stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Englannin 1. divisioonan kausi 1903–1904
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Wednesday  | 34 | 20 |  7 |  7 | 48 | 28 | +20 | 47 |
| 2 | Manchester City  | 34 | 19 |  6 |  9 | 71 | 45 | +26 | 44 |
| 3 | Everton  | 34 | 19 |  5 | 10 | 59 | 32 | +27 | 43 |
| 4 | Newcastle United  | 34 | 18 |  6 | 10 | 58 | 45 | +13 | 42 |
| 5 | Aston Villa  | 34 | 17 |  7 | 10 | 70 | 48 | +22 | 41 |
| 6 | Sunderland  | 34 | 17 |  5 | 12 | 63 | 49 | +14 | 39 |
| 7 | Sheffield United  | 34 | 15 |  8 | 11 | 62 | 57 | +5 | 38 |
| 8 | Wolverhampton Wanderers | 34 | 14 |  8 | 12 | 44 | 66 | -22 | 36 |
| 9 | Nottingham Forest  | 34 | 11 |  9 | 14 | 57 | 57 | 0 | 31 |
| 10 | Middlesbrough  | 34 |  9 | 12 | 13 | 46 | 47 | -1 | 30 |
| 11 | Small Heath  | 34 | 11 |  8 | 15 | 39 | 52 | -13 | 30 |
| 12 | Bury  | 34 |  7 | 15 | 12 | 40 | 53 | -13 | 29 |
| 13 | Notts County  | 34 | 12 |  5 | 17 | 37 | 61 | -24 | 29 |
| 14 | Derby County  | 34 |  9 | 10 | 15 | 58 | 60 | -2 | 28 |
| 15 | Blackburn Rovers  | 34 | 11 |  6 | 17 | 48 | 60 | -12 | 28 |
| 16 | Stoke  | 34 | 10 |  7 | 17 | 54 | 57 | -3 | 27 |
| 17 | Liverpool  | 34 |  9 |  8 | 17 | 49 | 62 | -13 | 26 |
| 18 | West Bromwich Albion  | 34 |  7 | 10 | 17 | 36 | 60 | -24 | 24 |
Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2. divisioonan. Tilalle nousivat Preston North End ja Woolwich Arsenal.
Eliá (Iraklion)

| Eliá Ελιά |
| --- | --- |
 Elián kylää.
 Eliá
 Koordinaatit: 35°18′13″N, 25°13′54″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Chersónisos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7108010301
Korkeus:  230 m
Väkiluku (2011):  884
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eliá (kreik. Ελιά, kath.kreik. Ελαία, Elaía) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 884 (vuonna 2011).
Elián Pyhän Panteleimonin (Ágios Panteleímonas) kirkko.
Elián kylä sijaitsee noin 12 kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 230 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisessa väestönlaskennassa vuonna 1583. Elián tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Panteleimonille (Ágios Panteleímonas).
Eliá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ελαίας, Topikí Koinótita Elaías), johon kuuluvat varsinaisen Elián kylän lisäksi kylät Ágios Romanós, Karterós ja Stavroméno sekä Dían saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 936.
Aiemmin kylä kuului Goúvesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Goúvesin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eliá Wikimedia Commonsissa
Dragonland

| Dragonland> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1999–
Levy-yhtiö:  AFM Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dragonland on ruotsalainen power metal -yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1999.
Kokoonpano

Nicklas Magnusson: kitara
Olof Mörck: kitara
Jonas Heidgert: laulu
Christer Pedersen: basso
Jesse Lindskog: rummut
Elias Holmlid: kosketinsoittimet
Diskografia > Studioalbumit

The Battle of the Ivory Plains (The Dragonland Chronicles Part I) (2001)
Holy War (The Dragonland Chronicles Part II) (2002)
Starfall (2005)
Astronomy (2006)
Under the Grey Banner (The Dragonland Chronicles Part III) (2011)
The Power Of The Nightstar (2022)
Diskografia > Demot

