stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heath Slater

Slater Tribute to the Troops tapahtumassa joulukuussa 2010.
Heath Miller (s. 15. heinäkuuta 1983) on yhdysvaltalainen showpainija, joka esiintyy World Wrestling Entertainmentin SmackDown-ohjelmassa nimellä Heath Slater. Hän osallistui ensimmäisen kauden WWE NXT:hen, jossa hän sijoittui neljänneksi.
Ura > WW4A Wrestling -koulu (2004–2006)

Miller harjoitteli WW4A Wrestling -koulussa Atlantassa, Georgiassa ennen debytointiaan elokuussa 2004. Samaan aikaan hän myös esiintyi kahdessa Blue Collar TV -sketsikomediashow’n jaksossa. Pian hän esiintyi koillisessa itsenäisissä promootioissa, kuten Georgia Championship Wrestling ja NWA Wildside. NWA Wildsidessa Miller voitti NWA/GCW Columbus Heavyweight -mestaruuden voittamalla Scotty Beachin.
Ura > Kehitysterritoriot

Joulukuussa 2006 Slater teki sopimuksen WWE:n kanssa ja valitsi Deep South Wrestling -territorion. Kun WWE lopetti Deep South Wrestlingin keväällä 2007, WWE loi Florida Championship Wrestlingin Tampaan, Floridaan. Miller oli yksi kahdestakymmenestä muusta painijasta, jotka joutuivat muuttamaan Atlantasta Floridaan edistääkseen harjoitteluaselvennä. Hän toimi vähän aikaa managerina ja käytti nimenä ”Heath Wallace Miller Esq.” Pian hän kuitenkin alkoi käyttää oikeaa nimeään Heath Milleriä.
Vuoden 2007 loppupuolella Miller kehui Billy Kidmania ”Happy Hour” -nimisessä talk show -osassa, kunnes hän lopulta kommentoi, että Kidmanin ura on ”rappeutunut”. Tämän jälkeen he kävivät lukuisia matseja keskenään. 19. tammikuuta 2008 Miller voitti FCW Southern Heavyweight -mestaruuden voittaen Ted DiBiase Jr:n. Miller ja hänen partnerinsa Steve Lewington etenivät FCW Tag Team -mestaruusturnajaisessa finaaliin, mutta hävisivät The Puerta Rican Nightmaresille (Eddie Colón ja Eric Perez). 22. maaliskuuta 2008 Jake Hager voitti FCW Southern Heavyweight -mestaruuden. Syyskuussa Joe Henningin kanssa FCW Tag Team mestaruudet. Mestaruusaikana hän vaihtoi nimensä Sebastian Slateriksi. 30. lokakuuta hävisivät mestaruudet The New Hart Foundationille (Harry Smith & TJ Wilson) Tampa, Floridassa. Slater palasi loukkaantumisen jälkeen 26. FCW:n jaksossa, missä hän päihitti Justin Gabrielin. 13. elokuuta 2009 50. FCW:n jaksossa Slater voitti Tyler Reksin ja hänet julistettiin uudeksi FCW Heavyweight -mestariksi. 24. syyskuuta Slater hävisi mestaruutensa Justin Angelille.
Ura > NXT

16. helmikuuta 2010 Slater ilmoittautui WWE NXT show’n ”rookieksi”, missä hänen mentorinsa oli Christian. Slater voitti debyyttiottelunsa, jossa hän ja Christian päihittivät Michael Tarverin ja Carliton tag team -matsissa. Kaksi viikkoa myöhemmin Slater voitti Carliton ja hänestä tuli ensimmäinen NXT rookie, joka on voittanut NXT pron 1 vs. 1 ottelussa. 30. maaliskuuta NXT:n ensimmäisessä Pro’s Poll’ssa Slater sijoitettiin neljänneksi. 6. huhtikuuta hän voitti tynnyrinkantohaasteen ja sai palkinnokseen matsin päätapahtumaan Kanea vastaan, minkä Heath hävisi. 20. huhtikuuta tapahtui kenties NXT:n historian suurin järkytys, kun Slater voitti entisen kuuden kertaisen maailman mestarin, Chris Jerichon päätapahtumamatsissa. 11. toukokuuta NXT:n toisessa äänestyksessä Slater piti vieläkin neljättä sijaa. 25. toukokuuta Slater eliminoitui NXT:stä.
Ura > RAW

