stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Old Trafford
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Manchester United.com
Kuvagalleria ja muuta infoa
Old Trafford worldstadiums.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Englannin Valioliigan stadionit kaudella 2014–2015
Anfield
Boleyn Ground
Britannia Stadium
City of Manchester Stadium
Emirates Stadium
Goodison Park
KC Stadium
King Power Stadium
Liberty Stadium
Loftus Road
Old Trafford
St James’ Park
St Mary’s Stadium
Selhurst Park
Stadium of Light
Stamford Bridge
The Hawthorns
Turf Moor
Villa Park
White Hart Lane
Mestarien liigan loppuottelun järjestäneet stadionit
1993  Olympiastadion (München) | 1994  Olympiako Stadio (Ateena) | 1995  Ernst Happel (Wien) | 1996  Stadio Olimpico (Rooma) | 1997  Olympiastadion (München) | 1998  ArenA (Amsterdam) | 1999  Camp Nou (Barcelona) | 2000  Stade de France (Pariisi) | 2001  San Siro (Milano) | 2002  Hampden Park (Glasgow) | 2003  Old Trafford (Manchester) | 2004  Arena AufSchalke (Gelsenkirchen) | 2005  Atatürk Olimpiyat (Istanbul) | 2006  Stade de France (Pariisi) | 2007  Olympiako Stadio (Ateena) | 2008  Lužniki (Moskova) | 2009  Stadio Olimpico (Rooma) | 2010  Santiago Bernabéu (Madrid) | 2011  Wembley (Lontoo) | 2012  Allianz Arena (München) | 2013  Wembley (Lontoo) | 2014  Estádio da Luz (Lissabon) | 2015  Olympiastadion (Berliini)  |  2016 
San Siro (Milano) | 2017  Millennium Stadium (Cardiff) | 2018  Kiovan olympiastadion (Kiova) | 2019  Wanda Metropolitano (Madrid) | 2020  Estádio da Luz (Lissabon)
Uudistettu East Stand avattiin kaudeksi 2000/01
Nag Hammadin kirjasto

Syyrialais-egyptiläinen gnostilaisuus
Setiläisyys
Tuomaskristityt
Valentinolaisuus
Basilidelaisuus
Persialainen gnostilaisuus
Mandealaisuus
Manikealaisuus
Kristillisen gnostilaisuuden isät
Simon Magus
Kerinthos
Markion
Valentinos
Muita ryhmiä
Ofiitit
Barbelo-gnostikot
Kainiitit
Karpokratiaanit
Paulikiaanit
Bogomiilit
Kataarit
Gnostilaisuuden lähteet
Nag Hammadin kirjasto
Codex Tchacos
Muuta
Gnosis
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Nag Hammadin kirjastoksi kutsutaan Egyptistä al-Qasrin kylästä läheltä Nag Hammadia joulukuussa 1945 tehtyä tekstilöytöä. Löydön muodostivat 13 nahkaan käärittyä papyruskirjaa, jotka oli haudattu sinetöidyissä ruukuissa. Löydön tekivät paikalliset maanviljelijät.
Löytöön kuuluvissa koodekseissa (papyruslehdistä koottu eräänlainen kirja) on 52 kirjoitusta, joista suurin osa oli entuudestaan tuntemattomia. Kirjoitukset ovat enimmäkseen gnostilaisia. Joukossa on myös muita varhaiskristillisiä kirjoituksia, joitakin kirjoituksia, jotka kuuluivat Corpus Hermeticumiin, sekä osittainen käännös Platonin Valtiosta.
Löydetyt kirjoitukset oli kirjoitettu koptin kielellä, mutta ne olivat kaikki todennäköisesti käännöksiä kreikan kielestä. Tunnetuin löydöistä oli Jeesuksen sanoja sisältävä Tuomaan evankeliumi, josta Nag Hammadin kirjasto sisälsi ainoan tunnetun kokonaisen version. Egyptin Oksyrhynkhoksesta oli jo vuonna 1898 löydetty evankeliumin katkelmia, jotka uuden löydön jälkeen osattiin tunnistaa osiksi samaa evankeliumia. Samoin havaittiin, että kyseessä oli sama evankeliumi, jota oli siteerattu monissa varhaisissa kristillisistä lähteissä. Kirjoitusten alkuperäiset kateissa olevat kreikankieliset versiot on ajoitettu ensimmäiselle tai toiselle vuosisadalle, mutta kirjoitukset itse ovat peräisin 200- tai 300-luvuilta.
Löydön merkitys on siinä, että se tarjosi ensimmäisen kerran luettavaksi gnostilaisia alkuperäiskirjoituksia. Muut kirjoitukset oli varhaisina alkukristillisinä vuosisatoina tuhottu, ja niistä oli ollut jäljellä enää vain gnostilaisuutta vastustaneiden kirkkoisien kirjoituksissa olleita kuvauksia. Nag Hammadin löytö on lisännyt huomattavasti nykypäivän tietämystä gnostilaisuudesta.
Nag Hammadin koodekseja säilytetään Koptilaisessa museossa Kairossa.
Historia > Alkuperä

