stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
László Bogár
Elämäkerta

Bogár kävi peruskoulun ja toisen asteen koulutuksen Miskolcissa. Vuonna 1969 hän valmistui ylioppilaaksi György Kiliánin ranskalaisesta lukiosta. Vuonna 1973 hän suoritti korkea-asteen tutkinnon taloustieteessä Karl Marxin yliopiston taloustieteen laitoksella kansainvälisen kauppapolitiikan alalta. Hän asui Miskolcissa vuoteen 1986 työskennellen valtionhallinnossa. Samana vuonna hän valmistui tohtoriksi ja muutti perheineen Budapestiin. Vuosina 1990-1998 hän oli kansanedustaja. Vuodesta 1991 lähtien hän oli yleisen valtio-opin kandidaatti. Vuodesta 2002 lähtien hänestä tuli Gáspár Károlyin yliopiston dosentti, tehden perustutkimusta maailmanlaajuisen sähköjärjestelmään liittyen. Tunnustuksena työstään hän sai kaupungilta Pro Urbe -palkinnon 17. marraskuuta 2011.
Hän on naimisissa ja kahden lapsen isä.
Poliitikkona

Hänen poliittisen uransa aikana useat ihmiset liittyivät puolueeseen. Vuosina 1978-1989 hän oli jäsenenä Unkarin sosialistisessa työväenpuolueessa (MSZMP). Hän oli Unkarin demokraattisen foorumin (MDF) yksi perustajista. Hän on ollut puolueen jäsen vuoden 1988 syyskuusta lähtien ja osallistui puolueen talousohjelman laatimiseen. Vuoden 1990 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin MDF:n listalta Borsod-Abaúj-Zemplénin läänistä. Vuosina 1990 ja 1994 hän oli kansainvälisten taloussuhteiden ministeriön varaministeri. 1994 parlamenttivaaleissa hänet valittiin jälleen parlamenttiin. Vuonna 1996 Unkarin demokraattinen kansanpuolue (MDNP) yhdistettiin MDF:ään. Hänestä tuli valtioneuvoston varaministeri Fidesz-puolueen johtamassa hallituksessa vuosina 1998-2002, tullen Orbánin ensimmäisen hallituksen taloudellisen neuvottelukunnan jäseneksi.
Poliitikkona > Näkemys Euroopan pakolaiskriisistä

Yksityisomisteisen unkarilaisen Echo TV:n keskusteluohjelmassa 7.1.2016 Bogár väitti Euroopan pakolaiskriisin olevan "nimeltämainitsemattoman globaalin vallan" aiheuttama. Hänen mukaansa tuo voimakas taho yrittää tuhota eurooppalaiset. Hän arvio, että miljoonien ihmisten siirtäminen tuhansien kilometrien päästä suhteellisen lyhyessä ajassa vaatii vähintään kymmenen miljardin dollarin rahoituksen. Bogár arvioi turvapaikanhakijoiden suorittaman joukkoahdistelun Kölnissä Saksassa 1.1.2016 olleen vain pientä alkusoittoa sodaksi puhkeavasta pakolaiskriisistä.
Teoksia

A fejlődés ára (Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, 1983)
Kitörési kísérleteink (Közgazdasági és Jogi Könyvkiadó, 1989)
Bokros újratöltve (Kairosz, 2006)
Magyarország és a globalizáció (Osiris, 2006)
Hálózatok világuralma (Argumentum, 2008)
Örvényben (Kairosz, 2008) - Benkei Ildikóval közösen
Magyarország felszámolása (Kairosz, 2008)
Válság és valóság (Éghajlat, 2009) - Drábik Jánossal és Varga Istvánnal közösen
Idegrendszerváltás (Kairosz, 2009)
A rendszerváltás bukása (Kairosz, 2010)
Lefelé a létezés lejtőin (Kairosz, 2011)
Bogár-gyűjtemény (Kairosz, 2011)
Globalobüntiben (Kairosz, 2012)
Háború a nemzet ellen (Kairosz, 2012)
Globális örvénylések (Kairosz, 2013)
Háttér-képek (Kairosz, 2013)
László Bogár luennoi marraskuussa 2012
Lída Baarová

