stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olof Palmen murha
Tutkinnat ja niiden päättäminen > Epäilty Stig Engström

Murhatutkinnan johtaja pääsyyttäjä Krister Petersson ilmoitti kesäkuussa 2020 uskovansa vuonna 2000 kuolleen Stig Engströmin olevan syyllinen Olof Palmen murhaan. Peterssonin mukaan näyttö olisi riittänyt Engströmin vangitsemiseen ja jatkotoimiin kuten kotietsintöjen ja muiden tutkinnallisten pakkokeinojen käyttämiseen. Petersson ei ottanut kantaa siihen, riittäisikö olemassa oleva näyttö Engströmin syyllisyyden todistamiseen oikeudenkäynnissä. Peterssonin mukaan olemassa olevan näytön perusteella mitään muuta varteenotettavaa tutkimussuuntaa ei ollut jäljellä. Koska tarpeellisia jatkotutkimuksia ei enää ollut mahdollista tehdä eivätkä rikostekniset tutkimukset olleet tuottaneet uusia tuloksia, tutkintaryhmä totesi, ettei murhatutkinnan jatkamiselle ollut edellytyksiä.
Tutkijoiden ei ollut onnistunut löytää asiallisia perusteita sille, että Engströmin osuutta tapahtumiin oli päätetty kokonaan lakata tutkimasta vuonna 1987. Tätä päätöstä Petersson piti ratkaisevana syynä siihen, että rikostutkinta oli tuolloin epäonnistunut.
Engström kuoli vuonna 2000. Hänet tunnetaan myös ”Skandia-miehenä”, koska hän saapui murhapaikalle työpaikaltansa läheisestä vakuutusyhtiö Skandian pääkonttorista.
Syyttäjän mukaan Engström oli pukeutunut pitkään takkiin ja lippalakkiin, mikä vastaa todistajien kertomuksia murhaajasta. Yksikään silminnäkijä ei kuitenkaan ole kertonut nähneensä Engströmiä paikalla. Engström oli murhapaikalla Palmen kuolinhetkenä, ja häntä kuulusteltiin aikoinaan silminnäkijänä ja todistajana, mutta ei epäiltynä. Engström oli lehden mukaan kiinnostunut aseista, osasi ampua, ja hänen ystävällään oli hallussaan murha-aseen tyyppisiä revolvereita. Lisäksi Engström oli suorasukaisen vihamielinen Palmea kohtaan.
Ruotsalainen aikakauslehti Filter oli toukokuussa 2018 paljastanut, että Palmen murhatutkimuksien uusi epäilty on juuri Stig Engström.
Muita murhasta epäiltyjä

Vuosien varrella Palmen murhasta on epäilty yli sataa henkilöä. Yli 130 ihmistä on väittänyt murhanneensa Olof Palmen.
Muita murhasta epäiltyjä > Viktor Gunnarsson

Poliisi tutki aluksi aivan murhan jälkeisinä päivinä saamansa vihjeen perusteella 33-vuotiasta ääriliikkeessä mukana ollutta Viktor Gunnarssonia, joka ruotsalaisen tavan mukaisesti tuli tunnetuksi mediassa nimellä "33-vuotias" ("33-åringen"). Poliisi otti Gunnarssonin kiinni kuulusteluja varten, mutta hänet vapautettiin jo keväällä 1986. Gunnarssonin seurantaa ja mm. puhelinkuuntelua jatkettiin vielä vuoteen 1988, jolloin Christer Pettersson tuomittiin murhasta käräjäoikeudessa. Gunnarsson kuoli vuonna 1994 Yhdysvalloissa henkirikoksen uhrina.
Muita murhasta epäiltyjä > Kurdijärjestö PKK

