stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lewis Williamson
Ura

Hän aloitti uransa karting-sarjoissa kahdeksanvuotiaana voittaen British Open-, British Grand Prix Super Kart-, The Scottish Open- ja 125 ICC -tittelit vuoteen 2008 mennessä.
Vuonna 2008 Williamson siirtyi Britannian Formula Renault -sarjaan. Hän sijoittui kuudenneksi talvisarjassa ja neljänneksi Portugalin Formula Renault -talvisarjassa. Hän ajoi myös muutaman kilpailun Formula Jedi -sarjassa. Vuonna 2009 Williamson sijoittui kymmenenneksi Britannian Formula Renault -sarjassa. Samana vuonna hän sai British Racing Driver's Clubin Rising Star -palkinnon. Hän jatkoi sarjassa seuraavana vuonna sijoittuen sarjan toiseksi. Palkinnoksi Williamson sai McLaren Autosport Awardin ja mahdollisuuden testata McLarenin F1-autoa. Vuonna 2011 Williamson kilpaili World Series by Renault -sarjassa neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä. Hän kilpaili myös GP3-sarjassa Arden-tallissa. Hän starttasi paalupaikalta Valencian kilpailuun, jossa hän sijoittui toiseksi. Sprinttikilpailussa hän ajoi kuudenneksi. Hän voitti yhden kilpailun Silverstonen sprinttikilpailussa ja sijoittui sarjan kahdeksanneksi.[lähde? ]
Vuonna 2012 Williamson kilpaili jälleen World Series by Renault -sarjassa. Hän ajoi viisi kilpailua, kunnes hänet korvattiin António Félix da Costalla. Myöhemmin Williamson teki paluun GP3-sarjaan siirtyen Status GP -talliin. Hän keräsi 11 pistettä sijoittuen sarjan 17:ksi. Vuonna 2013 Williamson jatkoi GP3:ssa uudessa Bamboo Engineering -tallissa. Hän saavutti yhden kolmossijan ja 44 pistettä sijoittuen sarjan 11:ksi.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | MW Arden | TURFEA Kesk. | TURSPR 20 | ESPFEA 14 | ESPSPR 9 | EURFEA 2 | EURSPR 6 | GBRFEA 7 | GBRSPR 1 | GERFEA 2 | GERSPR 14 | HUNFEA 6 | HUNSPR Kesk. | BELFEA 9 | BELSPR DNS | ITAFEA 18 | ITASPR 10 | 31 | 8. |
| 2012 | Status Grand Prix | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | MONSPR   | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA 13 | GERSPR Kesk. | HUNFEA 10 | HUNSPR 5 | BELFEA 8 | BELSPR 7 | ITAFEA 19 | ITASPR Kesk. | 11 | 17. |
| 2013 | Bamboo Engineering | ESPFEA 11 | ESPSPR 7 | VALFEA 19 | VALSPR 17 | GBRFEA 25† | GBRSPR 14 | GERFEA 4 | GERSPR 4 | HUNFEA 24 | HUNSPR Kesk. | BELFEA 14 | BELSPR 10 | ITAFEA 4 | ITASPR 3 | ABUFEA   | ABUSPR   | 44 | 11. |
Lonnie Johnson

Lonnie Johnson vuonna 1941.
Alonzo ”Lonnie” Johnson (8. helmikuuta 1899 New Orleans − 16. kesäkuuta 1970 Toronto) oli yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. Hän soitti bluesia ja jazzia ollen jazz-kitaran pioneeri ja laajemmin hän loi pohjaa populaarimusiikissa yleistyneelle tavalle soittaa yksiäänisiä kitarasooloja plektralla.
Lonny Frey

