stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Lapin kansakouluista
Sodankylä

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
| Askan kansakoulu (Sodankylä) | 67.2937°N, 26.6928°E |  |
| Hinganmaan kansakoulu | 67.3426°N, 25.9202°E |  |
| Jeesiön kansakoulu | 67.511°N, 26.0261°E | Jeesiö |
| Kelujärven kansakoulu | 67.4661°N, 27.0341°E |  |
| Kersilön kansakoulu | 67.5772°N, 26.7367°E |  |
| Kieringin kansakoulu | 67.2679°N, 25.5272°E | Kierinki |
| Kirkonkylän kansakoulu (Sodankylä)selvennä | 67.4181°N, 26.597°E |  |
Korvasen kansakoulu: 
| Kukasjärven kansakoulu | 67.1818°N, 25.5227°E |  |
| Lisman kansakoulu | 67.2446°N, 26.5443°E |  |
| Lokan kansakoulu | 67.8174°N, 27.7357°E | Lokka |
Länsirannan kansakoulu (Sodankylä): 
| Moskuvaaran kansakoulu | 67.5986°N, 26.9407°E |  |
Mutenian kansakoulu: 
| Orajärven kansakoulu (Sodankylä) | 67.3432°N, 26.8548°E |  |
| Petkulan kansakoulu | 67.6788°N, 26.7667°E | Petkula |
| Rajalan kansakoulu (Sodankylä) | 67.636°N, 26.1846°E |  |
| Raudanjoen kansakoulu | 67.0182°N, 26.4084°E |  |
| Riipin kansakoulu (Sodankylä) | 67.3419°N, 26.047°E |  |
| Sassalin kansakoulu | 67.2666°N, 25.8265°E |  |
| Sattasen kansakoulu | 67.5085°N, 26.6174°E |  |
| Seipäjärven kansakoulu | 67.1466°N, 26.2522°E |  |
Siurunmaan kansakoulu: 
| Syväjärven kansakoulu | 67.2979°N, 25.9134°E |  |
| Torvisen kansakoulu | 67.1954°N, 26.6486°E |  |
| Uimaniemen kansakoulu | 67.1905°N, 25.7162°E |  |
| Unarin kansakoulu | 67.1424°N, 25.7276°E | Unari |
| Vaalajärven kansakoulu | 67.4203°N, 26.2254°E | Vaalajärvi |
| Vuojärven kansakoulu | 67.085°N, 26.6161°E |  |
| Vuotson kansakoulu | 68.1058°N, 27.1225°E | Vuotso |
Ylikitisen kansakoulu: 
Sodankylän apukoulu: 
Kirkonkylän kansalaiskoulu (Sodankylä): 
| Unarin kansalaiskoulu |  | Unari |
Sodankylän kunnallinen keskikoulu:
Tervola

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
Isotervon kansakoulu: 
Kaisajoen kansakoulu: 
Kiviojan kansakoulu (Tervola): 
| Koivun kansakoulu |  | Koivu |
Korpelan kansakoulu (Tervola): 
Kätkävaaran kansakoulu: 
Lapinniemen kansakoulu (Tervola): 
Lehmikummun kansakoulu: 
| Louen kansakoulu |  | Loue |
Mattisen kansakoulu: 
| Paakkolan kansakoulu (Tervola) |  | Paakkola |
Pahtaojan kansakoulu: 
Peuran kansakoulu: 
Sihtunan kansakoulu: 
Suolijoen kansakoulu: 
Suukosken kansakoulu: 
Varejoen kansakoulu: 
Venekumotun kansakoulu: 
Virtain kansakoulu: 
Vähäjoen kansakoulu: 
Tervolan kansalaiskoulu:
Tornio

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
| Putaan kansakoulu | 65.8399°N, 24.1759°E |  |
| Röyttän kansakoulu | 65.7661°N, 24.1601°E |  |
| Suensaaren kansakoulu | 65.8494°N, 24.1424°E |  |
Tornion kansakoulu (Tornio)selvennä:
Utsjoki

