stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kukkauunilintu

| Kukkauunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Hippiäisuunilinnut Abrornis
Laji::  maculipennis
Kaksiosainen nimi
 Abrornis maculipennis  (Blyth, 1867) 
Synonyymit
 Phylloscopus maculipennis 

Katso myös
   Kukkauunilintu Wikispeciesissä   Kukkauunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kukkauunilintu (Abrornis maculipennis) on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Kashmirista itään Himalajan vuorijonoa seuraten eteläiseen Kiinaan, Myanmariin, Luoteis-Thaimaahan, Laosiin ja Vietnamiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Nepalista vuonna 1867.
The Skull

| The Skull Trouble |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): Bill Metoyer, Brian Slagel
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 43.03
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Troublen muut julkaisut
| Psalm 9 1984 | The Skull 1984 | Run to the Light 1985 |
The Skull on chicagolaisen Trouble-yhtyeen toinen ja synkin doom metal -albumi. Se julkaistiin vuonna 1985. Edeltäjänsä tapaan sitä pidetään yhtenä genren klassikoista. Albumi nauhoitettiin Preffered Sound -studiossa Woodland Hillsissa ja Track Recordilla Los Angelesissa. Albumin tuottivat jälleen Bill Metoyer, Brian Slagel ja Trouble. Ennen albumin julkaisua yhtye teki haastattelun eräällä yhdysvaltalaisella kaapelikanavalla ja esitti livenä studiossa vanhan ja uuden albumin kappaleita. Albumilla yhtye antaa erityiskiitokset roudarille Ron Holznerille, joka toimi basistina kiertuilla Sean McAlliserin lähdettyä yhtyeestä. Albumin nauhoitusten jälkeen myös rumpali Jeff Olson jätti yhtyeen ja hänen tilalleen tuli Dennis Lesh.
Musiikillisesti albumi jatkaa Judas Priestin ja Black Sabbathin perinteiden mukaista raskasta linjaa. The Skull on yhtyeen painostavin, synkin ja masentavin albumi. Sanoituksissa kuitenkin heijastui toivon kipinä kristillisestä näkökulmasta, näennäisestä lohduttomuudesta huolimatta. Sanoittaja Eric Wagner on kertonut eräässä haastattelussa, että tuolloiset raamatulliset sanoitukset olivat paras tapa ilmaista yhtyeen tuntemuksia, ilman mitään evankeliointitarkoitusta. Ennen kaikkea sanat kuvastavat yhtyeen tuolloista huonoa henkilökohtaista olotilaa. Myöhemmin sanoitukset muuttuivat henkilökohtaisemmiksi, raamatullisten teemojen jääden taka-alalle. The Skull jäi edeltäjänsä varjoon, vaikka monet pitävät sitä yhtenä 1980-luvun merkittävimmistä doom metal -albumeista.
Kappaleet

Pray for the Dead – 5.52
Fear No Evil – 4.11
The Wish – 11.34
The Truth Is, What Is – 4.36
Wickedness of Man – 5.46
Gideon – 5.09
The Skull – 5.53
Kokoonpano

Eric Wagner –­ laulu
Rick Wartell –­ kitara
Bruce Franklin –­ kitara
Sean McAllister ­– basso
Jeff Olson – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

The Skull Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Skull Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kolme vuodenaikaa

