stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihmelintu Wattoo-Wattoo
Juoni

Ensimmäisessä episodissa Wattoo-Wattoo tulee tietoiseksi maapalloa muistuttavalla planeetalla asuvista Zwaseista ja muuttaa heidän pariinsa ratkomaan Zwasien ongelmia. Ihmistä karrikoivat Zwasit ovat typeriä, hanhimaisia olentoja, jotka aiheuttavat kotiplaneetallaan paljon pahaa itselleen, luonnolle ja eläimille. Zwasit eivät ole varsinaisesti pahantahtoisia, mutta heidän tietämättömyytensä ja ajattelemattomuutensa saa silti tuhoa aikaan.
Wattoo-Wattoo tarkkailee alati tilannetta, ja kun asiat alkavat luistaa huonoon suuntaan, tarttuu Wattoo-Wattoo ohjaksiin. Wattoo-Wattoo pyrkii päättäväisesti antamaan Zwaseille opetuksen ja saamaan heidät toimimaan toisella tavalla. Tarvittaessa Wattoo-Wattoo kutsuu lajitovereitaan hätiin viheltämällä heille kutsun, joka kuuluu halki avaruuden. Apurit ovat Wattoo-Wattoon kaltaisia, mutta pienempiä ja yleensä monistavat itseään tarvittavan määrän.
Kun Wattoo-Wattoo on tyytymätön, se muuttaa muotoaan ja saattaa lähteä takaisin Augustelle pohtimaan ongelmaa. Kun taas Wattoo-Wattoo saa Zwasit toimimaan toisella tavalla ja ongelman ratkaistuksi, se osoittaa tyytyväisyyttään tanssimalla ja laulamalla.
Juoni > Credot

Credot ovat sarjan eläimiä, sekä lemmikkejä että villieläimiä. Ne ovat aina pyöreitä muodoltaan, mutta niiden väri vaihtelee. Hanhimaisten Zwasien typeryydestä kärsivät varsinkin heidän lemmikkinsä, mutta eivät niiltä säästy villieläimetkään.
Sarjan tekijät

Ihmelintu Wattoo-Wattoon loi Hubert Ballay, joka käsikirjoitti sarjan yhdessä René Borgin kanssa. Borg myös ohjasi sarjan, kun taas Ballay teki siihen musiikin. Alkuperäisessä, Ranskan kielisessä versiossa on kertojana Dorothée (alun perin nimeltään Frédérique Hoschedé). René Borg oli myös taiteellinen johtaja Albert Barillén sarjassa Olipa kerran ihminen.
Aiheesta muualla

Wattoo Wattoo Super Bird imdb:ssä (englanniksi)
Ensimmäisen jakson tarina The Chestnut.com:ssa (englanniksi)
Iitin Pyrintö

Iitin Pyrintö on iittiläinen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1909. Seuran lajijaostot ovat hiihtosuunnistus, jääkiekko, lentopallo, naisvoimistelu, pesäpallo ja yleisurheilu. Alaosastoja ovat Etelä-Iitin Tenho, Kymentaan Kisa, Kymikunnan Voimistelijat, Lyöttilän Luja, Maakansan Nopsa, Mankalan Vire, Pohjois-Iitin Kiri ja Saarasten Sampo.
Ilona Nagy

| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreál 1976 | käsipallo |  |
Ilona Nagy (s. 21. tammikuuta 1951 Budapest) on unkarilainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Unkarin pronssia saavuttaneessa käsipallojoukkueessa Montreálin olympialaisissa vuonna 1976.
Aiheesta muualla

Ilona Nagy Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Iso-Hingan

Yalu-joki Hingganvuorien kupeessa
Iso-Hingan tai Iso Hinganvuoristo on vuoristo Sisä-Mongoliassa, Kiinassa. Vuoristo on pohjois-eteläsuunnassa noin 1 200 kilometriä pitkä.  Se erottaa toisistaan Mongolian ylängön ja Mantsurian ylängön. Vuoristo on tuliperäinen, ja tyypillisesti 1 200–1 300 metriä korkea. Korkein huippu Termo kohoaa hiukan yli kahteen kilometriin.
Ison-Hinganin rinteitä peittää tiheä metsä. Tyypillisiä puulajeja ovat lehtikuusi, mänty, kuusi, koivu, tammi ja Populus davidiana.
Hwasong-16

