stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dura-Europos

Baalin temppeli Dura-Europoksessa
Dura-Europos on muinaisen Mesopotamian kaupunki nykyisen Dair al-Zaurin maakunnan alueella Syyriassa, Eufrat-joen partaalla.
Arkeologisten kaivausten perusteella kaupungin perustaminen on ajoitettu noin vuoteen 300 eaa. Dura-Europos oli hellenistisenä aikana tärkeä itämaisen ja kreikkalaisen kulttuurin kohtauspaikka. Dura kuului seleukidien, sittemmin Parthian ja Rooman valtakuntien hallintaan.
Asemakaavaltaan kaupunki on suorakulmainen, useimmat rakennukset ovat parthialaiselta aikakaudelta. Vuosina 1922-1937 suoritetuissa kaivauksissa Dura-Europoksesta paljastui muun muassa merkittäviä seinämaalauksia, piirtokirjoituksia, suuri määrä papyrustekstejä sekä käsiteollisuuden tuotteita. Sieltä on kaivettu esiin myös kaksi temppeliä ja yksityistalo. Vuodesta 1986 lähtien kaupungissa tehdään jälleen kaivauksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dura-Europos Wikimedia Commonsissa
Jalasjärven helluntaiseurakunta

| Jalasjärven helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Jalasjärven helluntaiseurakunta lokakuussa 2022.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  16. toukokuuta 1973
Seurakuntatyöntekijä:  Joni Hulkko
Pääkirkko:  Torikuja 9 61600 Jalasjärvi
TV:  UskoTV
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jalasjärven helluntaiseurakunta on Kurikan Jalasjärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunnan toiminta alkoi Kihniön helluntaiseurakunnan rukouspiirinä. Jalasjärvestä muodostui oma itsenäinen seurakunta vuonna 1973. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Jalasjärven keskustassa Torikujalla. Seurakunnan seurakuntatyöntekijänä toimii Joni Hulkko.
Helluntaiseurakunnan juuret ovat 1940-luvun alussa, jolloin Salme Rajala muutti Jalasjärven Koskuelle ja alkoi järjestää hengellisiä tilaisuuksia kodeissa. Muun muassa Risto Annala ja Lepistön veljekset Kihniöltä kiersivät pitämässä tilaisuuksia Jalasjärvellä, kuten myös muista naapurikuntien helluntaiseurakunnista. Rajalan työ synnytti herätystä muun muassa Ylivallin kylällä. Seurakunta toimi 1970-luvulle asti Kihniön helluntaiseurakunnan rukoupiirinä. Oma seurakunta perustettiin vuonna 1973 ja ensimmäisenä työntekijänä oli Jarmo Makkonen.
Seurakunta hankki vuonna 1982 oman rukoushuoneen Torikujan huoneistosta, joka toimii edelleen seurakunnan kokoontumispaikkana. 1980-luvulla seurakunnan toimintaan kuului säännöllisten kokousten lisäksi pyhäkoulutyö, teetupa, koulutyö, lähetyspiirit sekä Hulkonmäen kesäleirit. Helluntaiseurakunta on tukenut useita lähetystyöntekijöitä, muun muassa Juhani Kuuselaa Kiinan radiotyössä, Veikko ja Sirkka-Liisa Aro-Panulaa Kenian työssä, Eero ja Tellervo Ketolaa Papua-Uusi-Guineaan ja Albaniaan sekä Sina Urmasta. Seurakunta on tehnyt myös säännöllisesti ohjelmia Radio Paitapiiskaan ja seurakunnan tilaisuuksia on kuvattu TV7-kanavalle.
Seurakunta on avustustyönsä kautta auttanut muun muassa sotaa pakenevia ukrainalaisia sekä antanut ruoka-apua. Kesällä 2018 Kauhajoen, Kurikan, Jalasjärven, Jurvan, Teuvan ja Kristiinankaupungin helluntaiseurakunnat järjestivät Myötätuulta lakeudella -kesäjuhlat.
Jalasjärven helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.
Verkkoryhmä

