stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tahdon asia
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miia Nuutila  | … |  Helena Rouhiala, melkein valmis ekonomi, kotiäiti ja ruokaelämysyrittäjä   |
|  Eppu Salminen  | … |  Mikko Rouhiala, fil.maist., copywiter, edellisen puoliso   |
|  Repekka Uotila  | … |  Laura Rouhiala, edellisten tytär   |
|  Vilma Juusonen  | … |  Iiris Rouhiala, edellisen sisar   |
|  Marja Packalén  | … |  Sirkka Rouhiala, Mikon ja Markon äiti, leski   |
|  Tiina Lymi  | … |  Nenna Tiutinen, entinen luokanopettaja, kotiäiti   |
|  Pertti Sveholm  | … |  Esko Tiutinen, biotekniikan tohtori, Bionentan projektijohtaja, edellisen puoliso   |
|  Anna Juusonen  | … |  Julia Tiutinen, edellisten tytär   |
|  Ronja Parkkonen  | … |  Janina Tiutinen, edellisen sisar   |
|  Markku Toikka  | … |  Turre Heinonen, AdUlteriumin toimitusjohtaja   |
|  Pirjo Lonka  | … |  Kristiina Siltanen, AdUlteriumin assistentti   |
|  Lari Halme  | … |  Jerry Haukkavuori, AD   |
|  Jarkko Pajunen  | … |  Mikko, ikkunamies   |
|  Taisto Oksanen  | … |  Markus Tuukkala, Bionentan markkinointiassistentti   |
|  Risto Kaskilahti  | … |  Bionentan markkinointi-tiimiläinen   |
|  Sari Lilliestierna  | … |  Bionentan markkinointi-tiimiläinen   |
|  Satu Paavola  | … |  Marianne Jylppy, Bionentan markkinointijohtaja   |
|  Ismo Apell  | … |  Veikko Rastila, yritysrahoittaja  |
|  Merja Larivaara  | … |  yritysrahoittaja  |
|  Kirsi Ylijoki  | … |  Tuula Tommila, Jerryn vaimo, aikoo tehdä väitöskirjan äitiyslomalla  |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  Petri Siekkilä, Kiehuvan Kartanon kokki  |
|  Mia Hafrén  | … |  Susanna Rouhiala, lisensiaatti, Lirularuloru lastenvaateketjun omistaja  |
|  Tuomas Rinta-Panttila  | … |  Marko Rouhiala, juristi, edellisen puoliso  |
|  Mikko Paananen  | … |  mies saunassa (Tuula Tommilan veli)  |
|  Tatu Siivonen  | … |  mies saunassa  |
|  Niina Kurkinen   | … |  Oona-Teresa 1, Turren tyttöystävä  |
|  Jari Pohjonen  | … |  vastaanottovirkailija  |
|  Minna Nord  | … |  Oona-Teresa 2, Turren tyttöystävä  |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  parisuhdekurssin vetäjä  |
|  Ilkka Heiskanen  | … |  parisuhdekurssin vetäjä  |
|  Lotta Lehtikari  | … |  Janica, copywriter  |
|  Oskari Katajisto  | … |  Bionentan toimitusjohtaja  |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  poliisi  |
|  Xani  | … |  Niisku, Rouhialan perheen koira  |
Jaksoluettelo

