stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mosambik
Väestö > Koulutus

Mosambikin tilastokeskuksen mukaan 39 prosenttia kansasta on lukutaidotonta. Sukupuolten väliset erot lukutaidossa ovat suuret: lukutaidottomuus on kaksi kertaa niin yleistä naisilla kuin miehillä. Maaseudulla lukutaidottomia oli puolestaan 57 prosenttia kansasta, kun kaupungeissa 23 prosenttia ei osannut lukea.
Koska siirtomaakaudella koulutukseen ei kiinnitetty huomiota, maan itsenäistymisen jälkeen yli 90 % väestöstä oli lukutaidottomia. Opetussektorin valtavissa haasteissa on 1990- ja 2000-luvun aikana tehty suuria edistysaskeleita. Vuosina 1997–2003 peruskoulun aloitti jo yli puolet kouluikäisistä lapsista. Koulutukseen osallistumisaste on kasvanut edelleen 2000-luvun aikana, ja vuonna 2019 enää yli 140 000 lasta ei käynyt koulua. Vuonna 2011 lapsia koulun ulkopuolella oli vielä melkein 600 000. Toiselle asteelle vuonna 2017 osallistui 35 prosenttia ja korkeakoulutukseen vuonna 2018 seitsemän prosenttia opiskelijoista. Vuonna 2010 toiselle asteelle oli edennyt 25 prosenttia ja korkeakouluun 4,5 prosenttia.
Koulutus on ollut pääsääntöisesti portugalinkielistä, mutta vuodesta 2004 alkaen on kielellisesti yhtenäisillä alueilla lisätty äidinkielen opintoja peruskoulun kahdelle alimmalle luokalle. Peruskoulutus, ensimmäiset seitsemän vuotta, on ilmaista ja pakollista.
Eduardo Mondlane -yliopisto Maputossa on maan vanhin yliopisto. Se avattiin vuonna 1969. Sen lisäksi merkittäviä yliopistoja ovat Universidade Pedagogica ja katolinen yliopisto (Universidade Catolica de Mocambique). Universidade Pedagogican pääpaikka on Maputossa, mutta se järjestää opetusta myös yhdeksässä muussa kaupungissa. Siinä on kuusi tiedekuntaa. Katolinen yliopisto pitää päämajaansa Beirassa mutta toimii myös kuudella muulla paikkakunnalla.
Kulttuuri ja media > Arkkitehtuuri

Perinteisimmät rakennukset tehdään paikallisista aineista: savesta, puusta ja ruohosta. Saviseinäiset talot ovat useimmiten pyöreitä, joskus nelikulmaisia, ja niissä on yhdestä kolmeen huonetta. Oksista ja puunrungoista tehdyt kattotuolit kannattelevat ruokokattoa, jonka leveät räystäät luovat varjoisan ulkoterassin talon joka puolelle. Räystäät myös suojaavat käsittelemättömiä seiniä. Seiniä saatetaan koristella luonnonväreillä maalatuilla kuvioilla. Kaupungeissa eurooppalaisvaikutteiset rakennukset muodostavat ”sementtikaupungin” (port. cidade de cimento) kun taas afrikkalaismallisten talojen kaupunginosaa kutsutaan ruokokattokaupungiksi. port. cidade de caniço. Monet siirtomaa-aikana tehdyt rakennukset ovat tuhoutuneet sotien aikana, mutta paikoin, etenkin Pembassa ja Mosambikinsaarella on säilynyt jäänteitä lähes 400 vuotta vanhasta arkkitehtuurista.
Kulttuuri ja media > Kulttuuripolitiikka ja perinteiset taidemuodot

