stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amanda Blake

| Amanda Blake |
| --- | --- |
 Amanda Blake televisiosarjassa Gunsmoke (1966).
Henkilötiedot
Koko nimi:  Beverly Louise Neill
Syntynyt: 20. helmikuuta 1929 Buffalo, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 16. elokuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kathleen "Kitty" Russell televisiosarjassa Gunsmoke
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Amanda Blake (oik. Beverly Louise Neill 20. helmikuuta 1929 Buffalo, New York – 16. elokuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Blakesta tuli vuonna 1949 MGM:n sopimusnäyttelijä. Tänä aikana hän näytteli muun muassa elokuvassa Sanan voimalla. Ura ei kuitenkaan ollut erityisen menestyksellinen, kunnes hän vuonna 1955 sai Miss Kittyn roolin television lännensarjassa Gunsmoke. Tässä roolissa hän esiintyi aina sarjan toiseksi viimeiselle tuotantokaudelle asti vuonna 1974.
Amanda Blake kuoli AIDSiin 60-vuotiaana vuonna 1989.
Alisa Hokkanen

Alisa Hokkanen (s. 8. syyskuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut mikkeliläisen Porrassalmen Urheilijat -62:n sekä helsinkiläisten Pallokerho-35:n ja HFA Märskyn junioreissa. Kaudella 2020 hän pelasi liigajoukkue FC Hongasta lainalla Naisten Ykköstä PK Keski-Uusimaan joukkueessa. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Kansallisessa liigassa pelaavaan Helsingin Palloseuraan. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa huhtikuussa 2021 Kuopion Palloseuraa vastaan.
Hokkanen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa.
Agano

| Agano (阿賀野市) |
| --- | --- |
 Hyōjärvi talvella
 lippu:  symboli
 Aganon sijainti Niigatan prefektuurissa
 Agano
 Koordinaatit: 37°50′04″N, 139°13′34″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku, Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Niigatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  192,74 km²
Väkiluku (07/2020):  41 589
 – Väestötiheys:  215,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Kosmos
 – Lintu:  Joutsen
 
 http://www.city.agano.niigata.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agano (jap. 阿賀野市, Agano-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Niigatan tasangolla. Aganojoki virtaa kaupungin etelä- ja länsirajalla. Idässä sen alue nousee Gozuvuorille noin 1 000 metrin korkeudelle merenpinnasta. Aganossa on 41 589 asukasta (heinäkuussa 2020), ja sen pinta-ala on 192,74 neliökilometriä.
Agano on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Suibaran ja Yasudan maaseutukaupungit sekä Kyōgasen ja Sasakamin kyläkunnat. Nimensä kaupunki otti Aganojoelta. Merkittävimmät keskukset ovat Yasuda ja Suibara, joka toimi vuodesta 1746 lähtien paikallisena hallintokeskuksena (Suibara daikansho), Meiji-kauden alussa myös lyhyen aikaa prefektuurin pääkaupunkina. Agano on riisinviljelyaluetta, mutta siellä tuotetaan myös maitoa ja koristekukkia. Lisäksi kaupunkiin on sijoittunut elintarvike-, tietotekniikka-, keramiikka- ja huonekaluteollisuutta.
Aganon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Hyōjärvi, joka tunnetaan tuhansien joutsenten levähdyspaikkana. Gozuvuoren juurella toimii kolme kuumaa lähdettä: Deyu-onsen, Imaita-onsen ja Murasugi-onsen. 
Aganoa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja.
Väestönkehitys

Aganon väkiluku on ollut laskussa ainakin vuodesta 1995 lähtien.
| Vuosi | Väkiluku | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1995 | 48 828 |  |
| 2000 | 48 456 | -372 |
| 2005 | 47 043 | -1 413 |
| 2010 | 45 560 | -1 483 |
| 2015 | 43 415 | -2 145 |
| 2020 | 40 708 | -2 707 |
Kuvia

Suibaran keskustaa
Satō-suvun vanha asuintalo
Suibara daikansho
Suntopia World
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agano Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ajax

