stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Verotustietojen julkisuus Suomessa

Verotustiedot ovat Suomessa osittain julkisia. Julkisuus koskee sekä yksityishenkilöitä että mm. yhteisöitä kuten yhtiöitä.
Tuloverotuksessa julkista ovat kunkin verovelvollisen verotettavat tulot, verojen ja maksujen määrä, ennakoiden määrä ja maksettava tai palautettava määrä. Henkilöverotuksessa erikseen julkisia ovat verotettavan ansiotulon, pääomatulon ja kunnallisverotuksessa verotettavan tulon määrä. Julkisiin tietoihin eivät sisälly bruttotulot, verovähennykset tai verottomat tulot.
Muita julkisia verotietoja ovat mm. kiinteistöverotuksen tiedot, veronhuojennuksen saaneen yleishyödyllisen yhteisön nimi ja eräät tonnistoverovelvollista koskevat tiedot.
Miljonäärit

Vuoden 2022 verotietojen mukaan noin 1255 henkeä tienasi yli miljoona euroa verotettavilla tuloilla. Todellisuudessa yli miljoonan tienanneita oli tasan 1500. Verottajan julkaisemat tiedot näyttävät vain ne tulot, joista maksetaan veroa.
Mohammad Hassan Akhund

| Mohammad Hassan Akhund> محمد حسن اخوند |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Afganistan
Ammatti:  uskonoppinut ja poliitikko
Arvonimi: Mullah
Poliitikko
Puolue:  taliban
Asema:  pääministeri
Mohammad Hassan Akhund (pašt. ‏محمد حسن اخوند‎) on afganistanilainen uskonoppinut ja poliitikko, joka toimii talibanin hallinnon virkaatekevänä pääministerinä 7. syyskuuta 2021 alkaen.
Akhund oli Mohammed Omarin läheinen liittolainen. Hän johtaa Talebanin korkeinta neuvostoa. Järjestön korkeimman johtajan Hibatullah Akhundzadan kerrotaan kunnioittavan häntä suuresti.
Talibanin hallitessa Afganistania vuosina 1996–2001 Akhund toimi ulkoministerinä ja varapääministerinä. Siltä ajalta hän on ollut YK:n pakotelistalla.
Mullah Akhund on kotoisin Kandaharista ja etniseltä taustaltaan paštu. Hänen arvioidaan olevan noin 65-vuotias.
Sight & Sound

| Sight and Sound |
| --- | --- |

Aihealue:  Elokuva
Julkaisija:  British Film Institute
ISSN:  ISSN 0037-4806
Perustettu:  1932
Kotimaa:  Iso-Britannia
Ilmestymistiheys:  Kuukausittain
Kieli:  Englanti
Sight & Sound tai Sight and Sound on vuonna 1932 perustettu ja British Film Instituten julkaisema brittiläinen elokuvalehti. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa.
Sight & Sound tunnetaan kenties parhaiten lehden säännöllisesti järjestämistä äänestyksistä, joissa elokuva-alan ammattilaiset valitsevat kaikkien aikojen parhaat elokuvat. Äänestyksiä on tehty 10 vuoden välein vuodesta 1952 lähtien. Vuodesta 1992 lähtien elokuvaohjaajia pyydettiin myös äänestämään.
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 1952

Seuraavilla sijoilla: Citizen Kane, Suuri illuusio ja Vihan hedelmät (9 mainintaa kullakin)
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 1962

Seuraavilla sijoilla:  Hiroshima, rakastettuni,  Tien laulu ja Nolla käytöksessä (11 mainintaa kullakin)
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 1972

Seuraavilla sijoilla:  Kultakuume, Hiroshima, rakastettuni, Ikiru – tuomittu, Iivana Julma, Hullu Pierrot ja Vertigo – punainen kyynel (8 mainintaa kullakin)
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 1982

Seuraavilla sijoilla:  2001: Avaruusseikkailu ja Andrei Rublev (10 mainintaa kullakin)
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 1992

Seuraavilla sijoilla:  Polkupyörävaras ja Laulavat sadepisarat (10 mainintaa kullakin)
Kriitikoiden 10 parasta elokuvaa > 2002

Seuraavilla sijoilla:  Seitsemän samuraita ja Etsijät (15 mainintaa kullakin)
Aiheesta muualla

