stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christina Björk
Palkinnot ja tunnustukset

Björk on saanut seuraavat palkinnot:
1984 – Deutscher Jugendliteraturpreis
1985 – Premio Europeo di Letteratura Giovanile
1988 – Deutscher Jugendliteraturpreis
1988 – Astrid Lindgren -palkinto
1990 – Wettergrens barnbokollon
2007 – Emilpriset
Suomennetut teokset

Sakun intiaanikirja.  ((Luddes indianbok, 1974) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Raija Mattila. Tammi, 1974.  ISBN 951-3-03162-4
Älä ruiskuta! sanovat Johanna ja Jussi : Joko tiedät -kirja siitä, mitä tapahtuu jos luontoon päästetään myrkkyjä.  ((Sluta spruta! sa Klara och Eufrat, 1974) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Raija Jänicke. WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06493-9
Kuka siellä hiipii? kysyvät Johanna ja Jussi : Joko tiedät -kirja siitä, mitä voi tehdä sisällä sateisena lomapäivänä.  ((Vem är det som smyger? sa Klara och Eufrat, 1974) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Raija Jänicke. WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06492-0
Piha on meidän! sanovat Johanna ja Jussi : Joko tiedät -kirja siitä, millainen koulunpiha on hyvä.  ((Är ni inte riktigt kloka! sa Klara och Eufrat, 1976) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Raija Jänicke. WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07628-7
Taidat olla pihkassa, sanoo Johanna Jussille : Joko tiedät -kirja ystävyydestä ja toveruudesta.  ((Du är kär va? sa Klara till Eufrat, 1976) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Raija Jänicke. WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07627-9
Kivoja vaatteita vähällä vaivalla ja muutakin mukavaa.  ((Kläder och grejer som du kan sy själv, 1976) Yhdessä Kerstin Lokrantzin kanssa)  Suomentanut Lea Karvonen. WSOY, 1978.  ISBN 951-0-08571-5
Linnea kylvää ja kasvattaa.  ((Linnea planterar kärnor, frön och annat, 1978) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Marja Kyrö. Otava, 1980.  ISBN 951-1-05667-0
Lasse leipoo ja laittaa ruokaa.  ((Linus bakar och lagar, 1980) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Saara Villa. Otava, 1981.  ISBN 951-1-06396-0
Linnean luontokirja.  ((Linneas årsbok, 1982) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Saara Villa. Otava, 1983.  ISBN 951-1-07377-X
Linnea maalarin puutarhassa.  ((Linnea i målarens trädgård, 1985) Kuvittanut Lena Anderson)  Suomentanut Paula Karlsson. Otava, 1986.  ISBN 951-1-09379-7
Astrid Lindgrenin lapsuuden maailma.  ((Astrids äventyr : innan hon blev Astrid Lindgren, 2007) Kuvittanut Eva Eriksson)  Suomentanut Helene Bützow. WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33157-6
Ronald A. Gray

Ronald A. Gray
Ronald Adrian Gray (s. 1966) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän palveli sotilaana Pohjois-Carolinassa Fort Braggin tukikohdassa ja syyllistyi sinä aikana vuosina 1986–1987 kahteen murhaan, kolmeen raiskaukseen ja yhteen murhayritykseen.
Gray tuomittiin sekä siviili- että sotaoikeudessa kuolemaan. Presidentti George W. Bush vahvisti tuomion heinäkuussa 2008. Edellisen kerran sotilaan teloittamisesta päätti presidentti Dwight D. Eisenhower vuonna 1957.
Gray oli määrä teloittaa 10. joulukuuta 2008, mutta vetoomusten takia sitä ei pantu täytäntöön. Syyskuussa 2015 tuomari antoi kielteisen päätöksen tuomitun viimeiseen vetoomukseen.
Heinäkuuhun 2018 mennessä, jolloin hän teki uuden vetoomuksen, tuomiota ei ollut vielä pantu täytäntöön.
Luettelo Suomenlinnan rakennuksista

