stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tucsonin joukkoampuminen
Reaktioita > Hiljainen hetki avaruudessa

Giffordsin lanko, Retkikunta 26:n komentaja astronautti Scott J. Kelly, Giffordsin aviomiehen Mark Kellyn veli, puhui Kansainväliseltä avaruusasemalta tiimityön tärkeydestä ja kuinka se on elintärkeää avaruudessa ja toivoi samaa maan kamaralle. Puhuessaan aamulla 18. tammikuuta Scott Kelly mainitsi olevansa rohkaistunut siitä edistymisestä, jota Giffordsin toipumisessa oli jo siihen mennessä tapahtunut. "Ne ovat todella hyviä uutisia," hän sanoi. "Joka kerta, kun puhuin veljeni kanssa, näytti siltä, että Giffords todella tekee edistystä pienten askeleiden tavoin. Tämän tapaisessa vammassa se on äärimmäisen tärkeää, ja me kaikki olemme hyvin optimistisia hänen tulevaisuudestaan."
Mark Kellyn on määrä johtaa tulevaa lentoa avaruuteen, joka on suunniteltu alkavaksi 19. huhtikuuta 2011 Endeavour-sukkulalla. Mark Kellyn ollessa vielä lennon komentaja NASA kuitenkin määräsi lennolle toisen johtajan, Frederick Sturckowin hänen varalleen, jotta Kelly voi jäädä tarvittaessa vaimonsa luokse. Scott Kelly sanoi: "Se on ratkaisu, jonka hän tekee nevotteluiden tuloksena toimistossamme ja muiden NASA:n työntekijöiden kanssa. "Paljon asioita täytyy ottaa huomioon. Uskon, että hän tekee oikean ratkaisun ja uskon että hän myös toimii kuten Gabrielle tahtoisi hänen toimivan. Muutaman viikon päästä tiedämme varmasti enemmän." Scott Kelly sanoi soittavansa veljelleen kahdesti päivästä avaruusasemalta tiedustellakseen Giffordsin tilaa ja olleensa yhteydessä myös muihin perheenjäseniin sekä ystäviin.
Kansainvälisellä avaruusasemalla vietettiin 17. tammikuuta hiljainen hetki uhrien muistoksi. Ennen hiljaista hetkeä Mark Kelly sanoi: "Kun katson ikkunastani maata, se näyttää rauhalliselta planeetalta, mutta se ei ole ... Meidän täytyy menetellä ja toimia paremmin."
Reaktioita > Hyväntekeväisyys ja lahjoitukset

Safeway lahjoitti rahastonsa pohjalle 100 000 dollaria uhrien hyväksi. Opiskelijat ovat myyneet yli 20 000 rannekorua, joissa on teksti "Muista 8. tammikuuta", Christina Taylor Green Memorial Fund- ja Tragedy in Tucson Victims' Fund -rahastojen hyväksi. Giffordin henkilökunta lahjoitti 600 pehmolelua lapsille useaan eri sairaalaan. Lisäksi uhreille perustettiin useita muitakin rahastoja.
Reaktioita > Vaikutus musiikkiin

