stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue

Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Skotlantia kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Skotlannin jalkapalloliiton alaisuudessa. Skotlanti pelasi ensimmäisen kerran virallisessa EM-lopputurnauksessa vuonna 2017 ja MM-lopputurnauksessa vuonna 2019.
Vuoden 2017 EM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille 0–6 ja Portugalille 1–2 sekä voitti Espanjan 1–0 mutta ei selviytynyt jatko-otteluihin. Joukkueen maalintekijät olivat Erin Cuthbert ja Caroline Weir.
Vuoden 2019 MM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille ja Japanille 1–2 sekä pelasi Argentiinan kanssa tasan 3–3 johdettuaan ottelua 70 minuutin pelin jälkeen kolmella maalilla. Skotlanti jäi alkulohkonsa viimeiseksi eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen maalintekijät olivat Englantia vastaan Claire Emslie, Japania vastaan Lana Clelland sekä Argentiinaa vastaan Kim Little, Jennifer Beattie ja Erin Cuthbert. Joukkueen valmentajana toimi Shelley Kerr.
Saavutukset > MM-kilpailut

1991 : Ei selviytynyt kisoihin
1995 : Ei selviytynyt kisoihin
1999 : Ei selviytynyt kisoihin
2003 : Ei selviytynyt kisoihin
2007 : Ei selviytynyt kisoihin
2011 : Ei selviytynyt kisoihin
2015 : Ei selviytynyt kisoihin
2019 : Alkulohko (1 tasapeli, 2 tappiota)
Saavutukset > EM-kilpailut

Epäviralliset EM-kilpailut:
1984 : Selviytyi lohkovaiheeseen
1987 : Selviytyi lohkovaiheeseen
1989 : Selviytyi lohkovaiheeseen
EM-kilpailut:
1991 : Ei osallistunut
1993 : Ei selviytynyt kisoihin
1995 : Ei selviytynyt kisoihin
1997 : Ei selviytynyt kisoihin
2001 : Ei selviytynyt kisoihin
2005 : Ei selviytynyt kisoihin
2009 : Ei selviytynyt kisoihin
2013 : Ei selviytynyt kisoihin
2017 : Alkulohko (1 voitto, 2 tappiota)
Solmu (matematiikkalehti)

Solmu on matematiikasta kiinnostuneille tarkoitettu, vuonna 1996 perustettu lehti, jota julkaistaan sekä verkkoversiona että kolmesti vuodessa ilmestyvänä paperiversiona. Artikkelit ovat tasoltaan lukiolaisille, joskus myös edistyneille peruskoululaisille sopivia. Solmun taustalla on joukko pääasiassa eri yliopistoja edustavia matemaatikoita, ja sitä ovat rahoittaneet mm. Nokia, Opetusministeriö ja erinäiset rahastot.  Aiemmin Solmun sivut olivat Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen palvelimella.
Aiheesta muualla

Lehti verkossa
Slovenian europarlamenttivaalit 2014

Slovenian europarlamenttivaalit 2014 järjestettiin 25. toukokuuta 2014, ja ne olivat osa vuoden 2014 europarlamenttivaaleja koko unionin alueella. Vaaleissa valittiin 8 europarlamentaarikkoa kaudeksi 2014–2019.
Sotilaspoika (runo)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Sotilaspoika on Wikiaineistossa  (Paavo Cajanderin suomennos)
Lisää luettavaa aiheesta Sotilaspoika on Wikiaineistossa  (Valter Juvan suomennos)
Sotilaspoika, Abraham Ojanperän levytys vuodelta 1905. Yle Areena
Sotilaspoika, Väinö Solan levytys vuodelta 1915. Doria
Sportivnajan metroasema

Sportivnajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita:
Sportivnajan metroasema (Moskovan metro), Sokolnitšeskaja-linjan asema (Moskova).
Sportivnajan metroasema (Pietarin metro)‎, Frunzen–Primorjen-linjan asema (Pietari).
Sportivnajan metroasema (Samaran metro)‎, 1-linjan asema (Samara).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sportivnajan metroasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sojuz MS-12

Sojuz MS-12 (ven. Союз МC-12) on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslentoselvennä ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 14. maaliskuuta 2019 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan asemalle kolme avaruuslentäjää ja rahtia. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 59:n miehistöön.
Miehistö

