stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kantabrianajokoira
Luonne ja käyttäytyminen

Kantabrianajokoiraa käytetään jäljestykseen, ja se metsästää ajueissa. Sen pääasiallista riistaa ovat jänis ja villisika. Se on puhtaasti työkoira eikä sovellu pelkäksi seurakoiraksi. Rotu tulee hyvin toimeen muiden koirien kanssa.
Alkuperä

Kantabrianajokoira on kotoisin maan pohjoisosasta Kantabriasta. Ensimmäiset maininnat siitä ovat 1800-luvun alusta, jolloin sitä esiintyi paikallisilla vuoristoalueilla. Sitä on käytetty alueen vuoristoissa metsästykseen satojen vuosien ajan, ja se kykenee metsästämään kaikenlaista riistaa: villisikaa, jänistä, ruskeakarhua, sutta, saksanhirveä, kettua, metsäkaurista ja gemssiä.[lähde? ]
Rotu ehti vuosien ajan sekoittua muiden koirien kanssa, kunnes vuonna 2005 perustettiin Asociación Española del Sabueso Cántabro, joka otti tehtäväkseen sen elvyttämisen.
Aiheesta muualla

Asociación Española del Sabueso Cántabro
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sabueso Cántabro
Käännös suomeksi
Kaasua, komisario Palmu!

| Kaasua, komisario Palmu! |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva
Ohjaaja:  Matti Kassila
Käsikirjoittaja:  Matti Kassila Kaarlo Nuorvala
Perustuu:  Mika Waltarin romaaniin Kuka murhasi rouva Skrofin? (1939)
Tuottaja:  Mauno I. Mäkelä
Säveltäjä:  Osmo Lindeman
Kuvaaja:  Esko Nevalainen
Leikkaaja:  Ossi Skurnik
Lavastaja:  Ensio Suominen Kurt Kuurnan maalaukset Sauli Rantamäki
Pääosat:  Joel Rinne  Matti Ranin Leo Jokela Elina Salo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi
Levittäjä:  Fennada-Filmi
Ensi-ilta:  15. syyskuuta 1961
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Edeltäjä:  Komisario Palmun erehdys
Seuraaja:  Tähdet kertovat, komisario Palmu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaasua, komisario Palmu! on Matti Kassilan ohjaama vuonna 1961 ensi-iltansa saanut Komisario Palmu -elokuva. Se perustuu Mika Waltarin 1939 ilmestyneeseen romaaniin Kuka murhasi rouva Skrofin? Elokuvassa etsiväkolmikko (Joel Rinne, Matti Ranin ja Leo Jokela) selvittää rikkaan helsinkiläisen leskirouvan murhaa.
Juoni

Rikas leskirouva löydetään asunnostaan Helsingistä kaasumyrkytykseen kuolleena. Tapahtumaa luullaan aluksi onnettomuudeksi, mutta komisario Palmu huomaa murhaajan tehneen virheen, ja niin Palmu, Kokki ja Virta aloittavat selvitystyön: kuka oli tullut asuntoon parvekkeen oven kautta ja avannut kaasuhanan rouva Skrofin nukkuessa?
Kirjan ja elokuvan loput poikkeavat hieman toisistaan. Kirjassa Palmu osoittaa murhaajalle tietävänsä, että tämä on murhan tekijä, ja tämä toteaa, ettei Palmu pysty koskaan todistamaan väitettä oikeaksi. Murhaaja lupaa kuitenkin tunnustaa tietyin ehdoin ja pyytää Palmua lukitsemaan huoneen oven. Avainta kääntäessään Palmu huomaa, että avain ei sovi lukkoon ja tajuaa sen olevan kadoksissa oleva parvekkeen oven avain. Samaan aikaan murhaaja heittäytyy alas parvekkeelta ja kuolee.
Elokuvassa murhaaja jää kiinni maalattuaan taulun rikospaikasta. Vain murhapaikalla ennen poliisien tuloa käynyt voi tietää, että hellalla oli puurokattila, joka oli kiehunut yli. Murhaaja yrittää hypätä alas kierreportaikosta, mutta etsivät Kokki ja Virta saavat hänestä viime hetkellä otteen.
Tuotanto

