stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Concordia-yliopisto (Ann Arbor)

| Concordia-yliopisto Ann Arbor> Concordia University Ann Arbor |
| --- | --- |
Motto:  Christ First in Everything
Perustettu:  1962
Tyyppi:  yksityinen, Missouri-synodin yhteydessä
Sijainti:  Ann Arbor, Michigan  Yhdysvallat
Yhteistyö:  Council for Christian Colleges and Universities
Sivusto:  https://www.cuaa.edu/
Concordia-yliopisto (engl. Concordia University Ann Arbor, lyh. CUAA) on Yhdysvaltain Michiganissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Concordia-yliopisto on perustettu vuonna 1962, ja se sijaitsee Ann Arborin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii luterilaisen Missouri-synodin työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Ruisrock

| Ruisrock |
| --- | --- |
 Ruisrock 2024 -festivaalin logo.
Tyyppi:  musiikkifestivaali
Ajankohta:  heinäkuun ensimmäinen viikonloppu
Tapahtumapaikka:  Ruissalon kansanpuisto
Paikkakunta:  Turku
Ensimmäisen kerran:  1970
Kävijöitä:  105 000 (2022)
Järjestäjä:  Vantaan Festivaalit Oy
Kotisivut
Ruisrockin aluetta kuvattuna mereltä päin vuonna 2016.
Ruisrock on Turun Ruissalossa heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna järjestettävä Suomen merkittävimpiin festivaaleihin kuuluva musiikkifestivaali. Ruisrock on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut rockfestivaali, ensimmäinen Ruisrock järjestettiin 1970. Ruisrockin perustajat olivat pitkään siinä käsityksessä, että heidän festivaalinsa on koko Euroopan vanhin yhtäjaksoisesti toiminut rockfestivaali. Kuitenkin jossakin vaiheessa selvisi, että Hollannissa oli järjestetty muutama kuukausi ennen ensimmäistä Ruisrockia (18. toukokuuta 1970 tienoilla) Pinkpop-festivaali, joka edelleen järjestettävänä festivaalina on luokassaan Euroopan vanhin. Vastoin yleistä käsitystä Ruisrock-festivaalin esikuvana ei ollut Woodstockin festivaali.
Turun Soitannollinen Seura, Turun kaupungin musiikkilautakunta ja Turun musiikkijuhlasäätiö vastasivat vuoron perään Ruisrockin järjestämisestä vuosina 1970 -2000. Vuodesta 2001 eteenpäin tapahtuman on järjestänyt Vantaan Festivaalit Oy.
Ruisrockissa on historian aikana esiintynyt useita aikakausiensa huippuesiintyjiä, muun muassa Metallica, Iron Maiden, Motörhead, Bon Jovi, Saxon,
Thin Lizzy, Aerosmith, Nirvana, Red Hot Chili Peppers, Rammstein, Uriah Heep, Colosseum,  Jeff Beck, Dio, Procol Harum, The Mahavishnu Orchestra, Chuck Berry, U2, Bob Dylan, Gary Moore, Ozzy Osbourne,
ZZ Top, David Bowie ja Billy Idol sekä koko kotimaisen rockin ”kerma”.
Ruisrockia on vaadittu siirrettäväksi pois Ruissalon saarelta muun muassa festivaalin ympäristövaikutusten vuoksi.
Vuoden 2007 tietojen perusteella festivaali saa kuitenkin jatkaa nykyisellä paikallaan.
Festivaalin alkuhistoria > Turun ensimmäiset Rockfestivaalit

