stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksi Saarela
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2016 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2015 | jääkiekko |  |
Saarela pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Saarela palkittiin Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaana pelaajana. Vuoden 2015 MM-turnaus jäi häneltä väliin alaraajavamman vuoksi. Vuoden 2017 turnaus Saarelalta jäi päävalmentaja Jukka Rautakorven mukaan väliin henkilökohtaisista syistä. Saarela itse kertoi poisjäännin syyksi alaraajavamman sävyttämän alkukauden ja halun harjoitella Suomessa sekä auttaa heikon alkukauden pelannutta seurajoukkuettaan Rauman Lukkoa.
Saarela myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän jakoi vuoden 2015 turnauksessa myös Suomen sisäisen tehotilaston voiton Patrik Laineen kanssa lukemalla +6. Saarela valittiin Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaana pelaajana. Vuoden 2014 turnauksessa hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Saarela kuului Suomen MM-leiriryhmään myös vuoden 2013 turnaukseen, mutta hän ei päässyt lopulliseen kisajoukkueeseen kädessä olleen tulehduksen vuoksi. Saarela pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Suomen A-maajoukkueessa Saarela on pelannut 11 ottelua tehopistein 3+1=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2016 Turun HK Areenalla Slovakiaa vastaan. Saarela merkittiin Suomen kolmossentteriksi laidoilleen Niko Ojamäki ja Eero Elo. Hän sai ottelussa syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Antti Tyrväisen tekemään ylivoimamaaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Saarela teki kolmannessa ottelussaan 17. huhtikuuta 2016 Sarpsborgissa Norjaa vastaan.
Saarela valittiin Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2012.
Pelityyli

Elite Prospects-sivuston Curtis Joen mukaan Saarela on vaarallinen offensiivinen hyökkääjä, joka tuo energiaa ja löytää maalipaikoille. Joen mukaan hänellä on hyvä pelikäsitys, kädet ja mailankäsittelytaidot. Saarelan luistelu on sulavaa ja nopea ja hän ottaa nopeita potkuja. Saarela ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen.
Muuta

Saarelan pikkuveli Antti pelaa hyökkääjänä NHL-seura Chicago Blackhawksin organisaatiossa. Veljesten isä Pasi Saarela pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit, playoutin ja karsinnat mukaan lukien yhteensä 852 SM-liigaottelua ja hän toimi Lukon kapteenina kausina 2001–2002 ja 2008–2009. Hän valmensi kaudella 2011–2012 Lukon C-nuoria, jolloin Aleksi pelasi joukkueessa. Nykyään Pasi toimii Laitilan Jyskeen II-divisioonajoukkueen päävalmentajana. Aleksin setä Ilkka Saarela pelasi Lukossa hyökkääjänä kaksi SM-liigaottelua kaudella 2003–2004.
Saarela pelasi nuorempana myös pesäpalloa ja hänet myös valittiin Itä-Länsi -arvo-otteluun ollessaan D-juniori.
Ranskan ydinkokeet (1966)

Ranskan ydinkokeet 1966 olivat Ranskan tekemiä ydinkokeita vuonna 1966 Mururoa-atollin lähettyvillä Ranskan Polynesiassa.
Ydinkokeita varten koottu laivasto-osasto lähti 4. huhtikuuta 1966 Brestistä ja saapui Mururoalle 4. toukokuuta. Osastoon kuuluivat lentotukialus FS Foch, De Grasse, La Bourdonnais, Forbin, Jauréguiberry, Le Rhin, La Seine ja Aberwrach, joiden lisäksi epälukuinen määrä tukialuksia. Kokeiden ensimmäiseen sarjaan kuuluivat kokeet 2. heinäkuuta Aldébaran, 19. heinäkuuta Tamouré ja 21. heinäkuuta Ganymède. Toinen sarja sisälsi kokeet Bételgeuse 11. syyskuuta, Rigel 24. syyskuuta ja 4. lokakuuta Sirius. Ranskan presidentti Charles de Gaulle seurasi osaston mukana Bételgeuse-koetta.
Osasto aloitti 3. marraskuuta paluumatkan Papeetelta Honolulun kautta Brestiin, jonne saavuttiin 19. joulukuuta.
Faija (artisti)

| Aaron Martikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Helsinki
Kansalaisuus:  Suomalainen
Muut tiedot
Aktiivisena:  2018–
Tyyli:  Moderni iskelmä 
Faija, oikealta nimeltään Aaron Martikainen, on suomalainen laulaja. Hän julkaisi ensisinglensä Olutta ja mennyttä 15. kesäkuuta 2018. Mukana singlellä on Tauski.
Faijalta ilmestyi ensisinglensä jälkeen vuonna 2018 kappale Pubiruusu ja vuonna 2019 kappale Suomalaisen miehen kyyneleet.
Yksityiselämä

