stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Strakonice

| Strakonice |
| --- | --- |
 Strakonicen linna
 lippu:  vaakuna
 Strakonice
 Koordinaatit: 49°15′0″N, 13°54′0″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Etelä-Böömi
Piirikunta:  Strakonice
Korkeus:  393 m
Väkiluku (1.1.2018):  22 888
 
 http://www.strakonice.eu/en/infocentrum 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Strakonice (saks. Strakonitz) on Etelä-Böömin läänissä Tšekin tasavallassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku on 22 888 (1.1.2018).
Kuvagalleria

Käännös suomeksi
Siniyökönlehti

| Siniyökönlehti |
| --- | --- |
 Siniyökönlehti kuvattuna Kilpisjärvellä
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Vesihernekasvit Lentibulariaceae
Suku::  Yökönlehdet Pinguicula
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Pinguicula vulgaris  L. 
Katso myös
   Siniyökönlehti Wikispeciesissä   Siniyökönlehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siniyökönlehti (Pinguicula vulgaris) on kosteilla paikoilla viihtyvä sinikukkainen yökönlehtilaji. Laji on lihansyöjäkasvi. Sen lehdet ovat tyviruusukkeena maan rajassa, ja ruusukkeen keskeltä kasvaa korkeintaan 20 senttimetriä pitkä kukkavana, jonka kärjessä on yksi kukka. Siniyökönlehteä kasvaa laajalla alueella pohjoisella pallonpuolikolla, ja se suosii erityisesti kosteita kasvupaikkoja, kuten lettoja ja kosteita niittyjä. Se kasvaa usein niukkaravinteisilla paikoilla, joten se hankkii lisäravinteita hyönteisistä.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotisen siniyökönlehden lehdet ovat tyviruusukkeena maan rajassa. Ruusukkeessa on 5–10 lyhytruotista lehteä. Vihreä lehtilapa on tavallisesti 2–5 cm pitkä, ehytlaitainen, soikeahko ja laidoiltaan ylöspäin kiertyvä. Lehtien yläpinta on tahmea. Lehtiruusukkeen keskeltä nousee 1–6 kukkavanaa, jotka tavallisesti ovat korkeintaan 20 cm pitkiä. Vanat ovat etenkin yläosistaan nystykarvaisia, ja niiden kärjessä on yksi kukka. Kukan verhiö on kaksihuulinen: ylähuuli on kolmiliuskainen ja alahuuli kaksiliuskainen. Teriö on 15–25 mm pitkä ja väriltään punasininen lukuun ottamatta nielua, joka on valkoinen. Myös teriö on kaksihuulinen: ylähuuli on kaksiliuskainen ja alahuuli kolmiliuskainen. Nielu on avoin. Teriön kannus on pitkä, suora, hoikka ja suippo. Suomessa siniyökönlehti kukkii kesä-heinäkuussa. Kota on monisiemeninen. Kasvin juuret ovat ohuita.
Levinneisyys

Siniyökönlehti on levinnyt laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä tavataan Britteinsaarilta, Pohjois-Ranskasta, Alppien alueelta ja Unkarista pohjoiseen aina Fennoskandian pohjoisosiin ja Pohjois-Venäjälle saakka. Satunnaisemmin lajia kasvaa myös Pyreneilla ja Romaniassa. Aasiassa lajia tavataan Turkissa, Länsi-Kaukausuksella, Keski-Siperiassa sekä Venäjän Tyynenmeren rannikolla ja Pohjois- ja Keski-Japanissa. Levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Amerikkaan ja kattaa suurimman osan Alaskaa sekä Kanadan pohjoisosat.
Suomessa siniyökönlehti kuuluu alkuperäislajistoon. Laji on yleinen maan pohjoisosissa Oulun korkeudelta pohjoiseen. Runsaimmillaan se on pohjoisimmassa Lapissa. Etelämpänä siniyökönlehteä kasvaa yleisenä myös Kainuussa ja paikoin Pohjois-Karjalassa. Laji harvinaistuu etelään ja länteen päin mennessä. Itä-Suomessa lajia voi tavata harvinaisena, mutta Länsi- ja Lounais-Suomesta laji puuttuu tai on kuollut sukupuuttoon. Poikkeuksena on Ahvenanmaa, jossa laji on vielä paikoitellen yleinen, joskin harvinaistunut monin paikoin elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Elinympäristö

