stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yrjö Kouti
Asuntosäätiö ja Tapiola

Vuonna 1951 Väestöliitto osti Hagalundin kartanonomistaja Arne Grahnilta Tapiolan maa-alueet itselleen, yhteensä 238 hehtaaria. Sen jälkeen perustettiin Asuntosäätiö, jolle Väestöliitto sitten myi kyseiset maat. Asuntosäätiö toimi sitten Tapiolan infrastruktuurin rakennuttajana eli rakensi muun muassa kadut, viemäri- ja vesijohtoverkostot, Suomen ensimmäisen alueellisen kaukolämpölaitoksen ja viheralueet. Varsinaiset asuinrakennukset rakennuttivat yksittäiset asunto-osakeyhtiöt tai muut asuntorakennusalan toimijat. Säätiön perustajajäseniä olivat Väestöliitto, Mannerheimin lastensuojeluliitto, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliitto (SAK), Vuokralaisten keskusliitto, Suomen siviili- ja asevelvollisuusinvalidien liitto ja Virkamiesliitto. Arava oli laajasti käytössä rahoitusmuotona Tapiolaa rakennettaessa. Kun Tapiola vuoteen 1952 mennessä siirtyi toteutusvaiheeseen, niin suurin osa Yrjö Koutille asetetuista tavoitteista Väestöliitossa tällä sektorilla oli toteutunut. Näitä tavoitteita on käsitelty muun muassa kirjassa Koti vaiko kasarmi lapsillemme, jonka on kirjoittanut Väestöliiton silloinen toiminnanjohtaja Heikki von Hertzen vuonna 1946.
Puutalo Oy

Kouti toimi Puutalo Oy:n myynninedistämistoimiston toimisto- ja tiedotuspäällikkönä vuosina 1952–1955. Suomen puutaloteollisuuden uudelleen organisoinnin yhteydessä vuonna 1955 hän jatkoi samoissa tehtävissä myyntiyhdistys Puutalo ry:n palvelukseessa, vuosina 1962–1968 hän toimi lisäksi markkinointiin ja myynninedistämiseen liittyvissä suhdetoimintatehtävissä.
Aineiston tuottaja Enso-Gutzeitin palveluksessa

Kouti työskenteli Enso-Gutzeit Oy:n markkinointipäällikkönä vuosina 1968–1976. Lisäksi hän on kirjoittanut tai toimittanut useita puu­talo­rakennus­alan kirjoja ja ollut käsikirjoittajana, kuvaajana ja tuottajana lukuisissa alan mainos-, markkinointi- ja opetus­elo­kuvissa; näistä useita on tehty yhteistyössä elokuvaaja Osmo Harkimon kanssa. Hän veti myös 1960- ja 1970-luvuilla lukuisia Rautian talomestarikursseja.
Helsingin ilmasuojelun toimistopäällikkö jatkosodassa

Jatkosodan aikana Yrjö Kouti toimi Helsingin ilmasuojelukeskuksen Sörnäisten teollisuuslohkon toimistopäällikkönä. Hän oli sotilasarvoltaan kersantti, vaikkakin suoritti varusmiespalveluksensa merivoimissa. Kouti toimi myös Mannerheimin lastensuojeluliitossa. Hän oli vuonna 1940 perustetun Käpylä-Seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Hän myös asui suuren osan elämästään perheensä kanssa Käpylässä.
Yksityiselämä

Koutin harrastuksiin kuuluivat muun muassa valokuvaus ja elokuvaus, jossa hän käytti jo 1950-luvulla Suomessa silloin vielä melko harvinaista 16 mm:n värielokuvatekniikkaa. Työssä tehdyt elokuvat olivat lähes kaikki äänielokuvia.
Tallenteita Yleisradion ajoilta

Amerikansuomalaisten kotimaanvaikutelmia: äänite vuodelta 1937. http://arenan.yle.fi/radio/1101896%5Bvanhentunut+linkki%5D
Tekstitiedosto Turkin sodan 1877-1878 ajoilta http://yle.fi/vintti/yle.fi/blogit.yleradio1.yle.fi/markuskajo/turkin_sodassa.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Teoksia

