stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Notre-Damen katedraali

| Notre-Damen katedraali |
| --- | --- |
 Notre-Damen julkisivu luoteesta.
Perustiedot
Sijainti:  Pariisi, Ranska
Koordinaatit:  48°51′10.8″N, 2°20′59.28″E
Rakennustyyppi:  kirkko
Uskonnollinen käyttö:  katolisuus
Arkkitehtuuri
Rakennustöiden alkaminen:  1163
Valmistumisvuosi:  1345
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Notre-Damen katedraali
Notre-Damen katedraali (ransk. cathédrale Notre-Dame de Paris suom. Meidän Rouvamme tai Valtiattaremme, mikä tarkoittaa Neitsyt Mariaa) sijaitsee Pariisin keskustassa, Seinejoen Île de la Citén saarella. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1163, ja se valmistui 1345. Useat muutkin Ranskan kirkot on nimetty samalla Notre-Dame-nimellä.
Katedraali kärsi suuria vahinkoja 15. huhtikuuta 2019 sen kattorakenteissa syttyneessä tulipalossa. Kirkko avattiin uudelleen joulukuussa 2024.
Arkkitehtuuri > Julkisivu

Notre-Dame on rakennettu kalkkikivestä, ja sen eri osissa on käytetty hieman erityyppistä kalkkikiveä. Kovaa kiveä on julkisivuissa ja pilareissa ja pehmeämpää kiveä sisätiloissa. Katto oli ennen vuoden 2019 tulipaloa rakennettu puusta. Päämateriaalina katossa oli tammi, ja se oli päällystetty lyijylevyillä.
Notre-Damen pääsisäänkäynti on sen länsipäädyssä, joka on jaettu symmetrisesti kolmeen kerrokseen. Pääty on 43,5 metriä leveä ja 45 metriä korkea. Siihen kuuluu kaksi tornia, jotka kohoavat 69 metriin. Päädyn alimmassa osassa on kolme portaalia, vasemmalla Neitsyen portaali, keskellä Viimeisen tuomion portaali ja oikealla Pyhän Annan portaali. Portaaleja ympäröi raamatullisia kaiverruksia. Portaalien yläpuolella on Kuninkaiden galleria, jossa on Vanhan testamentin kuninkaiden hahmoja. Sen yläpuolella on osio, jonka keskellä on 9,6 metriä halkaisijaltaan oleva ruusuikkuna, jonka edessä on veistosryhmä. Sen keskushahmona on Neitsyt Marian patsas, jota reunustavat kaksi kynttilänjalkaa kantavaa enkeliä, jotka kuvaavat syntiä ja lunastusta.
Goottilaisen arkkitehtuurin tunnuspiirteitä on ulkoisten tukikaarten käyttäminen. Notre-Damen apsista ja kuoria ympäröi 28 tukikaarta. Lisäksi poikkilaivan kohdalla on kaksi tukikaarta kummallakin puolella. Visuaalisesti tukikaaret myös kehystävät kirkon muuta rakennetta. Lisäksi ne on koristeltu erilaisilla veistoksilla ja ornamenteilla.
Arkkitehtuuri > Sisätilat

Notre-Dame on viisilaivainen katedraali. Sen sisätiloilla on pituutta 130 metriä, leveyttä 48 metriä ja korkeus lattiasta kattoon on 35 metriä. Kirkossa on kuori, apsis ja lyhyt poikkilaiva. Keskilaivaa reunustaa kummallakin sivulla kaksi sivulaivaa sekä pieniä kappeleita.
Katedraaliin lisättiin 1200-luvulla kolme suurta pyöreää ruusuikkunaa. Ikkunat ovat halkaisijaltaan 13 metriä. Yksi niistä sijaitsee länsipäässä tornien välissä ja muut kaksi eteläisen ja pohjoisen poikkilaivan julkisivussa. Notre-Damen sisä- ja ulkopuolisten patsaiden ja symboliaiheiden lisäksi kirkkoa koristavat monet kohokuvat ja gotiikalle tyypilliset lasimaalaukset ja oviin taotut kuvat.lähde?
Historia > Rakentaminen