Lonny Frey
Linus Reinhard ”Lonny” Frey (23. elokuuta 1910 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat – 13. syyskuuta 2009 Coeur d’Alene, Idaho, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League Baseball -sarjassa kakkospesämiehenä 15 vuoden ajan: ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 29. elokuuta 1933 ja viimeisen 28. syyskuuta 1948.
Frey edustamia MLB-seuroja olivat Brooklyn Dodgers (1933–1936), Chicago Cubs (1937, 1947), Cincinnati Reds (1938–1943, 1946), New York Yankees (1947–1948) ja New York Giants (1948).
99-vuotiaana kuollut Frey oli vanhin elossa ollut All Star -pelaaja ja toiseksi vanhin elossa ollut MLB-pelaaja Tony Malinoskyn jälkeen.
Laula kanssain (vuoden 2001 albumi)

| 20 suosikkia – Laula kanssain Fredi |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 73.56
 Levy-yhtiö: Fazer Records/Warner Music Finland
Fredin muut julkaisut
| 20 suosikkia – Kun rakkaus voittaa 1997 | 20 suosikkia – Laula kanssain 2001 | Kaikki parhaat 2002 |
20 suosikkia – Laula kanssain on Fredin kokoelma-albumi vuodelta 2001. Levy on Frediltä kolmas ja viimeinen osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjassa.
Kappaleet

Laula kanssain (Sing My Love Song) – 4.03
Tule illoin – 3.01
Kiviset kadut (Goodbye Yellow Brickroad) – 3.20
Luokkasormus – 3.07
Niin käy haaveiden – 4.47
Se oli silloin (Let it Be Me) – 3.17
Vain sinusta elän (Forever and Ever) – 3.45
Elämäni nainen – 3.01
En näkemiin sanoa voi (Never Can Say Goodbye) – 3.23
Joskus vielä oikein opin elämään – 2.41
Besame Mucho – 3.48
Surullinen sunnuntai – 2.45
Kesä ei saavu koskaan – 4.12
Syntinen yö – 3.43
Näin sun lähteneen – 4.12
Muistathan syyskuun – 3.05
Kaiken jälkeen – 3.27
Muistathan yhteisen illan – 3.48
Kaipaus – 4.17
Tilkka vettä – 6.02
Lina Lehtovaara

Lehtovaara varoittamassa VfL Wolfsburgin Cláudia Netoa vuonna 2019.
Lina Lehtovaara (o.s. Långbacka, s. 23. kesäkuuta 1981 Kokkola) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuomaroinut muun muassa Mestarien liigan finaalin 2022, kaksi ottelua EM-kilpailuissa 2022 ja yhden ottelun MM-kilpailuissa 2023.
Ura

Lehtovaarasta aloitti erotuomaroinnin 17-vuotiaana tuomitsemalla junioriotteluita. Vuonna 2002 hän toimi ensi kertaa erotuomarina Kolmosessa ja vuonna 2003 avustavana erotuomarina Naisten SM-sarjassa. Hänestä tuli kansainvälinen FIFA-erotuomari vuonna 2009.
Kansainvälisesti Lehtovaara on tuomaroinut 40 eri maassa, Mestarien liigan finaalin lisäksi esimerkiksi Barcelonan ja Real Madridin välisen El Clásicon Mestarien liigassa maaliskuussa 2022. EM-kilpailuissa 2017 Lehtovaara toimi neljäntenä erotuomarina. EM-kilpailuissa 2022 hän tuomitsi kaksi alkulohko-ottelua ja oli neljäntenä tuomarina yhdessä puolivälierässä ja yhdessä välierässä. MM-kilpailuissa 2023 hän oli erotuomarina yhdessä alkulohko-ottelussa ja neljäntenä tuomarina kolmessa alkulohko-ottelussa.
Suomessa Lehtovaara on tuomaroinut Kansallisessa Liigassa, miesten Kakkosessa ja miesten Ykkösessä.
Suomen Palloliitto on palkinnut Lehtovaaran vuoden erotuomarina 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 ja 2021.
Yksityiselämä

Lehtovaara on kotoisin Kokkolasta ja asuu miehensä kanssa Paraisilla, missä hän työskentelee resurssiopettajana. Koulutukseltaan Lehtovaara on kasvatustieteiden maisteri.
Lehtovaaran pikkuveli on pääsarjatasolla pelannut jalkapallomaalivahti Gustav Långbacka.
Like Di Poggio