Hwasong-16 (KN-23?) on Pohjois-Korean mannertenvälinen ohjus. Se on kaksivaiheinen ja käyttää nestemäistä polttoainetta. Lisäksi se on liikuteltava. Ohjuksessa on joko suuri taistelukärki tai se on monikärkiohjus. Ohjus on tarkoitettu pelotteeksi Yhdysvaltoja vastaan.
Historia

Ohjus lienee kehitelty suurentamalla Hwasong-15:aa. Ohjus esiteltiin ensi kertaa Korean työväenpuolueen 75-vuotisparaatissa lokakuussa 2020 .
Miksi raskaampi ohjus

Uuden ohjuksen kehittelyn syynä oli pohjimmiltaan Pohjois-Korean ydinasepelotteen vahvistaminen.
Hwasong-15:tä raskaamman mannertenvälisen ohjuksen rakentamisen syynä on ehkä raskaampi, tuhovoimaisempi ydinkärki, monikärkiohjus tai painavat, ohjuspuolustuksen läpäisemistä auttavat harhautuslaitteet. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan ohjus pystyisi kuljettamaan voimakkaan, vaikkapa 2–3 megatonnin ydinkärjen. Toisten mukaan se voisi kuljettaa neljä ydinkärkeä. Tuollainen kärki tappaisi New Yorkin osuessaan 2,5 miljoonaa ihmistä.
Ominaisuudet

Hwasong-16 on maailman suurin liikuteltava mannertenvälinen ohjus. Se on niin suuri, koska toimii nestemäisellä polttoaineella.
Kantomatka 13000 km.
Taistelukärki 2 500–3 000 kg:n / 13000 km 1 x 2 megatonnia tai MIRV 4x
25–27 m pitkä,  2,5–2,9 m:n läpimittainen
lähtömassa 104 000 kg, jopa 150 000 kg.
2-vaiheinen
Ensimmäinen vaihe 17,5 m pitkä
Ensimmäisessä vaiheessa ainakin 4, luultavasti 6 RD-250-rakettimoottoria
2. vaihe 9,5 m pitkä taistelukärkineen
Inflammation Free Diet

Inflammation Free Diet eli IFD on terveelliseen ravitsemukseen pyrkivä dieetti. Sen on kehittänyt yhdysvaltalainen lääketieteellisten artikkeleiden kirjoittaja Monica Reinagel, joka on koulutukseltaan kokki. Hän on kirjoittanut aiheesta kirjan Inflammation Free Diet Plan. Kirjan toinen tekijä on lääketieteen tohtori Julius Torelli, joka on erikoistunut sydäntauteihin ja kirjoittanut kirjan Beyond Cholesterol.
Ruokavalion ideana on taistella elimistössä syntyviä tulehduksia vastaan, jotka aiheuttavat erilaisia sairauksia, kuten sydäntautia, syöpää, diabetesta ja Alzheimerin tautia. Ruokavaliota noudattava syö 1 600 kilokaloria päivässä. Ravinnon koostumus on puolet hiilihydraatteja, 20 prosenttia valkuaista ja 30 prosenttia rasvaa. Dieetin kehittäjä on laatinut listan 1 500 ruoka-aineesta, joille on annettu IFD-pisteytys sen mukaan, miten ne vähentävät tai aiheuttavat elimistössä tulehduksia. Hyviä eli sellaisia, joiden pistemäärä on suuri, ovat erityisesti vihannekset ja vapaana kasvanut lohi ja yleensä kala. Huonoja ovat esimerkiksi siipikarja ja valkoinen, kuorittu vilja ja riisi.
Kirjassa tuodaan esiin kirjolohen haitallisuus verrattuna vapaana kasvaneeseen loheen. Sen mukaan kirjolohi sisältää arakidonihappoa sisältävää rasvaa.
Kritiikkiä