Aleksei Ovtšinin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Nick Hague, NASA
Christina Koch, NASA
Miehistö > Varamiehistö

Aleksandr Skvortsov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Luca Parmitano, ESA
Andrew Morgan, NASA
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sojuz MS-12 Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz MS-11 | Sojuz-avaruuslento | Seuraaja: Sojuz MS-13 |
Sportivnajan metroasema (Samaran metro)

| Sportivnaja> Спортивная |
| --- | --- |

 Samaran metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  1-linja
Sijainti:  53.200806°N, 50.200028°E
Paikkakunta:  Samara, Venäjä
Avattu:  25. maaliskuuta 1993
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Sportivnaja (ven. Спортивная) on yksi Samaran metron asemista. Se avattiin 25. maaliskuuta 1993.
Slovenian filharmonikot

Slovenian filharmonikot (sloveeniksi Slovenska filharmonija) on Sloveniassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se on toiminut nykyisessä muodossaan vuodesta 1947 lähtien, mutta sen varhaisin edeltäjä, Academia philharmonicorum perustettiin jo 1701. Ensimmäisen konserttinsa orkesteri piti Salvador Bacarissen johtamana 13. tammikuuta 1948.
Slovenian filharmonikkojen nykyinen pääkapellimestari on George Pehlivanian ja konserttimestari Miran Kolbl.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi), (sloveeniksi)
Sportivnajan metroasema (Pietarin metro)

| Sportivnaja (Спортивная) |
| --- | --- |

 Pietarin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Frunzen–Primorjen linja
Sijainti:  59.952083°N, 30.290611°E
Paikkakunta:  Pietari, Venäjä
Avattu:  15. syyskuuta 1997
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Sportivnaja (ven. Спортивная) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 15. syyskuuta 1997.[lähde? ]
SomBy

| SomBy> Tiedot |
| --- | --- |
Laulukieli:  pohjoissaame
Jäsenet:  Miira Suomi, laulu   Milla Pulska, koskettimet   Unna-Maari Pulska, rummut   Juho Kiviniemi, basso   Oula Guttorm, kitara  
Aiheesta muualla
myspace.com/sombyfinland
Infobox OKNimi-testi OK: 
SomBy on pohjoissaamenkielinen rockyhtye. Sombyn nimi tulee Vuotsossa olevasta paikasta, nimeltä Sompio, joka on vanhoissa kartoissa nimellä Sombioby, josta nimi on lyhennetty Sombyksi. Yhtyeen jäsenet ovat Miira Suomi, Milla Pulska, Unna-Maari Pulska, Oula Guttorm ja Juho Kiviniemi. SomByn esikoisalbumi Álas eana ilmestyi 2010.
SomBy perustettiin Vuotsossa 2004. Vuonna 2007 yhteeseen liittyivät basisti ja kitaristi Inarista. Vuonna 2008 yhtye solmi sopimuksen Tuupa Recordsin kanssa ja julkaisi EP:n Čáhppes Lasttat.
Vuonna 2009 SomBy voitti kappaleella ”Ii iđit vel” Sámi Grand Prix -kilpailun Norjassa ja Euroopan kielivähemmistöjen laulukilpailun Liet-Lávlutin Alankomaissa. Kappaleen nimi on suomeksi käännettynä "Ei aamua vielä".
Esikoisalbumin single ”Ii iđit vel” nousi julkaisuviikollaan joulukuussa 2009 Suomen singlelistan sijalle yhdeksän.
SomBy sai vuonna 2009 Saamelaiskäräjien kulttuuripalkinnon, jonka luovutti kulttuuriministeri Stefan Wallin. Saamelaiskäräjien kulttuurilautakunta totesi yhtyeen edistävän musiikillaan luovaa saamelaiskulttuuria. Lisäksi yhtye on saamallaan huomiolla edistänyt saamen kieltä sekä sen tunnettavuutta.
Jäsenet

Miira Suomi, laulu
Milla Pulska, koskettimet
Unna-Maari Pulska, rummut
Juho Kiviniemi, basso
Oula Guttorm, kitara
Albumit

Čáhppes Lasttat (Tuupa Records,  2008) (EP)
Álas eana (Tuupa Records,  2010)
Viimmat   (Tuupa Records, 2014)
Aiheesta muualla