Pariisin Notre-Dame rakennettiin kahden vanhan kirkon raunioille. Alun perin samalla paikalla oli ollut Rooman valtakunnan aikainen temppeli.
Varhaisgoottilaista tyyliä edustavan katedraalin rakennutti Pariisin silloinen piispa Maurice de Sully. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1163, ja peruskiveä oli laskemassa paavi Aleksanteri III. Pääalttari pyhitettiin 1189, ja kuori, läntinen julkisivu ja laiva valmistuivat vuoteen 1250 mennessä. Notre-Dameen lisättiin vielä seuraavan sadan vuoden aikana kuisteja, kappeleita sekä muita lisäyksiä, ja kirkko valmistui 1345, jolloin se myös omistettiin ”meidän rouvallemme” (”notre dame”) eli neitsyt Marialle.
Historia > Vallankumousten aikainen vaurioituminen

Notre-Dame kuului pitkään Pariisin arkkihiippakunnalle, mutta se siirtyi 2. marraskuuta 1789 Ranskan vallankumouksen seurauksena monien muiden kirkon omistusten tavoin valtion omistukseen. Notre-Dame myös kärsi pahoi vallankumouksen aikana, kun 1793 katolisuus kiellettiin. Kirkkoa ryöstettiin ja vandalisoitiin, ja siitä tehtiin järjen palvonnan temppeli. Katolinen kirkko Notre-Damesta tehtiin taas vuonna 1801.
Notre-Dame vauriutui lisää heinäkuun vallankumouksessa 1830, ja Pariisissa suunniteltiin jopa kirkon purkamista. Victor Hugon vuonna 1831 julkaistu teos Pariisin Notre-Dame oli kuitenkin suursuorittu, mikä herätti uutta kiinnostusta jo osittain raunioina olevaa kirkkoa kohtaan.
Historia > Korjaustyöt ja uuteen suosioon

Ranskan oikeus- ja uskontoministeriö päätti vuonna 1842 Notre-Damen korjaushankkeesta, jonka johtoon valittiin kaksi vuotta myöhemmin arkkitehdit Eugène Viollet-le-Duc ja Jean-Baptiste Lassus. Alkuperäinen kahden miljoonan frangin budjetti oli riittämätön, mutta uuden kolmen miljoonan frangin lahjoituksen jälkeen korjauksia pystyttiin jatkamaan. Viollet-le-Duc otti hankkeen kokonaisvastuun itselleen Lassuksen kuoleman jälkeen vuonna 1857. Restaurointi kesti vuodesta 1844 vuoteen 1864. Taloudellisten syiden takia hanke oli keskeytettynä vuosina 1851–1859. Kunnostustöissä rakennettiin uudelleen muun muassa koristeelliset portaalit sekä keskitorni. Uusi aarrekammio rakennettiin uusgoottilaiseen tyyliin.
Notre-Dame on ollut suosittu matkailukohde. Sisäänpääsy katedraaliin on maksuton, mutta näköalakierros, jolla pääsee näkemään Pariisia kellotornista, on maksullinen. Kierrokselle voi joutua jonottamaan useita tunteja. Kierroksella ei ole opastusta. Katedraalissa vierailee vuosittain 14 miljoonaa matkailijaa.
Lännestä.
Etelästä.
Kaakosta.
Uudet kirkonkellot näytteillä vuonna 2013.
Katto.
Tukikaaria.
Torni.
”Le Stryge".
Vedensyöksijöitä.
Historia > Vuoden 2019 tulipalo

Notre-Damea ei 1800-luvun kunnostustöiden jälkeen peruskorjattu 150 vuoteen. Isoin työ oli länsipäädyn puhdistaminen 1990-luvulla. Kirkko alkoi kuitenkin 2000-luvulla olla jo kovasti kunnostuksen tarpeessa, sillä 1800-luvun kivien heikko laatu, aika, sääolosuhteet ja saasteet olivat kuitenkin jo vaikuttaneet kirkon kuntoon.
Ranskan hallitus lupasi vuonna 2018 seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi noin 50 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Notre-Damen kunnustustöihin. Korjausten kokonaiskustannuksiksi arvioitiin 180 miljoonaa dollaria, ja loput rahat oli tarkoitus kerätä lahjoituksin. Keräystä varten perustettiin Friends of Notre-Dame de Paris -säätiö. Restaurointi aloitettiin kesällä 2018.
Notre-Damen katedraalissa oli tuhoisa tulipalo 15. huhtikuuta 2019. Sen seurauksena katedraalin keskitorni ja katto romahtivat.
Tulipalon syttymissyy ei selvinnyt. Korjaustyö kesti viisi vuotta. Sitä varten kerättiin noin 850 miljoonan euron lahjoitusvarat. Katedraali uudelleenavattiin 7. joulukuuta 2024. Tilaisuuteen osallistui monia valtionjohtajia ja muita merkittäviä päättäjiä.
Urut ja urkurit