7. kesäkuuta RAW:ssa kaikki ensimmäisen kauden NXT rookiet, Wade Barrettin johdolla sekaantuivat John Cenan ja CM Punkin väliseen päätapahtumaotteluun hyökkäämällä molempien kimppuun. Tämä ei kuitenkaan vielä riittänyt: he hakkasivat selostajat, kehään kuuluttajan sekä tuhosivat kehää ja turvamuuria. Seuraavan viikon RAW:ssa rookiet vaativat, että General Manager Bret Hart antaisi heille täysiaikaisen sopimuksen, mutta Hart erotti ensimmäisen kauden NXT:n voittajan Barrettin ja sanoi, että heidän täytyisi poistua raknnuksesta. Myöhemmin illalla rookiet raahasivat Bretin limusiiniin ja törmäilivät sillä muihin autoihin, kunnes Bret antoi heille sopimukset. He kuitenkin muuttivat mieltään ja antoivat hänen päättää sunnuntaihin mennessä. WWE Fatal 4 Way PPV:ssä he sekaantuivat päätapahtumaan, mikä käytiin WWE-mestaruudesta John Cenan, Randy Ortonin, Edgen, ja Sheamuksen välillä. Heidän sekaantumisensa maksoi Cenalle WWE-mestaruuden, jonka hän hävisi Sheamukselle. Seuraavana iltana Vince McMahon erotti Bret Hartin ja ilmoitti että on palkannut uuden General Managerin, joka on allekirjoittanut jokaiselle ensimmäisen kauden NXT rookielle sopimuksen ja hän myös otti uudestaan käyttöön Waden mestaruus ottelu prosessin. Myöhemmin päätapahtumassa rookiet (nimellä Nexus) hyökkäsivät, ei vain Cenan kimppuun vaan myös McMahonin kimppuun, joka oli juuri ottamassa kaiken kunnian heidän teoistaan itselleen. Tämän jälkeen heitä alettiin kutsua nimellä Nexus.
Painissa

Lopetusliikkeet
Hangman's Necbreaker
Sweetness - 2008-nykyinen
Leaping Reverse STO - 2011-nykyinen
E-MINOR (inverted snap ddt) - 2011-nykyinen
Lempinimet
"The Thriller"
"Handsome"
"The One Man Rock Band"
Mestaruudet ja saavutukset

Florida Championship Wrestling
FCW Florida Heavyweight -mestaruus (kerran)
FCW Florida Tag Team -mestaruus (kerran) - Joe Henningin kanssa
FCW Southern Heavyweight mestaruus (kerran)
Georgia Championship Wrestling
NWA/GCW Columbus Heavyweight mestaruus (kerran)
Pro Wrestling Illustrated
PWI sijoitti Heathin 100/500 parhaaksi painijaksi vuodeksi 2010
World Wrestling Entertainment
WWE Tag Team -mestaruus (3 kertaa) - Justin Gabrielin kanssa
Albert Schäffle

