stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Philipp Etter
Linkit

Artikkeli Etteristä Historisches Lexicon der Schweizissa (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi)
Sveitsin liittopresidentit
Furrer | Druey | Munzinger | Furrer | Naeff | Frey-Herosé | Furrer | Stämpfli | Fornerod | Furrer | Stämpfli | Frey-Herosé | Knüsel | Stämpfli | Fornerod | Dubs | Schenk | Knüsel | Fornerod | Dubs | Welti | Dubs | Schenk | Welti | Cérésole | Schenk | Scherer | Welti | Heer | Schenk | Hammer | Welti | Anderwert | Droz | Welti | Bavier | Ruchonnet | Welti | Schenk | Deucher | Droz | Hertenstein | Hammer | Ruchonnet | Welti | Hauser | Schenk | Frey | Zemp | Lachenal | Deucher | Ruffy Müller | Hauser | Brenner | Zemp | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Brenner | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Hoffmann | Motta | Decoppet | Schultess | Calonder | Ador | Motta | Schultess | Haab | Scheuer | Chuard | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Haab | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Pilet-Golaz | Minger | Meyer | Motta | Baumann | Etter | Pilet-Golaz | Wetter | Etter | E. Celio | Stampfli | von Steiger | Kobelt | Etter | E. Celio | Nobs | Petitpierre | von Steiger | Kobelt | Etter | Rubattel | Petitpierre | Feldmann | Streuli | Holenstein | Chaudet | Petitpierre | Wahlen | Chaudet | Spühler | von Moos | Tschudi | Schaffner | Bonvin | Spühler | von Moos | Tschudi | Gnägi | N. Celio | Bonvin | Brugger | Graber | Gnägi | Furgler | Ritschard | Hürlimann | Chevallaz | Furgler | Honegger | Aubert | Schlumpf | Furgler | Egli | Aubert | Stich | Delamuraz | Koller  | Cotti | Felber | Ogi | Stich | Villiger | Delamuraz | Koller | Cotti | Dreifuss | Ogi | Leuenberger | Villiger | Couchepin | Deiss | Schmid | Leuenberger | Calmy-Rey | Couchepin | Merz | Leuthard | Calmy-Rey | Widmer-Schlumpf | Maurer | Burkhalter | Sommaruga |  Schneider-Ammann | Leuthard | Berset | Maurer | Sommaruga
Philipp Emanuel von Fellenberg

| Philipp Emanuel von Fellenberg |
| --- | --- |
 Philipp Emanuel von Fellenberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 1771
Kuollut: 1844 (72–73 vuotta)
Kansalaisuus:  Sveitsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  pedagogiikka
Philipp Emanuel von Fellenberg (1771–1844) oli sveitsiläinen kasvattaja ja opetuslaitoksen kehittäjä.
Erottuaan valtiolliselta uraltaan Fellenberg ryhtyi Pestalozzin tavoin toimimaan kansan elämän kohottamiseksi opetuslaitosten uudistamisen avulla. Kasvatuksen tehtävä on hänen mukaansa yleisihmisyyden kehittäminen, luonteen lujittaminen, ja maanviljelystyö taas on erinomainen kasvatusapu. Sen vuoksi Fellenberg perusti useita kasvatuslaitoksia maatilalleen Münchenbuchseen Hofwyliin (nykyisin Hofwil) Bernin pohjoispuolelle. Yhteistoiminta Pestalozzin kanssa ei jäänyt pysyväksi, sillä he olivat mielipiteiltään liian erilaisia. Hallituksen vastustuksen takia Fellenbergin suuret suunnitelmat raukesivat, mutta hänen laitoksensa jäivät kuitenkin toimintaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philipp Emanuel von Fellenberg Wikimedia Commonsissa
Jerzy Brzęczek

