stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marita Liulia
Pääteokset

Liulian pääteoksia ovat esinekooste Omakuva (1988–1990), maalaussarja Uskonto ja prostituutio (1991), vuorovaikutteinen installaatio Jackpot (1991) ja vuorovaikutteinen installaatio ja cd-rom Maire (1994), vuorovaikutteiset cd-romit Ambitious Bitch (1996) ja SOB (Son of a Bitch) (1999), kiertävänä näyttelynä, kortteina, kirjana ja verkkoteoksena julkaistu Marita Liulia Tarot (2000–2004), sekä museonäyttelyinä, kirjana ja verkkoteoksena tehty Choosing My Religion – uskontoja jäljittämässä (2009), joka esitettiin ensimmäisen kerran Kiasmassa. Hänen  teoskokonaisuutensa Kultakausi oli esillä Serlachiuksen museossa 2016–2017 ja Wacoal Art Center Spiralissa Tokiossa 2019. Mysterium oli esillä Didrichsenin taidemuseossa Helsingissä, Vaasan modernin taiteen museossa ja Laukon kartanossa 2019–2020.
Yhteistyöt

Marita Liulia on tehnyt yhteistyötä muun muassa muusikko ja säveltäjä Kimmo Pohjosen (2001, 2009), tanssija, koreografi Tero Saarisen (2002 alkaen), tanssija-koreografi Virpi Pahkisen (2012) ja tanssija Minna Tervamäen kanssa (2014, 2016).
Palkintoja ja tunnustuksia

Marita Liulialle on myönnetty useita kotimaisia ja kansainvälisiä palkintoja, kuten Prix Möbius International, Prix Ars Electronica, Suomi-palkinto, Stina Krook Stiftelsen kunniapalkinto, sekä Suomen Kulttuurirahaston palkinto. Liulia perusti pohjoismaisen mediakulttuurikilpailun Prix Möbius Nordican vuonna 2000. Hän on lisäksi toiminut aktiivisesti koko taiteellisen uransa ajan kuvataiteilijoiden tekijänoikeuksien puolesta. Vuonna 2003 Liulialle myönnettiin Erik Enroth -palkinto kuvataiteilijoiden tekijänoikeuden hyväksi tehdystä työstä. Hän on myös Muu ry:n perustajajäsen. Vuosina 2011–2013 Liulia oli Aalto-yliopiston Artist in Residence, jonka aikana hän tuotti tanssielokuvan Jumalattaren paluu. Elokuva on ensimmäinen osa Liulian Kuolemantanssi-trilogiaa. Toinen osa, Swan Song valmistui 2016. Liulia ohjasi myös samannimisen tanssiteatteriesityksen, jonka ensi-ilta oli Aleksanterin teatterissa Helsingissä 2014. Vuonna 2018 Liulialle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ja 2021 valtion ylimääräinen taiteilijaeläke.
Kirjat

Tarot, Marita Liulia ja Tiina Porthan, Kustannusosakeyhtiö Teos 2004, 2. painos 2009.
Choosing My Religion – uskontoja jäljittämässä, Marita Liulia, (suomeksi ja englanniksi) Maahenki, 2009.
Kultakausi, Marita Liulia, (suomeksi ja englanniksi) Kustannusosakeyhtiö Parvs, 2016.
Marita Liulia, Pauli Sivonen, Arja Maunuksela, (suomeksi ja englanniksi) Kustannusosakeyhtiö Parvs, 2017.
Mysterium, Marita Liulia, (suomeksi ja englanniksi) Kustannusosakeyhtiö Parvs, 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marita Liulia Wikimedia Commonsissa
Marita Liulian kotisivu
Marita Liulia radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, Yle 25.2.2017
There Is No Beauty Without Blood: Marita Liulia, 2015.
Self-Portrait 1988–1990: Marita Liulia.
HUNT: Marita Liulia ja Tero Saarinen.
Marita Liulia Tarot, The Death XIII.
Arabesque Marita Liulian Choosing My Religion-multimediateoksesta.
Ryhmäteatteri (dokumenttielokuva)

| Ryhmäteatteri |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Mika Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Mika Kaurismäki Tuuli Kuittinen
Tuottaja:  Mika Kaurismäki
Kuvaaja:  Tahvo Hirvonen
Leikkaaja:  Tuuli Kuittinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Marianna Films
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ryhmäteatteri on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.
Elokuva käsittelee Ryhmäteatterin 50-vuotista historiaa.
Aiheesta muualla