Sight & Soundin kotisivu. (englanniksi)
Haltonin linna

| Haltonin linna> Halton Castle |
| --- | --- |

Sijainti:  Cheshire
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1000-luvulla
Rakennuttaja:  Hugh d'Avranches, Chesterin jaarli
Omistaja:  Lancasterin herttuakunta
Haltija:  Norton Priory Museum Trust
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haltonin linna sijaitsee entisessä Haltonin kylässä, joka nykyään on osa Runcornin kaupunkia Cheshiressä.
Todisteita merkittävien henkilöiden vierailuista on vain vähän todistusaineistoa, mutta Juhana Maattoman uskotaan vierailleen 1207 ja lahjoittaneen 5 puntaa kappelin ylläpitoon. Englannin sisällissodan syttyessä se oli kuninkaanvallan kannattajien hallussa ja vuonna 1643 William Breretonin johtamat keropäät valloittivat sen muutaman viikon piirityksen jälkeen.
Nykyään linnan omistaa Lancasterin herttuakunta ja Norton Priory Museum Trust vastaa Halton Borough Councilin valtuuttamana johtamisesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haltonin linna Wikimedia Commonsissa
Tammy Duckworth

| Tammy Duckworth |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2017.
Yhdysvaltain senaattori Illinoista
 3. tammikuuta 2017–  Yhdessä Dick Durbinin kanssa  
Edeltäjä:  Mark Kirk
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1968 (ikä 56) Bangkok, Thaimaa
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Puoliso:  Bryan Bowlsbey
Lapset:  2
Tiedot
Tutkinnot:  UH Mānoa George Washingtonin yliopisto
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:   everstiluutnantti
Aiheesta muualla
www.duckworth.senate.gov
Tammy Duckworth (s. 12. maaliskuuta 1968 Bangkok, Thaimaa) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja entinen ammattisotilas. Hän on edustanut vuodesta 2017 lähtien Illinoisin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa, jossa hänen nykyinen virkakautensa päättyy vuonna 2023.
Tausta ja yksityiselämä

Duckworth syntyi Bangkokissa vuonna 1968. Hänen isänsä oli Yhdysvaltain kansalainen Tammyn syntyessä, minkä perusteella tämä lasketaan syntyperäiseksi Yhdysvaltain kansalaiseksi huolimatta siitä, että on syntynyt ulkomailla. Tammyn isä työskenteli Thaimaassa kehitysyhteistyön parissa ja hänen äitinsä on kiinalaistaustainen thai. Perhe asui Thaimaassa ja Singaporessa, kunnes muutti Havaijille Duckworthin ollessa 16-vuotias. Perheen isä menetti työnsä ollessaan viisikymppinen, minkä seurauksena he käyttivät kaikki säästönsä ja saivat ruoka-apua valtiolta. Ajoittain 16-vuotias Tammy oli perheensä ainoa työssä käyvä jäsen, kun hän myi ruusuja tien varressa.
Vuonna 1985 valmistui McKinley High School -lukiosta, minkä jälkeen hän alkoi opiskelemaan politiikan tutkimusta Havaijin yliopistolla, Mānoan kampuksella, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1989. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Yhdysvaltain mantereella, George Washingtonin yliopistossa, josta hänellä on maisterin tutkinto.
Duckworth on naimisissa Bryan Bowlsbeyn kanssa. Parilla on kaksi lasta.
Sotilasura

Valmistuttuaan Washingtonista, Duckworth pestautui armeijaan reserviupseerikulutukseen, missä hän tapasi myös tulevan miehensä. Halu palvella armeijassa syntyi osittain siksi, että Duckworthin isä oli merijalkaväessä ja palveli Vietnamin sodassa.
Duckworth palveli vuodesta 1992 vuoteen 2014 saakka helikopteripilottina Yhdysvaltain armeijassa. Duckworth osallistui Irakin sotaan, jossa hän haavoittui vakavasti marraskuussa 2004, kun hänen ohjaamansa helikopteri ammuttiin alas. Onnettomuuden seurauksena hän menetti molemmat jalkansa. Lisäksi hänen oikea kätensä vahingoittui osittain. Duckworth liikkuu pääsääntöisesti pyörätuolin avulla. Hän käyttää toisinaan myös proteeseja.
Duckworth erosi armeijasta vuonna 2014 everstiluutnantin arvoisena.
Poliittinen ura

