stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso Ristiharjunlampi

| Iso Ristiharjunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°05′51″N, 22°53′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Ritajokeen 
Järvinumero:  35.535.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,1 m 
Rantaviiva:  1,29 km 
Pinta-ala:  0,06177 km² 
 fiIso Ristiharjunlampi 
Iso Ristiharjunlampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Latosuonperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso Ristiharjunlampi on osa Vuorijoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 400 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Se sijaitsee Ristiharjun eteläpuolella harjujen kainalossa suolla yhdessä Liejulammen kanssa. Länsiranta on harjun rinnettä, mutta muuten rannat ovat suomaata. Siihen laskee toistakymmentä suo-ojaa, jotka tuovat ympäröivän suon vedet. Yksi ojista on Liejulammen ja Vähä Ristiharjunlammen yhteinen laskuoja. Lammen oma laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja on Ristiharjun maatilan eteläpuolella suon johto-oja, joka kääntyy länteen ja yhtyy Ritajokeen. Johto-ojaan yhtyy idästä myös Valkeisen laskuoja. Etelänpuoleisella niemellä ja harjun rinteellä on kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee seututieltä 274 erkanevalta, harjun päällä kulkevalta, tieltä.
Ingjerd Schou

| Ingjerd Schou |
| --- | --- |
 Schou vuonna 2017.
Norjan sosiaaliministeri
 Bondevikin II hallitus 19. lokakuuta 2001 – 18. kesäkuuta 2004  
Edeltäjä:  Guri Ingebrigtsen
Seuraaja:  Dagfinn Høybråten
Suurkäräjäedustaja
 Østfoldin vaalipiiri 2009– 2001–2005  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1955 (ikä 69) Sarpsborg, Norja
Ammatti:  sairaanhoitaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Ingjerd Schou (s. 20. tammikuuta 1955 Sarpsborg) on norjalainen Høyren poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 2001–2005 sekä vuodesta 2009 ja toiminut Norjan sosiaaliministerinä 2001–2004.
Schou on koulutukseltaan sairaanhoitaja ja työskennellyt muun muassa sairaalanjohtajana sekä Østfoldin läänin terveysjohtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingjerd Schou Wikimedia Commonsissa
Ingjerd Schou Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Isomesikkä

| Isomesikkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Mesikät Melilotus
Laji::  altissimus
Kaksiosainen nimi
 Melilotus altissimus  Thuill. 
Katso myös
   Isomesikkä Wikispeciesissä   Isomesikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isomesikkä (Melilotus altissimus) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, mesiköiden (Melilotus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on tavallisesti suurikokoinen ruohovartinen kasvi, joka muistuttaa jonkin verran rohtomesikkää (Melilotus officinalis), mutta lajit voi erottaa toisistaan kukkien ja hedelmien ulkonäön perusteella. Isomesikkä muistuttaa hieman myös muita keltakukkaisia mesikkälajeja, kuten intianmesikkää (Melilotus indicus) ja rantamesikkää (Melilotus dentatus), mutta näiden lajien kukat ovat selvästi pienemmät kuin isomesikällä.
Isomesikkä voi kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat muodoltaan kolmisormisia ja korvakkeellisia. Isomesikän kukat ovat pitkänomaisissa tertuissa ja kukat ovat väriltään keltaisia. Kukkien teriöt ovat noin 5 mm pitkiä. Isomesikkä kukkii heinäkuusta syyskuulle.
Isomesikkä kasvaa usein kosteilla kasvupaikoilla, kuten rannoilla, mutta sitä tavataan myös tienpientareilta ja joutomailta. Isomesikkää kasvaa laajalti Keski- ja Etelä-Euroopassa Espanjaa ja Portugalia lukuun ottamatta sekä myös paikoitellen Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa. Suomessa isomesikkää on tavattu satunnaisesti lähinnä rannikkoseuduilla, mutta myös sisämaassa Pirkanmaalla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Isomesikkä (Trigonella altissima)
Luontoportti: Isomesikkä (Melilotus altissimus)
ITIS: Melilotus altissimus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Melilotus altissimus (englanniksi)
James Dominic Sangu

