stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Canon Digital IXUS
Mallit > CF-muistikorttia käyttävät mallit

| Digital IXUS | PowerShot Digital ELPH | IXY Digital | Mallinumero | Julkistuspäivä | Kuvakennon resoluutio ja koko | Objektiivin polttoväli (kinovastaava), zoom ja valovoima | Muistikortin tyyppi | Akun tyyppi | Mitat (mm) | Paino ilman akkua | Valokuva | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Digital IXUS1 | S100 | IXY Digital | PC1001 | 17.5.2000 | 2,0 MP 1600×1200 1/2.7" | 35–70 mm (2×) f/2.8–4.0 | CF | NB-1L | 87 × 57 × 26,9 | 190 g |  | Ainoa IXUS CYGM CCD -tyyppisellä kennoilla (Muiden mallien kennot ovat RGBG-tyyppisiä.) |
| 300 | S300 | 300 | PC1008 | 11.2.2001 | 2,0 MP 1600×1200 1/2.7" | 35–105mm (3×) f/2.7–4.7 | CF | NB-1L | 94,8 × 62,5 × 29,9 | 240 g |   | Videokuvaus koossa 640 × 480 |
| v | S110 | 200 | PC1012 | 10.5.2001 | 2,0 MP 1600×1200 1/2.7" | 35–70 mm (2×) f/2.8–4.0 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 26,9 | 180 g |  |  |
| v2 | S200 | 200a | PC1022 | 13.3.2002 | 2,0 MP 1600×1200 1/2.7" | 35–70 mm (2×) f/2.8–4.0 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 26,9 | 180 g |  | Käyttöliittymää parannettu; kennon herkkyys käyttäjän valittavissa ISO 400 -arvoon saakka |
| 330 | S330 | 300a | PC1026 | 13.3.2002 | 2,0 MP 1600×1200 1/2.7" | 35–105 mm (3×) f/2.7–4.7 | CF | NB-1L | 94,8 × 62,5 × 31,5 | 245 g |   |  |
| v3 | S230 | 320 | PC1037 | 16.8.2002 | 3,2 MP 2048×1536 1/2.7" | 35–70 mm (2×) f/2.8–4.0 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 26,7 | 180 g |  |  |
| 400 | S400 | 400 | PC1038 | 27.2.2003 | 4,0 MP 2272×1704 1/1.8" | 36–108mm (3×) f/2.8–4.9 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 27,8 | 185 g |  |  |
| 430 | S410 | 450 | PC1086 | 9.2.2004 | 4,0 MP 2272×1704 1/1.8" | 36–108mm (3×) f/2.8–4.9 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 27,8 | 185 g |  |  |
| 500 | S500 | 500 | PC1084 | 9.2.2004 | 5,0 MP 2592×1944 1/1.8" | 36–108mm (3×) f/2.8–4.9 | CF | NB-1L | 87,0 × 57,0 × 27,8 | 185 g |  |   |
Mallit > Digital IXUS i -sarjan kamerat

| Digital IXUS | PowerShot Digital ELPH | IXY Digital | Mallinumero | Julkistuspäivä | Kuvakennon resoluutio ja koko | Objektiivin polttoväli (kinovastaava), zoom ja valovoima | Muistikortin tyyppi | Akun tyyppi | Mitat (mm) | Paino ilman akkua | Valokuva | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| i | SD10 | L | PC1060 | 12.9.2003 | 4 MP 2272×1704 1/2.5" | 39 mm, f/2.8 | SD, MMC | NB-3L | 90,3 × 47,0 × 18,5 | 100 g |  |  |
| i5 | SD20 | L2 | PC1108 | syyskuu 2004 | 5 MP 1/2.5" | 39 mm, f/2.8 | SD, MMC | NB-3L | 90 × 47 × 19 |  |  |  |
| i Zoom | SD30 |  L3 | PC1144 | syyskuu 2005 | 5 MP 1/2.5" | 38–90 mm (2.4×), f/3.2–5.4 | SD, MMC | NB-4L | 96 × 45 × 24 |  |  |  |
| i7 Zoom | SD40 | L4 | PC1205 | syyskuu 2006 | 7,1 MP 3072×2304 1/2.5" | 38–90 mm (2.4×), f/3.2–5.4 | SD, SDHC, MMC | NB-4L | 96,1 × 45,1 × 23,9 | 105 g |  | ISO 1600, titaanikuoret, kasvojentunnistus, DIGIC III OS |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Canon Digital IXUS Wikimedia Commonsissa
Canon Digital IXUS -kamerat Canon Oy:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Canon Digital IXUS
Käännös suomeksi
Elio Sasso Sant