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jerzy Józef Brzęczek
Syntymäaika: 18. maaliskuuta 1971 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Truskolasy, Puola
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Lempinimi: 
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1988 | Raków Częstochowa |  |  |
| 1988–1992 | Olimpia Poznań | 108 | (8) |
| 1992–1993 | Lech Poznań | 29 | (3) |
| 1993–1994 | Górnik Zabrze | 46 | (6) |
| 1995 | GKS Katowice | 15 | (3) |
| 1995–1998 | Tirol Innsbruck | 85 | (11) |
| 1998–1999 | LASK | 33 | (2) |
| 1999–2000 | Maccabi Haifa | 47 | (11) |
| 2000–2002 | Tirol Innsbruck | 62 | (7) |
| 2002–2003 | Sturm Graz | 35 | (2) |
| 2004 | FC Kärnten | 13 | (0) |
| 2004–2007 | Wacker Tirol | 79 | (8) |
| 2007–2008 | Górnik Zabrze | 42 | (5) |
| 2008–2009 | Polonia Bytom | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 602 | (66) |
Maajoukkue
| 1992–1999 | Puola | 42 | (4) |
Valmennusura
2010–2014: Raków Częstochowa
2014–2015: Lechia Gdańsk
2015–2017: GKS Katowice
2017–2018: Wisła Płock
2018–2021: Puolan maajoukkue

Jerzy Józef Brzęczek (s. 18. heinäkuuta 1971 Truskolasy, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija joka pelasi keskikenttäpelaajana. hän on Puolan jalkapallomaajoukkueen nykyinen päävalmentaja. Hänen aloitusseuransa oli Raków Częstochowa, jota hän myös valmentanut. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hän on puolan lisäksi pelannut Itävallan ja Israelin sarjoissa. Hän on saavuttanut Puolan mestaruuden Górnik Zabrzessa 1993 ja kaksi Itävallan mestaruutta FC Tirol Innsbruckissa, vuosina 2001 ja 2002. Hänellä on myös merkittävä maajoukkuemenestys niin pelaajana kuin valmentajana.
Maajoukkueura

Puolan jalkapallomaajoukkuetta Jerzy Brzęczek on edustanut 42 kertaa vuosina 2002 – 2009. Maaotteluissa hän on yltänyt neljästi maalintekoon, niin puolustaja kuin onkin. Hän oli maajoukkueen mukana Barcelonan olympialaisissa 1992 voittamassa hopeaa. Tällöin Espanja löi Puolan finaalissa maalein 3–2.
Ura seuroissa

Raków Częstochowa 1987–1988
Olimpia Poznań 1988–1992
Lech Poznań 1992–1993
 Górnik Zabrze 1993–1995
GKS Katowice 1995
FC Tirol Innsbruck 1995–1998
Linzer ASK 1998–1999
Maccabi Haifa 1999–2000
FC Tirol Innsbruck 2000–2002
SK Sturm Graz 2002–2003
FC Kärnten 2003–2004
FC Wacker Innsbruck 2004–2007
Górnik Zabrze 2007–2009
Polonia Bytom 2009
Muuta

Jerzy Brzęczek on Borussia Dortmundin oikean laitalinkin Kuba Błaszczykowskin eno ja innoittaja.
Peter Magnus Aquilander

Peter Magnus Aquilander (17. helmikuuta 1824 Jäppilä, Uusikirkko – 1894 Pietari) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa insinöörihallinnon tehtävissä palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Aquilanderin vanhemmat olivat lasitehtailija, tilanomistaja Magnus Aquilander ja Sophia Catharina Rebitzner ja puoliso vuodesta 1857 Margaretha von Grund.  Aquilander tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1838, ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin Venäjän armeijan sotilasinsinöörihallinnon kenttäinsinöörijoukkoihin 1844. Sotilasinsinöörikoulun upseeriluokat hän suoritti Pietarissa 1844–1846, minkä jälkeen hänet siirrettiin insinööriasemalle Ahvenanmaalle. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1851 ja luutnantiksi 1854. Aquilander osallistui Krimin sodan aikana Ahvenanmaan puolustustaisteluihin ja  joutui sotavangiksi. Sotavankeudesta palattuaan hänet määrättiin Viaporin insinööriasemalle 1855, nimitettiin Viaporin sotilasinsinöörihallinnon päälliköksi 1857 ja osastopäälliköksi 1859. Nikolajevskin sotilasinsinöörihallinnon palvelukseen Kaakkois-Venäjälle Aquilander komennettiin 1860, Irkutskiin Siperiaan 1862 ja vuonna 1863 ensin Pietariin ja sitten Tallinnan sotilasinsinöörihallinnon päälliköksi. Aquilander ylennettiin kapteeniksi 1864, everstiluutnantiksi 1868 ja everstiksi 1873. Sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina 1885, asettuen asumaan Pietariin.
Phrynidae

| Phrynidae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Skorpionilukit Amblypygi
Yläheimo::  Phrynoidea
Heimo::  Phrynidae  Blanchard, 1852
Katso myös
   Phrynidae Wikispeciesissä   Phrynidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Phrynidae on skorpionilukkien heimo, jonka lajit ovat 0,5–6 sentin mittaisia, ja niiden ruskeassa värityksessä on tummia kuvioita. Häirittynä ne vilistävät nopeasti sivuittain pakoon. Naaraat kantavat poikasia takaruumiinsa alla olevissa pusseissa kuukausia. [lähde? ]
Pesäpallon Ykkössarja 1989

Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1989 oli yhdeksäs ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voittaja Vimpelin Veto ja kakkonen Oulun Lippo nousivat Superpesikseen.
Ykkössarja > Runkosarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | ViV | OuL | HP | PKP | NJ | MPS | UPV | JP | RPL | HNU | LKV | JyL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpelin Veto | 22 | 17 | 0 | 5 | 206-105 | 34 |  | 10-2 | 8-2 | 7-0 | 8-3 | 10-4 | 5-4 | 19-10 | 4-3 | 17-6 | 22-3 | 9-1 |
| Oulun Lippo | 22 | 15 | 1 | 6 | 232-141 | 31 | 8-4 |  | 15-2 | 3-12 | 4-5 | 6-4 | 19-2 | 8-3 | 14-4 | 7-6 | 14-4 | 41-5 |
| Haminan Palloilijat | 22 | 15 | 0 | 7 | 183-126 | 30 | 7-6 | 4-10 |  | 8-4 | 10-5 | 18-6 | 6-4 | 11-8 | 15-2 | 4-1 | 13-6 | 19-4 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 22 | 14 | 0 | 8 | 192-123 | 28 | 3-4 | 10-1 | 12-6 |  | 2-4 | 3-4 | 9-8 | 7-2 | 9-4 | 6-3 | 6-2 | 9-3 |
| Nurmon Jymy | 22 | 12 | 1 | 9 | 175-145 | 25 | 6-4 | 5-11 | 9-15 | 9-3 |  | 6-9 | 10-6 | 2-7 | 5-2 | 10-10 | 18-9 | 19-1 |
| Muhoksen Pallo-Salamat | 22 | 12 | 0 | 10 | 146-132 | 24 | 2-6 | 4-6 | 3-2 | 11-13 | 5-4 |  | 4-9 | 8-3 | 11-7 | 10-6 | 4-3 | 16-1 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 22 | 11 | 1 | 10 | 159-144 | 23 | 0-6 | 7-3 | 7-0 | 11-9 | 3-5 | 3-7 |  | 10-6 | 3-10 | 8-5 | 21-9 | 15-6 |
| Juvan Pallo | 22 | 10 | 1 | 11 | 143-187 | 21 | 2-14 | 5-5 | 3-14 | 8-7 | 13-9 | 6-3 | 9-5 |  | 3-14 | 8-6 | 10-3 | 19-12 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 22 | 9 | 0 | 13 | 180-173 | 18 | 9-19 | 10-14 | 2-4 | 1-12 | 7-8 | 8-6 | 4-7 | 11-3 |  | 15-9 | 16-4 | 16-2 |
| Hongikko | 22 | 6 | 2 | 14 | 194-190 | 14 | 20-9 | 13-15 | 7-5 | 17-19 | 6-11 | 1-11 | 3-3 | 11-2 | 9-11 |  | 14-1 | 25-5 |
| Lohjan Kisa-Veikot | 22 | 5 | 0 | 17 | 133-263 | 10 | 9-7 | 21-15 | 2-10 | 4-23 | 6-5 | 11-8 | 6-8 | 4-5 | 5-20 | 10-5 |  | 5-6 |
| Jyväskylän Lohi | 22 | 3 | 0 | 19 | 87-301 | 6 | 1-8 | 1-11 | 2-8 | 3-14 | 4-17 | 0-6 | 3-15 | 4-8 | 7-4 | 3-11 | 13-6 |  |
Vimpeli ja Oulu nousivat SM-sarjaan. Hamina karsintaan SM-sarjan 10. sijoittuneen kanssa. 
Suomensarjaan putosi Lohi. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Lammin Luja, Mansen Pesäpallo ja Kempeleen Kiri.
Ykkössarja > SM-sarjakarsinta

| Siilinjärven Pesis – Haminan Palloilijat  |
| --- | --- | --- | --- |
| 9. syyskuuta Hamina | HP | SP | 0-4 |
| 10. syyskuuta Siilinjärvi | SP | HP | 4-1 |
Siilinjärven Pesis säilyi mestaruussarjassa juoksuin 8-1.
Peugeot 203