Frelimon kulttuuripolitiikka suosi kirjallisuuden sijasta tanssia, musiikkia, laulua ja kuvataidetta, sillä niitä pidettiin selvemmin perinteisinä taidemuotoina. Maputoon perustettiin pian vuonna 1975 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen taidekeskus Centro de Estudos Culturais in Maputo, jossa kehittyi omaleimaista modernia kuvataidetta. Samoihin aikoihin hallitus perusti myös Kansallisen elokuvainstituutin (INC), jota ei kuitenkaan enää ole. Yksi ensimmäisistä itsenäistymisen jälkeen perustetuista kulttuurilaitoksista on Kansallinen tanssiryhmä CNCD (port. Companhia Nacional de Canto e Danca de Mocambique). Siinä on noin 50 jäsentä. Ryhmä esiintyy vuodessa yli 300 kertaa sekä eri maakunnissa että ulkomaankiertueilla. Se yhdistää modernia tanssia eri etnisten ryhmien perinteisiin kansantansseihin. CNCD aloitti harrastajaryhmänä mutta koostuu nykyisin ammattilaisesiintyjistä.
Mosambik tunnetaan perinteisistä puu- ja norsunluuveistoksistaan. Maan tunnetuin kuvanveistäjä on Alberto Chissano. Erityisesti Cabo Delgadon alueella elävän makonde-heimon perinteisiin kuuluvat symboliset, taidokkaat puuveistokset. Tunnetuin nuorista makondeveistäjistä on Nkatunge. Maalaustaiteilijoista maineikkain on Malangatana. Muita tunnettuja taiteilijoita ovat Euroopassakin näyttelyitä pitäneet Bertina Lopes ja Roberto Chichorro.
Mosambikilainen musiikki on usein portugalilaisvaikutteista. Yleisin nykymusiikin tyylilaji on marrabenta. Suosittuja yhtyeitä ovat muun muassa Ghorwane, Mabulu, Eyuphuro, ja Kapa Dêch.
Ruotsalainen kirjailija Henning Mankell on viettänyt vuodesta 1986 alkaen puolet ajastaan Mosambikissa, missä hän on Teatro Avenida -nimisen teatterin taiteellinen johtaja.
Kulttuuri ja media > Kirjallisuus

Mosambikin kirjallisuus keskittyi siirtomaa-aikana käsittelemään kansallismielisiä aiheita. Tämän vaiheen merkittävimmät kirjailijat olivat Rui de Noronha ja Noémia de Sousa. José Craveirinha alkoi käsitellä 1940-luvulla runoissaan mosambikilaisten yhteiskunnallista todellisuutta ja yllytti kapinointiin. Häntä pidetään nykyään Mosambikin tärkeimpänä runoilijana. José Craveirinha sai Camões-palkinnon vuonna 1991.
Itsenäisyystaistelun aikana Frelimon sissit kirjoittivat taistelustaan runoja. Yksi parhaista tämän vaiheen runoilijoista oli Marcelino dos Santos. Itsenäisyystaistelua seurasi sisällissota, jonka aikana uusina kirjailijoina nousivat esiin Mia Couto, Ungulani Ba Ka Khosa, Heliodoro Babtista ja Eduardo White. Couto on edelleen tärkeä toimija Mosambikin kirjallisuuspiireissä ja hyvin tunnettu portugalinkielisissä maissa. Mia Couton romaaneja on käännetty useille kielille, myös suomeksi. Nykyisistä kirjailijoista merkittäviä ovat myös Lília Momplé ja Paulina Chiziane, jonka Balada de Amor ao Vento oli ensimmäinen julkaistu mosambikilaisen naisen kirjoittama romaani. Muita kirjailijoita ovat João dos Santos Albasini, Heliodoro dos Santos Baptista, Rui Knopfli, Luís Bernardo Honwana ja Noémia de Sousa.
Useimmat mosambikilaiset kirjailijat ja runoilijat kirjoittavat portugaliksi. Maassa julkaistaan vuosittain vain noin 20 kirjaa, ja painokset ovat useimmiten vain muutamia satoja.
Kulttuuri ja media > Ruoka ja alkoholikulttuuri

Perinteinen mosambikilainen ruoka koostuu paksusta viljapuurosta, joka muistuttaa rakenteeltaan perunasosetta. Siihen voidaan käyttää jauhettua riisiä, maissia tai maniokkia. Lisukkeena on kastiketta, johon käytetään vihanneksia, papuja tai pähkinöitä ja joskus kanaa. Myös hirssiä ja bataattia kasvatetaan kotitarpeiksi. Rannikolla käytetään luonnollisesti myös kalaa ja äyriäisiä. Portugalilaisten vaikutus näkyy viinin, myös portviinin, käytössä ruoanlaitossa.
Mosambikissa juodaan alle kaksi litraa puhdasta alkoholia henkeä kohti vuodessa. Noin 23 % vuosittaisista auto-onnettomuuksista johtuu rattijuopumuksesta.
Kulttuuri ja media > Media

