stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1951
Syntyneitä > Lokakuu−joulukuu

2. lokakuuta – Gordon Matthew Sumner (”Sting”), englantilainen muusikko
7. lokakuuta – Jukka Itkonen, suomalainen kirjailija, toimittaja ja muusikko
8. lokakuuta – Timo Salonen, suomalainen ralliautoilija
22. lokakuuta – Greger Nervander, suomalainen iskelmälaulaja
22. lokakuuta – Anitta Niemi, suomalainen näyttelijä
26. lokakuuta – Julian Schnabel, yhdysvaltalainen taidemaalari ja elokuvaohjaaja
27. lokakuuta – K. K. Downing, brittiläinen kitaristi
4. marraskuuta – Algimantas Liubinskas, liettualainen poliitikko ja jalkapallovalmentaja
6. marraskuuta – Seppo Keskiruokanen, Riihimäen kaupunginjohtaja 2000–2016
11. marraskuuta – Kim Peek, yhdysvaltalainen savant
12. marraskuuta – Hill-Marta Solberg, norjalainen poliitikko
14. marraskuuta – Alec John Such, yhdysvaltalainen muusikko
17. marraskuuta – Aale Lindgren, suomalainen oboisti
23. marraskuuta – Matti Pennanen, suomalainen insinööri ja poliitikko
25. marraskuuta – Merja Jalo, suomalainen nuortenkirjailija
25. marraskuuta – Keijo Minerva, suomalainen muusikko, laulaja ja ohjelmapalvelyrittäjä
26. marraskuuta – Jouni Pystynen, suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti, Suomen ilmavoimien komentaja 1998–2004 (k. 2020)
26. marraskuuta – Ilona Staller (”Cicciolina”), italialainen poliitikko ja aikuisviihdetaiteilija
26. marraskuuta – Kari Sorvali, suomalainen näyttelijä
27. marraskuuta – Kathryn Bigelow, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja
30. marraskuuta – Esther Kamatari, burundilainen malli, kirjailija ja prinsessa
30. marraskuuta – Kyra Kyrklund, suomalainen kouluratsastaja
1. joulukuuta – Jaco Pastorius, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (k. 1987)
7. joulukuuta – Hannu Müller, suomalainen näyttelijä
8. joulukuuta – Bill Bryson, yhdysvaltalainen humoristikirjailija
8. joulukuuta – Jan Eggum, norjalainen muusikko
8. joulukuuta – Eero Lankia, suomalainen poliitikko
15. joulukuuta – Arkadi Rotenberg, venäläinen liikemies
19. joulukuuta – Alvin E. Roth, vuoden 2012 Nobelin taloustieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen taloustieteilijä
22. joulukuuta – Lasse Fagerström, suomalainen näyttelijä (k. 2016)
25. joulukuuta – Kaj Stenvall, suomalainen ankkataidemaalari
26. joulukuuta – Ari Puheloinen, suomalainen kenraali, puolustusvoimien komentaja 2009–2014
Syntyneitä > Tuntematon päivämäärä

Fariba Hachtroudi, ranskalais-iranilainen toimittaja, kirjailija ja opettaja
Kuolleita > Tammikuu−maaliskuu

