stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hate Eternal
Jäsenet > Studio- ja live-jäsenet

Alex Webster – (studio) basso vuoden 1997 promolla ja Fury and Flames -albumilla
Doug Cerrito – (studio) kitara Conquering the Thronella
Tim Yeung – (studio) rummut vuoden 1997 promolla ja Conquering the Thronella
Kevin Talley – (live) rummut vuoden 2006 Pohjois-Amerikan kiertueella
Reno Killerich – (live) rummut vuoden 2006 Euroopan kiertueella
Eric Hersemann – (live) kitara vuoden 2005 USA:n kiertueella
Diskografia

Studioalbumit
Conquering the Throne (1999)
King of All Kings (2002)
I, Monarch (2005)
Fury & Flames (2008)
Phoenix Amongst the Ashes (2011)
Infernus (2015)
Upon Desolate Sands (2018)
Livealbumit
Live in London (2010)
DVD:t
The Perilous Fight (2006)
Aiheesta muualla

Hate Eternalin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hate Eternal Myspacessa (englanniksi)
Heinrich zu Sayn-Wittgenstein

Kuvan Ju 88-yöhävittäjä tutkavarustuksella. Se oli majuri Heinz zu Sayn-Wittgensteinin käyttämää tyyppiä.
Heinrich "Heinz" Alexander Ludwig Peter Prinz zu Sayn-Wittgenstein (14. elokuuta 1916 Kööpenhamina, Tanska – 21. tammikuuta 1944 Stendal, Saksa) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen yöhävittäjälentäjä. Hän palveli Saksan ilmavoimissa Luftwaffessa ja oli majurin arvoinen. Zu Sayn-Wittgenstein palkittiin Rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Kuolemansa hetkellä hän oli Luftwaffen korkeimman pudotusmäärän saavuttanut yöhävittäjälentäjä sekä koko toisen maailmansodan lopussa kolmanneksi korkeimman pudotusmäärän saavuttanut. Hänellä oli 83 ilmavoittoa.  Majuri zu Sayn-Wittgenstein lensi Junkers Ju 88-hävittäjäversiota.
Aatelissukuun kuulunut Sayn-Wittgenstein liittyi Saksan Wehrmachtin ratsuväkeen keväällä 1937. Hän pääsi lentosotakoulutukseen ja hänet siirrettiin ilmavoimiin. Hän oli myöhemmin komentajana seuraavissa yksiköissä: IV./NJG 5, II./NJG 3, II./NJG 2, NJG 2, KG 1, KG 51, NJG 2, NJG 3 ja NJG 5. Sayn-Wittgenstein ammuttiin alas tammikuussa 1944 Stendalin Lübarsissa.
Prinssi Heinrich zu Sayn-Wittgensteinin hautakivi.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Heinrich Prinz zu Sayn-Wittgenstein
Hannu Mattila

| Hannu Mattila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. lokakuuta 1966 Janakkala
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hantta
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–1999
Seurat:  Koovee (II-div/I-div),   Ilves (SML),   Klagenfurt (ÖEL)
Hannu Mattila (s. 23. lokakuuta 1966 Janakkala) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura

Mattila on Kooveen kasvatti ja pelasi joukkueessa juniorisarjojen lisäksi II- ja I-divisioonaa. Kaudeksi 1989–1990 Mattila siirtyi Ilvekseen, jossa tuli heti ensimmäisellä kaudella hopeamitali. Hän pelasi Ilveksessä kaksi kautta ennen siirtymistä Itävallan pääsarjaa ja Alppiliigaa pelanneeseen Klagenfurtiin.
Mattila palasi Ilvekseen kaudeksi 1992–1993 yhden Itävallassa vietetyn vuoden jälkeen. Hän nousi tuolloin myös Ilveksen kapteeniksi, jona toimi kahden kauden ajan.  Mattila pelasi todella tasaisesti seuraavien kausin ajan Ilveksessä, sillä Itävallasta paluunsa jälkeen hän teki seitsemänä kautena perättäin yli 30 pistettä. Mattilan tehokkain kausi oli 1996–1997, jolloin hän teki 49 ottelussa pisteet 16+27. Seuraavalla kaudella Mattila valittiin toistamiseen Ilveksen kapteeniksi. Keväällä 1998 Mattila voitti toisen SM-hopeansa. Hän lopetti uransa kauden 1998–1999 jälkeen. SM-liigassa Mattila pelasi 416 runkosarja- ja 41 pudotuspeliottelua. Pisteitä hänelle tuli runkosarjassa 109+170 ja pudotuspeleissä 7+18.
Maajoukkueessa Mattila esiintyi 15 B-maaottelussa .
Hannu Mattilan isä Tapani oli jääkiekon SM-liigan ensimmäinen puheenjohtaja. Mattilan pojat Jesper ja Julius pelaavat myös jääkiekkoa. Jesper pelaa kaudella 2020–2021 KalPassa ja Julius siirtyi Bostonin yliopistosta Lukon joukkueeseen.
H2O – Merenneitojen seikkailut