Ajax voi viitata seuraaviin:
Aias (lat. Ajax), Telamonin poika, Salamiin kuningas kreikkalaisessa mytologiassa
Aias (lat. Ajax), Oileuksen poika, Lokriin kuningas kreikkalaisessa mytologiassa
1404 Ajax, asteroidi
Ajax, Colgate-Palmolive-yhtiön valmistama puhdistusaine
Ajax (Asynchronous JavaScript and XML), ohjelmointitekniikka www-verkkosovelluksien kehittämiseen
Ajax, kaupunki Ontariossa Kanadassa
Ajax, brittiläinen panssariajoneuvo
Ajax, yhdysvaltalaisen Nash Motorsin 1925–1926 valmistama automerkki
Alukset

Höyryvene Ajax, suomalainen matkustaja-alus
USS Ajax (1864), Yhdysvaltain laivaston Caonicus-luokan monitori
HMS Ajax (1767), parannellun Suffolk-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
Ajax-luokka (linjalaiva) 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaivaluokka
HMS Ajax (1798), Ajax-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Ajax (1809), Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Ajax (1867), Vanguard-luokan 78/80 -tykkinen toisen luokan linjalaiva
Ajax-luokka (taistelulaiva) taistelulaivaluokka
HMS Ajax (1880), Ajax-luokan rautaverhoiltu taistelulaiva
HMS Ajax (1912), King George V -luokan taistelulaiva
HMS Ajax (22), Leander-luokan kevyt risteilijä
HMS Ajax (F114), Leander-luokan fregatti
HMS Ajax (S125), Astute-luokan sukellusvene
HMS Ajax (A252), hinaaja
Urheilu

AFC Ajax, hollantilainen jalkapalloseura Amsterdamista
Ajax Cape Town, eteläafrikkalainen jalkapalloseura Kapkaupungista
Ajax Heroes, tanskalainen käsipalloseura Kööpenhaminasta
FC Ajax Lasnamäe, virolainen jalkapalloseura Tallinnasta
Muita

operaatio Ajax, CIA:n koodinimi vuoden 1953 Iranin vallankaapaukselle
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ajax”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Abja

| Abja vald |
| --- | --- |
 Abja-Paluojan keskustaa
 lippu:  vaakuna
 Abjan entinen kunta Virossa
 Koordinaatit: 58°08′00″N, 25°21′00″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Viljandimaa
Kunta:  Mulgin kunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  entinen kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  290,21 km²
Väkiluku (2015):  2 061
 – Väestötiheys:  7,1 as./km²
 
 www.abja.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abja (saks. Abbia) oli kunta Viljandimaan maakunnassa, Virossa. Viron kuntauudistuksen osana 24. lokakuuta 2017 Karksin, Abjan ja Hallisten kunnat sekä Mõisakülan kaupunki yhdistyivät uudeksi Mulgin kunnaksi.
Kunnan asukasluku oli 2 061 (2015), pinta-ala 290,21 neliökilometriä ja asukastiheys 7,1 asukasta neliökilometrillä. Kunnan keskus oli Abja-Paluojan epäitsenäinen kaupunki, joka liitettiin Abjaan vuonna 1998.
Abja oli Nummi-Pusulan ystävyyskunta.
Historiaa

Abjan asemakylä muodostui Mõisakülan ja Tallinnan välisen kapearaiteisen rautatien varrelle, 11 virstaa Mõisakülan pohjoispuolelle. Abjasta suunniteltiin risteysasemaa, sillä vuoden 1939 syksyllä hyväksyttyyn rakennettavaksi kapearaiteinen rautatie reitille Abja–Taagepera–Tõrva–Valga. Rakennustyöt ehdittiin jo aloittaa vuonna 1940, mutta Viron liittäminen Neuvostoliittoon pysäytti radan rakennustyöt, eikä niitä enää aloitettu uudelleen Neuvosto-Viron aikana. Asukkaita oli vuonna 1939 noin 100. Asemakylässä toimi kauppa ja posti. Abjan rautatieaseman etäisyys oli ratakilometreinä 184,5 km Tallinnan satamasta ja 10,9 km Mõisakülasta. Abjassa sijaitsi sorakuoppa, jonne johti haararata, ja josta kaivettiin soraa rautatien omiin tarpeisiin.
Kylät

