stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Margit Lindeman
Ura

Lindeman on näytellyt televisiossa jo vuodesta 1969 lähtien. Merkittävimpiä rooleja hänellä on ollut elokuvissa Aleksis Kiven elämä, Ulvova mylläri ja Vänrikki Stoolin tarinat. Hän on myös näytellyt monissa televisiosarjoissa, joista mainittakoon Kylmäverisesti sinun, Kotikatu ja Kuumia aaltoja. Hän osaa näytellä hyvin sekä suomeksi että ruotsiksi.
Lindeman on myös dubannut. Hänet muistetaan Muumimamman ruotsinkielisenä äänenä televisiosarjassa I Mumindalen (suomeksi sarjan nimi on Muumilaakson tarinoita) sekä elokuvassa Kometen kommer (nimi suomeksi Muumipeikko ja pyrstötähti). Vuonna 1977 Yle TV1 alkoi esittää lapsille suunnattua Lauantailindeman-ohjelmaa (Lördagslindeman), joka sisälsi lasten lyhytfilmejä, runoja, musiikkia, kuvataidetta ja liikennetietoutta. Sitä ennen hän työskenteli Ahaa-teatterissa.
Vuonna 1973 Lindeman allekirjoitti nimensä EEC-vetoomukseen.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1970 | Som fisken i vattnet |  |
| 1975 | Huumausainenäytelmä eli Kamal Yrgyplyn ja hänen hashispussinsa ihmeellinen matka Turkista Suomeen ja mitä sitten tapahtui... |  |
| 1975 | Morjens maailma | Ruusa |
| 1976 | Antti Puuhaara | Savina Iivena |
| 1977 | Ukkovarvas | Hertta-täti |
| 1977 | Yön sylissä | Sirkka |
| 1977 | Rikottu ruukku | Reetta |
| 1977 | Toreilta ja turuilta |  |
| 1977 | Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet | nainen |
| 1977 | Bluff Stop | Laila |
| 1978 | Päivä ennen | Mari |
| 1978 | Miestä ei voi raiskata | tanssiravintolan hovimestari |
| 1978 | Elämäsi parhain aika |  |
| 1978 | Frihetens murar | Maggie |
| 1980 | Marraskuun kuvia | Anu |
| 1981 | Kiljusen herrasväki | rouva Koikkalainen |
| 1981 | Vänrikki Stoolin tarinat | Lotta Svärd |
| 1982 | Kiertue |  |
| 1982 | Pako |  |
| 1982 | Ulvova mylläri | rouva Siponen |
| 1983 | Lemmen karu selli |  |
| 1983 | Yksityisetsivä | rouva Lundström |
| 1983 | Leikkejä pianolle |  |
| 1988 | Anna Linnean hiukset | Anna Linnean äiti |
| 1989 | Kultainen koskelo | Naavisemo |
| 1995 | Kasvoton mies | pankkivirkailija |
| 1999 | Ihon aika |  |
| 2001 | Ken tulta pyytää | karaoke-emäntä |
| 2002 | Aleksis Kiven elämä | Amalia Rosencrantz |
| 2013 | Kalervo Palsa ja kuriton käsi | opettaja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1969 | Tänä iltana |  |
| 1977 | Omat jutut |  |
| 1978 | Elämänmeno | Virtaska |
| 1979 | Sämpy |  |
| 1996 | Ilman kavaluutta | Mirjami |
| 1995–1998 | Kotikatu | rouva Suulas / rouva Björnberg / rouva hississä ja kaupalla |
| 2000 | Kylmäverisesti sinun |  |
| 2001 | Kaverille ei jätetä | rouva Johansson |
| 2002 | Tummien vesien tulkit | tanssistudion johtaja |
| 2003 | Operaatio Stella Polaris | Fru Forsius |
| 2003 | Kuumia aaltoja | Birgit |
| 2006 | Akkaa päälle | asunnon omistaja |
Aiheesta muualla