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
| Karigasniemen kansakoulu | 69.4237°N, 25.8239°E | Karigasniemi |
| Kirkonkylän kansakoulu (Utsjoki) | 69.895°N, 27.0129°E |  |
| Nuorgamin kansakoulu | 70.0823°N, 27.8712°E | Nuorgam |
| Outakosken kansakoulu | 69.6086°N, 25.9781°E |  |
Ylitornio

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
Aavasaksan kansakoulu: 
Alkkulan kansakoulu: 
Etelä-Portimon kansakoulu: 
Hoikkaniemen kansakoulu: 
| Kainuunkylän kansakoulu |  | Kainuunkylä |
| Kantomaan kansakoulu |  | Kantomaanpää |
Kapustan kansakoulu: 
Kaulirannan kansakoulu: 
Kirkonkylän kansakoulu (Ylitornio): 
Kuivakankaan kansakoulu: 
Lohijärven kansakoulu: 
| Mellakosken kansakoulu |  | Mellakoski |
Meltosjärven kansakoulu: 
Nuotiorannan kansakoulu: 
Pekanpään kansakoulu: 
Pessalompolon kansakoulu: 
Pohjois-Portimon kansakoulu: 
| Raanujärven kansakoulu |  | Raanujärvi |
Ratasvuoman kansakoulu: 
| Tengeliön kansakoulu |  | Tengeliö |
Törmäsjärven kansakoulu: 
Väystäjän kansakoulu: 
Ainiovaaran kansalaiskoulu: 
Meltosharjun kansalaiskoulu: 
Ylitornion kunnallinen keskikoulu:
Natalja Gorbanevskaja

| Natalja Gorbanevskaja |
| --- | --- |
 Natalja Gorbanevskaja Moskovassa 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1936 Moskova, Neuvostoliitto
Kuollut: 29. marraskuuta 2013 Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  neuvostoliittolainen (1936–1975), puolalainen (2005–)
Ammatti:  venäläinen runoilija, puolalaisen kirjallisuuden kääntäjä, kansalaisoikeusaktivisti
Natalja Jevgenjevna Gorbanevskaja (ven. Ната́лья Евге́ньевна Горбане́вская; 26. toukokuuta 1936 Moskova – 29. marraskuuta 2013 Pariisi) oli venäläinen runoilija, puolankielisen kirjallisuuden kääntäjä ja kansalaisoikeusaktivisti. Hän oli A-aikakirjojen (1968–1982) perustaja ja ensimmäinen toimittaja. Hän osallistui 25. elokuuta 1968 seitsemän muun kanssa vuonna 1968 järjestettyyn Punaisen torin mielenosoitukseen Neuvostoliiton Tšekkoslovakian hyökkäystä vastaan. Vuonna 1970 Neuvostoliiton tuomioistuin tuomitsi Gorbanevskajan vankeuteen psykiatrisessa sairaalassa. Hänet vapautettiin Kazanin psykiatrisesta erikoissairaalasta vuonna 1972 ja muutti Neuvostoliitosta vuonna 1975 Ranskaan. Vuonna 2005 hänestä tuli Puolan kansalainen.
Elämä Moskovassa

Gorbanevskaja syntyi Moskovassa. Hän valmistui Leningradin yliopistosta vuonna 1964 ja hänestä tuli tekninen toimittaja ja kääntäjä. Ainoastaan yhdeksän hänen runoistaan oli julkaistu virallisissa lehdissä, kun hän lähti Neuvostoliitosta vuonna 1975; loput levittivät yksityisesti ( samizdat ) tai julkaistiin ulkomailla (tamizdat).
Toissijainen toiminta

