stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eerik X Knuutinpoika
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eerik X Knuutinpoika Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sverker Kaarlenpoika | Ruotsin kuningas 1208–1216 | Seuraaja: Juhana Sverkerinpoika |
Euroopan sairas mies

”Euroopan sairas mies” on nimitys, jota on käytetty valtiollisesta tai taloudellisesta taantumisesta kärsivistä eurooppalaisista valtioista. Ensisijaisesti fraasi liittyy 1800-luvulla rappeutuneeseen Osmanien valtakuntaan. Lempinimen keksijänä pidetään tavallisesti Venäjän keisari Nikolai I:tä, jota Russellin jaarli siteerasi, mutta täyttä varmuutta nimityksen alkuperästä ei kuitenkaan ole.
Myöhemmin sitä on käytetty heikosta taloustilanteesta kärsineistä maista, kuten Isosta-Britanniasta ja Irlannista 1960- ja 1970-luvuilla, Venäjästä ja muista Itä-Euroopan maista Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen sekä 1990-luvulla jälleenyhdistymisen aiheuttamista ongelmista kärsineestä Saksasta. Vuonna 2005 brittiläinen The Economist -lehti kirjoitti nyky-Italiasta kutsuen sitä ”Euroopan todelliseksi sairaaksi mieheksi”.
Emanuele Pirro

| Emanuele Pirro |
| --- | --- |
 Pirro vuonna 2006
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989 - 1991
Talli(t):  Benetton, Scuderia Italia
Kilpailuja:  40 (37 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  3
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1989
Viimeinen kilpailu:  Australian Grand Prix 1991
Aiheesta muualla
www.Pirro.com
Emanuele Pirro (s. 12. tammikuuta 1962 Rooma, Italia) on italialainen rata-autoilija, joka ajaa ALMS-sarjassa Audilla.
Vuosina 1989–1992 Pirro osallistui Formula 1 -sarjassa kaikkiaan 40 Grand Prix'hin, Benettonilla ja Scuderia Italialla ja saavutti kolme MM-pistettä. Pirro oli parhaimmillaan viides Australian GP:ssä 1989. Scuderia Italialla Pirro ajoi yhden kauden JJ Lehdon tallikaverina. Vuoden 1991 San Marinon osakilpailussa Pirro sai esikarsintoja varten talliltaan vara-auton, mutta Lehdon auton hajotessa hän joutui luovuttamaan sen erityisluvalla Lehdon käyttöön karsintojen loppuvaiheessa (Pirro karsiutui ja Lehto sijoittui kilpailussa lopulta kolmanneksi). F1-uransa jälkeen Pirro siirtyi menestyksekkäästi ajamaan vakio- ja urheiluautosarjoissa. Vuonna 1992 hän ajoi BMW:llä yhden kauden DTM-sarjassa ja sittemmin ajoi vakioautosarjoja kotimaassaan sekä myöhemmin ADAC-cupia Saksassa.
Yhdessä Frank Bielan ja Tom Kristensenin kanssa Pirro voitti Audi Sport Team Joestin autolla Le Mansin 24 tunnin ajon kolmesti peräkkäin vuosina 2000–2002. Neljännen Le Mans -voittonsa hän saavutti vuonna 2006 Marco Wernerin ja Bielan kanssa ensimmäistä kertaa koko kilpailun historiassa diesel-autolla tehden myös uuden kierrosennätyksen (380). Hän voitti myös vuoden 2007 Le Mansin ajon. Yhdessä Bielan kanssa hän on myös voittanut lukuisia kilpailuja prototyyppiautojen ALMS-sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden kaudella 2001. Vuonna 2004 hän ajoi Joestin Audilla DTM-sarjassa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Esko Paalanen

Esko Sakari Paalanen (s. 6. lokakuuta 1926 Kemi) on suomalainen diplomi-insinööri, joka on vaikuttanut merkittävästi Suomen urheilu- ja liikuntalaitosten kehittämiseen.
Henkilöhistoria

