stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marau
Perhe-elämä ja Tahitin kuningattarena

Kuningas Pōmare V otti avioeron ensimmäisestä vaimostaan vuonna 1861. Hän mensi uusiin naimisiin Maraun, joka oli tuolloin vain 14-vuotias, kanssa 28. tammikuuta 1875. Kaksi vuotta myöhemmin Pōmare nousi valtaistuimelle, minkä johdosta Marausta tuli Tahitin kuningatar.
Marau sai Pōmaren kanssa yhteensä kolme lasta:
prinsessa Teri‘inui
prinsessa Takau Pōmare-Vedel
prinssi Ernest Albert
Kun Tahiti ja sen alusmaat otettiin osaksi Ranskaa, kuningatarta ei kutsuttu vallanvaihtoseremoniaan.
Pōmaren ja Maraun avioliittoa on kuvattu myrskyisäksi ja nämä viettivät ajoittain aikaa asumuserossa. Kuningatar Pōmare IV:n kuollessa pari oli jo eronnut, mutta päätti palata yhteen Pōmaren V:n noustua kuninkaaksi. Kaksi vuotta tämän jälkeen pari erosi uudestaan ja Maraulle myönnettiin valtion eläke. Lopullisesti pari erosi vuonna 1887.
Vuonna 1884 matkusti Pariisiin, jossa hänen väitetään saaneen kaksi lasta ranskalaisen laivastossa palvelleen upseerin kanssa.
Viimeiset vuodet

Avioeron jälkeen Marau asui vanhempiensa rakennuttamassa talossa Papeetessa, jossa hän asui äitinsä kanssa. Marau omisti lopun elämänsä tahitilaisten perinteiden ja paikallisen kielen säilytystyölle. Maraun talo on edelleen pystyssä, mutta huonossa kunnossa.
Vuonna 1901 Marau kirjoitti yhdessä Henry Adamsin ja John La Fargen kanssa Maraun äidin elämäkerran, jossa käsiteltiin laajalti myös Tahitin historiaa ennen kolonialismia. Maraun elämäkerta julkaistiin vuonna 1971, ja sen on kirjoittanut prinsessa Takau.
Marau kuoli 2. helmikuuta 1935 leikkauksen aikana Papeetessa. Maraun hauta sijaitsee Papeeten Uraine-hautausmaalla. Hauta on rakennettu perinteisen tahitilaisen temppelin näköiseksi. Hautajaiset olivat kuningattaren arvon mukaiset, ja niissä olivat läsnä sekä ranskalaiset siirtomaaisännät sekä entisen Tahitin kuningaskunnan ja sen alusmaiden edustajia.
Kunnianosoituksia

Kunnialegioona (Ranska, 1924)
Mary Astell

Mary Astellin toisen teoksen A Serious Proposal To The Ladies For the Advancement of their True and greatest Interest kolmas painos vuodelta 1696.
Mary Astell (12. marraskuuta 1666 Newcastle upon Tyne, Englanti – 9. toukokuuta 1731 Lontoo) oli englantilainen filosofi ja naisten oikeuksien puolustaja.
Astell muutti 20-vuotiaana asumaan Lontoon Chelseaan. Hän kirjoitti kirjoja ja pamfletteja, joissa hän käsitteli muun muassa naisten koulutusta ja avioliittoa.
Astell julkaisi ensimmäisen teoksensa Letters Concerning the Love of God vuonna 1695. Hän kuoli rintasyöpään vuonna 1731.
Teokset

A Serious Proposal To The Ladies For the Advancement of their True and greatest Interest (1696)
Letters Concerning the Love of God (1695)
A Serious Proposal To The Ladies For the Advancement of their True and greatest Interest Part II (1697)
Some Reflections upon Marriage Occasioned by the Duke and Duchess of Mazarine's Case (1700)
Moderation Truly Stated: A Review of a Late Pamphlet Entitul'd 'Moderation a Vertue' with a Prefatory Discourse to Dr D'Avenant Concerning His Late Essays on Peace and War (1704)
An Impartial Enquiry into the Causes of Rebellion and Civil War in the Kingdom  (1704)
A Fair Way with Dissenters and their Patrons (1704)
A Fair Way with the Dissenters and their Patrons (1704)
An Impartial Enquiry in to the Cause of Rebellion and Civil War in this Kingdom and Moderation truly Stated
The Christian Religion, as Profess'd by a Daughter of the Church of England (1705)
Bart'lemy Fair or an Enquiry after Wit (1709)
Mickwitz

