stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olbernhaun ratsastaja

Olbernhaun ratsastaja
Olbernhaun ratsastaja (Olbernhauer Reiterlein) on puusta valmistettu koriste-esine.
Olbernhaun kauppiaat esittelivät keinuratsastajan yleisölle ensi kerran Leipzigin messuilla vuonna 1782.
Maailmantalouden kriisi ja suuri lama 1930-luvulla toi mukanaan köyhyyttä ja ahdinkoa myös Erzgebirgen vuoristoseudulle, ja leikkikaluteollisuuden tuotanto lakkasi lähes kokonaan. Talvella 1933-1934 perustettiin Talviapujärjestö auttamaan tilannetta. Erzgebirgen lelutehtailijat saivat tehtäväksi valmistaa ”talviapumerkkejä”. Niitä myytiin valtakunnan erilaisissa tapahtumissa ja rahankeräysten yhteydessä 20 pennin hinnalla. Merkeistä saatu tuotto käytettiin hädänalaisten auttamiseen.
Talviapumerkit olivat puisia, värikkäästi koristeltuja noin 3 cm läpimitaltaan olevia rintamerkkejä. Niissä kuvattiin enkeleitä, joulukuusia, joulupukkeja ja toisinaan myös satumaailman hahmoja. Vuoden 1935 merkkiin haluttiin aivan erityinen kuva-aihe. Olbernhaunilainen lelutehtailija Max Korb valitsi sellaiseksi keinuhevosen ratsastajineen. Menestys oli valtava ja Olbernhaun pienestä ratsastajasta tuli Saksassa maankuulu hahmo.
Vuonna 1968 ratsastajaa alettiin ensi kerran valmistaa sarjatuotantona pienenä koriste-esineenä. Olbernhaun ratsastaja on nykyisin Erzgebirgen alueen puuleluvalmistajien liiton virallinen tuotemerkki. Sitä on jäljitelty moneen tarkoitukseen, mutta alkuperäisiä ratsastajia valmistetaan edelleen ainoastaan Olbernhaun puutaidepajoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olbernhaun ratsastaja Wikimedia Commonsissa
Olavin suku

Sigtryggin vaimon Astridin hänelle pystyttämä riimukivi.
Olavin suku oli Tanskassa 900-luvun alkupuolella hallinnut suku. Sen perustajana pidetään Olavi Röyhkeää, joka saapui Ruotsista ja syrjäytti Helgen. Noin vuonna 916 Tanskaan saapui Hardeknud, joka syrjäytti Olavin suvun ja nousi itse valtaistuimelle. Hardeknudin poika oli ensimmäinen koko Tanskaa hallinneena pidetty Gorm Vanha.
Jäsenet

Olavi Röyhkeä, Tanskassa kuningas 900-luvun alussa
Gyrd ja Gnupa, Olavin pojat, kuninkaita isänsä jälkeen
Sigtrygg Gnupasson, Gnupan poika, kuningas ainakin osassa Tanskassa vuoteen 934 asti.
Olav Kyrre

| Olav Kyrre |
| --- | --- |
 
Norjan kuningas
Valtakausi:  1067–1093   kanssahallitsijansa 1067—1069 Maunu Haraldinpoika
Edeltäjä:  Maunu Haraldinpoika
Seuraaja:  Haakon Maununpoika   Maunu Paljassääri

