stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiia
Tunnettuja Tiioja

Tiiat ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Tiia Elg (s. 1986), näyttelijä, tanssija ja tanssinopettaja
Tiia Forsström, ent. Lampela, välillä Aarnipuu (s. 1974), tietokirjailija ja seksuaaliterapeutti
Tiia Hasa (s. 1967), tv-kuuluttaja
Tiia Hautala (s. 1972), seitsenottelija
Tiia Haverinen, o.s. Ilmanen (s. 1990), televisionäyttelijä (Salatut elämät, Kotikatu)
Tiia Heinonen, o.s. Messala (s. 1973)), jalkapalloilija
Tiia Hirvonen (s. 2000), jalkapalloilija
Tiia Huuhka (s. 1986), koripalloilija
Tiia Kantanen (s. 1985), pesäpalloilija
Tiia Kiviranta (s. 1992), taekwondoin
Tiia Koivisto (s. 1994), golfammattilainen
Tiia Kuikka (s. 1994), kilpakävelijä
Tiia Louste (s. 1974), näyttelijä
Tiia Mäki (s. 1992), pikajuoksija ja pituushyppääjä
Tiia Olkkonen (s. 1999), maastohiihtäjä
Tiia Pajarinen (s. 1998), jääkiekkomaalivahti
Tiia Palmén, tietokirjailija, rikos- ja oikeustoimittaja
Tiia Peltonen (s. 1995), jalkapalloilija
Tiia Peltonen (s. 2004), pesäpalloilija
Tiia Piili (s. 1979), aerobikkaaja
Tiia Pohjanen (s. 2002), jalkapalloilija
Tiia Pöntinen (s. 1978), pesäpalloilija
Tiia Rantala (s. 1992), maastohiihtäjä
Tiia Rantanen (s. 1983), toimittaja ja sisällöntuottaja
Tiia-Maria Rauttola (s. 1995), coastal-soutaja
Tiia Reima (s. 1973), jääkiekkoilija
Tiia Savolainen (s. 1997), jalkapalloilija
Tiia Talvisara (s. 1993), lapsinäyttelijä
Tiia-Maria Talvitie (s. 1994), ampumahiihtäjä
Tiia Tenno (s. 1968), virolainen urkuri ja kuoronjohtaja
Tiia Tikkanen (s. 1990), jalkapalloilija
Tiia Törmälä (s. 1990), kivääriampuja
Tiia Ukkonen (s. 1984), salibandyn pelaaja
Tiia Valtanen (s. 2001), pesäpalloilija
Tiia Vanhatapio (s. 1969), vaatesuunnittelija
Tunnettuja Tioja

Tia Carrere (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja laulaja
Tia Hellebaut (s. 1978), belgialainen korkeushyppääjä ja seitsenottelija
Tia Hälinen (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Tia-Maria Jaakonsaari (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Tia Kouvo (s. 1987), suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Tia Fredrika Nylander, Nununu (s. 1987), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Tia Painilainen (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija
Tia Tanaka (s. 1987), vietnamilais-yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli
Tia Texada (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Kuvitteellisia Tiioja ja Tioja

Tia Dalma, elokuvasarjassa Pirates of the Caribbean
Tiia Friman, televisiosarjassa Uusi päivä
Haukkavaara–Pekonlahti-rata

