stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ro-23 (1921)

| Ro-23 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  20. tammikuuta 1921
Laskettu vesille:  25. lokakuuta 1921
Palveluskäyttöön:  28. huhtikuuta 1923
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-23 (aiemmin sukellusvene No. 41) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1921. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta 1923 nimellä sukellusvene No. 41.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-23:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935.
Rollock

Rollock Oy on suomalainen älylukitusratkaisuja valmistava yritys. Se kehittää, valmistaa ja myy älylukkoja sekä kulunhallintajärjestelmiä asuinrakentamiseen ja toimitiloihin. Rollockin tuotevalikoimaan kuuluu patentoitua teknologiaa sisältävät älylukot ja -ohjaimet sekä mobiilisovellus ja pilvipalvelu, joiden avulla hoidetaan lukitusratkaisujen kulunhallintaa.
Rollock älylukon voi etäavata mobiilisovelluksella.
Historia

Rollock Oy on perustettu vuonna 1997. Yrityksen tarina on lähtenyt kahden veljeksen ideasta yhdistää perinteinen lukitus digitalisaation tuomiin mahdollisuuksiin. Avaimeton liikkuminen on saanut innoituksensa autoteollisuuden digitaalisesta lukituksesta.
Rollock älylukossa on patentoitu kääntyvä telki, joka tekee lukosta tiiviin, hiljaisen ja kevyen.  Tämä on toiminut myöhemmän innovaation perustana, kun avaimetonta lukitusratkaisua on kehitetty edelleen.
Rollock on toteuttanut viime vuosina mittavan tuotekehitysprosessin. Yrityksen tuotekehitys ja tuotanto on Kajaanissa, missä on myös yrityksen kotipaikka. Lukitusratkaisun kaupallistaminen on aloitettu vuonna 2019.
Yritys julkaisi yhteistyösopimuksen olympiavoittaja Iivo Niskasen kanssa syksyllä 2019.
Tuotteet

Rollock valmistaa älylukkoja ja älyohjaimia asumiseen, toimitiloihin ja muihin julkisiin kiinteistöihin. Niillä voidaan kattaa pientalojen ja kokonaisten kerrostalojen lukitus ja kulunhallinta.
Tuotteelle on myönnetty Avainlippu- ja Design from Finland -merkit.
Robinsonista Muumipeikkoon

| Robinsonista Muumipeikkoon Viisikymmentä nuortenkertojaa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tauno Karilas
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuudenhistoria
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1962
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  214
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Robinsonista Muumipeikkoon – viisikymmentä nuortenkertojaa on Tauno Karilaan kirjoittama nuortenkirjallisuutta käsittelevä teos vuodelta 1962. Sen kustantaja on WSOY.
Karilas kohtelee teoksessa lapsia pitkän perinteen mukaan itsenäisinä toimijoina suhteessa kirjallisuuteen, esimerkiksi näin: ”Lapset kaappasivat [Robinson Crusoen] itselleen kuten monet muut klassilliset kirjat”.
Ro-26 (1921)

| Ro-26 |
| --- | --- |
 Ro-26

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  10. maaliskuuta 1921
Laskettu vesille:  18. lokakuuta 1921
Palveluskäyttöön:  25. tammikuuta 1923
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (pinnalla) 1 080 t (sukellus)
Pituus:  74,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-26 (aiemmin sukellusvene No. 45) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1921. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1923 nimellä sukellusvene No. 45.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-26:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-24 (1919)

| Ro-24 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  21. huhtikuuta 1919
Laskettu vesille:  8. joulukuuta 1919
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1920
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-24 (aiemmin sukellusvene No. 42) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 21. huhtikuuta 1919. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1920 nimellä sukellusvene No. 42.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-24:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935.
Ro-25 (1920)

| Ro-25 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  19. helmikuuta 1920
Laskettu vesille:  17. heinäkuuta 1920
Palveluskäyttöön:  25. lokakuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1936
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-25 (aiemmin sukellusvene No. 43) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 19. helmikuuta 1920. Alus laskettiin vesille 17. heinäkuuta ja otettiin palvelukseen 25. lokakuuta 1921 nimellä sukellusvene No. 43.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-25:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.
Ro-27 (1922)

