stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andrea Padova

Andrea Padova (s. 1962) on italialainen pianisti. Hän opiskeli pianonsoittoa Vincenzo Vitalen, Aldo Ciccolinin ja Eric Larsenin sekä säveltämistä Franco Donatonin johdolla Roomassa. Myöhemmin hän kehitti tietämystään 1700-luvun esityskäytännöistä ja vanhoista soittimista. Hän työskenteli kuitenkin samaan aikaan myös nykymusiikin parissa, ja hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat lukeutuneet Pierre Boulez, Goffredo Petrassi, Franco Donatoni ja Leonard Bernstein.
Padova saavutti kansainvälistä mainetta ensi kertaa voitettuaan kansainvälisen Bach-pianokilpailun vuonna 1995. Sittemmin hän on esiintynyt eri puolilla maailmaa. Hän sai ylistäviä arvioita muun muassa New Yorkin -ensiesiintymisellään vuonna 1997.
Padova on levyttänyt Stradivariukselle. Hänen julkaisunsa ovat saaneet positiivisia arvioita sellaisilta kriitikoilta kuin Piero Rattalinolta, Riccardo Risalitilta, Jan Hanfordilta ja Harold C. Schonbergiltä. Hän on levyttänyt muiden muassa Ferruccio Busonin tuotantoa sen lisäksi, että hän on ansioitunut Johann Sebastian Bachin teosten tulkitsijana.
Alex Pitko

Alexander ”Alex” Pitko (22. marraskuuta 1914 Burlington, New Jersey – 1. elokuuta 2011 Mesa, Arizona) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja.
Oikeakätinen Pitko pelasi MLB:ssa vuosina 1938–1939 seuroinaan Philadelphia Phillies ja Washington Senators.
Aiheesta muualla

Baseball-reference.com: Alex Pitko (englanniksi)
Alan Permane

| Alan Permane> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. helmikuuta 1967 (ikä 57) Walton-on-Thames, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Muut tiedot
Aktiivisena:  1989–
Alan Permane (s. 4. helmikuuta 1967 Walton-on-Thames, Englanti) on brittiläinen Renaultin Formula 1 -tallin insinööri. Permane aloitti uransa vuonna 1989 Benettonilla sähköinsinöörinä, jossa toimi vuoteen 1995. Vuonna 1996 hän toimi tallin nuorten kuljettajien kisainsinöörinä. Vuodet 1998–2001 hän toimi Benettonilla ja 2005–2006 Renaultilla Giancarlo Fisichellan kisainsinöörinä. Vuodet 2007–2011 hän toimi tallin pääinsinöörinä. Lokakuusta 2011 lähtien hän on toiminut Lotus F1 ja nykyisin Renaultin -tallin ratatoimintojen johtajana. Permane muistetaan kaudella 2013 Intian GP:n aikana käymästä radioviestinnästä Kimi Räikkösen kanssa, kun tämä ohjeisti Räikköstä antamaan tilaa tallikaveri Romain Grosjeanille, joka taisteli Ferrarin Felipe Massaa vastaan palkintokorokesijasta.
Aiheesta muualla

Twitter
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pl:Alan Permane
Käännös suomeksi
Alan Paton

Alan Paton
Alan Stewart Paton (11. tammikuuta 1903 Pietermaritzburg, Natal, Etelä-Afrikka – 12. huhtikuuta 1988 Durban, Natal, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija ja vuodesta 1955 perustamansa liberaalipuolueen johtaja.
Patonin isä oli virkamies. Valmistuttuaan Natalin yliopistosta Paton toimi opettajana ja rehtorina ja tapasi tulevan vaimonsa Dorrie Francis Lustedin. He avioituivat vuonna 1928 ja olivat yhdessä vuoteen 1967, jolloin Dorrie Paton kuoli. Samana vuonna Paton meni naimisiin sihterinsä kanssa.
Paton toimi kristillis-liberaalilta pohjalta aktiivisesti politiikassa rotuerottelua vastaan ja perusti 1953 puolueen South African Liberal Party. Vuonna 1960 puolue ryhtyi ajamaan yleisen äänioikeuden asiaa.
Patonin kunniaksi on perustettu eteläafrikkalaista tietokirjallisuutta esiin nostava Alan Paton -palkinto.
Suomennetut teokset

