stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atte Harjanne
Yksityiselämä

Harjanteella on puolisonsa kanssa yksi lapsi (s. 2023). Hän asuu perheineen Helsingin Herttoniemessä.
Harjanne harrastaa lukemista, liikuntaa ja reserviläistoimintaa. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni.
Aiheesta muualla

.aspx Atte Harjanne Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Atte Harjanne verkkosivut
Vihreän liiton kansanedustajat
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Alanko-Kahiluoto   Elo   Forsgrén  Haavisto  Harjanne  Hassi  H. Holopainen  M. Holopainen  Hopsu  Hyrkkö  Järvinen   Kari  Koponen  Mikkonen  Ohisalo  Petelius  Pitko  Soinikoski  Suomela  Virta 
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Alametsä (2024–)  Diarra  Elo   Forsgrén  Haavisto  Harjanne  Holopainen  Hopsu  Hyrkkö  Mikkonen  Ohisalo (2023–2024)  Pitko  Tynkkynen  Virta 
Helsingin vaalipiirin kansanedustajat
| n k Helsingin vaalipiirin kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (22):  Alanko-Kahiluoto  Biaudet  Haatainen  Haavisto  Halla-aho  Harjanne  Heinäluoma  Holopainen  Honkasalo  Kaleva  Kari  Kivelä  Koulumies  Ohisalo  Packalén  Pelkonen  Rantanen  Rydman  Said Ahmed  Sarkomaa  Tuomioja  Zyskowicz 
| n k Helsingin vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (23):  Alametsä (2024–)  Biaudet  Castrén (2024–)  Diarra  Gebhard  Haatainen  Haavisto  Halla-aho  Harakka  Harjanne  Heinäluoma  Honkasalo  Kaleva  Kivelä  Koskela  Koulumies  Lindberg  Ohisalo (2023–2024)  Rantanen  Razmyar  Rydman  Salla (2023–2024)  Sarkomaa  Valtonen  Zyskowicz 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta  Yle 
Harjanne Helsinki Pride-kulkueessa kesällä 2023.
Baltistan

Baltistan on osa Gilgit-Baltistanin aluetta. Se sijaitsee Pakistanin ja Intian rajaseudulla sijaitsevalla Kashmirin alueella. Baltistanin alue sijaitsee Ladakhin ylänköalueella ja Karakorumin vuoristoalueella. Alueen seudulla virtaavia jokia ovat Indus ja Shyok. Alueen asukkaisiin kuuluu tiibetiläisiin muslimiheimoihin kuuluvaa baltiväestöä.
Gaaltije

Gaaltije on vuonna 1998 perustettu eteläsaamelaisten kulttuurikeskus Östersundissa Ruotsissa. Keskuksen tarkoituksena on jakaa tietoa erityisesti eteläsaamelaisista kouluille, esivallalle, eri järjestöille ja muille tahoille. EU-rahoituksen turvin keskus on toteuttanut useita projekteja, muun muassa pitänyt neljä käsityönäyttelyä ja kartoittanut saamelaisten vanhoja asuinpaikkoja.
Aiheesta muualla

Kulttuurikeskuksen nettisivut
Uuden edessä

| ”Uuden edessä” Toivon kärki |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2020
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t):  Lauri Tähkä (säv.)  Timo Kiiskinen (san.) 
 Tuottaja(t):  Jukka Immonen  Jurek  Antti Riihimäki  Eppu Kosonen 
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.58
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: Singlelista: 2.  Radiosoittolista: 2.
Uuden edessä on Toivon kärki -nimisen ryhmän hyväntekeväisyysprojektina syntynyt kappale, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2020. Kappaleen tuotto lahjoitetaan Punaisen ristin kautta koronavirusepidemiasta kärsineiden auttamiseen Suomessa. Kappaleen on säveltänyt Lauri Tähkä ja sanoittanut Timo Kiiskinen. Kappaleen musiikkivideon on tuottanut Ville Juurikkala.
”Uuden edessä” on saavuttanut Suomen virallisen single- ja radiosoittolistojen toisen sijan.
Osallistujat

