Aspergerin oireyhtymän ilmeneminen käytännössä
Vuorovaikutus ja sosiaalisuus

Katsekontakti aiheuttaa ihmisen autonomisessa hermostossa voimakkaan vireystilan nousun. Asperger-henkilöt kokevat usein, että katsekontakti häiritsee heidän keskittymistään puheen kuunteluun tai sen tuottamiseen. Monille AS-henkilöille on siksi tyypillistä vältellä katsekontaktia tai katsella sivuun puhekumppanistaan. Monet aspergerit kokevat silmiin katsomisen myös epämiellyttäväksi. Asperger-henkilöt katselevat silmien sijaan usein puhujan suuta. Aspergereille on tyypillistä jatkaa yksityiskohtaista, monotonista tai nopeaa puhumista huomaamatta, että keskustelukumppani ei enää kuuntele tai että tämä haluaisi vaihtaa aihetta.
Vaikeudet huomata ilmeitä ja äänensävyjä saattavat johtaa siihen, ettei henkilö aina huomaa muiden viljelemää sarkasmia ja ironiaa. Jos henkilö puhuu itse tasaisella nuotilla ja ilmeettömästi, muut eivät myöskään välttämättä huomaa hänen sarkasmiaan. Vaikeus tunnistaa toisten tunteita ja vaikeus ilmaista omia tunteitaan saattaa johtaa vaikeuksiin sosiaalisessa vuorovaikutuksessa.
Aspergereilla saattaa esiintyä myös eriasteisia kielellisiä erityisvaikeuksia eli puheen tuottamiseen tai havaitsemiseen liittyviä ongelmia. Dysfasia saattaa oireilla aspergereilla esimerkiksi siten, että asioiden ja ihmisten nimet eivät muistu mieleen puhetilanteissa. Aspergerit eivät voi kuitenkaan saada dysfasia-diagnoosia, koska dysfasiaoireiden katsotaan sisältyvän AS-diagnoosiin, vaikka ne eivät olekaan Aspergerin oireyhtymän diagnostisia kriteereitä. Puheen rytmi, painotukset ja sointi voivat vaikuttaa oudoilta.
Aspergereilla saattaa olla myös vaikeuksia erotella puheesta äänteitä etenkin silloin, kun tilanteessa on taustahälyä tai keskustelukumppani artikuloi huonosti. Jotkut tukeutuvatkin puheen lukemiseen keskustelukumppanin huulilta. Puhelimessa puhuminen saattaa tällöin muodostua ongelmaksi, koska keskustelukumppanin huulet ovat näkymättömissä. Puhelimessa puhuminen saattaa tuntua vaikealta myös siksi, että on vaikea tietää, milloin on oma vuoro puhua tai milloin puhelu tulisi päättää. Monet aspergerit viestivätkin mieluiten kirjallisesti, kuten sähköpostin ja internetin välityksellä.
Puhekumppanin ohi tai "lävitse" katselu sekä niukka tai ylikorostunut ilme- ja elekieli saattavat johtaa siihen, että kanssakommunikoijat tekevät aspergereiden persoonaa tai mielentilaa koskevia virhetulkintoja. Aspergereita saatetaan luulla esimerkiksi epäempaattisiksi edellä mainittujen ominaisuuksien sekä asiakeskeisen viestintätyylinsä johdosta. Autisminkirjon henkilöt eri maissa ja kulttuureissa ovat kuitenkin päätyneet toisistaan riippumatta siihen, että empatian puute ei ole autismin kirjolle tyypillinen ominaisuus, vaan autismin kirjolla esiintyy samassa suhteessa empaattisia ja epäempaattisia persoonallisuuksia kuin valtaväestössäkin. Tutkimusten mukaan aspergerit kokevatkin yhtä paljon empatiaa kuin valtaväestö, vaikka lukevat hieman huonommin muiden ihmisten ilmeitä.