| Kolme vuodenaikaa> Ba mua |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Bui
Käsikirjoittaja:   Tony Bui  Timothy Linh Bui 
Tuottaja:   Jason Kliot  Joana Vicente  Tony Bui 
Säveltäjä:  Richard Horowitz
Kuvaaja:  Lisa Rinzler
Leikkaaja:  Keith Reamer
Pääosat:   Nguyễn Ngọc Hiệp  Đơn Dương  Nguyễn Hữu Được  Zoe Bui  Trần Mạnh Cường  Harvey Keitel  Hoàng Phát Triệu 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Vietnam, Yhdysvallat
Levittäjä:  October Films
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  113 min, Yhdysvallat 104 min
Alkuperäiskieli:  vietnam
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolme vuodenaikaa (vietn. Ba mùa) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Tony Buiin ohjaama vietnamilainen elokuva.
Elokuva kertoo Hồ Chí Minhin kaupungin eli entisen Saigonin menneisyydestä, nykyisyydestä ja tulevaisuudesta. Runollinen tarina pyrkii luomaan kuvaa vietnamilaisen kaupunkikulttuurin länsimaistumisesta. Elokuvan henkilöiden polut risteävät heidän totutellessa uusiin viiden tähden hotelleihin, valomainoksiin ja muihin uusiin asioihin.
Vietnamilaisten näyttelijöiden ohella elokuvassa nähdään Harvey Keitel.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nguyễn Ngọc Hiệp  | … |  Kien An   |
|  Đơn Dương  | … |  Hai   |
|  Trần Mạnh Cường  | … |  opettaja Dao   |
|  Zoe Bui  | … |  Lan   |
|  Harvey Keitel  | … |  James Hager   |
|  Nguyễn Hữu Được  | … |  Woody   |
Lähde:
Käännös suomeksi
Sundansieppokerttu

| Sundansieppokerttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Aasiansieppokertut Seicercus
Laji::  grammiceps
Kaksiosainen nimi
 Seicercus grammiceps  Strickland, 1849 

Katso myös
   Sundansieppokerttu Wikispeciesissä   Sundansieppokerttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sundansieppokerttu (Seicercus grammiceps) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sundansieppokerttua tavataan Indonesiassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelä-Yhdysvallat

Etelä-Yhdysvallat Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston määrittelemänä.
Etelä-Yhdysvallat tai Etelävaltiot (engl. Southern United States, usein myös American South, Dixie, Dixieland tai the South) on kuudentoista Yhdysvaltojen osavaltion muodostama kokonaisuus maan kaakkois­osassa. Tähän alueeseen kuuluvia osavaltioita ovat Alabama, Arkansas, Delaware, Florida, Georgia, Kentucky, Louisiana, Maryland, Mississippi, Oklahoma, Pohjois-Carolina, Etelä-Carolina, Tennessee, Texas, Virginia ja Länsi-Virginia. Myös Columbian liittopiiri lasketaan kuuluvan Etelään. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Etelä-Yhdysvalloissa asui n. 114 600 000 ihmistä.
Etelävaltiot tunnetaan kulttuuristaan ja historiastaan. Vuosina vuosina 1861–1865 Yhdysvalloista irtautuneet etelävaltiot perustivat Amerikan konfederaation. Alueelle on kehittynyt omia tapoja, musiikkityylejä ja ruokatyyppejä, jotka eroavat muusta Yhdysvalloista. Etelän suurimmat etniset ryhmät ovat eurooppalaiset (erityisesti englantilaiset, skotit, Irlannin skotit (Ulsterin protestantit), irlantilaiset, saksalaiset, ranskalaiset ja espanjalaiset), afrikkalaiset ja jossain määrin intiaanit.
Suurimmat kaupungit

Etelävaltiot olivat vielä 1940-luvulla maatalousyhteiskuntia, mutta urbanisoituivat myöhemmin. Etelä-Yhdysvaltain suurin kaupunki on nykyään Texasin Houston.
| Sija | Kaupunki | Osavaltio | Väkiluku (arvio vuodelta 2018) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Houston |  Texas | 2 325 502 |
| 2 | San Antonio |  Texas | 1 532 233 |
| 3 | Dallas |  Texas | 1 345 047 |
| 4 | Austin |  Texas | 964 254 |
| 5 | Jacksonville |  Florida | 903 889 |
| 6 | Fort Worth |  Texas | 895 008 |
| 7 | Charlotte |  Pohjois-Carolina | 872 498 |
| 8 | Washington, D.C. |  Columbian liittopiiri | 702 455 |
| 9 | El Paso |  Texas | 682 669 |
| 10 | Nashville |  Tennessee | 669 053 |
| 11 | Memphis |  Tennessee | 650 618 |
| 12 | Oklahoma City |  Oklahoma | 649 021 |
| 13 | Louisville |  Kentucky | 620 118 |
| 14 | Baltimore |  Maryland | 602 495 |
| 15 | Atlanta |  Georgia | 498 044 |
| 16 | Miami |  Florida | 470 914 |
| 17 | Raleigh |  Pohjois-Carolina | 469 298 |
| 18 | Virginia Beach |  Virginia | 450 189 |
| 19 | Tulsa |  Oklahoma | 400 669 |
| 20 | Arlington |  Texas | 398 112 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matkaopas aiheesta South (United States of America) Wikivoyagessa (englanniksi)
Houston
Jacksonville
Washington D.C.
Nashville
Transformers – Tuhon aikakausi