| H2O – Merenneitojen seikkailut> H2O: Mermaid Adventures |
| --- | --- |
 Sarjan logo.
Tyyli:  animaatio fantasia
Kestoaika:  24 minuuttia
Alkuperämaa:  Australia, Ranska, Kanada
Verkko:  Netflix
Esitetty:  22. toukokuuta 2015 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  26
Aiheesta muualla
IMDb 
H2O – Merenneitojen seikkailut (H2O: Mermaid Adventures) on australialais-ranskalais-kanadalainen animaatiosarja. Sarja perustuu Jonathan M. Shiffin luomaan H2O-televisiosarjaan, jota tehtiin vuosina 2006–2010. Animaatiosarjan ensimmäiset jaksot julkaistiin Netflixissä toukokuussa 2015.
Sarja kertoo kolmesta teinitytöstä, jotka muuttuvat merenneidoiksi aina kun joutuvat kosketuksiin veden kanssa.
Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Dolphin Cityyn, jossa asuu kolme teinityttöä: Cleo, Rikki ja Emma. He menevät ystävänsä Lewisin kanssa sukeltelemaan läheiselle Mako-saarelle. Yöllä tytöt näkevät valoa saarella sijaitsevan tulivuoren sisältä ja tutkiessaan sitä he putoavat tulivuoren sisällä olevaan luolaan.
Kun tytöt uivat tulivuoren sisällä olevassa lammessa, täysikuu alkaa paistaa ja he muuttuvat merenneidoiksi. Tästä lähtien aina, kun he ovat kosketuksissa veden kanssa, he muuttuvat merenneidoiksi. He huomaavat myös saaneensa taikavoimia: Cleo pystyy kontrolloimaan vettä, Rikki saa veden kiehumaan ja Emma voi jäädyttää vettä. Lisäksi he pystyvät puhumaan veden alla toistensa ja mereneläinten kanssa.
Jaksot

Sarjan 13 ensimmäistä jaksoa julkaistiin Netflixissä 22. toukokuuta 2015. Toinen tuotantokausi julkaistiin palvelussa 15. heinäkuuta 2015.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| 1 | Mako-saaren salaisuus | The Secret of Mako Island |
| 2 | Verkossa | Caught in the Net |
| 3 | Valkoinen merenneito | The White Mermaid |
| 4 | Myrskyiset bileet | A Stormy Party |
| 5 | Hotellihanke | Mako Island Hotel |
| 6 | Levämysteeri | The Mysterious Seaweed |
| 7 | Se oli siinä | It's in the Bag! |
| 8 | Outo kolmio | Dolphin City Triangle |
| 9 | Poseidonin tytär | Poseidon's Daughter |
| 10 | Maskotti | Dolphin City Mascot |
| 11 | Merisää | Bad Waves |
| 12 | Leukailua | Jaws-ache! |
| 13 | Kadonnut sormus | The Lost Ring |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| # | Suomenkielinen nimi | Englanninkielinen nimi |
| 14 | Kadoksissa | Reported Missing |
| 15 | Muistihäiriö | Memory Lapse |
| 16 | Ystävänpäivä | Valentine's Day |
| 17 | Kidnappaus | Kidnapped! |
| 18 | Kumma ilmiö | A Strange Phenomenon |
| 19 | Käsiteltävä varoen | Handle with Care |
| 20 | Valkean merenneidon paluu | The Return of the White Mermaid |
| 21 | Kolmen päivän koitos | Three Days Underwater |
| 22 | Robottien kamppailu | Robot Duel |
| 23 | Olento lahdelta | The Creature from the Bay |
| 24 | Vedenalainen vallankaappaus | Underwater Takeover |
| 25 | Välitön vaara | Imminent Danger |
| 26 | Ansassa | Trapped |
Aiheesta muualla

