stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristuksen kirkastumisen katedraali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristuksen kirkastumisen katedraali Wikimedia Commonsissa
Luovutetun alueen ortodoksiset seurakunnat (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuva kirkosta nykyisin (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristuksen kirkastumisen katedraali 3D-mallinnuksena VirtuaaliViipurin sivuilla[vanhentunut linkki]
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja: Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja: Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria: Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja: Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja: Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia: Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja: Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Kristuksen kirkastumisen katedraali vuonna 2011.
Aleksei Krutšonyh

| Aleksei Krutšonyh |
| --- | --- |
 Aleksei Krutšonyh 1920-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1886 Olevka, Hersonin kuvernementti, Venäjä
Kuollut: 1968 (81–82 vuotta) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksei Jelisejevitš Krutšonyh (ven. Алексе́й Елисе́евич Кручёных) ; (1886 Olevka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1968 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäjänkielinen ukrainalainen runoilija.
Koulutus ja taiteellinen ura

Krutšonyh valmistui vuonna 1906 Odessan taideopistosta.
Krutšonyh oli venäläisen futurismin teoreetikkojen kärkinimiä. Hän kehitti asemanttisen runokielen ja antoi sille nimen "zaumnyi jazyk" ('järjentakainen kieli'). Nimityksen ottivat käyttöön formalistit. Vallankumouksen jälkeen Krutšonyh osallistui futurustien toimintaan ja vei kubofuturismia kohti absurdia. Krutšonyhin tuotantoa ei julkaistu Neuvostoliitossa vuoden 1930 jälkeen.
Krutšonyh teki yhdessä säveltäjä Mihail Matjušinin ja taidemaalari Kasimir Malevitšin kanssa oopperan Pobeda nad Solntsem (ven. Победа над Cолнцем, 'Voitto auringosta'). Sen ajatuksena on, että aurinkoa katsovat ihmiset kääntävät sen nurin, jolloin siitä tulee musta aurinko. Malevitšin lavastus oli lähtökohtana hänen maalaukselleen Musta neliö.
Teokset

Победа над Cолнцем (Pobeda nad Solntsem, 'Voitto auringosta'), ooppera
Teokset > Suomennettu tuotanto

Oi runous: romantiikan ja modernismin runouskäsityksiä , toimittanut Tuula Hökkä, Helsinki: ntamo 2016 ISBN 978-952-215-651-8
Korvapuusti yleiselle maulle, kirjoittajat: David Burljuk, Aleksei Krutšonyh, Vladimir Majakovski, Velimir Hlebnikov
Manifesti kokoelmasta Tuomareiden sumppu II, kirjoittajat: David Burljuk, Jelena Guro, Nikolai Burljuk, Vladimir Majakovski, Jekaterina Nizen, Velimir Hlebnikov, Benedikt Livšits, Aleksei Krutšonyh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksei Krutšonyh Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
Birgitta (pyhimys)

| pyhä Birgitta (Birgitta Birgerintytär) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1303 Uplanti, Ruotsi
Kuollut: 23. heinäkuuta 1373 (69 vuotta) Rooma, Kirkkovaltio
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Aiheesta muualla
Kotisivu
Birgitta eli pyhä Birgitta eli Birgitta Birgerintytär (Birgitta Birgersdotter; 7. lokakuuta 1303 – 23. heinäkuuta 1373) oli ruotsalainen profeetta, mystikko ja hengellisen sääntökunnan birgittalaisjärjestön Ordo Sanctissimi Salvatoris perustaja. Hänet kanonisoitiin 7. lokakuuta 1391. Birgitan muistopäivä on 7. lokakuuta. Syntymäajaksi on annettu myös epämääräisempi ”uudenvuoden 1303 aikaan” ja myös ”keväällä 1303”.
Birgitta oli aikansa tärkeimpiä uskonnollisia vaikuttajia, mutta myös poliittinen vaikuttaja. Hän oli Ruotsin ensimmäinen Euroopan laajuisesti tunnettu nainen. Hän on yksi Euroopan kolmesta naissuojelupyhimyksestä (nimetty 1. lokakuuta 1999) Katariina Sienalaisen ja Edith Steinin ohella.
Elämä

