stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Aleksandrov

| Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov |
| --- | --- |
 Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1883 Plahino, Mihailovskin piirikunta, Rjazanin maakunta, Rjazanin alue, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. heinäkuuta 1946 (63 vuotta) Berliini, Saksa
Kansalaisuus:  neuvostoliittolainen
Ammatti:  sotilas, kuoronjohtaja, säveltäjä, musiikin professori
Muut tiedot
Aktiivisena:  1918–1946
Merkittävät teokset: Neuvostoliiton hymnin säveltäjä
Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov (ven. Алекса́ндр Васи́льевич Алекса́ндров; 13. huhtikuuta (J: 1. huhtikuuta) 1883 Plahino – 8. heinäkuuta 1946 Berliini) oli neuvostoliittolainen sotilas ja säveltäjä.
Vuonna 1909 Aleksandrov aloitti opinnot Moskovan konservatoriossa, mistä hän valmistui vuonna 1918. Myöhemmin hän toimi konservatoriossa opettajana ja myöhemmin Puna-armeijan kuoron johtajana. Puna-armeijan kuoron kanssa hän kiersi ympäri Neuvostoliittoa.
Aleksandrov pääsi Stalinin suosioon ja sävelsi tämän henkilökohtaisesta määräyksestä toisen maailmansodan aikana useita isänmaallisia marsseja. Hän sävelsi Stalinin kehotuksesta Neuvostoliitolle myös uuden kansallishymnin, Neuvostoliiton hymnin, johon sanat laati lastenkirjailija Sergei Mihalkov.
Elämä

Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov, joka tunnetaan nimellä Saša, syntyi 13. huhtikuuta Plahinossa. Poikana hänen laulunsa oli niin vaikuttava, että hän matkusti Pietariin tullakseen kuoropojaksi Kazanin katedraalissa. Hän opiskeli sävellystä Pietarissa ja Moskovassa, jossa hänesta lopulta tuli musiikin professori vuonna 1918 ja kuoronjohtaja Kristus Vapahtajan katedraalissa Moskovassa. Hän oli kuoronjohtajana vuosina 1918-1922.
Aleksandrov perusti Puna-armeijan kuoron ja orkesterin ja hän oli useita vuosia sen johtajana. Hänen kuoronsa esiintyi menestyksekkäästi Pariisissa vuonna 1937 pidetyssä konsertissa, ja vuonna 1942 Stalin antoi hänelle ja sanoittajalle Sergei Mihalkoville tehtäväkseen kirjoittaa uuden kansallislaulun Neuvostoliitolle. Kansallislaulu hyväksyttiin virallisesti 1. tammikuuta 1944. Se oli erittäin suosittu ja sitä käytettiin vuoteen 1991 jolloin Neuvostoliitto hajosi. Siitä tuli myöhemmin vuonna 2000 Venäjän kansallislaulu johon Mihalkov kirjoitti uudet sanat.
Aleksandrov sävelsi kuuluisan kappaleen Svjaštšennaja voina josta tuli Neuvostoliiton ja Venäjän virallinen marssi.
Aleksandrov kuoli 8. heinäkuuta 1946 ollessaan kiertueella Berliinissä, jotkut lähteet sanovat, että hän oli palaamasta Saksasta.lähde?
Aiheeesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Aleksandrov Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Europeana  SNAC  IdRef
Seki Takakazu

