stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matias Mikkonen
Laulajana

Matias Mikkosen ensimmäisen single #Dissaa julkaistiin vuonna 2014, ja se keräsi yhdessä yössä yli 100 000 näyttökertaa. Kappaleen oli säveltänyt Maki Kolehmainen, joka on tehnyt levyjä muun muassa Robinille. Kappaleen on sanoittanut Sana Mustonen. Matiaksen toinen single Hyvät Tyypit julkaistiin huhtikuussa 2015. Kappaleen musiikkivideolle on kertynyt YouTubessa yli 500 000 näyttökertaa. Matiaksen ensimmäinen albumi #Dissaa julkaistiin 10. kesäkuuta 2015. Levynjulkistamistilaisuus järjestettiin Tuurin kyläkaupassa 5. kesäkuuta 2015. Levyllä on yhteensä kymmenen kappaletta ja kaksi remixiä. Levyn julkaisun jälkeen Matiakselta ei ole julkaistu musiikkia muun muassa äänenmurroksen takia.[lähde? ]
Matias esiintyi Elämä lapselle -konsertissa 17. syyskuuta 2014.
Televisiossa

Mikkonen esiintyi vuonna 2009 Nelosella tosi-tv-ohjelmassa Mikkosten maailma, joka seurasi Mikkosten perheen arkea. Vuonna 2011 Mikkosten perhe oli mukana Karavaanarit-ohjelmassa. Mikkonen näytteli sivuroolia vuonna 2015 julkaistussa draamaelokuvassa Hukkakaurat. Vuoden 2016 dokumentissa Matti Nykänen – omin sanoin hän näytteli nuorta Matti Nykästä. Mikkonen vieraili televisio-ohjelmassa Tuurin kyläkauppias vuonna 2016.
Yksityiselämä

Mikkonen kärsi vuosia koulukiusaamisesta, mikä laukaisi hänelle paniikkihäiriön.
Mikkosella on diagnosoitu tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö ADHD, laaja-alainen oppimis- ja hahmottamisvaikeus sekä dysleksia.
McLaren MP4-26

| McLaren MP4-26 |
| --- | --- |
 Lewis Hamilton ja MP4-26
Talli:   McLaren
Kuljettajat:  3.  Lewis Hamilton 4.  Jenson Button
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli P Zero
Polttoaine:  ExxonMobil
Jarrut:  Akebono Brake Industry
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Mercedes-Benz FO 108Y 2,4 l 90° V8
Voimansiirto:  McLaren 7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2011
Kilpailuja:  19
Voittoja:  6
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  6
Palkintosijoja:  16
MM-pisteitä:  497
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
McLaren MP4-26 on britannialaisen McLaren -tallin käyttämä auto kaudella 2011. Tallin kuljettajina toimivat Lewis Hamilton ja Jenson Button. Auto julkistettiin 4. helmikuuta 2011 Berliinin Potsdamer Platzilla puoliksi kasattuna, minkä tarkoituksena oli saada kuljettajat ja McLarenin järjestämän kilpailun voittajat osallistumaan auton kokoamiseen mekaanikkojen kanssa.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | McLaren | Mercedes-Benz V8 | P |  | AUS | MAL | CHN | TUR | ESP | MON | CAN | EUR | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | JPN | KOR | IND | ABU | BRA | 497 | 2. |
| 2011 | McLaren | Mercedes-Benz V8 | P |  Lewis Hamilton | 2 | 8 | 1 | 4 | 2 | 6 | Kesk. | 4 | 4 | 1 | 4 | Kesk. | 4 | 5 | 5 | 2 | 7 | 1 | Kesk. | 497 | 2. |
| 2011 | McLaren | Mercedes-Benz V8 | P |  Jenson Button | 6 | 2 | 4 | 6 | 3 | 3 | 1 | 6 | Kesk. | Kesk. | 1 | 3 | 2 | 2 | 1 | 4 | 2 | 3 | 3 | 497 | 2. |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2011
Red Bull RB7
McLaren MP4-26
Ferrari 150° Italia
Mercedes MGP W02
Renault R31
Williams FW33
Force India VJM04
Sauber C30
Scuderia Toro Rosso STR6
Lotus T128
Hispania F111
Virgin MVR-02
Martti E. Mattila