Baarová vuonna 1940
Ludmila ”Lída” Baarová (7. syyskuuta 1914 – 27. lokakuuta 2000) oli tšekkiläinen näyttelijä.
Baarová aloitti uransa kotimaassaan, jossa hän esiintyi esimerkiksi Otakar Vávran elokuvissa. Hän sai tarjouksen myös Hollywoodista.
Ura vei Baarován vuonna 1935 Saksaan, jossa hän loi maineen eksoottisena viettelijättärenä. Hän esiintyi useissa saksalaisissa elokuvissa kuten Barcarole (1935), Einer zuviel an Bord (1935), Verräter (1936), Isänmaan ystävät (Patrioten, 1937) ja Lepakon lumoissa (Die Fledermaus, 1937). Hänestä tuli natsipropagandan julistaja ja Joseph Goebbelsin rakastajatar. Paettuaan Saksasta vuonna 1941 Baarová jatkoi työtään kotimaassaan ja Italiassa. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai Tšekkoslovakiassa tuomion yhteistyöstään saksalaisten kanssa.
Baarová esiintyi julkisuudessa vielä 1990-luvulla. Hän kuoli Salzburgissa 86-vuotiaana. Hänen sisarensa oli 24-vuotiaana itsemurhan tehnyt näyttelijä Zorka Janů.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lída Baarová Wikimedia Commonsissa
Lída Baarová Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lucas (laulaja)

| Lucas Zischka |
| --- | --- |
 Lucas Ylex Popissa Lahdessa kesäkuussa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1999 (ikä 25) Espoo 
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lucas
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2015–)
Aiheesta muualla
www.lucaszmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lucas (oik. Lucas Zischka, s. 31. toukokuuta 1999 Espoo) on suomalainen laulaja ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa kultaa myyneillä singleillään ”Täydellisen epätäydellinen” ja ”Kauniita yhdessä”. Esikoisalbuminsa, Lucas, hän julkaisi 26. elokuuta 2016.
Zischka päätyi levyttäväksi artistiksi, kun musiikkituottaja Milos Rosas sattumalta kuuli hänen laulavan yläasteensa Matinkylän yläasteen musiikkiluokassa. Rosas kutsui Lucaksen studiolleen koelauluun, jonka myötä heidän yhteistyönsä alkoi. Myöhemmin tiimiin liittyi myös tuottaja Janne Huttunen.
Lucaksen isä on saksalainen ja äiti suomenruotsalainen. Hän on valmistunut ammattiopisto Prakticumista merkonomiksi.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Lucas |  Julkaistu: 26. elokuuta 2016  Formaatti: CD, digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Sony Music | 7  | kultalevy  |
| Eri planeetal |  Julkaistu: 5. maaliskuuta 2021   Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Sony Music | 33  |  |
Diskografia > EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
2.0:  Julkaistu: 4. toukokuuta 2018  Formaatti: digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Sony Music
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Lataus-lista | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Aurinkoo” | 2015 | — | — | — | Lucas |
| ”Täydellisen epätäydellinen” | 2015 | — | — | 17  | Lucas |
| ”Kauniita yhdessä” | 2016 | — | 8  | 64  | Lucas |
| ”101 prosenttia” (mukana Vilma Alina) | 2016 | 27  | 13  | 40  | Lucas |
| ”Jäätyy” | 2016 | — | — | 39  | Lucas |
| ”Sun takii” | 2016 | — | — | — |  |
| ”Nälkä” (mukana Gracias) | 2017 | — | — | — |  |
| ”Puhu mulle” | 2017 | — | — | — |  |
| ”Oh God” | 2018 | — | — | — |  |
| ”Kato mua” | 2018 | — | — | — | 2.0 |
| ”Sä oot mun crack” | 2018 | — | — | — |  |
| ”Kyyneleet tippuu” | 2019 | — | — | — | Eri planeetal |
| ”100 sydäntä” | 2019 | — | — | — |  |
| ”Veli sul on välii” | 2020 | — | — | — | Eri planeetal |
| ”Vihaisit mua” | 2020 | — | — | — | Eri planeetal |
| ”Mutsi ootsä ylpee” | 2020 | — | — | — | Eri planeetal |
Diskografia > Musiikkivideot

Aurinkoo (2015)
Täydellisen epätäydellinen (2015 – ohjaus Marek Sabogal)
Kauniita yhdessä (2016)
Sun takii (2016 – ohjaus Jaakko Jokela)
Oh God (2018 – ohjaus Jaakko Jokela)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Lê Công Vinh