Martikainen on opiskellut pianoa ja klassista kitaraa konservatoriossa sekä valmistunut Sibelius-lukiosta 2014. Musiikin lisäksi Martikainen on opiskellut lakia Tallinnan yliopistossa.
Diskografia > Singlet

”Olutta ja mennyttä (feat. Tauski)” (2018)
”Pubiruusu” (2018)
”Suomalaisen miehen kyyneleet” (2019)
”Tobleronea” (2020)
”Noin vuorokauden mittainen taivas” (feat. Pasi ja Anssi) (2020)
”Sama suunta” (2021)
"Soppahousut" (2021)
"Milla Magia" (2022)
”Spoilerivaroitus” (2023)
”Beerjantai” (feat. Herrat) (2023)
”Nousuhumala” (feat. Aarne Tenkanen) (2023)
''Tinasormus'' (feat. Janne Hurme) (2024)
”Ykskaks” (2024)
”Ratiriti” (2024)
Diskografia > Vierailut

”Ei lahaa ei huolii” – (Teflon Brothers) (2021)
"Hento kuiskaus" - (Arttu Wiskari) (2021)
"Lentäjä" - (HesaÄijä) (2023)
"Saija" - (Pasi ja Anssi) (2023)
"Pari muuttujaa" - (Petri Nygård) (2023)
Aiheesta muualla

Suomalaisen miehen kyyneleet -musiikkivideo
Don Simpson

Donald "Don" Simpson (Anchorage, Alaska 29 lokakuuta 1945 – Los Angeles 19. tammikuuta 1996 ) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnettiin hedonistisesta elämäntyylistään ja suuresta vaikutuksestaan 1980-luvun amerikkalaisiin elokuviin.
Simpson varttui Alaskassa vähävaraisten ja ankaran uskonnollisten vanhempien lapsena. Hän valmistui Oregonin yliopistosta 1966.
1970-luvun alussa hän lähti Hollywoodiin. Aluksi hän tuli toimeen tekemällä pieniä näyttelijäkeikkoja ja lyömällä vetoa tennistaidoistaan ​​lähikentillä. Hän sai myytyä tekemänsä käsikirjoituksen elokuvaan Cannonball. Hän aloitti työuran mainosalalla ja myöhemmin siirtyi Warner Bros -yhtiön markkinointipuolelle.
Hänestä tuli yksi Paramountin pomoista 1975. Hänen elokuviaan olivat mm. American Gigolo (1980) ja Upseeri ja herrasmies (1982). Hän nousi yhtiön tuotantojohtajaksi 1981.
Vuoteen 1983 mennessä Simpsonin huumausaineiden käytöstä oli tullut ongelma. Kun hän kerran johtajien ruokalassa sammui keittolautasen päälle, hän sai potkut. Häntä ei kuitenkaan ajettu pois, vaan sen sijaan hän sai Paramountilta tuottajasopimuksen ja oman toimiston. Silloin hän aloitti liikekumppanuutensa Jerry Bruckheimerin kanssa. He perustivat oman yhtiön vuonna 1983.
Simpson & Bruckheimer tuotti useita menestyksekkäitä, mutta ei erityisen hienovaraisia elokuvia. Flashdancen (1983) tekeminen maksoi 7 miljoonaa dollaria, mutta se tuotti maailmanlaajuisesti 201 miljoonan lipunmyyntitulot. Top Gun (1986) tuotti 15 miljoonan dollarin budjetilla maailmanlaajuisesti yli 357 miljoonan euron tulot. Beverly Hills Cop (1984) teki Eddie Murphystä tähden ja Paramountin 15 miljoonan dollarin sijoitus tuotti 316 miljoonan lipputulot. Jatko-osa Beverly Hills Cop II (1987) maksoi 28 miljoonaa ja tuotti 277 miljoonaa. Nämä elokuvat yhdessä keräsivät yli 1,4 miljardin dollarin lipunmyyntitulot.
Simpsonin ja Bruckheimerin elokuville oli tunnusomaista kuvien ja musiikin yhdistäminen tavalla, joka muistutti musiikkivideoita, mutta ei palvellut elokuvakerronnan tarkoitusta. Nämä elokuvat olivat alkusysäys kasvavalle suuntaukselle, jossa elokuvat levittäytyivät huvipuistojen, videopelien, lelujen ja musiikin oheismarkkinoille toinen toisiaan vahvistavaksi rahavirtojen kierteeksi samalla kun Hollywood muuttui elokuvien tuotantopaikasta "elokuvallisen viihteen" tuotantopaikaksi.
Vuonna 1988 Simpsonin ja Bruckheimerin yritys teki tuottoisan sopimuksen Paramountin kanssa, mutta heidän vuoden 1990 elokuvansa Days of Thunder ei enää menestynyt. Kylillä puhuttiin holtittomasta käytöksestä ja kohtuuttomasta rahantuhlauksesta. Elokuva ylitti budjettinsa ja maksoi yli nelinkertaisesti studion keskimääräiseen elokuvaan verrattuna. Neuvotteluiden jälkeen pari lähti Paramountilta Disneylle.
Simpsonin huumeiden käyttö johti Bruckheimerin ja Simpsonin liikekumppanuuden kariutumiseen. Simpson palkkasi huumevieroitusta varten lääkärin, mutta lääkäri itse kuoli yliannostukseen Simpsonin kartanossa. Simpson kuoli 52-vuotiaana vuonna 1996 sydänkohtaukseen, jonka aiheutti kokaiinin ja reseptilääkkeiden yliannostus.
Elokuvat tuottajana