Ryhmäteatteri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Roland Nilsson (yleisurheilija)

| Roland Nilsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1924 Svanö, Kramfors, Ångermanland
Kuollut: 21. helmikuuta 2014 (89 vuotta) Alton, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Ruotsi
Uran tiedot
Lempinimi:  Myggan
Pituus:  196 cm
Paino:  105 kg
Laji:  kuulantyöntö   kiekonheitto
Seura:  F 11 IF, Nyköping (-1948)   Westermalms IF (1949-)   Michigan Wolverines (Michiganin yliopisto)
Kilpauran kesto:  1945–1954
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  Maailmantilastossa  kuulantyönnössä : 1948: 10. (16,24)  1952: 12. (16,64)  1953: 4. (17,00)  1954: 10. (16,87)   kiekonheitossa : 1952: 7. (52,60)  1953: 8. (53,13)  1954: 7. (54,54)
Ennätykset:  Kuulantyöntö 17,00 m (1953)   Kiekonheitto 54,54 m (1954)
Fritz Roland Nilsson (26. marraskuuta 1924 Svanö, Kramfors - 21. helmikuuta 2014 Alton, Illinois, Yhdysvallat) oli ruotsalainen yleisurheilija päälajeinaan kuulantyöntö ja kiekonheitto. Hän oli 1940-luvun puolivälistä 1950-luvun puoliväliin lajissaan Euroopan parhaita kuulantyöntäjiä. Kuulantyönnön Ruotsin ennätys oli hänen hallussaan vuosina 1947–1956, jota hän paransi kaikiaan kuusi kertaa. Lisäksi kiekonheiton Ruotsin ennätys oli hänen nimissään vuosina 1954–1960.
Urheilu-ura > Uran alkuvuodet 1940-lopulla

Roland Nilsson voitti ensimmäisen Ruotsin kuulantyöntömestaruuden vuonna 1946 ja osallistui samana vuonna Oslon EM-kisoihin, joissahän  sijoittui neljänneksi tuloksella 15,16 m edellään Islannin Gunnar Huseby, Neuvostoliiton Dmitri Gorjainov ja Suomen Yrjö Lehtilä. Seuraavana vuonna hän Ruotsin mestaruuden lisäksi rikkoi yli 10  vuota vanhan Gunnar Berghin tekemän Ruotsin kuulaennätyksen tuloksella 15,93 m. Vuoden 1948 aikana hän edelleen paransi Ruotsin kuulaennätystä kaksi kertaa lukemiin 16,24 m. Samana vuonna käydyissä Lontoon olympialaisissa hän Ruotsin edustajana, mutta kisat jäivät karsintoihin. Hän otti myös vuonna 1948 ensimmäisen Suomi-Ruotsi -maaotteluvoiton tuloksella 15,97 m. Vuonna 1949 hän otti neljännen peräkkäisen Ruotsin kuulamestaruuden  16 m:n tuloksella. Saman vuonna hän teki sivulajissaan kiekonheitossa Ruotsin ykköstuloksen 49,81 m.
Urheilu-ura > Siirtyminen Yhdysvaltoihin Michiganin yliopistoon

