stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chaniá
Historia > Bysanttilainen ja arabiaika

Kaupungin vaiheista Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella 300–800-luvuilla tiedetään vain vähän. Saraseeniarabit valtasivat ja tuhosivat kaupungin vuonna 823. Arabikaudella kaupunki sai nykyisen nimensä. Erään teorian mukaan se perustuisi antiikin ajalta periytyneeseen lähiseudun kylännimeen Alkhania Kōmē. Kyseinen kylä oli omistettu Velkhanokselle eli Vulkanukselle. Arabit kutsuivat kaupunkia tämän perusteella nimellä Al Chanea. Tästä kehittyi bysantinkreikkalainen  muoto Khania, latinan Canea ja lopulta nykykreikkalaisittain Chaniá.
Bysanttilaiset valtasivat Khanian takaisin muun Kreetan ohella vuonna 961. Tämän jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen, ja Kastéllin kukkula linnoitettiin. Tästä alkoi saaren niin kutsuttu toinen bysanttilainen kausi.
Historia > Venetsialainen ja osmaniaika

Vuonna 1204, neljännen ristiretken seurauksena, kaupunki päätyi muun Kreetan mukana venetsialaisille. Venetsialaiset rakennuttivat ja linnoittivat kaupunkia uudelleen. Sen ympärille rakennettiin kaupunginmuurit, jotka varustettiin lopulta bastioneilla ja suurella vallihaudalla. Satamaa parannettiin ja sinne rakennettiin suuret arsenaalit eli laivatelakat.
Venetsialaisella kaudella kaupunki kehittyi saaren toiseksi merkittävämmäksi keskukseksi Candian eli nykyisen Iraklionin jälkeen. Sitä rakennettiin venetsialaiseen tyyliin. Kaupungin väkiluvun arvellaan olleen tuolloin noin 8 000 henkeä.
Osmaniturkkilaiset valtasivat Chanián vuonna 1645 kaksi kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen. Kaupunki kärsi suuria tuhoja. Osmanit rakennuttivat kaupunkia uudelleen turkkilaiseen tyyliin. Sen kirkot muutettiin moskeijoiksi minareetteineen, ja sinne rakennettiin muun muassa turkkilaisia kylpylöitä. Chaniálaiset kapinoivat usein osmanivaltaa vastaan muiden kreetalaisten ja kreikkalaisten tavoin.
Historia > Myöhempi historia

Chaniá toimi itsenäisen Kreetan valtion pääkaupunkina sen perustamisesta vuodesta 1898 lähtien. Vuonna 1913 Kreetan valtio liitettiin Kreikkaan, jonka jälkeen Chaniá jatkoi Kreetan alueen pääkaupunkina vuoteen 1971, jolloin Iraklionista tuli alueen pääkaupunki.
Nykyinen Chanián kunta muodostui, kun Chaniá, Akrotíri, Elefthérios Venizélos, Keramiá, Néa Kydonía, Soúda ja Thériso yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Nähtävyydet ja turismi

Chanián tärkein nähtävyys on sen vanhakaupunki ja venetsialaisaikainen satama, jossa yhdistyvät kaupungin venetsialainen ja turkkilainen historia. Satamassa sijaitsevat venetsialaiset arsenaalit. Kaupunginmuurit ovat 1590-luvulta. Turkkilaisaikaa edustaa muun muassa sataman Küçük Hasan Paššan moskeija eli Janitsaarien moskeija tai Gialín moskeija, joka rakennettiin juhlistamaan kaupungin osmanivalloitusta vuonna 1645. Tärkeimmät museot ovat Chanián arkeologinen museo ja Kreetan merenkulkumuseo. Muihin lukeutuu muun muassa Elefthérios Venizéloksen kotimuseo Chalépassa. Kaupungin merkittävin kirkko on sen katedraalikirkko Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali, joka on Kreetan kirkon Kydonían ja Apokóronaksen hiippakunnan piispanistuin. Chaniássa sijaitsee myös roomalaiskatolisen Kreetan hiippakunnan katedraali Neitsyt Marian taivaaseenottamisen katedraali.
Talous, liikenne ja koulutus

