stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antero Rinne

Antero Rinne (s. 7. elokuuta 1913 Helsinki – 7. maaliskuuta 1940 Säkkijärvi) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Rinne edusti vuosina 1931–1939 Helsingin Jalkapalloklubia. Hän voitti Suomen mestaruuden 1936 ja 1938. Kaikkiaan Rinne pelasi kahdeksan kauden aikana 93 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän edusti myös Suomen maajoukkuetta vuosina 1935–1939 yhteensä 13 maaottelussa.
Rinne kaatui talvisodan viimeisinä päivinä.
William Bell Riley

| William Bell Riley> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1861 Green County, Indiana
Kuollut: 5. joulukuuta 1947 (86 vuotta) Golden Valley, Minnesota
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Muut tiedot
Koulutus:  Southern Baptist Theological Seminary
Uskonto:  baptismi
Tunnustuskunta:  kristillinen fundamentalismi
William Bell Riley (22. maaliskuuta 1861 Green County, Indiana – 5. joulukuuta 1947 Golden Valley, Minnesota) oli yhdysvaltalainen baptistipastori. Riley tunnetaan kristillisen fundamentalismin puolustajana. Riley tunnetaan World Christian Fundamentals Association-järjestön perustajana.
Riley syntyi Greenin piirikunnassa, Indianassa. Pian syntymän jälkeen hänen perheensä muutti Boonen piirikuntaan Kentuckyyn. Vuonna 1880 Riley valmistui opettajaksi Indianan Valparaison normaalikoulusta. Riley opetti maalaiskouluissa ja jatkoi opintojaan Hanoverin Collegessa. Hän suoritti A.B.-tutkinnon vuonna 1885.
Ura pastorina

Riley palveli useissa Kentuckyn, Indiana ja Illinoisin baptistikirkoissa. Riley opiskeli Southern Baptist Theological Seminaryssa Kentuckyn Louisvillessä. 1. maaliskuuta 1897 Riley aloitti palvelutehtävän Minnestoan First Baptist Churcin pastorina. Riley toimi tehtävässä 50 vuoden ajan. Rileytä on pidetty lahjakkaana puhujana ja saarnaajana. Hän johti suuria evankeliointikampanjoita ja hänen seurakuntansa yli 2 500 henkilöön. Riley väitteli useasti evoluutiota vastaan Minnesotan yliopistossa.
Riley perusti Northwestern Schoolin 2. lokakuuta 1902. Koulu tunnetaan pastoreiden ja lähetyssaarnaajien kouluttamisesta. Riley on kirjoittanut vähintään 60 artikkelia, lukuisia kirjoja sekä saarnapamfletteja. Vuonna 1942 Riley jäi eläkkkeelle pastorin tehtävästä ja keskittyi koulun johtamiseen.
Rimpi (Kuhmo)

Rimpi eli Rimminkylä on muutamien talojen asutus Kuhmossa Änättijärven itärannalla ja Rimminvaaran laella. Siitä on matkaa valtakunnanrajalle linnuntietä Kiimavaaran kautta vain pari kilometriä ja maanteitse Vartiuksen raja-asemalle noin viisi kilometriä. Käytännössä Rimpi kuuluu Vartiuksen kylään, mutta sillä on erityismerkitys: Se on Suomussalmeen kuuluvien Hietajärven ja Kuivajärven lisäksi ainoa varsinainen Vienan runokylä Suomen puolella, ja ne kuuluvatkin Vienan Karjalaan. Rimmin asukkaat ovat olleet perinteisesti karjalaisia ortodokseja. Rakennuksetkin ovat olleet vienalaistyylisiä. Niistä on jäljellä Yrjö Blomstedtin ja Victor Sucksdorffin tallentamat pohjapiirrokset vuodelta 1894. Taidemaalarit Akseli Gallén-Kallela ja Louis Sparre ovat käyneet 1800-luvulla Rimmissä maalaamassa maisemia. Rimmin kylä liittyy siis karelianismin syntyyn. Rimpi on ollut portti Vienaan Kuhmon kautta Vienaan matkaaville runonkerääjille ja kareliaaneille. Rimmin kävijöihin kuuluu muun muassa Samuli Paulaharju, joka otti silloin klassiseksi kohonneen kuvan Uljaskasta.
Rimmiläisten elinkeinoja oli luontaisten elinkeinojen kuten kalastuksen, metsästyksen ja viljelyn ohella lisäksi tervanpoltto, metsätyöt ja pontikankeitto.
Historia

