stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jeffrey C. Hall
Nuoruus ja opiskelu

Jeffrey C. Hall syntyi Brooklynissä vuonna 1945. Hän varttui Washingtonin esikaupunkialueella, missä hänen isänsä työskenteli Associated Pressille Yhdysvaltain senaatista vastaavana toimittajana.
Hall suunnitteli lääketieteen opintoja, kun hän aloitti 1963 Amherst Collegessa. Puolivälissä kandidaatin tutkintoa hän kiinnostui lääketieteen sijaan muista tieteen aloista. Amherst Collegessa hän toimi jo mahlakärpäsiä tutkineen perinnöllisyystieteilijä Philip Ivesin tutkimusapulaisena. Ylempää korkeakoulututkintoa varten Hall muutti 1967 Washingtonin yliopistoon. Sieltä hän valmistui tohtoriksi 1971.
Ura

Hall jatkoi väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Drosophila-suvun kärpäsistä. Hän kuitenkin jätti 1974 California Institute of Technology, ennen kuin oli julkaissut yhtään tutkimusta ja siirtyi Brandeisin yliopistoon.
Caltehcissä Hall oli työskennellyt Seymour Benzerin laboratoriossa. Siellä hän oli jo aloittanut Drosophila-kärpästen soidinkäyttäytymisen tutkimisen. Hall aloitti 1970-luvun puolivälissä yhteistyön Münchenin yliopiston Florian von Schilcherin kanssa. He tutkivat yhdessä omilla tahoillaan kärpästen soidinlaulun yhteyttä sukupuoleen. Heidän kokeensa mahdollistivat niiden hermojärjestelmän alueiden kartoittamista, jotka vaikuttivat soidinlauluihin.
Väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehnyt Bambos Kyriacou liittyi 1970-luvun lopulla Hallin laboratorion henkilökuntaan. Kyriacou havaitsi, että Drosophila-kärpästen soidinlaulun rytmi seuraa noin minuutin välein toistuvaa kaavaa. He alkoivat tämän jälkeen tutkia Ron Konopkan löytämän vuorokausirytmiin vaikuttavan period-geenin vaikutusta lauluun. Hallin ryhmä, joka työskenteli läheisessä yhteistyössä Michael Rosbashin kanssa, onnistui 1984 eristämään period-geenin. Samoihin aikoihin siinä onnistui myös Michael W. Youngin ryhmä.
Hall ja Rosbah jatkoivat työtä period-geenin parissa ja pyrkivät löytämään muita molekyyliprosesseja, joihin se vaikuttaa. He löysivät seuraavaksi geeniin liittyvän lähetti-RNA:n. Hall ja Rosbah julkaisivat tuloksensa vuonna 1990. Vuosikymmenen työn seurauksena sisäisen kellon molekyylimekanismit tulivat paremmin tunnetuksi. He jatkoivat sisäisen kellon tutkimusta edelleen 1990-luvulla laajentamalla aihettaan käsittämään myös viittä muuta siihen liittyvää geeniä.
Hall oli vuosina 2004–2012 Mainen yliopiston ylimääräisenä professorina. Mainessa hän lisäksi toimi 2008–2010 neurogenetiikan Libra-professorina.
Hall on saanut urallaan useita palkintoja. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Louisa Gross Horwitz -palkinto, 2012 Gairdner-säätiön kansainvälinen palkinto, 2013 Shaw-palkinto ja Wiley-palkinto sekä vuonna 2017 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto. Nobelin palkinnon jakoivat hänen kanssaan Michael Rosbash ja Michael W. Young. Palkinto annettiin sisäisen kellon molekyylimekanismien löytämisestä.
Jeff Blatnick