SomBy Myspacessa.
Youtube.
SomBy Last.fm:ssä (englanniksi)
Tuupa Records.
Pipsa Havula: Saamenkielistä rockia ympäri Eurooppaa. 14.1.2013.
Shawn Christian

Shawn Christian vuonna 2009.
Shawn Christian (s. 16. joulukuuta 1965, Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Valmistuttuaan yliopistosta 1989 hän muutti Chicagoon, jossa aloitti näyttelijäuraansa.
Vuonna 1994 Christian näytteli sarjassa As the World Turns. Sen jälkeen hän muutti Los Angelesiin ja rupesi työskentelemään Hollywoodissa.
Vuonna 2004 Christian osallistui draamasarjan Summerland kuvauksiin. Summerlandissa hän näyttelee Johnny Duranttia.
Christian on naimisissa Deborah Quinnin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi, heinäkuussa 2000 syntynyt poika Kameron. Christian on myös isäpuoli Quinnin tyttärelle Taylor Colelle, joka näyttelee myös Summerland-sarjassa.
Aiheesta muualla

TV.com sivusto Shawn Christianista (Arkistoitu – Internet Archive)
Shawn Christian Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Skotlannin liigacup

Skotlannin liigacup (engl. Scottish League Cup) on Skotlannin valioliigan ja Skotlannin cupin jälkeen tärkein jalkapallokilpailu Skotlannissa. Se on järjestetty kaudesta 1946–1947 lähtien. Cupin menestynein joukkue on Rangers 27 mestaruudellaan. Kilpailu on avoin Skotlannin valioliigan ja Skotlannin jalkapalloliigan (1.–3. divisioonat) joukkueille.
Cup tunnetaan myös nimellä Co-operative Insurance Cup sponsorinsa The Co-operative Insurancen mukaan. Aikaisemmin Bell's, Skol ja Coca-Cola ovat sponsoroineet kilpailua.
Mestarit

1947 Rangers
1948 East Fife
1949 Rangers
1950 East Fife
1951 Motherwell
1952 Dundee
1953 Dundee
1954 East Fife
1955 Heart of Midlothian
1956 Aberdeen
1957 Celtic
1958 Celtic
1959 Heart of Midlothian
1960 Heart of Midlothian
1961 Rangers
1962 Rangers
1963 Heart of Midlothian
1964 Rangers
1965 Rangers
1966 Celtic
1967 Celtic
1968 Celtic
1969 Celtic
1970 Celtic
1971 Rangers
1972 Partick Thistle
1973 Hibernian
1974 Dundee
1975 Celtic
1976 Rangers
1977 Aberdeen
1978 Rangers
1979 Rangers
1980 Dundee United
1981 Dundee United
1982 Rangers
1983 Celtic
1984 Rangers
1985 Rangers
1986 Aberdeen
1987 Rangers
1988 Rangers
1989 Rangers
1990 Aberdeen
1991 Rangers
1992 Hibernian
1993 Rangers
1994 Rangers
1995 Raith Rovers
1996 Aberdeen
1997 Rangers
1998 Celtic
1999 Rangers
2000 Celtic
2001 Celtic
2002 Rangers
2003 Rangers
2004 Livingston
2005 Rangers
2006 Celtic
2007 Hibernian
2008 Rangers
2009 Celtic
2010 Rangers
2011 Rangers
2012 Kilmarnock
2013 St. Mirren
2014 Aberdeen
2015 Celtic
2016 Ross County
2017 Celtic
2018 Celtic
2019 Celtic
Eniten voittoja > Seuroittain

| # | Seura | Voittoja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Glasgow Rangers | 27 |
| 2 | Glasgow Celtic | 18 |
| 3 | Aberdeen FC | 6 |
| 4 | Heart of Midlothian FC | 4 |
| 5 | Hibernian FC | 3 |
| = | Dundee FC | 3 |
| = | East Fife FC | 3 |
| 8 | Dundee United FC | 2 |
| 9 | Kilmarnock FC | 1 |
| = | Partick Thistle FC | 1 |
| = | St. Mirren FC | 1 |
| = | Motherwell FC | 1 |
| = | Raith Rovers FC | 1 |
| = | Livingston FC | 1 |
| = | Ross County FC | 1 |
Kesäranta

