stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muttila
Suomen sota

Suomen sodan ensipäivinä 1808 venäläiset joukot olivat ylittäneet Ruotsin rajan Elimäellä ja etenivät Itä-Uudellemaalle. Porvoon ja Orimattilan välillä suomalaiset ryhtyivät puolustukseen. Liljendalissa ja Etelä-Myrskylässä alkaneita taisteluista on kutsuttu Muttilan sodaksi.
Porin rykmentin rusthollipataljoonan ensimmäisen komppanian päällikkö, kapteeni Brehmer oli käsketty Muttilaan komppaniansa kanssa kenttävartioimaan Lapinjärven ja Liljendalin suuntia. Kolmen kilometrin päähän Muttilasta Lapinjärven suuntaan teille Brehmer asetti etuvartion, jonka vahvuus oli yksi upseeri, kaksi korpraalia ja 16 sotamiestä. Toinen etuvartio asetettiin Liljendahlin tielle. Sen vahvuus oli yksi upseeri, yksi korpraali ja 12 sotamiestä.
Liljendahlin suunnan etuvartio sai taistelukosketuksen venäläisiin kello 17. Venäläiset kuuluivat 21. divisioonansa 2. prikaatiin. Venäläisvaikutuksesta joutui Liljendalin osasto vetäytymään Muttilan kylään.
Lapinjärven suunnan etuvartiota vastaan venäläiset hyökkäsivät myöhemmin kello 23 kasakoiden voimin. Laukaustenvaihdon jälkeen kasakat kuitenkin vetäytyivät. Puolta tuntia myöhemmin tuli edellistä suurempi joukko vahvistettuna Grodnon husaarirykmentin ensimmäisellä eskadroonalla ja toisen jääkärirykmentin ensimmäisellä pataljoonalla, mitä kesti neljännestunnin ajan. Puolen yön jälkeen tuli kolmas hyökkäys, jonka ruotsalaiset kestivät. Tämän jälkeen kuitenkin kapteeni Brehmer sai tiedon sivustoilla edenneistä venäläisistä hiihto-osastoista, minkä vuoksi saarrostusta välttääkseen hän veti komppaniansa Myrskylän kirkonkylään.
Tappiotiedot ovat epäluotettavia. Ruotsalaisten tappioksi kirjattiin kolme ja venäläisten 31 haavoittunutta.
Ruotsin armeijan vetäydyttyä pohjoisemmaksi taistelut alkoivat Orimattilan Käkelässä.
Aiheesta muualla

Kuvia
Myrskylä
Kylät
Luonto
| --- | --- |
Virtavedet järvineen: Ilolanjoki (Järvelänjärvi) – Koskenkylänjoki (Syväjärvi – Valkeapäänlampi) – Myrskylänjoki (Isojärvi – Vähäjärvi – Pöyrysjärvi – Muttilanjärvi – Siippo – Sopajärvi – Kirkkojärvi – Sulkavanjärvi)
Puistot ja luonto: Myrskylän hautausmaa
Nähtävyydet ja tapahtumat
| --- | --- |
Museot: Myrskylän kotiseutumuseo
Rakennukset ja alueet: Myrskylän kirkko
Patsaat ja veistokset: Lasse Virénin patsas – Myrskylän ilmavalvontalottien muistomerkki
Tapahtumat: Lassen hölkkä – Tångin soraralli
Muuta: Kentänmäki
Historia
| --- | --- |
Sodat: Muttilan sota 1808
Teollisuuden historia: Myrskylän huonekalutehdas
Urheilu
| --- | --- |
Liikuntapaikat: Kiparkatti – Myrskylän kirkonkylän urheilukenttä
Urheiluseurat: Myrskylän Myrsky
Urheilutapahtumat: Lassen hölkkä
Liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikennekeskukset: Myrskylän linja-autopysäkki
Myrskylän kautta kulkevat tiet: Seututie 167 – seututie 174 - paikallistie 1751
Myrskylän kautta kulkevat rautatiet: Lahti–Loviisa-rata
Muuta Myrskylään liittyvää
| --- | --- |
Kunta ja hallinto: Kunnanvaltuusto – Vaakuna
Media: Orimattilan Sanomat
Oppilaitokset: Myrskylän peruskoulu – Porlammin lukio
Mosfellsbær

