stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keski-Oklahoman yliopisto
Historia

Ensimmäinen opiskelijaryhmä aloitti opintonsa Territorial Normal Schoolissa marraskuussa 1891. Lokakuussa 1891 oli valittu ensimmäiseksi puheenjohtajaksi Richard Thatcher. Kesällä 1892 alettiin rakentaa kampuksen ensimmäistä rakennusta, Old North Toweria. Vuonna 1897 valmistuivat ensimmäiset opiskelijat, ja kesäkuussa 1902 perustettiin oppilaitoksen alumnien järjestö.
29. joulukuuta 1919 normaalikoulu päätettiin muuttaa nelivuotisia kandidaatin tutkintoja opettajiksi opiskeleville myöntäväksi korkeakouluksi. Vuodesta 1939 korkeakoulu sai myöntää tutkintoja ilman opettajan sertifikaatteja, mutta vuonna 1954 se sai oikeuden opetuksen (vuodesta 1969 kasvatustieteiden) maisterin tutkintojen toteuttamiseen. Vuonna 1966 otettiin käyttöön korkeakoulun vaakuna ja motto "Ubi motus est".
Vuodesta 1971 korkeakoululla on ollut virallinen yliopiston asema. Tuona vuonna sille myönnettiin oikeus tarjota humanististen tieteiden maisterin tutkintoja englannin kielessä sekä liikehallinnon maisterin tutkintoja. Vuonna 1990 Keski-Oklahoman yliopisto sai nykyisen nimensä, ja vuonna 2003 sen yhteyteen perustettiin Oklahoma Center for Arts Education. Vanhin yliopistorakennus, Old North Tower sai virallisen aseman kansallisena historiallisena kohteena 9. marraskuuta 1972.
Keski-Oklahoman yliopiston puheenjohtajiin ovat kuuluneet Oklahoman kuvernöörinä toiminut George Nigh ja vuonna 2019 ensimmäisenä naispuolisena puheenjohtajaksi valituksi tullut Patti Neuhold-Ravikumar.
Opiskelijoita

Jim Beaver, näyttelijä
Lauren Nelson, vuoden 2007 Miss America
Man on the Silver Mountain

| ”Man on the Silver Mountain” Rainbow |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ritchie Blackmore’s Rainbow
 B-puoli: ”Snake Charmer”
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tekijä(t): Ritchie Blackmore Ronnie James Dio
 Tuottaja(t): Blackmore, Dio, Martin Birch
 Kesto: 04.38
Man on the Silver Mountain on brittiläisen rockyhtyeen Rainbow’n kappale vuoden 1975 Ritchie Blackmore's Rainbow -albumilta. Kappale julkaistiin vuonna 1977 ’Kill the King’ -singlen b-puolella. Kappaleen sävelsivät Ritchie Blackmore ja Ronnie James Dio.
Rainbow
| --- | --- |
Studioalbumit:  Ritchie Blackmore's Rainbow ·  Rising ·  Long Live Rock 'n' Roll ·  Down to Earth ·  Difficult to Cure ·  Straight Between the Eyes ·   Bent Out of Shape ·  Stranger in Us All
EP:t:  Jealous Lover
Livealbumit:  On Stage ·  Finyl Vinyl ·  Live in Germany 1976 ·  Live in Munich 1977 ·  Live Kölner Sporthalle 25.9.1976 ·   Live Düsseldorf Philipshalle 27.9.76 ·  Live Nürnberg Messezentrum 28.9.1976
Kokoelmat:  The Best of Rainbow ·  The Very Best of Rainbow ·  20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Rainbow ·   Classic Rainbow ·  Pot of Gold ·  All Night Long: An Introduction ·  Catch the Rainbow: The Anthology ·   Winning Combinations: Deep Purple and Rainbow ·  Colour Collection ·  The Collection
Videot ja DVD:t:  Live Between the Eyes/The Final Cut ·  Live in Munich 1977
MTV Hits