Storming Across Heaven Demo (2000)
Aiheesta muualla

Dragonland Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Kotisivut
Eléni Artymatá

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Artymata vuonna 2009 |  Artymata vuonna 2009 |  Artymata vuonna 2009 |  |
Maa:   Kypros
Naisten yleisurheilu
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pescara 2009 | 200 m |  |
|  Kultaa | Mersin 2013 | 200 m |  |
|  Kultaa | Tarragona 2018 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Mersin 2013 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Pescara 2009 | 100 m |  |
|  Pronssia | Mersin 2013 | 100 m |  |
Eléni Artymatá (kreik. Ελένη Αρτυματά, s. 16. toukokuuta 1986 Paralímni) on kyproslainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Artymatá on voittanut Välimeren kilpailuissa kuusi mitalia: kultaa 200 metriltä vuosina 2009 ja 2013 sekä 400 metriltä 2018, hopeaa 4 × 100 metrin viestistä 2013 sekä pronssia 100 metrin matkalta 2009 ja 2013. Hän sai 100 metrillä pronssia Kaunasin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005.
Artymatá on osallistunut olympialaisiin neljästi. Pekingissä 2008 hän pääsi 200 metrillä puolivälieriin ja Lontoossa 2012 välieriin saakka. Rio de Janeirossa 2016 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 400 metrin välierissä. Artymatá oli 200 metrillä kahdeksas Berliinin MM-kisoissa 2009.
Artymatá pitää hallussaan maansa ennätystä 200 metrin juoksussa ajallaan 22,61 sekuntia, jonka hän juoksi Barcelonan EM-kisoissa 2010 sijoittuessaan viidenneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli samalla matkalla seitsemäs. Hänellä on maansa ennätys myös 400 metrillä ajallaan 50,80.
Ennätykset

Lähde: IAAF
100 m: 11,37 (2009)
200 m: 22,61 NR (2010)
400 m: 50,80 NR (2021)
NR = Kyproksen ennätys
Dzmitryi Varabei

| Dzmitryi Varabei> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Slonim
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2012–
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg
Painoluokka:  raskassarja keskisarja (2012–?)
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kyokushin.European Open  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kyokushin.European Open  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kyokushin.European Open  | Maa:   Valko-Venäjä> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ciorescu 2018 | avoin |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | avoin |  |
| Valko-Venäjän Open  | Valko-Venäjän Open  | Valko-Venäjän Open  |  |
|  Kultaa | 2022 | -90 kg |  |
| Moldovan Cup  | Moldovan Cup  | Moldovan Cup  |  |
|  Kultaa | Chișinău 2017 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Chișinău 2014 | -80 kg |  |
| Saksan Open  | Saksan Open  | Saksan Open  |  |
|  Kultaa | Hilden 2019 | -90 kg |  |
Dzmitryi Varabei (valkoven. Дзмітрый Варабей, ven. Дмитрий Воробей, Dmitri Vorobei; s. 10. heinäkuuta 1994 Slonim) on valkovenäläinen karateka. Hän saavutti hopeaa EM-kilpailussa 2018 ja 2019.
Kilpaura

Varabei otteli muun muassa vuoden 2014 EM-kisoissa keskisarjassa ennen siirtymistään raskaaseen sarjaan. Hän saavutti samana vuonna pronssia Moldovan cupissa.
Joulukuussa 2015 Varabei oli mukana Puolan Euroopan Openissa. Hän eteni jatkoon ensimmäiseltä kierrokselta, kun Zaur Mamedov ei ilmestynyt paikalle. Toisella kierroksella hän hävisi tuomariäänin Patryk Sypieńille.
Toukokuussa 2016 Varabei oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle, jossa tuli vastaan Magomed Mitsaev.
Varabei onnistui voittamaan Moldova Cupin 2017 ja oli toukokuussa mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Bela Kaszalan ja sen jälkeen puolivälierissä hävisi Patryk Sypieńille. Varabei sijoittui turnauksessa kahdeksanneksi.
Kilpaura > EM-hopeaa (2018–2019)