| Mosfellsbær |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 vaakuna
 Mosfellsbærin sijainti Islannissa
Valtio:  Islanti
Alue:  Höfuðborgarsvæðið
Vaalipiiri:  Suðvesturkjördæmi
Lääni:  Kjósarsýsla
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  185 km²
Väkiluku (2019):  13 024
 – Väestötiheys:  62,0 as./km²
 
 www.mosfellsbaer.is 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mosfellsbær on kaupunki Islannin länsiosassa. Se sijaitsee noin 17 kilometriä maan pääkaupungista, Reykjavíkista, pohjoiseen. Mosfellsbærin pinta-ala on 185 neliökilometriä, ja tammikuussa 2022 kaupungin asukasluku oli 13 024.
Mosfellsbærissa on Sigur Rós -yhtyeen musiikkistudio Sundlaugin, joka rakennettiin   hylätyn rakennuksen uima-altaaseen. Myös eräät muut islantilaiset muusikot ovat käyttäneet Sundlauginia hyväkseen, mukaan lukien Amiina-kvartetti.
Kirjailija Halldór Laxness vietti osan lapsuudestaan Mosfellsbærissa. Yhtye Kaleo on myös kotoisin Mosfellsbærista.
Mosfellsbærin ystävyyskuntia ovat:
Thisted, Tanska
Uddevalla, Ruotsi
Loimaa, Suomi
Skien, Norja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mosfellsbær Wikimedia Commonsissa
Mosfellsbærin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (islanniksi)
Naoko Akutagawa

Naoko Akutagawa (s. 1974 Hiroshima) on japanilainen pianisti ja cembalisti.
Akutagawa aloitti pianonsoiton 3-vuotiaana ja siirtyi 16-vuotiaana cembaloon, jota opiskeli aluksi Toho Gakuen -musiikkikoulussa, sitten Glen Wilsonin johdolla Würzburgin musiikkiyliopistossa. Hänen opettajinaan Japanissa toimivat Masayasu Oshima ja Chiyoko Arita. Hän julkaisi ensilevytyksensä Naxos-levymerkille vuonna 2005. Hänet palkittiin vuonna 2006 Roveretossa vanhan musiikin Premio Bonporti -kilpailussa ja vuonna 2008 Göttingenissä Händel-kilpailussa. Akutagawasta itsestään tuli vuonna 2001 Würzburgin musiikkiyliopiston professori. Hän on vieraillut henkilökunnan jäsenenä Alankomaiden kansallisoopperassa sekä luennoitsijana ja resitalistina Toho Gakuen -musiikkikoulussa.
Montboudif

| Montboudif |
| --- | --- |
 Sainte-Annen kirkko
 Montboudif
 Koordinaatit: 45°22′20″N, 2°43′56″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Cantal
Arrondissementti:  Saint-Flour
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,4 km²
Väkiluku (2017):  190 
 – Väestötiheys:  9 as./km²
Kunnan numero:  15129
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montboudif (oksitaaniksi Montbodiu) on kunta Ranskan keskiosassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 62 kilometria Saint-Flourin kaupungista luoteeseen.
Montboudif kuuluu Artensen luonnolliseen alueeseen Ranskan keskiylängöllä. Kunta sijaitsee keskellä Parc naturel régional des volcans d'Auvergnen luonnonpuistoa, Puy de Sancyn vuoren eteläpuolella.
Tunnettuja kuntalaisia

Georges Pompidoun (1911-1974), Ranskan presidentti vuosina 1969-1974, on syntyperäinen kuntalainen. Kunnassa on myös hänelle omistettu museo, Georges Pompidou Museum.
Louis Chavignier (1922-1972), ekspressionistinen kuvanveistäjä, on syntyperäinen kuntalainen.
Georges Pompidoun syntymäkoti
Georges Pompidou museo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montboudif Wikimedia Commonsissa
Naoki Yuasa