Birgitta syntyi perimätiedon mukaan 1303 Ruotsissa Finstan kartanossa Uplannin maakunnassa, mutta luotettavaa tietoa asiasta ei ole. Hänen isänsä oli Uplannin laamanni Birger Perinpoika ja äitinsä ylhäisönainen Ingeborg Bengtintytär, joka oli sukua kuningasperheelle. Raskaana oleva Ingeborg pelastui myrskystä ja seuraavana yönä hän näki näyn, jossa olento sanoi hänen pelastuneen kohdussaan olevan lapsen vuoksi. Kerrotaan myös, että Birgitan synnyinyönä lähistöllä asuva pappi sai näyn, jossa Neitsyt Maria sanoi kirja kädessään: ”Birger Perinpojalle on syntynyt tytär, jonka ihana ääni kuullaan ympäri maailmaa.” Nämä näyt kirjattiin kuitenkin muistiin vasta valmisteltaessa Birgitan pyhimykseksi julistamista.
Toisen kertomuksen mukaan kuusivuotias Birgitta olisi nähnyt sänkyään vastapäätä alttarin ja alttarilla istuvan naisen säteilevissä vaatteissa. Näyssä nainen asettaa kruunun Birgitan päähän ja kysyy: "Tahdotko saada tämän kruunun?" Yhdeksänvuotiaana Birgitta näki häneen voimakkaasti vaikuttaneen näyn. Unessa Kristus näytti Birgitalle ristin ja runtelun jäljet ruumissaan. Siitä lähtien Kristuksen kärsimysten ajattelu sai Birgitan aina voimakkaan tunteen valtaan ja itkemään.
Elämä > Birgitan lapsuus

Birgitan äiti kuoli tytön ollessa 11-vuotias. Hänet ja hänen sisarensa annettiin heidän tätinsä kasvatettavaksi Itä-Göötanmaalle Aspanäsin tilalle. Tältä ajalta on kertomus siitä, miten Birgitalla oli vaikeuksia kirjontatyönsä kanssa. Yllättäen hänen tätinsä näki tytön vierellä naisen, jonka läsnäoloa Birgitta itse ei kuitenkaan huomannut. Täti katsoi Birgitan käsityötä ja näki, ettei se mitenkään voinut olla Birgitan itsensä tekemä. Naisen on katsottu olleen Neitsyt Maria, johon Birgitalla oli lapsuudestaan asti erittäin läheinen suhde. Tarina on tuonut Birgitalle myös maineen huonona käsityöihmisenä.
Elämä > Avioituminen

Ajan tavan mukaan Birgitta naitettiin jo 13-vuotiaana. Hän meni naimisiin Ulf Gudmarinpojan kanssa, josta myöhemmin tuli Närken laamanni ja 1335 valtaneuvos ja muutti Ulfåsan tilalle  Borenjärven rannalle. Pariskunta sai kahdeksan lasta, neljä poikaa ja neljä tytärtä. Pojista kaksi kuoli alle kouluikäisenä ja tyttäristä yksi nuorena luostarissa. Tytär Katariina jatkoi myöhemmin äitinsä työtä ja oli Vadstenan birgittalaisluostarin abbedissa ja äitinsä kanonisointihankkeen innokkain toimeenpanija. Birgitan mies kuului Ruotsin kuninkaan Maunu Eerikinpojan lähipiiriin, ja myös Birgitalla oli kuningasperheeseen läheiset suhteet. Birgitta muutti 1335 kuninkaan määräyksestä Tukholmaan. Siellä hän perehdytti nuorta kuningatar Blankaa hovin tapoihin ja etikettiin kuninkaan hovineitona. Ulfåsaan Birgitta palasi vasta 1339 neljän vuoden hovissa oleskelun jälkeen.
Birgitalla oli hyvät suhteet myös hengelliseen säätyyn ja Turun piispa Hemming oli hänen hyvä ystävänsä.
Birgitan kerrotaan olleen jo avioliittoaikanaan kiinnostunut hengellisistä asioista, ja vähitellen hän sai myös miehensä kiinnostumaan uskonasioista. Kesällä 1341 he lähtivät ruotsalaisen aatelisseurueen mukana pitkälle ja vaivalloiselle pyhiinvaellukselle Espanjan Santiago de Compostelaan Pyhän Jaakobin haudalle. Paluumatkalla Ulf sairastui, ja rukoillessaan apua miehensä pelastumiseksi pyhältä Dionysiukselta Birgitta sai ilmestyksen, jossa Dionysius sanoo, että Jumalan tahto tullaan Birgitan välityksellä saattamaan maailman tietoon. Seurue palasi Ruotsiin, mutta Ulf kuoli paluumatkalla luultavasti 1344 Alvastran luostarissa Ombergissa, jonne hänet haudattiin.. Miehensä kuoleman jälkeen Birgitta näki niin sanotun kiirastulinäkynsä, jossa hän näkee miehensä sielun kiirastulessa.
Pyhän Birgitan perintö nykyajalle

