stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen urheilu 2005
Tennis

Jarkko Nieminen eteni Australian avoimessa turnauksessa kolmannelle kierrokselle mutta joutui vatsalihasvamman vuoksi luovuttamaan toisessa erässä ottelunsa maailmanlistan ykköstä Roger Federeriä vastaan. Ranskan avoimissa Nieminen voitti ensimmäisellä kierroksella entisen maailmanlistan ykkösen Andre Agassin viisieräisessä ottelussa mutta hävisi toisella kierroksella Igor Andrejeville. Wimbledonissa Nieminen pelasi ensi kertaa keskuskentällä mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Tim Henmanille viidessä erässä. Myös Tuomas Ketola pääsi pääsarjaan mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella. Yhdysvaltain avoimissa Nieminen selviytyi puolivälieriin voitettuaan muun muassa kolmannella kierroksella Maks Mirnyn ja neljännellä kierroksella Fernando Verdascon. Puolivälierissä hän hävisi Lleyton Hewittille viidessä erässä.
Uinti

Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuissa 16.–31.7. Montrealissa, Kanadassa Joona Puhakka sijoittui yhden metrin ponnahduslautahypyissä neljänneksi ja kolmen metrin ponnahduslautahypyissä yhdeksänneksi. Ratauinnissa välierissä uivat Hanna-Maria Seppälä 100 metrin vapaauinnissa yhdeksänneksi ja 50 metrin vapaauinnissa 14:nneksi, Jarno Pihlava 100 metrin rintauinnissa 12:nneksi ja 50 metrin rintauinnissa 13:nneksi sekä Eeva Saarinen 100 metrin rintauinnissa 14:nneksi ja 50 metrin rintauinnissa 16:nneksi.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 8.–11.12. Triestessä, Italiassa Hanna-Maria Seppälä voitti kultaa 100 metrin sekauinnissa ja saavutti hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Matti Rajakylä ui pronssille 50 metrin perhosuinnissa. Lisäksi suomalaiset saavuttivat useita finaalisijoituksia.
Voimistelu

Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 21.–27.11. Melbournessa, Australiassa Sami Aalto sijoittui kuusiottelussa 18:nneksi. Telinekohtaisissa kilpailuissa Olli Torkkel sijoittui renkaiden alkukilpailussa 21:nneksi.
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2.–5.6. Debrecenissä, Unkarissa Sami Aalto sijoittui kuusiottelussa 18:nneksi.
Joukkuevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 20.–22.5. Kööpenhaminassa, Tanskassa Vantaan Voimisteluseuran Frida saavutti hopeaa.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 6.–14.8. Helsingissä. Tommi Evilä saavutti pronssia pituushypyssä. Tero Pitkämäki sijoittui keihäänheitossa neljänneksi, Olli-Pekka Karjalainen moukarinheitossa viidenneksi, Paula Tarvainen keihäänheitossa kuudenneksi ja Ville Tiisanoja kuulantyönnössä kahdeksanneksi.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 4.–6.3. Madridissa, Espanjassa neljänneksi sijoittuivat Tommi Evilä pituushypyssä ja Ville Tiisanoja kuulantyönnössä sekä kahdeksanneksi Heidi Hannula 60 metrin juoksussa.
Luettelo Formula 1 -valmistajien maailmanmestareista

Tämä on luettelo Formula 1 -sarjan valmistajien maailmanmestareista. Valmistajien F1-mestaruudesta on kilpailtu vuodesta 1958 lähtien. Eniten mestaruuksia on Ferrarilla, kuusitoista.
F1-valmistajien pokaali vuodelta 2013, jolloin Red Bull voitti mestaruuden.
Ähtärin lukio

| Ähtärin lukio> Ähtärin yhteiskoulu (1961–1969) Ähtärin yhteislukio (1969–1973) Ähtärin lukio (1973–) |
| --- | --- |
Sijainti:  Ähtäri
Tyyppi:  Lukio
Perustettu:  1961
Rehtori:  Anne Luodeslampi
Luokat:  1–4 (lukio)
Oppilaita:  110–112 (2018–2019)
Verkkosivut
Ähtärin lukion toiminta alkoi 1961, kun Ähtärin yhteiskoulu sai luvan lukioluokkien perustamiselle. Nykyisessä muodossaan koulu aloitti vuonna 1973, kun se siirtyi kunnan omistukseen.
Koulussa on noin 110 opiskelijaa, joista ulkopaikkakuntalaisten osuus on merkittävä. Sieltä on valmistunut yhteensä yli 2800 ylioppilasta. Lukio on menestynyt hyvin varsinkin lähtötason huomioivissa lukiovertailuissa; vuosina 2016 ja 2024 se oli STT:n pienten lukioiden vertailun paras. Lukion rehtorina toimii Anne Luodeslampi.
Historia > Perustaminen

