stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rawan piirikunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rawan piirikunta Wikimedia Commonsissa
On luotu mulle koti taivainen

On luotu mulle koti taivainen on Antreasta kotoisin olevan lestadiolaissaarnaaja Antti Ruposen (1881–1954) hengellinen laulu, joka julkaistiin Siionin lähetyslehdessä vuonna 1934.
Laulun melodia on Einari Junturan säveltämä. Juntura toimi kanttorina Kemin seurakunnassa. Pentti Seppänen yhdisti tekstin ja sävelmän toisiinsa vuonna 1950 ilmestyneessä Siionin laulujen nuottipainoksessaan.
Julkaistu

Siionin laulut nro 250
Siionin matkalaulut nro 286
Sions Sånger nro 249 Ett hem i himlen åt mig skapat är
Sions Sånger och Psalmer nro 29 Ett hem för mig berett där ovan är
Songs and Hymns of Zion nro 565  A home in heaven is prepared to me
Hymns and Songs of Zion nro 533 In heaven above there is prepared for me
Rauhanpatsas

Essi Renvall: Rauhanpatsas (1968).
Rauhanpatsas on Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Essi Renvallin veistos. Se pystytettiin YYA-sopimuksen 20-vuotismuistomerkiksi vuonna 1968. Patsas sijaitsee rannassa Ehrenströmintien varrella jonkin matkaa Olympiaterminaalilta etelään.
Pronssinen veistos esittää naishahmoa, joka katselee pohjoiseen Eteläsataman suuntaan ja on hieman jalustasta irrallaan pienen terästuen varassa. Kuvanveistäjä Renvallin mukaan hahmo on rauhan hengetär, joka ”sodan jälkeen palaa uuden rauhanomaisen sydämen saatuaan uudistuneena maan päälle”. Naishahmo on 5,35 metriä ja Vehmaan punaisesta graniitista tehty jalusta 3 metriä korkea. Jalustassa lukee suomeksi, ruotsiksi ja venäjäksi: ”Tämän rauhanpatsaan pystytti Suomen kansa rauhanomaisen rinnakkaiselon ja Suomen ja Neuvostoliiton ystävyyden vertauskuvaksi 6.4.1968”. Hahmon ulkonäössä on vaikutteita muinaisen Egyptin taiteesta ja roomalaista voitonjumalatar Victoriaa esittävistä veistoksista. Lisäksi Renvall käytti mallina omia kasvojaan.
Historia

Ajatuksen rauhanpatsaasta esitti kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen jo vuonna 1953. Suomen Rauhanliitto lähti viemään hanketta eteenpäin vuonna 1966. Patsaasta tuli osa vuoden 1948 YYA-sopimuksen virallisia 20-vuotisjuhlallisuuksia. Se rahoitettiin valtakunnallisella keräyksellä, johon osallistuivat Suomen valtio ja lukuisat kunnat. Pystytystyöt ja jalustan kustansi Helsingin kaupunki, pronssin lahjoitti Neuvostoliitto. Patsastoimikunnan puheenjohtajana oli ulkoministeri Ahti Karjalainen. Patsas tilattiin suoraan Essi Renvallilta, koska aikaa kilpailun järjestämiseen ei ollut. Renvall valittiin muistomerkin tekijäksi mahdollisesti osin siksi, että hän oli Rauhanpuolustajat-järjestön jäsen. Myös Renvallin ystävä, vuorineuvos Aarne Karjalainen tuki hanketta edistääkseen omistamansa Kudeneuleen tuotteiden vientiä Neuvostoliittoon.
Renvall veisti patsaan pääosin ateljeessaan Lallukan taiteilijakodissa, apulaisinaan kuvanveistäjät Ossi Somma ja Toivo Jaatinen. Veistos jouduttiin tekemään kolmessa osassa, koska ateljee ei ollut tarpeeksi korkea. Patsas paljastettiin YYA-sopimuksen allekirjoittamisen 20-vuotispäivänä 6. huhtikuuta 1968. Tilaisuuteen osallistuivat Suomen presidentti Urho Kekkonen ja Neuvostoliiton varapääministeri Kirill Mazurov.
Pääasiassa jalustan tekstin vuoksi jo eräät aikalaiset kohdistivat Rauhanpatsaaseen arvostelua ja sitä syytettiin Neuvostoliittoa myötäileväksi poliittiseksi propagandaksi. Renvallin mielestä se pyrki edistämään rauhaa ja liennytystä. Rauhanpatsas jäi Renvallin viimeiseksi merkittäväksi julkiseksi taideteokseksi. Vastapäätä Rauhanpatsasta suunniteltiin 1970-luvun alussa sotainvalidien muistomerkkiä, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Aiheesta muualla

