stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Disaster Date

Disaster Date on yhdysvaltalainen televisio-ohjelma, jota esitetään MTV-kanavalla. Ohjelmassa kuvataan piilokameralla ihmisiä, jotka saapuvat sokkotreffeille tietämättä vastakkaisen osapuolen olevan todellisuudessa näyttelijä. Heidät palkitaan sen mukaan, kuinka pitkään he kestävät sietämätöntä ihmistä esittävän näyttelijän oikkuja ja pilkkaa. Täydestä tunnista saa palkkioksi 60 dollaria. Ohjelma kestää noin puoli tuntia. Yhdessä jaksossa esitellään yleensä noin kolme miestä tai naista.
Dean Andrews

Dean Andrews (s. 1963 Rotherham) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten DC Ray Carlingin roolista televisiosarjassa Life on Mars ja hän jatkoi samassa roolissa myös spin-off-sarjassa Ashes to Ashes. Andrews on myös esiintynyt esimerkiksi televisiosarjoissa Viimeinen tango Halifaxissa ja Being Eileen.
Aiheesta muualla

Dean Andrews Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dealey-luokka

| Dealey-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 314 t 1 877 t (kuormattu)
Pituus:  93,9 m (vesiraja) 96,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,2 m
Syväys:  3,6 m
Koneteho:  20 000 shp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  173
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 3"/50 tykkiä 1 × Weapon Alfa -sukellusveneentorjuntajärjestelmä
Dealey-luokka oli Yhdysvaltain laivaston 13 saattuehävittäjän muododostama alusluokka. Ne olivat ensimmäisiä toisen maailmansodan jälkeen laivastolle valmistettuja saattuehävittäjiä. Ne olivat hieman nopeampia ja suurempia kuin sodan aikaiset saattuehävittäjät ja varustettu kaksiputkisin kolmen tuuman tykkitornein, sukellusveneentorjuntaraketein, syvyyspommikiskoin ja kuudella syvyyspomminheittimellä. Modernisoitaessa aluksilta poistettiin sukellusveneentorjuntaraketit ja syvyyspommit, jotka korvattiin ydinkärjin varustetuin sukellusveneentorjuntaheittein ja maaliin hakeutuvilla torpedoilla.
Alukset poistettiin palveluksesta 1972-1973 Knox-luokan aloittaessa palveluksensa. Osa myytiin ulkomaille ja loput romutettiin.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Dealey | Bath Iron Works, Bath, Maine | 15. lokakuuta 1952 | 8. marraskuuta 1953 | 8. kesäkuuta 1954 | Uruguaylle 1972 nimellä ROU 18 De Julio |
| USS Cromwell | Bath Iron Works | 3. elokuuta 1953 | 4. kesäkuuta 1954 | 24. marraskuuta 1954 | alusluettelosta 1. heinäkuuta 1972 |
| USS Hammerberg | Bath Iron Works | 12. marraskuuta 1953 | 20. elokuuta 1954 | 28. helmikuuta 1955 | alusluettelosta 31. tammikuuta 1974 |
| USS Courtney | Defoe, Bay City | 2. syyskuuta 1954 | 2. marraskuuta 1955 | 31. elokuuta 1956 | alusluettelosta 14. joulukuuta 1973 |
| USS Lester | Defoe, Bay City | 2. syyskuuta 1954 | 5. tammikuuta 1956 | 16. kesäkuuta 1957 | alusluettelosta 31. tammikuuta 1974 |
| USS Evans | Puget Sound Navy Yard | 19. syyskuuta 1955 | 14. syyskuuta 1956 | 14. kesäkuuta 1957 | alusluettelosta 3. joulukuuta 1973 myyty romutettavaksi 1975 |
| USS Bridget | Puget Sound Navy Yard | 19. syyskuuta 1955 | 24. huhtikuuta 1956 | 24. lokakuuta 1957 | alusluettelosta 12. marraskuuta 1973 myyty romutettavaksi 1975 |
| USS Bauer | Bethlehem, San Francisco | 1. joulukuuta 1956 | 4. kesäkuuta 1957 | 22. marraskuuta 1957 | alusluettelosta 3. joulukuuta 1973 myyty romutettavaksi 1975 |
| USS Hooper | Bethlehem | 4. tammikuuta 1956 | 1. elokuuta 1957 | 16. huhtikuuta 1958 | alusluettelosta 6. heinäkuuta 1973 |
| USS John Willis | New York Shipbuilding | 5. heinäkuuta 1955 | 4. helmikuuta 1956 | 21. helmikuuta 1957 | alusluettelosta 14. heinäkuuta 1972 |
| USS Van Voorhis | New York Shipbuilding | 29. elokuuta 1955 | 28. heinäkuuta 1956 | 15. huhtikuuta 1957 | alusluettelosta 1. heinäkuuta 1972 |
| USS Hartley | New York Shipbuilding | 31. lokakuuta 1955 | 26. tammikuuta 1957 | 30. heinäkuuta 1957 | Kolumbialle 1972 Boyaca |
| USS Joseph K. Taussig | New York Shipbuilding | 31. tmamikuuta 1956 | 9. maaliskuuta 1957 | 10. syyskuuta 1957 | alusluettelosta 1. heinäkuuta 1972 |
Daylight (kappale)