Ähtärin yhteiskoulun oppilasmäärän kasvun seurauksena lukion tarve lisääntyi 1950-luvun ajan. Siksi yhteiskoulun johtokunta alkoi valmistella lukioluokkien saantia. Lupa lukioluokille myönnettiin 3. toukokuuta 1961, ja ensimmäiset oppilaat aloittivat syksyllä.
Historia > Kannatusyhdistys

Vuonna 1945 perustettu Ähtärin yhteiskoulun kannatusyhdistys oli jo ennen lukioluokkia hankalassa taloudellisessa tilanteessa. Kannattajajäsenet, kunta, seurakunta sekä yhdistykset ja liikemiehet tukivat sen toimintaa. Tämän lisäksi varoja hankittiin erilaisilla keräyksillä, kuten hirsitalkoilla. Lukioluokkien perustamisen yhteydessä yhdistys sai tukea valtiolta ja kunnalta yli 10 miljoonaa markkaa, mutta myös useat seurat järjestivät tukitilaisuuksia.
Historia > 1960-luku

Vuonna 1961 lukioon valittiin ensimmäiset neljä opettajaa mukaan lukien rehtori Lauri Vesala. Alkuvuosien aikana lukion toimintaa tarkasteltiin tiheään tahtiin: Vuoden 1961 raportin mukaan lukiotoiminta oli alkanut hyvin. Vuotta myöhemmin opettajakunnan toimintaa kutsuttiin ehyeksi ja vuonna 1963 opetuksen laatu arvioitiin kiitettäväksi. Vuoden 1966 yleistarkastuksessa lukiolle myönnettiin pysyvä toimilupa sekä oikeus antaa jatkuvasti päättötodistuksia 25.1.1967.
Kannatusyhdistyksen talousvaikeuksien jatkuessa ehdotettiin lukion siirtämistä kunnan omistukseen, mikä toteutui vuonna 1969. Koulu jatkoi yksityisenä, mutta nimi muuttui Ähtärin yhteislukioksi. Lukion alkuvuosien lukukausimaksu oli 10 000 markkaa, mutta nuoremmat sisarukset selvisivät 5 000 markalla. Tämän lisäksi vähävaraiset saattoivat hakea maksusta vapauttamista.
Historia > 1970- ja 1980-luvut

Ähtärin kunta päätti siirtyä jo elokuussa 1973 peruskoulujärjestelmään, minkä seurauksena koulu ei enää jatkanut yksityisenä ja nimeksi vaihdettiin Ähtärin lukio. 1970- ja 1980-luvut olivat myös hallinnon uudistamisen aikaa; vuonna 1971 johtokunnan asiantuntijajäseniksi valittiin edustajat Lehtimäeltä ja Soinista. Edustajista tuli syksystä 1974 lähtien täysivaltaisia. Vuonna 1985 johtokuntaan tuli lukiolain myötä muutoksia; yhdeksästä jäsenestä vähintään yksi oli opettaja, yksi kuului muuhun henkilökuntaan, kaksi oli opiskelijoita ja huoltajia tuli olla kolme. Tämän lisäksi keväästä 1970 alkaen lukiossa toimi kouluneuvosto.
Historia > Rakennukset