Tämä on epätäydellinen luettelo Suomenlinnan rakennuksista. Suomenlinnan monet rakennukset ja rakennelmat kuuluvat Helsingin vanhimpien joukkoon. Suomenlinnan 80 hehtaarin maa-alue käsittää noin 200 rakennusta kahdeksalla saarella, jotka ovat etelästä lueteltuina: Kustaanmiekka, Susisaari, Iso Mustasaari, Pikku Mustasaari, Länsi-Mustasaari, Särkkä, yksi Pormestarinluodoista ja Lonna.
Saaret > Länsi-Mustasaari

| Rakennus | Kuva | Osoite/Sijainti | Rakennettu | Suunnittelija | Tietoa rakennuksesta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ammusvarasto E 1 / Patteri 4 |  | E 1, 60.1468°N, 24.9774°E | 1869 |  | Vuonna 1869 rakennettu ammusvarasto. Vuonna 1878 sinkkipeltikatto korvattiin maapeitteellä. |  |
| Ammusvarasto E 2 / Patteri 3 |  | E 2, 60.1469°N, 24.975°E | 1869 |  | Vuonna 1869 rakennettu ammusvarasto. Vuonna 1878 sinkkipeltikatto korvattiin maapeitteellä. |  |
| Rakennus E 3 |  | E 3, 60.1471°N, 24.9765°E | 1757–1760 |  | Rakennus E 3 on osa vain osittain toteutuneesta Länsi-Mustasaaren huoltokeskussuunnitelmasta. Se rakennettiin kasarmiksi vuosina 1757–1760. |  |
| Upseeripaviljonki |  | E 4, 60.1473°N, 24.9758°E | 1759–1761 |  | Rakennus kuuluu samaan huoltokeskussuunnitelmaan kuin rakennukset E 3 ja E 5. Se rakennettiin v. 1759–1761 upseerien asuinrakennukseksi. |  |
| Kasarmi E 5 |  | E 5, 60.1476°N, 24.9761°E | 1756–1761 |  | Kasarmi E 5 rakennettiin käyttökuntoon vuosina 1756–1761, mutta sen väliaikainen puukatto korvattiin kunnollisella vasta vuonna 1798. |  |
| Ammusvarasto E 6 / Patteri 3 |  | E 6, 60.1473°N, 24.9753°E | 1868 |  | Vuonna 1868 rakennettiin ammusvarasto kurtiini Tessin–Gyllenborgin eteläpäätyyn. Vuonna 1877 sinkkipeltikatto korvattiin maapeitteellä. |  |
| Kurtiini Tessin–Gyllenborg |  | E 7, 60.1477°N, 24.9753°E | 1749–1751 ja 1755 |  | Bastionit Tessin ja Gyllenborg ja kurtiini niiden välissä rakennettiin 1749–1751 ja 1755. Bastionit jäivät myöhemmin venäläisen vallivyöhykkeen alle, mutta kurtiini yhdistää edelleen patterit 1 ja 2. |   |
| Nallensauna |  | E 9, 60.1481°N, 24.9758°E | 1949 | Heikki Sysimetsä | Turvekattoinen saunarakennus valmistui 1949. |  |
| Sotaoikeuden talo |  | E 11, 60.1486°N, 24.9758°E | 1875 | Pjotr Petrovitš Benard | Sotaoikeuden talo rakennettiin vuonna 1875 linnoitusrykmentin laboratorioksi kiväärin patruunoiden valmistusta varten. |   |
| E 12 Leipomo/asuinrakennus |  | E 12, 60.1485°N, 24.9752°E | 1762 |  | E 12 on vanhimmilta osiltaan vuodelta 1762. Rakennusta on myöhemmin muutettu ja laajennettu. |  |
| Kaponieeri Löwen / Miinaluokka |  | E 14, 60.1493°N, 24.9762°E | 1825-1826 |  | Vuosina 1753-56 rakennettu Kaponieeri Löwen purettiin ja sen tilalle rakennettiin ruutivarasto 1825-26. |  |
| Ammusvarasto E 19 / Patteri 1 |  | E 19, 60.1488°N, 24.9733°E | 1867 |  | Vuonna 1867 rakennettu ammusvarasto. Vuonna 1875–1876 peitettiin maalla. |  |
| Ammusvarasto E 27 / Patteri 2 |  | E 27, 60.1481°N, 24.9751°E | 1868 |  | Vuonna 1868 rakennettu ammusvarasto. Vuonna 1877 peitettiin maalla. |  |
| Patteri 3, miehistösuoja E 28 |  | E 28, 60.1467°N, 24.9747°E | 1900–1901 |  | Patteri 3 rakennettiin ruotsalaisaikaisen bastioni Tessinin päälle vaiheittain jo Krimin sodasta lähtien. Betonoidut tykkiasemat rakennettiin vuosina 1900–1901. |  |
| Patteri 3, miehistösuoja E 29 |  | E 29, 60.1465°N, 24.975°E | 1900–1901 |  | Miehistösuojissa E 28 ja E 29 on kaksi kasemattia. |  |
Saaret > Särkkä