Syntynyt:  1050 Norja
Kuollut:  22. syyskuuta 1093 Ranrike
Puoliso:  Ingrid Svenintytär
Lapset:  Maunu Paljassääri
Suku:  Hardrada
Isä:  Harald Ankara
Äiti:  Tora Torbergsdotter
Olav Kyrre (Olav III Haraldsson Kyrre, n.1050–1093) oli Norjan kuningas 1067–1093. Olav oli Norjan kuninkaan Harald Ankaran ja Tora Torbergsdotterin poika.
Olav seurasi isäänsä valloitusretkelle Englantiin vuonna 1066. Olav ei kuitenkaan osallistunut Stamford Bridgen taisteluun, jossa Harald kaatui. Olav onnistui pakenemaan Norjaan, missä hänestä tuli vanhemman veljensä Maunu Haraldinpojan kanssahallitsija. Olav sai vastuulleen valtakunnan itäosan. Maunu kuoli vuonna 1069, josta lähtien Olav hallitsi yksin aina kuolemaansa saakka.
Olav solmi rauhan Vilhelm Valloittajan kanssa, joka vuonna 1066 oli voittanut Englannin viimeisen anglosaksisen kuninkaan Harald Godwininpojan sekä Harald Ankaran ja valloittanut koko Englannin. Olav teki myös rauhan Tanskan kuninkaan Sven Estridinpojan kanssa, jota sekä Harald että hänen veljenpoikansa Maunu Hyvä olivat vuosien ajan kiivaasti vastustaneet. Sen jälkeen Olav meni naimisiin Svenin tyttären Ingeridin kanssa.
Olavin kuninkuuden aikana Norja eli suhteellisen rauhallista aikaa ja kristinusko levisi tasaisesti. Koko 27 vuotta kestäneen valtakautensa aikana hän ei taistellut yhtäkään sotaa. Saagojen mukaan Olav oli sävyisä eikä lainkaan sotaisa, minkä vuoksi hän sai lempinimen kyrre ('rauhaisa'). Englanninkieliset lähteet kertovat Olavin oppineen lukemaan – luultavasti ensimmäisenä Norjan kuninkaista – ja osallistuneen jumalanpalveluksiin. Olav loi hyvät suhteet sekä paaviin että pohjoisen kirkon johtoon Bremenissä, ja saagaperinteen mukaan hänen toimintansa loi perustan Bergenin ja Nidarosin piispanistuimille. Olavin sanotaan myös aloittaneen Nidarosin tuomiokirkon ja Bergenin kirkon rakennustyöt. Lisäksi saagat pitävät Olavia Bergenin kaupungin perustajana.
Norjan ensimmäinen maalaki (Gulatingsloven) laadittiin luultavasti Olavin ollessa kuninkaana. Saagojen mukaan Olav kaksinkertaisti kuninkaan vartiokaartin koon, mikä voi kuvastaa kuninkaan vallan kasvua. Hänellä ei ollut lapsia vaimonsa Ingeridin kanssa, mutta kuningas Maunu Paljassääri oli Olavin avioton poika.
Olofsson

Olofsson tai Olofson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alfred Olofsson (1892–1950), suomalainen suojeluskuntaupseeri
Anna Carin Zidek, o.s. Olofsson (s. 1973), ruotsalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja
Christina Olofson (s. 1948), ruotsalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja
Einar Olofsson (1886–1955), suomalainen venesuunnittelija
Fredrik Olofsson (s. 1996), ruotsalainen jääkiekkoilija
Gustav Olofsson (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkoilija
Jacob Olofsson (s. 2000), ruotsalainen jääkiekkoilija
Karl Olofsson, Carolus Pictorius (k. 1649), suomalainen pappi ja hartauskirjallisuuden suomentaja
Karl-Uno Olofsson (s. 1940), ruotsalainen keskimatkojen juoksija
Leander Olofsson (1831–1913), ahvenanmaalainen maanviljelijä, laivanvarustaja ja valtiopäivämies
Marcus Olofsson (s. 1982), ruotsalainen jalkapalloilija
Maud Olofsson (s. 1955), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Peter Olofsson (s. 1957), ruotsalainen käsipalloilija
Pär Olofsson, ruotsalainen kuvittaja ja taiteilija
Rune Pär Olofsson (1928–2018), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja pappi
Victor Olofsson (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
O. V. Johansson

| O>  V. Johansson |
| --- | --- |
 O. V. Johansson vuonna 1907.
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.7.1908  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1882 Pernaja
Kuollut: 31. toukokuuta 1947 (65 vuotta) Turku
Ammatti:  juristi
Oscar Vilhelm Johansson (22. helmikuuta 1882 Pernaja – 31. toukokuuta 1947 Turku) oli suomalainen juristi, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908. Varsinaisen työuransa hän teki Tullihallituksen palveluksessa.
Elämä