Ensimmäinen Turussa pidetty rock-festivaali järjestettiin Saaronniemen leirintäalueella Ruissalon saaren kärjessä vuonna 1970 ja se keräsi 38 000 katsojaa. Ulkomaisina esiintyjinä nähtiin muun muassa Family, Colosseum ja Argent. Vuotta myöhemmin, eli vuonna 1971, väkeä saapui 100 000. Vaikka sää oli huono, Canned Heat villitsi yleisön. Lavalla esiintyi myös turkulainen kitaristi Tommie Mansfield. Myös kansanmusiikkia esittänyt Konsta Jylhä ja Kaustisen Purppuripelimannit sai suuret suosionosoitukset esiintyessään festivaalin viimeisenä päivänä. Vuoden 1971 tapahtuman jälkeen Turun kaupunginvaltuusto päätti, että festivaali lopetetaan johtuen päihteiden käytöstä ja siitä seuranneesta väkivallasta.
Englantilainen viikoittain ilmestyvä musiikkilehti New Musical Express kirjoitti ensimmäisestä Turun Rockfestivaalista (tapahtuman julisteessa Turku International Pop & Rock Festival) otsikolla “Something New: A Rock Festival Expecting 5,000 Draws 30,000! — British Groups Stars of First Finnish Woodstock.” (’Jotain uutta: Rockfestivaaliin odotettiin 5 000 henkeä, mutta tulijoita oli 30 000! — Brittiläiset yhtyeet Suomen ensimmäisen Woodstockin tähtinä.’).
» A group of Finnish students thought Rock Music should be represented in the Turku, Finland, annual Music Week. So they persuaded the powers-that-be to give them free a field in the camping site six miles from the city, a fir-treed, well-equipped area on a peninsula, surrounded by the mill-pond green waters of the Baltic Sea.» 
(New Musical Express)
»Joukko suomalaisia opiskelijoita ajatteli, että rockmusiikin tulisi olla edustettuna Suomessa Turun vuosittaisilla Musiikkijuhlilla. Niinpä he taivuttelivat kaupunginisät antamaan heidän käyttöönsä ilmaiseksi leirintäalueen kuuden mailin päässä kaupungista, hyvin varustetulla niemellä, jossa kasvaa kuusia, ympärillään Itämeri, jonka vesi on vihreää kuin myllylammessa.» 
(New Musical Express)
Festivaalin esiintyjiksi valikoitui yhtyeitä järjestäjien maun mukaan, edustaen suurelta osin progressiivista rockia.
Vuonna 1972 Turun Soitannollinen Seura luopui Turun Musiikkijuhlista, muun muassa sen vuoksi, että kaupungin päättävät elimet eivät kesän alkuun mennessä olleet saaneet aikaan päätöstä siitä, järjestetäänkö Ruisrock yksi-, kaksi- vai kolmipäiväisenä.
Kolmantena vuotenaan tapahtuma siirtyi Ruissalon Kansanpuistoon ja lyheni yksipäiväiseksi tapahtumaksi. Yhtenä syynä oli varmaankin edellisen vuoden valtavan suosion aiheuttama huoli ”yleisen järjestyksen” säilymisestä.
Festivaalin alkuhistoria > Festivaalin pituus

1970-luvun alkupuolella Ruisrock muuttui kolmepäiväisestä yksipäiväiseksi ja vakiintui sellaiseksi. Festivaali oli Kari Jalosen sanoin ”vakiintunut myös siinä muodossa, että on pyritty saamaan kotimaista huippujoukkoa, skandinaavista edustusta, yksi itäeurooppalainen yhtye ja anglosaksista huippua.”. Vuonna 1983 festivaali muuttui kaksipäiväiseksi, tosin muutamana vuonna tapahtuma on järjestetty myös kolmipäiväisenä. Myöhemmin festivaali muuttui kokonaan kolmipäiväiseksi.
1990- ja 2000-luvut: talousvaikeudet ja suuri suosio