| Ro-27 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  16. heinäkuuta 1921
Laskettu vesille:  22. heinäkuuta 1922
Palveluskäyttöön:  13. heinäkuuta 1924
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  770 t (pinnalla) 1 080 t (sukellus)
Pituus:  74,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-27 (aiemmin sukellusvene No. 58) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1924 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1921. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 13. heinäkuuta 1924 nimellä sukellusvene No. 58.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-27:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-20 (1920)

| Ro-20 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  28. heinäkuuta 1919
Laskettu vesille:  26. lokakuuta 1920
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1922
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1934
Tekniset tiedot
Uppouma:  755 t (pinnalla) 1 050 t (sukellus)
Pituus:  70,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  2 600 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  45
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/28 tykki 6 × 45 cm torpedoputkea
Ro-20 (aiemmin sukellusvene No.38) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1917 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1919. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 38.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-20:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1934.
Roni Andersson

| Roni Andersson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. tammikuuta 1985 (ikä 39) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2009
Seurat:  Jokerit (SML)   HPK (SML)
Roni Andersson (s. 7. tammikuuta 1985 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä, mutta hän pystyi tarvittaessa pelaamaan myös sentterinä.
Andersson aloitti kiekkoilun Vuosaaren Viikingeissä, josta siirtyi Jokereissa, jossa pelasi pääosin junioreissa. Kaudella 2005–2006 hän pääsi pelaamaan kaksi SM-liigaottelua Jokereiden edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2006–2007 nuorukainen valloitti kuitenkin pelipaikan Jokereista ja pelasi 50 ottelua, joissa syntyi kymmenen tehopistettä. Kauden päätteeksi Anderssonin ja muiden Jokeri-pelaajien kaulaan ripustettiin vielä hopea-mitalit.
Hyvän Jokeri-kauden jälkeen Andersson kiinnostui hakemaan pelipaikkaa muualta kuin kasvattajaseurastaan. Monet SM-liiga-seurat olivatkin kiinnostuneita tästä lupaavasta hyökkääjästä, mutta lopulta miestä miellytti eniten HPK:n kaksivuotinen sopimustarjous, jonka hän allekirjoitti. HPK:n organisaatiossa hän pelasi kevääseen 2009, jolloin joutui lopettamaan uransa.
Seurat

HPK, SM-liiga
Jokerit, SM-liiga
Aiheesta muualla

Jatkoaika.com
HPK.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Roni Andersson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Ray Toro

| Ray Toro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Kerrany, New Jersey, Yhdysvallat
Muusikko
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  vaihtoehtorock, pop-punk, punk, post-hardcore
Soittimet:  soolokitara, taustalaulu
Yhtyeet:  My Chemical Romance
Levy-yhtiöt:  Reprise Records 
Aiheesta muualla
www.raytoro.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Raymond "Ray" Toro (s. 15. heinäkuuta 1977 Kerrany, New Jersey) on yhdysvaltalaisen My Chemical Romance -rockyhtyeen soolokitaristi, säveltäjä ja taustavokalisti. Vuonna 2004 julkaistun "Life On The Murder Scene" -dokumentin mukaan hän on yhtyeestä ainut joka on käynyt collegen.
Soittotyyli ja soittimet

Ray on soittanut kitaraa pienestä pitäen ja on kertonut aloittaneensa kitaransoiton teinivuosiensa alkuaikoina isoveljensä innoittamana. Hän on kertonut ottaneensa vaikutteita soittotyyliinsä niin blues-, jazz- kuin rock- ja heavy metal -musiikistakin. Esikuvikseen Toro on maininnut muun muassa Jimmy Pagen sekä Jimi Hendrixin.
Toro on käyttänyt uransa aikana pääasiassa sekä Gibsonin että Epiphonen valmistamia Les Paul -mallisia kitaroita, mutta on esiintynyt myös esimerkiksi SG- sekä ES-335-tyyppisten kitaroiden kanssa. Vahvistiminaan Toro käyttää useita erilaisia Marshall-vahvistimia sekä niistä tehtyjä jäljennöksiä.
Muuta