Kappaleen tekoon on osallistunut yhteensä 90 artistia ja 60 muuta musiikin ammattilaista.
Abreu
Aki Tykki
Ako Kiiski
Aleksanteri Hakaniemi
Alma
Alpo Nummelin
Anna Puu
Anssi Kela
Antti Ketonen
Antti Lehtinen
Arttu Peljo
Arttu Wiskari
Behm
Brädi
Chisu
Cledos
Costee
Costello Hautamäki
Dalia Porra
Darude
DJPP
Elastinen
Elias Kaskinen
Ellinoora
Eppu Kosonen
Erin
Eva & Manu
F
Gracias
Gugi
Haloo Helsinki!
Hannu Korkeamäki
Heikki Kytölä
HesaÄijä
Heviteemu
Ida Paul
Ilkka Alanko
Ilkka Tolonen
Ilkka Wirtanen
Ilta
Irina
Jaakko Kääriäinen
Janna
Jannika B
Jari Väyliö
Jarkko Kumpulainen
Jaron & Istala
Jay Kortehisto
Jenni Mustajärvi
Jenni Vartiainen
Jesse Markin
Joel Melasniemi
Jonna Tervomaa
Jori Sjöroos
Jouni Aslak
Juha Kuoppala
Jukka Eskola
Jukka Immonen
Jukka Poika
Jurek
Jussi Rainio
JVG
Kaija Koo
Kalevi Louhivuori
Kalle Lindroth
Kalle Mäkipelto
Kalle Torniainen
Karri Koira
Katri Helena
Katri Ylander
Knipi
Kyösti Mäkimattila
Lasse Enersen
Lasse Kurki
Lasse Piirainen
Laura Närhi
Laura Voutilainen
Lauri Porra
Lauri Tähkä
Lenni-Kalle Taipale
Leri Leskinen
Lukas Leon
Maarit
Maija Vilkkumaa
Mariska
Matias Keskiruokanen
Matti Mikkola
Michael Monroe
Mikael Gabriel
Mikko Harju
Mikko Kaakkuriniemi
Mikko Kosonen
Minna Koivisto
Mira Luoti
Nelli Matula
Olavi Uusivirta
OP Beats
Osmo Ikonen
Paleface
Pasi ja Anssi
PastoriPike
Pauli Hanhiniemi
Pete Parkkonen
Pikku G
Portion Boys
Rafael Elivuo
Redrama
Reino Nordin
Ressu Redford
Riku Rajamaa
Risto Asikainen
Risto Niinikoski
Risto Rikala
Roope Salminen
Rzy
Saara Aalto
Sakke Aalto
Sami Yaffa
Sami Kuoppamäki
Sami Osala
Sampo Haapaniemi
Samu Haber
Samuli Edelmann
Samuli Sirviö
Sanni
Sara Siipola
Seksikäs-Suklaa
Sini Yasemin
Skywalk
Stig
Suvi Teräsniska
Svante Forsbäck
Teleks
Tero Palo
Tero Sundell
Tero Vesterinen
Thomas Rönnholm
Tido
Timo Kiiskinen
Timo Kämäräinen
Timo Lassy
Tippa
Titta
Tomi Saario
Tommi Läntinen
Toni Kulku
Toni Wirtanen
Tuukka Tuunanen
Tuure Boelius
Tuure Kilpeläinen
Uniikki
Vesala
Vesta
Viivi
Vilma Alina
Waltteri Torikka
Younghearted
Meiji (keisari)

| Meiji-tennō  明治天皇 |
| --- | --- |
 Meiji-keisaria esittävä kuva 1890-luvulta
Japanin keisari
Valtakausi:  3. helmikuuta 1867 – 30. heinäkuuta 1912
Kruunajaiset:  12. syyskuuta 1868
Edeltäjä:  Kōmei
Seuraaja:  Taishō