Pariisin Notre-Damen urut ovat Ranskan suurimmat 115 äänikerrallaan, joista vanhimmat ovat vuodelta 1788. Ensimmäiset urut vuodelta 1330 sijoitettiin linnunpesään päälaivan korkean ikkunan alle. Vuonna 1403 tulivat uudet urut, ja ne sijoitettiin kapeaan holviin länsipäätyyn, mutta myös vanhat urut jäivät käyttöön. Urkujen suuri kunnostustyö alkoi vuonna 1473 ja kesti noin 50 vuotta. Vuonna 1609 poistettiin pedaalikoskettimisto, jotta saatiin tilaa toiselle sormiolle. Soittimessa oli noin 2 000 pilliä, ja niistä muodostuivat pleno, huilukuoro ja kielipleno. Kolmas sormio lisättiin 1620 ja neljäs 1672. Vuonna 1730 tilattiin jälleen urut. Työn sai François Thierry. Näiden urkujen Ludvig XV:n aikainen fasadi on edelleen näkyvillä, ja se peittää osittain länsipäädyn ruusuikkunan. François-Henri Clicquot teki 1783 laajennuksia. Katedraalin korjauksen yhteydessä valmistuivat vuonna 1868 Aristide Cavaillé-Collin uudistamat sinfoniset urut. Äänikertojen määrässä ne hävisivät Saint-Sulpicen uruille. Arkkitehti Viollet-le-Duc määräsi positiivin poistettavaksi, mutta muilta osin fasadi säilytettiin. Vuonna 1904 tehtiin jälleen restaurointi. Ilmanpuhallin sähköistettiin 1924. Urut saivat tietokoneohjauksen 1990. Vuonna 2014 urkukonsoli vaihdettiin uuteen ja urkuja laajennettiin. Suomalaisista Notre-Damessa ovat konsertoineet muun muassa Erkki Forss vuonna 1975, Matti Pesonen vuonna 2003, Harri Viitanen vuonna 2003, Santeri Siimes vuonna 2009 ja Pétur Sakari vuonna 2017. Kalevi Kiviniemi on konsertoinut Notre-Damessa useaan otteeseen.lähde?
Tunnetuimmat pääurkurit ovat olleet:lähde?
Louis-Claude Daquin (1755–1772)
Claude Balbastre (1760–1793)
Louis Vierne (1900–1937)
Léonce de Saint-Martin (1937–1954)
Pierre Cochereau (1954–1984)
Cochereaun kuoltua vuonna 1984 nimitettiin neljä urkuria:lähde?
Olivier Latry (vuodesta 1985)
Jean-Pierre Leguay (vuodesta 1985)
Philippe Lefebvre (vuodesta 1985)
Yves Devernay (1985–1990)
Vincent Dubois (vuodesta 2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Notre-Damen katedraali Wikimedia Commonsissa
Kotisivut. (englanniksi)
Katedraalin torni tulessa.
Urut.
Josip Iličić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 29. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Prijedor, Jugoslavia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 190 cm
Paino: 79 kg 
Seura
Seura: Maribor
Junioriseurat
1995–2006: Triglav Kranj
2006–2007: Britof
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | Bonifika | 24 | (3) |
| 2008–2010 | Interblock | 55 | (12) |
| 2010 | Maribor | 5 | (1) |
| 2010–2013 | Palermo | 98 | (20) |
| 2013–2017 | Fiorentina | 106 | (29) |
| 2017–2022 | Atalanta | 136 | (47) |
| 2022– | Maribor | 42 | (10) |
Maajoukkue
| 2009 | Slovenia U21 | 5 | (0) |
| 2010–2021 | Slovenia | 86 | (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. joulukuuta 2024.
Josip Iličić (s. 29. tammikuuta 1988 Prijedor, Jugoslavia) on slovenialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Mariboria. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Iličić on pelannut Slovenian maajoukkueessa vuodesta 2010.
Ura > Seurajoukkueura