Schäfflen hautakivi Stuttgartissa
Albert Schäffle (24. helmikuuta 1831 Nürtingen, Württemberg – 25. joulukuuta 1903 Stuttgart) oli saksalainen taloustieteilijä, sosiologi ja poliitikko. Hän toimi Itävallan kauppaministerinä vuonna 1871.
Schäffle toimi vuodesta 1860 poliittisen taloustieteen professorina Tübingenin yliopistossa ja vuodesta 1868 Wienin yliopistossa. Hän oli myös edustajana Württembergin maapäivillä 1862–1865 sekä 1868 Saksan tulliliiton tulliparlamentissa (zollparlament). Vaikka Schäffle tunnettiinkin radikaaleista mielipiteistään, hänet kutsuttiin helmikuussa 1871 kauppaministeriksi Karl Siegmund von Hohenwartin johtamaan Itävallan hallitukseen. Schäfflestä tuli hallituksen vahva mies ja hän laati suunnitelman itsehallinnon luomisesta Böömille säätämällä niin sanotut perusartiklat (fundamentalartikeln). Sekä saksankieliset itävaltalaiset että unkarilaiset vastustivat suunnitelmaa ja seurauksena Hohenwartin hallitus joutui eroamaan saman vuoden lokakuussa. Sen jälkeen Schäffle asettui Stuttgartiin ja omistautui sosiologiselle ja taloustieteelliselle tutkimustyölle.
Schöflle käsitteli laajassa tuotannossaan muun muassa kapitalismia ja sosialismia. Hän kritisoi liberaalia kapitalismia ja pangermanistisia ajatuksia. Hänen teoksillaan on sanottu olleen suuri vaikutus tuon ajan Saksassa vallinneisiin yleisiin käsityksiin sosialismista, vaikka hän ei itse ollutkaan kyseisen aatteen kannattaja. Schäfflen päätyönä pidetään vuosina 1875–1878 neljässä osassa ilmestynyttä teosta Bau und leben des sozialen körpers. Sosiologina hänellä oli suuri vaikutus varsinkin saksalaisella kielialueella. Schäfflen teoksissaan esittämät ajatukset vaikuttivat myös lainsäädäntöön sekä Itävallassa että Saksassa. Kaksiosaiset muistelmat ilmestyivät hänen kuolemansa jälkeen.
Alamaailma-trilogia: Kyttä

| Alamaailma-trilogia: Kyttä |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  150 min. yht.
Luoja(t):  Minna Virtanen
Pääosissa:  Antti Reini Tatiana Susi Vjatšeslav Razbegajev
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  31. tammikuuta 2011 – 14. helmikuuta 2011
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  3
Tuotanto
Tuottaja(t):  Minna Virtanen
Linjatuottaja:  Saara Kankaanpää
Ohjaaja(t):  Minna Virtanen
Käsikirjoittaja(t):  Pekka Lehtosaari
Säveltäjä(t):  Lauri Porra
Leikkaaja(t):  Jussi Lehto
Lavastaja(t):  Pirjo Rossi
Kuvaaja(t):  Harri Räty F.S.C
Tuotantoyhtiö(t):  Vertigo Production
Edeltäjä:  Alamaailma-trilogia: Vanki
Seuraaja:  Alamaailma-trilogia: Lakimies
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Alamaailma-trilogia: Kyttä on Alamaailma-trilogian toinen sarja. Sen on ohjannut Minna Virtanen ja käsikirjoittanut Pekka Lehtosaari. Pääosaa, Tukholman suomalaista huumepoliisia Pekka Mannista näyttelee Antti Reini.
Tarina

Tukholman huumeyksikön suomalainen huumepoliisi Pekka Manninen passitetaan Suomeen, jossa hänen koville otteilleen löytyy käyttöä. Manninen solutetaan venäläiseen huumeliigaan tehtävänään kartoittaa Pietarista tulevan heroiinin reitityksiä Suomeen ja muualle Eurooppaan. Reitityksiä on selvitetty tuloksetta jo pitkään Helsingin poliisin huumeosastolla. Manninen joutuu venymään äärimmäisiin keinoihin, jotta hänen oikea ammattinsa ei paljastuisi venäläiselle rikollisliigalle. Manninen ajaa itsensä tilanteeseen, josta helpolla ei ole ulospääsyä. Raja laittoman ja laillisen poliisitoiminnan välillä hämärtyy Manniselta niin, että hän alkaa toimia kuin rikollinen, vaikka itselleen uskottelee edelleen toimivansa kuin poliisi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antti Reini  | … |  Pekka Manninen   |
|  Vjatšeslav Razbegajev  | … |  Andrej   |
|  Danilo Bejarano  | … |  Henrik   |
|  Tatiana Susi  | … |  Nadja   |
|  Eppu Salminen  | … |  Janne Kivi   |
|  Jarkko Lahti  | … |  Tarmo Kuusisto   |
|  Aleksandr Bolšakov  | … |  Igor Harlamov   |
|  Viktor Drevitski  | … |  Sergei Petrovits   |
Aiheesta muualla