| Rakennus | Kuva | Osoite/Sijainti | Rakennettu | Suunnittelija | Tietoa rakennuksesta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaponieeri von Törne |  | F 1  60.1505°N, 24.9661°E | 1750–1752 | Ei tietoa | Kaponieeri von Törne sijaitsee Särkän saarella. |   |
| Kaponieeri Gerdes |  | F 2 60.1504°N, 24.9672°E | 1750–1752 | Ei tietoa | Kaponieeri Gerdes on lähes identtinen peilikuva kaponieeri von Törnestä. |   |
| Kurtiini von Törne – Gerdes |  | F 3 60.1504°N, 24.9666°E | 1751–1754 | Ei tietoa | Kurtiini von Törne – Gerdes laskee kaponieeri von Törnestä kaponieeri Gerdesiin päin. |   |
| Bastioni Liewen |  | F 4 Särkkä, 60.15°N, 24.9668°E | 1749–1751 (1774–1790-luku) | Ei tietoa | Bastioni Liewen sijaitsee Särkän saarella, jonka linnoittaminen aloitettiin vuonna 1749. Bastioni rakennettiin uudelleen vuoden 1774 suunnitelmien mukaan ja valleja korotettiin vielä uudestaan 1780- ja 1790-luvuilla. |   |
Saaret > Pormestarinluoto

| Rakennus | Kuva | Osoite/Sijainti | Rakennettu | Suunnittelija | Tietoa rakennuksesta | Lähde | AM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pormestarinluodon patteri |  | G, 60.153°N, 24.9772°E | ei tietoa | ei tietoa | Patterissa on neljä tykkiasemaa. Sen tarkkaa rakennusvuotta ei tiedetä. Vuoden 1864 yleisasemapiirustuksessa on maininta "uudelleen rakennettu viiden tykin patteri". Sitä aikaisemmissa kartoissa luodolla ei esiinny rakenteita. |  |  |
Saaret > Lonna

| Rakennus | Kuva | Osoite/Sijainti | Rakennettu | Suunnittelija | Tietoa rakennuksesta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miinavarasto |  | H 1, 60.154°N, 24.9903°E | 1837 (1885) |  | Rakennettiin vuonna 1837 tykistön ruutivarastoksi. Perusteellisen korjauksen myötä muutettiin miinavarastoksi 1885. |  |
| Miinojen kokoonpanorakennus |  | H 2, 60.1541°N, 24.9905°E | 1915 |  | Valmistui lattioita lukuun ottamatta 1915. |  |
| Miinavarasto |  | H 3, 60.1544°N, 24.99°E | 1882-1883 |  |  |  |
| Miinavarasto |  | H 5, 60.1545°N, 24.9894°E | 1882 |  |  |  |
| Vartiotupa |  | H 6, 60.1542°N, 24.9911°E | 1860 |  | Laajennettu 1882 ja 1902. |  |
| Miinalaboratorio / asuinrakennus |  | H 7, 60.1545°N, 24.9908°E | 1887 tai 1890 |  |  |  |
| Sauna |  | H 8, 60.154°N, 24.991°E | 1925 |  |  |  |
Aiheesta muualla