Itke, rakastettu maa.  (Cry, the Beloved Country, 1948)  Suomentanut Jouko Linturi. Tammi, 1950.
Liian myöhään vesipääsky, 1954 (Keltainen kirjasto 1) (Too Late the Phalarope, 1953)
Oi, miten kaunis maa, 1983 (Ah, But Your Land Is Beautiful, 1981)
Painu kotiin Debbie ja muita kertomuksia, 1985
Acehin sota

Acehin sota on yhteisnimitys Acehin sulttaanikunnan ja Hollannin välillä vuosina 1873–1903 käydyille sodille. Acehissa sotaa kutsutaan Hollannin sodaksi.
Hollannin Itä-Intia julistaa sodan

Hollannin Itä-Intian vallan vakiinnuttaminen kohtasi vastarintaa, ja vaikka Acehin sulttaanikunnalle oli luvattu itsenäisyys, Hollannin oli valtansa vakiinnuttamiseksi lopulta hyökättävä Acehin sulttaanikuntaan sulttaanin ja paikallisjohtajien vallan nujertamiseksi.
Hollannin Itä-Intia julistaa sodan > Köhlerin operaatio 1873

Hollannin Itä-Intian hallinto julisti 23. maaliskuuta 1873 sodan Acehin sulttaanikunnalle. Vuonna 1874 joukkoja komentamaan käskettiin kenraalimajuri Johan Harmen Rudolf Köhler, joka onnistui ottamaan haltuunsa alavat rannikkoalueet, mutta ei sisämaan korkeita paikkoja. Acehin sulttaani pyysi ja mahdollisesti saikin aseapua Italialta ja Britannialta sekä nykyaikaisti armeijansa ripeästi. Köhler sai surmansa. Hänen seuraajakseen käskettiin kenraali Van Swieten, joka onnistui valtaamaan sulttaanin palatsin tämän päästessä kuitenkin pakenemaan. Sissisotaa jatkui vuoteen 1880, jolloin hollantilaiset eivät enää pyrkineetkään saamaan haltuunsa korkeita keskisiä alueita, vaan vakiinnuttamaan valtansa rannikoilla, pääasiassa Banda Acehissa ja Ulhee Lheuen satamakaupungissa. Sota Acehin sulttaanikuntaa vastaan julistettiin päättyneeksi 13. lokakuuta 1880.
Sota alkaa uudelleen 1883

Brittiläinen laiva Nisero rantautui Acehiin hollantilaisten kontrollin ulkopuoliselle alueelle, ja aluetta hallitseva acehilainen paikallisjohtaja vaati siitä lunnaita sekä briteiltä että hollantilaisilta. Koska Aceh Lontoon sopimuksen mukaan kuului Hollannille, vaativat britit Hollantia toimimaan aluksen vapauttamiseksi. Hollantilaiset epäonnistuivat vapauttamisyrityksessään, sillä toinen acehilainen paikallisjohtaja Teuku Umar kieltäytyi auttamasta heitä. Lopputuloksena hollantilaiset ja britit yhdistävät voimansa ja valtasivat alueen. Sulttaani luopui panttivangeistaan lunnaita vastaan.
Hollannin sotaministeri Weitzel julisti sodan Acehia vastaan. Hollannin sotamenestys oli edelleen huono, minkä vuoksi se pyrki värväämään osan paikallisjohtajista puolelleen. Itseään Teuku Djohan Pahlawaniksi (sankarilliseksi Johaniksi) kutsuva Umar sai rahaa, oopiumia ja aseita sekä 1. tammikuuta 1884 hallituksen ylempää sotalordia tarkoittavan "panglima prang besar" -nimityksen. Kahta vuotta myöhemmin Omar hyökkäsi uudistetulla armeijallaan hollantilaisten kimppuun.
Kovia otteita vaatinut Van Heutsz kenraalikuvernööriksi

