stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karlskogan kunta
Väestönkehitys

| Karlskogan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 31 303 | 31 303 |
| 1955 | 1955 |    | 33 885 | 33 885 |
| 1960 | 1960 |    | 35 456 | 35 456 |
| 1965 | 1965 |    | 38 019 | 38 019 |
| 1970 | 1970 |    | 39 706 | 39 706 |
| 1975 | 1975 |    | 38 103 | 38 103 |
| 1980 | 1980 |    | 36 828 | 36 828 |
| 1985 | 1985 |    | 35 028 | 35 028 |
| 1990 | 1990 |    | 33 869 | 33 869 |
| 1995 | 1995 |    | 32 949 | 32 949 |
| 2000 | 2000 |    | 31 293 | 31 293 |
| 2005 | 2005 |    | 30 185 | 30 185 |
| 2010 | 2010 |    | 29 668 | 29 668 |
| 2015 | 2015 |    | 30 283 | 30 283 |
| 2020 | 2020 |    | 30 263 | 30 263 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 4 449 | 14,7 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 1 334 | 4,4 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 2 122 | 7,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 22 378 | 73,9 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 117 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 8,5 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 631 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 179 927 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 66 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 18,8 %
18–64-vuotiaat: 57,0 %
65 vuotta täyttäneet: 24,2 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,0 | 1,0 |
|   | jalostus | 33,3 | 33,7 |
|   | palvelut | 64,9 | 64,4 |
|   | tuntematon | 0,9 | 0,9 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 14 450 | 12 919 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 111,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 91,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 584 asukasta. Kunnan ainoa taajama on sen keskustaajama Karlskoga, jossa oli 27 084 asukasta.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Bregårdsängarna
Granbergsdal
Högåsen*
Knutsbol*
Lerängen + Bäck
Linnebäck
Smedstorp
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Högåsen ja Knutsbol kuuluvat osin myös Degerforsin kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Gälleråsen
Villingsberg
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Karlskogan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Karlskoga Kommuns Norra (26 valtuutettua)
Karlskoga Kommuns Södra (25 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Karlskogan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 5 | 5 | 7 | 10 | 9 | 8 | 10 | 10 | 11 | 7 | 12 | 13 | 11 | 15 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 10 | 10 | 8 | 6 | 4 | 4 | 3 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 4 | 6 | 6 | 2 | 6 | 6 | 6 | 4 | 2 | 4 | 2 | 2 | 2 | 2 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 4 | 3 | 2 | 2 | 1 | 2 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 29 | 27 | 27 | 29 | 28 | 26 | 23 | 26 | 23 | 30 | 26 | 23 | 20 | 14 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 3 | 3 | 3 | 4 | 4 | 5 | 4 | 6 | 8 | 4 | 4 | 4 | 3 | 4 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 5 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 1 | 2 | 2 | 1 | 0 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 47 | 47 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Karlskogan piiri.
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Karlskoga
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Karlsdal*
Karlskoga (Möckelsbodar)
Seurakunnat > Kirkot

Karlskogan kirkko
Lunedskyrkan
Söderkyrkan
Tavlanin kappeli
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karlskogan kunnan kotisivut
Sevärda kulturmiljöer i Karlskoga kommun (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Karlskoga kommun – Kuntajaon kehitys on käännetty osio.
Örebron läänin kunnat
Käännös suomeksi
Ivano Beggio

Ivano Beggio
Ivano Beggio (31. elokuuta 1944 Rio San Martino – 13. maaliskuuta 2018 Montebelluna) oli italialainen liikemies. Hän oli moottoripyöräyritys Aprilian perustaja, omistaja ja johtaja
Ivano Balić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ivano Balić |  Ivano Balić |  Ivano Balić |  |
Maa:   Kroatia
Miesten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | käsipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Portugali 2003 | käsipallo |  |
|  Hopeaa | Tunisia 2005 | käsipallo |  |
|  Hopeaa | Kroatia 2009 | käsipallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Norja 2008 | käsipallo |  |
Ivano Balić (s. 1. huhtikuuta 1979 Split) on kroatialainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kroatian kultaa voittaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004. Lisäksi Balić on voittanut MM-kisoissa yhden kultamitalin ja kaksi hopeamitalia. EM-kisoista hän on voittanut yhden hopeisen mitalin. Hän on pelannut seuratasolla muun muassa Portland San Antoniossa.
Balićia on usein sanottu maailman tämän hetken parhaaksi käsipalloilijaksi, ja hän onkin saanut tittelin vuosina 2003 ja 2006. Lisäksi hänet on äänestetty kuusi kertaa peräkkäin arvoturnausten parhaaksi pelaajaksi. Hän on 190 cm pitkä ja painaa 93 kg.
Ivan Morozov (jääkiekkoilija)