| Haukkavaara–Pekonlahti-rata |
| --- | --- |

Perustiedot
Reitti:  Haukkavaara–Pekonlahden saha
Lakkautettu:  1927
Tekniset tiedot
Pituus:  7 km
Raideleveys:  750 mm
Radalla käytetty höyryveturi
Haukkavaara–Pekonlahti-rata oli suomalainen vuonna 1927 lakkautettu 750 mm:n kapearaiteinen rautatie, joka sijaitsi luovutetussa Karjalassa Hiitolassa. Seitsemän kilometriä pitkää rataa pitkin kuljetettiin sahatavaraa A. Ahlström Oy:n Pekonlahden sahalta Haukkavaarassa sijainneelle saman yhtiön omistamalle lautatarhalle. Täältä sahatavara toimitettiin eteenpäin Haukkavaaran kautta kulkenutta Sortavala–Viipuri-rautatietä pitkin.
Radalla oli käytössä ainakin yhdysvaltalainen Dickson-höyryveturi (1083/1899, 0-6-4T), joka myytiin radan lakkauttamisen jälkeen 1927 Läskelän rautatielle. Radalla oli lisäksi pieni Krauss-höyryveturi, valmistajanumeroltaan 2644. Sama veturi oli ollut aiemmin Hietalahden satamaratatyömaalla. Ennen Pekonlahden radalle siirtoa veturin raideleveys kavennettiin 1000 millimetristä 750 millimetriin. Puutavaran kuljetukseen käytetyt vaunut olivat yksinkertaisia telejä, joita oli aina kaksi kiinteästi kytkettynä peräkkäin, muodostaen täten yhden vaunun. Radalla oli käytössä myös pari henkilövaunua, joilla kuljetettiin lautatarhan työläisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haukkavaara–Pekonlahti-rata Wikimedia Commonsissa
Konrad Laimer
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konrad Laimer Wikimedia Commonsissa
Bayern München – Saksan Bundesliiga
1 Neuer |
2 Upamecano |
3 Kim |
6 Kimmich |
7 Gnabry |
8 Goretzka |
9 Kane |
10 Sané |
11 Coman |
15 Dier |
16 Palhinha |
17 Olise |
18 Peretz |
19 Davies |
20 Ibrahimović |
21 Itō |
22 Guerreiro |
23 Boey |
25 Müller |
26 Ulreich |
27 Laimer |
28 Buchmann |
39 Tel |
42 Musiala |
44 Stanišić |
45 Pavlović |
46 Vidović |
Valmentaja Kompany
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 A. Schlager |
2 Ulmer |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Posch |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Pervan |
13 Bachmann |
14 Baumgartlinger |
15 Lienhart |
16 Trimmel |
17 Schaub |
18 Schöpf |
19 Baumgartner |
20 Onisiwo |
21 Lainer |
22 Lazaro |
23 X. Schlager |
24 Laimer |
25 Kalajdžić |
26 Friedl |
Valmentaja Foda
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Lindner |
2 Wöber |
3 Trauner |
4 Danso |
5 Posch |
6 Seiwald |
7 Arnautović |
8 Prass |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Hedl |
13 Pentz |
14 Querfeld |
15 Lienhart |
16 Mwene |
17 Kainz |
18 Schmid |
19 Baumgartner |
20 Laimer |
21 Daniliuc |
22 Seidl |
23 Wimmer |
24 Weimann |
25 Entrup |
26 Grüll |
Valmentaja Rangnick
Gernot Trauner

Gernot Trauner Feyenoordin pelaajana huhtikuussa 2024.
Gernot Trauner (s. 25. maaliskuuta 1992 Linz) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2018.
Trauner aloitti pääsarjauransa kotimaassaan LASK Linzin joukkueessa kaudella 2010–2011. Hän edusti kaudet 2012–2017 SV Riediä mutta palasi sitten LASK:iin. Hän on pelannut Itävallan Bundesliigassa 233 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2021 alankomaalaisseura Feyenoordiin, jossa hän on kolmen kauden aikana pelannut 68 Eredivisie-ottelua ja tehnyt yhden maalin toukokuussa 2024 Excelsior Rotterdamia vastaan. Hän voitti liigamestaruuden vuonna 2023 ja Alankomaiden cupin vuonna 2024.
Trauner on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua kaudella 2023–2024, Eurooppa-liigassa 23 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 11 ottelua.
Trauner pelasi Itävallan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2020. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. Toisessa alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa ja teki ottelun ensimmäisen maalin 9. minuutilla mutta jätti kentän 59. minuutilla loukkaantumisen vuoksi. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 15 A-maaottelua, joissa hän on ollut 12 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan ja toisen kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Puolaa vastaan.
Ceremonial Oath

| Ceremonial Oath> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1989–1995
Tyylilaji:  death metal melodinen death metal (Göteborg-tyyli)
Kotipaikka:   Billdal, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Anders Fridén   Anders Iwers   Mikael Andersson   Thomas Johansson   Markus Nordberg  
Levy-yhtiö:  Black Sun   Modern Primitive   Corpse Grinder  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ceremonial Oath oli ruotsalainen death metal -yhtye. Yhtyeen perusti vuonna 1989 silloinen laulaja ja kitaristi Oscar Dronjak Desecrator-nimellä. Se toimi monilla eri kokoonpanoilla aina vuoteen 1995 asti..
Kokoonpano > Viimeisin kokoonpano

Anders Fridén – laulu (1993–1995)
Anders Iwers – kitara (1990–1995)
Mikael Andersson – kitara (1993–1995)
Thomas Johansson – basso (?–1995)
Markus Nordberg – rummut (1990–1995)
Kokoonpano > Entiset