1983 Flashdance
1984 Beverly Hills Cop
1984 Thief of Hearts
1986 Top Gun
1987 Beverly Hills Cop II
1990 Days of Thunder
1994 The Ref
1995 Pahat pojat
1995 Purppuravyöhyke
1995 Levottomat sielut
1996 The Rock – paluu helvettiin
Kirjallisuutta

Julia Phillips: You'll Never Eat Lunch in This Town Again
You’ll Never Make Love in This Town Again
Charles Fleming: High Concept: Don Simpson and the Hollywood Cultures of Excess
Aiheesta muualla

Podcast "The Don"
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  IdRef
Markus Kronholm

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Pietarsaari, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 171 cm
Junioriseurat
1995–2009: Jaro
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | JBK | 38 | (4) |
| 2010–2014 | Jaro | 128 | (5) |
| 2011–2014 | → JBK | 3 | (0) |
| 2015 | JBK | 22 | (8) |
| 2016–2017 | Jaro | 51 | (6) |
| 2018–2019 | JBK | 28 | (5) |
| 2020–2024 | Jaro | 118 | (10) |
| Yhteensä | Yhteensä | 388 | (38) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. lokakuuta 2024.
Markus Kronholm (s. 2. huhtikuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Ykkösessä pelannutta FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kronholm on FF Jaron kasvatti. Ensimmäisen kerran hän pelasi FF Jaron edustusjoukkueessa 20. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa FC Honkaa vastaan. Veikkausliigassa hän debytoi 17. huhtikuuta 2010 vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Yhden Kakkosessa pelatunJBK-kauden jälkeen Kronholm palasi sarjatasoa ylemmäs Jaroon.
Kaikiaan Markus Kronholm on pelannut kausien 2010–2014 aikana Veikkausligaa Jaron riveissä 128 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän oli mukana lokakuussa 2024 Jaron varmistaessa nousun Veikkausliigaan kaudeksi 2025.
Aiheesta muualla

Kronholmin pelaajakortti Soccerwayn sivulla
Dáil Éireann

| Dáil Éireann |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  Irlannin parlamentin alahuone
Johto
Ceann Comhairle:  Seán Ó Fearghaíl (FF) 10. maaliskuuta 2016 alkaen
Kokoonpano
Edustajia:  160
 