Kun elimistön tulehdukset kroonistuvat, seurauksena on vaurioita, kuten nivelrikkoa. On viitteitä siitä, että esimerkiksi liikalihavuus, siis elimistössä oleva liika rasva, lisää tulehdusalttiutta. Elimistössä syntyvät tulehduksia korjaaviin aineisiin voi vaikuttaa se, mitä syömme. IFD-dieettiä pidetään kuitenkin hätiköitynä, sillä tulehdusten synnystä ei vielä ole varmaa tutkittua tietoa. Siksi ruoka-aineiden pisteyttäminen on lähinnä arvailua.
Dieetin yleiselle terveellisyydelle annetaan kuitenkin arvoa, sillä sen suositteleman ravinnon keskinäiset suhteet noudattavat yleisiä terveellisen ravinnon suosituksia. Siipikarjatuotteiden välttämiselle ei kuitenkaan ole perusteita, sen sijaan kasvisten runsas osuus on hyväksi. Hyvää siinä on myös suositus välttää nopeita hiilihydraatteja, kuten jalostettua viljaa ja riisiä. Tulehdusten estäminen tällä ruokavaliolla on kriitikoiden mielestä totuuden vääristelyä, mutta muuten se on terveellinen.
Ikarus C 42

Ikarus C42
Ikarus C42 on saksalaisen Comco Ikarus GmbH:n valmistama ultrakevyt lentokone. Konetyyppi on Suomen yleisin ultrakevyt lentokone.
Tekniikkaa > Suoritusarvot sadan hevosvoiman moottorilla

matkalentonopeus (75 %:n teholla) 185 km/h
suurin lentonopeus 195 km/h
sakkausnopeus 65 km/h
nousunopeus (472,5 kg lentopainolla) 6,5 m/s
Tekniikkaa > Tekniset tiedot

kärkiväli  9,45 m
pituus 6,45 m
korkeus 2,23 m
siipipinta-ala 10,5 neliömetriä
tyhjäpaino maakoneena ml. Junkersin laskuvarjojärjestelmä 268–279 kg
suurin sallittu lentopaino 472,5 kg maakoneena, kellukkeilla 495 kg
polttoainetta 50-65 litraa
toimintamatka 400-500 km
nousukiito 75–85 m
liitoluku 11
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ikarus C 42 Wikimedia Commonsissa
Imanta-luokka (miinanraivaaja)

| Imanta-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  256 t (standardi) 310 t (kuormattu)
Pituus:  49,00 m
Leveys:  6,40 m
Syväys:  1,80 m
Koneteho:  2 x TE-moottori, 2 × kattila 750 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  39
Aseistus
Meritorjunta:  1 x 57 mm tykki 4 × ilmatorjuntakonekivääriä 30 × miinaa
Imanta-luokka oli Latvian merivoimien kahden miinanraivaajan muodostama alusluokka, jonka alukset siirtyivät maan valtauksen jälkeen Neuvostoliiton laivastolle.
Alukset

| nimi | rakentaja | kölinlasku | vesillelasku | palvelus | kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Imanta | Chantiers et Ateliers Augustin Normand, Le Havre |  |  |  | Neuvostoliiton laivastoon elokuussa 1940 nimellä T-299  uponnut osuttuaan miinaan 1. heinäkuuta 1941 |
| Viesturs | Ateliers et Chantiers de la Loire, Nantes |  |  |  | Neuvostoliiton laivastoon elokuussa 1940 nimellä T-298 nimetty uudelleen kesäkuussa 1941 T-51 syyskuussa 1941 T-57  romutettu 1950-luvulla |
Hyviä enteitä

Hyviä enteitä: Noita Agnes Nutterin Hienot ja Oikeat Ennustukset (engl. Good Omens: The Nice and Accurate Prophecies of Agnes Nutter, Witch) on Terry Pratchettin ja Neil Gaimanin vuonna 1990 ilmestynyt yhteistyöromaani. Kirjasta julkaistiin uusi suomennos vuonna 2020.
Kirjan päähenkilöt

Aziraphale – enkeli
Crowley – demoni
Agnes Nutter – 1600-luvulla elänyt noita
Newton Pulsifer – noidanmetsästäjä
Anathema Nippell – noita, Agnes Nutterin jälkeläinen
Ne (Adam, Wensleydale, Pepper, Brian) – neljä kylän lasta
Sota, Nälänhätä, Kuolema, Saastuminen – neljä maailmanlopun ratsastajaa
Sovitukset