Helsingin kaupungin liitetiedosto jossa on luetteloitu Suomenlinnan rakennukset ja niiden historialliset nimet 12.5.2017 (pdf)
Nuorten Ykköspesis

| Nuorten Ykköspesis |
| --- | --- |
Laji:  Pesäpallo
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  2020 (pojat)   2022 (tytöt)
Joukkueita:  Pojat: 17   Tytöt: 16
Hallitseva mestari:  Pojat: Kouvolan Pallonlyöjät   Tytöt: Seinäjoen Maila-Jussit
Ylempi taso:  Nuorten Superpesis
Aiheesta muualla
Sivusto
Nuorten Ykköspesis on Pesäpalloliiton alainen pesäpallosarja, joka jakaantuu poikien ja tyttöjen sarjoihin. Se on Nuorten Superpesistä alempi sarja.
Poikien Ykköspesiksessä on kaudella 2024 mukana 21 joukkuetta ja Tyttöjen Ykköspesiksessä 21 joukkuetta.
Poikien Ykköspesis perustettiin vuonna 2020 B-poikien SM-sarjan tilalle, kun Pesäpalloliitto päätti yhdistää A- ja B-pojat yhdeksi ikäluokaksi. Tyttöjen Ykköspesis perustettiin vuonna 2022 kokonaan uutena sarjana.
Sarjajärjestelmä 2024 > Poikien Ykköspesis

Poikien Ykköspesiksen joukkueet on jaettu kolmeen lohkoon. Runkosarja pelataan lohkon sisällä kolminkertaisena sarjana A- ja C-lohkossa, sekä kaksinkertaisena sarjana B-lohkossa. Ottelumäärä joukkuetta kohden on A- ja C-lohkoissa 15, sekä B-lohkossa 16. Yksittäisen ottelun otteluaika on 4+4. Samana päivänä pelattavien turnausotteluiden otteluaika on 3+3. Lopputurnaukseen etenevät lohkovoittajat sekä kilpailumääräysten mukaisesti paras lohkokakkonen. Lopputurnauksessa pelataan välierät ja mitaliottelut. Lopputurnauksen järjestää kilpailumääräysten mukaisesti paras lohkovoittaja.
Sarjajärjestelmä 2024 > Tyttöjen Ykköspesis

Tyttöjen Ykköspesiksen joukkueet on jaettu kolmeen lohkoon. Runkosarja pelataan lohkon sisällä kaksinkertaisena sarjana A- ja B-lohkoissa sekä kolminkertaisena sarjana C-lohkossa. Ottelumäärä joukkuetta kohden on A-lohkossa 12, B-lohkossa 14 ja C-lohkossa 15. Yksittäisen ottelun otteluaika on 4+4. Samana päivänä pelattavien turnausotteluiden otteluaika on 3+3. Lopputurnaukseen etenevät lohkovoittajat sekä kilpailumääräysten mukaisesti paras lohkokakkonen. Lopputurnauksessa pelataan välierät ja mitaliottelut. Lopputurnauksen järjestää kilpailumääräysten mukaisesti paras lohkovoittaja.
Joukkueet 2024 > Pojat

