stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhäjärvi (Suomussalmi)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Suomussalmi
Koordinaatit:  65°19′51″N, 28°41′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Iijoen vesistö (61)
Laskujoki:  Pyhäjoki
Järvinumero:  61.754.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  242,7 m 
Rantaviiva:  15,93 km 
Pinta-ala:  5,07 km² 
Tilavuus:  0,0133 km³ 
Keskisyvyys:  2,6 m 
Suurin syvyys:  9,1 m 
Saaria:  3
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi on matala ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,1 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 129 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Pyhäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Eteläinen järvenosa on alle kilometrin levyinen. Pohjoisosan leveys lännestä itään on noin kolme kilometriä. Pyhäniemi erottaa järven koillisosaa pääaltaasta. Muut niemet, kuten Varpaniemi järven luoteisosassa, ovat lyhyitä. Vain kymmenisen hehtaarin Pyhäjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee järven luoteisosassa.
Pyhäjärven saariluku on kolme. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 30 aaria. Laajin saari on Pyhäsaari järven keskivaiheilla. Suurin osa Pyhäjärven rannoista on metsä- ja suomaata. Koillisrannalla sijaitsee Pyhäkylän kulttuurimaisema ja järven länsirannalla on peltotilkkuja.
Pyhäjärven länsirannalle laskee suomaiden halki virtaava Ahvenoja, koillisrannalle laskee Kutujoki. Pyhäjärven luusua sijaitsee luoteessa, josta alkaa noin puolentoista kilometrin mittainen Pyhäjoki, joka laskee pohjoisessa sijaitsevaan Korvuanjärveen (242,4 metriä mpy).
Pyhäjärven vesitilavuus on 13 265 000 kuutiometriä.
Pyhäjärvi (61.754.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (61.754), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korvuanjoen valuma-alue (61.75) ja ensimmäinen on Korpijoen valuma-alue (61.7). Pyhäjärvi on Pyhäjärven valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toiseksi laajin on Roukalampi.
Puukaivo

Havainnekuva puukaivosta
Puukaivo (eng. tree well tai spruce trap) on alue puun alla, joka syntyy kun puun oksat estävät lumen kasaantumisen niiden alle ja sinne muodostuu tyhjä tila. Puukaivoja esiintyy vain erittäin lumisilla seuduilla, joissa kasvaa suuria havupuita. Puukaivot ovat lähes täysin huomaamattomia, sillä oksat ja lumi peittävät niiden alla piilevän tilan, joka voi olla jopa useita metrejä (jopa viisi metriä)selvennä. Puukaivoon joutuminen on vaarallista, sillä ihminen pystyy harvoin poistumaan omin avuin puukaivosta. Puukaivoon joutuminen ilman apuja tai apuvälineitä voi johtaa kuolemaan tai vammautumiseen, sillä puukaivoon jouduttuaan uhri jää todennäköisesti jumiin, tukehtuu lumeen tai putoaa selvennä. Suksien tai vastaavien pitäminen jalassa, niin että niitä ei saa pois, lisää huomattavasti riskiä jumiin jäämiseen.
Puukaivoon joutuminen aiheuttaa noin viidenneksen laskettelukuolemista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Video puukaivoon joutumisesta
Puukaasuliesi