Chanián koillispuolella Aktotírin niemimaalla sijaitsee Chanián kansainvälinen lentoasema, joka on tärkeä lomalentojen lähtö- ja saapumispaikka. Chanián lauttasatama sijaitsee Soúdassa noin kuusi kilometriä itään. Sieltä on yhteydet Pireukseen Ateenan metropolialueelle. Chanián kautta kulkee saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on Kíssamoksesta Soúdaan osa Eurooppatietä 65 ja Soúdasta itään osa Eurooppatietä 75. Pitkänmatkan linja-autoliikennettä hoitaa KTEL. Linja-autoja kulkee niin Palaióchoraan, Lefká Óri -vuorten kyliin kuin saaren etelärannikollekin.
Chanián ympäristössä on paljon sotilasalueita. Chanián lentoasema toimii Kreikan ilmavoimien tukikohtana, ja Soúdassa on puolestaan Kreikan merivoimien laivastotukikohta, joka on myös Naton käytössä.
Chaniássa toimii Kreetan teknillinen yliopisto sekä osa Kreikan Välimeren yliopistosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chaniá Wikimedia Commonsissa
Δήμος Χανίων. Chanián kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Kreetan alue
| --- | --- |
Chanián alueyksikkö:  Apokóronas  Chaniá  Gávdos  Kántanos-Sélino  Kíssamos  Plataniás  Sfakiá 
Iraklionin alueyksikkö:  Archánes-Asteroúsia  Chersónisos  Faistós  Górtyna  Iraklion  Malevízi  Minóa Pediáda  Viánnos 
Lasíthin alueyksikkö:  Ágios Nikólaos  Ierápetra  Oropédio Lasithíou  Siteía 
Réthymnon alueyksikkö:  Ágios Vasíleios  Amári  Anógeia  Mylopótamos  Réthymno 
Chanián kaupunki.
Minolaisen Kydonian raunioita Kastéllin arkeologisella alueella.
Chanián eli Canean satamaa venetsialaisella kaudella.
Chanián vanhaakaupunkia Kastéllissa.
Chanián katedraalikirkko Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali.
Chanián arkeologista museota.
Küçük Hasan Paššan moskeija eli Janitsaarien moskeija.
Prasar Bharati

| प्रसार भारती   Prasar Bharati |
| --- | --- |
 Prasar Bharatin logo yhtiön päämajan portilla New Delhissä.
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Shashi S. Vempati
Kotipaikka:  New Delhi
Toimiala:  media
Tytäryhtiöt:  Doordarshan   All India Radio
Omistaja:  Intian valtio
Kotisivu:  Prasar Bharati
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prasar Bharati (hindi प्रसार भारती) on Intian yleisradioyhtiö, jonka omistaa kokonaan Intian valtio. Laki yhtiön perustamisesta annettiin vuonna 1990, mutta se perustettiin vasta vuonna 1997. Yhtiön lakisääteisiin tehtäviin kuuluvat muun muassa:
Puolustaa kansallista yhtenäisyyttä
Huolehtia kansalaisten oikeudesta saada tietoa
Tukea lukutaidon edistämistä
Prasar Bharatin kaksi tytäryhtiötä ovat Doordarshan, jonka vastuulla on televisio, ja All India Radio, jonka vastuulla on radio.
Yhtiön toimitusjohtaja on Shashi S. Vempati.
Televisio- ja radiotoiminnan lisäksi Prasar Bharatilla on mobiilisovellus (NewsOnAIR) Applen ja Androidin laitteille.
Oncom

Punaista oncomia.
Oncom on indonesialainen fermentoitu elintarvike, jota valmistetaan pääasiassa Länsi-Jaavalla. Se valmistetaan fermentoimalla erilaisia maatalouden sivutuotteita, kuten soijapavun puristejätettä (okara), maapähkinän puristekakkua tai kassavan tärkkelysjätettä.
Historia

Oncom on sundalaisten kehittämä ruoka, joka on toiminut tärkeänä proteiininlähteenä erityisesti vähävaraiselle väestölle. Se on yksi Indonesian edullisimmista fermentoiduista elintarvikkeista, sillä sen valmistuksessa hyödynnetään elintarviketeollisuuden sivuvirtoja.
Valmistus