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kotiäiti ahtaa ylikilonsa edustusmekkoon | 10.01.2005 | 04.06.2007 |
| 2. | Helena pääsee kampaajalle, mutta Mikolle ei tarjoilla neljättä kahvikuppia | 17.01.2005 | 11.06.2007 |
| 3. | Mainostoimiston Tyhy-päivällä on traaginen loppu. Helena kertoo poliisille normaalista ydinperheestä | 24.01.2005 | 18.06.2007 |
| 4. | Helena vaihtaa kotiäidin verkkarit yritysjohtajan jakkuun. Mikko tutustuu eroottiseen Turkuun ja saa silmälasit | 31.01.2005 | 25.06.2007 |
| 5. | Mikon Ranskan tuliaiset ja perheretki Puuhamaahan saavat Helenan kaivamaan kännykän esiin | 07.02.2005 | 02.07.2007 |
| 6. | Mikko pitää tulisen presentaation, ja Helenalla on paikat kipeinä | 14.02.2005 | 09.07.2007 |
| 7. | Mies ja vaimo katsovat toisiaan avioliittoleirillä, mutta naapurissa viikataan paitoja matkalaukkuun | 21.02.2005 | 16.07.2007 |
| 8. | Mikko heittäytyy mökkielämän ja vanhempainiltojen pyörteisiin. Anopin lämpimäiset lohduttavat pakit saanutta Helenaa | 28.02.2005 | 23.07.2007 |
| 9. | Mikko ajelee traktorilla, Helena taksilla ja Nenna yhdistelmärattailla | 07.03.2005 | 30.07.2007 |
| 10. | Helena palkkaa pehtoorin ja kohtaa tohtorin. Nenna nauttii alkoholijuomaa | 14.03.2005 | 06.08.2007 |
| 11. | Yllätyskaksosten alkuperää pohtiessaan Mikko perustaa mainostoimiston, ja Helena siivoaa tilastoista toisenkin kotiäidin | 21.03.2005 | 13.08.2007 |
| 12. | Mikon nikkaroimat lelut eivät täytä EU:n turvamääräyksiä. Kaksoset viettävät joulua huutaen ja saavat isänsä muistelemaan menneitä. Helena laatii puolivuotissuunnitelman | 28.03.2005 | 20.08.2007 |
Aiheesta muualla

YLE: Tahdon asia
Vuoroin vieraissa | Tuliportaat | Angela ja ajan tuulet | Raid | Seitsemän | Yhteinen huone 
 Venny | Pelkovaara | Tahdon asia | Uudisraivaaja | Poikkeustila | Harvoin tarjolla | Uutishuone | Alamaailma
| n k Johanna Vuoksenmaa |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Nousukausi (2003)  Onni von Sopanen (2006)  Toinen jalka haudasta (2009)  21 tapaa pilata avioliitto (2013)  Viikossa aikuiseksi (2015)  70 on vain numero (2021) 
TV-sarjat (ohjaus):  Siperian nero (2000)  Vaimonsa mies (2001)  Paristo (2002)  Kumman kaa (2003)  Tahdon asia (2005)  Onni von Sopanen (2007)  Röyhkeä diplomaatti (2007-2008)  Joku kaltaiseni (2008)  Ylikävely (2008)  Mökki (2010)  Runoraati (2010)  Klikkaa mua (2011-2014)  Ex-onnelliset (2016-2018) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Elämysmatka Nousukauteen (2003) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Omassa vuoteessa (1997)  Apinamies! (1999)  Taivas tiellä (2000)
Norberto Alonso

Norberto Alonso vuonna 1972.
Norberto Osvaldo Alonso (s. 4. tammikuuta 1953), tunnettu myös lempinimellä ”Beto” Alonso, on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Keskikenttämies  Alonso pelasi suurimman osan urastaan argentiinalaisessa River Plate -seurassa. Seuran maineikkaimpiin pelaajiin lukeutuva Alonso on viidennellä sijalla River Platen kaikkien aikojen maalintekijätilastossa 149 osumallaan  ja pelimäärässä seitsemännellä sijalla kaikkiaan 374 pelaamallaan ottelulla .
Alonson ura huipentui maailmenmestaruuteen Argentiinan kotikisoissa vuonna 1978. Turnauksessa Argentiina numeroi pelaajansa aakkosjärjestyksen mukaan, joten Norberto Alonso sai kantaa yleensä maalivahdille varattua numeroa 1.
Aiheesta muualla

Futbol Factory profile (Arkistoitu)
Alonso's statistics at River Detroit
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Alonso |
2 Ardiles |
3 Baley |
4 Bertoni |
5 Fillol |
6 Gallego |
7 L. Galván |
8 R. Galván |
9 Houseman |
10 Kempes |
11 Killer |
12 Larrosa |
13 Lavolpe |
14 Luque |
15 Olguín |
16 Ortiz |
17 Oviedo |
18 Pagnanini |
19 Passarella |
20 Tarantini |
21 Valencia |
22 Villa |
Valmentaja Menotti
17 Again