Sophie B. Hawkins sävelsi, sanoitti ja lauloi kappaleen "Flying at Half Mast", joka kertoo tragediasta, Giffordsista ja Taylorista. Kappaleessa sanotaan, että hulluuden johtaessa tai ottaessa vallan maassa kansa elää "lippu puolitangossa", josta kappale sai nimensä. Kappaleessa lauletaan Christina Taylorista, että hän syntyi päivänä (Syyskuun 11. päivän iskut), jolloin jopa ateistit polvistuivat rukoilemaan. Laulussa kerrotaan myös Taylorista, että maan suola huusi kipuaan, kun luoti läpäisi hänen sydämensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tucsonin joukkoampuminen Wikimedia Commonsissa
Safeway Announces Formation of Tucson Victims Fund, 13.1.2011. (englanniksi)
Remarks by the President at a Memorial Service for the Victims of the Shooting in Tucson, Arizona, 12.1.2011. (englanniksi)
"United States of America v. Jared Lee Loughner" (Arkistoitu – Internet Archive), oikeuden pöytäkirja, 9.1.2011. (englanniksi)
Arizona shooting: Latest developments 1/2 (Arkistoitu – Internet Archive), CNN (englanniksi)
Arizona shooting: Latest developments 2/2 (Arkistoitu – Internet Archive), CNN (englanniksi)
Tutkija: Arizonan tapaus ei jää viimeiseksi. Ylen uutiset 10.1.2011.
Loughner kärsii tuomiotaan liittovaltion vankilassa Phoenixissä.
Tapahtumapaikalle uhrien muistoksi tuotuja osanoton ilmauksia.
Ihmisiä muistamassa ja kunnioittamassa uhrien muistoa.
Presidentti Barack Obama puhui Valkoisessa talossa tapauksesta 8. tammikuuta 2011.
Kansainvälinen avaruusasema, josta Giffordsin lanko Scott J. Kelly puhui Giffordsin toipumisesta.
Karjalainen kirjonta

Karjalaista kirjontaa pihtaperedniekassa.
Karjalaisessa kirjonnassa ilmenee muun muassa etupistokirjontaa eli luotosompelua, ristipistoa, virvittäin ompelua ja revinnäiskirjontaa. Etupistokirjonta levisi Karjalaan itäisemmän Venäjän kautta luultavasti keskiajan lopulla. Karjalainen kirjonta tehdään tyypillisesti punaisella langalla valkoiselle kankaalle tai valkoisella langalla punaiselle kankaalle. Toisinaan käytetään myös sinistä lankaa, taikka mustaa kangasta punaisen langan kanssa. Yleisimpiä karjalaisen kirjonnan aiheita ovat kasvi- ja kukka-aiheet, sekä niiden väliin sijoitetut riikinkukot, elämänpuut, taruolennot sekä ihmiskuvat. Virvittäin ompelussa ja ristipistossa kuviot ovat yleensä geometrisiä. Etupistokirjonnassa ja ristipistossa kangas on yleensä pellavapalttinaa tai puuvillakangasta, sillä niistä voidaan helposti havaita loimi- ja kudelankojen lukumäärä. Virvittäin ompelussa käytetään taas palttinaa. Tiheäkudoksisissa kankaissa voidaan käyttää harvasidoksista apukangasta työn helpottamiseksi.
Käspaikka lienee tunnetuin tekstiili, jota on koristeltu karjalaisella kirjonnalla. Käspaikka on pitkä ja kapea monikäyttöinen pyyheliina; Niitä käytetään niin käsipyyhkeinä kuin rituaalimenoissakin. Niiden koristeluun on käytetty useanlaista kirjontaa ja monenlaisia kuvioita. Kirjonnan kuviot määräytyvät käyttötarkoituksen ja kunkin käsityöläisen mieltymyksien sekä tulkintojen mukaan. 1800-luvun alussa käspaikoista tehtiin entistä koristeellisempia ja niitä alettiin käyttää kotien lisäksi kirkoissa.
Nea Mattila

