stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rock ’n’ roll painajainen
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Desibeli.net : 
Rumba : 
Soundi : 

Albumi sai positiivisen vastaanoton. Soundin Pekka Laine antoi albumille neljä tähteä viidestä ja sanoi albumin olevan omaleimaista ja toimivaa rock'n'rollia ja sen ainoan heikon kohdan olevan sen lyhyys. Myös Desibelin Heikki Väliniemi kehui musiikin iskevyyttä ja erityisesti arvaamattomuutta. Rumban Oskari Onninen sanoi kokonaisuuden nousevan tasapaksujen sävellystensä yläpuolelle.
Kappaleet

Rock’n’roll painajainen – 4.49
Nyt maistuis A – 3.03
J Ongelmanuori – 1.32
Pimeä maa – 5.48
Sex-demoni – 5.13
Lo-speed-hi-speed rock’n’roll – 6.26
Mä ajan – 3.59
Pökköä pesään – 3.06
¨¨¨¨ – 0.45
Kossuvissycowboy – 4.41
Reino Markkula

Reino Markkula 1950-luvulla.
Reino Gunnar Markkula (28. elokuuta 1928 Kurkijoki – 26. marraskuuta 1997 Vantaa) oli suomalainen muusikko, lauluntekijä ja viihdyttäjä. Hänen pääinstrumenttinsa oli harmonikka, mutta hän soitti myös huuliharppua, kitaraa ja pianoa. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat ”Sä kuulut päivään jokaiseen”, ”Hai Horttokaalot”, ”En päivääkään vaihtaisi pois” ja ”Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa”. Markkula kuoli liikenneonnettomuudessa Vantaalla marraskuussa 1997, vain kuukausi sävellyksensä "Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa" Syksyn sävel -voiton jälkeen. Hänet on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle. Hänen tyttärensä Hanna Markkula-Kivisilta on toiminut kansanedustajana.
Aiheesta muualla

Reino Markkula Pomus.net-tietokannassa
Mutta kun tulee aamu

| ”Mutta kun tulee aamu” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Lanka palaa
 Äänitetty : syys–lokakuu 1987, Finnvox-studio, Helsinki
 Julkaistu: 1 syyskuuta 1988
 Formaatti: 7"
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut singlet
| ”Laulu rakkaudelle” 1987 | ”Mutta kun tulee aamu” 1988 | ”Jestas sentään” 1989 |
Mutta kun tulee aamu on syyskuussa 1988 ilmestynyt Yön single, jonka molemmat kappaleet ovat saman vuoden tammikuussa julkaistulta albumilta Lanka palaa.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Juha Mielonen – kitara
Jani Viitanen – kitara
Juha Rauäng – basso, taustalaulu
Veikko Lehtiranta – rummut, taustalaulu
Kappaleet

Mutta kun tulee aamu – 2.53 (säv. & san. Juha Mielonen)
Karnevaalien kaupunki – 3.30 (säv. & san. Olli Lindholm)
Rastrelliger

| Rastrelliger |
| --- | --- |
 Töppömakrilli (Rastrelliger brachysoma)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Makrillikalat Scombroidei
Heimo::  Makrillit Scombridae
Suku::  Rastrelliger  Jordan & Starks in Jordan & Dickerson, 1908
Katso myös
   Rastrelliger Wikispeciesissä   Rastrelliger Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rastrelliger on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon ja makrillien (Scombridae) heimoon kuuluva kalasuku. Sukuun kuuluu 3 lajia, jotka elävät endeemisinä eli kotoperäisinä Indopasifisella merialueella.
Lajit

Rastrelliger brachysoma Bleeker, 1851 – Töppömakrilli
Rastrelliger faughni Matsui, 1967 – Saarimakrilli
Rastrelliger kanagurta Cuvier, 1816
Mutta mitä tapahtui joulupukille?