Seki Takakazu (jap. 関孝和; noin 1640–1708), myös Seki Kōwa (jap. 関孝和), oli japanilainen matemaatikko ja kirjailija.
Seki oli tärkeimpiä japanilaisen matematiikan eli wasanin kehittäjiä. Hän löysi ja jalosti edelleen matemaattista osaamista vanhoista kiinalaisista lähteistä.
Hän vietti pääosan urastaan Kōfun seudulla palvellen Tokugawan sukua hallintovirkamiehenä ja kirjanpitäjänä.
Yksi tärkeimmistä Sekin saavutuksista oli matemaattisen merkintätavan kehittäminen. Kiinalaisten merkintätapa kattoi vain yhtälöt, joissa oli yksi tuntematon; Seki kehitti menetelmän ilmaista useiden tuntemattomien tekijöiden yhtälöitä ja yhtälöryhmiä. Näitä hän käytti esimerkiksi monikulmioiden pinta-alan määrittämiseen.
Seki löysi Bernoullin luvut ennen Jacob Bernoullia. Hän tutki yhtälöitä joilla oli positiivisia ja negatiivisia juuria, mutta ei tuntenut kompleksilukujen käsitettä. Hän ratkaisi kolmannen asteen yhtälön  30+14x-5x^{2}-x^{3}=0 vuonna 1685, sata vuotta ennen kuin William Horner julkaisi ratkaisunsa käyttäen samantapaisia menetelmiä. Hornerin menetelmäksi nykyään nimitetty polynomiyhtälöiden likimääräinen ratkaisutapa tosin tunnettiin jo aiemmin: Kiinassa se on ilmeisesti tunnettu 1200-luvulla, arabialaisessa matematiikassa 1400-luvulla ja Euroopassa 1600-luvulla.
Seki eli samaan aikaan kuin Isaac Newton Englannissa ja Leibniz Saksassa. Hän kehitti samankaltaisia menetelmiä kuin nämä, ilmeisen riippumattomasti, sillä ei ole voitu osoittaa minkäänlaista tietojenvaihtoa hänen ja eurooppalaisten kollegoiden välillä. On sanottu, että wasan ja differentiaali- ja integraalilaskenta kehittyivät samalle tasolle, mutta eri konseptien pohjalta.
Marlboro Classics

| Marlboro Classics |
| --- | --- |
Perustettu:  1987
Kotipaikka:  Italia
Tuotteet:  vaatteet, kengät, asusteet
Liikevaihto:  170 miljoonaa € (2008)
Kotisivu:   Marlboro Classics
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marlboro Classics on italialainen muotitalo. Brändi on perustettu 1980-luvulla, ja se on osa italialaista Valentino Fashion Groupia.
Mazda CX-3

| Mazda CX-3 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Thaimaa
Valmistaja:  Mazda
Valmistusvuodet:  2014–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Mazda2 (DJ)
Iskutilavuus:  1,3–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Mazda CX-3 on Mazdan vuodesta 2014 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Mazda2:een. Se esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2014. CX-3 sijoittuu mallistossa suuremman CX-30:n alapuolelle.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä CX-3 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Facelift-mallin Mazda CX-3.
Vuonna 2018 etupuskuria ja LED-takavaloja muotoiltiin uudelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mazda CX-3 Wikimedia Commonsissa
Fendi

Fendi on italialainen muotitalo, joka perustettiin nahka- ja turkisliikkeenä Roomassa vuonna 1918. Fendi suunnittelee vaatteita, hajuvesiä, asusteita sekä myös huonekaluja. Fendi tunnetaan kuitenkin parhaiten "baguette"-käsilaukuistaan. Yrityksen taiteellisena johtajana toimi Karl Lagerfeld.
Fendin perusti Adele Casagrande, joka naimisiin mentyään 1925 vaihtoi kaupan nimen miehensä Edoardo Fendin mukaan Fendiksi. Liike menestyi hyvin, ja uusi kauppa avattiin Via Piavelle vuonna 1932. Pariskunnan viisi tytärtä ovat jo nuoresta työskennelleet yrityksessä.
Fendi lanseerasi ensimmäisen hajuvetensä, Fendi for Women -tuoksun, vuonna 1986. Myöhemmin tarjontaa on laajennettu miestentuoksujen Fendi Uomo (1988) ja Theorema Uomo (2001) sekä naisille suunnattujen tuoksujen Fantasia (1996) ja Celebration (2005) myötä.
Fendin omistaa luksusmerkkituotteistaan tunnettu ranskalainen LVMH.
Kia Stonic