Tukholman lääninpoliisimestari Hans Holmérin johdolla tutkimuksissa keskityttiin pitkän aikaa Kurdistanin työväenpuolueen PKK:n mahdolliseen osuuteen. Tutkintalinjan lähtökohtana oli erään suomalaissyntyisen miehen toukokuussa 1986 poliisille esittämä kertomus, jonka mukaan hän olisi välittänyt kaksi luvatonta käsiasetta vankilassa tapaamalleen kurdimiehelle ja tämä olisi sanonut aikovansa murhata Palmen. Lisäksi Palmen kerrottiin vuonna 1971, tosin suoraan sanomatta, ilmaisseen pelkäävänsä kurdianarkisteja. Tutkimukset huipentuivat tammikuussa 1987 suoritettuun massiiviseen ratsiaoperaatioon, joka ei tuottanut toivottua tulosta. Pian ratsioiden jälkeen Holmér erosi virastaan.
Muita murhasta epäiltyjä > Christer Pettersson

Joulukuussa 1988, yli kaksi vuotta murhan jälkeen, poliisi pidätti teosta epäiltynä Christer Pettersson -nimisen miehen. Pettersson oli työtön ja sekä huume- että alkoholiongelmainen, ja hän oli vuonna 1970 syyllistynyt satunnaisen sivullisen tappoon kadulla. Lisbet Palme tunnisti Petterssonin murhaajaksi. Palmen leski oli varsin vakuuttunut, että juuri Pettersson oli hänen puolisonsa murhaaja, mutta hänen tekemänsä tunnistuksen luotettavuutta on kyseenalaistettu eri perustein. Tukholman käräjäoikeus tuomitsi Petterssonin 1988 elinkautiseen vankeuteen maallikkojäsenten äänillä. Svean hovioikeus kuitenkin vapautti hänet seuraavana vuonna puutteellisten todisteiden takia, eikä ratkaisusta valitettu.
Myöhemmin vuonna 1997 Ruotsin valtakunnansyyttäjä pyysi vapauttavan päätöksen purkamista, mutta korkein oikeus hylkäsi esityksen. Petterssonilla ei voitu näyttää olleen murha-asetta eikä selkeää murhan syytäkään.
Vakavasti päihdeongelmainen Pettersson kuoli 29. syyskuuta 2004 päähän saamiinsa vammoihin, jotka hän sai kaaduttuaan joitakin päiviä aiemmin.
Muita murhasta epäiltyjä > Jugoslavian turvallisuuspalvelu

Saksalainen Focus-lehden vuonna 2011 julkistettujen tietojen mukaan murhan taustalla olisi ollut Jugoslavian turvallisuuspalvelu. Lähteenä väitteelle oli jugoslavialaisen turvallisuusupseerin Vinko Sindicicin vuonna 2008 suoritettu kuulustelu. Sindicicin mukaan Palmea ja tämän liikkeitä oltaisiin seurattu yötä päivää, jolloin tämän suojaamisessa oltaisiin havaittu puutteita. Murhan suorittanut jugoslavialaismies olisi väitetysti myös ollut tuolloin edelleen elossa ja asunut Zagrebissa.
Muita murhasta epäiltyjä > Hans Rausing

Ruotsalaismiljardööri Hans Kristian Rausingin vaimo Eva Rausing väitti ennen toukokuussa 2012 tapahtunutta kuolemaansa tietävänsä Palmen murhaajan. Hän lähetti viestejä tapausta tutkineelle kirjailija Gunnar Wallille, joka ei kuitenkaan uskonut Rausingia. Sittemmin ruotsalaisviranomaiset ovat ryhtyneet tutkimaan viestejä, joissa murhaajaksi mainitaan Eva Rausingin appi Hans Rausing.
Muita murhasta epäiltyjä > Muita

Muita Palmen murhasta epäiltyjä tahoja ovat muun muassa Etelä-Afrikan tiedustelupalvelu, Boforsin Intia-kauppoihin liittyvä tekijä, chileläinen äärioikeistolainen Roberto Thieme, äärioikeistolainen salaliitto Ruotsin poliisissa ja Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA.
Kirjallisuutta