Syntynyt:  3. marraskuuta 1852 Kioto, Japani
Kuollut:  30. heinäkuuta 1912 (59 vuotta) Tokio, Japani
Hautapaikka:  Meijin pyhäkkö
Puoliso:  Shōken Sachiko Sono (jalkavaimo) Naruko Yanagiwara (jalkavaimo)
Lapset:  Taishō Masako Fusako Nobuko Toshiko + useita lapsena kuolleita
Suku:  Yamato
Isä:  Kōmei
Äiti:  Nakayama Yoshiko
Uskonto:  šintolaisuus
Nimikirjoitus:  
Meiji (jap. 明治天皇, Meiji-tennō, 3. marraskuuta 1852 Kioto – 30. heinäkuuta 1912 Tokio), syntymänimeltään Mutsuhito (jap. 睦仁), oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 122. keisari. Keisari Meijillä oli keskeinen rooli Japanin Meiji-restauraatiossa, jossa keisarihuone palautettiin jälleen valtaan. Hänen syntyessään Japani oli eristäytynyt, esiteollinen feodalistinen Tokugawa-shōgunaatin ja daimioiden hallitsema maa, joka oli jakautunut 250 läänitysalueeseen. Hänen kuollessaan maa oli käynyt läpi poliittisen, yhteiskunnallisen ja teollisen vallankumouksen ja siitä oli tullut suurvalta.
Keisari Meijiä edelsi valtaistuimella keisari Kōmei. Meiji nousi valtaan isänsä kuoleman jälkeen 3. helmikuuta 1867 ja oli ollut kuollessaan vuonna 1912 maan hallitsija yli 45 vuoden ajan. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Yoshihito.
Varhaiset vuodet

Mutsuhito syntyi vuonna 1852 keisari Kōmein ja tämän jalkavaimon Nakayama Yoshikon pojaksi Gashon palatsissa Kioton kaupungissa. Nuori prinssi tunnettiin aluksi nimellä Sachi.
Keisarinna adoptoi prinssin 16. elokuuta 1860 virallisesti ja tästä tuli potentiaalinen kruununperijä. 11. marraskuuta hänet nimitettiin virallisesti kruununprinssiksi, jolloin hän sai aikuisnimensä Mutsuhito.
Keisari Kōmei kuoli äkillisesti sairastuttuaan vakavasti 3. helmikuuta 1867, ja vain Mutsuhito nousi valtaistuimelle vain 14-vuotiaana.
Keisarina

Noustessaan keisariksi Mutsuhiton valtakausi sai nimekseen Meiji (suom. "valaistunut valta"), jota hänestä käytetään hänen kuolemansa jälkeen japanilaisten perinteiden mukaan.
Meiji-restauraation uudistukset voidaan jakaa karkeasti kolmeen luokkaa: sosiaalisiin, taloudellisiin ja sotilaallisiin. Feodalistiset yhteiskuntaluokat lakkautettiin virallisesti, mutta käytännössä alempaan luokkaan kuuluneita syrjittiin edelleen. Japani alkoi Meijin kaudella myös teollistumaan todella nopeasti, ja vain parissa vuosikymmenessä halveksittu kauppias-luokka oli korvattu rikkaalla ja vaikutusvaltaisella porvaristolla, joka omisti teollisuuslaitoksia. Armeijaa uudistettiin myös isolla kädellä, koska se avattiin kaikille yhteiskuntaluokille asevelvollisuuden kautta. Maahan perustettiin myös sotilaskouluja ja upseerioppilaita lähetettiin mm. Preussiin ja Ranskaan opiskelemaan länsimaista sodankäyntiä. Lisäksi Meiji lopetti Japanin eristäytyneisyyden ja pyrki solmimaan ystävällismielisiä suhteita ulkovaltoihin.
Keisarin uudistukset eivät kuitenkaan ajaneet länsimaalaista demokratiaa, vaan määräys uudistaa maan taloutta ja politiikkaa tuli ylhäältä käsin. Tämä johti oligarkiaan ja japanilaisen imperialismin nousuun.
Vuonna 1868 Meiji siirsi pääkaupungin Edoon, joka nimettiin uudelleen Tokioksi. Taustalla oli se, että šogunien vallan murennuttua Meiji ei halunnut keskittää valtaansa vanhaan pääkaupunkiin Kiotoon, minkä lisäksi Edo oli kasvanut jo tärkeäksi taloudelliseksi ja poliittiseksi keskukseksi.
Meijin valtakauden tärkeisiin tapahtumiin lukeutuivat Japanin länsimaistamisen aloittanut Viiden artiklan vala vuonna 1868, feodalismin lopettaminen, modernin koulutusjärjestelmän luominen, Meiji-perustuslain käyttöönotto vuonna 1890, Japanin parlamentin avaaminen ja lopulta sodat Kiinaa ja Venäjää vastaan. Keisari Meiji oli itse esikuva sille, miten länsimaisia keksintöjä haluttiin omaksua osaksi japanilaista kulttuuria: hän ”käytti länsimaisia vaatteita ja söi länsimaista ruokaa, mutta kirjoitti samalla elämänsä aikana 100 000 perinteistä japanilaista runoa”.
Meijin kaudella Japanin imperiumi alkoi kasvaa pääsaarteen ulkopuolelle, kun Japani otti haltuunsa Korean niemimaan, Taiwanin, Ryukyu-saaret ja Mantšurian. Lisäksi Japanin väkiluku tuplaantui Meijin kaudella 25 miljoonasta 50 miljoonaan.
Avioliitto ja lapset