| MTV Hits |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  Toukokuussa 2014
Omistaja:  Viacom International Media Networks Europe
Maa:   Eurooppa
Rinnakkaiskanava(t):  MTV Rocks, MTV Dance
Kotisivu:  MTV Hits
Saatavuus
Kaapeliverkko
Elisa:  134
DNA Welho:  281
Infobox OKNimi-testi OK: 
MTV Hits (Eurooppa) on Viacomin omistama musiikkitelevisiokanava, joka aloitti lähetykset Toukokuussa 2014. Kanava näkyy ympäri euroopan ja se korvasi MTV Hits UK & Ireland -version. Kanavan ohjelmisto koostuu musiikkivideoista.
Malvales

| Malvales |
| --- | --- |
 Lehtonäsiä (Daphne mezereum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malvales  Dumort.
Katso myös
   Malvales Wikispeciesissä   Malvales Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malvales on aitokaksisirkkaisten rosidien ryhmään kuuluva kasvilahko, johon kuuluu noin 6000 lajia kymmenessä heimossa. Malvakasvien (Malvaceae) heimossa on yli 4000 lajia, ja seuraavaksi suurimmassa, näsiäkasvien (Thymelaeaceae) heimossa, 750 lajia.
Malvales-lahkon kasvien fytokemiaa luonnehtii flavonien ja myrisetiinin esiintyminen. Anatomisia piirteitä ovat kerroksellinen jälsi, putkiloiden yksinkertaiset perforaatiot, vetopuun puuttuminen ja limasolujen esiintyminen.
Monilla lahkon kasveilla on kierteinen lehtiasento, pulvinukselliset lehtiruodit ja kourasuoniset lehdet. Yleensä kasvit ovat tähtikarvojen peittämiä. Kaarna on usein hyvin kuituinen (vrt. metsälehmus eli niinipuu) ja sitkeä.
Malvales-lahkon lajien kukassa on kierteinen (kontortti) teriö ja siitä puuttuu diskus eli pohjuskehrä. Heteitä on tavallisesti paljon. Sikiäimessä on muutama siemenaihe kutakin emilehteä kohden ja vartalo on pitkä. Hedelmä on kota, jonka pinta on joskus kuhmurainen tai piikkinen, ja siemenet tai hedelmän sisäpinta ovat karvaiset. Siemenkuoren anatomiaan kuuluu hyvin paksuuntunut ja ligniinipitoinen, pylväsmäisistä soluista rakentuva eksotegmen-kerros.
Heimot

Lahko käsittää noin 3,2 % kaikista aitokaksisirkkaisista ja kaikkiaan 10 heimoa. Suomen kasvistossa on edustajia päivännouto-, malva- ja näsiäkasveista.
Neuradaceae – okakiekkokasvit
3 sukua, 10 lajia Afrikasta Intiaan
synonyymi: Grielaceae
Thymelaeaceae – näsiäkasvit
46–50 sukua, 891 lajia yleismaailmallisesti
synonyymit: Daphnaceae, Gnidiaceae, Gonystylaceae, Phaleriaceae, Tepuianthaceae
Sphaerosepalaceae
2 sukua, 18 lajia Madagaskarilla
synonyymi: Rhopalocarpaceae
Bixaceae – annattokasvit
2 suku, 15 lajia tropiikissa
synonyymit: Cochlospermaceae, Diegodendraceae
Cistaceae – päivännoutokasvit
8 sukua, 175 lajia enemmän tai vähemmän yleismaailmallisesti
synonyymi: Helianthemaceae
Sarcolaenaceae
8 sukua, 60 lajia Madagaskarilla
synonyymit: Rhodolaenaceae, Schizolaenaceae
Dipterocarpaceae – siipipuukasvit (dipterokarpuskasvit)
17 sukua, 680 lajia tropiikissa
synonyymi: Monotaceae
Cytinaceae
2 sukua, 10 lajia Meksikossa, Välimeren maissa, Etelä-Afrikassa ja Madagaskarilla (nimisuku kistuksenloisiot Cytinus)
Muntingiaceae
3 sukua, 3 lajia (nimisuku mätimarjapuut Muntingia)
Malvaceae – malvakasvit
243 sukua, ainakin 4225 lajia yleismaailmallisesti
synonyymit: Berryaceae, Bombacaceae, Byttneriaceae, Chiranthodendraceae, Dombeyaceae, Grewiaceae, Helicteraceae, Hermanniaceae, Hibiscaceae, Lasiopetalaceae, Melochiaceae, Pentapetaceae, Philippodendraceae, Plagianthaceae, Sparmanniaceae, Sterculiaceae, Theobromataceae, Tiliaceae, Triblobaceae, Triplochitonaceae.
Maksim Maksimov