Axberger, Hans-Gunnar: Statsministermordet.  Stockholm:  Norstedts, 2022.  ISBN 978-91-1-311899-4
Tukholmalaiset kunnioittamassa Palmea murhapaikalla.
Tunnelgatan, minne murhaaja pakeni.
Robert Sabatier

| Robert Sabatier |
| --- | --- |
 Sabatier vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1923 Pariisi, Ranska
Kuollut: 28. kesäkuuta 2012 (88 vuotta) Boulogne-Billancourt, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija, runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Robert Sabatier (17. elokuuta 1923 Pariisi, Ranska – 28. kesäkuuta 2012 Boulogne-Billancourt, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, kriitikko ja journalisti. Hän oli Académie Goncourtin jäsen.
Sabatier syntyi Pariisissa ja alkoi 1950-luvulla suuntautua kirjallisuuteen työskennellessään yliopistopaino Presses Universitaires de Francessa. Hänen ensimmäinen teoksensa oli vuonna 1953 ilmestynyt Alain et le negre, jota on kutsuttu ensimmäiseksi antirasistiseksi ranskalaiseksi romaaniksi. Sabatier sai kansainvälistä mainetta erityisesti omaelämäkerrallisesta romaanisarjasta, jonka ensimmäinen osa Les Allumettes suédoises ilmestyi 1969.
Sabatier valittiin 1971 ranskalaiseen kirjallisuusjärjestöön Académie Goncourtiin. Hän kirjoitti romaanien ja runojen lisäksi yhdeksänosaisen ranskalaisen runouden historiikin, Histoire de la poésie françaisen. Sabatier väitti lukeneensa historiikkia varten neljän vuosikymmenen aikana 25 miljoonaa runoa.
Sabatier kuoli sairaalassa Pariisin esikaupunkialueella kesäkuussa 2012.
Suomennetut teokset

Kesän lapset (Les enfants de l'été), suom. Annikki Suni. Helsinki: Kirjayhtymä 1979 ISBN 951-26-1689-0
Sadbh

Arthur Rackham: Sadbh.
Sadbh tai Sadhbh on irlantilaisessa mytologiassa Finn mac Cumhaillin vaimo ja Oisínin äiti.
Eräänä päivänä Finn oli metsästämässä koiriensa kanssa. Koirat löysivät ja saartoivat pienen hirvenvasan, mutta kun Finn oli aikeissa tappaa sen, koirat estivät häntä. Hän otti sen sijaan säikähtäneen eläimen mukaan leiriinsä. Siellä vasa muuttui yhtäkkiä kauniiksi naiseksi. Nainen kertoi nimekseen Sadbh ja selitti, että Musta Druidi eli Fear Doirche oli muuttanut hänet hirvenvasaksi, koska hän oli kieltäytynyt makaamasta druidin kanssa. Oli ilmeisesti niin, että kunhan Sadbh oleskelisi Allenin kukkulalla, jossa Finnin henki oli voimakas, ei ilkeän druidin lumous tepsisi vaan Sadbh pysyisi ihmisen hahmossa.
Sadbhista tuli Finnin vaimo ja he elivät onnellisina siihen saakka, kunnes Finnin oli lähdettävä linnoituksestaan kiireellisten sotatoimien vuoksi. Pian miestään ikävöivä Sadbh kuitenkin näki Finnin palaavan aiemmin kuin piti. Finn pyysi häntä tulemaan kanssaan kävellylle lähistölle. Mutta niin pian kuin Sadbh oli poistunut Dun of Allenin vaikutuspiiristä, hän muuttui taas hirvenvasaksi. Finn ei ollutkaan Finn, vaan valepuvussa ollut Fear Doirche. Kun oikea Finn palasi, hän etsi vaimoaan kuukausien ajan, mutta turhaan.
Seitsemän vuotta myöhemmin Finn törmäsi Ben Bulbenin rinteillä alastomaan lapseen. Paikalliset asukkaat kertoivat hänelle, että olivat nähneet kauniin naarashirven huolehtineen pojasta lähimetsässä. Finn tajusi, että lapsi oli hänen poikansa ja nimesi tämän Oisíniksi, "pikku hirveksi" ja otti tämän mukaansa. Pojasta kasvoi sittemmin Fiannan mahtava soturi ja Irlannin merkittävin runoilija.
Olli Korjus