Verkkoryhmä tarkoitti aiemmin Suomen puhelinverkon alueellista osaa. Kullakin verkkoryhmällä oli oma suuntanumeronsa. Verkkoryhmiä käytettiin vuoden 1996 suuntanumerouudistukseen asti. Tuolloin telealueet korvasivat ne.
Maan jakaminen verkkoryhmiin perustui vuoden 1954 määräykseen. Jaon periaate oli se, että kukin alue yhdistettiin oman verkkoryhmänsä paikallispääkeskukseen. Keskus puolestaan yhdistettiin kaukopuhelinverkkoon.
Verkkoryhmät ja suuntanumerot

Suomen puhelinverkko jakautui 80 verkkoryhmään. Verkkoryhmät numeroitiin yhdeksään jakoalueeseen etelästä pohjoiseen niin, että pienimmät numerot olivat etelässä ja suurimmat pohjoisessa. Verkkoryhmän suuntanumero saatiin siten, että verkkoryhmän tunnuksen eteen lisättiin kaukotunnus 9.
Myöhemmin verkkoryhmiä yhdistettiin toisiinsa. Ennen kuin verkkoryhmät jäivät pois käytöstä vuonna 1996, niitä oli jäljellä enää 74.
Verkkoryhmien nimet ja jakoalueet ovat taulukossa vuoden 1964 tilanteen mukaiset.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suunta | Verkkoryhmä | Huomautus |
Helsingin jakoalue
| 90 | Helsinki – Helsingfors |  |
| 910 | Heinola | Yhdistetty 918 Lahteen 1990. |
| 911 | Ekenäs – Tammisaari |  |
| 912 | Lohja |  |
| 913 | Vihti | Yhdistetty 90 Helsingin verkkoryhmään 11.5.1989. |
| 914 | Hyvinkää |  |
| 915 | Borgå – Porvoo |  |
| 916 | Forssa |  |
| 917 | Hämeenlinna |  |
| 918 | Lahti |  |
| 919 | Padasjoki |  |
Turun jakoalue
| 921 | Turku – Åbo |  |
| 922 | Uusikaupunki |  |
| 923 | Loimaa | Yhdistetty 921 Turkuun 1994. |
| 924 | Salo |  |
| 925 | Kimito – Kemiö |  |
| 926 | Korpo – Korppoo |  |
| 927 | Ytterstö | Yhdistetty 926 Korppoon ja 928 Maarianhaminan verkkoryhmiin 1966 vuoden aikana. |
| 928 | Mariehamn |  |
Tampereen jakoalue
| 930 | Kankaanpää |  |
| 931 | Tampere |  |
| 932 | Vammala |  |
| 933 | Parkano |  |
| 934 | Ruovesi |  |
| 935 | Orivesi |  |
| 936 | Pälkäne |  |
| 937 | Toijala |  |
| 938 | Rauma |  |
| 939 | Pori |  |
Jyväskylän jakoalue
| 941 | Jyväskylä |  |
| 942 | Jämsä |  |
| 943 | Keuruu |  |
| 944 | Saarijärvi |  |
| 945 | Äänekoski |  |
| 946 | Viitasaari |  |
| 947 | Joutsa |  |
Kouvolan jakoalue
| 951 | Kouvola |  |
| 952 | Kotka |  |
| 953 | Lappeenranta |  |
| 954 | Imatra |  |
| 955 | Mikkeli |  |
| 956 | Mäntyharju |  |
| 957 | Savonlinna |  |
| 958 | Pieksämäki |  |
| 959 | Kangasniemi |  |
Vaasan jakoalue
| 961 | Vaasa – Vasa |  |
| 962 | Kristinestad – Kristiinankaupunki |  |
| 963 | Kauhajoki |  |
| 964 | Seinäjoki |  |
| 965 | Alavus |  |
| 966 | Alajärvi |  |
| 967 | Jakobstad – Pietarsaari |  |
| 968 | Kokkola – Gamlakarleby (Karleby) |  |
| 969 | Halsua | Yhdistetty Kokkolaan 1.6.1973. |
Kuopion jakoalue
| 971 | Kuopio |  |
| 972 | Varkaus |  |
| 973 | Joensuu |  |
| 974 | Ilomantsi |  |
| 975 | Lieksa |  |
| 976 | Nurmes |  |
| 977 | Iisalmi |  |
| 978 | Pielavesi |  |
| 979 | Suonenjoki |  |
Oulun jakoalue
| 980 | Kemi | Suunta 9698 alkaen 1988. |
| 981 | Oulu |  |
| 982 | Ruukki (myöh. Raahe) |  |
| 983 | Ylivieska |  |
| 984 | Haapajärvi |  |
| 985 | Piippola (myöh. Pulkkila) |  |
| 986 | Kajaani |  |
| 987 | Hyrynsalmi (myöh. Suomussalmi) | Yhdistetty 986 Kajaanin verkkoryhmään 8.11.1990. |
| 988 | Pudasjärvi |  |
| 989 | Kuusamo |  |
Rovaniemen jakoalue
| 991 | Rovaniemi | Suunta 960 alkaen 1985. |
| 992 | Kemijärvi | Suunta 9692 alkaen 1985. |
| 993 | Sodankylä | Suunta 9693 alkaen 1985. |
| 994 | Kittilä | Suunta 9694 alkaen 1985. |
| 995 | Pello | Suunta 9695 alkaen 1985. |
| 996 | Muonio | Suunta 9696 alkaen 1985. |
| 997 | Ivalo | Suunta 9697 alkaen 1985. |
Muutoksia