Esko Paalasen vanhemmat olivat asemapäällikkö Kaarlo Evert Paalanen ja Edla Sofia Kitunen. Hän avioitui 1954 hammaslääkäri Evi Maria Kaartisen kanssa. Paalanen tuli ylioppilaaksi Haapamäen yhteiskoulusta 1945 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1950. Hän oli maataloushallituksen insinööri 1950–1952, Valtion urheilulautakunnan toimistoinsinööri 1952–1956, Kenttä ja Vesi Oy:n toimitusjohtaja 1956–1964, Mavera Oy:n toimitusjohtaja 1964–1965 ja opetusministeriön ylimääräinen toimistoinsinööri 1966–1972 ja yli-insinööri 1972–1990.
Valtion urheilulautakunnan palveluksessa Paalanen oli Suomessa ensimmäinen toimistoinsinöörinä ja urheilualan muuna kuin opetuksen asiantuntijana toiminut virkamies. Opetusministeriöön tultuaan 1966 hänestä tuli urheilulaitosten suunnittelun ja rakentamisen johtava erityisasiantuntija. Esimerkkejä työn kohteista ovat urheilukentät, uima- ja jäähallit ja hiihtostadionit. Paalanen vaikutti huomattavasti urheilu- ja liikuntalaitosten suunnittelun ja rakentamiseen myös alan ohjeistusten laatimisen ja julkaisemisen kautta.
Julkaisuja

Urheilukenttien hoito, 1954
Urheilukentät: 3, 1976
Uimarantojen suunnittelu, rakentaminen ja hoito, 1979
Urheilulaitokset, 1980
Urheilu- ja liikuntalaitokset. 1, Rahoitus, kustannukset, rakennuttaminen, 1980
Urheilu- ja liikuntalaitokset. 2, 1980
Uima- ja jäähallien teknillinen suunnittelu, taloudellinen käyttö ja saneeraus, 1984
Atari Games

| Atari Games |
| --- | --- |

Perustettu:  1984
Lakkautettu:  2003
Avainhenkilöt:  Ed Logg
Kotipaikka:  Milpitas, Kalifornia, Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Henkilöstö:  400milloin?
Emoyhtiö:  Warner Communications (1984–1985) Namco (1985–1986) Time Warner (1993–1996) Midway Games (1996–2003)
Tytäryhtiöt:  Tengen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atari Games oli yhdysvaltalainen kolikkopelien tuottaja ja alkujaan osa Ataria. Atari Games vaihtoi useaan kertaan omistajaa, ja se on tunnettu myös nimillä Time Warner Interactive ja Midway Games West.
Historia

Warner Communications myi Atari Inc.:n Atari Consumer -jaoston (joka sisälsi tietokone- ja pelikonsolijaostot) heinäkuussa 1984 Jack Tramielille, joka antoi sille uuden nimen "Atari Corporation". Warner Communications kuitenkin säilytti kolikkopelijaoston itsellään ja antoi sille uuden nimen "Atari Games". Warner ja Tramiel sopivat, että Atari Gamesin pitää aina käyttää sanaa "Games" sanan "Atari" jälkeen logossaan ja että Atari Games ei saisi käyttää "Atari"-brändiä ollenkaan tietokone- ja pelikonsolimarkkinoilla. Toisin kuin Atari Corp.:lla, Atari Gamesilla oli lähes samat työntekijät kuin Atari Inc.:ssä.
Namco osti vuonna 1985 hallinnointiin mahdollistavan osuuden Atari Gamesista. Vuonna 1986 ryhmä työntekijöitä osti Namcon osuuden itselleen.
Atari Games jatkoi kolikkopelien valmistajana. Vuonna 1987 yritys myös aloitti kasettien, joihin lukeutui muun muassa versio Tetriksestä, myymisen Nintendo Entertainment Systemille Tengen-nimellä. Tengen ja Nintendo kävivät useita oikeusriitoja 1980-luvun lopulla liittyen Tetriksen oikeuksiin ja Tengenin yrityksiin kiertää NES:n lukitusmikrosiru, joka esti kolmatta osapuolta kehittämästä lisensoimattomia pelejä laitteelle. Atari Gamesin oikeusjuttuja Nintendon kanssa ei pidä sekoittaa Atarin samoihin aikoihin Nintendon kanssa käymiin oikeusjuttuihin.
Warner Communications fuusioitui Time-yhtiön kanssa vuonna 1989 muodostaen Time Warnerin. Time Warner Interactive (TMI) osti vuonna 1993 kontrollointiin mahdollistavan osuuden Atari Gamesistä. Yritys kuitenkin jatkoi pelien markkinointia Atari Games -nimellä. TMI laitettiin myyntiin vuonna 1996. Atarin perustaja Nolan Bushnell oli halukas ostamaan yrityksen itselleen, mutta Time Warner päätti myydä WMS Industriesille (Williams- ja Bally-/Midway-brändien omistaja). Kauppojen jälkeen yrityksen nimi muutettiin takaisin entiselleen. Hasbro Interactiven ostettua Atarin jäänteet ja elvytettyä Atarin tuotemerkin pelimarkkinoilla emoyhtiö Midway Games muutti Atari Gamesin Midway Games Westiksi sekaannuksien välttämiseksi markkinoilla. Midway jätti vuonna 2001 kolikkopelimarkkinat ja keskittyi pelikonsoleihin, mikä lopetti samalla Atarin keskeisen aseman kolikkopelimarkkinoilla. Midway lakkautti yhä konsolipelejä kehittäneen Midway Games Westin toiminnan vuonna 2003, sen jälkeen kun videopelimyynnit olivat romahtaneet.
Midway Games Westin mukana hävisi viimeinenkin jäänne alkuperäisestä Atarista, joka aloitti koko videopeliteollisuuden. "Midway Games West" toimii yhä tavaramerkkinä sekä vanhoille että uusille Atari Gamesin tai Midway Games Westin luomille pelinimikkeille.
Valikoituja kolikkopelejä