Birgitan kaavailema luostari perustettiin Vadstenaan vasta hänen kuoltuaan ja vihittiin vuonna 1384. Luostarissa abbedissa oli Neitsyt Marian sijainen, ja jokaisella oli lisänimenä Maria. Tämä kaikki siksi, että Birgitta kunnioitti syvästi Neitsyt Mariaa ja piti häntä kuningattarena. Luostari oli siis ensimmäinen naisillekin tarkoitettu luostari, sekä laitos, joka sivisti naisia. Birgitta toimi kirkon ykseyden puolesta, joten tavallaan hän oli ekumenian edelläkävijä, vaikka kyseistä sanaa ei vielä tuolloin käytettykään.
Tämä ekumenia on jatkunut meidän päiviimme saakka, sillä tänään Pyhän Birgitan sääntökunta, joka oli alkuperäisnimeltään Pyhimmän Vapahtajan sääntökunta, on levittäytynyt ympäri maailmaa ja toimii hyvin aktiivisesti. Nykyään birgittalaissisaret muun muassa Roomassa huolehtivat siellä asuvien luterilaisten suomalaisten ja ruotsalaisten uskonelämästä. Lisäksi sisaret ovat olleet huomattavina apujoukkoina Pyhän Birgitan muistopäivän suunnittelussa ja toteutuksessa. Birgitan syntymästähän tuli kuluneeksi 700 vuotta vuonna 2003. Juhlan aikana toimitettiin ensimmäistä kertaa jumalanpalvelus, jossa saarnasivat yhdessä paavi ja luterilaiset arkkipiispat. Näin Birgitta edisti kirkkojen välistä yhteistyötä vielä kuolemansa jälkeenkin.
Birgitan vaikutuksesta Vadstenasta on tullut nykyaikana suosittu pyhiinvaelluskohde. Vadstenan luostarikirkossa säilytetään Birgitan sekä hänen tyttärensä Katariinan pyhäinjäännöksiä. Kävijöitä riitti Vadstenassa myös aivan ensimmäisinä vuosina, sillä Birgitta ja hänen ihmeensä olivat tunnettuja jo hänen eläessään. Ihmetekoja ja kerättiin myöhemmin Birgitan kanonisointia varten. Pyhän Birgitan suosio oli aikanaan valtava, sen on jopa arveltu voineen ohittaa suosiollaan Pyhä Olavi, mutta uskonpuhdistus pysäytti sen.
Birgitan henkistä perintöä vaalii Societas Sanctae Birgittae. Vadstenan luostarialue on luovutettu 1920 perustetun Birgittastiftelsenin haltuun.
Jani Sivén on säveltänyt oopperan Pyhä Birgitta, joka kantaesitetään 23. elokuuta 2018 Naantalin kirkossa. Hannu Pohjannoron oopperan Birgitta konserttiversio kantaesitettiin 13.4.2024 Aleksanterin kirkossa Tampereella. Libreton oli laatinut Johanna Venho.
Pyhän Birgitan perintö nykyajalle > Kirjallinen perintö