Rimmin talot tuhottiin talvisodassa.
Professori Pertti Virtaranta on tutkinut Rimmin asukkaiden sukutaustoja tarkastikin. Rimmin asukkaista on haastateltu Uljaska Ahtosta, joka kertoo olleensa mallina Gallén-Kallelan tauluissa Väinämöistä esittävänä hahmona. Uljaskan lapset Iivana ja Huotari ovat kertoneet tutkijalle Rimmin elämästä, muun muassa Uljaskan taikakeinoista kuten kyvystä verenseisauttamiseen. Rimmiläisen Ontrei Huovisen emäntä Omelie Huovinen on osannut runonlaulantaa, jota on tallennettu. Sappovaarasta kotoisin ollut tunnettu runonlaulaja Rokka-Hilippä on myös laulanut Rimmissä.
Kylän elämä sammui 1980-luvulla, mutta sinne muutti uusia asukkaita jälleen 1990-luvun aikana. Nykyaikana Rimmin perinteitä vaalii etenkin sukuun kuuluva Markku Nieminen.
Jari Rinne

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. toukokuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: laitalinkki/laitapuolustaja
Pituus: 176 cm
Junioriseurat
1975–1982: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1981–1993 | Kuusysi | 278 | (20) |
Maajoukkue
| 1984–1985 | Suomi U21 | 12 | (1) |
| 1986–1992 | Suomi | 24 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jari Rinne (s. 4. toukokuuta 1964 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitalinkki tai laitapuolustaja.
Rinne edusti koko uransa lahtelaista Kuusysiä. Hän pelasi seuran riveissä kaikkiaan 278 sarjaottelua, joissa hän teki 20 maalia. Rinne voitti Kuusysissä kaikkiaan neljä mestaruutta, joista ensimmäisen vuonna 1984. Lisäksi hän voitti SM-hopeaa neljästi sekä Suomen cupin 1983 ja 1987. Maajoukkueessa Rinne pelasi 24 maaottelua. Hän lopetti uransa kauden 1993 jälkeen.
Rikkihapoke

| Rikkihapoke |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7782-99-2
PubChem CID:  1100
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  H2SO3
Moolimassa:  g/mol
Ulkomuoto:  Neste, väritön
Sulamispiste:  °C ( K)
Kiehumispiste:  °C ( K)
Tiheys:  g/cm3 tai g/dm3
Rikkihapoke on heikko happo, joka syntyy rikkidioksidin (SO2) reagoidessa veden kanssa.
SO2(g) + H2O(aq) → H2SO3(aq)
Rikkihapoketta ei tunneta puhtaana, vaan ainoastaan vesiliuoksena. Se on kahdenarvoinen heikko happo, ja se protolysoituu seuraavan kaavan mukaan.
H2SO3  \rightleftharpoons  HSO3- + H+
Rikkihapoke voi protolysoitua edelleen:
HSO3-  \rightleftharpoons  SO32- + H+
Ioni HSO3- on vetysulfiitti-ioni, ja SO32- on sulfiitti-ioni. Rikkihapokkeen suolat, joissa sulfiitti-ioni esiintyy, ovat sulfiitteja.
Ympäristö

Fossiilisten polttoaineiden käytössä syntyvä rikkidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen rikkihapoketta, joka aiheuttaa jonkin verran vesistöjen ja sadeveden happamoitumista. Rikkihapokkeen vaikutus happamoitumiseen on kuitenkin vähäinen verrattuna rikkihappoon, jota syntyy rikkidioksidin hapettuessa rikkitrioksidiksi ja tämän reagoidessa veden kanssa.
Käyttö

Rikkihapoketta käytetään muun muassa valkoviinin säilöntään. Sen E-koodi on E220.
Rintalasta