H2O – Merenneitojen seikkailut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hiljaisuus (täsmennyssivu)

Hiljaisuus voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
hiljaisuus, äänen puute
Hiljaisuus, Ingmar Bergmanin ohjaama elokuva vuodelta 1963
Hiljaisuus, Sakari Kirjavaisen ohjaama elokuva vuodelta 2011
Hiljaisuus, Don DeLillon romaani vuodelta 2020
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hiljaisuus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hermann Köhl

Hermann Köhl (vas).
Hermann Köhl (15. huhtikuuta 1888 Neu-Ulm – 7. lokakuuta 1938 München), oli saksalainen lentäjäpioneeri, joka ylitti ensimmäisenä lentämällä idästä länteen Atlantin 12. huhtikuuta 1928. Lentokoneena oli Junkers W 33.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hermann Köhl Wikimedia Commonsissa
HMS Thunderer (1760)

| HMS Thunderer |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  17. syyskuuta 1756
Laskettu vesille:  19. maaliskuuta 1760
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1760
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 1760
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 609 33/94 bm
Pituus:  50,75 m (tykkikansi) 41,45 m (köli)
Leveys:  14,38 m
Syväys:  6,02 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Thunderer oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1760 vesillelaskettu Hercules-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1756 Woolwichin telakalta, jossa vastaavana rakennusmestarina oli Israel Pownoll. Köli laskettiin 17. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1760 ja valmistui 18. toukokuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 33 044 puntaa seitsemän shillinkiä ja kaksi pennyä. Varustettuna aluksen hinta nousi 39 155 puntaan 16 shillinkiin ja yhdeksään pennyyn.
Palvelus

Seitsenvuotisen sodan aikana alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1760 päällikkönään Charles Proby. Se lähti 21. heinäkuuta Välimerelle. Alus valtasi 17. kesäkuuta 1761 Ranskan laivaston 62-tykkisen L'Achillen Vigon edustalla. Taistelussa sai surmansa kaksikymmentä miehistönjäsentä. Alus palasi Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1763.
Alus varustettiin huhtikuussa vartiolaivaksi Portsmouthissa ja palautettiin palvelukseen syyskuussa vartiolaivana päällikkönään Samuel Hood. Alus kuljetti joukkoja Amerikkaan vuonna 1765 ja poistettiin palveluksesta 1766.
Alus kunnostettiin heinäkuusta syyskuuhun Portsmouthissa ja modernisoitiin Woolwichissa lokakuusta 1772 marraskuuhun 1777. Alus palautettiin palvelukseen helmikuussa 1778 päällikkönään Robert Boyle Walsingham. Se osallistui 27. heinäkuuta 1778 Ushantin taisteluun ja liitettiin läntiseen laivueeseen 1779. Joulukuussa alus kuului James Bradleyn alaisuudessa Feildingin laivueeseen. Alus oli kuparoitavana ja kunnostettavana Portsmouthissa helmikuusta maaliskuuhun 1780.
Vuonna 1780 aluksen päällikkönä oli Robert Nicholas ja se oli kommodoriksi ylennetyn Walshinghamin lippulaivana. Alus lähti 28. toukokuuta Leewardsaarille, missä se liittyi 12. heinäkuuta Rodneyn laivasto-osastoon. Alus upposi 5. lokakuuta 1780 jouduttuaan hurrikaaniin San Domingon edustalla vieden mukanaan koko miehistön.
Heljä Heikkinen

Heljä Heikkinen (s. 29. helmikuuta 1988 Espoo) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja muusikko. Hän on näytellyt teatterissa (Lahden kaupunginteatteri,  Kouvolan teatteri) sekä televisiosarjoissa ja ollut ääninäyttelijänä lukuisissa piirrossarjoissa. Hänellä on rooleja ääninäyttelijänä Ryhmä Haussa ja Oktonauteissa. Heikkinen on valmistunut Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta vuonna 2011.
Filmografia

Tää ei jää tähän – Carita
Yksityiselämä

Heikkisen isä on näyttelijä Jarmo Heikkinen ja sisar näyttelijä Mirjami Heikkinen. Hänellä on vuonna 2017 syntynyt tytär.
Aiheesta muualla