Koodeksien on uskottu olleen peräisin läheisen Pyhän Pakhomioksen luostarin kirjastosta. Munkit olivat todennäköisesti haudanneet kirjat 300-luvulla, kun gnostilaisten kirjoitusten omistaminen oli julistettu harhaoppiseksi ja siitä oli määrätty kovat rangaistukset. Erityisesti Athanasios ajoi uutterasti tällaisten kirjoitusten perinpohjaista hävittämistä. Samoin Theodosius I oli antanut 390-luvulla määräykset kirjoitusten tuhoamiseksi. Munkit eivät kuitenkaan tuhonneet kirjoituksia, koska he mahdollisesti ajattelivat asenneilmapiirin lientyvän tulevaisuudessa, jolloin kirjoitukset voitaisiin jälleen kaivaa esiin.
Historia > Kirjaston löytäminen

Kirjaston löytämistä on kuvattu yhtä jännittäväksi tarinaksi kuin itse löytöä. Joulukuussa 1945 kaksi egyptiläistä veljestä löysi joitakin papyruksia suuresta saviastiasta kaivaessaan lannoitetta kalkkikiviluolien ympäriltä lähellä nykyistä Habra Domia Ylä-Egyptissä. Löytö sai nimen Nag Hammadin mukaan, sillä se oli lähin suurempi asutuskeskus.
Veljekset eivät aluksi ilmoittaneet löydöistä, vaan aikoivat tehdä rahaa myymällä kirjoituksia yksittäin pienin väliajoin. Kerrotaan, että veljesten äiti myös poltti joitakin käsikirjoituksista huolestuneena, että niillä voisi olla ”vaarallisia seuraamuksia”. Seurauksena löytö havaittiin vasta vaiheittain, ja sen merkittävyys valkeni vasta jonkin ajan kuluttua alkuperäisestä löydöstä.
Vuonna 1946 veljekset joutuivat sukuriitaan ja jättivät käsikirjoitukset koptilaiselle papille, jonka lanko myi saman vuoden lokakuussa koodeksin Vanhan Kairon Koptilaiselle museolle. Tämä koodeksi on nykyisin kokoelman koodeksi numero III. Koptologi ja uskontohistorioitsija Jean Dorese ymmärsi löydön merkityksen ja julkaisi ensimmäisen viittauksen siihen vuonna 1948. Vuosien kuluessa suurin osa kirjoituksista päätyi papille Kairossa toimineelta kyproslaiselta antiikkikauppiaalta. Vuoden 1956 vallankumouksen jälkeen tekstit luovutettiin Koptilaiselle museolle ja ne julistettiin kansallisomaisuudeksi.
Sillä välin yksi koodekseista oli kuitenkin myyty Kairossa belgialaiselle antiikkikauppiaalle. Koodeksia yritettiin myydä sekä New Yorkissa että Pariisissa. Lopulta sen hankki zürichiläinen Jung-instituutti vuonna 1951 Gilles Quispelin välityksellä. Se oli tarkoitettu tunnetun psykologin Carl Jungin syntymäpäivälahjaksi. Tästä syystä tätä koodeksia kutsutaan yleensä Jungin koodeksiksi. Tämä koodeksi on nykyisin kokoelman koodeksi numero I.
Jungin kuolema vuonna 1961 sai aikaan riidan koodeksin omistuksesta. Seurauksena käsikirjoitukset annettiin Koptilaiselle museolle vasta vuonna 1975, kun ensimmäinen painos löydöstä oli jo julkaistu. Seurauksena papyrukset päätyivät lopulta yhteen paikkaan Kairoon. Museossa on alkuperäisestä löydöstä 11 kokonaista kirjaa ja katkelmia lopusta kahdesta, tehden yhteensä yli 1 000 sivua.
Luettelo Nag Hammadista löydetyistä koodekseista