Nea Mattila Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Nea Maria Mattila (s. 24. marraskuuta 1999) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimii Mervi Brandenburg.
Mattila karsiutui 2017 Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 400 metrin välierissä ja kuului seitsemänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 4  × 400 metrin viestissä. Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ja pitkän viestin alkuerissä. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Mattila saavutti Kalevan kisoissa 400 metrin aitajuoksussa kultaa 2021 sekä pronssia 2018 ja 2019. Hän on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 200 metrin juoksusta vuonna 2017 sekä kultaa 4 x 200 metrin viestistä SE-ajalla vuonna 2017 ja pronssia 4 x 300 metrin viestistä 2024. Lisäksi hän on ollut mukana viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa 4 × 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 2017, 2021 ja 2022, hopeaa vuosina 2014, 2019 ja 2023 ja pronssia 2024 sekä 4 ×100 metrin viestijuoksusta kultaa 2023 ja 2024 sekä hopeaa 2019, 2021 ja 2022.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 metrin aidat | 56,72 | Tukholma | 5.9.2021 |
| 100 metriä | 11,74 | Lahti | 19.8.2021 |
| 200 metriä | 23,95 | Turku | 9.7.2023 |
| 400 metriä | 54,61 | Umeå | 19.8.2017 |
Lähde: Tilastopaja
Klaas Hanzen Heeroma

Klaas Hanzen Heeroma
Klaas Hanzen Heeroma / Muus Jacobse (13. lokakuuta 1909 Hoorn, Terschelling, Friisinmaa, Hollanti – 21. marraskuuta 1972 Groningen, Hollanti) oli alankomaalainen runoilija ja kielitieteilijä. Hän käytti kirjailijana pseudonyymiä Muus Jacobse, jonka hän oli ottanut äitinsä puoleisen esi-isänsä mukaan, joka oli ollut kalastaja Markeninsaarella.
Heeroma syntyi Terschellingin saarella. Vuonna 1928 hän alkoi opiskella Leidenissä Hän toimi opettajana Wassenaarissa ja Leidenissä, kunnes nimitettiin vuonna 1936 hollannin kielen kielen sanakirjantyön avustajaksi Leidenissä.  1948 hänet nimettiin hollannin kielen ja kirjallisuuden professoriksi Jakartan yliopistoon Indonesiassa ja 1953 hänet alasaksan kielen ja kirjallisuuden professoriksi Groningenin yliopistoon  Vuonna 1952/1953 hänet kutsuttiin mukaan kirjoittamaan uusia säkeistömuotoisia virsiä. Työn tuloksena syntyi paljon uusia sekä käännettyjä virsiä, jotka julkaistiin 1973 ilmestyneessä virsikirjassa Liedboek voor de Kerken. Kirjaa käyttivät useat hollantilaiset protestanttiset kirkot ja uskonnolliset yhteisöt. Heeroma oli Huub Oosterhuisin ohella yksin kirjan merkittävimpiä runoilijoita, hän oli kääntänyt kokoelmaan virsiä tanskasta ja saksasta sekä kirjoittanut itse 29 virttä.
Heeroma oli Hollannin kirjallisuusyhdistyksen puheenjohtaja, Alankomaiden kuninkaallisen taiteen ja tieteen akatemian (KNAW) kirjallisuusosaston jäsen ja Flanderin kuninkaallisen akatemian ulkomainen kunniajäsen
Yksi Heeroman virsi on myös suomeksi. Se on virsi "Midden in de tood" vuodelta 1961. Virsi on kirjoitettu kiirastorstain jumalanpalvelusta varten, joten se on niin ehtollisvirsi kuin kärsimysvirsi, ja sitä sävyttää kirjoitusajan ydinvarusten ja epäoikeudenmukainen pelon ilmapiiri. Se on Anders Frostensonin ruotsintamana Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa virsi 598 "I en värld av död" ja Anna-Maija Raittilan suomentamana Ruotsin kirkon virsikirjassa alkusanoin "Maassa kuoleman elää uskallamme". Virren sävelmä on säveltäjä Tera de Marez Oyensin sävelmä.
Tero Tähtinen