Forss, Timo Kalevi, Rauhanpatsas, joka aiheutti sodan, Rauhanpuolustajat 15.4.2021
Rhinophrynus dorsalis

| Rhinophrynus dorsalis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot Anura
Heimo::  Nenäkonnat Rhinophrynidae
Suku::  Rhinophrynus
Laji::  dorsalis
Kaksiosainen nimi
 Rhinophrynus dorsalis  A. M. C. Duméril & Bibron, 1841 
 Levinneisyys
Katso myös
   Rhinophrynus dorsalis Wikispeciesissä   Rhinophrynus dorsalis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rhinophrynus dorsalis on ainoa sukunsa Rhinophrynus sammakkolaji. Lajia tavataan alueella Yhdysvaltojen Teksasista Meksikoon ja Keski-Amerikaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Rhinophrynus dorsalis on oman sukunsa Rhinophrynus ainut laji. Sen kehityslinja on eronnut muista sammakoista ehkä jo 190 miljoonaa vuotta sitten. Evoluutiohistoriallisesti se saattaakin olla sammakkolajeista muista kaukaisin.
Koko ja ulkonäkö

Rhinophrynus dorsalis on keskimäärin noin 85 mm pitkä. Sitä voidaan kuvailla karkeasti ruumiinmuodoiltaan pyöräksi tai päärynänmuotoiseksi. Pää on muodoltaan lyhyt, mutta terävä. Silmät ovat dorsolateraaliset ja ulkonevat. Hampaita tai korvan tympanumia lajilla ei ole lainkaan. Raajat ovat lyhyet, mutta voimakkaat. Väritykseltään laji on pääosin musta, mutta sillä on myös oranssia pilkutusta kyljillä ja raajoissa. Selkää pitkin kulkee myös oranssi raita.
Yleisesti ottaen laji muistuttaa ulkonäöltään Nasikabatrachus- ja Myobatrachus -sukujen sammakkoja, vaikka ne eivät ole erityisen läheistä sukua keskenään.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia levinneisyysalue kattaaa osia alueesta Yhdysvaltojen Teksasin eteläosista Meksikoon, sekä edelleen Belizeen, Guatemalaan, El Salvadoriin, Hondurasiin, Nicaraguaan ja Costa Ricaan. Levinneisyysalue on rannikkotasankoa. Se käsittää alueita Atlantin ja Tyynenmeren puolella.
Lajia tavataan subtrooppisilla ja trooppisilla metsäalueilla, sekä maatalousalueilla. Tyypillisin se on ajoittain tulvivilla alueilla.
Elintavat

Laji viettää suuren osan ajastaan kaivautuneena maan alla. Maan pinnalla sitä tavataan lähinnä sateiden jälkeen. Ravinnokseen se käyttää erillaisia maahan kaivautuvia selkärangattomia, kuten esimerkiksi muurahaisia ja termiittejä.
Rhinophrynus dorsalis lisääntyy runsaiden sateiden jälkeen niiden myötä muodostuneissa väliaikaisissa lammikoissa. Lisääntyessään urokset kelluvat veden pinnalla kurnehtien. Ne pyrkivät tarttumaan naaraaseen, joka kutiessaan laskee tuhansia munia. Munat laskeutuvat lammikon pohjaan. Nuijapäät saavat ravntonsa aluksi suodattamalla, mutta lopulta niiden suuosien kehittyessä niistä tulee petoeläimiä. Ne saattavat myös harjoittaa kannibalismia. Usein ne muodostavat noin 50–100 nuijapään parvia.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi lajiksi. Lajilla ei oleteta olevan suurempia uhkia. Sen levinneisyysalue on laaja, sitä tavataan monenlaisissa elinympäristöissä ja sen kannan oletetaan olevan suuri.  Sitä tavataan useilla suojelluilla alueilla. Meksikossa se on kuitenkin lueteltu laissa "erityisen suojelun" alaiseksi lajiksi.
Oksimorfoni