Olli Korjus (s. 1939) on suomalainen historianharrastaja ja tietokirjailija. Hän on tutkinut erityisesti Suomen sisällissodan tapahtumia ja julkaissut niistä kaksi kirjaa. Korjus on myös vanhan kirjallisuuden harrastaja.
Korjuksen vuonna 2008 ilmestynyt tutkimus Hamina 1918: nimi nimeltä, luoti luodilta käsittelee sisällissodan tapahtumia sekä punaista ja valkoista terroria Haminan seudulla. Kirjassaan Kuusi kuolemaantuomittua Korjus kertoo kuudesta Suomenlinnassa 6. syyskuuta 1918 valtiorikosoikeuden tuomion perusteella teloitetusta punaisesta. Heidän joukossaan olivat Satakunnan rintaman punakaartin päällikkönä toiminut maalari Kustaa Salminen ja turkulainen Arbetet-lehden toimittaja Gunnar Mörn.
Teoksia

Lahjoitusmaalta tehtaan varjoon: Juho Esanpoika Korjus ja hänen jälkeläisensä. O. Korjus, Ruotila 1988 (omakustanne)
Väinö Meltti (1898-1964): ajankuvia itsenäisyytemme ensimmäisiltä vuosikymmeniltä: "olen marxilainen demokraatti päämääränä sosialistinen yhteiskunta" : tutkielma tutkijasta, poliitikosta, kansanedustajasta ja poliittisesta vangista, Kotkan työväenopiston johtajasta, SKDL:n perustajasta ja maaherrasta ; kirj. Taisto Sinisalo ja Olli Korjus. Kotkan työväenyhdistys - Demokraattinen sivistysliitto, Kotka, Helsinki 1998 ISBN 951-97831-0-5
Hamina 1918: nimi nimeltä, luoti luodilta. Atena, Jyväskylä 2008 ISBN 978-951-796-548-4 – 2. painos 2009 ISBN 978-951-796-607-8
Kuusi kuolemaantuomittua. Atena, Jyväskylä 2014 ISBN 978-952-300-024-7
Palkinnot

Vuoden työväentutkimus -palkinto kirjasta Hamina 1918
Aiheesta muualla

Punaiset hallitsivat Haminaa maltillisesti, Kansan uutiset 4.1.2009
Näin he joutuivat teloituskomppanian eteen Suomenlinnassa, Helsingin Sanomat 1.4.2014
Kuusi kuolemaantuomittua, Tiedonantaja 8.8.2014
Yleisurheilun maailmanennätykset

Yleisurheilun virallisista maailmanennätyksistä pitää kirjaa Kansainvälinen yleisurheiluliitto (WA).
WA (entinen IAAF) noteeraa viralliset maailmanennätykset aikuisten ja alle 20-vuotiaiden sarjassa. Virallinen maailmanennätys on paras ulko- tai sisäradoilla tehty tulos. WA listaa viralliset lajit, joiden ennätyksistä se pitää kirjaa. Ennätykset ovat virallisia vasta, kun WA on ratifioinut ne. Ennätyksen hyväksyminen vaatii sääntöjen mukaiset olosuhteet, ja suorituksen jälkeen on tehtävä tarvittavat doping-testit, muun muassa EPO-testi.
Historiaa