Teos oli Palmu-romaaneista ensimmäinen, mutta filmatisoinneista toinen. Waltari oli voittanut vuonna 1939 Suomen osuuden pohjoismaisessa salapoliisiromaanikilpailussa romaanillaan Kuka murhasi rouva Skrofin? Hän jatkoi sarjaa vuonna 1940 kirjalla Komisario Palmun erehdys, jonka pohjalta Kassila ohjasi vuonna 1960 samannimisen elokuvan.
Fennadan Mauno Mäkelä neuvotteli Waltarilta oikeudet teokseen, ja edellisen Palmu-elokuvan Suomen Filmiteollisuudelle ohjannut Kassila joutui tapahtuneen tosiasian eteen. Päähenkilöiden näyttelijöillä ei ollut muualle sitovia sopimuksia, joten samat näyttelijät saatiin pääosin mukaan.
Kun edellinen Palmu oli epookkielokuva, tässä tapahtumat tuotiin elokuvan kuvausaikaan, 1960-luvun alkuun. Waltarin tarkoin kuvaamaa taloa esittää Merikatu 7:ssä oleva Runar Finnilän suunnittelema talo vuodelta 1926, mutta sen ympäristöä kuvattiin muualla. Waltarilla kaupunkikuvan luominen oli keskeinen osatekijä, ja myös Palmu-elokuvissa korostuu vanhan Helsingin merkitys. Sisätilat, kuten porraskäytävä ja rouva Skrofin koti, rakennettiin Fennadan Kulosaaren-studiolle.
Arviot

Elokuvan näyttelijöiden yhteistyötä on kiitetty erinomaiseksi. Eräs kriitikko nostaa esiin Pentti Siimeksen ”huikean roolityön merkillisenä rappiotaiteilijana Kurt Kuurnana”, joka kriitikon mukaan muodostaa elokuvan selkärangan.
Palkinnot

Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa:
Paras musiikki: Osmo Lindeman
Paras käsikirjoitus: Matti Kassila ja Kaarlo Nuorvala
Paras miessivuosa: Leo Jokela
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joel Rinne  | … |  komisario Palmu   |
|  Matti Ranin  | … |  lain ylioppilas Virta   |
|  Leo Jokela  | … |  etsivä Kokki   |
|  Elina Salo  | … |  Kirsti Skrof, Alma Skrofin tytärpuoli   |
|  Pentti Siimes  | … |  Kurt Kuurna, taiteilija   |
|  Saulo Haarla  | … |  Kaarle Lankela, Alma Skrofin veljenpoika   |
|  Risto Mäkelä  | … |  saarnaaja Mustapää, Paratiisi-seurakunta   |
|  Henny Waljus  | … |  rouva Alma Skrof, rikas uskovainen   |
|  Aino Mantsas  | … |  Iiri Salmia, kabareetanssija   |
|  Toivo Mäkelä  | … |  varatuomari Lanne   |
|  Pehr-Olof Sirén  | … |  lääkäri Markola   |
|  Pia Hattara  | … |  neiti Hallamaa, utelias naapuri   |
|  Rauha Rentola  | … |  sisar Anna, viinaanmenevä Paratiisi-seurakuntalainen   |
|  Oiva Luhtala  | … |  talonmies   |
|  Kirsti Ortola  | … |  talonmiehen vaimo   |
|  Jarno Hiilloskorpi  | … |  postimies   |
|  Kullervo Kalske  | … |  konstaapeli Ara   |
|  Esko Mannermaa  | … |  apulaispäällikkö Hakanen   |
|  Esko Salminen  | … |  kadetti Leppä   |
|  Liisa Roine  | … |  neiti Vesa, tekniikan ylioppilas   |
|  Rose-Marie Precht  | … |  neiti Pihlaja, sairaanhoitaja   |
|  Uti Saurio  | … |  Pentti, varatuomari Lanteen poika   |
|  Laila Rihte  | … |  hotelli Metropolin siivooja   |
|  Tauno Söder  | … |  murharyhmän etsivä   |
|  Leo Pentti  | … |  murharyhmän etsivä   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  murharyhmän etsivä   |
|  Rauni Miettinen  | … |  Metropolin tarjoilijatar   |
|  Severi Seppänen  | … |  Metropolin hovimestari   |
|  Oiva Sala  | … |  humalainen herrasmies   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  poliisi   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  nuori mies Metropolissa   |
|  Elina Ollikainen  | … |  nuori nainen Metropolissa   |
|  Varma Lahtinen  | … |  rouva Lanne   |
|  Tuukka Soitso  | … |  mies tunnistusrivissä   |
Aiheesta muualla

