stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amélie Mauresmo
Elämäkerta

Mauresmo syntyi Saint-Germain-en-Layessä Pariisin lähialueella. Hän innostui tenniksestä nelivuotiaana, nähtyään Yannick Noahin voittavan vuoden 1983 Ranskan avoimet.
1996 hän voitti sekä Ranskan avointen että Wimbledonin juniorisarjat. Tuona vuonna hänet myös nimettiin ITF:n junioreiden maailmanmestariksi. 1999 sijoittamaton Mauresmo ylsi Australian avointen loppuotteluun, matkalla kukistaen muun muassa maailman ykkösen Lindsay Davenportin, mutta taipui finaalissa kakkoseksi rankatulle Martina Hingisille. Hänestä tuli toinen Australiassa finaaliin asti mennyt (Mary Pierce voitti vuonna 1995) ja vasta kolmas Open-turnausten aikakaudella Grand Slamin finaaliin yltänyt ranskatar.
Juuri vuoden 1999 Australian avointen semifinaaliyllätyksen jälkeen Mauresmo ilmoitti julkisesti lesboudestaan. Toisin kuin vastaavassa tilanteessa olleet Billie Jean King ja Martina Navrátilová, ulostulo ei vaikuttanut Mauresmon yleisönsuosioon tai sponsorisopimuksiin.
Vuonna 2003 Mauresmo oli voittamassa Ranskalle Fed Cupia. Hän on eniten Fed Cupin kaksinpelejä voittanut ranskalainen. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Ateenan olympiakisoissa. Finaalissa hän hävisi Belgian Justine Henin-Hardennelle. Syyskuun kolmantena 2004 Mauresmosta tuli ensimmäinen maailman ykköseksi noussut ranskalaisnainen. Mauresmo on yksi harvoista pelaajista, joka on noussut rankingykköseksi voittamatta siihen mennessä Grand Slam -turnausta. Muita ovat olleet Kim Clijsters, joka nousi ykköseksi 2003, kaksi vuotta ennen ensimmäistä Grand Slam -voittoaan sekä Ivan Lendl, joka nousi ykköseksi 1983.
Vuoden 2005 WTA-mestaruusturnauksessa Mauresmo nappasi yhden uransa hienoimmista voitoista. Tultuaan alkulohkossa toiseksi hän kukisti välierässä Marija Šarapovan 7–6, 6–3 ja finaalissa maannaisensa Mary Piercen 5–7, 7–6, 6–4.
Mauresmo lopetti uransa vuonna 2009. Uransa loppupuolella hän kärsi loukkaantumisista.
Elokuussa 2015 Mauresmo synnytti poikavauvan.
Turnausvoitot (27) > Kaksinpelit (25)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Pvm | Turnaus | Kenttä | Vastustaja | Tulos |
| 1. | 18. lokakuuta 1999 | Bratislava, Slovakia | Kova | Kim Clijsters, Belgia | 6–3 6–3 |
| 2. | 11. tammikuuta 2000 | Sydney, Australia | Kova | Lindsay Davenport, USA | 7–6 6–4 |
| 3. | 5. helmikuuta 2001 | Pariisi, Ranska | Kova | Anke Huber, Saksa | 7–6 6–1 |
| 4. | 12. helmikuuta 2001 | Nizza, Ranska | Matto | Magdalena Maleeva, Bulgaria | 6–2 6–0 |
| 5. | 9. huhtikuuta 2001 | Amelia Island, USA | Massa | Amanda Coetzer, E-Afrikka | 6–4 7–5 |
| 6. | 7. toukokuuta 2001 | Berliini, Saksa | Massa | Jennifer Capriati, USA | 6–4 2–6 6–3 |
| 7. | 18. helmikuuta 2002 | Dubai, Arabiemir. | Kova | Sandrine Testud, Ranska | 6–4 7–6 |
| 8. | 12. elokuuta 2002 | Montreal, Kanada | Kova | Jennifer Capriati, USA | 6–4 6–1 |
| 9. | 28. huhtikuuta 2003 | Varsova, Puola | Massa | Venus Williams, USA | 6–7 6–0 3–0 luov. |
| 10. | 27. lokakuuta 2003 | Philadelphia, USA | Kova | Anastasija Myskina, Venäjä | 5–7 6–0 6–2 |
| 11. | 3. toukokuuta 2004 | Berliini, Saksa | Massa | Venus Williams, USA | luovutus |
| 12. | 10. toukokuuta, 2004 | Rooma, Italia | Massa | Jennifer Capriati, USA | 3–6 6–3 7–6 |
| 13. | 2. elokuuta 2004 | Montreal, Kanada | Kova | Jelena Lihovtseva, Venäjä | 6–1 6–0 |
| 14. | 18. lokakuuta 2004 | Linz, Itävalta | Kova | Jelena Bovina, Venäjä | 6–2 6–0 |
| 15. | 25. lokakuuta 2004 | Philadelphia, USA | Kova | Vera Zvonarjova, Venäjä | 3–6 6–2 6–2 |
| 16. | 14. helmikuuta 2005 | Antwerpen, Belgia | Kova | Venus Williams, USA | 4–6 7–5 6–4 |
| 17. | 9. toukokuuta 2005 | Rooma, Italia | Massa | Patty Schnyder, Sveitsi | 2–6 6–3 6–4 |
| 18. | 31. lokakuuta 2005 | Philadelphia, USA | Kova | Jelena Dementjeva, Venäjä | 7–5 2–6 7–5 |
| 19. | 13. marraskuuta 2005 | WTA:n mestaruusturnaus, Los Angeles, USA | Kova | Mary Pierce, Ranska | 5–7 7–6 6–4 |
| 20. | 28. tammikuuta 2006 | Australian avoimet, Melbourne | Matto | Justine Henin-Hardenne, Belgia | 6–1, 2–0 luov. |
| 21. | 12. helmikuuta 2006 | Pariisi, Ranska | Matto | Mary Pierce, Ranska | 6–1 7–62 |
| 22. | 19. helmikuuta 2006 | Antwerpen, Belgia | Matto | Kim Clijsters, Belgia | 3–6 6–3 6–3 |
| 23. | 8. heinäkuuta 2006 | Wimbledon, Lontoo, Englanti | Ruoho | Justine Henin-Hardenne, Belgia | 2–6 6–3 6–4 |
| 24. | 18. helmikuuta 2007 | Antwerpen, Belgia | Matto | Kim Clijsters, Belgia | 6–4 7–6 |
| 25. | 15. helmikuuta 2009 | Pariisi, Ranska | Kova | Jelena Dementjeva, Venäjä | 7–6(7) 2–6 6–4 |
Turnausvoitot (27) > Hävityt kaksinpelifinaalit (23)

