stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomenlahden meripuolustusalue
Joukkoyksiköt

Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköt olivat:
Suomenlinnan rannikkorykmentti
Porkkalan rannikkopataljoona
7. ohjuslaivue
5. miinalaivue
Kaikki joukkoyksiköt sijaitsivat lopuksi Upinniemessä. Suomenlinnan rannikkorykmentti toimi aiemmin Isosaaressa Helsingin edustalla, josta sen toiminta siirtyi tammikuussa 2011 Upinniemeen. Joukko-osasto Kotkan rannikkoalue (KOTRA) liitettiin 1. tammikuuta 2007 Kotkan rannikkopataljoonana Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköksi. Pataljoona toimi Kirkonmaalla, Haapasaaressa, Kotkan satamassa sekä Haminassa kasarmialueella, kunnes se lakkautettiin 31. joulukuuta 2013 osana puolustusvoimauudistusta.
Suomenlahden meripuolustusalueelle astuivat palvelukseen kaikki merivoimien suomenkielisen koulutuksen saavat alokkaat. Alokasyksiköinä toimivat Suomenlinnan rannikkorykmentin neljä komppaniaa. Peruskoulutuskauden jälkeen osa siirtyi Saaristomeren meripuolustusalueelle.
Varusmiesten keskimääräinen palvelusaika SLMEPA:ssa oli yli 280 vuorokautta. Lähes kaikkien keskeisimpien miehistötehtävien palvelusaika oli vähintään 255 vuorokautta. Varusmiesjohtajat palvelivat maa- ja ilmavoimien tapaan 347 vuorokautta.
Historia ja perinteet

Joukko-osaston aikaisemmat nimet olivat Suomenlahden laivasto (SLLaiv) vuoteen 1998 asti ja sitä ennen Helsingin laivastoasema (HelLAs) vuoteen 1992 asti. Meripuolustuksen uudelleenorganisoinnin myötä 1. heinäkuuta 1998 Suomeen luotiin Suomenlahden ja Saaristomeren meripuolustusalueet. Näistä suurempaan, Suomenlahden meripuolustusalueeseen liitettiin joukkoyksikköinä Suomenlahden laivasto, Suomenlinnan rannikkorykmentti (SlRR) ja Hangon rannikkopatteristo (HanRPsto). Joukko-osastona toiminut Kotkan rannikkoalue lakkautettiin 1. tammikuuta 2007, ja se liitettiin joukkoyksikkönä Suomenlahden meripuolustusalueeseen Kotkan rannikkopataljoonan nimellä.
Meripuolustusalueen kunniamarssi oli Suomenlahden marssi.
Laivastoaseman aikoina kokoonpanoon kuului myös torpedokoeasema ja merenmittaukseen erikoistunut yksikkö. Ennen aliupseerikoulu-nimitystä silloisen laivastoaseman joukkoyksikkö tunnettiin Laivastokoulu-nimellä (LaivK). Koulun johdossa toimi muun muassa komentajakapteeni Kari Aalto.
Joukko-osastona Suomenlahden meripuolustusalue lakkautettiin 1. tammikuuta 2015, jonka jälkeen sen rannikkojoukko-osista perustettiin uusi Rannikkoprikaati. Laivastoyksiköt siirtyivät hallinnollisesti Rannikkolaivaston alaisuuteen.
Komentajat

kommodori Lasse Pauhakari 1974–1977, Helsingin Laivastoaseman komentaja
komentaja Lassi Hirvonen 1977–1980
kommodori Jorma Martikainen (s. 1942) Helsingin Laivastoaseman päällikkö 1988-1993, (merivoimien organisaatiouudistuksen jälkeen) Suomenlahden Laivaston komentaja 1993-1996
kommodori Bo Österlund (1946–2021), Suomenlahden Laivaston komentaja 1996–1999
kommodori Heikki Salmela (s. 1943) 1.1.2000 – 31.12.2002
kommodori Antero Karumaa (s. 1952) 1.1.2003 – 30.6.2007
kommodori Timo Junttila (s. 1958) 1.7.2007 – 30.11.2010
kommodori Markus Aarnio (1959–2023) 1.12.2010 – 31.12.2014
Muuta