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | yli 100 kg |  |
Jeffrey Carl ”Jeff” Blatnick (26. heinäkuuta 1957 Niskayuna, New York – 24. lokakuuta 2012 Schenectady, New York) oli yhdysvaltalainen painija. Hän voitti olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984 yli 100 kg -sarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa. Muiden yhdysvaltalaisurheilijoiden tavoin Blatnick ei voinut kilpailla vuoden 1980 olympialaisissa, koska Yhdysvallat boikotoi niitä Neuvostoliiton miehitettyä Afganistanin. Vuosien 1980 ja 1984 kesäolympialaisten välillä hän sairasti Hodgkinin lymfoomaa, jonka vuoksi hänen pernansa poistettiin.
Maailmancupissa Blatnick paini sarjassaan toiseksi vuonna 1980 ja kolmanneksi vuonna 1987. Juniorien MM-pronssia hän saavutti vuonna 1977.
Blatnick vetäytyi kilpauraltaan sairautensa uusiuduttua. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa hän toimi kommentaattorina televisiossa.
Blatnick toimi sittemmin muun muassa motivaatiopuhujana, valmentajana ja Ultimate Fighting Championshipin kommentaattorina vuosina 1994–2001. Hän kuoli 55-vuotiaana lokakuussa 2012 sydänleikkauksen komplikaatioihin.
Aiheesta muualla

Jeff Blatnick National Wrestling Hall of Fame and Museumin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo ruotsinkielistä kirjallisuutta Suomessa julkaisseista kustantajista

Tämä on luettelo ruotsinkielistä kirjallisuutta Suomessa julkaisseista kustantajista. Monet niistä julkaisevat myös suomeksi.
Editum, perustettu 1971 nimellä Svenska läromedel, yhdistyi 1991 Holger Schildtiin
Eithe, erikoistunut ranskalaiseen kirjallisuuteen
G. W. Edlunds Förlag, Holger Schildt osti 1918 ja lopetti
PQR-kultur, ahvenanmaalainen kustannusyhtiö
Sahlgren, perustettu 1982
Scriptum, perustettu 1987
Holger Schildt, perustettu 1913, yhdistetty vuonna 1991 Editumiin, jolloin syntyi Schildts Förlags.
Schildts, yhdistetty 2012 Söderström & Co -yhtiöön ja nimeksi tuli Schildts & Söderströms
Schildts & Söderströms, syntyi kun Schildts ja Söderströms yhdistyivät 2012
Svenska läromedel, perustettu 1971, julkaisi kaunokirjallisuutta nimellä Editum, ja nimeksi tuli myöhemmin Editum, yhdistettiin 1991 Holger Schildtiin
Söderström & Co, perustettu 1891, yhdistetty 2012 Schildtsiin
WSOY, perustettu 1878, julkaisi myös ruotsinkielistä kirjallisuutta, kunnes 1891 siihen tarkoitukseen perustettiin Söderström & Co
Jan Ščotka

| Jan Ščotka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1996 (ikä 28) Vsetín, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Scotty
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  HC Kometa Brno
Sarja:  Tipsport extraliga
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  HC Vsetín (Tšekki II) HC Pardubice (ČEL) HC Litvínov (ČEL) JYP (SML)
Jan Ščotka (s. 20. toukokuuta 1996 Vsetín, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Kometa Brnossa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 2022 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2014 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Pronssia | Břeclav 2013 | jääkiekko |  |
Ščotka edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Ščotka putosi lopulta viimeisten joukossa vuoden 2021 lopullisesta MM-joukkueesta. Hänet valittiin myös Tšekin varapelaajaksi Pekingin olympiakisoihin 2022. Yhteensä Ščotka on pelannut 31 A-maaottelua tehopistein 1+3=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 22. huhtikuuta 2021 Wienissä pelatussa harjoitusottelussa Itävaltaa vastaan. Ščotka merkittiin heti Tšekin ykköspuolustajapariin Andrej Šustrin viereen. Hän keräsi joukkueensa 0–5-voittoon päättyneestä ottelusta teholukeman +2. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Ščotka teki Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2022 Linzissä Itävaltaa vastaan. Hän sai ottelussa myös kakkossyöttöpisteen Matěj Blümelin tekemään avausmaaliin.
Ščotka pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Ščotka voitti hopeaa. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin Ščotka voitti pronssia. Hän pelasi samana vuonna myös World Junior A Challengessa. Yhteensä Ščotka on pelannut 35 nuorten ja 29 poikien maaottelua. Hän on toiminut Tšekin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Pelityyli