Ensimmäinen koulurakennus valmistui Kampinmäelle vuonna 1950 ja sen laajennusosa vuonna 1959. Lukioluokkien saannin seurauksena nämäkään tilat eivät riittäneet, vaan uusia alettiin suunnitella heti vuonna 1961. Rakentaminen alkoi vuotta myöhemmin ja lopputarkastus oli 30. heinäkuuta 1963. Uusi lukiosiipi sisälsi muun muassa liikuntasalit sekä kuvataiteen ja luonnonhistorian luokat. Lisäksi uusien WC-tilojen seurauksena ulkohuusseista voitiin luopua.
Vuonna 1976 valmistui uusi rakennus, joka sisälsi esimerkiksi biologian ja musiikin luokat, kirjaston sekä kansliatilat. Lisätila mahdollisti myös kielistudion.
Kampinmäen kaikki rakennukset peruskorjattiin vuonna 2002 niissä ilmenneiden kosteusvaurioiden ja ilmastoinnin puutteiden takia. Samasta syystä rakennuksista jouduttiin kokonaan luopumaan lukuvuoden 2018–2019 jälkeen, minkä jälkeen lukio siirtyi väistötiloihin. Lukuvuodesta 2019–2020 alkaen koulu on toiminut Tuomarniemellä.
Koulutuskeskus Sedu on tehnyt suuntaa antavan päätöksen uuden kampuksen rakentamisesta elokuuksi 2023 Tuomarniemen metsäoppilaitoksen yhteyteen. Mikäli kampus rakennetaan, Ähtärin kaupunki vuokraa sieltä tilat lukiolle.
Rehtorit

| №>  | Rehtori | Toimikausi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lauri Vesala | 1961–1986 |  |
| 2. | Pekka Rasku | 1986–2004 |  |
| 3. | Kyösti Nyyssölä | 2004–2007 |  |
| 4. | Jorma Yli-Kaatiala | 2007–2013 |  |
| 5. | Ville Ylianunti | 2013–2015 |  |
| 6. | Anne Luodeslampi | 2015–2016 |  |
| 7. | Markku Juhola | 2016–2021 |  |
| 8. | Anne Luodeslampi | 2021– |  |
Opiskelijat

| Lukuvuosi | Opiskelijat | Ero |
| --- | --- | --- |
Näytä kaikki
Piilota alku
| 1961–1962 | 20* |  20 |
| 1962–1963 | 51* |  31 |
| 1963–1964 | 74* |  23 |
| 1964–1965 | 78* |  4 |
| 1965–1966 | 89* |  11 |
| 1966–1967 | 113* |  24 |
| 1967–1968 | 143* |  30 |
| 1968–1969 | 181 |  38 |
| 1969–1970 | 157* |  24 |
| 1970–1971 | 160* |  3 |
| 1971–1972 | 157* |  3 |
| 1972–1973 | 160* |  3 |
| 1973–1974 | 155* |  5 |
| 1974–1975 | 176* |  21 |
| 1975–1976 | 175* |  1 |
| 1976–1977 | 179* |  4 |
| 1977–1978 | 153* |  26 |
| 1978–1979 | 139* |  14 |
| 1979–1980 | 158* |  19 |
| 1980–1981 | 166* |  8 |
| 1981–1982 | 185* |  19 |
| 1982–1983 | 163* |  22 |
| 1983–1984 | 164* |  1 |
| 1984–1985 | 164* |  0 |
| 1985–1986 | 157* |  7 |
| 1986–1987 | 162* |  5 |
| 1987–1988 | 154* |  8 |
| 1988–1989 | 152* |  2 |
| 1989–1990 | 136* |  16 |
| 1990–1991 | 142* |  6 |
| 1991–1992 | 144* |  2 |
| 1992–1993 | 164* |  20 |
| 1993–1994 | 149* |  15 |
| 1994–1995 | 170* |  21 |
| 1995–1996 | 171* |  1 |
| 1996–1997 | 198* |  27 |
| 1997–1998 | 187* |  11 |
| 1998–1999 | 199* |  12 |
| 1999–2000 | 198** |  1 |
| 2000–2001 | 213** |  15 |
| 2001–2002 | 183** |  30 |
| 2002–2003 | 186** |  3 |
| 2003–2004 | 171** |  15 |
| 2004–2005 | 168** |  3 |
| 2005–2006 | 165** |  3 |
| 2006–2007 | 192** |  27 |
| 2007–2008 | 189** |  3 |
| 2008–2009 | 171** |  18 |
| 2009–2010 | 141** |  30 |
| 2010–2011 | 120** |  21 |
| 2011–2012 | 108** |  12 |
| 2012–2013 | 120** |  12 |
| 2013–2014 | 111** |  9 |
| 2014–2015 | 108** |  3 |
| 2015–2016 | 108** |  0 |
| 2016–2017 | 108** |  0 |
| 2017–2018 | 117** |  9 |
| 2018–2019 | 111** |  6 |
| 2019–2020 | 115*** |  4 |
Lukion opiskelijoiden määrä kasvoi perustamisvuodesta 1961 aina vuoteen 1969 asti, jolloin heitä oli 181. Tämän jälkeen kasvu tasoittui ja opiskelijamäärä pysyi vakaana 1970-luvun ajan.
Koulun opiskelijamäärä on korkeimmillaan ollut yli 200. Esimerkiksi lukuvuoden 2000–2001 syksynä opiskelijoita oli yhteensä noin 213, mikä oli koulun suurin opiskelijamäärä 2000-luvulla.
Vaikka suurin osa lukion opiskelijoista on tullut Ähtäristä, ulkopaikkakuntalaisten osuus on ollut merkittävä. Erityisesti soinilaisten, lehtimäkeläisten ja töysäläisten opiskelijoiden määrä on ollut huomattava. Esimerkiksi kevätlukukauden 1969 opiskelijoista vieraspaikkakuntalaisia oli yli 36 %, joista soinilaisia noin 18 prosenttiyksikköä, lehtimäkeläisiä 10 prosenttiyksikköä ja töysäläisiä 5 prosenttiyksikköä. Millään edellä mainituista paikkakunnista ei ole omaa lukiota.
Vuosien varrella merkittävä määrä opiskelijoista on saapunut myös muista Ähtärin naapurikunnista eli Keuruulta, Virroilta, Alavudelta, Multialta ja Saarijärveltä sekä entiseltä Pihlajavedeltä. Tämän lisäksi yksittäisiä opiskelijoita on tullut monilta muilta paikkakunnilta.
Opiskelijat > Opiskelijakunta