Alavetokaasuttimeen perustuvan puukaasulieden periaatekuva
Puukaasuliesi (englanniksi wood gas stove) on pyrolyysissa muodostuvan puukaasun polttamiseen perustuva keitin. Kaasuttamalla polttoaineena käytettävä biomassa, kuten puu, saavutetaan kaasulla keittämisen etuja ja voidaan hyödyntää monenlaisia polttoaineita. Kaasuttaminen tehostaa polttoaineen käyttöä verrattuna avotulella tai perinteisessä tulisijassa tapahtuvaan polttamiseen.
Reedin ja Larsonin kehittämä puukaasuliesi perustuu "käännettyyn alavetokaasuttimeen" (inverted downdraft gasifier). Erityisesti kehittyviin maihin tarkoitetun lieden käyttämä puukaasutin eroaa toimintaperiaatteeltaan sekä runsaasti tervaa muodostavista ylävetokaasuttimista että perinteisistä esimerkiksi häkäpönttöautoissa käytetyistä alavetokaasuttimista. Lieden toiminta perustuu ilman vapaaseen virtaukseen, toisin kuin useimmat muut puukaasuttimet, joissa käytetään imua tai puhallusta.
Liesi koostuu esimerkiksi kahdesta sisäkkäisestä "astiasta", joista sisempää nimitetään kaasusydämeksi (gas wick). Kiinteä polttoaine palaa ulommassa astiassa epätäydellisesti eli tapahtuu pyrolyysi. Siinä muodostuva hiilidioksidi pelkistyy hiilikerroksessa hiilimonoksidiksi, joka virtaa astioiden välisessä tilassa ylöspäin ja lisäilmaa saatuaan palaa lieden yläosassa. Reedin ja Larsonin lieden yksinkertaista mallia ei uudelleentäytetä tai kohenneta käyttökerran aikana. Lieden pohjalla oleva arina turvaa pyrolyysissa tarvittavan ilman saannin pohjassa olevista ilmarei'istä, jotka voivat olla säädettäviä.
Aiheesta muualla

Morrisville State College, Renewable Energy Training Center: Woodgas Camp Stoves people.morrisville.edu. Arkistoitu 17.6.2012. (englanniksi)
↑  Materiaali sisältää pienen puukaasukäyttöisen retkikeittimen rakennusohjeet
Power Jets

| Power Jets |
| --- | --- |
Perustettu:  1935
Perustaja:  Frank Whittle
Lakkautettu:  1946
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Power Jets W.1 -suihkumoottori Lontoon tiedemuseossa.
Power Jets oli brittiläinen lentokonemoottorien kehittäjä, jonka Frank Whittle perusti vuonna 1935 tarkoituksena kehittää Whittlen patentoimaa turbojettimoottoria.
Yritys sai valmiiksi ensimmäisen suihkumoottorinsa nimeltä Whittle Unit (WU), jota käytettiin onnistuneesti 12. huhtikuuta 1937. Samana vuonna Hans von Ohain esitteli myös suihkumoottoria.
Ensimmäinen lento yhtiön moottorilla (W.1X) oli Gloster-Whittle E. 28/39 -koneella 7. huhtikuuta 1941. Yhdysvaltalainen XP-59A -projekti aloitettiin tämän jälkeen ja sekä W.1X moottori ja W.2B tuotantomoottorin suunnitelmat toimitettiin General Electricille lokakuussa 1941.
Brittiläisen ilmailuministeriön päätöksellä Gloster Meteoriin tulevan moottorin valmistaja oli Rover, joka jäi aikataulusta jälkeen. Rover yritti yksinkertaistaa ratkaisua ja lisätä ilmavirtaa, mutta ratkaisu vaati merkittäviä eroavaisuuksia Whittlen suunnitelmaan. Moottorin tuotanto siirrettiin Rolls-Roycelle, jonka kanssa Whittlen ryhmä kehitti W.2b -moottorin (Rolls-Royce Welland).
Tammikuussa 1944 yritys kansallistettiin yhdistettiin vuonna 1946 Royal Aircraft Establishmentin kaasuturbiiniosaston kanssa National Gas Turbine Establishmentiksi.
Pyhäjärvi (järvi Pyhäjärvellä)

| Pyhäjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pyhäjärvi
Koordinaatit:  63°34′59″N, 25°57′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pyhäjoki
Järvinumero:  54.051.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139 – 140 m
Rantaviiva:  244,5 km 
Pinta-ala:  121,8 km² 
Tilavuus:  0,77 km³ 
Keskisyvyys:  6,27 m 
Suurin syvyys:  27 m 
 fiPyhäjärvi 
Pyhäjärvi on suuri järvi Pyhäjärven kaupungin alueella Pohjois-Pohjanmaan etelä-osassa ja se on maakunnan suurin järvi. Pyhäjärvi valittiin vuoden 2011 äänestyksessä Pohjois-Pohjanmaan maakuntajärveksi. Pyhäjärvessä on varsin rikas kalasto järvessä on muun muassa kuhaa, ahventa, särkeä, haukea, muikkua, säynettä, kuoretta, madetta ja lisäksi järveen on istutettu järvilohta ja kirjolohta.[lähde? ] Järvi laskee länteen Pohjanlahteen Pyhäjokea pitkin.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Laura Bush