Margit Lindeman Elonetissä.
Margit Lindeman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet  Uppslagsverket Finland
Eternal Tears of Sorrow

| Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- |
 Yhtye vuonna 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  1994–2003 2004–
Tyylilaji:  melodinen death metal, sinfoninen metalli
Kotipaikka:  Pudasjärvi, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Altti Veteläinen, laulu, basso (1994–)  Jarmo Puolakanaho, kitara (1994–)  Risto Ruuth, kitara (2005–2009,2018-)  Janne Tolsa, koskettimet (2005–)  Juho Raappana, rummut (2008–)  Jarmo Kylmänen, laulu (2008–) 
Entiset jäsenet:  Olli-Pekka Törrö, kitara (1994–1999)  Pasi Hiltula, koskettimet (1999–2003)  Antti-Matti Talala, kitara (1999–2000)  Antti Kokko, kitara (2001–2003)  Petri Sankala, rummut (1999–2008)  Mika Lammassaari, kitara (2009–2018) 
Levy-yhtiö:  X-Treme, (1997)   Spinefarm, (1998–2006)   Suomen Musiikki, (2009–)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eternal Tears of Sorrow on suomalainen Pudasjärveltä kotoisin oleva yhtye, joka soittaa melodista death metallia.
Toukokuussa 2024 yhtye ilmoitti jääneensä tauolle.
Historia

Eternal Tears of Sorrow perustettiin Pudasjärvellä vuonna 1994. Yhtyeen kolme jäsentä (Jarmo Puolakanaho, Altti Veteläinen, Olli-Pekka Törrö) olivat soittaneet yhdessä jo vuosia eri projekteissa, mutta nyt jäsenet alkoivat ottaa musiikinteon vakavasti.
Kahden promonauhan jälkeen yhtye sai levytyssopimuksen ruotsalaisen X-Treme Recordsin kautta, ja niin debyyttialbumi Sinner's Serenade näki päivänvalon vuonna 1997, joka oli enimmäkseen thrash metallia. Albumin julkaisun jälkeen yhtye sai sopimuksen Spinefarm Records -levy-yhtiön kautta, jolle yhtye on levyttänyt loput tähän mennessä ilmestyneistä levyistä. Ensimmäisen levyn jälkeen EToS on vaihtanut tyylisuuntaa huomattavasti melodisempaan ja sinfonisempaan metalliin.
Toisen albumin julkaisun jälkeen jäsenistö muuttui Olli-Pekan lähdön myötä viisimiehiseksi, ja kolmannen levyn suosion myötä bändi pääsi kiertämään Eurooppaa Nightwishin ja Sinergyn kanssa. Kiertueen jälkeen jäsenistö vaihtui vielä kerran, ja tällä viimeisellä kokoonpanolla yhtyeeltä julkaistiin yksi single ja yksi albumi, jotka kumpikin kapusivat Suomen viralliselle listalle. Tämän jälkeen yhtye päätti pitää taukoa, ja lopulta hajosi vuoden 2003 alussa.
Tammikuussa 2005 yhtye ilmoitti koonneensa rivinsä kahden uuden jäsenen kera: Risto Ruuth ja Janne Tolsa bändistä Tarot. Bändin viides albumi Before the Bleeding Sun ilmestyi huhtikuussa 2006 ja nousi Suomen viralliselle listalle sijalle 26. Bändin viiden ja puolen vuoden keikkatauko loppui uudenvuoden aattona 2006.
Tehdessään kuudetta levyään EToSin kokoonpano vaihtui. Vuonna 2008 rumpali Petri Sankala vaihtui Juho Raappanaan ja laulaja Jarmo Kylmänen liittyi bändiin viralliseksi jäseneksi. Vuonna 2009 kitaristi Risto Ruuth lähti bändistä ja korvaajaksi löytyi Mika Lammassaar. Albumi Children of the Dark Waters ilmestyi toukokuussa 2009. Suomessa albumi ilmestyi Suomen Musiikki-yhtiön julkaisemana, muualla Euroopassa Massacre Recordsin ja Aasiassa Marquee/Avalon-yhtiön kautta.
Yhtyeen seitsemäs levy Saivon lapsi julkaistiin 2013.
Toukokuussa 2024, yhtyeen 30-vuotisjuhlavuonna, kitaristi Jarmo Puolakanaho ilmoitti blogissaan yhtyeen jääneen tauolle jo edellisenä vuonna.
Jäsenet