Vuonna 1989 Ruisrock säätiöitiin ja sille myönnettiin anniskeluoikeudet.
1990-luvulla Ruisrock joutui talousvaikeuksiin, ja koko tapahtuman jatko oli vaakalaudalla. Vuonna 2001 Ruisrockin otti järjestettäväkseen Vantaan Festivaalit Oy, joka elvytti talouden kuntoon muun muassa karsimalla kovalla kädellä ulkomaisia huippuartisteja. Nykyisin Ruisrock on monessa mielessä suositumpi kuin koskaan ja kuuluu kävijämäärällään mitattuna Suomen suurimpiin festivaaleihin. Ruisrockissa vierailee vuosittain kymmeniä tuhansia ihmisiä ja vuonna 2012 festivaaleilla kävijöitä oli 63 000.
2000-luvun yleisöennätyksensä Ruisrock keräsi vuonna 2009, jolloin tapahtumaa seurasi kolmen päivän aikana noin 92 000 maksanutta kävijää. Muun muassa yhdysvaltalaiset Disturbed, Slipknot ja Faith No More, ruotsalaiset In Flames ja The Sounds, tanskalainen Mew ja suomalaiset Children of Bodom, comeback-kiertueen tehnyt Tehosekoitin ja viimeisen keikkansa soittanut The Crash keräsivät paljon yleisöä.
Vuoden 2009 kävijäennätys rikottiin vuonna 2014, kun paikalle saapui kolmen päivän aikana 93 000 ihmistä. Perjantaina paikalla oli 35 000 juhlijaa ja päivä oli loppuunmyyty. Muun muassa yhdysvaltalainen punk rock -yhtye The Offspring ja ranskalainen DJ David Guetta keräsivät suuren yleisön. Lauantaipäivän liput myytiin myös loppuun ja paikalla oli 35 000 ihmistä. Vuodesta 2014 eteenpäin kävijämäärät ovat nousseet tasaisesti. Vuosina 2017, 2018 ja 2019 festivaali keräsi Ruissalon kansanpuistoon 105 000 ihmistä viikonlopun aikana, ja kaikki kolme päivää olivat jokaisena kolmena vuonna loppuunmyytyjä. Vuoden 2020 ja 2021 Ruisrockit peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
1990- ja 2000-luvut: talousvaikeudet ja suuri suosio > Kävijämäärät

Tässä taulukossa on Ruisrockin kävijämäärät vuodesta 2008 eteenpäin, jolloin festivaali on ollut kolmipäiväinen.
| Vuosi | Perjantai | Lauantai | Sunnuntai | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 20 000 | 30 000 | 19 000 | 69 000 |
| 2009 | 27 000 | 35 000 | 30 000 | 92 000 |
| 2010 | 21 000 | 30 000 | 20 000 | 71 000 |
| 2011 | 24 000 | 27 000 | 16 000 | 67 000 |
| 2012 | 16 000 | 30 000 | 17 000 | 63 000 |
| 2013 | 18 000 | 29 000 | 24 000 | 71 000 |
| 2014 | 35 000 | 35 000 | 23 000 | 93 000 |
| 2015 | 35 000 | 35 000 | 25 000 | 95 000 |
| 2016 | 35 000 | 35 000 | 30 000 | 100 000 |
| 2017 | 35 000 | 35 000 | 35 000 | 105 000 |
| 2018 | 35 000 | 35 000 | 35 000 | 105 000 |
| 2019 | 35 000 | 35 000 | 35 000 | 105 000 |
| 2020 | – | – | – | ei järjestetty |
| 2021 | – | – | – | ei järjestetty |
| 2022 | 35 000 | 35 000 | 35 000 | 105 000 |
| 2023 | 35 000 | 35 000 | 35 000 | 105 000 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ruisrockin sivut
Yle Elävä arkisto: Ruisrock oli Suomen Woodstock
Ensimmäinen Ruisrock-festivaali keräsi yli 30 000 nuorta Saaronniemen leirintäalueelle Ruissaloon Turkuun 21.–23.8.1970.
Ruisrock 1975, yleisöä
Ruisrockin rantalava vuonna 2016.
Ruisrockin niittylava vuonna 2008.
José Lázaro Neves

José Lázaro Neves (28. huhtikuuta 1902 Campo Belo – 1. toukokuuta 1991) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 19. joulukuuta 1926 ja nimitettiin Assisin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Abarin titulaaripiispaksi 30. elokuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Helvécio Gomes de Oliveira, jota avustivat João Batista Cavati ja Daniel Tavares Baeta Neves.
Neves sai 12. helmikuuta 1952 nimityksen Assisin koadjuuttoripiispaksi, ja 11. helmikuuta 1956 hänestä tuli sen piispa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 20. heinäkuuta 1977.
José de Lima