Oncomia on kahta päätyyppiä: punaista ja mustaa. Punainen oncom valmistetaan käyttäen Neurospora -homesukuun kuuluvia homeita, kuten N. intermedia var. oncomensis, kun taas musta oncom valmistetaan Rhizopus ja Mucor -sukuihin kuuluvilla homeilla.
Valmistusprosessissa raaka-aineet höyrytetään, muotoillaan noin 2 cm paksuisiksi kappaleiksi ja jäähdytetään huoneenlämpöön. Tämän jälkeen massa siirrostetaan homekasvustolla ja fermentoidaan 24-72 tuntia noin 25-32 °C lämpötilassa.
Käyttö

Oncomia käytetään monipuolisesti indonesialaisessa keittiössä. Sitä voidaan nauttia sellaisenaan välipalana, paistettuna tai osana erilaisia ruokia. Yleisiä käyttötapoja ovat:
Pepes oncom (banaanilehtiin kääritty oncom)
Oncom goreng (paistettu oncom)
Sambal oncom (maustetahna)
Oncom-sipsit
Tuotteen rakenne muistuttaa lihaa ja siinä on umamin makua, minkä vuoksi sitä käytetään usein lihan korvikkeena.
Ravintoarvo

Oncomin ravintoarvo vaihtelee käytettyjen raaka-aineiden mukaan. Fermentointiprosessi parantaa raaka-aineiden ravitsemuksellista arvoa hajottamalla monimutkaisia yhdisteitä helpommin sulavaan muotoon. Tuote sisältää runsaasti proteiinia ja sen biologinen käytettävyys on hyvä.
Kalle Kuosmanen

| Kalle Kuosmanen |
| --- | --- |
 Kalle Kuosmanen vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 2001 (ikä 23) Sotkamo, Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  polttolinja
Seura:  Sotkamon Jymy
Tehtävä:  etenijä / vaihtaja
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
:  Sotkamon Jymy
Kalle Kuosmanen (s. 10. marraskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Kuosmanen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Kuosmanen on voittanut kolme suomenmestaruutta Jymyn joukkueessa kausilla 2020, 2023 ja 2024. Kaudella 2022 Kuosmanen valittiin uransa ensimmäiseen miesten Itä-Länsi-otteluun.
Kuosmanen on pelannut urallaan 114 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt 3+16=19 juoksua, tuonut 116 juoksua ja kerännyt 472 kärkilyöntiä. Kuosmanen on pelannut urallaan 44 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt 2+13=15 juoksua, tuonut 28 juoksua ja kerännyt 173 kärkilyöntiä. Kuosmanen on myös pelannut urallaan Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa 39 Ykköspesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+4=4 juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä.Tilastot päivitetty 17.11.2024
Myös Kuosmasen isä Mikko Kuosmanen pelasi urallaan Sotkamon Jymyssä ja on uransa jälkeen toiminut joukkueen pelinjohtajana, sekä nykyisin seuran toimitusjohtajana.
Saavutukset

3 SM-kulta: 2020, 2023, 2024
1 SM-hopea: 2019
1 Itä-Länsi-ottelu: 2022
Someron Voima

| Someron Voima |
| --- | --- |
Perustettu:  1932
Kaupunki:  Somero
Kenttä:  Someron urheilukenttä
Sarja:  Futsal-Liiga (2021) Kutonen (jalkapallo 2021)
Puheenjohtaja:  Timo Rannikko (seura)  Jarkko Ihalainen (futsaljaosto)  Henri Hakamäki (jalkapallojaosto)
Päävalmentaja:  Valdrin Seferi, Nikola Erceg (2021)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Someron Voima (SoVo) on vuonna 1932 perustettu suomalainen urheiluseura. Yhdistyksen kotipaikka on Somero. Seuran puheenjohtajana toimii Timo Rannikko. Seuran lajeja ovat futsal, lentopallo, nyrkkeily, yleisurheilu ja jalkapallo. Futsalin puolella SoVo pelaa miesten korkeimmalla sarjatasolla Futsal-liigassa.
Futsal

SoVon miesten joukkue pelaa Futsal-Liigassa, maan korkeimmalla sarjatasolla. Seuran menestyksekkäin kausi oli 2015-2016, jolloin joukkue voitti pronssia. Tämän lisäksi SoVo on voittanut Futsal Cupin huipentavan Final Four-turnauksen 2017 sekä hopeaa 2018.
Futsal > Joukkue kaudella 2018-2019