Kansainvälinen yleisurheiluliitto julkaisi ensimmäisen maailmanennätysluettelon vuonna 1914, ja se sisälsi tuolloin miesten lajien ennätykset 53 juoksu-, aitajuoksu- ja viestijuoksulajissa, 30 kävelylajissa sekä 12 kenttälajissa kymmenottelu mukaan luettuna. Naisten ennätyksiä ei tuolloin noteerattu. Vuosien varrella lajiluettelo on suuresti muuttunut.
Vuoden 1977 alusta lähtien ennätysluettelosta poistettiin kaikki brittiläisiin pituusmittoihin pohjautuneet matkat poislukien mailin juoksu. Tuon jälkeen ennätysluettelossa oli miehissä 23 juoksulajia, neljä kävelylajia ja yhdeksän kenttälajia kymmenottelu mukaan luettuna sekä naisissa 13 juoksulajia ja kuusi kenttälajia viisiottelu mukaan luettuna. Vuoden 1977 alusta lähtien pikajuoksumatkoilla 400 metriin asti hyväksyttiin maailmanennätykseksi vain täysin automaattisella sähköisellä ajanotolla tehdyt tulokset.
Viralliset lajit

WA listaa lajit, joiden virallisista maailmanennätyksistä se pitää kirjaa.
Vuonna 2023 WA poisti erilliset sisäratojen maailmanennätykset ja toi tilalle ns. lyhyen radan ennätykset. Lyhyen radan ennätys voidaan tehdä ulko- tai sisäradalla 200 metrin pituisella radalla (max 220 jaardia eli 201,2 m).
Viralliset lajit > Miehet

50 m, 60 m, 100 m, 200 m, 400 m
800 m, 1 000 m, 1 500 m, maili, 2 000 m, 3 000 m, 5 000 m, 10 000 m
50 m aitajuoksu, 60 m aitajuoksu, 110 m aitajuoksu, 400 m aitajuoksu
tunnin juoksu (ratajuoksu)
maantiejuoksut: maili, 5 km, 10 km, puolimaraton, maraton, 50 km, 100 km
3 000 m estejuoksu
viestijuoksut: 4 × 100 m, 4 × 200 m, 4 × 400 m, 4 × 800 m, 4 × 1 500 m, 4 000 metrin viesti (DMR), maantieviesti
ratakävelyt: 20 000 m, 30 000 m, 35 000 m, 50 000 m
maantiekävelyt: 20 km kävely, 35 km kävely, 50 km kävely
korkeushyppy, seiväshyppy, pituushyppy, kolmiloikka
kuulantyöntö, kiekonheitto, moukarinheitto, keihäänheitto
kymmenottelu
200 m, 400 m, 800 m, 1 000 m, 1 500 m, maili, 3 000 m, 5 000 m,
seitsenottelu
5 000 m kävely
4 × 200 m viesti, 4 × 400 m viesti, 4 × 800 m viesti
Viralliset lajit > Naiset

50 m, 60 m, 100 m, 200 m, 400 m
800 m, 1 000 m, 1 500 m, maili, 2 000 m, 3 000 m, 5 000 m, 10 000 m
50 m aitajuoksu, 60 m aitajuoksu, 100 m aitajuoksu, 400 m aitajuoksu
tunnin juoksu (ratajuoksu)
maantiejuoksut: maili, 5 km, 10 km, puolimaraton, maraton, 50 km, 100 km (mailia lukuun ottamatta kaikissa erikseen sekä sekakilpailu että vain naisten kilpailu)
3 000 m estejuoksu
viestijuoksut: 4 × 100 m, 4 × 200 m, 4 × 400 m, 4 × 800 m, 4 × 1 500 m, 4 000 metrin viesti (DMR), maantieviesti
ratakävelyt: 10 000 m kävely, 20 000 m kävely, 35 000 m kävely, 50 000 m kävely
maantiekävelyt: 20 km kävely, 35 km kävely, 50 km kävely
korkeushyppy, seiväshyppy, pituushyppy, kolmiloikka
kuulantyöntö, kiekonheitto, moukarinheitto, keihäänheitto
seitsenottelu, kymmenottelu
200 m, 400 m, 800 m, 1 000 m, 1 500 m, maili, 3 000 m, 5 000 m
viisiottelu
3 000 m kävely
4 × 200 m viesti, 4 × 400 m viesti, 4 × 800 m viesti
Maantieviesti (ekiden-viesti) on maratonin pituinen ja osuudet pituuksiltaan järjestyksessään 5 km, 10 km, 5 km, 10 km, 5 km ja 7,195 km. 4 000 metrin viestissä (DMR) osuudet ovat järjestyksessään 1 200 m, 400 m, 800 m ja 1 600 m.
Maailmanennätykset > Sekalajit