Rintalasta vatsanpuolelta kuvattuna.
Rintalasta ja siihen kiinnittyvät kylkiluut.
Rintalasta (sternum) on pitkä ja litteä luu, joka sijaitsee keskellä rintakehää. Kylkiluut kiinnittyvät siihen suoraan kylkirustojen avulla (costae sternales). Osa kylkiluista kiinnittyy rintalastaan kostaalisen kaaren avulla, joka muodostuu kun kylkiluiden rusto-osat yhtyvät (costae asternales). Ihmisellä kaksi alinta ja koiralla alin kylkiluu eivät ole yhteydessä rintalastaan (costae fluctuantes). Rintalasta muodostuu suuremmasta, litteästä rintalastan rungosta (corpus sterni) sekä kolmiomaisesta osasta sen yläosassa, rintalastan kahvasta (manubrium sterni), joka on hyvin kehittynyt niillä eläinlajeilla, joilla on myös hyvin kehittyneet solisluut. Molemmat solisluut niveltyvät tähän kolmiomaiseen osaan. Lisäksi isot rintalihakset kiinnittyvät osaksi siihen. Rintalastan alaosassa on kapea miekkalisäke (processus xiphoideus).
Rintalastasta voidaan ottaa luuydinnäyte rintalastapiston eli sternaalipunktion avulla. Näyte otetaan yleensä rintalastan kahvasta.
Maria Ringinen

Maria Ringinen (s. 24. huhtikuuta 1988 Tallinna, Viro) on suomalainen entinen rytminen voimistelija. Hän voitti vuosina 2003–2007 Suomen mestaruuden neliottelussa ja kaikilla neljällä tuona vuonna vuorossa olleella välineellä. Vuonna 2008 hän voitti neliottelun, vanteen ja keilan mutta jäi hopealle narussa ja nauhassa. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti neliottelussa kolmesti ja yksittäisillä välineillä yhteensä yhdeksän kertaa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Ringisen paras sijoitus oli neliottelussa 20. sija vuonna 2005.
Ringinen lopetti uransa vuonna 2008. Päätökseen vaikuttivat hänen karsiutumisensa Pekingin olympialaisista ja epäilys siitä, ettei Suomesta löytyisi tarpeeksi tasokasta valmennusta uran jatkoa ajatellen.
Ringinen edusti Elannon Iskua ja häntä valmensivat Laura Ahonen ja Terhi Toivanen.
Saavutuksia

2003: 26. henkilökohtainen neliottelu
2005: 20. henkilökohtainen neliottelu
2007: 35. henkilökohtainen neliottelu
2003: 14. joukkuekilpailu
2005: 20. henkilökohtainen neliottelu
2006: 14. joukkuekilpailu
2007: 24. henkilökohtainen neliottelu
2004
kultaa neliottelu ja kaikilla välineillä
2006
kultaa neliottelu, naru, keila, nauha, joukkuekilpailu
hopeaa pallo
2008:
kultaa neliottelu, naru, vanne, joukkuekilpailu
hopeaa nauha
pronssia keila
2003: kultaa neliottelu ja kaikki neljä välinefinaalia
2004: kultaa neliottelu ja kaikki neljä välinefinaalia
2005: kultaa neliottelu ja kaikki neljä välinefinaalia
2006: kultaa neliottelu ja kaikki neljä välinefinaalia
2007: kultaa neliottelu ja kaikki neljä välinefinaalia
2008:
kultaa neliottelu, vanne, keila
hopeaa naru, nauha
Harri Rinne