| --- | --- |

Oksimorfoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4, 5α-epoksi-3,14-dihydroksi-17-metyylimorfinan-6-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 76-41-5
ATC-koodi: N02AA11
PubChem CID: 5284604
DrugBank: APRD00158
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H19NO4 
Moolimassa: 315,337 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 10 % oraalinen 40 % nasaalinen 100 % (IV,IM)
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 1,3 +/– 0,7 tuntia (parenteraalinen);   7,25 – 9,43 (oraalinen)
Ekskreetio: 35 % virtsa, 65 % uloste
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C (US)
Reseptiluokitus:  Schedule I (CA)Class A (UK)  Schedule II(US) 
Riippuvuusalttius: Korkea
Antotapa: Oraalinen, intramuskulaarinen, intravenoosinen, intranasaalinen, ihonalainen, transdermaalinen, rektaalinen
Oksimorfoni (14-hydroksidihydromorfoni) on voimakas puolisynteettinen opioidianalgeetti, joka kehitettiin ensi kerran Saksassa noin vuonna 1914. Se patentoitiin Yhdysvalloissa vuonna 1955. Sen vaikutus on suunnilleen sama kuin morfiinilla, paitsi ilman sen yskää lievittävää vaikutusta.
Oksimorfonia käytetään lievittämään keskikovaa tai kovaa kipua sekä anestesiassa. Se aiheuttaa heroiinia ja morfiinia vastaavan euforian, sedaatiota, mutta vähemmän kutinaa ja muita histamiinien vaikutuksia. Se on myös erittäin voimakkaasti riippuvuutta aiheuttava opioidi.kenen mukaan? Sitä myydään tavallisimmin oksimorfonihydrokloridina (C17H19NO4•HCl, CAS 357-07-3) nimillä Opana ja Opana ER.
Oksimorfonia syntyy myös elimistössä oksikodonista, joka muuttuu aineenvaihdunnassa sytokromi P450 -entsyymien CYP 3A4:n katalysoimana pääasiallisesti noroksikodoniksi (päämetaboliareitti) ja CYP 2D6:n katalysoimana oksimorfoniksi.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxymorphone (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxymorphone hydrochloride (englanniksi)
Olli Tulenheimo

Olli Elias Tulenheimo (vuoteen 1905 Thulé; 24. helmikuuta 1891 Kangasala – 22. kesäkuuta 1971 Turku) oli suomalainen asianajaja. Hän toimi asianajajana yli 50 vuotta ja kuului Suomen Asianajajaliiton perustajiin.
Elämäkerta

Tulenheimon isä oli Kangasalan urkutehtaan omistaja Bror Axel Thulé ja äiti Minna Fredrika Meurman. Poliitikko, yliopiston rehtori, pääministeri Antti Tulenheimo (1879–1952) oli hänen veljensä, samoin kuin asianajaja, poliitikko Eino Tulenheimo (1885–1962) ja insinööri, urkujenrakentaja Martti Tulenheimo (1883–1945). Tulenheimo suoritti oikeustutkinnon 1915, ja hänet palkattiin 1919 apulaiseksi veljensä Einon ja T. M. Kivimäen lakiasiaintoimistoon Turkuun. Toimisto jäi Tulenheimon ja Ilmari Katajan hoitoon jo seuraavana vuonna ja laajeni niin, että se oli 1930-luvulla Suomen suurin alallaan. Tulenheimo työskenteli toimistossa aina kuolemaansa saakka.
Tulenheimo oli 1919 perustamassa Suomen Asianajajaliittoa, jonka hallitukseen hänet valittiin 1954 ja jonka Turun-osastoa hän johti 1953–1963. Tulenheimo toimi asianajotyönsä ohella pankki- ja vakuutusalalla, muun muassa Vakuutusyhtiö Sammon hallituksessa ja Turun Suomalaisen Säästöpankin isännistössä ja hallituksessa. Turun Teatterin johtokuntaan Tulenheimo kuului 1920- ja 1930-luvulla, oli kymmenen vuotta teatterin johtokunnan puheenjohtaja ja avusti teatteria taloudellisesti.
Tulenheimon puoliso vuodesta 1934 oli hänen lakiasiaintoimistonsa sihteerinä työskennellyt Irma Margareta Johnsson. Oikeusneuvos Anja Tulenheimo-Takki (1937–2019) oli heidän tyttärensä.
Aiheesta muualla