Varsin pian valtaannousunsa jälkeen uudelle keisarille alettiin etsiä puolisoa. Tällaiseksi ehdotettiin Masako Ichijōta, joka oli kolme vuotta Meijiä vanhempi ja hoviväkeen kuuluvan miehen tytär. Pari meni naimisiin 11. marraskuuta 1869. Keisarinna oli ensimmäinen, joka osallistui julkiseen elämään jollakin tavalla, mutta hän ei kuitenkaan saanut Meijin kanssa yhtään lapsia. Hovinaistensa kanssa Meiji sai ainakin 15 lasta, joista vain viisi selvisi aikuisikään.
Viimeiset vuodet ja kuolema

Meiji kärsi paristakin terveysongelmasta, mm. diabeteksesta, ja kuoli vuonna 1912 ollessaan 59-vuotias.
Meiji ja hänen vaimonsa on haudattu Meijin pyhäkköön, jossa keisariperheen nykyiset jäsenet käyvät toisinaan osoittamassa kunnioitusta tälle.
Kunnianosoituksia > Japanilaiset

Nousevan auringon ritarikunta (perustaja, 1875)
Krysanteemiritarikunta (perustaja, 1876)
Pyhän aarteen ritarikunta (perustaja, 1888)
Arvokkaan kruunun ritarikunta (perustaja, 1888)
Kultaisen haukan ritarikunta (perustaja, 1890)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Elefanttiritarikunta (Tanska, 1887)
Pyhän Hubertin ritarikunta (Baijeri, 1894)
Kamehameha I:n kuninkaallinen ritarikunta (Havaiji, 1881)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Italia, 1879)
Kultainen talja (Espanja, 1883)
Chakri-dynastian ritarikunta (Siam, 1887)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi, 1881)
Sukkanauharitarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 1906)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meiji Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  NARA  IdRef
Al-Baqara

Lehmän suuran ensimmäiset jakeet (Mamelukkikoraani 1300-luvulta)
Al-Baqara (arab. سورة البقرة‎, al-Baqara, suom. Lehmän suura) on Koraanin toinen suura. Siinä on 286 säettä, mikä tekee siitä Koraanin pisimmän. Muwatta al-Malik sisältää hadithin, jonka mukaan Abdullah ibn Umarilta kesti kahdeksan vuotta oppia suura ulkoa. Suuran arvostusta kuvaa at-Tirmidhin hadith: "Jumalan lähettiläs sanoi: '- -  Saatana ei astu taloon, missä luetaan Lehmän suuraa'."
Sisältö

