stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arvid Renner

Arvid Renner (10. joulukuuta 1704 Rauma – 27. toukokuuta 1762 Vehkalahti) oli tuomari ja virkamies, joka toimi Suomen ylikamreerina.
Rennerin vanhemmat olivat kirkkoherra Claudius Renner ja Anna Riprander. Rennerin ensimmäinen puoliso vuodesta 1743 oli Elisabet Welin (k. 1745) ja toinen vuodesta 1746 Anna Maria Niilontytär, joka oli kauppias Henrik Dannenbergin leski (k. 1778). Renner toimi ensin  lääninkonttorissa Turussa ja sitten Turun kaupungin rahastonhoitajana. 1737 Renner nimitettiin Ala-Satakunnan kruununvoudiksi ja Pikkuvihan aikana vastoin tahtoaan aluksi Turun lääninkamreeriksi ja sitten koko Suomen ylikamreeriksi. Rauhanteon jälkeen Qvist siirtyi 1743 Venäjän haltuun jääneen Kyminkartanon eli Kymin ja Lappeen tuomiokunnan tuomariksi. Sitä ennen hän laati Pietarissa hallinto-ohjelman Viipurin lääniä varten, joka vahvistettiin 1744 ja osaltaan vaikutti Vanhan Suomen säilymiseen länsimaisena oikeus- ja kulttuurialueena.  Myös tuomiokuntatyönsä puitteissa Renner puolusti maakunnalle rauhansopimuksessa taattuja oikeuksia. 1750- ja 1760-lukujen taitteessa hän laati laamanni M. Martinsin kanssa ehdotuksen eräänlaiseksi maakunnan edustuslaitokseksi, jota ei kuitenkaan hyväksytty Pietarissa. 1700-luvun puolivälissä Renner osti omistukseensa Summan kartanon Haminassa.
Attuma

| Attuma |
| --- | --- |
 Attuma, Namorin arkkivihollinen.
Luoja(t):  Stan Lee & Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Fantastic Four #33 (joulukuu 1964)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Attuma
Status:  Kuollut
Ryhmäsidokset:  Atlantis, Sotalordi Krang
Voimat:  Yli-inhimillinen fyysinen voima ja kestävyys, kyky elää veden alla
Suhteet
Sukulaiset:  Andromeda (tytär)
Attuma on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Attuma on Namorin arkkivihollinen ja Andromedan isä. Hän uskoo olevansa atlantislaisen profetian ilmoittama Atlantiksen valloittaja.
Attuman ensiesiintyminen tapahtui yhdysvaltalaisen Fantastic Four -lehden numerossa 33 (joulukuussa 1964). Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby.
Videopelit

Attuma esiintyy pomohahmona Marvel: Ultimate Alliance -videopelissä. Hahmon osuudet dubbasi näyttelijä Gregg Berger. Pelissä Attuma kuuluu Tohtori Doomin muodostamiin Pahuuden Mestareihin. Attuma on Doomin käskystä luonut koneen, jolla hallita kaikkia Atlantiksen asukkeja (paitsi Namoria ja Namoritaa heidän ihmismäisemmän fysiologiansa vuoksi). Attuma hyökkää pelin Atlantis-tason lopussa yhdessä Tiikerihain kanssa pelaajan kontrolloimia sankareita päin.
Attuma lisättyään voimiaan Hulkin gammasäteilytetyllä verellä.
Arvid Spångberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arvid Spångberg kesäolympialaisissa 1908 |  Arvid Spångberg kesäolympialaisissa 1908 |  Arvid Spångberg kesäolympialaisissa 1908 |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | 10 m kerroshypyt |  |
Arvid Fredrik ("Sparven") Spångberg (3. maaliskuuta 1890 Tukholma – 11. toukokuuta 1959 New York) oli uimahyppääjä. Hän edusti Ruotsia vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai pronssimitalin miesten kerroshypyissä. Kisojen jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hänet tunnettiin nimellä Fred Spongberg. Hän edusti maassa New York Athletic Clubia ja toimi myöhemmin muun muassa valmennustehtävissä. Hän yleni Downtown AC:n urheilujohtajaksi.
Arvo Kippola