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. joulukuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Quỳnh Lưu, Vietnam
Kansalaisuus:  Vietnam
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004-2008 2008-2012 2009 2012-2013 2013-2014 2013 2015–2016 | Song Lam Nghe An Hanoi T&T →Leixões Hanoi Song Lam Nghe An →Consadole Sapporo Becamex Binh Duong |  |
Maajoukkue
| 2004–2016 | Vietnam | 82 (50) |
Lê Công Vinh (s. 10. joulukuuta 1985 Quỳnh Lưu) on vietnamilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Lê debytoi Vietnamin maajoukkueessa 2004. Hän on pelannut 82 maaottelua ja tehnyt niissä 50 maalia.
Parma (täsmennyssivu)

Parma voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Maantiede

Italiassa:
Parma, kaupunki Italiassa
Parman maakunta
Parman herttuakunta, Parman alueella 1545–1802 ja 1814–1859 sijainnut valtio
Parma, Pojoen sivujoki Pohjois-Italiassa
Yhdysvalloissa:
Parma, Idaho
Parma, Michigan
Parma, kunta Michiganissa
Parma, Missouri
Parma, New York
Parma, Ohio
Parma Heights, Ohio
Muualla:
Parma, kaupunkimainen taajama Komin tasavallassa Venäjällä
Parma, kylä Tiibetissä
Henkilöitä

Anne Bourbon-Parma (1923–2016), ranskalaissyntyinen aatelisnainen, Romanian syrjäytetyn kuningas Mikael I:n puoliso, Romanian kruunaamaton kuningatar
Antero Parma, suomalainen teollisuussijoittaja
Jiří Parma (s. 1963), tšekkiläinen mäkihyppääjä
María Teresa de Borbón Parma, Marie-Thérèse de Bourbon (1933–2020), ranskalainen sosiologi, professori, tietokirjailija ja poliittinen aktivisti
Tula Parma, oik. Tuulikki Paananen (1915–1974), suomalainen elokuvanäyttelijä
Zita von Bourbon-Parma (1892–1989), Itävalta-Unkarin keisarin Kaarle I:n puoliso
Muita merkityksiä

Parman kartusiaaniluostari, Stendhalin vuonna 1839 kirjoittama romaani
parma, roomalainen kilpi
Prosciutto eli parmankinkku
Parmigiana, ruokalaji
Parma, yksi J. R. R. Tolkienin kehittämien tengwar-aakkosten kirjaimista
Parma, planeetta Phantasy Star -sarjan mytologiassa
Muita merkityksiä > Urheiluseuroja

Parma FC, jalkapallojoukkue Parmasta
Liedon Parma, suomalainen urheiluseura
MS Parma, suomalainen suunnistuksen edustusseura
Muita merkityksiä > Biologia

Parma, kalasuku
Parmavallabi, kengurulaji
Muita merkityksiä > Talous

Parma Oy, suomalainen rakennustuotevalmistaja.
Parma-keittiöt, yksi Novart Oy:n keittiökalustemerkeistä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Parma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1950–1960-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1950-1960. Luettelossa on Dwight D. Eisenhowerin (1953–1961), John F. Kennedyn (1961–1963) ja Lyndon B. Johnsonin (1963–1969) ulkomaanmatkat.
John F. Kennedyn ulkomaanmatkat