| Laura Bush |
| --- | --- |

Yhdysvaltain ensimmäinen nainen
 20. tammikuuta 2001 – 20. tammikuuta 2009  
Edeltäjä:  Hillary Clinton
Seuraaja:  Michelle Obama 
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1946 (ikä 77) Midland, Texas, Yhdysvallat
Puoliso:  George W. Bush
Lapset:  Barbara Pierce Bush ja Jenna Bush Hager
Tiedot
Puolue:  republikaanit
 Nimikirjoitus
Laura Lane Bush (o.s. Welch, s. 4. marraskuuta 1946 Midland, Texas) on Yhdysvaltain entisen presidentin George W. Bushin vaimo.
Laura Welch syntyi 4. marraskuuta 1946 Texasin Midlandissa. Hän on vanhempiensa Harold Welchin ja Jenna Hawkins Welchin ainoa lapsi. Vuonna 1963 Welch joutui liikenneonnettomuuteen, jossa kuoli onnettomuuden toisena osapuolena ollut Welchin ystävä 17-vuotias Michael Douglas.
Welch valmistui kandidaatiksi kasvatustieteestä vuonna 1968, minkä jälkeen hän työskenteli luokanopettajana. Vuonna 1973 hän valmistui kirjastotieteestä maisteriksi Texasin yliopistosta. Valmistuttuaan hän työskenteli kirjastonhoitajana.
Bushin perhe.
Laura Welch tapasi George W. Bushin grillijuhlissa vuonna 1977. Kolmen kuukauden seurustelun jälkeen he menivät naimisiin. Pariskunnalla on kaksi lasta, kaksoset Barbara ja Jenna.
Laura Bushista tuli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuonna 2001, kun hänen miehensä voitti Yhdysvaltojen presidentinvaalit.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henkilötietoja – NNDB (englanniksi)
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Gerhart, Ann. The Perfect Wife: The Life and Choices of Laura Bush.
Gormley, Beatrice. Laura Bush: America's First Lady.
Pride and Prejudice and Zombies

| Pride and Prejudice and Zombies |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Burr Steers
Käsikirjoittaja:  David O. Russell Burr Steers
Perustuu:  Seth Grahame-Smithin romaaniin Ylpeys ja ennakkoluulo ja zombeja
Tuottaja:  Brian Oliver
Säveltäjä:  Fernando Velázquez
Kuvaaja:  Remi Adefarasin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Iso-Britannia
Levittäjä:  Screen Gems
Ensi-ilta:   5. helmikuuta 2016
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  28 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pride and Prejudice and Zombies (tai Pride + Prejudice + Zombies) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-brittiläinen elokuva, joka perustuu Seth Grahame-Smithin vuonna 2009 julkaistuun teokseen Ylpeys ja ennakkoluulo ja zombit. Teokset parodioivat Jane Austenin romaania Ylpeys ja ennakkoluulo sijoittaen 1800-luvun Englantiin zombi-teeman. Elokuvan on ohjannut Burr Steers, ja sen pääosia näyttelevät Lily James, Sam Riley, Jack Huston, Bella Heathcote, Douglas Booth, Matt Smith, Charles Dance ja Lena Headey.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lily James  | … |  Elizabeth Bennet   |
|  Sam Riley  | … |  Mr. Darcy   |
|  Jack Huston  | … |  Mr. Wickham   |
|  Bella Heathcote  | … |  Jane Bennet   |
|  Douglas Booth  | … |  Mr. Bingley   |
|  Matt Smith  | … |  Mr. Collins   |
|  Charles Dance  | … |  Mr. Bennet   |
|  Lena Headey  | … |  Lady Catherine de Bourgh   |
|  Ellie Bamber  | … |  Lydia Bennet   |
|  Suki Waterhouse  | … |  Kitty Bennet   |
|  Millie Brady  | … |  Mary Bennet   |
|  Sally Phillips  | … |  Mrs. Bennet   |
|  Emma Greenwell  | … |  Caroline Bingley   |
|  Aisling Loftus  | … |  Charlotte Lucas   |
Aiheesta muualla