Kouti, Yrjö (toimittanut) & Mäenpää, Jorma (tekstit): Kaksikymmentäviisi vuotta suomalaista puutaloteollisuutta: myyntiyhdistys Puutalo 1940-1965.  Helsinki:  Myyntiyhdistys Puutalo, 1965.
Kovanen, Heikki (laatija) & Kouti, Yrjö (kirjoittaja): Rautia talomestarikurssi.  Helsinki:  Rautakonttori Oy Rautia, 1977.  ISBN 951-99136-7-X
Drag

House of Daze, brittiläinen drag-kollektiivi.
Drag on taiteenlaji, jossa henkilö ilmaisee itseään pukeutumisen, meikin ja esiintymisen kautta. Dragissa leikitellään usein sukupuolirooleilla ja niiden rajojen rikkomisella. Drag-esiintyjiä kutsutaan joko nimellä drag queen tai drag king. Drag on isossa osassa queer-kulttuuria.
Transvestisuus ei ole dragiä, koska siinä ei pukeuduta esiintymistarkoituksessa.
Dragin historia

Dragin historia on ristiinpukeutumisen historiaa, joka on jäljitettävissä aina kirjoitetun historian alkuun asti. Historiasta ilmiö on tuttu, sillä varhaisimpiin sitä käsitteleviin kirjalliset lähteisiin kuuluvat Raamatun Vanha testamentti sekä Homeroksen Ilias ja Odysseia. Keskiaikaisissa teksteissä on mainintoja naisiksi pukeutuneista miehistä ja miehiksi pukeutuneista naisista. Myös seksityöntekijät ovat pitkään pukeutuneet ristiin asiakkaidensa toiveesta.lähde?
Termin “drag” uskotaan olevan peräisin Shakespearen ajoilta. Miesnäyttelijät kuvasivat termillä tapaa, jolla heidän esittämiensä naishahmojen puvut laahasivat (drag) lattiaa pitkin sanan englanninkielisen merkityksen mukaisesti. Vähemmän suositun tulkinnan mukaan drag olisi akronyymi ilmaisusta “dressed as a girl”, mutta tätä ei yleisesti pidetä pätevänä tulkintana.
Dragin historia > Ristiinpukeutuminen ja drag teatteriviihteessä

Dragilla on pitkä historia teatteriviihteessä. Naiset eivät usein uskonnollisista syistä tai muiden yhteiskunnassa vallinneiden normien vuoksi saaneet toimia näyttelijöinä, joten miehet esittivät naisten roolit naisiksi pukeutuneina. Näin toimittiin esimerkiksi antiikin Kreikassa ja Shakespearen aikaan Englannissa. Dragin historiaan teatterilavoilla kuuluvat esimerkiksi brittiläinen panto dame ja japanilainen kabuki-teatteri.
Myös arabi- ja muslimikulttuurissa dragin historia ulottuu pitkälle. Osmanien valtakunnan myötä aina vuodesta 1299 alkaen drag-ilmaisu sai oman muotonsa. Köçek-tanssijat esiintyivät aluksi erityisesti sulttaanin haaremeissa.
Yhdysvalloissa 1820-luvun lopulla suureen suosioon nousseessa minstrel show -viihteessä valkoihoiset miehet esittivät mustia naisia kasvot blackface-maskissa. Esityksissä mustista tehtiin karikatyyrisia hahmoja, ja niissä käytettiin tanssia ja laulua. Vaikka minstrel show toi yhteen elementtejä mustasta ja valkoisesta kulttuurista, esitykset olivat rasistisia. Minstrel show -esitysten tanssi, laulu ja karikatyyrit johtivat vaudevillen kehittymiseen.
Dragin historia > 1900-luku