Joukko-osaston piirissä harjoitettiin myös radioamatööritoimintaa kutsumerkillä OI2HJ Upinniemen Harjukylästä. OH2HJ on edelleen liikenne- ja viestintäviraston amatööriradioasemien kutsumerkkiluettelossa.
5. miinalaivueeseen kuulunut miinalaiva Pohjanmaa toimi Suomen merivoimien lippulaivana.
Chávez

Chávez tai Chavez on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carlos Chávez (1899–1978), meksikolainen säveltäjä
César Chávez (1927–1993), yhdysvaltalainen maatyöläinen ja ulkomaalaisten maatyöläisten kansalaisoikeuksien puolestapuhuja
Fernando Mario Chávez Ruvalcaba (1932–2021), meksikolainen katolinen piispa
Gabriela Chavez (s. 1989), argentiinalainen jalkapalloilija
Gabriela Patricia Chávez (s. 1989), argentiinalainen jalkapalloilija
Gilbert Espinosa Chávez (1932–2020), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Hugo Chávez (1954–2013), Venezuelan presidentti 1999–2013
José Chavez y Chavez (1851–1924), yhdysvaltalainen lainsuojaton
José Christian Chávez Garza (s. 1983), meksikolainen näyttelijä ja laulaja
José Luis Chávez Botello (s. 1941), meksikolainen katolinen arkkipiispa
Josef Chávez (s. 1990), perulainen jalkapalloilija
Lori Chavez-DeRemer, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja ministeriehdokas
Luis Chávez y González (1901–1987), elsalvadorilainen katolinen arkkipiispa
Miguel Ángel Rubiano Chávez (s. 1984), kolumbialainen maantiepyöräilijä
Paulina Chávez (s. 2002), yhdysvaltalainen näyttelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lattanokkanäpsijä

| Lattanokkanäpsijä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Suku::  Näpsijät Hemitriccus
Laji::  minor
Kaksiosainen nimi
 Hemitriccus minor  (Snethlage, 1907) 

Katso myös
   Lattanokkanäpsijä Wikispeciesissä   Lattanokkanäpsijä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lattanokkanäpsijä (Hemitriccus minor) on napsijoiden heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Lattanokkanäpsijä on pieni, vihertävä hyönteissyöjälintu. Sitä tavataan Amazonin alueella Brasiliassa, Boliviassa ja Venezuelassa. Lajin elinalueen laajuus on noin 2,4 miljoonaa neliökilometriä. Laji elää sademetsissä.
Lattanokkanäpsijästä tunnetaan kolme alalajia: Hemitriccus minor minor, Hemitriccus minor pallens ja Hemitriccus minor snethlageae.
Urho Örn

Urho Gabriel Örn (3. joulukuuta 1930 Helsinki – 5. huhtikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Örn edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1949–1956 ja 1965, Kiffeniä 1960–1961, Töölön Vesaa 1962, Helsingin Jalkapalloklubia 1963–1964. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1964 ja Kiffenissä pronssia 1960. Kaikkiaan Örn pelasi kuuden mestaruussarjakauden aikana 81 ottelua.
Örn pelasi Suomen maajoukkueessa kolme A-maaottelua ja yhden B-maaottelun vuosina 1960–1964.
Naurava kulkuri (albumi)