5. syyskuuta 2014 BBC julkaisi uutisen, jonka mukaan kirjailijat Pratchett ja Gaiman tulevat tekemään ensimmäisen radioon tarkoitetun dramatisoinnin teoksesta yhteistyössä BBC Radio 4:n kanssa. Molemmilla tulee olemaan kuunnelmassa myös cameorooli. Kuunnelman päärooleissa ovat Colin Morgan (Newton Pulsifer), Charlotte Ritchie (Anathema Nippell), Mark Heap (Aziraphale) ja Peter Serafinowicz (Crowley).
Huhtikuussa 2016 uutisoitiin että Neil Gaiman on kirjoittamassa kirjan pohjalta kuusiosaista televisiosarjaa. Kirjailijoiden oli tarkoitus tehdä projekti alun perin yhteistyönä, mutta Pratchett antoi vähän ennen kuolemaansa Gaimanille siunauksen tehdä työ yksin. Sarja julkaistiin Amazon Prime -suoratoistopalvelussa vuonna 2019. Palvelu tilasi sarjalle toisen kauden kaksi vuotta myöhemmin. Toinen kausi julkaistiin Amazon Prime palvelussa 2023. Päärooleissa sarjassa ovat Michael Sheen ja David Tennant.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Johanna Sinisalo: Hyviä enteitä. Aikakone 3/1992.
The Good Omens Lexicon. (englanniksi)
Viitteitä kirjaan. L-Space. (englanniksi)
Indira Gandhin murha

Marttyyriuden polku Indira Gandhin muistomerkillä.
Indira Gandhin murha tapahtui pääministerin virka-asunnon puutarhassa 31. lokakuuta 1984, kun 66-vuotias Gandhi oli palaamassa Peter Ustinovin haastattelusta Irlannin television dokumenttia varten. Tällöin kaksi Indira Gandhin sikhiläistä henkivartijaa, Satwant Singh ja Beant Singh, ampuivat häntä revolverilla ja konepistoolilla. Gandhi vietiin sairaalaan, jossa hänet todettiin kuolleeksi muutamia tunteja myöhemmin. Toisen hyökkääjistä, Beant Singhin, vartijat ampuivat välittömästi. Murhasta tuomittiin kuolemaan Satwant Singhin lisäksi myös Beant Singhin setä Kehar Singh.
Murhan tausta

Murha oli sikhien salaliitto ja kosto armeijan hyökkäyksestä sikhien Kultaiseen temppeliin.
Gandhin ongelmaksi oli muodostunut Punjabin tilanne. Paikallinen aluejohtaja Jarnail Singh Bhindranwale oli valittu paikallisen kongressinselvennä johtoon Shiromani Akali Dal -puolueesta. Bhindranwale oli vangittu Amritsarissa murhasta epäiltynä, mutta vapauduttuaan 25 päivää myöhemmin hän linnoittautui henkivartijoiden kanssa Kultaiseen temppeliin osana Operaatio Sinistä tähteä. Gandhi antoi armeijalle käskyn puhdistaa Kultainen temppeli Bhindranwalesta ja hänen seuraajistaan 3. kesäkuuta 1984. Monien sikhien mielestä heidän pyhiä paikkojaan oli häväisty.
Hautajaiset

Indira Gandhi tuhkattiin valtiollisin kunniamenoin 3. marraskuuta 1984 Shakti Sthalin alueella, joka sijaitsee lähellä Mahatma Gandhin muistolle omistettua Raj Ghatia. Hänen vanhin poikansa Rajiv Gandhi sytytti polttohautauksen tulen. Indira Gandhin tuhkat siroteltiin seuraavana päivänä, sunnuntaina 4. marraskuuta 1984 hänen omasta toiveestaan Himalajan vuoristoon kohtaan, josta pyhä Ganges-joki saa alkunsa. Tuhkan sirotteli Intian ilmavoimien AN-12 koneesta Rajiv Gandhi, josta oli tullut Intian pääministeri tunteja äitinsä salamurhan jälkeen 31. lokakuuta 1984.
Ilkka Rautio