Majuri J. B. van Heutsz kritisoi julkisesti kirjoituksillaan vuosien 1882 ja 1883 pyrkimyksiä acehilaisten kukistamiseksi ja vaatii suurempia joukkoja. Hänet nimitettiin Acehin kenraalikuvernööriksi 1898. Hän ja hänen luutnanttinsa Hendrikus Colijn, josta tuli myöhemmin Hollannin pääministeri, päättivät nimittää eversti Van Daalenin murskaamaan acehilaisten vastarinnan rippeet.
Kovia otteita vaatinut Van Heutsz kenraalikuvernööriksi > Van Daalen murskaa vastarinnan

Van Daalen tuhosi useita kyliä ja surmasi noin 2 900 acehilaista, joista noin 1 150 oli naisia ja lapsia, hollantilaisten omien tappioiden jäädessä 26 henkeen. Van Daalen sai ylennyksen. Acehin vastarintaa johtanut sulttaani Muhammed Daud antautui hollantilaisille 1903 ja maa liitettiin Hollannin Itä-Intiaan. Hajanainen sissisota jatkui kuitenkin tämän jälkeenkin.
Kovia otteita vaatinut Van Heutsz kenraalikuvernööriksi > Kymmeniätuhansia kuolleita

Vuoteen 1904 mennessä Aceh oli miltei täysin hollantilaisten valvonnassa. Kaikkiaan acehilaisia arvellaan vuosia kestäneiden taisteluiden aikana kuolleen 50 000–100 000 ja yli miljoonan haavoittuneen.
Acehin itsenäisyysliikkeen mielestä sota jatkui vuoteen 1942 saakka, jolloin japanilaiset vapauttivat Acehin hollantilaisista kuitenkaan toimeenpanematta lupaamaansa itsenäisyyttä. Vuosien 1873–1942 välisenä aikana hollantilaisia oli levottomuuksissa acehilaisten kanssa kuollut noin 10 000.
Alanen (Kauhavan suku)

Alasen suku on Kauhavalta lähtöisin oleva suku, jossa on useita sivistyselämän vaikuttajia.
Suku polveutuu Jaakko Yrjönpoika Sippolasta (s. 2.4.1827), joka mennessään naimisiin Valpuri Amalia Kustaantytär Näykin (s. 5.4.1834) kanssa Ala-Näykin talosta Kauhavan Alakylässä tuli talon vävynä nimeltään Näykiksi (lopuksi Alanen) ja talon isännäksi, joka myöhemmin osti konkurssihuutokaupassa valtaosan myös Yli-Näykin tilasta. Tämän tilansa Jaakko ja Amalia jättivät perinnöksi pojalleen Kustaalle. Toisesta pojasta Yrjö Näykistä, sittemmin Alasesta, tuli pappi. Hän vaihtoi nimensä sulavammaksi Alaseksi. Taloahan kutsuttiin myös Näykin Alaseksi. Yrjö meni naimisiin Helmi Maria Karstenin, Tor Karstenin ja Rafael Karstenin sisaren kanssa. Sisarusten vanhemmat olivat kirkkoherra Klas Edvin Karsten ja Maria Emilia Augusta Cajanus.
Yrjö Alasen ja Helmi Maria Karstenin lapsia olivat:
Aarne Alanen (1889–1970), lääkintöneuvos ja Kurikan kunnanlääkäri
Yrjö O. Alanen (1927–2022), psykiatrian professori
Yrjö J. E. Alanen (1890–1960), teologian professori
Aatos Alanen (1894–1974), oikeustieteen professori ja evankelinen maallikkopuhuja
Aulis J. Alanen (1906–1987), professori ja historioitsija
Jussi-Pekka Alanen, maaneuvos, Helsingin apulaiskaupunginjohtaja 1974–1979
Professoriveljesten sisarentytär Maria-Liisa Nevala oli kotimaisen kirjallisuuden professori 1991–1992 ja Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja 1992–2010.
Aleksei Balabanov

