stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkeajärvi (Virrat, Siekkiskylä)
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,8 metriä mpy.
Valtiososialismi

Valtiososialismi on sosialismin muoto, jossa tuotantovälineet ovat valtion omistuksessa. Käytännössä tämä on usein tarkoittanut sitä, että valtionyhtiöillä on monopoli kaikilla tuotannonaloilla.
Valtiososialismin vastakohta sosialismin puitteissa on anarkososialismi. Yleensä kuitenkin valtiososialismia pidetään lähinnä kapitalismin vaihtoehtona, koska suurin osa 1900-luvun ei-kapitalistisista yhteiskunnista oli nimenomaan valtiososialistisia. Neuvostoliittoa on pidetty malliesimerkkinä valtiososialistisesta yhteiskunnasta.
Valtiososialistista yhteiskuntaa kutsutaan myös valtiokapitalismiksi. Valtionmonopolien katsotaan muun muassa itävaltalaisen taloustieteen mukaan riistävän työläisiä kapitalistien tavoin. Yleensä kapitalismilla kuitenkin tarkoitetaan tuotantovälineiden yksityisomistukseen perustuvaa talousjärjestelmää. Valtiokapitalismin käsitettä käyttävät lähinnä trotskilaiset.
Vaanlampi

| Vaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°21′38″N, 27°09′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  Rajaoja Ala-Kuhaseen 
Järvinumero:  14.973.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,3 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,579 km  
Pinta-ala:  1,07 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVaanlampi 
Vaanlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Sopenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 70 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuhasen valuma-alueeseen (14.973) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,3 metriä mpy.
Tunturikihu

| Tunturikihu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Kihut Stercorariidae
Suku::  Stercorarius
Laji::  longicaudus
Kaksiosainen nimi
 Stercorarius longicaudus  Vieillot, 1819 

Katso myös
   Tunturikihu Wikispeciesissä   Tunturikihu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tunturikihun munia.
Tunturikihu (Stercorarius longicaudus) on pitkäpyrstöinen kihu. Lajin nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1819.
Koko ja ulkonäkö

Tunturikihun muoto muistuttaa lapintiiraa: siivet ovat kapeat ja pitkät ja pyrstö pitkä. Tunturikihulla on musta lakki, kellertävä leuka ja kaula, harmaanvaalea vatsapuoli ja tumma selkä ja siivet. Linnun pituus on noin 38 cm, mutta kesäasussa pitkät pyrstösulat voivat lisätä pituutta jopa 20 cm. Paino on 218–444 g, naaras on kookkaampi.
Levinneisyys

Tunturikihut pesivät pohjoisessa Kanadassa, Siperiassa ja Alaskassa, paikoin muuallakin Pohjois-Euroopassa. Suomen Lapissa se pesii hyvinä myyrä- ja sopulivuosina. Kannanvaihtelu on suurta ja se seuraa tunturisopulien esiintymistiheyttä. Suomen kannaksi on arvioitu 100–2 000 paria. Maailman populaation koko on 100 000–500 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Ne talvehtivat Atlantin ja Tyynenmeren eteläosissa.
Elinympäristö

Tunturikihun pesimäaluetta ovat tundra ja tunturiylängöt. Pesinnän ulkopuolella se elää enimmäkseen avomerellä.
Lisääntyminen

Pesä on avoimesti maassa. Munia on tavallisesti kaksi, joskus yksi ja ani harvoin kolme. Muna painaa noin 41 g. Molemmat emot hautovat siten, että munat ovat varpaiden/räpylöiden päällä, koska pesä sijaitsee usein jäisellä palsalla. Haudonta kestää 23–25 päivää. Poikaset jättävät pesän parin päivän ikäisinä, mutta eivät poistu muutamaa kymmentä metriä kauemmaksi, kunnes oppivat lentämään 24–26 päivää vanhoina.
Ravinto