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Altti Veteläinen – laulu, basso (1994–) (For My Pain..., Scyron, Kalmah)  Jarmo Kylmänen – puhdas laulu (2008–) (Scyron, Rautavaara)  Jarmo Puolakanaho – kitara (1994–)  Risto Ruuth – kitara (2005–2009, 2018-) (Scyron)  Janne Tolsa – kosketinsoitin (2005–) (Tarot, Turmion Kätilöt, Virtuocity)  Juho Raappana – rummut (2008–) (Impish, Mythos, Catamenia) Entiset jäsenet Olli-Pekka Törrö – kitara (1994–1999) (For My Pain...)  Pasi Hiltula – kosketinsoitin (1999–2003) (Kalmah, Scenery Channel)  Antti-Matti Talala – kitara (1999–2000) (To/Die/For, Soulrelic, Kalmah)  Antti Kokko – kitara (2001–2003) (Kalmah)  Petri Sankala – rummut (1999–2008) (For My Pain..., Scyron, Kalmah)  Mika Lammassaari – kitara (2009–) (Mors Subita) :  Keikka- ja sessiomuusikot Petri Sankala – rummut (1997–1999) (ennen liittymistään yhtyeeseen)  Antti Kokko – basso (1997–1998) (ennen liittymistään yhtyeeseen)  Pekka Kokko – basso (1999) (Kalmah)  Heidi Määttä – koskettimet (2000) (Embraze)  Juha Kylmänen – laulu (2001)  Jarmo Kylmänen – (2005–2008) (ennen liittymistään yhtyeeseen)  Veli-Matti Kananen – koskettimet (2006)  Tuomo Laikari – rummut (2006)
Diskografia

Studioalbumit
Sinner's Serenade (1997,  X-Treme Records)
Vilda Mánnu (1998,  Spinefarm Records)
Chaotic Beauty (2000,  Spinefarm Records)
A Virgin and a Whore (2001,  Spinefarm Records)
Before the Bleeding Sun (2006,  Spinefarm Records)
Children of the Dark Waters (2009,  Suomen Musiikki)
Saivon lapsi (2013, Suomen Musiikki)
Split-albumit
Sacrament of Wilderness (1998,  Spinefarm Records)
Singlet
The Last One for Life (2001)
Tears of Autumn Rain (2009)
Demot
The Fourth Dimension (1992) (Nimellä Andromeda)
II (1992) (Nimellä Andromeda, jäänyt keskeneräiseksi)
DWN (1993) (Nimellä D.W.N., instrumentaali)
Beyond the Fantasy (1993) (Nimellä M.D.C.)
The Seven Goddesses of Frost (1994)
Bard's Burial (1994)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eternal Tears of Sorrow Wikimedia Commonsissa
Eternal Tears of Sorrow'n virallinen kotisivu
Spinefarm Records (Arkistoitu – Internet Archive)
Eternal Tears of Sorrow Meteli.netissä
Eternal Tears of Sorrow Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
| n k Eternal Tears of Sorrow |
| --- | --- |
 Altti Veteläinen  Jarmo Kylmänen  Jarmo Puolakanaho  Mika Lammassaari  Janne Tolsa  Juho Raappana   Olli-Pekka Törrö  Pasi Hiltula  Antti-Matti Talala  Antti Kokko  Petri Sankala  Risto Ruuth 
Studioalbumit:  Sinner's Serenade  Vilda Mánnu  Chaotic Beauty  A Virgin and a Whore  Before the Bleeding Sun  Children of the Dark Waters  Saivon lapsi 
Split-albumit:  Sacrament of Wilderness 
Singlet:  ”The Last One for Life”  ”Tears of Autumn Rain” 
Katso myös:  The Seven Goddesses of Frost  Bard's Burial 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
1 2  Eternal Tears of Sorrow: 30th Anniversary Jarmo Puolakanaho.  6.5.2024. Viitattu 13.11.2024. (englanniksi)
↑  Eternal Tears of Sorrow present: “Saivon Lapsi” | Eternal Tears of Sorrow web.archive.org.  3.3.2016. Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 13.11.2024.
Ozolian Lokris