Aleksei Balabanov
Aleksei Oktjabrinovitš Balabanov [baɫaˈbanɔf] (ven.  Алексей Октябринович Балабанов; 25. helmikuuta 1959 Sverdlovsk, Neuvostoliitto – 18. toukokuuta 2013 Pietari) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hän tuli alun perin 1990-luvulla tunnetuksi toimintaelokuvistaan, mutta nousi 2000-luvulla kotimaassaan suosioon tyyliltään poikkeuksellisilla, šokeeraavilla elokuvillaan.
Balabanov kuoli tajuihinsa palaamatta saatuaan kouristuskohtauksen. Hän sairasti pitkään ennen menehtymistään.
Filmografia

Stšastlivyje dni (1991)
Zamok (1994)
Brat (Veli, 1997)
Hirviöitä ja ihmisiä (Pro urodov i ljudei, 1998)
Brat-2 (Veli 2, 2000)
Voina (2002)
Žmurki (2005)
Mne ne bolno (2006)
Gruz 200 (2007)
Morfii (2008)
Kotšegar (2010)
Ja tože hotšu (2012)
Kirjallisuutta

Österberg, Ira: What Is That Song? Aleksej Balabanov’s Brother and Rock as Film Music in Russian Cinema.  (Diss)  Helsinki:  University of Helsinki, 2018.  ISBN 978-951-51-4124-8.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Aleksei Balabanovin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Allemond

| Allemond |
| --- | --- |
 Allemond
 Allemond
 Koordinaatit: 45°07′52″N, 6°02′18″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Isère
Arrondissementti:  Grenoble
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  44,8 km²
Väkiluku (2015):  1 006 
 – Väestötiheys:  22 as./km²
Kunnan numero:  38005
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Allemond on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta tunnetaan myös nimellä Allemont. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Grenoblesta itään.
Kunnan alueella on mineraalivarantoja, ja niitä hyödyntämään sinne perustettiin 1700-luvulla kuninkaallinen valimo. Kunnan läpi virtaava joki Eau d'Olle padottiin 1970-luvulla Verneyn padolla, ja sen seurauksena sinne muodostui tekojärvi Lac du Verney.
Kuninkaallinen valimo
Verneyn pato ja tekojärvi Lac du Verney
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Allemond Wikimedia Commonsissa
Ritarikunta

Ritarikunta voi tarkoittaa seuraavia asioita:
kunniaritarikunta
hengellinen ritarikunta
maallinen ritarikunta (ks. kunniaritarikunta)
Ritarikunta, suomalainen rap-yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ritarikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rónald Matarrita

Rónald Alberto Matarrita Ulate (s. 9. heinäkuuta 1994 San Ramón, Costa Rica) on costaricalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Matarrita edustaa Major League Soccerissa pelaavaa New York Cityä.
Matarrita nousi costaricalaisen Alajuelensen kakkosjoukkueesta edustusjoukkueeseen kesällä 2013. Hän pelasi vuosina 2013–2015 seurassa 67 pääsarjaottelua. Tammikuussa 2016 Matarrita siirtyi Major League Soccerissa pelaavaan New York Cityyn.
Costa Rican maajoukkueessa Matarrita pelasi ensimmäisen ottelunsa 5. syyskuuta 2015, kun Costa Rica hävisi ystävyysottelussa Brasilialle 0–1. Ensimmäisen kilpailullisen maaottelunsa hän pelasi 14. marraskuuta 2015, kun Costa Rica voitti Haitin 1–0 MM-kilpailujen 2018 karsinnoissa. Kesäkuussa 2016 Matarrita oli mukana Copa América Centenariossa pelaten joukkueen kaikissa kolmessa ottelussa.
Andrea Navarra