Vuodesta 1968 lähtien Gorbanevskaja oli niin kutsutun Neuvostoliiton "toisinajattelijaliikkeen" aktivisti.
Hän oli perustaja ja ensimmäinen toimittaja A Chronicle of Current Events -samizdat- julkaisussa, joka keskittyi perusihmisoikeuksien loukkaamiseen Neuvostoliitossa. Hänen panoksensa oli koota ja muokata raportteja ja kirjoittaa sitten lehden kuusi ensimmäistä hiilikopiota, "nollasukupolven" kopio, jotta niitä voidaan jäljentää ja jakaa edelleen.
Gorbanevskaja oli myös yksi kahdeksasta mielenosoittajasta 25. elokuuta 1968 järjestetyssä Punaisen torin mielenosoituksessa Neuvostoliiton Tšekkoslovakian hyökkäystä vastaan.
Vuonna 1969 hän allekirjoitti vetoomuksen YK: n ihmisoikeuskomiteaan.
Joulukuussa 1969 Gorbanevskaja pidätettiin. Seuraavan vuoden heinäkuussa hänet asetettiin syytteeseen ja hänet todettiin syylliseksi RSFSR: n rikoslain 190-1 §: n mukaisiin rikoksiin, jotka tehtiin terveellä mielellä. Gorbanevskaja tuomittiin määräajattomaan tuomioon psykiatrisessa sairaalassa, jossa häntä hoidettaisiin " hitaalla skitsofrenialla ", joka on toisinajattelijoille yleisesti käytetty diagnoosi. Gorbanevskaja vapautettiin Kazanin psykiatrisesta erikoissairaalasta helmikuussa 1972.
Muutto Ranskaan

Joulukuussa 1975 Gorbanevskaja muutti Pariisiin.  Siellä ranskalaiset psykiatrit tutkivat pyynnöstä Gorbanevskajan ja totesivat hänen olevan henkisesti normaali. He päättelivät, että vuosina 1969–72 hän oli joutunut psykiatriseen sairaalaan poliittisista, ei lääketieteellisistä syistä.
Jonkin aikaa Gorbanevskaja oli julkkishahmo lännessä. Vuonna 1976 Joan Baez julkaisi Gorbanevskajalle omistetun kappaleen nimeltä "Natalia", jonka sanat kirjoittivat Roy Apps, Shusha Guppy ja GT Moore, livealbumilla From Every Stage. Esittäessään laulun Baez kritisoi Gorbanevskajan pitämistä psykiatrisessa sairaalassa ja sanoi: "Olen vakuuttunut Natalya Gorbanevskajan kaltaisten ihmisten takia, että sinä ja minä elämme edelleen ja kävelemme ympäri maapalloa."
Adrienne Rich kirjoitti myös kirjan "Siskolle" kirjasta Sukeltaminen hylkyyn : runot 1971–1972 ,tunnustuksena Gorbanevskajalle ja muille naisille sekä heidän laittomalle vangitsemiselleen.
Kolmekymmentä vuotta Gorbanevskaja oli kuitenkin kansalaisuudettomia, kunnes Puola myönsi kansalaisuutensa vuonna 2005.
Vuonna 2005 Gorbanevskaja osallistui Vladimir Kara-Murza Jr.: n ohjaamaan neliosaiseen televisio-dokumenttiin They Chose Freedom, joka käsitteli Neuvostoliiton toisinajattelijoita.
Vuonna 2008 hän allekirjoitti Prahan julistuksen eurooppalaisesta omantunnosta ja kommunismista.
Gorbanevskaja kuoli 29. marraskuuta 2013 kodissaan Pariisissa.
Palkinnot

Vuonna 2008, lokakuussa, Gorbanevskaja sai Puolan Marie Curie -palkinnon. Samana vuonna Gorbanevskaja sai Angeluksen Keski-Euroopan kirjallisuuspalkintoon.
Gorbanevskaja sai 22. lokakuuta 2013 kunniamitalin Prahan Kaarle-yliopistolta elinikäisestä sitoutumisestaan taisteluun demokratian, vapauden ja ihmisoikeuksien puolesta.
Malesianluumio