Martti Emil Mattila (26. tammikuuta 1889 Hämeenkyrö – 30. marraskuuta 1954) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja oppikirjojen tekijä.
Mattila valmistui opettajaksi Rauman seminaarista 1911. Hän suoritti sen jälkeen useita yliopistollisia tutkintoja sekä piirustuksenopettajan loppututkinnon yliopistossa.
Mattila oli opettajana Tammelassa 1911–1918, Viljakkalan kirkonkylässä 1918–1934 ja vuodesta 1934 Helsingin kaupungin suomenkielisissä kansakouluissa. Hän oli Sortavalan seminaarin piirustuksen, veiston ja kaunokirjoituksen vt. lehtorina 1930–1931.
Mattila oli Viljakkalassa kunnankirjurina ja kunnan sekä seurakunnan toimi- ja lautakuntien jäsenenä ja eri yhteisöjen tilintarkastajana. Mattila julkaisi useita oppikirjoja ja keräsi myös kansantietoutta Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle.
Julkaisuja

Nimellä Martti E. Mattila:
Jatko- ja ammattikoulun veistotöiden piirustuksia. Valistus, Helsinki 1937
Ohjeita jatko- ja ammattikoulujen veistotehtäviä varten: faneeroiminen ja pintakäsittelytavat. Valistus, Helsinki 1937
Nuorten kirjanpito; tekijät Martti E. Mattila, Aatto Kaljunen. WSOY 1937, 5. painos 1961
Nuorten kirjanpidon harjoitusvihko; tekijät Martti E. Mattila, Aatto Kaljunen. WSOY 1937
Ammattipiirustuksen alkeet. Valistus, Helsinki 1938
Standarditekstaus. Valistus, Helsinki 1938, 16. painos 1961
Nuorten kirjanpito: opettajapainos;  tekijät Martti E. Mattila, Aatto Kaljunen. WSOY 1938
Asioimiskirjoitus: Kouluhallituksen hyväksymä kansakoulun jatko-opetuksessa käytettäväksi. Valistus, Helsinki 1940, 2. painos 1944 ja 3. uud. painos 1947 nimellä Asioimiskirjoitus: Kouluhallituksen hyväksymä kansakoulun jatko-opetuksessa ja seminaareissa käytettäväksi
Paperi- ja lomakesalkku. 1-3. Valistus, Helsinki 1940
Koulun asioimisopas. Valistus, Helsinki 1941, 2. uud. painos 1949 ja uud. painokset nimellä Kansakoulun asioimisopas, 4. uud. painos 1952, 9. painos 1964
Kasva säästäväiseksi. Osuuskassojen keskusliitto, Helsinki 1942
Jatkokoulun asioimisopas. Valistus, Helsinki 1948
Nyt kirjoitamme: käden harjoitusta: I luokka; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 195?
Nuorten asioimisopas: Kouluhallituksen hyväksymä jatkokoulun oppikirja: Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston hyväksymä ammattikoulujen oppikirja. 2. painos Valistus, Helsinki 1950, 4. painos 1956, 13. tqrk. painos 1968
Nyt kirjoitamme. 2, Toisen luokan vihko: sanoja ja lauseita; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1952
Nyt kirjoitamme. 3, Kolmannen luokan vihko: siirtyminen yksiviivaiseen; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1952
Nyt kirjoitamme. 4, Neljännen luokan vihko: kirjoitusta ja tekstausta; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1952
Nyt kirjoitamme. 5, Viidennen luokan vihko: käsialani varmistuu: tekstaus jatkuu; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1952
Nyt kirjoitamme. 6, Kuudennen ja seitsemännen luokan vihko: pieniä asiakirjoja; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1952
Tekstaan: koulun ja kodin vihko; tekijät Martti E. Mattila, K. Merikoski. Valistus, Helsinki 1953, 12. painos 1967
Nyt asioimme: yksinkertaisten asiakirjojen ohjeita ja malleja. Valistus, Helsinki 1953, 2. uus. painos 1956, 12. painos 1967
Luettelo Herkuleen tähdistön tähdistä