Andrea Navarra vuonna 2010.
Andrea Navarra (s. 25. helmikuuta 1971) on italialainen rallikuljettaja. Navarra voitti rallin EM-sarjan mestaruuden vuonna 1998 sekä Italian rallisarjan mestaruuden vuonna 2004. Hän kilpaili myös rallin MM-sarjan kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Sardinian rallissa 2004.
Aiheesta muualla

Andrea Navarran virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
1867

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

17. helmikuuta – Ensimmäinen alus kulki Suezin kanavan läpi.
30. maaliskuuta – Yhdysvallat ja Venäjä allekirjoittivat sopimuksen, jossa Yhdysvallat osti 7,2 miljoonalla dollarilla Alaskan Venäjältä.
4. kesäkuuta – Ravintola Kappeli avattiin Helsingissä.
19. kesäkuuta – Meksikon keisari Maksimilian I sekä tämän kenraalit Miguel Miramón ja Tomás Mejía Camacho teloitettiin Meksikossa.
1. heinäkuuta – John A. Macdonaldista tuli Kanadan ensimmäinen pääministeri
10. syyskuuta – Pulkkilan kunta perustettiin.
18. lokakuuta – Alaska siirtyi Venäjän hallusta Yhdysvaltain omistukseen Sitkassa järjestetyssä seremoniassa.
9. marraskuuta – Meiji-restauraatio Japanissa: Shogun Tokugawa Yoshinobu luopui vallasta.
syksyllä – Liedon ensimmäinen kuntakokous.
Itävalta-Unkarin kompromissi: Itävallan keisarikunta muutettiin Itävalta-Unkariksi.
Alahärmän, Evijärven, Jalasjärven, Kalvolan, Kangasniemen, Karstulan, Kauhavan, Kempeleen, Kolarin,  Korpilahden, Lemin, Lumijoen, Nivalan, Nousiaisten, Närpiön, Parkanon, Pellon, Perttelin, Luodon, Savitaipaleen,  Sievin, Someron, Suomussalmen, Vihdin, Ylikiimingin,  Ylivieskan ja Ähtärin kunnat perustettiin.
Suuret nälkävuodet 1867–1868. Suomessa kuoli nälkään n. 110 000 ihmistä eli n. 17 prosenttia silloisesta väkiluvusta
Muuta

Dynamiitti sai patentin.
Tampereelle rakennettiin ensimmäinen postitalo.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