Siniyökönlehti on kosteiden kasvupaikkojen laji. Sitä kasvaa muun muassa letoilla, kosteilla niityillä, lähteiköissä, rantatörmissä ja -soraikoilla sekä kosteilla kallionseinämillä.
Siniyökönlehti kasvaa niukkaravinteisilla paikoilla, jossa on puutetta typpi- ja fosfaattiravinteista. Lisäravinteita kasvi saa saalistamalla hyönteisiä. Kiiltävät mutta tahmeat lehdet houkuttelevat pieniä hyönteisiä, jotka jäävät niihin kiinni. Kun hyönteinen on kuollut, lehden pinnalla olevat entsyymit sulattavat sen vähitellen kasvin ravinnoksi.
Käyttö

Ruotsissa yökönlehtiä on käytetty viilin tapaisen maitotuotteen valmistukseen. Tuoreita lehtiä laitettiin siivilän pohjalle ja päälle kaadettiin maitoa. Siivilöidyn maidon annettiin seistä muutaman päivän, kunnes se oli jähmettynyt viiliksi. Valmistustavan kirjoitti ylös jo Carl von Linné teoksessaan Flora Lapponica (1737).
Siniyökönlehden tuoreita ja kuivattuja lehtiä on käytetty aikoinaan myös hinkuyskän lääkkeenä.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Siniyökönlehti (Pinguicula vulgaris)
ITIS: Pinguicula vulgaris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pinguicula vulgaris (englanniksi)
Siniyökönlehden kukka
Siniyökönlehden lehtiruusuke, jossa on takertuneena hyönteisiä
Kukka
Sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakunta

Sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakunta  (lyh. SAMU, ruots. besvärsnämnden för social trygghet) on sosiaalivakuutuksen korvausasioiden lakisääteinen muutoksenhakuelin. Useimmista Kelan korvauspäätöksistä valitetaan muutoksenhakulautakuntaan.
Vuoteen 2006 lautakunnan nimi oli tarkastuslautakunta. 1.1.2018 entinen Sosiaaliturvan muutoksenhakulautakunta Somla ja erillinen Työttömyysturvan muutoksenhakulautakunta TTLK yhdistyivät SAMU:ksi.
Valituskelpoiset päätökset

Sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakuntaan valitetaan seuraavista korvauspäätöksistä:
Lastenhoidon tuki
Elatustuki
Erityishoitoraha
Perhe-eläke
Äitiysavustus
Vanhempainpäiväraha
Lapsilisä
Erityisäitiysraha
Sairauspäiväraha
Osasairauspäiväraha
Lääkekorvaus
Matkakustannus
Hoito- ja tutkimuskorvaus
Hoito-oikeus
Kuntoutus
Kuntoutusraha
Kuntoutuspsykoterapia
Eläkkeensaajan hoitotuki
Alle 16-vuotiaan vammaistuki
16 vuotta täyttäneen vammaistuki
Ansiopäiväraha
Peruspäiväraha
Työmarkkinatuki
Vuorottelukorvaus
Työttömyyskassan jäsenyys
Työnhakijalle maksettava kulukorvaus
Aikuiskoulutustuki
Ammattitutkintostipendi
Palkkaturva
Työnantajan työttömyysturvan omavastuumaksu
Työttömyysvakuutusmaksun perintä
Työkyvyttömyyseläke
Kansaneläke
Takuueläke
Eläkkeensaajan asumistuki
Yleinen asumistuki
Vakuuttaminen
Lomakustannuskorvaus
Sotilasavustus
Tulkkauspalvelu
Valitusmenettely

Valitus on tehtävä 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksiannosta Kelalle. Valittajan katsotaan saaneen tiedon päätöksestä seitsemäntenä päivänä päätökseen merkityn postituspäivän jälkeen. Mikäli Kela ei muuta päätöstään se toimittaa valituspaperit lautakunnalle. Valituskirjelmä on kirjallinen ja vapaamuotoinen.
Lautakunnan päätöksestä voi valittaa vakuutusoikeuteen.
Organisaatio