Tunturikihu syö pesimäalueellaan enimmäkseen sopuleita ja myyriä, myös lintuja, kaloja, hyönteisiä ja marjojakin. Muuttoparvissakin se pyydystää oman ruokansa, eikä varastele lokeilta toisin kuin muut kihut.
Aiheesta muualla

Simonen, K. 1968: Tunturikihu Viitasaarella. - Lintumies 4. s. 102. SLY.
Tunturikihu Lintukuva-verkkopalvelussa
Viktorija Amelina

| Viktorija Amelina |
| --- | --- |
 Viktorija Amelina vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1986 Lviv, Ukrainan SNT
Kuollut: 1. heinäkuuta 2023 (37 vuotta) Kramatorsk, Ukraina
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  novellit, lastenkirjallisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Viktorija Jurijivna Amelina (ukr.  Вікторія Юріївна Амеліна; 1. tammikuuta 1986 Lviv, Ukrainan SNT – 1. heinäkuuta 2023 Kramatorsk, Ukraina) oli ukrainalainen novellisti ja lastenkirjailija. Ukrainan sodan aikana Amelina ryhtyi keräämään tietoa Venäjän tekemistä sotarikoksista matkustamalla Ukrainan takaisin valtaamille alueille ja haastattelemalla todistajia. Hän kuoli ohjusiskussa, jonka Venäjä teki Kramatorskiin kesäkuun lopulla 2023, kun hän oli ystäviensä kanssa syömässä ravintolassa. Ennen kirjailijanuraansa Amelina oli valmistunut Lvivin polyteknisestä yliopistosta ja työskennellyt useita vuosia IT-alalla.
Yksityiselämä

Amelina kasvoi venäjänkielisessä perheessä, mutta ei tuntenut kulttuurista yhteyttä Venäjään. Vuoden 2014 vallankumouksen yhteydessä hän oli mukana Maidanin mielenosoituksissa.
Amelina oli naimisissa ja hänellä oli yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viktorija Amelina Wikimedia Commonsissa
Venttiilikoneisto

Kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustetun moottorin venttiilikoneisto.
Venttiilikoneisto on polttomoottoreissa käytettävä järjestely, jolla huuhdellaan palotila ja tuodaan uusi polttoaineseos sisään sylinteriin. Venttiilikoneistoissa on venttiilejä kahta eri tehtävää varten: imuventtiilejä ja pakoventtiilejä. Näiden lisäksi venttiilikoneisto hoitaa venttiilien aukaisun ja sulkemisen oikeassa järjestyksessä oikea-aikaisesti.
Imuventtiilien tehtävä on avata polttoaineen ja ilman seokselle tie imusarjasta palotilaan. Aukeava pakoventtiili sallii pakokaasujen poistua männän työntämänä palotilasta pakosarjaan. Samaan aikaan kiinni ollessaan ne mahdollistavat polttoaine-ilmaseoksen kokoonpuristamisen ennen sytytystä.
Polttomoottorin venttiileissä on monta eri osaa:
Venttiilinkara
Lukkokiilaurat
Venttiilinvarsi
Venttiilinkaula
Venttiililautanen
Seetipinta
Kilpailukäytössä hyödynnetään toisinaan erikoisrakenteisia ja kalliita ns. natrium-venttiilejä.
Niissä suurin osa venttiilin varresta on ontto ja osittain täytetty melko alhaisessa lämpötilassa nesteytyvällä natrium-metallilla. Nestemäinen, varren sisällä "hölskyvä" natrium vähentää edestakaisin liikkuvan kappaleen massahitausvoimia sekä kuljettaa liikalämpöä venttiilinlautasesta ylös sylinterinkanteen.
Venttiilikoneiston tyyppejä