Lokriin alueet, Ozolian Lokris lännempänä.
Ozolian Lokris (Ozolialainen/Ozolinen Lokris, Ozolia; m.kreik. Ὀζολία Λοκρίς, Ozolia Lokris) eli Läntinen Lokris oli antiikin Kreikan maakunta. Se käsitti kahteen osaan jakautuneen Lokriin läntisen osan Korintinlahden pohjoisrannalla.
Maantiede

Ozolian Lokris käsitti Korintinlahden pohjoisrannikolla alueen, joka rajautui pohjoisessa Doriiseen ja Aitoliaan, lännessä Aitoliaan ja idässä Fokiiseen. Lännessä Ozolian Lokriin alue ulottui Antirrhionin niemelle eli Korintinlahden suulle ja idässä lähelle fokislaista Krisan rannikkokaupunkia. Krisanlahden länsiranta oli Lokriin aluetta.
Ozolian Lokriin alue on vuoristoista ja karua. Suuri osa alueesta on Fokiissa sijainneen Parnassos-vuoren ja Aitolian alueella sijainneen Koraks-vuoren rinnettä. Alueella sijaitsi Ozolian Lokriin merkittävin joki oli Hylaithos (nyk. Mórnos), joka laski Korintinlahteen alueen tärkeimmän sataman Naupaktoksen lähellä. Ozolian Lokriin tärkein kaupunki oli Amfissa.
Maantiede > Polikset

Ozolian Lokriin polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Alpa
Amfissa
Hyaia
Hypnia
Issioi
Khaleion
Messapioi
(Molykreion)
Myania
Naupaktos
Oiantheia (Oianthe)
Tolofon
Tritea
Maantiede > Muut kaupungit

Ozolian Lokriin muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa Eupalion, Hessos, Krokyleion, Oineon, Olpai, Poteidania, Teikhion ja Tolofon.
Historia

Läntistä Lokrista asutti lokrien heimo (Lokroi) Ozolai (Λοκροὶ Ὀζόλαι). Myös nimitystä ”läntiset lokrit” (Λοκροὶ Ἑσπέριοι, Lokroi Hesperioi) käytettiin. Nimen Ozolia alkuperä on epäselvä, ja sille ehdotettiin antiikin aikana useita etymologioita. Jotkut johtivat sen verbistä ozein (ὄζειν), ”haista”, mikä kytkettiin Tafiassos-vuoren juurella olleesta lähteestä nousseeseen lemuun. Kreikkalaisessa mytologiassa tämä haju selitettiin sillä, että kentauri Nessos oli haudattu paikalle, ja haju tuli tämän mätänevästä ruumiista. Toinen selitys oli kasvien tuoksu. Muita selityksiä nimelle olivat asukkaiden muinoin asuina käyttämät nahat tai alueella kasvatettujen viiniköynnösten oksat.
Kreikkalaisessa perinteessä Ozolian Lokriin kaupunkeja pidettiin idempää Opuntian Lokriista tulleiden asukkaiden siirtokuntina. Historiallisena aikana Ozolian Lokris mainitaan ensimmäisen kerran vasta peloponnesolaissodan yhteydessä 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Thukydides mainitsee tuolloin asukkaat Aitolian ja Akarnanian asukkaiden tavoin puolibarbaarisena kansana. Näitä kansoja yhdisti Thukydideen mukaan myös niiden käyttämä asevarustus sekä taistelutapa.
Vuonna 426 eaa. lokrislaiset olivat liitossa Ateenan kanssa ja avustivat Demosthenestä hyökkäyksessä Aitoliaan, mutta tämän kärsittyä tappion lokrislaiset antautuivat ilman vastustusta Eurylokhoksen johtamille spartalaisille. Myöhempinä aikoina Ozolian Lokris kuului Aitolian liittoon.
Etelänkeiju