Olli Tulenheimo 80 v. Turku, Sampo-Tarmo, 1971. 32 s.
Nyypakanlammi

| Nyypakanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°49′59″N, 24°07′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  oja Honkalanlammiin 
Järvinumero:  35.984.1.023
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,6 m 
Rantaviiva:  0,5 km 
Pinta-ala:  0,01528 km² 
 fiNyypakanlammi 
Nyypakanlammi  eli Nybackanlammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa oleva järvi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja sen pituus on 180 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa, vaikka vähintään toisen tulisi olla laskuoja. Ojilla on yhdistetty 600 metrin päässä ja pari metriä alempana olevaan Honkalanlammiin, jonne vedet siten virtaavat.
Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Ympäröivä maasto on moreenimaata. Rannoille on rakennettu loma-asunto, jolle johtaa tie valtatieltä 10.
Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi oli nimetön, mutta nykyisen Nummenpään tilan kohdalla luki tilan nimenä "Nybacka".
Orrenmaa

Orrenmaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Juhani Orrenmaa (1939–2023), opettaja, kansanedustaja (LKP) ja pika-aitajuoksija
Olli Orrenmaa, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
Tuppu Orrenmaa (1960–2019), jazzkitaristi ja jazzmusiikin säveltäjä
Tuulikki Orrenmaa (s. 1939), kuoronjohtaja ja opettaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nuortenkirjallisuus

Nuortenkirjallisuus on kirjallisuutta tai teoksia, jonka kohderyhmäksi on rajattu nuoriso. Lajityyppi rinnastetaan monesti lastenkirjallisuuteen, jolloin siitä puhutaan lasten- ja nuortenkirjallisuutena.
Joitakin alan toimijoita

Suuri osa lasten- ja nuortenkirjoja on julkaistu sarjoina, esimerkiksi Enid Blytonin Viisikko, Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossu ja J. K. Rowlingin Harry Potter -sarja.
Jossakin määrin nuortenkirja supistui alalajina 1970-luvun puolivälistä eteenpäin ja nuoret siirtyvät lastenkirjoista aikuisten viihdekirjoihin, sota-, jännitys- ja romantiikkateemoihin. Nuorten kirjallisuudeksi tuli kansallinen sarjakuva sekä kauhukirjallisuus. Tieteiskirjallisuus teki – muun muassa Jules Vernen 1800-luvun lopun tarinoiden kiinnostuksen hiipumisen jälkeen – paluun 1980-luvun lopulla eri maiden kansallisten tieteiskirjoittajien saatua myönteisiä kustannuspäätöksiä kustantamoilta. Japanilaiset sarjakuvat tulivat suosituksi 2000-luvun alussa ja nuortenkirjallisuus koki uuden nousun.[lähde? ]
Historiaa

1940-luvulla markkinoinnin helppous sai kaupallisen edun voittamaan kirjallisen laadun. Koti- ja ulkomaisia pinnallisia nuorisokirjoja tehtiin paljon sarjatuotantona ja nuorisokirjallisuuden katsottiin rihkamatuotannon takia joutuneen 1940-luvun puolivälissä lamaan. Nuorisokirjallisuuden ja kirjailijoiden etua ja laatua valvomaan perustettiin 1946 Nuorten Kirja ry, jonka toimintaa jatkaa nykyisin Suomen Nuorisokirjailijat ry.[lähde? ]
1960-luvulla yhteiskunnallinen perusvaade koski kaikkia kirjoja ja realistiset nuortenkirjat saivat uusia ilmeitä. Yhteiskunnallisviritteistä ja arkirealistista nuorisokirjallisuutta kirjoittivat esimerkiksi Eve Garnett, Eleanor Estes ja Mary Stoltz.
Kirjallisuutta