| Naurava kulkuri (Jean-Pierre) Kusela |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986
 Studio : MTV-studiot
 Julkaistu: toukokuussa 1986 
 Formaatti: LP-levy (FGL 4004)   C-kasetti (FGK 4004)
 Tuottaja(t): Olli Ahvenlahti
 Tyylilaji: huumori, parodia
 Kesto: 35.15
 Levy-yhtiö: Flamingo Music
 Levymerkki: Flamingo
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (3 viikkoa, kesäkuu 1986)
Jean-Pierre Kuselan muut julkaisut
|   | Naurava kulkuri 1986 | Voi hyvä tavaton 1987 |
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Eino Leino 3 1985 | Naurava kulkuri 1986 | Voi hyvä tavaton 1987 |
Singlet albumilta Naurava kulkuri
 ”Naurava kulkuri” Julkaistu: toukokuussa 1986 (FGS 103)
Naurava kulkuri on suomalaisen viihdetaiteilija Vesa-Matti Loirin luoman Jean-Pierre Kusela -sketsihahmon ensimmänen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1986. Albumin nimikappale ”Naurava kulkuri” saavutti suuren suosion Spede Show -sketsisarjan myötä keväällä 1986. Levyllä Kuselaa säestää flyygeliä soittava pianisti Puppe, jota esittää Olli Ahvenlahti. Puppe toimii myös sketsisarjassa Kuselan pianisti-säestäjänä. Taustayhtyeenä kuullaan myös yhtyettä ”Tunnelbana Pojkar”.
Albumi lukeutuu nykyään Suomen 60 myydyimmän suomalaisen albumin joukkoon ja sitä on myyty noin 92 000 kappaletta ylittäen kulta- ja platinalevyrajat vuosina 1986 (kulta) ja 1987 (platina).
Kappaleet

Kaikki sovitukset tehnyt Olli Ahvenlahti salanimellä Keijo Käpylä.
Kappaleet > A-puoli

Naurava kulkuri – 4.35 (alkup. ”Gambler’s Guitar”, säv. & alkup. san. Jim Lowe, suom. san. R. Helismaa)
Sealed with a Kiss – 2.56 (säv. & san. Gary Geld – Peter Udell)
Makkie Messer – 3.04 (säv. Kurt Weill, san. Bertolt Brecht)
Spain – 4.31 (säv. Chick Corea)
Kehtolaulu – 5.08 (säv. Johannes Brahms, suom. san. Aukusti Simojoki)
Kappaleet > B-puoli

Jos helmiä kyyneleet ois – 4.25 (säv. T. Kärki, san. H. Neva)
Lääketieteen opiskelijan epätoivo – 5.01 (alkup. ”La Paloma”, säv. S. Iradier, suom. san. Kusela)
Afrikka-pötpyri – 4.06
Skokiaan (säv. Musarurgwa, alkup. san. Glazer, suom. san. R. Helismaa)
Zambesi (säv. Carstens, alkup. san. De Waal – Hillard, suom. san. K. Tuomisaari)
Kertokaa se hänelle – 5.35 (alkup. ”Dicitencello vuie”, säv. R. Falvo, alkup. san. E. Fusco, suom. san. Timjami)
Lähteet:
Tekijät

Jean-Pierre Kusela (oik. Vesa-Matti Loiri) – laulu
Tekijät > Muusikoita

Puppe (oik. Olli Ahvenlahti) – flyygeli
Tekijät > Muusikoita > Tunnelbana Pojkar -yhtyeen jäseniä

Peter Lerche – kitarat
Vesa Aaltonen – rummut, lyömäsoittimet
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Jorma Hämäläinen, Jari Laasanen ja Harri Sutinen – äänitys (MTV-studiot, 1986)
Matti Järveläinen – kansien valokuvaus
Tapsa Rantanen / Private Eye – kannen suunnittelu
Olli Ahvenlahti – tuottaja (kreditoimaton)
Lähteet:
Aiheesta muualla