| --- | --- |
 1998: Berliini (tappio Conchita Martínezille)  1999: Australian avoimet (tappio Martina Hingisille)  1999: Pariisi (tappio Serena Williamsille)  2000: Bol (tappio Tina Pisnikille)  2000: Rooma (tappio Monica Selesille)  2001: Rooma (tappio Jelena Dokićille)  2003: Pariisi (tappio Serena Williamsille)  2003: Rooma (tappio Kim Clijstersille)  2003: Moskova (tappio Anastasija Myskinalle)  2003: WTA:n mestaruusturnaus (tappio Kim Clijstersille)  2004: Sydney (tappio Justine Henin-Hardennelle)  2004: Amelia Island (tappio Lindsay Davenportille):  2004: Olympialaiset (tappio Justine Henin-Hardennelle)  2004: Filderstadt (tappio Lindsay Davenportille)  2005: Pariisi (tappio Dinara Safinalle)  2005: New Haven (tappio Lindsay Davenportille)  2005: Filderstadt (tappio Lindsay Davenportille)  2006: Doha (tappio Nadja Petrovalle)  2006: Peking (tappio Svetlana Kuznetsovalle)  2006: WTA:n mestaruusturnaus (tappio Justine Heninille)  2007: Dubai (tappio Justine Heninille)  2007: Strasbourg (tappio Anabel Medina Garriguesille)  2007: Eastbourne (tappio Justine Heninille)
Turnausvoitot (27) > Menestys kausittain