| Kia Stonic |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2017–
Muut nimet:  Kia KX1
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai i20 (GB) Kia KX Cross Kia Rio (YB)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia GB
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Kia Stonic on Kia Motorsin vuodesta 2017 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Kia Rioon. Se kilpailee samassa kokoluokassa muun muassa Nissan Juken kanssa. Kiinassa mallia myydään nimellä Kia KX1.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Stonic sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorit ovat turboahdettu 1,0-litrainen (118 hv) ja vapaasti hengittävä 1,4-litrainen (98 hv). Lisäksi saatavana on 1,6-litrainen (108 hv) dieselmoottori.
Syksyllä 2020 muun muassa Stonicin ajovaloihin tehtiin pieniä muutoksia. Sisällä auto sai suuremman kahdeksantuumaisen näytön.
Facelift-mallin Kia Stonic.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kia Stonic Wikimedia Commonsissa
Luciano Soprani

Luciano Soprani (1946 – 23. lokakuuta 1999) oli italialainen muotisuunnittelija. Hän loi mainetta räätälöidyillä miesten puvuilla ja värikkäillä silkki-iltapuvuilla.
Luciano Soprani opiskeli ensin maataloutta mutta 1967 hän aloitti uran muotialalla, Max Maran muotitalon suunnittelijana. 1974 hän saapui pysyvästi Milanoon ja siirtyi suunnittelemaan useille tunnetuille muotitaloille kuten Gucci, Basile, Heliette ja Nazareno Gabrielli.
1982 Luciano Soprani perusti Milanoon omaa nimeään kantavan muotihuoneen ja samana vuonna hän esitteli ensimmäisen oman kokoelmansa. Sopranin muotitalo on edelleen toiminnassa.
Luciano Soprani kuoli vain 53-vuotiaana kurkkusyöpään.
Suomen YK-liitto

Suomen YK-liitto on vuonna 1954 perustettu yhdistys, joka tekee tunnetuksi ja tukee Yhdistyneiden kansakuntien toimintaa ja periaatteita sekä pyrkii edistämään rauhaa ja ihmisoikeuksia maailmassa.
YK-liiton toiminnassa on mukana yli 60 muuta suomalaista kansalaisjärjestöä, esimerkiksi paikallisjärjestöjä. YK-liitto ei ole virallisesti osa Yhdistyneitä kansakuntia.
Historia

Suomen YK-liitto perustettiin 29. marraskuuta 1954, noin vuosi ennen Suomen hyväksymistä YK:n jäseneksi vuonna 1955. Liitto keskittyi toimintansa alkuvuosina tiedottamaan YK:n periaatteista ja päätöksistä.
Perustamisestaan lähtien YK-liiton toiminnassa on ollut mukana lukuisia jäsen- ja paikallisyhdistyksiä. YK-liiton perustana toimi 15 järjestöä, muun muassa Suomen Punainen Risti, Suomen Työnantajain Keskusliitto ja Lastensuojelun Keskusliitto. Poliittisten organisaatioiden liittyminen liiton jäseniksi sallittiin vuonna 1967. Nykyään Suomen YK-liiton toiminnassa on mukana yli 60 suomalaista järjestöä.
Vuonna 1974 YK-liiton hyväksymän muistion myötä järjestö on ottanut osaa yhteiskunnassa käytäviin keskusteluihin. Muistiossa YK-liitto totesi toimintansa olevan poliittista, mutta samalla poliittisesti sitoutumatonta. Tästä lähtien järjestö on ollut aktiivisesti mukana muun muassa aseistariisunnan, ympäristö- ja kehityspolitiikan sekä sosiaalisen kehityksen edistämisessä.
Organisaatio