Puolueet:  Hallitus (80)      Fianna Fáil (36)       Fine Gael (34)       Vihreä puolue (10) Oppositio (79)      Sinn Féin (36)       Työväenpuolue (7)       Sosiaalidemokraatit (6)       Solidarity–PBP (5)       Aontú (1)       RTOC (1)       sitoutumattomat (23) Ceann Comhairle (1)      Seán Ó Fearghaíl (1)
Vaalit
Valintatapa:  siirtoäänivaalitapa
Viimeisimmät vaalit:  26. helmikuuta 2016
Kokouspaikka
 Dáilin istuntosali
 Leinster House, Dublin
Kotisivut
 http://www.oireachtas.ie
Dáil Éireann on Irlannin parlamentin eli Oireachtasin alahuone, jonka jäsenet valitaan viiden vuoden välein suhteellisella vaalitavalla ja siirtoäänimenetelmällä. Dáil Éireann on kokoontunut vuodesta 1922 lähtien Leinster Housessa Dublinissa.
Edustajat

Dáil Éireannin jäsenen virallinen iirinkielinen nimi on Teachta Dála, mikä tarkoittaa edustajaa Dáilissa. Jäseniä kutsutaan yleensä edustajiksi (engl. deputy) tai käytetään lyhennettä TD. Irlannin perustuslain mukaan 20 000–30 000 henkeä kohden on oltava vähintään yksi edustaja. Dáil Éireannissa on 160 edustajaa, jotka edustavat 39:ää vaalipiiriä. Jokaisesta vaalipiiristä valitaan kolme, neljä tai viisi edustajaa.
Historia

Dáil Éireannin ensimmäinen kokous pidettiin tammikuussa vuonna 1919 Mansion Housessa Dublinissa sen jälkeen, kun radikaali vapausliike Sinn Féin oli saanut edellisenä vuonna järjestetyissä Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaaleissa 73 edustajaa alahuoneeseen. Edustajat kieltäytyivät tulemasta alahuoneeseen ja järjestäytyivät Irlannin kansalliskokoukseksi. Dáil Éireann hyväksyi niukalla äänten enemmistöllä järjestelyn, jolla Irlannista tehtiin vuonna 1922 Yhdistyneen kuningaskunnan dominio ja Irlannin vapaavaltio. Éamon de Valeran johtama vähemmistö kieltäytyi hyväksymästä ratkaisua, koska se jätti Pohjois-Irlannin vapaavaltion ulkopuolelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dáil Éireann Wikimedia Commonsissa
Jupiter (mopo)

Jupiter oli 1960-luvulla Suomessakin myyty, alun perin norjalainen mopomerkki. Siinä oli saksalaisvalmisteinen Sachs-moottori.
1960-luvun alun Jupiter-mopojen perusmalli oli Norjassa valmistettu, levyvahvisteisella putkirungolla varustettu Jupiter 50. Luksusmallissa Jupiter 219 oli länsisaksalainen levyrunko. Kevytmoottoripyöräksi luokiteltu Jupiter 220 (vaikkakin iskutilavuudeltaan vain 50 cm³) oli tarkoitettu kahdelle hengelle, ja neljäs malli Suomen markkinoilla oli Jupiter KTM -skootteri. Kaikkia näitä valmistettiin SOK:n Jupiter-tehtaassa Tampereen Messukylässä.
Jupiter-mopoja ja -polkupyöriä myivät Suomessa SOK:n osuuskaupat ja Sokos-tavaratalot.
Syväjäädytetty opettaja

| Syväjäädytetty opettaja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ulpu Tolonen
Käsikirjoittaja:   Noora Männistö  Päivi Partanen 
Kuvaaja:   Juhani Valasvaara  Mauri Aalto  Pekka Mäkinen 
Leikkaaja:  Jorma Kuusisto
Pääosat:   Harri Tirkkonen  Kari Kihlström 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  Suomi 21. joulukuuta 1971
Kesto:  38 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syväjäädytetty opettaja on Ulpu Tolosen ohjaama tieteislyhytelokuva vuodelta 1971. Elokuva kertoo opettaja Mikael Otsolasta, joka elvytetään henkiin syväjäädytyksestä vuonna 2034.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Harri Tirkkonen   | … |  opettaja Mikael Otsola   |
|  Kari Kihlström   | … |  syväjäädytyslaitoksen johtaja   |
|  Ensio Sallinen	  | … |  professori WY-74-1976   |
|  Maija-Liisa Pohjola   | … |  tohtori KG-67-1986   |
|  Marjaana Lehto	  | … |  tytär   |
Aiheesta muualla