Perinteisesti moottorin nokka-akseli antaa käyttövoiman ja ohjauksen venttiilin liikkeelle. Vaihtoehtoina on olemassa vapaaventtiili -moottoreita, joissa venttiilit ovat solenoidi-ohjattuja ilman nokka-akselia.
Mekaanisen voiman sijaan voidaan käyttää pneumaattisesti toimivia venttiilejä.
Aiheesta muualla

FreeValve
Viattomuuden kukka

| Viattomuuden kukka> Morning Glory |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lowell Sherman
Käsikirjoittaja:  Howard J. Green
Perustuu:  Zoë Akinsin näytelmään
Tuottaja:  Pandro S. Berman
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Bert Glennon
Leikkaaja:  William Hamilton
Tuotantosuunnittelija:  Ray Moyer
Pukusuunnittelija:  Walter Plunkett
Pääosat:  Katharine Hepburn Douglas Fairbanks Jr. Adolphe Menjou Mary Duncan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1933
Kesto:  74 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viattomuuden kukka (Morning Glory) on Lowell Shermanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1933. Katharine Hepburn sai siitä ensimmäisen Oscar-palkintonsa. Hän esittää Eva Lovelacea, pikkukaupungin amatöörinäyttelijää, joka tulee New Yorkiin päästäkseen teatterimaailmaan. Hän tutustuu teatterituottajaan ja näytelmäkirjailijaan, jotka ovat molemmat hiukan ihastuneita Evaan. Niinpä Eva pääsee näyttämään taitojaan oikukkaan tähtinäyttelijättären sijaisena.
Aiheesta muualla

Morning Glory Turner Classical Movies
Viaton

| Viaton Costee × Tippa |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 29. toukokuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Heviteemu Mikko Tiainen
 Tyylilaji: pop, punk
 Kesto: 13.17
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
 Levymerkki: Etenee Records
Costeen muut julkaisut
| Ehkä joskus tää viel naurattaa 2019 | Viaton 2020 | Kaikki loppuu aina 2020 |
Tipan muut julkaisut
| Matias 2019 | Viaton 2020 |   |
Viaton on suomalaisartistien Costeen ja Tipan 29. toukokuuta 2020 yhdessä julkaisema EP. Artistit päätyivät tekemään yhdessä musiikkia, kun he molemmat eristäytyivät koronarajoitusten vuoksi Turkuun. Kappaleet on äänitetty Costeen vanhempien autotallissa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Kivat tytöt | Jussi Tiainen, Mikko Tiainen, Topi Huovinen | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Mä en haluu mennä nukkuu vielä | J. Tiainen, M. Tiainen, Teemu Javanainen, Huovinen | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Huonoon valoon | J. Tiainen, M. Tiainen, Javanainen, Huovinen | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Viaton | J. Tiainen, M. Tiainen, Javanainen, Huovinen | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
Valkoinen pelastaja

Valkoinen pelastaja (eng. white savior) tarkoittaa (yleensä valkoista) etuoikeutettua ihmistä, joka auttaa tai pelastaa (yleensä ei-valkoisia) huono-osaisempia ihmisiä niin, että auttaminen saattaa palvella enemmän itse pelastajaa kuin pelastettavaa, sekä ylläpitää rasistisia stereotypioita.
Valkoisen pelastajan kertomuksen nostaminen tiedotusvälineissä ihailun kohteeksi on kasvattanut ”vapaaehtoisturismia”, eli toimintaa jossa hyväosaisten maailmantuska lievittyy apua tarvitsevien lyhytkestoisella auttamisella, mutta ei kuitenkaan pyri pitkäkestoiseen muutostyöhön tai korjaamaan rakenteellisia ongelmia. Valkoisen auttajan tarkoitusperät ovat usein hyvät, mutta itse teko voi pahimmassa tapauksessa huonontaa autettavan yhteisön tilannetta. Esimerkiksi ilman lääkärin koulutusta Ugandassa lapsia hoitaneen Renee Bachin huostaan kuoli yhteensä yli sata lasta.
Rasismi