| 17 Again |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Burr Steers
Käsikirjoittaja:  Jason Filardi
Tuottaja:   Adam Shankman  Jennifer Gibgot 
Säveltäjä:  Rolfe Kent
Kuvaaja:  Tim Suhrstedt
Leikkaaja:  Padraic McKinley
Pääosat:   Zac Efron  Matthew Perry  Leslie Mann  Thomas Lennon  Sterling Knight  Michelle Trachtenberg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Offspring Entertainment
Levittäjä:  New Line Cinema InterCom Netflix
Ensi-ilta:   Australia 9. huhtikuuta 2009  Yhdysvallat 17. huhtikuuta 2009  Suomi 5. kesäkuuta 2009 
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 USD 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
17 Again on 2009 ensi-iltansa saanut Burr Steersin ohjaama ja New Line Cineman levittämä komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Matthew Perry ja Zac Efron. Elokuva kertoo 37-vuotiaasta miehestä, joka nuortuu 20 vuotta ja palaa opiskelijaksi lukioon, jossa opiskelevat myös hänen omat lapsensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Zac Efron  | … |  Mike O'Donnell (teininä)   |
|  Leslie Mann  | … |  Scarlett O'Donnell (aikuisena)   |
|  Thomas Lennon  | … |  Ned Gold (aikuisena)   |
|  Matthew Perry  | … |  Mike O'Donnell (aikuisena)   |
|  Tyler Steelman  | … |  Ned Gold (teininä)   |
|  Allison Miller  | … |  Scarlett (teininä)   |
|  Sterling Knight  | … |  Alex O'Donnell   |
|  Michelle Trachtenberg  | … |  Maggie O'Donnell   |
|  Adam Gregory  | … |  Dom   |
|  Hunter Parrish  | … |  Stan   |
|  Mario Cassem  | … |  Samir   |
|  Katerina Graham  | … |  Jaime   |
|  Tiya Sircar  | … |  Samantha   |
|  Melissa Ordway  | … |  Lauren   |
|  Melora Hardin  | … |  rehtori Masterson   |
Aiheesta muualla

17 Again Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jon Demartin

Jon Demartin (s.1955) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän on yksi Grand Central Academy of Artin ja Pensylvanialaisen Studio Incamminatin ohjaajista. Hänen tyypillisiä aiheitaan ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.lähde?
Demartin aloitti suorittamalla filmin teossa taiteiden maisterin tutkinnon 1978. Tämän jälkeen hän opiskeli Gustan Rehbergerin ohjauksessa Art Students League of New Yorkissa 1980-1983, ja 1983-1987 Michael Aviano Atelierissa myös New Yorkissa. 1987 New York academy of Artissa Millet Andrejevicin ja Ted Schmidtin johdolla. Ja lopulta vielä 1989 Art Student Leagueen Nelson Shanksin ohjaukseen.lähde?
Hänen työnsä ovat enemmän kolmiulotteiseen muotoon ja mallin rytmiin painottuvia kuin muiden Grand Central Academy of Artin ohjaajien. Useat hänen piirustuksensa ovat nopeita croquisluonnoksia.lähde?
Aiheesta muualla

http://www.jondemartin.net/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.myamericanartist.com/2006/09/john_demartin_d.html
http://lymeacademy.edu/academy-of-art-college-faculty.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Mildred Pierce (minisarja)

| Mildred Pierce |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Pääosissa:   Kate Winslet  Guy Pearce  Evan Rachel Wood  Melissa Leo 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    HBO   Yle TV1 
Esitetty:  27. maaliskuuta 2011 – 10. huhtikuuta 2011
Jaksoja:  5
Ikäraja:  
Säveltäjä(t):  Carter Burwell
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Mildred Pierce on viisiosainen minisarja, jonka esitys alkoi HBO-televisiokanavalla 27. maaliskuuta 2011. Sarja on sovitus James M. Cainin samannimisestä romaanista vuodelta 1941. Sarjan ohjasi Todd Haynes ja sen pääosia näyttelevät Kate Winslet, Guy Pearce, Evan Rachel Wood ja Melissa Leo.
Kyseessä on toinen sovitus romaanista. Edellinen on vuonna 1945 ensi-iltansa saanut film noir -elokuva Mildred Pierce – amerikkalainen nainen, jonka pääosasta Joan Crawford sai Oscar-palkinnon.
Suomessa sarjaa ensiesitettiin Yle TV1:llä tiistai-iltaisin 17.4.–15.5.2012 ja uudelleen perjantaisin 30.5.–4.7.2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kate Winslet  | … |  Mildred Pierce   |
|  Guy Pearce  | … |  Monty Beragon   |
|  Evan Rachel Wood  | … |  Veda Pierce   |
|  Melissa Leo  | … |  Lucy Gessler   |
|  Morgan Turner  | … |  nuori Veda Pierce   |
|  James LeGros  | … |  Wally Burgan   |
|  Brian F. O'Byrne  | … |  Bert Pierce   |
|  Mare Winningham  | … |  Ida Corwin   |
|  Hope Davis  | … |  Mrs. Forrester   |
Palkintoja > Golden Globe