Seuraavana vuonna hän saavutti ensimmäisen merkittävän tuloksen EM-kisoissa 2018, jossa Varabei hävisi loppuottelussa Alejandro Navarrolle.
Huhtikuussa 2019 Varabei saavutti Saksan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Sébastien Fochonin. Lokakuussa hän otteli BFC 48 -tapahtumassa, jossa käytiin vapaaottelu ja K–1 otteluita. Varabei kohtasi Ivan Yaroslavtsevin, jossa kaksikon välinen ottelu käytiin vapaaottelukehässä. Varabei voitti 2-eräisen ottelun tuomariäänin. Myöhemmin joulukuussa EM-turnaus käytiin hänen kotimaassaan Valko-Venäjällä, jolloin Varabei eteni toistamiseen loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden tällä kertaa Patryk Sypieńille. Varabei palkittiin turnauksessa parhaasta taisteluhengestä.
Kolmen vuoden tauon jälkeen Varabei palasi takaisin kilpailemaan ja voitti huhtikuussa 2022 Valko-Venäjän raskaansarjan mestaruuden.
Elävöittävän lähteen luostari (Anáfi)

| Elävöittävän lähteen luostari Μονή Ζωοδόχου Πηγής |
| --- | --- |
 Luostarin portti.
Sijainti:  Anáfi, Thíra, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°21′29″N, 25°49′47″E
Kirkkokunta:  Kreikan kirkko
Hiippakunta:  Thíran, Amorgóksen ja saarten hiippakunta
Tyyppi:  munkkiluostari
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Elävöittävän lähteen luostari (kreik. Μονή Ζωοδόχου Πηγής, Moní Zoodóchou Pigís) eli Káto Panagía (Κάτω Παναγία, ”Alempi Neitsyt Maria”) on ortodoksinen luostari Anáfin saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle ”Elävöittävälle lähteelle”. Luostari on munkkiluostari, mutta nykyisin asumaton.
Luostarin kirkko.
Elävöittävän lähteen luostari sijaitsee Anáfin itäosissa kannaksella, joka erottaa saaren itäkärjen muusta saaresta. Se on saaren tärkein luostari. Luostari on rakennettu samalla paikalle kuin antiikin aikainen Apollon Aigleteen temppeli, ja hyödyntää lukuisia temppelin rakenneosia. Luostarin alueella on myös paljon muita antiikin aikaisia jäänteitä. Luostarin kirkko on rakennettu vuonna 1887.
Luostari on saarella suosittu vaelluskohde, ja kulku sinne saaren pääkylästä eli Chórasta kestää noin kaksi tuntia. Luostarilta kulkee polku edemmäksi Kalamiótissan luostarille (Áno Panagía, ”Ylempi Neitsyt Maria”).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elävöittävän lähteen luostari Wikimedia Commonsissa
Douglas Tompkins

| Douglas Tompkins |
| --- | --- |
 Douglas Tompkins vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1943 Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 8. joulukuuta 2015 (72 vuotta) Coyhaique, Chile
Ammatti:  liikemies, luonnonsuojelija
Douglas Rainsford Tompkins (20. maaliskuuta 1943 Yhdysvallat – 8. joulukuuta 2015 Coyhaique, Chile) oli yhdysvaltalainen liikemies ja luonnonsuojelija. Hän oli perustamassa The North Face- ja Esprit-vaateyrityksiä. Tompkins asui toisen vaimonsa Krisin kanssa 1990-luvulta lähtien Etelä-Amerikassa, missä he keskittyivät luonnonsuojeluun. Tompkins osti suojelualueeksi Chilestä ja Argentiinasta noin 8 900 neliökilometriä maata.
Nuoruus