Vähäisen lukutaidon takia televisio ja radio ovat tärkeimmät joukkotiedotusvälineet. Maassa ilmestyy kuitenkin kaksi päivittäistä sanomalehteä, valtion osittain omistama Notícias ja yksityinen Diario de Mocambique. Valtiollinen radiokanava Antena Nacional on useimpien mosambikilaisten pääasiallinen tiedonsaantikanava. Kaupungeissa katsotaan televisiota: valtiollinen TVM ja yksityinen STM ovat tärkeimmät omat kanavat, ja myös portugalilainen RTP Africa ja brasilialaisten omistama TV Miramar saavat paljon katsojia.
Kulttuuri ja media > Urheilu

Mosambikin ainoa olympiamitalisti on yleisurheilija Maria Mutola. Hän saavutti 800 metrin juoksussa pronssia Atlantassa 1996 ja kultaa Sydneyssä 2000. Mosambik on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin vuodesta 1980.
Mosambikin suosituimmat urheilulajit ovat jalkapallo, koripallo ja kriketti, joita monet mosambikilaiset harrastavat. Mosambikin kuuluisin koripalloilija on naisten NBA:ssakin pelannut Clarisse Machanguana.
Jalkapallon ylin sarjataso Mosambikissa on Moçambola. Mosambikin jalkapallomaajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Afrikan-mestaruuskilpailussa se on päässyt lopputurnaukseen neljästi ja karsiutunut aina alkulohkoissa. Portugalin maajoukkueessa pelannut mosambikilaissyntyinen Eusébio oli vuoden 1966 jalkapallon MM-kilpailujen paras maalintekijä.
Saska Ketonen

| Saska Ketonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sasu
Tyylilajit:  suomirock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Dingo (2018–)   Hybrid Children (2006–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Saska Ketonen on suomalainen rumpali, joka on soittanut Dingossa vuodesta 2018 lähtien. Hänet tunnetaan myös Hybrid Children-yhtyeen rumpalina.
Musiikkiuransa lisäksi Ketonen on ahkera motocross-harrastaja.
Yksityiselämä

Ketonen oli pitkään avoliitossa meteorologi Mette Mannosen kanssa.
Catharine MacKinnon

| Catharine MacKinnon |
| --- | --- |
 MacKinnon vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1946 (ikä 78) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Muut tiedot
Koulutus: Yalen yliopisto
Catharine Alice MacKinnon (s. 7. lokakuuta 1946, Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä ja radikaali feministi, joka tunnetaan erityisesti seksuaalista häirintää ja pornografiaa koskevasta työstään. MacKinnon on ollut vuodesta 1990 oikeustieteen professori Michiganin yliopistossa ja vuodesta 2009 vieraileva professori Harvardin yliopistossa. Vuosina 2008–2012 hän oli ensimmäinen sukupuolikysymysten erityisneuvonantaja kansainväliselle rikostuomioistuimelle.
Ajattelu ja toiminta > Seksuaalirikokset

MacKinnon argumentoi 1970-luvulla ensimmäisten joukossa, että seksuaalinen häirintä työpaikalla on sukupuolisyrjintää ja laitonta Yhdysvaltain vuoden 1964 kansalaisoikeuslain perusteella.
Vuonna 2000 Bosnian kansanmurhasta selvinneitä bosnialaisia naisia edustaessaan MacKinnon voitti yhdessä kollegoidensa kanssa Kadic v. Karadzic -tapauksessa 745 miljoonan dollarin vahingonkorvaustuomion. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun raiskaus tunnustettiin kansanmurhan teoksi.
Ajattelu ja toiminta > Pornografian vastustus