Like Di Poggio (s. 2005) on italialainen ravihevonen. Sen on kasvattanut Lotus SNC ja omistaa vantaalainen Scuderia Padrino Don Trotto. Se on tuotu Suomeen vuonna 2010. Vuonna 2012 se kävi kilpailemassa Ranskassa ja palasin sen jälleen takaisin Suomeen.
Suku

Like Di Poggion emä on Car Di Poggio (14,9aly 40 368 €) ja isä on maailmanennätysravuri Varenne (09,1aly 6 038 408 €).
Kilpailu-ura

Ori aloitti kilpailu-uransa kaksivuotiaana 26. syyskuuta 2007, voittamalla Torinossa. Sen ennätys on 11,9aly ja voittosumma kaiken kaikkiaan 116 172 euroa.
Kavantsaaren kartano

Kavantsaaren päärakennus Signe Branderin kuvassa 1912.
Kavantsaaren kartano (ruots. Kavantholm) oli Karjalan kannaksella Antrean pitäjän Kavantsaaren kylässä sijainnut rälssitila, joka periytyi jo keskiajalta. Kyseessä oli myös Antrean ainoa historiallinen kartano. Ennen toista maailmansotaa sen pinta-ala oli yli 2 500 hehtaaria, josta peltoa oli 250 hehtaaria. Kartanon viimeinen päärakennus oli peräisin 1700-luvun alkupuolelta, mutta nykyään sen rakennuksista ei ole enää nähtävissä juurikaan mitään jäänteitä.
Historia

Kartanon ensimmäinen tunnettu omistaja oli 1500-luvun puolivälissä Viipurin linnan päällikkönä toiminut Maunu Niilonpoika (Måns Nilsson till Ahtis, k. 1560), joka osti tilan vapaaksi vuonna 1556. Hänen jouduttuaan kuninkaan epäsuosioon, kartano siirtyi kruunun omistukseen, kunnes Eerik XIV antoi sen vuonna 1562 käskynhaltija Bertil Göransson Mjöhundille. Hänen jälkeensä kartano kuului Stubben, Skalmin ja Tauben suvuille. Vuonna 1658 kartanon omistajaksi tuli Hämeen omistuksensa Kavantsaareen vaihtanut Henrik Rehbinder. Ruotsin ajan loppupuolella Kavantsaari kuului jälleen kruunulle ja kun Vanha Suomi vuonna 1721 siirtyi Venäjän keisarikunnalle, annettiin kartano vuonna 1726 lahjoitusmaana kapteeni Ivan Menšoi Šuvaloville. Hänen poikansa Ivan Šuvalovin kuoleman jälkeen kartanon osti perikunnalta vuonna 1803 myöhemmin aateloitu venäläinen kauppaneuvos Aleksandr Olhin, joka kuoltua 1815 kartano myytiin edelleen marsalkka C. G. E. Mannerheimin isoisälle Carl Gustaf Mannerheimille.
Thesleffien haltuun Kavantsaari siirtyi 1848, jolloin sen osti kenraalimajuri A. A. Thesleff. Viimeinen omistaja oli hänen pojanpoikansa Nikolai Julius Thesleff, jonka aikana kartanosta itsenäistyi 24 torppaa ja 12 muuta maatilaa. Vuoden 1906 torpparilakkojen yhteydessä Kavantsaari oli Mäntsälän Sälinkään kartanon jälkeen toinen paikka, jossa lakkoja syntyi. Vuoden 1918 sisällissodan aikana kartanon päärakennuksessa toimi punaisten Antrean rintaman esikunta ja jatkosodan aikana IV armeijakunnan komentopaikka, kunnes kartano ilmeisesti tuhoutui Kannaksen suurhyökkäyksessä 1944.
Laulaen maihin