Harri Rinne Helsingin kirjamessuilla 2011.
Harri Mikael Rinne (s. 13. kesäkuuta 1948 Salo) on tamperelainen muusikko ja lauluntekijä. Hän on tehnyt Mikko Alatalon kanssa yhteistyötä 1970-luvulta saakka ja sai vuonna 2005 Alatalon kanssa Juha Vainio -palkinnon. Rinteen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Coitus Int ja Välikausitakki. Hän teki yhteistyötä myös Juice Leskisen kanssa, johon Alatalon esittelemänä tutustui.
Rinne on ollut Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vihreiden ryhmässä. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden lisensiaatti.
Rinne on kirjoittanut useita kirjoja, muun muassa Viron lähihistoriaa käsittelevän kirjan Laulava vallankumous – Viron rocksukupolven ihme (2007), joka on ilmestynyt myös vironkielisenä (Laulev revolutsioon – Eesti rokipõlvkonna ime, 2008). Teos perustuu virolaisten laulajien, soittajien ja yhteiskunnallisten vaikuttajien haastatteluihin.
Rinne on myös kirjoittanut Soundi-lehteen salanimellä Luigi Hämeenoja.
Rinteellä on virolainen vaimo ja he asuvat Hiidenmaalla Virossa. Hän on ollut aiemmin naimisissa kahdesti ja hänellä on kolme aikuista lasta. Rinne on presidentti Sauli Niinistön luokkakaveri. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.
Teokset

Iskelmän vääntömomentti. Taustoja laulujen tekemiselle.  Tampere:  ALR-Communications, 1993.  ISBN 951-968-910-9
Ei.  Tampere:  ALR Pub., 1997.  ISBN 951-968-913-3
Juice on [Juice off].  Helsinki:  Johnny Kniga, 2002.  ISBN 951-027-369-4
Laulava vallankumous. Viron rocksukupolven ihme.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2007.  ISBN 978-951-0-33391-4
Helmer Ringgren

| Helmer Ringgren> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. marraskuuta 1917
Kuollut: 26. maaliskuuta 2012 (94 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  uskonnonhistoria, eksegetiikka
Karl Vilhelm Helmer Ringgren (29. marraskuuta 1917 – 26. maaliskuuta 2012) oli teologi ja uskontotieteilijä. Hän toimi uskontohistorian professorina Åbo Akademissa 1962–1964 ja eksegetiikan professorina Uppsalan yliopistossa 1964–1983.
Suomennetut teokset

Ringgren, Helmer & Ström, Åke von: Kansojen uskonnot ennen ja nyt.  ((Religionerna i historia och nutid, 1957.) Suomentanut Olavi Castrén)  Helsinki:  Tammi, 1961.
Ringgren, Helmer: Uskonnon muoto ja funktio.  ((Religionens form och funktion, 1968.) Käännös: Aulikki Salminen)  Helsinki:  Gaudeamus, 1972.  ISBN 951-662-012-4
Käännös suomeksi
Rhesos (Euripides)

| Rhesos> Ῥῆσος |
| --- | --- |
 Odysseus ja Diomedes varastavat Rhesoksen hevoset.
Kirjoittaja:  Euripides tai epäperäinen
Alkuperäiskieli:  muinaiskreikka (klassinen)
Tyylilaji:  tragedia
Tapahtumapaikka ja -aika:  Hektorin teltta Troijan muurien edustalla Troijan sodan aikaan
Kantaesityspaikka:  Dionysoksen teatteri, Ateena
Henkilöt
Henkilöt:  Odysseus Hektor Diomedes Aineias Paris Dolon Athene sanansaattaja paimen muusa Rhesos traakialaisia yms.
Kuoro:  troijalaisia vartiomiehiä
Rhesos (m.kreik. Ῥῆσος, Rhēsos, lat. Rhesus) on Euripideen nimiin laitettu mutta oletettavasti epäperäinen antiikin kreikkalainen tragedia, jonka aiheena on Rhesoksen surma ja hänen hevostensa varastaminen Troijan sodan aikaan.
Historia