MacKinnon tunnetaan myös pornografian vastustajana feministien keskuudessa 1980-luvulla käytyjen niin sanottujen "seksisotien" aikana. Vuoden 1982 esseessään MacKinnon kiteytti naisliikkeen suhtautumisen seksuaalisuuteen: "Seksuaalisuus on feminismille samaa kuin työ on marxismille — jotain yhtä aikaa kaikkein ominta ja kaikkein riistetyintä".
MacKinnon ei hyväksy pornoa, koska pitää sitä esimerkkinä ja toisintona miesten ylivallasta. MacKinnon on argumentoinut, että pornografia loukkaa naisten kansalaisoikeuksia. MacKinnon torjuu Yhdysvaltain pornografialainsäädännön säädyttömyyteen ja yhteisöllisiin normeihin perustuvan säädöskehyksen, koska hän pitää tällaisia oikeudellisia näkökulmia miesnäkökulmaa suosivana. MacKinnonin mukaan tällainen lainsäädäntö pyrkii varmistamaan pornon saatavuuden miehille, mutta tekee pornoon liittyvän naisten alistamisen näkymättömäksi.
Vuonna 1983 MacKinnon julkaisi yhdessä Andrea Dworkinin kanssa Dworkinin ja MacKinnonin pornografian vastaisen ihmisoikeusasetuksen. Asetuksessa ehdotettiin, että pornografiaa kohdeltaisiin naisten kansalaisoikeuksien loukkauksena ja että pornon takia kärsineet naiset voisivat hakea vahingonkorvauksia. Minneapolisin ja Indianapolisin kaupungit hyväksyivät asetuksen lyhytaikaisesti, mutta se todettiin myöhemmin perustuslain vastaiseksi.
MacKinnonin radikaalifeministisiä pornonäkemyksiä ovat vastustaneet sekä liberaalit että konservatiivit. Liberaalit ovat pitäneet MacKinnonin näkemyksiä sananvapauden vastaisina. Konservatiivit taas useimmiten MacKinnonin tapaan vastustavat pornoa, mutta moraalisin perustein. He pitävät MacKinnonin väitteitä miesten ylivallasta väärinä. MacKinnonin näkemykset ovat jääneet paitsioon myös feminismissä, jossa valtavirta on omaksunut liberaalifeministisen käsityksen, jonka mukaan porno itsessään ei ole seksuaalisesti alistavaa.
Teokset

MacKinnon on kirjoittanut useita teoksia, muun muassa Sexual Harassment of Working Women: A Case of Discrimination (1979), Towards a Feminist Theory of State (1989), Are Women Human? (1998) ja Sex Equality (2001).
John L. Hennessy

John L. Hennessy vuonna 2007.
John L. Hennessy (s. 22. syyskuuta 1952) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja liikemies. Hänet tunnetaan erityisesti pioneerityöstään RISC-arkkitehtuurin kehityksessä, josta hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2017.
Hennessy on ollut perustamassa yrityksiä MIPS Computer Systems Inc. ja Atheros. Vuodesta 2016 alkaen hän on toiminut
Alphabetin puheenjohtajana.
Greg Gianforte

| Greg Gianforte |
| --- | --- |
 Gianforte vuonna 2020
Montanan kuvernööri
 4. tammikuuta 2021–  
Varakuvernööri:  Kristen Juras
Edeltäjä:  Steve Bullock
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1961 (ikä 63) San Diego, CA, Yhdysvallat
Puoliso:  Susan Gianforte (vih. 1988)
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Tutkinnot:  Stevens Institute of Technology
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
gregformontana.com
Greg Gianforte (s. 17. huhtikuuta 1961, San Diego) on yhdysvaltalainen liikemies ja poliitiko, joka on vuodesta 2021 lähtien toiminut Montanan osavaltion kuvernöörinä. Hän edustaa republikaaneja.
Tausta ja yksityiselämä