| Kesäranta |
| --- | --- |
 Kesäranta Helsingin Meilahdessa
Osoite:  Kesärannantie
Sijainti:  Meilahti, Helsinki
Koordinaatit:  60°11′05″N, 24°54′22″E
Rakennustyyppi:  virka-asunto
Valmistumisvuosi:  1873
Suunnittelija:  Frans Ludvig Calonius
Omistaja:  Suomen valtio
Käyttäjä:  Suomen pääministeri
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesäranta
Kesäranta on Suomen pääministerin virka-asunto Helsingin Meilahdessa. Se oli alun perin suomalaisarkkitehti Frans Ludvig Caloniuksen henkilökohtainen kesähuvila. Rakennus valmistui vuonna 1873 ja sai nimekseen Villa Bjälbo. Myöhemmin huvilasta ryhdyttiin suomeksi käyttämään nimeä Kesäranta. Ruotsinkielinen nimi on edelleen Villa Bjälbo.
Historia

Arkkitehti Frans Ludvig Calonius suunnitteli ja rakennutti Kesärannan kesähuvilakseen vuonna 1873. Huvila sijaitsi valmistuessaan Helsingin kaupungin rajojen ulkopuolella, Meilahden huvila-alueella, jonne monet varakkaat helsinkiläiset rakennuttivat kesähuvilansa 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1885 Kesäranta siirtyi Suomen Pankin kassanhoitajan Carl Robert Ignatiuksen (1846–1904) omistukseen. Ignatius teetti puutarhaan ja rakennukseen mittavia muutostöitä.
Vuonna 1904 Kesäranta siirtyi Ignatiukselta keisarillisen palatsin omistukseen, ja siitä tuli Suomen kenraalikuvernöörin virka-asunto. Huvilan oston järjesti julkisuudelta salassa keisarillisen palatsin hoitaja Sten Carl Tudeer. Kunnostuksen jälkeen rakennuksen ensimmäinen käyttäjän piti olla Nikolai Bobrikov, joka ei kuitenkaan ehtinyt asettua Kesärantaan, sillä hänet murhattiin kesäkuun alussa. Bobrikovin seuraajat Ivan Obolenski, Nikolai Gerard, Vladimir von Boeckmann ja Franz Albert Seyn asuivat kukin vuorollaan Kesärannassa.
Sisällissodan jälkeen talossa asui Saksan Itämeren-divisioonan komentaja Rüdiger von der Goltz kesän 1918 ajan ja myöhemmin valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheim. Itsenäistymisen jälkeisinä vuosina rakennuksesta tuli pääministerin kesäasunto, kunnes se vuonna 1952 kunnostettiin ympärivuotiseksi.
Kesärannassa on ollut tapana pitää keskiviikkoisin hallituksen neuvottelu, jota kutsutaan iltakouluksi. Nimi juontaa juurensa 1930-luvun lopulta, jolloin ensimmäinen pääministeriasukas A. K. Cajander alkoi kutsua ministereitä Kesärantaan keskustelemaan torstaisin pidettävän valtioneuvoston yleisistunnon asioista.
Kaikki pääministerit eivät ole muuttaneet Kesärantaan, ja erityisesti 1970-luvulla rakennuksen käyttö asuntona oli vähäistä. Kalevi Sorsa ei koskaan neljän pääministerikautensa aikana asunut Kesärannassa, sillä hänen mukaansa tyypillinen pääministerin virkaikä oli muutolle liian lyhyt: "Juuri kun on muuttanut sisään, pitäisi muuttaa jo ulos". Vuonna 1991 pääministeriksi tullut Esko Aho muutti asumaan Kesärantaan, mutta hänen perheensä jäi kotiin Kannukseen. Varmaa tietoa ei ole siitä, asuiko vuosina 1964–1966 pääministerinä toiminut Johannes Virolainen Kesärannassa.
2010-luvulla rakennuksen käyttö asuntona vähentyi edelleen. Mari Kiviniemen jälkeisistä pääministereistä Jyrki Katainen asui Kesärannassa kolme kuukautta, Alexander Stubb ja Juha Sipilä eivät muuttaneet Kesärantaan ollenkaan. Antti Rinne muutti Kesärantaan osittain syyskuussa 2019, mutta joutui luopumaan pääministerin pestistään vain kolme kuukautta myöhemmin. Valtioneuvoston kanslia onkin pohtinut rakennuksen tarkoituksen muuttamista ainoastaan edustuskäyttöön ja virka-asunnon siirtämistä muualle.
Kesärantaan on murtauduttu kerran. Syyskuussa 1969 kaksi juopunutta miestä tunkeutui taloon alakerran ikkunasta ja varasti pöytähopeita sekä viiniä ja olutta. Varkaat jäivät kiinni ja heidät tuomittiin yhdeksäksi kuukaudeksi vankilaan.
Arkkitehtuuri