Alamaailma-sarja katsottavissa Areenassa. Yle
Alamaailma-trilogia: Kyttä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Alexandru Fölker

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alexandru Fölker |  Alexandru Fölker |  Alexandru Fölker |  |
Maa:   Romania
Miesten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Montreal 1976 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Moskova 1980 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | käsipallo |  |
Alexandru Fölker (s. 28. tammikuuta 1956 Orşova) on romanialainen käsipalloilija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Fölker oli mukana Romanian hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Montreálin olympialaisissa 1976. Hän osallistui myös kaksiin seuraaviin olympialaisiin Moskovassa ja Los Angelesissa, joista Romanian joukkue saavutti pronssimitalin.
Montreálissa Fölker pelasi vain yhdessä alkulohkon ottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hänen onnistui kuitenkin tehdä ottelussa neljä maalia USA:n verkkoon. Moskovan olympialaisissa Fölker pelasi neljässä alkulohkon ottelussa sekä pronssiottelussa tehden yhteensä kahdeksan maalia. Los Angelesissa Fölker pelasi viidessä alkulohkon ottelussa ja pronssiottelussa, joissa hän heitti yhteensä kahdeksan maalia.
Aiheesta muualla

Alexandru Fölker Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Alexandru Fölker Olympedia. (englanniksi)
Akronauplia

| Akronauplia> Ακροναυπλία |
| --- | --- |
 Akronauplian linnoitus.
Sijainti:  Náfplio, Argolis, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°33′50″N, 22°47′40″E
Rakennustyyppi:  linnoitus
Valmistumisvuosi:  pääosin 1200–1500-luvut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akronauplia (m.kreik. Ακροναυπλία, kreik. Ακροναυπλία, Akronafplía, turk. Iç Kale) on linnoitus ja linnavuori Náfplion kaupungissa Kreikassa. Se on kallioinen jyrkkärinteinen kukkula, joka sijaitsee nykyisen Náfplion vanhankaupungin niemen kärjessä. Akronauplia on yksi kaupungin kolmesta linnavuoresta, ja se on toiminut merkittävänä linnoituspaikkana antiikin ajalta 1800-luvulle saakka.
Historia

Akronauplialta on löydetty asutuksen jäänteitä jo esihistorialliselta kaudelta. Sen vanhimmat linnoitusmuurit ovat niin kutsuttua kyklooppimuuria pronssikaudelta. Antiikin aikana Akronauplia oli Nauplian kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori, ja säilyi kaupungin paikkana myöhemmälläkin ajalla. Myöhemmin varsinainen kaupunki levisi linnavuoren ulkopuolelle nykyisen Náfplion vanhankaupungin alueelle.
Pääosa linnavuoren nykyisistä rakennelmista on peräisin frankkivallan ja venetsialaisvallan ajalta 1200–1500-luvuilta. Frankkivalta alkoi neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1210/1212. Kaupunkia hallitsivat De la Roche, De Brienne, D'Enghien ja Villehardouin -suvut. Frankkivallan aikainen linna koostui kahdesta osasta, vanhemmasta jo bysanttilaisella ajalla rakennetusta linnasta ja uudemmasta frankkilinnasta.
Frankit luovuttivat linnoituksen vuonna 1389 venetsialaisille. Venetsialaiset vahvistivat linnoitusta tykkien aikakauden alettua. Merkittävin laajennus oli niin kutsuttu Castello di Toro tai Toroin linna. Sen nimi tulee oletettavasti italian kielen sanasta torrione, joka tarkoittaa linnoitusmuurissa olevaa suurta tornia. Toinen oli Traversa Gambello, bastionien ja porttien kokonaisuus, jonka oli tarkoitus vahvistaa frankkilinnaa. Se sai nimensä arkkitehdistaan Antonio Gambellosta. Linnoituksen johtajana oli tuolloin Vittore Pasqualigo. Mereltäpäin kaupunkia ja linnoitusta suojasi Boúrtzin merilinnake.
Turkkilaiset osmanit saivat linnoituksen ja Náfplion valtaansa vuonna 1540. He käyttivät linnoituksesta nimitystä Iç Kale, ”Sisempi linna”. Se toimi Peloponnesoksen osmanihallinnon keskuksena. Osmanit vahvistivat linnoituksen varustuksia. Venetsialaiset saivat kaupungin takaisin valtaansa vuonna 1686. Tuolloin kaikki asukkaat siirrettiin linnavuorelta alakaupunkiin, ja linnoitus jäi puolustus- ja hallintokäyttöön. Akronauplian linnoitus alkoi menettää merkitystään 1700-luvun alussa, kun Palamídin linnoitus valmistui.
Vuonna 1715 alkoi toisen osmanivallan aika. Linnoitusta samoin kuin Palamídia vahvistettiin edelleen. Kreikkalaiset saivat Palamídin valtaansa vapaussodassa 30. marraskuuta 1822 ja alkoivat ampua sieltä Akronaupliaa. Akronauplian kreikkalaiset valtasivat 3. joulukuuta Theódoros Kolokotrónisin johdolla. Tämän jälkeen linnoitus toimi varuskuntapaikkana ja vuosina 1926–1960 vankilana. 1960- ja 1970-luvuilla linnavuoren rinteeseen rakennettiin suuria hotelleja. Nykyisin varsinainen linnavuori on arkeologinen kohde. Se on myös Natura 2000 -aluetta yhdessä Palamídin kukkulan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akronauplia Wikimedia Commonsissa
Akronauplia ja Náfplion vanhaa kaupunkia.
Akronauplian Toroin linnan pohjoisportti.
Alexandre Millerand