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Hanty-Mansijsk 2011 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Hanty-Mansijsk 2011 | viesti |  |
|  Pronssia | Östersund 2008 | normaalimatka |  |
Maksim Gennadjevitš Maksimov (ven. Макси́м Генна́дьевич Макси́мов, 6. syyskuuta 1979 Iževsk, Udmurtia) on venäläinen ampumahiihtäjä, kolminkertainen MM-mitalisti.
Maksimov saavutti monille yllätyksellisesti normaalimatkan MM-pronssia Östersundista 2008. Hän selvitti ampumapaikat ilman sakkominuutteja ja hävisi yhden sakon ampuneelle voittajalle Emil Hegle Svendsenille 34,8 sekuntia - hän hävisi hopeaa voittaneelle Ole Einar Bjørndalenille vain 3,4 sekuntia. Samoissa kisoissa hän sijoittui neljänneksi yhteislähdössä. Hanty-Mansijskissa 2011 hän sai samalla matkalla hopeaa. Viestissä hän hiihti kolmannen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa.
MM-kisoja lukuun ottamatta hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kymmenes sija Östersundin sprinttikilpailussa joulukuussa 2010.
Maksim Kunda

Maksim Kunda (valkoven. Максим Кунда; s. 1. elokuuta 1989 Brest) on valkovenäläinen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi miesten yksilökilpailussa 13. sijalle.
Keski-Mahlun työväentalo

| Keski-Mahlun työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Mahlun kylä, 43220 Mahlu
Sijainti:  Saarijärvi
Valmistumisvuosi:  1923
Rakennuttaja:  Keski-Mahlun Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Mahlun ev.lut.srk. (1979)
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keski-Mahlun työväentalo on Saarijärven kunnan Mahlun kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja se on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas.
Historia

Keski-Mahlun työväenyhdistys on perustettu vuonna 1905. Tontti työväentaloa varten ostettiin kauppias Jylhältä. Puita taloa varten ostettiin Pitkäahon Kaapon maalta. Talon rakensivat urakalla Otto ja Väinö Heinänen Einari Koskisen piirustusten mukaan.
Lapuanliikkeen aikana 1931–1932 talo pakkohuutokaupattiin, ja sen osti Mahlun evankelisluterilainen seurakunta. Seurakunta kunnosti talon rukoushuoneeksi. Näyttämön tilalle tehtiin vahtimestarin asunto. Yhdistyksen toiminta päättyi talon huutokaupan myötä.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen ja harjakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Perustuksena on betonikivijalka ja ritiläjalusta. Väritykseltään talo on valkoinen.
Talossa on ollut sali, jonka toisessa päässä ravintola ja toisessa päässä näyttämö. Näyttämön tilalle seurakunta rakennutti vahtimestarin asunnoksi huoneen ja keittiön sekä eteisen.
Toimintaa työväentalolla