Iličić aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007 SC Bonifikan riveissä Slovenian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuodet 2008–2010 Iličić edusti PrvaLigan Interblockia tehden 55 ottelussa 12 maalia. Kaudella 2008–2009 Iličić voitti seuran paidassa Slovenian cupin. Vuonna 2010 hän pelasi myös NK Mariborissa viisi ottelua tehden yhden maalin. Elokuussa 2010 Iličić siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon. Hän debytoi Serie A:ssa seuraavassa kuussa Brescia Calciota vastaan ja avausmaali syntyi seuraavalla kierroksella Internazionalen verkkoon. Avauskaudellaan Iličić teki 34 Serie A -ottelussa kahdeksan maalia. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2012–2013, hän onnistui maalinteossa kymmenen kertaa 31 pelissä. Yhteensä maaleja syntyi 20 kappaletta 98 ottelussa.
Heinäkuussa 2013 Iličić siirtyi Serie A:n ACF Fiorentinaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Catania Calciota vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden joulukuussa Bologna FC:n verkkoon. Kaudella 2013–2014 Iličić debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2014–2015 hän teki 25 Serie A -ottelussa kahdeksan osumaa. Seuraavalla kaudella hän teki Serie A:ssa 13 maalia mutta jäi kaudella 2016–2017 viiteen maaliin.
Heinäkuussa 2017 Iličić siirtyi Atalantaan. Hän teki Serie A:ssa kausittain 11, 12, 15, kuusi ja kolme maalia. Hän teki hattutempun maaliskuussa 2018 Hellas Veronaa, lokakuussa 2018 Chievo Veronaa, joulukuussa 2018 Sassuoloa ja tammikuussa 2020 Torinoa vastaan. Mestarien liigassa hän teki kaudella 2019–2020 viisi maalia kahdessa neljännesvälieräottelussa espanjalaisseura Valenciaa vastaan, neljä niistä vieraskentällä pelatussa toisessa osaottelussa. Kahdella seuraavalla Mestarien liigan kaudella hän teki yhteensä kymmenessä ottelussa kaksi maalia.
Iličić pelasi Italian cupin loppuottelussa vuosina 2011, 2014, 2019 ja 2021 kolmen eri seuran edustajana mutta ei voittanut cupia kertaakaan.
Iličić solmi lokakuussa 2022 sopimuksen Mariborin kanssa. Ensimmäisellä, loukkaantumisten kiusaamalla liigakaudellaan hän pelasi 11 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja toisella 31 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia.
Ura > Maajoukkueura

Iličić on edustanut Sloveniaa alle 21-vuotiaissa. Slovenian A-maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2010 ystävyysottelussa Australiaa vastaan. Avausmaali syntyi syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Kyproksen verkkoon. Hän pelasi vuonna 2021 käytyjen MM-karsintojen loppuun mennessä 79 maaottelua ja palasi tauon jälkeen maajoukkueeseen kesäkuussa 2024. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 86 maaottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän on tehnyt MM-karsinnoissa kahdeksan ja EM-karsinnoissa viisi maalia sekä Kansojen liigassa yhden maalin. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Englantia ja neljännesvälierässä Portugalia vastaan. Portugali-ottelu ratkesi rangaistuspotkukilpailussa, jossa Slovenian kaikki kolme laukojaa epäonnistuivat maalinteossa, Iličić heistä ensimmäisenä.
Saavutukset

NK Interblock
Slovenian cup 2008–2009
Bon Appétit

| Bon Appétit |
| --- | --- |
Tyyli:  ruokaohjelma
Kestoaika:  15–30 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Kolmoskanava MTV3
Esitetty:  1991 – 2002
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Crea Video Oy
Bon Appétit oli suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jota esitettiin vuosina 1991–2002. Ohjelmaa esitettiin ensimmäisenä Kolmoskanavalla ja vuoden 1993 alusta alkaen MTV3-kanavalla.
Ohjelman elinkaaren aikana ohjelmaa juonsivat muun muassa Maija Silvennoinen, Marja Siltala ja Jukka Oresto.
Ohjelmaan liittyen julkaistiin useita reseptikirjoja ja muita julkaisuja, esimerkiksi ruoanlaittoon liittyviä opetusvideoita.
Aiheesta muualla

Ohjelmassa valmistettujen ruokien reseptejä.[vanhentunut linkki]
Pirtinniemi

Pirtinniemi on Varkauden osa, jossa on ollut mm. rautaruukki, telakka ja A. Ahlströmin Varkauden konepaja.
Außenring