Rayn afrotukka on säilynyt samanlaisena vuodesta toiseen, toisin kuin bändin (My Chemical Romance) muiden jäsenten hiukset, mikä on faneista huvittavaa. Ray päivittää twitteriään ahkerimmin bändin jäsenistä ja ilmoittaa myös SINGItForJapan -projektin (hyväntekeväisyyttä tsunamin uhreille) edistymisestä blogissaan bändin sivuilla.
Torolla on portugalilais-puertoricolaiset sukujuuret.
Road Trip: Beer Pong

| Road Trip: Beer Pong |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steve Rash
Käsikirjoittaja:  Brad Riddell
Tuottaja:  Suzie Peterson
Säveltäjä:  Transcenders
Kuvaaja:  Levie Isaacksl
Leikkaaja:  John Gilbert
Pääosat:   Preston Jones  Michael Trotter  Nestor Aaron Absera  Julianna Guill  Danny Pudi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Famous Productions DreamWorks SKG
Levittäjä:  Paramount Home Entertainment
Ensi-ilta:   11. elokuuta 2009
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12 000 000 $
Edeltäjä:  Road Trip
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Road Trip: Beer Pong (myös Tien päällä: Kaljapingis) on yhdysvaltalainen vuonna 2009 suoraan videolla julkaistu elokuva ja se on vuonna 2000 julkaistun Road Tripin jatko-osa. DJ Qualls ja Rhoda Griffis olivat mukana myös aiemmassa osassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Preston Jones   | … |   Andy   |
|   DJ Qualls   | … |   Kyle Edwards   |
|   Michael Trotter   | … |   Korkin   |
|   Daniel Newman   | … |   Razor   |
|   Nestor Aaron Absera   | … |   Jake   |
|   Julianna Guill   | … |   Katy Hartman   |
|   Danny Pudi   | … |   Arash   |
|   Julia Levy-Boeken   | … |   Jenna   |
|   Leandra Terrazzano   | … |   Sarah   |
|   Christina Booby   | … |   Heidi   |
|   Kimberly Banta   | … |   Momma Hartman   |
|   Rhoda Griffis   | … |   Tour Group Mum   |
Aiheesta muualla

Road Trip: Beer Pong Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Robert Rodriguez