2. tammikuuta – Kyllikki Väre, suomalainen näyttelijä (s. 1912)
3. tammikuuta – Gösta Bagge, ruotsalainen poliitikko (s. 1882)
6. tammikuuta – Bruno Sarlin, suomalainen maaherra ja huoltotoimen toimitusjohtaja (s. 1878)
6. tammikuuta – Maila Talvio, suomalainen kirjailija (s. 1871)
10. tammikuuta – Sinclair Lewis, vuoden 1930 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1885)
13. tammikuuta – Arvi Tuomi, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1893)
14. tammikuuta – Tor Jonsson, norjalainen kirjailija ja toimittaja (s. 1916)
20. tammikuuta – Anastasio Alfaro, costaricalainen eläintieteilijä, geologi ja tutkimusmatkailija (s. 1865)
22. tammikuuta – Harald Bohr tanskalainen matemaatikko (s. 1887)
24. tammikuuta – Elsa Enäjärvi-Haavio, suomalainen kansanrunoudentutkija (s. 1901)
28. tammikuuta – Carl Gustaf Emil Mannerheim, suomalainen vapaaherra, valtionhoitaja, Suomen Marsalkka ja kuudes Suomen tasavallan presidentti (s. 1867)
30. tammikuuta – Ferdinand Porsche, saksalainen autoinsinööri (s. 1875)
3. helmikuuta – Paul von Gerich, suomalainen kenraali (s. 1873)
12. helmikuuta – Torsten Malinen, suomalainen kihlakunnantuomari, kauppalanjohtaja ja ministeri (s. 1877)
13. helmikuuta – Lloyd C. Douglas, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1877)
19. helmikuuta – André Gide, vuoden 1949 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut ranskalainen kirjailija (s. 1869)
19. helmikuuta – Jussi Seppä, suomalainen lintutieteilijä ja opettaja (s. 1885)
21. helmikuuta – Choudhary Rahmat Ali, pakistanilainen valtiomies (s.  1895)
4. maaliskuuta – Arttu Brummer, suomalainen muotoilija (s. 1891)
6. maaliskuuta – Ivor Novello, brittiläinen näyttelijä, säveltäjä ja näytelmäkirjailija (s. 1893)
10. maaliskuuta – Jaakko Ikola ("Vaasan-Jaakkoo"), suomalainen lehtimies, kirjailija ja kansanedustaja (s. 1887)
10. maaliskuuta – Jussi Kurikkala, suomalainen hiihtäjä ja juoksija (s. 1912)
12. maaliskuuta – Alfred Hugenberg saksalainen poliitikko (s. 1865)
13. maaliskuuta – Ants Kaljurand, virolainen kommunismin vastustaja ja vapaustaistelija (s. 1917)
20. maaliskuuta – Ricardo Leoncio Elías Arias, perulainen poliitikko, lyhytaikainen presidentti 1931 (s. 1874)
27. maaliskuuta – Aleksi Lehtonen, Suomen arkkipiispa (s. 1891)
Kuolleita > Huhtikuu−kesäkuu

6. huhtikuuta – Eric Malmberg, ruotsalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä (s. 1888)
9. huhtikuuta – Vilhelm Bjerknes, norjalainen fyysikko ja meteorologi (s. 1862)
10. huhtikuuta – Yrjö Sadeniemi, suomalainen arkkitehti (s. 1869)
14. huhtikuuta – Al Christie, kanadalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja (s. 1881)
15. huhtikuuta – Ernest Bevin, brittiläinen työväenpuolueen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja (s. 1881)
16. huhtikuuta – Eino Suolahti, suomalainen lääkintäkenraalimajuri ja kokoomuslainen poliitikko (s. 1879)
18. huhtikuuta – António de Fragoso Carmona, Portugalin presidentti ja diktaattori (s. 1869)
23. huhtikuuta – Charles Dawes vuoden 1925 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen pankkiiri ja poliitikko (s. 1865)
23. huhtikuuta – Ingrid Hultin, suomenruotsalainen näytelmäkirjailija (s. 1876)
26. huhtikuuta – Arnold Sommerfeld, saksalainen fyysikko (s. 1868)
29. huhtikuuta – Ludwig Wittgenstein, itävaltalaissyntyinen filosofi (s. 1889)
12. toukokuuta – Lars O. Meling, norjalainen poliitikko (s. 1876)
29. toukokuuta – Géza Maróczy, unkarilainen shakin suurmestari (s. 1870)
4. kesäkuuta – Serge Koussevitzky, venäläinen kapellimestari, säveltäjä ja kontrabasisti (s. 1874)
19. kesäkuuta – Ivar Kirkeby-Garstad, norjalainen poliitikko (s. 1877)
25. kesäkuuta – Aarno Yrjö-Koskinen, suomalainen lakimies, diplomaatti (s. 1885)
26. kesäkuuta – John Nurminen, suomalainen laivanvarustaja, merenkulkuneuvos (s. 1877)
Kuolleita > Heinäkuu−syyskuu