Suomen YK-liitto toimii jaetussa toimistotilassa Helsingin Siltasaaressa, Globaalikeskukseksi kutsutussa järjestöjen työtilassa. Vakituisen henkilökunnan lisäksi liitossa työskentelee vaihtuvia harjoittelijoita sekä siviilipalvelusmiehiä.
Liiton toiminnasta päättää vuosittaisessa syyskokouksessa valittava kaksivuotinen hallitus. Hallitus koostuu puheenjohtajasta, kahdesta varapuheenjohtajasta sekä kuudesta kymmeneen muusta jäsenestä ja heidän varajäsenistään.
Puheenjohtajat ja pääsihteerit

| --- | --- |
 Puheenjohtajat: Niilo A. Mannio 1954–1956  Tuttu Tarkiainen 1957–1959  Tauno Suontausta 1960–1966  Voitto Saario 1967–1968  Ulf Sundqvist 1969–1970  Inkeri Airola 1971–1973  Helvi Saarinen 1974–1979  Raimo Väyrynen 1980–1985  Kari Kinnunen 1986  Kimmo Kiljunen 1987–1990  Ensio Siilasvuo 1991–1992  Matti Vanhanen 1993–1996  Sirpa Pietikäinen 1997–2007  Jutta Urpilainen 2008–2009  Antti Kaikkonen 2010–2011  Sofia Vikman 2012–2013  Ilkka Kantola 2014–2015  Katri Kulmuni 2016–2017  Tytti Tuppurainen 2018–2019  Saara-Sofia Sirén 2020–2021 :  Pääsihteerit / toiminnanjohtajat: Leo A. Kaukiala 1957–1961  Jaakko Ilvessalo 1961–1963  Hilkka Pietilä 1963–1990 (vt. Jaana Palojärvi 1989–1990)  Marja-Liisa Kiljunen 1991–1993 (vt. Yrsa Wirtanen 2.3.1993–31.7.1993)  Juha Eskelinen 1993–2000  Rauno Merisaari 2000–2003 (vt. Jarmo Ainasoja 15.7.2002–30.4.2003)  Helena Laukko 2003–
Toiminta

Suomen YK-liiton toiminta jakautuu tiedotukseen, koulutukseen ja poliittiseen vaikuttamiseen. Tiedotuksen osalta liitto jatkaa alkuperäistä toimenkuvaansa, eli Yhdistyneiden kansakuntien toiminnasta tiedottamista YK-liiton kotisivujen sekä liiton tuottaman materiaalin avulla. Liitto esimerkiksi uutisoi ajankohtaista Yhdistyneiden kansakuntien työhön liittyvistä asioista sekä tuottaa opaskirjoja YK:n toiminnasta.
YK-liitto tekee myös paljon yhteistyötä suomalaisten koulujen kanssa. Liiton tavoitteena on kouluttaa opettajia ja oppilaita YK:n toiminnan tärkeydestä ja yksityiskohdista. Erityisesti kouluja varten tuotetun aineiston lisäksi YK-liitto järjestää oppilaille esimerkiksi Malli-YK -kokouksia, joissa oppilaat saavat simuloida eri YK:n päättävien elinten istuntoja.
Vuonna 1974 hyväksytyn muistion mukaisesti Suomen YK-liitto yrittää myös vaikuttaa etenkin valtion YK-politiikkaan. Liitto järjestää seminaareja joissa poliittiset vaikuttajat pääsevät jakamaan näkemyksiään, esimerkiksi ympäristö-asioista. Tämän lisäksi YK-liitto laatii kannanottoja ja lausuntoja ajankohtaisiin aiheisiin liittyen.
Suomen YK-liiton vuosille 2010–2015 laaditussa strategiassa järjestön toiminta-ajatus ja –muodot määritellään seuraavalla tavalla:
»Liiton tarkoituksena on valtakunnallisena keskusjärjestönä tehdä tunnetuksi Yhdistyneiden kansakuntien päämääriä ja periaatteita sekä tukea järjestön toimintaa ja siten edistää kansainvälistä yhteisymmärrystä ja kansojen rauhanomaista yhteistoimintaa. Tarkoituksensa toteuttamiseksi liitto kouluttaa, iedottaa, julkaisee, vaikuttaa ja ottaa kantaa. Liitto tukee samaa tarkoitusta toteuttavien paikallisten rekisteröityjen YK-yhdistysten toimintaa. Toimintansa tukemiseksi liitto voi järjestää arpajaisia, keräyksiä, ottaa vastaan lahjoituksia ja testamentteja sekä omistaa toimintaansa varten tarpeellista kiinteää omaisuutta.»
Kirjallisuutta