| Robert Rodriguez |
| --- | --- |
 Robert Rodriguez vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1968 (ikä 56) San Antonio, Texas
Aiheesta muualla
www.troublemakerstudios.com
IMDb 
Elonet
Robert Anthony Rodriguez (s. 20. kesäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän syntyi San Antoniossa, Texasissa, ja opiskeli Texasin yliopistossa Austinissa. Hänet tunnetaan tuottavista, suurta yleisöä miellyttävistä, suhteellisen pienen budjetin independent- sekä studioelokuvista. Rodriguezilla on meksikolaiset sukujuuret, ja Texasin ohella hänen elokuviensa näyttämönä toimiikin usein Meksiko.
Rodriguezin tunnetaan Spy Kids -lastenelokuvistaan (2001, 2002 & 2003), mutta myös väkivaltaisista ja arvostetuista toimintaelokuvistaan, kuten Sin City (2005), Hämärästä aamunkoittoon (1996) sekä Mariachi-trilogian (Myös nimellä Meksiko-trilogia) elokuvat El Mariachi (1992), Desperado (1995) ja Once Upon a Time in Mexico (2003).
Rodriguez on ohjaaja Quentin Tarantinon ystävä. He tutustuivat 1992 elokuvafestivaaleilla, joilla esitettiin Tarantinon esikoiselokuvaa Reservoir Dogs ja Rodriguezin esikoiselokuvaa El Mariachi. Myöhemmin he ovat tehneet yhteistyötä keskenään joissakin elokuvissa. Tarantino on esiintynyt pienissä rooleissa kahdessa Rodriguezin elokuvassa: "Pick-Up-Guyn" roolissa Rodriguezin elokuvassa Desperado ja elokuvassa Planet Terror hän esitti sotilasta, joka aikoo raiskata elokuvan sankarittaren. Tarantino on myös ohjannut yhden kohtauksen Rodriguezin Sin City -elokuvasta. Vastavuoroisesti Rodriguez on säveltänyt teemamusiikin Tarantinon Kill Bill: Volume 2 -elokuvaan.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Tehtävä | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Bedhead |  |  |
| 1992 | El Mariachi | ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja |  |
| 1994 | Roadracers |  |  |
| 1995 | Desperado | ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja |  |
| 1995 | Four Rooms | apuohjaaja, apukäsikirjoittaja |  |
| 1996 | Hämärästä aamunkoittoon | ohjaaja, aputuottaja |  |
| 1998 | Kauhun oppitunnit |  |  |
| 2001 | Spy Kids |  |  |
| 2002 | Spy Kids 2 |  |  |
| 2003 | Once Upon a Time in Mexico |  |  |
| 2003 | Spy Kids 3 – Peli on pelattu |  |  |
| 2005 | The Adventures of Sharkboy and Lavagirl in 3-D |  |  |
| 2005 | Sin City | ohjaaja Frank Millerin ja Quentin Tarantinon kanssa |  |
| 2007 | Grindhouse: Planet Terror | yhteistyössä Quentin Tarantinon kanssa |  |
| 2009 | Shorts |  |  |
| 2010 | Machete |  |  |
| 2010 | Predators | tuottaja |  |
| 2011 | Spy Kids: All the Time in the World | ohjaaja, käsikirjoittaja |  |
| 2012 | Django Unchained | säveltäjä |  |
| 2013 | Machete Kills | ohjaaja, käsikirjoittaja |  |
| 2014 | Frank Millerin Sin City: A Dame to Kill For | ohjaaja, käsikirjoittaja |  |
| 2019 | Alita: Battle Angel | ohjaaja |  |

| Vuosi | Televisiosarja | Tehtävä | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | The Mandalorian | ohjaaja | jakso ”Osa 14: Tragedia” |
| 2021–2022 | The Book of Boba Fett | ohjaaja, vastaava tuottaja | 3 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Rodriguez Wikimedia Commonsissa
Real Salt Lake

Real Salt Lake on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Major League Soccer -liigassa. Seuran kotistadion on 20 000 -paikkainen America First Field Utahin Sandyssä.
Real Salt Lake kuuluu MLS:n läntiseen konferenssiin. Seura pelasi ensimmäisen kautensa MLS:ssä vuonna 2005. MLS:n pudotuspeleihin se pääsi ensimmäisen kerran kaudella 2008, ja vuotta myöhemmin kaudella 2009 se saavutti liigan mestaruuden. Tuolloin se voitti MLS Cup -loppuottelussa Los Angeles Galaxyn.
Real Salt Laken pääkilpakumppani on Colorado Rapids. Seurat ovat pelanneet vuodesta 2005 lähtien Rocky Mountain Cupin voitosta. Palkinnon voittaa vuosittain se seura, joka kerää enemmän pisteitä keskinäisistä otteluista MLS:n runkosarjassa.
Seuran nimi Real (äännetään [reˈal]) tulee espanjan kielestä ja tarkoittaa ”kuninkaallista”. Espanjassa näin nimettyjä seuroja on useita, tunnetuimpana Real Madrid, jonka kanssa Real Salt Lake on luonut yhteistyösuhteen.
Real Salt Laken merkittävin kannattajaryhmä on The Loyalists.
Joukkue > Kokoonpano

Päivitetty: 16. elokuuta 2023
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (englanniksi)
Real Oviedo

Real Oviedo on jalkapalloseura Oviedosta, Espanjasta. Seura perustettiin vuonna 1926, ja sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Real Oviedo on pelannut asturialaisseuroista eniten kausia maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Real Oviedon kotipeliasu on väritykseltään sinivalkoinen. Seuran kotikenttänä toimii Carlos Tartieren stadion, jolla on 30 500 istumapaikkaa.
Historia