| Transformers – Tuhon aikakausi> Transformers: Age of Extinction |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Bay
Käsikirjoittaja:  Ehren Kruger
Perustuu:  Hasbron lelusarjaan Transformers
Tuottaja:   Don Murphy  Tom DeSanto  Lorenzo di Bonaventura  Ian Bryce 
Säveltäjä:  Steve Jablonsky
Kuvaaja:  Amir Mokri
Leikkaaja:   William Goldenberg  Roger Bartonz  Paul Rubell 
Pääosat:   Mark Wahlberg  Stanley Tucci 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   di Bonaventura Pictures  Hasbro Studios  China Movie Channel  Angry Films  Jiaflix Enterprises 
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   19. kesäkuuta 2014  27. kesäkuuta 2014  27. kesäkuuta 2014
Kesto:  165 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  210 000 000 dollaria
Tuotto:  1 104 039 076 dollaria
Edeltäjä:  Transformers: Kuun pimeä puoli
Seuraaja:  Transformers: Viimeinen ritari
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Transformers – Tuhon aikakausi (engl. Transformers: Age of Extinction) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-kiinalainen tieteiselokuva, joka perustuu Hasbron Transformers-leluihin. Se on vuoden 2011 elokuvan Transformers: Kuun pimeä puoli jatko-osa sekä Transformers-elokuvasarjan neljäs osa, joka sijoittuu viisi vuotta Chicagon taistelun jälkeen. Edeltäjiensä tavoin, tämänkin elokuvan ohjasi Michael Bay ja käsikirjoitti Ehren Kruger. Pääosaa esittää Mark Wahlberg ja Peter Cullen on yhä Optimus Primen ääninäyttelijänä. Tämä on elokuvasarjan ensimmäinen osa, jossa ei esiinny yksikään aiempien elokuvien ihmisnäyttelijä, vaan kaikki ovat uusia. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa ja Suomessa 27. kesäkuuta 2014.
Elokuva sai suurelta osin huonot arvostelut, ja sai muun muassa seitsemän Golden Raspberry -ehdokkuutta, Bayn voitettua huonoimman ohjauksen ja Kelsey Grammerin voitettua huonoimman miessivuosan palkinnon. Ylistystä saivat kuitenkin elokuvan visuaaliset efektit, toimintakohtaukset, musiikki, sekä Wahlbergin ja Stanley Tuccin roolisuoritukset. Huonoista kritiikeistä huolimatta, elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 1,104 miljardia dollaria.
Viides elokuva, Transformers: Viimeinen ritari, sai ensi-iltansa 21. kesäkuuta 2017, Bayn palatessa ohjaajaksi sekä Wahlbergin ja Cullenin palatessa tuttuihin rooleihinsa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Wahlberg  | … |  Cade Yeager   |
|  Stanley Tucci  | … |  Joshua Joyce   |
|  Kelsey Grammer  | … |  Harold Attinger   |
|  Nicola Peltz  | … |  Tessa Yeager   |
|  Jack Reynor  | … |  Shane Dyson   |
|  Sophia Myles  | … |  Darcy Tirrel   |
|  Bingbing Li  | … |  Su Yueming   |
|  Titus Welliver  | … |  James Savoy   |
|  T. J. Miller  | … |  Lucas Flannery   |
|  James Bachman  | … |  Gill Wembley   |
|  Thomas Lennon  | … |  Valkoisen talon kansliapäällikkö   |
|  Charles Parnell  | … |  CIA:n pääjohtaja   |
|  Melanie Specht  | … |  Joshuan assistentti   |
|  Abigail Klein  | … |  Joshuan assistentti   |
|  Greg Anderson  | … |  Joshuan assistentti   |
|  Victoria Summer  | … |  Joshuan assistentti   |
|  Edward T. Wilburn  | … |  cameo   |
|  Han Geng  | … |  cameo   |
Rooleissa > Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Cullen  | … |  Optimus Prime   |
|  Frank Welker  | … |  Galvatron   |
|  John Goodman  | … |  Hound   |
|  Ken Watanabe  | … |  Drift   |
|  Robert Foxworth  | … |  Ratchet   |
|  John DiMaggio  | … |  Crosshairs   |
|  Mark Ryan  | … |  Lockdown   |
|  Reno Wilson  | … |  Brains   |
Tuotanto