Leisma, Inka (toim.): Yhdistyneet kansakunnat: järjestelmä ja toiminta yksissä kansissa.  Suomen YK-liitto, 2009.  ISBN 978-952-9694-73-0
Vass, Teemu (toim.): YK-opas: Mihin YK:ta tarvitaan?  Suomen YK-liitto, 2007.  ISBN 978-952-9694-57-0
Allahwerdi, Helena ym.: Maailmankansalaisen käsikirja: Opas maailmankansalaisen kypsyyskokeen suorittajille.  (Työryhmä: Helena Allahwerdi ym. Toimittaja: Pauliina Parviainen)  Helsinki:  Suomen YK-liitto, 1995.  ISBN 952-9694-16-4
Aiheesta muualla

http://www.ykliitto.fi
http://www.ykliitto.fi/tuotteet/aineistot (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.globalis.fi
SEAT Altea

| SEAT Altea |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2004–2015
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Muotoilija:  Walter de’Silva
Seuraaja:  SEAT Ateca
Teknisesti samankaltaisia:   A5-pohjalevyn mallit * Audi A3 (Typ 8P) Audi TT (Typ 8J)  Audi Q3 (Typ 8U)  SEAT León (Typ 1P)  SEAT Toledo (Typ 5P)  Škoda Octavia (Typ 1Z)  Škoda Yeti  Volkswagen Beetle (A5)  Volkswagen Caddy (Typ 2K)  Volkswagen Eos  Volkswagen Golf V  Volkswagen Golf VI  Volkswagen Golf Plus  Volkswagen Jetta V  Volkswagen Jetta VI  Volkswagen Scirocco (2008)  Volkswagen Tiguan I  Volkswagen Touran I  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A5
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel nestekaasu
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
SEAT Altea on SEATin vuosina 2004–2015 valmistama tila-automalli. Sen korvasi crossover-malli SEAT Ateca. Auto on nimetty Espanjassa sijaitsevan Altean kaupungin mukaan.
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Altea sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Altea esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Samana syksynä esiteltiin myös suurempi SEAT Toledo, joka on muotoilultaan hyvin samanlainen. Autot perustuvat samalle Volkswagen Groupin A5-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Golf V.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,6 8V (102 hv) ja 2,0 FSI (150 hv), jossa oli suorasuihkutus. Dieselmoottoreina olivat pumppusuutintyyppiset 1,9 TDI (105 hv) ja 2,0 TDI (140 hv).
SEAT Altea XL
Vuonna 2006 valikoimaan lisättiin 1,4 16V (85 hv), turboahdettu 2,0 TFSI (200 hv) ja 2,0-litraisen dieselin 170-hevosvoimainen versio. Pariisin autonäyttelyssä syksyllä esiteltiin pidennetty Altea XL -malli.
SEAT Altea Freetrack
Seuraavana vuonna markkinoille tuli myös XL:ään perustuva Altea Freetrack, jossa on korotettu maavara ja suuremmat mustat puskurit, joilla autosta on pyritty tekemään maastokelpoisempi. Se oli saatavana etu- tai nelivetoisena.
Loppuvuonna 2006 uutena moottorina mallistoon lisättiin turboahdettu 1,8 TSI (160 hv). Vuoden 2007 lopulla tuli markkinoille 1,4 TSI (125 hv).
Facelift-mallin SEAT Altea.
Vuonna 2009 Altea sai muun muassa uudenlaisen etupuskurin, ohjauspyörän ja sisustusmateriaalit. Uutena moottorina oli nestekaasua polttoaineenaan käyttävä versio 1,6-litraisesta. 2,0 TFSI:n teho nousi 211 hevosvoimaan ja 2,0 FSI poistui mallistosta. 1,9-litraisesta dieselistä tuli tarjolle 90-hevosvoimainen versio (105-hevosvoimainen poistui vuoden 2010 alussa) ja 2,0 TDI:n 170-hevosvoimainen versio muuttui yhteispaineruiskutteiseksi.
Vuoden 2009 lopulla esiteltiin yhteispaineruiskutteinen 1,6 TDI (105 hv). Seuraavan vuoden alussa 1,2 TSI (105 hv) korvasi 1,6-litraisen, josta jäi tarjolle ainoastaan nestekaasukäyttöinen versio. Syksyllä 1,9-litraisen TDI:n 90-hevosvoimainen tehoversio korvattiin samantehoisella 1,6 TDI:llä ja nyt myös 140-hevosvoimainen 2,0 TDI sai yhteispaineruiskutuksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Altea Wikimedia Commonsissa
SEATin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Arona  Ateca  Ibiza  León  Tarraco 
Entiset mallit:  124  124 Sport  127  128  131  132  133  600/800  850  1200 Sport  1400  1430  1500  Alhambra  Altea  Arosa  Córdoba  Exeo  Fura  Inca  Málaga  Marbella  Mii  Panda  Ritmo  Ronda  Toledo
Rovaniemen keskuskenttä