Lapin 99-alkuiset suuntanumerot muutettiin 96-alkuisiksi vuoden 1985 alusta. Tämän tarkoitus oli poistaa ulkomaiset vikasoitot, jotka häiritsivät Lapin puhelinasiakkaita.
Kemin suuntanumero muutettiin vuoden 1988 alusta 980:sta numeroksi 9698. Syy tähän oli 9800-palvelunumeroiden käyttöönotto. Palvelunumeroita oli aiemmin kokeiltu numerolla 927. Kansainvälisen standardoinnin takia numero jouduttiin muuttamaan 9800:ksi, joka kuitenkin meni päällekkäin Kemin verkkoryhmän suuntanumeron kanssa.
Aiheesta muualla

Suomen verkkoryhmät, tilanne 1.1.1974 (kartta)
Carl Hayden

Carl Hayden
Carl Trumbull Hayden (2. lokakuuta 1877 – 25. tammikuuta 1972) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Hayden syntyi Arizonassa. Hän loi erittäin pitkän uran kongressissa: hän edusti osavaltiotaan vuosina 1912–1927 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja vuosina 1927–1969 senaatissa.
Hayden ilmoitti aikeestaan vetäytyä kongressista 6. toukokuuta 1968 ja kuoli 94-vuotiaana vajaat neljä vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl Hayden Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  US Congress 
Muut:  NARA  SNAC
Resoluutio (kuvatekniikka)

Resoluutio eli kuvatarkkuus on termi, jolla kuvankäsittelyssä ja tietotekniikassa kuvataan muun muassa bittikarttagrafiikkana esitetyn kuvan yksityiskohtien määrää eli pikselien määrää.
Resoluutio on tarkoittaa kuvan muodostavien pikselien määrää ja se ilmaistaan muodossa pikselien määrä vaakasuunnassa × pikselien määrä pystysuunnassa. Tietokoneiden näyttötilojen tarkkuus ilmaistaan yleensä tässä muodossa, esimerkiksi 1024 × 768 pikseliä. Resoluutio ei kerro pikselin fyysistä kokoa.
Resoluutio ei ole sama asia kuin pistetiheyttä ilmaiseva DPI. Resoluutio ei ilmaise pikselitiheyttä vaan samalla resoluutiolla pikselimäärä on sama näytön koosta riippumatta. Suuremmalla näytöllä ja samalla resoluutiolla pikselit ovat suurempia tai välit pikselien välillä ovat suurempia.
Havainnollistava esitys eri resoluutioista.
Esityslaitteiden – näyttöjen ja projektorien – tarkkuuksia ilmoitetaan pikselimäärien lisäksi lyhenteinä. VGA (Video Graphics Array) on tarkkuudeltaan 640 × 480 pikseliä. SVGA (Super Video Graphics Array) on 800 × 600 pikseliä. Muita tarkkuuksia ovat XGA (1 024 × 768), SXGA (1 280 × 1 024) ja UXGA (1 600 × 1 200). Matkapuhelinten ja kannettavien laitteiden näytöissä voidaan käyttää termiä QVGA, eli neljännes VGA:sta (320 × 240).
Videoformaatit