| Laji | Ennätys | Urheilijat | Maa | Pvm | Paikkakunta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 × 400 m  (2 miestä ja 2 naista) | 3.07,41 |  Yhdysvallat  Vernon Norwood, Shamier Little, Bryce Deadmon, Kaylyn Brown  |  Yhdysvallat | 2. elokuuta 2024 | Pariisi, Ranska |
Etelä-Savon maakunta

| Etelä-Savon maakunta |
| --- | --- |

vaakuna: 

 lippu :  sijainti 
Historialliset läänit:  Viipurin ja Savonlinnan lääni (1634–1721) Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni (1721–1747) Kymenkartanon ja Savon lääni (1747–1775) Kymenkartanon lääni (1775–1831)  Mikkelin lääni (1831–1997)  Itä-Suomen lääni (1997–2009)
Maakuntakeskus:  Mikkeli
Maakuntajohtaja:  Pentti Mäkinen
Kokonaispinta-ala:  17 099,02 km² 9:nneksi suurin 2021 
– maa:  12 651,54 km²
– sisävesi:  4 447,48 km²
Väkiluku:  129 391 15:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  10,23 as./km² (31.12.2024)
Maakuntalaulu:  Savolaisen laulu
Nimikkolajit:   
– järvi:  Puula
– kala:  muikku
– kasvi:  pohjanlumme
– kivi:  marmori
– lintu:  kuhankeittäjä
Lyhenne:  FI-04
Etelä-Savo (ruots. Södra Savolax) on Suomen maakunta, joka sijaitsee Itä-Suomessa. Maakuntakeskus on Mikkeli ja muita kaupunkeja ovat Pieksämäki ja Savonlinna. Etelä-Savon maakunta on Suomen järvisin maakunta. Maakunnan suurin järvi on Saimaa ja korkein kohta Kangasniemen Paukkulanmäki, joka yltää 225 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Etelä-Savon kunnat voidaan jakaa karkeasti Suur- eli Länsi-Savoon, johon kuuluu Mikkeli ympäryskuntineen, sekä Itä-Savoon, jonka keskuskaupunkina toimii Savonlinna. Lisäksi Pieksämäki voidaan lukea osaksi nykyisin Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan alueille ulottuvaa Keski-Savoa, jonka keskuksena toimii Varkaus.
Etelä-Savoa ympäröivät seuraavat maakunnat: Keski-Suomi ja Päijät-Häme lännessä, Pohjois-Savo pohjoisessa, Pohjois-Karjala idässä ja Kymenlaakso ja Etelä-Karjala etelässä.
Historia

Etelä-Savo muodosti pääosan vanhasta vuonna 1831 perustetusta Mikkelin läänistä. Läänistä siirrettiin muutamia kuntia vuonna 1960 perustettuun Keski-Suomen lääniin. Mikkelin lääni lakkautettiin vuoden 1997 lääniuudistuksessa, jolloin perustettiin maakuntahallinto. Etelä-Savon maakunta kuului Itä-Suomen lääniin. Vuonna 2002 Kangaslampi siirtyi Etelä-Savon maakunnasta Pohjois-Savon maakuntaan. Suomenniemi siirtyi osaksi Etelä-Savoa vuonna 2013 yhdistyessään Ristiinan kanssa Mikkelin kaupunkiin. Vuoden 2021 alussa Joroinen siirtyi Pohjois-Savon maakuntaan ja Heinävesi Pohjois-Karjalan maakuntaan maakunta- ja sosiaali- ja terveydenhuoltouudistuksen vuoksi. Myös Itä-Savon sairaanhoitopiiriä ehdotettiin liitettäväksi Pohjois-Savon maakuntaan, mutta asiasta pidetyn kuulemiskierroksen jälkeen hallituksen työryhmä ei asettunut asian kannalle.
Aluejako