| Malesianluumio |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Paljassiemeniset Pinophyta
Luokka::  Gnetopsida
Lahko::  Gnetales
Heimo::  Luumiokasvit Gnetaceae
Suku::  Luumiot Gnetum
Laji::  gnemon
Kaksiosainen nimi
 Gnetum gnemon  L. 
Katso myös
   Malesianluumio Wikispeciesissä   Malesianluumio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Malesianluumio (Gnetum gnemon) on luumioiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka levinneisyysalue ulottuu Aasian itä- ja eteläosista Tyynenmeren saarille. Kasvin siemenet, lehdet ja hedelmäpohjukset ovat syötäviä, kuoresta valmistetaan köysiä ja verkkoja ja myös puuainesta hyödynnetään monin tavoin.
Malesianluumio muistuttaa huomattavasti tyypillisiä koppisiemenisiä, mutta lukuisista samankaltaisuuksista huolimatta se luokitellaan paljassiemenisiin. Esimerkiksi kypsä emikäpy muistuttaa huomattavasti koppisiemenisten hedelmää, ja myös sen tarkoitus on sama kuin hedelmän: silmiinpistävän punainen siemenvaippa paitsi suojaa siementä, myös houkuttelee eläimiä levittämään kasvia uusille kasvupaikoille.
Ulkonäkö ja koko

Malesianluumio on ainavihanta pensas tai korkeintaan 22 metrin korkuiseksi kasvava pieni puu, jolla on kapea latvus ja harmaahtava, renkaallinen kuori. Toisinaan se kasvaa myös kiipeilevänä. Vastakkaiset lehdet jakautuvat lehtilapaan ja 0,5–1,8 senttimetrin mittaiseen lehtiruotiin; yksinkertaisen lehtilavan pituus on 7,5–20 senttimetriä ja leveys 2,5–10 senttimetriä. Tuoreet lehdet ovat tummanvihreitä ja kiiltäviä, kuivuneet kellertäviä. Ehytlaitaisen lehtilavan tyvi kapenee lehtiruodiksi. Pienemmät lehtisuonet ovat huomaamattomia.
Malesianluumio on kaksikotinen eli sen hede- ja emikävyt sijaitsevat eri yksilöissä. Hedekävyt kasvavat yksittäin lehtihangoista. Ne ovat vähintään 1, mutta tavallisesti 3–6 senttimetriä pitkiä ja 2,5–3 millimetriä leveitä, haarautumattomia tai kerran haarautuneita. Emikävyt ovat 5–13 senttimetriä pitkiä, ja niiden jokaisessa nivelessä on 5–8 siemenaihetta. Siemenet ovat perättömiä tai lähes perättömiä. Kypsiä siemeniä peittää mehevä, raakana vihreä ja kypsänä keltainen, punainen tai oranssi kerros, jonka alla oleva kova kuori ympäröi tärkkelyspitoista sisusta. Siemenet ovat soikeita, vahapintaisia ja 2–7 senttimetriä pitkiä. Kasvi on hyönteispölytteinen.
Levinneisyys

Malesianluumio kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Intiassa, Tiibetissä ja Kiinan etelä- ja keskiosissa, Myanmarissa, Vietnamissa, Thaimaassa, Malakan niemimaalla, Borneossa, Sulawesissä, Molukeilla, Filippiineillä, Pienillä Sundasaarilla, Uudessa-Guineassa, Bismarckinsaarilla, Salomonsaarilla, Fidžillä ja Samoalla.
Elinympäristö ja ekologia

Malesianluumio kasvaa trooppisissa sademetsissä 0–1 700 metrin korkeudella merenpinnasta alueella, jolla vuotuinen sademäärä vaihtelee välillä 750–5 000 millimetriä. Suotuisin sademäärä on 3 000–5 000 millimetriä vuodessa, mutta malesianluumio kestää myös useiden kuukausien kuivuutta, kunhan maaperä ei pääse kokonaan kuivumaan. Malesianluumio sietää sekä aurinkoisia että varjoisia kasvupaikkoja samoin kuin voimakkaita tuulia. Malesianluumio viihtyy parhaiten lievästi happamassa tai neutraalissa maaperässä, mutta kestää myös emäksisyyttä. Sademetsän ohella kasvupaikkoja ovat kallioiset saaret, joenrannat ja niemet.
Malesianluumio muodostaa ektomykorritsaa yhdessä Scleroderma-suvun ja muutamien muiden, vielä määrittämättömien sienilajien kanssa.
Uhanalaisuus ja suojelu