Abja-Vanamõisa, Abjaku, Atika, Kamara, Laatre, Lasari, Penuja, Põlde, Raamatu, Räägu, Saate, Sarja, Umbsoo, Veelikse, Veskimäe
Väestö

Vuonna 2011 Abjan kunnassa (Abja-Paluojan epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 2 105 asukasta, joista 1 971 (93,6 %) oli virolaisia, 75 (3,6 %) venäläisiä ja 57 (2,7 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abja Wikimedia Commonsissa
Albstadt

| Albstadt |
| --- | --- |
 Ebinger Rathaus
 vaakuna
 Albstadt
 Koordinaatit: 48°13′N, 9°1′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Tübingen
Piirikunta:  Zollernalbkreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Klaus Konzelmann
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  134,41 km²
Korkeus:  581–982 m
Väkiluku (30.6.2022):  46 162
 – Väestötiheys:  343 as./km²
 
 www.albstadt.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Albstadt on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa eteläosassa Schwäbische Albin ylängöllä Stuttgartin ja Bodenjärven välillä. Kaupunki kuuluu Tübingenin hallintopiiriin ja Zollernalbkreisin piirikuntaan. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 46 162 asukasta, ja se on väkiluvultaan piirikuntansa suurin kaupunki.
Albstadtin kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta 1975 liittämällä yhteen Ebingenin ja Tailfingenin kaupungit sekä Onstmettingenin ja Pfeffingenin kunnat. Liitoskaupungeilla ja -kunnilla on takanaan kuitenkin pitkä historia. Varhaisimmat maininnat paikkakunnista on peräisin 700-luvun loppupuolelta St. Gallenin luostarin asiakirjasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albstadt Wikimedia Commonsissa
Albstadtin kaupungin viralliset Internet-sivut (saksaksi)
Alisa Aalto

Alisa Aalto (s. 22. tammikuuta 1999 Tampere) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Tampereen Pyrintöä. Hänen valmentajanaan toimii Lauri Hollo.
Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Aalto oli neljäs 400 metrin juoksussa. 22-vuotiaiden SM-kilpailuissa Kemissä elokuussa 2020 hän voitti hopeaa 400 metrin juoksussa ja pronssia 200 metrin juoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuissa Tampereella vuonna 2020 hän voitti pronssia 4×300 metrin viestissä. Vuoden 2019 Kalevan kisoissa Lappeenrannassa Aalto oli 400 metrin juoksussa kahdeksas. Samana vuonna hän saavutti hopeaa 22-vuotiaiden SM-kilpailuissa 200 metrin juoksussa ja neljännen sijan 400 metrin juoksussa.
Aallon ennätys on 400 metrillä 55,31 (2020) ja 200 metrillä 24,87 (2020).
Aleksandr Drobyševski

Aleksandr Drobyševski (ven. Александр Дробышевский) on Venäjän ilmavoimien eversti ja ilmavoimien lehdistöpalvelun päällikkö. Hän tuli julkisuuteen 2001, kun hän Venäjän ilmavoimien komentajan avustajana kommentoi Japanin väitteitä siitä, että Venäjä olisi loukannut Japanin ilmatilaa Hokkaidōn prefektuuriin kuuluvan Rubinin saaren ilmatilassa kahdella ydinpommittajalla.
Sen jälkeen hänen tehtävänään on ollut vastata Venäjän ilmavoimien lehdistöpalvelusta. Kanavanaan julkistamiselle Drobyševski käyttää pääasiassa uutistoimisto Itar-TASSia. Ilmatilanloukkausepäilyksien lisäksi hän kommentoi yleensä myös Venäjän ilmavoimien rauhanomaisia onnettomuuksia ja Tšetšeniassa tapahtuneita menetyksiä. Usein uutinen on myös Interfaxissa.
Monissa tapauksissa ilmoitetaan, ettei ilmatilanloukkauksia ole tapahtunut ja että alueella lentäneet koneet ovat noudattaneet lentosuunnitelmiaan. Myös lentoaineistoa tarjotaan objektiivista tarkastelua varten.
Aiheesta muualla

Venäjän puolustusministeriön tiedotus länsimaisille tiedotusvälineille (venäjäksi)
Aldo de Cillo Pagotto