Yhdistyksen toiminnan jälkeen talossa on ollut seurakunnan järjestämää toimintaa. Tilaisuuksia ei kuitenkaan enää vuonna 1979 ole järjestetty, mutta siinä on vielä asunut vahtimestari.
Lääkärit ilman rajoja

| Lääkärit ilman rajoja Médecins Sans Frontières |
| --- | --- |

Perustettu:  1971
Tyyppi:  Lääketieteellinen humanitaarinen järjestö
Päämaja:   Geneve, Sveitsi
Puheenjohtaja:  Joanne Liu
Tunnustukset:   Nobelin rauhanpalkinto (1999)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järjestön lääkäri Dolo Adon pakolaisleirissä, Etiopiassa.
Lääkärit ilman rajoja on kansainvälinen humanitaarinen avustusjärjestö, joka hoitaa sotien, konfliktien, maanjäristysten ja muiden katastrofien uhreja. Järjestö on ensisijaisesti tunnettu ranskankielisellä nimellä Médecins sans frontières (MSF).
MSF työllistää noin 32 000 paikallista ja 3 200 kansainvälistä työntekijää noin 70 maassa. Vuonna 2016 järjestön suurimmat avustusprojektit olivat Etelä-Sudanissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keski-Afrikan tasavallassa, Irakissa ja Jemenissä. Projektien kirjo on laaja: niissä hoidetaan muun muassa sotavammoja, ebolaa, HIV:tä/AIDS:ia, koleraa, malariaa, tuberkuloosia ja aliravitsemusta sekä annetaan rokotuksia ja terveysvalistusta. Valtaosa järjestön rahoituksesta, 95 prosenttia, tulee yksityisiltä lahjoittajilta.
Järjestön perusti vuonna 1971 Bernard Kouchnerin johtama ryhmä ranskalaisia lääkäreitä. Järjestö perustettiin siinä uskossa, että kaikki ihmiset ovat oikeutettuja lääketieteelliseen hoitoon ja että heidän tarpeensa ovat tärkeämmät kuin kansalliset rajat. Lääkärit halusivat myös kertoa näkemästään humanitaarisesta hädästä, jotta epäkohtiin saataisiin muutos. Vuonna 1977 Kouchner ajautui konfliktiin järjestön perusperiaatteista ja erityisen kiistan kohteena oli témoignage-julkisuusperiaate. Jätettyään MSF:n lopullisesti Kouchner perusti uuden humanitaarisen apujärjestön, Médecins du Monde (MdM), suomeksi Maailman lääkärit. Kouchnerin ja MSF:n välit ovat pysyneet kireinä.
Järjestö sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1999. Palkintorahoilla järjestö perusti lääketieteellisen Access-kampanjansa, joka pyrkii parantamaan elintärkeiden lääkkeiden saantia kaikkialla maailmassa.
Järjestö perusti toimiston Suomeen keväällä 2018. Suomalaisia avustustyöntekijöitä onkin ollut MSF:n työssä mukana jo pidempään. Lähin MSF:n toimisto on Helsingissä.
Järjestöön on suhtauduttu myönteisesti, mutta Euroopan pakolaiskriisin myötä sitä on alettu kritisoida, koska sen on huhuttu toimivan ihmissalakuljettajien ja muiden järjestöjen kanssa yhteistyössä turvapaikanhakijoiden tuomiseksi Eurooppaan, erityisesti Italiaan. Järjestö kiistää huhut ja toteaa, että se toimii itsenäisesti, kun se kuljettaa omalla 500–600 hengen aluksellaan turvapaikanhakijoita Libyan rannikon tuntumasta Italiaan.
Tunnustukset

Geuzenpenning-mitali (1994)
Soulin rauhanpalkinto (1996)
Nobelin rauhanpalkinto (1999)
Chatham House -palkinto (2015)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen verkkosivu
Suomen toimiston verkkosivut
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950:  1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975:  1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000:  1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–:  2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
Man or Mouse

| ”Man or Mouse” Millencolin |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Home from Home
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Burning Heart Records
Millencolinin muut singlet
| ”Kemp” 2002 | ”Man or Mouse” 2002 | ”Battery Check” 2003 |
Man or Mouse on Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Home from Home vuonna 2002. Se ilmestyi myös singlenä b-raitojen ollessa ”Bull By the Horns” ja ”Into the Maze”. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Kappaleet