Karasma, Katri: Lasten- ja nuortenkirjallisuuden maailma.  Helsinki:  Avain, 2014.  ISBN 978-952-304-034-2.
Nurachi

| Nurachi (Nuràchi) |
| --- | --- |
 Sijainti Oristanon maakunnassa
 Nurachi
 Koordinaatit: 39.974°0′0″N, 8.539°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Oristano
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,97 km²
Korkeus:  7 m
Väkiluku:  1 782
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09070
Suuntanumero(t):    0783
Rekisterikilpi:  OR
 
 http://www.comune.nurachi.or.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nurachi (sardiksi Nuràchi) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 782 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 15,97 neliökilometriä. Se sijaitsee 7 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nurachi Wikimedia Commonsissa
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
Nurallao

| Nurallao (Nuràdda) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Nurallao
 Koordinaatit: 39.791°0′0″N, 9.080°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,76 km²
Korkeus:  390 m
Väkiluku:  1 270
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09058
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.nurallao.ca.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nurallao (sardiksi Nuràdda) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 270 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 34,76 neliökilometriä. Se sijaitsee 390 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nurallao Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Orrnäs

Orrnäs on rekisterikylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisosassa meren rannalla.
Orrnäsin kyläalue on kahdessa osassa. Ydinalue muodostuu Orrnäsin tilan ympäristöstä Ornaistenlahden rannalla ja toinen alue on peltomaata Suomenkulmantien varrella. Skäggbölen kylä jää kyläalueiden väliin. Mosanoja virtaa Orrnäsin läpi laskien Ornaistenlahteen. Orrnäsin tila on kulttuurihistoriallisesti merkittävä kokonaisuus ja tämän lisäksi kylässä on vain muutamia muita taloja ja pari kesämökkiä.
Orrnäsin säteri on erotettu Skäggbölen kylästä yksinäistaloksi 1630-luvulla. Orrnäsin säterioikeudet peruutettiin 1695 ja se on muutettu puustelliksi 1711. 1870-luvulla Orrnäsin tilaan liitettiin kaksi tilaa Skäggbölesta. Orrnäsiä on kutsuttu kokonsa puolesta kartanoksi, vaikka se on ollut verovelvollinen. Tilan yhteydessä toimi meijeri vuosina 1910–1929.
Optinen kuvantaminen

Diffuusi optinen kuvantaminen (DOI) tai Diffuusi optinen tomografia (DOT) on ei-invasiivinen funktionaalinen kuvantamismenetelmä, jossa kudosta valaistaan lähi-infrapunavalolla ja kudoksen optisia ominaisuuksia mitataan. Tekniikalla voidaan tutkia muutoksia verenkierrossa, kuten veren määrässä tai happipitoisuudessa. Optista tomografiaa voidaan hyödyntää muun muassa keskosten monitoroinnissa, aivokuvantamisessa ja rintasyövän havainnoinnissa.
Nuorttanaste

Näköispainos Nuorttanaste-lehden ensimmäisestä numerosta vuodelta 1898.
Nuorttanaste (Itätähti) on pohjoissaamenkielinen kristillinen lehti, joka on perustettu vuonna 1898 Norjan Finnmarkissa. Se on vanhin edelleen ilmestyvä saamenkielinen aikakauslehti.
Historia

Lehti perustettiin vuonna 1898 Norjan Finnmarkissa. Lehden perusti Norjan evankelis-luterilainen vapaakirkko ja sen päätarkoituksena oli levittää luterilaista kristillistä sanomaa Norjassa eläville saamelaisille heidän äidinkielellään. Se alkoi julkaista pian myös lukijoiden kirjeitä sekä tavallisia uutisia ja muuta ei-uskonnollista sisältöä. Toimittajat olivat pääosin saamelaisia, jotka tasapainottelivat toisaalta lehden norjalaisten kristittyjen omistajien tahtoessa lähinnä uskonnollista sisältöä ja toisaalta saamelaisen lukijakunnan toiveiden saada myös uutisia ja ajankohtaisia asioita välillä. Lehti on ilmestynyt suurimman osan historiastaan kahdesti kuukaudessa, myös toisen maailmansodan aikana. Ison osan 1900-lukua ajan Nuorttanaste oli ainoa pohjoissaamenkielinen julkaisu.
Merkitys

