stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ACARS

Tulostettu ACARS-viesti, jossa Air Canada Jazz-yhtiön (Jazz Aviation) CRJ 100-koneeseen lähetetty lentosuunnitelmasanoma.
ACARS eli Aircraft Communication Addressing and Reporting System on ilmailussa käytettävä tiedonsiirtojärjestelmä, joka mahdollistaa lyhyiden tekstiviestien välittämisen lentokoneiden ja maa-asemien tai toisten lentokoneiden välillä. ACARS käyttää siirtotienä radio- tai satelliittiyhteyksiä.
ACARS-järjestelmä kehitettiin vuonna 1978, mutta se alkoi yleistyä liikenneilmailussa vasta 1980-luvun loppupuolella suurten lentoyhtiöiden siirryttyä sen käyttöön. Alkuvaiheessa ACARS käytti siirtotienään VHF-taajuuksia ja myöhemmin käyttöön otettiin myös satelliittiyhteydet ja HF-taajuudet. Satelliittiyhteydet mahdollistavat yhteydet myös VHF-verkon kantaman ulkopuolella, kuten valtamerien päällä, mutta niiden ongelmana on yhteyksien kallis hinta ja toimimattomuus napa-alueilla. ACARS HF-verkko saatiin valmiiksi vuonna 2001. Se mahdollistaa yhteydet myös napa-alueiden päällä ja on satelliitteja halvempi vaihtoehto valtamerien ylityksissä.
ACARS-sanomat perustuvat vanhaan teleksi-järjestelmään ja tämän vuoksi viestit reititetään aina palveluntarjoajan palvelimien läpi, vaikka viesti lähetettäisiinkin lentokoneesta toiseen.
Käyttötarkoitukset

ACARS-sanomia käytetään muun muassa lennonjohdon viestien, ATIS-tiedotteiden, painolaskelmien, aikataulutietojen, huoltotilausten, työvuorolistojen, sijaintiraporttien ja telemetriatietojen välittämiseen. ACARS-viesteillä voidaan välittää myös vapaamuotoisia tekstiviestejä.
Muutamia esimerkkejä ACARS-sanomista:
Helsinki-Vantaan lentoaseman ATIS-tiedote lentokoneelle:
/HELATXA.TI2/
 EFHK DEP ATIS D 1118Z 
 DEP RWYS 22R AND 22L
 RWY 22R BC 89. 80. 72. AT TIME 0551. RWY IS DAMP
 RWY 22L BC 89. 89. 89. AT TIME 0530.  RWY IS DAMP
 ON TWYS AND APRONS BA GOOD. 
 HEAVY BIRD ACTIVITY IN VCY OF
Vapaamuotoinen tekstiviesti huollosta (Finnair Network Control Center, NCC) lentokoneelle:
G43H11917#/.HELGHAY 
 TULETTE KUULEMMA TAKAISIN 
 ONKO MITA ONGELMIA 
 NCC TECH 
 LEO
Helsinki–Bryssel-lennon painolaskelma:
G43H#0201#/LOADSHEET PRELIM 1211 
 AY0813/HEL BRU OHLVF   
 2/3/0 ZFW 052643 
 MAX 58500 L 
 TOF 7800 
 TOW 60443 
 MAX  66900 
 TIF   5600 
 LAW  54843 
 MAX  62500 
 UNDLD   5857 
 PAX 61/25/7/0    
 TTL  93 BA
Laitteistot lentokoneessa