Martti Savo: Martti Savo, Kaasua komisario Palmu. Kansan Uutiset 17.9.1961. (Archive.org)
Yle Areena - Kaasua, komisario Palmu!
Juoksuhauta

Venäläissotilaat odottavat saksalaisten hyökkäystä ensimmäisessä maailmansodassa. National Geographic Magazine, Volume 31 (1917), s. 379.
Juoksuhauta tai ampumahauta on sodassa käytetty, maahan kaivettu ojamainen käytävä. Se antaa sotilaille suojan, josta on helppo ampua ja jossa voidaan liikkua ilman vihollisen suoratulen vaaraa.
Käyttö maailmansodissa

Juoksuhaudat olivat erittäin yleisiä ensimmäisessä maailmansodassa, koska lähes kaikki hyökkäysyritykset epäonnistuivat, eikä kumpikaan osapuoli kyennyt etenemään. Tämän seurauksena osapuolet kaivoivat suojakseen juoksuhautoja, joissa sotilaat elivät, asuivat ja taistelivat.
Toisessa maailmansodassa juoksuhautojen käyttö väheni, koska sota oli tuolloin nopeammin etenevää ja hyökkäykset onnistuivat useammin. Suomessa juoksuhautoja käytettiin talvisodassa, kun Suomi pysäytti Neuvostoliiton hyökkäyksen ja jatkosodassa muun muassa Syvärillä.
Rakenne

Juoksuhaudan seinät on tuettu puulla tai betonilla. Juoksuhauta voidaan yhdistää bunkkeriin tai korsuun. Juoksuhauta tarjoaa taktisen edun sodassa, nimenomaan asemasotavaiheessa. Juoksuhaudan reunassa on koroke, jolla seisoen sotilas voi tähystää ja ampua. Juoksuhauta on siis varsin syvä, joten sellainen on myös työläs tehdä. Juoksuhauta rakennetaan mutkittelevaksi, mikä vähentää esimerkiksi juoksuhaudassa räjähtävän kranaatin vaikutusta.
Taisteluhauta ja yhdyshauta

Usein taistelu- ja yhdyshautoja kutsutaan virheellisesti juoksuhaudoiksi. Matalampia juoksuhaudan kaltaisia kaivantoja kutsutaan taisteluhaudoiksi, ja niiden tehtävänä on olla nopeasti kaivettavia suojia taisteleville sotilaille. Yhdyshaudat ovat yleensä hieman syvempiä kuin taisteluhaudat, ja niitä käytetään turvalliseen liikkumiseen korsusta korsuun. Yhdyshaudassa tai taisteluhaudassa ei ole erillistä ampumakoroketta, sillä yhdyshaudat on ensisijaisesti suunniteltu kulkemiseen korsusta toiseen korsuun tai konekivääripesäkkeelle, ja ampumahaudat ovat ensisijaisesti ampumista varten. Taisteluhaudat ovat yleensä poikittain vihollisen oletettuun tulosuuntaan nähden. Niissä on konekivääreille ja muille aseille tarkoitettuja pesäkkeitä. Taisteluhaudat on yleensä yhdistetty majoitustiloihin (esimerkiksi korsuihin tai bunkkereihin) yhdyshaudoilla, jotka ovat pääsääntöisesti poispäin vihollisen oletusta tulosuunnasta.
Vyöryttäminen

Juoksuhaudan valtaaminen tapahtuu vyöryttämällä yksi juoksuhaudan osuus kerralla. Vyöryttäminen tapahtuu käsikranaateilla, rynnäkkökiväärin sarjatulella sekä pistintaistelulla. Kranaatinheitinten tulituella voidaan avustaa valtausyritystä ja etenkin sitä edeltävää rynnäkköä.
Elämä juoksuhaudoissa