| Kausi | Puheenjohtaja |
| --- | --- |
Näytä kaikki
Piilota alku
1961–1962: Esko Tuominen Heikki Reponen
1962–1963: Heikki Reponen Tapani Forström
1963–1964: Antti Puisto Maija Rajala
1964–1965: Martti Tieaho Anna Loppi
1965–1966: Martti Tieaho Tapani Alkula
1966–1967: Risto Munnukka Markku Räisänen
1967–1968: Harri Teerikangas Kaija Rautiainen
1968–1969: Anita Puumala
1969–1970: Tuomo Talasmo Hilkka Jantunen
1970–1971: Teuvo Tiilikainen
1971–1972: Teuvo Tiilikainen Jari Mäenpää
1972–1973: Maija-Liisa Veteläsuo
1973–1974: Mirja Tyynelä
1974–1975: Juhani Uusi-Kilponen
1975–1976:  ?
1976–1977: Marjo Väänänen
1977–1978: Jukka Helin
1978–1979: Pasi Poukka
1979–1980: Anssi Hintsa
1980–1981: Jari-Pekka Nikkola
…
1985–1986: Jorma Kukkeenmäki
1986–1987: Marko Lehtinen
1987–1988: Sirpa Mäkelä
1988–1989: Outi Hyyppä
1989–1990: Janne Vesala
1990–1991: Miia Haveri
1991–1992: Suvi Järvinen
1992–1993: Suvi Järvinen
1993–1994: Suvi Järvinen
1994–1995: Anu Huikuri Taina Jousmäki
1995–1996: Janne Makkula
1997: Pekka Yli-Mutka
1998: Jouni Vähäkyttä
1999: Anna Pukkila
2000: Satu Savola
2001: Suvi Uura
2002: Marika Viinikka
2003: Jaakko Vanhatupa
2004: Nuppu Ervasti
2005: Jarkko Salonen
2006: Pekka Rantala
2007: Satu Vanhamäki
2008: Tuomo Rinne
2009: Taru Suojaranta
2010: Mika Pohjola
2011: Krista Harju
Ähtärin lukion opiskelijakunta on saanut alkunsa yhteiskoulun keskiluokkien puolelta teinikunnasta, joka toimi jo ennen lukioluokkien perustamista. Lukion teinikunta irtautui siitä syyskuussa 1963 pidetyssä perustamiskokouksessa. Syksyllä 1980 perustettiin Ähtärin lukion iloinen oppilaskunta (lyhenne Älli OK), minkä seurauksena teinikunta lakkautettiin seuraavana keväänä (vuonna 1981).
Opiskelijat > Kerhot ja yhdistykset