| Tournament | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | Uralla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian avoimet | - | - | - | 3. kierr. | finaali | 2. kierr. | 4. kierr. | puoliv. | - | puoliv. | puoliv. | voitto | 4. kierr. | 3. kierr. | 1 |
| Ranskan avoimet | 1. kierr. | 2. kierr. | 2. kierr. | 1. kierr. | 2. kierr. | 4. kierr. | 1. kierr. | 4. kierr. | puoliv. | puoliv. | 3. kierr. | 4. kierr. | 3. kierr. | 2. kierr. | 0 |
| Wimbledon | - | - | - | - | 2. kierr. | - | 1. kierr. | 3. kierr. | välierä | - | välierä | voitto | 4. kierr. | 3. kierr. | 1 |
| U.S. Open | - | - | - | 3. kierr. | 4. kierr. | - | puoliv. | välierä | puoliv. | puoliv. | puoliv. | välierä | - | 4. kierr. | 0 |
Turnausvoitot (27) > Nelinpelit (2)

2000: Linz (Chanda Rubinin parina)
2006: Eastbourne Svetlana Kuznetsovan parina)
Turnausvoitot (27) > Nelinpelit (2) > Nelinpelifinaalit

2005: Wimbledon (Svetlana Kuznetsovan parina)
Turnausvoitot (27) > Muut menestykset

Ranskan Fed Cup -joukkueessa 1998–1999 ja 2001–2005
Ranskan olympiajoukkueessa 2000 ja 2004
Autio maa

Autio maa (The Waste Land) on T. S. Eliotin tunnettu ja merkityksellinen modernistinen runo vuodelta 1922. Runossa on 434 riviä. Sen tunnettuja kohtia ovat "Huhtikuu on kuukausista julmin" (ensimmäinen rivi), "minä näytän sinulle ahdistuksen kourallisessa tomua" ja sanskritinkielinen viimeinen rivi "Shantih shantih shantih". Runon on julkaissut suomeksi vuonna 1949 Otava kokoelmassa Autio maa. Neljä kvartettia ja muita runoja.
Runon toimitti Ezra Pound, joka myöhemmin on sanonut, ettei hänen olisi pitänyt ryhtyä leikkelemään tekstiä, mutta Eliot torjui anteeksipyytelyt ja oli tyytyväinen siihen, miten Pound oli parantanut tekstiä.
Runo jakautuu viiteen osaan:
Kuolleiden hautaus
Erä shakkia
Tulisaarna
Veteen kuoleminen
Mitä ukkonen puhui
Autio maa rakentuu vastakohtapareille ja yllättäville rinnastuksille. Sen teemoina ovat kulttuurin kuihtuminen länsimaalaisille optimisteille valtavan pettymyksen aiheuttaneen ensimmäisen maailmansodan jäljiltä ja myyttinen luomisvoimainen nuoruus, joka ehkä voisi luoda uuden kulttuurin. Runossa esiintyvät muiden muassa kasvullisuusmyytti luonnon uudistumisesta, hedelmällisyysmyytti seksuaalisen kyvyn palautumisesta, kristillinen ylösnousemusmyytti ja myytti Graalin maljan puhdistavuudesta. Keskeisiin symboleihin kuuluu kuningas Arthur -tarustoon kuuluva tarina "kalastajakuninkaasta", jonka impotenssi aiheuttaa hänen maalleen sateettomuuden ja kuivuuden. Vesi on läpi runon tärkeä elementti.
Runon alku:
Huhtikuu on kuukausista julmin, se työntää

sireenejä kuolleesta maasta, sekoittaa

muiston ja pyyteen, kiihoittaa

uneliaita juuria kevätsateella.