Heljä Heikkinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heljä Heikkinen Elonetissä.
Hauturinlammi

| Hauturinlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°52′42″N, 23°30′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.346.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  163,7 m  
Rantaviiva:  1,525 km  
Pinta-ala:  9,904 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHauturinlammi 
Hauturinlammi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kaidankylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.346) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 163,7 metriä mpy.
Heinrich von Meissen

| Heinrich von Meissen Frauenlob |
| --- | --- |
 Frauenlob johtaa yhdeksää soittajaa.
Henkilötiedot
Kuollut: 1318
Ammatti:  minnelaulaja
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Aikakausi:  1200-1300-luku
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heinrich von Meissen eli Frauenlob (k. 1318) oli saksalainen Meistersinger-runoilija. Heinrichin runot ylistävät naista, ja ne ovat mahtipontisia ja oppineisuuden sävyttämiä ja kuvastavat saksalaisen lyriikan 1200-luvun lopun rappiota. Heinrichin runot on julkaissut Ludwig Ettmüller 1843.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinrich von Meissen Wikimedia Commonsissa
Henri Pakisjärvi

Henri Aleksi Pakisjärvi (s. 6. tammikuuta 1989) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuoteen 2013 saakka ja uudestaan vuodesta 2020 lähtien Kuivasjärven Auraa ja vuosina 2014–2019 Arctic Athletics Rovaniemi -seuraa. Häntä valmensi aiemmin Anne Karvinen-Poutanen ja vuodesta 2006 Hannu Heikkilä.
Pakisjärvi karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 ja MM-kilpailuissa 2008 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän sijoittui toiseksi aikuisten maajoukkuedebyytissään, Tampereen hallimaaottelussa 2011. Kalevan kisoissa hän on saanut hopeaa 2011 ja pronssia 2012, 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 2009, 2011, 2012, 2013 ja 2014.
Pakisjärvi työnsi ennätyksensä 18,48 Karjaalla Raaseporissa 13. kesäkuuta 2011. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 18,26 Tampereella 19. helmikuuta 2012.
Heinrichs

Heinrichs on suomalainen suku, jonka tunnetuimmat jäsenet ovat toimineet jääkäriliikkeessä ja upseereina talvi- ja jatkosodassa. Anders Heinrichs (1809–1889) syntyi Östra Husbyssä, Ruotsissa, ja toimi myöhemmin ruukin isännöitsijänä Suomessa. Hänen poikansa tilastotieteilijä Axel Ossian Andreas Heinrichs (1864–1936)  toimi muun muassa säätyvaltiopäivien pikakirjoittajana.
Suvun jäsenet ovat asuneet lähes 100 vuoden ajan Kauniaisissa. Vuonna 2007 Kauniaisten yhdyskuntalautakunta esitti Kavallinraittin nimeämistä uudelleen Heinrichsinpoluksi.
Suvun jäseniä

Axel Ossian Andreas Heinrichs (1864–1936) tilastotieteilijä, valtiopäivien pikakirjoittaja, Anders H:n poika
Axel Erik Heinrichs (1890–1965), jalkaväenkenraali, Axel Ossian H:n poika
Olof Heinrichs (1891–1983), jääkärieversti, Axel Ossian H:n poika
Gunnar Heinrichs (1893–1953), jääkärieversti, diplomi-insinööri, Axel Ossian H:n poika
Bertil Heinrichs (1897–1992), jääkärieversti, Axel Ossian H:n poika
Lars Heinrichs (1920–1985), kenraalimajuri, Gunnar H:n poika
Per V. Heinrichs (1921–2007), majuri, insinööri ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Gunnar H:n poika
Erik Heinrichs (1932–2021), diplomaatti, Axel Erik H:n poika
HMS Thracian

| HMS Thracian |
| --- | --- |
 Alus Japanin laivaston partioveneenä No. 101

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company
Kölinlasku:  10. tammikuuta 1918
Laskettu vesille:  5. maaliskuuta 1920
Palveluskäyttöön:  21. huhtikuuta 1920 Sheerness
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu joulukuussa 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  919 t (standardi) 1 240 t (max)
Pituus:  84,12 m
Leveys:  8,15 m
Syväys:  2,99 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  90
Aseistus
Aseistus:  3 × QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä 1 × QF 2 naulan ilmatorjuntatykki 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea 2 × 18" torpedoputkea
HMS Thracian (viirinumerot D86 ja I86) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin S-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin heinäkuussa 1917 osana vuosien 1917-1918 laivasto-ohjelmien 12. hävittäjätilausta Hawthorn Leslieltä Hebburnistä, missä köli laskettiin 10. tammikuuta 1918. Alus laskettiin vesille vasta 5. maaliskuuta 1920, mihin syynä oli laivaston rahoitusvaikeudet ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Alus hinattiin vesille laskun jälkeen Sheernessiin, josta se valmistui 21. huhtikuuta 1922.
Henri Pelgé