Oskar Johanssonin vanhemmat olivat Malmgårdin kartanon lampouti Johan Karlsson (1842-1918) ja Eva Stina Jungström (1846-1933). Johansson kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon lyseosta vuonna 1903 ja aloitti oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän työskenteli muun muassa Uudenmaan lääninhallituksen kanslistina.
1900-luvun alussa Johansson vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä toimien lähinnä Itä-Uudenmaan ruotsinkielisten maatyöläisten keskuudessa. Vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Puolueen sisäisessä esivaalissa Johansson oli voittanut kirjailija Arvid Mörnen. Vaalien jälkeen Nya Pressen kyseenalaisti Johanssonin käyttämän tittelin ”torpparin poika”, koska hän oli oikeustieteen ylioppilas ja työskenteli kanslistina. Lehden mukaan Johanssonin isä ei myöskään ollut torppari vaan lampuoti. Sosialidemokraattien vastineessa Johanssonin kerrottiin loma-aikoinaan säännöllisesti auttavan vanhempiaan maatöissä. Hänen ainoaksi jäänyt kansanedustajakautensa päättyi jo heinäkuussa 1908 eduskunnan hajottamiseen. Seuraavissa vaaleissa Johansson jäi varasijalle ja jätti puoluepolitiikan.
Vuonna 1910 Johansson suoritti ylemmän hallintotutkinnon ja siirtyi Tullihallituksen palvelukseen kamarikirjuriksi. Vuosina 1915-1917 Johansson työskenteli Porin Mäntyluodossa tullitarkastajana ja 1917–1925 Pietarsaaren tullikamarin kirjurina. Hän suoritti oikeustutkinnon 1922 ja sai varatuomarin arvon 1925. Vuosina 1925–1932 Johansson oli Vaasassa tullitarkastajana, 1932–1936 Helsingin raastuvanoikeuden tullisyyttäjänä ja vuodesta 1936 lähtien Turun tullikamarin tullinhoitajana. Vuosina 1934-1936 hän toimi myös Tullivirkamiesliiton puheenjohtajana. Lisäksi Johansson oli Pietarsaaren kaupunginvaltuuston sekä Helsingin kaupunginhallituksen jäsen.
Johansson kuoli lyhyen sairauden jälkeen 65-vuotiaana toukokuussa 1947. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle.
Perhe

Oskar Johanssonin puoliso oli Agnes Alice Kumlin (1892-1977). Pariskunnalla oli kaksi lasta. Heidän poikansa oli kanslianeuvos Torsten Johansson (1915-1992).
Oikeusapu

Oikeusapu tarkoittaa oikeushallinnon alalla kahta eri asiaa.
Julkinen oikeusapu on valtion ylläpitämää asianajopalvelua etenkin vähävaraisille ihmisille.
Oikeusapu tarkoittaa toisaalta oikeusviranomaisten ja osittain poliisin yhteistyötä toisen maan vastaavan viranomaisen kanssa yksittäisessä vireillä olevassa asiassa. Oikeusapua annetaan vieraalle valtiolle esimerkiksi rikoksen tutkinnan ja oikeuteen kutsumisen muodossa. Myös todistajia voidaan tietyissä tilanteissa kuulla oikeusaputeitse toisessa maassa.
Oikeusasema

Oikeusasema tarkoittaa oikeudenhaltijan asemaa eli statusta henkilösuhteissa, joihin oikeudet, velvollisuudet ja oikeussuhteet hänet saattavat tietyllä hetkellä. Oikeudenhaltijoita ovat esimerkiksi omistajat, pantinhaltijat, rasiteoikeuden haltijat ja vuokramiehet. Oikeudenhaltijat voivat olla ihmisiä tai oikeushenkilöitä.
Olesja Povh’