Edellisistä elokuvista poiketen elokuva toteutettiin vahvalla yhteistyöllä kiinalaisten, kuten China Movie Cannelin ja Jiaflix Enterprisesin, kanssa.
Tuotanto > Roolitus

Elokuvan ihmisroolitus oli aiempiin verrattuna aivan uusi ja lisäksi Optimus Primen ja Bumblebeen ulkonäköjä oli muutettu. Ensimmäisenä uuteen roolikaartiin valittiin Mark Wahlberg, joka on näytellyt myös eräässä toisessa Bayn ohjaamassa elokuvassa nimeltä Pain & Gain. Wahlbergin hahmo on Cade Yeager, yksinhuoltajaisä ja rahapulasta kärsivä keksijä. Nicola Peltz valittiin näyttelemään Caden tytärtä, Tessaa, ja Jack Reynor Tessan poikaystävää ja ralliautoilija Shane Dysonia.
Kelsey Grammer näyttelee transformereita vastustavaa virkamiestä. Nälkäpeli-elokuvista tuttu Stanley Tucci näyttelee keinotekoisia transformereita luovan yhtiön johtajaa, televisiosarjasta Moonlight tuttu Sophia Myles tämän geologiassistenttia, sekä elokuvasta Resident Evil: Retribution tuttu kiinalaisnäyttelijä Li Bingbing yhtiön kiinalaista yhteistyökumppania. T. J. Miller näyttelee Caden mekaanikkotoveria sekä Titus Welliver transformereita metsästävien agenttien kenttäjohtajaa.
Kiinalainen pop-laulaja Han Geng nähdään pienessä roolissa kitaransoittajana, jonka auto joutuu Lockdownin magneettiaseen uhriksi, ja General Motorsin globaalin suunnittelun varapuheenjohtaja Edward T. Welburn näyttelee yhtä KSI:n työntekijää.
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuvaa kuvattiin Los Angelesissa, Monument Valleyssa, Texasissa, Detroitissa, Chicagossa ja Hongkongissa.
Tuotanto > Musiikki

Elokuvan tunnuskappale on Imagine Dragonsin ”Battle Cry”. Skrillex teki elokuvaan osan ääniefekteistä, mukaan lukien Dinobottien äännähtelyt.
Elokuvan sävellykset julkaistiin kahtena eri albumina 30. kesäkuuta ja 3. heinäkuuta 2014. Osa ääniraidoista sisältä osia "Battle Cry" -kappaleesta.
Hương Thanh