Talvi piti meidät lämpiminä, kietomalla

maan lumeen ja unohdukseen, kätkemällä

elämän hivenen kuiviin juurikyhmyihin
Aution maan huomautukset

Suomennokseen, kuten moniin muihinkin käännöksiin, sisältyy huomautusosa. Lauri Viljasen selitykset on yhdistetty Eliotin omiin viitteisiin. Runoon ei alun perin sisältynyt huomautuksia, kun se julkaistiin Criterionissa ja Dialissa, mutta, kuten Eliot kirjoittaa, runo havaittiin kovin lyhyeksi, joten saadakseen siihen lisää sivuja Eliot kirjoitti huomautusosan, "ja tuloksena on ainutlaatuinen teko-oppineisuuden näytös – –. Ne ovat melkeinpä suositumpia kuin itse runo". Huomautukset liitettiin ensimmäiseen kirjajulkaisuun joulukuussa 2022.
Vaikka viitteistä puuttuvat Eliotin tärkeät kirjallisia vaikuttajat, kuten Alfred Tennyson, James Joyce, Henry James ja myös Walt Whitman, esimerkiksi juuri Whitmanin vaikutusta on runossa nähty. Artikkelissaan ParnassossaJuha Silvo löytää Joycen vaikutusta varsinkin mytologisen materiaalin työstämisessä. Eräässä kirjeesssään Joycelle Eliot sanoo ihailevansa tätä ja toivovansa, ettei olisi lukenut Odysseusta oan itsensä takia. Dante oli merkittävä vaikuttaja, ja Silvo sanookin, ette Danten vaikutusta voi yliarvioida. Viittauksia häneen on runsaasti. Eliot on kirjoittanut esseen "What Dante means to me" (1950). Eliot huomautti myöhemmin (1956), että koko huomautusosasto oli syntynytironisena leikittelynä kirjallisuuskriitikkojen kustannusella, ja tämän vaikutelman Silvo siinä tunnistaa.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta The Waste Land on Wikiaineistossa (englanniksi)
Rickard A. Parker: Exploring The Waste Land. 2002. (englanniksi)
John McGuirk: T.S. Eliot’s The Waste Land. Literary Kicks 31.8.2003. (englanniksi)
Eric McMillan: Dry thoughts in any season. (englanniksi)
Anita Björk

| Anita Björk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1923  Leksand, Ruotsi
Kuollut: 24. lokakuuta 2012 (89 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Olof Bergström (1945–1951) Stig Dagerman (1953–1954) Lasse Lindqvist (1962–1970)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1942–2000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anita Björk (25. huhtikuuta 1923 – 24. lokakuuta 2012) oli ruotsalainen näyttelijä.
Björk syntyi Tällbergissä, Taalainmaalla, ja opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa vuosina 1942–1945. Hän esiintyi Dramatenissa 1940-luvulta lähtien.
Björk oli vuosina 1945–1951 naimisissa Olof Bergströmin ja vuodesta 1953 Stig Dagermanin kanssa tämän kuolemaan saakka vuonna 1954. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Neiti Julie (1951), Odottavia naisia (1952) ja Valkoisen naisen arvoitus (1962).
Aiheesta muualla

Anita Björk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anita Björk Elonetissä.
Antonio Di Donna

Antonio Di Donna (s. 1. syyskuuta 1952 Ercolano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Napolin arkkihiippakuntaan Corrado Ursi 14. huhtikuuta 1976. Hänet nimitettiin Napolin vihkipiispaksi sekä Castellum in Numidian titulaaripiispaksi 4. lokakuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Crescenzio Sepe, jota avustivat Filippo Iannone ja Francescantonio Nolè.
Antonio Cotogni

Antonio Cotogni
Antonio Cotogni (1. elokuuta 1831 Rooma – 15. lokakuuta 1918 Rooma) oli italialainen oopperalaulaja (baritoni) ja musiikkipedagogi.
Cotogni opiskeli Fontemaggin ja Faldin johdolla. Hän debytoi Roomassa Belcoren roolissa Lemmenjuoman esityksessä vuonna 1852. Hän liittyi La Scalaan vuonna 1860. Cotogni teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1867 ja jatkoi säännöllistä esiintymistä siellä vuoteen 1889. Vuosina 1893–1898 hän lauloi ja opetti Pietarissa. Cotogni teki esiintymisiä myös Pariisissa, Madridissa, Lissabonissa ja Barcelonassa. Hän työskenteli myöhemmällä urallaan lauluprofessorina Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jean de Reszke, Mattia Battistini, Giacomo Lauri-Volpi, Beniamino Gigli ja Mariano Stabile.
Cotognin ohjelmistoon kuului yli 125 roolia. Cotogni teki varmuudella vähintään yhden äänityksen (1908), jolla hän tulkitsi laulun "I mulattieri" Francesco Marconin kanssa.
Artemeetteri