Peugeot 203
Peugeot 203 oli Peugeot’n vuosina 1948–1960 valmistama henkilöauto.
Neliovinen Peugeot 203.
Automallin tuotanto aloitettiin vuonna 1948, ja samalla se oli ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen Peugeot’n tuotantoon saapunut uusi malli. Automallin tuotanto päättyi vuonna 1960.
Nelisylinterisen rivimoottorin iskutilavuus on 1 290 cm³. Moottorissa on kansiventtiilit. Sylinterin halkaisija on 75 millimetriä ja iskun pituus 73 millimetriä. Suurin teho 33 kW (45 hv) / 4 500 r/min (tehonormi ei tiedossa).
Jousitus on miellyttävä. Vaihteita on neljä. Kolmonen on välitetty suoraksi, ja nelosta kutsuttiin ylivaihteeksi. Takavetoisen Peugeot’n kori on itsekantava. Kori kuitenkin päästää moottorin ja voimansiirron ääniä sisätiloihin.
Mallin seuraajaksi tuli 403. Peugeot 203:n kattoluukulla varustettu N3V-malli maksoi Suomessa vuonna 1953 545 000 markkaa.
Mitat

Pituus: 4 350 mm
Leveys: 1 610 mm
Korkeus: 1 550 mm
Akseliväli: 2 580 mm
Raideleveys: 1 320 mm
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 203 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:   Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:   104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9
Jeffrey

Jeffrey (/ˈd͡ʒɛf.ɹi/) on englanninkielinen miehen etunimi. Se on muunnelma nimestä Geoffrey, joka on germaanista alkuperää. Nimi Jeffrey lyhennetään usein muotoon Jeff (/ˈd͡ʒɛf/). Suomessa etunimi Jeffrey on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä 298 miehelle.
Jeffrey sukunimenä

Dustin Jeffrey (s. 1988), kanadalainen jääkiekkoilija
Piispa (sukunimi)

Piispa on paitsi kirkollinen piispanvirka, myös sukunimi:
Ari Piispa (s. 1951), näyttelijä
Mika Piispa (s. 1972), näyttelijä
Sara Piispa (s. 1996), salibandyn pelaaja
Satu Piispa-Hakala (s. 1979), kirjailija ja kirjallisuusterapiaohjaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Peter Mandelson

Peter Mandelson, 2007
Peter Benjamin Mandelson, Baron Mandelson (s. 21. lokakuuta 1953 Lontoo) on brittiläinen poliitikko, joka on ollut Tony Blairin hallituksessa, josta hän erosi kahdesti, Euroopan unionin komission kauppapolitiikasta vastaavana komissaarina marraskuusta 2004 sekä yritystoiminnasta ja säätelystä vastaavana ministerinä Gordon Brownin hallituksessa lokakuusta 2008.
Mandelson opiskeli Oxfordin yliopistossa filosofiaa sekä valtio- ja taloustieteitä. Hän toimi ensimmäisessä Euroopan yhteisöjen nuorisofoorumissa Ison-Britannian valtuuskunnan johtajana Strasbourgissa 1979. Mandelson siirtyi työväenpuolueen kampanja- ja viestintäjohtajaksi 1985 oltuaan maansa ammattiliittojen keskusjärjestön talousasiantuntijana ja television ajankohtaisohjelmien tuottajana. Hän oli Tony Blairin kampanjapäällikkö vuoden 1997 parlamenttivaaleissa.
Hänestä tuli kansanedustaja vuonna 1992, kun hänet valittiin Hartlepoolin vaalipiiristä. Kansanedustajana Mandelson toimi vuoteen 2004 asti, jonka jälkeen hän on toiminut Euroopan komission jäsenenä.
Mandelsonista tuli kauppa- ja teollisuusministeri vuonna 1998 ja seuraavana vuonna hänestä tuli Ison-Britannian Pohjois-Irlannin asioiden ministeri. Mandelsonin johdolla käytiin vuosina 1999–2001 neuvotteluja, joiden seurauksena Pohjois-Irlantiin perustettiin protestanttien ja katolisten yhteishallitus ja IRA ilmoitti aseidensa poistamisesta. Myös Pohjois-Irlannin poliisivoimat uudistui täydellisesti.
Mandelson joutui eroamaan ensimmäisestä ministerinasemastaan, kun paljastui että hän oli ostanut 1996 asunnon Notting Hillistä Työväenpuolueen miljonäärikansanedustaja Geoffrey Robinsonin antamalla 373 000 punnan korottomalla lainalla.
Tammikuussa 2001 väitettiin että Mandelson oli soittanut sisäministeri Mike O'Brienille intialaisen liikemiehen Srichand Hindujan puolesta, joka haki kansalaisuutta, ja jonka perhe oli pääsponsorina Millennium Domen "Faith Zonessa". Hinduja oli myös Intian hallituksen tutkinnassa Bofors-skandaaliin liittyen. Mandelson erosi 24. tammikuuta 2001, mutta väitti ettei ollut tehnyt mitään väärää.
Euroopan komissaarina toimiessaan Mandelson vietti uudenvuoden 2004 Paul Allenin vieraana hänen huvijahdillaan, vaikka Microsoft oli tuolloin EU:n väärinkäytössyytösten vuoksi tutkittavana.
Pääministeri Gordon Brown ilmoitti 3. lokakuuta 2008 Mandelsonin palaavan hallitukseen taistelemaan maailmanlaajuista finanssikriisiä vastaan.
Pian tämän jälkeen The Sunday Times esitti tietoja Mandelsonin lomanvietosta Oleg Deripaskan huvijahdilla Korfulla. Kauppakomissaarina toimiessaan Mandelson oli laskenut kahdesti alumiinitullia, joka koitui Deripaskan eduksi.
Samassa yhteydessä Mandelson sai elinikäisen aatelisarvon Baron Mandelson, of Foy in the County of Herefordshire and of Hartlepool in the County of Durham ja paikan ylähuoneessa.
Paul Stoddart