2012 – Paras naispääosa lyhytelokuvassa tai -sarjassa – Kate Winslet
Palkintoja > Primetime Emmy

2011 – Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa – Kate Winslet
2011 – Paras miessivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa – Guy Pearce
2011 – Paras casting minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa
2011 – Paras Art Direction minisarjassa tai televisioelokuvassa
2011 – Paras sävellys minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa
Palkintoja > Screen Actors Guild

2012 – Paras naisnäyttelijä televisioelokuvassa tai minisarjassa – Kate Winslet
Palkintoja > Satellite Awards

2011 – Paras televisioelokuva
2011 – Paras naisnäyttelijä minisarjassa tai televisioelokuvassa – Kate Winslet
Aiheesta muualla

Mildred Pierce – Emmy-palkittu draamasarja. Yle TV1. 30.3.2012. Arkistoitu 29.4.2013.
Kinnunen, Kalle: Mildred Pierce on televisiota parhaimmillaan. Plaza.fi. 4.4.2012. Arkistoitu 30.4.2013. Viitattu 21.9.2024.
The Untamed

| The Untamed> 陈情令 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   Xiao Zhan  Wang Yibo 
Alkuperämaa:   Kiina
Alkuperäiskieli:  mandariinikiina
Verkko:   Tencent Video  Netflix
Esitetty:  27. kesäkuuta 2019 – 19. elokuuta 2019
Jaksoja:  50
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Tencent Penguin Pictures  New Style Media 
Aiheesta muualla
IMDb
The Untamed (kiin.: 陈情令; pinyin: Chén Qíng Lìng) on Tencent Videon esittämä kiinalainen draamasarja, joka perustuu Mo Xiang Tong Xiun romaaniin Mo Dao Zu Shi. Sen päärooleissa ovat Xiao Zhan ja Wang Yibo.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä ja Youtubessa.
Pablo Aimar