Tärkein ja kuuluisin Birgitan kirjallisesta perinnöstä jälkipolville lienee kahdeksasta kirjasta koostuva kirjakokoelma Pyhän Birgitan Ilmestykset, johon on kerätty Birgitan ilmestykset kanonisointihankkeen edistämistä varten ja joka painettiin ensi kerran vuonna 1492. Yli 700 muistiin kirjoitettua ilmestystä sisältävä kirjasarja tunnetaan latinaksi nimellä Revelaciones sanctae Birgittae. Ilmestyksistä tehtiin myöhemmin kansankielisiä käännöksiä, ja ne levisivät ympäri Euroopan. Niin sanottujen ilmestyskirjojen lisäksi Birgitta kirjoitti rukouksia ja lukukappaleita birgittalaisjärjestön ja Vadstenan luostarin käyttöön. Pyhän Birgitan rukous ”Herra, osoita minulle tie”, on jäänyt elämään yli vuosisatojen ja on vielä nykyäänkin paljon käytössä.
Birgitan kirjalliseen perintöön kuuluu myös hänen yhdessä rippi-isänsä Petrus Skänningeläisen kanssa birgittalaissisarille tekemänsä liturginen laulukokoelma Cantus sororum ('Sisarten laulu'), jonka tekstit perustuvat Birgitan näkyihin. Cantus sororum toistui viikosta toiseen samanlaisena. Jokaiselle viikonpäivälle oli oma teemansa. Sunnuntaina juhlitaan Pyhää Kolminaisuutta ja Neitsyt Marian arvoa. Maanantaina enkelikuorot iloitsevat Jumalan äidistä, Tiistain aiheena ovat patriarkat ja profeetat, jotka ennustavat Marian syntymän. Keskiviikkona kansa iloitsee Marian syntymästä, Torstain teemana on Neitsyt, Joka synnyttää Pojan, maailman Pelastajan. Perjantain teemana on kärsivä Kristus ja Marian myötäkärsimys. Lauantaina lauluissa muistetaan Kristuksen taivaaseenastumista ja Neitsyt Marian taivaaseenottamista. Birgitta toivoi, että sisaret oppisivat ymmärtämään Mariaa syvällisemmin, kun he päivittäin ajattelisivat eri tilanteissa Pyhän Neitsyen elämää.
Sääntökunta

Birgitta loi uuden hengellisen sääntökunnan Ordo Sanctissimi Salvatoris (lyhennetään O.Ss.S.) Pyhimmän Vapahtajan sääntökunta, joka tunnetaan yleisesti birgittalaissääntökuntana. Birgittalaisluostareilla oli keskiajalla suuri vaikutus Pohjolan henkiseen ja kulttuuriseen elämään. Suomessa Naantaliin vuonna 1438 perustettu birgittalaisluostari "Vallis Gratiae" (suomeksi Armonlaakso, ruotsiksi Nådendal) oli ensimmäinen laitos, joka sivisti naisia.
Keskiajan kuluessa sääntökunta levisi eri puolille Eurooppaa. Luostareita syntyi Skandinavian ohella Italiaan, Baijeriin, Reininmaalle sekä Alankomaihin. Vuoden 1500 tienoilla luostareita oli yhteensä 27. Kussakin luostarissa piti asua korkeintaan 60 nunnaa. Jumalanpalveluksissa avustavia diakoneja, jotka saivat olla myös pappeja, oli neljä. Ruumiilliset työt kuuluivat maallikkoveljille, joita sai olla korkeintaan kahdeksan. Pappismunkkeja oli kolmetoista. Luostarin johdossa olivat abbedissa ja kenraalikonfessori.
Luostarissa asuvat miehet ja naiset oli eristetty toisistaan paksujen muurien avulla. Munkit saivat mennä naisten puolelle ainoastaan antamaan sakramentteja kuolevalle sekä kantamaan kuolleen sisaren ruumista. Rippejä ja ehtoollista varten väliseinään oli jätetty aukkoja. Piispan tuli tarkastaa tämän muurin kunto kolmen vuoden välein. Ainoastaan kirkko oli munkeille ja nunnille yhteistä tilaa. Luostarit tarjosivat ylhäisönaisille mahdollisuuden myös hartauden harjoittamiseen, käsitöihin, puutarhanhoitoon, kirjojen kopiointiin ja lukemiseen.
Nykyisin Birgitan perustama Kaikkein Pyhimmän Vapahtajan sääntökunta eli birgittalaisjärjestö sisältää kolme haaraa:
Keskiajan luostariperintöä katkeamatta noudattava haara Englannissa, Hollannissa ja Saksassa
Espanjalainen haara, joka perustettiin 1600-luvulla
Ruotsalainen haara, jonka perusti ruotsalainen käännynnäinen Äiti Elisabeth Hesselblad 1911.
Äiti Hesselbladin perustaman haaran birgittalaissisaria on Suomessakin, esimerkiksi Turun birgittalaisluostarissa.
Birgitan ajatuksia