| Tero Tähtinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Tero-Petteri Tähtinen
Syntynyt: 11. joulukuuta 1978 (ikä 46) Nokia
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija, esseisti, suomentaja, kirjallisuuskriitikko ja kirjallisuudentutkija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tero Tähtinen (s. 11. joulukuuta 1978 Nokia) on suomalainen kirjailija, esseisti, suomentaja, kirjallisuuskriitikko ja kirjallisuudentutkija. Hän on julkaissut useita esseekokoelmia, runokokoelman, matkakirjan sekä kirjeenvaihtokirjan yhdessä Matti Mäkelän kanssa. Hän on erikoistunut klassisen kiinalaisen kirjallisuuden sekä kiinalaisten chan-buddhalaisten tekstien suomentamiseen. Lisäksi hän on kirjoittanut useita kirjallisuusarvioita muun muassa Parnassoon ja Helsingin Sanomiin.
Tähtinen on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen yleisen kirjallisuustieteen alaan kuuluva väitöskirjansa Tyhjä vuori, tyhjä mieli. Ihmisen ja luonnon suhde klassisessa kiinalaisessa luontorunoudessa tarkastettiin Tampereen yliopistossa lokakuussa 2024. Kyseessä on ensimmäinen Suomessa tehty väitöskirja, joka käsittelee klassista kiinalaista runoutta.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Tero Tähtinen oli vuonna 2012 Tiiliskivi-palkintoehdokkaana teoksellaan Katmandun unet.
Tuotanto > Omat teokset

Aurinko laskee Aleksandriassa: kirjoituksia maailmasta ja maailmalta.  Turku:  Savukeidas, 2009.  ISBN 978-952-5500-51-6
Katmandun unet: kirjoituksia idästä ja lännestä.  Turku:  Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-268-005-1
Virginian hiukset: esseitä havahtumisesta.  Turku:  Savukeidas, 2014.  ISBN 978-952-268-097-6
Lohikäärmeen päivät: puoli vuotta Shanghaissa.  Helsinki:  Basam Books, 2014.  ISBN 978-952-260-268-8
Vanha metsuri ja metsähippi: kirjeenvaihtoa 2013–2014 (Yhdessä Matti Mäkelän kanssa.).  Turku:  Savukeidas, 2014.  ISBN 978-952-268-113-3
Kuunkulkema yö: 108 haikua.  Helsinki:  Basam Books, 2015.  ISBN 978-952-260-378-4
Yö Kitkidizzessä: esseitä kirjallisuudesta.  Vantaa:  Enostone, 2019.  ISBN 978-952-5960-76-1
Täydellinen myrsky.  Vantaa:  Enostone, 2023.  ISBN 978-952-399-025-8  (suomeksi)
Tyhjä vuori, tyhjä mieli: Ihmisen ja luonnon suhde klassisessa kiinalaisessa luontorunoudessa. Väitöskirja. Tampereen yliopisto, 2024. ISBN 978-952-03-3553-3. https://urn.fi/URN:ISBN:978-952-03-3554-0
Kuunkajoa lootuslammella. Kiinalaisen kirjallisuuden historiaa. Helsinki: Teos, 2025. ISBN 978-952-363-523-4
Tuotanto > Suomennokset

Gary Snyder: Erämaan opetus.  Turku:  Savukeidas, 2010.  ISBN 978-952-5500-67-7
Nanao Sakaki: Syödään tähtiä! Valitut runot.  Turku:  Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-268-010-5
Hiljaiset vuoret, kirkas kuu : klassista kiinalaista luontorunoutta.  Turku:  Savukeidas, 2016.  ISBN 978-952-268-163-8
Lu Xun: Villiruohoa.  Turku:  Savukeidas, 2017.  ISBN 978-952-268-189-8
Noudan vettä ja kerään polttopuita: maallikko Pangin opetukset.  Helsinki:  Basam Books, 2018.  ISBN 978-952-7240-06-9
Timanttisutra.  Helsinki:  Basam Books, 2019.  ISBN 978-952-7240-23-6
Zenmestari Bodhidharman opetukset.  Helsinki:  Basam Books, 2019.  ISBN 978-952-7240-22-9
Sunzi: Sodankäynnin taito.  Helsinki:  Basam Books, 2021.  ISBN 978-952-379-087-2
Pumingin kymmenen häränpaimennuskuvaa.  Nokia:  Palladium Kirjat, 2021.  ISBN 978-952-7256-28-2
Zenmestari Huangbon opetukset.  Helsinki:  Basam Books, 2022.  ISBN 978-952-379-084-1
Gary Snyder: Tämä hetki. Helsinki: Enostone, 2024. ISBN 9789523990944.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
↑  Tero Tähtinen: Kiinalaisessa runoudessa ihminen ja luonto ovat yhtä | Tampereen korkeakouluyhteisö Tampereen korkeakouluyhteisö. Arkistoitu 6.10.2024. Viitattu 10.3.2025.
Edmond Budry