Tragedia Rhesos on säilynyt Euripideen aitojen tragedioiden käsikirjoitusten joukossa, mutta nykyisin sitä pidetään mitä todennäköisimmin epäperäisenä. Ei ole kuitenkaan tietoa, kuka sen olisi kirjoittanut, jos kyseessä ei ollut Euripides. Asiaa mutkistaa se, että jo ateenalaisissa näytelmäluetteloissa (didaskaliai) esiintyy samanniminen tragedia Euripideen esittämien näytelmien joukossa, ja aleksandrialaiset tekstikriitikot lainaavat näytelmästä osia ”Euripideen Rhesoksena”. Toisaalta jo teoksen varhaisessa johdannossa esitetään epäilys sen aitoudesta muun muassa sen Euripideelle jossain määrin vieraan tyylin vuoksi. Lisäksi näytelmän alusta tunnettiin jopa kolme eri versiota.
Näytelmän synnystä on useita teorioita. Erään tulkinnan mukaan tyyli muistuttaa nuoren kirjailijan tyyliä, joka jäljittelee Aiskhylosta mutta käyttää Euripideelle ominaisia ilmauksia sekä lainaa myös Sofokleelta. Sitä on ehdotettu esimerkiksi Euripideen nuoruudentyöksi ja/tai Eudipides nuoremman tekemäksi tai muokkaamaksi ja uudelleenesittämäksi. Näin se olisi kirjoitettu 400- tai 300-luvulla eaa. Joskus näytelmä on ajoitettu kirjoitetuksi vasta hellenistisellä kaudella tarkoituksellisesti vanhaa jäljitteleväksi.
Sisältö

Näytelmä on suhteellisen lyhyt ja koostuu 996 runosäkeestä. Sen nimihenkilö Rhesos on Traakian kuningas, joka saapuu Troijaan auttaakseen troijalaisia sodassa. Tragedian kuoro koostuu troijalaisista vartiomiehistä.
Näytelmän juoni perustuu Doloneiaan, joka muodostaa nykyisin Homeroksen Iliaan kymmenennen kirjan, mutta on aiemmin ollut erillinen eeppinen rapsodia. Joissakin kohdissa kirjailija vaikuttaa seuraavan sen varhaisempaa versiota, joka poikkeaa jonkin verran Iliaassa olevasta.
Sisältö > Juoni

Troijalaiset vartiomiehet, jotka ovat varuillaan epäilyttävän vihollistoiminnan varalta, havaitsevat keskellä yötä, että kaupungin edustalle leiriytyneiden kreikkalaisten leirissä palaa paljon tulia. Vartijat ilmoittavat tästä Hektorille, joka on vähällä määrätä yleisen liikekannallepanon. Aineias kuitenkin saa hänet ymmärtämään, kuinka varomatonta tämä olisi. Aineias sanoo, että olisi parempi lähettää vakoilija kreikkalaisten sotaleiriin katsomaan, mitä vihollinen aikoo tehdä. Dolon ilmoittautuu vapaaehtoiseksi vakoilemaan kreikkalaisia, jos saisi itselleen Akhilleuksen hevoset sitten kun sota on voitettu. Hektor hyväksyy sopimuksen ja lähettää hänet matkaan. Dolon pukeutuu sudennahkaan ja aikoo huijata kreikkalaisia kulkemalla nelinkontin.
Rhesos, naapurimaan Traakian kuningas, saapuu auttamaan troijalaisia pian Dolonin lähdön jälkeen. Hektor moittii häntä siitä, että hän tuli apuun niin monta vuotta myöhässä, mutta päättää, että parempi myöhään kuin milloinkaan. Rhesos sanoo aikoneensa tulla apuun aiemmin, mutta häntä pidätteli skyyttien samanaikainen hyökkäys hänen kotimaahansa.
Sillä välin Odysseus ja Diomedes, jotka olivat matkalla kreikkalaisten puolelta kohti Troijaa, kohtaavat Dolonin ja surmaavat hänet. Kun he saapuvat troijalaisten varustuksille aikomuksenaan surmata Hektor, Athene puuttuu asiaan ja ohjaa heidät sen sijaan Rhesoksen makuupaikkaan, ja kertoo, ettei tarkoitus ole, että he surmaisivat Hektorin. Diomedes surmaa Rhesoksen sillä välin kun Odysseus varastaa tämän arvokkaat hevoset. Rhesoksen miesten parissa alkaa levitä huhu, että teko oli sisäpiirityötä ja että Hektor oli siihen syyllinen.
Hektor saapuu ja syyttää vartiomiehiä, sillä teon viekkaus paljastaa, ettei todellinen syyllinen voinut olla kukaan muu kuin Odysseus. Rhesoksen äiti, yksi yhdeksästä muusasta, saapuu ja syyttää kaikkia osallisia: Odysseusta, Diomedestä ja Athenea. Hän myös ilmoittaa Rhesoksen herättämisestä takaisin eloon. Tästä tulisi kuolematon, tosin hänet lähetettäisiin elämään luolassa.
Tulkintoja