| Rovaniemen keskuskenttä |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Ruokasenkatu, 96100 Rovaniemi
Koordinaatit:  66°30′00″N, 25°43′18″E
Avattu:  1953
Remontoitu:  1982 2008–2015
Omistaja:  Rovaniemen kaupunki
Kenttä:  Lämmitetty tekonurmi
Arkkitehti:  Artto Palo Rossi Tikka Oy
Käyttäjät
 Rovaniemen Palloseura  FC Santa Claus AC  Rovaniemi Nordmen  FC Santa Claus Juniorit  Rovaniemi United  Rollon Pojat 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: n. 2 900 Pääkatsomo: 2 013  Aurinkokatsomo: n. 900 
Kentän mitat
 105 x 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rovaniemen keskuskentän vanha pääkatsomo vuonna 2012.
Rovaniemen Keskuskenttä on Rovaniemen keskustassa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1953. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan RoPS:in kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 2 900 katsojaa.
Historia

Keskuskenttä on avattu vuonna 1953 ja sitä piti alun perin alkaa kunnostaa syksyllä 2007. Rovaniemen kaupunki kuitenkin päätti siirtää remontin ainakin vuoteen 2008. Veikkausliigan puheenjohtaja Jan Walden ilmoitti, että jos RoPS nousisi Ykkösestä  liigaan, ei sille myönnettäisi enää poikkeuslupaa pelata liigan vähimmäsvaatimukset täyttämättömällä Keskuskentällä.
Vihdoin kesäkuussa 2008 kentällä alkoi remontti, jossa pystytettiin valomastot. Valot saatiin pystyyn hieman alkuperäisestä aikataulusta myöhässä, syyskuun alussa. Kesän 2009 aikana kentälle vaihdettiin tekonurmi ja rakennettiin uusi huoltorakennus. RoPS pelasi neljää viimeistä kotiottelua lukuun ottamatta muut kotiottelunsa evakossa Susivoudin kentällä. RoPS sai kolmesti peräkkäin poikkeusluvan pelata liigalisenssin ehtoja täyttämättömällä kentällä ja välttyi myös sanktioilta vaikka ei saanut valoja pystyyn määräaikaan, 24. elokuuta 2008, mennessä 75 000 euron sakon nojalla.
Kesällä 2015 valmistui uusi pääkatsomo. Avajaiset olivat 10.7.2015 ja avausotteluna oli Veikkausliigan sen hetken kärkikamppailu RoPS-HJK. Uuden katsomorakennuksen on suunnitellut Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka.
Ominaisuudet