Arvo Aukusti Kippola (9. heinäkuuta 1924 Ylivieska – 21. maaliskuuta 1975 Heinola) oli suomalainen kirjailija. Hän oli Itä-Häme-lehden kirjallisuustoimittaja.
Teokset

Vapautta yli rajaviivan : herätyskirjanen nykyajan ihmisille. Kuva ja sana, Helsinki 1951
Lätäkkö ja valtameri. Kuva ja sana, Helsinki 1952
Heinolan säästöpankki 1883-1958. Heinolan säästöpankki, Heinola 1958
Sarvet ja siivet. Gummerus 1966
Aiheesta muualla

Arvo Kippolan kirjoitus Heino-Seuran sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Atrahasis

Kuningas Atrahasîs on päähenkilönä 1700- ja 1600 lukujen välillä eaa. kirjoitetussa muinaisbabylonialaisessa myytissä, joka käsittelee ihmisen luomista.  Teoksen ensimmäiset fragmentit ajoittuvat Babylonian kuningas Ammişaduqan (1646-1626 eaa.) aikakaudelle, mutta kertomus itsessään on luultavasti hieman näitä fragmentteja vanhempi. Kertomuksessa on teemana myös vedenpaisumus. Tämä vedenpaisumusmyytti on toiminut todennäköisesti esikuvana niin Gilgameš-eepoksen kuin myös Vanhan Testamentin tulvakertomukselle.
Atrahasîs-eepoksen nuolenpäätaulu British Museumista
Synopsis

Teos alkaa kuvailemalla tilannetta, jossa jumalat asuvat maan päällä. Teoksen ensimmäinen säe kuuluukin:
He tekevät ruumiillista työtä ja ovat hyvin väsyneitä työskentelyyn. Jumalten yläluokka (Anunnakū) teettää raskaita töitä jumalten alaluokalla (Igigi). Igigit menevätkin lakkoon ja valittavat tilanteestaan jumalien kuninkaalle Enlilille. Enlilin on pakko löytää ratkaisu ongelmiin, joita raskaat työt nostavat pintaan. Ratkaisuna Enlil keksii luoda ihmisen, jonka tehtäväksi tulee tehdä työt, jotka ennen kuuluivat jumalille.
Ihminen luodaan savesta. Jotta ihminen pystyisi tehokkaasti tekemään työtä jumalille, päättivät jumalat lisätä ihmiseen jumalan verta. Jumala nimeltä Wê, jota ei tunneta mistään muista lähteistä, uhrataan ja hänen verensä lisätään ihmisen rakennusaineeksi. Tämän johdosta ihmisille syntyy kuolematon henki (eţemmu). Ranskalainen assyriologi Jean Bottéro näkee Wê jumalan mukaan ottamisessa akkadinkielisen sanaleikin, jonka avulla selitetään ihmisen olemusta. Wê jumala lisättynä akkadinkieliseen sanaan jumala ilu(m) aikaansaa yhdistelmän (a)wêlu(m) tai awīlum,  mikä tarkoittaa ihmistä.
Ihmisen luomisen jälkeen tarina jatkuu ja kaikki näyttää olevan jälleen hyvin maan päällä. Ihmiset kuitenkin lisääntyvät kovaa vauhtia ja elävät jopa tuhansia vuosia. Tämän vuoksi ihmisten lukumäärä kasvaa liian suureksi ja se alkaa häiritä Enliliä, joka ei ihmisten aiheuttaman melun vuoksi kykene nukkumaan. Enlil päättää pienentää ihmisten lukumäärää epidemioiden, nälänhädän ja kuivuuden avulla, mutta kaikki nämä yritykset valuvat hukkaan, kun viisaudenjumala Ea suojelee ihmisiä. Epäonnistuminen ihmisten määrän vähentämisessä ajaa Enlilin käyttämään julmaa asetta – tulvaa – joka tulee tuhoamaan kaiken elollisen maan päältä. Ea neuvoo Atrahasîsta rakentamaan suuren veneen, minkä avulla hän pystyisi pelastamaan perheensä. Atrahasîs lastaa veneeseensä myös eläimiä, jotta eläimet eivät tuhoutuisi tulvassa. Näin ihmiskunta ja eläimet selviävät ja jatkavat eloaan. Jotta katastrofia ei sattuisi uudelleen, säätää Ea ihmisen eliniän nykyiseksi, tekee osan naisista hedelmättömiksi ja luo lisäksi lapsikuolleisuuden.
Aiheesta muualla