| ”Daylight” Maroon 5 |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Overexposed
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 8. marraskuuta 2012
 Tekijä(t): Adam Levine, Max Martin, Sam Martin, Mason Levy
 Tuottaja(t): Levine, MdL, Max Martin
 Tyylilaji: pop, soft rock
 Kesto: 03.46
 Levy-yhtiö: A&M Octone Records
Maroon 5:n muut singlet
| ”One More Night” 2012 | ”Daylight” 2012 | ”Love Somebody” 2013 |
Daylight on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen neljänneltä studioalbumilta Overexposed marraskuussa 2012.
Kappaleen on kirjoittanut Adam Levine, Max Martin, Sam Martin ja Mason Levy. Sen on tuottanut Levine, Martin ja MdL. ”Daylight” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 7.
Kappaleet > Digitaalinen lataus

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Daylight | Levine, Max Martin, Sam Martin, Levy | Levine, Max Martin, MdL | 3.46 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 3.46 |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Adam Levine – laulu
James Valentine – kitara, taustalaulu, koskettimet
Mickey Madden – basso
Matt Flynn – rummut
PJ Morton – koskettimet
DocBook

DocBook on teknisen dokumentaation tekemiseen kehitetty merkintäkieli, jonka nykyinen versio on kehitetty XML:n pohjalta. DocBookin etuna on, että se sallii käyttäjänsä luoda dokumentaation esitysneutraalissa muodossa, jonka pohjalta voi automatisoidusti luoda HTML- tai PDF-dokumentteja sekä man-sivuja.
DocBookia on sen XML-pohjaisuuden vuoksi lähes mahdotonta kirjoittaa käsin. Yleensä sitä käytetään jonkinlaisena välitiedostomuotona muunnettaessa rakenteisia dokumentteja.
DocBookin kehitys alkoi 1991 Usenet-keskusteluissa. Mukaan tulivat HAL Computer Systems ja O'Reilly & Associates, jotka myöhemmin perustivat oman komiteansa sitä kehittämään (Davenport Group). Vuonna 1998 kehitys siirtyi SGML Open -konsortiolle, josta tuli myöhemmin OASIS (Organization for the Advancement of Structured Information Standards).
Esimerkki

<?xml version="1.0" encoding="UTF-8"?>
 <book xml:id="simple_book" xmlns="http://docbook.org/ns/docbook" version="5.0">
   <title>Very simple book</title>
   <chapter xml:id="chapter_1">
     <title>Chapter 1</title>
     <para>Hello world!</para>
     <para>I hope that your day is proceeding <emphasis>splendidly</emphasis>!</para>
   </chapter>
   <chapter xml:id="chapter_2">
     <title>Chapter 2</title>
     <para>Hello again, world!</para>
   </chapter>
 </book>
Kritiikki