Elio Sasso Sant (15. heinäkuuta 1911 – 11. syyskuuta 1997) oli italialainen meloja. Hän osallistui Berliinin olympialaisissa 1936 kajakkiyksiköiden 1 000 sekä 10 000 metrin matkoille. Sasso Sant ei päässyt alkuerästään jatkoon tuhannella metrillä, mutta sijoittui kahdeksanneksi 10 000 metrin kisassa.
Eduardo Paniagua

Eduardo Paniagua (s. 1952 Madrid) on arkkitehti ja keskiajan musiikkiin erikoistunut espanjalainen muusikko. Hän perusti vuonna 1994 Música Antigua -yhtyeen, joka tunnetaan muun muassa Alfonso X el Sabion Cantigas de Santa Mariasta tekemistään levytyksistä. Hänen toinen yhtyeensä Ibn Bâya esittää andalusialaista musiikkia. Levy-yhtiönsä Pneuman kautta hän on julkaissut 150 cd-levyä.
Dyynisara

| Dyynisara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  trinervis
Kaksiosainen nimi
 Carex trinervis  Degl. 
Synonyymit
 Carex glauca subsp. trinervis (Degl.) Asch. & Graebn. 
Katso myös
   Dyynisara Wikispeciesissä   Dyynisara Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dyynisara (Carex trinervis) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa muun muassa jokapaikansaraa (Carex nigra) ja voi risteytyä sen kanssa.
Lajikuvaus

Dyynisara voi kasvaa noin 10–60 senttimetriä korkeaksi; tavallisimmin se kasvaa kuitenkin 20–40 cm korkeaksi. Dyynisara on jokseenkin mätästävä ja muodostaa maarönsyjä, jotka ovat halkaisijaltaan 2,5–4 mm. Varret ovat kolmisärmäisiä. Lehdet ovat 1,5–3 mm leveitä, harmaanvihreitä sekä suunnilleen yhtä pitkiä tai pidempiä kuin varret. Lehtien molemmilla pinnoilla on runsaasti ilmarakoja. Dyynisara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen kukinto koostuu erillisistä hede- ja emitähkistä. Hedetähkiä voi olla yhdestä neljään kappaletta, tavallisesti kuitenkin kaksi tai kolme. Hedetähkät ovat kapeansuikeita, 20–50 mm pitkiä ja 2–3,5 mm leveitä. Emitähkiä on kahdesta neljään kappaletta ja ne ovat liereitä, 20–40 mm pitkiä ja 5–8 mm leveitä. Joskus emitähkien yläosissa on jonkin verran hedekukkia. Tähkäsuomut ovat hieman pullakoita lyhyempiä sekä ruskeita, mutta niissä on vihertävä keskisuoni. Pullakot ovat harmaanvihreitä, 3–5 mm pitkiä, leveänsoikeita sekä yleensä kolmisuonisia. Emikukat ovat kaksiluottisia.
Levinneisyys

Dyynisaraa kasvaa Euroopassa Portugalista Tanskaan rannikoiden dyyneillä sekä kosteilla hiekkaisilla kasvupaikoilla. Sisämaassa dyynisaraa tavataan myös hiekkaisilta nummilta. Dyynisaraa kasvaa ainakin Portugalissa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa ja Tanskassa sekä mahdollisesti myös Norjassa ja Britteinsaarilla. Dyynisara on endeeminen saralaji Länsi-Euroopassa.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dyynisara (Carex trinervis Degl.)
Elinympäristö