1900-luvulla drag oli Yhdysvalloissa jo täysin oma taiteen- ja viihteenalansa. Drag alkoi kehittyä sekä saavuttaa suosiota 1960–1980-luvuilla ballroom-kulttuurin myötä. Ball-kulttuuri kehittyi New Yorkin Harlemissa, ja New Yorkia pidetäänkin usein dragin kotikaupunkina. Myös 1990-luvun New Yorkissa ollutta Club kids -klubikulttuuria pidetään dragin historian merkkipaaluna ja siihen suuresti vaikuttaneena tekijänä.
Dragin historia > 2000-luku

2000-luvulla dragin valtavirran tietoisuuteen toi RuPaul tositelevisio-ohjelmallaan RuPaul's Drag Race. Drag sai ensimmäistä kertaa kunnolla tilaa valtakunnallisessa televisiossa, ja ohjelmasta on ollut paikoitellen yksi katsotuimpia televisiosarjoja. Ohjelma toi dragin isoille näyttämöille ja osaksi populaarikulttuuria. Ohjelman myötä myös drag-esiintyjien määrä on kasvanut huimasti.
Televisiossa

Pink Flamingos
RuPaul’s Drag Race
Paris is Burning
Julian Eltinge, naisimitoija 1910-luvulla.
Boulet Brothers -artisteja Creatures of the Night -promojulisteessa.
William Zabka

| William Zabka |
| --- | --- |
 Zabka GalaxyConissa Richmondissa vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1965 New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja, kamppailulajitaiteilija
Puoliso:  Stacie Zabka (vuodesta 2008)
Lapset:  2
William Michael Zabka (syntynyt 20. lokakuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, kamppailulajien taitaja, käsikirjoittaja, ohjaaja sekä tuottaja. Hän esiintyi useissa 1980-luvun menestyselokuvissa, kuten Johnny Lawrencen roolissa elokuvissa Karate Kid (1984) ja Karate Kid Part II (1986) sekä spin-off sarjassa Cobra Kai (2018–). Vuonna 2004, hän oli ehdolla Academy Awardin saajaksi lyhytelokuva Mostin kirjoittamisesta ja tuottamisesta.
Varhainen elämä

Zabka syntyi New Yorkissa Nancy ja Stanley Zabkalle. Hänellä on veli ja sisko.
Ura