OpenBSDn mandocin kehittäjä Ingo Schwarze yritti kirjoittaa Unixin manuaalisivuille muunninta DocBook-muodosta. Schwarzen mukaan DocBook on turvonnut, redundantti ja epätäydellinen samaan aikaan, eikä sitä pitäisi käyttää mihinkään. BSD:n manuaalisivuilla käytettävään mdoc-muotoon verrattuna DocBookin spesifikaatio on viisi kertaa pitempi, suuri osa sen elementeistä on tarpeettomia ja vain haittaavat luettavuutta ja lisäävät moniselitteisyyttä. Spesifikaatio on monissa kohdissa epämääräisesti määritelty. Lähes kaikki voidaan ilmaista usealla eri tavalla, mikä tekee kielestä vaikeamman oppia ja lukea ja tuloksesta epäyhtenäisemmän. Silti DocBook ei pystyi ilmaisemaan kaikkia manuaalisivujen piirteitä.
Aiheesta muualla

DocBookin viralliset sivut, sisältävät tietoa ja tutoriaaleja DocBookista
Deaf School

Deaf School Lontoossa vuonna 2011
Deaf School oli 1970-luvulla Liverpoolissa toiminut brittiläinen yhtye, jonka tyylissä oli piirteitä pub rockista, punkista ja taiderockista.
Deaf School julkaisi viimeisen studioalbuminsa vuonna 1978. Se on sen jälkeen palaillut satunnaisesti yhteen esiintymään. Vuonna 1988 ilmestyi livelevy 2nd Coming: Liverpool '88 ja vuonna 2003 kokoelma What a Way to End It All: The Anthology.
Deaf Schoolin laulajana toimi Bette Bright (oikealta nimeltään Anne Martin), joka lähti yhtyeen hajoamisen jälkeen soolouralle.
Studioalbumit

2nd Honeymoon (1976)
Don't Stop the World (1977)
English Boys/Working Girls (1978)
Enrico & Bette xx (2011)
Launderette (2015)
Let's Do This Again Next Week (2017)
Aiheesta muualla

Viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Daft Punk

| Daft Punk |
| --- | --- |
 Daft Punk vuonna 2010. Thomas Bangalter (vas.), Guy-Manuel de Homem-Christo (oik.).
Tiedot
Toiminnassa:  1993–2021
Tyylilaji:  french house, funky house, house, progressiivinen house, synthwave, funk, electronic rock, electronica
Kotipaikka:   Pariisi, Ranska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Thomas Bangalter, syntetisaattori, bassokitara, sähkökitara, tuottaja, DJ   Guy-Manuel de Homem-Christo, rummut,  tuottaja, DJ  
Levy-yhtiö:  Daft Life Limited, 2013–   Columbia Records, 2013–   Sony Music Entertainment, 2013–   EMI, 1997–2013   Soma Records, 1998–   Virgin Records, 1996–2013   Walt Disney Records, 2010–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daft Punk oli ranskalainen elektronista musiikkia soittava Grammy-palkittu kaksikko. Yhtyeen lanseeraamaa tyylilajia on kutsuttu muun muassa french houseksi.
Diskografia > Albumit

Homework (1996)
Discovery (2001)
Alive 1997 (live, 2001)
Daft Club (remix LP, 2003)
Human After All (2005)
Musique Vol. 1 1993-2005 (2006)
Alive 2007 (live, 2007)
TRON: Legacy (soundtrack, 2010)
TRON: Legacy R3CONF1GUR3D (2011)
Random Access Memories (2013)
Diskografia > Singlet

The New Wave/Alive/Assault (1993)
Da Funk/Musique (1996)
Burnin' (1997)
Revolution 909 (1997)
One More Time (2001)
Aerodynamic/Aerodynamite (2001)
Digital Love (2001)
Harder, Better, Faster, Stronger (2001)
Face to Face (2003)
Human After All (2005)
Robot Rock (2005)
Technologic (2005)
The Prime Time of Your Life (2006)
Harder, Better, Faster, Stronger (Live Version) (2007)
Derezzed (2010)
Get Lucky (feat. Pharrell Williams & Nile Rodgers) (2013)
Diskografia > DVD/VHS