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Olesja Povh’ Pariisin EM-hallikisoissa 2011. |  Olesja Povh’ Pariisin EM-hallikisoissa 2011. |  Olesja Povh’ Pariisin EM-hallikisoissa 2011. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 4 x 100 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | 4 × 100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | 100 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2011 | 60 m |  |
|       Hylätty | Belgrad 2017 | 60 m |  |
Olesja Ivanivna Povh’ (ukr. Олеся Іванівна Повх, s. 18. lokakuuta 1987) on ukrainalainen pikajuoksija.
Vuonna 2010 hän karsiutui 60 metrin välierissä Dohan sisäratojen MM-kisoissa ja 100 metrin välierissä Barcelonan EM-kisoissa, mutta oli aloitusosuuden juoksijana 4 × 100 metrin viestissä EM-kultaa voittaneessa Ukrainan joukkueessa, jonka muut juoksijat olivat Natalija Pohrebnjak, Marija Rjemjen ja Jelizaveta Bryzhina. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 hän voitti 60 metrin kultaa ennätystään sivuavalla ajalla 7,13 s ennen maannaistaan Marija Rjemjeniä, joka jäi hänestä kaksi sadasosaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin. Pikaviestissä hän juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Ukrainan joukkueessa.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Povh’ sai hopeaa 100 metrillä ajalla 11,32. Hän juoksi Lontoon olympialaisissa avausosuuden Ukrainan pikaviestijoukkueessa, joka sai pronssia maansa ennätysajalla 42,04. Sadalla metrillä hän karsiutui välierissä.
Povh’ saavutti pikaviestikultaa kesäuniversiadeissa 2013. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 60 metrillä kuudenneksi Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä. Hän karsiutui 2016 välierissä 60 metrillä Portlandin MM-hallikilpailuissa.
Kesällä 2016 Povh’ karsiutui 100 metrillä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän juoksi 60 metrillä toiseksi ennätysajallaan 7,10. Hän kuitenkin menetti tämän mitalin myöhemmin dopingin takia. Kesällä 2016 otetuissa dopingnäytteissä oli merkkejä dopingin käytöstä ja Povh’ sai maaliskuussa 2019 neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 15.6.2016 ja kaikki hänen tuloksensa tuosta päivämäärästä lähtien hylättiin.
100 metriä Povh’ on juossut parhaimmillaan aikaan 11,08 s Jaltalla 4. kesäkuuta 2012 ja 200 metriä aikaan 22,58 s Jaltalla 31. toukokuuta 2011.
Operaatio Judgement

Operaatio Judgement voi viitata seuraaviin:
Taranton taisteluun 1940
Operaatio Judgement, Kilbotn 1945
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Operaatio Judgement”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ohikulkija vain

| Ohikulkija vain Matti Louhivuori |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2015
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 67.25
 Levy-yhtiö: Salix
Ohikulkija vain on Matti Louhivuoren kokoelma-albumi vuodelta 2015.
Kappaleet

Kaksi ystävää – 2.32
Ohikulkija vain – 2.37
Odotus – 2.54
Kulkurin suruja – 2.28
Orpopojan tango – 2.52
Sininen satu – 2.58
Virta toi – virta vei – 2.53
Kohtaus virran rannalla – 2.54
Särkynyt sydän – 2.32
Mustalainen – 3.01
Kolme sormusta – 2.24
Lauttaralli – 2.48
Mua varten ei – 3.12
Valkoinen kukka – 3.06
Unta ja totta – 2.57
Vanha kulkuri – 2.43
Vanha mustalainen – 3.58
Hyvästi meri – 3.05
Mustalaistango – 3.03
Kultaiset korvarenkaat – 3.00
Yksin – 2.39
Unikkojen aikaan – 2.13
Metsälinna – 2.30
Varisevat lehdet – 2.33
Ohikiitävää