| Alexandre Millerand |
| --- | --- |
 Alexandre Millerand vuonna 1920.
Ranskan presidentti
 23. syyskuuta 1920 − 11. kesäkuuta 1924  
Pääministeri:  Georges Leygues Aristide Briand Raymond Poincaré Frédéric François-Marsal
Edeltäjä:  Paul Deschanel
Seuraaja:  Gaston Doumergue
Ranskan pääministeri
 20. tammikuuta − 23. syyskuuta 1920  
Presidentti:  Raymond Poincaré Paul Deschanel
Edeltäjä:  Georges Clemenceau
Seuraaja:  Georges Leygues
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1859 Pariisi, Ranska
Kuollut: 7. huhtikuuta 1943 (84 vuotta) Versailles, Ranska
Puoliso:  Jeanne Millerand
Tiedot
Puolue:  PS PRS
 Nimikirjoitus
Alexandre Millerand (10. helmikuuta 1859 Pariisi – 7. huhtikuuta 1943 Versailles) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi useasti eri ministerinviroissa sekä Ranskan pääministerinä vuonna 1920 ja presidenttinä vuosina 1920–1924. Millerand oli alkujaan sosialisti, mutta siirtyi myöhemmin oikeistoon. Hänen toimintansa ministerinä Pierre Waldeck-Rousseaun hallituksessa vuosina 1899–1902 nostatti Ranskan vasemmistossa ja Toisessa internationaalissa kiistan siitä, oliko sosialistisen poliitikon sopivaa osallistua porvarilliseen hallitukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexandre Millerand Wikimedia Commonsissa
Alexandre Millerand (ranskaksi) Assemblée Nationale.
Ranskan kolmannen tasavallan presidentit
Adolphe Thiers (1871–1873) | Patrice MacMahon (1873–1879) | Jules Grévy (1879–1887) | Sadi Carnot (1887–1894) | Jean Casimir-Perier (1894–1895) | Félix Faure (1895–1899) | Émile Loubet (1899–1906) | Armand Fallières (1906–1913) | Raymond Poincaré (1913–1920) | Paul Deschanel (1920) | Alexandre Millerand (1920–1924) | Gaston Doumergue (1924–1931) | Paul Doumer (1931–1932) | Albert Lebrun (1932–1940)
Alainen Talluslammi

| Alainen Talluslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°56′40″N, 24°11′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Ruoveteen 
Järvinumero:  35.331.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,8 m  
Rantaviiva:  2,628 km  
Pinta-ala:  16,506 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainen Talluslammi 
Alainen Talluslammi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Tallusperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 16,5 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,8 metriä mpy.
Alexandru Dimitrie Xenopol