| Ivan Morozov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. toukokuuta 2000 (ikä 24) Verhnjaja Salda, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  HK Sotši
Sarja:  KHL
Pelinumero:  71
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Jugra Hanty-Mansijsk (KHL)
NHL-varaus:  61. varaus, 2018 Vegas Golden Knights
Ivan Dmitrijevitš Morozov (ven. Иван Дмитриевич Морозов; s. 5. toukokuuta 2000 Verhnjaja Salda, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-seura SKA Pietarin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Morozov osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Morozov on Gazovik Tjumenin kasvatti. Hän vietti viimeisimmät juniorivuotensa kuitenkin Jugra Hanty-Mansijskissa. Morozov oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden paras maalintekijä 27 osumallaan. Kaudella 2017–2018 hän debytoi Mamonty Jugryn joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Morozov debytoi kauden aikana myös Jugran KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi yhden ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa vain 17-vuotiaana 20. tammikuuta 2018 vieraissa Traktor Tšeljabinskiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.13 minuuttia. Morozov keräsi ottelusta teholukeman –1. Jugra jätti KHL:n kauden jälkeen talousongelmien vuoksi ja siirtyi pelaamaan farmiliiga VHL:ään.
Vegas Golden Knights varasi Morozovin toisella kierroksella 61. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Ennen tätä, toukokuussa 2018 Jugra Hanty-Mansijsk kauppasi hänen pelaajaoikeutensa SKA Pietariin rahallista korvausta vastaan. Morozov pelasi kaudella 2018–2019 KHL:ssä 11 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös farmijoukkue SKA-Nevassa, VHL:ssä, 19 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 3+3=6. Morozov pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin MHL:ssä sekä SKA-1946:n että SKA-Varjagin joukkueissa. Hän pelasi kauden loppuun SKA-1946:ssa. Morozov jakoi koko MHL:n pudotuspelien syöttöpörssin voiton Avto Jekaterinburgin Kirill Tjutjajevin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa.
Kaudella 2019–2020 Morozov pelasi SKA Pietarin KHL-joukkueessa 16 runkosarjaottelua tehopistein 5+2=7 ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki KHL-uransa avausmaalin 23. tammikuuta 2020 Barys Nur-Sultania vastaan. Morozov onnistui maalinteossa myös kahdessa seuraavassa ottelussa. Hän teki kolmessa peräkkäisessä ottelussa tehot 4+2=6. Morozov valittiin KHL:n tammikuun kuukauden tulokkaaksi. Hän pelasi osan kaudestaan myös SKA-Nevan VHL-joukkueessa sekä kolme ottelua SKA-1946:n MHL-joukkueessa. Tammikuun 2020 lopulla Morozov teki SKA Pietarin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Morozov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja ensimmäinen pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin Morozov jakoi kolmella osumallaan Venäjän sisäisen maalipörssin voiton Kirill Martšenkon kanssa. Hän pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2017, jolloin Morozov jakoi tehoilla 3+1=4 Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Aleksandr Romanovin, Ruslan Ishakovin ja Grigori Denisenkon kanssa.
Venäjän A-maajoukkueessa Morozov on pelannut kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Beijer Hockey Gamesin Helsingin jäähallissa pelatussa avausottelussa 6. helmikuuta 2020 Suomea vastaan. Morozov merkittiin Venäjän kakkossentteriksi laidoilleen kaksi muuta debytanttia, Vasili Podkolzin ja Kirill Martšenko.
Jean Molle

Jean Maurice Molle (30. toukokuuta 1933 Gironville-sur-Essonne – 28. joulukuuta 1975 Saulzet) oli ranskalainen meloja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja sijoittui 1 000 metrin kanadalaisyksikössä seitsemänneksi.
Italian pääministeri

| Italian pääministeri |
| --- | --- |
 Presidente del Consiglio dei ministri della Repubblica Italiana
 