Saukko on sopeutunut vesiympäristöön.
Elinympäristö eli habitaatti on se paikka, jossa tietty eliö elää ja lisääntyy. Käsite voidaan määritellä monella tavalla; määritelmä voi keskittyä joko maantieteelliseen paikkaan tai ympäristöoloihin. Elinympäristön voidaan ajatella olevan sopivien ympäristöolojen ja tarvittavien resurssien muodostama kokonaisuus, joka mahdollistaa eliön olemassaolon ja lisääntymisen.
Mikrohabitaatti käsittää eliön elinympäristön ne osat, joissa se pääasiallisesti elää.
Eliöiden elinympäristövaatimukset vaihtelevat suuresti. Tietyt lajit ovat elinympäristönsä suhteen hyvin erikoistuneita, toiset taas menestyvät monenlaisissa ympäristöissä. Tarkat elinympäristövaatimukset ovat yksi tekijä, joka tekee lajista helposti vaarantuvan. Esimerkiksi korpikolva (Pytho kolwensis) on Suomessa erittäin uhanalainen kovakuoriaislaji, ja se on hyvin vaativa elinympäristönsä suhteen. Se tarvitsee keski-iältään 135–185 vuotta olevan metsän, jossa on kaatuneita kuusia. Sen asuttaman lahopuun on oltava riittävän suuri läpimitaltaan, puun rungon täytyy olla vähintään puoliksi kuoren peitossa, sienirihmastoa ei saa olla enempää kuin 75 prosenttia kuoren alla ja lisäksi puun on yleensä oltava suurimmaksi osaksi irti maasta. Korpikolvan elinympäristön on oltava myös riittävän kostea.
Ihmisen toiminnan aiheuttama elinympäristöjen häviäminen on tärkein yksittäinen syy lukuisten lajien uhanalaisuuteen ja sukupuuttoihin. Niinpä lajien suojelutoimenpiteet tähtäävätkin yleensä niiden elinympäristöjen säilyttämiseen tai laadun parantamiseen.
Dizzy Reed

| Dizzy Reed |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1963 (ikä 61)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dizzy Reed 
Aktiivisena:  1990-
Tyylilajit:  Hard Rock, Rock, Industrialrock
Soittimet:  Koskettimet, bongot, tamburiini, kitara, taustalaulu
Yhtyeet:  Guns N' Roses, Star Fucker's, Hookers & Blow, Johnny Crash
Levy-yhtiöt:  Geffen Records 
Aiheesta muualla
www.gunsnroses.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Darren Reed (s. 18. kesäkuuta 1963 Hinsdale, Illinois), taiteilijanimeltään Dizzy Reed, on yhdysvaltalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi liittyessään Guns N' Rosesiin vuonna 1990. Dizzy on edelleenkin yhtyeen jäsen. Dizzy soittaa koskettimia, mutta hallitsee myös bongot ja tamburiinin. Lisäksi hän myös laulaa taustalaulua.
Hän esiintyy viidellä Guns N' Roses -levyllä, ja on ollut työstämässä myös uutta Chinese Democracy -levyä. Levyn tekeminen aloitettiin jo 1990-luvun lopussa, ja se julkaistiin Suomessa 22.11.2008. Guns N' Rosesin ohella Reed on myös tuottanut pikkubändien projekteja sekä tehnyt omia sooloprojektejansa.
Dizzy esiintyy myös elokuvassa The Still Life.
Diskografia

Use Your Illusion I (1991)
Use Your Illusion II (1991)
The Spaghetti Incident? (1993)
Chinese Democracy (2008)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Diva of Finland