Zabkan ensimmäinen rooli oli vuoden 1984 Karate Kidissä. Hän näytteli Johnny Lawrencea, elokuvan päävastustajaa Ralph Macchion näyttelemälle Daniel LaRussolle. Hänellä ei ollut kokemusta karatesta, mutta hän oli etevä painija. Osallistuminen elokuvaan innoitti häntä oppimaan itsepuolustuslajia nimeltä Tang Soo Do, jossa hän myöhemmin saavutti toisen asteen vihreän vyön.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Mainintoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | The Karate Kid | Johnny Lawrence |  |
| 1985 | Just One of the Guys | Greg Tolan |  |
| 1985 | National Lampoon's European Vacation | Jack |  |
| 1986 | Back to School | Chas Osborne |  |
| 1986 | The Karate Kid Part II | Johnny Lawrence | Brief cameo |
| 1988 | A Tiger's Tale | Randy |  |
| 1989 | The Karate Kid Part III | Johnny Lawrence | Archive Footage |
| 1991 | For Parents Only | Ted | Alternative title: Mean Parents Suck |
| 1992 | Shootfighter: Fight to the Death | Ruben | Alternative title: Shootfighter |
| 1994 | Unlawful Passage | Howie |  |
| 1995 | Shootfighter II | Ruben |  |
| 1995 | The Power Within | Raymond Vonn | Alternative title: Power Man |
| 1997 | High Voltage | Bulldog |  |
| 1999 | Interceptors | Dave | Alternative titles: Interceptor Force Predator 3: Intercepters The Last Line of Defence |
| 2000 | Falcon Down | Security Guard John |  |
| 2001 | Ablaze | Curt Peters |  |
| 2001 | Mindstorm | Rojack | Alternative titles: Artificial Telepathy Project: Human Weapon |
| 2002 | Gale Force | Rance |  |
| 2002 | Hyper Sonic | The Executive |  |
| 2002 | Landspeed | Bob Bailey |  |
| 2002 | Dark Descent | Marty (Opening credits only) | Alternative title: Descent Into Darkness |
| 2002 | Antibody | Otto Emmerick |  |
| 2003 | Most | - | Alternative title: The Bridge, screenwriter & producer |
| 2004 | Roomies | Slick Salesman | Alternative title: Wild Roomies |
| 2007 | Smiley Face | Prison guard |  |
| 2007 | Cake: A Wedding Story | Sam | Alternative title: Cake: A Wedding Comedy |
| 2007 | Starting from Scratch | Bill Bowman |  |
| 2010 | Hot Tub Time Machine | Rick Steelman |  |
| 2010 | Mean Parents Suck | Detective Ted Clement |  |
| 2014 | Where Hope Grows | Milton Malcolm |  |
| 2015 | The Dog Who Saved Summer | Officer Johnny |  |
| 2016 | The Man in the Silo | Kevin |  |
Televisio
| Vuosi | Sarja | Rooli | Mainintoja |
| 1983 | The Greatest American Hero | Clarence Mortner Jr. | 1 jakso |
| 1984 | Gimme a Break! | Jeffery | 1 jakso |
| 1984 | CBS Schoolbreak Special | Rick Peterson | 1 jakso |
| 1984–1985 | E/R | Druggie Kid/Thief | 1 jakso |
| 1985–1989 | The Equalizer | Scott McCall | 9 jaksoa |
| 1996 | To the Ends of Time | Alexander | Televisioelokuva |
| 2000 | Epoch | Joe | Televisioelokuva |
| 2000 | Python | Greg Larsen | Televisioelokuva |
| 2002 | Python II | Greg Larsen | Televisioelokuva |
| 2013 | Robot Chicken | Johnny Lawrence, Colonel Steven Shay, Werewolf (voice) | Vieras, Kausi 6, Jakso 15, "Caffeine-Induced Aneurysm" |
| 2013–2014 | How I Met Your Mother | Clown/Himself | Vieraileva tähti kaudella 8, toistuva rooli kaudella 9 |
| 2014 | Psych | Coach Bagg | Vieras |
| 2015 | Gortimer Gibbon's Life on Normal Street | Sensei Jeff | Vieras, Kausi 2, Jakso 9, "Stanley and the Tattoo of Tall Tales" |
| 2018–2025 | Cobra Kai | Johnny Lawrence | Myös vastaava tuottaja |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Daqin