| Laulaen maihin> Anchors Aweigh |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Sidney
Käsikirjoittaja:  Isobel Lennart
Tuottaja:  Joe Pasternak
Säveltäjä:  George E. Stoll
Kuvaaja:   Charles P. Boyle  Robert H. Planck 
Leikkaaja:  Adrienne Fazan
Tuotantosuunnittelija:  Randall Duell
Pukusuunnittelija:  Irene Lentz
Pääosat:   Gene Kelly  Kathryn Grayson  Frank Sinatra 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Loews Cineplex Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  1945
Kesto:  141 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laulaen maihin (engl. Anchors Aweigh) on George Sidneyn ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1945, jonka käsikirjoitti Isobel Lennart. Yhdysvaltalaisfilmin pääosissa nähdään Gene Kelly ja Frank Sinatra. Elokuva muistetaan erityisesti fantasiajaksosta, jossa Kelly tanssii Jerry-hiiren ja muiden piirroshahmojen kanssa.
Aiheesta muualla

Laulaen maihin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Anchors Aweigh. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 27.10.2021. Viitattu 20.6.2022. (englanniksi)
Kaveh Mehrabi

Kaveh Mehrabi (s. 5. toukokuuta 1982) on iranilainen sulkapalloilija. Hän on kotoisin Teheranista, mutta muutti Tanskaan vuonna 2003, jolloin hänestä myös tuli ammattilaispelaaja. Hän on kilpaillut Iranin edustajana muun muassa maailmanmestaruuskilpailussa 2007 ja vuoden 2008 olympialaisissa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kavaratti

| Kavaratti കവരത്തി |
| --- | --- |
 Kavaratti
 Koordinaatit: 10°33′41″N, 72°38′14″E 
Valtio:  Intia
Liittovaltioalue:  Lakshadweep
Väkiluku (2011):  11 210
 
 kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kavaratti on Intian Lakshadweepin liittoterritorion pääkaupunki. Vuonna 2011 siellä oli noin 11 000 asukasta.
Kavarattin tärkein viljelyskasvi kookospalmu
Kaupunki sijaitsee pienellä samannimisellä saarella, joka hädin tuskin kohoaa merenpinnan yläpuolelle. Saari on kuusi kilometriä pitkä ja yhden kilometrin levyinen. Sen ainoa merkittävä viljelykasvi on kookospalmu, josta kasvatetaan monia lajikkeita.
Kavarattissa on muslimienemmistö ja 52 moskeijaa, muun muassa Urjan moskeija ajopuusta kaiverrettuine kattoineen. Kaupunki on matkailukohde, josta tehdään retkiä lasipohjaisilla veneillä. Myös sukeltaminen ja vesihiihto on suosittua. Maissa on akvaario ja luonnontieteellinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kavaratti Wikimedia Commonsissa
Like Father, Son and Holy Spirit

| Like Father, Son and Holy Spirit Dead City Klowns |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 51.10
 Levy-yhtiö: Betelgeuze
Dead City Clownsin muut julkaisut
| At the Suicide Circus 1991 | 'Like Father, Son and Holy Spirit' 1993 | Last Fight 2019 |
Like Father, Son and Holy Spirit on vuonna 1993 ilmestynyt suomalaisen Dead City Klowns -yhtyeen toinen albumi. Kappaleet Sweet Insanity ja Something Will Happen julkaistiin myöhemmin uusina versioina vuoden 2014 Sweet Insanity EP:llä.
Muusikot

Jay Jay Jäntti – laulu
Jessie Kangas – kitara
J. Lepistö – kitara
Vemppu – basso
Pete – rummut
Kappaleet