| --- | --- |
 720°  A.P.B.  Area 51  Badlands  Blasteroids  Championship Sprint  Cyberball  Cyberball 2072  Empire Strikes Back  Escape from the Planet of Robot Monsters  Gauntlet  Gauntlet II  Gauntlet Legends  Hard Drivin'  Hydra  Indiana Jones and the Temple of Doom  Klax  Marble Madness :  Moto Frenzy  Off the Wall  Paperboy  Peter Packrat  Race Drivin'  Rampart  Road Blasters  Road Runner  San Francisco Rush  San Francisco Rush 2049  S.T.U.N. Runner  Steel Talons  Super Sprint  Tetris  Toobin'  Vindicators  Xybots
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (englanniksi)
Atari Jaguar

| Atari Jaguar |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Atari
Sukupolvi:  Viides sukupolvi
Julkaisu:  marraskuu 1993
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Laitteisto:  5 erillistä suoritinta
Muisti:  2 Mt RAM
Tallennusväline:  pelimoduuli
Lisälaitteet:  Atari Jaguar CD
Pelit:  Luettelo Atari Jaguar -peleistä
Edeltäjä:  Atari XEGS
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Atari Jaguar oli Atarin marraskuussa 1993 julkaisema pelikonsoli. Konsoli oli kaupallinen pettymys, joka ajoi Atarin lopullisesti konsolivalmistajien markkinoilta.
Teknisesti konsoli oli 16-bittisiin kilpailijoihinsa kuten Sega Mega Driveen ja SNES:iin nähden ylivoimainen. Hintakin oli kohtuullinen ja aluksi konsoli myikin hyvin. Sitä kuitenkin arvosteltiin huonoista peleistä ja niukasta valikoimasta. Pelikehittäjät syyttivät Jaguaria vaikeaksi alustaksi, joka osaltaan johtui laitteistossa olleista pahoista bugeista. Kuluttajat valittivat Jaguarin liiallisesta monimutkaisuudesta, sillä sen ohjaimessa oli yli 15 nappia. PlayStationin, Nintendo 64:n ja Sega Saturnin julkistukset olivat kituvan konsolin viimeinen naula arkkuun.
Tässä vaiheessa Atari yritti viimeisenä keinonaan esittää Jaguarin olevan markkinoiden ainoa 64-bittinen konsoli. Laitteessa oli useita suorittimia, joista 64-bittisyys koski vain grafiikkapiiriä.
Konsolille kehitettiin kaikkiaan vain kourallinen pelejä ja Atari lopetti tuen lopulta vuonna 1996.
Tekniset tiedot > Suorittimet