1 Marko Laaksonen (MV)
47 Joonas Puolamäki (MV)
- Niko Rikkilä (MV)
4 Teemu Lammi
5 Eetu Kauria
7 Xhevdet Gela
8 Italo Henrique
9 Gezim Voca
10 Mergim Bushi
11 Juho Petterson
15 Mohammed Ahmadi
16 Valdrin Rashica
17 Mostagh Yaghoubi
19 Joonas Manzo
21 Tuomas Pahkala
22 Valdrin Seferi
Futsal > Joukkue kaudella 2018-2019 > Valmentajat

Valdrin Seferi
Janne Laine
Aapo Hakala
Jalkapallo

Seuran edustusjoukkue on pelannut korkeimmillaan Kakkosessa. Se pelasi sarjassa kaudet 2005–2007, 2010 ja 2014. Kaudella 2021 SoVo pelaa Kutosen Länsi-Suomen lohkossa.
Jalkapallo > Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Panu Autio  Jani Honkavaara  Nicolas Kivistö  Saša Kolić  Kristian Kunnas  Vesa Lamminen  |  Tomi Leivo-Jokimäki  Toni Lötjönen  Jani Modig  Markus Paija  Jukka Ruhanen  Jaakko Ruuskanen  |  Ville Syväjärvi  Tomi Uusitorppa  Johannes Westö  Aleksei Žukov  |
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Futsal-Liiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Akaa Futsal
Joukkueet (2024–25):  Akaa Futsal  FC Kemi  Golden Futsal Team  Kampuksen Dynamo  Mad Max  Liikunnan Riemu  Pirkkalan Jalkapalloklubi  Someron Voima  Tornion Palloveikot  Turun Pallokerho  Vehmaisten Urheilijat  Vieska Futsal
Riigikogu

| Riigikogu |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  Lauri Hussar (Viro 200) 10. huhtikuuta 2023 alkaen
1. varapuhemies:  Toomas Kivimägi (RE) 10. huhtikuuta 2023 alkaen
2. varapuhemies:  Arvo Aller (EKRE) 15. huhtikuuta 2024 alkaen
Kokoonpano
Edustajia:  101
 
Puolueet:  Hallitus (65)       Reformi (37)       Viro 200 (13)       Sosiaalidemokraatit (9)       Sitoutumaton (6)  Oppositio (36)       EKRE (11)       Isänmaa (8)       Keskusta (7)       Sitoutumaton (10) 
Vaalit
Valintatapa:  suhteellinen vaalitapa, D’Hondtin menetelmä
Viimeisimmät vaalit:  5. maaliskuuta 2023
Seuraavat vaalit:  Riigikogun vaalit 2027
Kokouspaikka
 Riigikogun istuntosali Tallinnan Toompealla
 Toompean linna, Tallinna
Kotisivut
 https://www.riigikogu.ee
Riigikogu on Viron tasavallan 101-jäseninen yksikamarinen parlamentti. Riigikogussa toimii 11 pysyvää valiokuntaa, minkä lisäksi sillä on oikeus perustaa väliaikaisia erityisvaliokuntia esimerkiksi perehtymään tiettyihin asioihin. Viron perustuslain mukaan Riigikogu käyttää maassa lainsäädäntövaltaa. Riigikogun tehtäviin kuuluu myös valtion budjetin hyväksyminen ja kansainvälisten sopimusten ratifiointi. Riigikogu nimittää virkoja presidentin ehdotuksesta ja se pystyy ilmaisemaan epäluottamuslauseen hallitusta kohtaan.
Vaalit