Koodeksi I (Jung Foundation -koodeksi)
Apostoli Paavalin rukous
Jaakobin salainen kirja
Totuuden evankeliumi
Tutkielma ylösnousemuksesta
Kolmiosainen tutkielma
Koodeksi II
Johanneksen salainen kirja
Tuomaan evankeliumi, kokoelma Jeesuksen sanoja
Filippuksen evankeliumi
Hallitsijoiden olemus
Maailman alkuperästä
Kertomus sielusta
Tuomas Kilvoittelijan kirja
Koodeksi III
Johanneksen salainen kirja (toinen kappale)
Egyptiläisten evankeliumi
Eugnostos Siunattu
Jeesuksen Kristuksen viisaus
Keskustelu Vapahtajan kanssa
Koodeksi IV
Johanneksen salainen kirja (kolmas kappale)
Egyptiläisten evankeliumi (toinen kappale)
Koodeksi V
Eugnostos Siunattu (toinen kappale)
Paavalin ilmestys
Ensimmäinen Jaakobin ilmestys
Toinen Jaakobin ilmestys
Aadamin ilmestys
Koodeksi VI
Pietarin ja kahdentoista apostolin teot
Ukkonen, täydellinen järki
Arvovaltainen opetus
Suuren voimamme tunteminen
Platonin Valtio 588a–589b – muokattu sopimaan yhteen gnostilaisen ajatusmaailman kanssa, vaikka alkuperäinen Valtio ei olekaan gnostilainen
Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä – hermeettiseen traditioon kuuluva tutkielma
Kiitosrukous (mukana käsin kirjoitettu huomautus) – hermeettiseen traditioon kuuluva rukous
Asklepios 21–29 – hermeettiseen traditioon kuuluva tutkielma
Koodeksi VII
Semin selitys
Suuren Setin toinen opetus
Pietarin ilmestys
Silvanoksen opetukset
Setin kolme kivitaulua
Koodeksi VIII
Zostrianos
Pietarin kirje Filippukselle
Koodeksi IX
Melkisedek
Norean ajatus
Tutkielma totuudesta
Koodeksi X
Marsanes
Koodeksi XI
Tulkinta tiedosta
Valentinoksen teosten katkelmia: Valentinolainen kirjoitus, Voitelusta, Kasteesta (A ja B) ja Ehtoollisesta (A ja B)
Allogenes – dialogimuotoinen ilmestys
Hypsifrone – Hypsifronen näkyjä
Koodeksi XII
Sekstoksen lauseet
Totuuden evankeliumi (toinen kappale)
Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta
Koodeksi XIII
Kolmimuotoinen Protennoia ("Kolmimuotoinen jumalallinen ensimmäinen ajatus")
Maailman alkuperästä (toinen kappale)
Käännökset