Außenring lähellä Sellheimbrückea
Außenring eli Berliner Außenring, Berliinin ulompi kehärata, on 125 km pitkä, kaksiraiteinen sähköistetty rautatie, joka ympäröi Berliiniä, kulkien suurelta osin Brandenburgin osavaltiossa. Sitä ei pidä sekoittaa sisä-Berliinin kehärataan Ringbahniin.
Historia

Außenring rakennettiin vaiheittain kylmän sodan aikana vuosina 1951–1961, korvaamaan Länsi-Berliinin kautta kulkeneita junayhteyksiä. Se mahdollisti osaltaan Berliinin muurin rakentamisen ja Länsi-Berliinin eristämisen Itä-Saksasta.
Käyttö

Yksikään matkustajalinja ei käytä koko kehärataa, mutta monet Regionalbahnin junalinjat kulkevat osan matkaa sitä pitkin, samoin kuin Berliinin S-Bahnin linjat S75 ja S8.
| Linja | Asemat | Taajuus |
| --- | --- | --- |
| RE6 | Spandaun rautatieasema – Falkensee – Hennigsdorf – Pritzwalk – Wittenberge | Tunneittain |
| RE7 | Dessau – Belzig – Wannsee – Berliinin päärautatieasema – Berlin Ostbahnhof – Schönefeldin lentoasema – Blankenfelde – Wünsdorf-Waldstadt | Tunneittain |
| RB12 | Lichtenbergin rautatieasema – Hohenschönhausen – Oranienburg – Templin Stadt | Tunneittain |
| RB14 | Nauen – Spandaun rautatieasema – Berliinin päärautatieasema – Berlin Ostbahnhof – Schönefeldin lentoasema – Königs Wusterhausen – Lübbenau – Senftenberg | Tunneittain |
| RB20 | Potsdam – Golm – Hennigsdorf – Hohen Neuendorf West – Oranienburg | Tunneittain |
| RB21 | Griebnitzsee – Potsdam – Golm – Marquardt - Priort - Wustermark | Tunneittain |
| RB22 | Friedrichstraßen rautatieasema - Berliinin päärautatieasema - Zoologischer Garten - Charlottenburg - Wannsee - Potsdam - Golm - Saarmund - Schönefeldin lentoasema - Königs Wusterhausen | Tunneittain |
| RB60 | Lichtenberg – Hohenschönhausen – Bernau bei Berlin – Eberswalde – Wriezen – Frankfurt (Oder) | Tunneittain |
Kutsumus

Kutsumus tarkoittaa sitä, että ihminen kokee palavaa halua suorittaa jotakin itselleen merkitykselliseksi koettua tehtävää. Kutsumukseen liitetään usein toimiminen tietyssä ammatissa tai elämäntavassa, jolla ihminen toteuttaa kutsumustaan. Sanan alkuperäiset juuret tulevat kristillisestä perinteestä, jossa kutsumuksen ajateltiin olevan lähimmäisen palvelemista Jumalan kutsusta. Nykyään sanaa käytetään kuitenkin myös ilman hengellistä merkitystä.
Uskonnollinen merkitys

Sanan lähtökohtana pidetään apostoli Paavalin tekstejä (1 Kor. 7:20). Katolisessa kirkossa kutsumus tarkoitti papin tehtäviin hakeutumista ja tehtävässä toimimista. Kirkollisessa sanastossa esiintyy edelleen vokaation käsite, joka käsittää Jumalan antaman kutsun kirkolliseen työhön.
Suomessa kutsumuksen käsite on tullut tutuksi Martti Lutherin tulkitsemana. Luterilaisen näkemyksen mukaan kutsumus ei liity pelkästään papin tehtäviin, vaan kaikki työ on Jumalan edessä yhtä arvokasta. Lutherin käsityksen mukaan kutsumus määrittelee ihmisen paikan ja tehtävän oman yhteisönsä jäsenenä.
Maallinen merkitys