James Dominic Sangu (14. heinäkuuta 1920 – 26. heinäkuuta 1998) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. syyskuuta 1947 ja nimitettiin Mbeyan hiippakunnan piispaksi 3. toukokuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat Guido Del Mestri ja Marc Mihayo.
Sangu jäi eläkkeelle 28. marraskuuta 1996.
Roger Federer

| Roger Federer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1981 (ikä 43) Basel, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1998–2022
Palkintorahat:  130 594 339 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (2.2.2004)
Turnausvoittoja:  103
Voitot/tappiot:  1251–275
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  6 voittoa (2004, 2006, 2007, 2010, 2017, 2018)
Ranskan avoimet:  1 voitto (2009)
Wimbledon:  8 voittoa, ennätys (2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009, 2012, 2017)
Yhdysvaltain avoimet:  5 voittoa, ennätys (2004, 2005, 2006, 2007, 2008)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  24. (9.6.2003)
Turnausvoittoja:  8
Voitot/tappiot:  131–93
Aiheesta muualla
www.rogerfederer.com
ITF
ATP
| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten tennis. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | Nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Kaksinpeli |  |
Roger Federer (s. 8. elokuuta 1981 Basel) on sveitsiläinen, uransa vuoden 2022 syyskuussa lopettanut tennispelaaja, olympiavoittaja ja maailman monivuotinen ykköspelaaja. Erityisesti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälin molemmin puolin Federer oli maailman kiistaton ykköspelaaja miesten tenniksessä.
Federer voitti ammattilaisurallaan 103 kaksinpelin ATP–turnausta, joista 20 on Grand Slam -turnauksia. Niistä kahdeksan on Wimbledonin, kuusi Australian avointen, viisi Yhdysvaltain avointen ja yksi Ranskan avointen tennisturnauksen mestaruuksia. Federer ohitti Pete Samprasin voitettujen Grand Slamien määrässä voitettuaan mestaruuden Wimbledonissa 2009. Roger Federer on myös viisinkertainen International Tennis Federationin maailmanmestari. Hän on voittanut tittelin vuosina 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2009.[lähde? ] Federer ehti olla 2. helmikuuta 2004 – 17. elokuuta 2008 maailmanlistan ykkösenä peräti 237 viikkoa peräjälkeen eli yli 4,5 vuotta. Tämä on pisin katkeamaton valtakausi miesten tenniksen historiassa. Yhteensä hän on ehtinyt olla maailmanlistan ykköspaikalla 310 viikkoa, jolla hän sijoittuu kaikkien aikojen listalla toiseksi.
Vuonna 2020 Roger Federer nousi ykköseksi Forbesin listalla maailman suurituloisimmista urheilijoista yli sadan miljoonan euron tuloilla. Vuoteen 2021 mennessä Roger Federer on ansainnut tenniksellä enemmän kuin kukaan muu eli kaikki tulot yhteen laskien yli miljardi dollaria. Federerin ammattilaisura päättyi syyskuussa vuoden 2022 Laver Cupiin Lontoossa.
Ura > Alkuvuodet

Federer aloitti tennisuransa 7-vuotiaana. Hän hermostui helposti juniorina ja rikkoi mailansa, mutta myöhemmin hän oppi hallitsemaan hermonsa kentällä ja tuli tunnetuksi valoisana luonteena myös sen ulkopuolella. Ensimmäisen kilpaottelunsa hän hävisi 0–6, 0–6, mutta se vain kasvatti hänen sisuaan. Hänen ensimmäinen valmentajansa oli Peter Carter, joka kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 2002. Roger Federer omistikin ensimmäisen Grand Slam -voittonsa, vuoden 2003 Wimbledon-voiton, hänen muistolleen.[lähde? ]
Ensimmäisenä ammattilaisvuotenaan 1998 hän kipusi heti maailmanlistan sijalle 301. Ensimmäisen tennisturnauksensa hän voitti Milanossa, Italiassa ja sen jälkeen voittotahti alkoi vuosi vuodelta kiihtyä.[lähde? ]
Juniorina hän voitti Wimbledonin ja on yksi harvoista, jotka ovat voittaneet Wimbledonin tennisturnauksen sekä junioreissa että senioreissa. Hän voitti myös vuonna 1998 junioreiden maailmanmestaruuskilpailuina pidetyn Orange Bowlin, jossa hän myös pääsi nelinpelissä toiselle kierrokselle yhdessä parinsa Suomen Jarkko Niemisen kanssa.[lähde? ]
Ura > 2004