Aldo de Cillo Pagotto SSS (16. syyskuuta 1949 São Paulo – 14. huhtikuuta 2020) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta. Hän sai 10. syyskuuta 1997 nimityksen Sobralin koadjuuttoripiispaksi, ja hänet vihittiin piispaksi 31. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cláudio Hummes, jota avustivat Walfrido Teixeira Vieira ja Joviano de Lima Júnior.
De Cillo Pagottosta tuli 18. maaliskuuta 1998 Sobralin piispa. 5. toukokuuta 2004 hän sai nimityksen Paraíban arkkipiispaksi.
Aleksandr Drankov

Aleksandr Drankov
Aleksandr Osipovich Drankov (1880–1949) oli pietarilainen valokuvausyrittäjä ja elokuvaohjaaja.
Elämäkerta

Drankovilla oli veljensä kanssa kuvatoimisto, jolla oli valtuudet kuvata duuman istunnoissa ja keisari Nikolain hovissa. Heidän kuvareportaasejaan ostivat muun muassa Britannian ja Ranskan sanomalehdet. Vuonna 1907 Drankov toi mukanaan Ranskasta elokuvakameran ja alkoi tuottaa uutisfilmejä. Näin syntyi dokumentteja tulipaloista, nälänhädästä, köyhistä ryysyläisistä ja monista dramaattisista tapahtumista. Vuonna 1908 Leo Tolstoi suostui kuvattavaksi, joten hänestäkin on olemassa autenttista elävää kuvaa.
Vuonna 1907 Drankov yritti tallentaa pietarilaisen teatterin esityksen Puškinin näytelmästä Boris Godunov, mutta kuvaukset eivät teknisesti onnistuneet. Seuraavana vuonna hän aloitti Stenka Razinin kuvaamisen. Käsikirjoitus perustui suosittuun kansanlauluun, ja elokuva kuvattiin ilmeisesti yhden päivän aikana Pietarin lähellä sijaitsevalla Roslivajärvellä, samoilla paikoilla, missä kerrotaan kymmenen vuotta myöhemmin toisen vallankumouksellisen henkilön, Vladimir Leninin, piilotelleen heinäsuovassa. Elokuvan ensi-ilta oli 15. lokakuuta 1908. Esitys sai valtavasti huomiota. ”Uusi aika venäläisessä elokuvassa on alkanut”, kirjoitti eräs lehti. Tästä Drankovin ensimmäisestä näytelmäelokuvasta venäläiset katsovat elokuvahistoriansa alkaneen. Tosin Helsingissä oli jo edellisenä vuonna saanut ensi-iltansa suomalaisten tekijöiden, Teuvo Puron ja Louis Sparren, näytelmäelokuva Salaviinanpolttajat – Suomihan oli silloin vielä Venäjää.
Venäläinen elokuvatuotanto kasvoi 1910-luvulla yhdeksi maailman mittavimmista. Drankov muutti 1915 Moskovaan, jonne venäläinen elokuvateollisuus oli keskittynyt. Hänen studionsa oli keskisuuri suurten studioiden keskellä. Drankov herätti tuotannollaan suurta hämmennystä. Häneen nimeensä kiteytyi vähitellen kaikki se, mitä tsaarinajan elokuvabisneksessä oli epäilyttävää. Hän rahasti elokuvillaan sumeilematta ja käytti kaupallisesti hyväkseen kaikkea sensaatioihin liittyvää ja muutti rahaksi prostituution, rikosten ja köyhyyden kuvaamisen. Hän varasti kilpailijoiden ideat ja tuotti halpaversioita markkinoille ennen heidän ensi-iltaansa. Filmimogulin kerrotaan myös pröystäilleen pukeutumisellaan ja kaahailleen ympäri Moskovaa hienolla automobiilillaan.
Tämä ”uusvenäläinen” elokuvapioneeri haistoi sensaation melkein mistä vain ja vei elokuvakameransa työläiskorttelien rähjäisille takapihoille, ilotaloihin, tavernoihin, sillä aikaa kun muut tuottajat kuvasivat studioissaan porvarisdraamoja. Hänen joissain filmeissään on huomattavissa realismin esiasteita.
Drankov muutti 1918 Ukrainaan bolševikkeja karkuun ja sieltä monien muiden elokuvatuottajien tapaan parin vuoden päästä Konstantinopoliin. Sieltä hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja Kaliforniaan, missä hän yritti vielä käynnistää elokuvabisneksensä. Hän ei kuitenkaan pärjännyt Hollywoodissa. Hänen myöhempi kohtalonsa oli pitkään tuntematon. Vuonna 1999 venäläiset tutkijat löysivät hänen hautansa San Franciscosta. Elämänsä loppuvaiheet hän oli elänyt pienen valokuvausliikkeen pitäjänä.
Ainesidemos