1. heinäkuuta – Dugald C. Jackson, yhdysvaltalainen sähköinsinööri (s. 1865)
4. heinäkuuta – Tatu Pekkarinen, suomalainen laulaja, kirjailija (s. 1892)
6. heinäkuuta – James Norman Hall, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1887)
7. heinäkuuta – Ludwig Heck, saksalainen eläintieteilijä, Berliinin eläintarhan perustaja ja pitkäaikainen johtaja (s. 1860)
7. heinäkuuta – Oswald Pohl, saksalainen SS-kenraali (teloitettiin) (s. 1892)
10. heinäkuuta – Anna Lilja, suomalainen kansakoulunopettaja ja urheiluopiston perustaja (s. 1876)
13. heinäkuuta – Arnold Schönberg, itävaltalais-yhdysvaltalainen säveltäjä (s. 1874)
18. heinäkuuta – Runar Idefelt, suomalainen näyttelijä (s. 1892)
20. heinäkuuta – Abdullah I, Jordanian kuningas (s. 1852)
20. heinäkuuta – Vilhelm, Saksan kruununprinssi ja kenraali, keisari Vilhelm II:n poika (s. 1882)
23. heinäkuuta – Philippe Pétain, ranskalainen kenraali ja poliitikko (s. 1856)
25. heinäkuuta – Henrik Ramsay, suomalainen poliitikko ja ministeri (s. 1886)
26. heinäkuuta – Leo Ehrnrooth, suomalainen lakimies, senaattori ja ministeri (s. 1877)
29. heinäkuuta – Walt Brown, yhdysvaltalainen moottoriurheilija (s. 1911)
29. heinäkuuta – Cecil Green, yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja (s. 1919)
29. heinäkuuta – Bill Mackey, yhdysvaltalainen moottoriurheilija (s. 1927)
8. elokuuta – Meri Roini, suomalainen näyttelijä (s. 1872)
14. elokuuta – William Randolph Hearst, yhdysvaltalainen sanomalehtikustantaja (s. 1863)
23. elokuuta – Hilda Pihlajamäki, suomalainen näyttelijä (s. 1866)
7. syyskuuta – Oswald Renkonen, suomalainen lääkäri ja arkkiatri (s. 1872)
14. syyskuuta – Fritz Busch, saksalainen kapellimestari (s. 1890)
23. syyskuuta – Erik Arup, tanskalainen historian professori (s. 1876)
Kuolleita > Lokakuu−joulukuu

5. lokakuuta – Lassi Hiekkala, suomalainen kirjailija ja lehtimies (s. 1888)
6. lokakuuta – Viljo Huttunen, suomalainen näyttämötaiteilija ja teatterinjohtaja (s. 1887)
6. lokakuuta – Otto Fritz Meyerhof, vuoden 1922 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen lääkäri ja biokemisti (s. 1884)
16. lokakuuta – Liaquat Ali Khan, Pakistanin ensimmäinen pääministeri (s. 1895)
24. lokakuuta – Carl, Ruotsin prinssi (s. 1861)
27. lokakuuta – Helmi Karjalainen, suomalainen opettaja, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja naisasianajaja (s. 1879)
29. lokakuuta – Robert Grant Aitken, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, kaksoistähtien tutkija (s. 1864)
3. marraskuuta – Ernesti Hentunen, suomalainen lakimies, lehdenkustantaja ja poliitikko (s. 1885)
17. marraskuuta – Annikki Kari, suomalainen näytelmäkirjailija (s. 1891)
30. marraskuuta – Leo Korpela, suomalainen taidemaalari (s. 1892)
11. joulukuuta – Oskar Krabbe, suomalainen näyttelijä (s. 1871)
13. joulukuuta – Selim Palmgren, suomalainen säveltäjä (s. 1878)
22. joulukuuta – Karl Koller, saksalainen kirjailija (s. 1898)
31. joulukuuta – Maksim Litvinov, Neuvostoliiton ulkoministeri (s. 1876)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: John Cockcroft ja Ernest Walton
Nobelin kemianpalkinto: Edwin McMillan ja Glenn Seaborg
Nobelin lääketieteen palkinto: Max Theiler
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Pär Lagerkvist
Nobelin rauhanpalkinto: Léon Jouhaux
Muuta

Elokuvavuosi 1951
Kirjallisuusvuosi 1951
Musiikkivuosi 1951
Urheiluvuosi 1951
Taifuuni Ruth runtelemassa matkustajalautta Kongōmarua
Transporno