| Diva of Finland |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Maria Veijalainen
Käsikirjoittaja:  Maria Veijalainen
Tuottaja:   Mika Ritalahti  Niko Ritalahti 
Säveltäjä:  Risto Ylihärsilä
Kuvaaja:  Joonas Pulkkanen
Leikkaaja:  Katja Pällijeff
Lavastaja:  Juha-Matti Toppinen
Pääosat:   Suvi-Tuuli Teerinkoski  Linda Manelius  Jutta Myllykoski  Sonja Sippala  Meri Nenonen  Mikko Neuvonen  Lauri Tilkanen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Silva Mysterium
Levittäjä:  SF Studios
Ensi-ilta:   2019-10-1111. lokakuuta 2019 (Suomi)  
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 130 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Diva of Finland on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Maria Veijalainen. Elokuvan pääosissa ovat Suvi-Tuuli Teerinkoski, Linda Manelius, Jutta Myllykoski, Sonja Sippala, Meri Nenonen, Mikko Neuvonen ja Lauri Tilkanen.
Diva of Finland sai ensi-iltansa 11. lokakuuta 2019.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Suvi-Tuuli Teerinkoski  | … |  Henna   |
|  Linda Manelius  | … |  Silja   |
|  Jutta Myllykoski  | … |  Iris   |
|  Sonja Sippala  | … |  Ii   |
|  Mikko Neuvonen  | … |  Sami   |
|  Miko Kontturi  | … |  Ilipo   |
|  Janica Keränen  | … |  Janna   |
|  Merja Pietilä  | … |  Hennan äiti   |
|  Aki Pelkonen  | … |  Hennan isä   |
|  Aatu Kärkkäinen  | … |  Henkka   |
|  Meri Nenonen  | … |  Siljan äiti   |
|  Lauri Tilkanen  | … |  Herman Blade   |
|  Tommi Saha  | … |  juoppo   |
|  Anna-Kaisa Kettunen  | … |  maantiedon opettaja   |
|  Pekka Kurttila  | … |  opo   |
|  Alpo Puhakka  | … |  vakuutusvirkailija   |
Juoni

Elokuvan tarina sijoittuu pohjoispohjalaisen Pudasjärven kunnan alueelle. Henna (Suvi-Tuuli Teerinkoski) odottaa pääsevänsä pois tuppukylästä ylioppilaskirjoitusten jälkeen. Naapuriin muuttaa vantaalainen Silja (Linda Manelius), joka on Hennaa kauniimpi ja lahjakkaampi. Silja vaikuttaa saavan kaiken, mistä Henna voi vain haaveilla, joten Henna alkaa seuraamaan Siljaa sosiaalisessa mediassa ja oikeassa elämässä, ja kateus sokaisee hänet, kirjaimellisesti.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Juho Typpö: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 

Helsingin Sanomien kriitikko piti elokuvaa raikkaana nuortenelokuvana. Erityisesti pääosanesittäjiä Suvi-Tuuli Teerinkoskea ja Linda Maneliusta kiiteltiin erinomaisiksi ja karismaattisiksi. Keskisuomalainen antoi elokuvalle neljä tähteä, piti sitä ”lajityypissään erinomaisen taiturimaisena” ja luonnehti elokuvaa ”itsevarmaksi, eheäksi ja kummallisella tavalla vetovoimaiseksi”. Episodin toimittaja antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä perustellen: ”Teinidiivailu on sympaattinen tarina aikuisuuden kynnyksen haasteista, mutta elokuvana se on levoton ja poukkoileva kuin teinin mieliala.”
Aiheesta muualla

Diva of Finland Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Diva of Finland Elonet.
Diva of Finland Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Eero Lehikoinen

Eero Leonard Lehikoinen (28. syyskuuta 1903 Juuka – 20. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Eero Lehikoisen vanhemmat olivat mylläri Heikki Maunonpoika Lehikoinen (1863–1919) ja Johanna Katariina Juhontytär Nevalainen (1869–1936). Lehikoinen opiskeli Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa 1919–1926 ja hän toimi koulussa opettajana 1929–1937. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli Viipurissa 1927 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938, 1941, 1942, 1943  ja 1952. Lehikoinen toimi myös rakennuspiirtäjänä. Sotavuosina hän asui Juuassa Martta Karjalaisen luona ja maalasi siellä öljy- ja vesivärimaalauksia Juuan maisemista. Sotien jälkeen Lehikoinen keskittyi maalaamaan Viipuri-aiheisia tauluja, joista Viipurin pyöreää tornia esittänyt maalaus ja siitä otetut värikuvat olivat hyvin suosittuja.
Maalauksia