Ainesidemos (m.kreik. Αἰνησίδημος, Ainesidąmos, lat. Aenesidemus; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen, myöhäishelleenisellä kaudella elänyt skeptikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi ja pyrrhonismin perustaja.
Elämä

Ainesidemos oli kotoisin Knossoksesta, Kreetalta, mutta eli ja opiskeli Aleksandriassa. Hänen opettajakseen esitetään Herakleides Taraslainen, mutta ajoituksen puolesta se tuskin pitää paikkansa. Ainesidemos vaikutti hieman Ciceron jälkeen.
Ainesidemos oli alun perin Platonin Akatemian jäsen Ateenassa. Akatemia oli skeptinen Arkesilaoksesta ainakin Karneadeehen asti. Ainesidemoksen aikoihin koulu oli kuitenkin jakaantunut useampiin kilpaileviin osiin, ja huomattavasti pehmentänyt skeptisismiään tai jopa hylännyt sen stoalaisten kanssa käytyjen väittelyiden seurauksena.
Ainesidemos valitti, että tilanne oli mennyt niin pitkälle, että akatemialaiset olivat vain "stoalaisia konfliktissa stoalaisten kanssa". Tämän vuoksi hän erosi Akatemiasta ja perusti oman pyrrhonistisen skeptisismin koulukuntansa, niin kutsutun kolmannen skeptisen koulun. Hän nimesi koulunsa varhaisen skeptikon Pyrrhonin mukaan, ja pyrki elvyttämään tämän opetukset.
Teokset

Ainesidemoksen tiedetään kirjoittaneen seuraavat teokset:
Pyrrhonistiset kirjoitukset (Pyrrhōneioi logoi)
Viisautta vastaan (Kata sofias)
Etsimisestä (Peri zētēseōs)
Hahmotelma pyrrhonismin alkeiksi (Pyrrhōneiai hypotypōseis)
Pyrrhonistiset kirjoitukset, joka oli kahdeksan kirjaa käsittänyt yhteenveto pyrrhonistisesta filosofiasta, oli Ainesidemoksen pääteos. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan Fotioksen tekemä yhteenveto.
Ainesidemoksen filosofiset argumentit tunnetaan suhteellisen hyvin myös Sekstos Empeirikoksen ja Diogenes Laertioksen kautta. Diogeneella vaikuttaa vielä olleen Ainesidemoksen teos käytettävissään.
Filosofia