Duckworth pyrki Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 2006, mutta ei tullut tuolloin valituksi. Seuraavat kuusi vuotta Duckworth työskenteli erilaisissa sotaveteraanien asioita hoitaneissa virastoissa, kunnes hän vuonna 2012 pyrki uudelleen Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Tällä kertaa Duckworth valittiin ja hän palveli edustajainhuoneessa kahden kauden ajan vuoteen 2016 saakka. Vuoden 2016 senaatinvaaleissa Duckworth valittiin senaattoriksi. Hänestä tuli ensimmäinen amerikanaasialainen nainen, joka valittiin Yhdysvaltain senaattiin Illinois'n osavaltiosta.
Vuonna 2020 Duckworthista povattiin Joe Bidenin varapresidenttiehdokasta.
Yhdysvaltain kongressitalon valtauksen yhteydessä Duckworth oli matkalla senaattiin, jossa hänen oli määrä pitää puhe. Koska hän oli liikkeellä pyörätuolin kanssa, häntä ei voitu evakoida muiden edustajien tavoin.
Kunnianosoituksia

Purppurasydän (USA)
Air Medal (USA)
Ansiokkaan palveluksen mitali (USA)
Army Commendation Medal (USA)
Global War on Terrorism Expeditionary Medal (USA)
Army Service Ribbon (USA)
Armed Forces Reserve Medal (USA)
National Defense Service Medal (USA)
Thaimaan kruunuritarikunta (Thaimaa)
Lähde:
Aiheesta muualla

Tammy Duckworthin kotisivut (englanniksi)
Asketismi

Paastonnut Buddha, 200-300 -luvulta.
Asketismi tai askeesi on sellaisen elämäntavan harjoittamista, jossa itsehillinnällä, itsekurilla ja myös hyveiden harjoittamisella on keskeinen merkitys. Askeetti voi esimerkiksi kieltäytyä seksuaalisista nautinnoista, noudattaa ankaraa ruokavaliota tai paastota. Asketismin harjoittaja pyrkii pidättyväisen fyysisen elämäntapansa kautta kehittämään haluttuja henkisiä ominaisuuksiaan ja irtautumaan ei-toivotuista. Asketismissa ihminen nähdään kokonaisuutena, jossa ruumis ja sen aktiviteetit ovat kiinteässä yhteydessä henkiseen puoleen eli sieluun. Askeettista elämäntapaa esiintyy kaikissa uskonnoissa ja kulttuureissa.
Etymologia

Termi tulee kreikan kielen sanasta askesis, 'fyysinen harjoittaminen/harjoittelu', jota käytettiin erityisesti urheilijoiden valmistautumisesta kilpailuihin. Sanaa alettiin käyttää nykyisessä merkityksessään varhaiskristillisenä aikana.
Eri uskonnoissa

Primitiivisissä uskonnoissa eristäminen, fyysinen kuritus ja ruoan säännöstely ovat liittyneet tärkeinä osina aikuistumisriitteihin ja heimoon hyväksymisrituaaleihin. Poppamiehiltä on vaadittu askeesia, sillä itsehallinta on nähty okkultististen voimien hallinnan edellytyksenä. Lounaisen Pohjois-Amerikan intiaanien miehuusrituaaleihin kuului eristäminen.
Hellenistisessä kulttuurissa uskonnollismystiset yhteisöt kuten orfilaiset ja pytagoralaiset harjoittivat paastoa ja selibaattia.
Intiassa myöhäisellä Veda-kaudella 1500 eaa. – 200 eaa. asketismi (tapas) liitettiin meditaatioon ja joogaan, ja nämä käytännöt liitettiin Upanishadien brahmalaisuuteen. Siitä erkaantuneessa jainalaisuudessa katsotaan että vapautus on mahdollista vasta kun kaikki intohimot on sammutettu. Äärimmäisiä hinduaskeetteja ovat fakiirit, jotka harjoittavat kivuliaita asketismin muotoja.
Buddhalaisuuden perustaja Siddhartha Gautama harjoitti asketismia hengellisen hyödyn tavoittelussaan, mutta hylkäsi sen epäonnistuttuaan. Hänen käsityksensä halun yhteydestä kärsimykseen jätti asketismin kuitenkin buddhalaisuuteen.
Kiinan uskonnoissa kuten kungfutselaisuudessa ja taolaisuudessa ei askeesilla ole merkittävää sijaa, vaikka kungfutselaiset papit ja jotkin taolaiset liikkeet harjoittavatkin toisinaan itsekuria.
Juutalaisuuden pääsuuntauksessa asketismia esiintyy vain paaston muodossa, jolla vahvistetaan rukousta ja ansioidutaan. Essealaisten lahko kuitenkin harjoitti asketismia.
Zarathustralaisuudessa ei asketismilla ole virallisesti sijaa, ja Avestan pyhissä kirjoituksissa paasto kiellettiin.
Islamin varhaismuodossa tunnettiin vain paasto, jota tulee harjoittaa ramadanin aikaan. Myöhemmin kristinuskon vaikutuksesta syntyneeseen askeettiseen liikkeeseen (zuhd) ja suufilaisuuteen askeesi on kuulunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asketismi Wikimedia Commonsissa
Fra Angelicon Kohtauksia erämaaisien elämästä (v.1420)
Kamel Daoud