| Etelänkeiju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappakeijut Hydrobatidae
Suku::  Etelänkeijut Oceanites
Laji::  oceanicus
Kaksiosainen nimi
 Oceanites oceanicus  (Kuhl, 1820) 
Alalajit
 Oceanites oceanicus oceanicus  Oceanites oceanicus exasperatus 
Katso myös
   Etelänkeiju Wikispeciesissä   Etelänkeiju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänkeiju (Oceanites oceanicus) on pieni Antarktiksen tuntumassa elävä merilintu. Heinrich Kuhl antoi lajille englanninkielisen nimen Wilson's Storm-petrel skotlantilaisen ornitologin Alexander Wilsonin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö

Yläperän valkea laikku paistaa räikeästi päältä muuten noenmustassa ja alta mustanruskeassa höyhenpuvussa. Lajista tunnetaan 2 alalajia, nimialalaji O. o. oceanicus ja eteläisempi O. o. exasperatus. Aikuisen linnun pituus on noin 15–19 cm ja sen siipien kärkiväli on noin 38–42 cm. Aikuinen etelänkeiju painaa 34–45 grammaa.
Levinneisyys

Etelänkeiju pesii Etelä-Atlantin syrjäisillä saarilla lähellä Etelämannerta. Muulloin sen tapaa enimmäkseen merellä. Eteläisen pallonpuoliskon talven lähestyessä etelänkeiju muuttaa päiväntasaajan yli Pohjois-Atlantin vesille. Maailman populaatio on kooltaan noin 6 miljoonaa yksilöä. Laji ei ole uhanalainen.
Elinympäristö

Lajin elinympäristöä ovat valtameret ja niiden kallioiset pikkusaaret.
Lisääntyminen

Etelänkeiju pesii yhdyskunnittain joko rantakallioille tai rinteiden hienojakoiseen maahan. Naaras munii 1 munan, jota molemmat puolisot hautovat noin 43 vrk. Ne myös ruokkivat ja hoitavat poikasta yhdessä. Laji liikkuu pesimäaikana öisin välttääkseen ryöstelevät kihut ja lokit.
Ravinto

Etelänkeijujen ravintoa ovat krillit, pikkukalat ja nilviäiset.
Suburban Tribe

| Suburban Tribe |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1994–2011, 2024–
Tyylilaji:  alternative rock, Funk rock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ville Tuomi, laulu   Roope Sirén, kitara   Janne Joutsenniemi, basso   Alec Hirst-Gee, rummut   Euge Valovirta, kitara  
Entiset jäsenet:  Jouni Markkanen, laulu (1994–2000)  Emerson Burton, koskettimet (1997–2001) 
Levy-yhtiö:  Cobra Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suburban Tribe on suomalainen metalli- ja rockmusiikkia soittava yhtye, joka oli alunperin toiminnassa vuodet 1994–2011, mutta palasi keikkalavoille vuonna 2024. Se on julkaissut kahdeksan studioalbumia, joista neljä on noussut Suomen virallisella listalla top 10:een.
Historia

Suburban Tribe julkaisi ensimmäisen albuminsa, Primitiven vuonna 1994. Yhtyeen nimen kirjoitusasu oli alun perin Sub-Urban Tribe, mutta se muutettiin nykyiseen muotoonsa lyhyen tauon jälkeen vuonna 2001. Yhtye on saanut huomiota muun muassa Big Brother Suomi -televisiosarjan myötä: kappaletta ”While the World Awaits” käytettiin kauden 2006 tunnusmusiikkina.
Lokakuussa 2007 yhtye soitti kaksi esitystä Joensuun kaupunginorkesterin säestämänä Carelia-salissa.
Yhtyeen viimeinen, kahdeksas albumi Now and Ever After julkaistiin 21. huhtikuuta 2010.
Yhtye lopetti toimintansa heinäkuussa 2011.
Yhtye palasi keikkalavoille kesällä 2024 soittaen kuusi festivaalikeikkaa samalla kokoonpanolla, joka oli koossa myös yhtyeen lopettaessa vuonna 2011. Keikoilla vieraili myös yhtyeen alkuperäinen laulaja Jouni Markkanen. Marraskuussa 2024 yhtye tekee neljän keikan mittaisen klubikiertueen.
Jäsenet