Jesper Strömblad – basso (1990–1993)
Oscar Dronjak – kitara (1990–1993)
Kokoonpano > Sessiomuusikot

Tomas Lindberg – laulu kolmessa kappaleessa Carpet-albumilla (1995)
Diskografia

Promo 1991 (demo, 1991)
Lost Name of God (EP, 1992, Corpse Grinder Records)
The Book of Truth (CD, 1993, Modern Primitive Records)
Carpet (CD, 1995, Black Sun Records)
Diskografia > Desecrator-nimellä

Wake The Dead (demo, 1989)
Black Sermons (demo, 1990)
Lestijärvi

| Lestijärvi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Lestijärven kirkko
Sijainti:  63°31.5′N, 024°40′E
Maakunta:  Keski-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Kaustisen seutukunta
Kuntanumero:  421
Hallinnollinen keskus:  Lestijärven kirkonkylä
Perustettu:  1868
Kokonaispinta-ala:  558,85 km² 203:nneksi suurin 2022 
– maa:  480,02 km²
– sisävesi:  78,83 km²
Väkiluku:  659 301:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  1,37 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,1 %
– 15–64-v.:  53,6 %
– yli 64-v.:  31,3 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  98,4 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  1,5 %
Kunnallisvero:  9,40 % 60:nneksi suurin 2024 
Kunnanjohtaja:  Päivi Rautio
Kunnanvaltuusto:  15 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Vas.   • SDP   • PS:   11 2 1 1
lestijarvi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lestijärvi on Keski-Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva Suomen kunta. 31. lokakuuta 2024 Lestijärvellä oli 659 asukasta. Lestijärvi on väkiluvultaan Manner-Suomen pienin kunta. Lestijärven pinta-ala on 558,85 km², josta 480,02 km² on maata ja 78,83 km² sisävesialueita. Se on harvaan asuttu kunta ja yksi Suomen pahimmista muuttotappioalueista; vuonna 2007 Lestijärven väkiluku väheni peräti neljä prosenttia. Lestijärven naapurikunnat ovat Halsua, Kinnula, Kokkola, Perho, Reisjärvi, Sievi ja Toholampi.
Lestijärven pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla muikkukeitto.
Lestijärvi kuuluu yhtenä Kaustisen seutukunnan kunnista seutukunnan kuntia yhdistävään nopeaan valokuituverkkoon.
Nimen alkuperä

Lestijärven nimestä on annettu useampikin selitys. Kustaa Vilkuna selittää sanan lesti tarkoittaneen vanhassa suomen kielessä valan sanoja tai valaa. Kuningas Kristofferin maanlain (1442) suomennoksessa sanotaan muun muassa: ”..ia Wannokan itzecukin sijtte lestinsä pällä, ninquin heidhen walansa sanotaan”. Vilkunan mukaan eräässä vanhassa asiakirjassa vuodelta 1600 puhutaan myös ”Jumalan lestistä”. Myöhemmin lesti on saattanut tarkoittaa tervamittaa, kahtatoista tervatynnyriä.
Talous