Pride and Prejudice and Zombies SONY
Pride and Prejudice and Zombies Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pärmäkirje

Pärmäkirje oli keskiajalla ja uuden ajan alussa käytetty pergamentille kirjoitettu asiakirjatyyppi, jolle annettiin täysi pätevyys kiinnittämällä siihen riippuva sinetti. Se oli aikakaudellaan arvokkain asiakirjalaji ja sellaisia laadittiin vain edustustarkoituksiin. Pärmäkirjeiden laadinta väheni paperin käytön yleistyessä.
Aiheesta muualla

Pärmä Suomen etymologisessa sanakirjassa
Laura Bono

Laura Bono (2011)
Laura Bono, oikealta nimeltään Laura Bonometti, on italialainen laulaja. Hän on syntynyt 14. tammikuuta 1979 Varesen kaupungissa Lombardiassa Pohjois-Italiassa.
Bono voitti maaliskuussa 2005 San Remon festivaalien uusien esiintyjien sarjan. Hänen siellä esittämänsä kappale ”Non credo nei miracoli” oli keväällä Italian singlelistalla 15 viikkoa.
Levynteko aloitettiin pian tämän jälkeen, ja 11 kappaleen nimikkoalbumi Laura Bono julkaistiin Italiassa heinäkuussa. Levy pysyi Italian albumilistalla 10 viikkoa, vaikkakaan ei noussut 30:n myydyimmän joukkoon. Siltä on julkaistu kaksi uutta singleä, Fino all'orlo ja Tutto ha una spiegazione. Bono on tällä välin vakiinnuttanut asemansa suosittuna live-esiintyjänä.
Julkaisut > Albumit

Laura Bono (2005)
S'intitola così (2008 vain Suomen markkinoille)
La Mia Discreta Compagnia (2010)
Julkaisut > Singlet

Non credo nei miracoli (2005)
Tutto ha una spiegazione (2005)
Oggi ti amo (2005,  Tomi Metsäkedon kanssa)
Invidia (2006)
Splendido incubo (2007)
S'intitola così (2008)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (italiaksi)
Virallinen faniklubin sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Laura Bonon blogi (italiaksi)
Pyhämaan uusi kirkko

| Pyhämaan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Pyhämaa, Uusikaupunki
Koordinaatit:  60°57′06.2″N, 021°22′13.7″E
Seurakunta:  Uudenkaupungin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1804
Materiaali:  Harmaakivi
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhämaan kirkko, sankarihaudat
Kalleimpien arvojen puolesta 1939-1940 1941-1944
Pyhämaan uusi kirkko rakennettiin Ruotsin yli-intendentinviraston vuonna 1795 laatimien piirustusten mukaan harmaakivestä vanhan uhrikirkon viereen. Kirkko on muodoltaan päätytornillinen pitkäkirkko ja se valmistui vuonna 1804.
Kirkon katteena on satulakatto. Kirkon tornin päällä oli alun perin avolyhty, mutta vuoden 1908 remontin yhteydessä se uusittiin uusgoottilaista tyyliä noudatellen päättymään huippuun ja neljään pieneen kulmatorniin. Kirkkosalin sisäkatto on matala, laudasta tehty tynnyriholvi. Itäisen alttarin takana on sakaristo ja papin kamari ja niiden päällä lehteri. Kirkkoa voidaan pitää tyypillisenä 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun ruotsalaisen virastoarkkitehtuurin edustajana. Sellaisena se on arkkitehtonisesti vaatimaton.
Kirkon sisäilme on vuoden 1934 korjauksesta, jonka suunnitteli arkkitehti A. W. Rancken.
Kirkon alttaritaulun on maalannut Arvid Liljelund ja se on vuodelta 1883. Teos on nimeltään Kristuksen kirkastus. Taulun sanotaan olevan taiteilijan näkemys Rafaelin samannimisen taulun teemasta. Alttarin yläpuolella olevat 12 apostolia esittävät maalaukset ovat tuntemattomaksi jääneen taiteilijan käsialaa ilmeisesti 1820-luvulta. Kirkon urut ovat Jens Zachariassenin mekaaniset 7-äänikertaiset urut vuodelta 1877.
Kellotornissa olevat kellot ovat vuosilta 1782 ja 1810.
Museovirasto on määritellyt Pyhämaan kirkot ympäristöineen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Pommi 2