Naoki Yuasa (jap. 湯浅 直樹, s. 24. huhtikuuta 1983 Sapporo) on japanilainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Sports Alpen Ski Clubia.
Yuasa sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 pujottelussa seitsemänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kuudes.
Yuasa on kilpaillut maailmancupissa yksinomaan pujottelussa. Ensimmäisen kilpailunsa hän laski Shigokogenissa maaliskuussa 2003. Ensimmäiset pisteensä hän sai oltuaan 21:s Sestrieressä joulukuussa 2004. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan seitsemäs Kranjska Gorassa joulukuussa 2005. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Madonna di Campigliossa joulukuussa 2012.
Yuasa on voittanut pujottelun Japanin-mestaruuden 2003 ja 2006. Euroopan cupissa hän on voittanut kolme kilpailua.
Montcalmin piirikunta

Montcalmin piirikunta (engl. Montcalm County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 66 614 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Stantonin kaupunki, ja suurin kunta on Greenville. Piirikunta on perustettu vuonna 1831.
Väestö

Vuonna 2020 Montcalmin piirikunnan 66 614 asukkaasta valkoisia oli 94,8 %, mustia 2,5 %, alkuperäisasukkaita 0,6 % ja aasialaisia 0,4 %. Vuonna 2019 3,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montcalmin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Mario León Dorado

Isä Mario León Dorado (s. 16. maaliskuuta 1974) on espanjalainen roomalaiskatolinen pappi ja lähetyssaarnaaja. Hänestä tuli Tahrattoman Marian oblaattien jäsen 24. syyskuuta 1996, ja hän sai pappisvihkimyksensä 2. kesäkuuta 2001. Hänet nimitettiin Länsi-Saharan apostolisen prefektuurin johtoon 24. kesäkuuta 2013. Hän seurasi tehtävissään vuonna 2009 eläkkeelle jäänyttä Acacio Valbuena Rodríguezia.
Mustat sivut

Mustat sivut (Idées Noires) on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä André Franquinin vuosina 1977–1983 piirtämä sarjakuva, joka sisältää sivun mittaisia mustavalkoisia kertomuksia. Sarjan nimi viittaa sen hallitsevana teemana toimivaan mustaan huumoriin sekä sen ulkoasuun, sillä Mustissa sivuissa on käytetty paljon mustaa väriä ja hahmot näkyvät usein lähes siluettimaisina. Franquin käsikirjoitti osan kertomuksista yksin, osan yhdessä Yvan Delporten kanssa.
Franquin tunnettiin entuudestaan kaikenikäisille sopivista sarjakuvistaan Piko ja Fantasio, Niilo Pielinen ja Marsupilami, mutta Mustat sivut sisältää yksinomaan aikuisille suunnattua mustaa huumoria, jossa lähes jokaisen kertomuksen aiheena on absurdi väkivaltainen kuolema. Sarjan maailmaa ja ihmiskuvaa on luonnehdittu kyyniseksi, pessimistiseksi ja sarkastiseksi. Useat kertomukset sisältävät kannanottoja muun muassa asevarustelua, kuolemanrangaistusta ja eläinten julmaa kohtelua vastaan. Mustat sivut alkoivat ilmestyä vuonna 1977 Spirou-lehden liitteessä Le Trombone Illustréssa, minkä jälkeen ne jatkuivat ranskalaisen Marcel Gotlibin julkaisemassa Fluide Glacialissa. Kertomukset julkaistiin kahtena kokoelmana vuosina 1981 ja 1984.
Ensimmäisen Mustien sivujen suomennoksen julkaisi Oulun sarjakuvaseura vuonna 1984. Sarjakuvakustantamo Arktinen Banaani julkaisi vuonna 2015 täydennetyn version, johon on lisätty edellisestä suomennoksesta puuttuneita sivuja. Kummassakin on käytetty samaa, Timo Reenpään tekemää käännöstä.
Aiheesta muualla

Idées Noires -sivusto (ranskaksi)
Reijo Valta: Mustien sivujen taustaa Pois työpöydältä -blogi 21.10.2013
Musta Pekka (tarina)

Tarinan kirjoittaja Arthur Conan Doyle.
Musta Pekka (engl. The Adventure of Black Peter) on yksi Arthur Conan Doylen kirjoittamista Sherlock Holmes -tarinoista.
Juoni