Naisena olemisesta Birgitta kirjoitti, että ”voidakseen olla Maria, naisen tulee ensin olla Martta”. (Eli ensin lähimmäisten palvelu ja sitten rukous, Jumalan lähestyminen. Birgitta itse toimi kuten opetti.) Erityisen tunnettu Birgitta on saamistaan ilmestyksistä, jotka koottiin keskiajalla, ehkä jo hänen eläessään, Revelaciones sanctae Birgittae -nimiseksi teokseksi.
Birgitan suhdetta Raamattuun kuvaa seuraava Birgitan lausuma:
»Oi Herra Jumala, miten suloisia ovatkaan sinun sanasi! Joka kerta, kun kuuntelen sinun Henkesi sanoja, minusta tuntuu, että minun sieluni ahmii mitä maukkainta ruokaa, joka näyttää laskeutuvan sydämeeni tuoden mukanaan sanomattoman ihanan tunteen, suuren ilon ja verrattoman lohdutuksen. Ja tämä on ihmeellistä, sillä kuunnellessani sinun sanojasi tunnen itseni samalla kertaa kylläiseksi ja nälkiintyneeksi: kylläiseksi, koska sinä hetkenä ainoastaan ne miellyttävät minua, ja nälkäiseksi, koska minun ruokahaluni niitä kohtaan kasvaa kasvamistaan!"» 
(Teoksesta Valon polkuja – Pohjolan mystikon sanoja ja ajatuksia, Birgittalaissisaret, 2003)
Pyhän Birgitan merkitys Suomelle

Pyhä Birgitta on elämästään asti vaikuttanut Suomen kulttuuriin ja perinteeseen monella tapaa. Hänen pyhimykseksi julistamisensa jälkeen hänen nimensä lisättiin myös Turun hiippakunnan kalenteriin vuonna 1391 punaisella, mikä tarkoitti vuotuista, valtakunnallista juhlapyhää. Viisi vuotta myöhemmin Birgitasta tuli Ruotsin valtakunnan suojeluspyhimys. Birgitan pyhimykseksi julistamisen käytännön merkitys suomalaisille näkyi muun muassa siinä, että pyhiinvaellusmatkat lyhenivät. Enää ei tarvinnut lähteä pyhiinvaellukselle esimerkiksi Espanjaan saakka, kun Vadstenan birgittalaisluostarista lahden toisella puolella oli tullut merkittävä pyhiinvaelluskohde. Vadstenassa saattoi tunnustaa syntinsä suomea osaavalle rippi-isälle. Savossa ja Karjalassa harjoitettiin jopa tietoista lähetys- ja julistustyötä Birgitan nimissä.
Naantalin birgittalaisluostarin perustaminen lienee suurin ja näkyvin Birgitan merkityksistä Suomelle. Päätös kaksoisluostarin perustamisesta tehtiin vuonna 1438, ja se rakennettiin Armon laaksoon, Vallis Gratiae, ja sen ympärille perustettiin Naantalin kaupunki (ruots. Nådens Dal, Armon laakso). Luostarissa oli nunnia jopa 60 ja munkkeja 15. Abbedissa oli koko luostarin johtaja. Luostarin yhteydessä oli myös vanhainkoti. Se oli maan ensimmäinen laitos, jossa jaettiin sivistystä myös naisille. Luostari oli myös tärkeä maallisen kulttuurin kuten kirjoitus- ja käsityötaidon keskus.Se tunnettiin myös sairaanhoito- ja parannustaidoistaan.
Pyhän Birgitan mukaan on nimetty myös kirkkoja. Esimerkiksi Lopella on vanha, 1660-luvulla rakennettu puukirkko (Santa Pirjon kirkko). Vihdissä on Pyhän Birgitan kirkon rauniot ja myös Tuuloksen, Lempäälän ja Halikon kirkkojen suojeluspyhimys on Pyhä Birgitta. Helsingissä Munkkisaaressa on Pyhän Birgitan puisto. Lohjan Vivamossa on vuonna 2003 vihitty Pyhän Birgitan kappeli.
Anna-Mari Kaskinen on kirjoittanut historiallisen näytelmän Birgitan tie, joka sai ensi-iltansa 21.7.2007.
Birgitan muisto elää suomalaisessa kansanperinteessä ja arkipäivässä vielä nykyäänkin. Suomenkieliset naisennimet Pirjo ja Pirkko juontavat juurensa Birgitta-sanasta. Lasten hokema rimpsu ”Lennä, lennä leppäpirkko ison kivikirkon juureen...” kertoi siis alun perin siitä, miten Birgittaa on pyydetty toimimaan ihmisen ja Jumalan sekä tietysti myös Neitsyt Marian välisenä sanansaattajana.
Pyhän Birgitan merkitys Suomelle > Birgitalle pyhitetyt kirkot Suomessa