TV- ja videotuotannossa käytetyn MPEG-2-videon tarkkuus voidaan ilmoittaa kuvan resoluutiona. Koska kuvan koko vaihtelee näyttölaitteella, sen tarkkuutta mittayksikköä kohti ei ole järkevä ilmoittaa.
DVD-videon resoluutio on korkeintaan 720 × 576 pikseliä (PAL) tai 720 × 480 (NTSC). DVD:n resoluutio voi laskea kuvasuhteen mukaan 720 × 360 pikseliin. Videokuvan pikselit eivät ole aina neliönmuotoisia, vaan ne venytetään koko kuva-alaan (kuvasuhteeseen 4:3 tai 16:9). 4:3 kuvassa pikselin sivujen suhde on 59/54 ja vastaavasti 16:9 kuvassa pikselin sivujen suhde on 118/81. Esimerkiksi DV Pal kuvan resoluutio on mainittu 720 × 575 pikseliä. Tämän esittämiseen tietokoneen ruudulla oikein tarvitaan 787 × 576 pikseliä. 59/54≈1,0926. 720*1,0926=787.
Erilaisille analogisille järjestelmille voidaan laskea digitaalista vastaava resoluutio, tällöin yleisradiotasoinen lähetys olisi resoluutioltaan 460 × 360 ja VHS-video 300 × 360.
Digitaalinen CD-I formaatti on resoluutioltaan vain 320 × 180.
Teräväpiirtotelevisioiden (HDTV) suurimmat kuvan lähetystarkkuudet ovat jopa 1 920 × 1 080. Lähes kaikissa uusissa televisioissa on nykyään (syksy 2015) vähintään tämä resoluutio. Myös UHD-televisiot (3 840 × 2 160) ovat yleistymässä, ja kotikäyttöönkin tarkoitetuissa videokameroissa sekä useissa älypuhelimissa on käytettävissä tämä resoluutio.
Digitaaliset kamerat

Digitaalikameran resoluutio ilmoittaa CCD- ja CMOS-kennon pikselien kokonaismäärän eli kennon erottelutarkkuuden. Erottelutarkkuus merkitään muodossa pikselien määrä vaakasuunnassa × pikselien määrä pystysuunnassa.
Kameroissa on usein useita tarkkuusvaihtoehtoja kuvalle, esimerkiksi 2 272 × 1 704, 2 048 × 1 536, 1 600 × 1 200 ja 640 × 480 pikseliä. Joissakin digitaalikameroissa voidaan valita kennon erottelutarkkuuden lisäksi metatiedoksi tallettuva oletuspikselitiheys.
Kuvaushetkellä käytetään digikameran suurinta erottelutarkkuutta. Digitaalikameran kuvan fyysinen koko muodostuu vasta tulostusvaiheessa.
Tietokoneiden näytöt