Iliaaseen verrattuna Euripideen nimiin laitetussa versiossa Dolonin rooli on pienempi ja jää taka-alalle, siinä missä Rhesoksesta kerrotaan paljon enemmän, ja samalla keskitytään troijalaisten reaktioihin tämän murhaa kohtaan. Näytelmän loppuratkaisu on deus ex machina, joka oli tyypillinen Euripideen aidoissakin näytelmissä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Euripides: Rhesos. Suomentanut Tua Korhonen. Teoksessa Euripides: Alkestis, Foinikian naiset, Turvananojat, Hekabe, Andromakhe, Rhesos.  (Suomennos Liisa Kaski, Tua Korhonen ja Vesa Vahtikari)  Teos, 2020.  ISBN 978-952-363-040-6
Kirjallisuutta > Tekstilaitoksia ja käännöksiä

Euripides: Rhesus. Teoksessa Euripides: Bacchae. Iphigenia at Aulis. Rhesus.  (Edited and translated by David Kovacs. Loeb Classical Library 495)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2003.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Ευριπίδης: Ρήσος. Wikisource. (muinaiskreikaksi)
Euripides: Rhesus. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Euripides: Rhesus. The Internet Classics Archive. (englanniksi)
Euripideen näytelmät
| --- | --- |
Säilyneet:  Alkestis · Andromakhe · Bakkhantit · Elektra · Foinikian naiset · Hekabe · Helena · Herakleen lapset · Herakles · Hippolytos · Ifigeneia Auliissa · Ifigeneia taurien mailla · Ion · Kyklooppi · Medeia · Orestes · Troijan naiset · Turvananojat · (Rhesos)
Kadonneita ja katkelmallisia:  Aiolos
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2  3  4 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Kreikka  Kroatia  Puola  Vatikaani 
Muut:  IdRef 2 
Odysseus ja Diomedes varastavat surmaamansa Rhesoksen hevoset. Kuvitusta apulialaisessa punakuviotekniikalla koristellussa situlassa, Lykurgos-maalari, n. 360 eaa.
Édouard Risler

Édouard Risler
Édouard Risler (23. helmikuuta 1873 Baden-Baden – 22. heinäkuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen pianisti. Risler opiskeli Louis Diémerin oppilaana Pariisin konservatoriossa ja sai useita ensipalkintoja. Hän täydensi opintojaan Lisztin koulukuntaan kuuluneiden Bernhard Stavenhagenin ja Eugene d’Albertin johdolla. Risler oli ensimmäisiä ranskalaisia pianisteja, jotka menestyivät Saksassa. Hän oli wagneriaani ja vietti kesiä Bayreuthissa.
Risler erikoistui ennen kaikkea Beethovenin musiikkiin. Vuoteen 1906 mennessä hänen ohjelmistossaan olivat kaikki säveltäjän 32 sonaattia. Hän soitti myös Bachia, Schubertia, Weberiä ja Lisztiä ja laajensi näin ranskalaisen yleisön musiikkimakua.
Rislerin soitossa oli laaja dynaaminen asteikko, ja hän oli erikoistunut pedaaliefekteihin. Hänen levytyksensä Lisztin 11. unkarilaisesta rapsodiasta vuodelta 1910 kielii räjähtävine aksentteineen Harold C. Schonbergin mukaan suuresta taiteilijasta, jonka soitto oli teknisesti viimeisteltyä. Rislerin soitto muuttui kuitenkin hänen viimeisinä vuosinaan kalpeaksi ja vivahteettomaksi, hän muun muassa lähes luopui pedaalin käytöstä. Vaimonsa kuoleman jälkeen Risler lankesi ylensyöntiin ja muihin paheisiin, jotka ehkä jouduttivat hänen kuolemaansa 56-vuotiaana.
Rikosten pyörteessä