Riigikogun jäsenet valitaan joka neljäs vuosi, ja vaaleissa käytetään suhteellista vaalitapaa. Viron ensimmäiset parlamenttivaalit pidettiin vuonna 1920. Viron irrottauduttua Neuvostoliitosta vuonna 1991 laadittiin kesällä 1992 perustuslaki ja sen mukaiset  ensimmäiset vaalit pidettiin samana vuonna. Riigikogussa on 101 jäsentä. Jäsenten valinnassa käytetään suhteellista vaalitapaa 5 %:n äänikynnyksellä.
Vaalit > Vaalipiirit

vuoden 2019 Riigikogun vaaleissa käytetty vaalipiirijako.
| Vaalipiirin numero | Vaalipiiri (vir>  Valimisringkond) | Paikkoja |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tallinnan piirit: Haabersti Põhja-Tallinn ja Kristiine. | 10 |  |  |  |  |  |
| 2 | Tallinnan piirit: Keskusta, Lasnamäe ja Pirita. | 13 |  |  |  |  |  |
| 3 | Tallinnan piirit: Mustamäe ja Nõmme. | 8 |  |  |  |  |  |
| 4 | Harjumaa ja Raplamaa | 15 |  |  |  |  |  |
| 5 | Hiidenmaa, Länsimaa ja Saarenmaa | 6 |  |  |  |  |  |
| 6 | Länsi-Virumaa | 5 |  |  |  |  |  |
| 7 | Itä-Virumaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 8 | Järvamaa ja Viljandimaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 9 | Jõgevamaa ja Tartumaa | 7 |  |  |  |  |  |
| 10 | Tartto | 8 |  |  |  |  |  |
| 11 | Võrumaa, Valgamaa ja Põlvamaa | 8 |  |  |  |  |  |
| 12 | Pärnumaa | 7 |  |  |  |  |  |
Lähteet:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riigikogu Wikimedia Commonsissa
Riigikogu (viroksi, venäjäksi, englanniksi)
| n k  Euroopan parlamentit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  San Marino  Saksa  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
Rajallisesti tunnustetut valtiot:  Abhasia  Artsakh  Etelä-Ossetia  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Itsehallintoalueet ja muut yhteisöt:  Ahvenanmaa  Bosnia ja Hertsegovinan federaatio  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Huippuvuoret  Serbitasavalta  Mansaari  Jersey 
Muut yhteisöt:  Euroopan parlamentti 
Viron lippu parlamenttitalon salossa.
Kaipaala

| Kaipaala Кайболово, Kaibolovo |
| --- | --- |
 Kurkolanniemen kärki vuoden 1860 kartalla.
 Kaipaala
 Koordinaatit: 59°45′7″N, 28°2′49″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Laukaansuu
Ensimmäinen maininta:  1571
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaipaala (ven. Ка́йболово, Kaibolovo) on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Kurkolanniemellä Suomenlahden rannalla noin 25 kilometriä Laukaansuusta luoteeseen.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1571 ja uudelleen ruotsalaisajan alussa vuosina 1618–1623 laaditussa verokirjassa nimellä Kaibala. Sen alueelta on löydetty muinainen inkeroisten tasamaakalmisto. Myöhemmin aina toiseen maailmansotaan saakka Kaipaalassa asui lähes yksinomaan inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan. Vuonna 1862 asukkaita oli reilut sata henkeä, jotka kaikki olivat valtion talonpoikia. Paikallisia sukuja olivat Borissa, Kustola, Luukka, Muoni, Toivonen, Tupina ja Vontti. Vuonna 1899 Kaipaala kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Sen 230 asukkaasta kaikki olivat luterilaisia suomalaisia.
Neuvostoaikana Kaipaala muodosti aluksi Narvusin volostiin kuuluneen kyläneuvoston. Vuodesta 1924 lähtien se kuului Kurkulan ja vuodesta 1940 Konnun kyläneuvostoon. Vuonna 1939 kylässä oli 301 asukasta. Kaipaalan pääelinkeino oli kalastus. Kylässä oli koulu, kerhotalo sekä vuonna 1895 rakennettu rukoushuone, joka suljettiin 1930-luvulla. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset siirsivät asukkaat Suomeen. Sieltä heidät palautettiin Neuvostoliittoon, jossa heidät karkotettiin sisä-Venäjälle. Sodan jälkeen Kaipaalan rakennukset siirrettiin muualle tai poltettiin. Nykyään paikalla on vain talojen perustuksia sekä muutama venevaja. Kaipaalan nimeä kantaa lähistöllä sijaitseva majakka sekä lomakylä, jossa vuonna 2010 oli kaksi asukasta. Laukaansuun kunnan yleiskaavassa suunnitellaan Kurkolanniemen rauhoitusalueeseen kuuluvan kylän virallista lakkauttamista.
Kylä tunnetaan kansanrunouden taitajistaan, joiden luona muun muassa Volmari Porkka ja Vihtori Alava vierailivat 1800-luvun lopulla. Borissan Annin, Maria Luukan ja Kati Koivun kerääjille sanelemat laulut ja loitsut on talletettu Suomen kansan vanhat runot -sarjaan. Kaipaalan perinteeseen kuului myös loppukesästä vietetty päähkenpyhä, jolloin lähikylien asukkaat saapuivat tapaamaan tuttavia ja keräämään pähkinäpuun hedelmiä.
Aiheesta muualla