Maallisena käsitteenä kutsumus liittyy tieteenaloista mielenfilosofiaan ja sosiaalipsykologiaan. Kutsumuksen voi ymmärtää omaa  identiteettiä tukevaksi sitoutumiseksi ja tunnepohjaiseksi kiinnittymiseksi itselleen merkitystä ja arvoa tuovaan tehtävään. 
Kutsumus muodostuu erilaisista kerroksista, jotka voivat vaihdella elämäntilanteen myötä.
Kutsumus voi samanaikaisesti olla yhtä tai useampaa seuraavista:
1) Koko elämänmittainen tehtävä, tai koko elämänpiirin kattava suuri teema, jonka eteen työskentelemällä vaikutetaan myös seuraaviin sukupolviin. Esimerkiksi lääkärin kutsumus katsotaan työtyytyväisyyttä lisääväksi asiaksi.
2) tiettyyn elämänvaiheeseen liittyvä, esim. lasten kasvattaminen aikuiseksi
3) hetkeen liittyvä kutsumus, jossa olennaista on läsnä oleminen ja oman sen hetkisen tehtävän hoitaminen, esim. sairaan ihmisen hoitaminen
Sertraliini

| --- | --- |


Sertraliini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1S,4S)-4-(3,4-dikloorifenyyli)-1,2,3,4-tetrahydro- N-metyyli-1-naftaleeniamiini
Tunnisteet
CAS-numero: 79617-96-2
ATC-koodi: N06AB06
PubChem CID: 68617
DrugBank: DB01104
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H17NCl2 
Moolimassa: 306,229 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 44 %
Metabolia: N-demetylaation kautta desmetyylisertraliiniksi maksassa.
Puoliintumisaika: n. 26 tuntia
Ekskreetio: virtsan kautta
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  C
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta
Zoloft-tabletteja
Sertraliini (Suomessa mm. valmistenimillä Zoloft ja Sertralin) on naftyyliamiinijohdoksiin lukeutuva SSRI-lääke, jolla hoidetaan masennusta, paniikkihäiriötä sekä pakko-oireista häiriötä. Käypä hoito suosittaa sen lyhytaikaista käyttöä myös traumaperäisessä stressihäiriössä.
Historia

Lääkkeen toi markkinoille Pfizer Zoloft-nimellä 1991. Lääkkeen patentti on vanhentunut, ja markkinoilla on rinnakkaislääkkeitä.
Käyttötarkoitus

Hoitovaste havaitaan, kuten muillakin SSRI-lääkkeillä, 2–4 viikon kuluttua hoidon aloituksesta. Lääkehoito lopetetaan yleensä vähentämällä lääkkeen määrää vähitellen lääkärin ohjeiden mukaisesti. Tavallisimpia haittavaikutuksia ovat hoidon alkuvaiheessa mahdollisesti esiintyvä pahoinvointi ja lisääntynyt hikoilu. Myös päänsärkyä, vapinaa ja unihäiriöitä tavataan suhteellisen usein ensimmäisten hoitoviikkojen aikana. Eläinkokeissa on lisäksi saatu viitteitä, joiden mukaan sertraliini voi lisätä riskiä sairastua valtimonrasvoittumistautiin.
Vaikutusmekanismi

Sertraliinin tarkoitus on estää aivojen hermosynapsien välissä liikkuvan välittäjäaineen, serotoniinin, takaisinottoa. Suurin suositeltu päiväannos on 200 mg. Lääkkeen käyttö aloitetaan yleensä 50 milligramman päiväannoksella, jolla keho totutetaan lääkeaineeseen vähitellen annosta nostamalla. Sertraliinin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 50 mg.
Veriplasmassa lääkeaineen suurin pitoisuus saavutetaan 6–8 tuntia lääkeaineen ottamisesta. Sertraliinin puoliintumisaika ihmiskehossa on noin 26 tuntia 50–400 milligramman annokselle. Lääkeaine nautitaan suun kautta, yleensä kerta-annoksena päivää kohti.
Sivuvaikutukset