Ainesidemoksen filosofia koostui neljästä pääosasta, jotka olivat: syyt skeptisismiin ja epäilyyn, hyökkäys kausaliteettia ja totuutta vastaan, fyysinen teoria ja moraaliteoria. Näistä kaksi ensin mainittua ovat merkittävimmät. Syyt epäilyyn on annettu kymmenen "kielikuvan" muodossa:
Eri eläimillä on erilaisia tapoja aistia;
Samanlaisia eroja havaitaan yksittäisten ihmisten välillä;
Jopa yhdellä ihmisellä aistien antamat tiedot ovat ristiriitaisia,
ne vaihtelevat ajasta aikaan fyysisten muutosten myötä, ja
paikallisten suhteiden mukaan;
Kappaleet tunnetaan ainoastaan epäsuorasti ilman, kosteuden, yms. välityksellä,
ja ne ovat jatkuvan värin, lämpötilan, koon ja liikkeen muutoksen tilassa;
Kaikki aistimukset ovat suhteellisia ja vaikuttavat toinen toisiinsa;
Saamamme vaikutukset tulevat vähemmän syviksi toiston ja tavan myötä; ja
kaikki ihmiset kasvavat erilaisiin uskomuksiin, ja eri lakien ja sosiaalisten olosuhteiden alaisuuteen.
Totuus vaihtelee loputtomasti olosuhteiden myötä, eikä olosuhteiden aikaansaamaa vaikutusta voida edes mitata. Siksi ei ole olemassa mitään absoluuttista tietoa, sillä kaikilla ihmisillä on erilaiset asitimukset, ja jokainen järjestää ja ryhmittelee saamansa tiedon omilla keinoillaan. Näin muodostettu tieto on aina puhtaasti subjektiivista.
Toinen osa Ainesidemoksen töistä muodostuu hyökkäyksestä kausaliteetin teoriaa vastaan. Hän esitti lähes kaikki argumentit, jotka ovat nykyisen skeptisismin perustana. Syyllä ei ole itsenäistä olemassaoloa havaitsevan mielen ulkopuolella; sen pätevyys on ainoastaan ideaalisesta, tai kuten Immanuel Kant olisi sanonut, subjektiivista. On mahdoton kuvitella suhdetta syyn ja seurauksen välille. Jos nämä kaksi asiaa ovat eri asioita, ne ovat joko yhtäaikaisia tai toisiaan seuraavia. Jos ne ovat yhtäaikaisia, syy on seuraus ja seuraus on syy. Jos ne eivät ole yhtäaikaisia, syyn tulee edeltää seurausta, koska seuraus ei voi edeltää syytä, ja tällöin tulee olla olemassa hetki, jolloin syy ei ole vaikuttava eli oma itsensä. Tällaisilla argumenteilla hän päätyi skeptisyyden perustavanlaatuiseen periaatteeseen, syiden radikaalin ja universaalin vastustamiseen.
Päädyttyään tähän johtopäätökseen, hän saattoi sulattaa Herakleitoksen fyysisen teorian omaansa, niin kuin Sekstos Empeirikos on kuvannut teoksessaan Pyrrhonismin pääpiirteet. Myöntämällä, että ristiriidat ovat olemassa yhtäaikaisesti havaitsevalle subjektille, hän saattoi esittää, että ristiriitaiset ominaisuudet ovat yhtäaikaisia samassa objektissa.
Kun Ainesidemos oli näin poistanut syyn ja seurauksen ideat, hän jatkoi kaivamalla perustukset eettisten periaatteiden alta. Hän kielsi, että kuka tahansa voisi suunnata kohti hyvää, nautintoa tai onnellisuutta absoluuttisena, konkreettisena ideaalina. Hänelle kaikki teot ovat nautinnon ja kivun, hyvän ja pahan tuotteita. Eettisten yritysten päätöksenä on johtopäätös, että kaikki yritykset ovat turhia ja epäloogisia.
Tällaisen destruktiivisen skeptisismin keskeisimmät periaatteet ovat pysyneet samaana siitä saakka, kun ke kirkastuivat Ainesidemokselle, aina nykyajan kehittyneempiin skeptikoihin saakka.
Aiheesta muualla

Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Aenesidemus The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Skeptinen koulukunta
| --- | --- |
Pyrrhonilainen skeptisismi:  Pyrrhon · Timon · Ainesidemos · Agrippa · Sekstos Empeirikos
Akatemialainen skeptisismi:  Arkesilaos · Bion · Lakydes · Karneades · Kleitomakhos
Amnestia

Amnestia (kreik. ἀμνηστία 'unohdus') tarkoittaa yleistä armahdusta, jolla tiettyyn (usein poliittiseen) rikokseen syyllistyneiden teko unohdetaan kokonaan tai ainakin seuraamuksia lievennetään tuntuvasti. Yleensä amnestia myönnetään sisällissodan hävinneelle osapuolelle joidenkin vuosien kuluttua sodan päättymisestä.
Suomessa yleisestä armahduksesta on säädettävä lailla.
Aino Lohikosken filmografia ja esiintymiset