Mickwitz on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alexander Joakim von Minkwitz, vuoteen 1876 Mickwitz (1851–1928), vt. kuvernööri ja kenraalimajuri, Julius von Minkwitzin poika
Axel Mickwitz (1878–1968), yliopettaja ja historiantutkija
Camilla Mickwitz (1937–1989), lastenkirjailija, kuvittaja ja animaattori
Erik Mickwitz (1938–2024), juristi, kuluttaja-asiamies 1991–2003
Gerda von Mickwitz (1862–1948), feministi ja kirjailija
Gunnar Mickwitz (1906–1940), historioitsija
Gösta Mickwitz (1917–2003), taloustieteilijä
Harold von Mickwitz (1859–1938), pianisti, pianonsoiton opettaja ja säveltäjä
Joachim Mickwitz (s. 1962), historioitsija
Johan Mickwitz (1937–2002), toimittaja ja kirjailija
Julius Adalbert Joakim von Minkwitz, vuoteen 1876 Mickwitz (1820–1892), kenraalimajuri ja ylijohtaja
Margaretha Mickwitz (1936–2020), toisen aallon feministi
Peter Mickwitz (s. 1964), kirjailija, runoilija ja kääntäjä.
Maria Berger

| Maria Berger |
| --- | --- |

Itävallan oikeusministeri
 11. tammikuuta 2007 – 2. joulukuuta 2008  
Liittokansleri:  Alfred Gusenbauer
Edeltäjä:  Karin Gastinger
Seuraaja:  Johannes Hahn
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1956 (ikä 68)
Tiedot
Puolue:  Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue
Maria Berger (s. 19. elokuuta 1956) on itävaltalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Euroopan unionin tuomioistuimen tuomari.
Berger opiskeli Innsbruckin yliopistossa oikeus- ja taloustiedettä ja valmistui 1984. Hän oli Euroopan parlamentin jäsenenä marraskuusta 1996 tammikuulle 2007, jolloin hänet nimitettiin Itävallan oikeusministeriksi. Berger toimi ministerinä joulukuulle 2008 ja palasi sitten Euroopan parlamenttiin. Parlamentin hän jätti heinäkuussa 2009, ja lokakuussa hänet valittiin Euroopan unionin tuomioistuimen tuomariksi.
Maria Bergkvist

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. elokuuta 1977
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Umeå IK
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
: Remsle UIF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995–1998 | Bollsta IK |  |  |
| 1999–2007 | Umeå IK |  |  |
Maajoukkue
| 2006 | Ruotsi | 7 | (0) |
Valmennusura
2009–2014: Umeå IK (apuv.)
2014–: Umeå IK

Maria Bergkvist (s. 12. elokuuta 1977 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimii Damallsvenskan-seura Umeå IK:n päävalmentajana. Pelaajaurallaan hän pelasi Bollsta IK:ssa ja Umeå IK:ssa puolustajana.
Marja Luukkonen

| Marja Luukkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1941 (ikä 83) Hämeenlinna
Kansalaisuus:  suomalainen
Kirjailija
Esikoisteos:  Punaisen tuvan tarinoita (1970)
Palkinnot
 Arvid Lydecken -palkinto 2001 Lasten LukuVarkaus -palkinto 2003 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marja Luukkonen (s. 12. maaliskuuta 1941 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. Luukkonen opiskeli yliopistossa suomea, saksaa ja valtiotieteitä, mutta siirtyi mainonnan suunnittelijaksi.[lähde? ] Hän asui viisi vuotta Keski-Suomessa maalla kirjoittaen Helsingin Sanomiin pakinoita nimimerkillä Punaisen tuvan emäntä.[lähde? ] Nykyisin Luukkonen asuu Porvoon Emäsalossa.[lähde? ]
Teokset