| Ohikiitävää Juha Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. maaliskuuta 2005
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.09
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 11.
Juha Tapion muut julkaisut
| Mitä silmät ei nää 2003 | Ohikiitävää 2005 | Kaunis ihminen 2006 |
Singlet albumilta Ohikiitävää
 ”Arvaamatta tuuli kääntyy vastaan” Julkaistu: helmikuu 2005  ”Ohikiitävää” Julkaistu: huhtikuu 2005  ”Ihme” Julkaistu: elokuu 2005
Ohikiitävää on Juha Tapion neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 30. maaliskuuta 2005.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 11, ja pysyi listalla 21 viikkoa, ja saavutti ilmestymisvuotenaan kultalevyrajan.
Kappaleet

Pidä kii – 3.51
Arvaamatta tuuli kääntyy vastaan – 3.52
Ihme – 3.23
Ohikiitävää – 4.40
Onnen tähdet – 3.13
Rakkaus selviää – 3.55
Kämmentesi ihoon, polttaviin uniin – 3.40
Vaari – 3.20
Kirkkain silmin – 2.51
Päivin sekä öin – 3.42
Kuinka paljon – 3.22
Tummenevan taivaan alla – 4.20
Olbernhau

| Olbernhau |
| --- | --- |
 vaakuna
 Olbernhau
 Koordinaatit: 50°40′N, 13°20′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saksi
Piirikunta:  Erzgebirgskreis
Väkiluku (31.12.2016):  11 320
 
 www.oberwiesenthal.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olbernhaun kirkko
Olbernhau on kaupunki itäisessä Saksassa Saksin vapaavaltiossa. Se sijaitsee Erzgebirgen vuoristossa aivan Tšekin rajalla. Kaupungin asukasluku oli 11 320 vuoden 2016 lopussa.
Pähkinänsärkijä, Olbernhaun ratsastaja ja piparkakkunainen.
Olbernhau on perinteistä Erzgebirgen vuoriston kaivosaluetta. Siellä on myös paljon alueelle tyypillisiä puusepänverstaita, joissa valmistetaan käyttö- ja koriste-esineitä sekä leluja, sekä niitä myyviä pieniä liikkeitä. Kaupungin symboleja ovatkin puusta valmistetut pähkinänsärkijä, Olbernhaun ratsastaja ja piparkakkunainen. Symbolit ovat esillä Olbernhaun joulumarkkinoilla ensimmäisestä adventista helmikuun alussa olevaan kynttilänpäivään saakka.
Liikenne

Kaupunkiin pääsee Erzgebirgsbahnin junalla Chemnitzistä, joka on noin tunnin junamatkan päässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olbernhau Wikimedia Commonsissa
Oles Dontšenko

Oles (Oleksandr) Vasyljovytš Dontšenko (ukr. Олесь [Олександр] Васильович Донченко, 19. elokuuta 1902 nykyisen Poltavan alueen Veliki Sorotšyntsin kylä – 12. huhtikuuta 1954 Lubny) oli ukrainalainen neuvostokirjailija.
Oles Dontšenko syntyi opettajan perheeseen. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1918. Dontšenko kirjoitti romaaneja teollisuuden rakentamisesta ja keskittyi myöhemmin lastenkirjallisuuteen.
Suomennettu teos

Vasilko: kertomus. Venäjän kielestä suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalais-suomalainen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
Nuokkukarhiainen

| Nuokkukarhiainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Karhiaiset Carduus
Laji::  nutans
Kaksiosainen nimi
 Carduus nutans  L. 
Katso myös
   Nuokkukarhiainen Wikispeciesissä   Nuokkukarhiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuokkukarhiaisen kukinto
Nuokkukarhiainen (Carduus nutans) on Euraasiassa laajalle levinnyt ohdaketta muistuttava asterikasvi. Suomessa se on erittäin harvinainen vieraslaji.
Ulkonäkö ja koko