Ilkka Rautio.
Ilkka Jussi Rautio (s. 24. kesäkuuta 1950 Rovaniemi) on suomalainen juristi ja entinen korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1974 ja sai varatuomarin arvon 1977. Hän on työskennellyt pitkään oikeusministeriössä mm. lainsäädäntöneuvoksena osallistuen rikoslain kokonaisuudistukseen. Oikeusministeriöstä hän siirtyi eduskunnan oikeusasiamiehen kansliaan esittelijäneuvokseksi ja kansliapäälliköksi. Eduskunnan apulaisoikeusasiamieheksi hänet valittiin vuosiksi 2001–2005. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 2005.
Rautio toimi toukokuussa 2009 mietintönsä jättäneen oikeus- ja sisäasiainministeriöiden asettaman esitutkinta- ja pakkokeinolainsäädännön kokonaisuudistusta valmistelleen toimikunnan puheenjohtajana.
Ilmari Haapakoski

| Eero Haapakoski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1893 Sortavala
Kuollut: 23. huhtikuuta 1929 (36 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Taistelut ja sodat:  Suomen sisällissota, Heimosodat
Sotilasarvo:  Kapteeni
Eero Ilmari Haapakoski, aik. Hagfors (27. helmikuuta 1893 Sortavala – 23. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, kirjankuvittaja ja koristetaiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten Inkerin lipun suunnittelijana.
Haapakosken vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin suomen ja ruotsin kielen lehtori Ernst Arthur Hagfors (1859–1900) ja Elin Sofia Mathilda Grönlund (1861–1902).  Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta ja oli sitten kirjoilla Helsingin yliopistossa ja taideteollisuuskoulussa. Haapakoski opiskeli taidehistoriaa ja koristetaidetta ja oli piirustuksen opettajana Töölön yhteiskoulussa ja Viipurin piirustuskoulussa.
Haapakoski osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Hän palveli sodan jälkeen Karjalan ratsujääkärirykmentissä 1918–1919 ja sotaministeriössä 1919 sekä yleisesikunnassa 1920-1924. Hänestä tuli reservikornetti 1919 ja hän suoritti aktiiviupseerikurssin kadettikoulussa 1920 ja opiskeli sen jälkeen ratsuväkikoulussa (Ecole de cavalerie) Saumurissa Ranskassa 1921–1922. Haapakoski ylennettiin luutnantiksi 1921 ja kapteeniksi 1926. Haapakoski oli suojeluskuntien ylipäällikön Lauri Malmbergin adjutanttina 1924–1928 ja viimeksi hän oli 1928–1929 komennettuna Hämeen ratsurykmenttiin.
Adjutanttina ollessaan Ilmari Haapakoski suunnitteli 1926-1927 suojeluskuntain yliesikunnan kahvihuoneen sisustuksen, ikkuna- ja seinämaalaukset, valaistuslaitteet ja kahvikaluston. Kultainen Lahtari-nimellä tunnettu kahvihuone sijaitsi Smolnan talon kellarikerroksessa, jossa aikanaan olivat sijainneet kenraalikuvernöörien halko- ja viinivarastot.
Inkerin lipun Haapakoski suunnitteli vuonna 1919 inkeriläisten vapaajoukkojen käyttöön. Hän teki myös kirjankuvituksia.
Haapakoski oli naimisissa vuodesta 1920 Inkeri Maria Latun kanssa jonka isä oli inkeriläissyntyinen näyttelijä Iisakki Lattu. Ilmari Haapakosken vanhempi sisar Alli Maria Haapakoski (1888–1963) oli naimisissa suurlähettiläs Harri Holman kanssa.
Kuvitustöitä

Pohjolan poikia : kaksi kertomusta perimmästä Pohjolasta ; kirjottanut Lauri Hannikainen ; kuvittaneet Onni Muusari ja Ilmari Haapakoski. Valistuksen lastenkirjasto n:o 8. Kansanopettajain Osakeyhtiö Valistus, Helsinki 1916
Mesikämmenen mailla : satunäytelmä ja -kuvaelmia ; kirjoittanut Antti Rytkönen ; laulut säveltäneet Otto Kotilainen ja R. Raala ; kuvat piirtänyt Ilmari Haapakoski. Otava 1918
Aiheesta muualla