Elämä juoksuhaudoissa ei ole helppoa, sillä sotilaita haittaavat muta, sateet, kosteus, lika ja puutteellisen hygienian vuoksi loiseliöt. Toisinaan sateet pehmentävät maan ja saavat juoksuhaudat romahtamaan, muun muassa Sommen taistelussa sotilaat kahlasivat vyötäröä myöten mudassa. Käymälöiden puute pakottaa sotilaat tekemään tarpeensa juoksuhautoihin. Vaaroina ovat muun muassa vihollisen tarkka-ampujat, myrkkykaasut (kuten esimerkiksi sinappikaasu) ja tykistö. Hyökkäysyritykset vastustajan juoksuhautoihin yleensä epäonnistuvat.
Juoksuhaudat Suomessa

Suomessa on käytetty lähinnä taistelu- ja yhdyshautoja, joissa kontataan tai kuljetaan kumarassa. Helsingin ympäristössä on runsaasti Helsingin maa- ja merilinnoitukseen kuuluneita venäläisten rakennuttamia juoksuhautoja ja pesäkkeitä ensimmäisen maailmansodan ajalta. Näissä ei kuitenkaan ole koskaan taisteltu ja osa niistä on jo sortunut tai jäänyt rakentamisen alle.
Juoksuhautoja voi nähdä toisen maailmansodan aikana rakennetun Salpalinjan museoalueilla sekä talvi- ja jatkosodan aikaisilla taistelualueilla.
| --- | --- |
 Brittien juoksuhauta Albert-Bapaumen tien lähellä Ovillers-La Boissellessa Sommen taistelun aikana heinäkuussa 1916.:  Ilmatiedustelukuva vastakkaisista juoksuhaudoista ja ei-kenenkään-maasta Loos’in ja Hulluch’in välillä Artois’issa, Ranskassa, kello 7.15 aamulla, 22. heinäkuuta 1917. Saksalaisten juoksuhaudat oikealla ja alhaalla, brittien ylävasemmalla. Pystyviiva keskustasta vasemmalle sotaa edeltävä tie tai ura.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juoksuhauta Wikimedia Commonsissa
Saressalo, Lassi: Pitkästymisen torjuntaa. Kirja-arvostelu teoksesta Pilke, Helena & Kleemola, Olli: Elämää juoksuhaudoissa. Sotilaiden huvit ja harrastukset jatkosodan rintamilla. SKS, 2015. (Agricolan kirja-arvostelut 11.6.2015)
Petkeljärven kansallispuistossa sijaitseva juoksuhauta.
Kaasunaamareita käyttävä brittiläinen Vickers-konekiväärimiehistö Ovillers’in lähellä Sommen taistelussa heinäkuussa 1916.
Júlio Baptista

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Júlio César Baptista
Syntymäaika: 1. lokakuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka:  São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura:  Málaga
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2003 2003–2005 2005–2008 2006–2007 2008–2011 2011– |  São Paulo  Sevilla  Real Madrid →  Arsenal  Roma  Málaga | 75 (9) 63 (38) 59 (11) 24 (3) 57 (12) 29 (14) |
Maajoukkue
| 2001– |  Brasilia | 47 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. kesäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. joulukuuta 2010.
Júlio César Baptista (s. 1. lokakuuta 1981 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Parhaiten hyökkäävän keskikenttäpelaajan paikalla viihtyvä Baptista edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa.
Ura

Baptista aloitti ammattilaisuransa synnyinkaupunkinsa seurassa São Paulossa ennen siirtymistään Espanjaan Sevillan riveihin. Kesällä 2005 hän solmi Real Madridin kanssa viisivuotisen sopimuksen. Kauden 2006–2007 hän vietti lainassa lontoolaisessa Arsenalissa, kun seurat vaihtoivat vuoden ajaksi Baptistan ja José Antonio Reyesin. Palattuaan Madridiin kaudeksi 2007–2008 Baptista oli mukana voittamassa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta. Elokuussa 2008 Baptista siirtyi noin 12 miljoonalla eurolla Italian Romaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen.
Joulukuussa 2010 ennen varsinaisen talven 2011 siirtoikkunan aukeamista Baptista teki sopimuksen espanjalaisseura Málagan kanssa. Hänestä maksettiin 2 miljoonan euron siirtokorvaus.
Ura > Maajoukkue