Real Oviedo perustettiin 26. maaliskuuta 1926 Real Stadium Club Ovetensen ja Real Club Deportivo de Oviedon yhdistyessä. Kun kansallinen jalkapalloliiga perustettiin kaudella 1928–1929, sai seura paikan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Segunda Divisiónista, ja kaudeksi 1933–1934 se nousi ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin.
Espanjan sisällissodan aikana ei pelattu kansallisia jalkapallosarjoja, ja kun pelit jatkuivat kaudella 1939–1940, Real Oviedo ei pystynyt osallistumaan kotikentän tuhouduttua sodassa. Seura sai kuitenkin sarjapaikkansa takaisin seuraavaksi kaudeksi. Seuran paras sijoitus korkeimmalla sarjatasolla on kolmas kausilta 1934–1935, 1935–1936 ja 1962–1963.
1950-luvulta 2000-luvulle Real Oviedon historia oli aaltoliikettä korkeimman ja toiseksi korkeimman sarjatason välillä, ja kaudella 1978–1979 seura käväisi myös kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Edellisen kerran Real Oviedo pelasi korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti vuodet 1988–2001, ja yhteensä seuralla on takanaan 38 kautta sarjassa. 2000-luvulla seura kärsi talousvaikeuksista, ja pelasi vaihdellen Segunda División B:ssä ja neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa, kunnes se varmisti pääsynsä takaisin Segunda Divisióniin kaudelle 2015–2016.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Real Oviedon sivusto (espanjaksi)
Segunda División 2024–2025
Albacete
Almería
Burgos
Cádiz
Cartagena
Castellón
Córdoba
Deportivo La Coruña
Eibar
Elche
Eldense
Granada
Huesca
Levante
Málaga
Mirandés
Oviedo
Racing Ferrol
Racing Santander
Sporting Gijón
Tenerife
Zaragoza
Carlos Tartieren stadion.
Ruslan Stefantšuk

| Ruslan Stefantšuk> Руслан Стефанчук |
| --- | --- |

Verh’ovna Radan puhemies
 8. lokakuuta 2021–  
Edeltäjä:  Dmytro Razumkov
Verh’ovna Radan 1. varapuhemies
 29. elokuuta 2019 – 8. lokakuuta 2021  
Edeltäjä:  Iryna Heraštšenko
Seuraaja:  Oleksandr Kornijenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1975 (ikä 48) Ternopil, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Tiedot
Puolue:  Kansan palvelija
Ruslan Oleksijovytš Stefantšuk (ukr. Руслан Олексійович Стефанчук; s. 29. lokakuuta 1975) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Verh’ovna Radan puhemiehenä 8. lokakuuta 2021 lähtien. Hän on Kansan palvelija -puolueen jäsen, ja hänet valittiin sen listalta Verh’ovna Radaan vuoden 2019 parlamenttivaaleissa.
Stefantšuk syntyi Ternopilissa ja opiskeli yliopistoissa H’melnytskyissä oikeustiedettä ja tuotantotaloutta. Hän on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän oli mukana Volodymyr Zelenskyin presidentinvaalikampanjassa vuoden 2019 presidentinvaalissa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan toisena Kansan palvelijan maanlaajuiselta listalta.
29. elokuuta 2019 Stefantšuk valittiin Verh’ovna Radan ensimmäiseksi varapuhemieheksi 330 äänellä.
7. lokakuuta 2021 puhemies Dmytro Razumkov poistettiin virastaan 284 äänellä. Seuraavana päivänä Stefantšuk valittiin hänen tilalleen 261 äänellä.
Roman Starovoit