Huong Thanh
Hương Thanh (s. 1959 Hồ Chí Minhin kaupunki) on vietnamilainen laulaja.
Hương syntyi perinnemuusikkojen sukuun. Hänen isänsä Hữu Phước oli tunnettu cải lương -kansanoopperan laulaja, ja myös hänen siskonsa Hương Lan on laulaja. Hương aloitti musiikilliset opintonsa 10-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran lavalla 16-vuotiaana. Hän muutti Pariisiin vuonna 1977 ja esiintyi cải lương -taiteilijana eri Euroopan maihin. Vuonna 1995 Hương tapasi Nguyên Lên, joka tutustutti hänet jazziin. Sittemmin Hương on esiintynyt sekä suurten jazzorkesterien kanssa että yhden muusikon tai pienen yhtyeen säestämänä. Vuonna 1996 hän lauloi Nguyên Lên levyllä Tales from Viêt-nam, joka palkittiin muiden muassa Diapason d'Orilla ja Le Monde de la musiquen CHOC-tunnustuksella. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Moon and Wind (1999), ja neljäs albumi Fragile Beauty (2007) oli siihen mennessä artistin kaupallisesti menestynein. Vuonna 2007 Huong sai ensimmäisenä vietnamilaisartistina France Musiquen maailmanmusiikkipalkinnon.
Hươngin yhteistyökumppaneihin ovat Nguyên Lên ohella kuuluneet muiden muassa sisko Hương Lan, Paolo Fresu, Tino di Geraldo, Renaud Garcia-Fons, Étienne M'Bappé, Richard Bona, Paul McCandless, Dhafer Youssef, Ballaké Sissoko, Jason Carter ja Franck Tortiller. Camkytiwa-kvartetissa Hương toimi yhdessä Fumie Hiharan, Yan Lin ja E'Joung-jun kanssa. Kvartetilta ilmestyi albumi Camkytiwa "Les Fleurs du Levant" (2013). Hương on pitkään tehnyt esiintymisiä Guimet-museossa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
HMS Lauderdale

| HMS Lauderdale |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Southampton
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1939
Laskettu vesille:  5. elokuuta 1941
Palveluskäyttöön:  24. joulukuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikan laivastolle 1946 nimellä Aigaion
Loppuvaihe:  romutettu 1960
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  25,5 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  164
Aseistus
Aseistus:  6 x QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 2 x Oerlikon 20 mm 2 x nelipiippuista Vickers .50" Mk III -konekivääriä 6 x syvyyspomminheitintä
HMS Lauderdale (viirinumero L95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 työnumerolla J6153 vuoden 1939 hätäohjelmassa (engl. War Emergency Programme) John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 12. joulukuuta telakkanumerolla 1212. Alus laskettiin vesille 5. elokuuta 1941. Alus nimettiin Berwickshiressä pidetyn ketunmetsästyksen mukaan. Se on ainoa täten nimetty alus Britannian kuninkaallisessa laivastossa. Alus valmistui 24. joulukuuta.
Alus on ainoa Hunt-luokan alus, joka on matkannut Atlantin ylitse Kanadaan. Sen matkan tarkoituksena oli tutkia alustyypin sopivuutta palvella Town-luokan alusten rinnalla Kanadan laivastossa. Se kuitenkin todettiin sopimattomaksi Kanadan laivastolle lähinnä heikon toimintasäteen vuoksi.
Kanariantiltaltti

| Kanariantiltaltti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Uunilinnut Phylloscopus
Laji::  canariensis
Kaksiosainen nimi
 Phylloscopus canariensis  (Hartwig, 1886) 

Katso myös
   Kanariantiltaltti Wikispeciesissä   Kanariantiltaltti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanariantiltaltin muna.
Kanariantiltaltti (Phylloscopus canariensis) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on Kanariansaarten kotoperäinen laji. Nimialalaji canariensis elää läntisillä saarilla, ja alalaji exsul Lanzarotella. Waldemar Hartwig kuvaili lajin holotyypin Teneriffalta vuonna 1886.
Kiinanuunilintu

| Kiinanuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kertut Sylviidae
Suku::  Uunilinnut Phylloscopus
Laji::  armandii
Kaksiosainen nimi
 Phylloscopus armandii  (Milne-Edwards, 1865) 