Entinen merimies, jota kotipaikkakunnallaan kutsutaan Mustaksi Pekaksi on murhattu iskemällä tämä pienessä tönössään olevalla muistoesineenä toimivalla valaanpyyntiharppuunalla tämän läpi. Tarkastaja Hopkinsin pyynnöstä Holmes ryhtyy tutkimaan tapausta. Eräässä vaiheessa Hopkins pidättää väärän miehen, mutta lopulta Holmes onnistuu houkuttelemaan oikean syyllisen ansaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Musta Pekka (tarina) Wikimedia Commonsissa
Murat

Murat voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä > Etunimi

Murat Ahsen-Böre (1919–1968), suomalainen tataaritaustainen jääkiekkoilija
Murat Boz (s. 1980), turkkilainen laulaja
Murat Kardanov (s. 1971), venäläinen painija
Murat Sabuncu (s. 1971), turkkilainen päätoimittaja
Murat Shehu (1897-1978), albanialainen säveltäjä
Murat Tek, oik. Melih Cevdet Anday (1915–2002), turkkilainen kirjailija, toimittaja, kirjastonhoitaja ja opettaja
Murat Zjazikov (s. 1957), Ingušian presidentti 2002–2008
Murat Önal (s. 1987), turkkilais-alankomaalainen jalkapalloilija
Henkilöitä > Sukunimi

Hadži Murat (n. 1800-1852), dagestanilainen vapaustaistelija
Jean-Louis Murat (oik. Jean-Luis Bergheaud, s. 1952), ranskalainen laulaja
Joachim Murat (1785-1815), Ranskan marsalkka, Napolin ja Sisilian kuningas 1808-1815
Julio Murat (s. 1961), turkkilainen katolinen piispa
Kapllan Murat (s. 1962), belgialainen rikollinen
Nasreddin Murat-Khan (1904–1970), pakistanilainen arkkitehti
Özkan Murat (s. 1957), turkkilainen poliitikko
Henkilöitä > Hallitsijoita

Murad I, Osmanien valtakunnan sulttaani 1359–1389
Murad II, Osmanien valtakunnan sulttaani 1421–1444 ja 1446–1451
Murat III, Osmanien valtakunnan sulttaani 1574–1595
Murat IV, Osmanien valtakunnan sulttaani 1623–1640
Murat V, Osmanien valtakunnan sulttaani 1876
Paikannimi

Murat, Eufratin sivujoki Turkissa
Murat, kunta Allierin departementissa Ranskassa
Murat, kunta Cantalin departementissa Ranskassa
Murat-le-Quaire, kunta Puy-de-Dômen departementissa Ranskassa
Murat-sur-Vèbre, kunta Tarnin departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Murat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Muzika mizrahit

Mizrahimusiikki (Hepreaksi: מוזיקה מזרחית, Muzika Mizrahit ="Itäinen musiikki") on israelilainen musiikkityyli.
Tämä itämaistyylinen musiikkigenre on saanut alkunsa israeliin paluumuuttaneiden mizrahi- sekä sefardijuutalaisten keskuudessa, heidän jatkaessaan vanhoissa kotimaissa soitetun musiikin perinteitä jälleen Israelissa. Nykyinen mizrahimusiikki on saanut suurimmat vaikutteensa mm. kreikkalaisesta, turkkilaisesta, arabialaisesta sekä muun itäisen välimeren ja Lähi-idän musiikkityyleistä. Useat kappaleet saattavat olla cover-versioita muunmaalaisista samanalaista tyylisuuntaa edustavista hiteistä.
Kappaleet ovat pääosin yksinkertaisesti sanoitettua rakkaudesta kertovaa tanssimusiikkia ja ovat naapurimaiden musiikkityyleistä poiketen usein melko ilomielisiä, vaikka melankolisempaakin materiaalia löytyy. Mizrahimusiikille tyypillisiä piirteitä ovet esim. itämaiset jousi- ja lyömäsoitinelementit. Myös kreikkalaisesta musiikista tuttua bouzoukia käytetään usein, joskin nykyisessä mizrahimusiikissa se on useimmiten korvattu modernilla sähkökitaralla. Esityskieli on yleensä heprea, mutta useilta artisteilla on myös arabiankielistä materiaalia, johtuen monien mizrahijuutalaisten arabiankielisestä taustasta.
Tunnettuja mizrahimusiikkia esittäneitä artisteja ovat mm. Sarit Hadad, Ofra Haza, Zehava Ben, Eyal Golan, Kobi Peretz, Boaz Mauda, Dana International, Lior Narkis, ja Haim Moshe.
Muzio Attendolo Sforza