Edmond Louis Budry
Edmond Louis Budry (30. elokuuta 1854 Vevey, Vaud, Sveitsi – 12. marraskuuta 1932 Vevey) oli sveitsiläinen reformoitu pastori ja virsirunoilija.
Budry opiskeli teologiaa Lausannessa vapaan reformoidun kirkon ”Église Évangélique Libre du Canton de Vaud” -tiedekunnassa ja toimi pastorina parissa seurakunnassa ennen kuin hänestä tuli Veveyn vapaaseurakunnan pastori. Hän toimi Veveyssä 35 vuotta eläkkeelle jäämiseen saakka. Budry on kirjoittanut virsiä sekä kääntänyt latinalaisia, saksalaisia ja englantilaisia virsiä ranskaksi. Hänen tunnetuin virtensä on "À toi la gloire, O Ressuscité!". Se on vuodelta 1884 ja julkaistu Chants Evangéliques -kirjassa 1885. Hän lienee saanut innostusta virren kirjoittamiseen kuultuaan adventtivirren ”Tochter Zion, freue dich”, jonka sävel on Georg Friedrich Händelin oratoriossa Judas Maccabeus. Budryn teksti on kirjoitettu tähän sävelmään.
Budryn laulu julkaistiin 1924 Ylioppilaiden kristillisen maailmanliiton (World Student Christian Federation) laulukirjassa Cantate Domino ja siinä oli myös englannin- ja saksankieliset vapaat käännökset. Sitä kautta laulu levisi moniin muihin maihin. Muuten hänen kirjoittamiaan virsiä ei juurikaan tunneta.
"À toi la gloire, O Ressuscité!" on suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 17 "Kiittäkää luodut, Herraa Jeesusta". Virren suomennos on ilmestynyt vuonna 1983  ja hän on muokannut käännöstään vuonna 2000. Tekstin on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjaan kääntänyt ruotsiksi ja muokannut Bo Setterlind 1979. Hän kirjoitti tekstin syyskuussa 1979 Uppsalassa pidettyä ranskalais-ruotsalaista symposiota varten.
Laulua on kutsuttu ranskankielisen evankelisen kristillisyyden marseljeesiksi, ja sitä käyttävät myös ranskankieliset katoliset.
Seurakunta laulaa -kirjassa on suomeksi toinen Budryn teksti, laulu 121 "Nyt laulan rakkaudesta" ("Je veux chanter l’amour puissant"), jonka suomennos on Joel Niinisen vuodelta 1998, sävelmänä G. C. Steppierin melodia.
Luke Skywalker