Gianforte syntyi vuonna 1961. Hänen isänsä Frank toimi aluksi ilmailualan insinöörinä ja sittemmin vuokranantajana. Hänen äitinsä toimi matikanopettajana. Ensimmäisen yrityksensä Gianforte perusti jo 1970-luvulla ollessaan lukiossa. Vuonna 1983 Gianforte valmistui Stevens Institute of Technology -yliopistosta maisteriksi pääaineenaan tietotekniikka.
Gianforte on ollut vuodesta 1988 lähtien ollut naimisissa Susan Gianforten kanssa. Parilla on neljä lasta. Gianforte on innokas eräkävijä ja harrastaa mm. metsästystä, hiihtoa ja vaeltamista.
Vuonna 2017 Gianforte sai tuomion käytyään toimittajan kimppuun kampanjamatkan aikana. Lisäksi Gianforte on syyllistynyt kahteen metsästysrikkeeseen: vuonna 2000 hän sai 70 dollarin sakot ammuttuaan hirven alueella, jossa metsästystä oli rajoitettu, ja vuonna 2021 Gianforte sai varoituksen viritettyään susiansan ilman, että oli ennen tätä suorittanut pakollista valmennuskurssia.
Vuonna 2018 Gianforten omaisuuden arvoksi arvioitiin 189 miljoonaa dollaria, mikä teki hänestä yhden rikkaimmista kongressiedustajista sillä hetkellä.
Poliittinen ura > Kongressissa

Kun Montanan ainoa edustajainhuoneen edustaja Ryan Zinke erosi virastaan noustuaan Yhdysvaltain sisäministeriksi, Gianforte ilmoitti asettuvansa ehdolle Zinken kongressipaikan täyttövaaleissa. Hän voitti vastaehdokkaansa demokraattien Rob Quistin ja libertaarien Mark Wicksin.
Gianforte uusi paikkansa edustajainhuoneessa vuoden 2018 välivaaleissa.
Poliittinen ura > Montanan kuvernöörinä

Ensimmäisen kerran kuvernööriksi Gianforte pyrki vuoden 2016 vaaleissa, mutta hävisi Steve Bullockille.
Gianforte oli ehdokkaana myös vuoden 2020 vaaleissa. Hän valitsi varakuvernööriehdokkaakseen Kristen Jurasin. Hän voitti demokraattien Mike Cooneyn saatuaan 54 % äänistä. Gianforte vannoi virkavalansa 4. tammikuuta 2021.
Gianforte uusi kuvernöörinpaikkansa vuoden 2024 vaaleissa saatuaan 58,9 % äänistä. Samana vuonna Gianforte osti historiallisesti merkittävän Hauserin talon Helenasta 4 miljoonalla dollarilla ja ilmoitti lahjoittavansa sen osavaltiolle kuvernöörin virka-asunnoksi toisen kautensa päätyttyä.
Félix Sienra

Félix Sienra (21. tammikuuta 1916 – 30. tammikuuta 2023) oli uruguaylainen purjehtija, joka kilpaili kesäolympialaisten 1948 purjehduksessa ja sijoittui Firefly-luokan kuudenneksi. Sienra saavutti sadan vuoden iän vuonna 2016 ja on 107 vuoden ja 9 päivän ikäiseksi eläneenä kaikkien aikojen vanhimmaksi elänyt olympiaurheilija.
Sienrasta tuli vanhimmaksi elänyt olympiaurheilija tammikuussa 2023 hänen ohitettua yhdysvaltalaisen Walter Walshin.
Liisa Talvitie

Liisa Talvitie (s. 1955) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli toimittajana vuosina 1982−2020 ja on kirjoittanut useita elämäkertoja.
Ura

Talvitie aloitti vakituisen toimittajan uransa Ilta-Sanomissa vuonna 1982. Myöhemmin hän työskenteli Me Naisissa ja Gloriassa. Vuonna 2010 hän siirtyi Apu-lehden toimittajaksi, jossa työskenteli eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 2020.
Apu-lehdessä Talvitie teki laajoja reportaaseja ja matkusti ympäri maailmaa. Hän raportoi muun muassa Haitin jälleenrakennustöistä maanjäristyksen jälkeen ja vieraili Nepalissa, Tansaniassa, Keniassa sekä Bosnia-Hertsegovinassa.
Perhe