Alkuperäinen, Frans Ludvig Caloniuksen suunnittelema huvilarakennus muodostaa yhä Kesärannan rungon. C. R. Ignatius uudisti huvilaa 1880-luvulla rakennusmestari Elia Heikelin suunnitelmien mukaan, jolloin se sai 20-metrisen tornin ja kuistit sekä maan että meren puolelle. Valtion ostettua Kesärannan siihen lisättiin arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelemat keittiösiipi ja meren puoleinen lasikuisti.
1950-luvulla valtio saneerasi Kesärannan vastaamaan moderneja vaatimuksia. Tässä yhteydessä huonokuntoinen torni purettiin ja sisustus muutettiin 1950-lukulaiseksi. Vuosina 1981–1983 Kesärannassa tehtiin peruskorjaus, jossa se pyrittiin palauttamaan mahdollisimman alkuperäiseen asuun. Torni rakennettiin uudelleen vanhojen valokuvien avulla ja rakennus sisustettiin kenraalikuvernöörien aikaiseen tyyliin.
Kesärantaan tehtiin laaja peruskorjaus vuosina 2003–2004. Silloin kiinteistö uudistettiin vastaamaan edustamisen, asumisen, kokousten ja lehdistötilaisuuksien vaatimuksia. Tiloja muutettiin paremmin yksityisasumiseen sopiviksi, ja kovasta käytöstä ja merellisestä sijainnista johtuneet kulumisvauriot korjattiin.
Osa pääministereistä on halunnut lisätä omia lisäyksiään Kesärantaan. Esimerkkeinä tästä ovat muun muassa Mauno Koiviston rakennuttama lentopallokenttä, Paavo ja Päivi Lipposen lasten hiekkalaatikko ja Mari Kiviniemen avantopumppu. Juha Sipilä taas valmistutti tontin kaatuneista puista puheenjohtajan nuijia.
Kesäranta on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä kulttuurihistoriallisesti arvokkaana rakennuksena. Talon sisätiloihin on sijoitettu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin kuuluvia taideteoksia.
Kesärannassa asuneita pääministereitä

Kesärannassa ovat asuneet muun muassa:
A. K. Cajander
Jukka Rangell
Edwin Linkomies
Urho Kekkonen
Mauno Koivisto
Esko Aho
Paavo Lipponen
Matti Vanhanen
Mari Kiviniemi
Jyrki Katainen
Sanna Marin
Petteri Orpo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kesäranta Wikimedia Commonsissa
Selovuori, Jorma: Kesäranta.  Valtioneuvoston kanslia, 2004.  ISBN 952-5354-77-6.
Kesärantaa läheltä
Pääministeripari Antti Rinne ja Heta Ravolainen-Rinne vastaanotti joulukuusen Kesärantaan marraskuussa 2019
Kelluva ydinvoimalaitos

Venäjän ensimmäinen kelluva ydinvoimala Akademik Lomonosov hinauksessa.
Kelluva ydinvoimalaitos on hanke rakentaa matalatehoisia kelluvia ja meriteitse siirrettäviä ydinvoimalaitoksia. Ensimmäisenä maana aiheesta viesti Venäjä, joka kaavaili kelluvista ydinvoimalaitoksista vientituotetta. Venäjän ensimmäinen kelluva ydinvoimala Akademik Lomonosov käynnistettiin Pevekissä joulukuussa 2019. Vuonna 2016 myös Kiinan uutisoitiin suunnittelevan kelluvien ydinvoimaloiden rakentamista.
Akademik Lomonosov