Ähtärin lukiossa on toiminut opiskelijakunnan lisäksi kaksi yhdistystä: raittiusseura Piri ja urheiluseura Kiri. Raittiusseura järjesti esimerkiksi käytös- ja piirustuskilpailuja, urheiluseura liikuntakerhoja ja kilpavalmennusta. Lisäksi seurat toteuttivat yhteistyössä illanviettoja. Yhdistykset toimivat lukion perustamisesta lähtien kunnes Piri lakkautettiin vuonna 1969 ja Kiri vuonna 1972.
Yhdistysten järjestämien kerhojen lisäksi lukiolaiset pääsivät osallistumaan esimerkiksi kirjallisuus-, matematiikka-, kamera-, shakki- ja keskustelukerhoihin.
Opiskelijat > Kerhot ja yhdistykset > Mesikit-kuoro

Ähtärin lukion teinikuoro lukiolaistytöille perustettiin vuonna 1968. Myöhemmin kuoro laajeni yläkoulun puolelle, minkä seurauksena uudeksi nimeksi tuli ensin Yläasteen ja lukion nuorisokuoro ja myöhemmin Mesikit. Kuoroon kuului vuodesta riippuen noin 20–30 lukiolaista, mutta enimmillään 80 oppilasta, kun yläkoululaisetkin lasketaan kokonaismäärään.
Mesikit-kuoro on esiintynyt Ähtärin lisäksi muilla paikkakunnilla ja myös ulkomailla, minkä lisäksi se on osallistunut moniin kilpailuihin. Ähtärissä kuoro kuultiin esimerkiksi jouluaattona kirkossa, kevätkonserteissa sekä koululla järjestetyissä joulu- ja ylioppilasjuhlissa. Tämän lisäksi Mesikit esiintyi kotikunnassaan Mauno Koivistolle. Mesikit on voittanut useita koulukuorojen kilpailuja Vaasan läänissä, minkä seurauksena se on päässyt esiintymään muun muassa valtakunnallisilla Koulun suurjuhlilla ja muissa nuorten taidetapahtumissa. Vuonna 2000 Mesikkien lauluja esitettiin MTV3-kanavalla ohjelmassa Gaala 2000 suurkuoro. Suomen lisäksi kuoro on esiintynyt Unkarissa, Ruotsissa, Virossa ja Britanniassa. Merkittävin edustustehtävä oli vuonna 2000, jolloin kuoro edusti Suomea Llangollenin kansainvälisillä kuorofestivaaleilla. Kuoro on esiintynyt myös Lyckselessä Ruotsin kuningasparille.
Mesikit-kuorolle on myönnetty monia palkintoja, kuten Merenkurkun neuvoston stipendi (1996), Kerhokeskus - koulutyön tuki ryn kulttuuripalkinto (1998), Etelä-Pohjanmaan kulttuurirahaston stipendi (1998) ja Etelä-Pohjanmaan kehittämisrahaston apuraha (1999).
Mesikit esiintyi viimeisen kerran vuonna 2009, mutta toiminta oli alkanut hiipumaan jo vuodesta 2001 lähtien.
Opiskelijat > Ylioppilaat