Luettelo Herkuleen tähdistön tähdistä näennäisen kirkkauden mukaan kirkkaimmasta lähtien.
Marnie – tyttö ikkunassa

| Marnie – tyttö ikkunassa> 思い出のマーニー Omoide no Marnie |
| --- | --- |
 Japanilainen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Hiromasa Yonebayashi
Käsikirjoittaja:  Keiko Niwa Masashi Andō Hiromasa Yonebayashi
Perustuu:  Joan G. Robinsonin kirjaan Marnie – tyttö ikkunassa
Tuottaja:  Yoshiaki Nishimura
Säveltäjä:  Takatsugu Muramatsu
Kuvaaja:  Atsushi Okui
Leikkaaja:  Rie Matsubara
Pääosat:   Sara Takatsuki  Kasumi Arimura 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Studio Ghibli
Levittäjä:  Tōhō GKIDS Netflix iTunes HBO Max
Ensi-ilta:   19. heinäkuuta 2014    2. lokakuuta 2015
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  japani
Budjetti:  1,15 miljardia jeniä
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marnie – tyttö ikkunassa (jap. 思い出のマーニー, Omoide no Marnie) on japanilainen animaatioelokuva, jonka on tuottanut Studio Ghibli ja ohjannut Hiromasa Yonebayashi. Elokuva perustuu Joan G. Robinsonin samannimiseen lastenkirjaan. Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa 19. heinäkuuta 2014 ja Suomessa 2. lokakuuta 2015.
Elokuvan julkaisun jälkeen Studio Ghibli ilmoitti elokuvan jäävän todennäköisesti studion viimeiseksi pitkäksi elokuvaksi.
Ääninäyttelijät

| Hahmo | Japaniksi | Englanniksi | Suomeksi |
| --- | --- | --- | --- |
| Anna | Sara Takatsuki | Hailee Steinfeld | Emma Louhivuori |
| Marnie | Ryoko Moriyama Kasumi Arimura (nuori) | Kiernan Shipka Taylor Autumn Bertman (nuori)  Catherine O’Hara (vanha) | Jenna Hukkinen |
| Setsu Oiwa | Toshie Negishi | Grey Griffin | Maija-Liisa Peuhu |
| Sayaka | Hana Sugisaki | Ava Acres | Seera Alexander |
| Hisako | Hitomi Kuroki | Vanessa Williams Mila Brener (nuori) | Carla Rindell |
| Yoriko | Nanako Matsushima | Geena Davis | Ella Pyhältö |
| Kiyomasa Oiwa | Susumu Terajima | John C. Reilly | Markku Huhtamo |
| Nobuko | Akiko Yoritsune | Raini Rodriguez | Nita Lohi |
| Hoitaja | Kazuko Yoshiyuki | Ellen Burstyn | Maija-Liisa Peuhu |
| Rouva Kadoya | ? | Kathy Bates | Tiina Bergström |
| Lääkäri Yamashita | Yo Oizumi | Bob Bergen | Antti L. J. Pääkkönen |
| sivuäänet | Ken Yasuda, Takuma Oto'o, Hiroyuki Morisaki, Shigeyuki Totsugi, Renge Ishikawa | Fred Tatasciore, Ashley Johnson, James Sie, Mikey Kelley | Pekka Lehtosaari, Maaria Nuoranne, Rasmus Lehtosaari, Olli Koho, Eve Mantu, Hanna Mönkäre, Mati Mantu, Fredi Salminen, Anna Koho, Kosmo Väinölä |
Medaka

| Medaka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Nokkakalat Beloniformes
Heimo::  Medakat Adrianichthyidae
Suku::  Oryzias
Laji::  latipes
Kaksiosainen nimi
 Oryzias latipes  Temminck & Schlegel, 1846 
Katso myös
   Medaka Wikispeciesissä   Medaka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Medaka (Oryzias latipes) on medakojen heimoon kuuluva kala. Lajia pidetään akvaariokalana. Coenraad Jacob Temminck ja Hermann Schlegel kuvasivat lajin ensimmäisenä vuonna 1846. Vuonna 2012 lähetettiin 32 lajin yksilöä Sojuz TMA-06M -lennon mukana Kansainväliselle avaruusasemalle.
Ulkonäkö ja koko