Pablo Aimar vuonna 2017.
Pablo César Aimar (s. 3. marraskuuta 1979 Rio Cuarto, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Aimarin lempinimi on El Payaso (suom. pelle).
Aimar aloitti uransa River Platessa kaudella 1997–1998 ja osoitti nopeasti olevansa eräs Argentiinan lahjakkaimmista nuorista pelaajista. Vuonna 2001 Aimar siirtyi Valenciaan 24 miljoonalla eurolla. Jo samana vuonna Valencia voitti Espanjan-mestaruuden ja eteni Mestarien liigan loppuotteluun. Vuonna 2004 hän voitti Valencian riveissä UEFA Cupin. Hän on kärsinyt huomattavasti loukkaantumisista. Kesällä 2006 Aimar siirtyi Real Zaragozaan. Hän siirtyi heinäkuussa 2008 portugalilaisseura Benficaan, jossa hän pelasi viisi vuotta.
Aimar on yksi useista argentiinalaisista jalkapalloilijoista, josta on ennustettu uutta Maradonaa. Aimarin epätasaisuuden ja suuren loukkaantumisherkkyyden vuoksi hän ei lunastanut odotuksia.
Aimar pelasi Argentiinan joukkueessa vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa. Hän pelasi kaikkiaan 52 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia vuosina 1999–2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pablo Aimar Wikimedia Commonsissa
Argentiinan joukkue – Copa América 1999
1 Burgos |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Ibarra |
5 Simeone |
6 Samuel |
7 Barros Schelotto |
8 Zanetti |
9 Palermo |
10 Ortega |
11 López |
12 Bizzarri |
13 Vivas |
14 Pochettino |
15 Berizzo |
16 Guglielminpietro |
17 Husaín |
18 Cagna |
19 Calderón |
20 Aimar |
21 González |
22 Riquelme |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Burgos |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Pochettino |
5 Almeyda |
6 Samuel |
7 C. López |
8 Zanetti |
9 Batistuta |
10 Ortega |
11 Verón |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Simeone |
15 Husaín |
16 Aimar |
17 G. López |
18 Kily |
19 Crespo |
20 Gallardo |
21 Caniggia |
22 Chamot |
23 Bonano |
Valmentaja Bielsa
Argentiinan joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Franco |
2 Samuel |
3 Sorín |
4 Zanetti |
5 Cambiasso |
6 Heinze |
7 Tévez |
8 Riquelme |
9 Saviola |
10 Aimar |
11 Delgado |
12 Lux |
13 G. Rodríguez |
14 Milito |
15 Placente |
16 Coloccini |
17 Bernardi |
18 Santana |
19 M. Rodríguez |
20 Demichelis |
21 Figueroa |
22 Galletti |
23 Caballero |
Valmentaja Pekerman
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Coloccini |
5 Cambiasso |
6 Heinze |
7 Saviola |
8 Mascherano |
9 Crespo |
10 Riquelme |
11 Tévez |
12 Franco |
13 Scaloni |
14 Palacio |
15 Milito |
16 Aimar |
17 Cufré |
18 Rodríguez |
19 Messi |
20 Cruz |
21 Burdisso |
22 González |
23 Ustari |
Valmentaja Pekerman
Argentiinan joukkue – Copa América 2007
1 Abbondanzieri |
2 Ayala |
3 Díaz |
4 Ibarra |
5 Gago |
6 Heinze |
7 Palacio |
8 Zanetti |
9 Crespo |
10 Riquelme |
11 Tévez |
12 Carrizo |
13 González |
14 Mascherano |
15 G. Milito |
16 Aimar |
17 Burdisso |
18 Messi |
19 Cambiasso |
20 Verón |
21 D. Milito |
22 Orión |
Valmentaja Basile
Aurora OS

Aurora OS eli Russian Open mobile platform (OMP) on venäläinen Linux-pohjainen yritys- ja viranomaiskäyttöön  Rostelecomin kehittämä  älypuhelinkäyttöjärjestelmä. Käyttöjärjestelmä on pohjautuu Jollan Sailfish-alustaan josta se on haarautui omaksi versiokseen 2019. Erona Sailfish-alustaan käyttöjärjestelmässä on oma sovelluskauppa ja viranomaisverkko ERA käyttää alustaa.
Historia

Vuonna 2016 Jolla aloitti kehitysprojektin jonka tavoitteena oli lokalisoida Sailfish alusta Venäjälle. Tätä varten perustettiin oma yrityksensä ja venäjänkielinen versio sai nimen Sailfish Mobile OS RUS. Alustan ensimmäisiä käyttäjiä oli Venäjän posti. Vuonna 2018 Venäjän valtio haki itselleen turvallista matkapuhelinkäyttöjärjestelmää viranomaiskäyttöön. Sailfish Mobile OS RUS tuli valituksi ja  Rostelecom sitä kehittäneen yhtiön. Vuonna 2019 alusta uudelleen nimettiin Aurora OS:ksi. Vuonna 2021 Jolla ilmoitti irtautuneensa projektista ja ettei enää kehittänyt sitä.  Vuoden 2021 marraskuussa Nokiamob.net:n mukaan sitä käyttäviä laitteita olisi noin 400000.
Laitteet

| Nimi | Julkaistu | Piirisarja | Näytön koko | RAM |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aquarius Cmp NS208 |  |  | 8.0" |  |  |
| Aquarius CMP NS220 |  |  | 10.1" |  |  |
| Qtech QMP-M1-N |  |  | 5.99" |  |  |
| Qtech QMP-M1-N IP68 |  |  | 5.71" |  |  |
MIG С55: 
INOI 5i pro: 
| МВК-2020 |  |  | 10,1" |  |  |
| F+ R570 |  |  | 5.7" |  |  |
F+ Life Tab Plus: 
| AYYA T1 |  |  | 6.55" |  |  |
Aiheesta muualla