Birgitalle on pyhitetty Suomessa yksitoista kirkkoa, joista Kaukjärven kirkko on nykyisen rajan takana:
Halikon kirkko, Salo
Kaukjärven kirkko, Uusikirkko
Lapväärtin vanha kirkko purettu
Lemlandin kirkko
Lempäälän kirkko
Lopen vanha kirkko
Naantalin kirkko
Padasjoen kirkko
Tuuloksen kirkko, Hämeenlinna
Uudenkaarlepyyn kirkko
Vihdin kirkko
Lisäksi Turun katolinen kirkko Ursininkadulla on nimeltään Pyhän Birgitan ja Autuaan Hemmingin kirkko. Sen yhteydessä toimii Turun birgittalaisluostari.
Kirjallisuutta

Klockars, Birgit: Birgitta och hennes värld. Almqvist & Wiksell, Stockholm 1971.
Eila Pennanen: Pyhä Birgitta (historiallinen romaani, 1954)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pyhän Birgitan ilmestys Jeesuksen syntymästä[vanhentunut linkki], 5.12.2003 Kirkon tiedotuskeskus
Birgitta-tietokanta (englanniksi)
Ilmestykset, koko teksti (latinaksi)
Pyhän Birgitan ja birgittalaisjärjestön bibliografia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
SPOR: Den hellige Birgitta – 700-årsjubileum for hennes fødsel (norjaksi)
Birgittasång (www.birgittasang.fi) (Arkistoitu – Internet Archive): birgittalaisesta rukouslaulusta, mm. äänitteitä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Taiteenala:  KulturNav 2  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef 
Pyhä Birgitta kuvattuna tunnuksineen kirjoittamassa ilmestyksiään. Kuva birgittalaisjärjestön käyttöön tarkoitetusta messukirjasta.
Birgitan ilmestysten saksankielinen kappale vuodelta 1664.
Pienoismalli Vadstenan luostarin rakennuksista noin 1450. Pohjoisosa (vas.) kuului naisille, eteläosa (oik.) miehille.
Paavi Bonifatius IX julisti Birgitan pyhimykseksi.
Birgitan pyhäinjäännösarkku.
Naantalin luostarikirkko.
Gustav Björkstrand
Suomennetut teokset

Maria Åkerblom : elämän ja kuoleman lähettiläs, suom. Mirja Hovila. Schildts 2011 ISBN 978-951-50-2062-8
Arkkipiispan viran luonteesta ja tehtävistä sekä vaalitavasta, Kirkkohallitus 2013
Elämä on joukkuepeliä : John Vikström kirkollisena ja yhteiskunnallisena toimijana (Livet är ett lagspel). Suomennos: Sirpa Hietanen. Helsinki Kirjapaja 2016 ISBN 978-952-288-397-1
Kirjallisuutta