McClung Museum, "The Mesopotamian tradition of the Flood" (Arkistoitu – Internet Archive)
British Museum: Cuneiform tablet from Sippar with the story of Atra-Hasis
Anneliese Michel

Annelise Michelin hautakivi
Anneliese Michel (21. syyskuuta 1952 Leiblfing, Baijeri, Saksa – 1. heinäkuuta 1976 Klingenberg am Main, Saksa) oli länsisaksalainen nainen, jonka lähipiiri uskoi joutuneen riivaajien vainoamaksi ja kuolleen manaamisyritysten takia.
Anneliese Michel syntyi Leiblfingissä, Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Ollessaan 16-vuotias vuonna 1968 hän alkoi saada kouristuskohtauksia. Lääkärien mukaan hän sai ensimmäisen epilepsiakohtauksensa vuonna 1969. Myöhemmin Michel alkoi rukoillessaan nähdä näkyjä ja kuulla ääniä, jotka sanoivat hänen olevan kirottu. Michel alkoi repiä vaatteitaan, syödä hiiltä ja hämähäkkejä sekä juoda omaa virtsaansa.
Vuonna 1975 perheen lähipiiriin kuulunut nainen alkoi etsiä eksorkistia auttamaan Micheliä. Nainen piti varmana että Michel oli demonien riivaama, koska tämä ei enää pystynyt kävelemään Jeesusta esittävän ikonin vierestä ja kieltäytyi juomasta pyhää vettä. Käytyään 10 kuukautta erilaisia hoitoja vuosina 1975-76 lääkärit luovuttivat Michelin suhteen. Useimmat katoliset papit halusivat palauttaa Michelin lääketieteelliseen hoitoon, mutta lopulta löytyi vikaari, joka suostui eksorkismiin. Michelin ääni oli alkanut muuttua matalammaksi ja hän kieltäytyi syömästä.
Vuonna 1976 Anneliese Michel kuoli nukkuessaan. Hän painoi kuollessaan vain 30 kiloa. Ruumiinavauksessa kuolinsyyksi todettiin nälkiintyminen ja elimistön kuivuminen. Kuolemaa seuranneessa oikeusjutussa Michelin vanhemmat ja kaksi pappia saivat syytteet kuolemantuottamuksesta. Vanhemmat jätettiin tuomitsematta, mutta papit saivat sakkorangaistuksen.
Kulttuurissa

Anneliese Michelin tapausta on käytetty vapaasti pohjana kahdelle elokuvalle:
Emily Rosen riivaaja (2005) – Scott Derricksonin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva
Requiem (2006) – Hans-Christian Schmidin ohjaama saksalainen draamaelokuva.
Aiheesta muualla

Kalle Kinnunen: ”Requiem on väkevä kuvaus mielenterveyden järkkymisestä”. SuomenKuvalehti.fi. 26.3.2009[vanhentunut linkki]. Viitattu 27.3.2009.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Arvid Sourander