| --- | --- |


Artemeetteri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1R,4S,5R,8S,9R,10S,12R,13R)-10-metoksi-1,5,9-trimetyyli-11,14,15,16-tetraoksatetrasyklo[10.3.1.04,13.08,13]heksadekaani
Tunnisteet
CAS-numero: 71963-77-4
ATC-koodi: P01BE02
PubChem CID: 68911
DrugBank: DB06697
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H26O5 
Moolimassa: 298,368
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 86–88 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 43–200 %
Proteiinisitoutuminen: 95 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: noin 2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen, yhdessä lumefantriinin kanssa oraalinen
Artemeetteri (C16H26O5) on puolisynteettinen terpenoidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä erityisesti muille lääkeaineille resistenttien malariainfektioiden hoidossa. Artemeetteri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Rakenteeltaan artemeetteri on artemisiniinin metyylieetteri. Huoneenlämpötilassa se on kiteistä ainetta, joka liukenee orgaanisiin liuottimiin ja vain niukasti veteen. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on 171. Artemeetteri on aihiolääke, joka metaboloituu ihmisen maksassa aktiiviseksi sineenvaihduntatuotteeksi dihydroartemisiniiniksi. Aineen tarkkaa vaikuttamisesmekanismia ei tunneta, mutta todennäköisesti yhdisteen peroksidirakenne hajoaa, mikä johtaa alkueläinsoluja vahingoittavien radikaalien muodostumiseen. Yhdiste estää myös alkueläinten proteiinisynteesiä ja nukleiinihappojen synteesiä. Artemeetteirä käytetään malarian hoitoon erityisesti alueilla, joilla loisille on kehittynyt vastustuskyky muita lääkkeitä vastaan esimerkiksi Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Artemeetteri annostellaan ruiskeena lihakseen tai yhdistelmävalmisteena lumefantriinin kanssa sitä voidaan antaa myös tablettina.
Haittavaikutukset

Artemeetteri on yleensä hyvin siedetty lääkeaine ja haittavaikutukset ovat lieviä. Tyypillisiä haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, oksentaminen, ripuli ja yskä. Nämä voivat olla myös itse malariasta aiheutuvia, eivätkä välttämättä artemeetterin haittavaikutuksia. Suuret annokset ovat eläinkokeissa osoittautuneet hermostolle myrkyllisiksi, mutta vaikutuksista ihmiseen ei ole varmuutta.
Valmistus

Artemeetteri on puolisynteettinen yhdiste. Ensimmäisessä vaiheessa artemisiniini pelkistetään boorihydridireagenssien avulla dihydroartemisiniiniksi, joka reagoi happamissa olosuhteissa metanolin kanssa muodostaen artemeetteriä.
Belgia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Belgian MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1987 Rooma | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 25. |
| 1991 Tokio | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1997 Ateena | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1999 Sevilla | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 34. |
| 2001 Edmonton | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 36. |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 34. |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 25. |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 23. |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 24. |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | 3 | 16. |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| Yhteensä | 0 | 1 | 6 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 7 | 11 | 54. |
Belgian MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nafissatou Thiam | 2 | 1 | 0 | 3 | 2017–2022 |
| Philip Milanov | 0 | 1 | 0 | 1 | 2015 |
| Kevin Borlée | 0 | 0 | 3 | 3 | 2011, 2019–2022 |
| Dylan Borlée * | 0 | 0 | 2 | 2 | 2019–2022 |
| Jonathan Sacoor * | 0 | 0 | 2 | 2 | 2019–2022 |
| Julien Watrin * | 0 | 0 | 2 | 2 | 2019–2022 |
| William van Dijck | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Mohammed Mourhit | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Olivia Borlée * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Kim Gevaert * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Hanna Mariën * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Élodie Ouédraogo * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Robin Vanderbemden * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2019 |
| Bashir Abdi  | 0 | 0 | 1 | 1 | 2022 |
| Alexander Doom * | 0 | 0 | 1 | 1 | 2022 |
*) Ei henkilökohtaisia mitaleja
Bassirou Diomaye Faye