| Vuosi>  | Ylioppilaat> Kevät | Ylioppilaat> Syksy |
| --- | --- | --- |
Näytä kaikki vuodet
Piilota alku
1964: 17
1965: 31
1966: 23
1967: 24
1968: 42
1969: 47
1970: 54
1971: 52
1972: 51
1973: 56
1974: 45
1975: 50
1976: 55
1977: 68
1978: 52
1979: 52
1980: 51
1981: 47
1982: 75
1983: 52
1984: 58
1985: 53
1986: 53
1987: 58
1988: 46
1989: 58
1990: 50
1991: 44
1992: 42
1993: 56
1994: 46
1995: 62
1996: 41
1997: 67
1998: 63
1999: 68
2000: 56
2001: 75
2002: 50
2003: 68
2004: 51
2005: 58
2006: 38
2007: 55
2008: 59
2009: 50
2010: 62
2011: 44
| 2012 | 29 | 4 |
| 2013 | 33 | 6 |
| 2014 | 30 | 2 |
| 2015 | 43 | 2 |
| 2016 | 28 | 1 |
| 2017 | 29 | 5 |
| 2018 | 38 | 3 |
| 2019 | 37 | 0 |
| 2020 | 33 |  |
Lukiosta on vuosien 1964–2020 aikana valmistunut keskimäärin lähes 50 ylioppilasta vuosittain. Valmistuneiden määrä oli alhaisimmillaan vuonna 1964, jolloin lakitettiin 17 ylioppilasta, ja korkeimmillaan vuosina 1982 ja 2001, jolloin lakin painoi päähänsä 75 ylioppilasta. Yhteensä lukiosta on valmistunut yli 2 800 oppilasta.
Vuosien 1964–2011 ylioppilaista hieman alle 39 % on ollut poikia ja loput – noin 61 % – tyttöjä.
Juhlat ja perinteet > Juhlat

Ähtärin lukiossa järjestetään juhla- ja kulttuuritapahtumia, jotka toimivat tapakasvatuksena. Järjestettäviä juhlia ovat muun muassa itsenäisyyspäivä-, joulu-, ylioppilas- ja puurojuhlat. Tämän lisäksi on juhlittu pääsiäistä, järjestetty potkiaisia ja penkinpainajaisia sekä osallistuttu opiskelijakunnan tilaisuuksiin, kuten vanhaintansseihin.
Itsenäisyyspäiväjuhlat ovat itsenäisyyspäivää edeltävänä koulupäivänä. Ohjelmaan on kuulunut esimerkiksi lipunnosto, aamuhartaus sekä tanssi- ja musiikkiesitys. Myös kynttilöin ja valkoisin liinoin koristellussa ruokasalissa järjestetty juhlalounas on kuulunut ohjelmaan. 1990-luvulta alkaen syksyn ylioppilaat on lakitettu itsenäisyyspäiväjuhlan yhteydessä.
Lukio on järjestänyt joulujuhlat yhteistyössä yläkoulun kanssa vuoteen 1992 asti, jonka jälkeen kummatkin järjestivät omat juhlansa. Tilaisuuksiin on kuulunut muun muassa musiikkinäytelmiä, jouluevankeliumin lukeminen, tonttuleikki ja yhteislaulu. Vuodesta 1995 alkaen joulujuhlaa on kutsuttu puurojuhlaksi. Samalla juhla siirrettiin päivää aikaisemmaksi ja sen kestoa pidennettiin keskiyön yli, jotta joululomaa edeltävä koulupäivä saataisiin virallisesti suoritetuksi. Lisäksi puurojuhlan ohjelma siirtyi opiskelijakunnan vastuulle ja ensimmäisen vuoden opiskelijoiden esityksiin lisättiin tiernapojat.
Ylioppilasjuhlat ovat pysyneet rakenteeltaan samankaltaisina; ohjelmaan kuuluu esimerkiksi esityksiä, puheita sekä lauluja, kuten Gaudeamus, Maamme ja suvivirsi. Lisäksi juhlille on valittu vuosittainen teema 1970-luvun alusta alkaen. Paikkana vuoteen 1996 asti oli koulun juhlasali, minkä jälkeen juhlat siirrettiin Ähtäri-hallille.
Potkiaiset ja penkinpainajaiset on järjestetty peräkkäisinä päivinä. Toisen vuoden opiskelijat suunnittelevat abiturienteille keskiviikkoillaksi potkiaisjuhlat. Tämän jälkeen abiturientit siirtyvät valmistelemaan torstaina pidettäviä penkinpainajaisia, jotka koostuvat aamunavauksesta, sitä seuraavasta tilaisuudesta, jossa opettajia muistetaan sekä penkinpainajaisajelusta, jota varten pukeudutaan vuosittain valittavan teeman mukaisesti. Tämän lisäksi on järjestetty esimerkiksi abiradio ja tehty abitauluja.
Vanhaintanssit on esitetty yleisölle vuodesta 1987 lähtien, mutta jo ennen sitä, vuonna 1964, toisen vuoden opiskelijat juhlistivat tanssien abiturienttien poistumista. Vuoteen 1995 asti tanssit järjestettiin liikuntasalissa, minkä jälkeen ne siirtyivät Ähtäri-hallille. Tämän lisäksi tanssit on esitetty päiväkodeissa, alakouluissa ja ikäihmisten hoitolaitoksissa. Lukiolaisten lisäksi tansseihin on osallistunut Sedu Koulutien poikia.
Juhlat ja perinteet > Muut perinteet