Punaisen tuvan tarinoita. Kertomus kaupunkilaisparista, joista tuli isäntä ja emäntä.  Weilin + Göös, 1970.
Tähtisumun vangit, saturomaani, Tammi 1990
Suuri vesiretki, lastenromaani, Tammi 1995
Ihmeellinen omenatarha, Tammi 1997
Pikku Noita ja Karipeikko, Tammi 1998
Täyden kuun lapset, Tammi 1999
Elli Vaahtopää, Tammi 2000
Aarnilinnun tytär, Tammi 2001
Kivi joka tahtoi takaisin järveen, Tammi 2002 (LukuVarkaus-palkinnon voittaja 2003)
Varjo ei unohda, Tammi 2003
Kaukaisen saaren varjo, Tammi 2004
Sumumetsän kasvatit, Tammi, 2005
Kivinen kello, Tammi 2007
Kirjallisuutta

Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 3. Toimittanut Ismo Loivamaa. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 2001.
Aiheesta muualla

Maakuntakirjailijat (Arkistoitu – Internet Archive).
Helsingin kaupunginkirjasto – Sanojen aika (Arkistoitu – Internet Archive).
Suomen Nuorisokirjailijoiden nettimatrikkeli (Arkistoitu – Internet Archive).
Micmacin kieli

| Micmac> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Kanada  Yhdysvallat
Puhujia:  8 145
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  algilaiset kielet
Kieliryhmä:  algonkin-kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  mic
ISO 639-3:  mic
 Ohje 
Micmac on mi’kmaq-intiaanien puhuma uhanalainen algonkin-kieli. Sitä puhuu äidinkielenä runsas 8 000 ihmistä. Puhujat asuvat Kanadassa kolmella paikkakunnalla: Listugujssa Quebecissä, Big Covessa New Brunswickissa ja Eskasonissa Nova Scotiassa. Yhdysvalloissa micmacin puhujat ovat keskittyneet Bostonin kaupungin ympäristöön.
Michał Kazimierz Ogiński

Michał Kazimierz Ogiński
Michał Kazimierz Ogiński (liett. Mykolas Kazimieras Oginskis, 1731 Varsova, Puola-Liettua – 3. toukokuuta 1799 Słonim, Venäjä) oli puolalais-liettualainen poliitikko, sotilas, muusikko ja säveltäjä.
Ogińskin aatelissuvun vaakuna
Elämäkerta

Ogińskin poliittinen ura alkoi 18-vuotiaana, jolloin hänet nimitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan valtion virkamieheksi. Vuonna 1764 hän oli ehdolla Puola-Liettuan kuninkaaksi, mutta hän hävisi kilvassa Stanislaus II Poniatowskille. Sen sijaan hänet nimitettiin Vilnan voivodiksi. Hän liittyi myös venäläisvastaiseen Barin konfederaatioon. Hävittyään Aleksandr Suvorovin johtamille venäläisjoukoille Stołowiczen taistelussa, hän joutui maanpakoon. Hän pystyi kuitenkin palaamaan kotimaahansa 1768 ja hänet nimitettiin Liettuan hetmaniksi, jolloin hänestä tuli toinen Puola-Liettuan korkea-arvoisimmista sotilaista. Vuosien 1788−1791 sejmissä hän oli isänmaallisen puolueen jäsen, mutta vuoden 1792 Venäjälle kärsityn tappion jälkeen hän erosi virastaan ja vetäytyi suvun kartanoon Słonimiim.
Sotilas-poliittisen uransa ohella Ogiński oli huomattava insinööri ja muusikko. Hän rakennutti Pinsk-Volhynia-maantien, Vilnan asevaraston ja Ogińskin kanavan, joka yhdistää Niemen- ja Dnepr-joet toisiinsa. Hän perusti myös monia tehtaita ja pajoja sukunsa maille.
Ogiński sävelsi ja harrasti musiikkia, sekä tuki monia muusikkoja. Słonimissa hän ylläpiti kahta teatteriryhmää, italialaista ja puolalaista, painotaloa, sekä suurta orkesteria. Hän vaikutti myös harpun rakenteeseen soittimena ja sävelsi monia teoksia.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Malesianeväpalmu