Man or Mouse
Bull By the Horns
Into the Maze
Kilpi ja miekka

| Kilpi ja miekka> Щит и меч Štšit i metš |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vladimir Basov
Käsikirjoittaja:   Vadim Koževnikov  Vladimir Basov 
Perustuu:  Vadim Koževnikovin saman nimiseen romaaniin
Säveltäjä:   Veniamin Basner  Mihail Matusovski 
Kuvaaja:  Timofei Lebešev
Pääosat:   Stanislav Ljubšin  Oleg Jankovski  Georgi Martynjuk  Alla Demidova  Aleksei Glazyrin  Juozas Budraitis  Algimantas Masiulis 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto, Puola, Itä-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Kesto:  344 min (yhteensä)
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kilpi ja miekka (ven. Щит и меч, Štšit i metš) on neuvostoliittolainen neliosainen minisarja jonka ohjasi Vladimir Basov. Se on kuvattu Neuvostoliitossa, Puolassa ja Itä-Saksassa. Sarjan ensimmäinen osa esitettiin Neuvostoliiton televisiossa 19. elokuuta 1968. Sarja sivuaa huippuvakoojan Juri Drozdovin elämää. Vladimir Putinin kerrotaan 15-vuotiaana sarjan ensimmäisen osan nähtyään päättäneen alkaa vakoojaksi.
Juoni

Sarjassa neuvostoliittolainen tiedustelu-upseeri Aleksandr Belov (Stanislav Ljubšin) matkustaa natsi-Saksaan, jossa hän soluttautuu Saksan armeijaan nimellä Johann Weiss. Belov saa armeijassa vastuullisia tehtäviä, hänen palvelustoverinsa ja esimiehensä kunnioittavat häntä, minkä ansiosta hän ylenee urallaan. Samaan aikaan hän kuitenkin toimittaa käsiinsä saamiaan tärkeitä tietoja Neuvostoliittoon. Vuonna 1944 mennessä hän oli saavuttanut korkean aseman Abwehrissa. Hänestä tulee SS:n Hauptsturmführer ja siirretään Berliiniin, jossa hän aloittaa Sicherheitsdienstissa, SS:n tiedusteluorganisaatiossa. Siellä hän pääsee käsiksi erittäin tärkeisiin tietoihin, joilla on vaikutusta sodan lopputulokseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Stanislav Ljubšin  | … |  Aleksandr Belov / Johann Weiss   |
|  Valentina Titova  | … |  Nika   |
|  Alla Demidova  | … |  Angelika Buecher   |
|  Natalja Velitško  | … |  Elza   |
|  Oleg Jankovski  | … |  Heinrich Schwartzkopf   |
|  Georgi Martynjuk  | … |  Aleksei Zubov / Alois Hagen   |
|  Juozas Budraitis  | … |  Dietrich   |
|  Aleksei Glazyrin  | … |  Aksel Steinglitz   |
|  Algimantas Masiulis  | … |  Willi Schwarzkopf   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kilpi ja miekka (1968) Leffatykki. Viitattu 10.4.2022.
The Shield and the Sword Filmaffinity. Viitattu 10.4.2022. (englanniksi)
Щит и меч Минкультуры. Viitattu 10.4.2022. (venäjäksi)
Luiz Felipe Scolari