Tietokoneiden näytöissä olevat eri resoluutiovaihtoehdot.
640 × 480 (4:3, jokainen näyttö tukee tätä resoluutiota, vanhojen näyttöjen perusresoluutio)
800 × 500 (16:10, jotkut leveät näytöt tukevat tätä esimerkiksi Macintoshit)
800 × 600 (4:3)
1 024 × 600 (ollut yleinen miniläppäreiden 10,1" laajakuvanäytön resoluutio)
1 024 × 768 (4:3)
1 280 × 720 (16:9)
1 280 × 1 024 (5:4 näyttöjen peruskoko)
1 366 × 768 (16:9, yleinen 15,6 tuuman laajakuvakannettavissa)
1 440 × 900 (16:10)
1 600 × 1 200 (4:3)
1 680 × 1 050 (16:10, yleinen leveä näyttöjen resoluutio)
1 920 × 1 080 (16:9, isoissa näytöissä yleinen, täysteräväpiirtoresoluutio, 1K)
1 920 × 1 200 (16:10, isoissa näytöissä)
2 048 × 1 536 (4:3, yleinen taulutietokoneissa)
2 560 × 1 600 (16:10, isoissa näytöissä)
2 560 × 1 440 (16:9, WQHD)
3 440 × 1 440 (21:9 UWQHD)
3 840 × 2 160 (16:9, 4K, UHD)
5 120 × 2 880 (16:9, 5K)
Näyttöresoluutioiden vertailukaavio
Novodevitšin hautausmaa

Novodevitšin hautausmaa (ven. Новоде́вичье кла́дбище, Novodevitšje kladbištše) on Moskovan tunnetuin hautausmaa. Hautausmaa perustettiin vuonna 1898 Novodevitšin nunnaluostarin viereen. Nykyään hautausmaa on osa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2004 liitettyä kohdetta Novodevitšin luostarin kokonaisuus. Hautausmaalle on haudattu 27 000 ihmistä, joiden joukossa on lukuisia kuuluisuuksia.
Neuvostoaikana hautausmaa oli arvojärjestykseltään toinen Kremlin muurin jälkeen. Neuvostoliiton kaaduttua siitä tuli ensimmäinen, koska muuriin ei enää haudata; hautausmaalta alkaa loppua tila, koska neuvostoajan uurnahautauksen tilalle on tullut mittavassa määrin arkkuhautaus.
Novodevitšin hautausmaa on avoinna päivittäin kello 9–17, kesäkaudella touko-syyskuussa 9-19. Sisäänpääsy on maksuton.
Monumenttejä

Boris Jeltsin
Mihail Bulgakov
Anton Tšehov
Nikolai Gogol
Dmitri Šostakovitš
Sergei Prokofjev
Vladimir Majakovski
Sergei Eisenstein
Aleksandr Rodimtsev
Ivan Petrov
Ilja Ehrenburg
Nadežda Allilujeva
Sergei Iljušin
Kuuluisia Novodevitšiin haudattuja