Naurava kulkuri -albumi Suomen äänitearkiston tietokannassa (Fono.fi)
| n k Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- |
 Hahmot: Jean-Pierre Kusela  Nasse-setä  Uuno Turhapuro  Tyyne 
Albumit:  4+20 (1971)  Vesku Suomesta (1972)  Veskunoita (1973)  Merirosvokapteeni Ynjevi Lavankopoksahdus (1974)  Vesku Helismaasta (1977)  Eino Leino (1978)  Ennen viimeistä maljaa (1980)  Eino Leino 2 (1980)  Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja (1981)  Täällä Pohjantähden alla (1983)  Lasihelmipeli (1984)  Eino Leino 3 (1985)  Naurava kulkuri (1986)  Voi hyvä tavaton (1987)  Pim peli pom (1988)  Sydämeeni joulun teen (1988)  Unelmia (1989)  Seitsemän kertaa (1990)  Vesa-Matti Loiri (1994)  Kaksin (1995)  Uuno Kailas (1995)  Rurja (1997)  Sydämeeni joulun teen (1998)  Kirkkokonsertti (2000)  Eino Leino 4 – Päivän laskiessa (2001)  Ystävän laulut (2003)  Ystävän laulut II (2004)  Ivalo (2006)  Inari (2007)  Kasari (2008)  Hyvää puuta (2009)  Skarabee (2010)  Tuomittuna kulkemaan (2013)  Pyhät tekstit (2016) 
Livealbumit:  Kolmastoista huhtikuuta (2024) 
Kokoelmat:  Laulu on iloni ja työni (1973)  Lankon tanko (ja muita askelmia) (1977)  Vesa-Matti Loiri – Parhaat palat (1980)  Lapin kesä (1992)  20 suosikkia – Lapin kesä (1996)  20 suosikkia – Saiskos pluvan (1996)  Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999)  Vesku Suomesta – Parhaat (2001)  Naurava Kulkuri – Huumorinkukkia (2008)  Lauluni aiheet I (2012)  Lauluni aiheet II (2012)  Lauluni aiheet III (2012)  Kaikkien aikojen Loiri (2014) 
Singlet:  Nauravan kulkurin paluu (1995)  Lapin kesä & Robin (2015) 
 kappaleet  diskografia  filmografia ja esiintymiset
Ragnar Wickström

August Ragnar Wickström (12. joulukuuta 1892 Mikkeli – 3. toukokuuta 1950) oli suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Hän oli ammatiltaan konttoripäällikkö.
Wickström edusti Suomea Tukholman olympialaisissa kolmessa ottelussa. Hän loukkaantui välieräottelussa Englantia vastaan eikä pelannut pronssiottelussa, jossa Suomi kohtasi Alankomaat. Vuosina 1912–1923 hän pelasi yhteensä 17 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Kotimaassaan Wickström edusti Kronohagens Idrottsföreningiä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1913, 1915 ja 1916.lähde? Hän oli myös KIF:n ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1908–1912.
Paavo Lyytikäinen

Paavo Tapio Lyytikäinen (14. huhtikuuta 1930 – 11. heinäkuuta 2015) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Lyytikäinen edusti urallaan 1954–1957 Helsingin Jalkapalloklubia, jonne hän siirtyi Helsingin Jyryn junioreista, ja Kiffeniä 1958–1965. Hän voitti HJK:ssa SM-hopeaa 1956 ja Kiffenissä pronssia 1960 sekä hopeaa 1961. Kaikkiaan Lyytikäinen pelasi kahdeksan kauden aikana 124 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 28 maalia.
Lyytikäinen pelasi maajoukkueessa vuosina 1954–1962 kaksi A- ja kaksi B-maaottelua.
Richard Schybergson

Richard Arvid Schybergson (6. huhtikuuta 1893 Helsinki – 11. helmikuuta 1918 Porvoon mlk) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Richard Schybergson
Schybergson oli yksi vuonna 1908 perustetun Kiffenin perustajajäsenistä. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden jalkapallossa 1913 ja 1915 sekä SM-hopeaa jääpallossa 1917. Schybergson pelasi myös 1914 Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun Ruotsia vastaan.
Helsingin suojeluskuntaan kuulunut Schybergson kaatui sisällissodan aikana Pellingin taistelussa helmikuussa 1918. Hänen isänsä Emil Schybergson oli kansanedustaja, ja veljet Ernst ja Lars olivat myös maajoukkuetason jalkapalloilijoita.
Tuotantofunktio