Roger Federerin lopullinen läpimurto tapahtui vuonna 2004, jolloin hän voitti ensimmäisenä pelaajana sitten vuoden 1988 Mats Wilanderin kolme neljästä Grand Slam -turnauksesta. Hän nousi tenniksen ATP-listalla maailman ykköseksi tuon vuoden helmikuussa, josta lähtien hallitsi kärkisijaa yli neljä ja puoli vuotta.[lähde? ]
Ura > 2005

Heinäkuussa 2005 Roger Federer voitti Wimbledonin kaksinpelin kolmannen kerran peräkkäin kaatamalla finaalissa Andy Roddickin 6–2, 7–6, 6–4. Syyskuussa, kukistettuaan US Openin finaalissa Andre Agassin 6–3, 2–6, 7–6, 6–1, Federeristä tuli ensimmäinen peräkkäisinä vuosina sekä Wimbledonin että US Openin voittanut pelaaja sitten Don Budgen vuosina 1937–1938 ja vasta kolmas kaiken kaikkiaan.[lähde? ]
Ura > 2006

Vuoden 2006 alussa hän voitti Australian avoimen tennisturnauksen toisen kerran urallaan. Hän eteni myös Ranskan avoimissa finaaliin saakka, mutta hävisi lopulta mestaruutensa uusineelle espanjalaiselle Rafael Nadalille. Hän voitti ensimmäisen erän 6–1, mutta hävisi seuraavan 1–6, sitten 4–6 ja ratkaisevan erän hän katkaisupelissä 6–7. Vaikka Federer sanoikin, että Ranskan avointen voittaminen ei ole hänelle erityinen tavoite, hänen arveltiin kuitenkin jatkavan uraansa kunnes saavuttaisi voiton tuossa turnauksessa.[lähde? ]
Federer teki samana vuonna Wimbledonin turnauksessa tennishistoriaa voittamalla 27. kesäkuuta 42. peräkkäisen ruohokentällä pelaamansa ottelun. Näin hän rikkoi Björn Borgin vanhan ennätyksen. Lopulta hän myös voitti koko turnauksen neljännen kerran peräkkäin kaatamalla finaalissa Nadalin lukemin 6–0, 7–6, 6–7, 6–3. Täten hänestä tuli viimeisin pelaaja sitten Pete Samprasin, joka on voittanut neljä kertaa peräkkäin Wimbledonin tennisturnauksen. Vuonna 2006 hän voitti kolmannen kerran peräkkäin Yhdysvaltain avoimet kukistamalla finaalissa Andy Roddickin eräluvuin 6–2, 4–6, 7–5 ja 6–1.[lähde? ]
Lokakuussa Federer löi Chilen Fernando Gonzálezin omassa synnyinkaupungissaan Baselissa järjestetyn turnauksen finaalissa. Voitto tuli suoraan kolmessa erässä numeroin 6–3, 6–2 ja 7–6 7–3. Menestyksekkään kautensa päätteeksi Federer voitti vielä marraskuussa Tennis Masters Cupin, Shanghaissa, Kiinassa. Finaalivastustaja James Blake hävisi selvin luvuin, eränumerot Federerille 6–0, 6–3, 6–4.[lähde? ]
Roger Federer teki vuonna 2006 oman ennätyksensä voittamalla tuolla kaudella kaikkiaan 12 turnausta. Hän oli myös siihen mennessä ainoa pelaaja, joka oli ansainnut yhden kauden aikana yli 7 miljoonaa euroa palkkiorahoja. Masters cupin voittorahat mukaan lukien hänen pelaamalla saadut ansionsa nousivat vuonna 2006 yli 8 miljoonaan euroon.[lähde? ]
Euroopan uutistoimistot valitsivat hänet joulukuussa 2006 jo kolmannen kerran peräkkäin vuoden eurooppalaiseksi urheilijaksi.
Ura > 2007

