraali Glenn Torpy sanoi, että Eurofighter Typhoon on erinomainen lentokone ja kuninkaallisten ilmavoimien selkäranka JSF:n kanssa.
Heinäkuussa 2007 Intian ilmavoimien Suhoi Su-30MKI -hävittäjät osallistuivat Indra-Dhanush-harjoitukseen ensimmäistä kertaa Kuninkaallisten ilmavoimien Typhoonien kanssa. Intian ilmavoimat ei sallinut Su-30MKI:n tutkan käyttöä harjoituksessa suojellakseen erittäin salaista venäläistä N011M Bars -tutkaa, mutta intialaislentäjät olivat vaikuttuneita Typhoonien ketteryydestä.
Vuonna 2015 Intian ilmavoimien Suhoi Su-30MKI -hävittäjät osallistuivat jälleen Indra-Dhanush-harjoitukseen Kuninkaallisten ilmavoimien Typhoonien kanssa. Harjoituksen lopussa Intian ilmavoimat väitti voittaneensa Kuninkaalliset ilmavoimat 12‒0.
Se oli kuitenkin hurjan epätarkka arvio ja Independentin mukaan selvästi suunnattu kotiyleisölle. Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö tiedotti, että "kuten odottaa saattaa, edistyksellisiä sotilaallisia kykyjä käytetään harvoin niiden mahdollisuuksien rajoilla, erityisesti kun harjoitellaan toisen valtion lentokoneita vastaan. Tämä harjoitus ei ollut poikkeus Typhooneille".
Suunnittelu > Aseistus

Typhoon on monitoimihävittäjä, jonka ilmasta maahan -kykyjä kehitetään yhä. Kykyjen puuttumisen on arveltu olleen syynä Typhoonin putoamiseen Singaporen hävittäjäkilpailusta vuonna 2005. Sihen aikaan väitettiin, että Singapore oli huolissaan toimitusaikataulusta ja Eurofighterin kumppanimaiden kyvystä rahoittaa vaadittavat suorituskyvyt. Tranche 1:n koneet pystyivät pudottamaan maaleihin laser-ohjattuja pommeja ulkopuolisella maalinosoituksella, mutta odotettavissa ollut Typhoonien komennus Afganistaniin tarkoitti, että Yhdistynyt kuningaskunta tarvitsi itsenäisen pommituskyvyn ennen muita kumppanimaita. Heinäkuun 20. päivänä 2006 allekirjoitettiin 73 miljoonan punnan sopimus Change Proposal 193:sta (CP193), jotta RAF:n Tranche 1 Block 5:n koneisiin voitiin integroida ilmasta maahan kyky käyttäen GBU-16 Paveway II ja Rafael/Ultra Electronics Litening III -lasermaalinosoitussäiliötä. RAF nimitti päivitetyt koneet Typhoon FGR4:iksi.
Sama kyky lisättiin Tranche 2:n koneisiin pääkehityspolulla osana Phase 1 Enhancement (P1E) -päivitystä. P1Ea (SRP10) tuli operatiiviseen käyttöön alkuvuonna 2013, jolloin pintamaaleihin voitiin hyökätä Paveway IV- ja EGBU-16-täsmäpommeilla sekä tykillä. P1Eb (SRP12) lisäsi GBU-10 Paveway II-, GBU-16 Paveway II- ja Paveway IV -GPS-pommien täyden integraation ja uuden reaaliaikaisen käyttöjärjestelmän, joka mahdollisti samanaikaisen hyökkäyksen moneen maaliin. Tämä uusi järjestelmä muodosti perustan seuraaville aseintegroinneille P2E:ssä. Storm Shadow- ja KEPD 350 Taurus -risteilyohjusten sekä pitkän matkan MBDA Meteor -ilmataisteluohjuksen koelennot vietiin päätökseen tammikuussa 2016. Storm Shadow ja Meteor ovat osa P2E-ohjelmaa, joka lisäsi Typhoonin asevaikutuksen ulottuvuutta. Ne otettiin operatiiviseen käyttöön vuonna 2018. MBDA Brimstone -ilmasta maahan ohjus kuuluu P3E-päivitykseen, jonka koelento-ohjelma vietiin loppuun heinäkuussa 2017.  Typhoonit lensivät ensimmäisen operatiivisen tehtävän ISIS:tä vastaan Brimstoneilla aseistettuina 30. tammikuuta 2019.
Saksan Eurofighterit voivat kantaa neljä 450 kilogramman GBU-48-täsmäpommia.
Meritorjuntakyvyn suhteen Typhoon voi teoreettisesti kantaa nykyisiä ja tulossa olevia meritorjuntaohjuksia, mutta mitään niistä ei ole integroitu koneeseen. Eurofighter on tutkinut Boeing Harpoon-, MBDA Marte ER- ja Sea Brimstone -ohjusten integrointia, joista Marte ER integroidaan koneeseen. Typhoon pystyy kantamaan kummankin siiven alla kaksi RBS-15- tai kolme Marte ER -ohjusta.
Täsmäpommien ja ohjusten lisäksi Typhoonin aseistukseen kuuluu sitä varten kehitetty versio 27 millimetrin Mauser BK-27 -tykistä, joka kehitettiin alun perin Panavia Tornadoa varten. Se on yksiputkinen, sähköisesti laukaistava, kaasutoiminen revolverityyppinen tykki, jossa on linkitön ammusten syöttö. Tulinopeus on 1 700 laukausta minuutissa. Vuonna 1999 valmistaja ehdotti kustannusten säästämiseksi tykkiaseistuksen rajaamisen vain 53:een Batch 1:n koneeseen, jotka menivät RAF:lle, mutta päätös kumottiin vuonna 2006.
Operatiivinen historia > Espanjan ilmavoimat (Ejército del Aire)

Ensimmäinen Espanjan tuotantolinjalta valmistunut Eurofighter Tifón (ST001 CE.16-01) teki ensilentonsa 17.2.2003 Getafen lentotukikohdasta. Espanjan ilmavoimat asettivat Eurofighterinsa valmiustehtäviin heinäkuussa 2008.
Harjoituslennolla Virossa lähellä Otepäätä Espanjan ilmavoimien Eurofighter laukaisi vahingossa AIM-120 AMRAAM -ohjuksen 7.8.2018. Ohjus ei aiheuttanut vahinkoa, mutta koska mitään ohjuksen osia edes löytynyt 10 päivää kestäneissä etsinnöissä, ohjuksen tila on tuntematon, ja se voi siksi aiheuttaa vaaraa, jos se on yhä räjähtämättömänä maassa. Ohjaajaa rangaistiin huolimattomuudesta, mutta hän sai vain minimirangaistuksen salassa pidettyjen lieventävien asianhaarojen takia.