Transsukupuolinen pornotähti Wendy Williams.
Transseksuaalinen porno on yksi pornografian genreistä. Useimmat transpornoesiintyjät ovat transnaisia, kuten Bailey Jay ja Sarina Valentina, mutta alalla on myös muunsukupuolisia sekä transmiehiä, kuten Buck Angel. Transnaiset esiintyvät usein miespuolisten partnereiden kanssa, mutta myös naistenvälistä transpornoa on saatavilla.
Palkinnot

AVN Award Vuoden Transesiintyjä on yksi merkittävimmistä pornoalan palkinnoista transpornoesiintyjille. Transgender Erotica Awards joka tunnettiin aiemmin nimellä Tranny Awards on toinen merkittävä alan palkinto.
Kärsämäki (Turku)

| Kärsämäki |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Kärsämäki korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Runosmäki-Raunistula
Koordinaatit:  60°29′15″N, 022°17′15″E
Kaupunginosa nro:  84
Kärsämäki on kaupunginosa Turussa noin neljä kilometriä keskustasta pohjoiseen Vähäjoen länsirannalla. Siellä on noin 2 000 asukasta. Yleiskaavan mukaan alue on suurelta osin pientalovaltaista asuntoaluetta, minkä lisäksi Paltassa on pieni kerrostaloalue. Kärsämäessä on myös kaksi teollisuusaluetta: Orjasmäki sijaitsee ohikulkutien varrella Urusvuoren teollisuusalueen yhteydessä ja Hiidenvartin teollisuusalue radan varressa.
Lännessä Kärsämäen rajana ovat Runosmäenkatu ja Tampereen valtatie, pohjoisessa ohitustie. Idässä rajana ovat Turku–Toijala-rata, Piipanoja ja Vähäjoki, ja etelässä raja kulkee Kaerlantietä pitkin. Kärsämäkeä ympäröivät kaupunginosat ovat Runosmäki, Kaerla, Räntämäki, Oriketo ja Urusvuori.
Turun seurakuntien Kärsämäen hautausmaa sijaitsee nimestään huolimatta naapurikaupunginosa Runosmäen puolella.
Väestö

Kärsämäessä asui 1 973 henkilöä vuonna 2007. Vielä vuonna 2000 asukkaita oli 2 076. Kartanon vanhoille maille ja päärakennuksen lähelle Hiidenvartin teollisuusalueelle on tehty kaavaluonnos, joka toisi alueelle noin 300 asukasta. Lisäksi Leafin autohuollon alueelle on hyväksytty 80–100 asukkaan kaavaluonnos.
Asukkaista 0–14-vuotiaita on 14 %, 15–64-vuotiaita 66 % ja 65-vuotiaita 20 %. (Vastaavat luvut koko Turussa ovat 13 %, 70 % ja 17 %). Suomenkielisiä on 97 %, ruotsinkielisiä 1,6 % ja muunkielisiä 1,3 % (koko Turussa 88 %, 5,2 % ja 6,4 %).
Kärsämäki on perinteisesti ollut työväestön asuinaluetta. Nykyäänkin SDP:n ja Vasemmistoliiton kannatus on Kärsämäessä korkeampi kuin Turussa keskimäärin: eduskuntavaaleissa 2007 SDP sai 29 % ja Vasemmistoliitto 21 % Kärsämäen äänistä, kun koko Turussa ääniosuudet olivat 22 % ja 13 %.
Kunnalliset palvelut