| Kamel Daoud |
| --- | --- |
 Kamel Daoud vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1970 (ikä 54) Mostaganemin maakunta, Algeria
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  Meursault, contre-enquête (2013)
Pääteokset:  Houris (2024)
Palkinnot
 Goncourt-palkinto 2024 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
    
Kamel Daoud (s. 17. kesäkuuta 1970 Mostaganemin maakunta) on algerialainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Mersault, contre-enquête ilmestyi vuonna 2013. Kirjassa Daoud kertoo Albert Camus’n Sivullinen-romaanissa nimettömäksi jääneen päähenkilö Meursaultin tappaman arabimiehen tarinan. Vuonna 2024 Kamel Daoud sai Goncourt-palkinnon romaanistaan Houris.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamel Daoud Wikimedia Commonsissa
KSS Energia

| KSS Energia |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Puhtaasti parasta
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1974
Kotipaikka:  Kouvola
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Energia
Tuotteet:   Sähkön myynti  sähköverkko  kaukolämpö  maakaasu  urakointipalvelut  aurinkoenergiajärjestelmät  sähköautojen latausjärjestelmät 
Liikevaihto:   176,7milj. € (2021)
Liikevoitto:   1,1 milj. € (2021)
Henkilöstö:  233 (2021)
Emoyhtiö:  KSS Energia Oy
Tytäryhtiöt:   KSS Verkko Oy  KSS Lämpö Oy  KSS Rakennus Oy  Suomen Energia-Urakointi Oy  Voimakymi Oy 
Omistaja:  Kouvolan kaupunki 100 %
Kotisivu:  kssenergia.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KSS Energia Oy, aiemmin Kouvolan Seudun Sähkö Oy, on vuonna 1974 perustettu monialainen energiayhtiö. KSS Energia Oy:n omistaa kokonaan Kouvolan kaupunki.
KSS Energia -konserniin kuuluvat emoyhtiö KSS Energia Oy sekä tytäryhtiöt KSS Verkko Oy (sähkönjakelu), KSS Lämpö Oy (kaukolämpö, maakaasu), KSS Rakennus Oy (urakointi), Suomen Energia-Urakointi Oy (urakointi) ja Voimakymi Oy. Kymin Voima Oy on KSS Energia Oy:n osakkuusyhtiö (PVO 76 %, KSS Energia 24 %). KSS Energia myy sekä kuluttajille, yrityksille että yhteisöille – muun muassa taloyhtiöille ja julkishallinnon toimijoille – sähköenergiaa, kaukolämpöä, maakaasua, urakointipalveluita sekä aurinkovoimaloita ja sähköautojen latausratkaisuja. Yhtiö harjoittaa lisäksi sähkön ja maakaasun verkkoliiketoimintaa. Sähköenergian, urakointipalveluiden ja uusien energiaratkaisuiden tarjoajana KSS Energia on valtakunnallinen, merkittävä palveluntarjoaja.
KSS Energian toiminnan kulmakiviä ja tutkittuja vahvuuksia ovat vastuullisuus ja toimitusvarmuus. Yhtiö on investoinut koko 2000-luvun ajan uusiutuviin energialähteisiin kaukolämmön ja sähkön tuotannossa ja hankinnassa. Tavoitetta tukevat paikalliset yhteistyöhankkeet ja osakkuudet useissa valtakunnallisissa voimayhtiöissä kuten Suomen Voima Oy ja Kymppivoima Oy. KSS Energia tukee toiminnallaan omistajansa Kouvolan kaupungin vuoteen 2030 tähtääviä, Suomen kuntien yhteisiä hiilineutraaliustavoitteita (Hinku). KSS Energian tavoitteena on tuohon mennessä saavuttaa 100-prosenttinen hiilineutraalius. Vuonna 2021 sähköntuotannosta 91 % oli hiilidioksidineutraalia (2021).
Konsernin toimitusjohtajana on 1. huhtikuuta 2021 alkaen toiminut DI Marko Riipinen.
Historia