Henri Pelgé (9. toukokuuta 1837 Pariisi – 31. toukokuuta 1911) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1861 ja valittiin Poitiersin hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 1894. Valinta vahvistettiin 18. toukokuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne, jota avustivat Pierre-Antoine-Paul Goux ja Emmanuel-Marie-Ange de Briey.
Pelgé kuoli 74-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Louis Humbrecht.
Gulaab Gang

| Gulaab Gang |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Soumik Sen
Käsikirjoittaja:  Soumik Sen Anubhav Sinha
Tuottaja:  Anubhav Sinha Abhinay Deo
Säveltäjä:  Soumik Sen
Pääosat:  Madhuri Dixit Juhi Chawla
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Benaras Mediaworks Sahara Movie Studios
Ensi-ilta:  7. maaliskuuta 2014
Kesto:  139 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gulaab Gang on vuonna 2014 ilmestynyt intialainen naiskeskeinen draamaelokuva. Se on Soumik Senin esikoisohjaus, ja päärooleja näyttelevät Madhuri Dixit ja Juhi Chawla. Elokuva sai ensi-iltansa 7. maaliskuuta 2014, kansainvälisen naistenpäivän aattona.
Juoni

Elokuva kertoo tarinan pinkkeihin sareihin pukeutuvasta naisjoukosta, joka taistelee yhteiskunnan epäoikeudenmukaisuuksia vastaan. Heidän johtajansa Rajjo (Madhuri Dixit) saa vastaansa juonittelevan poliitikon Sumitra Devin (Juhi Chawla).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Madhuri Dixit  | … |  Rajjo   |
|  Juhi Chawla  | … |  Sumitra Devi   |
|  Tannishtha Chatterjee  | … |  Kajri   |
|  Divya Jagdale  | … |  Mahi   |
|  Priyanka Bose  | … |  Sandhya   |
|  Lata S. Singh  | … |  Tara   |
|  Vinitha Menon  | … |  Vinita   |
|  Rani Patel  | … |  Khushboo   |
|  Tanvi Rao  | … |  Fiza   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Soumik Sen.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Gulaabi” | Neha Saraf | Malabika Brahma, Shilpa Rao | 5.23 |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Dheemi Dheemi Si” | Neha Saraf | Kaushiki Chakrabarty, Malabika Brahma | 5.08 |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Sharm Laaj” | Shreya Narayan | Malabika Brahma, Pavni Pandey | 4.16 |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Ankhiyaan” | Neha Saraf | Kaushiki Chakrabarty | 4.25 |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Rang Si Hui” | Neha Saraf | Kaushiki Chakrabarty | 4.57 |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Rangi Saari Gulaabi” | Traditional | Snehlata Dixit, Madhuri Dixit | 4.03 |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Teri Jai Ho” | Soumik Sen | Soumik Sen | 5.25 |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Mauj Ki Malhare” | Rohit Sharma | Sadhu Sushil Tiwari, Superwoman, Chaittali Shrivasttava | 5.15 |  |  |  |  |  |
Kiista

Alun perin uutisoitiin, että elokuva perustuisi Gulabi Gangin perustaneen Sampat Pal Devin elämään, mutta elokuvan tuottaja on kieltänyt tämän. Pal yritti estää elokuvan julkaisun oikeusteitse vain muutamaa päivää ennen ensi-iltaa. Delhin korkein oikeus kuitenkin salli elokuvan julkaisun ajallaan.
Vastaanotto

Gulaab Gang sai melko sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta Juhi Chawlan roolisuoritusta ylistettiin. Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.
Aiheesta muualla