Lestijärven työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (32.5%)
Jalostus (15.0%)
Palvelusektori (51.6%)
Muut sektorit (0.9%)
Talousalueena Lestijärvi kuuluu Kaustisen seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 31 231 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 65. suurin. Alueellinen BKT on Manner-Suomen kolmanneksi pienin.
Lestijärvellä oli vuonna 2022 yhteensä 246 työpaikkaa ja kunnassa asui 244 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 65,2 prosenttia. Lestijärven työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 51,6 prosenttia, jalostuksen 15,0 prosenttia ja alkutuotannon 32,5 prosenttia.
Lestijärven työpaikkaomavaraisuus on 100,8 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 72,9 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 7,2 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Lestijärvellä on 184,8 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Lestijärven tärkeimpiä elinkeinoja on matkailu. Lestijärvellä on useita majoituksen sekä erä- ja luonto-opastuksen palveluntarjoajia. Lestijärven alueella sijaitsevat myös pohjavesivarannot, jota Finn Spring hyödyntää lähdevesissä ja virvoitusjuomissa.  Pohjavettä johdetaan vesijohtoja pitkin myös kunnan rajojen ulkopuolelle. Lestijärven suurimpia yrityksiä ovat maanrakennus- ja mursketoimintaa harjoittava Veljekset Brandt Koneyhtymä, talopaketteja myyvä Utocom sekä metsäurakointia tekevä JEN Forest Team. Teollisuustyöpaikkoja Lestijärvellä tarjoavat elementtirakenteita valmistava Bewi-Rakenne ja puurakenneteollisuuteen keskittyvä Kimppapuu Oy
Lestijärvi on Kuntalehden vuoden 2015 tilastoihin perustuvan selvityksen mukaan Suomen kunnista maatalousvaltaisin: 46,1 prosenttia kuntalaisista saa elantonsa maa-, metsä- ja kalataloudesta. Lestijärvelle on rakenteilla 95 tuulivoimalan tuulivoimapuisto, johon viimeisimmän suunnitelman mukaan rakennetaan 72 tuulivoimalaa. Lestijärven kunta saisi tuulivoimaloista kiinteistöveroa kolme miljoonaa euroa vuodessa. Kunnanjohtajan mukaan kasvanut verokertymä mahdollistaa kunnallisveron pudottamisen kolmella prosenttiyksiköllä.
Lestijärven kunta on maksanut vuodesta 2012 lähtien 10 000 euron lapsirahaa (1 000 euroa vuodessa 10 ikävuoteen saakka) syntyneestä lapsesta. Kokeiluna aloitettua tukea on jatkettu useita kertoja, viimeksi 2020.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Lestijärven väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 1 048 | 1 048 |
| 1985 | 1985 |    | 1 074 | 1 074 |
| 1990 | 1990 |    | 1 114 | 1 114 |
| 1995 | 1995 |    | 1 123 | 1 123 |
| 2000 | 2000 |    | 1 040 | 1 040 |
| 2005 | 2005 |    | 955 | 955 |
| 2010 | 2010 |    | 853 | 853 |
| 2015 | 2015 |    | 798 | 798 |
| 2020 | 2020 |    | 719 | 719 |
Lähde: Tilastokeskus.
Lestijärvi maksoi vuosina 2012–2022 lapsirahaa kuntaan syntyneestä vauvasta 1 000 euroa vuodessa kymmeneen ikävuoteen saakka. Vuosina 2012–2020 lapsia syntyi yhteensä 60. Lapsiraha loppui vuonna 2022 syntyneisiin lapsiin. Sen sijaan kunta alkoi 1. tammikuuta 2023 alkaen tarjota ilmaisen kuntosalin yli 65-vuotiaille.
2020-luvun alussa Lestijärvi oli väkiluvultaan Manner-Suomen toiseksi pienin kunta.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Lestijärvellä oli 789 asukasta, joista 290 asui taajamassa, 495 haja-asutusalueilla ja 4:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Lestijärven taajama-aste on 36,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Lestijärven kirkonkylä.
Luonto

Lestijärvi on kunta, jonka maisemia hallitsevat Lestijärvi, erämaiset metsät harjumuodostumineen ja laajat nevat.
Kallioperä on pääasiassa granodioriittia. Yleisimmät maalajit ovat moreeni ja turve. Savea on eniten Syrin kylän alueella. Kuntaa kaakko-luodesuunnassa halkovan harjujakson yhteydessä on laajoja hiekkakankaita. Pinnanmuodoiltaan Lestijärvi on Etelä-Pohjanmaan lakeuden ja Keski-Suomen mäkimaaston vaihettumisvyöhykettä. Maasto on loivasti kumpuilevaa. Korkeimmat kohoumat Kalliomaa ja Syrinharju kohoavat yli 180 metrin korkeuteen.
Kunnan pinta-alasta 60 prosenttia on suota. Suurimpia on soita ovat muun muassa Karhulammin-, Linjasalmen- ja Jarkonneva. Isoneva määrättiin vuonna 1985 soidensuojelualueeksi, ja Kivineva kuuluu Toholammin ja Reisjärven puolelle ulottuvaan soidensuojelualueeseen. Vapo Oy:n tarkoituksena on ollut aloittaa turpeentuotanto kirkonkylän läheisyydeltä olevalta Teerinevalta. Tuotantoa ei ole kuitenkaan aloitettu kuntalaisten vastustuksen takia.
Lestijärvi on vedenjakajaseutua, josta vedet virtaavat useaan eri vesistöön. Pääosa lukuisista lammista ja järvistä laskee 90 kilometriä pitkän Lestijoen kautta Pohjanlahteen. Kunnan nimikkojärvi Lestijärvi on Keski-Pohjanmaan suurin järvi ja valittiin vuonna 2011 Keski-Pohjanmaan maakuntajärveksi. Järvi on karikkoinen, saarinen ja matala. Muita järviä ovat muun muassa Lehtosenjärvi, josta laskee Lehtosenjoki Lestijärveen, sekä Iso-Lemmistö, Kivestönjärvi ja Valkeinen.
Kylät