| Pommi 2 Rähinä Records |
| --- | --- | --- |

Mixtapen tiedot
 Julkaistu: 5. joulukuuta 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Rähinä Recordsin muut julkaisut
| Pommi 1 2003 | Pommi 2 2003 | Pommi 3 2005 |
Pommi 2 (tai Pommi vol. 2) on Rähinä Recordsin 5. joulukuuta 2003 julkaisema mixtape, jolla esiintyy kyseisen hip hop -levy-yhtiön artisteja.
Levyllä esiintyy myös epävirallisia kokoonpanoja:
Hallitus (Uniikki, Elastinen, Iso H, Tasis ja Andu)
Koala Kläk (Aspekti, Elastinen ja Ii)
Tummapaahto Sound System (Asa ja Jussi Valuutta)
Kappalelista

Hallitus - Avaus
Elastinen - Syljen
Trilogia - Shamoon
Jurassikki - Minä ja maailma
Koala Kläk - Kesädeekis
EMP - Tehty
Gbrl, Ii & C-Mies - Digaan siit
Tummapaahto Sound System - Onks polttoi
Ii, Kt & Uniikki - Puhu paskaa
ShanghaiTasis - Pumppaa sitä (Streetstyle)  (Joe Budden- Pump it up)
EMP & Jurassikki - Duunarit
Ii & Elastinen - Mitä tapahtu
Trilogia - Äijää
Asa - Syypää (Streetstyle)  (Rise & Shine - Confess Your Sins)
Elastinen & Brutus - Uu
Ii & Mikko - Ku oon
Kapasiteettiyksikkö - Hei neidit 2
Kt, C-Mies & Gbrl - Nälkä
Ii & Aspekti - Jii-Haa
Kapasiteettiyksikkö & Elastinen - Pakko saada slut
Koala Kläk - Heinädeekis
EMP - Eilen
Kappalelista > Lisätietoa

Iso H esiintyy ainoastaan levyn avausraidassa, koska hän piti taukoa musiikinteosta masennuksen ja burnoutin vuoksi.[lähde? ] ”Syljen”-kappaleen pidennetty version julkaistiin myöhemmin singlenä Elaksis Kivi -albumilta. Jurassikin ”Minä ja maailma” löytyy myös Suomihiphoppia Vol. 3 -kokoelmalta. ”Hei neidit 2” julkaistiin alun perin Itsenäisyyspäivä-albumilla. ”Pakko saada slut” julkaistiin uudelleenmasteroituna Ota ne pois 2 -singlellä.
Puutarhakatu

Puutarhakatu voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Katuja

Puutarhakatu, katu Forssassa
Puutarhakatu, katu Helsingissä
Puutarhakatu, katu Hyvinkäällä
Puutarhakatu, katu Ikaalisissa
Puutarhakatu, katu Jyväskylässä
Puutarhakatu, katu Karjaalla Raaseporissa
Puutarhakatu, katu Karkkilassa
Puutarhakatu, katu Kaskisissa
Puutarhakatu, katu Kokkolassa
Puutarhakatu, katu Kotkassa
Puutarhakatu, katu Kuopiossa
Puutarhakatu, katu Loviisassa
Puutarhakatu, katu Oulussa
Puutarhakatu, katu Paraisilla
Puutarhakatu, katu Parkanossa
Puutarhakatu, katu Pietarsaaressa
Puutarhakatu, katu Porissa
Puutarhakatu, katu Porvoossa
Puutarhakatu, katu Riihimäellä
Puutarhakatu, katu Salossa
Puutarhakatu, katu Tampereella
Puutarhakatu, katu Torniossa
Puutarhakatu, katu Turussa
Puutarhakatu, katu Vaasassa
Puutarhakatu, katu Valtimolla Nurmeksessa
Muita merkityksiä