| Mutta mitä tapahtuikaan joulupukille?> The Santa Clause |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Pasquin
Käsikirjoittaja:   Leo Benvenuti  Steve Rudnick 
Tuottaja:   Robert Newmyer  Brian Reilly  Jeffrey Silver 
Säveltäjä:  Michael Convertino
Kuvaaja:  Walt Lloyd
Leikkaaja:  Larry Bock (käännä suomeksi)
Tuotantosuunnittelija:  Carol Spier
Pääosat:   Tim Allen  Eric Lloyd 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Buena Vista Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:  1994
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Mutta mitä tapahtui joulupukille 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mutta mitä tapahtui joulupukille? (The Santa Clause) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut koko perheen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi John Pasquin ja pääosassa on Tim Allen.
Juoni

Elokuva kertoo leluyhtiön omistavasta Scott Calvinista. Scott on eronnut vaimostaan, eikä isä-poika suhde ole parhaimmasta päästä, mutta poika saapuu kuitenkin viettämään joulua isänsä luokse. Poika, Charlie alkaa olla jo siinä iässä, että kyseenalaistaa joulupukin olemassaolon. Yöllä Scott herää rapinaan katolla, ja luulee että heille yritetään murtautua. Scott onnistuu pudottamaan joulupukin alas katolta, ja pukki kuolee pian tämän jälkeen. Niinpä Scottin täytyy hypätä pukin saappaisiin ja ruveta uudeksi joulupukiksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tim Allen   | … |  Scott Calvin / Joulupukki   |
|  Eric Lloyd   | … |  Charlie Calvin   |
|  Wendy Crewson   | … |  Laura Calvin Miller   |
|  Judge Reinhold   | … |  Neil Miller   |
|  David Krumholtz   | … |  Bernard   |
|  Peter Boyle   | … |  Whittle   |
Mustalampi (Multia, Nikaranperä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°33′03″N, 25°03′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.625.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  217,4 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,504 km  
Pinta-ala:  1,57 ha  
Tilavuus:  0.000031 km³ 
Keskisyvyys:  1,96 m  
Suurin syvyys:  3,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Keski-Suomessa Multialla  Nikaranperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 180 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 30 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 3,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Konttijoen valuma-alueeseen (14.625) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 217,4 metriä mpy.
Rudolf Cvetko

| Rudolf Cvetko |
| --- | --- |
 Cvetko 1910-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1880 Senožeče, Itävalta-Unkari
Kuollut: 15. joulukuuta 1977 (97 vuotta) Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Jugoslavia (1918–1977)    Itävalta-Unkari (1880–1918)
Uran tiedot
Laji:  miekkailu
Seura:   Union Fechtclub
Rudolf Cvetko (17. marraskuuta 1880 Senožeče, Itävalta-Unkari – 15. joulukuuta 1977 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) oli slovenialainen miekkailija.
Cvetko oli historian ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni. Hän oli osa Itävallan miekkailujoukkuetta vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Cvetko osallistui henkilökohtaiseen florettikilpailuun, jääden kuitenkin jo ensimmäiselle kierroksella. Hän osallistui säilän joukkuekilpailuun, voittaen hopeaa. Hän oli näin ensimmäinen olympiamitalin voittanut sloveeni.
Cvetko palveli ensimmäisessä maailmansodassa keskusvaltojen puolella Itävalta-Unkarin armeijassa. Hän sai palveluksestaan pronssisen ansiomerkin, jääden armeijasta eläkkeelle vuonna 1926.
Vuonna 2012, 100 vuotta Cvetkon mitalista, Slovenian valtio juhlisti hänen olympiamitalia julkaisemalla hänen kunniakseen kolmen euron arvoisen juhlarahan. Kolikkoon on kirjattu Cvetkon nimi sekä sloveeniksi ”1912 PRVA OLIMPIJSKA MEDALJA” (suom. ensimmäinen olympiamitali 1912).
Murtovesi