7. tammikuuta – Carl Martin Norman-Hansen tanskalainen kirjailija ja lääkäri (k. 1947)
8. tammikuuta – Emily Greene Balch, vuoden 1946 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kirjailija ja pasifisti (k. 1961)
10. tammikuuta – John A. Lejeune, yhdysvaltalainen merijalkaväen kenraali, Yhdysvaltain merijalkaväen komentaja 1920–1929 (k. 1942)
11. tammikuuta – Sergei, Ivan Nikolajevitš Stragorodski, Suomen ortodoksinen arkkipiispa 1905–1917, Venäjän ortodoksisen kirkon johtaja 1927–1944 (k. 1944)
17. tammikuuta – Carl Laemmle, saksalais-yhdysvaltalainen elokuvatuottaja (k. 1939)
18. tammikuuta – Félix Rubén Garcia Sarmiento (”Rubén Darío”), nicaragualainen runoilija ja diplomaatti (k. 1916)
21. tammikuuta – John Walter Bratton, yhdysvaltalainen säveltäjä ja teatterituottaja (k. 1947)
21. tammikuuta – Maxime Weygand, ranskalainen kenraali (k. 1965)
26. tammikuuta – Eric von Rettig, suomalainen poliitikko (k. 1937)
27. tammikuuta – Anders Nummedal, norjalainen arkeologi (k. 1944)
7. helmikuuta – Laura Ingalls Wilder, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1957)
9. helmikuuta – Natsume Sōseki, japanilainen kirjailija (k. 1916)
19. helmikuuta – Juho Franssila, suomalainen näytelmäkirjailija (k. 1945)
27. helmikuuta – Wilhelm Peterson-Berger, ruotsalainen säveltäjä (k. 1942)
27. helmikuuta – Irving Fisher, yhdysvaltalainen taloustieteilijä (k. 1947)
7. maaliskuuta – Arvid Knöppel, ruotsalainen ampuja ja olympiavoittaja (k. 1925)
9. maaliskuuta – Antoine Bouscatel, ranskalainen säkkipillin soittaja ja musette-musiikin pioneeri (k. 1945)
10. maaliskuuta – Vihtori Lähde, suomalainen kirjailija (k. 1922)
12. maaliskuuta – Charles Brown, yhdysvaltalainen roquenpelaaja (k. 1937)
14. maaliskuuta – Filoteo Alberini, italialainen elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvaaja (k. 1937)
14. maaliskuuta – Marie Steiner, venäläis-itävaltalainen antroposofi, Rudolf Steinerin puoliso (k. 1948)
21. maaliskuuta – Florenz Ziegfeld, yhdysvaltalainen teatterituottaja ja -johtaja (k. 1932)
25. maaliskuuta – Arturo Toscanini, italialainen kapellimestari (k. 1957)
30. maaliskuuta – Augusta Laine, suomalainen talousopettaja ja kansanedustaja (k. 1949)
30. maaliskuuta – Enzio Reuter, suomalainen eläintieteilijä ja professori (k. 1951)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Kaarlo Julius Kalpa, suomalainen pappi ja henkirikoksen uhri (k. 1918)
9. huhtikuuta – Chris Watson, australialainen poliitikko ja pääministeri (k. 1941)
15. huhtikuuta – Nadja Franck, suomalainen taitoluistelija (k. 1932)
16. huhtikuuta – Wilbur Wright, yhdysvaltalainen ilmailun uranuurtaja (k. 1912)
22. huhtikuuta – Samuel Valentin Koski, suomalainen juristi ja senaattori (k. 1934)
23. huhtikuuta – Johannes Andreas Grib Fibiger, vuoden 1926 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut tanskalainen tiedemies (k. 1928)
24. huhtikuuta – E. W. Kenyon, yhdysvaltalainen Word of Faith -liikkeen julistaja ja kirjailija (k. 1948)
7. toukokuuta – Władysław Reymont, vuoden 1924 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut puolalainen kirjailija (k. 1925)
9. toukokuuta – Albert Ehrensvärd nuorempi, ruotsalainen kreivi, diplomaatti ja poliitikko (k. 1940)
14. toukokuuta – Kurt Eisner, saksalainen poliitikko ja kirjailija (k. 1919)
14. toukokuuta   – Adam Stefan Sapieha, puolalainen katolinen piispa (k. 1951)
15. toukokuuta – Eoin MacNeill, irlantilainen historiantutkija ja vallankumouksellinen (k. 1945)
19. toukokuuta – Selim A. Lindqvist, suomalainen arkkitehti (k. 1939)
21. toukokuuta – Dagmar Neovius, suomalainen poliitikko (k. 1939)
23. toukokuuta – John Exley, yhdysvaltalainen soutaja (k. 1938)
26. toukokuuta – Mary, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar ja Intian keisarinna, kuningas Yrjö V:n puoliso (k. 1953)