Hansson, Karl-Johan – Lundström, Siv (toim.): Nytt vin i nya läglar: Festskrift till Gustav Björkstrand på 60-årsdagen den 25 oktober 2001.  (Skrifter i praktisk teologi vid Åbo Akademi, 42)  Åbo:  Åbo Akademi, 2001.  ISSN 1236-1658  ISBN 952-12-0875-9
Aiheesta muualla

.aspx Gustav Björkstrand Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Gustav Björkstrand Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Ekstrand, Sixten: / Björkstrand, Gustav (1941–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 5.10.2016. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Björkstrand, Gustav hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Erik Vikström | Porvoon piispa 2006–2009 | Seuraaja: Björn Vikström |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Bengt Stenlund | Åbo Akademin rehtori 1997–2005 | Seuraaja: Jorma Mattinen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Arvo Salo | Suomen II opetusministeri (kulttuuriministeri) 1983−1987 | Seuraaja: Anna-Liisa Kasurinen |
Suomen kulttuuriministerit
Meeri Kalavainen (1970)
Jouko Tyyri (1971)
Pentti Holappa (1972)
Marjatta Väänänen (1972)
Kalevi Kivistö (1975)
Kaarina Suonio (1982)
Arvo Salo (1983)
Gustav Björkstrand (1983)
Anna-Liisa Kasurinen (1987)
Tytti Isohookana-Asunmaa (1991)
Claes Andersson (1995)
Suvi-Anne Siimes (1998)
Suvi Lindén (1999)
Kaarina Dromberg (2002)
Tanja Karpela (2003)
Stefan Wallin (2007)
Paavo Arhinmäki (2011)
Pia Viitanen (2014)
Sanni Grahn-Laasonen (2015)
Sampo Terho (2017)
Annika Saarikko (2019, 2020)
Hanna Kosonen (2019)
Antti Kurvinen (2021)
Petri Honkonen (2022)
Sari Multala (2023)
Mari-Leena Talvitie (2025)
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
RKP (12):  Björkstrand  Donner  Lax  Malm  Melin  Nordman  Nyman  Rehn  Renlund  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Aho  Ala-Harja  Björkstrand  Fred  Jäätteenmäki  Korkia-Aho  Malm  Mäki-Hakola  Nordman  Nyby  Renlund  Saari  Sillanpää  Urpilainen  Wahlström  Vihriälä  Vistbacka 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
The Birthday Party

| The Birthday Party |
| --- | --- |
 Nick Cave lavalla Birthday Partyn kanssa. (Kuvassa näkyy taustalla myös basisti Tracy Pew)
Tiedot
Toiminnassa:  1977–1983
Tyylilaji:  post-punk, goottirock
Kotipaikka:   Melbourne, Australia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Nick Cave   Mick Harvey   Rowland S. Howard   Tracy Pew   Des Heffner   Phill Calvert  
Levy-yhtiö:  Missing Link   Buddha  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Birthday Party, aiemmin The Boys Next Door, oli australialainen post-punk-yhtye. The Birthday Party aloitti vuonna 1977 ja hajosi 1983. Yhtyeestä sai alkunsa laulaja ja lauluntekijä Nick Caven ura. Myös The Birthday Partyssa soittaneet Mick Harvey ja Rowland S. Howard niittivät mainetta yhtyeen hajoamisen jälkeen. The Birthday Party otti vaikutteita punkista, rockabillysta ja alkeellisimmasta blues-musiikista, mutta yhtyeen musiikkia ei voitu määritellä yksiselitteisesti mihinkään tiettyyn tyylilajiin. Vaikka The Birthday Party oli John Peelin arvostama, se sai omana aikanaan osakseen vain vähän suosiota. Sen musiikkia kuvailtiin mediassa yhdeksi synkimmistä post-punk-yhtyeistä joita 80-luvun alussa ilmestyi.