Itämeri talvella.
Murtovesi on vettä, joka on suolapitoisempaa kuin makea vesi, mutta pitoisuus ei saavuta valtamerten veden suolapitoisuutta. Murtoveden suolapitoisuus on alle 24,6 promillea. Tätä pienemmillä suolaisuuksilla veden maksimitiheyden lämpötila on aina korkeampi kuin jäätymislämpötila; 24,6 promillessa lämpötilat ovat yhtä suuret.
Murtovesialueita voi syntyä meriveden sekoittuessa makeaan veteen esimerkiksi jokisuistoissa. Sitä voi olla myös pohjavesissä ja lähteissä. Monet suolajärvet ja keitaat ovat murtovetisiä. Murtovesi aiheuttaa eliöstölle poikkeavat sopeutumisvaatimukset, mutta myös mahdollisuudet.
Laajoja murtovesialueita ovat Itämeri, Mustameri ja Kaspianmeri. Murtovettä on myös monien suurten jokien estuaareissa.
Mustalampi (Mikkeli, Sydänmaa)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°28′08″N, 27°04′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Iso-Jalaiseen 
Järvinumero:  14.977.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,9 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,962 km  
Pinta-ala:  3,94 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Sydänmaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuomion valuma-alueeseen (14.977) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä mpy.
Rudolf Clausius

| Rudolf Clausius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1822
Kuollut: 24. elokuuta 1888 (66 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Berliinin yliopisto Hallen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Johann Salomo Christoph Schweigger
Tutkimusalue:  termodynamiikka
Tunnetut työt:  termodynamiikan toinen pääsääntö entropia
 Nimikirjoitus
Rudolf Julius Emanuel Clausius (synt. Rudolf Gottlieb; 2. tammikuuta 1822 Köslin, Pommeri, nykyinen Luoteis-Puola – 24. elokuuta 1888 Bonn, Saksa) oli saksalainen fyysikko. Hän muotoili termodynamiikan toisen pääsäännön, jota Sadi Carnot oli jo kehitellyt, ja keksi käsitteen entropia.
Hän esitti myös kineettisen kaasuteorian samanaikaisesti August Kröningin ja William Thomsonin eli lordi Kelvinin kanssa. Clausiusta pidetään yhtenä termodynamiikan eli lämpöopin perustajista.
Clausius aloitti opintonsa Berliinin yliopistossa epävarmana pääaineen valinnasta. Hän päätyi suorittamaan tutkinnon matematiikasta ja fysiikasta, ja toimi lukion opettajana samalla kuin jatkoi opintojaan. Hän väitteli Hallen yliopistossa vuonna 1848.
Clausius–Clapeyronin yhtälö on nimetty Clausiuksen ja Benoît Paul Émile Clapeyronin mukaan.
Risto Sänkiaho

Risto Heikki Sänkiaho (s. 1941) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja Tampereen yliopiston sosiaalitieteiden tutkimusmenetelmien professori emeritus, koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän aloitti professorina 1977, mutta toimi jo kevät- että syyslukukauden 1970 professori Pertti Pesosen virkavapauden aikana tehtävässä vt:nä. Hän on Lapin yliopiston sosiologian dosentti.
Sänkiaho on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2001.
Julkaisut

Puolueiden alueellinen kannatus Uudenmaan läänissä. Väitöskirja. Helsingin yliopisto, Helsinki 1968.
(& Pertti Pesonen): Kansalaiset ja kansanvalta Suomalaisten käsityksiä poliittisesta toiminnasta. WSOY, 1979.
Political Remobilization in Welfare States. Teoksessa Russel J. Dalton - Scott C. Flanagan - Paul Allen Beck (Eds.): Electoral Change in Advanced Industrial Democraties: Realignment or Dealignment? Princeton University Press, United States of America, New Jersey 1984.
(& Harri Rantala): Ydinvoima ja yhteiskunta. Yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitos, Tampereen yliopisto, Sarja A 57, Tampere 1988.
(Risto Sänkiaho et al.):People and their Polities, The Finnish Political Science Association, Jyväskylä 1990.
Vaalikansan äänivalta Tutkimus eduskuntavaaleista ja valitsijakunnasta Suomen poliittisessa järjestelmässä (Pertti Pesosen ja Sami Borgin kanssa) WSOY, Juva 1993.
The Finnish Voter (toim. Sami Borgin kanssa), The Finnish Political Science Association, Tampere 1995.
Viiltoja suomalaiseen yhteiskuntaan Katsaus suomalaisten asenteiden ja arvojen kehitykseen (Sakari, Nurmela ja Juhani, Pehkonen). Teoksessa Suomen tulevaisuus - taloudesta arvoihin. Valtioneuvoston kanslia, Valtioneuvoston tulevaisuusselonteko eduskunnalle osa II, Valtioneuvoston kanslia julkaisusarja 1997/6
Partisanship and EU Choice (with Ola Listhaug ja Sören Holmberg). Teoksessa Jenssen, Anders Todal et al. (toim.): To Join or Not to Join Three Nordic Referendums on Membership in the European Union. Scandinavian University Press, Oslo 1998
Rastit