Daqin (大秦國) esiintyy tämän kiinalaisen maailmankartan, Sihai Huayu Zongtun länsilaidalla.
Daqin (kiin. 大秦, pinyin: Dàqín, Wade–Giles: Ta4-ch'in2; vaihtoehtoisia translitteraatioita Tachin, suomenkielisessä kirjallisuudessa joskus myös Ta-Tšin) on vanha kiinalainen nimitys, jolla yleensä tarkoitettiin Rooman valtakuntaa tai asiayhteydestä riippuen Lähi-itää, varsinkin Syyriaa.  Se tarkoittaa sananmukaisesti "Suurempaa Kiinaa", sillä Qin oli Kiinan keisarikunnan perustanut dynastia, josta Kiina on myös saanut nimensä. 
Historioitsija John Fosterin esittämän määritelmän mukaan Daqin oli yhtä kuin "Rooman valtakunta, tai pikemminkin se ainoa osa siitä, jonka kiinalaiset tunsivat, Syyria." Kiinalaisissa lähteissä sen pääkaupungiksi mainitaan vaihdelleen Antiokia tai Konstantinopoli, mutta itse Rooman kaupunkia ei missään selvästi mainita. Kiinalaisissa lähteissä kuvaillaan Daqinin lakeja, sikäläisiä tapoja, pukuja ja rahoja.  Tang-dynastian ajoista (618–907) Daqinin sijasta alettiin käyttää nimeä Fulin  (kiin. 拂菻), minkä Friedrich Hirth ja muut tutkijat ovat selittäneet tarkoittavan Itä-Rooman valtakuntaa eli Bysanttia. Nimi Daqin yhdistettiin usein myös Kiinassa Tang-dynastian aikana asuneisiin syyriankielisiin nestoriolaisiin kristittyihin.  Toisaalta varhaisten kiinalaisten käsitys Daqinista saattoi helposti sekaantua myös heidän vanhoihin myytteihinsä kaukaisesta lännestä.
Kiinalaisissa lähteissä mainitaan myös useiden roomalaisten lähetystöjen saapuneen Kiinaan, ensimmäisen kerran vuonna 166 ja jatkuen 200-luvulla. Näiden varhaisten lähetystöjen mainitaan saapuneen meriteitse Etelä-Kiinan meren yli kiinlaiseen Jiaozhin provinssiin, nykyiseen Pohjois-Vietnamiin. Arkeologiset löydöt kuten roomalaiset rahat todistavat roomalaisten ja Kaakkois-Aasian välisistä kauppasuhteista. Myöhemmin, 600-luvulta 1000-luvulle saakka, Bysantin lähetystöjen mainitaan saapuneen Kiinaan maateitse Silkkitietä pitkin, kuten muidenkin eurooppalaisten. Bysantin kreikkalaisia tiedetään olleen mongoli­hallitsija Kublai-kaanin (1260–1294) hovissa Khanbaliqissa (Pekingissä), kun taas vuosina 1368–1398 hallinnut keisari Hongwu, Ming-dynastian perustaja, lähetti ainakin yhden kirjeen Bysantin keisari Johannes V Palaiologokselle.
Etymologia > Daqin

Termi Daqin (kiin. 大秦, pinyin: Dà qín, Wade–Giles: Ta4-ch'in2), "Suurempi Qin," johtuu Qin Shihuangin perustamasta Qin-dynastiasta. Qin Shihuangdi oli Kiinan ensimmäinen keisari, joka vuonna 221 eaa. yhdisti Kiinan taistelevat läänitysvaltiot yhdeksi valtakunnaksi. Etuliitettä "da" (大), "suuri", käytettiin ilmaisemaan, että Rooman valtakunta oli Qin-valtakunnan kanssa tasavertainen suurvalta, joka vaikutti Parthian valtakunnan tuolla puolen olevalta utooppiselta maalta. Nimi "Daqin" ei ilmeisesti mitenkään foneettisesti juonnu latinankielisestä nimestä Rooma eikä sen kreikankielisestä vastineesta Romaikē.  Sitä vastoin on mahdollista, että Kiinasta käytetty latinakielinen nimi Serica ("Silkkimaa"), kreikaksi Serikon, jonka yleisesti oletetaan tarkoittavan "silkkimaata" ja johtuvan kiinan kielen silkkiä tarkoittavasta sanasta si kiin. 絲, johtuisikin Qin-dynastian nimen muinaiskiinalaisesta ääntämyksestä, jossa nimen lopputavu päättyi r-äänteeseen. Tällaiseen ääntämykseen viittaa se, että Qin-dynastian merkkiä 秦 käytetään kiinalaisissa Han-dynastian aikaisissa teksteissä myös transkriboitaessa ulkomaalaisia r-äänteeseen päättyneitä nimiä.
Etymologia > Fulin

Termiä "Daqin" käytettiin jo Han-dynastian (202 eaa. – 220 jaa.) aikana, mutta Tang-dynastian ajoista lähtien kiinalaisissa aikakirjoissa käytetään Itä-Rooman valtakunnasta uutta nimeä Fulin (kiin. 拂菻, Fú lǐn). Friedrich Hirth on arvellut, että nimi Fulin johtuisi Konstantinopolin kreikankielisen nimen akkusatiivimuodosta, joka päättyi -polin. Kantoninkiinan ja japanin historiallisen ääntämyksen perusteella Hirth on myös pitänyt mahdollisena, että keskikiinalainen nimi Fulin olisi äännetty Butlim tai Butlam, ja että se johtuisikin Betlehemin nimen syyriankielisestä ääntämyksestä. Muutamat tutkijat väittivät 1900-luvulla, että Fulin olisi Israelista aikoinaan käytetyn Efraim-nimen kiinankielinen translitteraatio, mutta Samuel N. C. Lieu on korostanut, että uudemman tutkimuksen mukaan Fulin todennäköisimmin johtuu Rooman valtakunnan iranilaisissa kielissä käytetyistä nimistä (keskipersiaksi hrwm, parthiaksi frwm, sodgiksi ßr'wm- ja baktriaksi фромо).
Historia > Kristinusko