Syksyllä 1949 Roland Nilsson siirtyi Yhdysvaltoihin Detroitiin, jossa asui hänen kaksi sisartaan. Hän oleskeli kesän 1950 Yhdysvalloissa ja aloitti syksyllä opiskelun Michiganin yliopistossa Ann Arborissa. Siellä hän tutustui yliopistossa opiskelleeseen kuulan ME-mieheen Charlie Fonvilleen, joka oli tällöin hänen kilpakumppaninsa. Yhdysvalloissa Nilssonista tuli Michiganin yliopiston yleisurheilutähti, sillä hän voitti ns. Big Tenin sisä- ja ulkomestaruuskilpailussa kuusi kisaa vuosina 1952–1954. Hän menestyi myös Philadelphian Penn Relays -kilpailuissa. Kolmen Penn Relays -kilpailuvuoden aikana Nilsson voitti viisi mestaruutta, kolme kuulantyöntössä ja kaksi kiekonheitossa.
Urheilu-ura > Uran huippuvuodet 1950-luvun alkupuolella

Olympiavuonna 1952 Roland Nilsson tuli kesäkaudeksi kotimaahan voittaen niin kuulan kuin kiekon Ruotsin mestaruudet. Hän teki kesän alussa kuulassa uuden Ruotsin ennätyksen tuloksella 16,36 m. Helsingin olympialaisissa Nilsson sijoittui viidenneksi uudella Ruotsin ennätyksellä 16,55 m. Kisassa meni kolmoisvoitto Yhdysvaltoihin Parry O'Brienin johdolla. Nilsson jäi 51 cm pronssimitalista. Kiekonheitossa Nilsson menestyi myös hyvin ja sijoittui loppukilpailussa seitsemänneksi tuloksella 50,06 m. Olympiavuoden parhaaksi kiekkotuloksekseen hän teki 52,60 m.
Olympiavuoden jälkeen Nilsson kilpaili menestyksekkäästi yliopistokisoissa, jolloin kotimaan kesäkausi jäi väliin. Parhaan tuloksensa kuulassa hän teki huhtikuussa 1953 Philadelphiassa Penn Relay-kisassa tuloksen ollessa enätys tasan 17 m. Samoissa kisoissa hän voitti myös kiekonheiton ennätyksellään 53,13 m. EM-kisat pidettiin vuonna 1954 Sveitsin Bernissä, ja Nilsson tuli kotimaahansa valmistautuakseen näihin kisoihin. Hän ottikin mestaruudet niin kuulassa kuin kiekossa, jotka jäivät hänen viimeisiksi Ruotsin mestaruuksikseen. Näin hänelle kertyi kaikkiaan kuusi kuula- ja kaksi kiekkomestaruutta. Hän paransi kesäkussa 1954 Ruotsin lähes 20 vuotta vanhaa Harald Anderssonin kiekkoennätystä yli puolella metrillä tulokseen 53,64 m ja kuukautta myöhemmin tulokseen 54,54 m, joka säilyi Ruotsin ennätyksenä vuoteen 1960 Erik Uddebomin rikkoessa sen tällöin. Bernin EM-kisoissa Nilsson sijoittui kuulassa neljänneksi tuloksella 16,17 m. Voitto meni Tšekkoslovakian Jiří Skoblalle. Nilsson jäi 10 cm Neuvostoliiton virolaisen Heino Heinasten voittamasta pronssista.
Roland Nilsson nimettiin vuonna yleisurheilun Stora Grabbariksi #256. Hänet valittiin vuonna 2006 myös Michiganin yliopiston Hall of Fameen. Nilsson nimettiin Penn Relays Wall of Fameen vuonna 2009.
Urheilu-uran ulkopuolella

Kotiseudullaan ollessaan Roland Nilsson valmistui Sundsvallin kauppakoulusta vuonna 1944 ja työskenteli sen jälkeen mekaanikkona muun muassa Ruotsin ilmavoimissa.
Yhdysvalloissa hän oli Boeingin palveluksessa ja jäi eläkeelle vuonna 1983. Nilsson avioitui Altonissa Illinoissa vuonna 1953 ja hänellä oli kaksi poikaa.
Ronnie Whelan

Ronnie Whelan.
Ronald Andrew "Ronnie" Whelan (s. 25. syyskuuta 1961 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapallon keskikenttäpelaaja, joka joskus pelasi puolustajana. Hän oli olennainen osa Liverpoolin joukkuetta pelatessaan siellä vuodesta 1979 vuoteen 1994. Hän lopetti uransa Southend Unitedissa, jossa hän oli myös pelaajamanageri. Whelanilla on tällä hetkellä mediaura Irlannissa.
Whelan pelasi Irlannin maajoukkueessa 53 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1981–1995.
Lapsuus