Douglas Tompkins syntyi 1943 Ohiossa. Hän asui perheineen hetken New Yorkissa, kunnes he muuttivat Millbrookiin.
Tompkins kävi collegea edeltänyttä Pomfret Schoolia. Hän ei kuitenkaan käynyt sitä loppuun eikä mennyt collegeen. Koulunkäynnin sijaan Tompkins lähti 17-vuotiaana Aspeniin työskentelemään. Hän keräsi rahaa vuoden ajan ja lähti hiihtämään Alpeille. Euroopasta hän jatkoi vaeltelemaan Andeille. Rahojensa loputtua Tompkins joutui palaamaan Yhdysvaltoihin vuonna 1962.
Yritysjohtaja

Tompkins perusti 1960-luvun puolivälissä San Franciscossa pienen The North Face -nimisen hiihto- ja vaellusvälineiden vähittäiskaupan. Tämän jälkeen hän asettui Tahoe Cityyn, missä hän perusti California Mountaineering Servicen. Tompkins omisti North Facen vain viiden vuoden ajan, ja hän myi sen 1969 keskittyäkseen elokuvantekemiseen. Hänen elokuvansa Mountain of Storms kuvasi hänen vuoden 1968 matkaansa Patagoniaan. Siitä on tullut vuorikiipeilypiireissä kulttiklassikko.
Tahoesta Tompkins löysi ensimmäisen vaimonsa Susien, jonka kanssa hän alkoi myydä farmariautostaan vaatteita. Yritys laajeni myöhemmin Esprit-vaatemerkiksi. Espritin menestys 1980-luvulla auttoi Tompkinsinia panostamaan luonnonsuojeluun. Hän teki muun muassa lahjoituksia ympäristöjärjestöille.
Tompkins on itse sanonut kokeneensa ”voimakkaan oivalluksen” luettuaan George Sessionsin ja Bill Devallin kirjoittaman syväekologiaa käsitelleen kirjan Deep Ecology: Living As If Nature Mattered. Hän päätti lopettaa vaatteiden myynnin, sillä koki muodin olevan osa ympäristön tuhoutumista. Tompkins erosi vaimostaan ja myi osuutensa yrityksestä; myyntihinnan on sanottu olleen yli 150 miljoonaa dollaria. Hän perusti myös Foundation for Deep Ecology -säätiön, joka jakoi rahaa syväekologiasta kirjoittamiseen.
Luonnonsuojelija

Tompkinsinin toinen vaimo oli Patagonia-vaatemerkin perustanut Kris. Pariskunta muutti Chileen 1990-luvulla keskittyäkseen luonnonsuojeluun. Tompkins kertoi, että hän halusi seurata amerikkalaisia filantrooppeja, joiden suojelemat maat ovat nykyisin kansallispuistoja.
Tompkins osti suojeluryhmiensä kautta Chilestä ja Argentiinasta noin 8 900 neliökilometriä maata, mukaan lukien Parque Pumalínin yhden maailman suurimmista yksityisistä luonnonsuojelualueista. Lisäksi hän luennoi luonnonsuojelusta ja ekologiasta.
Tompkinsinin toimet Chilessä saivat myös kritiikkiä, eivätkä kaikki tahot pitäneet siitä, että rikas yhdysvaltalainen osti laajoja maa-alueita Chilestä. Hän otti yhteen muun muassa lohenviljelijöiden kanssa.
Tompkins kuoli joulukuussa 2015 jouduttuaan kajakkionnettomuuteen Buenos Aires -järven Chilen-puoleisessa osassa. Tompkins oli melomassa viiden muun henkilön kanssa, kun korkeat aallot kaatoivat heidän kajakkinsa. Chilen armeijan partioalus ja helikopteri pelastivat melojat, mutta Tompkins kuoli myöhemmin Coyhaiquen sairaalassa vakavan hypotermian seurauksena.
Douglas toisen vaimonsa Kris Tompkinsin kanssa.
Eleni Kounalakis