27. toukokuuta – Caleb Bradham, yhdysvaltalainen apteekkari ja Pepsi-Cola Companyn perustaja (k. 1934)
2. kesäkuuta – Erkki Kaila, Suomen arkkipiispa (k. 1944)
4. kesäkuuta – Carl Gustaf Emil Mannerheim, vapaaherra, Suomen Marsalkka ja Suomen tasavallan kuudes presidentti (k. 1951)
8. kesäkuuta – Dagny Juel, norjalainen kirjailija (k. 1901)
8. kesäkuuta – Frank Lloyd Wright, yhdysvaltalainen arkkitehti (k. 1959)
8. kesäkuuta – Felix zu Schwarzenberg, itävaltalainen kenraalimajuri ja aatelinen (k. 1946)
11. kesäkuuta – John Robert Gregg, irlantilais-yhdysvaltalainen pikakirjoitusjärjestelän kehittäjä ja pikakirjoituksen opettaja (k. 1948)
12. kesäkuuta – Saimi Järnefelt, suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja (k. 1944)
15. kesäkuuta – Konstantin Balmont, venäläinen runoilija (k. 1942)
19. kesäkuuta – Česlovas Sasnauskas, liettualainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja (k. 1916)
20. kesäkuuta – Viktor Malmberg, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1936)
23. kesäkuuta – Samuel Clason, ruotsalainen historioitsija ja poliitikko (k. 1925)
26. kesäkuuta – Heikki Kröger, suomalainen punakaartilaispäällikkö (k. 1918)
28. kesäkuuta – Luigi Pirandello, vuoden 1934 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut italialainen näytelmäkirjailija (k. 1936)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Aleksi Uginelainen, venäläissyntyinen Ranskassa toiminut emigranttipappi ja pyhimys (k. 1934)
8. heinäkuuta – Käthe Kollwitz, saksalainen taiteilija (k. 1945)
10. heinäkuuta – Maximilian von Baden, Saksan keisarikunnan viimeinen valtakunnankansleri (k. 1929)
15. heinäkuuta – Kerttu Reinius, suomalainen kirjailija ja pakinoitsija (k. 1953)
18. heinäkuuta – Molly Brown, yhdysvaltalainen lahjoittaja ja Titanic-onnettomuudesta selviytynyt (k. 1932)
27. heinäkuuta – Enrique Granados, espanjalainen säveltäjä ja pianisti (k. 1916)
28. heinäkuuta – Gustaf Komppa, suomalainen kemisti (k. 1949)
29. heinäkuuta – Berthold Oppenheim, juutalainen rabbi (k. 1942)
2. elokuuta – Johanne Dybwad, norjalainen teatterinäyttelijä ja -ohjaaja (k. 1950)
3. elokuuta – Stanley Baldwin, brittiläinen poliitikko ja pääministeri (k. 1947)
4. elokuuta – Olaf Broch, norjalainen kielitieteilijä (k. 1961)
6. elokuuta – Amalia Wallenius, Suomen pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 1975)
7. elokuuta – Emil Nolde, saksalainen ekspressionistimaalari (k. 1956)
9. elokuuta – Helmi Biese, suomalainen taidemaalari (k. 1933)
14. elokuuta – John Galsworthy, vuoden 1932 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut brittiläinen kirjailija (k. 1933)-
15. elokuuta – Ludwig Jekels, itävaltalainen lääkäri ja psykoanalyytikko (k. 1954)
28. elokuuta – Umberto Giordano, italialainen säveltäjä (k. 1948)
31. elokuuta – Percy Harrison Fawcett, brittiläinen tutkimusmatkailija (katosi 1925)
31. elokuuta – Ove Rode, tanskalainen poliitikko (k. 1933)
3. syyskuuta – Oscar Rudolph Neumann, saksalainen lintutieteilijä (k. 1946)
5. syyskuuta – Amy Beach, yhdysvaltalainen säveltäjä (k. 1944)
9. syyskuuta – Christian Thams, norjalainen arkkitehti ja liikemies (k. 1948)
11. syyskuuta – Draga Mašin, Serbian kuningas Aleksanteri I:n puoliso (k. 1903)
14. syyskuuta – Charles Dana Gibson, yhdysvaltalainen taiteilija ja kuvittaja (k. 1944)
17. syyskuuta – Mihail Eisenstein, baltiansaksalainen arkkitehti ja insinööri (k. 1920)
17. syyskuuta – Kristian Friis Petersen, norjalainen poliitikko (k. 1932)
19. syyskuuta – Arthur Rackham, englantilainen kuvittaja (k. 1939)
23. syyskuuta – John Lomax, yhdysvaltalainen folkloristi ja musiikintutkija (k. 1948)
28. syyskuuta – Väinö Kataja, suomalainen kirjailija (k. 1914)
29. syyskuuta – Walther Rathenau, saksalainen teollisuusmies ja poliitikko (k. 1922)