Vuoden 2007 Australian avoimissa hän ei hävinnyt erääkään voittaen seitsemän ottelua ja 21 erää. Australian turnauksen pitkässä historiassa tämä oli vasta toinen näin ylivoimainen suoritus. Grand Slam -turnauksissa samaan on yltänyt edellisen kerran Björn Borg Ranskan avoimissa vuonna 1980. Australian turnauksen finaalissa Federer kaatoi jälleen Chilen Fernando Gonzálezin. Voittoluvut olivat nyt 7–67–2, 6–4 ja 6–4. Federer johti silloin Gonzálesia otteluvoitoissa jo 10–0. Australian urotekonsa jälkeen Federer ilmoitti saman tien jatkavansa Grand Slamin eli neljän arvostetuimman turnauksen voiton tavoittelua saman vuoden aikana.[lähde? ]
Hänellä oli vuonna 2007 taas mahdollisuus toteuttaa unelmansa voittamalla vihdoin Ranskan avoimen tennisturnauksen sekä saman tien saavuttaa Grand Slam. Hän oli vuosina 2004 ja 2006 hyvin lähellä tätä tavoitetta, mutta molemmilla kerralla Ranskan avoimet jäi voittamatta. Hän oli ollut jo vuonna 2006 sen loppuottelussa, mutta hävisi tuolloin Rafael Nadalille erin 1–3. Täsmälleen samoin kävi jälleen vuonna 2007.[lähde? ]
Kesä-heinäkuussa 2007 Wimbledonissa Federer eteni jälleen loppuotteluun, jossa kohtasi edellisen vuoden tapaan Rafael Nadalin. Ottelusta muodostui aiempaa tiukempi ja ensi kertaa sitten vuoden 2001 Federer joutui ruohokentällä viiden erän otteluun. Vasta lähes neljän tunnin kamppailun jälkeen Federer käänsi sen voitokseen luvuin 7–6, 4–6, 7–6, 2–6, 6–2. Näin hänestä tuli Björn Borgin ohella ainoa pelaaja, joka on voittanut viisi kertaa peräkkäin Wimbledonin.
Syyskuussa 2007 Federer voitti jo neljännen kerran peräkkäin Yhdysvaltain avoimen tennismestaruuden lyömällä loppuottelussa Novak Đokovićin suoraan kolmessa erässä 7–6, 7–6, 6–4.[lähde? ]
Lokakuussa 2007 hän voitti toisen kerran peräkkäin kotimaassaan Sveitsissä Baselin tennisturnauksen. Finaalissa kaatui Suomen Jarkko Nieminen 6–3, 6–4.
Syksyn ATP Masters -turnauksissa tuli kaksi yllätystappiota argentiinalaiselle David Nalbandianille. Ensin Madridin finaalissa 6–1, 3–6, 3–6 ja sitten Pariisissa jo 3. kierroksella suoraan erin 0–2. Kauden päätösturnauksen Tennis Masters Cupin, Shanghaissa, Kiinassa marraskuussa Federer aloitti kokemalla ensimmäisen tappionsa Fernando Gonzálezille. Myös ensi kertaa neljään ja puoleen vuoteen hänelle tuli kaksi tappiota perätysten. Jatkossa hän kuitenkin saavutti voitot Nikolai Davydenkosta ja Andy Roddickista. Semifinaalissa tuli vastaan edellisvuotiseen tapaan Rafael Nadal. Hän kaatui suoraan kahdessa erässä luvuin 6–4, 6–1. Finaalivastustaja oli espanjalainen David Ferrer. Roger Federer jyräsi vastustamattomasti voiton 6–2, 6–3, 6–2. Näin hän voitti tämän turnauksen jo neljännen kerran sekä toisen kerran peräkkäin.[lähde? ]
Ura > 2008