Ville Tuomi – laulu (2000–2011, 2024–)
Roope Sirén – kitara (1994–2011, 2024–)
Janne Joutsenniemi – basso (1994–2011, 2024–)
Alec Hirst-Gee – rummut (1994–2011, 2024–)
Euge Valovirta – kitara (2006–2011, 2024–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jouni Markkanen – laulu (1994–2000)
Emerson Burton – koskettimet (1997–2001)
Diskografia > Studioalbumit

Primitive (1994)
Purity (1995)
Panorama (1997)
Elektro 57 (1998)
SuburbanTribe (2001)
Manimal (2004)
¡Revolt Now! (2006)
Now and Ever After (2010)
Aiheesta muualla

Suburban Tribe Facebook
Suburban Tribe Myspacessa (englanniksi)
Suburban Tribe
| --- | --- |
Studioalbumit:   Primitive  Purity  Panorama  Elektro 57  Suburban Tribe  Manimal  ¡Revolt Now!  Now and Ever After 
Kokoelmat:   Prime Time Collection  Recollection 
Muuta:  Diskografia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Joshua Bassett

| Joshua Bassett |
| --- | --- |
 Joshua Bassett vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Joshua Taylor Bassett
Syntynyt: 22. joulukuuta 2000 (ikä 23) Oceanside, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2015–
Merkittävät roolit:  Ricky Bowen (High School Musical: The Musical: The Series)  Nick Daley (Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again)
Aiheesta muualla
www.joshuatbassett.com
IMDb 
Joshua Taylor Bassett (s. 22. joulukuuta 2000 Oceanside, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa pääroolistaan Ricky Bowenina High School Musical: The Musical: The Series -sarjassa.
Bassett syntyi ja kasvoi Oceansidessa Kaliforniassa. Hänellä on viisi sisarta, ja hän kävi kotikoulua. Toukokuussa 2021 Bassett kertoi kuuluvansa seksuaalivähemmistöön.
Filmografia

2017: Tappava ase (Lethal Weapon)
2018:	Game Shakers
2018:	Dirty John
2018: Stuck in the Middle
2019: Greyn anatomia (Grey’s Anatomy)
2019–2023: High School Musical: The Musical: The Series
2021: Limbo
2021: A Night With Joshua Bassett
2022: Better Nate Than Ever
2022: Night at the Museum: Kahmunrah Rises Again
Diskografia > Albumit & EP:t

Joshua Bassett (2021) EP
Crisis / Secret / Set Me Free (2021)EP
Sad Songs in a Hotel Room (2022)EP
Different (2022) EP
The Golden Years (2024) Albumi
Diskografia > Soundtrack albumit

High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack (2020)
High School Musical: The Musical: The Holiday Special: The Soundtrack
High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack: Season 2 (2021)
High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack: Season 3 (2022)
High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack: The Final Season (2023)
Diskografia > Singlet

Common Sense (2020)
Anyone Else
"Lie Lie Lie (2021)
Only a Matter of Time
Telling Myself
"Feel Something
Crisis
Secret
Set Me Free
Doppelgänger (2022)
Smoke Slow
Lifeline
Sad Songs in a Hotel Room
Would You Love Me Now?
She Said He Said She Said
I'm Sorry
Different
Just Love (2023)
The Golden Years (2024)
Dancing with Tears in My Eyes
Aiheesta muualla

joshuatbassett.com
Joshua Bassett - IMDb
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  IdRef
Ruoveden Rantakylän työväentalo