D.A.F.T. - A Story about Dogs, Androids, Firemen and Tomatoes (1999)
Interstella 5555: The 5tory of the 5ecret 5tar 5ystem (2003)
Daft Punk's Electroma (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Daft Punkin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Daft Punk Last.fm:ssä (englanniksi)
Japanissa tehty yhtyeen haastattelu (englanniksi) - (Osa 1) (Osa 2)
Daft Punk Sydneyssä joulukuussa 2007.
Daft Punk Wireless Festivaleilla vuonna 2007.
Daft Punk Coachella Festivaleilla vuonna 2006
Dik Browne

Richard Arthur Allan "Dik" Browne (11. elokuuta 1917 New York, New York, Yhdysvallat – 4. kesäkuuta 1989 Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Hänen tunnetuin sarjansa on Harald Hirmuinen (engl. Hägar the Horrible), jonka piirtämisen hän aloitti vuonna 1973. Browne piirsi myös Mort Walkerin käsikirjoittamaa sarjakuvaa Pirkko ja Pentti (Hi and Lois), jonka hahmot esiintyivät ensimmäisen kerran Walkerin Masi-sarjakuvassa (Beetle Bailey). Browne kuoli vuonna 1989 ollessaan 71-vuotias. 
Brownen kuoleman jälkeen hänen poikansa jatkoivat sarjakuvien tekemistä. Chris Browne jatkoi Harald Hirmuisen piirtämistä ja Pirkkoa ja Penttiä alkoi piirtää Chance Browne.
Aiheesta muualla

Dik Browne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dark Seed

| Dark Seed |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Cyberdreams
Julkaisija:  Cyberdreams
Suunnittelija:  Michael Cranford ja Mike Dawson (käännä suomeksi)
Julkaistu:  1992
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 6 
Alusta:  Amiga, Amiga CD32, DOS, Macintosh, PlayStation, Sega Saturn
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Dark Seed (kirjoitettu myös muodossa Darkseed) on Cyberdreamsin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1992 Amigalle ja DOSille sekä seuraavina vuosina Macintoshille ja Amiga CD32:lle. Pelistä on käännökset myös PlayStationille ja Sega Saturnille, jotka on julkaistu vain Japanissa.
Peli perustuu H.R. Gigerin töihin. Gigerin työt yhdistävät painajaismaisia biologisia tuotoksia synkkään mekaaniseen kuvaukseen joissa on muita häiritseviä teemoja.
Pelille on julkaistu myös seuraaja Dark Seed II vuonna 1995.
Pelin sanotaan kuuluvan Alone in the Dark -sarjan ohella tietokonepelien ensimmäiseen aaltoon, joka yritti yhdistää kauhuelementtejä interaktiivisuuteen.
Pelaaminen

Pelin päähenkilö on Mike Dawson, joka löytää portaalin rinnakkaisulottuvuuteen "pimeään maailmaan" (engl. Dark World). Pimeä maailma perustuu Gigerin taiteelle ja on kuin negaatiivinen kuva meidän maailmastamme, joka on "normaali maailma".
Pimeän maailman hahmot eivät ole välttämättä pahoja, mutta heidät on ottanut valtaansa muukalaiset nimeltä Ancients (muinaiset). Muinaiset yrittävät imeä elinvoimaa normaalista maailmasta, mutta eivät voi itse siirtyä ulottuvuuksien välillä. Päähenkilö Dawson pystyy kulkemaan maailmojen välillä peilien kautta. Asioiden tekeminen toisessa maailmassa aiheuttaa jotain muuta rinnakkaisessa maailmassa.
Pelissä on aikaraja, jonka sisällä peli on läpäistävä tai peli päättyy.
Kehitys

Pelin kehittäneeseen Cyberdreamsiin kuului alkuvaiheessa vain yhtiön johtaja Patrick Ketchum ja ohjelmoija John Krause, jotka työskentelivät Patrickin kodissa. Mike Dawson liittyi haastattelun jälkeen mukaan suunnittelijana, tuottajana ja käsikirjoittajana.
Dawson käytti omaa nimeään päähenkilölle väliaikaisesti ja sisäpiirin vitsinä, mutta hänen pomonsa nähdessään sen hän vaati sen säilyttämistä.
Dawson on myös digitoitu päähenkilön spriteiksi.
Jälkikäteen hän muuttaisi pelissä asioita, joiden ohittaminen voi jättää pelin mahdottomaksi läpäistä eikä tämä ole pelaajalle selkeää.
Vastaanotto

Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 78%. Peli sai moitteita väripaletin käytöstä, joka sai sen näyttämään tylsältä, sekä digitoidun päähahmon rajatun animoinnin. Käyttöliittymä ja efektit saivat kehuja.
Peli on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 72%. Tiettyyn tapahtuma-aikaan sidonnaiset pulmat saivat moitteita. Pelin kontrollit ja grafiikat saivat kehuja.
Aiheesta muualla

Dark Seed MobyGamesissa (englanniksi)
Dark Seed Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Dark Seed (CD32) Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Eagle Farm

Eagle Farm on kaupunginosa Brisbanessa, Queenslandin osavaltiossa Australiassa. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä kaupungin keskustasta.
Alkuperäinen Eagle Farmin rautatieasema.
Eagle Farm on lähinnä teollisuusaluetta . Vuoden 2001 väestönlaskennan aikaan siellä ja viereisessä Pinkenbassa oli yhteensä 354 asukasta. Kaupunginosassa sijaitsee Brisbanen lentoasema. Lisäksi siellä oli aiemmin Eagle Farmin rautatieasema.
Dresden (täsmennyssivu)

Dresden voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Dresden, kaupunki Saksassa
Dresdenin hallintopiiri
Muita paikkakuntia

Dresden, kylä Ontariossa, Kanadassa
Dresden, kylä Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kaupunki Mainen osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kylä Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kylä Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kylä Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kylä Washingtonin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Dresden, kylä Yatesin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Muita merkityksiä

Dresden, saksalainen elokuva vuodelta 2006
Dresden-luokka, Saksan keisarikunnan laivaston kevyt risteilijäluokka ensimmäisessä maailmansodassa
SMS Dresden (1907), Saksan keisarikunnan laivaston Dresden-luokan risteilijä
Dresdenin lentoasema, kansainvälinen lentoasema Dresdenissä, Saksassa.
Dennis Vaske

| Dennis Vaske> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. lokakuuta 1967 (ikä 56) Rockford, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–1999
Seurat:  New York Islanders (NHL) Capital District Islanders (AHL) Boston Bruins (NHL) Providence Bruins (AHL)
NHL-varaus:  38. varaus, 1986 New York Islanders
Dennis Vaske (s. 11. lokakuuta 1967 Rockford, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana.
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Vaske pelasi vuodet 1984–1986 Armstrong High Schoolin jääkiekkojoukkueessa  ja vuodet 1986–1990 University of Minnesota Duluthin jääkiekkojoukkueessa. New York Islanders varasi hänet NHL:ään numerolla 38 varaustilaisuuden 1986 toisella kierroksella, ja hän aloitti ammattilaisuransa neljä vuotta myöhemmin.
Puolustavan puolustajan roolissa pelannut Vaske pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 1990–1991, mutta suurin osa kaudesta kului kuitenkin AHL:n Capital District Islandersissa, New York Islandersin silloisessa farmijoukkueessa. Myös seuraavat kaksi runkosarjakautta hän pelasi osaksi AHL:ssä ja osaksi NHL:ssä. NHL:n pudotuspeleissä 1993 Vaske pelasi joukkueensa kaikissa 18:ssa ottelussa ja oli osaltaan auttamassa joukkuettaan etenemään konferenssifinaaleihin. Hän antoi pudotuspeleissä kuusi maalisyöttöä.
Vaske pelasi kaudet 1993–1994 ja 1994–1995 kokonaan NHL:ssä. Hän saavutti molempina kausina, kuten myös aiemmilla kolmella, positiivisen plusmiinuslukeman, ensiksi mainitulla NHL-uransa parhaan lukeman +21, joka oli tuolla kaudella hänen joukkueensa kolmanneksi paras. Hän teki tuolla kaudella myös NHL-uransa piste-ennätyksen, 13 tehopistettä, kaksi maalia ja 11 syöttöpistettä, 65:ssä runkosarjaottelussa. Työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995, jolla hän pelasi 24 ottelua vähemmän, hän teki 12 tehopistettä, maalin ja 11 syöttöpistettä.
Kaudesta 1995–1996 alkaen Vasken uraa alkoivat haitata toistuvat aivotärähdykset. Hän sai ensimmäisen aivotärähdyksensä 22. marraskuuta 1995 pelatussa ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan, kun Eric Lacroix oli taklannut häntä takaapäin, ja oli sivussa koko loppukauden ehdittyään pelata vain 19 ottelua. Hän sai toisen aivotärähdyksensä kaudella 1996–1997, jolla hän pystyi pelaamaan 17 ottelua, ja kolmannen kaudella 1997–1998, jolla hän pelasi 19 ottelua.
Vaske jatkoi uraansa vielä kauden 1998–1999. Hän teki ennen kauden alkua vapaana pelaajana sopimuksen NHL-seura Boston Bruinsin kanssa, jota hän edusti kolmessa ottelussa. Suurimman osan kaudesta, 43 runkosarja- ja 19 pudotuspeliottelua, hän pelasi Bostonin farmijoukkueessa Providence Bruinsissa AHL:ssä, jossa hän oli voittamassa kauden päätteeksi Calder Cupia eli AHL:n mestaruutta.
Vaske pelasi yhdeksän kautta kattaneella NHL-urallaan yhteensä 235 runkosarjaottelua, joissa hän teki 46 tehopistettä, viisi maalia ja 41 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluja hän pelasi 22, joissa hän teki seitsemän tehopistettä, kaikki maalisyöttöjä.
Vaske pelasi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa yksissä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1992. Hän pelasi noissa kisoissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Dodë Gjergji