Lentokoneessa ACARS-sanomien lähetyksestä ja vastaanottamisesta huolehtii ACARS Management Unit (MU). Kehittyneemmät MU:n versiot tunnetaan nimellä Communication Management Unit (CMU). MU/CMU toimii reitittimenä lentokoneen järjestelmien ja maa-asemien välillä. MU/CMU valitsee aina parhaan siirtotien lähetettävien viestien välitykseen ja välittää saapuneet viestit oikeaan päätteeseen lentokoneessa.
ACARS-viestejä lähetetään Multifunction Control and Display Unit -viestinlähetyslaitteen (MCDU) välityksellä. Viestit tulevat perille radion tai satelliitin välityksellä laitteen näyttöön ja myös paperitulosteena.
Tyypillisesti lentokoneen ACARS-päätelaitteet käsittävät lennonhallintatietokoneen (FMC, Flight Management Computer), tulostimen, ja matkustamopäätteen.
Suurin osa saapuvista viesteistä on tarkoitettu lentäjille ja MU/CMU reitittää ne ohjaamon lennonhallintatietokoneelle tai tulostimelle, ja viestin tyypistä ja lennonvaiheesta riippuen ilmoittaa saapumisesta ääni- tai valomerkillä.
Lennonhallintatietokoneella lentäjät voivat manuaalisesti lähettää viestejä ja lukea saapuneita sanomia. Sanomat voivat saapua myös suoraan ohjaamon tulostimelle.
Viestit voidaan lähettää myös suoraan koneen järjestelmille tai matkustamopäätteeseen. Tällöin MU/CMU välittää viestin suoraan asianomaiselle laitteelle.
ACARS:n hyviä puolia ovat helppo käytettävyys ja myös se, että järjestelmä on levinnyt kansainväliseen lentoliikenteeseen.
Palveluntarjoajat

ACARS-palveluntarjoaja välittää lentokoneiden lähettämät sanomat vastaanottajalle ja toisin päin. Palveluntarjoaja laskuttaa lentoyhtiötä palvelun käytöstä välitettyjen viestien määrän mukaan.
Maailmassa on käytännössä kaksi ACARS-yhteyksien palveluntarjoajaa, Aeronautical Radio Inc. (ARINC) ja SITA. Aiemmin ARINC toimi Amerikassa ja SITA Euroopassa sekä Aasiassa, mutta nykyään molemmat toimijat ovat laajentaneet verkkojaan ”toistensa” alueille.
Järjestelmät maassa

Palveluntarjoaja välittää lentokoneiden lähettämät viestit edelleen lentoyhtiöiden tai lennonjohdon omiin järjestelmiin. Lentoyhtiön järjestelmä voi esimerkiksi pitää kirjaa lentojen polttoaineen kulutuksesta ja lentäjien lentotunneista.
Yleisin lentoyhtiöiden käyttämä ACARS-palvelin on Rockwell Collinsin valmistama HERMES.
Maa-asemat Suomessa

Suomessa toimii suurimpien lentoasemien yhteydessä yhteensä seitsemän ACARS:n VHF-maa-asemaa. Kaikki suomalaiset maa-asemat käyttävät ilmailu-VHF:n ensisijaista eurooppalaista ACARS-taajuutta 131,725 MHz.
| Lentoasema | IATA | ICAO | Kutsumerkki | Taajuus | ARINC | SITA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki-Vantaan lentoasema (Vantaa) | EFHK | HEL | V | 131,725 | x | x |
| Kuopion lentoasema (Siilinjärvi) | EFKU | KUO | V | 131,725 | x | x |
| Oulun lentoasema | EFOU | OUL | O | 131,725 | x | x |
| Rovaniemen lentoasema | EFRO | RVN | V | 131,725 | - | x |
| Tampere-Pirkkalan lentoasema (Pirkkala) | EFTP | TMP | M | 131,725 | x | x |
| Turun lentoasema | EFTU | TKU |  ? | 131,725 | x | - |
| Vaasan lentoasema | EFVA | VAA |  ? | 131,725 | x | - |
VHF-taajuudet

Taajuudet megahertseinä.
Eurooppa
131,725 (ensisijainen)
131,525
136,900
136,750
131,850
Pohjois-Amerikka
136,850 (ensisijainen)
129,125
130,025
130,425
130,450
131,125
136,700
136,750
136,800
Muut
131,550 ensisijainen maailmanlaajuinen taajuus
131,450 ensisijainen taajuus Japanissa
131,475 Air Canadan oma taajuus
HF-maa-asemat ja taajuudet