"Tom" (sisältää 3 grafiikkasuoritinta), 25,59 megahertsiä
Näytönohjain – 32-bittinen RISC-suoritin, 4kt sisäistä välimuistia
64-bittinen objektisuoritin – ohjelmoitava
64-bittinen blitter-suoritin – logiikkasuoritin
64-bittinen muistiohjain
"Jerry", 26,6 megahertsiä (Digitaalinen signaalinkäsittely – 32-bittinen RISC-suoritin, 8kt sisäistä välimuistia)
Motorola 68000 (16-bittinen keskussuoritin), 13,295 megahertsiä
Tekniset tiedot > Muisti

Keskusmuisti: 2 megatavua
Pelimoduulit: maksimissaan 6 megatavua
Tekniset tiedot > Ääni

CD-tasoinen ääni (16-bittinen stereoääni)
Wavetable-, FM-, AM-synteesi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atari Jaguar Wikimedia Commonsissa
Viidennen sukupolven pelikonsolit
3DO
Amiga CD32
Apple Bandai Pippin
Atari Jaguar
Bandai Playdia
Casio Loopy
FM Towns Marty
Nintendo 64
NEC PC-FX
PlayStation
Sega Saturn
Eva Lehtinen

| Eva Lehtinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Suomi
Pyöräilijä
Laji:  maatiepyöräily
Rooli:  ajaja
Eva Lehtinen (s. 11. helmikuuta 1984) on suomalainen maantiepyöräilijä.
Lehtinen saavutti pronssia maantieajon SM-kilpailuissa vuonna 2019.
Emanuele Zonzini

Emanuele Zonzini (s. 17. helmikuuta 1994) on sanmarinolainen moottoriurheilija.
Zonzini aloitti uransa kartingissa. Vuonna 2011 hän ajoi Italian ja Euroopan Formula Abarth -sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Zonzini jatkoi sarjoissa sijoittuen Euroopan sarjassa viidenneksi voittamalla yhden kilpailun ja Italian sarjassa hän sijoittui kolmanneksi. Hän ajoi samana vuonna neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2013 Zonzini siirtyi GP3-sarjaan ajaen Trident-tallissa saavuttamatta pisteitä. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 12:s sija.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Trident Racing | ESPFEA 17 | ESPSPR Kesk. | VALFEA 16 | VALSPR 14 | GBRFEA 19 | GBRSPR Kesk. | GERFEA 15 | GERSPR 12 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR Kesk. | BELFEA Kesk. | BELSPR 23 | ITAFEA 14 | ITASPR 14 | ABUFEA 14 | ABUSPR 14 | 0 | 25. |
Erillispientalo

Erillispientalo on sellainen pientalo, jossa eri huoneistoihin kuuluvia tiloja ei ole vierekkäin toisissaan kiinni.
Erillispientaloja ovat omakotitalo ja erillistalo.
Esko Pakkanen

Esko Pakkanen (s. 1944) on suomalainen  Valkeakoskella asuva metsänhoitaja joka on julkaissut kirjoja ja artikkeleita metsä-, höyrylaiva- ja uittohistorian sekä metsäperinteen alalta. Hän on tallentanut erityisesti Saimaan höyrylaivakulttuuria. Pakkanen on ollut Metsähistorian Seuran hallituksen jäsenenä 10 vuoden ajan vuoteen 2006 saakka. Hän on mukana myös Suomen Höyrypursiseuran toiminnassa.
Teoksia