| Malesianeväpalmu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Eväpalmut Caryota
Laji::  urens
Kaksiosainen nimi
 Caryota urens  L. (1753) 
Katso myös
   Malesianeväpalmu Wikispeciesissä   Malesianeväpalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Malesianeväpalmu (Caryota urens) on eväpalmujen (Caryota) sukuun kuuluva palmulaji. Lajin hedeltävät kalsiumoksalaattia, joka voi ärsyttää ihoa.
Malesianeväpalmusta valmistetaan suosittua "toddy" -nimistä alkoholijuomaa käyttämällä sen mahlaa.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Caryota urens (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Caryota urens (englanniksi)
Maunu Haraldinpoika

| Maunu Haraldinpoika> Norjan kuningas |
| --- | --- |
Valtakausi:  1066–1069   kanssahallitsijana 1067–1069 Olav Kyrre
Edeltäjä:  Harald Ankara
Seuraaja:  Olav Kyrre

Syntynyt:  1048
Kuollut:  28. huhtikuuta 1069 Trondheim
Lapset:  Haakon Maununpoika
Suku:  Hardrada
Isä:  Harald Ankara
Äiti:  Tora Torbergsdotter
Maunu Haraldinpoika eli Magnus II Haraldsson (1048–1069) oli Norjan kuningas vuosina 1066–1069. Hän oli Harald Ankaran ja Tora Torbergsdotterin poika.
Maunu valittiin kuninkaaksi hänen isänsä Haraldin kaaduttua Stamford Bridgen taistelussa vuonna 1066. Maunun veli Olav oli seurannut isäänsä sotaretkelle Englantiin ja vietti Haraldin kuoleman jälkeen talven Orkneysaarilla. Kun Olav palasi Norjaan vuonna 1067, hän vaati itselleen osaa Norjasta. Veljekset sopivat, että Maunu hallitsee Norjan pohjoisia ja Olav eteläisiä osia. Maunu kuoli vuonna 1069 ja hänet haudattiin Nidarosiin (nykyinen Trondheim).
Marucho Marukura

Marucho Marukura on kuvitteellinen hahmo Bakugan tv-sarjassa. Hänen kumppaneidensa nimet ovat Preyas, Elfin, Akvimos ja Radizen. Debyytissään hän on noin 11-vuotias. Hän on Aquos-ominaisuuden käyttäjä.
Tausta

Marucho on nuorin Bakugan-taistelijoista ja hän on erittäin lyhyt. Hänen perheensä on hyvin rikas, joten useimmat kulkuvälineet, joita taistelijat käyttävät, ovat Maruchon perheen omistamia. Marucho on poika.
Maruchon bakuganit > Kädessä

Aquos Radizen
Trap Bakugan Aquos Tripod Epsilon
Subterra Roxtor
Maruchon bakuganit > Luultavasti Vestroiassa/Gundaliassa

Aquos Preyas
Aquos Minx Elfin
Aquos Akvimos
Aquos Tristar
Michał Heller

Michał Heller.
Michał Kazimierz Heller (s. 12. maaliskuuta 1936 Tarnów) on puolalainen filosofi, joka vihittiin vuonna 1959 katoliseksi papiksi. Hän sai vuonna 2008 Templeton-palkinnon työstään tieteen ja uskonnon välisissä suhteissa. Hän on luonut huomattavan akateemisen uran. Hän toimii nykyisin teoreettisen fysiikan, kosmologian ja tieteenfilosofian professorina Krakovan Paavillisessa teologian akatemiassa.
Heller opiskeli seminaarissa ja Lublinin katolisessa yliopistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michał Heller Wikimedia Commonsissa
Marila

Marila on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Heikki Marila (s. 1966), kuvataiteilija
Mika Marila (s. 1973), alppihiihtäjä
Raita Karpo (o.s. Marila, s. 1941), laulaja
Sakari Marila (s. 1945), taidemaalari ja professori.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mämmedaly Garadanow