Valkoisen pelastajan kertomus kehitysyhteistyössä ylläpitää kolonialistista näkemystä esimerkiksi Afrikasta, jossa sivistyminen tapahtuu vain valkoisten avustuksella. Auttamistilanteen näkökulma ja toiminta olla kolonialistinen, jossa koetaan että vain länsimailla ja heidän kulttuureillaan on jaettavaa ja opetettavaa.
Länsimaalaisten tekemä kehitysapu tai muu auttamistyö saattaa esittää valkoiset sankarin roolissa. Ei-valkoisten esittäminen mediassa avuttomina kansoina ylläpitää rasistista stereotypiaa heistä passiivisina avuntarvitsijoina, joiden hyvinvointi riippuu valkoisen pelastajan armahduksesta. Asetelmassa valkoiset ja "valkoinen rotu" nähdään muita parempana ja osaavampana ryhmänä.
Ugandalainen No White Saviors -kampanja on korostanut, ettei kyse ole siitä, etteivätkö valkoiset olisi tervetulleita auttamaan, vaan siitä, ettei yhteisöjen ulkopuolelta tulevien auttajien tulisi olla kehitysyhteistyön keskiössä tai päähenkilöitä. Kampanja kritisoi rakenteelliset ongelmat sekä paikallisten osaamisen ja kulttuurin sivuuttavaa kolonialistista hyväntekeväisyyttä.
Elokuvissa ja televisiossa

Valkoisen pelastajan kertomus toteutuu esimerkiksi useissa Hollywood-elokuvissa. Esimerkiksi orjuutta käsittelevissä elokuvissa Piiat, Django Unchained ja 12 Years a Slave valkoiset sankarit vapauttavat mustat orjuudesta. Vaikka elokuvien aihe on ollut tummaihoiset ja heihin kohdistuva valkoisten harjoittama sorto, korokkeelle on kuitenkin nostettu heitä auttaneet valkoiset.
Vuoden 2009 tieteiselokuvassa Avatar valkoinen sotilas liittyy osaksi muukalaisheimoa, ja päätyy pelastamaan koko heimon oman kansansa armeijan hyökkäykseltä. Kyseinen tarinankerronta pitää yllä käsitystä, että vain valkoinen ihminen voi pelastaa muut, ei-valkoiset kansat ja ryhmät. Asetelma esittää ei-valkoiset avuttomina ja riippuvaisina valkoisesta pelastajasta.
Lyhytdokumentti prinssi Williamin tutustumisesta Tansanian luonnonsuojeluprojektiin sai osakseen paljon kritiikkiä edustamastaan valkoisen pelastajan näkökulmasta. Afrikkaa käsittelevässä dokumentissa nähdään vain yksi afrikkalainen muiden haastateltavien ollessa valkoisia kansainvälisiä asiantuntijoita. Dokumenttia kritisoitiin näkökulmasta, jossa valkoisten on tultava pelastamaan villieläimet mustilta ihmisiltä.
Valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus

Sopimuksen ratifioineet valtiot   Sopimuksen allekirjoittaneet valtiot   Sopimuksen ulkopuoliset valtiot
Valtiosopimusoikeutta koskeva Wienin yleissopimus on vuonna 1969 solmittu kansainvälinen sopimus, joka sääntelee valtiosopimuksia. Se on keskeisin valtiosopimusoikeutta koskeva kansainvälinen oikeuslähde. Sopimuksen on ratifioinut 116 valtiota ja allekirjoittanut 45 valtiota.
Kansainvälisen kanssakäymisen lisääntymisestä johtuvia pyrkimyksiä valtiosopimusoikeuden koontamiseksi on esiintynyt 1800-luvun lopulta alkaen. Toisen maailmansodan jälkeen YK:n Kansainvälisen oikeuden toimikunta laati ehdotuksen valtiosopimusoikeutta koskevaksi kansainväliseksi yleissopimukseksi. Toimikunnan lopullista luonnosta käsittelemään kutsuttiin Wieniin vuonna 1969 koolle diplomaattikonferenssi, joka pääsi yksimielisyyteen sopimuksen tekstistä. Yleissopimus tuli kansainvälisesti voimaan vuonna 1980. Suomi ratifioi Wienin yleissopimuksen samana vuonna.
Wienin yleissopimus perustuu osaltaan jo olemassa oleviin kansainvälisen tapaoikeuden normeihin, mutta se myös sisältää määräyksiä, joilla luotiin uutta kansainvälistä oikeutta. Siitä, mitkä sopimuksen määräykset kuuluvat tapaoikeuden piiriin, ei kuitenkaan ole täyttä yksimielisyyttä.
Vuonna 1986 solmittiin erillinen, valtiosopimusoikeutta valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen välillä koskeva Wienin yleissopimus. Tämä sopimus ei kuitenkaan ole vielä tullut kansainvälisesti voimaan ratifiointien vähäisyyden vuoksi, eikä sen myöskään ole katsottu sisältävän merkittävästi tapaoikeuden normeja.
Viatcheslav Novikov

| Viatcheslav Novikov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1947 (ikä 77) Harkova, Ukraina
Kansalaisuus:  ukrainalainen
Ammatti:  Pianisti
Muut tiedot
Tyyli:  Klassinen
Aiheesta muualla
[www.viatcheslavnovikov.com Kotisivu]
  [ Muokkaa Wikidatassa ]
Elämäkerta

Viatcheslav Novikov syntyi Harkovassa, Ukrainassa, vuonna 1947. Novikov opiskeli Kiovan konservatoriossa, professori Vsevolod Topilinin johdolla. Aspirantuuran, eli tohtoritutkintoa vastaavan koulutuksensa hän suoritti professori A. Aleksandrovin johdolla. Novikov on soittanut uransa aikana tuhansia konsertteja sekä soolona, että useissa eri kokoonpanoissa. Hän on esiintynyt jokaisessa entisen Neuvostoliiton maassa ja monissa Euroopan maissa sekä lisäksi muun muassa Brasiliassa, Etelä-Koreassa ja Japanissa.
Novikovin ura oli aluksi painottunut jazz-musiikkiin, kunnes hän omistautui klassiselle musiikille aloitettuaan opintonsa professori V. Topilin alaisuudessa 1960-luvun loppupuolella. 1970- ja 1980-luvulla Novikov toimi Kiovan filharmoniaorkesterin solistina sekä esiintyi vuodesta 1979 alkaen perustamansa Kiovan pianotrion kanssa, soittaen yli sata konserttia vuodessa. Kiovan pianotrio oli 1980-luvulla yksi Neuvostoliiton kuuluisimmista ja arvostetuimmista.
Vuodesta 1989 alkaen Novikov on asunut Suomessa. Ensimmäiset Suomen konserttinsa hän soitti heinäkuussa 1989 pienellä kamarimusiikkifestivaalilla Puumalassa. Konsertit olivat huippumenestys ja niitä kehuttiin Helsingin Sanomissa festivaalin parhaiksi.
Novikov sai vuonna 1994 ensi kerran kutsun Kuhmon kamarimusiikki -festivaaleille, joilla hän loppujen lopuksi esiintyi lisäksi vuosina 1995-2000 ja 2005. Vuosituhannen vaihteessa Novikov esiintyi myös useita kertoja eri puolilla Eurooppaa sellisti Seppo Kimasen ja viulisti Yoshiko Arain kanssa.
Novikov on soittanut myös jazz-triossa yhdessä virolaisen basistin Toivo Untin sekä yhdysvaltalaisen rumpalin Brian Melvinin kanssa muun muassa Suomessa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Lisäksi trio esiintyi useita kertoja George Enescu -festivaalilla Romaniassa. Trio julkaisi Paintings -nimisen levyn vuonna 2006.
Uransa aikana Novikov on levyttänyt yhteensä 14 albumia, joista uusin julkaistaan syksyllä 2023.
Valkeajärvi (Virrat, Jouttikylä)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°10′02″N, 23°54′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Osmojärveen 
Järvinumero:  35.411.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,2 m  
Rantaviiva:  1,907 km  
Pinta-ala:  11,518 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Jouttikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 124,2 metriä mpy.
Valkeajärvi (Ruovesi, Ylä-Vääri)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°58′33″N, 24°18′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskujoki:  Valkeapuru 
Järvinumero:  35.338.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,2 m  
Rantaviiva:  4,339 km  
Pinta-ala:  17,887 ha  
Saaria:  4 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Ylä-Väärin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,9 hehtaaria ja se on 1,8 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Tuhrusojan valuma-alueeseen (35.338) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,2 metriä mpy.
Valkeajärvi (Tampere, Kämmenniemi)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°37′16″N, 23°52′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Näsijärveen 
Järvinumero:  35.311.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,4 m  
Rantaviiva:  2,376 km  
Pinta-ala:  31,049 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Tampereella Kämmenniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,4 metriä mpy.
Valkeajärvi (Ruovesi, Riekkolanperä)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°54′16″N, 23°52′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Paloveteen 
Järvinumero:  35.321.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,2 m  
Rantaviiva:  1,438 km  
Pinta-ala:  7,483 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Riekkolanperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,2 metriä mpy.
Tangerine Tree