Tuotantofunktio kuvaa tuotannossa tuotantopanosten ja niillä aikaansaatavan tuotoksen välistä suhdetta. Tarkastelun kohteena voi olla tuotantoprosessi, yritys, toimiala tai koko kansantalous. Tuotantofunktio määräytyy tuotannossa käytetyn tekniikan perusteella.  Mikä tahansa parannus teknologiassa kuten paremmat koneet, laitteet ja materiaalit, henkilöstön osaamisen lisääntyminen tai tuotannon uudelleenjärjestely tulostuvat uutena tuotantofunktiona. (Hirschey et al. 1995, 414) Tuotantofunktio on tärkeä tuotannon kilpailukyvylle ja sillä on suuri merkitys taloudellisen kasvun ja sen aikaansaaman hyvinvoinnin tutkimuksessa.
Tuotantofunktio ja teknologia

Sitä tapaa ja osaamista, jolla tuotantopanokset yhdistellään tuotannossa tuotoksen aikaansaamiseksi, kutsutaan teknologiaksi. Teknologia tarkoittaa yleisesti tuotanto-osaamista ja tuotannossa käytettyjä välineitä. Teknologia voidaan kuvata matemaattisesti tuotantofunktion avulla. Se kuvaa erilaisten panosyhdistelmien ja tuotoksen välistä riippuvuutta. Tuotantopanosten hintasuhteet vaikuttavat siihen, missä suhteessa niitä käytetään, koska tavoitteena on päästä taloudellisesti hyvään tulokseen. Yritys voi kehittää teknologiaa investoimalla, parantamalla koneita ja laitteita tai hankkimalla uusia. Tärkeä tekijä tuotantofunktiossa on henkilöstön osaaminen eli se tietotaito, jolla tuotantopanokset yhdistellään tuotannossa. (Saari 2006)
Tuotantoprosessissa tuotantopanoksia muunnetaan hyödykkeiksi eli tuotannon tuotoksiksi. Yrityksen käytössä oleva teknologia määrää, kuinka tämä muunnos tapahtuu. Tuotantofunktio on tuotantoteorian keskeinen malli, matemaattinen malli, joka kuvaa tuotannon tuloksen eli tuotoksen riippuvuutta tuotantopanoksista. Tuotantofunktio kuvataan seuraavalla kaavalla:
Tuotos = f ( X1 , X2 ,… X n )
missä: Xi = tuotantopanoksen i käytön määrä, f = tuotoksen riippuvuutta tuotantopanoksista kuvaava funktio.
Tuotantofunktion numeerinen kuvaus