Paul Stoddart
Paul Stoddart (s. 26. toukokuuta 1955 Melbourne) on australialainen miljonääri.
Jo nuorena hän oli kiinnostunut kilpa-autoilusta. Sittemmin hän toimi charterlentäjänä vieden uhkapelureita Australian mantereelta Tasmaniaan, joka oli ainoa uhkapelin salliva osavaltio.
Stoddart siirtyi Eurooppaan, jossa hankki vuonna 1996 kolmetoista vanhaa kilpa-autoa, joista kymmenen Tyrrelliä, yksi Minardi, yksi Benetton ja yksi Brabham. Hän sai sponsorikseen European Aviation -yhtiön, ja seuraavana vuonna hän alkoi pyörittää omia formulakisojaan nimeltään  European Formula Racing. Ajaja Nigel Greensall voitti kisat kahtena vuonna.
Varsinaisten Formula 1 -tallien omistajaksi hän tuli vuonna 2001 ostettuaan Minardin. Stoddartin ura tallipäällikkönä päättyi kauteen 2005, kun hän myi Minardin Red Bullille. Näin Minardista tuli Toro Rosso ja Stoddart vetäytyi F1 varikoilta toistaiseksi.
Vuonna 2007 Paul Stoddart toimi Pohjois-Amerikan Champ Car –sarjassa tallipäällikkönä ostettuaan CTE-HVM tallin, jonka nimesi Minardi Team USA:ksi ja jonka kuljettaja Robert Doornbos voitti kauden aikana kaksi kilpailua.
Pjatrus Brouka

Pjatrus Brouka.
Pjatrus Brouka (valkoven. Пятрусь Броўка, viralliselta nimeltään Pjotr Ustsinavitš Brouka, Пётр Усцінавіч Броўка, ven. Пётр Усти́нович Бро́вка; 25. kesäkuuta 1905 nykyisen Vitsebskin alueen Ušatšyn piirin Putsilkavitšyn kylä – 24. maaliskuuta 1980 Minsk) oli valkovenäläinen neuvostokirjailija.
Brouka syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen virkailijana ja vuodesta 1922 lähtien toimittajana. Vuosina 1928–1931 Brouka opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli rintama- ja partisaanilehdissä.
Broukan ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1930. Ajankohtaisen kansalaislyriikan lisäksi hän kirjoitti oopperalibrettoja, kertomuksia ja kuvauksia sekä tuotantoromaanin Kali zlivajutstsa reki (”Kun joet yhtyvät”, 1957). Brouka sai runoistaan Stalin-palkinnon vuosina 1947 ja 1951, Lenin-palkinnon vuonna 1962 ja Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1970. Hänet nimitettiin Valko-Venäjän kansanrunoilijaksi vuonna 1962 ja Valko-Venäjän tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1966.
Brouka hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1934. Hän toimi kirjallisuuslehti Polymjan päätoimittajana sekä Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1948–1967. Vuosina 1967–1980 Brouka työskenteli Valko-Venäjän neuvostotietosanakirjan päätoimittajana. Hänen johtamansa työyhteisö sai tietosanakirjasta Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1976.
Brouka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1947–1955 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1956–1980. Hänelle myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi vuonna 1972.
Jelena Fanailova