Suunnilleen vuodesta 550 lähtien syyrialaiset kristityt asettuivat kaikkialle Silkkitien varrelle ja perustivat lähetyskirkkoja. Tämän jälkeen Kiinassa nimellä Daqin tai Tai-ch'in tarkoitettiin tavallisimmin juuri näiden alueiden kristittyä väestöä, ei Roomaa tai roomalaiskatolista kirkkoa.  Esimerkiksi kun taolainen Tang-keisari Wuzong 800-luvun puolivälissä sulki kristityt luostarit, keisarillisessa määräyksessä sanottiin:
»Tai-ch'in- ja Muh-hu -palvontamuodoista säädetään: Koska buddhalaisuus on jo poistettu maasta, eivät myöskään nämä harhaopit yksinään saa jäädä elämään.»
Tässä Tai-ch'in tarkoitti syyrialaisia kristittyjä ja Muh-hu zarathustralaisia.
Nimeä "Daqin" käytettiin kiinalaisissa kartoissa Roomasta vielä 1500-luvulla, esimerkiksi vuonna 1532 julkaistussa Sihai Huayi Zongtu -nimisessä kartassa. Eri aikoina ja eri yhteyksissä se saattoi tarkoittaa joko Länsi-Rooman tai Itä-Rooman valtakuntaa tai myös kristillistä nestoriolaista kirkkoa. Tang-dynastian pääkaupunkiin Chang'aniin vuonna 781 pystytetyssä Nestoriolaisen muistomerkissä on hakattu teksti, joka sisältää lyhyen yhteenvedon siitä, mikä kiinalaisissa historiateoksissa siihen mennessä oli tiedetty Daqinista, ja siinä mainitaan, että siellä harjoitettiin vain "loistavaa" uskontoa, toisin sanoen kristinuskoa.
Historia > Pääkaupungit

Kiinalaisissa lähteissä Daqinin pääkaupunkina mainitaan "An-tu", toisin sanoen Antiokia, ensimmäinen suuri kristitty kaupunki. Kuitenkin Vanhassa Tangin kirjassa ja Uudessa Tangin kirjassa, joissa samastetaan Daqin ja "Fulin" (拂菻; toisin sanoen Bysantin valtakunta), mainitaan toinen pääkaupunki, ilmeisesti Konstantinopoli. Siitä mainitaan, että sen kaupunginmuuri oli "erittäin korkea" ja että sitä kerran piiritti Da shi (kiin. 大食 -nimisen maan sotilaskomentaja "Mo-yi" /kiin. 摩拽伐之; Pinyin: Mó zhuāi fá zhī) Friedrich Hirthin mukaan kiinalaisten lähteiden Mo-yi oli Muawija I, Umaijadien kalifaatin perustaja, joka ennen kalifiksi tuloaan oli Syyrian ensimmäinen kuvernööri  ja joka piiritti Konstantinopolia vuosina 674–678. Rooman kaupunkia itseään varhaisissa kiinalaisissa lähteissä ei ilmeisesti mainita lainkaan.
Valuutta ja rahat