John F. Kennedy teki presidenttikaudellaan 16 ulkomaanmatkaa.
| Ajankohta | Valtio | Kaupungit joissa vieraili  | Vierailun status |
| --- | --- | --- | --- |
| 16.–18.5.1961 |  Kanada | Ottawa | Valtiovierailu. Tapaaminen Kanadan kenraalikuvernöörin Georges Vanierin kanssa. Puhe Kanadan parlamentissa. |
| 31.5.–3.6.1961 |  Ranska | Pariisi | Valtiovierailu. Puhe Pohjois-Atlantin neuvostossa. Ranskan presidentin Charles de Gaullen tapaaminen. |
| 3.–4.6.1961 |  Itävalta | Wien | Tapaaminen Itävallan liittopresidentin Adolf Schärfin kanssa. Tapaaminen Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin kanssa Yhdysvaltain suurlähetystössä. |
| 4.–5.6.1961 |  Britannia | Lontoo | Yksityinen vierailu. Tapaaminen Britannian kuningatar Elisabeth II:n ja Britannian pääministerin Harold Macmillanin kanssa. |
| 16.–17.12.1961 |  Venezuela | Caracas | Tapaaminen Venezuelan presidentin Rómulo Betancourtin kanssa. |
| 17.12.1961 |  Kolumbia | Bogota | Tapaaminen Kolumbian presidentin Alberto Lleras Camargon kanssa. |
| 21.–22.12.1961 |  Bermuda | Hamilton | Tapaaminen Britannian pääministeri Harold Macmillanin kanssa. |
| 29.6.–1.7.1962 |  Meksiko | México | Valtiovierailu. Tapaaminen Meksikon presidentin Adolfo López Mateosin kanssa. |
| 18.–21.12.1962 |  Bahama | Nassau | Neuvottelut Britannian pääministeri Harold Macmillanin kanssa. Nassaun sopimuksen neuvottelut ydinasepuolustuksesta. |
| 18.–20.11.1963 |  Costa Rica | San Jose | Amerikan valtioiden järjestön konferenssi |
| 23.–25.6.1963 |  Saksan liittotasavalta | Bonn, Köln, Frankfurt am Main ja Wiesbaden | Tapaaminen Saksan liittokanslerin Konrad Adenauerin kanssa. |
| 26.6.1963 |  Saksan miehitysvyöhykkeet  | Länsi-Berliini | Kuuluisa puhe Schönebergin raatihuoneella: ”Ich bin ein Berliner”. |
| 26.–29.6.1963 |  Irlanti | Dublin, Wexford, Cork, Galway ja Limerick | Puhe Irlannin Oireachtasissa |
| 29.–30.6.1963 |  Britannia | Chelwood Gate | Epävirallinen tapaaminen Britannian pääministeri Harold Macmillanin kanssa. |
| 1.–2.7.1963 |  Italia | Rooma ja Napoli | Tapaaminen Italian presidentin Antonio Segnin kanssa. |
| 2.7.1963 |  Vatikaanivaltio | Rooma | Audienssi paavi Paavali VI:n kanssa |
Kennedy ja Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov Wienissä vuonna 1961.
Kennedy, Jacqueline Kennedy, kuningatar Elisabet II ja prinssi Philip Buckinghamin palatsissa vuonna 1961.
Kennedy Méxicossa vuonna 1962
Kennedy puhumassa Länsi-Berliinissä vuonna 1963
Kennedy ja paavi Paavali VI Vatikaanissa vuonna 1963
Maailman ympäri

| Maailman ympäri |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnusteksti.
Tyyli:  visailuohjelma
Kestoaika:  45 minuuttia
Pääosissa:  Simo Frangén (juontaja)
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  22. tammikuuta 2000 – 2004
Tuotanto
Tuottaja(t):  Saku Tuominen Juha Tynkkynen
Tuotantoyhtiö(t):  Broadcasters
Seuraaja:  SF-studio
Aiheesta muualla
IMDb 
Maailman ympäri oli suomalaisen Broadcasters-tuotantoyhtiön tuottama maantietoaiheinen visailuohjelma, jota esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2000–2004. Ohjelmaa tehtiin sen elinkaaren aikana yhteensä 218 jaksoa. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén. Ohjelmaa seurasi loka-marraskuussa 2000 527 000 yli 10-vuotiasta katsojaa. Veikkaus julkaisi vuonna 2000 ohjelmaan liittyen Maailman ympäri -onnenpelin, jota pystyi pelaamaan valmiskupongilla tai pikapelinä.
Formaatti

Jokaisessa ohjelmassa esiintyi neljä kilpailijaa, joista kaksi oli julkisuuden henkilöitä. Heille esitettiin maantietoaiheisia tietokilpailukysymyksiä. Pääpalkintona ohjelmassa oli maailmanympärimatka.
Ohjelmassa varsinaisen visailun lisäksi juontaja Frangén piti usein humoristia juontoja. Jokainen ohjelma päättyi Frangenin sanoihin: "Minä olen teidän matkaoppaanne Simo Frangén, ja minä en lähde matkalle maailman ympäri, minä lähden Tampereelle. Moi!"
Ohjelman pohjalta julkaistiin vuonna 2001 tietokilpailuaiheinen kirja Maailman ympäri maisteri Frangénin siivellä.
Luottamus (elokuva)