Sisällön painopisteenä on kristittyjä ja ennen kaikkea juutalaisia vastaan suunnattu arvostelu. Suura koostuu monista katkelmista, jotka eivät liity toisiinsa. Suura sisältää lainsäädäntöä ja kertoo vanhatestamentillisia tarinoita Aadamista, Mooseksesta ja Abrahamista. Pääteemoihin kuuluu kehotus uskoa Jumalaan ja varoittaminen Jumalan rangaistuksesta. Suura päättyy eräänlaiseen Isä meidän -rukoukseen. Suuran nimi tulee siinä kerrotusta tarinasta, joka on peräisin Toorasta ja kertoo virheettömästä lehmästä, jonka Mooses kehottaa teurastamaan (2:67–74).
Sisältö > Mystiset kirjaimet

Suura alkaa jakeella 1, joka kuuluu: "ALM" (luetaan Alif, Lääm, Miim). Kaikkiaan 29 suuraa alkaa mystisillä kirjaimilla, joiden merkitystä on satoja vuosia yritetty selittää. Kuusi suuraa alkaa kirjaimilla ALM: 2, 3, 29, 30, 31 ja 32.
Tabari kirjoitti 900-luvulla kirjaimista pitkän esseen, jossa hän kävi läpi erilaisia ehdotettuja ratkaisuja. Niihin kuuluivat ehdotukset, että kyseessä olisi Jumalan tai suuran nimi, Koraanin nimi, Jumalan ominaisuus, valaformula, jokaisella kirjaimella olisi oma merkitys, kyseessä on avauslause, kirjaimilla on numeroarvo, kyseessä olisi salaisuus jne. Tabari asettuu sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, joihin kuuluvat Jumalan nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen.
Jaakko Hämeen-Anttila asettuu valaformulan kannalle. Christoph Luxenberg etsii ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät voisivat olla lyhenteitä. ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” (emar lii Maaryaa). Lause esiintyy usein Vanhassa testamentissa.
Sisältö > Valtaistuimen jae

Lehmän suuran jae 255 on Hämeen-Anttilan mukaan Koraanin yleisimmin lainattuja. Se tunnetaan "Valtaistuimen jakeena", joka sisältää tiivistetysti Koraanin jumalakuvan. Tabari antaa siitä 900-luvulla useita sivuja pitkän selityksen, jossa jokainen yksityiskohta käydään läpi. Jae muun muassa kritisoi kristittyjen esirukouskäytäntöä, jossa pyhimystä pyydetään rukoilemaan syntisen puolesta: "Kuka voisi Hänen luonaan puhua toisen puolesta ilman Hänen lupaansa?" Tabari toteaa, että Jumala vastaa tähän: "kenenkään muun kuin Minun rukoilemiseni ei ole sopivaa. Älkää siis rukoilko epäjumalankuvia (idoleita)... koska niistä ei ole teille hyötyä." Teksti osoittaa, että myös kristilliset pyhimyspatsaat olivat muslimeille epäjumalankuvia.
"Uskonnossa ei ole pakkoa" – kuuluisaksi on tullut myös suuran jae 256, jonka tavallisesti katsotaan kertovan, että islam hyväksyy uskonnonvapauden:
Uskonnossa (diin) ei ole mitään pakkoa, oikea tie on selvästi erotettu harhateistä, ja se, joka hylkää saatanan ja uskoo Jumalaan, hän pitää kiinni mitä lujimmasta kädensijasta, joka ei murru. Jumalahan on kuuleva, tietävä.
Lause löytyy vuonna 708 Damaskokseen rakennetun umaijadipyhäkön seinäkirjoituksesta, mikä on sen varhaisin havaittu esiintymiskerta. Orientalisti Patricia Crone esittää useita islamilaisia tulkintoja säkeelle. Al-Tabari selitti 900-luvulla säkeiden liittyvän siihen, että juutalaiset ja kristityt Medinan asukkaat olivat yrittäneet tehdä lapsistaan muslimeita. Muhammed olisi tällöin saanut ilmoituksen, joka kieltää tällaisen käännyttämisen. Ibn Kathir 1300-luvulla jakaa tämän käsityksen ja kertoo jakeen tarkoittavan ettei ketään pidä pakottaa kääntymään islamiin, sillä islamiin sisältyvä totuus on selkeä ja ilmeinen. Patricia Crone torjuu käsityksen, että kyseessä olisi uskonnonvapauden julistus. Suomessa Jaakko Hämeen-Anttila katsoo myös, että uskonnonvapaus ei kuulu islamiin kuin hyvin rajoitetusti.
Uusimman selityksen on antanut Christoph Luxenberg. Hän uskoo, että Damaskoksen pyhäkön arabiankielinen seinäkirjoitus on luettu väärin. Tekstissä esiintyvä sana diin ei tarkoita uskontoa, vaan totuutta tai pyhiä kirjoituksia. Uskonnon käsitettä ei keskiajalla ollut vielä olemassa. Tekstin oikea käännös ei ole ”uskonnossa ei ole pakkoa” vaan, ”totuutta ei voi kieltää”. Kirjoitus on hallitsija al-Walidin esittämä kehotus seurata hänen esittämäänsä "oikeaa tietä". Totuutta ei voinut kieltää sen takia, että oikea ja väärä oli selvästi erotettu toisistaan.
Sisältö > Suuran päätösrukous