| Luke Skywalker |
| --- | --- |
 Vasemmalla Luke Skywalker ja oikealla Darth Vader.
Luoja(t):  George Lucas
Näyttelijä(t):  Näyttelijät: Mark Hamill (Episodit IV–IX, The Mandalorian ja The Book of Boba Fett) Aidan Barton (Episodi III) Lukaz Leong (nuoren Luken sijaisnäyttelijä, Episodi IX) Max Lloyd Jones (sijaisnäyttelijä, The Mandalorian) Graham Hamilton (sijaisnäyttelijä, The Book of Boba Fett) Grant Feely (Obi-Wan Kenobi) Ääninäyttelijät: Bob Bergen (videopelit) Lloyd Floyd (The Force Unleashed, Empire at War, Disney Infinity 3.0) Anthony Hansen (Battlefront (2015)) Mark Hamill (Forces of Destiny) Matthew Mercer (Battlefront II (2017))
Ensi- esiintyminen:  Tähtien sota (1977)
Henkilötiedot
Ammatti:  Alkuperäinen kaanon: Jedimestari Kapinaliiton luutnanttikomentaja Legends: Uuden jediritarikunnan suurmestari
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Tatooine (kotimaailma) Polis Massa (synnyinpaikka)
Suhteet
Vanhemmat:  Anakin Skywalker (isä) Padmé Amidala (äiti)
Sisarukset:  Leia Organa (kaksoissisar)
Puoliso(t):  Legends -jatkumo: Mara Jade
Lapset:  Legends -jatkumo: Ben Skywalker
Sisarusten lapset:  Alkuperäinen kaanon: Ben Solo (sisarenpoika) Legends -jatkumo: Jaina Solo (sisarentytär) Jacen Solo (sisarenpoika) Anakin Solo (sisarenpoika)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luke Skywalker on yhdysvaltalaisen elokuvaohjaaja George Lucasin luoma kuvitteellinen hahmo Tähtien sota -elokuvissa. Hahmo esiintyi alkuperäisen Tähtien sota -trilogian päähenkilönä, hyvin lyhyesti esiosatrilogiassa sekä tärkeänä sivuhenkilönä jatko-osatrilogiassa, ja häntä esittää Mark Hamill. Luke Skywalker on tärkeä henkilö Kapinaliiton taistelussa Galaktista Imperiumia vastaan. Hän on Alderaanin prinsessa Leia Organan kaksoisveli, salakuljettaja Han Solon ystävä, jedimestareiden Obi-Wan ”Ben” Kenobin ja Yodan oppipoika, langenneen jedin Anakin Skywalkerin (Darth Vader) ja Naboon kuningatar/senaattori Padmé Amidalan poika sekä Ben Solon (Kylo Ren) eno. Star Wars Legends -jatkumo kuvailee hänet voimakkaana jedimestarina sekä myöhemmin uuden jediritarikunnan suurmestarina, Ben Skywalkerin isänä, Jacen Solon enona ja Cade Skywalkerin esi-isänä.
Vuonna 2008 Empire-lehti valitsi Luke Skywalkerin 54. suurimmaksi elokuvahahmoksi koskaan. Fandomania.comin listalla 100 suurinta fiktiivistä hahmoa Luke oli sijalla 14.
Hahmon suunnittelu

Luke Skywalkerin alkuperäinen nimi oli "Anakin Starkiller", ja hahmon ulkonäköä muutettiin useita kertoja. Yhdessä vaiheessa hahmon suunniteltiin olevan 60-vuotias harmaantunut sotasankari, myöhemmin jedimestari, ja naispuolinen.
Esiintymiset > Kaanon > Esiosatrilogia

Star Wars: Episodi III – Sithin kostossa, Padmé Amidala odottaa Anakin Skywalkerin lapsia Kloonisotien lopussa. Elokuvan lopussa Padmé synnyttää Polis Massan sairaalassa kaksoset Luken ja Leian. Padmé kuolee synnytyksen jälkeen, ja Luke viedään aavikkoplaneetta Tatooinelle Owen ja Beru Larsin luokse, piiloon keisari Palpatinelta. Obi-Wan Kenobi pitää Lukea silmällä tämän varhaisina vuosina.
Esiintymiset > Kaanon > Televisio