Arvid Sourander (2. tammikuuta 1873 Vaasa – 1. heinäkuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja taiteen ja kirjojen keräilijä.
Arvid Souranderin vanhemmat olivat tullinhoitaja, kollegiasessori Wilhelm Sourander (1830–1898) ja Marie Buchschacher. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 (Nya svenska läroverket) ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1899. Sourander sai varatuomarin arvon 1901.
Sourander toimi vuodesta 1902 lähtien asianajajana Helsingissä. Hän aloitti taiteen keräämiseen jouduttuaan nuorena asianajajana tekemiseen arkkitehti-kirjailija Jac. Ahrenbergin konkurssipesän kanssa. Sourander lunasti itselleen kaikki konkurssipesän maalaukset, joiden joukossa oli useita vaasalaissyntyisen taiteilija Fanny Churbergin maalauksia. Sourander alkoi kerätä järjestelmällisesti Churbergin maalauksia, joita hänen kokoelmaansa kertyi 38 kappaletta. Hänen kokoelmissaan oli myös muun muassa Eero Järnefeltin, Helene Schjerfbeckin, Akseli Gallen-Kallelan, Hjalmar Munsterhjelmin, Albert Edelfeltin, Aukusti Uotilan, Gunnar Berndtsonin ja Werner Holmbergin maalauksia. Kaikkiaan Souranderin kokoelmassa oli yli 300 maalausta. Sourander oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1915–1918.
Arvid Sourander lahjoitti vuonna 1940 35 Fanny Churbergin maalausta Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Hän teki toisen lahjoituksen vuonna 1941, jolloin hän lahjoitti 23 eri suomalaisten taiteilijoiden maalausta Ateneumin museolle. Vuonna 1946 Souranderin leski Aina Sourander lahjoitti Ateneumille vielä kaksi taiteilijoiden omakuvaa Souranderin kokoelmasta. Arvid Sourander oli lisäksi jo aikaiemmin tehnyt kaksi lahjoitusta Ateneumille; vuonna 1919 hän lahjoitti kaksi Fanny Churbergin maalausta ja vuonna 1921 yhden Karl Emanuel Janssonin maalauksen.
Arvid Sourander oli myös merkittävä kirjojen keräilijä. Hän lahjoitti 20 000 kirjan kokoelmansa Åbo Akademin kirjastolle.
Arvid Sourander oli naimisissa vuodesta 1902 Aina Ingeborg Bäckmanin (1882–1969) kanssa. Sourander on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.
Arvid Souranderin veli oli insinööri, toimitusjohtaja ja hopeaesineiden keräilijä Ingwald Sourander.
Askýfou

| Askýfou Ασκύφου |
| --- | --- |
 Askýfoun Ammoudárin kylä.
 Askýfou
 Koordinaatit: 35°17′22″N, 24°10′56″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Sfakiá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kyläyhdyskunta
 – Kallikrates-koodi:  74070005
Väkiluku (2011):  394
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Askýfou (kreik. Ασκύφου, myös Askífou) eli Askýfos (Ασκύφος) on Kreikan kyläyhdyskunta, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 394 (vuonna 2011).
Askýfoun ylätasankoa.
Askýfou sijaitsee Askýfoun ylätasangolla noin 50 kilometriä kaakkoon Chanián kaupungista. Ylätasanko sijaitsee Lefká Óri -vuoriston eli Valkoisten vuorten itäosassa noin 730 metrin korkeudessa merenpinnasta. Kyläyhdyskunta koostuu neljästä varsinaisesta kylästä, jotka ovat Ammoudári (väkiluku 164), Goní (20), Karés (168) ja Petrés (42).
Tasanko ja kyläyhdyskunta on saanut ”kuppiin” (m.kreik. σκύφος, skyfos) viittaavan nimensä tasangon muodosta. Tasangolla käytiin taistelu sfakiálaisten ja turkkilaisten välillä vuonna 1821. Tuolloin hävinneet turkkilaiset tuhosivat tasangon kylät vuonna 1823. Askýfoun tunnetuimmat nähtävyydet ovat kahden turkkilaisaikaisen linnan (Koulés) rauniot, jotka sijaitsevat kukkuloilla tasangon koillisosassa; sekä Karésin kylässä sijaitseva Geórgios Chatzidákiksen sotamuseo, johon on koottu alueelta löydettyä sotilaallista esineistöä 1700-luvulta toiseen maailmansotaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askýfou Wikimedia Commonsissa
August Leonidas Tawast

August Leonidas Tawast (1. tammikuuta 1835 Savonlinna – 6. lokakuuta 1877 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Tawastin vanhemmat olivat Alexander Magnus Tawast ja Elisabet Gustava Tawast ja puoliso Nina Tikotsky. Tawast oli upseeri, joka palveli tykistökapteenina. Hän osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1872.
Aryabhata

Āryabhaṭa
Āryabhaṭa (sanskritiksi आर्यभट; 476 – 550) oli intialainen tähtitieteilijä ja matemaatikko, jota pidetään Intian klassisen kauden ensimmäisenä suurena astronomina. Hänet tunnetaan etenkin kirjaimiin perustuvasta järjestelmästä lukujen esittämiseen. Koska kirjaimen arvo perustui sen sijaintiin numerosarjassa, häntä voi pitää myös nollan keksijänä. Tähtitieteessä Aryabhata kehitti noin tuhat vuotta ennen Nikolaus Kopernikusta aurinkokeskisen mallin, jossa Maa kiertää aurinkoa ja pyörii akselinsa ympäri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aryabhata Wikimedia Commonsissa
August Lehmann