 
 Nykyinen Giorgia Meloni 22. lokakuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Palazzo Chigi
Nimittäjä:  Italian presidentti
Perustettu:  17. maaliskuuta 1861
Ensimmäinen:  Camillo Benso di Cavour
Kotisivut:  www.governo.it
Italian pääministeri (ital. Presidente del Consiglio dei Ministri, Ministerineuvoston puheenjohtaja) johtaa Italian tasavallan hallitusta. Hänet nimittää Italian presidentti, ja nimityksen vahvistaa parlamentti.  Nimityksen jälkeen pääministerin on koottava hallitus, laadittava hallitusohjelma ja hankittava Italian parlamentin molempien kamarien luottamuslause.
Pisimpään pääministereinä ovat toimineet Benito Mussolini (1922–1943), Giovanni Giolitti (viisi kertaa vuosina 1892–1921) ja Silvio Berlusconi (kolme kertaa vuosina 1994–2011).
Historia > Fasismin kausi

Italian valtion ensimmäisenä kuutena vuosikymmenenä (1861–1921) poliittinen ympäristö oli hyvin epävakaa ja pääministeri vaihtui 37 kertaa. Tämä poliittinen kaaos oli yksi syy fasismin nousuun Italiassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Benito Mussolini nousi Italian pääministeriksi 29. lokakuuta 1922. Heti virkaan noustuaan Mussolini pyrki lakkauttamaan parlamentin oikeuden äänestää pääministerin  luottamuksesta ja perusti valtansa vain Italian kuninkaan ja fasistipuolueen luottamukseen. Tänä aikana hyväksyttiin sarja lakeja, jotka muuttivat Italian yksipuoluejärjestelmäksi ja diktatuuriksi.
Mussolini pysyi Italian pääministerinä heinäkuuhun 1943 asti, jolloin Fasistien suuri neuvosto äänesti häntä vastaan ja kuningas Viktor Emanuel III siirsi hänet syrjään virasta. Muutama kuukautta myöhemmin Mussolinista tehtiin kuitenkin Saksan Pohjois-Italiaan pystyttämän nukkevaltion johtaja, ja hän pysyi tässä virassa kuolemaansa asti vuonna 1945.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Kun Italialle säädettiin toisen maailmansodan jälkeen uutta perustuslakia, haluttiin varmistua siitä, että pääministeri ei saa liikaa valtaa. Tuolloin oli nimittäin tuoreessa muistissa, miten Benito Mussolini oli käyttänyt asemaansa pääministerinä ja muuttanut Italian diktatuuriksi. Toinen vaikuttava syy oli maan kahtiajakautuminen: etelä haikaili kuningaskuntaa, pohjoisosassa haluttiin tasavaltaa. Niinpä keskusjohdosta tehtiin tahallaan heikko, ja  Italian pääministerin valtaoikeuksista tuli melko heikot verrattuna moniin muihin Euroopan maihin.
Sodanjälkeiselle Italialle ovat olleet tyypillisiä lyhytikäiset monen puolueen koalitiohallitukset, 61 hallitusta 67 vuodessa. Pääministereitä on ollut samana aikana 24. Pääministereillä on ollut suuria vaikeuksia sovitella yhteen hallituksensa ministerien eriäviä näkemyksiä, sillä pienetkin hallituspuolueet voivat käyttää painostuskeinona eroamisuhkausta. Italian poliittisessa järjestelmässä yhdenkin puolueen lähtö hallituksesta johtaa koko hallituksen kaatumiseen, täysin siitä riippumatta, miten vahva enemmistö jäljelle jäävillä hallituspuolueilla on parlamentissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian pääministeri Wikimedia Commonsissa
Merkinnän syy: Alkuvaiheista (1861–) ei mitään
Jean Mouton