Kärsämäessä on kaksi alakoulua. Näistä vanhempi on Kärsämäen koulu, jonka Maarian kunta perusti vuonna 1881. Se yhdistettiin vuonna 2007 hallinnollisesti Pallivahan kouluun, joka on perustettu vuonna 1959.
Kärsämäen ensimmäinen kirjasto sijaitsi Kärsämäen koulussa vuodesta 1885 vuoteen 1943, jolloin se siirtyi muutama kymmenen metriä Kärsämäen kartanon porttia vastapäätä sijainneeseen rakennukseen. Kirjasto suljettiin 1990-luvulla, ja nykyään kirjastoauto käy Kärsämäessä kahdesti viikossa.
Päiväkodin perustamista alettiin suunnitella 1937, ja jo seuraavana vuonna sille oli luvattu tontti, rakennussuunnitelmat olivat valmiit ja merkittäviä rahalahjoituksia oli saatu. Päiväkoti aloitti toimintansa 1. marraskuuta 1938 Kärsämäen kartanossa 22 lapselle. Sodan aikana päiväkodin toiminta oli usein keskeytyksissä, mutta vuoden 1944 alusta se alkoi toimia vakituisesti uudessa kirjastotalossa, missä se pysyikin koko toimintansa ajan. Kärsämäen päiväkoti pysyi yksityisenä, mutta vuodesta 1984 alkaen sen ja Turun kaupungin välillä oli palvelusopimus. Kärsämäen päiväkoti lopetti toimintansa vuonna 2004. Nykyään alueen ainoa päiväkoti toimii Paltankatu 27:ssä.
Kaupunginosassa on neljä pallokenttää.
Liikenne

Kärsämäen joukkoliikenneyhteydet perustuvat alueen läpi Kärsämäentietä pitkin kulkevaan bussilinjaan 1 (lentoasemalle) ja linjoihin 21, 21A, 21B, 22, 22C, 23, 23A ja 23B (Maarian ja Paattisten suuntaan) sekä Takakirveen linjaan 13, jonka päätepysäkki on Paltan alueella Kärsämäessä. Kärsämäen kautta kulkevat myös koululaislinjat 73 ja 76 sekä asiointilinja 88. Kärsämäen läpi kulkevan Turku–Toijala-radan varrella oleva Räntämäen rautatieasema lakkautettiin 1. marraskuuta 1987.
Teollisuus

Kärsämäessä on ollut teollisuutta ainakin vuodesta 1780. Tuolloin Vähäjoen rantaan lähelle nykyisen Puustellinkadun päätä perustettiin tiilitehdas, jonka tiilistä muurattiin Maarian pappila vuonna 1786. Tiilitehtaan toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1930. Makeistehdas Hellas aloitti toimintansa Kärsämäessä vuonna 1916. Omistaja vaihtui myöhemmin Leafiksi, ja toiminta Kärsämäessä loppui vuoden 2007 tammikuussa. Makeistehtaan tiloissa oli aiemmin toiminut Amalieborgin viinatehdas ja olutpanimo. Kutomo & Punomo Oy toimi Kärsämäentielle rakennetuissa tiloissa 1921–1974. Nykyään tiloissa toimii Turun aikuiskoulutuskeskus. Kärsämäessä sijaitsevat myös Farmoksen Turun tehtaat, joiden tiloissa toimi Oy Tolfan Ab:n pommitehdas sotavuosina 1939–1945 ja metallipaja 1945–1950.
Historia

Kärsämäestä on löytynyt merkkejä kivikautisesta asutuksesta Hiiden hiekkakuopan, vanhan kasarmin ja Kärsämäen hautausmaan reunoilta. Seudun vanhin talonpoikaisasutus syntyi jokilaaksojen itään viettäville rinteille, kuten juuri Kärsämäkeen, joka on Maarian vanhimpia kyliä. Kärsämäen rautakautinen kalmisto on yksi Suomen tunnetuimmista kalmistoista. Arkeologisten tutkimusten mukaan siihen haudattiin poltettuja vainajia aseineen ja koruineen varsinkin roomalaisajalla noin vuosina 100–300 jaa.
Kärsämäki mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1363 muodossa Kaersemaekj. Muita kirjoitusmuotoja ovat olleet Kozmike, Kiärsemaeki, Kursamäki ja Korsmäki. Nimimuoto Korsmäki ja viereisen Ristinpaltan nimi viittaavat siihen, että Kärsämäen nimi juontuu ruotsin sanasta Korsbacke, Ristinmäki. Toisen näkemyksen mukaan nimi tulee siitä, että maanpinnan ollessa alempana Kärsämäen kylä on sijainnut niemellä, joka kärsän tapaan on pistänyt Vähäjoen rannasta.
Keskiajalla Kärsämäki oli yksi Maarian pitäjän jakokunnista. Ennen 1400-lukua Kärsämäen jakokunta ulottui Ruskon rajalta Aurajokeen asti, ja siihen kuuluivat Räntämäen ja Koroisten kylien lisäksi Halinen, Piipanoja, Hamaro ja Niuskala. 1400-luvun jälkeen jakokunta käsitti alueita pääosin vain Vähäjoen länsirannalta kuten nykyäänkin.
Vuoden 1363 kauppakirjan perusteella tiedetään, että Kärsämäessä on jo silloin ollut vähintään kolme taloa. Vuonna 1540 Kärsämäessä tiedetään olleen neljä taloa, joista yhden (Jaakkolan, myöhemmin nimellä Simola) omisti Turun tuomiokirkon Pyhän Yrjänän alttari. Kolme muuta (Marttila, Hiisi, Isotalo) olivat turkulaisten omistamia rälssi- tai lampuotitaloja. 1500-luvulla omistajat vaihtuivat muun muassa kirkkoreduktion vuoksi, mutta talojen omistajat olivat Kärsämäen ulkopuolelta ainakin 1600-luvun alkuun asti. Kirkon ja turkulaisten porvarien omistamat tilat olivat noihin aikoihin yleisiä sydän-Maariassa, koska sekä kirkko että kaupunki olivat lähellä.
Keskiajalla Kärsämäen kautta kulki kolme tietä: Turusta pohjoiseen Yläneen Pyhäjärvelle johtaneen Savojärventien läntinen ja keskimmäinen haara sekä samoin Yläneelle vienyt Airikintie eli Huovintie.
Historia > Kärsämäen kartano