Toxic World – 4.10
Something Will Happen – 4.02
New Kind of Universe – 4.24
Crack Cail – 4.29
Jesus Failure – 4.35
Breakin Up the Time – 3.23
Freak Accident – 3.12
Empty Shells – 3.16
Snake Eye Fake – 4.16
All Saints Day – 4.38
Low Life Animal – 3.10
Sweet Insanity – 4.03
Days in the Hole – 3.32
Kavarskas

| Kavarskas |
| --- | --- |
 Kavarskasin keskustaa ja Kavarskasin kirkko
 vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Utena
Kunnallispiiri:  Anykščiain kunnallispiiri
Ensimmäinen maininta:  1538
Väkiluku (2010):  678
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kavarskas on Liettuan itäosassa, Utenan läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Anykščiain kunnallispiiriä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 678 asukasta, mikä tekee siitä yhden pienimmistä kaupungeista Liettuassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kavarskas Wikimedia Commonsissa
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Love and Kisses

| Love and Kisses Dannii Minogue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 3. kesäkuuta 1991
 Tuottaja(t): Alvin Moody, Vincent Bell
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 53.56
 Levy-yhtiö: MCA/Mushroom Records
Dannii Minoguen muut julkaisut
|   | Love and Kisses 1991 | U.K. Remixes 1991 |
Love and Kisses on australialaisen poplaulajan Dannii Minoguen ensimmäinen studioalbumi, joka ilmestyi 3. kesäkuuta 1991. Levy kipusi Britanniassa albumilistan sijalle 8. Albumi myi Britanniassa kultaa. Levyltä tuli monta hittisingleä: Love and Kisses, Success, Jump to the Beat, Baby Love.
Kappaleet

"Love and Kisses" (Dancin' Danny D 7" Remix) (Moody)
"Success" (Bruce Forest 7" Remix) (Minogue/Moody)
"So Hard To Forget" (Gale/Hairston)
"Party Jam" (Edited Version) (Bell/Isles/Moody)
"Attitude" (Moody)
"Work" (Bell/Dukes/Isles/Moody)
"Jump to the Beat" (Walden)
"Call to Your Heart" (Edited Version) (Arderley/Moody)
"I Don't Wanna Take This Pain" (Bell/Isles/Moody)
"Love Traffic" (Minogue/Moody)
"Baby Love" (Bray/Kessler/Richards)
"True Lovers" (Dancin' Danny D Remix) (Bell/Moody)
Kave

Kapeet (yksikkö kave) ovat suomalaisen kansanrunouden tuntemia ilmaan ja taivaaseen liittyviä olentoja.
Kapeiden (vaihtoehtoinen taivutus kaveiden) on kerrottu muun muassa kasvattavan kuun vaiheita tai poistavan kuunpimennyksen.
Mikael Agricolan ja Sigfridus Aronus Forsiuksen 1500- ja 1600-lukujen runomittaisten merkintöjen mukaan kapeet olivat hämäläisiä henkiolentoja, jotka kavensivat kuuta aiheuttaen kuunpimennyksen.
Luonnotar ja Ilmatar rinnastetaan toisinaan kapeeseen kalevalaisessa runoudessa. Kapeiden ulkomuodosta mainitaan joissain yhteyksissä, että ne olisivat lintuja, tosin tämä lienee vertauskuvallista.
Kave ukko Pohjan herra

Kave ukko on Christfried Gananderin eräässä Pohjanmaalta keräämässä runokatkelmassa esiintyvä olento, Pohjan herra ja Väinämöisen isä. Hän on Meritursas tai Iku-Turilas, sama olento kuin muiden tarujen Iku-Turso. Kave kasvoi kolmekymmentä vuotta äitinsä kohdussa ja syntyi lopulta äitinsä kupeelta miekkoineen sekä satuloituine hevosineen.
Kave esiintyy eräkautisissa paikannimissä kuten Kavelahti Päijänteellä Vaajakosken korkeudella sekä Keiteleen alapuolinen Kapeenkoski Äänekoskella. Isojakokartoissa Kapeenkoskella on veneheitto (veneiden siirto kosken ohi) sekä uhrilähde. Kustaa Vilkuna yhdisti kaveen muinaissuomalaisten jumalaan (vrt. Agricolan luettelo suomalaisten jumalista).
Liam Miller