Katso myös
   Kiinanuunilintu Wikispeciesissä   Kiinanuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiinanuunilintu (Phylloscopus armandii) on kerttujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Nimialalaji armandii elää Kiinan keski- ja koillisosissa, alalaji perplexus Kiinan keskiosista etelään ja Myanmarin koillisosassa. Alphonse Milne-Edwards kuvaili lajin holotyypin Pekingin länsi- ja luoteispuolen vuorilta vuonna 1865.
Mäntyuunilintu

| Mäntyuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Uunilinnut Phylloscopus
Laji::  tytleri
Kaksiosainen nimi
 Phylloscopus tytleri  Brooks , 1872 

Katso myös
   Mäntyuunilintu Wikispeciesissä   Mäntyuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mäntyuunilintu (Phylloscopus tytleri) on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Afganistanin koillisosan Nuristanista Pohjois-Pakistanin ja Kashmirin alueilla oleville Himalajan rinteille. William Edwin Brooks kuvaili lajin holotyypin Kashmirista ja Shimlasta vuonna 1872.
Eeva-Kaarina Volanen

| Eeva-Kaarina Volanen |
| --- | --- |
 Eeva-Kaarina Volanen vuonna 1962. (Kuva Salme Simanainen)
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1921 Kuusankoski
Kuollut: 27. tammikuuta 1999 (78 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Sakari Puurunen (vih. 1951)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1942–1999
Merkittävät roolit:   ”Antigone”  Antigone  ”Maija Salminen”  Ennen kuin me kaikki olemme hukkuneet  ”Vappu Biörcke”  Katupeilin takana  ”Irina”  Kolme sisarta  ”Jeanne d’Arc”  Leivonen  ”Nina”  Lokki  ”Maiju”  Papin perhe  ”Indran tytär”  Uninäytelmä 
Palkinnot
  Parhaan naispääosan Jussi  Naiskohtaloita (1948)  Ruma Elsa (1949)  Katupeilin takana (1950)  Hallin Janne 1950  Pro Finlandia (1966)  Ida Aalberg -palkinto (1987)  Veteraani-Jussi (1992)  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Eeva-Kaarina Volanen (15. tammikuuta 1921 Kuusankoski – 27. tammikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa 45 vuotta, vuodesta 1945 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1990. Volanen näytteli pää­rooleja lukuisissa näytelmä­kirjallisuuden klassikoissa, mukaan luettuna kuusi Tšehov- ja useita Shakespeare-rooleja. Hänen taiteellinen rekisterinsä oli laaja: hän näytteli komediallisia ingénue-rooleja ja tulkitsi menestyksekkäästi traagisia rooleja, kuten Antigonen. Volanen jatkoi näyttelemistä eläkkeelläkin, minkä lisäksi hän esiintyi lausujana omissa runoiltamissaan. Volanen näytteli myös elokuvissa ja televisiossa sekä radio­kuunnelmissa. Tämän ohella hän teki itse useita teatteri­esityksiä.
Volaselle myönnettiin taiteen akateemikon arvonimi vuonna 1982. Hän sai myös useita palkintoja, muun muassa Pro Finlandian vuonna 1966 ja Ida Aalberg -palkinnon 1987. Hän oli myös kriitikoiden suosiossa eritoten 1940-luvun elo­kuvistaan, joissa hänet luonnehdittiin ”herkäksi, raikkaaksi ja säihkyvän välittömäksi”. Volanen voitti elo­kuva-alan Jussi-palkinnon neljä kertaa. Parhaan naispääosan Jussin hän sai kolme kertaa: vuonna 1948 elokuvasta Naiskohtaloita, vuonna 1949 elokuvasta Ruma Elsa ja vuonna 1950 elo­kuvista Katupeilin takana ja Hallin Janne. Neljännen Jussin hän sai vuonna 1992 elämän­työstään.