Rautjärven kirkon alttaritaulu, 1935
Mannerheimintie, vesivärimaalaus, 1943
Viipurin linna, öljymaalaus, 1943
Maisema, vesivärimaalaus, 1964
Elio Augusto Di Carlo

Vasemmalta Elio Augusto Di Carlo, Edgardo Moltoni ja kreivi Tornielli, Milano 1979.
Elio Augusto Di Carlo (2. syyskuuta 1918 Amatrice, Italia – 27. heinäkuuta 1998 Cantalupo in Sabina) oli italialainen lintutieteilijä. Hän oli koulutukseltaan lääketieteen ja kirurgian tohtori. Lääkärin ammattia hän harjoitti kolmekymmentäviisi vuotta Rietin seudulla.
Lintutieteilijänä Di Carlo oli Milanon luonnonhistoriallisen museon johtajan Edgardo Moltonin oppilas. Hän toimi myös Italian Ornitologisen seuran S.O.I:n varapuheenjohtajana alkaen sen perustamisesta 1975.
Burzum (albumi)

| Burzum Burzum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Tammikuussa 1992
 Julkaistu: Maaliskuussa 1992
 Tuottaja(t): Varg Vikernes Eirik "Pytten" Hundvin
 Tyylilaji: Black metal
 Kesto: 46.07
 Levy-yhtiö: Deathlike Silence Productions (1992) Misantrophy Records (1995)
Burzumin muut julkaisut
|   | Burzum 1992 | Aske 1993 |
Burzum on Varg Vikerneksen yhden miehen yhtyeen Burzumin debyyttialbumi.
Sen julkaisi alun perin Mayhem-yhtyeen kitaristin Euronymousin levy-yhtiö Deathlike Silence Productions, mutta vuonna 1995 Misantrophy Records julkaisi sen uudestaan. Uusintajulkaisussa ovat mukana myös Aske-EP:n
kappaleet. Tässä versiossa Asken versio kappaleesta "A Lost Forgotten Sad Spirit" korvaa Burzumin version.
Kappaleet

Side: Hate
Feeble Screams from Forests Unknown – 7.28
Ea, Lord of the Depths – 4.53
Black Spell of Destruction – 5.40
Channeling the Power of Souls into a New God – 3.27
Side: Winter
War – 2.30
The Crying Orc – 0.57
A Lost Forgotten Sad Spirit – 9.11
My Journey to the Stars – 8.10
Dungeons of Darkness – 4.50
Aiheesta muualla

Albumin sanoitukset (englanniksi)
Burzum (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Burzum (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Carlton Trail

| Carlton Trail |
| --- | --- |
 Red River cart -vankkureita lähellä Edmontonia.
Maa:   Kanada
Pituus:  700 km
Alkupiste:  Red River Colony (Nykyinen Winnipeg)
Reitti:  Wynyard Lanigan Humboldt Batoche
Päätepiste:  Fort Carlton (700 km)
Carlton Trail on 1880-luvun loppupuolelle saakka käytössä ollut vankkuritie Kanadassa, Red River Colonyn (nykyinen Winnipeg) ja Fort Carltonin välillä. Useissa lähteissä jatko-osuus Fort Carltonin ja Fort Edmontonin (nykyinen Edmonton) välillä katsotaan kuuluvaksi samaan reittiin. Carlton Trail oli merkittävä läntisen Kanadan asuttamisessa. Sen pituus Winnipegistä Fort Carltoniin oli noin 700 kilometriä ja Edmontoniin saakka noin 1680 km.
Reitti on ollut käytössä 6 000 vuoden ajan. Alkujaan reitti muodostui viimeisen jääkauden loppuvaiheessa muodostuneen Agassiz-jääjärven tyhjennyttyä, kun villieläimet kulkivat alueella, jolla paleointiaanit metsästivät. Myöhemmin reitillä kulkivat alueen intiaanit ja 1820–1870-luvuilla eurooppalaiset turkiskauppiaat, tutkimusmatkailijat, lähetystyöntekijät, maanmittaajat. Sen suurin käyttäjäryhmä oli eurooppalaiset siirtolaiset, jotka matkustivat reittiä pitkin läntiseen Kanadaan.
Kansallis historiallinen Carlton Trail
Yleisimmin käytetty kulkuneuvo reitillä oli Red River cart, joka oli yksinkertaisilla työvälineillä maastossa helposti korjattava härkävankkuri. Suurin osa vankkureista oli rakennettu kuljettamaan viisi standardiksi muodostunutta rahtipaalia. Yhden rahtipaalin paino oli noin 41 kilogrammaa. Paali vastasi vesireiteillä turkiskauppiaiden yleisesti käytössä ollutta standardipainoa, jonka yksi henkilö pystyi helposti kuljettamaan kannaksen yli toiseen vesistöön. Canadian Pacific Railway rakensi rautatien läntiseen Kanadaan ja lukuisia pistoraiteita Carlton Trailin varrella sijaitseviin kyliin vuosien 1880–1890 välillä. Rautatien valmistuttua liikenne vankkurireitillä lakkasi lähes kokonaan. Ironistisesti osa rautatien pistoraiteista rakennettiin vankkurireitin viereen samalle linjaukselle ja myöhemmin jopa osa Trans-Canada Highway -tiestä rakennettiin reitin varrelle.
Vuonna 1972 Carlton Trail määriteltiin kansallishistorialliseksi reitiksi.
Aiheesta muualla