Tangerine Tree (suom. tangeriinipuu) oli vuosien 2002–2006 välillä käynnissä ollut bootleg-projekti, jonka tarkoituksena oli kerätä, säilyttää ja jakaa Tangerine Dream -yhtyeen julkaisemattomia konserttitaltiointeja ja muuta audiomateriaalia. Tangerine Tree -projektin vetäjät saivat luvan Tangerine Dreamiltä tallenteiden ei-kaupalliseen julkaisemiseen. Tämä oli yllättävää, sillä Tangerine Dreamin Edgar Froese on ollut bootleg-levityksen vastustaja. Tangerine Tree sai kuitenkin luvan toimia sillä ehdolla, että toiminta olisi täysin ei-kaupallista, mahdollinen materiaalin kaupallinen julkaisu johtaisi oikeustoimiin. Projekti keräsi hieman alle 300 tuntia materiaalia (291:39:26).
Materiaali kerättiin yleisöäänityksistä, soundboard-äänityksistä, radio- ja TV-lähetysten tallenteista ja joissain tapauksissa ostetuista studio-master-nauhoista. Toisin kuin yleisesti bootleg-julkaisuissa, laatuun kiinnitettiin erityistä huomiota. Vain korkeatasoiset ja sisällöltään harvinaislaatuiset äänitykset valittiin Tangerine Tree -julkaisujen pohjaksi. Nämä tallenteet remasteroitiin ammattimaisesti ja julkaistiin CD-R -formaatissa, mukana tuli myös tasokkaat kansitaiteet, CD-painatusgrafiikat ja CD-vihkoset.
Tangerine Leaves (suom. tangeriinilehdet) oli rinnakkainen julkaisusarja, joka sisälsi materiaalia, joka oli huonolaatuisempaa tai joka ei sisällöllisesti ollut harvinaislaatuista. Mikäli tietysti konsertista löytyi parempilaatuinen taltiointi, Tangerine Leaves -julkaisu saatettiin korvata tällä ja kyseinen konsertti liittää Tangerine Tree -julkaisusarjaan. Audio DVD Tree -julkaisut sisälsivät kukin noin kaksi settiä Tangerine Tree -julkaisuista DVD:llä, jossa oli äänen lisäksi diaesityksenä CD-kansitaidetta. Näissä julkaisuissa oli normaalit DVD:n menurakenteet ja ne olivat saatavissa sekä PAL- että NTSC-versioina.