Whelan syntyi jalkapalloperheeseen Dublinista: hänen isänsä, Ronnie Whelan Senior oli irlantilainen maajoukkuepelaaja ja tärkeä osa St Patrick's Athleticin joukkuetta 1950- ja 1960-luvuilla. Hänen veljensä Paul Whelan pelasi Bohemian FC:ssä ja Shamrock Roversissa.
Ronnie Vannucci

| Ronnie Vannucci |
| --- | --- |
 Vannucci vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1976 (ikä 48) Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  alternative rock, post-punk revival
Soittimet:  rummut, lyömäsoittimet
Yhtyeet:  The Killers
Levy-yhtiöt:  Island
Aiheesta muualla
www.thekillersmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ronald ”Ronnie” Vannucci (s. 15. helmikuuta 1976 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on lasvegasilaisen rockyhtye The Killersin rumpali. Hän on perustanut yhtyeen Big Talk.
Aiheesta muualla

Ronnie Vannucci Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Riittiönjärvi

| Riittiönjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Naantali
Koordinaatit:  60°22′15″N, 21°54′16″E
Järvinumero:  95.110.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  3  m 
Rantaviiva:  1,03 km 
Pinta-ala:  0,05 km² 
Keskisyvyys:  1 m 
 fiRiittiönjärvi 
Riittiönjärvi on Naantalissa entisen Rymättylän kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva pieni 5,4 hehtaarin kokoinen järvi, jonka keskisyvyys on yksi metri. Järvi sijaitsee Rymättylän kirkonkylän lounaispuolella. Kirkonkylän ja Riittiönjärven välissä sijaitsee suurempi Kirkkojärvi, johon Riittiönjärvi laskee vetensä. Järven ympärillä on paljon maataloutta ja metsää, ja sen rannalla on muutama talo. Kumpaakin järveä hoitaa Rymättylän Kirkkojärviyhdistys ry.
Järvi on kärsinyt runsaista ravinnepitoisuuksista ja niiden seurauksen rehevöitynyt lähes umpeen. Kesäisin toistuvat leväkukinnat eivät ole houkutelleet ranta-asukkaita uimaan ja runsas vesikasvillisuus on tehnyt mahdottomaksi veneen käytön.
Hoito ja toimenpiteet

1930-luvulla järven vedenpintaa laskettiin 70 cm, tavoitteena saada lisää viljelysmaata. Vuodesta 2002 lähtien järveä on kunnostanut Rymättylän Kirkkojärviyhdistys ry. Sen tavoitteena on poistaa kuormitus Kirkkojärveen, parantaa virkistysmahdollisuuksia ja nostaa veden laatua heikosta erinomaiseksi.
Järvellä kokeiltiin kemikaalikäsittelyä vuoden 2002 toukokuussa, mutta siinä ei onnistuttu, ja leväkukkinnot jatkuivat kesäisin. Vuonna 2003 järvestä otettiin pohjanäytteitä, jotka osoittivat pohjan olevan 70 cm paksuudelta pehmeää ja hapetonta ainesta. Talous- ja peltovesiä puhdistavat pienpuhdistamot asennettiin vuonna 2004 ja vuodesta 2006 lähtien talousvedet on johdettu viemäriverkostoon. Samana vuonna korotettiin myös alueen teitä; ruopattiin matalaa ja liettynyttä rantaa; poistettiin rantakortteikkoa, sekä imuruopattiin 70 cm kerros lietettä ja pohjan mädäntyneitä kasveja. Yhteensä imuruoppauksella järvenpohjaa poistettiin yli 22 000 kuutiometriä. Myös järven rannalla oleville pelloille rakennettiin suuret altaat ja niiden ympärille maavallit.
Vuoden 2007 kesällä järvi sai kemikaalikäsittelyn, jolla sidottiin ja saostettiin järviveden ravinteita ja muita yhdisteitä. Alumiinikloridi levitettiin veneestä tietokoneen karttaohjelman avulla tasaisesti joka puolelle järveä. Se sitoi humuksen ja muun kiintoaineen, saostaen sen liukenemattomaan muotoon järven pohjalle. Käsittelyn hyötypuoliin kuului myös roskakalakannan väheneminen. Viereisen Kirkkojärven kemikaalikäsittelyssä kuolleita kaloja kerättiin yli 15 000 kiloa. Vuoden 2006 ja 2007 toimenpiteet maksoivat 168 000 euroa, joista viisi prosenttia kului kemikaalikäsittelyyn ja loput imuruoppaukseen sekä läjitysaltaiden tekoon.
Järven pintaa on suunniteltu nostettavan 70 cm eli samalle tasolle, jolla se oli 1930-luvulla.
Hoito ja toimenpiteet > Koekalastukset