Savijärvi, Ilkka ja Muusa & Heikkinen, Janne: Vot, ihminen tahtoo kotimaalle: Länsi-Inkerin kieltä ja kohtaloita.  Joensuu:  Joensuun yliopisto, humanistinen tiedekunta & Joensuu University Press, 1996.
Kairala (kylä Pelkosenniemellä)

Kairalan kylämaisemaa kuvattuna Tallavaaran harjulta Kitisen yli länteen. Kuvassa etualalla on joen länsipuolen Talvensaaren pihapiirin rakennuksia. Kaukomaisemassa näkyy Pyhätunturin tunturijonoa.
Kairala on noin kuudenkymmenen asukkaan kylä valtatie 5:n varressa Pelkosenniemen kunnassa, noin 10 kilometriä sen kirkonkylästä pohjoiseen. Kylää halkoo Kemijokeen laskeva Kitinen, ja kylän asutus sijoittuu joen molemmille puolille. Kylän itä- ja länsipuolen yhdistää vuonna 1987 valmistunut silta.
Kylän länsipuolelle ominaista ovat monet vanhat pääosin 1900-luvun taitteen molemmin puolin rakennetut peräpohjalaiset hirsirakennukset, jotka jäivät Lapin sodassa polttamatta saksalaisten vetäytyessä pohjoista kohti joen itäpuolelta. Kylän itäpuoli poltettiinkin yhtä aittarakennusta lukuun ottamatta kokonaan.
Aiheesta muualla

Korhonen, Jorma: Kairalassa iloitaan maisemapalkinnosta 20.10.2010. Yle Uutiset. Viitattu 1.12.2018.
Kairalan kyläyhdistykselle kunniaa maisemakilpailussa 12.10.2010. Yle Uutiset. Viitattu 1.12.2018.
Korhonen, Jorma: Sorapenkat suojaavat Kitisen törmiä Kairalassa 11.8.2016. Yle Uutiset. Viitattu 1.12.2018.
Elo, Tiina & Seppälä, Sirkka-Liisa: Isojen pirttien kylät, Suomen ympäristö , 1/2013.  Helsinki:  Ympäristöministeriö, 2013.  ISBN 978-952-11-4121-8  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kontio, Tuuli: Käväse Kairalassa, poikkea pirttikahvilassa Lapin Keino. 11.7.2017. Viitattu 1.12.2018.
Pelkosenniemi
| --- | --- |
Kylät:  Aapajärvi  Arvospuoli  Kairala  Kiemunkivaara  Luiro  Pelkosenniemi  Suvanto 
Luonnonsuojelualueet: Pyhä-Luoston kansallispuisto
Luonnonmuodostelmat: Pyhätunturi
Rakennukset ja rakennelmat: Pelkosenniemen kirkko
Museot: Pelkosenniemen kotiseutumuseo
Perusrakennehankkeet: Vuotoksen tekojärvi
Liikenne: Valtatie 5
Varmantalo