| Bassirou Diomaye Faye |
| --- | --- |
 Bassirou Diomaye Faye vuonna 2024.
Senegalin presidentti
 2. huhtikuuta 2024–  
Edeltäjä:  Macky Sall
Henkilötiedot
Syntynyt: 1980 Mbour, Senegal
Tiedot
Koulutus:  Dakarin yliopisto Senegalin kansallinen hallintokorkeakoulu
Bassirou Diomaye Faye (s. 1980 Mbour) on senegalilainen poliitikko, joka valittiin maan viidenneksi presidentiksi vuoden 2024 vaalissa. Hän oli vapautunut vain kymmenen päivää ennen vaaleja vankilasta, jossa hän oli ollut syytettynä muun muassa kunnianloukkauksesta ja väärän tiedon levittämisestä. Faye oli aiemmin edustanut Pastef-puoluetta, mutta sen hajottamisen takia hän oli ehdolla sitoutumattomana. Puolueen aiempi johtohenkilö Ousmane Sonko ei voinut olla ehdolla aiempien rikostuomioiden takia.
Elämä

Faye syntyi vuonna 1980 Mbourin kaupungissa Senegalin länsirannikolla vaatimattomiin olosuhteisiin. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Dakarin yliopistossa. Sieltä valmistumisensa jälkeen hänet hyväksyttiin Senegalin kansalliseen hallintokorkeakouluun ENA:an, josta hän valmistui vuonna 2007. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn verohallinnossa.
Faye tutustui verohallinnossa Ousmane Sonkoon, joka oli myös opiskellut samassa hallintokorkeakoulussa. Faye oli mukana vuonna 2014 perustamassa Pastef-puoluetta.
Faye oli yksi Ousmane Sonkon vuoden 2019 presidentinvaalikampanjan keskeisimpiä ideologeja ja suunnittelijoita. Kampanja onnistui hyvin, sillä Sonko oli vaalien kolmas saatuaan lähes 16 prosenttia äänistä.
Faye nousi helmikuussa 2021 Pastef-puolueen pääsihteeriksi, kun Sonko ja moni muu puolueen johtohahmoista pidätettiin. Sonkoa syytettiin hierontasalongin työntekijän raiskauksista. Faye tunnetaan hienotunteisena ja rauhallisena poliitikkona, kun Sonko taas on puheliaampi ja temperamenttisempi.
Senegalin hallinto hajotti Pastefin heinäkuussa 2023, koska sen mukaan Pastef oli koonnut kannattajiaan maaliskuun 2021 ja kesäkuun 2023 väkivaltaisiin mielenosoituksiin. Faye oli pidätetty jo huhtikuussa. Fayea oli syytetty valeuutisten levittämisestä, oikeuden halventamisesta ja perustuslaillisen toimijan kunnianloukkauksesta.
Faye vapautui vain kymmenen päivää ennen vuoden 2024 presidentinvaalia vankilasta, jossa hän oli viettänyt yksitoista kuukautta. Ousmane Sonko vapautui samalla, mutta hän ei kuitenkaan voinut asettua ehdolle aiempien tuomioidensa vuoksi ja tuki siksi Fayea. Faye oli ehdolla sitoutumattomana ehdokkaana, koska Pastef oli aiemmin hajotettu. Faye voitti vaalin jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan yli puolet äänistä. Hän on kertonut pyrkivänsä kitkemään korruption, vakauttamaan valtion ja edistämään taloudellista itsenäisyyttä.
Faye vannoi virkavalansa 2. huhtikuuta 2024.
Kunnianosoituksia