SAMU on niin kutsuttu intressiedusteinen lainkäyttöelin. Tämä tarkoittaa, että erilaiset etujärjestöt, kuten Elinkeinoelämän Keskusliitto, ammattiliitot  ja vammaisjärjestöt, saavat esittää lautakuntaan edustajiaan, jotka tuntevat joko muutoksenhakijoiden tai työelämän ja työmarkkinoiden olosuhteita, eikä näille jäsenille aseteta minkäänlaisia vaatimuksia – heidän ei tarvitse esimerkiksi olla juristeja. He ratkaisevat lautakunnassa valitusasioita kuitenkin tuomarin vastuulla.
Valtioneuvosto valitsee lautakunnan jäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan. Lautakunnalla on päätoiminen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja sekä neljä sivutoimista varapuheenjohtajaa sekä muita työntekijöitä.
Kirjallisuutta

Koulu, Risto: Sosiaaliturvan muutoksenhakulautakunta lainkäyttäjänä.  (University of Helsinki Conflict Management Instituten julkaisuja)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2014.  ISBN 978-952-10-7845-3.
Aiheesta muualla

Sosiaaliturvan-asioiden muutoksenhakulautakunnan verkkosivut.
Laki sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakunnasta (1299/2006).
Sosiaaliturva-asioiden muutoksenhakulautakunnan työjärjestys 25.4.2022.
Suninen

Suninen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Elli Suninen (1877–1960), kotitalousalan kehittäjä
J. F. Suninen (1878–1930), Mustialan maamiesopiston lehtori ja tietokirjailija
Juhana Suninen (s. 1976), tenorilaulaja
Kristian Suninen (s. 1988), musiikkituottaja, säveltäjä ja rumpali
Teemu Suninen (s. 1994), ralliautoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Somewhere Back in Time World Tour

Somewhere Back in Time World Tour oli brittiläisen heavy metal-yhtye Iron Maidenin konserttikiertue, jolla promotoitiin yhtyeen vuonna 2008 julkaistua kokoelma-albumia Somewhere Back in Time.
Somewhere Back in Time World Tourin konsertit perustuivat yhtyeen 1980-luvulla julkaistuihin levytyksiin, ja vuoden 1992 "Fear of the Dark"-kappaletta lukuun ottamatta kaikki konserteissa esitetyt kappaleet oli julkaistu yhtyeen 80-luvun menestysalbumeilla. Kiertueen tarkoituksena oli saada yhtyeen nuoremmille ihailijoille mahdollisuus kuulla enemmän yhtyeen vanhempaa tuotantoa. Kiertueella myös kappaleet "Moonchild" ja "Rime of the Ancient Mariner" saivat ensiesityksensä yhtyeen nykyisellä, vahvistetulla kuusihenkisellä kokoonpanolla. Kiertueen lavasteet perustuivat yhtyeen Powerslave-albumin ja World Slavery Tour-maailmankiertueen teemaan samankaltaisten, näyttävien pyrotekniikkojensa ja yhtyeen muumioidun Eddie-maskotin kera. Muumioitu ja jättimäinen Eddie esiintyi vain lavan taustalla, mutta lavalle saapunut Eddie perustui yhtyeen Somewhere in Time-albumiin.
Kiertueella yhtye käytti myös ensimmäistä kertaa omaa lentokonettaan Ed Force Onea, joka on Boeing 757:n malli ja viittaa nimeltään Yhdysvaltain presidentin käyttämään Air Force One-lentokoneeseen. Koneen pilottina toimi yhtyeen laulaja Bruce Dickinson, joka on siviiliammatissaan lentäjä. Kiertueen tiimoilta yhtye kuvasi myös dokumenttielokuvan Iron Maiden: Flight 666, joka esitettiin valituissa elokuvateattereissa kiertueen päätyttyä huhtikuussa 2009. Tämän jälkeen kyseinen dokumentti julkaistiin myös kuvatallenteena ja livealbumina. Dokumentin DVD-julkaisu sijoittui eri DVD-listojen kärkeen peräti 25 eri maassa.
Kiertue oli brittiläisten artistien ja yhtyeiden keskuudessa toiseksi tuottavin
Kiertueen virallinen promootiojuliste.
Konsertti