Roman Starovoit
Roman Vladimirovitš Starovoit (ven. Роман Владимирович Старовойт; s. 20. tammikuuta 1972 Kursk) on venäläinen poliitikko.
Starovoit valmistui Baltialaisesta teknillisestä Ustinov-valtionyliopistosta vuonna 1995 ja Luoteisesta julkishallinnon akatemiasta vuonna 2008. Hän toimi vuosina 2012–2018 Liittovaltion tieviraston (Rosavtodor) johtajana. 1. lokakuuta Starovoitista tuli Venäjän varaliikenneministeri, mutta 11. lokakuuta 2018 hänet siirrettiin Kurskin alueen kuvernööriksi siirtymäkaudelle. 8. syyskuuta 2019 hänet valittiin vakituiseksi Kurskin kuvernööriksi. 14. toukokuuta 2024 Starovoit nimitettiin Venäjän liikenneministeriksi. Starovoit on saanut muun muassa Venäjän kunniamerkin, Ystävyyden kunniamerkin ja Aleksanteri Nevskin ritarikunnan arvon.
Ukrainan kansallinen vastarintakeskus tiedotti lokakuun alussa 2023 FSB:n viranomaisten Kurskin alueella alkaneen tutkia Starovoitia alueen puolustukseen myönnettyjen 10 miljardin ruplan kohtalosta. Ukrainan kansallisen vastarintakeskuksen mukaan Starovoit pyrki käyttämään yhteyksiään Moskovassa välttääkseen tutkinnan.
Ranskan ympäriajo 1987

| Sijoitukset 1987 |
| --- | --- | --- |
| Kokonais |  Stephen Roche | 115.27.42 |
| 2. |  Pedro Delgado | +0.40 |
| 3. |  Jean-François Bernard | +2.13 |
| Kiri |  Jean-Paul Van Poppel | 263 |
| 2. |  Stephen Roche | 247 |
| 3. |  Pedro Delgado | 228 |
| Vuoret |  Luis Herrera | 452 |
| 2. |  Anselmo Fuerte | 314 |
| 3. |  Raúl Alcalá | 277 |
| Nuori |  Raúl Alcalá | 115.49.31 |
| 2. |  Erik Breukink | +31.46 |
| 3. |  Gilles Sanders | +59.08 |
| Joukkue | Système U | 346.44.02 |
| 2. | Cafe de Colombia | +38.20 |
| 3. | BH | +56.02 |
Ranskan ympäriajo 1987 oli järjestyksessään 74. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se kilpailtiin 1. – 26. heinäkuuta 1987. Kilpailu muodostui 25 etapista, joiden yhteispituus oli 4231 kilometriä. Voittaja Stephen Rochen keskinopeus oli 36,645 km/h. Kärkikolmikon aikaero oli Ranskan ympäriajon historian pienin aina vuoden 2007 kilpailuun saakka.
Vuoden 1986 Ranskan ympäriajon voittaja Greg LeMond ei ollut puolustamassa voittoaan metsästysonnettomuuden vuoksi.
Tulokset > Kokonaiskilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Stephen Roche |  | Carrera Jeans-Vagabond | 115h 27' 42" |
| 2 | Pedro Delgado |  | PDM-Concorde | 40" |
| 3 | Jean-François Bernard |  | Toshiba-La Vie Claire | 2' 13" |
| 4 | Charly Mottet |  | Systeme U | 6' 40" |
| 5 | Luis Herrera |  | Cafe de Colombia | 9' 32" |
| 6 | Fabio Parra |  | Cafe de Colombia | 16' 53" |
| 7 | Laurent Fignon |  | Sytème U | 18' 24" |
| 8 | Anselmo Fuerte |  | BH | 18' 33" |
| 9 | Raúl Alcalá |  | 7-Eleven | 21' 49" |
| 10 | Marino Lejarreta |  | Orbea | 26' 13" |
| 11 | Claude Criquielion |  | Hitachi-Marc-Rossin | 30' 32" |
| 12 | Federico Echave |  | BH | 31' 06" |
| 13 | Martín Ramírez |  | Café de Colombia | 36' 55" |
| 14 | Gerhard Zadrobilek |  | Supermercati Brianzoli | 40' 35" |
| 15 | Luciano Loro |  | Del Tongo-Colnago | 43' 52" |
| 16 | Andrew Hampsten |  | 7 Eleven | 44' 07" |
| 17 | Jean-René Bernaudeau |  | Fagor | 47' 16" |
| 18 | Rafael Acevedo |  | Café de Colombia | 50' 33" |
| 19 | Robert Millar |  | Panasonic-Merckx | 50' 47" |
| 20 | Denis Roux |  | Z-Peugeot | 52' 13" |