Etelä-Savo muodostuu 11 kunnasta, joista kolme on kaupunkeja (lihavoituina).
Etelä-Savon maakunta kuntakeskuksineen.
Aluejako > Seutukunnat

| --- | --- |
 Mikkelin seutukunta  Hirvensalmi   Kangasniemi   Mikkelin kaupunki   Mäntyharju   Puumala :  Pieksämäen seutukunta  Juva   Pieksämäen kaupunki Savonlinnan seutukunta  Enonkoski   Rantasalmi   Savonlinnan kaupunki   Sulkava
Aluejako > Entiset kunnat

| --- | --- |
  Anttola   Haukivuori   Jäppilä   Kerimäki   Mikkelin maalaiskunta   Pertunmaa   Pieksämäen maalaiskunta :   Pieksänmaa   Punkaharju   Ristiina   Savonranta   Sääminki   Virtasalmi
Aluejako > Aluemuutoksia

Kangaslampi siirtyi Pohjois-Savon maakuntaan 2002.
Heinävesi siirtyi Pohjois-Karjalan maakuntaan 2021.
Joroinen siirtyi Pohjois-Savon maakuntaan 2021.
Väestö

Etelä-Savon maakunnan väkiluku on ollut laskussa 1980-luvun lopulta lähtien. Koko maahan verrattuna Etelä-Savossa on keskimääräistä enemmän yli 60-vuotiaita. Vuonna 2020 Etelä-Savossa oli 53 321 yli 60-vuotiasta, mikä on 40,2 prosenttia Etelä-Savon väestöstä. Koko maan kohdalla vastaava osuus on 29,2 prosenttia. Vanhuspainotteinen ikärakenne vaikuttaa huoltosuhteeseen. Etelä-Savossa on myös keskimääräistä vähemmän korkeasti koulutettuja, ja työpaikoista keskimääräistä selvästi suurempi osuus on alkutuotannossa.lähde?
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2021 tilanteen mukainen.
| Etelä-Savon väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 163 671 | 163 671 |
| 1985 | 1985 |    | 164 384 | 164 384 |
| 1990 | 1990 |    | 163 462 | 163 462 |
| 1995 | 1995 |    | 162 033 | 162 033 |
| 2000 | 2000 |    | 156 117 | 156 117 |
| 2005 | 2005 |    | 151 395 | 151 395 |
| 2010 | 2010 |    | 146 166 | 146 166 |
| 2015 | 2015 |    | 141 621 | 141 621 |
| 2020 | 2020 |    | 132 702 | 132 702 |
Lähde: Tilastokeskus.
Suurimmat taajamat

Vuonna 2017 Etelä-Savossa sijaitsi 29 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Kunta | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mikkelin keskustaajama | Mikkeli | &&&&&&&&&&036876.&&&&0036 876 |
| 2 | Savonlinnan keskustaajama | Savonlinna | &&&&&&&&&&021897.&&&&0021 897 |
| 3 | Pieksämäen keskustaajama | Pieksämäki | &&&&&&&&&&013279.&&&&0013 279 |
| 4 | Mäntyharjun asemanseutu | Mäntyharju | &&&&&&&&&&&03754.&&&&003 754 |
| 5 | Juvan kirkonkylä | Juva | &&&&&&&&&&&03223.&&&&003 223 |
| 6 | Kangasniemen kirkonkylä | Kangasniemi | &&&&&&&&&&&02800.&&&&002 800 |
| 7 | Kerimäen kirkonkylä | Savonlinna | &&&&&&&&&&&02340.&&&&002 340 |
| 8 | Ristiinan kirkonkylä | Mikkeli | &&&&&&&&&&&02246.&&&&002 246 |
| 9 | Joroisten kirkonkylä | Joroinen | &&&&&&&&&&&01871.&&&&001 871 |
| 10 | Heinäveden kirkonkylä | Heinävesi | &&&&&&&&&&&01476.&&&&001 476 |
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Kristinusko