Liisa Talvitie on toimittaja Sakari Talvitien tytär.
Tunnustukset

Talvitie sai kutsun vuoden 2018 itsenäisyyspäivän vastaanottoon Presidentinlinnassa. Kutsu oli tunnustus hänen työstään, johon oli kuulunut muun muassa presidentti Sauli Niinistön ja rouva Jenni Haukion ulkomaanmatkojen seuraaminen. Hän oli toiminut ainoana toimittajana presidentin Japanin-vierailulla vuonna 2016 ja ainoana printtitoimittajana presidenttiparin Minneapolisin-vierailulla vuonna 2017.
Teokset

Talvitie on kirjoittanut useita elämäkertoja. Hänen teoksiinsa kuuluvat muun muassa:
Palo.  Helsinki:  Tammi, 2024.  ISBN 9789520460099
Valoa ja varjoja – Jukka Jokiniemi, sokean elämäntarina.  Helsinki:  Tammi, 2019.  ISBN 9789520407117
Heidi Herala.  Helsinki:  Tammi, 2020.  ISBN 9789520418946
Asko Sarkola – naurun takana.  Helsinki:  WSOY, 2014.  ISBN 9789510400630
Jääkiekon SM-liigakausi 1993–1994

| Jääkiekon SM-liigakausi 1993–1994 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  TPS
Mestari:  Jokerit
Toinen sija:  TPS
Kolmas sija:  Lukko
Nousseet joukkueet:  TuTo
Pudonneet joukkueet:  Reipas
Pistepörssin voittaja:  Esa Keskinen, TPS
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Jere Lehtinen, TPS
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1992–1993 :  1994–1995 → 
Kausi 1993–1994 oli jääkiekon SM-liigan 19. kausi. Helsingin Jokerit voitti historiansa kolmannen Suomen mestaruuden. Toiseksi tuli Turun Palloseura ja kolmanneksi Rauman Lukko. Runkosarjan pistepörssin voitti toista kertaa peräkkäin Esa Keskinen ja pudotuspelien pistepörssin Jere Lehtinen. Kauden lopuksi Reipas Lahti putosi sarjasta. Sen tilalle nousi liigakarsinnat voittanut TuTo Turusta.
Tällä kaudella Turun Palloseurasta tuli ensimmäinen jääkiekon Euroopan cupin voittanut suomalaisjoukkue.
Kausi 1993–1994 oli monelle tulevalle huippukiekkoilijalle lopullinen läpimurtokausi SM-liigaan, kuten Jere Lehtiselle, Saku Koivulle ja Sami Kapaselle.
Runkosarja

SM-liigan runkosarja oli keskikastista ennätystasainen, sillä ensimmäisen pudotuspelien ulkopuolelle jääneen joukkueen HPK:n erotti liigan kakkospaikasta vain kahdeksan pistettä. Runkosarjan kahdeksan parasta etenivät pudotuspeleihin, ja jumbojoukkue Reipas Lahti joutui liigakarsintaan. Liigakarsinnoissa TuTo voitti Reippaan ja nousi seuraavaksi kaudeksi liigaan.
|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TPS | 48 | 34 | 0 | 14 | 227 | 124 | +103 | 68 |
| Ässät | 48 | 25 | 7 | 16 | 185 | 148 | +37 | 57 |
| Jokerit | 48 | 26 | 4 | 18 | 181 | 131 | +50 | 56 |
| Lukko | 48 | 26 | 4 | 18 | 165 | 142 | +23 | 56 |
| JyP HT | 48 | 26 | 4 | 18 | 157 | 135 | +22 | 56 |
| Ilves | 48 | 21 | 9 | 18 | 153 | 144 | +9 | 51 |
| Tappara | 48 | 23 | 5 | 20 | 175 | 175 | 0 | 51 |
| HIFK | 48 | 23 | 4 | 21 | 167 | 161 | +6 | 50 |
| HPK | 48 | 23 | 3 | 22 | 167 | 170 | -3 | 49 |
| KalPa | 48 | 16 | 5 | 27 | 143 | 170 | -27 | 37 |
| K-Espoo | 48 | 13 | 5 | 27 | 138 | 197 | -59 | 31 |
| Reipas | 48 | 6 | 2 | 40 | 119 | 280 | -161 | 14 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Esa Keskinen | TPS | 47 | 23 | 47 | 70 |
| 2. |  Marko Jantunen | TPS | 48 | 29 | 29 | 58 |
| 3. |  Sami Kapanen | KalPa | 48 | 23 | 32 | 55 |
| 4. |  Saku Koivu | TPS | 47 | 23 | 30 | 53 |
| 5. |  Otakar Janecký | Jokerit | 48 | 10 | 42 | 52 |
| 6. |  Jari Korpisalo | Ässät | 48 | 26 | 23 | 49 |
| 7. |  Timo Jutila | Tappara | 48 | 13 | 36 | 49 |
| 7. |  Pauli Järvinen | Tappara | 48 | 13 | 36 | 49 |
| 9. |  Tomáš Kapusta | HPK | 43 | 21 | 27 | 48 |
| 10. |  Marko Palo | HPK | 48 | 25 | 22 | 47 |
Liigakarsinnat