Ščotkan entisen seuran JYPin urheilutoimenjohtaja Mikko Viitasen mukaan on hän erinomainen yleispuolustaja, joka oli edellisessä joukkueessaan HC Litvínovissa selkeä kärkipuolustaja. Viitasen mukaan Ščotka on monikäyttöinen pelaaja vahvan luistelunsa, kamppailuvoimansa ja selkeän kiekollisen pelinsä ansiosta. Viitasen mukaan hän pelaa peliä hyvällä asenteella ja hänen peliotteensa on todella aktiivinen.
Jon Skolmen

| Jon Skolmen |
| --- | --- |
 Skolmen syyskuussa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1940 Oslo, Norja
Kuollut: 28. maaliskuuta 2019 (78 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, juontaja
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Ole Bramserud (Seuramatka-elokuvat)
Aiheesta muualla
IMDb
Jon Skolmen (1. marraskuuta 1940 Oslo – 28. maaliskuuta 2019) oli norjalainen näyttelijä, koomikko ja juontaja. Hän tuli näyttelijänä tunnetuksi erityisesti ruotsalaisista Lasse Åbergin ohjaamista Seuramatka-elokuvista. Hän aloitti uransa NRK:n lastenohjelmien ohjelmapäällikkönä 1960-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jon Skolmen Wikimedia Commonsissa
Jenny Shipley

| Jenny Shipley |
| --- | --- |
 Jenny Shipley vuonna 2013.
Uuden-Seelannin 36. pääministeri
 8. joulukuuta 1997 – 5. joulukuuta 1999  
Edeltäjä:  Jim Bolger
Seuraaja:  Helen Clark
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1952 (ikä 72) Gore, Uusi-Seelanti
Puoliso:  Burton Shipley
Tiedot
Puolue:  Kansallispuolue
Jennifer Mary ”Jenny” Shipley (o.s. Robson; s. 4. helmikuuta 1952 Gore) on uusiseelantilainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1997–1999 maansa ensimmäisenä naispääministerinä.
Shipley syntyi Goressa, Uudessa-Seelannissa ja valmistui vuonna 1971 opettajaksi. Hän liittyi vuonna 1975 Uuden-Seelannin kansallispuolueeseen. Hänestä tuli vuonna 1993 maansa terveysministeri. 8. joulukuuta 1997 – 5. joulukuuta 1999 hän toimi Uuden-Seelannin pääministerinä. Häntä edelsi Jim Bolger ja seurasi Helen Clark.
Shipley on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jenny Shipley Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin pääministerit
Henry Sewell | William Fox | Edward Stafford | Alfred Domett |  Frederick Whitaker | Frederick Weld | George Waterhouse | Julius Vogel | Daniel Pollen | Harry Atkinson | George Grey | John Hall | Robert Stout | John Ballance | Richard Seddon | William Hall-Jones | Joseph Ward | Thomas Mackenzie | William Massey | Francis Bell | Gordon Coates | George Forbes | Michael Joseph Savage | Peter Fraser | Sidney Holland | Keith Holyoake | Walter Nash | Jack Marshall | Norman Kirk | Bill Rowling | Robert Muldoon | David Lange | Geoffrey Palmer | Mike Moore | Jim Bolger | Jenny Shipley | Helen Clark | John Key | Bill English | Jacinda Ardern | Chris Hipkins | Christopher Luxon
Jenny Shipley ja Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton 15. syyskuuta 1999.
Lumikammi