Keskuskentällä on kolme ympäröivää juoksurataa ja etusuoralla vielä neljäs rata. Radat on päällystetty vihreällä kestopäällysteellä. Stadionilla on kesällä 2015 valmistunut uusi pääkatsomo 2 003 istumapaikalla sekä takasuoralla 800 hengen katettu katsomo. Kentällä on 1000 luxin valomastot, jotka pystytettiin alkusyksystä 2008. Keskustan luonnonnurmi korvattiin vuonna 2009 uudella tekonurmella, samalla kentälle asennettiin lämmitys. Kenttäremontin yhteydessä työmaalta löytyi sodanaikainen 105-millinen kranaatti.
Keskuskentällä pelataan myös FC Santa Clausin kotiottelut ja käydään yleisurheilukilpailuja. Kenttä on myös muiden jalkapallojuniorien, lähistön koulujen ja päiväkotien virkistyskäytössä. Kenttä on peruskorjattu vuonna 1982 ja se on kenttäolosuhteiltaan täysin modernisoitu vuonna 2009.
Ennätykset

Yleisöennätys, joka on 8 543 katsojaa, syntyi 4. marraskuuta 1987. RoPS kohtasi tuolloin Euroopan Cup-voittajien Cupissa albanialaisen KS Vllaznia Shkodërin. Kotimaisten sarjojen otteluiden suurin yleisömäärä on 5 471, joka kerääntyi lehtereille ottelussa RoPS - HJK vuonna 1981.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rovaniemen keskuskenttä Wikimedia Commonsissa
Veikkausliigan stadionit
Hietalahden jalkapallostadion
Kuopion keskuskenttä
Kupittaan jalkapallostadion
Lahden stadion
OmaSp Stadion
Oulunkylän jalkapallostadion
Raatin stadion
Tammelan stadion
Tammisaaren keskuskenttä
Tehtaan kenttä
Töölön jalkapallostadion
Wiklöf Holding Arena
Stand and Sing of Zambia, Proud and Free

Stand and Sing of Zambia, Proud and Free (”Nouse ja laula Sambiasta, ylpeänä ja vapaana”) tai bembaksi  ”Lumbanyeni Zambia” on Sambian kansallislaulu. Laulun sävel on eteläafrikkalaisen, xhosa-heimoon kuuluneen pastori Enoch Sontongan vuonna 1897 laatimasta virrestä ”Nkosi Sikelel' iAfrika” (”Jumala siunatkoon Afrikkaa”), joka on suosittu vapauslaulu kautta mustan Afrikan. Sontongan sävellys on nykyään kansallislaulu myös Tansaniassa, samoin se muodostaa osan Etelä-Afrikan kansallislaulusta. Vuonna 2005 Sambian naisasialiikkeen jäsenet ehdottivat, että laulun sanoissa esiintyvä kohta ”free men” (engl. vapaat miehet) muutettaisiin sukupuolineutraalimmaksi, mutta muutosehdotus hylättiin perinteisen näkemyksen mukaan kyseisen kohdan sisältävän myös naisten vaikutuksen.
Englantilaiset sanat
Kuoro (vain kolmannen säkeistön jälkeen)
Bembankieliset sanat
Kuoro (vain kolmannen säkeistön jälkeen)
Sass (aatelissuku)

Sass (Saß) on vanhaa aatelia oleva baltiansaksalainen suku.
Suvun kantaisänä pidetään Heinrich Sassia, joka on vanhin Baltiassa kyseistä nimeä kantanut henkilö. Hänelle luovutettiin vuonna 1453 Saarenmaalla sijainnut Kabbilin kartano. Suku naturalisoitiin Ruotsissa vuonna 1645 ja introdusoitiin Ruotsin Ritarihuoneeseen vuonna 1650 aatelisena sukuna numero 382. Suku sammui Ruotsissa vuonna 1874. Yksi suvun haaroista immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneeseen 30.1.1818 aatelisena sukuna numero 32. Se sammui 7.4.1825.
Perniön Melkkilän kartanon omistanut everstiluutnantti Henrik Sass oli maaherra Patrik Ogilwien (1606-1674) vävy.
Aiheesta muualla

Sass, aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto
Furla

Furla on italialainen yritys ja muotitalo, jonka on perustanut Furlanetton perhe vuonna 1927. Yritys on yhä perheen omistuksessa. Furla tuottaa tuotteita, joihin sisältyvät muun muassa käsilaukut, kengät, korut ja silmälasinkehykset.
Aiheesta muualla

Furlan verkkosivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Furla
Käännös suomeksi