Medaka näyttää vedessä läpikuultavalta. Laji on erittäin pienikokoinen, parhaimmillaankin vain kolmen senttimetrin pituinen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia tavataan enimmäkseen Aasiassa. Medaka on myös levinnyt Euroopassa Venäjälle, Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltoihin ja Kuubaan sekä Oseaniassa Havaijille. Laji elää murto- ja makeassa vedessä. Medakalle sopivin veden pH-arvo on 7–8 ja veden kovuus 9–19.
Matias Mattsson

| Matias Mattsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1996 (ikä 28) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mattu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  TuTo
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  45
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Lukko (SML) KeuPa HT (Mestis) Asplöven HC (Ruotsi I) Kalmar HC (Ruotsi II)
Matias Mattsson (s. 7. kesäkuuta 1996 Rauma) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 2018–2019 Mestis-joukkue TuTossa.
Ura > Seuraura

Mattsson on Rauman Lukon kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös Tepsin C-nuorissa, josta Mattsson palasi taas Lukkoon kaudeksi 2011–2012, jolloin hän kuului joukkueen C-nuorten kapteenistoon. Mattsson sijoittui tehoilla 6+18=24 C-nuorten SM-sarjan runkosarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain SaiPan Petrus Pietiläinen. Hän voitti myös kevään 2012 pudotuspelien jäähypörssin 39 minuutillaan. Mattsson voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia.
Kauden 2012–2013 Mattsson pelasi suurimmaksi osaksi Lukon B-nuorissa, mutta hän vahvisti kevätkaudella myös joukkueen B2-nuoria, jotka voittivat kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2013–2014 hänelle kertyi pelejä sekä A- että B-nuorissa, mutta 17-vuotias Mattsson debytoi myös Lukon SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 3. tammikuuta 2014 Pelicansia vastaan, mutta Mattssonin ottelu päättyi kuitenkin jo avauserän puolivälin paikkeilla jalan vääntymiseen. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa.
Kaudella 2014–2015 Mattsson nousi Lukon A-nuorten varakapteeniksi. Hän ei kuitenkaan pelannut kauden aikana SM-liigassa. Kaudella 2015–2016 Mattsson pelasi Lukon A-nuorten lisäksi myös kolme ottelua lainalla Lukon yhteistyöjoukkue KeuPa HT:ssä, Mestiksessä. Kaudeksi 2016–2017 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Mattssonin varsinainen tulokaskausi Mestiksessä toi 43 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 2+3=5.
Mattsson siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Asplöven HC:hen. Kesken kauden, tammikuussa 2018 hän siirtyi sarjatasoa alemmas HockeyTvåan-joukkue Kalmar HC:hen. Mattsson oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta Hockeyettaniin.
Kaudeksi 2018–2019 Mattsson palasi Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Ura > Maajoukkueura

Mattsson on pelannut kymmenen poikien maaottelua.
Muuta

Mattsson on toisen polven liigapuolustaja, sillä hänen isänsä Teppo pelasi omalla urallaan yli sata SM-liigaottelua.
Martti Backman

Martti Olavi Backman (s. 28. toukokuuta 1948 Lahti) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut Iltalehden ja Suomen Kuvalehden päätoimittajana. Backman on toimittanut useita MOT-ohjelmia Yleisradiolle.
Backman valmistui Sanomien toimittajakoulusta 1970 ja valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1976.[lähde? ]
Näkemyksiä

Backman kirjoitti Kanavaan poleemisen kirjoituksen, jossa hän kiistää lajikadon olemassaolon. Kyse on hänen mukaansa median ja ympäristöjärjestöjen symbioottisesta suhteesta, jossa media nielee kritiikittömästi järjestöjen tiedotteet ja lietsoo paniikkia. WWF:n suojelupäällikkö Jari Luukkonen lähetti kirjoitukseen vastineen, jossa hän tyrmää Backmanin väitteet.
Teokset

Harriet ja Olof: Rakkaus ja kuolema Viipurissa 1918.  Helsinki:  Gummerus, 2016.  ISBN 978-951-24-0268-7.
Vakoojat: Vilho Pentikäisen pako ja neuvostovakoilun romahdus 1933.  Helsinki:  Gummerus, 2017.  ISBN 978-951-24-0586-2.
Rintamalääkärin kuolema: Urpo Viinikan sota.  Helsinki:  Gummerus, 2019.  ISBN 978-951-24-1319-5.
Myoklonia