Animaatiosarjan Star Wars Rebels kolmannen tuotantokauden jaksossa ”Kaksi aurinkoa” Luke nähtiin etäältä, kun Obi-Wan tarkkaili häntä.
Näytellyn Disney+-sarjan The Mandalorian toisen tuotantokauden päätösjaksossa Luke paljastuu jediksi, johon Grogu sai yhteyden meditoidessaan planeetta Tythonin jeditemppelin raunioiden näkykivellä. Kun Din Djarin liittolaisineen yrittää pelastaa Grogun moffi Giodenin johtamilta Imperiumin jäänteiden joukoilta sekä vallata risteilijän, Gideonilla oli apunaan kokonainen armeija mustasotilaita, mutta Luke ja R2-D2 saapuivat X-siipihävittäjällä ja Luke tuhosi valosapelillaan sotilaat ennen kuin löysi tiensä Djarinin ja muiden luokse. Djarin antoi Grogulle luvan lähteä Luken mukaan ja oppia lisää Voiman käytöstä.
Disney+-sarjan The Book of Boba Fett kuudennessa jaksossa, ”Osa 6: Autiomaasta tulee muukalainen”, Luke oli kouluttamassa Grogua planeetta Ossuksella, jonne hän rakennutti uutta jeditemppeliä muita tulevia oppilaitaan varten. Ahsoka Tano oli vierailemassa hänen luonaan, kun Djarin oli tuomassa Grogulle beskar-metallista taottua panssaripaitaa. Jotta Djarinin läsnäolo ei häiritsisi Grogun koulutusta, Ahsoka toimitti paidan Lukelle ja Grogulle hänen sijastaan. Luke antoi Grogulle kaksi vaihtoehtoa: joko ottaa Yodalle aikoinaan kuulunut valosapeli ja jatkaa jedikoulutusta, tai ottaa Djarinin lahjoittama panssaripaita ja keskeyttää jedikoulutus. Grogu valitsi lopulta panssaripaidan ja Djarinin luokse palaamisen.
Esiintymiset > Legends > Romaanit

Vuosina 1991–1993 julkaistussa Thrawn-trilogiassa (Imperiumin perillinen, Hämärän laivue ja Keisarin käsky) Luke tapaa Mara Jaden, joka tunnettiin ennen Keisarin kätenä ja työskentelee nyt salakuljettaja Talon Karrdelle. Maraa vaivasi kirous, jossa Palpatinen ääni käskee häntä jatkuvasti tappamaan Luken. Vaikka Mara on valmis toteuttamaan käskyn päästäkseen äänestä eroon, hän ajautuu tilanteisiin, jotka pakottavat hänet pitämään Luken elossa. Luke vannoo vapauttavansa Maran kirouksesta, samalla kun Uusi tasavalta taisteli suuramiraali Thrawnia vastaan. Luke itse yritti päästä Thrawnin lähelle löytäkseen Joruus C'baothin, jedimestari Jorus C'baothin pahan kloonin. Lopulta he kohtaavat Luuke Skywalkerin, Luken pahan kloonin. Mara surmaa lopulta molemmat kloonit, pääsee eroon kirouksestaan ja liittyy jedeihin.
Vuonna 1994 julkaistussa Jediakatemia-trilogiassa Luke perustaa kaksi vuotta Thrawn-trilogian tapahtumien jälkeen uuden jeditemppelin Yavin 4 -kuussa sijaitsevaan Massassi-temppeliin, mutta jedien vastaiset poliitikot alkavat käyttää tätä päätöstä häntä vastaan. Luken oppilaisiin kuuluvat Gantoris, Kam Solusar, Tionne, Streen, Cilghal, Kirana Ti ja monia muita.
Esiintymiset > Legends > Sarjakuvat