1850-luvulla
Nikolai Gogol (1809–1852)
Sergei Aksakov (1791–1859)
1800-luvulla
Nikolai Rubinstein (1835–1881)
Maria Trubnikova (1835–1897)
1900-luvulla
Isaac Levitan (1860–1900)
Vladimir Solovjov (1853–1900)
Anton Tšehov (1860–1904)
1910-luvulla
Valentin Serov (1865–1911)
Aleksandr Skrjabin (1872–1915)
Sergei Tanejev (1856–1915)
1920-luvulla
Pjotr Kropotkin​​ (1842–1921
Valeri Brjusov (1873–1924)
Dmitri Furmanov (1891–1926)
1930-luvulla
Vladimir Majakovski (1893–1930)
Nadežda Allilujeva (1901–1932)
Eduard Bagritski (1895–1934)
Georgi Tšitšerin (1872–1936)
Konstantin Stanislavski (1863–1938)
1940-luvulla
Mihail Bulgakov (1891–1940)
Demjan Bednyi (1883–1945)
Aleksandr Aleksandrov (1883–1946)
Nikolai Podvoiski (1880–1948)
Sergei Eisenstein (1898–1948)
Jevgeni Abalakov (1907–1948)
1950-luvulla
Alexandra Kollontai (1872–1952)
Sergei Merkurov (1881–1952)
Vera Muhina (1889–1953)
Sergei Prokofjev (1891–1953)
Boris Lavrenjov (1891–1959)
Daniil Andrejev (1906–1959)
1960-luvulla
Nâzım Hikmet (1902–1963)
Ilja Ehrenburg (1891–1967)
Lev Landau (1908–1968)
Vasili Ažajev (1915–1968)
1970-luvulla
Nikita Hruštšov (1894–1971)
Andrei Tupolev (1888–1972)
Vasili Šukšin (1929–1974)
Jekaterina Furtseva (1910–1974)
Nikolai Gerasimovitš Kuznetsov (1904–1974)
Nikolai Bulganin (1895–1975)
Dmitri Šostakovitš (1906–1975)
Sergei Iljušin (1894–1977)
Sergei Lemešev (1902–1977)
Roman Karmen (1906–1978)
Anastas Mikojan (1895–1978)
Ljudmila Pavlitšenko (1916–1974)
1980-luvulla
Filipp Golikov (1900–1980)
Nikolai Podgornyi (1903–1983)
Vjatšeslav Molotov (1890–1986)
Anatoli Papanov (1922-1987)
Andrey Kolmogorov (1903-1987)
Valeri Legasov (1936–1988)
Andrei Gromyko (1909–1989)
Valentin Gluško (1908-1989)
1990-luvulla
Vasili Kuznetsov (poliitikko) (1901–1990)
Boris Štšerbina (1919–1990)
Lazar Kaganovitš (1893–1991)
Nikolai Ogarkov (1917–1994)
Dmitri Šepilov (1905–1995)
Mihail Anikušin (1917–1997)
Nikolai Tihonov (1905–1997)
Juri Nikulin (1921–1997)
Raisa Gorbatšova (1932–1999)
2000-luvulla
German Titov (1935–2000)
Sergei Afanasjev (1918–2001)
Mstislav Rostropovitš (1927–2007)
Boris Jeltsin (1931–2007)
Ljudmila Zykina (1929–2009)
Jegor Gaidar (1956–2009)
2010-luvulla
Vladimir Arnold (1937–2010)
Viktor Tšernomyrdin (1938–2010)
Ljudmila Gurtšenko (1935–2011)
Galina Višnevskaja (1926–2012)
Sergei Sokolov (1911–2012)
Viktor Kulikov (1921–2013)
Jevgeni Primakov (1929–2015)
Juri Lužkov (1936–2019)
2020-luvulla
Vladimir Dolgih (1924–2020)
Vladimir Žirinovski (1946–2022)
Mihail Gorbatšov (1931–2022)
Gleb Panfilov (1934–2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novodevitšin hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Novodevitšin hautausmaa
HK Murman Murmansk

| HK Murman |
| --- | --- |

Koko nimi:  Murman (ven. Мурман)
Perustettu:  uudelleen 1999
Entiset nimet:  Trud (1989) Kommunаlnik (1990) AstroVaz (1991) Arktik-Servis (1992–1994) Arktik (1994–1996) AMNGR-Murman (2000–2008)
Kaupunki:  Murmansk
Kenttä:  Stroitel
– kapasiteetti:  5 000
Värit:           
Sarja:  Superliiga
Päävalmentaja:  Nikolaj Jarovitš
HK Murman (ven. ХК Мурман) on jääpalloseura Murmanskin kaupungista Venäjän luoteisosasta. Murman on maailman pohjoisin palloilulajien ammattilaisseura.
Joukkueen kotipelien pelejä voi jääkentän laidalla seurata noin 5 000 katsojaa.
Joukkue nousi Venäjän pääsarjaan kaudeksi 2005-06, ja putosi sarjasta kauden 2011-12 päätteeksi jäätyään sarjassa viimeiselle sijalle. Seuran edeltäjä Arktik-Servis pelasi Venäjän pääsarjassa yhden kauden 1993-94. Neuvostoliiton aikana ei murmansklaisia seuroja korkeimmalla sarjatasolla pelannut.
Vuonna 1999 Murmanskissa pääkonttoriaan pitävä meriteollisuusalan suuryritys Arktikmorneftegazradvedka, AMNGR, ryhtyi seuran pääsponsoriksi. Uusi seura perustettiin jatkamaan Arktik-Servisin jääpalloperinteitä. Seuran nimeksi muodostui uuden pääsponsorin mukaan AMNGR-Murman (ven. Арктикморнефтегазразведка-Мурман). Vuonna 2008 pääsponsorin nimi pudotettiin seuran nimestä pois.
Seura on osallistunut 1990-luvun lopulla ja 2000-luvulla useana vuonna Ruotsin Haaparannalla syksyisin pelattuun kautta edeltävään jääpalloturnaukseen.
Joukkue ei ole toistaiseksi yltänyt mitalisijoille Neuvostoliiton tai Venäjän pääsarjassa.  Naisten jääpallossa seura esiintyy nimellä Arktika.
Aiheesta muualla