Alexandru Dimitrie Xenopol
Alexandru Dimitrie (Alexander Demetrius) Xenopol (23. maaliskuuta 1847 Iași, Moldova – 27. helmikuuta 1920 Bukarest, Romania) oli romanialainen historiantutkija.
Xenopol opiskeli Berliinissä juridiikkaa ja historiaa. Hän oli vuodesta 1883 historian professori Iașin yliopistossa. Historiallisissa tutkimuksissaan hän keskittyi kahteen pääalaan: romanialaisten historiaan, jossa hän vastoin unkarilaisten historiantutkijoiden näkemystä pyrki korostamaan romanialaisten yhteyttä muinaisen Bysantin vallan aikaisiin roomalaisiin, sekä historian filosofiaan. Molemmilla aloilla hän sai tunnustusta. Xenopolin merkittävimpiä teoksia ovat muun muassa Les Roumains au moyen âge (1885); Istoria Romînilor din Dacia Traiana (1889–1893, myös lyhyempänä laitoksena ranskaksi: Histoire des roumains de la Dacie trajanne, 1890), Les principes fondamentaux de l’histoire (1899), Domnia lui Cuza-Voda (1903).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexandru Dimitrie Xenopol Wikimedia Commonsissa
Allan Aarnio

| Allan Aarnio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. syyskuuta 1921 Mikkeli
Kuollut: 8. tammikuuta 2007 (85 vuotta) Parikkala
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1944–1981
Sotilasarvo:  eversti
Kunniamerkit:  SL K VR 3 ja 4 mk SVR R1 2x YK-mitali
Ylennykset:  vänrikki 1942 luutnantti 1944 kapteeni 1951 majuri 1960 everstiluutnantti 1966 eversti 1973
Allan Antero Aarnio (9. syyskuuta 1921 Mikkeli – 8. tammikuuta 2007) oli suomalainen upseeri ja diplomaatti.
Aarnio kirjoitti ylioppilaaksi 1941 ja valmistui Kadettikoulusta 1944 ja Sotakorkeakoulusta 1956. Vuosina 1944–1957 hän toimi koulutusupseerina KTR 3:ssa sekä Karjalan tykistörykmentissä. Vuodet 1958–1962 Aarnio oli toimistoupseerina Pääesikunnassa. Vuonna 1963 Aarnio oli opettajana Tykistökoulussa ja 1964–1965 Sotakorkeakoulussa. 1966–1968 Aarnio toimi toimistopäällikkönä Puolustusministeriössä, joka tehtävä toimi porttina kansainvälisiin tehtäviin. Vuosina 1969–1971 Aarnio toimi pääesikunnan sotilasasiamiehenä Bernissä, 1972–1973 Pääesikunnan ulkomaanosaston päällikkönä ja 1974–1977 sotilasasiamiehenä Berliinissä. Sieltä palattuaan hän toimi kenttätykistön tarkastajana vuosina 1977–1981.
Aarnio avioitui vuonna 1945 Paula Judith Elisabet Pirken kanssa. Heillä oli kolme tytärtä.
Kunniamerkit

Suomen Leijonan Komentajamerkki
3. luokan Vapauden risti
4. luokan Vapauden risti miekkojen kera
Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritariristi
Valtion ansiomerkki 30-vuotisesta palveluksesta
YK-mitalit Kashmirin ja Kyproksen operaatioista
Alamaailma

| Alamaailma> Underworld |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Josef von Sternberg
Käsikirjoittaja:  Howard Hawks Robert N. Lee
Tuottaja:  Hector Turnbull B. P. Schulberg
Säveltäjä:  Robert Israel
Kuvaaja:  Bert Glennon
Leikkaaja:  E. Lloyd Sheldon
Tuotantosuunnittelija:  Hans Dreier
Pukusuunnittelija:  Travis Banton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  20. elokuuta 1927
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä, englanninkieliset väliteksti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alamaailma (engl. Underworld) on Josef von Sternbergin ohjaama mykkäelokuva, joka julkaistiin vuonna 1927.
Juoni

Riehakas gangsteripomo Bull Weed kuntouttaa entisen lakimiehensä alkoholismista, mutta ongelmia syntyy kun tämä rakastuu Weedin tyttöystävään.
Tuotanto