Vuonna 2008 Federer raivasi niin ikään tiensä Roland Garrosin finaaliin Ranskan avoimissa. Rafael Nadal murskasi hänet erin 3–0 (6–1, 6–3, 6–0). Kesä-heinäkuussa 2008 Federer puolusti Wimbledonin 5 vuoden voittoputkeaan. Hän etenikin vakuuttavasti finaaliin menettämättä erääkään. Vastaan hänelle finaalissa tuli Rafael Nadal. Nadal vei kaksi ensimmäistä erää lukemin 6–4, 6–4, mutta Federer nousi kahdella tie breakkiin menneellä erällä tasoihin (6–7, 6–7). Nadalilla oli neljännen erän tie breakissa jo 2 ottelupalloa, mutta Federer vei erän tie breakin lopulta 10–8. Viidennessä erässä molemmilla oli murtopalloja, mutta molemmat selvisivät pinteestä. Lopuksi tilanteessa 7–7 Nadal onnistui murtamaan Federerin syötön ja piti tämän jälkeen oman syöttönsä ja näin viides erä päättyi Nadalille 9–7. Ottelu kesti ennätykselliset 4 tuntia 48 minuuttia. Federerin yli viiden vuoden pituinen 65 voitetun ruohokenttäottelun putki oli näin katkennut ja kuudes perättäinen Wimbledonin voitto jäänyt haaveeksi. Federer kertoi ottelun jälkeen, ettei Ranskan avointen 3–0-tappio ollut läheskään niin kova paikka kuin Wimbledonin häviäminen.[lähde? ]
Pekingissä 2008 Federer hävisi yllättäen Yhdysvaltain James Blakelle puolivälierissä. Hän sai kuitenkin tilaisuuden kultaan, kun hän pääsi parinsa Stanislas Wawrinkan kanssa nelinpelin loppuotteluun. He voittivat olympiakultaa kaataen ruotsalaisparin Simon Aspelin–Thomas Johansson erin 3–1 (6–3, 6–4, 6–7,4–7, 6–3).
Federerin yli neljä ja puoli vuotta yhtäjaksoisesti kestänyt valtakausi miesten tenniksen maailmanlistan ykköspaikalla päättyi 18. elokuuta 2008, jolloin hän menetti sen Rafael Nadalille. Syyskuussa 2008 Federer voitti jo viidennen kerran peräkkäin Yhdysvaltain avoimen tennismestaruuden lyömällä loppuottelussa skotlantilaisen Andy Murrayn suoraan kolmessa erässä 6–2, 7–5, 6–2.[lähde? ]
Ura > 2009

Tammikuussa Federer eteni Australian avoimen tennismestaruusturnauksen loppuotteluun. Vastassa oli Rafael Nadal ja hän osoittautui jälleen vaikeaksi vastustajaksi Roger Federerille. Viisieräinen kamppailu päättyi Nadalin voittoon ja palkintojenjaossa Federerin pettymys tappioonsa sai hänet voimakkaasti liikuttumaan.[lähde? ]
Ranskan avoimissa 2009 Federer kohtasi loppuottelussa Robin Söderlingin, joka oli yllättäen pudottanut Rafael Nadalin jatkosta neljännellä kierroksella. Federer voitti kolean tuulisessa ja sateisessa säässä pelatun finaalin suoraan kolmessa erässä luvuin 6–1, 7–6, 6–4. Federerin ensimmäinen Ranskan avointen voitto oli samalla hänen uransa 14. Grand Slam -voitto, jolla hän nousi Pete Samprasin kanssa tasoihin voitettujen Grand Slam -turnausten lukumäärässä.[lähde? ]
Federer teki taas tennishistoriaa 5. heinäkuuta 2009 lyömällä Wimbledonin finaalissa yhdysvaltalaisen Andy Roddickin viisieräisessä ja yli neljä tuntia kestäneessä kamppailussa. Hän otti näin 15. Grand Slam -voittonsa nousten nyt voittojen määrässä tennislegenda Pete Samprasin ohitse.
Federer nousi 6. heinäkuuta 2009 jälleen miesten tenniksen maailmanlistan ykköspaikalle ohittaen näin sitä vajaan vuoden ajan hallinneen Rafael Nadalin.[lähde? ]
Syyskuussa Federer eteni jo kuudennen kerran peräkkäin Yhdysvaltain avointen loppuotteluun, jossa kohtasi argentiinalaisen Juan Martín del Potron. Federer johti ottelua erissä jo 2–1, mutta lopulta Del Potro kiri voittoon 3–2 eräluvuin ottaen uransa ensimmäisen Grand Slam -voiton. Kauden päätösturnauksessa Tennis Masters Cupissa Lontoossa, Federer selvitti tiensä välierään, mutta kärsi siinä tappion Nikolai Davydenkolle erin 1–2.[lähde? ]
Ura > 2016