Alajärven Ankkurit, Alajärvi
Hämeenkyrön Räpsä, Hämeenkyrö
Hyvinkään Tahko, Hyvinkää
Imatran Pallo-Veikot, Imatra
Joensuun Maila, Joensuu
Kankaanpään Maila, Kankaanpää
Kannuksen Ura, Kannus
Kempeleen Kiri, Kempele
Keravan Pesis-Juniorit, Kerava
Koskenkorvan Urheilijat, Ilmajoki
Kouvolan Pallonlyöjät, Kouvola
Laihian Luja, Laihia
Manse PP, Tampere
Oulun Lippo Juniorit, Oulu
Pesäsudet, Säkylä
Pöytyän Urheilijat, Pöytyä
Puijon Pesis, Kuopio
Puna-Mustat, Helsinki
Simon Kiri, Simo
Sotkamon Jymy, Sotkamo
Summan Ponnistus, Hamina
Vimpelin Veto, Vimpeli
Lähteet:
Joukkueet 2024 > Tytöt

Hyvinkään Tahko, Hyvinkään Tahko
Janakkalan Jana, Janakkala
Joensuun Maila, Joensuu
Jyväskylän Kirittäret, Jyväskylä
Kannuksen Ura, Kannus
Kempeleen Kiri, Kempele
Kuusankosken Puhti, Kuusankoski (Kouvola)
Laihian Luja, Laihia
Manse PP, Tampere (B-tytöt)
Manse PP, Tampere (C-tytöt)
Nivala Pesis, Nivala
Oulaisten Huima, Oulainen
Oulun Lippo Juniorit, Oulu
Pattijoen Urheilijat Juniorit, Raahe
Pesä Ysit, Lappeenranta
Pesäkarhut-Akatemia, Pori
Seinäjoen Maila-Jussit, Seinäjoki
Sotkamon Jymy, Sotkamon Jymy
Summan Ponnistus, Hamina
Viinijärven Urheilijat
Ylihärmän Pesis-Junkkarit
Lähteet:
Aiheesta muualla

Sarjan Kotisivu
Mike Milbury

Mike Milbury (vasemmalla) vuonna 1985.
Mike Milbury (s. 17. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja, toimitusjohtaja ja televisiokomentaattori. Pelaajaurallaan Millbury pelasi kaksitoista kautta Boston Bruinsissa vuosina 1975–1987. Kausilla 1989–1990 ja 1990–1991 hän toimi Boston Bruinsin päävalmentajana. Kaudella 1995–1996 Milbury aloitti New York Islandersin päävalmentajana. Kesken kauden hän myös korvasi Don Maloneyn seuran toimitusjohtajana. Milbury toimi New York Islandersin toimitusjohtajana kauden 2005–2006 loppuun asti. Tämän jälkeen hän toimi vielä seuran varapresidenttinä vuoden 2007 toukokuuhun asti, jolloin Milbury jätti New York Islandersin. Hänen toimitusjohtaja-aikansa muistetaan erikoisista pelaajakaupoista ja räväköistä lausunnoista.
Milbury työskenteli NBC:n televisiokommentaattorina 14 vuotta elokuuhun 2020 asti, jolloin hänen seksistiset lausuntonsa lähetyksessä nostattivat kohun. Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että Milbury ei työskentele enää NBC:n kommentaattorina.
Thomas Lubanga

Thomas Lubanga Dyilo (s. 29. joulukuuta 1960 Djiba, Kongon demokraattinen tasavalta) on kongolaisen kapinallisryhmittymän johtaja. Hän johti perustamaansa puolisotilaallista ryhmitymää UPC:ta (Union des Patriotes Congolais), joka oli Iturin konfliktissa yksi pääosapuolista. Lubanga oli syytettynä ensimmäisessä Kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) oikeuskäsittelyssä. ICC:n oikeusistunnossa Lubangaa syytettiin alle 15-vuotiaiden lapsisotilaiden käyttämisestä Itä-Kongossa vuosina 2002–2003, mutta ihmisoikeusjärjestöt ovat syyttäneet häntä myös etnisistä joukkomurhista, kidutuksista ja raiskauksista. Heinäkuussa 2012 ICC tuomitsi Lubangan 14 vuodeksi vankeuteen.
Iturin konflikti