Eeva-Kaarina Volasen avio­mies oli professori Sakari Puurunen. Heillä ei ollut lapsia. Volanen kuoli äkilliseen sairaus­kohtaukseen kaksi viikkoa 78-vuotis­päivänsä jälkeen, keski­viikkona 27. tammi­kuuta 1999. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijain­mäelle samaan hautaan puolisonsa kanssa.
Annikki Arni (vasemmalla) on ojentanut Jussi-palkinnon Eeva-Kaarina Volaselle vuoden 1950 Jussi-gaalassa.
Lapsuus ja nuoruus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | ”Minä olen joki-ihminen ja koski-ihminen. --- Voimakkaasti virtaavasta joki­vedestä on tullut minulle koko näyttelijänä olemisen symboli siinä mielessä, että näyttelijän työssäkin tapahtuu koko ajan tällaista voimakasta virtaamista.” | ” |
– Eeva-Kaarina Volanen muistelmissaan
Eeva-Kaarina Volanen syntyi veturin­kuljettaja Toivo Richard Volasen ja Martta Adele Volasen perheeseen. Hänen vanhempansa olivat kotoisin Mäntyharjun Pertunmaalta. Eeva-Kaarinan molemmat isoisät tunnettiin tarinan­iskijöinä, ja myös hänen isänsä sanallinen ilmaisu oli eloisaa. Hänen äitinsä oli harrastelija­näyttelijä, jonka rooli­töitä oli muun muassa Nummi­suutareiden Martta. Hänen muutamaa vuotta vanhempi sisarensa Anna-Liisa oli musiikillisesti lahjakas ja soitti viulua kuusan­koskelaisessa orkesterissa.
Volanen oli liikunnallinen, viihtyi hyvin omissa oloissaan ja hänen suhteensa luontoon oli erityinen, myös aikuisena. Hän oli musikaalinen ja hänen rytmi­tajunsa oli hyvä. Kansakoulun jälkeen hän suoritti Kymi-yhtiön ylläpitämän kaksi­vuotisen ammatti­koulun, joka ei varsinaisesti valmistanut mihinkään – hänen tulevaisuuden suunnitelmansa olivat auki. Hänen vahvuuksiaan olivat tanssi ja liikunta, ja niiden kautta hän vähitellen suuntautui kohti esittävän taiteilijan uraa.
Volanen debytoi Kuusan­kosken Kansan­näyttämön lavalla syys­kaudella 1941. Näyttämö oli perustettu vuonna 1938, ja sen ohjaajaksi oli kutsuttu Veikko Linna. Tanssi­taitonsa ansiosta Volanen sai roolin Lauri Auvisen unkarilais­aiheisessa laulu- ja tanssinäytelmässä Viini­tyttö. Hänen csárdás-tulkintaansa pidettiin ”ilmeikkäänä”. Volasen ensimmäinen puhe­rooli oli Kustaava Hella Wuolijoen draamassa Niska­vuoren nuori emäntä. Myönteisen palautteen ansiosta Linna kannusti Volasta näyttelijän uralle.
Ura teatterissa > Aunuksen Teatteri

Jatkosodan puhjetessa kesällä 1941 Kuusan­kosken Työ­väenteatterin toiminta kuihtui nuorten miesten jouduttua rintamalle. Volanen pääsi Veikko Linnan johtamalle viihdytys­kiertueelle ja vuonna 1942 hän liittyi Aunuksen sota­teatterin riveihin. Aunuksen Teatteria johti Rafael Stenius. Volanen liittyi teatteriin paitsi esiintymis­vietin johdosta, myös isän­maallisuudesta. Hänen rooli­tehtäviään oli muun muassa nais­pää­osa Sabina näytelmässä Jääkärin morsian, jota sittemmin on pidetty hänen tosiasiallisena läpimurtonaan. Aunuksen Teatterin ohjelmisto koostui pääasiassa kevyistä näytelmistä, kuten Agapetuksen Synti­pukki, jossa Volanen näytteli leninki­osaston johtajatarta. Rintama­teatterissa vietetyt vuodet olivat Volaselle myös erään­lainen teatteri­koulu.