Jean Mouton (n. 1459 – 30. lokakuuta 1522) oli renessanssinajan ranskalainen säveltäjä.
Mouton työskenteli pitkään Ranskan hovissa. Häntä suosi myös paavi Leo X, jolle hän sävelsikin musiikkia. Koska säveltäjän tuotanto oli 1500-luvun alussa laajasti julkaistua ja levitettyä, on sitä säilynyt tähän päivään saakka. Teosten joukossa on muun muassa runsaslukuinen määrä motetteja sekä useita messuja, mutta myös chanson-lauluja.
Myös Moutonin pedagogiset ansiot tunnustettiin. Hänen oppilaisiinsa kuului Adrian Willaert.
Itä-Aasian taide

Itä-Aasian taide käsittää Itä-Aasian taiteen. Alueen varhaisinta maalaustaidetta tiedettävästi on hautojen seinämaalaukset.
Itä-Aasiassa käytettyjä taideformaatteja ovat olleet albumi, tuuletin, kädenpuristus, riippuva vieritys ja näyttö. Albumit muodostuvat joko pienistä maalauksista, jotka ovat suorakaiteen tai viuhkan muotoisia tai kirjamaiseen kokoelmaan kootusta kalligrafiasta. Tuulettimet olivat silkkisiä tuulettimia, jotka ripustettiin bambutikkuun. Niiden pinnat koristeltiin joko maalauksilla tai kalligrafisilla kirjoituksilla. Tämä menetelmä saattoi levitä Japanista ja Koreasta Kiinaan Ming-dynstian aikana. Kädenpuristusmenetelmässä käytetään kääröjä, joihin tehdään maalauksia tai kalligrafiaa. Riippuvaa vieritystä taas käytetään pystysuorissa maalauksissa. Näytöt olivat itse asiassa suurikokoisia paneeleja, joissa voitiin esittää suuria maalauksia.
Kiina

Kiinassa yleisimpiä taidemuotoja ovat olleet maalaustaide, kalligrafia, posliininmaalaus ja jadeveistokset. Lisäksi kiinalaisessa arkkitehtuurissa on suosittua puutarha-arkkitehtuuri. Myös käsityötaide ja taideteollisuus ovat Kiinassa suosittuja. Kiinalainen maalaustaide jakautuu maisemamaalaukseen, muotokuvamaalaukseen, eläinmaalauksiin, kukka- ja lintumaalauksiin, bambumaalauksiin ja yliluonnollisia aiheita esittäviin maalauksiin. Kiinan taiteen symboliikassa on historialliset perinteet, joihin liittyy mytologisia ja kosmologisia uskomuksia. Kiinassa maalaustaide on yhdistetty runouteen ja kalligrafiaan.
Japani

Japanin taiteeseen on vaikuttanut merkittävästi Aasiassa laajalti levinnyt buddhalainen taide. Šintolaisuuden pohjalta japanilaiseen taiteessa ja arkkitehtuurissa on näkynyt luonnollisuus. Japanin taiteeseen tuli vaikutteita Kiinasta Heian-kauteen (794–1185) saakka, mutta tuolla kaudella yhteys Kiinaan lakkasi. Tämän jälkeen Japanissa maalaustaide ja kalligrafia alkoi kehittyä omanlaiseksi. Heian-kaudella Japanissa tehtiin usein hovitaidetta.
Itävallan parlamenttitalo

Itävallan parlamenttitaloa. Edustalla Pallas Athenen suihkulähdepatsas.
Itävallan parlamenttitalo on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva rakennus, jossa kokoontuu Itävallan kaksikamarinen parlamentti. Rakennus sijaitsee Ringstraßen varrella Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa, lähellä Hofburgin keisarillista palatsia.
Parlamenttitalon päärakennustyöt kestivät vuodesta 1874 vuoteen 1883. Sen suunnittelusta vastasi tanskalainen arkkitehti Theophil Hansen. Rakennus edustaa Antiikin Kreikasta kumpuavaa uusklassista arkkitehtuuria. Arkkitehti Hansen suunnitteli parlamenttitalon kokonaisuutena, jossa jokainen yksityiskohta on harmoniassa muiden kanssa. Täten hän oli vastuussa myös sisätilojen koristelusta, kuten patsaista, maalauksista, kalusteista ja kattokruunuista. Yksi parlamenttitalon tunnetuimmista osista on Pallas Athenen patsas suihkulähteineen talon edustalla. Huolimatta toisen maailmansodan aikana tulleista merkittävistä vaurioista ja tuhoutumisista, suurin osa sisätiloista entistettiin vuonna 1956 päättyneissä entisöinti- ja jälleenrakennustöissä alkuperäiseen asuunsa. Ainoastaan kansallisneuvoston istuntosali sai täysin uuden, modernin ilmeen.
Parlamenttitalo käsittää yli 13 500 neliömetrin suuruisen alan, ja se on täten yksi suurimmista rakennuksista Ringstraßen varrella. Alun perin se rakennettiin Reichsratin eli valtakunnanneuvoston, Itävalta-Unkarin keisarikunnan itävaltalaisen osan lainsäädäntöelimen kahta kamaria varten. Nykyisin siellä sijaitsevat itävaltalaisten nelivuotiskaudelle valitsimista ehdokkaista koostuva kansallisneuvosto (Nationalrat) ja osavaltioiden valitsimista edustajista koostuva liittoneuvosto (Bundesrat).
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Parlamenttitalon vierailusivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Tietoa parlamenttitalosta Itävallan parlamentin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tietoa parlamenttitalosta Itävallan parlamentin suomenkielisessä tietopaketissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean-Claude Bouchard