”Puutarhakatu 36”, musiikkikappale Eleanoora Rosenholm -yhtyeen albumilla Vainajan muotokuva (2007)
Puutarhakatu 50, Helvi Erjakan kirjoittama romaani (1958)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Puutarhakatu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pommern (laiva)

Pommern Maarianhaminassa vuonna 2009.
Pommern (entinen nimi Mneme) on entinen laivanvarustaja Gustaf Eriksonin rahtipurjealus, joka on nykyisin museolaivana Maarianhaminassa.
Pommern on teräsrunkoinen nelimastoinen parkki. Se rakennettiin 1903 Glasgow'ssa J. Reid & Co -telakalla hampurilaiselle B.Wenke & Söhne -varustamolle ja sai nimekseen Mneme. Vuonna 1906 alus sai uuden nimen Pommern siirtyessään uudelle omistajalleen hampurilaiselle F. Laeisz -varustamolle. Nimi tarkoittaa Pommerin maakuntaa. Se kuljetti linjaliikenteessä rahtia Atlantilla vieden Euroopasta kappaletavaraa Etelä-Afrikkaan. Paluumatkan lastina oli chilensalpietaria ja guanoa Chilestä.
Vuonna 1923 ensimmäisen maailmansodan jälkeen saksalainen kauppalaivasto jaettiin sodan voittajavaltioiden kesken. Tuolloin Pommern päätyi Kreikan omistukseen, jolta ahvenanmaalainen Gustaf Erikson sen osti. Kuten monet muutkin Eriksonin purjelaivat, Pommern siirtyi ”vehnäreitille” Euroopan ja Australian välille. Menomatkalla oli yleensä vain painolastia mutta joskus myös puutavaraa Suomesta ja Ruotsista Etelä-Afrikkaan. Pommern voitti epävirallisen purjehduskilpailun ”The Grain Races” Australiasta Englantiin kaksi kertaa.
Viimeisen matkansa Pommern teki vuonna 1939 juuri toisen maailmansodan alla Hullista Maarianhaminaan. Koko sodan ajan Pommern makasi Maarianhaminassa. Vuonna 1944 se oli hetken viljavarastona Tukholmassa, ja se hinattiin sieltä kerran viljalastissa Turkuun.
Vuonna 1952 Gustaf Eriksonin lapset lahjoittivat aluksen Maarianhaminan kaupungille, ja siitä tuli museolaiva Maarianhaminan länsisatamaan.
Tekniset tiedot

Mitat
Pituus: 95 metriä (106,4 metriä puomeineen)
Leveys: 13,4 metriä
Syväys: 7,5 metriä
Bruttorekisteritonnia: 2 376 tonnia
Nettorekisteritonnia: 2 114 tonnia
Kantavuus: 4 050 tonnia
Isonmaston korkeus: 50 metriä
Purjepinta-ala (kaikki purjeet): 3 240 m² (raakapurjeet 2 450 m²)
Apumoottori: ei ole, donkey-höyrykone sekä kuulamoottori vinssejä ja ankkuripeliä varten
Miehistö: 26 henkilöä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pommern Wikimedia Commonsissa
Museolaiva Pommernin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Parkkilaiva Pommern Ylen Elävä arkisto
Priekule (kaupunki)

| Priekule |
| --- | --- |

 vaakuna
 Priekule
 Koordinaatit: 56°26′39″N, 21°35′42″E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Priekule
Väkiluku (2016)  ():  2 167
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.priekule.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Priekule (saks. Preekuln) on kaupunki Kuurinmaalla Latviassa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1928. Vuonna 2016 siellä oli 2 167 asukasta.
Historia