| Luottamus |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Viktor Tregubovitš, Edvin Laine
Käsikirjoittaja:  Mihail Šatrov Vladlen Loginov Väinö Linna (dialogi)
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Georgi Sviridov
Kuvaaja:  Dmitri Mešijev
Leikkaaja:  Margarita Sadrina
Pääosat:  Kirill Lavrov Vilho Siivola Yrjö Tähtelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi, Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy & Lenfilm
Levittäjä:  Fenno-Filmi
Ensi-ilta:   20. elokuuta 1976
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  Suomi ja venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luottamus (ven. Доверие, Doverije) on suomalais-neuvostoliittolainen historiallinen poliittinen draamaelokuva vuodelta 1976. Se kuvaa Suomen itsenäisyyden tunnustamiseen vuonna 1917 johtaneita tapahtumia ja erityisesti neuvostojohtaja Vladimir Leninin roolia niissä. Elokuvan tuottivat Fennada-Filmi ja neuvostoliittolainen Lenfilm. Sen ohjasivat Edvin Laine ja Viktor Tregubovitš. Päärooleissa ovat Kirill Lavrov ja Vilho Siivola. Elokuvan juoni pohjautuu pääosin todellisiin historiallisiin tapahtumiin, joita on kuitenkin dramatisoitu.
Aloite elokuvaan tuli Fennada-Filmin toimitusjohtaja Mauno Mäkelältä, mutta lopullisen käsikirjoituksen laativat neuvostoliittolaiset Mihail Šatrov ja Vladlen Loginov. Käsikirjoitus hyväksyttiin vuonna 1974 Moskovan Marxismi-leninismin instituutissa, ja kirjailija Väinö Linna muokkasi käännöksen pohjalta suomenkielisen dialogin. Suomen opetusministeriö tuki elokuvan tuotantoa yli kahden miljoonan markan lainalla, jonka käyttöä valvoi kansliapäällikkö Jaakko Nummisen johtama työryhmä. Pelkästään suomalaisen osapuolen kustannukset tekivät Luottamuksesta siihen mennessä kalleimman suomalaisen elokuvan.
Edvin Laine sai elokuvasta valtion elokuvataiteilijapalkinnon, ja Vilho Siivola sai parhaan miesnäyttelijän Jussi-palkinnon. Vuoden 1977 Riian elokuvafestivaalilla Luottamukselle ojennettiin tuomariston erikoispalkinto taiteellisista ansioista kuvattaessa rauhanomaisen rinnakkaiselon alkuvaiheita kahden naapurimaan välillä.
Luottamusta esitettiin valmistuttuaan koulunäytöksissä opetuselokuvana, mutta elokuvateattereissa se ei menestynyt kovin hyvin. Nykyisen yleisen käsityksen mukaan se edustaa vahvasti suomettumisen ajan henkeä. Varsinkin myöhemmän ajan arvioissa Luottamusta on pidetty elokuvallisesti kehnona.
Juoni