Malesianluumio oli luokiteltu vuonna 2014 IUCNin punaisessa listassa elinvoimaiseksi, sillä laji on laajalle levinnyt, kasvaa varsin monenlaisissa elinympäristöissä ja kasvustot uusiutuvat nopeasti. Kasvia viljellään, mutta siemeniä, lehtiä ja kuorta kerätään usein myös luonnonvaraisista yksilöistä. Lajin uhkia ovat metsien muuttaminen viljelmiksi, puiden kaataminen ja kaupunkialueiden laajentaminen, mutta kasvin levinneisyysalueella on kuitenkin myös useita suojelualueita.
Luokittelu

Malesianluumion kuvasi ensimmäisenä Carl von Linné vuonna 1767. Luokittelijasta riippuen kasvista voidaan erottaa neljä tai viisi muunnosta:
Gnetum gnemon var. brunonianum (Griff.) Markgr.: Levinneisyysalue ulottuu Assamista Borneon länsiosiin.
Gnetum gnemon var. gnemon: Kasvaa luonnonvaraisena Kaakkois-Tiibetistä läntisen Tyynenmeren saarille ulottuvalla alueella.
Gnetum gnemon var. gracile: Esiintyy luonnonvaraisena ainoastaan Indonesian Sulawesin saarella.
Gnetum gnemon var. griffithii: Levinneisyysalue ulottuu Assamista Malakan niemimaalle.
Gnetum gnemon var. tenerum: Levinneisyysalue ulottuu Thaimaan eteläosista Malakan niemimaan kautta Borneoon.
Käyttö

Malesianluumion siemenet ovat ravinteikkaita, tärkkelys- ja kivennäisainepitoisia sekä sisältävät A- ja C-vitamiineja[lähde? ], ja niitä voidaan syödä raakoina, keitettyinä tai paahdettuina. Siemenillä on myös antimikrobisia vaikutuksia, ja lehdistä puristettu mehu auttaa eräisiin silmäsairauksiin. Nuoria lehtiä ja käpyjä käytetään vihanneksina. Siemenvaippa on erittäin ohut, joten sillä ei ole kulinaarista merkitystä. Kuituisesta kuoresta valmistetaan siimoja ja kalaverkkoja. Puuainesta käytetään polttopuuksi ja työkalujen kahvoiksi; Malesiassa, Hongkongissa ja Indonesiassa puuta käytetään paperin valmistukseen ja talonrakennukseen.
Levinneisyysalueellaan malesianluumiota viljellään hedelmätarhoissa ja yksityisissä puutarhoissa. Papua-Uusi-Guineassa sitä kasvatetaan usein yhdessä leipäpuiden (Artocarpus), Pandanus conoideusin ja muiden ravinto- tai kuitukasvien kanssa. Koristekasvina malesianluumio sopii kapean, lieriömäisen latvuksensa ansiosta pieneenkin puutarhaan tai kadunvarteen.
Piirros kasvista.
Vastakkaisia lehtiä ja siemeniä.
Hedekäpy ja lehtiä.
Yksittäisiä siemeniä, toinen halkileikattuna.
Käännös suomeksi
Mustalammi (Vihti)

| Mustalammi |
| --- | --- |
 Mustalammi lokakuussa 2021
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti
Koordinaatit:  60°32′48″N, 24°35′30″E
Järvinumero:  23.093.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,8 m 
Rantaviiva:  2,35 km 
Pinta-ala:  0,18 km² 
 fiMustalammi 
Mustalammi on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva kahdeksantoista hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Nummelasta on 28 kilometriä koilliseen ja Helsingin keskustasta 46 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Mustalammin pituus on lounaasta koilliseen on 700 metriä. Järven koilliskolkassa on luoto. Järveä ympäröi metsä ja suoalue, jolta virtaa laskuojia järven itärantaan. Länsipuolella on Komiharju (140 metriä mpy). Etelässä on Pikku-Kairi. Mustalammin lounaiskolkasta virtaa laskuoja länteen Annikkaansuolle, josta oja virtaa Mustalamminojana itään kohti Pikku-Kairia, jonka korkeustaso on noin kuusi metriä Mustalammia alempana.
Mustalammi (23.093.1.004) kuuluu Vihtijärven valuma-alueeseen (23.093), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Mustalammi on Vihtijärven valuma-alueen neljänneksi laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.
Mustalammin pohjoispuolella sijaitsee Vantaanjoen päävesistöön kuuluva Valkealammi. Järviä erottaa 200 metriä leveä kannas. Vihdin Mustalammi on kolmanneksi laajin Suomen kymmenistä saman nimisistä vakavesistä.
Mustalampi (Espoo, Nuuksio)

| Mustalampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°18′17″N, 24°30′40″E
Järvinumero:  81.057.1.046 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,2 m 
Rantaviiva:  1,4 km 
Pinta-ala:  0,033 km² 
 fiMustalampi 
Mustalampi on noin kolmen hehtaarin laajuinen järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Mustalammen kaakkoispuolella. Mustalammen naapurijärviä ovat Kolmikulmalampi lännessä ja Valklampi idässä. Mustalammen pohjoispuolella sijaitsee Haukkalampi, jonka pinta on noin viisitoista metriä Mustalammen pintaa alempana.
Mustalampi on erittäin yleinen järven nimi. Espoossa on Nuuksion Mustalammen ohella Lakiston Mustalammi Luukin ulkoilualueella sekä Röylän Mustalampi Sorvalammella. Myös Vihdissä Suolikkaan länsipuolella on Mustalampi.
Luettelo hakukoneista

Tällä sivulla luetellaan hakukoneita.
A

Alltheweb
Altavista
Ask.com
AOL Search
B

Bing (aiemmin Live Search)
Baidu
Blekko
D

DuckDuckGo
E

Eniro
Ecosia
F

Firmily  (Arkistoitu – Internet Archive) (yritykset)
G

Google
Go.com
H

Hotbot
I

Ixquick[vanhentunut linkki]
M

Mozdex
N

Netscape
O

Openverse
S

Startpage (Ixquick)
T

Tyopaikat.com
V

Vihtori
W

Wayback Machine
Wikia Search
Webinfo.fi
Www.fi
Y

Yahoo!
Yandex
Nichita Stănescu

| Nichita Stănescu |
| --- | --- |
 Nichita Stănescu
Henkilötiedot
Syntynyt: 1933 Ploiești, Romania
Kuollut: 1983 (49–50 vuotta) Bukarest, Romania
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: romania
Esikoisteos:  Sensul iubirii
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Nichita Stănescu (1933 Ploiești, Romania – 1983 Bukarest, Romania) oli romanialainen runoilija. Hän opiskeli Bukarestin yliopistossa romanian kieltä ja kirjallisuutta ja valmistui 1957. Hänestä tuli 1960-luvulla merkittävimpiä Romanian runoilijoista. Hänen esikoiskokoelmansa Sensul iubirii ilmestyi 1960. Stănescu sai lukuisia palkintoja ja oli 1980 Nobel-ehdokkaanakin.
Stănescu alkoholisoitui pahasti, ja jopa valtionjohdon taholta yritettiin järjestää hänelle hoitoa, kun diktaattorin puoliso Elena Ceausescu sai tietää hänen tilastaan. Hoidosta ei kuitenkaan ollut apua. Stănescu kuoli bukarestilaisessa sairaalassa.
Palkinnot ja tunnustukset

Herder-palkinto 1975
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nichita Stănescu Wikimedia Commonsissa
Nadia Delago

| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2022 | syöksylasku |  |
Nadia Delago (s. 12. marraskuuta 1997) on italialainen alppihiihtäjä. Hän saavutti olympiapronssia syöksylaskussa vuonna 2022.
Delago sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kymmenenneksi syöksylaskussa vuonna 2018. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021, jolloin hän sijoittui joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja syöksylaskussa 15:nneksi sekä keskeytti alppiyhdistetyssä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti syöksylaskussa pronssia.
Maailmancupissa Delago kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2019. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran kolmannessa maailmancupkilpailussaan Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa sijoittumalla 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensimmäisen kerran kymmenennellä sijallaan Crans-Montanan syöksylaskussa tammikuussa 2021. Tämän jälkeen hän on ollut syöksylaskun kärkikymmenikössä joulukuussa 2021 Lake Louisessa kaksi kertaa kuudes ja Val d’Isèressä kahdeksas sekä tammikuussa 2022 Zauchenseessa neljäs ja Garmisch-Partenkirchenissä viides. Hän sijoittui maailmancupin yhteispisteissä 34:nneksi ja syöksylaskucupissa kahdeksanneksi. Maailmancupkaudella 2022–2023 Delago sijoittui osakilpailuissa parhaimmillaan 24:nneksi.
Nadia Delagon sisko Nicol Delago on myös arvokilpailualppihiihtäjä. Heidän setänsä Oskar Delago ja tätinsä Karla Delago kilpailivat myös alppihiihdon maailmancupissa.
Nichlas Hardt

| Nichlas Hardt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Rødovre, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Danish Dynamite
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Rødovre Mighty Bulls II (Tanska I) Herlev Hornets (Tanska) Tappara (SML) Jokerit (SML) Malmö Redhawks (SHL) Växjö Lakers HC (SHL) IK Oskarshamn (SHL) Linköping HC (SHL) Rungsted Seier Capital (Tanska)
Nichlas Hardt (s. 6. heinäkuuta 1988 Rødovre, Tanska) on tanskalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Hardt edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2017 ja 2018. Hän jakoi vuoden 2011 MM-kilpailuissa neljällä osumallaan joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Mads Christensenin kanssa ja sisäisen pistepörssin voiton Christensenin ja Julian Jakobsenin kanssa tehoilla 4+1=5. Valmennus valitsi Hardtin Tanskan turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hän oli myös vuoden 2017 turnauksessa joukkueensa paras maalintekijä. Hardt pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010, Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 146 A-maaottelua tehopistein 47+31=78.
Vuonna 2007 Hardt pelasi alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa ja oli nostamassa Tanskaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Hän oli I-divisioonan MM-kilpailuissa tehoilla 3+4=7 Morten Madsenin jälkeen Tanskan toiseksi paras pistemies Lars Ellerin ja Mads Christensenin kanssa. Hardt oli myös joukkueen toiseksi paras maalintekijä Morten Poulsenin jälkeen. Vuonna 2008 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hardt oli tehoilla 2+2=4 Tanskan kolmanneksi paras pistemies Lars Ellerin ja Mikkel Bødkerin jälkeen. Joukkue putosi taas seuraavaksi vuodeksi I-divisioonaan.
Hardt oli vuoden 2006 alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa Tanskan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+7=11. Hän sijoittui turnauksen pistepörssissä neljänneksi.
Niemi (kirja)

| Niemi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha Hurme
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  448
ISBN:  978-951-851-810-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Niemi on Juha Hurmeen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 2017 Teoksen kustantamana. Se sai vuoden 2017 Finlandia-palkinnon. Kirjan aiheena on Suomen historia aina alkuräjähdyksestä vuoteen 1809, jolloin maa joutui Venäjän vallan alle. Hurme kutsuu kirjassaan Suomea nimellä Niemi, koska varsinaista Suomen valtiota ei ollut olemassa sinä aikana, jota kirja käsittelee.
Niemen tyylilajista on keskusteltu. Se valittiin kilpailemaan Finlandia-palkinnosta kaunokirjallisuuden kategoriassa, mutta siinä on myös paljon tietokirjan piirteitä. Kirja ei sisällä päähenkilöä ja se sisältää paljon faktatietoa, mutta toisaalta kertojan ääni on vahvasti läsnä. Hurme ja kirjan kustantanut Teos kuitenkin luokittelevat kirjan romaaniksi.
Kun kirja voitti Finlandian, kustantamo innostui ottamaan kirjasta 100 000:n kappaleen painoksen, josta myytiin noin 75 000 kappaletta. Lopuista oli määrä tehdä lämpöeristettä. Juha Hurme lunasti osan yli jääneistä kirjoistaan ja jakoi ne ilmaiseksi ohikulkijoille.
Niemen jatko-osa Suomi julkaistiin vuonna 2020.