Sarjakuvasarja Legacy sijoittuu 133 vuotta Jedin paluun jälkeen. Luke näyttäytyi siinä Voiman kautta henkenä jälkeläiselleen Cade Skywalkerille, joka on hylännyt Voiman käyttämisen. Luken henki suostuttelee Caden hyväksymään perintönsä ja palaamaan jälleen jedien tielle tuhotakseen sithit, jotka ovat jälleen saaneet galaksin hallintaansa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luke Skywalker Tähtien sodan virallisilla sivuilla (englanniksi)
Luke Skywalker Wookieepediassa (englanniksi)
Luke Skywalker Jedipediassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Australia  Puola 
Vasemmalta: Luke Skywalker, Leia Organa ja Han Solo Kuolemantähdellä.
Arizona Coyotes

| Arizona Coyotes |
| --- | --- |

Historia:  Winnipeg Jets   1972–1996   Phoenix Coyotes   1996–2014   Arizona Coyotes   2014–2024  
Perustettu:  1972
Sarja:  NHL
Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  Keskinen
Värit:                

Omistaja:   Alex Meruelo
Yhteistyöseurat:   Tucson Roadrunners (AHL)
Stanley Cupit:  0
Konferenssin mestaruudet:  0
Divisioonan mestaruudet:  1 (2012)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arizona Coyotes (vuosina 1996–2014 Phoenix Coyotes) on toimintansa lopettanut yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura Phoenixin metropolialueelta. Se pelasi viimeksi kaudella 2023–2024 NHL:n Läntisen konferenssin Keskisessä divisioonaassa. Seura siirtyi Arizonaan vuonna 1996 Winnipeg Jetsin myynnin myötä. Keväällä 2024 Coyotesin organisaatio siirrettiin Salt Lake Cityyn Utahiin.
Organisaatio (entinen Jets mukaan lukien) on NHL:n vanhin, joka ei ole ikinä pelannut Stanley Cupin loppuotteluissa. Coyotesin merkittävin saavutus on kaudelta 2011–2012, jolloin joukkue voitti divisioonan mestaruuden ja selvisi konferenssin loppuotteluihin asti. Niissä Coyotes kuitenkin hävisi Los Angeles Kingsille otteluvoitoin 4–1. Coyotes on kärsinyt 2000-luvulla talousongelmista, alhaisista katsojaluvuista ja useista omistajanvaihdoksista. Esitettyjen arvioiden mukaan myös NHL:n pelaajayhdistys on ollut tyytymätön joukkueen toimintaan.
Arizona Coyotes pelasi kotiottelunsa viimeksi 4 600 katsojan Mullett Arenalla Tempen kaupungissa. Halli oli katsojakapasiteetiltaan selvästi NHL:n pienin. Sitä ennen Coyotesin kotihalli oli Gila River Arena Glendalessa, mutta joukkue joutui muuttamaan sieltä pois vuonna 2022.
Seuran maskotti oli kojootti nimeltä Howler.
Historia > Winnipegistä Phoenixiin

Seura aloitti alkuperäisenä Winnipeg Jetsinä WHA-liigassa kaudella 1972–1973. Jets oli WHA:n menestynein joukkue ja voitti mestaruuden eli Avco Cupin kolmesti. Jets oli yksi neljästä WHA-joukkueesta, jotka liittyivät NHL:ään vuonna 1979. NHL:ssä Jets ei menestynyt niin hyvin. 1990-luvulla Jets ajautui talousvaikeuksiin kun pelaajien palkat alkoivat nousta nopeasti. Winnipeg oli yksi NHL:än pienimpiä talousalueita. Omistaja Barry Shenkarow joutui laittamaan seuran myyntiin, vaikka kannattajien tuella Jets yritettiin kaikin voimin pitää Winnipegissä.
Seuran ostivat lokakuussa 1995 minnesotalaiset liikemiehet Steven Gluckstern ja Richard Burke. He aikoivat siirtää seuran Minneapolis–Saint Paulin metropolialueelle, joka oli kaksi vuotta aiemmin menettänyt Minnesota North Starsin. Gluckstern ja Burke eivät kuitenkaan saaneet areenaa vuokrattua Minnesotasta, joten he siirsivät Jetsin Phoenixiin.