Jean-Claude Bouchard OMI (s. 25. syyskuuta 1940) on Kanadassa syntynyt roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. elokuuta 1969 ja nimitettiin Palan hiippakunnan piispaksi 26. helmikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim N'Dayen, jota avustivat Paul-Pierre-Yves Dalmais ja Henri Véniat.
Japaninpunarastas

| Japaninpunarastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  chrysolaus
Kaksiosainen nimi
 Turdus chrysolaus  Temminck, 1831 
Katso myös
   Japaninpunarastas Wikispeciesissä   Japaninpunarastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Japaninpunarastas (Turdus chrysolaus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Japaninpunarastasta tavataan pesivänä Sahalinin alueella ja Japanissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleisestä melko harvinaiseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Itä-Afrikan kuivuuskausi 2011

Kuivuustilanne Afrikan sarven alueella heinä–syyskuussa 2011
Itä-Afrikan kuivuuskausi 2011 oli heinäkuusta 2011 vuoden 2012 puoliväliin kestänyt kuivuusjakso Itä-Afrikan alueella. Noin 10 miljoonaa ihmistä kärsi ruoan ja veden puutteesta. Erityisesti Etiopia, Kenia ja Somalia ajautuivat humanitaariseen kriisiin kuivuuden takia. Kuivuus johti satojentuhansien ihmisten kuolemaan. Viimeksi kuivuus oli yhtä kova 60 vuotta aiemmin.
Somaliassa

Keski-ja Etelä-Somaliassa kuoli arviolta 258 000 ihmistä (4,6 % väestöstä) lokakuun 2010 – huhtikuun 2012 välillä. Pahin tilanne oli touko–elokuussa 2011. Kuolleista 133 000 oli alaikäisiä. 10 % alle 5-vuotiaista lapsista kuoli. Pahiten kuivuus iski Ala-Shabeellahaan (18 % alle 5-vuotiaista kuoli), Mogadishuun (17 % alle 5-vuotiaista) ja Bayhin (13 % alle 5-vuotiaista). Somaliassa oli viimeksi yhtä paha nälänhätäkatastrofi 25 vuotta aiemmin.
Kuivuus johti karjan kuolemiin, huonompiin satoihin, työn tarpeen vähentymiseen ja kotitalouksien tulojen tipahtamiseen. Ruoan vähyyden vuoksi ruoasta joutui maksamaan liian korkealle noussutta hintaa. Hallituksen ja al-Shabaabin välinen sota ja muut väkivallanteot estivät ruokakuljetusten toimittamisen nälkäisille. Etenkin al-Shabaabin valvonnassa olleilla alueilla kärsittiin nälänhädästä pahastiselvennä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Afrikan kuivuuskausi 2011 Wikimedia Commonsissa
Itä-Aasia

Itä-Aasian kartta
Itä-Aasia on maantieteellinen alue Aasiassa, johon kuuluvat Etelä-Korea, Japani, Kiina, Mongolia, Pohjois-Korea ja Taiwan. 38 prosenttia Aasian ja 22 prosenttia koko maailman ihmisistä asuu Itä-Aasian alueella.