Kaksivuotinen nuokkukarhiainen kasvaa jopa 150 cm korkeaksi. Sen varsi on seittikarvainen ja siinä on piikkisiä siipipalteita. Varressa kierteisesti olevien lehtien lavat ovat vahva- ja keltapiikkisiä, alta hieman karvaisia. Lehdet ovat pariliuskaisia ja liuskoja on 6–10 paria. Punaiset suuret kukinnot ovat yksittäisiä, puolipallomaisia ja nuokkuvia mykeröitä. Mykeröiden kehtosuomut ovat tikarimaisia. Nuokkukarhiainen kukkii heinäkuusta lokakuuhun. Kasvin siementuotanto on hyvä, ja sillä on siemenpankki. Nuokkukarhiaista muistuttaa jonkin verran piikkiohdake (Cirsium vulgare), mutta sen kukinnot ovat pystyjä, mykerön kehtosuomut tasasoukkia ja lehdet alapinnaltaan harmaakarvaisia.
Nuokkukarhiaisen lehtiruusukkeista vapautuu maaperään kasvin lahoamisen myötä allelokemikaaleja, jotka estävät tai hankaloittavat lähiympäristön muiden kasvien lisääntymistä. Tätä ilmiötä kutsutaan allelopatiaksi.
Levinneisyys

Nuokkukarhiaisen alkuperäinen kotiseutu on Itä-Euroopan ja Länsi-Aasian aro- ja niittyalueilla. Sieltä se on levinnyt hyvin laajalle lähes koko Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, laajalle Keski-Aasiaan ja Pohjois-Amerikkaan. Lajia tavataan myös eteläisellä pallonpuoliskolla muun muassa Uudessa-Seelannissa, missä siitä on tullut laidunmaiden haitallinen rikkakasvi.
Suomeen nuokkukarhiainen on tullut pääasiassa laivojen painolastien mukana, joten lajia on tavattu monilta vanhoilta satamapaikoilta. Vakiintuneena sitä on tavattu ainoastaan Raumalta, Kristiinankaupungista, Oulusta ja Porista. Näistä lajia tavataan nykyään vain Porin Reposaaresta, josta laskettiin 1990-luvulla vuosittain yli 100 yksilöä.
Elinympäristö

Suomessa nuokkukarhiainen kasvaa satama-alueella ja sen liepeillä kadunvierillä ja pihatonteilla. Sitä on tavattu myös tienpientareilta, myllypihoilta, kaatopaikoilta ja heinäpelloilta. Nykyistä esiintymää uhkaa lähinnä kasvupaikkojen rakentaminen.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nuokkukarhiainen (Carduus nutans)
Kasviatlas 2022: Nuokkukarhiaisen (Carduus nutans) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Nuokkukarhiainen (Carduus nutans)
Pohjolan kasvien pauloissa: Carduus nutans – nuokkukarhiainen
ITIS: Carduus nutans (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carduus nutans (englanniksi)
Flora of China: Carduus nutans (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Carduus nutans (nodding thistle) (englanniksi)
Olav Haukvik

| Olav Haukvik> Norjan elinkeinoministeri |
| --- | --- |
 Nordlin hallitus 11. tammikuuta 1978 – 8. lokakuuta 1979  
Edeltäjä:  Bjartmar Gjerde
Seuraaja:  Lars Skytøyen
Telemarkin maaherra
 1973–1976  
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1928 Sauherad, Norja
Kuollut: 22. helmikuuta 1992 (63 vuotta)
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Olav Haukvik (26. kesäkuuta 1928 Sauherad – 22. helmikuuta 1992) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Telemarkin läänin maaherrana 1973–1976 ja Norjan elinkeinoministerinä 1978–1979.
Aiheesta muualla