Vaikka Roomaan tuotiinkin kiinalaista silkkiä ja Han-kauden kiinalaisista haudoista on löydetty roomalaista lasitavaraa, Kiinasta on löydetty vain niukasti roomalaisia rahoja. Valerie Hansen kirjoittikin vielä vuonna 2012, ettei Kiinasta ole löydetty lainkaan Rooman tasavallan eikä prinsipaatinkaan aikaisia roomalaisia rahoja, toisin sanoen ajalta ennen vuotta 284. Vuonna 2016 Warwick Ball kuitenkin mainitsi, että Xi’anista, joka sijaitsee Kiinan Han-dynastian aikaisen pääkaupungin Chang’anin paikalla, on löydetty 16 roomalaista rahaa, joista vanhimmat ovat keisari Tiberiuksen (14–37) ja uusimmat Aurelianuksen (270–275) ajalta. Varhaisimmat Kiinasta löydetyt itäroomalaiset solidukset ovat keisari Theodosius II:n ajalta (408–450), ja niitä on löydetty 48 kappaletta Xinjiangista ja muualta Kiinasta. Lisäksi roomalaisia Antoninus Piuksen ja mahdollisesti myös hänen seuraajansa Marcus Aureliuksen aikaisia roomalaisia medaljonkeja on löydetty Óc Eosta Etelä-Vietnamista, joka tuolloin kuului Funanin kuningaskuntaan, kun taas nykyisen Vietnamin pohjoisosa kuului tuolloin Kiinan Jiaozhin maakuntaan. Kyseessä on sama seutu, jonne roomalaiset kiinalaisten historiallisten lähteiden mukaan ensimmäiseksi saapuivat ennen kuin etenivät pidemmälle Kiinaan solmimaan diplomaattisia suhteita.
Kiinalaisissa historiateoksissa kuvaillaan bysanttilaisia rahoja. Jinin kirja ja myöhempi Wengian Tongkao kuvailevat Intian, Parthian ja Rooman valtakunnan kanssa käytyä kauppaa, ja niissä mainitaan, että kymmenen roomalaista hopearahaa vastasi arvoltaan yhtä roomalaista kultarahaa. Todellisuudessa niiden arvosuhde vaihteli jonkin verran, mutta yleensä roomalainen aureus vastasi arvoltaan 25 hopeista denaaria. Songin historia kertoo, että bysanttilaiset rahat olivat joko hopeaa tai kultaa eikä niiden keskellä ollut reikää, mutta niihin oli merkitty hallitsijan nimi.
Laki ja järjestys

Songin historia kuvailee myös Daqinissa ja Fulinissa voimassa olleita rikoslakeja ja käytettyjä rangaistuksia. Sen mukaan pienten ja suurten rikosten välillä tehtiin ero, ja suurista rikoksista olisi rangaistu 200 bamburuoskan iskulla. Teoksessa mainitaan myös, että kuolemanrangaistus olisi pantu täytäntöön sulkemalla tuomittu "höyhensäkkiin", joka sitten heitettiin mereen. Tässä tarkoitetaan ilmeisesti roomalais-bysanttilaista poena cullei -nimistä rangaistusta ("säkkirangaistusta"), jota sovellettiin isänsä tai äitinsä murhanneisiin; siinä tuomittu todella suljettiin säkkiin, toisinaan mukanaan villieläimiä, minkä jälkeen säkki heitettiin jokeen tai mereen. Songin historia mainitsee myös, että Fulinissa lyötyjen rahojen väärentäminen oli lailla kielletty. Nämä Songin historiassa esiintyvät maininnat esiintyvät myös Wenxian Tongkaossa.
Nimikäytännöt