Federer aloitti kautensa tammikuun alussa etenemällä jälleen Brisbanen ATP 250 -turnauksen loppuotteluun. Siellä oli edellisvuoden tapaan vastassa Milos Raonic. Tällä kertaa Federer koki tappion suoraan kahdessa erässä luvuin 4-6, 4-6.
Australian avoimissa tammikuun jälkipuoliskolla Federer eteni semifinaaliin voittamalla Tomas Berdychin suoraan kolmessa erässä 7-6, 6-2, 6-4. Semifinaalissa Novak Đoković oli taas kerran ylitsekäymätön este, vaikka Federer kolmannen erän onnistuikin viemään. Federerin tappioluvut olivat tällä kertaa 1-6, 2-6, 6-3, 3-6.
Kahden ja puolen kuukauden kilpailutauon jälkeen Federer aloitti massakauden Monte Carlon Masters-turnauksessa huhtikuussa. Hän eteni siellä puolivälierään, jossa kuitenkin ranskalainen Jo-Wilfried Tsonga oli parempi kolmessa erässä luvuin 3-6, 6-2, 7-5.
Selkävaivojen takia väliin jääneen Madridin Masters-turnauksen jälkeen Federer eteni toukokuussa Rooman Masters-turnauksessa kolmannelle kierrokselle, jossa tuli kuitenkin tappio itävaltalaiselle Dominic Thiemille suoraan kahdessa erässä luvuin 6-7(2), 4-6. Myöhemmin Federer ilmoitti jäävänsä selkävaivojen vuoksi pois Ranskan avoimesta tennisturnauksesta. Näin häneltä jäi Grand Slam-turnaus väliin ensi kertaa sitten vuoden 1999.
Ruohokenttäkauden Federer aloitti Stuttgartin ATP 250 -turnauksessa edeten välierään. Siinä hän kärsi kuitenkin taas tappion Dominic Thiemille, nyt kolmessa erässä numeroin 6-3, 6-7(7), 4-6. Federer oli toisessa erässä noussut tilanteesta 0-5 tilanteeseen 5-5 ja katkaisupelissä hänellä oli ollut kaksi ottelupalloa.
Seuraavalla viikolla Hallen ATP 500 -tennisturnauksen välierässä Federer kärsi tappion nuorelle saksalaiselle Alexander Zvereville luvuin 6-7(4), 7-5, 3-6.
Kesä–heinäkuussa pelatussa Wimbledonin tennisturnauksessa Roger Federer eteni neljännesfinaaliin nousemalla kroaatti Marin Ciliciä vastaan erissä 0-2 tappioasemasta 3-2 voittoon. Cilicillä oli ollut jo kolme ottelupalloakin. Semifinaalissa vastustaja oli Milos Raonic, jolle Federer kärsi tappion viisieräisessä kamppailussa luvuin 3–6, 7–6 (3), 6–4, 5–7, 3–6.
Federer ilmoitti 26. heinäkuuta, vain noin viikkoa ennen, ettei pysty osallistumaan Rion olympialaisiin, eikä myöskään enää koko loppukauden muihinkaan kilpailuihin polvivammansa vuoksi.
Ura > 2017