Karl Friedrich August Lehmann (16. huhtukuuta 1843 Zossen – 8. huhtikuuta 1893 Berliini) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Lehmann toimi jonkin aikaa Arendsin ja Stolzen järjestelmien parissa, mutta oltuaan niihin tyytymätön, hän laati stenotachygrafiaksi kutsumansa järjestelmän, ja julkaisi sen vuonna 1875.
Aurinkovuosi (täsmennyssivu)

Aurinkovuosi on maapallon yhden vuoden eli 365 vuorokautta 6 tuntia 9 minuuttia 10 sekuntia kestävä kiertoaika auringon ympäri, joka tarkoittaa seuraavia asioita:
Aurinkovuosi astrologiassa
Aurinkokalenteri
Kalenteririitit
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aurinkovuosi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ary Barroso

Barroso vuonna 1939
Ary de Resende Barroso (7. marraskuuta 1903 Ubá, Minas Gerais – 9. helmikuuta 1964 Rio de Janeiro) oli brasilialainen sambasäveltäjä, pianisti, jalkapallokommentaattori ja radiopersoona, koulutukseltaan lakimies. Hänet tunnetaan kansainvälisesti erityisesti valtavan suosion saaneesta sambasävelmästä ”Brazil”, jonka hän kirjoitti vuonna 1939. Hän teki myös monia lauluja Carmen Mirandalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ary Barroso Wikimedia Commonsissa
Barroson muistosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Ary Barroso Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Athenagoras

Athenagoras (m.kreik. Αθηναγόρας) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Athenagoras Efesoslainen (500-luku eaa.), Efesoksen tyranni
Athenagoras Syrakusalainen (400-luku eaa.), syrakusalainen valtiomies ja sotapäällikkö Sisilian sotaretken aikana
Athenagoras Makedonialainen (100-luku eaa.), Filippos V:n ja Perseuksen kenraali
Athenagoras Ateenalainen (n. 133–190), varhaiskristillinen filosofi ja kirkkoisä
Athenagoras I (1886-1972), Konstantinopolin patriarkka vuosina 1948– 1972
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Athenagoras”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Arvo Kotilainen

Arvo Ilmari Kotilainen (3. toukokuuta 1897 Helsinki – 23. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja, elokuvalavastaja ja taidemaalari.
Kotilainen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1914–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1916 ja 1919. Kotilainen toimi kuvittajana 1919–1931.
Kotilainen oli lavastajana 1942–1943 elokuvissa Hopeakihlajaiset, Kuollut mies rakastuu, Kirkastettu sydän, Keinumorsian, Neiti Tuittupää, Syntynyt terve tyttö ja Tositarkoituksella.
Teoksia

Piirtävä mies : akvarelli. 1915
Taiteilija piirustustelineen ääressä : akvarelli. 1916
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Arvo Kotilainen
August Leskien