Lumikammi
Lumikammi on vanha suomalaisten eränkävijöiden yöpymismaja. Lumikammin tekoon kasataan ensin suuri kasa lunta, ja sitten se koverretaan ontoksi niin, että sinne sopii nukkumaan yhdestä kolmeen henkilöä. Nukkumatason tulee olla oviaukkoa ylempänä. Ilmanvaihtoa varten pitää kattoon tehdä pieni reikä esimerkiksi suksisauvalla pistämällä. Lumikammin sisällä on syytä pitää palavaa kynttilää ilmaisemaan että siellä on riittävästi happea.
Aiheesta muualla

Metsästäjä 1, 2009
Retki-lehti 2018
Johannes Kjærbøl

| Johannes Kjærbøl> Tanskan asuntoministeri |
| --- | --- |
 Hans Hedtoftin III ja Hans Christian Hansenin I hallitus 30. syyskuuta 1953 – 28. toukokuuta 1957  
Edeltäjä:  Aksel Møller
Seuraaja:  Kaj Bundvad
 Hans Hedtoftin I ja II hallitus 23. marraskuuta 1947 – 30. lokakuuta 1950  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Aksel Møller
Tanskan Grönlanti-ministeri
 Hans Christian Hansenin I hallitus 1. helmikuuta 1955 – 28. toukokuuta 1957  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Kai Lindberg
Tanskan sisäministeri
 Hans Hedtoftin III ja Hans Christian Hansenin I hallitus 30. syyskuuta 1953 – 30. elokuuta 1955  
Edeltäjä:  Aksel Møller
Seuraaja:  Carl Petersen
Tanskan työministeri
 Hans Hedtoftin I hallitus 23. marraskuuta 1949 – 30. lokakuuta 1950 Thorvald Stauningin VI, Vilhelm Buhlin I ja Erik Scaveniuksen hallitus 8. heinäkuuta 1940 – 5. toukokuuta 1945 Thorvald Stauningin IV hallitus 15. syyskuuta 1939 – 10. huhtikuuta 1940  
Edeltäjä:  Marius Sørensen (1949) virka perustettu (1939 ja 1940)
Seuraaja:  Poul Sørensen (1950) Hans Hedtoft (1945) virka lakkautettu (1940)
Tanskan sosiaaliministeri
 Thorvald Stauningin VI ja Vilhelm Buhlin I hallitus 10. huhtikuuta 1942 – 9. marraskuuta 1942 Thorvald Stauningin IV hallitus 15. syyskuuta 1939 – 10. huhtikuuta 1940  
Edeltäjä:  Ludvig Christensen (1942 ja 1939))
Seuraaja:  Laurits Hansen (1942) Ludvig Christensen (1940)
Tanskan kauppa-, teollisuus- ja merenkulkuministeri
 Thorvald Stauningin V hallitus 10. huhtikuuta 1940 – 8. heinäkuuta 1940 Thorvald Stauningin III hallitus 4. marraskuuta 1935 – 15. syyskuuta 1939  
Edeltäjä:  John Christmas Møller (1940) C. N. Hauge (1935)
Seuraaja:  John Christmas Møller (1939 ja 1940)
Kansankäräjäedustaja
 1935–1957  
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1885 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 26. elokuuta 1973 (87 vuotta)
Ammatti:  seppä, ammattiyhdistysjohtaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Johannes Kjærbøl (23. joulukuuta 1885 Kööpenhamina – 26. elokuuta 1973) oli tanskalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1935–1957 ja toimi useaan kertaan ministerinä. Hän ehti olla kauppa-, teollisuus- ja merenkulkuministeri, sosiaaliministeri, työministeri, sisäministeri, Grönlanti-ministeri sekä asuntoministeri. Koulutukseltaan hän oli seppä ja toimi oman ammattiliittonsa (Dansk Smede- og Maskinarbejdeforbund) puheenjohtajana 1926–1935.
Grönlanti-ministerinä Kjærbøl ajoi läpi M/S Hans Hedtoft -aluksen rakentamisen Tanskan ja Grönlannin väliseen talviliikenteeseen. Hanke sai jo suunnitteluvaiheessa osakseen paljon arvostelua, ja laiva upposikin ensimmäisellä paluumatkallaan Grönlannista 30. tammikuuta 1959 törmättyään jäävuoreen. Kaikki 95 kyydissä ollutta hukkuivat.
Aiheesta muualla