Juhlien lisäksi lukion perinteisiin kuuluvat esimerkiksi teemaviikot, Itu-lehden tekeminen, kulttuurimatkat, videomatinea, Ällistock ja urheilutapahtumia, kuten Sport Weekend, Himoksen lasketteluretki sekä Ouluveden ja Hauskanmaan lenkit.
Lukio järjesti vuosina 1996–2007 teemaviikot yhteistyössä ammattikoulun ja Tuomarniemen metsäoppilaitoksen kanssa, minkä jälkeen ne korvattiin yhteistoimintakursseilla. Teemaviikoilla opiskelijat saivat valita yhden kurssin noin 20 järjestetyn joukosta. Tarjontaan kuuluivat muun muassa liikennekasvatus-, kuvataide-, elokuva-, radio-, kieli-, lastenkaitsija-, palloilu- ja kalastuskurssit.
Sekä lukiossa että yhteiskoulussa on järjestetty Ouluveden lenkki, jonka pituus on lähteestä riippuen 14,6–14,7 km. Lukiossa lenkki on juostu ainakin vuodesta 1981 alkaen, mutta mahdollisesti jo 1970-luvulla. Lukion ennätys on Tero Heikkilän 51.08. Ouluveden lenkin rinnalla on ollut vuodesta 1999 lähtien Hauskanmaan lenkki, jonka pituus on 6,8 km ja jonka ennätys 27.46 on Laura Huhtiniemen hallussa.
Menestyminen lukiovertailuissa

| Vuosi | Vertailu> STT | Vertailu> MTV | Vertailu> HS | Vertailu> Yle | Ylioppilaita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 33. | 148. | 195. |  | 29 |
| 2013 | 10. | 80. |  | 61. | 33 |
| 2014 | 27. | 128. | 132. |  | 30 |
| 2015 | 10. | 162. | 188. |  | 43 |
| 2016 | 1. | 122. | 63. |  | 27 |
| 2017 | 14. |  |  | 65. | 29 |
| 2018 |  | 221. |  | 218. | 38 |
| 2019 | 21. |  |  | 87. | 37 |
| 2020 |  |  | 49. |  | 33 |

Ähtärin lukio on pärjännyt vertailuissa jo 1970-luvulta lähtien, sillä vuoden 1980 yleistarkastuksessa todettiin lukion ylioppilaskirjoitustulosten tason olleen keskiarvoa parempi sekä valtakunnallisesti että Vaasan läänin suomenkielisten lukioiden joukossa.
Tämän lisäksi lukio on sijoittunut lähes jokaisessa 2000-luvulla tehdyssä lukiovertailussa, joissa huomioidaan vain ylioppilastutkintotulokset, reilusti paremmin kuin Suomen lukiot keskimäärin. Tämä siitä huolimatta, että lukiossa ei ole keskiarvorajaa. Tätäkin paremmille sijoituksille koulu on päässyt STT:n vertailuissa, joissa huomioidaan tutkintotulosten lisäksi oppilaiden sisääntulokeskiarvot; vuonna 2016 Ähtärin lukio oli vertailun paras sekä vuosina 2013 ja 2015 10. paras.
Savolaismurteet

Savolaismurteiden puhuma-alue
Savolaismurteet ovat suomen kielen itämurteita, joiden alue on niiden nimestä huolimatta paljon laajempi kuin pelkkä Savo: se käsittää myös lähes koko Keski-Suomen, Pohjois-Karjalan, Kainuun, Etelä-Pohjanmaan itäisimpiä pitäjiä sekä pääosan Koillismaasta.
Alamurteet