Gulaab Gang Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Gulaab Gang AllMoviessa. (englanniksi)
Hautojärvi

| Hautojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°27′27″N, 24°08′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pihlajaveden reitin valuma-alue (35.48)
Laskupuro:  Sahinpuro 
Järvinumero:  35.487.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,3 m  
Rantaviiva:  5,242 km  
Pinta-ala:  1,01769 km²  
Tilavuus:  0,00236249 km³  
Keskisyvyys:  2,32 m  
Suurin syvyys:  9,8 m  
Saaria:  ei ole 
 fiHautojärvi 
Hautojärvi  on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärin Saarikylän ja Isomäen välillä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 102 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä. Se on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sen järvenselkä on avoin ja saareton, vaikka siellä täällä on kiviä. Järven pohjoispää kapenee Kangaslahdeksi ja järven koillisrannassa on avoin Sammakkolahti. Eteläpää on pyöreä, mutta kaakkoispäässä sijaitsee Sahinperä, joka on järven syvin kohta ja josta laskuoja saa alkunsa. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 2,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0024 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 9,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Sahinperässä.
Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata. Jotkin rannat ovat soistuneet ja ne onkin ojitettu. Tällainen suo on Haapaneva. Kauempana sijaitsee turvetuotantoalueita, joiden kuivatusvesiä johdetaan järveen. Näitä ovat Isosuon ja Sileänevan turvetuotantoalueet . Järven rannan tuntumassa ei sijaitse talouksia, mutta sen rannoille on rakennettu lähe 20 vapaa-ajan asuntoa. Järvi sijaitsee lähellä Keuruun vastaista rajaa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Vihtamonpuron valuma-alueeseen (35.487) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,3 metriä mpy.
Järvi on Vihtamonpuron valuma-alueen latvajärviä, joten se saa pääosan vedestään omasta lähiympäristöstään. Siihen sisältyy pääasiassa ojitettuja soita ja Sammakkolampi (3 ha), joka laskee siihen suo-ojien kautta. Järven laskuoja lähtee järven kaakkoipäästä Sahinperältä, josta saa alkunsa Sahinpuro. Se laskee 1,7 kilometrin päässä Keskiseen Pirttijärveen. Vesireitti jatkaa etelään muuttuen keskijuoksulla Kankijoeksi. Kankijoki laskee Kuusijärveen, joka on osa Pihlajaveden reitin järviketjua.
Herren kirkko

| Herren kirkko Herre kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Bamble, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1905
Suunnittelija:  Haldor Larsen Børve
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  310
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herren kirkko (norj. Herre kirke) on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herren kirkko Wikimedia Commonsissa
Heinrich von Kittlitz

Vapaaherra Friedrich Heinrich von Kittlitz (16. helmikuuta 1799 Breslau–10. huhtikuuta 1874 Mainz) oli saksalainen taiteilija, meriupseeri, tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.
Kittlitz oli vanhaa preussilaista aatelia, vapaaherra.
Kittlitz purjehti maapallon ympäri 1826–1829 venäläisessä Senjawin retkikunnassa, jonka johtajana toimi kapteeni Fjodor Petrovitsh Litke. Hän hankki Venäjän tiedeakatemian museolle 754 näytettä 314 lintulajista, mukaan lukien ainutlaatuisia yksilöitä lajeista, jotka myöhemmin kuolivat sukupuuttoon.
Kittlitz matkusti Pohjois-Afrikkaan 1831 ystävänsä Eduard Rüppellin kanssa, mutta joutui palaamaan Saksaan heikentyneen terveydentilansa vuoksi. Tällä matkalla, odottaessaan laivaa Egyptissä, hän keräsi linnun, jolle myöhemmin annettiin nimeksi Kittlitz's Plover (afrikantylli, Charadrius pecuarius). Kittlitzin nimeämiä lintuja ovat muun muassa chilentinami (Nothoprocta perdicaria), kosraenhuitti (Porzana monasa) ja kosraenkottarainen (Aplonis corvina).
Teoksia

Kupfertafeln zur Naturgeschichte der Vögel (Frankfurt 1832)
24 Vegetationsansichten von den Küstenländern und Inseln des Stillen Ozeans (Wiesbaden 1845–1852)
Vegetationsansichten aus den westlichen Sudeten (Frankfurt 1854)
Naturszenen aus Kamtschatka
Bilder vom Stillen Ozean
Denkwürdigkeiten einer Reise nach dem russischen Amerika, nach Mikronesien und durch Kamtschatka (Gotha 1858)
Psychologische Grundlage für eine neue Philosophie der Kunst (Berl. 1863)
Schlußfolgerungen von der Seele des Menschen auf die Weltseele (Mainz 1873).