Järvellä on tehty kaksi koekalastusta vuonna 2006 ja yksi vuonna 2007. 27. heinäkuuta 2006 suoritetussa koekakalastuksessa järvestä saatiin 93 kalayksilöä, joista 66 oli ruutanoita, 23 särkiä ja neljä ahvenia. Tulosten perusteella kalojen keskikoko oli varsin pieni. Käytännön toteutuksen teki Turun yliopiston biologian laitos.
Uusia kaloja Riittiönjärveen tulee ojaa pitkin Kirkkojärvestä ja sinne ojien kautta merestä. Vuonna 2005 Kirkkojärven kaloista 80 prosenttia oli ahvenia.
Hoito ja toimenpiteet > Vedenlaatutiedot

| Vedenlaatutiedot> Päivämäärä | Vedenlaatutiedot> Kokonaisfosfori | Vedenlaatutiedot> Liukoinen happi | Vedenlaatutiedot> Näytteenottosyvyys | Vedenlaatutiedot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 03.09.2001 | 210,0 µg/l | 6,8 mg/l | fosfori 1 m, happi 1 m |  |
| 27.07.2006 | 540,0 µg/l | 7,3 mg/l | fosfori 0 m, happi 0 m |  |
| 15.11.2006 | 460,0 µg/l | 8,9 mg/l | fosfori 1 m, happi 1 m |  |
Lisäksi 10.8.2006 otetussa näytteessä a-klorofylli pitoisuus oli 217 µg/l.
Aiheesta muualla

Rymättylän Kirkkojärviyhdistyksen kotisivut
Lupapäätös – Riittiönjärven imuruoppaus ja kunnostaminen kemikaalikäsittelyllä sekä toiminnan aloittaminen muutoksenhausta huolimatta (pdf)  18.3.2005. Länsi-Suomen ympäristölupavirasto.
Kirkkojärven ja Riittiönjärven kunnostustaistelu (pdf) (s. 10–12) Ympäristöviesti.  Syksy 2006. Lounais-Suomen ympäristökeskus.
SMS Thetis

SMS Thetis voi tarkoittaa seuraavaa:
SMS Thetis (1855), Preussin laivaston 36-tykkinen fregatti
SMS Thetis (1900), Saksan keisarikunnan laivaston Gazelle-luokan kevyt risteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SMS Thetis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Røyrvikin kirkko

| Røyrvikin kirkko Røyrvik kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2022.
Sijainti:  Røyrvik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1901
Suunnittelija:  O. J. Alfstad
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  180
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Røyrvikin kirkko (norj. Røyrvik kirke) on Røyrvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1901.
Kuvia