Toisen Kongon sodan aikana Iturin maakunnan alueelle kehittyi Kongon sodasta erillinen etninen konflikti hemojen ja lendujen välillä. Konfliktin taustalla oli valtataistelu Iturin luonnonrikkauksien hallinnasta. Tapahtumat konfliktin aikana olivat sekavia, koska alueella toimi useita sotilaallisia ryhmittymiä. Myös Ugandan ja Ruandan armeijat vaikuttivat alueella, ja sen lisäksi ne aseistivat ja tukivat useita alueen aseellisista ryhmittymistä.
Lubanga oli mukana perustamassa UPC:ta syyskuussa 2000, ja hän toimi sen jälkeen järjestön puheenjohtajana. Lubanga ja hänen tukijansa näkivät UPC:n jonkinlaista kattojärjestönä poliittissotilaalliselle liikkeelle, joka koostui valtaosaltaan hemoista. Aluksi Uganda tuki UPC:ta, ja Lubanga sai Ugandassa sotilaskoulutusta vuoden 2000 lopulla. UPC oli liittoutunut RCD-K/ML -nimisen (Rassemblement Congolais pour la Démocratie - Kisangani / Mouvement de Libération) järjestön kanssa ja Lubanga toimi liittouman "puolustusministerinä".
UPC ja myöhemmin FPLC rekrytoivat voimakkaasti lisää sotilaita joukkoihinsa, ja heidät koulutettiin harjoitusleireillä, joita UPC/FPLC:llä oli useita. Myös alle 15-vuotiaita lapsia värvättiin, vapaaehtoisina tai pakottamalla ja uhkailemalla. UPC:sta tuli yksi päätekijä hemojen ja lendujen välisessä konfliktissa.
Huhtikuussa 2002 UPC purki liittouman RCD-K/ML:n kanssa ja julistautui itsenäiseksi liikkeeksi. Elokuussa 2002 UPC miehitti Ugandan armeijan avustuksella Bunian, Iturin maakunnan pääkaupungin. Syyskuussa  2002 Lubanga nimesi UPC:n sotilaallisen siiven FPLC:ksi (Forces Patriotiques pour la Libération di Congo), jonka komentajana Lubanga toimi, samalla hän jatkoi myös UPC:n johdossa.  Loppuvuodesta UPC/FPLC sai haltuunsa Mongbwalun kultakaivokset, joka auttoi ryhmittymää taloudellisesti. UPC liittoutui Ruandan tukeman RCD-Goma -järjestön kanssa, jonka seurauksena Ugandan armeija alkoi tukea UPC:n kilpailijoita ja vastustajia. Maaliskuussa 2003 Ugandan armeija ja pääosin lendujen tukema FNI ajoivat UPC:n joukot pois Buniasta. Pian tämän jälkeen Ugandan armeija vetäytyi Iturin alueelta, mikä aiheutti alueella valtatyhjiön, jota Kongon demokraattisen tasavallan joukot eivät pystyneet täyttämään, ja taistelut eri joukkojen välillä kiihtyivät. YK:n turvallisuusneuvosto pyrki rauhoittamaan tilannetta päätöslauselmalla 1493, jossa alue asetetaan aseidenvientikieltoon, ja MONUC-joukkoja vahvistetaan ja siirretään myös Iturin alueelle.
Human Rights Watchin mukaan UPC on Lubangan johdolla syyllistynyt lapsisotilaiden värväysten lisäksi etnisiin joukkomurhiin, kidutuksiin ja raiskauksiin.
Thomas Lubanga pidätettiin maaliskuussa 2005 sen jälkeen kun UPC oli ollut osallisena levottomuuksiin, joissa yhdeksän YK:n MONUC-joukkojen rauhanturvaajaa kuoli.
Oikeudenkäynti