Leijonan kansallinen ritarikunta (Senegal, suurmestari, 2024)
Senegalin ansioritarikunta (Senegal, suurmestari, 2024)
Lähde:
Alue ja ympäristö

| Alue ja ympäristö |
| --- | --- |
Entiset nimet:  Aluesuunnittelu
Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  Alue- ja ympäristötutkimuksen seura
ISSN:  ISSN 1235-4554
Perustettu:  1991
Päätoimittaja:  Minna Santaoja ja Ossi Ollinaho
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kahdesti vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Alue ja ympäristö on aikakauslehti, joka julkaisee alue- ja ympäristötutkimuksen artikkeleita sekä kirjoituksia yhteiskunta- ja kulttuuriteoreettisen tutkimuksen ja yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen aloilta. Kahdesti vuodessa ilmestyvä lehti on ilmestynyt säännöllisesti vuodesta 1971 alkaen, ensimmäiset 20 vuotta Aluesuunnittelu-nimisenä ja vuodesta 1991 lähtien nykyisellä nimellään. Lehti ilmestyy verkossa open access -julkaisuna.
Lehteä julkaisee Alue- ja ympäristötutkimuksen seura. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia. Vuonna 2022 lehti sai Suomen tiedekustantajien liiton Vuoden tiedelehti -palkinnon.
Päätoimittajat

Vuonna 2017 lehden päätoimittajia olivat Nina V. Nygren ja Jussi Semi.
Vuonna 2023 lehden päätoimittajia olivat Minna Santaoja ja Ossi Ollinaho
Archie Renaux

| Archie Renaux |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Archie James Beale
Syntynyt: 22. marraskuuta 1997 (ikä 26) Kingston-upon-Thames, Englanti
Ammatti:  näyttelijä malli
Lapset:  Iris Beale
Näyttelijä
Aktiivisena:  2016–
Aiheesta muualla
IMDb
Archie James Beale (s. 22. marraskuuta 1997) on brittiläinen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt Netflix-sarjassa Varjo ja riipus. Renaux esiintyi myös BBC One -minisarjassa Gold Digger.
Ura

Renaux aloitti uransa mallina erilaisilla keikoilla, kuten Topman, Nasir Mazhar, Moss Bros, Gay Times Magazine ja Men's Fashion Week. Vuonna 2017 Renaux sai roolin dystooppisessa elokuvassa Zero.  Hän teki televisiodebyyttinsä vierailemalla Amazon Prime -sarjassa Hanna ja sai ensimmäisen suuren televisioroolinsa vuonna 2018 Leo Dayn pääroolissa vuoden 2019 BBC One -minisarjassa Gold Digger. Hän näytteli Alexia vuoden 2021 elokuvassa Voyagers  ja vuoden 2021 elokuvassa Marvelin Morbius.
Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Renaux näyttelee Malyen "Mal" Oretsevaa vuoden 2021 Netflix-sarjassa Varjo ja riipus, joka on tehty Leigh Bardugon kirjojen pohjalta.
Nuoruus ja koulutus

Renaux on kotoisin Tolworthista Kingston upon Thamesista. Hänen äitinsä perhe on anglointialainen.  Hänellä on kaksi siskoa ja veli. Renaux kävi Richard Challonerin koulua ennen kuin meni Unseenin, draamakouluun Lontooseen. Hän lopetti työnsä ryhtyäkseen näyttelijäksi.
Yksityiselämä

Renaux ilmoitti Instagramissa kesäkuussa 2020, että hän ja hänen tyttöystävänsä Annie odottavat lasta. Heidän tyttärensä, Iris syntyi lokakuussa 2020.
Filmografia > Elokuva

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Market Road | Eddie | Lyhytelokuva |
| 2018 | Feline | David |  |
| 2018 | Strange Days | Eli | Lyhytelokuva |
| 2020 | Body of Water | Jamie |  |
| 2021 | Voyagers | Alex |  |
| 2022 | Morbius | Bobby |  |
| 2022 | Catherine, Called Birdy | Edward |  |
| 2022 | The Greatest Beer Run Ever | Tommy Collins |  |
| 2023 | The Other Zoey | Miles Maclaren |  |
| 2024 | Upgraded | William |  |
| 2024 | Alien: Romulus | Tyler |  |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muu |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Hanna | Feliciano | Jakso: "Ystävä" |
| 2019 | Gold Digger | Leo Day | Minisarja; päärooli |
| 2021 | Varjo ja riipus | Malyen "Mal" Oretsev | Päärooli |