Lehmän suura loppuu päätösrukoukseen (jakeet 285–286), jossa on kaikuja kristillisestä Isä meidän -rukouksesta sekä katolisen messun Kyrie eleison -rukouksesta ("sääli meitä, anna meille anteeksi ja armahda meitä" ). Al-Bukharin hadithin mukaan, "Profeetta sanoi: jos joku lausuu Lehmän suuran kaksi jaetta illalla, se riittää hänelle."
Lehmän suuran historiaa

Suura kuuluu Gustav Weilin ja Theodor Nöldeken ikäluokituksen mukaan medinalaisiin suuriin, mikä tarkoittaa sen edustavan Koraanin nuorempaa kerrosta.
Lehmän suura mainitaan ensimmäisen kerran Johannes Damaskolaisen (k. 749) kirjoittamassa teoksessa Tiedon lähde luvussa harhaopeista (De Haeresibus), jossa kuvaillaan "ismaeliittien taikauskoa" (superstition of ishmaelites).  Johannes Damaskolainen oli varhainen kirkkoisä, joka toimi virkamiehenä Damaskoksen kalifihovissa. Tekstin aitoutta on epäilty, koska pituuden ja tyylin suhteen arabeja koskeva osuus ei sovi kokonaisuuteen.  Kirjoittaja ei puhu vielä islamista eikä mainitse Koraania yhtenä kirjana, vaan tunnistaa ainoastaan sen erillisiä osia:
Kuten on kerrottu, tämä Muhammed kirjoitti monia naurettavia teoksia, jotka hän jokaisen nimesi. On esimerkiksi Naisen kirja [= Naisten suura], sitten on kirja Jumalan kameli [=?] - - edelleen Pöydän kirja [=Pöydän suura] ja edelleen Hiehon kirja [= Lehmän suura].
Tekstin perusteella on esitetty arvelu, että tuohon aikaan Koraani ei olisi vielä ollut yhtenäinen teos, vaan suurat olisivat liikkuneet itsenäisinä teoksina. Suuraa nimeltä "Jumalan kameli" ei ole löydetty, mutta sen sisältöä on ennallistettu eräistä Koraanin kohdista.
Sormusrakenne

Koraanin suurissa 2 (Lehmän suura) ja 5 (Pöydän suura) on havaittu symmetristä sommittelua, jota on kutsuttu suurien "sormusrakenteeksi". Vastaavaa sommittelua, joka kirjallisuudentutkimuksessa tunnetaan kiasmina, on löydetty 1. Mooseksen kirjan Abraham-kertomuksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lehmän suura
Koraani – suomeksi
Koraani flash – englanniksi
Koraani englanniksi
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Fatiha | Koraanin suurat | Seuraava suura: Al Imran |
| Edeltävä suura: al-Fatiha | al-Baqara | Seuraava suura: Al Imran |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
"Valtaistuimen jae" kirjoitettuna kalligrafisen hevosen muotoon. Intialainen kuva 1500-luvulta.
Roininen