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luiz Felipe Scolari
Syntymäaika: 9. marraskuuta 1948 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Passo Fundo, Brasilia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Lempinimi: Felipão, Big Phil, Gene Hackman
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1966–1973: Aimoré
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1973–1979 | Caxias |  |  |
| 1980 | Juventude |  |  |
| 1980–1981 | Novo Hamburgo |  |  |
| 1981 | CSA |  |  |
Valmennusura
1982: CSA
1982–1983: Juventude
1983: Brasil de Pelotas
1984–1985: Al Shabab
1986: Brasil de Pelotas
1986–1987: Juventude
1987: Grêmio
1988: Goiás
1988–1990: Al Qadsia
1990: Kuwaitin maajoukkue
1990: Coritiba
1991: Criciúma
1991: Al-Ahli
1992: Al Qadsia
1993–1996: Grêmio
1996–1997: Jubilo Iwata
1997–2000: Palmeiras
2000–2001: Cruzeiro
2001–2002: Brasilian maajoukkue
2003–2008: Portugalin maajoukkue
2008–2009: Chelsea
2009–2010: Bunyodkor
2010–2012: Palmeiras
2012–2014: Brasilian maajoukkue
2014–2015: Grêmio
2015–2017: Guangzhou Evergrande

Luiz Felipe Scolari, ComIH (s. 9. marraskuuta 1948 Passo Fundo, Rio Grande do Sulin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut viimeksi kiinalaisseura Guangzhou Evergranden päävalmentajana.
Ura

Peliurallaan ”Felipão” oli toppari, joka tunnettiin kovista otteistaan ja josta  käytettiin lempinimeä ”kuorma-auto”. Scolari oli vahva pääpelaaja ja saattoi toisinaan ottaa vastustajien kanssa yhteen tappelujenkin muodossa.
Valmentajana Scolarilla on tapana eläytyä peliin suurella tunteella ja antaa tuomareille ja pelaajille välitöntä palautetta.
Scolari valmensi Brasilian maajoukkueen maailmanmestariksi 2002 MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hänestä tuli Portugalin maajoukkueen päävalmentaja. Scolari johdatti joukkueen 2004 EM-kisojen loppuotteluun, jossa se kuitenkin kärsi tappion Kreikalle.
Vuoden 2006 MM-kisoissa hän johti Portugalin pronssiotteluun. Ennen tappiota Ranskalle välierässä edelsi 12 ottelun mittainen tappiottomien MM-otteluiden valmennusputki.
Kotimaassaan Scolari on saavuttanut valmentajan roolissa menestystä myös seurajoukkuetasolla. Vuonna 1991 Criciúma voitti hänen johdollaan Brasilian Cupin. 1990-luvulla hän valmensi Grêmiota, kun se voitti kansallisen cupin ja liigamestaruuden sekä Copa Libertadoresin. Scolari saavutti Copa Libertadoresin voiton myös 1999 valmentaessaan Palmeirasia.
11. kesäkuuta julkaistun tiedotteen mukaan Scolari aloittaa 1.heinäkuuta työnsä englantilaisen Chelsean valmentajana. Scolari kuitenkin irtisanottiin Chelseasta 9.helmikuuta 2009.
Huhtikuussa 2009 uutisoitiin, että Scolari olisi siirtymässä Angolan maajoukkueen päävalmentajaksi.
Kesäkuussa 2009 Scolari allekirjoitti puolitoistavuotisen sopimuksen uzbekistanilaisseura PFK Budnjodkorin kanssa.  Kovasta palkastaan huolimatta Scolari ei menestynyt Bunjodkorissa, vaan jätti seuran toukokuussa 2010.
Kesäkuussa 2010 Scolari palasi valmentajaksi kotimaahansa allekirjoitettuaan 2,5-vuotisen sopimuksen Palmeirasin kanssa.  Heinäkuussa 2010 Scolari johdatti Palmeirasin Brasilian cupin mestariksi. Pokaali oli Scolarin ensimmäinen sitten vuoden 2002 maailmanmestaruuden.  Kausi 2012 sujui kuitenkin seuralta kehnommin ja Scolari sai syyskuussa 2012 potkut tehtävästään.
Marraskuun lopussa 2012 Scolari palasi kymmenen vuoden tauon jälkeen Brasilian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän on ehtinyt voittaa joukkueensa kanssa nykypestissään Maanosaliittojen cupin 2013. Scolarin tavoitteena on luotsasta Brasilia menestykseen omissa MM-kisoissa 2014.
Kesäkuussa 2015 Scolarista tuli kiinalaisen Guangzhou Evergranden päävalmentaja. Scolarin alaisuudessa Guangzhou dominoi Kiinan jalkapalloa voittaen kolme perättäistä Superliigan mestaruutta. Debyyttikaudellaan hän luotsasi seuran myös AFC Champions Leaguen mestariksi toista kertaa seuran historiassa. Scolari jätti Guangzhoun kauden 2017 jälkeen mestarina. 68-vuotias Scolari ei poissulkenut mahdollisuutta jatkaa valmennusuraansa Kiinassa, vaikka sopimus Guangzhoun kanssa päättyikin.
Meriitit valmentajana