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Balkanabat, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Nebitçi FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003  2004  2005–2007  2007–2008  2008  2009  2010  2011  2012–2013  2014  2015  2016– | Asudalyk Asgabat  Nebitçi FT  HTTU Asgabat  FK Karvan  HTTU Asgabat  Navbahor Namangan  Nebitçi FT  HTTU Asgabat  Nebitçi FT  FC Şagadam  Ahal FK  Nebitçi FT |  |
Maajoukkue
| 2004–2011 | Turkmenistan | 14 (7) |
Mämmedaly Garadanow (s. 17. maaliskuuta 1982 Balkanabat, Turkmenistanin SNT, Neuvostoliitto) on turkmenistanilainen jalkapalloilija. Hänen nykyinen seuransa on Nebitçi FT. Garadanow oli myös Turkmenistanin jalkapallomaajoukkueen jäsen. Hän teki kaksi maalia Aasian karsinnoissa vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin ottelussa Kambodžaa vastaan.
Maria Blom

Maria Blom
Maria Margareta Blom (s. 28. helmikuuta 1971) on ruotsalainen näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Täbyssä, Tukholman läänissä.
Blomin elokuvatuotantoon kuuluvat Takaisin maalle – Masjävlar (2004) ja Nina Frisk (2007). Molemmissa esiintyy pääosassa Sofia Helin.
Blom voitti Masjävlarista vuonna 2005 parhaan käsikirjoituksen Guldbaggen ja oli ehdolla myös parhaan ohjauksen voittajaksi.
Masjävlar oli alun perin näytelmä, jota on esitetty Suomenkin teattereissa nimellä Takaisin maalle.
Aiheesta muualla

Maria Blom Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mato Grosso do Sulin kuvernööri

| Mato Grosso do Sulin kuvernööri |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Eduardo Riedel 1. tammikuuta 2023 lähtien
Kauden pituus:  4 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  1. tammikuuta 1979
Ensimmäinen:  Harry Amorim Costa
Mato Grosso do Sulin kuvernööri (port. Governador do Mato Grosso do Sul) on Brasilian Mato Grosso do Sulin osavaltion hallituksen päämies. Se on julkinen asema, joka valitaan kahden kierroksen enemmistöjärjestelmän kautta.
Jos ehdokas saa ensimmäisessä äänestyksessä yli puolet kaikista äänistä, hänet valitaan ilman toista kierrosta. Jos kukaan ehdokkaista ei kuitenkaan saa yli puolta äänistä, järjestetään toinen äänestyskierros, johon osallistuvat vain kaksi ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä saanutta ehdokasta. Kuvernööriksi valitaan toisen kierroksen voittaja. Toimikausi kestää neljä vuotta eikä toimikausien määrää ole rajoitettu.
Osavaltio perustettiin täydentävällä lailla 31, joka hyväksyttiin 11. lokakuuta 1977. Mato Grosso do Sulin nykyinen kuvernööri on Reinaldo Azambuja, joka valittiin 26. lokakuuta 2014 ja vannoi virkavalansa 1. tammikuuta 2015.
Hallitus

Hallituksen toimipaikka sijaitsee Parque dos Poderesissa, Mato Grosso do Sulin pääkaupungissa Campo Grandessa. Rakennuksessa sijaitsevat myös valtioneuvoston ja strategisen johtamisen valtiosihteerin sekä viestintäsihteeristön päämaja.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Élvio Garabini, joka suunnitteli myös suuren osan puiston rakennuksista. Rakennus vihittiin käyttöön vuonna 1983, ja siinä oli koko julkisten elimien kompleksi.
Kun kompleksi avattiin, hallitus sijaitsi väliaikaisesti tässä rakennuksessa, johon oli tarkoitus sijoittaa vain yksi ministeriö. Hallituksen palatsin rakentamista suunniteltiin, mutta kuvernööri Pedro Pedrossian keskeytti ajatuksen. Siten hallituksen toimipaikka kiinnitettiin lopullisesti samaan paikkaan, jossa se oli ja jolla se on tähän päivään asti. 2000-vuosikymmenellä arvioitiin mahdollisuutta toteuttaa palatsin rakentaminen, mutta idea hylättiin jälleen.
Kuvernöörillä ei ole virallista asuinpaikkaa.
Nexon (täsmennyssivu)