Design of the forest inventory data processing system ; kirj. Aarne Nyyssönen, Esko Pakkanen. Forest inventory and development in the Northwest Argentina ; working documents 6. Salta, Republica Argentina, 1973
Hinaajahöyrylaiva Lauri sekä eräitä havaintoja VR-Vapon halkojen proomukuljetuksista lähinnä Saimaalla. E. Pakkanen, Kouvola 1987
Savonlinnan vesiltä ja rannoilta ; kirj. Toimi Jaatinen, Esko Pakkanen, Erkki Riimala ; julk. Saimaa-museo, Saimaan purjehdusmuseoyhdistys, Suomen höyrypursiseura. Saimaa-museo, Savonlinna 1989
Hackmanin laivat : havaintoja Hackman & Co:n omistamista laivoista vuosien 1793-1991 aikana ; kirj. Martti Vainio, Esko Pakkanen. Suomen höyrypursiseura, Helsinki 1991
Keiteleeltä Iisvedelle : Kymijoen latvavesien höyrylaivaliikenteen historiaa ; kirj. Vellamo Paananen, Esko Pakkanen. Suomen höyrypursiseura, Helsinki 1992, 2. os. korj. painos 1993
Matka Saimaalta Viipuriin ; koonnut Esko Pakkanen. Suomen höyrypursiseura, Helsinki 1993
Hurma ja Kaukaan muut höyrylaivat. Suomen höyrypursiseura, Vantaa 1995
Auvisen laivat. Suomen höyrypursiseura, Vantaa 1997
Läskinjakajasta metsäsektorin mesenaatiksi : Metsämiesten säätiö 50 vuotta. Metsämiesten säätiö, Valkeakoski 1998
Antaa pölkyn juosta : pieni kirja uitosta. Lusto - Suomen metsämuseo ja metsätietokeskus, Punkaharju - Suomen uittajainyhdistys, Kuopio 2004
Suomen metsien käytön historiaa. Ensimmäinen nide, Metsää, puuta ja kovaa työtä : puukauppaa, puunkorjuuta sekä metsässä toimijoita ; kirj. Esko Pakkanen, Matti Leikola. Metsäkustannus, Helsinki 2010
Metsäherrojen mennyt aika : Teollisuuden Metsänhoitajat ry 100 vuotta. Teollisuuden Metsänhoitajat, Helsinki 2011 (Teos digitaalisessa muodossa Teollisuuden Metsänhoitajien sivuilla)
Suomen metsien käytön historiaa. Toinen nide, Puut perille ja käyttöön : puun kuljetusta ja puun käyttöä ; kirj. Esko Pakkanen, Matti Leikola. Metsäkustannus, Helsinki 2011
Suomen metsien käytön historiaa. Kolmas nide, Tervaa, lautaa ja paperia : puun teollista käyttöä ; kirj. Esko Pakkanen, Matti Leikola. Metsäkustannus, Helsinki 2011
Joka uittaa se voittaa : Suomen Uittajainyhdistys ry 1912-2004. Teollisuuden metsänhoitajat, Helsinki 2012
Ankravee! : kirja uitosta. Metsäkustannus, Helsinki 2015
"Kuopijoo, Kuopijoo!" : pientä tietoa Kuopion höyrylaivaliikkeen vaiheista. Suomen Höyrypursiseura ry , Helsinki - Laukansaaren Raittiusseura ry, Savonlinna 2016
Halkojen Suomi : energiaa puusta ; julkaisija Bioenergia ry. Metsäkustannus, Helsinki 2017
Höyrylaivojen Suomi ; artikkelit Esko Pakkanen sekä työryhmä Antti Aho, Ari Juva, Jussi Kivinen, Martti Myllylä, Lauri Pakkanen, Eero Puranen, Juhani Valanto ja Rami Wirrankoski. Suomen höyrypursiseura, Helsinki 2018
Toimituksia

The steamers in Finland ; based on the book by Erkki Riimala : The 150 years of Finnish steamships ; publ. by the Finnish Steamer Yachting Association ; comp. by Esko Pakkanen and Pentti Roitto. The Finnish Steamer Yachting Association, Helsinki 1985
Mikkelin höyrylaivoja : eräitä havaintoja Mikkelin höyrylaivaliikenteestä vuodesta 1864 alkaen. Suomen höyrypursiseura, Vääksy 1988
Tehdaspuun aikaan ja paljon ennenkin : muisteluksia Tehdaspuu oy:n ja sen perustajaosakkaiden metsätaipaleelta. Tehdaspuu, Kouvola 1993
Erillisjousitus