Ensimmäinen julkaisu Nag Hammadin löydöistä oli ensimmäisestä eli Jungin koodeksista. Se oli Kairossa vuonna 1956 julkaistu osittainen käännös. Egyptin vaikeasta poliittisesta tilanteesta johtuen seuraavia osia julkaistiin Kairosta ja Zürichistä hyvin hitaasti.
Tilanne muuttui vasta vuonna 1966 Italiassa pidetyn Messinan kongressin jälkeen. Kokouksen tarkoituksena oli antaa tutkijoille mahdollisuus päästä konsensukseen gnostilaisuuden määritelmästä. James M. Robinson kokosi joukon toimittajia ja kääntäjiä, joiden tehtävänä oli toimittaa kaksikielinen laitos Nag Hammadin koodekseista alkukielellä ja englanniksi, yhteistyössä kalifornialaisen Institute for Antiquity and Christianityn kanssa. Robinson valittiin vuonna 1970 Unescon ja Egyptin kulttuuriministeriön perustaman International Committee for the Nag Hammadi Codices -komitean sihteeriksi. Hän johti projektia tästä asemasta käsin. Faksimilelaitokset, The Facsimile Edition of the Nag Hammadi Codices, julkaistiin kahdessatoista osassa vuosien 1972 ja 1977 välillä, ja lisäyksiä julkaistiin 1979 ja 1984. Tämä tarjosi koko löydön kaikkien halukkaiden tutkittavaksi.
Samaan aikaan joukko itäsaksalaisia tutkijoita — muun muassa Alexander Bohlig, Martin Krause ja Uuden testamentin tutkijat Gesine Schenke, Hans-Martin Schenke ja Hans-Gebhard Bethge — valmistelivat ensimmäistä saksankielistä käännöstä löydöistä. Kolme viimeksi mainittua valmistivat täydellisen käännöksen berliiniläisen Humboldtin yliopiston tuella. Se julkaistiin 2001.
James M. Robinsonin käännös julkaistiin yksiosaisena vuonna 1977 nimellä The Nag Hammadi Library in English, yhteistyössä E. J. Brillin ja Harper & Row -kustantamon kanssa. Pokkariversiot julkaistiin vuosina 1981 ja 1984. Näin löydöt oli lopullisesti saatettu suuren lukevan yleisön saataville. Vuonna 1987 Bentlay Layton julkaisi laajennetun englanninkielisen laitoksen, The Gnostic Scriptures: A New Translation with Annotations, jossa oli myös katkelmia kirkkoisiltä sekä muuta gnostilaista materiaalia.
Suomessa löytöä on tutkinut Helsingin yliopiston eksegetiikan laitoksen tutkijaryhmä. Teksteistä on suomennettu valikoima Nag Hammadin kätketty viisaus vuonna 2001 (toinen painos 2005). Käännöksessä on mukana myös Berliinin koodeksin tekstejä.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus – gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5  Suomennos osasta kokoelman tekstejä.
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

The Facsimile Edition of the Nag Hammadi Codices.  (Published Under the Auspices of the Department of Antiquities of the Arab Republic of Egypt. In Conjunction with the United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization)  Leiden:  E. J. Brill, 1972–1977.  Näköispainos koodekseista.
Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Pagels, Elaine: Gnostilaiset evankeliumit.  ((The gnostic gospels, 1979.) Suomentanut Outi Lehtipuu)  Helsinki:  Art House, 2006.  ISBN 951-884-416-X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nag Hammadin kirjasto Wikimedia Commonsissa
The Nag Hammadi Library (Arkistoitu – Internet Archive) Yleiskatsaus (englanniksi)
The Nag Hammadi Library Johdanto sekä englanninkieliset käännökset kirjoista. The Gnostic Society Library (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä 
Aukeama koodeksista II, joka sisältää kappaleita Tuomaan evankeliumista ja Johanneksen salaisesta kirjasta.
Lateksi