Ensimmäisen, Akademik Lomonosov -nimisen laitoksen rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2007 Vienanmeren rannalla Severodvinskissä ydinsukellusveneisiin erikoistuneella Sevmašin telakalla. Kesällä 2008 valmistus kuitenkin siirrettiin Pietariin Baltijski zavod -telakalle. Alus laskettiin vesille kesällä 2010.
Vuoden 2014 maaliskuussa Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n ydinreaktorirekisterissä vielä rakenteilla olevan kahden ensimmäisen voimalayksikön (Akademik Lomonosov 1 ja 2) tulevaksi sijoituspaikaksi oli merkitty Tsukotkan Pevek. Voimalan valmistumisajankohdaksi ilmoitettiin vuosi 2018. 28. huhtikuuta 2018 voimalayksikkö irrotettiin Pietarin telakan laiturista ja se lähti matkalle kohti Murmanskia. Sieltä se hinattiin edelleen Pevekiin, jossa se aloitti toimintansa 19. joulukuuta 2019.
Laitos on nimetty venäläisen tiedemiehen Mihail Lomonosovin mukaan.
Akademik Lomonosov > Tekniikka

Laitosten ydinreaktoritekniikka muistuttaa Venäjän ydinvoimalla toimivien sukellusveneiden ja jäänmurtajien käyttämää ratkaisua. Kelluvat ydinvoimalaitokset on määrä varustaa kahdella 35 megawatin tehoisella KLT-40S-ydinreaktorilla, joista riittäisi tehoa esimerkiksi 200 000 asukkaan kaupungin tarpeisiin. Yhden kelluvan ydinvoimalan kaksi reaktoriyksikköä tuottaa yhteensä 70 MW sähköenergiaa tai 300 MW lämmitysenergiaa.
Ensimmäisen kelluvan ydinvoimalaitoksen pituus on 144 metriä ja uppouma 21 000 tonnia.
Kelluvan ydinvoimalaitoksen elinkaareksi venäläiset arvioivat 40 vuotta. Laitos on suunniteltu ladattavaksi uudella ydinpolttoaineella kolmen vuoden välein ja hinataan huollettavaksi 12 vuoden välein. Ydinvoimalan myyntiversiota on markkinoitu venäläisellä henkilökunnalla, jonka olisi määrä operoida esimerkiksi suolaisen veden tislaamiseen. Kelluva voimala voitaisiin tämän näkemyksen mukaan ankkuroida asiakasvaltion rannikolle, ja yhdistää maihin menevään sähköverkkoon. Tällä Venäjä kertoo pyrkivänsä välttämään ydinteknologisen tietämyksen karkaamista. Toimittaja kertoo myös vastaavansa polttoaineen hankinnasta ja ydinjätteen loppukäsittelystä.[lähde? ]
Akademik Lomonosov > Käyttökohteet

Ensimmäinen, Akademik Lomonosov -alus oli ensin tarkoitus sijoittaa Vienanmerelle Severodvinskin edustalle, mutta sittemmin sijoituskohde muutettiin Viljutšinskin laivastotukikohtakaupunkiin Kamtšatkan niemimaalla. Mahdollisille tsunameille alttiista, lähellä merenalaista maanjäristysvyöhykettä sijaitsevasta sijoituspaikasta kuitenkin luovuttiin. Ensimmäisen kelluvan ydinvoimalan sijoituspaikaksi tuli Tšukotkan Pevek.
Muita kaavailtuja sijoituskohteita Venäjällä on erityisesti arktisilla vaikeapääsyisillä alueilla, Koillisväylän varrella Taimyrin niemimaan alueella sekä pohjoisilla öljy- ja kaasukentillä.
Venäjän valtiollisen atomienergiakonserni Rosatomin mukaan laitokset ovat herättäneet kiinnostusta ainakin 12 maassa. Kiina, Indonesia, Malesia, Algeria ja Argentiina on mainittu potentiaalisina ostajina.[lähde? ]
Kiinan kelluvat ydinvoimalat