|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | TuTo | SaiPa | JoKP | Reipas |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TuTo | 6 | 4 | 0 | 2 | 24 | 25 | -1 | 8 | x | 1–2 | 5–2 | 8–3 |  |  |  |  |  |  |  |
| SaiPa | 6 | 3 | 0 | 3 | 24 | 22 | +2 | 6 | 3–7 | x | 7–0 | 4–2 |  |  |  |  |  |  |  |
| JoKP | 6 | 2 | 1 | 3 | 28 | 25 | +3 | 5 | 13–0 | 8–5 | x | 2–2 |  |  |  |  |  |  |  |
| Reipas | 6 | 2 | 1 | 3 | 19 | 23 | -4 | 5 | 2–3 | 4–3 | 6–3 | x |  |  |  |  |  |  |  |
TuTo nousi SM-liigaan, Reipas Lahti putosi I-divisionaan.
Pudotuspelit > Välierät > Pudotuspelien pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jere Lehtinen | TPS | 11 | 11 | 2 | 13 |
| 2. |  Jiří Kučera | Tappara | 10 | 7 | 5 | 12 |
| 3. |  Saku Koivu | TPS | 11 | 4 | 8 | 12 |
| 4. |  Janne Ojanen | Tappara | 10 | 2 | 9 | 11 |
| 5. |  Pauli Järvinen | Tappara | 10 | 5 | 5 | 10 |
Lopputulos

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Jokerit
2.: TPS
3.: Lukko
4.: Tappara
5.: Ässät
6.: JyP HT
7.: Ilves
8.: HIFK
9.: HPK
10.: KalPa
11.: K-Espoo
12.: Reipas
Palkitut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| palkinto | ansio | voittaja | joukkue |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Kari Nieminen | - |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Jouni Lojander | - |
| Lasse Oksanen -palkinto | runkosarjan paras pelaaja |  Esa Keskinen | TPS |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | pistepörssin voittaja |  Esa Keskinen | TPS |
| Aarne Honkavaara -palkinto | paras maalintekijä |  Marko Jantunen | TPS |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | kauden tulokas |  Juha Lind | Jokerit |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Kari Takko | Ässät |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Tero Lehterä | K-Espoo |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Petteri Nummelin | TPS |
| Matti Keinonen -palkinto | tehopelaaja |  Aleksandr Smirnov | TPS |
| Jari Kurri -palkinto | pudotuspelien paras pelaaja |  Ari Sulander | Jokerit |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Vladimir Jurzinov | TPS |
| Mestarijoukkueen valmentajapalkinto | mestarijoukkueen valmentaja |  Hannu Aravirta | Jokerit  |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | TPS | - |
| Kanada-malja | Suomen mestari | Jokerit | - |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Tappara | - |
Yvonne

| Yvonne |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  25. lokakuuta
– ortodoksinen:  –
Vastineita eri kielissä:  Ivonne, Ivona, Iwona, Ivonn
Nimen alkuperä:  miehennimen Yvon feminiininen vastine
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yvonne on kansainvälinen, ranskalaista alkuperää oleva naisen etunimi ja feminiininen vastine miehennimelle Yvon, joka on joissakin maissa käytetty muoto Johanneksesta.
Yvonnen nimipäivä on suomenruotsalaisessa nimipäiväkalenterissa 25. lokakuuta. Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Yvonne-nimen on Suomessa saanut 1 903 naista ja alle kymmenen miestä.