Myoklonia eli lihasnykiminen on yhden tai useamman lihaksen äkillistä tahdosta riippumatonta liikehdintää. Lihasnykäykset voivat tulla yksittäin tai sarjoissa. Hikka on myoklonia, joka saa pallean supistelemaan.
Myoklonia liitetään moniin hermostosairauksiin. Näitä ovat muun muassa MS-tauti, Alzheimerin tauti, Parkinsonin tauti ja eräät epilepsian muodot, varsinkin myoklonusepilepsia.
Myllynpää

| Myllynpää |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°14′08″N, 24°30′12″E
Järvinumero:  81.057.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  53,4 m 
Rantaviiva:  0,6 km 
Pinta-ala:  0,023 km² 
 fiMyllynpää 
Myllynpää on 2,3 hehtaarin laajuinen metsäjärvi Kirkkonummen koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Etäisyys Helsingin keskustasta on 25 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede

Myllynpää on pyöreähkö ja saareton, sen pituus on 200 metriä. Noin puoli kilometriä järveltä itään sijaitsee Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus. Myllynpään pohjoispuolella sijaitsee Kakarlampi, noin 1,6 kilometriä etelään sijaitsee Loojärvi, jonka korkeustaso on noin 40 metriä Myllynpäätä alempana. Myllynpään länsipuolinen Kakarsberget kohoaa noin 70 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ämmässuon itäpuolella on toinen Kakarlampi-niminen vakavesi.
Myllynpää (81.057.1.015) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Myllynpää on Mankinjoen valuma-alueen eteläisiä vakavesiä.
Luettelo Aku Ankka -sarjakuvan hahmoista

Tämä on luettelo Aku Ankka -sarjakuvan hahmoista.
Aku Ankka -sarjakuvien sivuhahmot > Lemmikkieläimet

Kenraali Nuuh (engl. General Snozzie) on Ankkalinnan sudenpentujen virallinen vainukoira, jonka loi Carl Barks. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Barksin tarinassa Dodging Miss Daisy (suomeksi Kauhujen päivä ja Siivoushullu) kesäkuussa 1958. Sen jälkeen hahmo on seikkaillut noin 40 tarinassa. Suomessa hahmo on esiintynyt myös nimellä Lupsu. Kenraali Nuuhin lisäksi sudenpentujen maskottina ovat olleet Pulivari ja Pluto.
Kisumisu on valkoinen kissa, joka on yleensä laiska ja mukavuudenhaluinen. Kisumisu esiintyi ensi kerran vuonna 1964 Dick Kinneyn ja Al Hubbardin tarinassa Touho-serkun toilauksia. Älykkäänä kissana Kisumisu ei lainkaan pidä Touhon läsnäolosta, koska tietää siitä seuraavan vain ikäviä kommelluksia. Kisumisun hahmo esiintyi useimmin juuri 60-luvuilla ja samoissa tarinoissa kuin Touho Ankka. Nykyään Kisumisu tekee vain silloin tällöin cameorooleja Aku Ankka -tarinoissa.
Pulivari (Bolivar) on Aku Ankan uskollinen ja suurikokoinen bernhardilainen koira.
Aku Ankka -sarjakuvien sivuhahmot > Ankronikka-sarjassa esiintyvät hahmot

Ankenström (engl. Duckworth the Butler) on Roopen ahkera ja sivistynyt hovimestari.
Heimo Huima (engl. Launchpad McQuack) on Roopen suurikokoinen, hieman vähä-älyinen lentäjä, joka yleensä romuttaa lentokoneensa laskeutuessaan. Hän on esiintynyt myös piirrossarjassa Varjoankka sarjan päähenkilön apurina.
Maukka Munankuori / Turbo-Ankka (engl. Fenton Crackshell / Gizmo Duck) oli alun perin yksi Roope Ankan alaisista, josta tuli monien vaiheiden jälkeen superhahmo Turbo-Ankka. Hän asuu asuntovaunussa äitinsä kanssa. Ainoat, jotka tietävät Maukan olevan Turbo-Ankka, ovat hänen äitinsä ja Roope. Maukan tultua Turbo-Ankaksi Roope palkkasi hänet rahasäiliön vartijaksi.
Selma Taateli (engl. Mrs. Bentina Beakley) on Roopen kotiapulainen ja Tepan isoäiti.
Tepa (engl. Webbigail "Webby" Vanderquack) on Selma Taatelin tyttärentytär ja Tupun, Hupun ja Lupun ystävä.
Mikki Hiiri -sarjakuvien päähahmot