Luottamuksen tarina sijoittuu joulukuun loppuun 1917, jolloin Suomen valtuuskunta on matkannut Pietariin hakemaan tunnustusta maan itsenäisyydelle. Suomen pääministeri P. E. Svinhufvud joutuu päättämään, hakeako itsenäisyyden tunnustus bolševikkien hallitukselta, ja bolševikkijohtaja V. I. Lenin joutuu vastaavasti valitsemaan, tunnustaako porvarillisen Suomen itsenäisyys. Pääosa juonesta muodostuu takaumakohtauksista, jotka kuvaavat toisaalta Suomen autonomia- ja itsenäisyyskamppailun keskeisiä tapahtumia ja toisaalta Leninin kansallisuuspolitiikan ja henkilökohtaisen Suomen-suhteen muotoutumista vuosina 1899–1917. Elokuvan loppuun on liitetty pätkä uutisfilmiä vuoden 1975 Helsingin ETYK-kokouksesta.
Elokuvassa nähdään muun muassa seuraavat historialliset tapahtumat: suurta adressia tuova suomalainen lähetystö torjutaan Pietarissa vuonna 1899; Eugen Schauman ampuu kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin vuonna 1904; Lenin vaeltaa Turun saaristossa heikoilla jäillä paetessaan Suomesta vuonna 1907; Vladimir Puriškevitš huudahtaa Venäjän duumassa ”Finis Finlandiae!” vuonna 1910; puhemies Svinhufvudin johtama eduskunta kieltäytyy hyväksymästä yleisvaltakunnallista lainsäädäntöä vuonna 1910; puhemies Kullervo Mannerin johtama eduskunta kokoontuu hajotuskäskyä uhmaten syksyllä 1917; Lenin piileskelee Helsingissä Kustaa Rovion luona syksyllä 1917; Kullervo Manner, Yrjö Sirola ja K. H. Wiik käyvät Leninin puheilla joulukuussa 1917; Leninin hallitus antaa itsenäisyyden tunnustamisasiakirjan Svinhufvudin valtuuskunnalle joulukuussa 1917.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kirill Lavrov  | … |  V. I. Lenin, kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja   |
|  Vilho Siivola  | … |  P. E. Svinhufvud, senaatin puheenjohtaja   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  Carl Enckell, senaattori, ministerivaltiosihteeri   |
|  Yrjö Paulo  | … |  Gustaf Idman, valtiosihteeri, Suomen edustaja Pietarissa   |
|  Margarita Terehova  | … |  Aleksandra Kollontai, kansankomissaari   |
|  Esa Saario  | … |  Kullervo Manner, sosiaalidemokraattien johtaja   |
|  Jarno Hiilloskorpi  | … |  Yrjö Sirola, sosiaalidemokraattien johtaja   |
|  Oleg Jankovski  | … |  Georgi Pjatakov, bolševikkijohtaja   |
|  Viktor Tregubovitš  | … |  Vladimir Smirnov, Suomessa vaikuttanut bolševikki   |
|  Leonhard Merzin  | … |  Jukka Rahja, Pietarissa vaikuttanut suomalainen bolševikki   |
|  Antonina Šuranova  | … |  Rosa Luxemburg, saksalainen sosialistijohtaja   |
|  Igor Dmitrijev  | … |  Vladimir Bontš-Brujevitš, kansankomissaarien neuvoston kansliapäällikkö   |
|  Jussi Jurkka  | … |  Gunnar Castrén, suomalainen sortovuosien aktivisti   |
|  Eero Salmi  | … |  Kustaa Rovio, bolševikkeja tukenut Helsingin poliisipäällikkö   |
|  Vladimir Tatosov  | … |  Jakov Sverdlov, kansankomissaari   |
|  Aleksei Eiboženko  | … |  Nikolai Krylenko, kansankomissaari   |
|  Leonid Nevedomski  | … |  Pokrovski, vasemmistolainen edustaja duumassa   |
|  Vjatšeslav Vasiljev  | … |  kreivi Wilhelm von Mirbach, Saksan edustaja Pietarissa   |
|  Juri Demitš  | … |  tsaari Nikolai II   |
|  Afanasi Kotšetkov  | … |  Maksim Gorki, kirjailija   |
|  Matti Ranin  | … |  konsuli Eugen Wolff, vuoden 1899 suuren lähetystön jäsen   |
|  Pauli Rinne  | … |  Victor Napoleon Procopé, vuoden 1899 ministerivaltiosihteeri   |
|  Göran Schauman  | … |  Eugen Schauman, salamurhaaja   |
|  Innokenti Smoktunovski  | … |  kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov   |
|  Olavi Tuomi  | … |  kievarinpitäjä Kalle Fredriksson   |
|  Raili Kostia  | … |  Aino Ackté, laulajatar   |
|  Aune Ollila  | … |  nainen Castrénin kutsuilla   |
|  Aarne Laine  | … |  maisteri Ludvig Lindström   |
|  Aarno Sulkanen  | … |  mies Castrénin kutsuilla   |
|  Ismo Kallio  | … |  mies Castrénin kutsuilla   |
|  Risto Mäkelä  | … |  puhuja työväen mielenosoituksessa Senaatintorilla   |
|  Irina Mirošnitšenko  | … |  Marija Andrejeva, näyttelijä   |
|  Anatoli Solonitsyn  | … |  Botšasnikov   |
|  Riina Ahonen  | … |  Bobrikovin tytär   |
|  Jevgenija Vetlova  | … |  Smolnassa vieraileva kreivitär   |
|  Lev Durov  | … |  Ohranan agentti junassa   |
|  Raimo O. Niemi  | … |  tulkki Mannerin ja Leninin keskustelussa   |
|  Veikko Uusimäki  | … |  pitkä mies junassa   |
|  Mauno Mäkelä  | … |  vuoden 1905 suomalainen senaattori   |
Kirjallisuutta