Johannes Kjærbøl Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Lyyrypyrstöt

| Lyyrypyrstöt |
| --- | --- |
 Lyyrypyrstö (Menura novaehollandiae)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lyyrypyrstöt Menuridae  Lesson, 1828
Suku::  Lyyrypyrstöt Menura  Latham, 1802
Lajit
 Lyyrypyrstö (Menura novaehollandiae)  Pikkulyyrypyrstö (Menura alberti) 
Katso myös
   Lyyrypyrstöt Wikispeciesissä   Lyyrypyrstöt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyyrypyrstöt (Menuridae) on heimo varpuslintujen lahkossa. Lyyrypyrstöjä on vain yksi suku, Menura, joka käsittää kaksi lajia: lyyrypyrstön ja pikkulyyrypyrstön. Kumpikin laji elää Australiassa. Lyyrypyrstöt syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matoja ja siemeniä. Lyyrypyrstöt tunnetaan kyvystään toistaa kuulemiaan ääniä.
Käännös suomeksi
Jean-Lambert Tallien

Jean-Lambert Tallien.
Jean-Lambert Tallien (23. tammikuuta 1767 Pariisi – 16. marraskuuta 1820 Pariisi) oli ranskalainen poliittinen vaikuttaja Ranskan vallankumouksen aikana. Hän oli eräs avainhenkilöistä heinäkuun 1794 thermidorin vallankaappauksessa, joka päätti vallankumouksen terrorin ajan, ja oli yksi thermidoriaanien (thermidoriens) puolueen johtajista sitä seuranneena aikana.
Teokset

Discours sur les causes qui ont produit la Révolution française 1791 (tutkielma Ranskan vallankumoukseen johtaneista syistä, 8 osaa)
Mémoire sur l'administration de l'Égypte a l'arrivée des Français
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-Lambert Tallien Wikimedia Commonsissa
Tallien uhkaa diktaattori Robespierreä veitsellä puhuessaan kansalliskonventissa 26. heinäkuuta 1794, piirros 1800-luvulta.
Thérésa Tallien
Luca Marrone

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka:  Torino, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura:  Crotone
Pelinumero: –
Junioriseurat
1995–1998:  Lascaris
1998–2009:  Juventus
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009– |  Juventus | 15 | (1) |
| 2010–2011 | →  Siena | 18 | (1) |
| 2013–2014 | →  Sassuolo | 15 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 48 | (2) |
Maajoukkue
| 2006–2007 |  Italia U17 | 4 | (0) |
| 2007 |  Italia U19 | 1 | (0) |
| 2009–2013 |  Italia U21 | 30 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. heinäkuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. heinäkuuta 2014.
Luca Marrone (s. 28. maaliskuuta 1990 Torino) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten keskuspuolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa kaudella 2020–2021 pelannutta Crotonea, johon hän siirtyi vuonna 2019, aluksi lainasopimuksella. Hän on urallaan edustanut myös useita muita italialaisseuroja, muun muassa Juventusta. Kaudella 2016–2017 hän pelasi lainalla belgialaisseura Zulte Waregemissa.
Saavutukset

Italian-mestaruus (2): 2011–2012, 2012–2013
Italian cupin toinen sija: 2011–2012
Italian supercupin voitto: 2012
Belgian cupin voitto: 2016–2017
Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruushopea: 2013
Jean-Kévin Augustin