(venäjäksi) (murmanbandy.net)
Venäjän Jääpallon Superliiga
Baikal-Energija, Irkutsk
Ak Bars Dynamo, Kazan
Dynamo, Moskova
Jenisei, Krasnojarsk
Kuzbass, Kemerovo
Rodina, Kirov
Sibselmash, Novosibirsk
SKA-Neftyanik, Habarovsk
Start, Nižni Novgorod
Uralski Trubnik, Pervouralsk
Volga, Uljanovsk
Vodnik, Arkangeli
Sajany-Hakasija, Abakan
Murman, Murmansk
LaserWriter

LaserWriter oli Applen 1. maaliskuuta 1985 julkaisema lasertulostin. Laite oli ensimmäisiä, massatuotantoon valmistettuja lasertulostimia ja se oli avainasemassa Applen tulevien vuosien kehitykselle julkaisualustojen toimittajana. LaserWriter oli ensimmäinen tulostin, joka käytti Adoben kehittämää PostScript-kuvauskieltä tulostustöiden mallinnuksessa.
Tekniset tiedot

12 MHz:n Motorola 68000 -suoritin
1.5 MT:n keskusmuisti
512 KT:n ROM-muisti
sarjaportti, LocalTalk-liitäntä
300 dpi tulostustarkkuus
tulostusnopeus: 8 sivua/minuutti
PostScript Diablo 630 -kieli
hinta julkaisupäivänä $6995
Yleistä

LaserWriter, yhdessä Macintoshin graafisen käyttöliittymän ja ohjelmistojen kuten Aldus PageMaker ja Microsoft Office kanssa, esitteli maailmalle uuden, vaivattoman tavan työskennellä tietokoneen kanssa. Dokumenttia saattoi muokata tietokoneen näytöllä juuri samassa muodossa, kuin se ilmeni tulostettaessa (ks. WYSIWYG). LaserWriteriin rakennettu, tehokas suoritin muutti PostScript-kielisen, tulostimelle lähetetyn dokumentin rasteroitavaan muotoon. Skaalattavat vektorimuotoiset kuvat ja fontit tulostuivat paperille juuri oikean kokoisina ja terävinä. Tulostimessa oleva suoritin myös nopeutti tulostustyötä, sillä PostScript-muotoisen tiedoston lähettäminen tulostettavaksi oli nopeampaa hitaiden verkkoyhteyksien yli, kuin valmiiksi tulostusmuotoon tallennetun dokumentin lähettäminen.
Kalliin tulostimen hankkimista suosi sen liitettävyys useisiin Macintosh-työasemiin samanaikaisesti LocalTalk-verkkoprotokollan avulla. Apple kehitti verkkotekniikan AppleTalkin pohjalta tulostustyöskentelyyn sopivaksi.
Mallit