Puusta juoksutetaan lateksia
Lateksi on joidenkin kasvien kuten kumipuun (Hevea brasiliensis) tuottamaa suoja-ainetta, josta valmistetaan luonnonkumia. Lateksi on valkoista pihkamaista nestettä, joka kulkee lateksitiehyissä heti puun kuoren alla. Lateksi kerätään puusta tekemällä runkoon viiltoja noin 25 asteen kulmassa, ja nesteen annetaan valua rungolle ripustettuun kulhoon. Kulhot tyhjennetään isoon keräysastiaan, johon lisätään säilöntaineeksi 0,3 prosenttia ammoniakkia. Hyväkuntoisesta puusta voidaan kerätä lateksia päivässä 30–35 grammaa.
Valuvaa lateksia.
Vasta kerätty lateksi sisältää noin 30 prosenttia polyisopreenia, jonka lisäksi siinä on muun muassa vettä, proteiineja ja lipidejä. Jotkin lateksin ainesosat saattavat aiheuttaa allergisia reaktioita kumia käytettäessä. Luonnonkumiksi jalostetussa lateksissa polyisopreenin osuus on 95–96 prosenttia. Jatkojalostuksessa lateksiin lisätään muurahais- tai etikkahappoa, joilla aineen happamuus asettuu hieman alle viiden.
Eräät pygmikansat ovat oppineet lateksin juottamisen menetelmän jo hyvin varhain. Vuonna 1938 tutkijat löysivät lateksijäämiä Liberiasta Benen kylän liepeiltä, ja radiohiiliajoituksen perusteella niiden arvioidaan olevan peräisin neljänneltä vuosituhannelta eaa. Nämä löydöt tunnetaan nimellä Benen lateksi. Tutkijat havaitsivat myös pygmeiltä peräisin olevia luita löytöpaikan välittömästä läheisyydestä, jonka perusteella pääteltiin, että useat pygmit menehtyivät lateksin aiheuttamiin allergisiin komplikaatioihin. Lateksi oli pitkään yleisimpiä kuolinsyitä pygmien keskuudessa, sillä sen vaaroja ei tiedostettu.
Orchestral Manoeuvres in the Dark

| Orchestral Manoeuvres in the Dark |
| --- | --- |
 OMD vuonna 2024
Tiedot
Toiminnassa:  1978–1996, 2006–
Tyylilaji:  synthpop, elektroninen, experimental, new wave
Kotipaikka:   Merseyside, Englanti
Laulukieli:  entlanti
Jäsenet:  Andy McCluskey Paul Humphreys Martin Cooper Stuart Kershaw
Entiset jäsenet:  Malcolm Holmes Dave Hughes Nigel Ipinson Michael Douglas Graham Weir Neil Weir Phil Coxon Abe Jukes
Levy-yhtiö:  100% Virgin Dindisc Factory Bright Antenna A&M Epic
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orchestral Manoeuvres in the Dark eli OMD on brittiläinen syntikkapop-yhtye. Yhtyeen perustivat 1970-luvun lopulla Andy McCluskey ja Paul Humphreys, jotka muodostivat OMD:n rungon vuoteen 1989 asti, jolloin yhtyeen ensimmäisillä levyillä soittanut kokoonpano hajosi. McCluskey jatkoi myöhemmin OMD:n nimellä uuden kokoonpanon kanssa. OMD:n menestynein kappale on ollut "Enola Gay" vuodelta 1980.
Toistaiseksi viimeinen OMD-levy ilmestyi vuonna 2017. 1. tammikuuta 2006 Andy McCluskey ilmoitti suunnitelmista koota OMD uudelleen vanhalla 1980-luvun OMD-kokoonpanolla McCluskey, Humphreys, Malcolm Holmes ja Martin Cooper. Yhtyeen tarkoituksena oli lähteä kiertueelle soittaen materiaalia Architecture & Morality-levyltä sekä muuta ennen 1983 julkaistua tuotantoa.selvennä
Orchestral Manoeuvres in the Dark.
Diskografia