Hiidenvartin teollisuusalueen ja Kärsämäentien välissä sijaitsee Kärsämäen kartano (Hiiden kartano), jonka päärakennus on rakennettu pääasiassa 1800-luvulla, vaikkakin jotkut sen rakenteista ovat jo 1700-luvulta. Kartano on yksikerroksinen empiretyylinen rakennus, joka on rakennettu puusta ja tiilestä ja rapattu valkoiseksi. Kartanon eteläpääty on korotettu kaksikerroksiseksi. Kartanon viimeiset omistajat ennen sen siirtymistä kaupungin omistukseen olivat Räntämäen asemanhoitaja Karl Lagerstam ja hänen vaimonsa, Maarian kunnanlääkäri Helvi Lagerstam. He omistivat kartanon 1940–1968. Karl Lagerstam kuoli vuonna 1940, mutta Helvi Lagerstam asui siinä kuolemaansa asti vuoteen 1977. 1980-luvulla kaupunki remontoi kartanon. Se annettiin mielenterveyskuntoutujien käyttöön, ja alueen yhdistyksetkin saivat järjestää kartanossa kokouksia ja juhlatilaisuuksia. Kaupunki myi kartanon rakennukset 2000-luvun alussa, ja päärakennus on nyt asuinkäytössä.
Historia > Kärsämäen kasarmi

Kärsämäkeen perustettiin vuonna 1882 Turun tarkk'ampujapataljoonan alaisuudessa toimineen 5. reservikomppanian kasarmi paikalle, jossa on nykyään Paltan kerrostaloalueen ja Hellaksen tehtaan välinen hiekkakuoppa. Reservikomppania harjoitteli kasarmilla kesäisin vuoteen 1899 asti, kunnes ensimmäinen sortokausi ja helmikuun manifesti lakkautti Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan. Kasarmi lienee ollut venäläisten käytössä vuosina 1900–1918. Sen jälkeen kasarmialue oli Puolustusvoimien käytössä 1960-luvulle asti, kunnes aluetta alettiin käyttää hiekanottoon.
Viheralueet