Muzio Attendolo Sforza
Muzio Attendolo Sforza, alun perin Muzio Attendolo (8. toukokuuta 1369 Cotignola – 4. tammikuuta 1424 Pescara), oli italialainen kondottieeri eli palkkasoturipäällikkö ja Sforzan hallitsijasuvun perustaja. Hänen poikansa Francesco Sforza nousi Milanon herttuaksi vuonna 1450.
Muzio Ateendolon isä Giovanni Attendolo oli vauras maanomistaja Romagnasta. Nuori Muzio lähti kotoa vuonna 1384 liittyäkseen palkkasoturijoukkoon. Hänestä tuli ensin joukkueenjohtaja ja lopulta palkkasoturikomppanian päällikkö. Muzio Attendolo toimi joukkoineen useiden kondottieerien palveluksessa, joihin kuului Alberico da Barbiano, joka antoi Muziolle lisänimen Sforza (“Vahva”). Vuonna  1398 Muzio Ateendolo Sforza astui Milanoa hallinneen [[Visconti-suvun palvelukseen. Hän lähti kuitenkin pian kaupungista taistelemaan ensin Firenzen ja sen jälkeen Ferraran joukoissa.
Kuningas Ladislaus kutsui Muzio Attendolo Sforzan luokseen Napoliin vuonna 1412, ja Muziosta tehtiin Napolin kuningaskunnan ylin lainvalvoja. Ladislauksen kuoltua vuonna 1414 seurasi kuningatar Johanna II:n myrskyisä valtakausi. Aluksi Muzio palkittiin korkeilla viroilla ja tiluksilla, mutta pian hänet vangittiin ja häntä kidutettiin. Vuonna 1424 kuningatar lähetti Muzion taistelemaan Aragonian palveluksessa ollutta kondottieeri Braccio da Montonea vastaan. Muzio Ateendolo Sforza hukkui ylittäessään Pescarajokea Keski-Italiassa.
Mustaa kahvia

| ”Mustaa kahvia” Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ihmisten edessä
 Julkaistu: 17. maaliskuuta 2008
 Tuottaja(t): Warner Music Finland
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.45
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Jenni Vartiaisen muut singlet
| ”Toinen” 2007 | ”Mustaa kahvia” 2008 | ”En haluu kuolla tänä yönä” 2010 |
Mustaa kahvia on Jenni Vartiaisen esittämä kappale, joka julkaistiin Vartiaisen debyyttialbumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä 17. maaliskuuta 2008. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Kyösti Salokorpi.
Single sisältää nimikappaleen albumiversion ja Phonky Asses Club Edit -version lisäksi myös remixit kappaleista Ihmisten edessä ja Toinen.
Kappaleet

Mustaa kahvia – 3.45
Mustaa kahvia (Phonky Asses Club Edit) – 4.57
Ihmisten edessä (FBOTI's 2 AM Remix) – 5.16
Toinen (FBOTI's Third Wheel Remix) – 7.39
Listasijoitukset

| Lista | Sija |
| --- | --- |
Singlelista: —
Latauslista: 21 
Radiolista: 2
Mutter

| Mutter Rammstein |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Mirava, Ranska, 2000
 Julkaistu: huhtikuussa 2001
 Tuottaja(t): Jacob Hellner, Rammstein
 Tyylilaji: Industrial metal Neue Deutsche Härte
 Kesto: 44.54
 Levy-yhtiö: Motor Music Records
Listasijoitukset
  7. (albumilista)    1. (midprice)    9. (fyysinen albumilista)
Rammsteinin muut julkaisut
| Sehnsucht 1997 | Mutter 2001 | Reise, Reise 2004 |
Mutter (suom.  "äiti") on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin kolmas studioalbumi. Se äänitettiin vuonna 2000 ja julkaistiin huhtikuussa 2001.
Levyllä lauletaan muun muassa lapsen kuolemasta (Spieluhr), äidittömyydestä (Mutter) ja itsemurhasta (Adios). Levy oli julkaistaessaan arvostelumenestys. Sen kuuluisimpia kappaleita ovat listahitit "Sonne", "Ich will", "Feuer frei!", "Links 2-3-4" ja "Mutter", jotka julkaistiin kaikki singleinä ja niistä tehtiin musiikkivideot.
"Mein Herz Brennt" päätyi elokuvan Lilja 4-ever ja "Feuer Frei" xXx:n soundtrackille. Levyn kannessa on kuollut sikiö. Kuvan ovat ottaneet Daniel ja Geo Fuchs.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Rammstein.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Mein Herz brennt ("Sydämeni palaa")  | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Links 2-3-4 ("Vasen 2-3-4")  | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sonne ("Aurinko")  | 4.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Ich will ("Minä haluan")  | 3.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Feuer frei! ("Tuli vapaa!")  | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Mutter ("Äiti")  | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Spieluhr ("Soittorasia" feat. Khira Li Lindemann)  | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Zwitter ("Kaksineuvoinen/biseksuaali tai hermafrodiitti")  | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Rein raus ("Sisään, ulos")  | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Adios ("Hyvästi")  | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Nebel ("Usva")  | 4.54 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 44.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| Limited Tour Edition bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ich will (live)  | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Links 2-3-4 (live)  | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sonne (live)  | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Spieluhr (live)  | 5.28 |  |  |  |  |  |  |  |
Singlet

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Allmusic: 
Soundi: 
NME: 5/10
Sonne (2001)
Links 2-3-4 (2001)
Ich will (2001)
Mutter (2002)
Feuer frei! (2002)
Mein Herz brennt (2012)
Aiheesta muualla

Mutter-albumi Rammsteinin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Martin Harris

Martin Harris (18. toukokuuta 1783 – 10. heinäkuuta 1875) on yksi Mormonin kirjan kolmesta todistajasta ja profeetta Joseph Smithin ensimmäinen kirjuri kirjaa käännettäessä.
Varhaiset vuodet

Martin Harris syntyi Eastownissa, New Yorkin osavaltiossa kahdeksanlapsisen perheen toiseksi vanhimpana lapsena. Vain vähän tiedetään hänen aikaisemmista vuosistaan. Vuoteen 1831 Harris eli Palmyran kaupungissa samaisessa New Yorkin osavaltiossa. Häntä pidettiin rehellisenä ja taitavana, jumalaapelkäävänä, mutta myös hyvin taikauskoisena miehenä. Hänen tiedetään vaihtaneen kirkkokuntaansa ainakin viidesti. Hän oli kveekari, universalisti, restorationisti, kalvinisti, baptisti, campbellilainen ja mahdollisesti metodisti.
Jäsenyys Kristuksen kirkossa

Harrisista tuli Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman Kristuksen kirkon (myöhemmin Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko) varhainen jäsen. Kesäkuun 3. 1831 Harris vihittiin kirkon ylipapin virkaan ja hänet lähetettiin lähetystyöhön Pennsylvaniaan ja New Yorkiin. Joidenkin tietojen mukaan Harris olisi myöhemmin vihitty myös apostolin virkaan. Tästä vihkimyksestä ei kuitenkaan löydy kirjallisia lähteitä, eikä hän koskaan ollut kahdentoista apostolin koorumin jäsen.
Harrisin vaimo Lucy Harris, josta tämä oli elänyt erillään jo vuosia, kuoli kesällä 1836. 1. marraskuuta 1836 Harris meni naimisiin Caroline Youngin, Brigham Youngin 22-vuotiaan veljentyttären kanssa. Carolinella ja Martinilla oli seitsemän yhteistä lasta.
Vuonna 1837 Martin Harris katkaisi monien muiden kirkon jäsenten tavoin välinsä Joseph Smithiin kirkon omistaman pankin Kirtland Safety Societyn konkurssin takia. Harris liittyi hetkeksi Warren Parrishin johtamiin ”kapinallisiin”, jotka yrittivät järjestää kirkon uudelleen ja hylkäsivät Smithin pitäen häntä ”langenneena profeettana”. Parrishin kirkko tuli tunnetuksi nimellä Kristuksen kirkko, ja se sai lyhyeksi aikaa haltuunsa Kirtlandin temppelin. Harrisista tuli yksi kirkon kolmesta rahastonhoitajasta. Vuonna 1839 Parrish alkoi opettaa, että Mormonin kirja oli väärennös. Tämä rikkoi hänen ja Harrisin, joka edelleen todisti kirjan aitoudesta, välit. Harris palasi yhteyteen Smithin kirkon kanssa, ja muutti Nauvoohon, Illinoisiin, jossa oli kirkon keskuspaikka.
Strangiitti, whitmeriläinen, gladdenilainen, williamilainen, shaker