José de Lima (21. helmikuuta 1924 – 12. kesäkuuta 2013) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1948 ja nimitettiin Itumbiaran hiippakunnan piispaksi 13. huhtikuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fernando Gomes dos Santos, jota avustivat Belchior Joaquim da Silva Neto ja Antônio Ribeiro de Oliveira.
De Lima sai 7. kesäkuuta 1981 nimityksen Sete Lagoasin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. lokakuuta 1999.
Consumer Electronics Show

| Consumer Electronics Show |
| --- | --- |
 Näkymä vuoden 2010 messuilta
Tyyppi:  tavaramessut
Ajankohta:  tammikuu
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:   Yhdysvallat
Paikkakunta:  Las Vegas, Nevada
Kotisivut
Consumer Electronics Show (CES) on tavaramessut, jotka järjestetään joka tammikuu Las Vegasissa Nevadassa, ja niiden sponsorina toimii Consumer Electronics Association.
Ensimmäinen CES järjestettiin kesäkuussa 1967 New Yorkissa. Vuodesta 1978 vuoteen 1994 messut pidettiin kahdesti vuodessa: tammikuussa Las Vegasissa nimellä Winter Consumer Electronics Show (WCES) ja kesäkuussa Chicagossa nimellä Summer Consumer Electronics Show (SCES).
CES:ää pidetään yhtenä tärkeimmistä teknologiaan liittyvistä tavaramessuista sen jälkeen kun Comdex-messut on lopetettu.
Messuilla esiteltyjä tuotteita

Videonauhuri (VCR), 1970
Laserdisc-soitin, 1974
Pong, 1975
Videokamera, 1981
CD-soitin, 1981
Commodore 64, 1982
Amiga Lorraine, 1984
Nintendo Entertainment System (NES), 1985
CD-i, 1991
Virtual Boy, 1995
DVD, 1996
HDTV, 1998
ReplayTV ja TiVo (Digital Video Recorder, DVR), 1999
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
CES-uutisointia: Gizmodo (Arkistoitu – Internet Archive), CNET, Engadget (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Antônio Ribeiro de Oliveira

Antônio Ribeiro de Oliveira (10. kesäkuuta 1926 – 28. helmikuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1949 ja nimitettiin Goiânian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arindelan titulaaripiispaksi 25. elokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fernando Gomes dos Santos, jota avustivat Abel Ribeiro Camelo ja José Lázaro Neves.
Ribeiro de Oliveira sai 19. joulukuuta 1975 nimityksen Ipamerin piispaksi ja 23. lokakuuta 1985 Goiânian arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 8. toukokuuta 2002.
Ribeiro de Oliveira osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Serafim Fernandes de Araújo

Serafim Fernandes de Araújo
Serafim Fernandes de Araújo (13. elokuuta 1924 – 8. lokakuuta 2019) oli brasilialainen pappi, joka toimi yhtenä katolisen kirkon kardinaaleista vuodesta 1998. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua vuoden 2005 konklaaviin ikänsä johdosta.
Araújo sai pappisvihkimyksensä 12. maaliskuuta 1949 ja toimi Belo Horizonten arkkipiispana vuosina 1986–2004.
José Baréa

José Baréa vuonna 1936.
José Baréa (19. tammikuuta 1893 – 19. marraskuuta 1951) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1918 ja nimitettiin Caxiasin hiippakunnan piispaksi 23. syyskuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. tammikuuta 1936. Pääkonsekraattorina toimi João Batista Becker, jota avustivat Joaquim Ferreira de Melo ja Antônio Reis.
Baréa kuoli 58-vuotiaana virassa.
Antônio Maria Mucciolo

Antônio Maria Mucciolo (1. toukokuuta 1923 Castel San Lorenzo – 29. syyskuuta 2012) oli italialaissyntyinen, Brasiliassa uransa luonut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi brasilialaiseen Sorocaban hiippakuntaan 4. marraskuuta 1949 ja nimitettiin Barretosin hiippakunnan johtoon 26. toukokuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat José Melhado Campos ja José Varani.
30. toukokuuta 1989 Mucciolo sai nimityksen Botucatun arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. kesäkuuta 2000.
Hélio Paschoal