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jean-Kévin Augustin
Syntymäaika: 16. kesäkuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 177 senttimetriä
Paino: 69 kilogrammaa
Seura
Seura: AS Monaco (lainalla RB Leipzigista)
Junioriseurat
2004–2006: FO Plaisir
2006–2009: AC Boulogne-Billancourt
2009–2014: Paris Saint-Germain
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2017 | Paris Saint-Germain B | 38 | (22) |
| 2015–2017 | Paris Saint-Germain | 23 | (2) |
| 2017– | RB Leipzig |  |  |
| 2019– | → AS Monaco |  |  |
Maajoukkue
| 2013 | Ranska U17 | 2 | (0) |
| 2014–2015 | Ranska U18 | 4 | (0) |
| 2015–2016 | Ranska U19 | 13 | (12) |
| 2017 | Ranska U20 | 6 | (5) |
| 2016– | Ranska U21 | 6 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. heinäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. heinäkuuta 2017.
Jean-Kévin Augustin (s. 16. kesäkuuta 1997 Pariisi) on haitilaisia sukujuuria omaava ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaista AS Monacoa lainalla saksalaisseura RB Leipzigista. Oikeajalkainen Augustin on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Augustin on Paris Saint-Germainin kasvatti. Hän debytoi seuran kakkosjoukkueessa vuonna 2014. Seuran edustusjoukkueessa Ligue 1:ssä Augustin debytoi kauden 2015–2016 avausottelussa elokuussa 2015 Lille OSC:ia vastaan tullen vaihdosta kentälle. Samassa kuussa hän oli myös mukana voittamassa Trophée des Championsia.
Heinäkuussa 2017 Augustin siirtyi Paris Saint-Germainista RB Leipzigiin viisivuotisella pelaajasopimuksella.
Maajoukkueura

Augustin on edustanut Ranskaa jokaisessa ikäkausimaajoukkueessa. Vuodesta 2016 alkaen hän on pelannut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Trophée des Champions: 2015, 2016
Ligue 1: 2015–2016
Coupe de France: 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017
Coupe de la Ligue: 2015–2016, 2016–2017
Maajoukkuetasolla
Alle 19-vuotiaiden euroopanmestaruus: 2016
Henkilökohtaiset
Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailujen maalikuninkuus: 2016
Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailujen parhaan pelaajan palkinto: 2016
Janne Halmela

Janne Petteri Halmela (s. 1962 Parkano) on suomalainen muusikko ja säveltäjä/sovittaja.
Yhtyeet

Janne Halmela on toiminut yhtyeen  Kikka Laitinen Co. trumpetistina ja puhallin- ja viulusovitusten tekijänä. 90-luvulla hän soitti trumpettia Gasoline Girls And Petrol Boys -yhtyeessä. Janne Halmela toimii nykyisin Ilmavoimien Soittokunnan soittajaupseerina soittimenaan trumpetti sekä Jyväskylän Työväenyhdistyksen soittokunta Kajastuksen kapellimestarina Jyväskylässä.
Huomionosoitukset

Halmela on voittanut useita sävellyskilpailuja yhdessä Kikka Laitisen kanssa, sekä säveltänyt ja sovittanut useita teoksia yhteistyössä Laitisen kanssa, mm. "Pienet jutut", "Sun mielikielisuudelma", "Jos oot down", "Sydän valvoo" ja "Vaikka yhden keskikaljan", joissa esittäjänä Kikka Laitinen Co. sekä "Oljenkorsia ruutupaidassa" (es. Heli Ruotsalainen), "Minä taistelen" (es. Arja Koriseva) ja "Myrskyn maa" (es. Jari Sillanpää).
Diskografia > Albumit

Kikka Laitinen Co:
Kikka Laitinen CO. (AXR, 1994)
Sydän valvoo (AXR, 1997)
Sinistä (Kikanor, 1999)
Suomalaisia rakkaustarinoita (Humble House Records, 2006)
Suomalaisia rakkaustarinoita 2 (Humble House Records, 2008)
Palkinnot

