Kroatian kulttuuri
Kirjallisuus

Kroatian keskiaikaista kirjallisuutta kirjoitettiin kolmella kielellä, latinaksi, muinaiskirkkoslaaviksi ja kansankielellä, ja kolmella kirjoitusjärjestelmällä, latinalaisilla, glagoliittisilla ja kyrillisillä kirjaimilla. 1400-luvun lopulla kroatialaiset kirjailijat alkoivat lainata erityisesti italialaiselta renessanssilta. Tunnetuimpia kirjailijoita olivat runoilijat Elio Lampridio Cerva ja Janus Pannonius.
Kroatian kirjallisuuden ensimmäinen kukoistuskausi sijoittui Dalmatiaan, jossa italialainen renessanssi vaikutti. Splitiläisen tieteilijän ja kirjailijan Marko Marulićin näytelmä Judita oli ensimmäinen kroatialaisen omalla kielellään tekemä teos. Marulićia on kutsuttu siksi ”kroatialaisen kirjallisuuden isäksi”. Hän yhdisteli teoksissaan keskiaikaisia aiheita devotio modernaan ja teki runoelmien lisäksi muun muassa moralistisen esseen De institutione bene vivendi. Toinen renessanssiajan tunnettu kirjailija oli Marin Držić, jonka näytelmiä esitetään edelleen, varsinkin Dubrovníkissa.
Renessanssi hiipui hiljalleen 1500-luvun puolivälin jälkeen. Protestantismi ei juurikaan saavuttanut Kroatiaa, mutta alueelta tuli silti yksi merkittävimpiä protestantteja kirjailijoita, Matthias Flacius. Barokin kirjallisuuden keskuksena 1600- ja 1700-luvuilla säilyi Dubrovník. Ajan merkittävin kroatialainen oli runoilija Ivan Gundulić, jonka eeppinen runoelma Osman juhlisti puolalaisten vuoden 1621 voittoa turkeista.
Valistusajan johtohahmoja olivat runoilijat Andrija Kačić Miošić ja Matija Antun Relković. Ljudevit Gajin johtama illyrismi vaikutti 1800-luvun alkupuoliskolla myös Kroatian kulttuuriin. Tuona aikana kehitettiin yhtenäinen kroatian kieli, jolla oli suunnaton merkitys myös kroatialaisen kirjallisuuden jatkuvuudelle, ja kirjallisuutta luonnehti kansallismieliset aiheet. August Šenoa hallitsi siirtymävaihetta romantiikasta realismiin, minkä takia vuosia 1865–1881 on kutsuttu ”Šenoan aikakaudeksi”.
Realismin aikakausi yhtenäisti Kroatian kirjallisuutta, sillä sinä aikana nousi esiin kirjailijoita ja teemoja jokaisesta Kroatian osasta. Se oli myös romaanikirjallisuuden kukoistuskautta, jota edustivat muun muassa Ante Kovačić, Ksaver Šandor Gjalski, Josip Kozarac ja Vjenceslav Novak. Silvije Strahimir Kranjčević oli puolestaan 1800-luvun lopun merkittävin runoilija, jonka tuotanto edustaa siirtymävaihetta moderniin runouteen. 1900-luvun vaihteen tunnetuimpia näytelmäkirjailijoita olivat Ivo Vojnović ja Josip Kosor. Janko Polić Kamovin tuotanto edusti avantgardea, vaikka varsinainen avantgarde saapui maahan vasta myöhemmin. Suositun lastenkirjailija Ivana Brlić-Mažuranićin teoksia on käännetty yli 40 kielelle.
Kroatialaisista 1900-luvun kirjailijoista merkittävimmät ovat Miroslav Krleža ja Ivo Andrić. Krleža oli poliittisesti aktiivinen ja kuvasi romaaneissaan muuttuvan Jugoslavian ongelmista. Hänen tunnetuimpiin romaaneihinsa kuuluvat Filip Latinoviczin paluu ja moniosainen Zastave. Andrić puolestaan oli Bosniassa katoliselle kroaatille syntynyt kirjailija, joka asui Belgradissa ja piti itseään jugoslaavina. Hän sai 1961 Nobelin kirjallisuuden palkinnon Bosnian historiaa käsitelleestä trilogiasta.
Toisen maailmansodan jälkeen nousseista kirjailijoista 1900-luvun jälkipuoliskon huipulla oli muun muassa Kroatian modernismia edustanut Ranko Marinković. Marijan Matković oli puolestaan aikansa tuotteliaimpia näytelmäkirjailijoita ja Radovan Ivšić tunnetuin surrealisti. Vesna Parun on käännetyin kroatialainen naisrunoilija, ja Slobodan Novakin eksistentialisista romaania Mirisi, zlato i tamjan on kutsuttu usein Kroatian historian parhaimpiin kuuluvaksi.
Krugovi-lehden ympärille kokoontui 1950-luvulla kirjailijasukupolvi, jotka vastustivat sosialistista realismia ja kannattivat vapautta sekä esteettistä monimuotoisuutta. Razlog-lehti puolestaan keräsi 1960-luvulla intellektuelleja ja teoreetikkoja.
Nykykirjailijoista Pavlo Pavličić käsittelee jännityskirjallisuudessaan kroatialaisen yhteiskunnan muutoksia sodan jälkeen. Slavenka Drakulić kirjoittaa puolestaan poliittisesti ja yhteiskunnallisesti provokatiivisia romaaneja ja esseitä. Alankomaissa omaehtoisessa maanpaossa elävä Dubravka Ugrešić on Kroatiassa ristiriitainen kirjailija, vaikka onkin saanut ylistystä muualla.