Nuorttanaste on vanhin edelleen julkaistava saamenkielinen aikakauslehti. Koska se oli ison osan 1900-lukua ainoa pohjoissaamenkielinen julkaisu on sillä ollut suuri merkitys saamelaisten lukutaidolle, erityisesti niiden jotka eivät ole osanneet norjaa. Lehdellä on ollut suuri merkitys kirjoitetun saamen kielen ymmärtämisen kehitykselle. Lapset ovat oppineet lukemaan ja kirjoittamaan sen kautta ja se on levittänyt merkittävästi tietoa saamelaisten keskuuteen. Se oli hyvin suosittu ja siten sillä on ollut merkittävä rooli saamen kielelle ja kulttuurille 1900-luvun alkupuoliskolla.
Aiheesta muualla

Lehden Facebook -sivut
Lehden varhaisia numeroita luettavana Kansalliskirjaston Fenno Ugrica -kokoelmasta
Ro4-1539

| Ro4-1539 |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  17-(2-(furan-2-yyli)etyyli)-3-hydroksimorfinaani
CAS-numero:  27767-85-7
PubChem CID:  20834001
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C22H27NO2
Moolimassa:  337,454 g/mol
Ro4-1539 (furetyylinorlevorfanoli) on analgeettinen opioidi joka kuuluu morfinaaneihin. Kemikaalin kehitti Hoffmann–La Roche 1950-luvulla. Se toimii voimakkaana myy-reseptorin agonistina, ja eläinkokeissa sen huomattiin olevan noin 30-60 kertaa vahvempi kuin sille sukua oleva levorfanoli.
Ro4-1539:a ei ole koskaan kaupallistettu, sitä ei ole markkinoitu lääkeaineena, vaan sitä on käytetty ainoastaan laboratorio-olosuhteissa ja eläinkokeissa.
Eläinkokeista päätellen sen arvellaan vaikuttavan ihmisiin samalla tavoin kuin muut voimakkaat opioidireseptoriagonistit, ja sen vaikutuksen arvellaan olevan analgesia, sedaatio, euforia, ummetus, kutina, takyfylaksia ja hengityslama, joka voi olla hengenvaarallista.
Käännös suomeksi
Reiman

Reiman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ella Reiman (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija
Juska Reiman (s. 1993), suomalainen näyttelijä
Leena Reiman, suomalainen kustantaja
Liina Reiman (1891–1961), virolainen näyttelijä
Mathias Reiman (k. 1684), suomalainen puunveistäjä
Raul Reiman (1950–1987), suomalainen iskelmäsanoittaja
Villem Reiman (1861–1917), virolainen kansanvalistaja ja historioitsija.
Entinen nimi

Vilho Reima, ent. Reiman (1867–1948), suomalainen kansansivistäjä, kansakoulunopettaja, kansanedustaja (Suomalainen puolue) ja kouluneuvos
Enok Reimaa, ent. Reiman (1913–1988), suomalainen rovasti, siirtolais- ja sotilaspappi, opettaja, opistonjohtaja, laulaja ja kuoronjohtaja
Orren kirkko

| Orren kirkko Orre kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Klepp, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1950
Suunnittelija:  Gustav Helland ja Endre Årreberg
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orren kirkko (norj. Orre kirke) on Kleppin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1950.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orren kirkko Wikimedia Commonsissa
Nyxair

| Nyxair |
| --- | --- |

 IATA: OJ  –  ICAO: NYX 
Kutsukoodi:  NYX AIR
Perustettu:  30. lokakuuta 2017
Laivaston koko:  14
Solmukohdat:  Tallinna, Lasnamäe (TLL/EETN)
Kotipaikka:  Tallinna
Yhtiön sivut:  flynyx.com
Nyxair (NyxAir OÜ) on virolainen vuonna 2017 perustettu lentoyhtiö, joka operoi lyhytaikaisia tilauslentojaan pääosin Viron, Suomen ja Ruotsin alueilla.
Viron liikennevirasto myönsi yhtiölle lentotoimintaluvan (AOC) 7. kesäkuuta 2018.
Laivasto

Kesäkuussa 2023 Nyxairin laivastoon kuului 14 lentokonetta. Laivaston keski-ikä oli 28,6 vuotta.
| Konetyyppi | Laivastossa | Matkustajia | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| ATR 42 | 2 | 44–50 |  |
| ATR 72 | 1 |  |  |
| Saab 340 | 6 | 33–34 |  |
| Saab 2000 | 5 | 50 |  |