Tadadviser, Rostelecom has integrated devices based on the Aurora OS into the O2O - Infrastructure Operator for Operators project
https://auroraos.ru/devices
Fjodor Romanov

Fjodor Romanov 1919.
Fjodor Aleksandrovitš Romanov (23. joulukuuta 1898 Pietari, Venäjä – 30. marraskuuta 1968 Cannes, Ranska), ruhtinas, oli venäläissyntyinen aatelinen ja suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanovan ja suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš Romanovin poika.
Fjodorilla oli vanhempi sisko ja veli. Fjodorin äidinisä oli keisari Aleksanteri III, ja isän puolelta hän oli keisari Nikolai I:n pojan Mihailin pojanpoika. Etäinen sukulaisuus hallitsijaan antoi hänelle ruhtinaan arvonimen.
Fjodor sisaruksineen vietti vuoden 1906 jälkeen vanhempiensa kanssa paljon aikaa Etelä-Ranskassa, koska hänen isänsä Aleksandr oli riitaantunut keisari Nikolai II:n kanssa tämän poliittisten päätösten takia.
Lokakuun vallankumouksen aikana vuonna 1917 Fjodor vangittiin Krimillä vanhempiensa ja isoäitinsä ja eräiden muiden Romanov-suvun jäsenten kanssa. Fjodor pakeni perheineen 11. huhtikuuta 1918 Venäjältä Maria Fjodorovnan sisaren puolison Britannian kuningas Yrjö V:n lähettämällä brittiläisen sotalaivalla HMS Marlborough’lla Mustanmeren yli Maltalle ja sieltä edelleen Englantiin, josta muutti myöhemmin Ranskaan.
Viisi ensimmäistä vuotta Fjodor asui Pariisissa sisarensa Irina Jusupovan luona, jonka puoliso oli ruhtinas Feliks Jusupov.
Avioliitto

Fjodor Romanov avioitui 1923 ruhtinatar Irina Paleyn (1903–1990) kanssa, joka oli Fjodorin äidin serkku. Irina oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanovin ja ruhtinatar Olga Palein tytär. Pariskunta erosi vuonna 1936, kun hän oli pitkään sairastanut tuberkuloosia. Heille syntyi kaksi lasta:
ruhtinas Michael (4. toukokuuta 1924 Pariisi – 22. syyskuuta 2008), avioitui itävaltalaissyntyisen Helga Staufenbergerin (s. 22. elokuuta 1926 Wien). Pariskunta erosi 1992. Michael avioitui 1994 espanjalaissyntyisen Maria de las Mercedes Ustrell-Cabanin (s. 26. elokuuta 1960 Hospitalet, Espanja) kanssa.
ruhtinatar Irene (s. 7. toukokuuta 1934 Fonteney, Ranska), avioitui 1955 ranskalaissyntyisen Andre Jean Pellen (29. marraskuuta [1923 Biarritz) Pariskunta erosi 1959. Irene avioitui 1962 Victor-Marcel Soulasin (s. 26. elokuuta 1938 St. Méen-le-Grand) kanssa mutta avioliitto päättyi eroon.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa
Dion Khrysostomos