Ilmari Haapakoski sylissään koiranpentu, valokuva 1910-luvulta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Ilkka Ruohonen

| Ilkka Ruohonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. syyskuuta 1958 Helsinki
Kuollut: 17. maaliskuuta 2016 Helsinki
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  kulttuuriantropologia
Tunnetut työt:  Purjeet kohti Guineaa! analyysi Portugalin löytöretkien kulttuurisesta aspektista (1993)
Ilkka Antero Ruohonen (15. syyskuuta 1958 Helsinki – 17. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kulttuuriantropologi ja dokumenttiohjaaja. Hän toimi useiden vuosien ajan kulttuuriantropologian opettajana Helsingin yliopistossa.
Ruohonen opiskeli 1970- ja 1980-luvuilla antropologiaa ja uskontotiedettä. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1984. Hänen pro gradu –työnsä käsitteli macaolaista Kun lam Tong –nimistä temppeliä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1993 väitöskirjalla Purjeet kohti Guineaa! analyysi Portugalin löytöretkien kulttuurisesta aspektista. Siinä hän selvittää eurooppalaisen kolonialismin varhaisimpia vaiheita. Tutkimus perustui portugalilaisiin kronikkateksteihin sekä arkistoaineistoon. Tutkimusta on kehuttu kunnianhimoiseksi. Ruohonen erikoistui kolonialismin historian alkuvaiheisiin Portugalissa ja Latinalaisen Amerikan maissa sekä Venezuelan antropologiseen tutkimukseen.
Tutkijan uran ohella Ruohonen teki myös dokumenttielokuvia, joita kertyi yli 20 kappaletta. Hänen tunnetuimpia elokuviaan olivat seuraavat:
The Carnival Laughter (2000)
Platoninen vihan käsite (2001)
Maximum Attack! The Anthropology of Speed (2005)
My Urban Kalakukko (2006)
Documentary Albert (2008)
Shoplifting (2009)
Joensuun Viscult-elokuvafestivaaleilla on useasti näytetty Ruohosen elokuvia, viimeisimmän kerran 2014, jolloin hän esitti siellä keskeneräiseksi jääneen elokuvansa Herra Mustarastas.
Yle esitti vuonna 2001 Ruohosen elokuvan Platoninen vihan käsite. Se sai tuolloin 200 000 katsojaa, vaikka kyse oli perjantai-illan parhaasta katseluajasta ja toisella kanavalla näytettiin MM-hiihtoja.
Is it Right

| Is it Right |
| --- | --- |
 Elaiza esittämässä kappaletta finaalin pukuharjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Elaiza
Säveltäjä(t):  Elzbieta Steinmetz, Frank Kretschmer
Sanoittaja(t):  Elzbieta Steinmetz, Adam Kesselhaut
Euroviisutiedot
Vuosi:  2014
Maa:  Saksa
Kieli:  englanti
Sijoitus:  18.
Pisteet:  39
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Is it Right on Elaiza-yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen keulakuva Elzbieta Steinmetsz sekä Frank Kretschmer ja sanoittaneet Steinmetz ja Adam Kesselhaut. Kappaleen kesto on tasan kolme minuuttia.
Is it Right selviytyi automaattisesti finaaliin, sillä Saksa on yksi ns. big five -maista eli suurimmista rahoittajamaista. Finaalissa Saksa sijoittui sijalle 18 kerättyään 39 pistettä. Suurin yksittäinen pistemäärä, jonka Saksa sai, oli kahdeksan pistettä Puolalta.
Käännös suomeksi
Inca Kola

Inca Kola
Inca Kola on perulainen virvoitusjuoma. Se on suosittu osassa Etelä-Amerikkaa. Vaikka se ei ole saavuttanut suurta suosiota muualla, sitä on saatavissa etnisistä erikoisliikkeistä ympäri maailmaa. Juoma on hyvin makeaa, ja sen makeus muistuttaa joitain purukumista. Juoman pääasiallinen makuaine on sitruunaverbena. Inca Kola on kellertävän kullanväristä, ja sitä myydään erikokoisissa lasi- ja muovipulloissa. Vuodesta 2005 lähtien Inca Kolaa on myyty myös Yhdysvalloissa. Inca Kola on Perun myydyin virvoitusjuoma.
I Sat by the Ocean