Hélio Paschoal CSS (26. huhtikuuta 1927 Vargem Grande do Sul – 22. marraskuuta 2005) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1951 ja nimitettiin Livramento de Nossa Senhoran hiippakunnan johtoon 29. maaliskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Varani, jota avustivat José Pedro de Araújo Costa ja Tomás Vaquero.
Paschoal jäi eläkkeelle 21. tammikuuta 2004.
Nani

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Nani vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi: Luís Carlos Almeida da Cunha
Syntymäaika: 17. marraskuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Amadora, Portugali
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Adana Demirspor
Pelinumero: 30
Junioriseurat
2000–2003: Real Massamá SC
2003–2005: Sporting CP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2007 | Sporting CP | 58 | (9) |
| 2007–2015 | Manchester United | 147 | (25) |
| 2014–2015 | → Sporting CP (laina) | 27 | (7) |
| 2015–2016 | Fenerbahçe | 28 | (8) |
| 2016–2018 | Valencia | 25 | (5) |
| 2017−2018 | → Lazio (laina) | 18 | (3) |
| 2018−2019 | Sporting CP | 18 | (7) |
| 2019−2022 | Orlando City | 74 | (27) |
| 2022 | Venezia | 10 | (0) |
| 2022−2023 | Melbourne Victory | 9 | (0) |
| 2023− | Adana Demirspor | 11 | (2) |
Maajoukkue
| 2006–2007 | Portugali U21 | 11 | (1) |
| 2006–2017 | Portugali | 112 | (23) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. joulukuuta 2023.
| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Portugali> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ranska 2016 |  |  |
|  Pronssia | Ukraina/Puola 2012 |  |  |
| Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  |  |
|  Pronssia | Venäjä 2017 |  |  |
Luís Carlos Almeida da Cunha eli Nani (s. 17. marraskuuta 1986 Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja edustaa Turkin Superliigan Adana Demirsporia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa pitkään englantilaista Manchester Unitedia. Hän on pelannut Portugalin maajoukkueessa yli sata ottelua. Vuonna 2016 hän oli voittamassa Euroopan-mestaruutta.
Nanin vanhemmat ovat kotoisin Kap Verdestä.
Maajoukkueura

Portugalin maajoukkueessa Nani teki ensiesiintymisensä 1. syyskuuta 2006 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän onnistui samaisessa ottelussa myös maalinteossa, joka päättyi lopulta Portugalin 4–2-voittoon
Nani kuului lähes poikkeuksetta maajoukkueensa kokoonpanoon vuoden 2008 EM-karsintaotteluissa. 2. kesäkuuta 2007 hän onnistui maalinteossa vierasottelussa Belgiaa vastaan, jonka Portugalin voitti 2–1. 6. helmikuuta 2008 käydyssä ystävyysottelussa Italiaa vastaan Nani alusti joukkuetoverinsa Ricardo Quaresman maalin. Kauden 2007–2008 hyvät otteet Manchester Unitedissa toivat hänelle paikan Luiz Felipe Scolarin 23-henkisessä kokoonpanossa vuoden 2008 EM-kilpailuihin, yhdessä seuratoverinsa Cristiano Ronaldon kanssa. Portugali eteni EM-kilpailuissa puolivälieriin, joissa se hävisi Saksalle numeroin 3–2. Nani syötti ottelussa Hélder Postigan osuman.
Nani oli tärkeä pelaaja maajoukkueessa, kun Portugali selvitti tiensä vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Hänet valittiin parhaaksi pelaajaksi tärkeässä ottelussa Maltaa vastaan, jossa Nani aloitti maalinteon 13. minuutilla. Myöhemmin hän pohjusti vielä maajoukkuetoverinsa Miguel Veloson osuman. Tällä voitolla Portugali selvisi kaksiosaiseen pudotuspelipariin, jossa vastaan asettui Bosnia ja Hertsegovina. Ensimmäisessä osaottelussa hän syötti Bruno Alvesin 1–0-osuman, joka oli samalla myös ottelun lopputulos. Toisessa osaottelussa hän antoi syötön Raul Meirelesille, joka onnistui upottamaan pallon verkkoon. Lopulta Portugali eteni jatkoon yhteistuloksella 2–0.
Nani valittiin mukaan Portugalin vuoden 2010 MM-kilpailujoukkueeseen, mutta muutama päivä ennen kilpailujen alkua hän joutui jäämään joukkueesta pois solisluuvamman vuoksi. Hänen korvaajakseen joukkueeseen valittiin Rúben Amorim.
Saavutukset