| Rastit |
| --- | --- |
 Etelänrasti (Anchusa capensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Rastit Anchusa  L.
Katso myös
   Rastit Wikispeciesissä   Rastit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rastit eli isorastit (Anchusa) on lemmikkikasveihin (Boraginaceae) kuuluva suku, jonka lajeja viljellään koristetarkoituksiin.
Rastilajeja

egyptinrasti (Anchusa aegyptiaca)
hietikkorasti (Anchusa aggregata)
peltorasti (Anchusa arvensis, syn. Lycopsis arvensis suvussa suvirastit)
italianrasti eli sinirasti (Anchusa azurea, syn. A. italica)
etelänrasti (Anchusa capensis)
rohtorasti eli häränkieli (Anchusa officinalis)
raspirasti (Anchusa strigosa)
poimurasti (Anchusa undulata)
Sukuun on aiemmin luokiteltu laji:
tarharastio eli rastio eli tarharasti (Cynoglottis barrelieri, aiemmin Anchusa barrelieri) → siirretty sukuun rastiot (Cynoglottis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Isorastit – Anchusa
ITIS: Anchusa (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Anchusa (englanniksi)
Flora of China: Anchusa (englanniksi)
Mélagues

Yleisnäkymä Mélaguesin kylään
Mélagues on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 102 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mélaguesin pinta-ala on 45 neliökilometriä.
Miyake (Tokio)

| Miyake (三宅村) |
| --- | --- |
 Miyakejima lentokoneesta vuonna 2014
 lippu:  symboli
 Miyaken sijainti Tokion prefektuurissa
 Miyake
 Koordinaatit: 34°04′48″N, 139°33′33″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokion metropoli
Aliprefektuuri:  Miyaken aliprefektuuri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kyläkunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  55,27 km²
Väkiluku (08/2022):  2 336
 – Väestötiheys:  42 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Castanopsis sieboldii
 – Kukka:  Jalohortensia
 – Lintu:  Japaninhuppurastas
 
 https://www.vill.miyake.tokyo.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miyake (jap. 三宅村, Miyake-mura) on Japanin kyläkunta Tokion metropolissa. Se käsittää Izusaariin kuuluvan Miyakejiman saaren, joka sijaitsee Tyynessä valtameressä noin 180 kilometriä Tokion kaupunkialueelta etelään. Saaren keskellä kohoaa aktiivinen tulivuori. Miyaken kunta on osa Miyaken aliprefektuuria. Miyakessa on 2 336 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 55,27 neliökilometriä.
Maantiede

Miyakejima on tuliperäinen saari, joka sijaitsee noin 80 kilometrin etäisyydellä Izun niemimaan rannikosta. Izusaarista se on kolmanneksi suurin Izu Ōshiman ja Hachijōjiman jälkeen. Saarella kohoaa Oyama-niminen 775 metriä korkea aktiivinen tulivuori, joka on purkautunut muun muassa vuosina 1962, 1983 ja 2000. Purkaukset ovat muodostaneet saarelle laavakenttiä ja korkeita jyrkänteitä. Miyaken kunnan keskuskylä on Kamitsuki (神着) saaren pohjoisosassa.
Kuroshiovirran ansiosta saaren ilmasto on subtrooppinen ja runsassateinen. Vuoden keskilämpötila on 17,7 celsiusastetta. Saarella sataa noin 3 000 millimetriä vuodessa, kaksi kertaa enemmän kuin Tokion kaupunkialueella.
Kunnan alue kuuluu kokonaisuudessaan Fujin–Hakonen–Izun kansallispuistoon.
Historia