LaserWriter myi hyvin ja ensimmäinen päivitetty versio oli nimeltään LaserWriter Plus, jossa oli 1 MT:n ROM-muisti. 1. tammikuuta 1988 julkaistiin kolme uutta versiota LaserWriteristä: LaserWriter IISC, LaserWriter IINT ja LaserWriter IINTX. IISC oli edullisempi versio työryhmille suunnatusta LaserWriterista. Laitteessa oli 7,5 MHz:n Motorola 68000 -suoritin, 1 MT:n keskusmuisti, 16 kT:n ROM-muisti, SCSI-liitäntä verkkoliitännän sijaan ja se pystyi käsittelemään vain QuickDraw-muotoisia dokumentteja monimutkaisemman PostScriptin sijaan. IINT sisälsi nopeamman suorittimen ja tuen PostScriptille. IINTX käytti tehokasta 32 MHz:n Motorola 68020 -suoritinta, sisälsi 2 MT:n keskusmuistin laajennusmahdollisuudella, 1 MT:n ROM-muistin ja sekä SCSI- että LocalTalk-liitännät.
1. lokakuuta 1991 Apple julkaisi LaserWriter IIf ja LaserWriter IIg -tulostimet, joista jälkimmäinen malli sisälsi Ethernet-liitännän. Loput LaserWriterit käyttivät AMD:n suorittimia. LaserWriter 16/600 PS julkaistiin 1. syyskuuta 1994, LaserWriter 4/600 PS 1. kesäkuuta 1995 ja LaserWriter 12/640 PS 15. kesäkuuta 1996. Viimeiseksi LaserWriteriksi jäi 5. elokuuta 1997 julkaistu LaserWriter 8500, joka sisälsi 60 MHz:n AMD 29030 -suorittimen, 4 MT:n laajennettavan keskusmuistin, 8 MT:n ROM-muistin ja sarja-, rinnakkais-, SCSI-, LocalTalk- ja Ethernet-liitännät. Mustavalkoinen, PostScript level 3 -kieltä tulkkaava tulostin tulosti 600 dpi:n tarkkuudella 20 sivua minuutissa.
Aiheesta muualla

LaserWriter-ajuri (Arkistoitu – Internet Archive) Mac OS 8.6.1 -käyttöjärjestelmälle
Ajurit Linuxille
LaserWriterin tekniset tiedot (Arkistoitu – Internet Archive) Apple.comissa
LaserWriter ja LW Plus -mallien esittely (Arkistoitu – Internet Archive) Mac512-sivuilla
Super Bass

| ”Super Bass” Nicki Minaj |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Pink Friday
 B-puoli: ”Moment 4 Life”
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2011
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Onika Maraj, Daniel Johnson, Ester Dean
 Tuottaja(t): Kane Beatz, JMIKE
 Tyylilaji: elektroninen, pop, hip hop
 Kesto: 03.19
 Levy-yhtiö: Young Money, Cash Money, Universal Motown
Nicki Minajin muut singlet
| ”Girls Fall Like Dominoes” 2011 | ”Super Bass” 2011 | ”Where Them Girls At” 2011 |
Super Bass on rap-artisti Nicki Minajin viides single hänen debyyttialbumiltaan Pink Friday. Kappale oli menestyshitti ympäri maailman myyden platinaa neljässä maassa. Minajin mukaan kappaleen sanat kertovat alkavasta ihastuksesta poikaan, jota laulun kertoja päättää lähestyä leikkisästi. Laulu ammentaa elektronisen musiikin ja popin lajityyppejä samalla kun Minaj räppää hiphop-tahdilla.
Cola nitida

| Cola nitida |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Alaheimo::  Sterculioideae
Suku::  Koolapuut Cola
Laji::  nitida
luokitusjärjestelmä::  APG III
Kaksiosainen nimi
 Cola nitida  (Vent.) Schott & Endl., 1832 
Synonyymit
 Sterculia nitida Vent. 
Katso myös
   Cola nitida Wikispeciesissä   Cola nitida Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cola nitida on puulaji koolapuiden (Cola) suvussa malvakasvien (Malvaceae) heimossa. Se kasvaa luontaisena läntisessä Afrikassa. Lajia viljellään sen kolapähkinöiksi kutsuttujen siementen vuoksi. Kolapähkinöitä saadaan myös lähisukuisesta koolapuusta (Cola acuminata), eikä eri lajeista saatujen kolapähkinöiden välillä useinkaan tehdä eroa.