Along the Carlton trail : a history of Speers and the following districts: Oral, Speers, Keatley, Corbett, Lakeview, Wanganui, Tillotson, Springbank, Greenbluff Our Roots.  1984. University of Calgary. Arkistoitu 24.10.2008. Viitattu 28.5.2011. (englanniksi)
Eino Jauri

Eino Jauri, vuoteen 1918 Enroth (12. elokuuta 1886 Laihia – 1. maaliskuuta 1972 Tampere) oli opetusneuvos, joka toimi opettajan ja rehtorin tehtävien lisäksi myös usean eri lehden toimittajana ja julkaisi tietokirjoja liiketalouden alalta.
Henkilöhistoria

Jaurin vanhemmat olivat asianajaja Karl Theodor Enroth ja Maria Mara ja puoliso vuodesta 1910 näyttelijä Tyyne Halme. Jauri tuli ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi kauppakoulun opettajana Kuopiossa 1909–1912 ja Viipurissa 1912–1917. Jauri oli Kauppalehden toimittaja 1917–1925, Viikko-Sanomien päätoimittaja 1926–1930, Talousmiehen 1928–1929 ja Finnish Trade Reviewin 1930–1931. Liiketaidon päätoimittaja Jauri oli 1930–1945 ja Liikemaailman 1939–1945. Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa opettajana vuodesta 1929 ollut Jauri oli oppilaitoksen rehtori 1940–1956. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1948.
Teoksia

Uusi talouselämä. Die neue Wirtschaft, 1918, Walter Rathenau, suom. Eino Jauri
Suomen kultaseppä osakeyhtiö 1899–1924 = Finska guldsmeds aktiebolag 1899–1924, O. F. Hammar ja Eino Jauri
Osuuskauppa sosialismin edistäjänä, 1926
Maaseutuväestömme suhtautuminen osuuskauppaliikkeeseen, 1927
Suomen liikemaailman miehiä = Affärsvärldens män i Finlad 1, 1928, Eino Jauri, Ragnar Öller, B. Taulamo
"Suomen ulkomaankaupan" vienti- ja laivauskäsikirja, 1934
Vähäsen kaupan kansantaloutta, 1934
Talouselämän sanasto : opas kansantaloudellisia opintoja varten, 1935, G. Westin Silverstolpe; Suomen oloihin sovittanut Eino Jauri
Kyösti Järvinen 70 vuotta. Professori Kyösti Nestor Järviselle 31.III.1939, 1939
25 vuotta määrätietoista työtä Suomen ulkomaankaupan hyväksi, 1944
Liikkeenhoidon oppikirja, 1944
Ulkomaankaupan käsikirja, 1946
Kauppalehti 1898–1948, 1948
Puoli vuosisataa suomalaista liike-elämää: Suomen uusinta taloushistoriaa taustakuvauksineen, 1948
Chevrolet Corsica