Kiinan on uutisoitu kehittelevän kelluvaa ACPR50S-ydinreaktoria. Ensimmäisen reaktorin rakentamisen on määrä alkaa vuonna 2017 ja sen on suunniteltu valmistuvan ja alkavan sähköntuotannon vuonna 2020.päivitettävä Kyseessä olisi osa Kiinan tavoitteesta rakentaa yli sata uutta ydinreaktoria seuraavan vuosikymmenen aikana; osa reaktoreista olisi kelluvia ja siten siirrettäviä. Kiina tähtää myös ydinvoimaloidensa vientiin.
Ydinvoimalatyyppi ACPR50S on Kiinan suurimman ydinvoimalaoperaattorin CGN:n (China General Nuclear Power Corporation) alustavasti suunnittelema. Kyseessä on kokoluokan 200 MWt:n (60 MWe) reaktori. Kiinan kansallinen kehitys- ja uudistuskomissio (NDRS) hyväksyi ydinvoimalatyypin toteuttamisen osana maan 13. viisivuotissuunnitelman innovatiivisena energiahankkeena. ACPR50S voi operaattoriyhtiö CGN:n mukaan tuottaa sähköä ja lämpöä sekä tukea suolanpoistolaitteistoja saarilla tai rannikkoalueella tai merialueen öljyn- ja kaasunporaushankkeissa.
CHN omistaa 16 käytössä olevaa ydinvoimalayksikköä (asennettu kapasiteetti 17,084 GWe) ja yhtiöllä on rakenteilla 11 ydinvoimalayksikköä (kapasiteetti 13,464 GWe).
Turvallisuus

Venäläisten ydinvoima-asiantuntijoiden (ennen Fukushiman ydinonnettomuutta antamien lausuntojen) mukaan kelluvat ydinvoimalaitokset tulevat olemaan turvallisia. Asiantuntijoiden mukaan niistä voidaan tehdä turvallisempia kuin maalla seisovista kiinteistä ydinlaitoksista. Venäläiset ovat käyttäneet esimerkkinä ydinsukellusvene Kurskin uppoamisonnettomuutta vuonna 2000. Sen ydinreaktorin turvajärjestelyt toimivat moitteetta eikä säteilyonnettomuutta päässyt syntymään. Asiantuntijoiden mukaan meren pohjasta nostettu ydinreaktori oli pinnalle noston jälkeen jälleen toimintavalmis.[lähde? ]
Aiheesta muualla

China expected to launch project on marine nuclear power platform in 2017 (People's Daily, 13.1.2016) (englanniksi) (people.cn)
Russia Floats Plan for Nuclear Power Plants at Sea (10/2013) (englanniksi) (nationalgeographic.com)
Russians to deploy floating nuclear power plant (7/2013) (englanniksi) (phys.org)
Kelluvan ydinvoimalan pienoismalli.
Keskusta (Jyväskylä)

| Keskusta |
| --- | --- |
 Näköala keskustaan Harjun näkötornista
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Kantakaupunki
Kaupunginosa nro:  1
Väkiluku:  5 095
Osa-alueet:  Kirkkopuisto, Asemakatu, Aren aukio, Kantti, Asema
Keskusta on Jyväskylän vanhin ja keskeisin kaupunginosa. Se rajoittuu kaakossa Jyväsjärveen ja rautatiehen, koillisessa Tourujokeen, luoteessa Harjun puistoalueeseen ja lounaassa Jyväskylän yliopiston alueeseen.
Jyväskylän ydinkeskusta on enimmäkseen ruutukaava-aluetta, jossa neljä pitkää katua (Hannikaisenkatu, Vapaudenkatu, Kauppakatu ja Yliopistonkatu) kulkevat lounaasta koilliseen, seitsemän lyhyempää luoteesta kaakkoon. Koillinen osa keskustaa on katuverkoltaan epäsäännöllisempää. Ydinkeskustan neljän mainitun pitkittäiskadun suuntaisena kulkee Hannikaisenkadun vieressä rautatie ja sen toisella puolella, osittain Jyväsjärven rantaa pitkin, valtatie 9 Rantaväylä-nimisenä ohikulkutienä. Jyväskylän satama-alue ja Messukeskus sijaitsevat ydinkeskustan välittömässä läheisyydessä rautatien toisella puolella, Lutakon alueella. Keskustassa on suuri määrä palveluita ja kauppoja ja se on merkittävä työssäkäyntialue. Kilometrin etäisyydellä Kompassinaukiosta asuu noin 15 000 asukasta.
Gummeruksenkatu Harjulta Jyväsjärvelle päin kuvattuna.