KSS Energian juuret juontavat 1900-luvun alkuun. Kouvolan Sähkö Osakeyhtiö, joka merkittiin kaupparekisteriin 30. joulukuuta 1909, on Kouvolan ensimmäinen sähkönjakelua varten perustettu yhtiö. Toimintansa sähkölaitos aloitti 4. huhtikuuta 1910. Vuonna 1919 toimitusjohtajaksi valittu Teuvo Vaaramaa monipuolisti toimintaa suuresti. Vuoden 1929 alussa voimaan tullut uusi sähkölaki, Imatran voimalaitoksen ensimmäisen vaiheen valmistuminen ja Kouvolan kauppalaa sivuava 110 kilovoltin siirtojohto Imatra-Hikiä ja Korialle noussut uusi muuntoasema; siinä syitä yhtiön myynnille. Vaaramaa myikin Kouvolan Sähkö Oy:n Kouvolan kauppalalle, ja Kouvolan kauppalan sähkölaitos perustettiin 1. kesäkuuta 1930.
1970-luvun alkupuolella Suomessa pyrittiin tehostamaan ja parantamaan sähkönjakelua yhdistämällä pieniä sähkölaitoksia. Imatran Voima Oy:n vuoden 1973 alussa käyttöön ottama tukkutariffi, joka suosi suuria yrityksiä, vauhditti kehitystä. Näin ollen toimikunta ja työryhmä alkoivat selvittää edellytyksiä Kouvolan kaupungin sähkölaitoksen, Kuusankosken kaupungin sähkölaitoksen ja Valkealan Sähkö Oy:n yhdistämiseksi. Valtuustot tekivät myönteisen päätöksen liittymisestä Kouvolan seudun sähkölaitoksen kuntainliittoon elokuussa 1974. Kouvolan seudun sähkölaitos aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1975.
Vuonna 1992 sähkölaitos muuttui osakeyhtiöksi. Tiedossa oli, että sähkömarkkinat avautuvat vuonna 1995, ja Kouvolan Seudun Sähkö Oy ennakoi uudessa strategiassaan tätä. Keskeisenä toiminta-ajatuksena oli sähkön ja lämmön myynti.  Yhtiön nimeksi tuli 2000-luvun alussa laajempaa toimintasektoria paremmin kuvaava KSS Energia Oy. Vuonna 2009 Kouvolan seudun kuusi kuntaa; Anjalankoski, Elimäki, Jaala, Kouvola, Kuusankoski ja Valkeala; yhdistyivät kuntaliitoksella yhdeksi Kouvolaksi. Kuntien omat lämpöyhtiöt sulautuivat samalla KSS Energiaan. Aiemmin 2000-luvulla KSS Energia oli ostanut Iitin Sähkö Oy:n liiketoiminnat.
Kun KSS Energia 2019 osti Suomen Energia-Urakointi Oy:n, siitä tuli valtakunnallisesti merkittävä toimija sähköverkkojen, kojeistojen ja tievalaistuksen rakentamisessa.
Yhtiön kaukolämmön tuotanto