Roininen voi tarkoittaa:
Henkilöitä

Annukka Roininen (1976–2016), toimittaja ja toimitussihteeri
Leo Roininen (1928–2002), kanadalainen keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä
Mirella Roininen, (s. 2005), laulaja ja lauluntekijä
Paavo Roininen (1935–2022), nyrkkeilijä
Petri Roininen (s. 1964), toimitusjohtaja ja korjausliikkeen puheenjohtaja
Teemu Roininen (s. 1986), painonnostaja
Tero Roininen, kitaristi, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja
Tommi Roininen (s. 1984), lentopalloilija
Vilho Roininen (1893–1960), jääkärieverstiluutnantti
Muut

Osasto Roininen, talvisodassa taistellut sotilasosasto.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Roininen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Särre

| Miika Särmäkari |
| --- | --- |
 Särre esiintymässä Ilosaarirockissä kesällä 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1982
Ammatti:  elokuvantekijä, rap-artisti, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Särre MC Särre Särki So Hot It Hurts Payperwork
Laulukielet:  suomi, englanti
Tyylilajit:  rap
Yhtyeet:  Loost Koos
Levy-yhtiöt:  Monsp Records Rutilus Records Lihamyrsky
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Särre (oikealta nimeltään Miika Särmäkari, s. 1982 tunnetaan myös nimillä MC Särre ja Särki) on elokuvantekijä, helsinkiläinen rap-artisti, -tuottaja ja entinen suomalaisen Basso-lehden päätoimittaja vuosilta 2010 - 2013. Hän muodosti tuottaja Pianomiehen ja DJ Arsin kanssa Loost Koos -nimisen rap-yhtyeen. Hän julkaisi ensimmäisen soolosinglensä Särre-nimellä kesällä 2014: koripalloaiheinen Leikkaa sukkaa nousi Suomen virallisen listan sijalle 98, ja siihen kuvattiin katukoripalloteemainen musiikkivideo. Särren seuraava single, vuonna 2015 julkaistu Hesan naiset (feat. Karri Koira) saavutti listamenestystä ja myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Huhtikuussa 2016 julkaistiin Särren ensimmäinen sooloalbumi Ei riitä.
Särmäkari on myös voittanut Rapin Suomen mestaruuden englanninkielisessä sarjassa vuonna 2005 nimellä So Hot It Hurts. Särmäkarilla on myös oma levy-yhtiö Rutilus Records, jolta on toistaiseksi julkaistu vain yksi levy Nikon & Tapsan Parhaita päiviä vuonna 2009. Rutilus Music aloitti uudelleen toimintansa vuoden 2017 alussa.
Särmäkari on elokuvantekijänä ohjannut ja käsikirjoittanut JVG - Vuodet Ollut Tuulisii elokuvan, joka oli vuoden 2022 katsotuin kotimainen dokumenttielokuva teattereissa.
Diskografia > Loost Koos

Peruna & timantti (Monsp Records,  2007)
Ei väistetä jos ei tunneta (Monsp Records,  2008)
Pienempi kuin kolme (Monsp Records,  2012)
Wincave Mixtape Vol. 1 (Monsp Records,  2013)
Diskografia > Lost Cause

It's All Happenin' (fjuu, 7" 2002)
Bustickets EP (fjuu, 12" 2003)
Mad Sex Rap (omakustanne, C-kasetti 2004)
Spins / Rappers Know Better / A Thousand Knifefights (omakustanne, 12" 2005)
Diskografia > Särre

Albumit
Ei riitä (2016)
Singlet
Leikkaa sukkaa (2014)
Hesan naiset (feat. Karri Koira) (2015)
Haluutsä (2015)
Minkälainen äijä (2016)
Niinku Sinne Huudetaan (2016)
Diskografia > Muut soolot

Too Hot For Sunblock Street tape (omakustanne, nimellä So Hot It Hurts 2005)
Payperwork & Overme: Minicd (2004,  nimellä Payperwork)
Payperwork & Mekas: Left (7", nimellä Payperwork 2005)
Payperwork: Trash But Not Beast (C-kasetti, nimellä Payperwork 2006)
Payperwork & Andy Gymhill: Motor Man (2012,  nimellä Payperwork)