Maailmanmestaruus: 2002
MM-neljäs: 2006
EM-hopeaa: 2004
EM-puolivälierät: 2008
Maanosaliittojen cupin voitto: 2013
Copa Libertadores (2): 1995, 1999
Gulf Cup: 1990
Recopa Sudamerica: 1996
Kuwaitin Emir Cup: 1989
Brasilian mestaruus: 1996
Brasilian Cup (4): 1991, 1994, 1998, 2012
Kiinan mestaruus (3): 2015, 2016, 2017
Kiinan Cup: 2016
Kiinan Supercup (2): 2016, 2017
AFC Champions League: 2015
Manno Kalliomäki

Manno Kalliomäki (30. elokuuta 1948 Turku – 25. heinäkuuta 2005 Turku) oli turkulainen taidegraafikko. Hän kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1960-luvun lopulla. Hän debytoi 1970-luvun alussa Turussa. Manno ei avioitunut, mutta hänellä oli elämänkumppaninaan taiteilija Hilkka Könönen. Hän kuului useisiin taidejärjestöihin kuten turkulaiseen Arteen, Suomen Taidegraafikoihin ja Valokuvataiteilijoiden liittoon.
Keski-Maa roolipeli

| Keski-Maa-roolipeli |
| --- | --- |
Suunnittelija:  Coleman Charlton (en)
Julkaisija:  Iron Crown Enterprises
Julkaisuvuosi:  1984
Tyylilaji:  fantasia
Suomenkielinen julkaisija:  Ace pelit Oy
Julkaistu suomeksi:  1990
Keski-Maa-roolipeli (engl. Middle-earth Role Playing) on Iron Crown Enterprises (ICE) -kustantamon kehittämä fantasiaroolipeli, joka sijoittuu J. R. R. Tolkienin luomaan Keski-Maan fantasiamaailmaan.
Peruspaketti

Pelin ensimmäinen englanninkielinen laitos ilmestyi vuonna 1984, ja suomeksi se ilmestyi vuonna 1990 Ace pelit Oy:n kustantamana. Se sisälsi sääntökirjan, taulukkokirjan, seikkailukirjan ja kaksi noppaa punaisessa pahvilaatikossa. Ace-pelit julkaisi vuonna 1994 pelin toisen laitoksen, jossa ensimmäisen painoksen kirjat oli nidottu yhdeksi kirjaksi. Lisäksi se sisälsi joitakin muutoksia, kuten esimerkkihahmoja ja lisäsääntöjä.
Sääntömekaniikaltaan Keski-Maa-roolipeli perustuu Roolimestari (Rolemaster) -sääntöjärjestelmään.
Lisäosat

Keski-Maan olennot: valikoima eläimiä ja hirviöitä. 1991.
Keski-Maan valtiaat: osa 1 Kuolemattomat. 1992.
Keski-Maan kartta
Seikkailut

Tharbadin varkaat: roolipeliseikkailu. 1991
Cardolan: kadonnut valtakunta. 1991.
Rhudaurin musta maagi. 1991.
Mustan metsän salaisuus. 1992.
Rautapiha ja Pohjoinen Gondor. 1991.
Brii ja hautakerot: roolipeliseikkailu. 1993.