Alun perin Arthur Rossonin piti ohjata elokuva, mutta hän sai potkut Paramount Picturesilta. Elokuvan kirjoitti Ben Hecht sekä sovitti Charles Furthman ja Robert N. Lee. Tuottajina toimivat B. P. Schulberg ja Hector Turnbull, kuvauksesta vastasi Bert Glennon ja leikkauksesta E. Lloyd Sheldon.
Paramount Pictures oletti etukäteen elokuvan olevan floppi ja julkaisi sen siksi aluksi vain yhdessä teatterissa New Yorkissa. Ben Hecht jopa pyysi poistamaan nimensä elokuvan tekijäluettelosta. Elokuva sai kuitenkin osakseen positiivisen suusta suuhun leviävän maineen ja siitä tuli hitti.
George Bancroftin esittämä gangsterin rooli oli mallinnettu irlantilais-amerikkalaisen rikollisjengiläisen Tommy O’Connorin pohjalta. O’Connor ampui Chicagon poliisipäällikön Padraig O’Neilin vuonna 1923, mutta pakeni kolme päivää ennen teloitustaan eikä häntä saatu enää koskaan kiinni.
Aiheesta muualla

Alamaailma Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mykkäelokuvasivusto
Albrecht von Kunowski

Albrecht von Kunowski
Albrecht von Kunowski (4. heinäkuuta 1864 Potsdam – 5. huhtikuuta 1933 Potsdam) oli saksalainen lääkäri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Von Kunowski opiskeli lääketiedettä Berliinissä ja Strasbourgissa. Hän toimi lääkärinä Sleesiassa, ja vuodesta 1913 mielisairaalan johtajana Rybnikissä. Kun Ylä-Sleesia vuonna 1922 liitettiin osaksi Puolaa, von Kunowski jäi eläkkeelle ja palasi Potsdamiin.
Albrecht von Kunowski kehitti yhdessä veljensä Felix von Kunowskin kanssa Kansallispikakirjoitus-nimisen pikakirjoitusjärjestelmän. He julkaisivat yhdessä myös kirjan Die Kurzschrift als Wissenschaft und Kunst.
Albrekt

Albrekt (saks. Albrecht) on ollut nimenä muun muassa seuraavilla hallitsijoilla:
Ruotsin kuningas:
Albrekt Mecklenburgilainen (1338–1412), Ruotsin kuningas 1364–1389, Mecklenburgin herttua 1379–1389
Saksan kuninkaita:
Albrekt I Itävaltalainen (1255–1308), Saksan kuningas 1298–1308
Albrekt II (1397–1439), Saksan ja Böömin kuningas 1438–1439, Unkarin kuningas 1437–1439
Brandenburgin markkreivejä ja vaaliruhtinaita:
Albrekt Karhu (1100–1170), markkreivi 1157–1170
Albrekt II (1177–1220), markkreivi 1205–1220
Albrekt III (1250–1300), kanssahallitsija n. 1284–1300
Albrekt Achilles (1414–1486), Brandenburgin vaaliruhtinas 1471–1486
Mainzin vaaliruhtinas:
Albrekt, Mainzin vaaliruhtinas 1514–1545, Mainzin ja Magdeburgin arkkipiispa
Mecklenburgin hallitsijoita:
Albrekt I (1230–1265), Mecklenburgin hallitsija 1264–1265
Albrekt II (1318–1379), Mecklenburgin ruhtinas 1328–1348, herttua 1348–1379
Albrekt III (1338–1412), Mecklenburgin herttua 1379–1412, sama kuin Ruotsin kuningas Albrekt Mecklenburgilainen
Preussin herttuoita:
Albrekt Brandenburgilainen (1490–1568), Saksalaisen ritarikunnan suurmestari 1511–1525, Preussin herttua 1525–1568
Albrekt Fredrik (1553–1618), Preussin herttua 1568–1618
Saksin herttua:
Albrekt Rohkea (1443–1500), Saksin herttua 1485–1500
Itävallan arkkiherttua:
Albrekt (1817–1895), arkkiherttua ja sotamarsalkka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Albrekt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.