Seinäjoen tangosävellys- ja sanoituskilpailun 1. sija 2005 ”Tulit varjojen takaa” (säv. Kikka Laitinen & Janne Halmela, san. Jorma Toiviainen).
Somero soikoon -sävellys- ja sanoituskilpailun 1. sija 2006 ”Oljenkorsia ruutupaidassa” säv. Kikka Laitinen & Janne Halmela, san. Kikka Laitinen).
Unto Monosen sävellys- ja sanoituskilpailun 12. parhaan joukossa 2008 ”Ei se ole vielä rakkautta (säv. Kikka Laitinen & Janne Halmela, san. Jorma Toiviainen).
Seinäjoen tangosävellys- ja sanoituskilpailun 12. parhaan joukossa 2009 ”Minä taistelen” (säv. Kikka Laitinen & Janne Halmela, san. Jukka Saarinen).
Aiheesta muualla

http://meteli.net/jannehalmela
http://www2.mil.fi/sotilasmusiikki/soittokunnat/ilmavsk/index.dsp (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo Suomen rauhoittamattomista linnuista

Luettelo Suomen rauhoittamattomista linnuista
Korppi. Rauhoitettu poronhoitoalueella 10.4.–31.7., rauhoitettu koko vuoden muualla maassa
Varis. Rauhoitettu Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 1.5.–31.7., Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan riistanhoitopiirien alueella 1.4.–31.7., muualla maassa 10.3.–31.7.
Harakka. Rauhoitettu Pohjois-Savon, Pohjois-Karjalan, Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 10.4.–31.7. ja muualla maassa 1.4.–31.7.
Harmaalokki. Rauhoitettu Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 1.5.–31.7., Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan riistanhoitopiirien alueella 1.4.–31.7., muualla maassa 10.3.–31.7. Harmaalokkikoloniat koko vuoden
Merilokki. Rauhoitettu Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 1.5.–31.7., Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan riistanhoitopiirien alueella 1.4.–31.7., muualla maassa 10.3.–31.7.
Kesykyyhky. Rauhoitettu Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 1.5.–31.7., Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan riistanhoitopiirien alueella 1.4.–31.7., muualla maassa 10.3.–31.7.
Räkättirastas. Rauhoitettu Oulun, Kainuun ja Lapin riistanhoitopiirien alueella 1.5.–31.7., Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan riistanhoitopiirien alueella 1.4.–31.7., muualla maassa 10.3.–31.7.
Jos vahingon estämiseksi on tarpeen eikä ole muuta tyydyttävää ratkaisua, riistanhoitopiiri voi antaa luvan rauhoituksesta poikkeamiseen.
Lvivin alueen lippu

Lvivin alueen lippu.
Lvivin alueen lippu (ukr. Прапор Львівської області, Prapor Lvivskoji oblasti) on Ukrainan Lvivin alueen symboli. Lipussa on sinisellä taustalla kullanvärinen kruunupäinen leijona. Lipun mittasuhteet ovat 3:2, ja leijonan korkeus on kolme neljäsosaa lipun korkeudesta.
Lvivin aluevaltuusto hyväksyi lipun 27. helmikuuta 2001. Leijona oli 1300-luvulta alkaen Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnan symboli, 1400–1700-luvulla Rutenian voivodikunnan symboli ja vuodesta 1848 lähtien Galitsian ukrainalaisten kansallistunnus.
Jeffrey Combs

| Jeffrey Combs |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeffrey Alan Combs
Syntynyt: 9. syyskuuta 1954 (ikä 70)  Oxnard, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jeffery Combs
Aktiivisena:  1981–
Merkittävät roolit:  Herbert West (Re-Animator) Milton Dammers (Kummituskopla)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Jeffrey Alan Combs (s. 9. syyskuuta 1954 Oxnard, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan kauhuelokuvissa. Hän esitti muun muassa Herbert Westiä elokuvassa Re-Animator ja sen jatko-osissa Bride of Re-Animator ja Beyond Re-Animator. Combs tunnetaan myös elokuvasta Kummituskopla ja televisiosarjasta 4400. Hän on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin esittäen muun muassa Linnunpelätintä The New Batman Adventuresissa ja The Questionia Justice League Unlimitedissa.