| Eleni Kounalakis |
| --- | --- |

Kalifornian 50. varakuvernööri
 7. tammikuuta 2019−  
Kuvernööri:  Gavin Newsom
Edeltäjä:  Gavin Newsom
Yhdysvaltain Unkarin-suurlähettiläs
 11. tammikuuta 2010 – 20. heinäkuuta 2013  
Presidentti:  Barack Obama
Edeltäjä:  April H. Foley
Seuraaja:  Colleen Bell
Henkilötiedot
Puoliso:  Markos Kounalakis
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  demokraatit
 Nimikirjoitus
Eleni Tsakopoulos Kounalakis on yhdysvaltalainen diplomaatti ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut Kalifornian osavaltion 50. varakuvernöörinä tammikuusta 2019 lähtien.
Kounalakis toimi Yhdysvaltain Unkarin-suurlähettiläänä vuosina 2010–2013 Barack Obaman hallinnon aikana. Hän esitti valtuuskirjansa Unkarin presidentti László Sólyomille tammikuussa 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eleni Kounalakis Wikimedia Commonsissa
Kalifornian varakuvernöörit
McDougal
Broderick
Purdy
R. Anderson
Walkup
Downey
Quinn
de la Guerra
Chellis
Machin
Holden
Pacheco
Irwin
Johnson
Mansfield
Daggett
Waterman
White
Reddick
Millard
Jeter
Neff
A. Anderson
Porter
Wallace
Eshleman
Stephens
Young
Fitts
Carnahan
Merriam
Hatfield
Patterson
Houser
Knight
Powers
G. Anderson
Finch
Reinecke
Harmer
Dymally
Curb
McCarthy
Davis
Bustamante
Garamendi
Maldonado
Newsom
Kounalakis
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Edwy

Edwy
Edwy (Eadwig, s. 941? – k. 1. lokakuuta 959) oli Englannin kuningas vuodesta 955 kuolemaansa asti. Edmund I:n vanhimpana poikana hänet valittiin seuraamaan setäänsä Edrediä kuninkaana. Hänen lyhyen valtakautensa täyttivät erimielisyydet suvun, alamaisten ja erityisesti kirkon kanssa.
Tuskaantuneina kuninkaan määräyksiin Mercian ja Northumbrian päälliköt (thegnit) Canterburyn arkkipiispan Odan (Odon) tukemina kääntyivät kuuliaisiksi Edwyn veljelle Edgarille vuonna 957. Edwy lyötiin Gloucesterissä käydyssä taistelussa, mutta maan vajoamisen sisällissotaan sijaan se päätettiin jakaa kahteen osaan Thamesin toimiessa rajana. Edwyllä säilyi Wessex ja Kent etelässä, Edgar hallitsi pohjoista.
Elämänsä viimeiset vuodet Edwy hallitsi alueitaan viisaammin ja teki merkittäviä lahjoituksia kirkolle. Hän kuoli kuitenkin 18- tai 19-vuotiaana. Edwyä seurasi kuninkaana hänen veljensä ja kilpailijansa Edgar, joka jälleen yhdisti Englannin kuningaskunnan. Edwy on haudattu Winchesterin katedraaliin.
Aiheesta muualla

Edwy brittimonarkian virallisilla kotisivuilla
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Edred | Englannin kuningas 955–959 | Seuraaja: Edgar |
Kalle Kossila

| Kalle Kossila |
| --- | --- |
 Kalle Kossila vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1993 (ikä 31) Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  SC Bern
Sarja:  National League
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  San Diego Gulls (AHL) Anaheim Ducks (NHL) Toronto Marlies (AHL) EHC München (DEL) Jokerit (KHL) Rapperswil-Jona Lakers (NL) Växjö Lakers HC (SHL)
KHL-varaus:  146. varaus, 2016 Jokerit
Kalle Kossila (s. 14. huhtikuuta 1993 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin National League-joukkue SC Bernissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kossila osaa pelata myös laidassa. Kossila on pelannut urallaan myös 19 NHL-ottelua Anaheim Ducksissa.
Ura > Seuraura > Juniori- ja yliopistovuodet