| Dion Khrysostomos> Δίων ὁ Χρυσόστομος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: n. 40 Prusa
Kuollut: n. 117–120 Rooma
Ammatti:  reettori, sofisti, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  roomalainen kausi
Tyylilajit:  filosofia, retoriikka
Kirjallinen suuntaus: toinen sofistiikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dion Khrysostomos (m.kreik. Δίων ὁ Χρυσόστομος, Diōn ho Khrysostomos; lat. Dio Chrysostomus, Dio Cocceianus) eli Dion Prusalainen (m.kreik. Δίων ὁ Προυσαεύς, Diōn ho Prūsaeus; lat. Dion Prusaeus) (n. 40–120) oli kreikkalais-roomalainen reettori, sofisti ja kirjailija. Hän on merkittävimpiä antiikin kreikkalaisia reettoreita ja sofisteja, ja hän sai lisänimensä Khrysostomos (”Kultasuu”) hyvien puhujanlahjojensa ansiosta. Latinankielisen lisänimen Cocceianus (Κοκκηιανός, Kokkēianos) hän lainasi keisari Nervalta, johon hänellä oli läheiset suhteet.
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Dion Prusalainen: Onnellisuudesta.  (Sisältää puheet: Onnellisuudesta. Tyranniasta. Ihmisistä juhlissa ja pidoissa. Isthmialainen puhe. Yleisestä mielipiteestä. Orjuudesta ja vapaudesta. Vapaudesta. Diogeneestä ja hyveestä. Viisaan ihmisen onnellisuudesta. Vetäytymisestä. Muinaiskreikasta suomentanut ja esipuheen kirjoittanut Juhana Torkki)  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-42569-4
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Dio Chrysostom: Discourses 1–11.  (Translated by J. W. Cohoon. Loeb Classical Library 257)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1932.
Dio Chrysostom: Discourses 12–30.  (Translated by J. W. Cohoon. Loeb Classical Library 339)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1939.
Dio Chrysostom: Discourses 31–36.  (Translated by J. W. Cohoon, H. Lamar Crosby. Loeb Classical Library 358)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1940.
Dio Chrysostom: Discourses 37–60.  (Translated by H. Lamar Crosby. Loeb Classical Library 376)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1946.
Dio Chrysostom: Discourses 61–80. Fragments. Letters.  (Translated by H. Lamar Crosby. Loeb Classical Library 385)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 1951.
Aiheesta muualla

Dio Chrysostom. LacusCurtius. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Dionin puheiden ensimmäinen sivu Johann Jakob Reisken laitoksesta vuodelta 1784.
Aina eka kerta

| Aina eka kerta> 50 First Dates |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Segal
Käsikirjoittaja:  George Wing
Tuottaja:  Michael Ewing
Säveltäjä:  Teddy Castellucci
Kuvaaja:  Jack N. Green
Leikkaaja:  Jeff Gourson
Pääosat:   Adam Sandler  Drew Barrymore  Rob Schneider  Sean Astin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Happy Madison
Levittäjä:  InterCom Netflix Columbia Pictures Sony Pictures Entertainment Sony Pictures Releasing Sony Pictures Motion Picture Group
Ensi-ilta:  13. helmikuuta 2004
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  75 000 000 $
Tuotto:  196 482 882 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aina eka kerta on (engl. 50 First Dates) Peter Segalin ohjaama romanttinen komedia vuodelta 2004. Sen pääosissa näyttelevät Adam Sandler ja Drew Barrymore.
Juoni

Henry Roth (Adam Sandler) on Havaijin merieläintarhassa eläinlääkärinä työskentelevä naistenmies. Hän tapaa kahvilassa taideopettaja Lucy Whitmoren (Drew Barrymore), ja he sopivat tapaavansa kahvilassa seuraavanakin päivänä. Seuraavassa tapaamisessa Lucy kuitenkin väittää, ettei tunne Henryä. Silloin kahvilan omistaja vetää Henryn syrjään ja kertoo Lucyn kärsivän anterogradisesta amnesiasta, jonka hän oli saanut auto-onnettomuudesta vuotta aiemmin. Tämän johdosta Lucy ei muista mitään onnettomuusaamun jälkeisistä tapahtumista, sillä mitkään muistot eivät tallennu hänen pitkäaikaismuistiinsa. Joka päivä herätessään Lucyn mieli tyhjenee edellisen päivän tapahtumista ja hän kuvittelee joka päivä elävänsä samaa päivää, 13. lokakuuta 2002.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Sandler   | … |   Henry Roth   |
|  Drew Barrymore   | … |   Lucy Whitmore   |
|  Rob Schneider   | … |   Ula   |
|  Sean Astin   | … |   Doug Whitmore   |
|  Lusia Strus   | … |   Alexa   |
|  Dan Aykroyd   | … |   Dr. Keats   |
|  Amy Hill   | … |   Sue   |
|  Allen Covert   | … |   Tom   |
|  Blake Clark   | … |   Marlin Whitmore   |
|  Elaine Hendrix   | … |   Stacy   |
|  Missi Pyle   | … |   Noreen   |
Aiheesta muualla

Aina eka kerta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan virallinen sivusto (englanniksi)