Yksinkertaisen  esimerkin avulla voidaan kuvata tuotantoteorian peruskäsitteet tuotantofunktio, rajatuotos, tuottavuus. Havainnollisuus saavutetaan, kun tuotanto oletetaan hyvin yksinkertaiseksi. Tästä syystä oletetaan, että tuotannossa käytetään vain yhtä tuotantopanosta X    ja tuotoksen määrää mitataan yhdellä yhteismitallisella suureella Q. Näiden suureiden avulla voidaan ilmaista tuotantofunktio (sarakkeiden 1 ja 2 välinen riippuvuus), rajatuotos (sarake 3) ja keskimääräinen tuottavuus (sarake 4).
Tämän yksinkertaisen esimerkin perusteella voidaan havainnollistaa minkälaisia muotoja tuotantofunktio voi saada. Oletetaan, että taulukon luvut kuvaavat henkilömäärän (tuotantopanos X) ja tuotoksen (Q) välistä riippuvuutta pienessä ravintolassa ja tarkastellaan sitä, mitä yhden panosyksikön (henkilön) lisäyksellä saadaan aikaan. Tätä yhden panosyksikön lisäyksellä aikaansaatua tuotoksen lisäystä kutsutaan rajatuotokseksi. Pääoman määrä oletetaan tarkastelussa kiinteäksi, eli ravintolan kalustus, laitteet ja asiakaspaikkojen määrä pysyvät muuttumattomana. Kun yksi henkilö hoitaa kaikki ravintolan toiminnot eli hankinnat, keittiön, salin ja markkinoinnin on tuotos 12. Henkilömäärän lisääminen kahteen kasvattaa tuotosta 16 yksiköllä ja kolmannen henkilön mukaantulo kasvattaa tuotosta 20 yksiköllä. Huomataan, että tuotos kasvaa suhteellisesti enemmän kuin panoksia lisätään suhteellisesti. Rajatuotos eli yhdellä panosyksikön lisäyksellä saadaan aikaan tuotoksen kasvu, joka on suhteellisesti suurempi kuin panoksen suhteellinen lisäys. Kysymys on kasvavasta tuotoksesta ja esimerkkitapauksessa selitys on lisähenkilöiden välillä tapahtuvassa erikoistumisessa ja työnjaossa. (Rajasuureista käytetään myös monikkomuotoa rajatuotot, kasvavat, vähenevät ja negatiiviset tuotot).
Kun henkilömäärää edelleen lisätään, tuotos jatkaa kasvuaan, mutta ei enää yhtä nopeasti kuin edellisessä vaiheessa. Tuotoksen suhteellinen kasvu on pienempi kuin henkilömäärän suhteellinen kasvu. Käytännössä tämä tarkoittaa, että parhaat erikoistumisen ja työnjaon mahdollisuudet on jo käytetty kolmen henkilön välisessä yhteistyössä ja henkilömäärää lisättäessä joudutaan tyytymään vähemmän vaikuttaviin erikoistumisen ja työnjaon keinoihin. Tällöin ollaan tuotantofunktiolla vähenevän tuotoksen alueella, joka ulottuu siihen asti, kun henkilömäärä on seitsemän.
Kun henkilömäärää tästä vielä lisätään, erikoistumista ja työnjakoa ei voida enää hyödyntää vaan käy päinvastoin. Toiminnan sujuvuus vähenee ja sähläys lisääntyy johtaen alenevaan tuotokseen. Henkilömäärän lisäys johtaa siis negatiiviseen tuotokseen, mistä syystä toimintaa ei kannata laajentaa vain henkilöstön määrää lisäämällä. Jos kysyntää on riittävästi suuremmalle tuotannolle, olisi tällaisessa tapauksessa lisättävä myös muiden tuotantovälineiden määrää, jotta tuotannon lisääminen olisi taloudellisesti järkevä. Olisi siis muutettava tuotantofunktiota investoimalla tai muuten tuotantotoimintaa kehittämällä.(Saari 2006)
Tuotantofunktion graafinen kuvaus

Oheisessa kuvassa on tuotantofunktio esitetty graafisena. Panoksen yhden yksikön lisäystä vastaava tuotoksen lisäys on rajatuotos. Rajatuotos on tuotantofunktion tangentti ja kertoo siis tuotoksen kasvun tai vähenemisen nopeuden yhtä panosyksikköä kohden. Kuvassa voidaan havainnollistaa kolmen erilaisen rajatuotoksen aluetta. Kun ollaan panoskäytön määrässä alueella 1–3, ollaan kasvavan tuotoksen alueella, koska tuotos kasvaa suhteellisesti nopeammin kuin panosmäärää. Kun panosmäärää kasvatetaan yli kolmen, tuotosmäärän kasvu alkaa vähetä kutakin lisäpanostuksen yksikköä kohti.  Panosmäärän alueella 3–7 ollaan vähenevän tuotoksen alueella. Lopulta tuotos alkaa vähentyä panosmäärän kasvaessa seitsemästä eteenpäin. Tällöin ollaan negatiivisen tuotoksen alueella.
Rajatuotos ja keskimääräinen tuottavuus