Alttari
Urkuparvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Røyrvikin kirkko Wikimedia Commonsissa
S. Robson Walton

| S>  Robson Walton |
| --- | --- |
 S.R. Walton puhumassa Phoenixissa 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1944 (ikä 79) Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat
Muut tiedot
Omaisuus:  44,4 miljardia dollaria (2/2018)
Yritys:  Wal-Mart
Samuel Robson ”Rob” Walton (s. 28. lokakuuta 1944) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka on Wal-Martin hallituksen puheenjohtaja ja suuromistaja.
Walton on yhtiön perustajan Sam Waltonin vanhin lapsi. Hän seurasi isäänsä tehtävässään tämän kuoltua vuonna 1992. Forbes on toistuvasti listannut Waltonin miljardööriksi ja yhdeksi maailman rikkaimmista henkilöistä. Listalle mahtuu myös muita hänen perheenjäseniään.
Hänen omaisuutensa arvoksi on arvioitu helmikuussa 2018 44,4 miljardia USA:n dollaria.
S. Robson Walton on eronnut ja hänellä on entisen puolisonsa kanssa kolme lasta.
Ronny Ackermann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ronny Ackermann Seefeldissä 2018. |  Ronny Ackermann Seefeldissä 2018. |  Ronny Ackermann Seefeldissä 2018. |  |
Maa:  Saksa
Miesten yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | sprinttikilpailu |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2003 | normaalikilpailu |  |
|  Kultaa | Obertdorf 2005 | sprinttikilpailu |  |
|  Kultaa | Obertdorf 2005 | normaalikilpailu |  |
|  Kultaa | Sapporo 2007 | normaalikilpailu |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | sprinttikilpailu |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Obertdorf 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Sapporo 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | sprinttikilpailu |  |
Ronny Ackermann (s. 16. toukokuuta 1977 Bad Salzungen) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn urheilija, moninkertainen maailmanmestari, maailmancupin voittaja ja olympiamitalisti.
Ramsaun MM-hiihdoissa 1999 Ackermann sijoittui sprinttikilpailussa yhdeksänneksi. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti 2001 Lahden MM-kisoissa, missä hän sijoittui sprintissä pronssille. Salt Lake Cityn 2002 olympialaisissa hän sijoittui sprintti- ja joukkuekilpailussa hopealle ja oli normaalikilpailussa neljäs.
Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003 Ackermann voitti kultamitalin normaalikilpailussa ja saavutti hopeaa sprinttikilpailussa ja Saksan joukkuekilpailun ryhmässä. Oberstdorfin MM-kisoissa 2005 Ackermann voitti kultaa sekä normaali- että sprinttikilpailussa ja oli jälleen mukana voittamassa hopeaa Saksan ryhmässä joukkuekilpailussa.
Torinon 2006 olympialaisissa Ackermann sai hopeaa joukkuekilpailussa mutta ei menestynyt henkilökohtaisissa kilpailuissa – sprinttikilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sapporon MM-hiihdoissa 2007 hän oli jälleen sprintissä kahdeksas ja joukkuekilpailussa hopealla, mutta normaalikilpailussa hän voitti kultaa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun Ackermann voitti urallaan kolmesti kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2007–2008. Osakilpailuvoittoja hänellä on 28 eli neljänneksi eniten – useampaan voittoon ovat yltäneet vain Hannu Manninen, Eric Frenzel ja Jarl Magnus Riiber. Tammikuussa 2010 hän päätti, ettei aio osallistua Vancouverin olympialaisiin. Hän ei kilpaillut tammikuun 2010 jälkeen ollenkaan ja maaliskuussa 2011 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Ackermann valittiin vuonna 2005 Vuoden urheilijaksi kotimaassaan Saksassa.
Aiheesta muualla