Tytäryhtiö KSS Lämmön kaukolämmön hankinta perustuu uusiutuviin energialähteisiin ja kierrätyspolttoaineisiin. Niiden vahvuutena on paikallisuuden lisäksi puhtaus sekä pitkäaikainen yhteistyö, jonka kautta luodaan vakautta.
Pohjolan Voima Oy:n ja KSS Energia Oy:n yhdessä omistama Kymin Voima Oy tuottaa keskimäärin 80 prosenttia Kouvolan ja Kuusankosken taajamien kaukolämmöstä. Syksyllä 2002 käynnistynyt Kymin Voima on sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitos, joka tuottamasta energiasta valtaosa syntyy puuperäisillä polttoaineilla.
Suomen Viljava Oy:n kanssa KSS Energia tekee yhteistyötä Korian taajaman kaukolämmön tuotannossa. Suomen Viljava hyödyntää isoista viljamääristä kertyvää viljapölyä ja tuottaa siitä lämpöä osin omaan kuivatustarpeeseensa, ja pääosin KSS Lämmön asiakkaille toimitettavaksi. Kesällä 2016 käynnistynyt laitos kattaa Korian alueen kaukolämpötarpeesta noin 90 prosenttia.
Myllykosken, Inkeroisten ja Keltakankaan taajamiin kaukolämpöä on virrannut vuoden 2021 alusta lähtien Kymenlaakson Jäte Oy:n lämpölaitoksesta. Se käyttää raaka-aineena kierrätyspuuta, josta tuotetun lämmön KSS Lämpö jakaa Kouvolan eteläisen alueen asiakkaille yhteisen lämpöverkon kautta.
Edellä kuvatut laitokset kattavat pohjakuorman Kouvolan alueen kaukolämpötarpeesta. Huippukuormien aikana ja poikkeustilanteissa lämmön saannin turvaavat paikalliset maakaasuvoimalaitokset.
Vuonna 2021 kaukolämmön tuotanto omilla voimalaitoksilla ja lämpökeskuksissa oli yhteensä 469 gigawattituntia (GWh), mistä uusiutuvien energialähteisen osuus oli 70 prosenttia.lähde?
Yhtiön sähköntuotanto

Vesivoima on KSS Energian sähkön hankinnan yksi tukijalka. Omat vesivoimalaitokset Verlassa, Siikakoskella ja Kannuskoskella edustavat paikallista pientuotantoa. Yhteistyö paperiteollisuuden suuryritysten kanssa on tuottanut isompia määriä Kymijoen vesivoimaa asiakkaille myytäväksi. UPM-Kymmene Oyj:n kanssa yhteistyö jatkuu Keltin, Kuusankosken ja Voikkaan laitoksilla.
KSS Energia on hakeutunut myös pohjoismaisille sähkömarkkinoille Norjan ja Ruotsin vesivoimalaitosten kautta. Kanavana tähän ovat toimineet suuret suomalaiset voimayhtiöt. Osakkuus EPV Energia Oy:ssä toi KSS Energialle myös neljän megawatin (MW) osuuden Olkiluoto 3-ydinvoimalasta.
Tuulivoimaan KSS Energia lähti mukaan vuonna 2017 yhteistyössä EPV Energian kanssa. Suurempi harppaus tuulivoimaan tapahtui Suomen Voima Oy:n osakkuuden kautta. Sen myötä KSS Energia investoi miljoonia euroja Haapaveden Piispannevan tuulipuistoon, joka alkaa tuottaa sähköä 2025–2028. Tuulivoimalla on iso rooli Kouvolan kaupungin Hinku-tavoitteiden täyttämisessä.
KSS Energia tuotti vuonna 2021 sähköä omilla voimalaitoksilla ja tuotantoyhtiöiden tuuli-, vesi- ja ydinvoima osuuksilla yhteensä 265 GWh, mistä uusiutuvien energialähteiden osuus oli 80 prosenttia.
Konsernin tulevaisuuden suunnitelmat

KSS Energia -konserni on sitoutunut omalta osaltaan kehittämään toimintaansa tavoilla, joiden tuella Suomi voi valtiona vuoteen 2035 mennessä saavuttaa hiilineutraalin statuksen. Tämä tarkoittaa oman energiantuotannon hiilineutralisointia sekä sijoittamista ympäristövastuullisiin kumppanuuksiin ja hankintoihin. KSS Energian ympäristövastuullisuuden päätavoitteena on oman tuotannon päästöttömyys vuoteen 2030 mennessä lukuun ottamatta tukipolttoaine- ja huoltovarmuuskäyttöä.
Hiilijalanjäljen pienentämisen lisäksi on otettava käyttöön toimia hiilikädenjäljen kasvattamiseksi. KSS Energian kohdalla se tarkoittaa uusien tuotteiden ja palvelujen tuomista markkinoille. Näillä on välillisesti asiakkaiden kautta positiivinen vaikutus ympäristöön. KSS Energia edistää uusiutuvan energian tuotantoa pitkäaikaisilla hankintasopimuksilla Suomessa ja Pohjoismaissa. Investoinnit kattavaan sähköajoneuvojen latausverkostoon yhdessä päästöttömän sähköenergian kanssa tukevat liikenteen päästövähennyksiä.
Konsernin strategia ja brändi