Aspergereilla on usein vaikea samastua omaan ns. ”luontaiseen” viiteryhmäänsä. Tämä saattaa johtaa siihen, että he omaksuvat puhetapansa, elekielensä tai muun ulkoisen olemuksensa oman viiteryhmänsä ulkopuolelta. AS-henkilö voi puhua esimerkiksi muodollista ja huoliteltua kirjakieltä tai sellaista murretta, jota muut paikalliset eivät puhu. AS-henkilön puhe voi olla poikkeavaa etenkin lapsuudessa myös esimerkiksi intonaatioltaan, rytmiltään tai äänensävyltään. Aspergereiden puheessa voivat korostua myös yksityiskohtainen täsmällisyys, vanhahtavat ilmaukset tai ulkoisesti robottimainen vaikutelma.
Monilla aspergereilla on valtaväestön edustajia pienempi luontainen tarve ylläpitää tiheään toistuvia sosiaalisia kontakteja. Aspergerin oireyhtymälle tyypillinen omiin oloihinsa vetäytyminen ei kuitenkaan johdu kaikissa tapauksissa siitä, että yksilö olisi introvertti, vaan taustalla on usein myös kommunikaatiotilanteiden neurologinen kuormittavuus tai muut kommunikaatioon liittyvät ongelmat. Kasvokkain tapahtuva kommunikointi aiheuttaa aspergereille yleensä huomattavasti enemmän kuormitusta kuin valtaväestön edustajille. Monet välttelevät sosiaalisia tilanteita, joissa he eivät hallitse ryhmätilanteiden herättämiä ärsykkeitä.
Aspergerit ovat tyypillisesti valtaväestöä asiakeskeisempiä ja vähemmän ihmiskeskeisiä. Tämän vuoksi kommunikaatio palvelee aspergereiden kohdalla usein toisenlaisia tarpeita kuin valtaväestön keskuudessa. Onnistunut keskustelutilanne merkitsee aspergereille tyypillisesti asiapitoista mielenkiintoisten tietojen tai henkilökohtaisten näkemysten vaihtoa. Aspergereiden lähestymiskulma on tietyssä mielessä älyllisempi tai analyyttisempi kuin valtaväestöllä, jolla hyväksynnän ja arvostuksen kaltaisten tunteiden viestintä on merkittävämmässä asemassa. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että aspergerit olisivat muita ihmisiä tunteettomampia. Monet aspergerit kokevat että heidän tunteensa ovat päinvastoin hyvinkin voimakkaita, vaikka ne eivät suurimmalla osalla näykään muille esimerkiksi ilmeiden välityksellä. Kyseinen havainto on linjassa Kamila ja Henry Markramin esittämän intensiivisen kokemisen teorian kanssa (Intense World theory).
Mielenkiintoisiin aihepiireihin tutustuminen ja mielenkiintoisten elämänilmiöiden pohtiminen näyttelee yleensä aspergereiden elämässä huomattavasti suurempaa roolia kuin itsetarkoituksellinen oleilu muiden ihmisten kanssa. Aspergerit ovat usein kiinnostuneempia laajemmista tai monimutkaisemmista elämänilmiöistä kuin samoina toistuvien jokapäiväisten arkiaskareiden kuvailusta tai ajankohtaisen uutistarjonnan kertaamisesta. Aspergerit kokevatkin usein vaikeaksi osallistua small talk -jutusteluun, jossa keskustelun asiasisältö on toisarvoisessa roolissa. Aspergereille on lisäksi tavallista vaikeampi palauttaa spontaanisti mieleen heille sattuneita tapahtumia. Esimerkiksi viikonlopun viettoa koskevaan keskusteluun osallistuminen on hankalaa, jos viikonlopun tapahtumat eivät palaudu helposti mieleenlähde?.
Aspergerien on tavallista vaikeampaa ymmärtää huumoria tai jakaa iloa muiden kanssa. Tosikkomaisuuden sanotaan usein liittyvän Aspergerin oireyhtymään. Aspergeriin saattaa liittyä huumorintajuttomuutta, jossa henkilö ei välttämättä ymmärrä, mikä vitsissä on hauskaa tai vastaavasti muut eivät ymmärrä hänen vitsejään. Ulospäin tämä saattaa näyttäytyä tosikkomaisuutena. Usein Aspergeriin liittyy huumoria, jota ymmärtää vain toinen AS-henkilö.