Kiinalaisissa historiateoksissa roomalaiset ja bysanttilaiset nimet usein translitteroitiin kiinan kieleen sellaisena miltä ne kiinalaisten mielestä kuulostivat. Toisinaan kuitenkin sukunimi korvattiin henkilön kotimaan nimellä  Daqin (大秦). Esimerkiksi eräästä roomalaisesta kauppiaasta, joka vieraili Itäisen Wu-keisari Sun Quanin hovissa vuonna 226, käytettiin nimeä Qin Lun (秦論), missä Qin viittaa Daqiniin, kun taas käytetty etunimi Lun mahdollisesti johtuu kreikkalaisesta nimestä Leon Han-dynastian aikana nimi "Lun" (論) äännettiin aivan toisin kuin nykyisessä mandariinikiinassa: *li̯wən / li̯uĕn tai *lwən / luən.
Se, että roomalaisista käytettiin sukunimeä "Qin", perustuu Kiinassa yleiseen käytäntöön siitä, mitä nimiä ulkomaalaisista käytettiin. Esimerkiksi parthialaisista saatettiin käyttää nimeä An Shiago, missä "sukunimi" An (安) viittasi Parthian kiinalaiseen nimeen Anxi (安息) ja viime kädessä Arsakidien hallitsijasukuun. Keski-Aasian sogdialaisista, varsinkin Bukharan sogdialaisista, käytettiin myös usein sukunimeä "An", esimerkiksi Li Bayou tunnettiin nimellä An Chongzhang, kun taas Samarkandin sogdialaisista käytettiin kiinalaista sukunimeä Kang (康), joka viittaa Transoxianan kiinalaiseen nimeen Kangju.
Antoninus Piuksesta tai Marcus Aurelius Antoninuksesta käytettiin kiinalaisissa historiateoksissa nimeä "An Dun" (安敦). Sukunimi "An" on tässä sama kuin mitä edellä mainitaan parthialaisista ja sogdialaisista käytetyn.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Daqin
Kiinalainen kuva Daqinin asukkaasta Ming-dynastian aikaisessa ensyklopediassa Sancai Tuhui.  (Kuvateksti: Da Qin on maa, jossa läntiset kauppamiehet kokoontuvat. Kuningas peittää päänsä pyramidin muotoisella vaatteella. Tämä maa tuottaa korallia, kultaa, kuvioitua brokadia, kuvioimattomia silkkivaatteita, helmiä ym.)
Silkkipukuista mainadia esittävä roomalaisaikainen pompeijilainen seinämaalaus Napolin arkeologisessa museossa.
Itäisen Han-dynastian (25–220 jaa.) aikaisesta haudasta Kiinan Guanxista löydetty vihreä roomalainen lasikuppi
Daqin-pagodi, joka aikoinaan kuului Kiinan nestoriolaiselle kirkolle
Nestoriaaninen muistomerkki, joka pystytettiin Kiinaan vuonna 781. Siihen kaiverrettu kiinankielinen teksti merkitsee: "Daqinin loistokkaan uskonnon Kiinaan levittämisen muistomerkki".
Probalintoksesa, Kreikassa noin vuonna 161 tehty Marcus Aureliusta esittävä veistos, nykyisin Louvressa, Pariisissa
Karghalikista, Kiinasta löydetty Constantius II:n (337–361) aikainen bysanttilainen pronssiraha
Roomalaista liktoria esittävä piirros vuodelta 1860
Käännös suomeksi
HSB (asunto-osuuskunta)

HSB:n pääkonttori Tukholman Fleminggatanilla.
HSB (lyhenne sanoista Hyresgästernas sparkasse- och byggnadsförening) on ruotsalainen asunto-osuuskunta. Se rakennuttaa, omistaa ja ylläpitää asumisoikeusasuntoja tarjoten niitä jäsenilleen omakustannehintaan. Ensimmäinen HSB-yhdistys perustettiin vuonna 1923 Tukholmassa. Valtakunnallinen keskusjärjestö perustettiin seuraavana vuonna. Sven Wallanderin johdolla HSB kasvoi nopeasti 1920- ja 1930-luvuilla, ja sen tuottamat asunnot olivat moderneja omine kylpyhuoneineen, roskakuiluineen ja yhteisine pesutupineen. Aikoinaan HSB myös omisti rakennusyhtiöitä, mutta niistä luovuttiin 1980-luvulla.
HSB:llä on noin 680 000 jäsentä. Se hallinnoi noin 27 000 vuokra-asuntoa ja 347 000 asumisoikeusasuntoa. Lisäksi HSB:n kautta on mahdollista harjoittaa asuntosäästämistä.