| Rikosten pyörteessä> Gun Crazy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph H. Lewis
Käsikirjoittaja:  Mackinlay Kantor Dalton Trumbo
Perustuu:  Mackinlay Kantorin novelliin ”Gun Crazy”
Tuottaja:  Frank King Maurice King
Säveltäjä:  Victor Young
Kuvaaja:  Russell Harlan
Leikkaaja:  Harry W. Gerstad
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  King Brothers Productions
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1949, Suomessa 1952
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikosten pyörteessä (Gun Crazy tai Deadly Is the Female) on film noir -elokuva vuodelta 1949. Aseellisiin ryöstöihin erikoistuvasta nuorestaparista kertovan elokuvan käsikirjoitti Dalton Trumbo, mutta se laitettiin Millard Kaufmanin nimiin Trumbon jouduttua Hollywoodin mustalle listalle. Elokuva toimi edeltäjänä Arthur Pennin Bonnie ja Clydelle.
Rikosten pyörteessä valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia.
Vuonna 1992 tuli ensi-iltaan uusintaversio Guncrazy – Hullu rakkaus, jossa on aineksia myös Nicholas Rayn elokuvasta He elävät öisin (1948).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Peggy Cummins   | … |   Annie Laurie Starr   |
|   John Dall   | … |   Bart Tare   |
|   Berry Kroeger   | … |   Packett   |
|   Morris Carnovsky   | … |   tuomari Willoughby   |
|   Annabel Shaw   | … |   Ruby Tare   |
Aiheesta muualla

Rikosten pyörteessä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rikkanenätti

| Rikkanenätti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Nenätit Rorippa
Laji::  sylvestris
Kaksiosainen nimi
 Rorippa sylvestris  (L.) Besser 
Katso myös
   Rikkanenätti Wikispeciesissä   Rikkanenätti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rikkanenätti (Rorippa sylvestris) on monivuotinen, keltakukkainen ristikukkaiskasvi.
Ulkonäkö ja koko

Rikkanenätti kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat vaaleanvihreät, lehdet pariliuskaiset. Kukat ovat keltaiset, ja niissä on neljä soikeaa terälehteä. Kukkien halkaisija on 8–10 mm. Kasvi leviää etenkin juuren palasista.  Rikkanenätti muistuttaa jonkin verran rantanenättiä (Rorippa palustris).
Elinympäristö

Rikkanenätti kasvaa muun muassa puistoissa, puutarhoissa, joutomailla ja tienpenkereillä.
Rikkanenättiä pidetään aggressiivisena rikkakasvina, josta on vaikea päästä eroon.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Rikkanenätin (Rorippa sylvestris) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Rikkanenätti (Rorippa sylvestris)
ITIS: Rorippa sylvestris (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rorippa sylvestris (englanniksi)
Flora of China: Rorippa sylvestris (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Rorippa sylvestris:  Wikidata: Q1753488  Wikispecies: Rorippa sylvestris  APA: 1282  APDB: 142291  APNI: 136426  BioLib: 39074  Calflora: 8512  CoL: 4TCRZ  EoL: 583941  EPPO: RORSY  FNA: 200009673  FoC: 200009673  GBIF: 3053376  GRIN: 105513  iNaturalist: 167973  IPA: 6330  IPNI: 288692-1  IRMNG: 10857084  ITIS: 23017  IUCN: 176486  MichiganFlora: 676  NAS: 2682  NatureServe: 2.153174  NBN: NBNSYS0000002896  NCBI: 65952  NZOR: 37b74c35-0699-4ae2-b761-12dcb6d0ac84  NZPCN: 2911  Open Tree of Life: 1082739  Plant List: kew-2417195  PLANTS: ROSY  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:288692-1  Tropicos: 4100246  VASCAN: 4115  VicFlora: e01b1310-ea59-4cff-82e9-f307f3653d90  WisFlora: 4835  WFO: wfo-0000399565  Laji.fi: MX.38394 
Sisymbrium sylvestre:  Wikidata: Q21877471  APDB: 184916  APNI: 200787  CoL: 4XS7X  GBIF: 3053388  IPNI: 289784-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:289784-1  Tropicos: 4105794  WFO: wfo-0001218473