Federer voitti Australian avoimet kukistamalla loppuottelussa Rafael Nadalin erin 3-2 (6-4, 3-6, 6-1, 3-6, 6-3) ja hänellä on jo 18 grand slam -turnausvoittoa. Edellinen oli vuodelta 2012.
Vaatimattomasti sujuneen Dubain turnauksen jälkeen Federer raivasi tiensä Indian Wells Masters -turnauksessa loppuotteluun kukistamalla matkalla muiden muassa Rafael Nadalin 6-2, 6-3. Loppuottelussa vastassa oli maanmies Stan Wawrinka, jonka Federer nujersi luvuin 6-4, 7-5. Näin Federer sai viidennen mestaruutensa tässä turnauksessa ollen myös vanhin pelaaja, joka on voittanut Masters-turnauksen. Maalis-huhtikuun vaihteessa pelatussa Miamin Masters -turnauksessa Federer eteni tiukkojen kamppailujen jälkeen taas loppuotteluun ja jälleen kerran vastassa oli Rafael Nadal. Nyt voitto tuli Federerille selkein luvuin 6-3, 6-4.
Massakenttäkauden Federer jätti tänä vuonna kokonaan väliin.
Ruohokenttäkauden Federer aloitti kesäkuussa Stuttgartin ATP 250 -turnauksessa, mutta kärsi tappion heti ensimmäisessä ottelussaan Tommy Haasille. Seuraavalla viikolla Hallen ATP 500 -tennisturnauksessa Federer eteni jälleen kerran loppuotteluun saakka. Vastassa oli nuori saksalainen Alexander Zverev, jonka Federer kukisti ylivoimaisin numeroin 6-1, 6-3. Ottelu kesti vain 53 minuuttia. Tämä oli Federerille jo yhdeksäs mestaruus Hallessa.
Heinäkuun alkupuoliskolla pelatussa Wimbledonin tennisturnauksessa Roger Federer eteni neljännesfinaaliin, jossa kukisti Milos Raonicin suoraan kolmessa erässä numeroin 6-4, 6-2, 7-6.
Semifinaalissa vastassa oli Tomas Berdych, jonka Federer voitti kolmessa tiukassa erässä luvuin 7-6, 7-6, 6-4.
Finaalivastustaja oli kroaatti Marin Cilic. Roger Federer otti historiallisen kahdeksannen Wimbledon-mestaruutensa voittamalla ottelun jälleen suoraan kolmessa erässä 6–3, 6–1 ja 6–4. Näin Federer oli voittanut häviämättä erääkään koko turnauksessa.
Elokuun alkupuolella Montrealin Masters-turnauksessa Federer eteni loppuotteluun, mutta kärsi siinä hieman yllättäen tappion Alexander Zvereville lukujen ollessa 3-6, 4-6.
Elo-syyskuussa pelatuissa Yhdysvaltain avoimissa Federer eteni välillä tiukkojenkin ottelujen jälkeen neljännesfinaaliin, jossa vastustajaksi tuli argentiinalainen Juan Martin del Potro. Federer joutui lopulta tunnustamaan hänet paremmakseen numeroin 5-7, 6-3, 6-7(8), 4-6.
Lokakuussa Shanghain Masters-turnauksessa Federer kohtasi välierässä taas Juan Martin del Potron ja nyt tuli voitto kolmessa erässä numeroin 3–6, 6–3, 6–3. Loppuottelussa vastassa oli Rafael Nadal, jonka Federer kukisti selkeästi suoraan kahdessa erässä 6–4, 6–3.
Lokakuun lopulla Baselissa pelatussa Swiss Indoors -turnauksen loppuottelussa Federer kohtasi jälleen Juan Martin del Potron, jonka onnistui nytkin lyömään kolmessa erässä luvuin 6-7(5), 6-4, 6-3. Näin Federer voitti tämän turnauksen jo kahdeksannen kerran saavuttaen samalla kaikkiaan 95:nnen ATP-turnausvoittonsa.
ATP-kauden finaaliturnauksessa marraskuun puolivälissä Lontoossa Federer eteni tappioitta semifinaaliin. Siellä hän kuitenkin kärsi yllätysappion belgialaiselle David Goffinille kolmieräisessä ottelussa numeroin 6–2, 3–6 ja 4–6.
Ura > 2020

Roger Federer aloitti ATP-kautensa taas Australian avoimissa tammikuun puolivälin jälkeen. Federer eteni tiukkojen ottelujen kautta jälleen kerran Grand Slam-turnauksen semifinaaliin. Vastaan tuli vanha tuttu serbi Novak Đoković, jolle loukkaantuneena pelannut Federer ei kuitenkaan mahtanut mitään, vaan kärsi tappion suoraan kolmessa erässä 6–7(1–7), 4–6, 3–6.
Roger Federer ilmoitti 20. helmikuuta, että hän oli ollut edellispäivänä polven tähystysleikkauksessa. Tämä aiheuttaa sen, että paluu tenniskentille tapahtuu vasta ruohokaudelle.  Kesäkuussa Federer ilmoitti, että kuntoutuksessa tulleen takaiskun vuoksi hän jättää koko loppukauden turnaukset pelaamatta. Joulukuun lopulla Federer ilmoitti,että hän jättää Australian avoimen tennisturnauksen pelaamatta. Polvileikkauksista toipuminen on edelleen kesken.