Dodë Gjergji
Dodë Gjergji (s. 16. tammikuuta 1963) on kosovolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Skopje-Prizrenin hiippakuntaan 15. elokuuta 1989 ja nimitettiin Albanian Sapën apostoliseksi hallitsijaksi 5. helmikuuta 2000. Gjergji sai 23. marraskuuta 2005 nimityksen Sapën hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi sitten 1940-luvun. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. tammikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi John Bulaitis, jota avustivat Angelo Massafra ja Marko Sopi.
12. joulukuuta 2006 Gjergjin seuraajaksi Sapën hiippakunnassa nimitettiin Lucjan Avgustini, kun Gjergji itse siirtyi Kosovon Prizrenin apostoliseksi hallitsijaksi.
Daydreams for Adults

| Daydreams for Adults Amazing Tails |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2008
 Tyylilaji: hardcore punk
 Levy-yhtiö: SP-Records
Amazing Tailsin muut julkaisut
| Happy Hour Unhappy Days 1991 | Daydreams for Adults 2008 | Early Days 1989 2008 |
Daydreams for Adults on oululaisen Amazing Tails -yhtyeen toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi. Se äänitettiin tammikuussa 1994, mutta julkaistiin vasta syyskuussa 2008.
Kappaleet

Forbidden
Evening of Pleasure
The Days of Luxury
Smiling
ZN
Porn
Keeps Growing Like a Tumor
Like a Tiny Sigh
Alice We’ve Got Everything
Sentimental
Watchtower
When the King Came to Las Vegas
On Transformed Ground
It's Jesse Again
Next Stop Jonestown
Menticide
Octopus
Phantasmagoria
Last Decade
The Days of Luxury
Sinland
He's a Whore (Cheap Trick -cover)
Kokoonpano

Janne Törmikoski – laulu, kitara
Jukka Kyrö – kitara
Pentti Kaulanen – bassokitara
Pentti Ruotsi – laulu, rummut, huuliharppu
+
Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
Aiheesta muualla

Daydreams for Adults discogs.com -sivustolla
Dresdenin lentoasema

Dresdenin lentoasema (IATA: DRS, ICAO: EDDC) on kansainvälinen lentoasema Dresdenissä, Saksassa. Se sijaitsee Klotzschen kaupunginosassa noin yhdeksän kilometriä pohjoiseen Dresdenin keskustasta.
Dresdenin lentoaseman yhteydessä on myös EADSin Elbe Flugzeugwerke -lentokonetehdas. Lufthansan tytäryhtiö Lufthansa Airport Services Dresden GmbH tuottaa aseman matkustajapalvelut.
Historia