| ”I Sat by the Ocean” Queens of the Stone Age |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: ...Like Clockwork
 Äänitetty : elokuu 2012 – maaliskuu 2013
 Julkaistu: 6. elokuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Josh Homme Troy Van Leeuwen Dean Fertita Michael Shuman
 Tuottaja(t): Josh Homme Troy Van Leeuwen Dean Fertita Michael Shuman
 Tyylilaji: alternative rock, hard rock
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: Matador Records
Queens of the Stone Agen muut singlet
| ”My God Is the Sun” 2013 | ”I Sat by the Ocean” 2013 | ”The Way You Used to Do” 2017 |
I Sat by the Ocean on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kuudennelta albumilta ...Like Clockwork 6. elokuuta 2013. Kappale on Josh Hommen, Troy Van Leeuwenin, Dean Fertitan ja Michael Shumanin kirjoittama ja tuottama.
”I Sat by the Ocean” ei yltänyt Britannian singlelistalle, eikä kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalle.
Kappaleet > Digitaalinen lataus ja suoratoisto

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I Sat by the Ocean | Homme, Van Leeuwen, Fertita, Shuman | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Josh Homme – laulu, kitara
Troy Van Leeuwen – kitara
Dean Fertita – sähköpiano, kitara
Michael Shuman – laulu, basso, tamburiini
Joey Castillo – rummut, taputukset
Iivana VI

| Iivana VI |
| --- | --- |
 Iivana VI, tuntemattoman taiteilijan maalaus.
Venäjän keisari
Valtakausi:  28. lokakuuta 1740 – 6. joulukuuta 1741
Edeltäjä:  Anna
Seuraaja:  Elisabet

Syntynyt:  23. elokuuta 1740 Pietari
Kuollut:  16. heinäkuuta 1764 (23 vuotta) Pähkinälinna
Koko nimi:  Ivan Antonovitš
Suku:  Romanov (Welf)
Isä:  Anton Ulrich von Braunschweig-Wolfenbüttel
Äiti:  Anna Leopoldovna
Uskonto:  ortodoksi
Iivana VI:n keisarillinen monogrammi.
Iivana VI (ven. Иван VI, Иоанн Антонович, Ioann Antonovitš; 23. elokuuta (J: 12. elokuuta) 1740 Pietari – 16. heinäkuuta (J: 5. heinäkuuta) 1764 Pähkinälinna) oli Venäjän keisari vuosina 1740–1741. Hän nousi valtaan vain kahden kuukauden ikäisenä isotätinsä keisarinna Annan kuoltua ja menetti sen seuraavana vuonna, kun keisarinna Elisabet kaappasi vallan. Iivana VI vietti loppuelämänsä vankeudessa. Hänet surmattiin vapautusyrityksen yhteydessä.
Lapsuus ja hallitsijakausi

Iivana VI:n äiti Anna Leopoldovna oli Mecklenburg-Schwerinin herttuan tytär ja Venäjää hallinneen keisarinna Annan sisarentytär. Iivanan isä Anton Ulrich oli saksalaisen Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnan prinssi, jonka keisarinna Anna oli valinnut Anna Leopoldovnan puolisoksi.
Lapseton Anna oli ensin nimittänyt kruununperijäkseen politiikasta kiinnostumattoman Anna Leopoldovnan, mutta tämän synnytettyä elokuussa 1740 pojan keisarinna siirsi kruununperillisen aseman suoraan lapselle. Annan kuoltua 28. (17.) lokakuuta vain kahden kuukauden ikäisestä pojasta tuli keisari Iivana VI. Alaikäisen keisarin sijaishallitsijaksi Anna oli juuri ennen kuolemaansa määrännyt saksalaisen neuvonantajansa Ernst Johann von Bironin, mutta tämä syrjäytettiin ja vangittiin jo muutaman viikon kuluttua sotamarsalkka Burkhard Christoph von Münnichin johdolla, minkä jälkeen Anna Leopoldovnasta tuli sijaishallitsija. Iivana VI:n valtakausi päättyi jo yksivuotiaana, sillä 6. joulukuuta (25. marraskuuta) 1741 hänen isoäitinsä serkku, Pietari Suuren tytär Elisabet kaappasi vuorostaan vallan ja vangitsi Iivanan sekä tämän vanhemmat.
Hallitsijakaudellaan Iivana VI:sta käytettiin järjestysnumeroa Iivana III, sillä Iivana I:ksi katsottiin tuolloin Iivana IV Julma.