Oheinen kuva esittää keskimääräisen tuottavuuden ja rajatuotoksen kehityksen panosmäärän funktiona. Kuvista voidaan havaita miten rajatuotos ja keskimääräinen tuottavuus käyttäytyvät erilaisilla rajatuotoksen alueilla. Kasvavan tuotoksen alueella tuotoksen kasvu on suurempi kuin yhden panosyksikön kasvu ja sen seurauksena sekä tuottavuus että rajatuotos kasvavat. Kun siirrytään vähenevän tuotoksen alueella sekä keskimääräinen tuottavuus että rajatuotos vähenevät. Rajatuotos muuttuu negatiiviseksi, kun siirrytään negatiivisen tuotoksen alueella.
Vähenevän rajatuotoksen oletuksella tarkoitetaan ilmiötä, jossa yhden tuotannontekijän lisääminen muiden tuotannontekijöiden pysyessä muuttumattomina lisää kokonaistuotosta, mutta aina vain vähemmän ja vähemmän. Tämä havainto johtaa päättelyyn, että järkevä tuotannon kasvu pitää toteuttaa useampaa kuin yhtä tuotannontekijää lisäämällä. Voidaan päätellä, että mahdollisimman hyvään taloudelliseen tulokseen tähtäävässä tuotannossa panosmäärää kannattaa kasvattaa niin kauan kuin rajatuotoksen arvo on suurempi kuin sen aikaansaamiseen tarvittavan panoksen arvo. Käytännön päätöstilanteissa tämä tarkastelu suoritetaan esimerkiksi siten, että ns. marginaalierien myynnissä edellytetään tuottojen olevan muuttuvia kustannuksia suuremmat.
Vähenevän rajatuotoksen oletus ei välttämättä päde käytännön tilanteissa, koska siihen sisältyy pelkistäviä ehtoja. Ensinnäkin oletetaan, että teknistä kehitystä ei toteudu. Oletus ei päde, jos kaikkien panosten määrää muutetaan tai käytetään uusia panosten yhdistelmiä. Koska tuotannossa usein on kysymys uusien parempien panosyhdistelmien etsimisestä, pitäisi rajatuotosta pystyä tarkastelemaan muuttuvan panosyhdistelmän suhteen, jotta tarkastelu vastaisi käytännön päätöstilannetta.
Taloudellisen kasvun ja tuottavuuden kuvaaminen

Tuotantofunktion avulla voidaan yksinkertaisesti kuvata taloudellisen kasvun mekanismia. Taloudellinen kasvu on taloudellisen yhteisön aikaansaaman tuotannon lisäys. Se ilmaistaan tavallisesti vuotuisena kasvuprosenttina, joka kuvaa (reaalisen) kansantuotteen kasvua. Taloudellinen kasvu syntyy kahden tekijän vaikutuksesta niin että voidaan puhua kasvun komponenteista. Nämä komponentit ovat tuotantopanosten lisäys ja tuottavuuden lisäys.
Oheinen kuva esittää taloudellisen kasvutapahtuman. Mittasuhteita on liioiteltu, jotta kuvaus olisi havainnollinen. Tarkastellaan tapahtumia peräkkäisinä  jaksoina  yksi ja kaksi. Huomataan, että tuotanto on kasvanut arvosta T1 arvoon T2. Taloudellinen kasvu on absoluuttisesti mitattuna T2-T1 ja suhteellisesti ilmaistuna (T2-T1)/T1. Samaan aikaan on mitattu tuotantopanosten käytön lisäys arvosta P1 arvoon P2. Kummallekin jaksolle voidaan piirtää tuotantofunktiot, origon kautta kulkevat suorat,  jotka tässä on nimetty jaksojen  mukaisesti numeroilla yksi ja kaksi. Tuotoksen kasvussa voidaan erottaa kasvun kaksi komponenttia; tuotantopanosten lisäyksestä aiheutunut kasvu ja tuottavuuden lisäyksestä aiheutunut kasvu. Panosmäärän lisäyksestä aiheutunut kasvu määräytyy liikuttaessa tuotantofunktiolla tuotantopanosten lisäyksen verran eli arvosta P1 arvoon P2. Panosmäärän lisäyksestä aiheutuneelle kasvulle on ominaista, että tuotoksen ja panoksen suhde pysyy muuttumattomana. Tuottavuuden lisäys merkitsee tuotantofunktion siirtymää ja samalla tuotos/panos-suhteen muuttumista. Tuotantofunktion siirtymää vastaava tuotoksen kasvu on siis tuottavuuskasvun aiheuttamaa.
Kirjallisuutta