| August Leskien> Johann Heinrich August Leskien |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1840  Kiel 
Kuollut: 20. syyskuu 1916 Leipzig
Kansalaisuus:  Saksan keisarikunta
Koulutus ja ura
Opinnot:  Leipzigin yliopisto, Jenan yliopisto, Kielin yliopisto
Instituutti:  Leipzigin yliopisto, Göttingenin Georg-August-yliopisto, Jenan yliopisto
Tutkimusalue:  Filologia
Palkinnot:  Albert Order, honorary doctorate of the University of Oslo, Knight Commander of the Order of Albrecht the Bold
 Nimikirjoitus
August Leskien (8. heinäkuuta 1840 Kiel, Holsteinin herttuakunta, Preussin kuningaskunta – 20. syyskuuta 1916 Leipzig, Saksan keisarikunta) oli saksalainen kielitieteilijä, joka oli erityisesti perehtynyt slaavilaisiin ja balttilaisiin kieliin. Hän oli yksi nuorgrammaattisen koulukunnan perustajista ja keskeisistä edustajista ja toinen niistä, joka ehdotti koulukunnan keskeistä teesiä äännelakien poikkeuksettomuudesta (toinen oli Wilhelm Scherer).
Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1860 Leskien ryhtyi perehtymään filologiaan Kielissä Georg Curtiuksen johdolla. Matkustellessaan hän oppi maalaisilta sorbia. Vuodesta 1866 hän ryhtyi tutkimaan indogermaanisia kieliä Jenassa August Schleicherin opastamana. Erityisesti hänen tutkimuskohteenaan olivat slaavilaiset kielet ja liettuan kieli. Vuonna 1870 hänestä tuli slavistiikan professori Leipzigin yliopistossa. Hän kiinnostui erityisesti varhaisesta muinaisbulgariasta ja julkaisi vertailevia tutkimuksia eri kielten kielioppien välillä.
Leskien julkaisi 1900-luvun puolella muun muassa serbokroaatin kieliopin sekä liettuan kielen oppikirjan.
Artisokat

| Artisokat |
| --- | --- |
 Artisokan mykerö.
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Artisokat Cynara  L.
Katso myös
   Artisokat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Artisokat (Cynara) on asterikasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on kymmenen lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Välimeren alueella ja Lähi-idässä. Suvun tunnetuin laji on isoartisokka (Cynara cardunculus), joka nykyisen lajirajauksen mukaan sisältää vihanneksena viljellyt kardonin ja latva-artisokan. Sukuun kuuluu myös pikkuartisokka (Cynara humilis).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cynara
Suomen Lajitietokeskus: Artisokat – Cynara
Architecta

Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistys – Finlands Kvinnliga Arkitekters Förening on suomalainen naisarkkitehtien yhdistys, joka perustettiin vuonna 1942.
Historia

Architectan kerhomuotoisesta perustamisesta päätettiin toukokuussa 1942 Wivi Lönnin 70-vuotispäivien kunniaksi järjestetyissä Suomen naisarkkitehtien yhteisissä juhlissa. Juhlat pidettiin arkkitehti Elsi Borgin ja taiteilija Anton Lindforssin kotiateljeessa, Lallukan taiteilijakodissa. Juhlan kokoonkutsujina toimivat Elsi Borgin lisäksi Aili-Salli Ahde-Kjäldman ja Märta Blomstedt. Juhliin kutsuttiin kaikki Suomen naisarkkitehdit ja paikalle heistä pääsi 46 arkkitehtia.
Architectan kerhotoiminta käynnistyi lokakuussa 1942 Fazerin kahvilassa Aino Marsio-Aallon, Märta Blomstedtin, Marja Pöyryn ja Airi Seikkala-Viertokankaan ja Anna-Lisa Stigellin toimesta. Kerhon ensimmäinen virallinen kokous järjestettiin 3. marraskuuta 1942 Helsingin Seurahuoneella. Architecta-kerhon puheenjohtajaksi valittiin Aili-Salli Ahde-Kjäldman, varapuheenjohtajaksi Märta Blomstedt sekä klubimestariksi, emännäksi ja rahastonhoitajaksi Airi Seikkala-Viertokangas. Hallituksen muiksi jäseniksi valittiin Aino Marsio-Aalto, Elsi Borg, Marja Pöyry ja Elli Ruuth. Varajäseniksi valittiin Meri Hämäläinen ja Anna-Lisa Stigell. Ensimmäisenä sihteerinä toimi Marja Pöyry. Architecta teki ensimmäisen kohdekäynnin vastavalmistuneeseen Helsingin Ensi-Kotiin, jonka suunnittelijana toimi kerhon jäsen arkkitehti Elna Kiljander. Architectan perustajajäseniin kuului valtaosa vuosina 1919–1924 toimineen naisarkkitehtien Tuumastukki-kerhon jäsenistä.
Vuonna 1965 Architecta-kerho rekisteröitiin yhdistykseksi. Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistys on Naisjärjestöjen Keskusliiton ja International Union of Women Architects (UIFA) jäsen.
Vuonna 1982 Architecta kokosi 40-vuotisjuhlanäyttelyn Arkkitehteja, joka esitteli suomalaisten naisarkkitehtien historiaa 1890-luvulta 1980-luvulle. Näyttely oli esillä Helsingin kaupungin taidemuseon tiloissa Meilahdessa ja jatkoi sen jälkeen kiertävänä näyttelynä 1990-luvulle asti.
Architectan 80-vuotisjuhlavuonna 2022 Suomen arkkitehtuurimuseossa avautui Eläköön Wivi Lönn! -näyttely, joka esittelee Architectan toimintahistoriaa ja Wivi Lönnin elämäntyötä.
Aiheesta muualla

Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistyksen kotisivut
Auriol (kirjaintyyppi)

Auriol
Auriol on ranskalaisen art nouveau -aikakauden taiteilijan ja kirjainmuotoilja George Auriolin suunnittelema kirjaintyyppi. Kirjasinvalimo Deberny & Peignot julkaisi sen vuonna 1901. He vaativat, että Auriol suunnittelisi kirjaintyypistä myös lihavan version, jossa olisi tavanomaisemmat kirjainmuodot. Se julkaistiin myöhemmin nimellä Robur. Linotype on julkaissut Auriolista Matthew Carterin suunnitteleman digitoidun version, jossa on useita uusia leikkauksia sekä lisäksi kolme kukka-aiheista vinjettifonttia. Myös useat muut fonttivalmistajat, kuten Adobe, Bitstream ja GLC, ovat julkaisseet Auriolista omat versionsa.
Anssi Tiittanen

Anssi Tiittanen (s. 1979) on Think Twice -yhtyeessä vaikuttanut, nykyisin soolouraa tekevä artisti.
Yhtyeessään laulajana ja kitaristina toimiva Tiittanen on julkaissut soololevyn Veren perintö (Aikamedia 2008) sekä Anssi Tiittanen & Kantrisydän (Aikamedia 2013).
Varsinaisessa ammatissaan Anssi Tiittanen toimii helluntaiseurakuntien viikkolehden Ristin Voiton toimituspäällikkönä.
Think twice

Anssi Tiittanen perusti Think twice -gospelyhtyeen Jami Suhosen ja Joona Ryödin kanssa vuonna 1994. Yhtye esiintyi vuoteen 2008 saakka. Think twicen tuotannossa Tiittasen tunnetuimpia sävellyksiä ovat
Enkeli (1998)
Taivaassa ei ole luusereita (1998)
Ethän tänne jää (2002)
Anssi Tiittanen profiloitui Think twicessa tunnelmallisten, hitaiden kappaleiden säveltäjänä ja tulkitsijana. Think twicen lopetettua toimintansa Tiittasen tuotanto on pysynyt countryyn ja folkiin vivahtavassa gospelmusiikissa.
Enkeli

Anssi Tiittasen tunnetuin sävellys on Enkeli Think twicen albumilta Taivas (1998). Kappaleen on yhtyeen lisäksi levyttänyt yhdeksän eri solistia tai ryhmää. Think twicen ohella laulun tunnetuimman tulkinnan on tehnyt Laura Pakarinen albumille Kaduilla tuulee (Aikamedia 2003), jolle Anssi Tiittanen teki myös muita sävelmiä.
Työ toimittajana

Anssi Tiittanen perusti Jooram Mäkisen kanssa radikaali.net -internetsivuston vuonna 2000. Hän on ollut perustamisesta lähtien sivuston pääkirjoitustoimittaja ja kolumnisti.
Tiittanen toimi vuosina 2005-2006 Päivä Osakeyhtiön julkaiseman Dynamite News -nuorisolehden päätoimittajana.
Vuodesta 2006 alkaen Tiittanen on toiminut helluntaiseurakuntien viikkolehden Ristin Voiton toimituspäällikkönä. Lisäksi hän toimii helluntaiherätyksessä erilaisissa luottamustoimissa.
Kure - Yksinäinen susi

Anssi Tiittanen on kirjoittanut pastori, evankelista Markku Tuppuraisen elämäkertakirjan Kure - Yksinäinen susi (Kuva ja Sana 2004). Teosta on vuoteen 2012 mennessä myyty noin 6 000 kappaletta.
Aiheesta muualla

Anssi Tiittasen myspace-sivut