Brasilian maajoukkueessa Baptista debytoi vuonna 2001. Vuosina 2004 ja 2007 hän voitti Copa Américan maajoukkueen riveissä.
Saavutukset

Primera Division: 2008
Copa América: 2004, 2007
Confederations Cup: 2005
Aiheesta muualla

Baptistan henkilökuva ja tilastoja Football Database -sivustolla (englanniksi)
Baptistan tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)
Málaga – Primera División
1 Kameni |
2 Koné |
3 Weligton |
4 Villanueva |
5 Llorente |
6 Camacho |
7 Juankar |
8 Santos |
9 Charles |
10 Juanpi |
11 Castro |
13 Boiko |
14 Recio |
15 Ricca |
17 Duda |
18 Rosales |
19 Sandro |
20 Koke |
21 Jony |
22 Kuzmanović |
23 M. Torres |
26 En-Nesyri |
27 Escandell |
31 Fornals |
39 Ontiveros |
Valmentaja Ramos
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Dida |
2 Zé Maria |
3 Lúcio |
4 Edmílson |
5 Leomar |
6 Gustavo Nery |
7 Leandro |
8 Vampeta |
9 Sonny Anderson |
10 Robert |
11 Carlos Miguel |
12 Carlos Germano |
13 Evanílson |
14 César |
15 Caçapa |
16 Léo |
17 Vágner |
18 Rochemback |
19 Baptista |
20 Ramon |
21 Washington |
22 Alves |
23 Costa |
Valmentaja Leão
Brasilian joukkue – CONCACAF Gold Cup 2003
1 H. Gomes |
2 Maicon |
3 Luisão |
4 Alex |
5 Adriano |
6 Almeida |
7 Baptista |
8 Kaká |
9 Ewerthon |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Negri |
13 Coelho |
14 Bahia |
15 Nilmar |
16 Nádson |
17 Carlos Alberto |
18 Motta |
Valmentaja R. Gomes
Brasilian joukkue – Copa América 2004
1 Júlio César |
2 Mancini |
3 Luisão |
4 Juan |
5 Renato |
6 Gustavo Nery |
7 Adriano |
8 Kléberson |
9 Luís Fabiano |
10 Alex |
11 Edu |
12 Fábio |
13 Maicon |
14 Bordon |
15 Cris |
16 Dudu Cearense |
17 Adriano Correia |
18 Baptista |
19 Diego |
20 Felipe |
21 Oliveira |
22 Vágner Love |
Valmentaja Parreira
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Dida |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Emerson |
6 Gilberto |
7 Robinho |
8 Kaká |
9 Adriano |
10 Ronaldinho |
11 Zé Roberto |
12 Marcos |
13 Cicinho |
14 Juan |
15 Luisão |
16 Léo |
17 Gilberto Silva |
18 Juninho |
19 Renato |
20 Baptista |
21 Oliveira |
22 Edu |
23 Gomes |
Valmentaja Parreira
Brasilian joukkue – Copa América 2007
1 Helton |
2 Maicon |
3 Alex |
4 Juan |
5 Mineiro |
6 Gilberto |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Vágner Love |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Doni |
13 D. Alves |
14 A. Silva |
15 Naldo |
16 Kléber |
17 Josué |
18 Fernando |
19 Baptista |
20 Anderson |
21 A. Alves |
22 Fred |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 Júlio César |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Juan |
5 Melo |
6 Kléber |
7 Elano |
8 Silva |
9 Luís Fabiano |
10 Kaká |
11 Robinho |
12 Victor |
13 Alves |
14 Luisão |
15 Miranda |
16 Santos |
17 Josué |
18 Ramires |
19 Baptista |
20 Kléberson |
21 Pato |
22 Nilmar |
23 Gomes |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Júlio César |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Juan |
5 Melo |
6 Bastos |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Luís Fabiano |
10 Kaká |
11 Robinho |
12 Gomes |
13 Alves |
14 Luisão |
15 T. Silva |
16 Gilberto |
17 Josué |
18 Ramires |
19 Baptista |
20 Kléberson |
21 Grafite |
22 Nilmar |
23 Doni |
Valmentaja Dunga
Kaseifu no Mita