Airaksinen, T.: Tuotanto. Teoksessa Otavan Suuri Ensyklopedia.  Otava, 1981.
Niitamo, O.: Tuotantofunktio, sen jäännöstermi ja teknillinen kehitys.  Tilastollinen päätoimisto, 1969.
Samuelson, P. A. & Nordhaus, W. D.: Economics.  McGRAW-HILL, 1985.
Scherer, F. M.: New Perspectives on Economic Growth and Technological Innovation.  The British – North American Committee, 1999.
Solow, R.: Technical Change and the Aggregate Production Function, s. 312–320.  The Review of Economics and Statistics, Aug. 1957.
Tuotantofunktion numerinen kuvaus (Saari 2006)
Tuotantofunktion graafinen kuvaus (Saari 2006)
Rajatuotos ja keskimääräinen tuottavuus (Saari 2006)
Taloudellisen kasvun komponentit (Saari 2006)
Kari Lehtolainen

Kari Toivo ”Lokari” Lehtolainen (8. huhtikuuta 1943 Helsinki – 12. tammikuuta 2014) oli suomalainen jalkapalloilija ja käsipalloilija.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Lehtolainen aloitti uransa Helsingin Tovereissa. Hän siirtyi mestaruussarjaan Helsingin Jalkapalloklubiin, jota hän edusti 1964–1966. Vuosina 1967–1968 Lehtolainen pelasi Lahden Reippaassa. Tämän jälkeen hän edusti pääsarjatasolla vielä 1970 HJK:a ja 1978 Kiffeniä, jota hän samalla valmensi. Alemmilla sarjatasoilla Lehtolainen pelasi Hongassa 1969 ja 1971, Helsingin Palloseurassa 1972–1974, Leppävaaran Pallossa 1976–1977 ja Finnairin Palloilijoissa 1979–1980. Lehtolainen voitti urallaan kaksi Suomen mestaruutta, HJK:ssa 1964 ja Reippaassa 1967, ja Suomen Cupin 1966. Kaikkiaan hän pelasi seitsemän kauden aikana 95 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 46 maalia. Maajoukkueessa Lehtolainen pelasi vuosina 1969–1970 kolme maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, molemmat ensimmäisessä maaottelussaan Hollantia vastaan.
Käsipallossa Lehtolaista pidetään yhtenä Suomen kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Hän pelasi urallaan Katajanokan Haukoissa, Urheilukerho-51:ssa, Kiffenissä ja Riihimäen Cocksissa. Lehtolainen valittiin kauden parhaaksi pelaajaksi seitsemän kertaa, ja hän voitti muun muassa pelaajavalmentajana Kiffenissä Suomen mestaruuden 1978 sekä useita SM-hopeita ja -pronsseja. Lehtolainen pelasi maajoukkueessa 55 maaottelua, joissa hän teki 166 maalia.
Lehtolainen pelasi koripallon SM-sarjassa kaksi kautta (1963–1965) Pantterien joukkueessa.