Lohikoski 1930-luvun alussa
Tämä on Aino Lohikosken filmografia ja esiintymiset.
Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1970 | Palkka | vanha nainen |
Teatteri

| Vuosi> Kansan Näyttämö | Esitys> Kansan Näyttämö | Rooli> Kansan Näyttämö |
| --- | --- | --- |
| 1933 | Hollantilaistyttö | paroonitar Elly von der Weyde, 1 hovineiti |
| 1933 | Keittiön puolella | Helga, Brederin tytär |
Yhtynyt Teatteri Kansan Näyttämö ja Koiton Näyttämö
| 1933, 1934 | Erämaan laulu | Clementine, espanjatar |
| 1933 | Hamlet | Ophelia, Poloniuksen tytär |
Helsingin Kansanteatteri
| 1934 | Antonia | Lia |
| 1935 | Tavarish | Lady Karrigan |
| 1935 | Lentäen Helsinkiin | maisteri Varpu Viitala, Tipolan tyttöopiston johtajatar |
| 1936 | Aina vain yllätyksiä | Christel Meinert |
| 1937 | Hopeahäät | Mieloska |
| 1937 | Miina | Juurakon Hulda |
| 1939 | Sisäkkö Kalle | Inger, Erlandsenien tytär |
Aiheesta muualla

Aino Lohikoski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aino Lohikoski Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
Aika Mitsui

| Aika Mitsui> 光井愛佳 |
| --- | --- |
 Mitsui heinäkuussa 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1993 (ikä 31)
Ammatti:   laulaja  tanssija  näyttelijä 
Muusikko
Laulukielet:  japani
Aktiivisena:  2006–2013, 2015–2016
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Morning Musume
Levy-yhtiöt:  Zetima 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aika Mitsui (jap. 光井愛佳; s. 12. tammikuuta 1993 Ōtsu, Shiga) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen kahdeksannen sukupolven jäsen. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2006 ja toimi sen jälkeen myös useissa muissa Hello! Projectin ryhmissä, kuten Athena & Robikerottsu ja Guardians 4.
Mitsui kärsi alaraajan murtumasta 2011, ja hän ei pysynyt enää mukana Morning Musumen koreografioiden perässä, jotka olivat muuttuneet haastavimmiksi ajan myötä. Mitsui valmistui eli jätti ryhmän vuonna 2012 samaan aikaan Risa Niigakin kanssa. Mitsui lähti opiskelemaan ulkomaille 2013. Hän jätti Hello! Projectin vasta vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aika Mitsui Wikimedia Commonsissa
Albay (1885)

| Albay |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cavite, Filippiinit
Kölinlasku:  1885
Laskettu vesille:  1885
Palveluskäyttöön:  1886
Tekniset tiedot
Uppouma:  151 t
Pituus:  30,04 m
Leveys:  5,03 m
Syväys:  2,24 m
Koneteho:  150 ihp
Nopeus:  9 solmua
Miehistöä:  35
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 87 mm/27 -tykkiä 2 × konekivääriä
Albay oli Espanjan laivaston vuonna 1885 valmistettu Albay-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Filippiineillä.
Valmistus

Espanjan siirtomaahallinto Filippiineillä tilasi aluksen Cavitesta Filippiineiltä, missä köli laskettiin 1885. Joidenkin lähteiden mukaan alus tilattiin Whampoa Dock Companyltä Hong Kongista ja olisi valmistettu telakan toimeksiannosta Shanghaissa. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna ja se valmistui 1886.
Palvelus

Espanjan-Yhdysvaltain sodassa alus oli Filippiineillä kohtaamatta Yhdysvaltain laivastoa. Useiden muiden tykkiveneiden tavoin alus oli Zamboangalla Mindanaossa.
Yhdysvaltain asevoimien ja Emilio Aguinaldon johtamien aseistettujen filippiiniläisryhmien väliset sotatoimet alkoivat Manilan ympäristössä 4. helmikuuta 1899. Yhdysvaltain Aasian laivue tarvitsi siten matalakulkuisia tykkiveneitä tukeakseen maajoukkojen taistelua. Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan päättänyt rauhansopimus mahdollisti Yhdysvaltain maavoimille tehdä sopimuksen Espanjan laivaston Zamboangalla olleiden tykkiveneiden lunastamisesta.