Lämmittelijöinä toimivat Lauren Harris sekä Avenged Sevenfold.
Iron Maidenin konsertti alkaa screeneiltä näkyvällä introlla, jonka taustalla soi kappale "Transylvania". Intron jälkeen kuullaan Churchill's Speech (katkelma Winston Churchillin puheesta).
Kappalelista:
Intro: Doctor Doctor /Transylvania/Churchill's Speech
Aces High
2 Minutes to Midnight
Revelations
The Trooper
Wasted Years
The Number of the Beast
Can I Play With Madness
Rime of the Ancient Mariner
Powerslave
Heaven Can Wait
Run to the Hills
Fear of the Dark
Iron Maiden
Encoret:
Moonchild
The Clairvoyant
Hallowed Be Thy Name
Sunilan hallitus

Sunilan hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Sunila oli pääministerinä:
Sunilan I hallitus, 17. joulukuuta 1927 – 22. joulukuuta 1928
Sunilan II hallitus, 21. maaliskuuta 1931 – 14. joulukuuta 1932
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sunilan hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pieni Haukijärvi (Mikkeli)

| Pieni Haukijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli, Mäntyharju
Koordinaatit:  61°19′02″N, 27°13′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Suureen Haukijärveen 
Järvinumero:  14.973.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,3 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  2,291 km  
Pinta-ala:  12,319 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Haukijärvi 
Pieni Haukijärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä ja Mäntyharjulla Halmeniemen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 240 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,3 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ala-Kuhasen valuma-alueeseen (14.973) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,3 metriä mpy.
Somewhere High

| Somewhere High Stalingrad Cowgirls |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : HIP Studiot, Helsinki
 Julkaistu: 19. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): Erkka Korhonen
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 41.08
 Levy-yhtiö: Evidence
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 30.
Stalingrad Cowgirlsin muut julkaisut
|   | Somewhere High 2007 | Kiss Your Heart Goodbye 2010 |
Singlet albumilta Somewhere High
 ”Let Me Make It Real” Julkaistu: 2007  ”You Won’t Get It” Julkaistu: 5. syyskuuta 2007
Somewhere High on sallalaisen tyttötrion Stalingrad Cowgirlsin 19. syyskuuta 2007 julkaistu esikoisalbumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Kappaleet

Let Me Make It Real – 2.57
Rainmaker – 3.15
Freeminded – 3.08
Take Care, Sister – 3.50
Love to Make You Cry – 3.19
You Won’t Get It – 2.50
Heartbeat – 3.16
That’s Why – 3.26
Somewhere High – 4.02
Walk Over You – 3.09
Pretty Good – 4.31
Stalingrad Bitches – 3.25
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Somewhere High discogs.com -sivustolla
Sofja Muratova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Muratova Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  Muratova Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  Muratova Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | moniottelu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | hyppy |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | eritasonojapuut |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | yhteisvoimistelu |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | puomi |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1954 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Moskova 1958 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Praha 1962 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Moskova 1958 | hyppy |  |
|  Hopeaa | Moskova 1958 | puomi |  |
Sofja Ivanovna Muratova (o.s. Poduzdova, ven. Софья Ивановна Муратова (Подуздова), 13. heinäkuuta 1929 Leningrad, Venäjän SFNT – 25. syyskuuta 2006 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Muratova voitti joukkuekilpailussa Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960 ja maailmanmestaruudet vuosina 1954, 1958 ja 1962. Hän oli monipuolinen voimistelija ja voitti ottelussa olympiahopeaa Roomassa sekä olympiapronssia Melbournessa. Yhteensä Muratova voitti kahdeksan olympia- ja viisi MM-mitalia. Lisäksi hänelle kertyi runsaasti arvokisasijoituksia kymmenen joukkoon. Muratovan aviomies oli telinevoimistelun olympiavoittaja Valentin Muratov, joka kuoli piakkoin vaimonsa kuoleman jälkeen syksyllä 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sofja Muratova Wikimedia Commonsissa
Stuart Margolin

| Stuart Margolin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. tammikuuta 1940 Davenport, Iowa
Kuollut: 12. joulukuuta 2022 (82 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Stuart Margolin (31. tammikuuta 1940 Davenport, Iowa – 12. joulukuuta 2022 Staunton, Virginia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän teki tunnetuimman roolinsa 1970-luvun The Rockford Files -sarjassa, ja voitti peräkkäisinä vuosina 1979 ja 1980 Emmy-palkinnot sarjassa esittämästään sivuosaroolista.
Aiheesta muualla

Stuart Margolin: A Road Less Traveled. Greenbrier Valley Quarterly. Arkistoitu 5.3.2022. Viitattu 13.7.2022. (englanniksi)
Suomen Salibandymuseo