Mikki Hiiri (Mickey Mouse) ihmisenkaltainen hiiri, jolla on kaksi suurta pyöreää korvaa, siimahäntä ja punaiset pöksyt. Alussa ilkikurinen hahmo, myöhemmin herrasmiesmäinen arjen sankari, jolle päivittäiset askareet tai esimerkiksi metsästysretket Pluto-koiran kanssa tuottavat usein vaikeuksia, mutta joka osaa suhtautua ongelmiinsa huumorilla päinvastoin kuin Aku Ankka. Toimii usein poliisin apurina rikollisten jäljittämiseksi.
Minni Hiiri (Minnie Mouse) on Mikin tyttöystävä.
Hessu Hopo (Goofy) on Mikin  hyväsydäminen mutta hölmö ystävä. Hän saa usein varsin tolkuttomia päähänpistoja mutta toteuttaa niitä erinomaisen ennakkoluulottomasti. Tämä auttaa usein häntä ja Mikkiä seikkailuissa eteenpäin.
Pluto (Pluto) on Mikin koira. Pluto ei ole antropomorfinen samassa mielessä kuin valtaosa muista Disney-sarjakuvien vakiohahmoista.
Polle Koninkaulus (Horace Horsecollar) on Mikin ja Hessun ystävä.
Heluna Ammu (Clarabelle Cow) on Polle Koninkauluksen tyttöystävä ja yksi Minni Hiiren parhaista ystävistä. Hänet on toisinaan esitetty myös Hessun tyttöystävänä.
Musta Pekka (Pete) on Mikin arkkivihollinen.
Mustakaapu (The Phantom Blot) on rikollisnero ja yksi Mikin pahimmista vihollisista. Hän allekirjoittaa kaikki viestinsä mustetahralla.
Poliisimestari Simo Sisu (Chief O'Hara) on Ankkalinnan poliisipäällikkö. Sisu on kokenut ja rehellinen lainvalvoja, joka usein turvautuu nokkelamman Mikin apuun ratkoessaan visaisimpia rikospulmia.
Mortti ja Vertti (Morty and Ferdie) ovat Mikin sisarenpojat. He ovat Akun sisarenpoikien tapaan aivan toistensa näköiset.
Mikki Hiiri -sarjakuvien sivuhahmot > Päähahmojen sukulaiset

Indiana Hopo (engl. Arizona Goof) arkeologi ja seikkailija sekä Hessu Hopon sukulainen. Indianalla on kummallinen tapa olla käyttämättä muun muassa sänkyjä, ovia ja portaita. Näiden sijaan hän käyttää telttaa nukkumiseen ja ikkunoita sekä köyttä talossa liikkumiseen. Indiana pitää lakuista, erityisesti Tujulaku-merkkisistä, ja ajelee vanhalla Hoppa-maastoautolla, jota hän kutsuu Karoliinaksi. Indianan kilpailija on toinen arkeologi tohtori Kaivanto. Indianan loivat vuonna 1988 käsikirjoittaja Bruno Sarda ja piirtäjä Maria Luisa Uggetti elokuvahahmo Indiana Jonesin pohjalta. Indiana Hopon ensiesiintyminen on julkaistu Suomessa Aku Ankan taskukirjassa 139, Taikaviitta ja Kumi-Kalle, tarinassa Kadonneen temppelin metsästys.
Pikku-Pelle (engl. Gilbert) on yksi Hessu Hopon (engl. Goofy) monista sukulaisista. Pikku-Pelle käyttää hattunaan amerikkalaista ylioppilaslakkia, ja yleensä hänen muu vaatetuksensa on valkoinen T-paita ja mustat shortsit. Pikku-Pelle näyttää aivan Hessulta, mutta hän on paljon pienempi ja paljon älykkäämpi. Pikku-Pellellä on yleensä kädessään kirja. Joissakin tarinoissa Pikku-Pelle myös auttaa Superhessua vaikeasti selvitettävissä tehtävissä.
Tytti (engl. Melody) ja Titti (engl. Millie tai Melinda) ovat Minni Hiiren veljentyttäret.
Takametsän sarjakuvahahmot