Elokuva katsottavissa Yle Areenassa
Syväjäädytetty opettaja. Yle Elävä arkisto
Syväjäädytetty opettaja Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vladislav III

Vladislav III, Marcello Bacciarelli 1768-1771
Vladislav III:n sinetti 1438 (rajattu)
Vladislav III:n mestaus sulttaani Murad II:n hovissa, ottomaanien valtakunnan aikainen minitatyyri
Vladislav III (puol. Władysław III Warneńczyk); (1424–1444) oli Puolan kuningas vuosina 1434–1444 ja Unkarin kuningas vuosina 1440–1444.
Suku

Vladislav oli Vladislav II Jagiellon ja tämän neljännen puolison Sofia Holszańskan (puol. Zofia Holszańska); (n. 1405–1461) vanhin poika. Hänen nuorempi veljensä oli Puolan kuningas Kasimir IV Jagiellon. Hänen sisarpuolensa oli prinsessa Hedwig Jagiellon (1408–1431) isän toisesta avioliitosta Anna Celjen (1386–1416) kanssa, joka oli Celjen kreivi Vilhelmin ja Puolan prinsessa Annan tytär.
Kuningas

Hän seurasi isäänsä valtaistuimelle kymmenvuotiaana. Useimmat päätökset teki kuitenkin hänen isänsä läheinen ystävä, Krakovan piispa Oleśnicki. Tämä järjesti myös sen, että Unkarin Habsburgeja vastustavat aateliset äänestivät Vladislavin kuninkaaksi vuonna 1440 kuningas Albrekt II:n kuoltua. Tästä seurasi kuitenkin kolmen vuoden sisällissota, kun Albrektin leski kuningatar Elisabet Luxemburgilainen (1409–1442), joka oli Sigismund I:n ainoa tytär Unkarin kuningatar omalla oikeudellaan, yritti saada kruunun vastasyntyneelle pojalleen Ladislaus V:lle.
Varnan ristiretki

Vuonna 1443 Vladislav ja hänen tärkein unkarilainen tukijansa János Hunyadi johtivat 40 000 miehen armeijan Balkanille. He saivat turkkilaiset vetäytymään Serbiasta ja Albaniasta. Kaksi päivää kymmenvuotisen rauhansopimuksen solmimisen jälkeen Vladislav rikkoi sen uskonnon nimissä, koska paavin legaatin, kardinaali Giuliano Cesarinin mukaan ei-kristittyjen kanssa tehdyt sopimukset eivät olleet päteviä ja hyökkäsi uudelleen turkkilaisten kimppuun. Turkkilaiset voittivat Varnan taistelun ja Vladislav sai taistelussa surmansa, kuten myös kardinaali Cesarini.
Varnan taistelu käytiin 10. marraskuuta 1444 Varnan lähellä Itä-Bulgariassa. Ottomaanien armeija sulttaani Murad II:n johdolla, joka ei varsinaisesti hallinnut tuolloin sulttaanikuntaa, voitti Vladislav III:n ja yhdistettyjen kristittyjen joukkojen komentajan János Hunyadin sekä Valakian prinssi Mircea II:n komentamat ristiretkeläiset. Se oli Varnan epäonnistuneen ristiretken viimeinen taistelu ja viimeinen yritys estää Osmanien valtakunnan laajentuminen Balkanille.
Vladislav oli naimaton eikä hänellä ollut lapsia.
Tuomas (Suomen piispa)

| Tuomas |
| --- | --- |
Edeltäjä:  Folkvinus
Seuraaja:  Bero
Henkilötiedot
Syntynyt: ? Englanti
Kuollut: Ennen 1248 Visby
Tuomas (myös Thomas; k. 1248 (oletettavasti) Visby, Ruotsi) oli Suomen piispa mahdollisesti vuosina 1220–1245. Tuomas oli tiettävästi Suomen kolmas tai neljäs piispa sekä ensimmäinen, josta on varmoja tietoja. Hän oli mahdollisesti englantilaissyntyinen.
Tuomas muistetaan katolisen kirkon aseman jonkinasteisesta vakiinnuttamisesta Suomessa sekä osallistumisestaan Nevan taisteluun vuonna 1240. Hän oli myös järjestämässä kauppasaartoa Novgorodia vastaan vuonna 1221 ja toimi piispana vuoden 1237 Hämeen kapinan aikana.
Elämä > Tausta