Jelena Fanailova vuonna 2008
Jelena Nikolajevna Fanailova (ven. Еле́на Никола́евна Фана́йлова; 19. joulukuuta 1962 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen runoilija.
Suku ja koulutus

Jelena Fanailova valmistui Voronežin lääketieteellisestä instituutista ja suoritti tutkinnon Voronežin valtionyliopistossa romaanis-germanistisen filologian laitoksella pääaineenaan kielitiede. Hän työskenteli kuusi vuotta lääkärinä aluesairaalassa, lehtorina Voronežin alueen valtionyliopiston journalismin tiedekunnassa, jossa opetti kurssia "Mainonnan psykologia" ja aluetelevision toimittajana.
Kirjallinen ura

Jelena Fanailova tuli vuonna 1995 Radio Svobodan kirjeenvaihtajaksi, ja hän on asunut ja työskennellyt Moskovassa 1990-luvun lopulta lähtien. Hän työskenteli ohjelmassa "Miehellä on oikeus" (ven. Человек имеет право), juonsi ohjelmaa "Kaukana Moskovasta: entisen Neuvostoliiton valtakunnan kulttuuri, kaupungit ja ihmiset" (ven. Далеко от Москвы: культура, города и люди бывшей советской империи) ja oli 'Vapaus klubeilla' (ven. Свобода в клубах) -ohjelman käsikirjoittaja.
Hän on kirjoittanut runo- ja kirjallisuusarvosteluja kirjallisuusjulkaisuihin Znamja (ven. Знамя), Novoje literaturnoje obozrenije (ven. Новое литературное обозрение), Krititšeskaja massa (ven. Критическая Масса) ja Mitin (ven. Митин). Hän on kääntänyt Serhi Žadanin runoja ukrainan kielestä sekä Brigitte Olešinskin runoja saksan kielestä.
Fanailova on OpenSpace.ru-portaalin kolumnisti. Fanailovan Yhdysvalloissa julkaistu kirja The Russian Version (ven. Русская версия, 2009), jonka ovat kääntäneet Stephanie Sandler ja Jevgenija Turovskaja, sai Rochesterin yliopiston palkinnon vuoden parhaasta käännetystä kirjasta.
Jelena Fanailova on saanut arvostetun Andrei Belyi -kirjallisuuspalkinnon vuonna 1999 ja Moskovan tili/kreivipalkinnonselvennä vuonna 2003 sekä Znamja-kirjallisuuslehden palkinnon vuonna 2008. Hän oli Joseph Brodsky -säätiön stipendiaatti vuonna 2013. Jelena Fanailova on maineensa vakiinnuttanut merkittävä venäläinen nykyrunoilija.
Tuotantoa

'Matka' (Путешествие), Mitin-lehti, Pietari 1994
'Äärimmäisen kyyninen' (С особым цинизмом), Novoje literaturnoje obozrenije -lehti, Moskova 2000
'Transylvania on häiritsevä' (Трансильвания беспокоит), O.G.I. runoprojekti, Moskova 2002
'Venäläinen versio' (Русская версия), Moskova 2005. (Kirja ja CD). Julkaistu Brooklynissä, Yhdysvalloissa vuonna 2009 englanniksi.
'Mustat puvut' (Чёрные костюмы), Moskova 2008
'Lena ja ihmiset' (Лена и люди), Moskova, 2011
Aiheesta lisää

Jelena Fanailovan täydellinen bibliografia (englanniksi)
Jelena Fanailovan biografia ja bibliografia (venäjäksi)
Jelena Fanailovan tekstejä ja biografia (venäjäksi)
Kuvia Jelena Fanailovasta (venäjänkielinen sivu)
Jelena Fanailovan haastattelu Polit.ru -sivustolla (venäjäksi)
Jenna Ylivainio