Nexon voi tarkoittaa seuraavia:
Nexon, eteläkorealainen videopeliyritys
Nexon, kunta Haute-Viennen departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nexon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maunu II Henrikinpoika

| Maunu II Henrikinpoika |
| --- | --- |
 
Ruotsin kuningas
Valtakausi:  1160 – 1161
Edeltäjä:  Eerik Pyhä
Seuraaja:  Kaarle Sverkerinpoika

Syntynyt:  1130
Kuollut:  1161 Örebro
Puoliso:  Birgitta Haraldintytär
Suku:  Estridsen
Isä:  Henrik Skadelår
Äiti:  Ingrid Ragnvaldsdotter
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Maunu Henrikinpoika oli Ruotsin kuningas vuosina 1160–1161. Hän syntyi todennäköisesti 1130-luvulla Tanskassa ja oli Tanskan prinssi Henrik Skadelårin ja ruotsalaiseen Stenkilin hallitsijasukuun kuuluneen Ingrid Ragnvaldintyttären poika. Ingridin isoisä oli Ruotsin kuningas Inge vanhempi, mikä antoi hänen pojalleen mahdollisuuden vaatia Ruotsin kruunua.
Maunu nousi kuninkaaksi vuonna 1160 murhattuaan kuningas Eerik Pyhän. Jo seuraavana vuonna hän sai itse surmansa Örebron taistelussa kamppaillessaan Kaarle Sverkerinpojan joukkoja vastaan. Tämän jälkeen Kaarle Sverkerinpoika nousi Ruotsin valtaistuimelle.
Maunu Henrikinpojan puoliso oli hänen sisarpuolensa Birgitta. Pariskunnalla ei tiedetä olleen lapsia.
Next

Next voi viitata ainakin seuraaviin:
Next, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007
NeXT, 1980-luvun yhdysvaltalainen tietotekniikkayritys
Next, Altria Groupin savukemerkki
next, brittiläinen vaatealan yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Next”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Next-Generation Secure Computing Base

Next-Generation Secure Computing Base (NGSCB) on Microsoftin trusted computing -tekniikkaa toteuttava ohjelmistoarkkitehtuuri. Tätä, aiemmin Palladium-nimellä tunnettua arkkitehtuuria on tarkoitus käyttää Windows Vistan Service Pack 1ssä.
Marauder (albumi)

| Marauder Blackfoot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: Heinäkuu 1981
 Tuottaja(t): Al Nalli, Henry Weck
 Tyylilaji: Southern rock, Hard rock
 Kesto: 37.26
 Levy-yhtiö: Atco Records
Listasijoitukset
  #48  #38
Blackfootin muut julkaisut
| Tomcattin' 1980 | Marauder 1981 | Highway Song – Live 1982 |
Marauder on vuonna 1981 julkaistu Blackfoot-yhtyeen albumi. Se sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita kuten "Good Morning", "Rattlesnake Rock 'N' Roller" ja "Fly Away".
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Medlocke & Spires, ellei toisin mainittu.
Good Morning – 3.34
Payin' for It – 3.35
Diary of a Workingman – 5.33
Too Hard to Handle – 4.00
Fly Away – 2.56
Dry Country – 3.42
Fire of the Dragon – 4.03
Rattlesnake Rock 'N' Roller – 4.00 (säv. S. Medlocke, R. Medlocke, Spires)
Searchin' – 5.34
Kokoonpano

Rick Medlocke – laulu, kitara
Charlie Hargrett – kitara
Greg T. Walker – basso, kosketinsoittimet, laulu
Jakson Spires – rummut, perkussio, laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Pat McCaffrey – kosketinsoittimet, puhaltimet
Donna D. Davis, Pamela T. Vincent – taustalaulu
Henry Weck – perkussio
Dave Cavender – trumpetti
Shorty Medlocke – banjo
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Marauder discogs.com -sivustolla
Malesian vaakuna