| Chevrolet Corsica |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  General Motors
Valmistusvuodet:  1987–1996
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Chevrolet Citation
Seuraaja:  Chevrolet Malibu
Teknisesti samankaltaisia:  Pontiac Tempest Chevrolet Beretta Chevrolet Cavalier Pontiac Sunbird Pontiac Grand Am Oldsmobile Achieva Buick Skylark
Tekniset tiedot
Vetotapa:  etuveto
Mitat
Pituus:  4 658 mm (1987–1993) 4 661 mm (1994–1996)
Leveys:  1 732 mm (1987–1993) 1 740 mm (1994–1996)
Korkeus:  1 367 mm (1987–1993) 1 377 mm (1994–1996)
Chevrolet Corsica on etuvetoinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1987–1996 Chevrolet-brändin alla. Kanadassa mallia myytiin nimellä Pontiac Tempest. Corsicaa valmistettiin Delawaressa ja New Jerseyssa.
Hatchback-korinen Chevrolet Corsica.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chevrolet Corsica Wikimedia Commonsissa
Charles Jencks

| Charles Jencks |
| --- | --- |
 Charles Jencks piirros vuodelta 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1939 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Kuollut: 13. lokakuuta 2019 (80 vuotta) Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  arkkitehti ja maisema-arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Harvardin yliopisto, University College London ja Harvard Graduate School of Design
Taidesuuntaus:  postmodernismi
Merkittävät työt:  Crawick Multiverse
Palkinnot
 Gulbenkian-palkito, 2004 
Aiheesta muualla
www.charlesjencks.com
Landform Ueda, Skotlannin modernin taiteen kansallisgalleria (Scottish National Gallery of Modern Art),  Edinburgh.
Charles Jencks (21. kesäkuuta 1939 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 13. lokakuuta 2019 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja maisema-arkkitehti sekä postmodernin arkkitehtuurin teoreetikko.
Jencks opiskeli ensin Harvardin  yliopistossa. Tohtoriksi hän väitteli Lontoon yliopistossa vuonna 1970 arkkitehtuurin historiasta. Jencks opetti arkkitehtuuria varsinkin Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa ja luennoi ympäri maailmaa. Hän teki myös lukuisia televisio-ohjelmia.
Vuonna 1977 Jencks julkaisi teoksen The Language of Postmodern Architecture, josta lähtien postmodernismi-sanan katsotaan vakiintuneen käyttöön. Teos on käännetty yli kymmenelle kielelle. Jencks suunnitteli myös puutarhoja. Hänen Skotlannin modernin taiteen kansallisgalleriaan suunnittelemansa puisto voitti Gulbenkian-palkinnon vuonna 2004.
Jencks oli naimisissa Maggie Keswick Jencksin kanssa.
Kirjallisuutta

Charles Jencks (1987). Post-Modernism. The New Classicism in Art and Architecture. London: Academy Editions.
Aiheesta muualla

Charles Jencksin kotisivut
Charles Jencksin CV (Arkistoitu – Internet Archive)
Le cosmos vu par Charles Jencks, ARTE, 2.7.2005 (Arkistoitu – Internet Archive)
Charles Jencksin haastattelu, California Literary Review (Arkistoitu – Internet Archive)
The New Paradigm in Architecture[vanhentunut linkki]
Postmoderni arkkitehtuuri (Arkistoitu – Internet Archive)
Chilen avoin tennisturnaus

| VTR Open |
| --- | --- |
 Horacio Zeballos kukisti Rafael Nadalin vuoden 2013 finaalissa.
Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Viña del Mar  Chile
Kilpailuluokka:  ATP World Tour 250
Kenttätyyppi:  Massa
Kaavio:  28S / 32Q / 16D
Palkintorahaa:  410 200 $
Virallinen sivusto
Chilen avoin tennisturnaus (sponsorin mukaan VTR Open) on tenniksen miesten ammattilaisturnaus, joka järjestetään Viña del Marissa, Chilessä. Turnaus pelataan massakentillä ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.