Sepe Susi on iso paha susi, joka yrittää ottaa kiinni kolmea porsasta siinä kuitenkaan koskaan onnistumatta.
Kolme pientä porsasta ovat toistuvasti Sepen jahtauksen kohteena.
Pikku Hukka on Sepen poika. Hän myös kolmen pienen porsaan ystävä, isänsä harmiksi.
Veli Kani (engl. Br'er Rabbit) on Takametsässä asuva kani. Hänen vastustajiaan ovat Mikko Repolainen ja Veli Nalle, jotka yrittävät napata hänet siinä kuitenkaan koskaan onnistumatta. Veli Kani perustuu samannimiseen veijarihahmoon, josta kerrotaan tarinoita afrikkalaisamerikkalaisissa kansantarinoissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1946 musikaalielokuvassa Vanhat tarinat, joka perustuu näihin tarinoihin.
Pupu Söpö on Veli Kanin tyttöystävä. Hän esiintyy joskus tarinoissa, joiden päähenkilönä on Veli Kani, mutta ei aina. Mikko Repolainen ja Veli Nalle yrittävät usein napata Pupu Söpön samaan tyyliin kuin Veli Kaninkin, mutta harvemmin ja silloinkin usein kiristysmielessä.
Mikko Repolainen (engl. Br'er Fox) yrittää pyydystää Veli Nallen kanssa Veli Kania. Repolainen on esiintynyt myös Pikku Hukka -sarjoissa. Hänen entisiä suomenkielisiä nimiään ovat Veli Kettu, Veli Mikko ja Kettu Repolainen. Hän kuuluu Kelmien kerhoon yhdessä Sepen ja Veli Nallen kanssa.
Veli Nalle (engl. Br'er Bear) esiintyy Pikku Hukasta ja Veli Kanista kertovissa tarinoissa. Veli Kani -sarjoissa Veli Nalle yrittää saada Mikko Repolaisen kanssa kiinni Veli Kania, kun taas Pikku Hukan tarinoissa hän usein sankarillisesti pelastaa kolmea pientä porsasta Sepe Suden kynsistä. Hän kuuluu Kelmien kerhoon yhdessä Sepen ja Mikko Repolaisen kanssa.
McLaren MP4-23

| McLaren MP4-23 |
| --- | --- |
 Heikki Kovalainen Monacon GP:ssä.
Talli:   McLaren
Suunnittelija(t):   Paddy Lowe  Neil Oatley  Tim Goss  Doug McKiernan
Kuljettajat:  22.  Lewis Hamilton 23.  Heikki Kovalainen
Testikuljettajat:   Pedro de la Rosa  Gary Paffett
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Mobil 1
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Mercedes FO 108V 2,4 l 32-venttiilinen 90° V8, joka painaa 90 kg
Voimansiirto:  McLaren 7-vaihteinen pituussuuntainen puoliautomaattinen vaihdelaatikko, jossa on lisäksi peruutusvaihde
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2008
Kilpailuja:  18
Voittoja:  6
Paalupaikkoja:  8
Nopeimpia kierroksia:  3
Palkintosijoja:  13
MM-pisteitä:  151
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1 (2008)
McLaren MP4-23 on Formula 1 -auto, jota McLaren-talli käytti kaudella 2008. Auto julkistettiin 7. tammikuuta 2008 Mercedes-Benzin museossa Saksan Stuttgartissa. Autoa kilpailuissa ajoivat Lewis Hamilton ja Heikki Kovalainen.
Testaus autolla aloitettiin 8. tammikuuta Jerezin radalla, kun Kovalainen ja testikuljettaja Pedro de la Rosa pääsivät radalle. Hamilton ajoi autolla ensimmäistä kertaa 10. tammikuuta.