Orchestral Manoeuvres in the Dark (1980)
Organisation (1980)
Architecture & Morality (1981)
Dazzle Ships (1983)
Junk Culture (1984)
Crush (1985)
The Pacific Age (1986)
Sugar Tax (1991)
Liberator (1993)
Universal (1996)
OMD Live: Architecture & Morality & More (2007) livetaltiointi 19.5.2007
History of Modern (2010)
English Electric (2013)
The Punishment of Luxury (2017)
Souvenir (2019) kokoelma
Architecture & Morality Singles (2021) kokoelma
Bauhaus Staircase (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orchestral Manoeuvres in the Dark Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu
Lauri Kottonen

Lauri Kottonen on suomalainen radio- ja televisiojuontaja ja urheiluselostaja. Hän työskenteli vuosina 2011–2016 radiojuontajana Bauer Median omistamilla radiokanavilla Radio Cityllä ja The Voicella. Kottonen irtisanottiin radiosta Bauer Median yt-neuvotteluiden seurauksena. Vuonna 2016 Kottonen aloitti Yle Urheilussa urheiluselostajana. Hän on selostanut Ylelle muun muassa jalkapalloa kesäolympialaisissa 2016, jääkiekkoa talviolympialaisissa 2018, jalkapallon MM-kisoja 2018 ja Mestarien liigaa. Syksyllä 2018 Kottonen alkoi selostaa jalkapalloa C Morelle.
Kottonen on naimisissa radiojuontaja Elina Kottosen kanssa, ja heillä on kaksi lasta, vuonna 2016 syntynyt tytär ja vuonna 2020 syntynyt poika.
Ku Klux Klan

Ku Klux Klanin tunnus, "Mystic Insignia of a Klansman" eli "veripisararisti". Tällä hetkellä käytössä ainakin klaanilla nimeltä The White Camelia Knights of the Ku Klux Klan. Keskellä veripisara, joka symboloi Jeesuksen Kristuksen ristillään vuodattamaa verta, sisällissodassa kaatuneiden Konfederaation sotilaiden verta, rikoksen uhriksi joutuneen viattoman naisuhrin verta ja valkoisen rodun verta. Risti on samanlainen kuin ristiretkeläisillä ja symboloi kristinuskoa.
Ku Klux Klan (KKK) on Yhdysvalloissa toimiva poliittinen liike ja terroristijärjestö, joka koostuu joukosta itseään klaaneiksi kutsuvia salaseuroja ja järjestöjä. Näiden "klaanien" aatemaailma vaihtelee, mutta keskeisimmät aatteet ovat olleet valkoinen ylivalta, juutalaisvastaisuus, antikatolisuus (varsinkin 1920-luvulla), liittovaltion vastustaminen, homoviha, antikommunismi ja maahanmuuton vastustaminen sekä siihen liittyvä valkoisen amerikkalaisuuden korostaminen. Klaanien toimintatapoihin on kuulunut ajoittain terrori, väkivalta ja joukkovoiman osoitukset, jotka ovat kohdistuneet erityisesti Yhdysvaltojen mustaan väestönosaan ja muihin KKK:n vastustamiin väestöryhmiin, kuten juutalaisiin.
Ku Klux Klan perustettiin vuonna 1865 Yhdysvaltain sisällissodan ja orjuuden lakkauttamisen jälkimainingeissa. Liikkeen toiminta tukahdutettiin 1870-luvun alkupuolella. KKK perustettiin uudestaan vuonna 1915. Liikkeen kultakausi oli 1920-luvulla, jolloin joka seitsemäs amerikkalainen oli sen jäsen. Alkuperäistä Ku Klux Klania jäljitteleviä ryhmiä on yhä olemassa, mutta niiden jäsenmäärä ja vaikutusvalta ovat nykyisin selvästi vähäisemmät kuin liikkeen suuruudenajalla.
Ku Klux Klanin historia > Toinen Ku Klux Klan