Paavali Juustenin 1500-luvulla laatiman Suomen piispainkronikan mukaan Tuomas oli syntyjään englantilainen ja toimi ennen piispaksi nimitystään Uppsalan tuomiokapitulin kaniikkina. Uppsalan tuomiokapitulin muodostivat 1200-luvun alussa englantilaiset benediktiinimunkit. Piispainkronikan mukaan Tuomas olisi Ruotsissa asuessaan kuulunut benediktiinien sijasta ”saarnaajaveljien sääntökuntaan” eli dominikaaneihin, mutta dominikaanit eivät toimineet pohjoismaissa vielä vuoden 1220 tienoilla, jolloin Tuomaan oletetaan tulleen Suomeen. Kyseessä saattaa olla väärinkäsitys, sillä Tuomas oli läheisissä suhteissa dominikaaneihin piispakautenaan ja sen jälkeen. On pidetty mahdollisena, että Tuomas olisi ennen piispaksi tuloaan opiskellut Pariisin yliopistossa Ranskassa.
Elämä > Myöhemmät vuodet

Piispanvirasta erottuaan Tuomas asettui asumaan Visbyn dominikaaniluostariin Gotlantiin. Hän kuoli vuonna 1248 ja hänet haudattiin Visbyn Pyhän Nikolauksen kirkkoon.
Tuomas oli kaikesta päätellen oppinut henkilö. Hän hankki laajan kirjakokoelman, joka käsitti 58 käsinkirjoitettua teosta. Teokset olivat pääasiassa Raamatun eri laitoksia kommentaareineen sekä kirkollista oikeutta käsitteleviä käsikirjoituksia. Tuomas testamenttasi kokoelmansa Sigtunan dominikaaniluostarille. Useat kokoelman teokset olivat lähtöisin Pariisista ja tuolloin uudehkoja. Yksi niistä oli ranskalaisen Hugo de Sancto Caron teos, joka on vanhin kokonaisuutena säilynyt Suomeen tuotu käsikirjoitus, tosin sitä säilytetään nykyään Uppsalassa.
Kulttuurissa

Historiantutkija Gabriel Reinin vuonna 1839 julkaisema teos Biskop Thomas och Finland i hans tid oli ensimmäinen Suomen historiaa käsittelevä ruotsinkielinen kirja. Tuomasta käsitteleviä kaunokirjallisia teoksia ovat muun muassa Santeri Ivalon historiallinen romaani Tuomas piispa (1901) ja Eino Leinon näytelmä Tuomas piispa (1909).
Einojuhani Rautavaara on säveltänyt oopperan Thomas, joka kantaesitettiin Joensuun laulujuhlilla vanhan Kalevalan 150-vuotisjuhlavuonna 1985. Ooppera kertoo tyylitellysti ja vapaasti mielikuvitusta käyttäen Tuomaksen tarinaa, painottuen Nevan-sotaretkeen.
Aiheesta muualla