http://www.ronnyackermann.de/ (saksaksi)
Ronny Ackermann Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Yhdistetyn sprintin maailmanmestarit
1999: Bjarte Engen Vik | 2001: Marco Baacke | 2003: Johnny Spillane | 2005: Ronny Ackermann | 2007: Hannu Manninen
Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
83–84: Tom Sandberg | 84–85: Geir Andersen | 85–86: Hermann Weinbuch | 86–87: Torbjørn Løkken | 87–88: Klaus Sulzenbacher | 88–89: Trond-Arne Bredesen | 89–90: Klaus Sulzenbacher | 90–91: Fred Børre Lundberg | 91–92: Fabrice Guy | 92–93: Kenji Ogiwara | 93–94: Kenji Ogiwara | 94–95: Kenji Ogiwara | 95–96: Knut Tore Apeland | 96–97: Samppa Lajunen | 97–98: Bjarte Engen Vik | 98–99: Bjarte Engen Vik | 99–00: Samppa Lajunen | 00–01: Felix Gottwald | 01–02: Ronny Ackermann | 02–03: Ronny Ackermann | 03–04: Hannu Manninen | 04–05: Hannu Manninen | 05–06: Hannu Manninen | 06–07: Hannu Manninen | 07–08: Ronny Ackermann | 08–09: Anssi Koivuranta | 09–10: Jason Lamy Chappuis | 10–11: Jason Lamy Chappuis | 11–12: Jason Lamy Chappuis | 12–13: Eric Frenzel | 13–14: Eric Frenzel | 14–15: Eric Frenzel | 15–16: Eric Frenzel | 16–17: Eric Frenzel | 17–18: Akito Watabe | 18–19: Jarl Magnus Riiber | 19–20: Jarl Magnus Riiber | 20–21: Jarl Magnus Riiber | 21–22: Jarl Magnus Riiber | 22–23: Johannes Lamparter
Salem (Virginia)

| Salem |
| --- | --- |

 Salem
 Koordinaatit: 37°17′23″N, 80°3′21″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Virginia
Hallinto:  
 – Pormestari:  Renée Turk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,88 km²
Väkiluku (2010):  24 802
 – Väestötiheys:  656 as./km²
 
 www.salemva.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salem on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 24 802. Salem on Roanoken piirikunnan hallintokeskus, vaikkei hallinnollisesti ole osa sitä. Kaupungin pormestarina toimii Renée Ferris Turk.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salem (Virginia) Wikimedia Commonsissa
Røyrvik

Røyrvik (eteläsaameksi Raavrevijhke) on Norjan kunta Pohjois-Trøndelagin läänin koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Nordlandin lääniin, idässä Ruotsiin, kaakossa Liernen kuntaan ja lännessä Namsskoganiin. Se on väkiluvultaan läänin pienin kunta, mutta pinta-alaltaan kolmanneksi suurin. Kunnassa on eteläsaamelaiselle väestölle merkittävää poronhoitoaluetta.
Kuvia

Näkymä Røyrvikiin vuonna 2005.
Røyrvikin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Røyrvik Wikimedia Commonsissa
Trøndelagin läänin kunnat
Flatanger
Frosta
Frøya
Grong
Heim
Hitra
Holtålen
Høylandet
Inderøy
Indre Fosen
Leka
Levanger
Lierne
Malvik
Melhus
Meråker
Midtre Gauldal
Namsos
Namsskogan
Nærøysund
Oppdal
Orkland
Osen
Overhalla
Rennebu
Rindal
Røros
Røyrvik
Selbu
Skaun
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Trondheim
Tydal
Verdal
Ørland
Åfjord
Norjan läänit | Norja
Ryhädelfiinit

| Ryhädelfiinit |
| --- | --- |
 Intiankyttyrädelfiini (Sousa chinensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Heimo::  Delfiinit Delphinidae
Suku::  Ryhädelfiinit Sousa  Gray, 1866
Synonyymit
 Stenopontistes Miranda Ribiero, 1936 
Katso myös
   Ryhädelfiinit Wikispeciesissä   Ryhädelfiinit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ryhädelfiinit (Sousa), joiden uudeksi nimeksi on ehdotettu kyttyrädelfiinit, on delfiinisuku. Siihen kuuluu ainakin kaksi lajia: Afrikan länsirannikolla elävä afrikankyttyrädelfiini (Sousa teuszii) ja Kiinassa elävä intiankyttyrädelfiini (Sousa chinensis). Intian valtameressä Aasian ja Afrikan rannikoilla elävä Sousa plumbea saattaa olla samaa lajia kuin intiankyttyrädelfiini, samoin kuin neljä muuta aiemmin nimettyä lajia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kyttyrädelfiinit (Sousa)
ITIS: Sousa (englanniksi)
Saint-Germain

Saint-Germain tai St. Germain voi tarkoittaa: