stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirkko
Kuvitteellisia Pirkkoja

Pirkko Harrison, Iltalypsyn toimittaja ja uutisankkuri
Pirkko Kujala, Virtauksen kaupunginhallituksen ent. puheenjohtaja televisiosarjassa Uusi päivä
Pirkko Pétit (o.s. Karppinen, ent. Mäkimaa), hahmo draamasarjassa Kotikatu
Pirkko, hahmo Mort Walkerin ja Dik Brownen sarjakuvassa Pirkko ja Pentti
Pirkko, hahmo Pertsa ja Kilu -kirjoissa.
Muita Pirkkoja ja pirkkoja

Leppäpirkot, kovakuoriaisheimo
Parkkipirkko, naispuolisesta pysäköinninvalvojasta käytetty leikkimielinen nimitys.
Norberto Boggio

Norberto Boggio
Norberto Constante Boggio (11. elokuuta 1931 Santa Fe – 20. joulukuuta 2021) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän liittyi kesäkuussa 1958 Argentiinan A-maajoukkueeseen ja pelasi saman vuoden MM-kilpailuissa yhden ottelun.
Oras Tynkkynen

| Oras Tynkkynen |
| --- | --- |
 Tynkkynen vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1977 (ikä 47) Jyväskylä
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Asema:  Kansanedustaja (2004–2015, 2023–) Kaupunginvaltuutettu (2001–)
Vaalipiiri:  Pirkanmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Tampere
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Topi Oras Kalevi Tynkkynen (s. 25. syyskuuta 1977 Jyväskylä) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2001 ja vihreiden kansanedustaja Pirkanmaan vaalipiiristä vuodesta 2004 vuoteen 2015 sekä jälleen 2023 alkaen.
Vuosina 2007–2011 Tynkkynen oli Vanhasen II hallituksen ilmastopoliittinen asiantuntija, jonka tehtävä oli koordinoida hallituksen ilmastopolitiikkaa ja valmistella ilmastoa ja energiapolitiikkaa käsittelevä tulevaisuusselonteko. Tynkkynen on työskennellyt Sitrassa ilmastoratkaisujen parissa vanhempana neuvonantajana vuodesta 2014 alkaen.
Tausta ja kansalaisaktivismi

Tynkkynen varttui Jyväskylässä ja kävi Jyväskylän Rudolf Steiner -koulun. 15-vuotiaana hän muutti Tampereelle opiskelemaan Steiner-lukioon, minkä jälkeen hän suoritti siviilipalveluksen Kepassa vuosina 1997–1998 ja aloitti vuonna 1998 tiedotusopin opinnot Tampereen yliopistossa. Tynkkynen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2007 ja maisteriksi vuonna 2009. Hänen pro gradu -tutkielmansa käsitteli lihavien representaatiota tv-sarjoissa. Tynkkynen opiskeli lisäksi ympäristöpolitiikkaa laajana sivuaineena. Hän on toiminut eri lehtien avustajana ja kolumnistina sekä työskennellyt Ylen radiotoimituksessa.
Tynkkynen aloitti kansalaistoiminnan jo 13–14-vuotiaana. Hän oli perustamassa Vihreä Elämä ry:tä, joka myöhemmin sulautui Tampereen Maan ystäviin. Hän on Suomen Maan ystävien perustajajäsen ja oli järjestön varapuheenjohtaja vuosina 1996 ja 1997 sekä keväällä 2004. Tynkkynen on työskennellyt kansalaisjärjestöissä Suomessa ja Intiassa. Hän on jatkanut toimintaansa kansalaisjärjestöissä myös poliitikkona ja on kansalaisjärjestöjen ilmasto.org-ilmastosivuston päätoimittaja. Vuonna 2013 Tynkkynen julkaisi globaaleja haasteita käsittelevän kirjan Pieni maailmanpelastusopas. Syksystä 2014 hän on toiminut Sitran vanhempana neuvonantajana Resurssiviisas ja hiilineutraali yhteiskunta -teema-alueella.
Tynkkynen on streittari ja harrastaa vapaa-ajallaan matkustelua ja konemusiikkia. Hän on toiminut dj:nä nimellä DJ Muna.
Poliittinen ura

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Europarlamentti
| Vuosi | Vaalipiiri | Äänet | Tulos |  |
| 2014 | Suomi | 24 805 | varalla |  |
Eduskuntavaalit
| Vuosi | Vaalipiiri | Äänet | Tulos |  |
| 1999 | Pirkanmaa | 928 | ei valittu |  |
| 2003 | Pirkanmaa | 1 560 | varalla |  |
| 2007 | Pirkanmaa | 7 930 | valittu |  |
| 2011 | Pirkanmaa | 7 406 | valittu |  |
| 2019 | Pirkanmaa | 4 303 | varalla |  |
| 2023 | Pirkanmaa | 5 401 | valittu |  |
Kunnallisvaalit
| Vuosi | Kunta | Äänet | Tulos |  |
| 1996 | Tampere | ? | varalla |  |
| 2000 | Tampere | 523 | valittu |  |
| 2004 | Tampere | 1 248 | valittu |  |
| 2008 | Tampere | 2 206 | valittu |  |
| 2012 | Tampere | 1 125 | valittu |  |
| 2017 | Tampere | 1 466 | valittu |  |
| 2021 | Tampere | 1 221 | valittu |  |

Tynkkysen puoluepoliittinen toiminta alkoi kun hän asettui Tampereella 18-vuotiaana vihreiden ehdokkaaksi vuoden 1996 kunnallisvaaleissa. Tuolloin hänet valittiin valtuuston varajäseneksi ja vuoden 2000 vaaleissa varsinaiseksi valtuutetuksi. Tynkkynen oli ehdolla myös vuoden 1999 eduskuntavaaleissa saaden 928 ääntä eikä tullut valituksi.
Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Tynkkynen valittiin varasijalle 1 560 äänellä. Heinäkuussa 2004 hänestä tuli varasijalta vaalikauden nuorin kansanedustaja Satu Hassin siirtyessä eduskunnasta Euroopan parlamenttiin. Ensimmäisellä kansanedustajakaudellaan Tynkkynen oli muun muassa talous- ja ympäristövaliokuntien jäsen.
Kesällä 2006 Tynkkynen oli Tampereen kaupunginvaltuuston opposition eli vihreiden, keskustan, sitoutumattomien ja kristillisdemokraattien pormestariehdokkaana saaden 15 ääntä 67:stä vaalin ensimmäisellä kierroksella.
Tynkkynen valittiin jatkokaudelle eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa, joissa hän oli 7 930 äänellä vihreiden ääniharava Pirkanmaan vaalipiirissä. Vuoden 2011 vaaleissa Tynkkynen sai 7 406 ääntä ja jatkoi eduskunnassa. Vaalikaudella hän toimi muun muassa tulevaisuusvaliokunnan varapuheenjohtajana, liikenne- ja viestintävaliokunnassa sekä tammikuusta 2013 lakivaliokunnassa. Tynkkynen oli ehdolla vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa, mutta jäi 24 805 äänellä varasijalle. Hän ilmoitti jo ennen vaaleja, ettei aio asettua ehdolle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Tynkkynen oli jälleen ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa tullen valituksi varasijalle. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän on jälleen ehdolla ja tuli valituksi.
Tynkkysen puhevuorot, luottamustehtävät ja kirjoitukset liittyvät usein globaaliin oikeudenmukaisuuteen, kansalaisvaikuttamiseen ja ympäristöön, erityisesti ilmastonmuutokseen. Eduskunnassa Tynkkynen on tehnyt lakialoitteita esimerkiksi muovipussi-/kertakäyttökassiverosta, päästökauppajärjestelmän muuttamisesta ja kahdesti avioliittolain muuttamisesta sukupuolineutraaliksi. Tynkkynen oli Suomen ensimmäinen julkisesti homoseksuaalinen kansanedustaja. Syyskuussa 2013 hän herätti keskustelua käyttämällä eduskunnan juhlaistunnossa sateenkaarisolmiota ja ottamalla kantaa Venäjän politiikkaan, vaikka politikointia oli määrä välttää istunnossa, jossa oli paikalla myös Venäjän edustajia.
Teokset

Tynkkynen, Oras: Vihreä on kasvun väri.  Vihreä Lanka, 2006.  ISBN 951-98412-1-0
Tynkkynen, Oras: Pieni maailmanpelastusopas.  Into Kustannus, 2013.  ISBN 978-952-264-198-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
.aspx Oras Tynkkynen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Oras Tynkkysen kotisivut
Mustavuori, Jaana-Mirjam: VOX: Oras Tynkkynen Maailman kuvalehti. 25.10.2001.
Vihreän liiton kansanedustajat
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Andersson  Anttila  Brax  Cronberg  Forsius  Hassi (2003–2004)  Hautala  Kasvi  Krohn (2003–2006)  Meriläinen  Ojansuu  Pulliainen  Sinnemäki  Soininvaara  Sumuvuori (2006–)  Tynkkynen (2004–) 
1 2  Satu Hassi valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kesäkuussa 2004, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Oras Tynkkynen.  1 2  Irina Krohn siirtyi heinäkuussa 2006 Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajaksi, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Johanna Sumuvuori.  
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (15):  Alanko-Kahiluoto  Andersson  Brax  Forsius (2007–2008)  Haavisto  Hautala (2007–2009)  Juurikkala (2009–)  Järvinen  Karimäki  Kasvi  Niinistö  Ojansuu  Pulliainen  Sinnemäki  Sumuvuori  Tynkkynen 
↑  Merikukka Forsius erosi vihreistä ja liittyi Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään helmikuussa 2008.  1 2  Heidi Hautala valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kesäkuussa 2009, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Timo Juurikkala..  
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (10):  Alanko-Kahiluoto  Brax  Haapanen  Haavisto  Karimäki  Niinistö  Sinnemäki (2011–2015)  Soininvaara  Sumuvuori (2015)  Toivola  Tynkkynen 
1 2  Anni Sinnemäki valittiin Helsingin apulaiskaupunginjohtajaksi tammikuussa 2015, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Johanna Sumuvuori.  
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Alametsä (2024–)  Diarra  Elo   Forsgrén  Haavisto  Harjanne  Holopainen  Hopsu  Hyrkkö  Mikkonen  Ohisalo (2023–2024)  Pitko  Tynkkynen  Virta 
Pirkanmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Mikko Alatalo
Marko Asell
Jukka Gustafsson
Harri Jaskari
Saara Karhu
Mikko Kuoppa
Heikki A. Ollila
Klaus Pentti
Leena Rauhala
Tero Rönni
Pertti Salovaara
Kimmo Sasi
Arto Satonen
Minna Sirnö
Marja Tiura
Oras Tynkkynen
Pia Viitanen
Pertti ”Veltto” Virtanen
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Eduskunta  Yle 
Oras Tynkkynen Riian Pride-tapahtumassa kesällä 2007.
Amager Islanders

| Amager Islanders |
| --- | --- |
Perustettu:  1964
Kaupunki:  Amager, Tanska
Kotiareena:  Kastrup Skøjtehal
Sarja:  1. divisioona
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amager Islanders on tanskalainen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1964 nimellä Amager SIK, ja se on vaihtanut nimeään useampia kertoja. Sen kotihalli on Kastrup Skøjtehal, jonne mahtuu yli 1 400 katsojaa. Nimellä Tårnby Boldklub seura pelasi kauden 1971–1972 maan pääsarjassa. Vuodesta 2001 seura toimi nimellä Ama'r Jets, vuodesta 2009 se oli Amager Ishockey, ja nykyisen nimensä seura otti vuonna 2016.
Mark Carney

| Mark Carney |
| --- | --- |

Kanadan pääministeri
 14. maaliskuuta 2025-  
Monarkki:  Charles III
Kenraalikuvernööri:  Mary Simon
Edeltäjä:  Justin Trudeau
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1965 
Tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
markcarney.ca ja markcarney.ca/fr
Mark Carney (s. 16. maaliskuuta 1965) on entinen Englannin pankin ja Kanadan pääministeri maaliskuusta 2025 lähtien.
Maineikkaaksi Carney tuli Kanadan keskuspankin johtajana 2008 - 2013, kun hän ohjasi maansa lähes vahingoittumattomana läpi globaalin talouskriisin.
Heti siirryttyään Englannin pankin pääjohtajaksi Carney ilmoitti jatkavansa rahapoliittista elvytystä, mikä nosti pörssikursseja.
Maaliskuussa 2025 Carney valittiin Justin Trudeaun seuraajaksi Kanadan tulevaksi pääministeriksi.
Finanssikriisi

Carneyn toiminnan Kanadan pankin pääjohtajana kerrotaan lievittäneen ratkaisevasti vuosien 2007-2009 finanssikriisin vaikutuksia Kanadaan.
Dramaattisin tapahtuma oli hänen päätöksensä pudottaa yliyönkorkoa 0,5 % maaliskuussa 2008 oltuaan vain kuukauden virassa. Kun EKP nosti korkoa heinäkuussa 2008, Carney pelkäsi lainakriisin voivan levitä globaalisti. Kun Carneyn rahapolitiikka laski korot efektiivisesti nollaan, hän otti huhtikuussa 2009 käyttöön  epätavanomaiset keinot ilmoittamalla pitävänsä rahapolitiikan löysänä ainakin vuoden eteenpäin vahvistaakseen kysyntää ja markkinoiden luottamusta. Tuotanto ja työllisyys alkoivat kasvaa vuoden 2009 puolivälistä alkaen osittain rahaelvytyksen ansiosta. Kanadan talous pärjäsi parhaiten G7-maista ja Kanada oli ensimmäinen G7-valtio, jonka BKT ja työllisyys nousivat kriisiä edeltävälle tasolle.
Keskuspankin päätös lisätä likviditeettiä huomattavasti ja sen epätavanomainen ilmoitus näyttävät vaikuttaneen keskeisesti Kanadan selviämiseen kriisistä.
Carney on saanut huomattavasti kunniaa toiminnastaan kriisin aikana. Financial Times nimesi hänet "Fifty who will frame the way forward" -joukkoon, ja Time-lehti "2010 Time 100" -luetteloon. Reader's Digest -lehti antoi hänelle tittelin "päätoimittajan valinta kaikkein luotetuimmaksi kanadalaiseksi".
Lokakuussa 2012 Euromoney-lehti nimesi Carneyn "Vuoden keskuspankkijohtajaksi". Pian Britannia valitsi hänet Englannin pankin pääjohtajaksi.
Ludovico Avio

Ludovico Héctor Avio (6. lokakuuta 1932 Pigüé – 23. kesäkuuta 1996) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän liittyi kesäkuussa 1958 Argentiinan A-maajoukkueeseen ja pelasi saman vuoden MM-kilpailuissa kahdessa ottelussa sekä teki yhden maalin.
Youcat

Youcat on Katolisen kirkon katekismukseen perustuva, vuonna 2011 ilmestynyt nuorille suunnattu katekismus.
Katekismus on alkuperältään itävaltalainen. Teos etenee kysymysten ja vastausten muodossa ja sisältää lisäksi runsaasti lainauksia Raamatusta, pyhiltä ja muita kirjoittajilta, kuvia, selityksiä ja piirroksia. Esipuheen on kirjoittanut paavi Benedictus XVI. Suomeksi teos on ilmestynyt vuonna 2017. Youcatin ympärille on syntynyt myös muuta aineistoa, kuten Youbibel ja Docat, joita ei ole julkaistu suomeksi.
Suomalainen laitos

Youcat – Katolisen kirkon katekismus nuorille. Katolinen tiedotuskeskus, 2017. ISBN 978-952-7153-20-8
YOUCAT for kids - Katolinen katekismus lapsille ja vanhemmille. Katolinen Tiedotuskeskus 2019 ISBN 9789527153413
Aiheesta muualla

Youcat - virallinen sivusto (englanniksi)
Youcat FAQ - Usein kysytyt kysymykset (englanniksi)
Youcat - English Edition - Facebook (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa
Hatsina

| Hatsina (Gattšina) Гатчина |
| --- | --- |
 Hatsinan palatsi
 lippu:  vaakuna
 Hatsina
 Koordinaatit: 59°33′12.7″N, 30°7′58.5″E 
Valtio:   Venäjä
Hallinnollinen alue:  Leningradin alue
Hallintopiiri:  Hatsinan piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,75 km²
Väkiluku (2010)  ():  92 566
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK) 
Postinumero:  188300–188310
Suuntanumero(t):  +7 81371
 
 www.gatchina-meria.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hatsina (ven. Га́тчина, Gattšina) on 92 500 asukkaan kaupunki Venäjällä 46 km Pietarista etelälounaaseen. Hatsina on Leningradin alueen suurin kaupunki ja hallintokeskus sekä Hatsinan piirin keskus keskellä historiallista Inkerinmaata. Hatsina on tullut kuuluisaksi myös Venäjän keisarien asuinpaikkana. Hatsinan palatsi puistoineen on eräs Pietarin seudun maailmanperintökohteista. Nykyään Hatsina on merkittävä teollisuuskaupunki ja sillä on Venäjän tiedekaupungeille myönnetty naukogradin asema.
Historiaa

Kaupunki tunnetaan jo vuodesta 1499 nimellä Hotšino, jolloin se oli kylä Novgorodin hallinnassa. 1500-luvulla se joutui Puola-Liettualle ja sitten Ruotsille, josta se palautui Venäjälle Pietari Suuren valloitusten mukana 1712. Seudulla asui venäläisiä, vepsäläisiä ja inkeriläisiä.
Historiaa > Palatsin historiaa

Pietari Suuri rakennutti maa-alueelle pienen puisen palatsin ja lahjoitti maa-alueen sisarelleen Natalialle. Sittemmin omistus siirtyi Kurakin ruhtinasperheelle. Vuonna 1760 Katariina Suuri antoi sen lahjaksi suosikilleen kreivi Orloville ja rakennutti Hatsinaan italialaisen Antonio Rinaldin suunnitteleman palatsin. Siihen kuului 600 huonetta ja englantilaistyylinen puisto.
Keisarinna asui kreivin kanssa yhdessä 15 vuotta ja ihastui palatsiin. Tunteiden viilennyttyä Orlov naitettiin ja sai tehtävän suurlähettiläänä Italiassa. Orlovin kuoleman jälkeen 1783 keisarinna osti palatsialueen ja lahjoitti sen pojalleen, tulevalle keisari Paavalille. Paavali I sisusti palatsia uudelleen uusklassiseen tyyliin; linna muutettiin paraati- ja edustuslinnaksi. Paavalin kuoleman jälkeen Hatsina ei ollut keisarien suosiossa, ennen kuin Aleksanteri III teki siitä terrorismin pelossa pääasuntonsa. Nikolai II, viimeinen keisari vietti näin ollen nuoruutensa Hatsinassa, jonne hänet myös vangittiin syrjäyttämisensä jälkeen.
Valkoisen kenraali Judenitšin joukot etenivät Venäjän sisällissodan aikana myöhäissyksyllä 1919 Virosta kohti Petrogradia aina Hatsinaan asti, ennen kuin Lev Trotskin johtama puna-armeija sai torjuttua valkoisten joukot.
Toisen maailmansodan aikana Hatsinan palatsin tuhosivat vetäytyvät saksalaiset. Hatsinan palatsia on restauroitu vuodesta 1970 lähtien. Se on nykyään yksi Venäjän maailmanperintökohteista.
Historiaa > Kaupungin nimenmuutoksia neuvostoaikana

Neuvostoaikana kaupunki nimettiin uudestaan muutaman kerran: vuonna 1923 Hatsinalle annettiin Trotskin mukaan nimeksi Trotsk (ven. Троцк), mutta Trotskin jouduttua epäsuosioon nimeksi tuli punakaartista johdettuna Krasnogvardeisk (ven. Красногвардейск). Saksan miehityshallinto antoi nimeksi Lindemannstadt vuonna 1943, kunnes kaupunki sai alkuperäisen nimensä vuonna 1944.
Liikenneyhteydet

Liikenneyhteydet Hatsinaan ovat hyvät. Nopein maantie Pietarista on Pihkovan suuntaan vievä valtatie M20 (eli Eurooppatie E 95), jonka varrella kaupunki sijaitsee; valtatie ohittaa Hatsinan keskustan itäpuolitse. Pietarin Baltian rautatieasemalta on säännöllinen lähijunayhteys  Hatsinan Baltian rautatieasemille ja kaupungin muille asemille.
Pietarin seutuliikenteen linja-autoista tai reittitakseista Hatsinaan ajavat muun muassa:
linja 431 Pietarin Moskovskajan metroaseman kautta Hatsinan Varsovan asemalle
Reittitakseista Pietarin eteläosan Moskovskajan metroasemalta lähtevät linjat K18 (Hatsinan lentoasemalle), K18a (Hatsinan Marienburgin aukiolle) ja K100/K100a (?) (Hatsinan Varsovan asemalle)
reittitaksilinja K631 (Pietarin lounaiselta  Prospekt Veteranov -metroasemalta Hatsinan Varsovan asemalle)
Suomalaista toimintaa

Kaupungissa on myös paljon suomalaista toimintaa. Kaupungissa on suomalainen kirkko, suomalainen monitoimikeskus ja Inkeri-seuran toimisto. lähde?
Suomalaista toimintaa > Suomalainen seurakunta

Hatsinan luterilainen seurakunta on perustettu vuonna 1789. Aluksi sen jäseninä oli vain saksalaisia. Naapurikylien inkerinsuomalaiset kuuluivat Skuoritsan seurakuntaan. Venäjän keisarihuone rakennutti Hatsinaan vuonna 1794 puukirkon, ja vuonna 1828 valmistui uusi kivikirkko.
Hatsinan seurakunnasta tuli kaksikielinen vuonna 1846, kun kaupungin suomalaiset liitettiin siihen. Myöhemmin seurakuntaan liitettiin vielä eräitä lähiympäristön suomalaiskyliä. Vuonna 1860 seurakunnan 1 200 jäsenestä viidennes oli saksalaisia ja loput suomalaisia. 1800-luvun lopulla seudulle muutti paljon virolaisia. Vuonna 1904 seurakuntaan, joka käsitti myös valtaosan Laukaan hallintopiiristä, kuului noin 4 800 henkeä, joista 4 000 oli virolaisia, 450 suomalaisia, runsaat 300 saksalaisia ja 35 mustalaisia.
Vallankumouksen jälkeen Hatsinan seurakunta jakautui saksalais-virolaiseksi ja suomalaiseksi seurakunnaksi. Suomalaiseen seurakuntaan liitettiin 1920-luvulla vielä pari Venjoen kylää. Seurakunnan toiminta päättyi vuonna 1938.
Hatsinan kirkkoa käytettiin 1930-luvulta lähtien pitkään muun muassa urheilusalina, kunnes Inkerin evankelis-luterilaisen kirkon uudelleen perustettu seurakunta sai sen käyttöönsä vuonna 1993. 1990-luvulla seurakuntaa avusti suomalainen lähetysseura Kylväjä. Hatsinan seurakunnan suomalaisia ystävyysseurakuntia ovat Kauniaisten seurakunta, Launeen seurakunta Lahdessa ja Haukivuoren seurakunta Mikkelissä.
Suomalaista toimintaa > Hatsinan seurakuntaan kuuluneet kylät

Ala-Sakosta, Pieni-Hatsina, Hatsinanmylly, Karjakankylä, Kokkola (Suuri-Kokkola), Korhosi, Käppälä (Pieni-Kokkola, Vaija), Vanha-Mosina, Pieni-Mosina, Uusi-Mosina (p. Puhra), Mosinanmylly, Mäyrylä, Porttila, Rahkola, Sahala (Sahamylly), Saamusti, Vaijala, Verevä
Galleria

Hatsinan palatsi.
Hatsinan palatsi kuuluu maailmanperintöluettelon kohteisiin Venäjällä.
Hatsinan luterilainen kirkko ja virstanpylväs sen edessä
Hatsinan Varsovan aseman laituri
Hatsinan ystävyyskaupungit

Coatbridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Ettlingen, Saksa
Espoo, Suomi - Espoo on keskeyttänyt ystävyyskaupunkitoiminnan v. 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan
Long Beach (1990)
Eskilstuna, Ruotsi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hatsina Wikimedia Commonsissa
Hatsina Virtuaali-Inkeri. Inkerin kulttuuriseura.
Hatsinan kaupunki Leningradskaja oblast. (venäjäksi)
Hatsinan piiri Leningrdaskaja oblast. (venäjäksi)
Hatsina Severnyjen kreposti – Pohjoiset linnoitukset. (englanniksi) (venäjäksi)
| n k Leningradin alueen kaupungit ja taajamat |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Antrea  Boksitogorsk  Enso  Hatsina  Ivangorod  Jaama  Kiriši  Koivisto  Kommunar  Korotka  Koskenala  Käkisalmi  Laukaa  Lotinapelto  Lomkka  Lupana  Olhava  Pella  Pikaljovo  Pähkinälinna  Seuloskoi  Sierattala  Sjasstroi  Slantsy  Sosnovyi Bor  Tihvinä  Tusina  Uuras  Uusi-Laatokka  Viipuri  Volossova  |  |
| Kaupunkityyppiset taajamat |  Budogoštš  Haisevaisi  Imeni Morozova  Imeni Sverdlova  Jefimovski  Johannes  Jääski  Kaarlahti  Kuismala  Lepäsi  Naasia  Namkku  Nikolski  Orinansavotta  Paulova  Priladožski  Punaporu  Rahja  Raivola  Rjabovo  Siiverska  Svirstroi  Taaitsa  Toksova  Tolmatšovo  Tuprova  Uljana  Vaaseni  Vahriselkä  Viiritsa  Vornasuo  Voznesenje  |  |
| n k Unescon maailmanperintökohteet Venäjällä |
| --- | --- | --- |
| Keskinen |  Jaroslavlin historiallinen keskusta  Kolomenskojen Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko  Moskovan Kreml ja Punainen tori  Novodevitšin nunnaluostari  Troitse-Sergijevin luostari  Vladimirin ja Suzdalin valkoiset monumentit  |  |
| Kaukoitä |  Baikaljärvi  Daurian maisemat1  Kamtšatkan tulivuoret  Keskinen Sikhote-Alin  Lenan kansallispuisto  Wrangelinsaari  |  |
| Pohjois-Kaukasia |  Derbentin monumentit  |  |
| Luoteinen |  Ferapontovin luostari  Kiži  Komin aarniometsät  Kuurinkynnäs2  Novgorodin historialliset monumentit  Pietari Pietarhovin, Puškinin, Pauluskoin (Pavlovsk), Hatsinan, Strelnan, Kronstadtin, Oranienbaumin ja Pähkinälinnan kanssa  Pihkovan arkkitehtikoulun kirkot  Solovetskin luostari  Struven ketju3  |  |
| Siperia |  Altain kultavuoret  Baikaljärvi  Putoranan laakio  Uvs Nuurin syvänne1  |  |
| Eteläinen |  Läntinen Kaukasus  |  |
| Volga |  Bulgar  Kazanin Kreml  Svijažskin katedraali  |  |
1Yhdessä Mongolian kanssa. 2Yhdessä Liettuan kanssa. 3Yhdeksän muun maan kanssa.
Inkerin historialliset luterilaiset seurakunnat
Inkere
Jaama
Järvisaari
Haapakangas
Hatsina
Hevaa
Hietamäki
Kaprio
Kattila
Keltto
Kolppana
Koprina
Kupanitsa
Lahti
Lempaala
Liissilä
Markkova
Miikkulainen
Moloskovitsa
Narvusi-Kosemkina
Novasolkka
Pyhä Maria (Pietari)
Pähkinälinna
Ropsu
Rääpyvä
Saari
Serepetta
Siestarjoki
Skuoritsa
Soikkola
Spankkova
Toksova
Tuutari
Tyrö
Valkeasaari
Venjoki
Viron Inkeri
Vuole
Hatsinan palatsin ilmakuva.
Kitškalnja

Kitškalnja (ven. Кичкальня́, tat. Кычытканлы́, Qıçıtqanlı) on Tatarstanissa, Nurlatin piirissä sijaitseva tataarikylä.
Historia

Kylän nimi on suomeksi käännettynä "nokkonen". Nimi perustuu kyseisen ruohokasvin runsaaseen kasvuun alueella. Aikaisempia nimiä uskotaan olevan olleen Keçkenä (pieni) sekä Vershina rechki Murasa (Marasa -joen yläosa). Kitškalnja on todennäköisesti perustettu 1700-luvun alkupuolella, vaikkakin jotkut lähteet sanovat kylän olevan vielä vanhempi. Sukupolvien mukana kulkeneen tarinan mukaan, perustajat olivat tšuvassilaisesta kylästä kotoisin olleet kolme perhettä, jotka pakenivat pakkokastetta Iivana Julman vallattua Kazanin kaanikunnan.
Populaatio

Kylän asukasmäärästä löytyy tietoa vuodesta 1782 eteenpäin. Silloin määrä oli 14 henkeä. Isoin asukasmäärä eli 1 616 henkeä kylässä on ollut vuonna 1920. Viimeisimmän tiedon mukaan (2020) kylässä asuu 463 henkeä.
Muuta tietoa

Kylän vuosittainen ilman keskilämpötila on noin 4,66 °C.
Kylästä löytyy yläaste, kulttuuritalo, kirjasto, moskeija, lastentarha, kaksi kauppaa ja postitoimisto.
Kylän postinumero on 423038.
Kivenlahden terveysasema

| Kivenlahden terveysasema |
| --- | --- |
 Kivenlahden terveysasema.
Osoite:  Meriusva 3, 02320 Espoo
Sijainti:  Kivenlahti, Espoo
Koordinaatit:  60.1548°N, 24.6357°E
Valmistumisvuosi:  2007 (peruskorjaus ja laajennus)
Runkorakenne:  betoni
Kerrosluku:  2
Bruttoala:  1826 brm² (laajennus) + 590 brm² (peruskorjaus)
Kerrosala:  1605 m2
Kivenlahden terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kivenlahden terveysasema on Espoon Espoonlahden kaupunginosan länsiosassa, Kivenlahden lähiössä toimiva kaupungin terveysasema.
Kivenlahden terveysasema sijaitsee Reimarintorni-kerrostalon vieressä.
Kaksikerroksinen, betonirunkoinen Kivenlahden terveysasemarakennuksen peruskorjaus ja laajennus toteutettiin vuosina 2005–2007 VPL Arkkitehtien suunnitelman mukaisesti ja valmistui 19. heinäkuuta 2007.
Terveysaseman toimintaa kuvataan kaupungin neljän terveysaseman vuosien 2013-2015 vertailussa kustannustehokkaaksi ja kivenlahtelaisten tyytyväisyyttä sen palveluihin vertailun parhaaksi.
Idempänä Espoonlahden alueella toimii myös Espoonlahden terveysasema.