Kossila syntyi Ranskassa, mutta muutti perheineen kaksivuotiaana Suomeen. Hän on Grankulla IFK:n kasvatti. Kossila pelasi juniorina sittemmin myös Jokereissa, jossa hän voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009. Kossila siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2009–2010 Espoo Bluesin B-nuoriin. Kaudella 2010–2011 hän pelasi sekä seuran A-nuorissa voittaen SM-hopeaa että B-nuorissa voittaen Suomenmestaruuden. Kaudella 2011–2012 Kossila nousi Bluesin A-nuorten varakapteeniksi ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 20+37=57, joilla hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssissä kolmanneksi.
Kaudeksi 2012–2013 Kossila siirtyi St. Cloud State Universityn yliopistojoukkueeseen. Hän pelasi Freshman -vuotensa laitahyökkääjänä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Johnny Brodzinskin kanssa tehoilla 15+18=33. Kossila valittiin lokakuun 2012 lopulla WCHA:n viikon tulokaspelaajaksi. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi pelaamaan keskushyökkääjän pelipaikkaa. Kossila oli St. Cloudin paras syöttäjä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Nic Dowdin kanssa. He jakoivat koko NCHC:n pistepörssin viidennen sijan. Kossila jakoi sarjan syöttöpörssin toisen sijan UNO:n Ryan Waltersin ja Jake Guentzelin kanssa.
Kesällä 2014 NHL-varaamaton Kossila osallistui Winnipeg Jetsin kehitysleirille. Kauden 2014–2015 hän pelasi St. Cloudissa myöhemmin leikkaushoitoa vaatineiden lonkkavaivojensa vuoksi puolikuntoisena ja teki 39 ottelussa 26 tehopistettä. Kossila palkittiin kauden päätteeksi NCHC:n parhaiten koulun ja urheilun yhdistäneenä pelaajana Scholar Athlete of the Year -palkinnolla. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2015–2016 hän voitti tehoilla 14+40=54 koko sarjan syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton UND:n Brock Boeserin kanssa. Kossila voitti kauden päätteeksi NCHC:n mestaruuden ja hän tuli valituksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > NHL-tulokassopimus Anaheim Ducksiin

Viimeisen yliopistokautensa 2015–2016 jälkeen, maaliskuun 2016 lopulla, Kossila teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Anaheim Ducksin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukevääksi amatöörien try out -sopimuksella AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen. Kossila teki siellä loppukaudella kuudessa runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 ja seitsemässä pudotuspeliottelussa kaksi maalia. Jokerit varasi hänet viidennellä kierroksella 146. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016.
Kauden 2016–2017 Kossila aloitti San Diego Gullsin AHL-joukkueessa. Hän pelasi siellä lähes koko kauden ja teki 65 runkosarjaottelussa tehot 14+34=48 ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Kossila oli runkosarjassa Gullsin joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Corey Troppin jälkeen. 20. tammikuuta 2017 San Jose Barracudaa vastaan pelatussa ottelussa hän onnistui tekemään ilmaveivimaalin maalivahti Troy Grosenickin olkapään yli. Kossila teki neljä päivää myöhemmin 25. tammikuuta 2017 NHL-debyyttinsä Edmonton Oilersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.54 minuuttia. Ottelu jäi Kossilan kauden ainoaksi NHL:ssä.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Ducks lähetti Kossilan farmijoukkue San Diego Gullsiin. Viiden siellä pelatun ottelun jälkeen hänet nostettiin Ducksin NHL-joukkueen vahvuuteen, kun Ryan Getzlaf ja Ryan Kesler olivat sivussa kokoonpanosta. Kossila teki kauden 2017–2018 ensimmäisessä NHL-ottelussaan 24. lokakuuta 2017 myös ensimmäisen tehopisteensä NHL:ssä saatuaan syöttöpisteen Brandon Montourin tekemään maaliin. NHL-uransa avausmaalin hän teki seuraavassa ottelussa 26. lokakuuta 2017 vieraissa Florida Panthersia vastaan. Kossila pelasi kauden aikana NHL:ssä kymmenen runkosarjaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan Gullsin AHL-joukkueessa, jonka paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä Kossila oli tehoilla 21+33=54. Heinäkuussa 2018 hän teki Ducksin kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kauden 2018–2019 kynnyksellä, syyskuussa 2018 Kossila joutui lonkkaleikkaukseen ja hänen ennustettiin kuntoutuvan marraskuun lopulla. Kossila palasi kaukaloihin kuitenkin jo noin kuukautta aiemmin ja hän aloitti kautensa San Diego Gullsin AHL-joukkueen vahvuudessa. Kossila nousi joukkueen varakapteeniksi. Kevään 2019 pudotuspeleissä, kuudessa konferenssifinaaliottelussa 13. toukokuuta 2019 vieraissa Bakersfield Condorsia vastaan hän teki kaksi maalia, joista toinen, ylivoimalla syntynyt osuma jäi Gullsin 2–6-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kossilan maali ratkaisi joukkueelle myös konferenssifinaalipaikan. Hän pelasi kauden aikana Ducksissa kahdeksan NHL-ottelua tehden yhden maalin.
Ura > Seuraura > Siirto vapaana agenttina Toronto Maple Leafsiin