ICC julisti Lubangan pidätysmääräyksen 17. maaliskuuta 2006. Samana päivänä Lubanga siirrettiin Haagiin, jossa hän on ollut siitä lähtien vangittuna. Häntä syytettiin alle 15-vuotiaiden värväämisestä, aseistamisesta ja kouluttamisesta lapsisotilaiksi. Oikeuskäsittely alkoi 26. tammikuuta 2009. Maaliskuussa 2012 Lubanga tuomittiin sotarikoksista, joista rangaistuksena voi olla elinkautinen vankeus, mikäli tuomiosta ei valiteta kuukauden sisällä. Rangaistuksesta päätettiin käsittelyssä, joka alkoi kesäkuun puolivälissä 2012. Heinäkuussa 2012 Lubanga tuomittiin 14 vuoden vankeusrangaistukseen. Rangaistus on ensimmäinen, jonka Haagin kansainvälinen rikostuomioistuin on määrännyt kymmenvuotisen olemassaolonsa aikana.
Stålarminkatu

Stålarminkatu (ruots. Stålarmsgatan) on yksi Turun keskustan pääkaduista, joka sijaitsee Martin, Itärannan ja Korppolaismäen kaupunginosissa. Stålarminkatu alkaa Martissa III kaupunginosan rajalta Betaniankadun ja Itäisen Pitkäkadun risteyksestä ja päättyy Korppolaismäessä Vähäheikkiläntien, Hirvensalon puistotien ja Kölikadun risteykseen.
Stålarminkadun alkuosa Betaniankadun ja Martinkadun välillä perustuu Bertel Jungin vuoden 1922 asemakaavaan, joka poikkesi aiemmasta ruutukaavasta. Stålarminkadun keskiosa Martinkadun ja Wärtsilänpolun välillä perustuu C. L. Engelin vuoden 1827 ruutuasemakaavaan. Kadun loppuosa perustuu Hirvensaloon johtaneeseen vanhaan maantiehen, jota ennen asemakaavoitusta kutsuttiin Hirvensalontieksi.
Stålarminkadulla oli raitiotie vuodesta 1956 vuoteen 1972 saakka. Korppolaismäessä linjan 2 kääntösilmukan vanhan sijainnin voi edelleen erottaa Stålarminkadun viereisessä Stålarminpuistossa.
Stålarminkatu on osa yhdystietä 1821, joka johtaa Kupittaalta Kakskertaan.
Nimi

Katu on nimetty Arvid Stålarmin mukaan, joka toimi Suomen käskynhaltijana vuosina 1597–1602. Nimi kuuluu nuijasodasta ja Vaasa-kuninkaiden ajasta muodostettuun nimiryhmään, joka sijoittuu sekä IV että V kaupunginosiin.
Vuonna 1940 Turun nimistötoimikunta ehdotti Stålarminkadun nimen muuttamista Hirvensalonkaduksi (ruots. Hirvensalogatan), koska kadun nimi tuottaa suomenkieliselle väestölle ääntämis- ja kirjoitusvaikeuksia. Ehdotus aiheutti vastustusta ja julkista keskustelua, eikä muutosta enää myöhemmin edistetty.
Vuoteen 1890 saakka katu esiintyi eri suunnitelmissa nimellä Ylinen Korppolaistenkatu (ruots. Korpolais öfre Gatan). Vuosina 1890–1923 kadun nimi ruutukaava-alueella oli Työläiskatu (ruots. Arbetaregatan). Nimellä viitattiin mitä ilmeisimmin alueella toimineen telakka- ja konepajateollisuuden työläisiin, jotka käyttivät katuja työmatkoihinsa.
Poikkikadut