Konsernin slogan Puhtaasti parasta viittaa KSS Energian kunnianhimoisiin ympäristötavoitteisiin. Sillä voidaan nähdä tarkoitettavan myös jatkuvaa parantamista yhtiön strategisissa kulmakivissä: osaavan henkilöstön työllistämistä, asiakaskokemuksen aitoa erilaistamista, palveluiden sujuvaa ja käyttäjälähtöistä digitalisointia, brändin tunnettuuden ja kilpailukyvyn kehittämistä energiamurroksen ehdoin sekä taloudellis-eettisesti vastuullista ja viisasta toimintatapaa.
Kevään 2022 laajassa asiakaskokemustutkimuksessa (N: 5 180) KSS Energia -konserni sai kiittävää palautetta palveluidensa kokonaisvaltaisesta toimivuudesta sekä toimitusvarmuudesta ja luotettavuudesta. Yhtiöllä on pitkäaikaisia asiakkuuksia, joille myös KSS Energian vastuullisuus ja paikallinen vaikuttavuus ovat tärkeitä valintakriteerejä.
Yhtiön näkyvyys sosiaalisessa mediassa ja muissa digikanavissa on kehittynyt tasaisen vahvasti. KSS Energia onkin noussut yhdeksi eturivin energiatoimijoista sille tärkeiden teemojen kuten ympäristöystävällisyys, energiatehokkuus ja uusiutuvat energialähteet alueilla.
KSS Energia -konsernin liiketoimintastrategiana on kasvaa kannattavasti tarjoamalla markkinoille monipuolisen energiaratkaisuiden tuotevalikoiman. Valikoimaa kehitetään innovatiivisesti markkinaa, energiatuotteiden kysyntää ja uusia trendejä kuunnellen. KSS Energialta jokainen löytää tarpeisiinsa ja suunnitelmiinsa sopivimmat, kilpailukykyisesti hinnoitellut sähkösopimustuotteet ja muut energiaratkaisut.
Osakkuusyhtiöt, joissa KSS Energialla on omistusosuus

Kymin Voima Oy (24 %)
Suomen Voima Oy (12,6 %)
Kymppivoima Oy (prosentuaalisesti vähäinen osuus)
EPV Energia Oy (prosentuaalisesti vähäinen osuus)
Ali Gomaa

Ali Gomaa vuonna 2004.
Ali Gomaa (arab. على جمعة‎‎; s. 3. maaliskuuta 1952 Beni Suef) on egyptiläinen sunnalainen uskonoppinut, joka on toiminut maansa suurmuftina vuodesta 2003. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Al-Azharin yliopistosta vuonna 1988. Hän on toiminut saman yliopiston professorina ja saarnannut Sultan Hasan -moskeijassa Kairossa. Häneen on lainopillisesti vaikuttanut merkittävästi imaami al-Shafi'i, joka on Egyptissä vallitsevan lakikoulukunnan perustaja 800-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ali Gomaa Wikimedia Commonsissa
Hadi Khosroshahi

Hadi Khosroshahi
Sayyed Hadi Khosroshahi (pers. ‏سید هادی خسروشاهی‎, Seyyed Hādi Xosrošāhi; 1939 Tabriz – 27. helmikuuta 2020 Teheran) oli iranilainen uskonoppinut ja diplomaatti.
Khosroshahi aloitti 15-vuotiaan yhteistyön militantin Fada'iyan-e Islam -järjestön johtaja Navvab Safavin kanssa. Hän muodosti myös läheiset suhteet Egyptin Muslimiveljeskuntaan. Vuoden 1979 Iranin vallankumouksen jälkeen Khosroshahi edusti Ruhollah Khomeinia kulttuurin ja islamilaisen ohjauksen ministeriössä. Kaksi vuotta tämän jälkeen hän sai nimityksen Iranin ensimmäiseksi suurlähettilääksi Vatikaaniin. Nämä tehtävät jätettyään hänet lähetettiin edustamaan maataan Kairoon. Palattuaan Iraniin hän halusi pysytellä sivussa vallan keskiöstä ja keskittyi šiialaisuuteen liittyneiden teologisten kirjojen kokoamiseen.
Khosroshahi perusti Euroopassa keskuksen šiialaisuuden edistämiseksi länsimaissa. Hän oli merkittävässä asemassa Qomin seminaarissa.
Kuolema

Khosroshahi joutui Masih Daneshvari -sairaalaan 26. helmikuuta 2020. Hän kuoli sairaalaan joutumistaan seuraavana päivänä covid-19-tautiin.