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: William Peter Miller
Syntymäaika: 13. helmikuuta 1981
Syntymäpaikka: Cork, Irlanti
Kuolinaika: 9. helmikuuta 2018 (36 vuotta)
Pelipaikka: keskikentän keskellä
Pituus: 1,68 m
Seura
Seura: Sunderland
Pelinumero: 12
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2004 2001 2004–2006 2005–2006 2006–2009 2009 2009–2011 2011–2013  2013–2014 2014  2015–2016 2016 | Celtic → Aarhus GF (laina) Manchester United → Leeds (laina)  Sunderland Queens Park Rangers Hibernian Perth Glory Brisbane Roar  Melbourne City Cork City Wilmington Hammerheads | 26(2)  18(0) 9(0) 28(1) 57(3) 13(0) 66(0) 49(2) 24(3) 2(0) 29(0) 25(1) |
Maajoukkue
| 2004–2009 | Irlannin tasavalta | 15 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. tammikuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. tammikuuta 2008.
William ”Liam” Peter Miller 13. helmikuuta 1981 Cork – 9. helmikuuta 2018) oli irlantilainen jalkapalloilija, joka pelasi mm. Celticin, Manchester Unitedin, Leedsin ja Sunderlandin riveissä. Hän päätti uransa Yhdysvalloissa Wilmington Hammersheadissa vuonna 2016. Hänen pelipaikkansa oli joko keskikentän keskellä tai oikea laitahyökkääjä.
Miller kuoli 9. helmikuuta 2018 haimasyöpään, joka todettiin hänellä marraskuussa 2017. Hän oli naimisissa Clare Millerin kanssa ja heillä on kaksi poikaa ja yksi tytär.
Liinmaan linna

| Liinmaan linna |
| --- | --- |
 Liinmaan linna varustuksen sisäpuolelta.
Sijainti
 Liinmaan linna
Koordinaatit:  61.217778°N, 21.609167°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Eurajoki
Historia
Tyyppi:  linna
Huippukausi:  keskiaika
Aiheesta muualla
  Liinmaan linna Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liinmaan linna (saks. Vreghdenborch) oli keskiaikainen linna Satakunnassa Eurajoella. Joidenkin lähteiden mukaan linnan valmistuminen on ajoitettavissa 1200-luvun lopulle, mutta sen aktiivinen käyttöaika sijoittuu 1300-luvulle. Linnan nimen oletetaan juontuvan linnan rakennuttajana toimineesta saksalaisesta ylimyksestä Didrik Viereggestä. Aikanaan linna sijaitsi saarella Eurajoen ja Lapinjoen suiden välillä. Paikaltaan se lienee kyennyt hallitsemaan näiden jokien suihin kulkenutta liikennettä. Nykyään meri on muutaman sadan metrin päässä linnamäestä.
Historia

Toisaalta voidaan ajatella että Liinmaan linnan tehtävänä oli täydentää 1360-luvulla suunniteltua tiheää linnaverkkoa sekä aiempia hallintokeskuksia. Liinmaan linna mainitaan Turun Tuomiokirkon Mustassa kirjassa, kuningas Albreckt Meckenburgilaisen kirjeessä vuodelta 1367. Kirje koskee aiemmin Kokemäellä sijainneen linnan purkamista ja sen siirtoa Eurajoelle, joka tapahtui vuonna 1367 annetun kuninkaan käskyn johdosta. Linna siirrettiin Eurajolle mahdollisesti siksi, että sen ylläpito kävi liian raskaaksi Kokemäen talonpojille. Kansanperinne liittää linnan huonoihin aikoihin myös Linnamaan kylässä. Seuraava runo on säilynyt perimätietona:
Liinmaan linna, oikeammin linnoitus, rakennettiin keskiaikaista sodankäyntiä varten, eli sen suojista puolustauduttiin nuolia, rynnäkkötikkaita ja kivilinkoja vastaan. Linna muodostui pohjakaavaltaan suorakaiteen muotoisesta linnapihasta, jossa oli kolme tai neljä rakennuksen pohjaa, ulkoinen ja sisäinen vallirakennelma ja niiden välissä vallihauta. Meren puolella, pinnan alla, on ollut matala kivivalli, johon oletetaan liittyneen paalutuksia. Tämän tarkoituksena on saattanut olla sota-alusten pidättely. Linna jäi käytöstä viimeistään 1400-luvun kuluessa. Rakenteeltaan Liinmaan linna poikkeaa Suomen keskiaikaisista harmaakivilinnoista, sillä linna oli puurakenteinen. Liinmaalta on kuitenkin löydetty runsaasti tiiltä, jonka vuoksi on arveltu, että osa rakennuksesta olisi muurattu tiilestä. Ainoatakaan ehjää tiiltä ei ole kuitenkaan löydetty. Arkeologi Jukka Luoto arvioi, että Liinmaan linnan seinien konstruktio olisi perustunut Fachwerk-korsvirke-tekniikkaan, jossa tavallisesti lehtipuusta rakennetun puisen kehikon aukot on täytetty tiilellä. Rakennustekniikka on ollut leimallista Etelä-Skandinavian keskiaikaiselle kaupunkiarkkitehtuurille.
Tarinoita linnasta