Olav Haukvik Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Nezha Bidouane

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nezha Bidouane vuonna 2018. |  Nezha Bidouane vuonna 2018. |  Nezha Bidouane vuonna 2018. |  |
Maa:   Marokko
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 400 m aj |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 400 m aj |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | 400 m aj |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | 400 m aj |  |
Nezha Bidouane (arab. نزهة بدوان‎, Nizha Bidwān; s. 18. syyskuuta 1969 Rabat) on marokkolainen entinen yleisurheilija, joka oli erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Hän kuului maailman huippuun 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa.
Bidouane voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden 1997 Ateenassa ja 2001 Edmontonissa ja otti MM-hopeaa 1999 Sevillassa Afrikan ennätyksellä 52,90. Hän otti pronssia Ateenan olympialaisissa 2000.
Hänen aviomiehensä on marokkolainen entinen kestävyysjuoksija Abdelaziz Sahere.
Saavutukset

| Vuosi | Kilpailu | Paikka | Tulos | Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Sisäratojen MM-kilpailut | Sevilla, Espanja | ae | 400 m |
| 1991 | Sisäratojen MM-kilpailut | Sevilla, Espanja | ae | 60 m aj |
| 1991 | MM-kilpailut | Tokio, Japani | ve | 400 m aj |
| 1992 | Olympialaiset | Barcelona, Espanja | ve | 400 m aj |
| 1992 | Maailmancup | Havanna, Kuuba | 6. | 400 m aj |
| 1994 | Maailmancup | Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta | 5. | 400 m aj |
| 1997 | Sisäratojen MM-kilpailut | Pariisi, Ranska | ae | 400 m |
| 1997 | MM-kilpailut | Ateena, Kreikka | 1. | 400 m aj |
| 1997 | IAAF Grand Prix -finaali | Fukuoka, Japani | 5. | 400 m aj |
| 1998 | Maailmancup | Johannesburg, Etelä-Afrikka | 1. | 400 m aj |
| 1999 | MM-kilpailut | Sevilla, Espanja | 2. | 400 m aj |
| 1999 | IAAF Grand Prix -finaali | München, Saksa | 6. | 400 m aj |
| 2000 | Olympialaiset | Sydney, Australia | 3. | 400 m aj |
| 2001 | MM-kilpailut | Edmonton, Kanada | 1. | 400 m aj |
| 2001 | IAAF Grand Prix -finaali | Melbourne, Australia | 5. | 400 m aj |
| 2004 | Olympialaiset | Ateena, Kreikka | ae | 400 m aj |
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m: 11,78 (Kairo 26. elokuuta 1995)
200 m: 23,29 (Rieti 30. elokuuta 1998)
400 m: 51,67 (Berliini 1. syyskuuta 1998)
100 m aj: 13,55 (Porto 12. elokuuta 1990)
400 m aj: 52,90 (Sevilla 25. elokuuta 1999)
Aiheesta muualla

Nezha Bidouane Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarit
Omulsiika

| Omulsiika |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Lohikalat Salmoniformes
Heimo::  Lohet Salmonidae
Alaheimo::  Coregoninae
Suku::  Coregonus
Laji::  autumnalis
Kaksiosainen nimi
 Coregonus autumnalis  (Pallas, 1776) 
Synonyymit
 Coregonus pollan 
Katso myös
   Omulsiika Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Omulsiika (Coregonus autumnalis) on siian suvun lajeista levinneisyydeltään pohjoisin. Se elää Pohjoisen jäämeren rannikoilla murtovedessä, ja nousee sukukypsänä 6–8 vuoden ikäisenä jokiin kutemaan. Levinneisyys ulottuu Euroopasta Vienanmeren itäosan Mezeninlahdelta Siperian ja Alaskan kautta luoteisen Kanadan jokiin ja pohjoisrannikoille. Lisäksi Irlannissa elää erillinen sisävesikanta, joka tunnetaan nimellä pollan, ja jota aiemmin pidettiin erillisenä lajina Coregonus pollan.
Baikaljärvessä elävää, samannäköistä ja myös omuliksi kutsuttua siikakalaa Coregonus migratorius puolestaan pidettiin ennen arktisen omulsiian alalajina, mutta se onkin osoittautunut pikemmin siian lähisukulaiseksi.