Öhman, Mia: ”Luottamus – kinoleninianaa parhaasta päästä”. Filmihullu 6/2017.
Aiheesta muualla

Yhteistyöelokuva ”Luottamus”  Ylen Elävä arkisto
Elokuvan nimiplanssi.
Maailman ympäri 80 päivässä (vuoden 1956 elokuva)

| Maailman ympäri 80 päivässä> Around the World in 80 Days |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Anderson
Käsikirjoittaja:  James Poe John Farrow S. J. Perelman
Perustuu:  Jules Vernen romaaniin Maailman ympäri 80 päivässä
Tuottaja:  Michael Todd
Säveltäjä:  Victor Young
Kuvaaja:  Lionel Lindon
Leikkaaja:  Gene Ruggiero
Tuotantosuunnittelija:  Ken Adam
Pukusuunnittelija:  Miles White
Pääosat:  David Niven Cantinflas Shirley MacLaine Robert Newton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1956
Kesto:  184 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  6 milj. dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maailman ympäri 80 päivässä (engl. Around the World in 80 Days) on Michael Andersonin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1956. Se perustuu Jules Vernen samannimiseen kirjaan. Elokuva tehtiin suurella budjetilla ja aikansa uusimmalla tekniikalla. Siihen tehtiin kuuluisa kuumailmapallolentokohtaus (jota ei ole kirjassa), jossa voitiin esitellä ohi lipuvia maisemia erityisen tarkkoina laajakuvatekniikan avulla. Elokuvan loppuun on myös liitetty hirtehishumoristinen kohtaus, jossa Pelastusarmeijan naisupseeri yrittää saada Foggin jättämään vedon sikseen, jotta tämän sielu pelastuisi. Tämä yritys kuitenkin epäonnistuu ja Fogg ehtii viime sekunnilla kerholleen.
Elokuvan pääosissa esiintyvät David Niven Phileas Foggina, Cantinflas Passepartout’na, Shirley MacLaine prinsessa Aoudana ja Robert Newton tarkastaja Fixinä. Pienissä rooleissa elokuvassa esiintyvät myös muun muassa Charles Boyer, Noël Coward, Marlene Dietrich, Fernandel, Trevor Howard, Buster Keaton, Peter Lorre, Frank Sinatra ja Red Skelton.
Maailman ympäri 80 päivässä voitti viisi Oscar-palkintoa, muun muassa parhaan elokuvan palkinnon, ja oli ehdokkaana kaikkiaan kahdeksassa kategoriassa.
Aiheesta muualla

Maailman ympäri 80 päivässä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
M/S Vaasa Leader

| M/S Conghua |
| --- | --- |
Lippuvaltio:  Suomi, Kiina
IMO-numero:  5375228
Aiemmat nimet:  M/S Vaasa Leader
Omistaja:  China Ocean Shipping
Aiemmat omistajat:  Vaasan Laivat Oy 1962–1968  Suomen Tankkilaiva 1968–1973
Rakennustelakka:  Oskarshamns Varv, Ruotsi
Rakennusnumero:  374
Luovutettu:  1962
Tekniset tiedot
Pituus:  148,37 m
Leveys:  18,75 m
Korkeus:  9,32 m
Koneteho:  5600 kW
Sisaralukset:  M/S Sandviken
Lähteet:  
M/S Vaasa Leader oli suomalaiselle Vaasan Laiva Oy:lle vuonna 1962 valmistunut, kantavuudeltaan 13 000 DWT:n rahtilaiva, joka kulki 1960-luvulla Euroopan ja Pohjois-Amerikan länsirannikon satamien välisessä Vaasa Line -linjaliikenteessä samankokoisen M/S Wiirin sisaraluksena. Vaasa Leader kuljetti Euroopasta Yhdysvaltoihin ja Kanadaan suomalaisten metsäteollisuustuotteiden ohella muun muassa Volkswagen-autoja ja vuodesta 1965 alkaen Etelä-Amerikasta Suomeen raakakahvia.
Vaasa Leader oli viimeinen Vaasa Line -valtamerilinjalla toiminut alus. Toimintaansa lopetellut Vaasan Laiva Oy myi Vaasa Leaderin keväällä 1968 Suomen Tankkilaivalle, joka myi sen vuonna 1973 Kiinaan. Alus romutettiin Conghua-nimisenä Intiassa 1988.