Suomen Salibandymuseo on maailman ensimmäinen  salibandymuseo
Suomen Salibandymuseo ry on sählyn ja salibandyn historian, perinnetiedon ja esineistön taltioimiseksi perustettu yhdistys. Toimintasääntöjen mukaan toiminnan tarkoituksena on "edistää sählyn ja salibandyn pelaamista, kunnioittaa ja vaalia sählyn ja salibandyn harrastamisen perinteitä, kerätä, arkistoida ja esitellä sählyn ja salibandyn historiaan ja kehitykseen liittyviä aineellisia ja aineettomia materiaaleja." Yhdistyksen perustivat neljä salibandyn lajipioneeria 26.6.2019 ja se on rekisteröity 18.9.2019. Perustajajäseninä olivat Jari Kinnunen, Pekka Mukkala, Kurt Westerlund ja Tapio Hämeen-Anttila. He myös muodostavat yhdistyksen hallituksen. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Jari Kinnunen ja varapuheenjohtajana Pekka Mukkala.
Salibandymuseo muutti Lempäälän Ideaparkissa uusiin tiloihin Bläk Boksiin kesällä 2021.
Yhdistys avasi maailman ensimmäisen Salibandymuseon Lempäälän Ideaparkiin. Museo avattiin yleisölle helmikuussa 2020. Museoon on vapaa pääsy, ja se on avoinna aina kauppakeskuksen aukioloaikoina.
Suomen Sanomat

Suomen Sanomat voi tarkoittaa seuraavia lehtiä:
Suomen Sanomat, Finljandskaja gazetan Helsingissä vuosina 1900–1904 ilmestynyt viikkolehti
Suomen Sanomat, Eino Yliruusin pienviljelijäpuolueen lehdet vuosina 1935–1936 ja 1945.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomen Sanomat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Siveydenpuu

| Siveydenpuu |
| --- | --- |
 Siveydenpuun kukinto.
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Verbenakasvit Verbenaceae
Suku::  Siveydenpuut Vitex
Laji::  agnus-castus
Kaksiosainen nimi
 Vitex agnus-castus  L. 
Katso myös
   Siveydenpuu Wikispeciesissä   Siveydenpuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siveydenpuu eli munkinsiveydenpuu (Vitex agnus-castus) on verbena- eli rautayrttikasveihin kuuluva pensasmainen kasvi, joka tunnetaan myös nimellä munkinpippuri.
Ulkonäkö

Siveydenpuu on pienen puun tai suuren pensaan kokoinen. Se kasvaa noin 3–6 metriä korkeaksi ja suurin piirtein yhtä leveäksi. Lehdet ovat halkaisijaltaan 7,5–10 senttimetriä ja niissä on 5–7 sormimaista haaraa. Se muistuttaa melko paljon kannabiksen lehteä. Kukinta-aikana violetteja kukkia tuottava siveydenpuu saatetaan sekoittaa kukkien samankaltaisuuden takia syyssyreeniin.
Levinneisyys

Siveydenpuun levinneisyysalue käsittää Välimeren alueen. Sitä tavataan Pohjois-Afrikassa, Itä- ja Keski-Aasiassa sekä Etelä-Euroopassa.
Käyttö

Siveydenpuun merkittävin käyttö on lääketieteessä. Sitä on käytetty gynekologisiin ongelmiin jo 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Hippokrates suositteli siveydenpuun marjoja punaviinissä naisten sukuelinten hyvinvointiin vuonna 400 eaa.
Siveydenpuu sopii moniin naisten vaivoihin. Se käy kuukautisvaivojen hoitoon hormonijärjestelmän tasapainottamiseen. Se lievittää myös premenstruaalista oireyhtymää.
Siveydenpuuta on käytetty myös mausteena, esimerkiksi marokkolaisen keittiön ras el hanout -maustesekoituksessa on siveydenpuu yhtenä ainesosana. Lisäksi kasvin kukista tehdään parfyymiä, nuoria oksia käytetään korinvalmistuksessa ja lehdistä, siemenistä sekä juurista saadaan keltaista väriainetta.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Siveydenpuu (munkinsiveydenpuu) – Vitex agnus-castus
ITIS: Vitex agnus-castus (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Vitex agnus-castus[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Gernot Katzer's spice pages: Chaste Tree (Vitex agnus-castus) (englanniksi)
Spiro Malas