Kärsämäen metsät sijaitsevat lähinnä neljän mäen ympärillä, jotka ovat Orjasmäki, Munttismäki, Pallivahanmäki ja Runosmäki (mäki, ei kaupunginosa). Kärsämäen luontoaarre on Orjasmäki, jonka männikköisellä alueella on Itämeren litorina-vaiheen rantakivikkoja ja siirtolohkareita. Orjasmäen metsän pohjoisosasta löytyy jopa kuusimetrinen siirtolohkare. Toinen merkittävä siirtolohkare on Pallivaha eli pallin muotoinen siirtolohkare. Alueen asukkaat pitävät myös hiekkakuopan kohdalle muodostettua Paltanpuistoa tärkeänä virkistysalueena.
Kärsämäki rajautuu idässä Piipanojaan ja Vähäjokeen. Vähäjoen ympäristön pellot ja avoimet maisema-alueet ovat arvokasta kulttuurimaisemaa. Vähäjoen rannoille on levinnyt jättiputkea, jota pyritään poistamaan alueelta. Hiidenvartin teollisuusalueen vieressä on pieni lampi, Aalloppi, joka laskee Piipanojaan ja johon Hellaksen tehdas on laskenut jätevetensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kärsämäki Wikimedia Commonsissa
Kärsämäen asunnonomistajat ry.
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle 
Suurin osa Kärsämäestä on pientaloaluetta. Pulmussuonkatu-Valkiasvuorenkatu ja Rientolan urheilutalo heinäkuussa 2008.
Kärsämäen koulu heinäkuussa 2008.
Kärsämäen kaupunginosaa reunustaa pohjoisessa kantatie 40 eli Turun ohikulkutie ja lännessä valtatie 9 eli Tampereentie valtatie. Kuvassa näiden teiden Kärsämäen liittymä maaliskuussa 2005.
Vähäjoen viereiset Farmoksen tehtaat heinäkuussa 2008.
Kärsämäen kartano heinäkuussa 2008
Västerbottenjuusto

Västerbottenjuusto
Västerbottenjuusto (ruots. västerbottensost) on Burträskin meijerissä Ruotsissa lehmänmaidosta valmistettu voimakkaan aromaattinen kova juusto, jota on kypsytetty vähintään 14 kuukautta.
Historia

Meijerikkö Ulrika Eleonora Lindström keksi vuonna 1872 reseptin, johon nykyään valmistettava västerbottenjuusto perustuu. Resepti on tarkoin varjeltu salaisuus, jonka vain muutama henkilö tuntee. Ulrika Eleonora sai 30-vuotiaana 500 riikintaalerin perinnön, jolla hän kustansi opintonsa Degebergan meijerioppilaitoksessa Lidköpingin liepeillä Länsi-Götanmaalla. Siellä hän oppi valmistamaan länsigötanjuustoa, ja vuonna 1869 hän toi tiedon vasta perustettuun Gammelbyn meijeriin, nykyisen Skellefteån kunnan alueelle. Siitä kuinka resepti keksittiin, ei ole jäänyt varmaa tietoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Västerbottenjuusto Wikimedia Commonsissa
Antialiasointi

Antialiasointi tietokonegrafiikassa.
Antialiasointi eli reunanpehmennys on laskostumisen estoa – menetelmä laskostumisen eli aliasoinnin vähentämiseen, kuten tietokonegrafiikassa.
Olettaen, että musta kolmio liikkuu valkoisella taustalla oletus on, että näyttöruudukon osittain peitettyjen solujen pikselien arvot muuttavat tasaisesti intensiteettiä. Tyypillisesti tapahtuu siten, että kun solun keskikohta on peitetty pikseliväri vaihtaa heti valkoisesta täysin mustaan.
Polygonit ja piirretyt viivat ilmenevät joko siellä tai poissa, joka aiheuttaa "kulmikkaan" näköisen visuaalisen häiriön, joka animoituna aiheuttaa "ryömivän" ilmiön.
Tätä ongelmaa kutsutaan aliasoinniksi ja menetelmiä sen vähentämiseksi antialiasoinniksi. Näytteenottoa (engl. sampling) ja suodatusta (engl. filtering) käsitellään laajalti erikseen.
Yleinen strategia näyttöpohjaiseen antialiasointiin on käyttää näytteistyskuviota ja painoarvoa sekä summaa pikselin värin tuottamiselle.
Antialiasointialgoritmeja, jotka laskevat enemmän kuin yhden kokonaisen näytteen pikseliä kohden kutsutaan ylinäytteistäväksi (engl. supersampling, oversampling).
OpenGL-ohjelmointirajapinnassa on tuki kertymäpuskureille (engl. accumulation buffer), jonka tietoa voidaan hyödyntää antialiasoinnissa. Puskuria voidaan hyödyntään myös erilaisille efekteille (kuten engl. depth of field). Puskurille ei ole tarkoitusta varten laitteistotukea modernissa grafiikkasuorittimessa (GPU), mutta sellaista voidaan simuloida.