Savolaismurteet jaetaan suomen murteiden tutkimuksessa seuraaviin alaryhmiin:
Pohjois-Savon murteet
Etelä-Savon murteet
Savonlinnan seudun välimurteet
Itäiset savolaismurteet eli Pohjois-Karjalan murteet
Kainuun murteet
Keski-Suomen murteet
Päijät-Hämeen (pohjois- ja itäosan) savolaismurteet
Keuruun–Evijärven välimurteet eli niin sanottu savolaiskiila
Vermlannin metsäsuomalaisten savolaismurteet (sammuneet 1900-luvun kuluessa).
Savolaismurteiden alue on laajentunut savolaisen kaskiviljelijäasutuksen levitessä myös varsinaisen Savon ulkopuolelle, historiallisten naapurimaakuntien puolelle, missä kulttuuri-identiteetti voi edelleen olla esimerkiksi hämäläinen tai pohjalainen. Keski-Suomen, Päijät-Hämeen ja niin sanotun savolaiskiilan murteet ovatkin luonteeltaan seka- tai törmäysmurteita, joissa länsimurteiden pohjille on tullut voimakasta savolaisvaikutusta. Pohjois-Karjalan alkuaan karjalankielisten asuttama alue on Stolbovan rauhan jälkeen savolaistunut, mutta karjalaisasutusta jäi jäljelle esimerkiksi Ilomantsiin ja Liperiin, ja näiden alueiden savolaismurteissa on yhä karjalaispiirteitä.
Savolaismurteet kulttuurissa > Kirjallisuus

Ensimmäisiä tunnettuja savolaismurteiden kirjallisia käyttäjiä oli 1800-luvulla omintakeinen suomen kielen esitaistelija Carl Axel Gottlund. Liberaalin kieli-ideologiansa mukaisesti Gottlund kannatti murrepiirteiden vapaata rinnakkaineloa kielessä ja itse kirjoitti vahvasti savolaisväritteistä kieltä, jota aikalaiset kuten Elias Lönnrot paheksuivat ja kauhistelivat. Sittemmin savolaismurteita ovat käyttäneet monet suomalaiset kirjailijat, ehkä tunnetuimpana Kalle Väänänen. Savolaismurteiden kirjallista käyttöä tukee ja edistää Savon kielen seura.
Savolaismurteet kulttuurissa > Sarjakuvat

Sarjakuvassa savolaismurteita on käytetty muiden muassa Jorma "Jope" Pitkänen sarjakuvassa Näkymätön Viänänen.
Savolaismurteet kulttuurissa > Elokuvat

Useissa elokuvissa on kuultu savon murretta. Tunnettu savolaismurteen käyttäjä on näyttelijä Esa Pakarinen, jonka esittämistä hahmoista savon murretta puhuivat sekä lupsakka savolaismies Severi Suhonen että itse Pekka Puupää ensimmäisestä elokuvasta lähtien 1953. Muita tällaisia elokuvia on muun muassa Napapiirin sankarit.
Savolaismurteet kulttuurissa > Musiikki

Savolaismurteita on Suomessa käytetty sekä taide- että kevyessä musiikissa. Taidemusiikista tunnetaan Aaro Jalkasen alkujaan virolaisen kuorolaulun sävelmään kirjoittama "Kallavesj". Kevyessä musiikissa savolaismurretta ovat käyttäneet muiden muassa säveltäjä ja sanoittaja Eino Kettunen, jonka tunnettuja savolaismurteella sanoitettuja kappaleita ovat muiden muassa Joensuun Elli ja 2000-luvulla myös internet-ilmiönä tunnetuksi tullut  Ievan polkka, sekä näyttelijä Esa Pakarinen, jonka esittämiin tunnettuihin kappaleisiin kuluu muiden muassa Lentävä kalakukko, 1900-luvun loppuvuosikymmeninä savolaismurretta on käyttänyt lauluissaan laulaja-lauluntekijä Jaakko Teppo. Huumorimusiikkia savolaismurteella ovat esittäneet myös huumoriryhmä Halavatun papat, ja sen johtohahmo Jamppa Kääriäinen. Vuonna 2006 ensimmäisen pitkäsoittonsa julkaisi Verjnuarmu, joka omien sanojensa mukaan "yhistää mussiikissaan savon ylen kaaniin murteen raskaaseen tuomijopäevän soetantaan".