Lauri Santamäki : Tuomas-piispa - Suomen ensimmäinen tunnettu valtiomies, Aamulehti, 25.11.1934, nro 319, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lauri Santamäki : Tuomas-piispa - Suomen ensimmäinen tunnettu valtiomies, osa II, Aamulehti, 02.12.1934, nro 326, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Folkvinus | Suomen piispa 1220?–1245 | Seuraaja: Bero |
| n k Turun ja Suomen arkkipiispat |
| --- | --- | --- |
| Katoliset piispat (1134–1550) |  Henrik* (1134–1158)  Rodolfus* (~1202–~1209)  Folkvinus* (~1210–~1234)  Tuomas (~1234–1245)  Bero I (~1248–1258)  Ragvald I (1258–1266)  Catillus (1266–1286)  Johannes (1286–1290)  Maunu I (1291–1308)  Ragvald II (1309–1321)  Pentti Gregoriuksenpoika (1321–1338)  Hemming (1338–1366)  Henrik Hartmanninpoika (1366–1367)  Johannes Pietarinpoika (1367–1370)  Johannes Westfal (1370–1385)  Bero Balk (1385–1412)  Maunu Tavast (1412–1450)  Olavi Maununpoika (1450–1460)  Konrad Bitz (1460–1489)  Maunu III Särkilahti (1489–1500)  Lauri Suurpää (1500–1506)  Johannes Olavinpoika (1506–1510)  Arvid Kurki (1510–1522)  Ericus Svenonius (1523–1527)  Martti Skytte (1528–1550)  |  |
| Luterilaiset piispat (1554–1817) |  Mikael Agricola (1554–1557)  Pietari Follingius (1558–1563)  Paavali Juusten (1563–1575)  Ericus Erici Sorolainen (1583–1625)  Isaacus Rothovius (1627–1652)  Aeschillus Petraeus (1652–1657)  Johannes Terserus (1658–1664)  Johannes Gezelius vanhempi (1664–1690)  Johannes Gezelius nuorempi (1690–1718)  Herman Witte (1721–1728)  Lars Tammelin (1728–1733)  Jonas Fahlenius (1734–1748)  Johan Browallius (1748–1755)  Karl Fredrik Mennander (1757–1775)  Jakob Haartman (1776–1788)  Jakob Gadolin (1788–1802)  Jakob Tengström (1803–1817)  |  |
| Luterilaiset arkkipiispat (1817–) |  Jakob Tengström (1817–1832)  Erik Gabriel Melartin (1833–1847)  Edvard Bergenheim (1850–1884)  Torsten Thure Renvall (1884–1898)  Gustaf Johansson (1899–1930)  Lauri Ingman (1930–1934)  Erkki Kaila (1935–1944)  Aleksi Lehtonen (1945–1951)  Ilmari Salomies (1951–1964)  Martti Simojoki (1964–1978)  Mikko Juva (1978–1982)  John Vikström (1982–1998)  Jukka Paarma (1998–2010)  Kari Mäkinen (2010–2018)  Tapio Luoma (2018–)  |  |
*=historiallisuus epävarmaa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo 
Tuomas Nevan sotaretkellä, Aarno Karimon historiamaalaus 1900-luvulta.
Ekologinen kompensaatio

Ekologisella kompensaatiolla (engl. biodiversity offsetting, ecological compensations) tarkoitetaan menettelyä, jolla taloudellisen toiminnan, kuten esimerkiksi rakentamisen tai teollisuuden, johdosta elinympäristölle aiheutettu haitta hyvitetään (eli kompensoidaan) parantamalla elinympäristön tilaa toisaalla. Hyvitys voidaan tuottaa joko suojelemalla, kunnostamalla tai ennallistamalla luonnonympäristöä. Luonnolle haittaa aiheuttavan toiminnan suunnitteluvaiheessa on toimijan etsittävä toimintatapa, jolla on mahdollisimman pienet negatiiviset vaikutukset luonnolle. Ekologinen kompensaatio on viimeinen porras ympäristölle aiheutettujen haittojen lievennyshierarkiassa. Lievennyshierarkian mukaisesti ympäristöhaittoja tulee ensisijaisesti välttää ja minimoida heikentävässä toiminnassa sekä ennallistamalla lieventää haitta-alueella.
Ekologinen kompen­saatio tuo pilaaja maksaa -periaatteen luonnonsuojeluun: luontoa heikentävä taho hyvittää aiheuttamansa heikennyksen. Ekologiset kompensaatiot voivat olla yhteiskunnassa joko vapaaehtoisia tai lakisääteisiä. Ekologisia kompensaatioita voidaan kuvata markkinapohjaiseksi luonnonsuojelukeinoksi. Yritykset tai toimijat, jotka aiheuttavat haittaa muodostavat kysynnän kompensaatioille ja maanomistajat tai muut toimijat, jotka voivat ennallistaa tai suojella luontokohteita ovat tarjoajia ja luontotyypit ovat kaupan kohde.
Ekologiset kompensaatiot eivät ole sama asia kuin päästökompensaatiot, joilla hyvitetään ilmastonmuutosta kiihdyttäviä kasvihuonepäästöjä. Ekologisissa kompensaatioissa haitta ja hyvitys kohdistuvat biodiversitettiin, eli elinympäristöihin ja lajeihin.