Heian-kaudelta lähtien saarta hallitsi noin tuhannen vuoden ajan Mibu-klaani. Vuosisatojen aikana saarta kiusasivat lukuisat tulivuorenpurkaukset, useammin kuin muita Izusaaria. Saaren kameille, joiden ajateltiin olevan tuhoista vastuussa, rakennettiinkin monia pyhäkköjä. Tulivuorelle on omistettu esimerkiksi Toga-jinjan pyhäkkö.
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Miyakejima toimi rangaistussiirtolana. Yhteensä saarelle lienee lähetetty tänä aikana noin 2 300 rikoksesta tuomittua. Saarelle karkotettiin esimerkiksi taidemaalari ja runoilija Hanabusa Itchō sekä skandaalin aiheuttanut kabukinäyttelijä Ikushima Shingorō.
Nykyisen muotonsa Miyaken kyläkunta sai vuonna 1956, kun siihen liitettiin saarella sijainneet Akon ja Tsubotan kyläkunnat. Akon alue tuhoutui jäätyään laavavirran alle vuoden 1983 tulivuorenpurkauksessa. Tätäkin suurempi purkaus alkoi vuoden 2000 kesällä; kun se oli aiheuttanut pyroklastisen virran, koko saari määrättiin evakuoitavaksi 2. syyskuuta 2000. Kunnan asukkaat pääsivät palaamaan koteihinsa vasta vuoden 2005 helmikuussa, kun evakuointikäsky raukesi.
Talous

Merkittäviä elinkeinoja ovat kalastus sekä vihannesten ja huonekasvien viljely. Saarella tuotetaan myös fermentoitua kusaya-kalaa ja punalevää (tengusa), jota käytetään agarin valmistuksessa.
Liikenne

Miyakejiman itäosassa on Miyakejiman lentoasema, jolta on lentoja Hanedan lentoasemalle Tokioon ja Chōfun lentoasemalle Chōfuun. Saarelta on säännöllinen laivayhteys Tokion lisäksi Mikurajiman ja Hachijōjiman saarille.
Kuvia

Miiken kylä, kaatuneita puita
Tairon lampi
Toga-jinjan pyhäkkö
Ōnoharajima
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miyake Wikimedia Commonsissa
Miyaken kyläkunnan internetsivut (japaniksi)
Rudolf Degermark

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Rudolf Reinhold Degermark (19. heinäkuuta 1886 Piitimen kunta – 21. toukokuuta 1960 Bromma) oli ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja, myöhemmin vaatealan tukkukauppias. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana voittamassa joukkuevoimistelussa kultaa.
Rudolf Degermark syntyi Piitimessä Ruotsin Lapissa piika Sofia Matilda Nilssonin aviottomaksi lapseksi. Äiti kuoli kun Rudolf oli vasta neljän vanha, minkä jälkeen pojasta tuli tullivirkailija Erik Degermarkin kasvattilapsi. Kaupallisten opintojen jälkeen Rudolf Degermark työskenteli tekstiilialalla ja perusti 1918 sukkia myyvän tukkukaupan, josta tuli yksi Ruotsin suurimmista alallaan.
Rudolf Degermarkin pojantytär on näyttelijä Pia Degermark.
Mosambikin piirit
Aiheesta muualla