Heinäkuussa 2019 Kossila teki vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa, mikä tuo hänelle NHL:n puolella 700 000 dollaria kaudessa. Kossilan ensimmäinen sopimusvuosi on kaksisuuntainen ja jälkimmäinen yksisuuntainen. Häneltä jäi syksyn harjoitusleirin jälkeen väliin NHL:n kolme ensimmäistä runkosarjaottelua. Kuntouduttuaan Maple Leafs kuitenkin asetti Kossilan siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut häntä vuorokauden kuluessa, seura lähetti Kossilan farmijoukkue Toronto Marliesiin. Hän oli sivussa joulukuulle saakka. Kossilalla havaittiin ensin aivotärähdys, mutta lopulta useiden testien jälkeen hänelle diagnosoitiin migreeni. Kossila pelasi kauden aikana lopulta vain 12 ottelua, kunnes hänen migreenioireensa jatkuivat tammikuussa 2020, eikä Kossila pelannut enää loppukaudella.
Joulukuussa 2020 Toronto Maple Leafs lainasi Kossilan toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Saksan DEL-liigan EHC Müncheniin. Jo ennen harjoitusleirien alkua saman kuun lopulla Maple Leafs asetti hänet siirtolistalle, josta kuitenkaan mikään toinen NHL-seura ei napannut Kossilaa vuorokauden kuluessa. Kossila pelasi Münchenissä 13 ottelua tehopistein 5+7=12, kunnes helmikuussa 2021 Maple Leafs kutsui hänet Toronto Marliesin AHL-joukkueen vahvuuteen. Kossila pelasi lyhennetyllä AHL-kaudella yli piste per peli -tahdilla 28 runkosarjaottelua tehopistein 7+22=29, joilla hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Kossila voitti myös Marliesin sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Toukokuun lopulla hänet nostettiin Maple Leafsin NHL-joukkueen harjoitusvahvuuteen loukkaantumisten varalta, mutta Kossila ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Ura > Seuraura > Paluu Eurooppaan

Kaudeksi 2021–2022 Kossila palasi Suomeen ja hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Jokereihin. Kossila oli alkukaudella muutaman viikon sivussa harjoitusottelussa tulleen niskan retkahdusvamman vuoksi. Helmikuussa 2022 Jokerit purki hänen sopimuksensa joukkueen kauden päätyttyä ennenaikaisesti Venäjän ja Ukrainan sodan vuoksi. Kossila teki loppukauden kattavan sopimuksen Sveitsin National Leaguessa pelaavan Rapperswil-Jona Lakersin kanssa. Hänet hankittiin joukkueeseen ensisijaisesti paikkaamaan Andrew Rowen loukkaantumista.
Kossila siirtyi kaudeksi 2022–2023 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Växjö Lakera HC:hen.