Priekule mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1483, kun paroni Korff osti maata alueelta. Pieni kivikirkko rakennettiin noin vuonna 1680 pienelle mäelle Liettuaan johtavan maantien varteen. Vuonna 1834 Preekulnin kartano siirtyi Korff-suvulta Bruckenin ja Schönbergin suvuille. Vuonna 1865 alueella oli talonpoikaislevottomuuksia.
Priekule alkoi nopeasti kasvaa, kun sen läpi rakennettiin rautatie vuonna 1871. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1928. Kaupunki tuhoutui täysin vuonna 1945 toisen maailmansodan Kuurinmaan taisteluissa, ja noin 23 000 Neuvostoliiton sotilasta on haudattu sen sotilashautausmaalle. Hautausmaan suunnittelivat arkkitehti Artūrs Zoldners ja dendrologi Aivars Lašis.
Tunnettu kaupungin asukas on latvialainen säveltäjä Ēriks Ešenvalds. Legenda kertoo kaupungissa eläneestä "Priekulen Ikaroksesta", ruotsalaisesta seppä Johanssonista, joka yritti lentää kirkontornista itse valmistamillaan siivillä. Tuolloin lentoyritystä pidettiin jumalanpilkkana ja rohkea "Ikaros" poltettiin kerettiläisenä roviolla Grobiņassa vuonna 1670.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Priekule (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Priekulen kotisivut (latviaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Priekule
Käännös suomeksi
Kōjimachi

Shinjuku-dōri vuonna 2011
Kōjimachi
Kōjimachi (jap. 麹町) on Tokion kaupunginosa Chiyodan erillisalueella. Se sijaitsee erillisalueen länsiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella. Kōjimachi käsittää pitkänomaisen, tiiviisti rakennetun alueen, joka ulottuu keisarillisen palatsin vallihaudalta ja Hanzōmon-portilta länteen Yotsuyan rautatieasemalle saakka. Alueen läpi johtaa pääkatu Shinjuku-dōri. Historiallisesti Kōjimachi oli yläluokkainen asuinalue, mutta nykyisin se on pääosin toimisto- ja liikealuetta.
Kōjimachin pinta-ala on 0,33 neliökilometriä. Kaupunginosa jakautuu kuuteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Kōjimachi 1-chōme–Kōjimachi 6-chōme. Niissä on yhteensä 2 706 asukasta (lokakuussa 2022). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 8 200 asukasta neliökilometriä kohden.
Historia

Kōjimachi kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Edon linnan portille johtaneen merkittävän tiereitin varrelle. Ennen Edo-kautta alueella oli kyläasutusta, joka tunnettiin nimellä Yabe tai Yokoyama. Edon perustamisen jälkeen sinne alettiin rakentaa daimioiden ja sotilasluokan residenssejä sekä niitä palvelevia kauppiastaloja. Tiereitti, nykyinen Kōjimachi-ōdōri tai Shinjuku-dōri, jatkui pitkälle Shinjukuun päin ja liittyi lopulta Kain provinssiin johtaneeseen Kōshū-kaidō-tiehen. Tähän aikaan Kōjimachiin kuului jopa 13 osa-aluetta (chōme), ja kaupunginosa ulottui nykyistä lännemmäksi Edon linnan uloimman vallihaudan ja Yotsuyan portin länsipuolelle. Kōjimachista tuli Edo-kaudella yksi kaupungin tärkeimmistä kauppiasalueista Nihonbashin ohella.
Nimen Kōjimachi alkuperästä on erilaisia teorioita. Sana kōji (麹) merkitsee kirjaimellisesti riisin tai viljatuotteiden fermentoinnissa muodostuvaa ainetta. Edo-kaudella kaupunginosan itäreunalla sijaitsikin sotilashallinnolle kōjia tuottanut liike, mutta nimi saattaa olla peräisin myös siitä, että alueelta johti vanhastaan tie Fuchūhun eli Musashin provinssin pääkaupunkiin (国府, kokufu). Tällöin nimi merkitsisi pääkaupunkiin johtavaa tietä (国府路, kōji). Myöhemmin nimi yhdistettiin kōjin tuotantoon ja alueen kauppiaihin.
Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla daimioiden asuinrakennukset ja monet kauppaliikkeet hävisivät kaupunginosasta, joka alkoi kehittyä yläluokkaiseksi asuinalueeksi. Kun Tokion kaupunki jaettiin 15 suuralueeseen vuonna 1878, perustettiin myös Kōjimachin mukaan nimetty Kōjimachi-ku eli Kōjimachin suuralue. Toisen maailmansodan jälkeen se liitettiin kuitenkin Kandan suuralueen kanssa yhteen nykyiseksi Chiyodan erillisalueeksi. Sittemmin alueelle on rakennettu moderneja toimisto- ja liikerakennuksia.