Districts of Mozambique, Statoids.com
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Liste der Distrikte von Mosambik
Käännös suomeksi
Risto Taulo

| Risto Taulo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Risto Kalevi Taulo
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1931 Hollola
Kuollut: 3. lokakuuta 1999 (68 vuotta) Riihimäki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1946–1996
Merkittävät roolit:   ”Jussi Koskela”  Täällä Pohjantähden alla 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Risto Kalevi Taulo (19. kesäkuuta 1931 Hollola – 3. lokakuuta 1999 Riihimäki) oli suomalainen näyttelijä. Taulo teki 45 vuotta jatkuneen uran Lahden kaupunginteatterissa ja Riihimäen Teatterissa. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on Täällä Pohjantähden alla -trilogian Jussi Koskela. Hän näytteli myös noin kymmenessä tv-näytelmässä.
Risto Taulo syntyi 1931 hollolalaiseen työläisperheeseen. Taitava piirtäjä olisi halunnut mainosalalle, muttei päässyt alan kouluun kun ei osannut ruotsia. Hän työskenteli päivisin varastomiehenä ja lisäksi iltanäyttelijänä Lahden Kaupunginteatterissa 1946–1958. Hän sai puheilmaisun koulutusta Niilo Kuukalta. Teatterille hän laati myös julisteita, käsiohjelmia ja näyttelijöiden karikatyyrimuotokuvia.
Riihimäen Teatterissa Risto Taulo teki vuosina 1963–1991 monipuolisia rooleja sekä puhe- että musiikkinäytelmissä ja toimi myös lavastajana sekä 1966–1973 teatterin taloudenhoitajana. Hän esitti pääosia muun muassa näytelmissä Särkelä itte (Särkelä), Jeppe Niilonpoika (Jeppe), Zorbas (Zorbas), Lapualaisooppera (Kosola) ja Windsorin iloiset rouvat (Falstaff).
Jussi Koskelan roolia varten Edvin Laineen ohjauksessa Täällä Pohjantähden alla (1968) Taulon oli laihdutettava parikymmentä kiloa. Hän jatkoi roolia elokuvassa Akseli ja Elina (1970), jonka tarinassa Jussi kuolee jo alkupuolella. Risto Taulon muut teatterielokuvaroolit olivat Viimeisessä savotassa (1977, metsänvartija Aatsinki) ja Ihmemiehessä (1979, talonmies). Tärkeimmät televisioroolit olivat presidentti Kyösti Kallio tv-sarjoissa Mummoni ja Mannerheim (MTV 1971) ja Sodan ja rauhan miehet (Yle TV2 1979) sekä K.-A. Fagerholm televisioelokuvassa Presidentti (Yle TV1 1982). Taulo kuoli 68-vuotiaana sairauskohtaukseen Riihimäellä.
Filmografia

Rengasmatka eli peräkylän pikajuna (1952)
Täällä Pohjantähden alla (1968)
Koko kaupungin Vinski (1969) (tv-elokuva)
Akseli ja Elina (1970)
Pohjantähti (1973)
Viimeinen savotta (1977)
Metsästys joulun alla (1977) (tv-elokuva)
Sodan ja rauhan miehet (1978) (tv-sarja)
Ihmemies (1979)
Elämän rouva, rouva Glad (1990) (tv-elokuva)
Autovaras (1991) (tv-elokuva)
Nortia (1996) (tv-sarja)
Méguétan

| Méguétan |
| --- | --- |
 Méguétan
 Koordinaatit: 12°52′22″N, 7°32′9″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Koulikoron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 030 km²
Väkiluku (2009):  25 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Méguétan on maalaiskunta Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gouni sijaitsee Nigerjoen oikeanpuoleisella rannalla Koulikoroa vastapäätä. Kunnassa on 25 400 ja keskuskylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Méguétanin kunnan pinta-ala on 1 030 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Koulikoron piirin Tienfalan, pohjoisessa Koulan ja Sirakorolan, idässä Tougounin ja Dinandougoun sekä etelässä Dioïlan piirin Zan Coulibalyn ja Katin piirin Baguinéda-Campin kuntaan.
Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, bozoja, somonoja, songhaita ja dogoneja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti sekä hiekan, soran ja kiven hyödyntäminen. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, maapähkinä, fonio, puuvilla ja vihannekset.
Mustalampi (Mäntyharju, Lyytikkälä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°23′53″N, 27°03′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Petjärveen 
Järvinumero:  14.972.1.047
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,9 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,803 km  
Pinta-ala:  1,397 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Lyytikkälän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,9 metriä mpy.