Dresdenissä oli aiemmin lentoasema Kaditzin kaupunginosassa. Lentoasema jäi pieneksi 1920-luvulla, minkä jälkeen lentoliikenteessä alettiin käyttää vanhaa ratsuväen koulutusaluetta Helleraun kaupunginosassa. Kymmenessä vuodessa sekin alue osoittautui liian pieneksi. Marraskuussa 1934 päätettiin rakentaa uusi lentoasema Klotzscheen. Neljä kuukautta myöhemmin rakennustyöt alkoivat, ja ensimmäinen lentokone nousi ja laskeutui asemalle 11. heinäkuuta 1935.
Luftwaffe otti aseman hallintaansa heinäkuussa 1937. Alueelle oli jo aiemmin rakennettu ilmasodankäynnin harjoittelukeskus. Siviilikoneet käyttivät asemaa kuitenkin myös tämän jälkeen, mutta siviililiikenne loppui käytännössä, kun toinen maailmansota syttyi. Strategisesti merkittävä lentoasema ei kärsinyt sodan aikana pommituksista. Wehrmachtin joukot pyrkivät tuhoamaan aseman, kun ne joutuivat perääntymään huhtikuussa 1945. Saksalaiset työntekijät pystyivät estämään koko aseman räjäyttämisen, ja armeija jätti sen lopullisesti 7. toukokuuta. Sodan jälkeen neuvostoarmeija käytti asemaa harjoittelukenttänä kymmenen vuoden ajan, kunnes se palasi jälleen siviililiikenteen käyttöön. Lentoasemaa nykyaikaistettiin ja laajennettiin vuosina 1955–1957. Säännöllinen reittiliikennöinti alkoi Itä-Saksassa helmikuussa 1956. Unkarilainen Malév aloitti uudelleen ulkomaanliikenteen Dresdeniin toukokuussa 1959, kun se lensi kaupungista Budapestiin.
Lokakuusta 1963 lentoasema oli myös Itä-Saksan kansanarmeijan käytössä. Itä-Saksan sisäinen liikenne oli osoittautunut taloudellisesti kannattamattomaksi, minkä seurauksena liikenne lakkauatettiin huhtikuussa 1980. Ulkomaanliikenne jatkui kuitenkin myös Dresdenistäkin, ja siihen lisättiin myös uusia kohteita. Kansanarmeija uudisti 1988–1989 aseman kiitotiet, ja samaan aikaan lentoyhtiö Interflug hankki terminaalirakennuksen omistukseensa. Rakennus uusittiin, ja parannettu terminaali otettiin käyttöön keväällä 1989.
Saksojen yhdistymisen jälkeen lentoaseman merkitys kasvoi nopeasti. Flughafen Dresden GmbH -yhtiö perustettiin lokakuussa 1990. Samaan aikaan kotimaanliikenne käynnistyi uudelleen, ja uusia reittejä avautui länsimaailmaan. Matkustajamäärä kasvoi vuodesta 1990 vuoteen 1994 seitsenkertaiseksi. Vuonna 1992 lentoaseman kautta kulki ensimmäisen kerran miljoona matkustajaa, ja vuonna 1997 matkustajia oli jo yli 1,7 miljoonaa.
Matkustaja- ja rahtiliikenteen kasvamisen takia lentoaseman tiloja jouduttiin uudistamaan. Vanhan terminaalin viereen rakennettiin uusi terminaali vuonna 1992, ja sitä laajennettiin vielä vuonna 1995. Seuraavana vuonna aseman tekniikkaa päivitettiin nykyaikaisemmiksi, ja uusi rahtikeskus avattiin. Vuonna 1997 päätettiin, että vanha lentokonehalli (Hall 219) rakennettaisiin uudelleen terminaalirakennukseksi. Moderni terminaali avattiin 8. maaliskuuta 2001.