| Varmantalo |
| --- | --- |
 Varmantalo syksyllä 2017.
Osoite:  Hämeenkatu 9 Aleksanterinkatu 24
Sijainti:  Kyttälä, Tampere
Koordinaatit:  61°29′53″N, 23°46′06″E
Rakennustyyppi:  liike-, toimisto- ja asuinrakennus
Valmistumisvuosi:  1937
Suunnittelija:  J. S. Sirén
Rakennuttaja:  Vakuutusyhtiö Varma
Urakoitsija:  Tampereen Sementtivalimo ja Rakennus Oy 
Omistaja:  Kiint.oy Varmantalo
Julkisivumateriaali:  rappaus
Kerrosluku:  7
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Varmantalo on vuonna 1937 valmistunut kerrostalo, joka sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun ja Aleksanterinkadun kulmassa. Professori J. S. Sirén suunnitteli sen Vakuutusyhtiö Varman toimitaloksi. Varma oli vuonna 1920 perustettu pieni tamperelainen vakuutusyhtiö, joka 1990-luvun talousahdingossa fuusioitui Pohjolaan.
Rakennus on liike-, toimisto- ja asuinkäytössä. Sisätiloista on hissiyhteys pysäköintiluola P-Hämppiin.
Talossa oli Linkosuon Cafe Siilinkari vuosina 1960–2024. Sisäpihalla toimi pitkään elokuvateatteri.
Arkkitehtuuri ja status

Varmantalo on selkeäpiirteinen, rappauksella päällystetty kivitalo, jossa on seitsemän maanpäällistä kerrosta. Ylin kerros on vedetty sisään katulinjasta, mikä on tyypillistä funkistaloille. Funktionalismin ohella Varmantalossa näkyy myös klassismin tyylipiirteitä.
Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Varmantalo on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittävä kohde. Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Uutta Tamperetta : Vakuutusyhtiö Varman liike- ja asuintalo, Aamulehti, 01.08.1937, nro 203, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Luettelo golfin olympiamitalisteista

Golf on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuosina 1900 ja 1904, sekä uudestaan vuodesta 2016. Menestynein maa olympialaisten golfissa on Yhdysvallat.
Miesten yksinpeli

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1900 Pariisi tulokset |   Charles Sands (USA) |   Walter Rutherford  (GBR) |   David Robertson (GBR)  |  |
| 1904 Saint Louis tulokset |   George Lyon  (CAN) |   Chandler Egan (USA) |   Burt McKinnie (USA)  Francis Newton (USA) |  |
| 1908-2012 ei olympiaohjelmassa | 1908-2012 ei olympiaohjelmassa | 1908-2012 ei olympiaohjelmassa | 1908-2012 ei olympiaohjelmassa |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Justin Rose (GBR) |   Henrik Stenson (SWE) |   Matt Kuchar (USA)  |  |
  Lähde: Golf Men's Individual Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 13.11.2012. Viitattu 30.11.2015. (englanniksi) STROKE PLAY MEN International Olympic Committee. Viitattu 30.1.2017. (englanniksi)
Naisten yksinpeli

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1900 Pariisi tulokset |   Margaret Abbott  (USA) |   Pauline Whittier (USA) |   Daria Pratt  (USA) |  |
| 1904-2012 ei olympiaohjelmassa | 1904-2012 ei olympiaohjelmassa | 1904-2012 ei olympiaohjelmassa | 1904-2012 ei olympiaohjelmassa |  |
| 2016 Rio de Janeiro tulokset |   Inbee Park (KOR) |   Lydia Ko (NZL) |   Feng Shanshan (CHN)  |  |
  Lähde: Golf Women's Individual Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 6.2.2010. Viitattu 30.11.2015. (englanniksi) STROKE PLAY WOMEN International Olympic Committee. Viitattu 30.1.2017. (englanniksi)
Miesten joukkuepeli

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 1904 Saint Louis tulokset |   Yhdysvallat  Robert Hunter   Chandler Egan   Kenneth Edwards   Clement Smoot   Walter Egan   Daniel Sawyer   Edward Cummins   Mason Phelps   Nathaniel Moore   Warren Wood |   Yhdysvallat  Albert Lambert   Stuart Stickney   Burt McKinnie   William Stickney   Ralph McKittrick   Frederick Semple   Francis Newton   Henry Potter   John Cady   John Maxwell |   Yhdysvallat  Douglass Cadwallader   Allen Lard   Jesse Carleton   Simeon Price   Harold Weber   John Rahm   Arthur Hussey   Orus Jones   Harold Fraser   George Oliver  |  |
  Lähde: Golf Men's Team Medalists Sports-Reference. Arkistoitu 13.11.2012. Viitattu 30.11.2015. (englanniksi) Golf Event Results Official Website of the Olympic Movement. Viitattu 30.11.2015. (englanniksi)