Portugalin cup mestaruus (1): 2006
Englannin Valioliigan mestaruus (4): 2008, 2009, 2011, 2013
Englannin liigacup mestaruus (2): 2009, 2010
Mestarien liigan mestaruus (1): 2008
FA Community Shield mestaruus (5): 2007, 2008, 2010, 2011, 2013
FIFA Club World Cup mestaruus (1): 2008
Jalkapallon Euroopanmestaruuskilpailut: 2016
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nani football-lineups.comin sivustolla
Nani footballdatabase.comin sivustolla
Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Ricardo |
2 Ferreira |
3 Alves |
4 Bosingwa |
5 Meira |
6 Meireles |
7 Ronaldo |
8 Petit |
9 Almeida |
10 Moutinho |
11 Simão |
12 Nuno |
13 Miguel |
14 Ribeiro |
15 Pepe |
16 Carvalho |
17 Quaresma |
18 Veloso |
19 Nani |
20 Deco |
21 Nuno Gomes |
22 Patrício |
23 Postiga |
Valmentaja Scolari
Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Eduardo |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Veloso |
5 Coentrão |
6 Custódio |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 Almeida |
10 Quaresma |
11 Oliveira |
12 Patrício |
13 Costa |
14 Rolando |
15 Rúben Micael |
16 Meireles |
17 Nani |
18 Varela |
19 Lopes |
20 Viana |
21 Pereira |
22 Beto |
23 Postiga |
Valmentaja Bento
Portugalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Eduardo |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Veloso |
5 Coentrão |
6 Carvalho |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 H. Almeida |
10 Vieirinha |
11 Éder |
12 Patrício |
13 Costa |
14 Neto |
15 Silva |
16 Meireles |
17 Nani |
18 Varela |
19 A. Almeida |
20 Amorim |
21 Pereira |
22 Beto |
23 Postiga |
Valmentaja Bento
Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Patrício |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Fonte |
5 Guerreiro |
6 R. Carvalho |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 Éder |
10 João Mário |
11 Vieirinha |
12 Lopes |
13 Danilo |
14 W. Carvalho |
15 Gomes |
16 Sanches |
17 Nani |
18 R. Silva |
19 Eliseu |
20 Quaresma |
21 Cédric |
22 Eduardo |
23 A. Silva |
Valmentaja Santos
Portugalin joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Patrício |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Neto |
5 Guerreiro |
6 Fonte |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 André Silva |
10 B. Silva |
11 Semedo |
12 Sá |
13 Danilo |
14 Carvalho |
15 Gomes |
16 Pizzi |
17 Nani |
18 Martins |
19 Eliseu |
20 Quaresma |
21 Cédric |
22 Beto |
23 Adrien Silva |
Valmentaja Santos
Nani ja Gilberto Silva.
Nani kaudella 2007–2008.
Nani maaottelussa vuonna 2008.
José Varani

Dom José Varani (14. lokakuuta 1915 – 24. kesäkuuta 1990) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jaboticabalin hiippakuntaan 23. joulukuuta 1939 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Altavan titulaaripiispaksi 27. elokuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Álvaro da Silva, jota avustivat Manoel da Silveira d'Elboux ja Gabriel Paulino Bueno Couto.
Varanista tuli Jaboticabalin piispa 7. helmikuuta 1961, ja hän toimi tässä virassa, kunnes erosi 7. kesäkuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Alfredo Vicente Scherer