Kirkonkylä
Kiiskilä/Niemi
Mattila
Syri
Tikka
Tuikka
Yli-Lesti
Änäkkälä
Urheiluseura

Lestijärven Kiisto omisti keskustaajamassa järven rannassa sijainneen paviljonkirakennuksen, joka oli toiminnassa vuosina 1957–2004 tanssi- ja huvittelupaikkana. Paikka tunnettiin 1970-luvulta lähtien nimellä Discoland.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Lestijärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Toholammin seurakunta
Seurakunta toimii myös Toholammin kunnan alueella.
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä toimii paikkakunnalla evankelisuus, herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla toimii paikkakunnalla Toholammin ja Lestijärven rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Lestijärven helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Lestijärven alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Lestijärven kunnan nykyisellä alueella.
Lestijärven seurakunta (liitetty Toholammin seurakuntaan 2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lestijärven kunnan kotisivu
Tilastokeskus – Lestijärven avainluvut
| n k Lestijärvi |
| --- | --- | --- |
 Keski-Pohjanmaa  Kaustisen seutukunta 
| Kylät |  Kirkonkylä  Niemi  Syri  Yli-Lesti  |  |
| Luonto |  Lestijoki  Peuran polku  |  |
| Talous |  Finn Spring  Lestijärven tuulivoimapuisto  |  |
| Kulttuuri |  Discoland  Taideteokset ja muistomerkit  |  |
| Seurakunnat |  Toholammin seurakunta Lestijärven kirkko  Toholammin ja Lestijärven rauhanyhdistys  Lestijärven helluntaiseurakunta  |  |
| Liikenne |  Eskolan metsärata  Kantatie 58  Lestijärven lentokenttä  Seututie 751  Seututie 775  |  |
| Muuta |  Lestijärven vaakuna  |  |
| n k Keski-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Halsua  Kannus  Kaustinen  Kokkola  Lestijärvi  Perho  Toholampi  Veteli 
Entiset kunnat:  Kaarlela  Kälviä  Lohtaja  Ullava  Öja 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Liikerakennus Lestijärvellä.
Kunnanvirasto, myös paikallisten keskuudessa nimeltään "Järvilinna".
Lestijärveä kalasatamasta päin kuvattuna
Korkeakosken voimalaitos

| Korkeakosken voimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  vesivoimalaitos
Teho:  10 MW
Pudotuskorkeus:  13 m
Rakennevirtaama:  95 m³/s
Omistaja:  Kolsin Voima Oy
Sijainti:  Kotka
Koordinaatit:  60°31′52.6″N, 026°54′28.9″E
Korkeakosken voimalaitos (Korkiakosken voimalaitos) on vesivoimala Kymijoen Korkeakoskenhaarassa Kotkassa. Pudotuskorkeus on 13 metriä ja teho 10 MW. Voimalaitoksen omistaa nykyisin Kolsin Voima Oy.
Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun lopussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy.
Kalatie Korkeakoskeen

Kymijoki oli aiemmin Etelä-Suomen merkittävin lohijoki, mutta vesivoimalarakentamisen myötä lohen nousu Kymijokeen loppui vuonna 1933, jolloin valmistuivat Ahvenkosken ja Koivukosken vesivoimalat. Viimeiset Kymijoen alkuperäiset lohet pyydystettiin 1940-luvulla. 1980-luvulta lähtien jokeen on istutettu Nevan lohta, joka on geneettisesti lähimpänä hävinnyttä Kymijoen lohta.
Kalavedenhoito on muuttunut yhä enenevässä määrin istutuksista luonnonmukaiseen lisääntymiseen, minkä vuoksi tuli tarpeen rakentaa uusi kalatie Kymijoen itähaaraan. Korkeakoski on 13 m korkea, minkä vuoksi se on ollut vapaassa Kymijoessa nousueste eikä ole lohi päässyt siitä nousemaan ylävirtaan. Pitkän suunnittelun jälkeen löydettiin kalatiemalli, jota pitkin lohen pitäisi pystyä nousemaan Kymijoen itähaaraa ylävirtaan lohen kutualueille. Kalatie on mitoitettu 0,5 m³/s virtaamalle. Sen lisäksi alaosaan voidaan pumpata 0,5 m³/s.
Aluehallintovirasto myönsi luvan kalatien rakentamiseen 24. tammikuuta 2014, koska Viipurin läänin maaherra oli 25. maaliskuuta 1939 antanut päätöksen, että voimalaitoksen omistajan on korvauksetta sallittava sovittaa kalaporras voimalaitoksen vasemmalle puolelle, jos sellainen katsotaan tarpeelliseksi rakentaa padon yhteyteen. Museoviraston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen rakennuslupa saatiin joulukuussa 2014.
Rakentamisesta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti kokkolalainen maanrakennusyritys. Kalatien rakentaminen alkoi toukokuussa 2015 ja se valmistui 2016.
Aiheesta muualla