Lääkettä ei suositella raskaana oleville. Sertraliinin ja alkoholin käytön tarkkoja pitkä-aikaisia vaikutuksia ei täysin tunneta ja yleensä lääkäri neuvoo pysyttelemään maltillisena alkoholin käytön suhteen. Suoranaista vaaraa tai haittaa ei ole todettu. Lääkeainetta ei tule käyttää MAOI-lääkkeen yhteydessä ja lääkärin kanssa tulee keskustella muiden keskushermostoon vaikuttavien lääkeaineiden käytöstä. Sertraliini voi harvinaisissa tapauksissa laukaista tinnituksen, joka voi jäädä pysyväksi.
Tavallisimmat sivuvaikutukset:
suun kuivuminen
huonovointisuus
ripuli
vapina
hikoilun lisääntyminen
seksuaalitoimintojen häiriöt (>60 %)
pyörrytys
unettomuus
liiallinen uneliaisuus
ruoansulatushäiriöt
ruokahaluttomuus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Human Metabolome Database: Sertraline (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Sertraline (englanniksi)
Antidepressantit
| Valikoivat takaisinoton estäjät ja/tai reseptorimodulaattorit |
| --- | --- |
SSRI:t:  essitalopraami  fluoksetiini  fluvoksamiini  paroksetiini  sertraliini  sitalopraami  tsimelidiini‡ 
SNRI:t:  desvenlafaksiini*  duloksetiini  levomilnasipraani*  milnasipraani  tofenasiini*  venlafaksiini 
NRI:t:  atomoksetiini  reboksetiini  viloksatsiini* 
SARI:t:  etoperidoni‡  nefatsodoni‡  tratsodoni 
SMS:t:  vilatsodoni  vortioksetiini 
Muut:  agomelatiini  alfaetyylitryptamiini‡  alfametyylitryptamiini‡  amisulpridi  bupropioni  dekstrometorfaani/bupropioni*  esketamiini†  flupentiksoli  indeloksaksiini*  ketamiini†  medifoksamiini‡  nomifensiini‡  pivagabiini‡  tandospironi*  teniloksaksiini* 
| Trisykliset masennuslääkkeet |
| --- | --- |
Trisykliset masennuslääkkeet:  amineptiini‡  amitriptyliini  amitriptyliiniioksidi  butriptyliini  desipramiini  dibentsepiini  dosulepiini  doksepiini  imipramiini  imipramiinioksidi‡  iprindoli‡  klomipramiini  lofepramiini  melitraseeni  metapramiini‡  nortriptyliini  noksiptiliini  opipramoli  pipofetsiini  propitsepiini  protriptyliini  tianeptiini  tiatsesiimi‡  trimipramiini 
Tetrasykliset masennuslääkkeet:  amoksapiini*  maprotiliini‡  mianseriini  mirtatsapiini  setiptiliini* 
| Monoamiinioksidaasiestäjät |
| --- | --- |
Ei-selektiiviset:  feneltsiini*  iproniatsidi‡  isokarboksatsidi  isoniatsidi‡  linetsolidi  nialamidi  teditsolidi  tranyylisypromiini* 
MAOA-selektiiviset:  bifemelaani  eprobemidi  metralindoli†  minapriini‡  moklobemidi  pirlindoli*  tetrindoli†  toloksatooni 
MAOB-selektiiviset: selegiliini
‡ markkinoilta poistettu lääke, † kokeellinen lääke,* ei myynnissä Suomessa
Markku Reunanen

Markku Ensio Kalervo Reunanen (17. helmikuuta 1933 Eura – 23. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija ja 1900-luvun jälkipuolella merkittävimpiä kirjan ulkoasun suunnittelijoita.
Reunanen aloitti uransa A. Ahlströmin pakkaussuunnittelijana. Hän valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1955 ja oli Otavan palveluksessa  1954–1992, viimeiset vuodet taiteellisena johtajana ja päägraafikkona. Päätyönsä ohella hän toimi alan opettajana ja siirtyi Otavalta vuosiksi 1992–1996 Taideteollisen korkeakoulun graafisen suunnittelun ja kirjataiteen ensimmäiseksi professoriksi. Eläkkeelle jäätyään hän työskenteli vielä vuoteen 2004 freelancesuunnittelijana.
Reunanen piti töistään näyttelyjä ja sai suunnittelutöillään runsaasti palkintoja, muun muassa taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1977.
Víctor Casadesús

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Víctor Manuel Casadesús Castaño
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Palma, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Levante
Pelinumero: 18
Junioriseurat
: Mallorca
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2005 | Mallorca B | 50 | (19) |
| 2005–2014 | Mallorca | 220 | (42) |
| 2008 | → Real Sociedad (laina) | 19 | (6) |
| 2008–2009 | → Gimnàstic (laina) | 36 | (14) |
| 2014– | Levante | 69 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. huhtikuuta 2016.
Víctor Manuel Casadesús Castaño (s. 28. helmikuuta 1985 Palma, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.