Spiro Samuel Malas (28. tammikuuta 1933 Baltimore – 23. kesäkuuta 2019 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso.
Malas syntyi Kreikasta muuttaneille vanhemmille, Lillian ja Samuel Malasille. Hän opiskeli Towson State Collegessa ja Peabody Institutessa. Vuonna 1960 Malas voitti Metropolitan-oopperan National Council Auditions -kilpailun. Samana vuonna hän teki ensimmäisen esiintymisensä New Yorkin kaupunginoopperassa. Laulaessaan Santa Fen oopperassa Malas tapasi myöhemmin pedagogiksi suuntautuneen mezzosopraano Marlena Kleinmanin; pariskunta meni naimisiin vuonna 1963. Malas esiintyi vuonna 1964 Boston Opera Groupin tuotannossa Vincenzo Bellinin Puritaaneista Richard Bonyngen johdolla. Tästä tuotannosta alkoi Malasin yhteistyö Joan Sutherlandin kanssa. Tämän yhteistyön merkeissä Malas suuntasi vuonna 1965 Australiaan kiertueelle, jolla oli mukana myös Luciano Pavarotti. Klassikkojen asemaan nousivat Malasin ja Sutherlandin yhteiset äänitykset Gaetano Donizettin Lemmenjuomasta ja Rykmentin tyttärestä sekä Gioacchino Rossinin Semiramidesta.
Vuonna 1983 Malas teki Metropolitan-oopperan-debyyttinsä. Hän esiintyi Rykmentin tyttäressä Sulpicen roolissa Sutherlandin vastaesiintyjänä Bonyngen toimiessa kapellimestarina. Kaikkiaan Malas osallistui yli 150 esitykseen Metropolitan-oopperassa. Hän saavutti menestystä myös musikaalissa; hän tulkitsi Tony Espositon roolin Frank Loesserin teoksen The Most Happy Fella (1956) uudessa Broadway-tuotannossa vuonna 1992. Esityksiä pidettiin yli kaksisataa. Malas teki esiintymisiä myös televisiosarjoissa, joihin kuuluivat Kova laki, Sinkkuelämää ja Kovaa peliä Bostonissa. Hän opetti Manhattan School of Musicissa ja Curtis Institute of Musicissa.
Malas kuoli 86-vuotiaana kotonaan Manhattanilla. Hänellä oli kaksi lasta: pojat Nicol ja Alexis.
Aiheesta muualla

Spiro Malas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Spiritus animalis

| Spiritus animalis: Kirjoituksia filosofian historiasta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sara Heinämaa, Martina Reuter ja Mikko Yrjönsuuri
Kieli:  suomi
Genre:  filosofian historia
Kustantaja:  Gaudeamus
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  287
ISBN:  951-662-899-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Spiritus animalis: kirjoituksia filosofian historiasta on vuonna 2006 ilmestynyt kirja, jonka ovat toimittaneet Sara Heinämaa, Martina Reuter ja Mikko Yrjönsuuri. Teos toimitettiin juhlistamaan professori Lilli Alasen 60-vuotispäivää, ja sen kirjoittajat ovat Alasen oppilaita ja kollegoja. Kokonaisuus käsittelee filosofian historian luonnetta ja merkitystä nykyfilosofialle ja valaisee tämän filosofian erityisalan tutkimuksellisia päämääriä, menetelmiä ja temaattisia erityiskysymyksiä. Teoksen julkaisi Gaudeamus.
Aiheesta muualla

Annukka Peura: Menneisyys, järki ja me. Kiiltomato.net 23.2.2004.
Jyrki Alenius: Menneisyyden ajattelijat lempeässä ristikuulustelussa. Helsingin sanomat 27.3.2004.
Spectravideo SV-328

Spectravideo SV-328 on Spectravideon valmistama mikrotietokone, jota käytettiin mallina MSX-yhteensopivien standardille. Laite itse ei ollut vielä MSX-yhteensopiva, esimerkiksi ROM-moduulit eivät olleet sopivia.
Laitetta edelsi SV-318 ja sitä seurasi MSX-yhteensopiva SVI-728.
Koneeseen oli saatavilla laajennusyksikkö, johon pystyi liittämään lisälaitekortteja.