Luterilaisen kirkon sisällä Evankelioiva herätyskristillisyys on Etelä-Savon herätysliikkeistä voimakkain. Kansanlähetyksen kannatus Mikkelissä on suhteellisesti korkeinta koko maassa. Evankelioivaa herätyskristillisyyttä tavataan voimakkaana myös Savonlinnassa ja Pieksämäellä. Saimaan ympäristössä evankelioiva herätyskristillisyys vaikuttaa voimakkaana, mutta vanhemmilla herätysliikkeilä ei ole ollut alueella kovin vahvaa jalansijaa. Vanhemmista liikkeistä alueella on esiintynyt enimmäkseen herännäisyyttä, joka on nykyisellään voimakasta vain Pieksämäellä. Vanhoillislestadiolaisuuden kannattajaryhmiä on ollut alueella, joka ulottuu Varkauden–Leppävirran seudulta Joensuuhun. Lestadiolaisuuden kannatus on kuitenkin hajanaista.
Vapaakirkollisuus saapui Etelä-Savoon 1800-luvun lopulla, kun Mikkeliin perustettiin pieni metodistiseurakunta. Alueen näkyvin vapaaseurakunta on ollut Mikkelin vapaaseurakunta. 1900-luvun alun helluntaiherätyksessä liike saavutti laajimman kannatuksensa juuri Etelä-Savossa. Helluntailaisia yhteisöjä syntyi mm. Mäntyharjulle, Ristiinaan ja Kangasniemelle sekä Mikkeliin ja Savonlinnaan. Erityisesti Mäntyharjusta muodostui helluntailaisuuden keskus Etelä-Savossa. Savonlinnassa herätys kasvoi erityisesti Väinö Pfalerin toiminnan myötä.
Etelä-Savon maisemia

Olavinlinna, Savonlinna
Yleisnäkymä Mikkelistä
Kerimäen kirkko
Puulan rantakallio Väisälänsaaren eteläpuolella
Puumalansalmi, Puumala
Vanha-Rantalan talomuseo Pertunmaalla
Kirjallisuutta

Hämäläinen, A., Turunen, R. 2002. Etelä-Savo. Järvi-Suomen sydän. Kustantaja: Suomen Maakuntakirja, Lappeenranta. 144 s. (tekstit suomen, ruotsin, englannin, saksan ja venäjän kielillä) ISBN 952-5430-04-9
Lehtinen, Leena: Opas Etelä-Savon esihistoriaan.  Savonlinna:  Savonlinnan maakuntamuseo, 1989.  ISBN 951-95391-0-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Etelä-Savo. esavo.fi.
| n k Suomen maakunnat |
| --- | --- |
Nykyiset maakunnat:  Ahvenanmaa  Etelä-Karjala  Etelä-Pohjanmaa  Etelä-Savo  Kainuu  Kanta-Häme  Keski-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Kymenlaakso  Lappi  Pirkanmaa  Pohjanmaa  Pohjois-Karjala  Pohjois-Pohjanmaa  Pohjois-Savo  Päijät-Häme  Satakunta  Uusimaa  Varsinais-Suomi 
Entinen maakunta:  Itä-Uusimaa 
Etelä-Savon maakunnan seutukunnat
| n k Etelä-Savon maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Enonkoski  Hirvensalmi  Juva  Kangasniemi  Mikkeli  Mäntyharju  Pieksämäki  Puumala  Rantasalmi  Savonlinna  Sulkava 
Entiset kunnat:  Anttola  Haukivuori  Jäppilä  Kerimäki  Mikkelin maalaiskunta  Pertunmaa  Pieksänmaa  Pieksämäen maalaiskunta  Punkaharju  Ristiina  Savonranta  Sääminki  Virtasalmi