MacPherson-pyöräntuenta on yksi erillisjousitustyyppi.
Erillisjousitus on yksi autojen jousitusjärjestelmistä, joissa ajoneuvon saman akseliston pyörien joustoliikkeet eivät vaikuta toisiinsa. Erillisjousituksen vastakohta on jäykkä akselisto, jossa toisen pyörän pystysuuntainen liike vaikuttaa myös toiseen saman akselin pyörään.
Akselistolla tarkoitetaan kokonaisuutta, johon kuuluvat pyörien lisäksi pyörien tuenta sekä osa ohjauslaitteista ja voimansiirtolaitteista. Pyörien tuentaan kuuluvat jousitus- ja pyöräntuentajärjestelmä, joka yhdistää pyörän ja auton rungon.
Jousituksen tarkoituksena on pienentää ja vakauttaa korin liikkeitä pyörän kulkiessa epätasaisuuksien yli. Nykyisissä henkilöautoissa on erillisjousitus etupyörissä ja hyvin usein myös takapyörissä.
Erillisjousitus vähensi myös auton jousittamattoman massan määrää verrattuna jäykän akselin käyttöön. Koska jäykkä akseli on painava tällä on myös merkitystä auton ajo-ominaisuuksiin.
Erik Punainen

Erik Punainen.
Erik Punainen (muinaisnorjaksi Eiríkr hinn rauði, isl. Eiríkur rauði, 950–1003) oli viikinki, joka tarun mukaan perusti Grönlannin ensimmäisen skandinaavisen asutuksensa. Hän sai lisänimensä punaisen partansa takia; isänsä Þorvaldrin mukaan häntä nimitetään myös Erik Torvaldssoniksi (muinaisnorjaksi Eiríkr Þorvaldsson). Erik syntyi Lounais-Norjassa. Noin vuonna 960 hänen isänsä joutui pakenemaan maasta tapposyytteiden takia. Perhe muutti Islantiin. Sieltä Erik puolestaan joutui lähtemään maanpakoon noin vuonna 982 samantapaisten syytteiden takia.
Saagojen mukaan Erik retkeili kolme vuotta pitkin Islannin länsipuolelta löytämänsä maan rannikkoa, ja palattuaan antoi sille nimen Grönlanti, vihreä maa. Vietettyään talven Islannissa Erik keräsi joukon uudisasukkaita ja muutti Grönlantiin vuonna 985. Uudisasutus kasvoi yli 3 000-päiseksi ja menestyi hyvin, ja Erikin asema sekä vaikutusvalta kasvoivat. Erik löysi poikansa Leif Erikssonin kanssa Vinlandin, jonka katsotaan olevan Newfoundland. Vuonna 1002 tullut uudisasukkaiden joukko toi mukanaan kulkutauteja. Skandinaavisperäinen asutus sinnitteli 1400-luvun pieneen jääkauteen asti.
Erikillä oli tytär ja neljä poikaa, joista kuuluisin oli Leif Eriksson.
Aiheesta muualla

Saga of Erik the Red Englannin käännös Erik Punaisen saagasta
Eva Gredal

| Eva Gredal> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 Tanska 1979–1989  
Tanskan sosiaaliministeri
 Anker Jørgensenin II hallitus 13. helmikuuta 1975 – 30. elokuuta 1978  
Edeltäjä:  Jacob Sørensen
Seuraaja:  Erling Jensen
 Jens Otto Kragin III ja Anker Jørgensenin I hallitus 11. lokakuuta 1971 – 19. syyskuuta 1973  
Edeltäjä:  Nathalie Lind
Seuraaja:  Jacob Sørensen
Kansankäräjäedustaja
 1977–1979 1971–1975  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eva Wilhelmsson Gredal
Syntynyt: 19. helmikuuta 1927 Nørresundby, Tanska
Kuollut: 2. elokuuta 1995 (68 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Eva Wilhelmsson Gredal (19. helmikuuta 1927 Nørresundby – 2. elokuuta 1995) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1975 ja 1977–1979 sekä toimi Tanskan sosiaaliministerinä 1971–1973 ja 1975–1978. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen 1979–1989.
Aiheesta muualla

Eva Gredal Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Eva Gredal Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Erik Rasmussen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Erik Sandvad Rasmussen
Syntymäaika: 24. joulukuuta 1960 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Brøndby, Tanska
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1979 1980–1982 1982–1984 1984–1988 1988–1989 1990–1991 1991 1992 1992–1997 1997 1998–1999 |  Køge BK  Herfølge BK   Køge BK   Wichita Wings  Boldklubben Frem  Brøndby IF  Baltimore Blast  Helsingør IF  Køge BK  Wichita Wings  Baltimore Blast |   |
Maajoukkue
| 1990–1991 |  Tanskan maajoukkue | 2(0) |
Valmennusura
1992–1997 1999–2000 2000–2003 2004–2008 2009–2010 2012 2017–2018:  Køge BK  Skœlskør  Nœstved IF  FC Midtjylland  Aarhus GF  Greve Fodbold Vendsyssel FF
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Erik Rasmussen (s. 24. joulukuuta 1960) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura

Pelaajaurallaan Rasmussen pelasi hyökkäävänä keskikenttäpelaajana useissa tanskalaisseuroissa. Pelaajauran suurimmaksi saavutukseksi jäi Tanskan mestaruuden voittaminen Brøndby IF:n paidassa 1991. Lisäksi Rasmussen pelasi Yhdysvalloissa futsal-seuroissa Baltimoressa ja Wichitassa.
Meriitit pelaajana
Tanskan mestaruus: 1991
Valmennusuransa Rasmussen aloitti Køge BK:n pelaajavalmentajana. Hän valmensi alemmissa divisioonissa vuoteen 2004 saakka, kunnes siirtyi tammikuussa Troels Bechin seuraajaksi FC Midtjyllandin päävalmentajaksi. Rasmussenin johdolla Midtjylland on sijoittunut Tanskan superliigassa pronssille 2005 ja hopealle 2007. Tanskan cupin finaalissa joukkue oli 2005, mutta hävisi Brøndby IF:lle 3–2. Hän jätti tehtävänsä seurassa kauden 2007/08 jälkeen.
Rasmussen palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2009 siirryttyään Tanskan superliigassa pelaavan AGF:n päävalmentajaksi. Kausi 2009/10 ei sujunut Rasmussenin luotsaamalta AFG:lta mairittelevasti. Kevätkauden surkeat esitykset johtivat lopulta seuran putoamiseen pääsarjasta ja Rasmussen sai kauden jälkeen potkut.  Lokakuussa 2012 Rasmussen palasi valmennustehtäviin Greve Fodboldin päävalmentajana. Hänen sopimuksensa kattoi loppuvuoden 2012.
Helmikuussa 2017 Rasmussenista tuli Vendsyssel FF:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Tanskan 1. divisioonassa toiseksi ja nousukarsintoihin. Nousu pääsarjatasolle jäi kuitenkin haaveeksi, kun AC Horsens oli karsinnoissa vahvempi yhteismaalein 3-1. Kaudella 2017/18 Vendsyssel sijoittui kolmanneksi, mutta voitti nousukarsinnoissa Lyngby BK:n ja nousi Tanskan Superliigaan kaudelle 2018/19. Menestyksekkäästä kaudesta huolimatta Rasmussen jätti seuran kauden päätteeksi.
Meriitit valmentajana
Tanskan superliiga
Hopeaa 2007
Pronssia 2005
Tanskan Cup
Hopeaa 2005
Emanuele Filiberto

Emanuele Filiberto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Henkilöitä

Emanuel Filibert (ital. Emanuele Filiberto, 1528–1580), Savoijin herttua 1553–1580, sotilas
Emanuel Filibert (Emanuele Filiberto, 1588–1624), Savoijin prinssi, Sisilian varakuningas 1622–1624
Emanuel Filibert (Emanuele Filiberto, 1628–1709), Carignanon ruhtinas 1656–1709
Emanuele Filiberto (1869–1931), Aostan herttua, italialainen prinssi ja marsalkka
Emanuele Filiberto di Savoia (s. 1972), Savoijin hallitsijasuvun jäsen, italialainen televisioesiintyjä
Aluksia

Emanuele Filiberto, vuonna 1897 valmistunut italialainen taistelulaiva
Emanuele Filiberto Duca d’Aosta, vuonna 1934 valmistunut italialainen kevyt risteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Emanuele Filiberto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eva Levenius

Eva Levenius (28. kesäkuuta 1899 Helsinki – 16. helmikuuta 1946) oli suomalainen taidemaalari.
Eva Levenius opiskeli E. Lutsinskin johdolla 1924–1927, Albert Gebhardin johdolla 1929 ja William Lönnbergin johdolla 1931. Hänen taiteilijan debyyttinsä tapahtui 1932.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eva Levenius