Alfredo Vicente Scherer (5. helmikuuta 1903 – 8. maaliskuuta 1996) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihittiin papiksi Porto Alegren arkkihiippakuntaan 3. huhtikuuta 1926 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Hemerian titulaaripiispaksi 13. kesäkuuta 1946. Saman vuoden joulukuun 30. päivänä hänet nimitettiin Porto Alegren arkkipiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. helmikuuta 1947; pääkonsekraattorina toimi Carlo Chiarlo, jota avustivat José Baréa ja José Newton de Almeida Baptista.
Scherer ylennettiin kardinaaliksi 28. huhtikuuta 1969, jolloin hänet nimitettiin Nostra Signora de La Saletten kardinaalipapiksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja vuoden 1978 kahteen konklaaviin. Hän jäi eläkkeelle 29. elokuuta 1981.
Scherer oli katolisen kirkon sisällä huomattava konservatiivinen vaikuttaja. Hän tuli tunnetuksi vapautuksen teologian vastustajana.
Derlei

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Vanderlei Fernandes Silva
Syntymäaika: 14. heinäkuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: São Bernardo do Campo, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1997 1997–1998 1999 1999–2002 2002–2005 2005–2007 2007 2007–2009 | América (RN) Guarani Madureira União Leiria Porto Dynamo Moskova → Benfica (laina) Sporting CP | 56 (21) 25 (7) 14 (4) 91 (42) 57 (20) 41 (20) 12 (1) 27 (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2009.
Derlei, oikealta nimeltään Vanderlei Fernandes Silva (s. 14. heinäkuuta 1975 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialaisportugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Derlei aloitti uransa Brasiliassa alemman sarjatason joukkueista. Vuonna 1999 hän siirtyi portugalilaiseen União Leiriaan. Siellä hän pelasi kolmen vuoden aikana yhteensä 91 liigaottelua ja teki niissä 42 maalia. Viimeisenä kautenaan União Leiriassa, 2000–2001, Derlei teki 21 pääsarjamaalia ja joukkue sijoittui José Mourinhon johdolla pääsarjassa seitsemänneksi.
Kesällä 2002 Derlei siirtyi Portugalin suurseura FC Porton riveihin, jonne myös Mourinho siirtyi valmentamaan. Derlei oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä, kun se pelasi kauden aikana myös Mestarien liigaa sekä UEFA Cupia. UEFA Cupin finaalissa vuonna 2003 Derlei teki kaksi maalia skotlantilaista Celticiä vastaan.
Tammikuussa 2005 hänet myytiin FK Dynamo Moskovaan 7 miljoonan euron siirtosummalla. Kaksi vuotta vietettyään Venäjällä, jossa hän oli kummallakin kaudella joukkueensa yksi parhaita maalintekijöitä, Derlei siirtyi takaisin Portugaliin SL Benficaan lainasopimuksella. 2. helmikuuta 2007 hän teki ensiesiintymisensä Benfican paidassa, kotiottelussa Boavistaa vastaan.
Heinäkuussa 2007 Derlei jätti Benfican ja siirtyi paikallisvastustaja Sporting Clube de Portugalin riveihin vuoteen 2009 kestävällä sopimuksella. Derleistä tuli yksi harvoista pelaajista, jotka ovat uransa aikana edustaneet kaikkia kolmea Portugalin suurseuraa Portoa, Benficaa ja Sportingia. Ensimmäisellä kaudellaan Sportingissa Derlei kärsi useista loukkaantumisista. Derlein sopimus Sportingin kanssa päättyi kauteen 2008–2009.
Saavutukset > Portugali

Pääsarjamestaruus: 2003, 2004
Portugalin cup: 2003, 2008
Portugalin supercup: 2003, 2004, 2008
Saavutukset > Eurooppa

Mestarien liiga: 2004
UEFA Cup: 2003
Intercontinental Cup: 2004
Aiheesta muualla

Derlein profiili ja tilastot