Korkeakosken kalatien rakentaminen käyntiin
Korkeakosken kalatien rakentamislupa Aluehallintovirastolta[vanhentunut linkki]
Yksi kalatie avaisi Kymijoen lohikannalle hyvät kehitysnäkymät
Korkeakoskelle tuleva kalatie vahvistaa uhanalaisia kalakantoja[vanhentunut linkki]
Kymijoen vesivoimalaitokset
| --- | --- |
Pääuoma:  Vuolenkoski  Mankala  Voikkaa  Kuusankoski  Keltti  Myllykoski  Anjalankoski  Inkeroinen 
Läntinen Hirvikoskenhaara:  Klåsarö  Ediskoski  Ahvenkoski 
Itäinen Pernoonhaara:  Korkeakoski  Koivukoski
Peter Stuyvesant

Tuntemattoman taiteilijan maalaus Peter Stuyvesantista, noin 1660
Peter Stuyvesant [ˈstaɪvəsənt] (noin 1610 Länsifriiseinsaaret – elokuu 1672) oli nykyisen New Yorkin alueelle vuonna 1626 hollantilaisten perustaman Uuden-Amsterdamin siirtokunnan viimeinen kuvernööri. Siirtokunta oli taloudellinen pettymys, ja vuonna 1664 Alankomaat myi sen Englannille, joka antoi sille nykyisen nimen New York.
Siirtokunta oli alusta alkaen levoton, ja ankarasta kuristaan tunnettu Peter Stuyvesant lähetettiin 1647 sinne pitämään huolta yleisestä järjestyksestä. Hän määräsi muun muassa kaikki alueen ravintolat suljettavaksi jo kello 21. Tiukkana kalvinistina hän myös tuomitsi kovalla kädellä kaikki vapaa-ajattelijat ja kveekarit.
Tämän ajan vaikutus näkyy vielä monissa alueen nimissä. Esimerkiksi alkujaan intiaanipolkuna tunnetusta Broadwaystä käytetään edelleen sen hollanninkieliseen alkuperään Breede Wegh ('leveä tie') viittaavaa nimeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Stuyvesant Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Taiwan  Alankomaat 
Henkilöt:  Alankomaat 
Muut:  SNAC  IdRef
Pohjola-talo

Pohjola-talo vuonna 2009.
Simo Ristan ilmakuva vastavalmistuneesta Pohjola-talosta vuonna 1970.
A-torni.
Pohjola-talo on Helsingin Niemenmäessä Lapinmäentien ja Huopalahdentien risteyksessä sijaitseva toimistotalo, joka rakennettiin vuonna 1969 Pohjola-Yhtymän pääkonttoriksi. Se oli aikanaan Suomen suurin toimistorakennus. Talon suunnitteli arkkitehti Heikki Castrén yhdessä toimistonsa muiden arkkitehtien kanssa. Osa rakennuksesta purettiin vuonna 2018 uusien asuinkerrostalojen tieltä, mutta vanhin osa on suojeltu.
Rakennuksessa on 11 maanpäällistä ja kolme maanalaista kerrosta. Valmistuessaan sen kerrospinta-ala oli 22 500 neliömetriä ja siinä oli yli 500 huonetta ja yli tuhat työntekijää. Vuoteen 1988 mennessä tehtyjen laajennusten jälkeen kerrosalaa oli 91 000 neliömetriä. Rakennuksen vanhin ja näkyvin osa on 11-kerroksinen A-torni, jonka sisällä on yhdeksän kerroksen korkuinen keskusaula. Sen ympärille levittäytyy laaja jalustaosa ja suuri pysäköintihalli, jotka on nyt osittain purettu. Julkisivut ovat harmaata Kurun graniittia. Talossa näkyvät monet 1960-luvun arkkitehtuurin suunnitteluihanteet, kuten rationalismi, konstruktivismi, moduulimitoitus ja pyrkimys anonyymiuteen.