| Kaseifu no Mita> 家政婦のミタ |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  54 min
Pääosissa:   Nanako Matsushima  Yumi Shirakawa 
Alkuperämaa:   Japani
Alkuperäiskieli:  japani
Verkko:   Nippon TV
Esitetty:  12. lokakuuta 2011 – 21. joulukuuta 2011
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  11
Aiheesta muualla
IMDb
Kaseifu no Mita (jap. 家政婦のミタ) on televisioyhtiö Nippon TV:n esittämä japanilainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Nanako Matsushima ja Yumi Shirakawa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kathryn Bernardo

| Kathryn Bernardo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1996 (ikä 28) Cabanatuan, Nueva Ecija, Filippiinit
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb
Kathryn Chandria Manuel Bernardo (s. 26. maaliskuuta 1996 Cabanatuan, Nueva Ecija, Filippiinit) on filippiiniläinen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Maran roolistaan televisiosarjassa Mara Clara (2010–2011). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Princess and I (2012–2013), Got to Believe (2013–2014), Pangako Sa 'Yo (2015–2016) ja La Luna Sangre (2017–2018) sekä lukuisissa elokuvissa, kuten Way Back Home (2011), Must Be... Love (2013), She's Dating the Gangster (2014), Crazy Beautiful You (2015), Barcelona: A Love Untold (2016), Can't Help Falling in Love (2017), The Hows of Us (2018), Three Words to Forever (2018) ja Hello, Love, Goodbye (2019).
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kathryn Bernardo
Kaku järv

| Kaku järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Rõugen kunta
Koordinaatit:  57°47′19″N, 26°53′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Rõuge jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Rõuge jõgi 
Laskujoki:  Rõuge jõgi 
Järvinumero:  VEE2139110
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,4 m  mpy. 
Pituus:  0,37 km  
Leveys:  0,12 km  
Rantaviiva:  1,133 km  
Pinta-ala:  2,3 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaku järv 
Kaku järven eteläosa maantielle päin nähtynä.
Tiesilta, joka ylittää joen tai järven kapeikon.
Kaku järv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Kakun kylässä sijaitseva padottu järviallas.
Maantietoa

Patojärvi on 370 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, joka sisältää pinta-alaltaan 10 aarin saaren. Pato sijaitsee järven pohjoispäässä ja sen yhteydessä on toiminut ensin vesimylly ja sitten pieni sähköä tuottava vesivoimala. Järven poikki on rakennettu pengertie, jonka itäpää katkeaa sillaksi. Penger jakaa järven kahteen järvialtaaseen, jonka pohjoisosassa sijaitsee saari ja eteläosassa on verrattain matalaa. Eteläosassa kasvaa runsaasti vesikasvillisuutta. Järvi alkaa Võrun ja Valgan väliseltä maantieltä, jonka Rõuge jõgi alittaa. Järven itäpuolen ympäristö on metsämaata ja länsipuoli laaja peltoaukea. Järvellä on asutusta kahden tilan verran ja sen ympärysmitta on 1,1 kilometriä.
Luontoarvoja

Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (vir. Rõuge ürgorg), joka on järven ympäristössä suhteellisen matala. Laaksosta tuleva Rõuge jõgi liittää sen ekologisesti yläpuolella sijaitsevaan Rõugen järvialueen järviketjuun, vaikka se ei siihen kuulu.
Historiaa

Viimeisimmän vesimyllyyn liittyvä rakennus on vuodelta 1874. Se oli suorakulmion muotoinen ja korkeaharjainen tako, jonka seinät oli rakennettu kivestä. Vuonna 1984 otetuissa valokuvissa sen katto oli romahtanut, mutta nykyään sen kohdalla on taas asuttu ja rakennuksia. Tarkempia tietoja vesimyllyn toiminnasta ei tässä ole käytettävissä.
Vesistösuhteita

Kaku järv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, koska se on jokeen padottuna samalla sen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivujoki. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Aiheesta muualla