Smithin kuoleman jälkeen 27. kesäkuuta 1844 Harris muutti Kirtlandiin ja asettui tukemaan James J. Strangia kirkon johtajaksi. Harris matkusti jopa Isoon-Britanniaan tekemään lähetystyötä strangiittien hyväksi. Vuoden 1847 tienoilla Harris oli katkaissut välinsä Strangin kanssa ja liittynyt toisen Mormonin kirjan todistajan, David Whitmerin ympärille syntyneeseen kirkkoon. Vuonna 1851 Harris hyväksyi erään toisen mormonistisen yhteisön johtajan, Gladden Bishopin, kirkon profeetaksi ja liittyi tämän yhteisöön. 1855 Harris liittyi Smithin ainoan elossa olevan veljen William Smithin perustamaan kirkkoon ja selitti hänen olevan Smithin oikea ja valtuutettu seuraaja. Jonkin aikaa Harris kannatti myös shakerien yhteisöä. Hän ei kuitenkaan liittynyt yhteisön jäseneksi. Shakerit edellyttivät selibaattia, ja Harris oli naimisissa. Vuonna 1856 Harrisin vaimo muutti setänsä Brigham Youngin seuraajien perässä Utahiin. Harris jäi Kirtlandiin ja esitteli temppeliä uteliaille vierailijoille.
Takaisin MAP-kirkkoon

Vanhoilla päivillään Harris eli yksinäisenä ja köyhyydessä lähes autiossa Kirtlandissa. Hän hyväksyi lopulta paikallisten myöhempien aikojen pyhien avun. Nämä keräsivät Harrisille 200 dollaria, jotta tämä pystyi muuttamaan Utahiin. Hän muutti 1870, ja pian hänen tulonsa jälkeen hänet kastettiin uudestaan MAP-kirkon jäseneksi. Viimeiset neljä ja puoli vuotta elämästään Harris eli sukulaisten kanssa Utahissa toimien kirkon jäsenenä. Hän kuoli 10. kesäkuuta 1876selvennä Clarkstonissa, Utahissa. Hänet on myös haudattu sinne.
Populaarikulttuurissa

Martin Harris esiintyy South Parkin 7. tuotantokauden 12. jaksossa Mormoneita kaikki (engl. All About Mormons). Hänet kuvataan jaksossa herkkäuskoisena ja tyhmähkönä miehenä, jota profeetta Joseph Smith huijaa. Sen sijaan hänen vaimonsa Lucy Harris kuvataan älykkäänä.
Martin Harris
Musiikkivuosi 1959

Musiikkivuosi 1959 käsittelee vuoden 1959 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

The Supremes -yhtye perustettiin (alkuperäinen nimi vuonna 1959 oli The Primettes).
Jimi Hendrix osti ensimmäisen sähkökitaransa Supro Ozark 1560 S.[lähde? ]
Suomen ensimmäinen televisioitu rock and roll -kuninkuuskilpailu. Voittaja oli Rock-Jerry.
Julkaisuja

Chuck Berryn albumi Chuck Berry Is on Top julkaistiin
The Dave Brubeck Quartetin albumi Time Out julkaistiin
Bo Diddleyn albumi Go Bo Diddley julkaistiin
João Gilberton esikoisalbumi Chega de Saudade julkaistiin
Eino Grönin albumi Eino Grön laulaa julkaistiin
Ritchie Valensin albumi Ritchie Valens julkaistiin postuumisti
Kilpailuja

Eurovision laulukilpailu 1959
Musiikkivuosi 1958

Musiikkivuosi 1958 käsittelee vuoden 1958 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Elvis Presley astuu armeijaan
RCA yhtiö esittelee ensimmäisen stereo LP-levyn