Jenna Ylivainio (s. 27. maaliskuuta 2003) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän pelasi Mestaruusliigassa vuosina 2018–2023 kasvattajaseuransa Hämeenlinnan Lentopallokerhon joukkueessa.
Kaudeksi 2023–2024 Ylivainio siirtyi Oriveden Ponnistukseen.
Ylivainio saavutti SM-hopeaa vuosina 2019 ja 2023 sekä SM-pronssia vuosina 2021 ja 2022.
Piisku (soitin)

Piisku on vanha karjalainen huilusoitin, joka on mahdollisesti ollut käytössä jo 600-luvulla. Pieniä piiskuja on voitu valmistaa linnunluusta tai sulan kynästä. Suurempia torvimaisempia piiskuja voidaan valmistaa pajusta tai männystä vääntötekniikalla. Niihin on toisinaan koverrettu kolme sormiaukkoa ja mahdollisesti niiden alapäähän on lisätty tuohinen kaikusuppilo. Komeimmissa paimentorvissa on usein myös juuresta tai tuohesta punottu kantokahva.
Philipp Frank

Philipp Frank (20. maaliskuuta 1884 – 21. heinäkuuta 1966) oli itävaltalaissyntyinen filosofi, fyysikko ja matemaatikko. Hän syntyi Wienissä. Frank oli looginen positivisti ja kuului Wienin piiriin. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin. Hän kuoli Cambridgessä, Massachusettsissa.
Teoksia

"Foundations of Physics" (Foundations of the Unity of Science Vol. 1 No. 7)
The validation of scientific theories
Relativity and its astronomical implications: The significance of general relativity presented in the language of the layman
Thermodynamics
Between physics and philosophy
Interpretations and misinterpretations of modern physics
Relativity: A richer truth (Seeds-of-thought series)
Einstein: Sein Leben und seine Zeit
Die Differential- und Integralgleichungen der Mechanik und Physik (1930)
Philosophy of science
Wahrheit – relativ oder absolut? (1952)
Modern science and its philosophy (1955)
The validation of scientific theories (1961)
Das Kausalgesetz und seine Grenzen (1988)
Aiheesta muualla

Philipp Frank, a biography (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
1900-luvun filosofia  Looginen empirismi
Wienin piiri:
Gustav Bergmann ·
Rudolf Carnap ·
Herbert Feigl ·
Philipp Frank ·
Kurt Gödel ·
Hans Hahn ·
Victor Kraft ·
Karl Menger ·
Otto Neurath ·
Moritz Schlick ·
Friedrich Waismann


Berliinin piiri:
Kurt Grelling ·
Carl Gustav Hempel ·
David Hilbert ·
Richard von Mises ·
Hans Reichenbach


Muita edustajia:
Alfred J. Ayer ·
Eino Kaila ·
Ernest Nagel ·
Karl Popper ·
Louis Rougier ·
Alfred Tarski ·
Willard Van Orman Quine
Picardie

| Picardie |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti
Arrondissementejä:  13
Kantoneita:  129
Kuntia:  2 292
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Amiens
 – puheenjohtaja:  Claude Gewerc
Pinta-ala:  19 399 km²
Väkiluku (1999):  1 857 481
 – väestötiheys:  96 as./km²
Picardie oli Ranskan hallinnollinen alue Île-de-Francen pohjoispuolella. Vuoden 2016 alusta se on ollut osa Hauts-de-Francen hallintoaluetta.
Historiallisesti alueella sijaitsi Pikardian maakunta. Picardien pääkaupunki on Amiens. Vuonna 1999 Picardiessa asui 1 857 481 ihmistä.
Picardien alue on enimmäkseen tasaista maatalousaluetta, vain eteläosassa maasto on kumpuilevaa. Ensimmäisen maailmansodan Sommen taistelu käytiin Picardien pohjoisosassa 1. heinäkuuta 1916 alkaen.
Picardien hallinnollinen alue oli laajempi kuin Pikardian historiallinen maakunta. Aisnen departementin eteläosa ja suurin osa Oisen departementista ovat historiallisesti kuuluneet Île-de-Francen maakuntaan. Île-de-Francen pohjoisosat liitettiin Picardieen, koska Pikardian historiallista aluetta pidettiin sellaisenaan liian pienenä hallintoalueeksi.
Aiheesta muualla

Picardien alueen www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)