Malesian vaakuna.
Malesian vaakuna on Malesian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1965.
Kilven yläosassa on viisi krisiä, jotka kuvaavat viittä Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaata, Johoria, Kedahia, Perlisia, Kelantania ja Terengganua. Oikealla on Penangia kuvaava kenttä ja vasemmalla Malakkaa kuvaava puu. Nämä kaksi osavaltiota muodostivat osan entisistä Salmisiirtokunnista. Keskellä on neljä kenttää, punainen, musta, valkoinen ja keltainen. Ne kuvaavat Pahangia, Selangoria, Perakia ja Negeri Sembilania, jotka muodostivat ensimmäisinä Malesian liittovaltion. Alhaalla oikealla oleva kenttä kuvaa Sabahia, vasemmalla oleva Sarawakia. Alhaalla keskellä on hibiskus, maan kansalliskukka.
Kilvenkannattajina on kaksi tiikeriä. Kilven yläpuolella on 14-sakarainen tähti, joka kuvaa kolmeatoista osavaltiota ja liittovaltion hallitusta, ja puolikuu, joka tähden kanssa on islamin tunnus.
Alhaalla on valtion motto Bersekutu Bertambah Mutu, suomeksi Yhtenäisyys on voimaa latinalaisilla ja arabialaisilla aakkosilla.
Aiemmat vaakunat

1948–1963
1963–1965
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesian vaakuna Wikimedia Commonsissa
Aasian vaakunat
Afganistan
Arabiemiirikunnat
Armenia
Azerbaidžan
Bahrain
Bangladesh
Bhutan
Brunei
Etelä-Korea
Filippiinit
Georgia
Indonesia
Intia
Irak
Iran
Israel
Itä-Timor
Japani
Jemen
Jordania
Kambodža
Kazakstan
Kiina
Hongkong
Kirgisia
Kuwait
Kypros
Laos
Libanon
Macao
Malediivit
Malesia
Mongolia
Myanmar
Nepal
Oman
Pakistan
Pohjois-Korea
Qatar
Saudi-Arabia
Singapore
Sri Lanka
Syyria
Tadžikistan
Taiwan
Thaimaa
Turkki
Turkmenistan
Uzbekistan
Venäjä
Vietnam
Maitokärryt

Nainen ja lapsi maitokärryineen, kärryillä maitotonkka, -siivilä ja sanko.
Maitokärryt ovat alun perin maito­tonkkien kuljetukseen tarkoitettuja kärryjä. Kärryillä vietiin tonkkia maatilalta tien varrella sijainneelle maitolaiturille edelleen meijeriin kuljetusta varten. Kärryjä on Suomessa ollut erilaisia: aiemmin kokonaan puisia ja usein käsin tehtyjä, myöhemmin metallirunkoisia ja kumipyöräisiä.
Jotkin, yleensä vanhemmat mallit olivat tarkoitettuja vain yhden maitoastian kuljettamiseen, samoin kuin yhden vesiastian kuljettamiseen saattoivat olla käytössä erityiset vesikärryt. Näissä lavan tai astian ripustus oli tarkoitettu tasoittamaan kulkua epätasaisella alustalla.
Myöhemmissä ja monikäyttöisemmissä malleissa on reunoilla varustettu lava, joka on mahdollistanut useamman maitoastian kuljettamisen, ja samoja kärryjä on mahdollista käyttää myös myös muuhun siirtelyyn. Tästä on tullut tälle kärrymallille rinnakkainen tai yleisluontoisempi nimitys käsikärryt.
Kun tilasäiliöt ovat korvanneet maitotonkat ja maitoautot ovat muuttuneet säiliöautoiksi, ei maitokärryille ja -laitureille enää ole käyttöä maidon keräilyssä. Piha- ja puutarhatöissä ja monissa muissa yhteyksissä saman mallisia kärryjä sen sijaan käytetään Suomessa edelleen. Tähän liittyen  nykyään valmistettavia samanlaisia yleiskärryjä myydään edelleen myös "maitokärryjen" nimellä.