Paikallisen perimätiedon mukaan Liinmaan linna on ollut ”meriryövärien” ja ”merikaappareiden” tyyssija.Tarina merirosvoista voi pitää paikkansa, sillä vitaaliveljet pitivät vuosina 1369-99 Pohjanlahtea ja sen rantoja tukikohtanaan Korsholman linna. Vitaaliveljet olivat Mecklenburgia kannattavien kaupunkien tukemia merirosvoja, jotka aiheuttivat häiriötä Ruotsin ulkomaankaupalle ja hansakaupalle. Merirosvoihin liittyy niin ikään toinenkin legenda, jonka mukaan linnan maille olisi haudattu suuri ryöstösaalis. Aarretta etsittiin kylän mailta vielä 1600-luvun puolella ja 1800-luvun lopulla mäellä kaivoi muuan torppari, jonka kerrotaan saaneen saaliikseen rautanauloja. Tarinan mukaan linnan aarteen olisi löytänyt 1700-luvun alussa noituudesta syytetty Mikko Simonpoika. Myöhemmän kansanperinteen mukaan pohjalaiset olisivat saaneet viekkaudella haltuunsa linnan kellariin piilotetun aarteen ja asettaneet suuren vaskikäärmeen vartioimaan kalleuksia.
Linnaan on liitetty myös surullinen tarina linnanherrasta, jonka poika oli tulossa Ruotsista laiva tiililastissa. Poika oli pilaillut ja nostanut mastoon vihollisen lipun. Linnanherra upotti laivan, jossa samalla sai surmansa hänen poikansa. Linnanherran kerrotaan sulkeutuneen linnan kellariin ja poltattaneen siellä itsensä ja aarteensa ja samalla linnankin tuhkaksi.
Vierailulle

Linnan alueeseen on mahdollisuus tutustua omatoimisesti ympäri vuoden. Opastuksia on mahdollista tilata etukäteen Eurajoen matkailusta. Alueella on ulkokäymälä sekä nuotiopaikka. Aluetta hoitaa ja ylläpitää Liinmaan perinneyhdistys ry.
Aiheesta muualla

Paikallishistorian opetusmateriaali: keskiaika. Rauman kaupunki.
Liinmaan linna Museoviraston sivuilla
Liinmaan perinneyhdistys ry
Katumus juutalaisuudessa

Katumus juutalaisuudessa tarkoittaa syntien sovittamista ja anteeksi saamista juutalaisuuden mukaan. Juutalaiseen oppiin kuuluu katumus, rukous ja hyväntekeväisyys. Olennainen osa katumusta on vilpitön muutos ajattelussa, syntien tunnustaminen Jumalalle ja anteeksi pyytäminen niiltä ihmisiltä, joita kohtaan on toiminut väärin. Jos mahdollista, vahinko täytyy myös korvata, esimerkiksi palauttamalla varastettu omaisuus. Syntiä pidetään eksymisenä oikealta tieltä, ja katumuksen avulla ihminen palaa takaisin alkuperäiseen tilaan. Katumusta kutsutaan siksi nimellä teshuva eli takaisin palaaminen.