| Rantakylän työväentalo |
| --- | --- |
 Ruoveden, Rantakylän työväenyhdistyksen ensimmäinen talo.
Osoite:  Tammikoskentie 490 35700 Vilppula (2. talo)
Sijainti:  Tuuhonen, Ruovesi
Valmistumisvuosi:  1. talo: 1919 2. talo: 1927 (työväentaloksi 1972)
Rakennuttaja:  Rantakylän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Tuuhosen kyläyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosala:  1. talo: 264 m² 2. talo: 200 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rantakylän työväentalo on Ruoveden kunnan Tuuhosessa eli Tuuhoskylässä sijaitseva entinen työväentalo.
Historiaa

Rantakylän työväenyhdistys Työnkoti perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1919. Kaksi yhdistyksen jäsentä osti omiin nimiinsä paririihen, josta saatiin hirret taloon. Vuonna 1928 talolla kävi murtovarkaita, jotka veivät keittiöstä muun muassa sokeria ja tupakkaa sekä näytelmissä käytetyn sarkatakin.
Talo tuhoutui salamasta alkunsa saaneessa tulipalossa kesäkuussa 1971. Hälytyksen tekeminen viivästyi, koska ukkonen oli katkaissut sähköt. Lisäksi palokunnalla oli paikalle pitkä matka, joten talo irtaimistoineen ehti palaa maan tasalle. Yhdistys osti uudeksi työväentaloksi Vessarin koulun, joka jäi tyhjilleen vuonna 1972. Vuoden 2021 alussa työväenyhdistys myi talon Tuuhosen kyläyhdistykselle.
Rakennus

Ensimmäinen työväentalo oli hirsirakenteinen ja kooltaan 12 x 22 metriä. Siihen kuului juhlasali, ravintola ja vahtimestarin asunto. Toinen talo, entinen kyläkoulu, on pinta-alaltaan noin 200 m² ja rakennettu vuonna 1927.
Toimintaa työväentalolla

Talolla järjestettiin 1930-luvun aikana muun muassa kesäjuhlat ja yhdistyksen 30-vuotisjuhlat. Jälkimmäisiä vietettiin kesällä 1935. Esiintymässä oli muun muassa Pohjaslahden työväenyhdistyksen torvisoittokunta. Juhlapuhujana oli poliitikko Santeri Saarikivi, ja Rantakylän työväenyhdistyksen huvitoimikunta esitti näytelmän sekä päivä- että iltajuhlassa. Kesäjuhlilla taas ohjelmassa oli muun muassa urheilukilpailuja, ja juhlapuhujaksi oli saatu kansanedustaja Edvard Kujala.lähde? Illalla oli lisäksi tanssia.
2010-luvulla uudella työväentalolla järjestettiin esimerkiksi ”Kenttäpelejä ja kädentaitoja” -kesätapahtuma.
Etelä-Afrikan Grand Prix 1993

|  Etelä-Afrikan Grand Prix 1993  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1993. 

Päivämäärä:  14. maaliskuuta 1993
Sijainti:  Kyalami, Etelä-Afrikka
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,261 km
Kilpailun pituus:  72 kierrosta, 306,792 km
Sää:   Alussa aurinkoinen ja kuiva, lopussa sateinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams)
Paaluaika:  1.15,696
Palkintokoroke
Voittaja:   Alain Prost   (Williams)
Toinen:   Ayrton Senna   (McLaren)
Kolmas:   Mark Blundell   (Ligier)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams)
Kierrosaika:  1.19,492 (kierroksella 40)
Etelä-Afrikan Grand Prix 1993 oli järjestyksessä 533. Formula 1 -sarjan osakilpailu ja kauden 1993 avauskilpailu. Kilpailu ajettiin 14. maaliskuuta Kyalamin radalla Johannesburgissa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt sapattivuoden jälkeen paluun tehnyt ranskalainen Alain Prost. Prost ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ja saavutti näin hattutempun.
Kilpailu jäi viimeiseksi Etelä-Afrikan GP:ksi.