Neljä ja puoli vuosikymmentä alkuperäisen Klaanin hajottamisen jälkeen rotujen väliset suhteet pysyivät edelleen erittäin huonoina. Yleensä Amerikan rotujen välisten suhteiden synkin aika ajoitetaan juuri Klanin loppumisen jälkeiselle ajalle 1800-luvun lopulle ja 1900-luvun alkuun. Tuona aikana väkivaltaisuudet ja murhat olivat itse asiassa paljon yleisempiä kuin klaanin aikoina. Esimerkiksi Tuskogee Instituten mukaan 1890-luvulla lynkkausten määrä saavutti huippunsa.
Ku Klux Klanin historia > Toinen Ku Klux Klan > Jäsenyys

Myöhemmin historioitsijat ovat saaneet haltuunsa muutamien paikallisten ryhmien jäsenlistoja, joita he ovat vertailleet kaupunkien ja paikallisten alueiden luetteloihin luodakseen tilastoja järjestön jäsenmäärästä. Suurten kaupunkien juutalaisomisteiset sanomalehdet suhtautuivat järjestöön vihamielisesti ja pitivät yleensä klaanilaisia vain mitättöminä maanviljelijöinä. Seuraava tutkimus Indianasta osoittaa, että stereotypia oli väärä:
»Indianan klaanilaiset käsittivät eri yhteiskunnan osat laajasti: he eivät olleet vain yksinkertaisesti jaettavissa kaupunkilaisiin ja maalaisiin. Eivätkä he myöskään olleet todennäköisemmin jostain tietystä yhteiskuntaluokasta, kuten työväestä, keskiluokasta tai yläluokasta. Klaanilaiset olivat protestantteja, mutta heitä ei voida kuvailla edes erityisesti tai hallitsevasti fundamentalistisiksi. Todellisuudessa he kattoivat laajan kirjon eri uskonnollisista käsityksistä valkoisessa protestanttisessa yhteisössä kattaen myös ne, jotka eivät kuuluneet mihinkään kirkkoon.»
Klan onnistui värväyksessään hyvin, mutta liittymisten määrä kääntyi pian nopeasti. Silti edelleen miljoonia liittyi ja 1920-luvulla jäsenmäärä saavutti huippunsa, kun 15 prosenttia järjestön jäseniksi kelpaavista Yhdysvaltojen valkoisista miehistä kuului järjestöön. Klaaneja perustettiin myös Kanadaan, jossa merkittävin klaani oli Saskatchewanissa. Täällä klaani taisteli katolisia maahanmuuttajia vastaan.
Klanin johto tavoitteli alkuperäiselle Klanille poikkeuksellisesti rahallista hyötyä. Siksi järjestö liittyi aikanaan salaseurojen nousukauteen. Paikalliset organisaattorit värväsivät useita satoja uusia jäseniä, jotka maksoivat jäsenmaksuja sekä ostivat KKK-asuja. Organisaattori piti puolet rahoista ja lähetti loput osavaltiollisille ja kansallisille virkailijoille. Kun värväys oli toteutettu alueella, järjesti organisaattori alueella suuret Klan-tapahtumat, joissa poltettiin ristejä ja pidettiin mahdollisesti paikallinen Raamatun esittely paikalliselle protestanttipastorille. Tämän jälkeen organisaattori lähti rahojen kanssa kaupungista. Paikalliset Klan-yhdistykset toimivat, kuten veljeskunnat ja salaseurat, silloin tällöin ansaiten rahaa puhujilla. Osavaltiollisilla tai alueellisilla virkailijoilla ei ollut juurikaan tai ollenkaan vaikutusvaltaa paikallisiin ryhmiin ja harvoin yrittivät pakottaa paikallisia niitä poliittisiksi aktivistiryhmiksi.