Betaniankatu / Itäinen Pitkäkatu (lounaaseen)
Kuninkaankartanonkatu
Martinkatu
Tiilentekijänkatu
Tervahovinkatu
Illenkatu
Nokiankatu
Merimiehenkatu (pohjoiseen) / Daniel Hjortinkatu (etelään)
Purserinpolku (puistokäytävä)
Jungmanninkatu (pohjoiseen) / Perämiehenkatu (etelään)
Ankkuripolku & Ankkurikatu
Wärtsilänpolku (puistokäytävä)
Unioninkatu
Melojanpolku (puistokäytävä)
Vanha Hirvensalontie
Kölikatu (länteen) / Vähäheikkiläntie (itään)
James Kyson Lee

| James Kyson Lee |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1975 (ikä 49) Soul, Etelä-Korea
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Merkittävät roolit:  Ando Masahashi (Heroes)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
James Kyson Lee (kor. 이재혁, Lee Jae Hyuk, s. 13. joulukuuta 1975 Soul, Etelä-Korea) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Ando Masahashina Heroes-televisiosarjassa.
Lee muutti perheineen New York Cityyn 10-vuotiaana. Hän valmistui Bronx High School of Sciencestä ja opiskeli viestintää Bostonin yliopistossa ja New England Institute of the Artsissa.
Kokeiltuaan improvisaatioteatteria hän innostui näyttelemisestä ja muutti Los Angelesiin, missä hän ryhtyi harjoittelemaan musiikkia, tanssia ja näyttelemistä.
Lee on näytellyt vierasnäyttelijänä televisiosarjoissa kuten C.S.I., Las Vegas ja West Wing.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Kyson Lee Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Martin E. Ford

Martin E. Ford on yhdysvaltalainen motivaatioteoreetikko. Hän edustaa alan uusinta näkemystä, joka perustuu kognitiiviseen psykologiaan. Kuitenkin se ottaa huomioon toimintaa virittävät tunteet. Motivaatio koostuu hänen mukaansa kolmesta osatekijästä: toiminnan tavoitteesta, selviytymisodotuksista ja tunnelatauksesta. Kaikkien kolmen osatekijän on vaikutettava, jotta motivaatio toimisi parhaiten. Fordin mallin mukaan motivaatio muodostuu vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa.
Toiminnan tavoitteet: Motivoitu toiminta vaatii tavoitteen, johon yksilö pyrkii; tavoite antaa toiminnalle suunnan ja sisällön.
Selviytymisodotukset: Yksilön on uskottava, että hän pystyy saavuttamaan asettamansa päämäärän, ja että ympäristö tarjoaa tähän hyvät mahdollisuudet.
Tunteet: Tunteet antavat yksilölle voimaa ponnistella kohti tavoitetta, vaikuttavat tiedonkäsittelyyn ja antavat tietoa toiminnan etenemisestä. Tunteet syntyvät vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa.
Kirjallisuutta

Ford, M. Motivating humans. Sage 1992.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat 2  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Ion

Ion voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Ion, Ksuthoksen ja Kreusan poika kreikkalaisessa mytologiassa
Ion, Euripideen näytelmä
Ion, Platonin dialogi
Ion, efesoslainen rapsodi, joka esiintyy Platonin dialogissa
Ion Khioslainen (400-luku eaa.), tragediakirjailija
Ion, romanialainen etunimi
Ion Druță, moldovalainen kirjailija
Ion Luchianov, moldovalainen estejuoksija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Euroopan yli miljoonan asukkaan kaupungeista kuntien väkiluvun mukaan

Tämä on luettelo Euroopan suurimmista kaupungeista.Sijoitukset perustuvat kaupunkien hallinnollisten rajojen sisällä oleviin väestömääriin, toisin kuin kaupunkialueisiin tai metropolialueisiin, joilla on välttämättä suurempi väestö.Istanbul on rajakaupunki - osaksi Eurooppaa ja osaksi Aasiaa.
Istanbul on rajakaupunki - osaksi Eurooppaa ja osaksi Aasiaa.
Lihavoitu edustaa maan suurinta kaupunkia, kursivoitu pääkaupunkia.
Näkymä Moskovasta
Lontoon ydinkeskustaa
Suomesta katsoen lähin miljoonakaupunki on Pietari
Rakennuksia Berliinissä
Kiova Dneprin rannalla