Kaku veski Nursi-Võru tee ääres[vanhentunut linkki], Eesti Rahva Muuseum (valokuva)
KEiiNO

| KEiiNO |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2018–
Tyylilaji:  pop, joiku, elektroninen musiikki, dance
Kotipaikka:  Oslo, Norja
Laulukieli:  englanti, pohjoissaame
Jäsenet:  Tom Hugo, laulu   Alexandra Rotan, laulu   Fred Buljo, joiku  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
KEiiNO on vuonna 2018 perustettu norjalainen superyhtye, jonka muodostavat norjalaiset laulajat Tom Hugo ja Alexandra Rotan sekä saamelainen joikaaja Fred Buljo. Yhtye edusti Norjaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Spirit in the Sky”.
Yhtye perustettiin vuoden 2018 loppupuolella Norjan vuoden 2019 euroviisukarsintaa Melodi Grand Prix 2019 -kilpailua varten, johon yhtye osallistui kappaleellaan ”Spirit in the Sky”. Kappale on saanut insipiraationsa historiallisista kamppailuista tasa-arvon puolesta riippumatta siitä, mikä oma sukupuoli tai seksuaalinen suuntautuminen on. Yhtye voitti Melodi Grand Prix -kilpailun 2. maaliskuuta 2019 ja pääsi edustamaan Norjaa saman vuoden Euroviisuissa Tel Avivissa, Israelissa. KEiiNO sai Euroviisuissa eniten yleisöääniä, mutta sijoittui lopulta kuudennelle sijalle asiantuntijaraadeilta saatujen heikkojen pisteiden vuoksi.
Yhtye osallistui sittemmin Melodi Grand Prix 2021 -kilpailuun kappaleella ”Monument”. Kappale sijoittui toiseksi, mutta voitti myöhemmin kansainvälisen euroviisufanikerho OGAE Internationalin järjestämän Second Chance Contest, joka käytiin eri maiden vuoden 2021 kasinnoissa karsiutuneiden kappaleiden välillä. Yhtye oli mukana myös Melodi Grand Prix 2024:ssä kappaleellaan ”Damdiggida” ja tuli jälleen loppukilpailun toiselle sijalle.
Jäsenet

Tom Hugo – laulaja, lauluntekijä
Alexandra Rotan – laulaja
Fred Buljo – joikaaja
Diskografia > Singlet

«Spirit in the Sky» (2019)
«Shallow (cover-versio)» (2019)
«Praying» (2019)
«Vill Ha Dig» (2019)
«Dancing in the Smoke» (2019)
«Colours» (2020)
«Black Leather» (2020)
«Would I Lie» (2020)
«I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)» (2020)
«Transarctic Lover» (2020)
«A Winter’s Night» (2020)
«Monument» (2021)
«Insomnia» (2023)
«Damdiggida» (2024)
Albumit
«OKTA» (2020)
Kaulusturpiaali

| Kaulusturpiaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Hohtoturpiaalit Molothrus
Laji::  oryzivorus
Kaksiosainen nimi
 Molothrus oryzivorus  (Gmelin, 1788) 
 Kaulusturpiaalin esiintymisalue
Katso myös
   Kaulusturpiaali Wikispeciesissä   Kaulusturpiaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaulusturpiaali, aikaisemmalta nimeltään jättilehmälintu (Molothrus oryzivorus) on suurikokoinen eteläamerikkalainen pesäloinen, joka munii ennen kaikkea kultapyrstöjen (Psarocolius) ja kasikien (Cacicus) pesiin. Sen populaation koko on 5–50 miljoonaa yksilöä ja elinympäristön ala 10,8 miljoonaa neliökilometriä.
Kara

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kara voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
kara, lastuavan työstökoneen pääakseli (johon terät usein kiinnitettynä)
kara, tappimainen, voimaa siirtävä akseli (esim. ovenpainikkeen kara)
kara, seinähirsien väliin asennettava puutappi, vaarna
karapuu, hirsiseinän aukon pieltä tukevoittava pystypuu
kara, hedelmän yleensä syömättä jäävä siemenkodan sisältävä osa
kara (myös karamboli), biljardipelin muunnelma
karan kieli, Keski-Afrikassa puhuttu keskisudanilainen kieli.