Palveluntarjoajista vain ARINC tarjoaa HF-siirtotietä ACARS-viesteille.
Auckland, Uusi-Seelanti: 5 583, 10 080 ja 13 352 kHz
Bahrain: 8 885, 10 045, 11 312, 17 967 ja 21 982 kHz
Barrow, USA: 6 646 ja 8 936 kHz
Bolivia: 11 318, 13 315 ja 21 997 kHz
Kalifornia, USA: 4 672, 8 559, 10 081, 11 327, 13 276 ja 21 934 kHz
Guam: 8 927 ja 11 306 kHz
Hat Yai, Thaimaa: 13 270 ja 17 928 kHz
Havaiji, USA: 8 912, 10 075, 11 312, 11 348 ja 17 936 kHz
Johannesburg, Etelä-Afrikka: 4 681, 8 834 ja 21 949 kHz
Krasnojarsk, Venäjä: 10 087 ja 13 321 kHz
New York, USA: 5 523, 8 912, 11 315, 13 275, 17 919 ja 21 934 kHz
Reykjavik, Islanti: 5 720, 6 712, 8 977, 11 184 ja 15 025 kHz
Shannon, Irlanti: 5 547, 6 532, 8 843, 8 942 ja 11 384 kHz
Telde, Kanariansaaret
Albrook, Panama
Tulevaisuus

ACARS-järjestelmä on pääosiltaan kehitetty 1970-luvulla ja onkin jo auttamatta vanhanaikainen tiedonsiirtojärjestelmä. Arvioiden mukaan nykyisen kaltainen järjestelmä saavuttaa maksimikäyttöasteensa Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa parin-kolmen vuoden kuluessamilloin?, käytön kasvun ollessa jopa yli 20 % vuodessa.
Lentokoneteollisuuden ratkaisu kapasiteettipulaan on ottaa vähitellen käyttöön VDL-2 -infrastruktuurin mukaiset laitteet lentokoneissa ja maa-asemilla. VDL-2 tarjoaa 31,5 kb/s tiedonsiirtonopeuden.
Myöhemmin OSI-malliin perustuva Aeronautical telecommunications network tulee todennäköisesti syrjäyttämään nykyisen ACARS-järjestelmän.
Muuta

SUSE Linuxissa on ACARS-viestejä selväkieliseksi purkava ohjelma acarsdec.
Aiheesta muualla

ACARS Online
Scandinavian Flight Operations (Arkistoitu – Internet Archive)
ARINC
SITA
ACARSD Ilmainen ACARS-dekooderi
Michel Foucault

| Michel Foucault |
| --- | --- |
 Foucault vuonna 1974
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1926 Poitiers, Ranska
Kuollut: 25. kesäkuuta 1984 (57 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Jacques Derrida
Koulukunta:  jälkistrukturalismi
Tutkimusalue:  filosofia
 Nimikirjoitus
Paul-Michel (Michel) Foucault [mišel fuko] (15. lokakuuta 1926 Poitiers – 25. kesäkuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen filosofi ja ajatusjärjestelmien historian professori Collège de Francessa. Foucault tunnetaan ennen kaikkea tietoa, valtaa ja itsetekniikoita koskevasta ajattelustaan. Foucault’n kirjoituksilla on ollut suuri vaikutus useilla eri tutkimusaloilla, etenkin yhteiskuntatieteissä, historiantutkimuksessa ja tieteenhistoriassa.lähde?
Foucault’n ajattelu nousi ranskalaisen tieteenhistorian ja filosofian perinteestä ja kiinnostuksesta tiettyjä perinteisen filosofian vieroksumia ilmiöitä, kuten hulluutta, sairautta, laittomuutta ja seksuaalisuutta kohtaan. Foucault halusi myös koetella filosofiaa muihin tiedonmuotoihin nähden ja käsitteli ajattelussaan erityisesti psykiatriaan, lääketieteeseen, historiaan, ihmistieteisiin, kirjallisuuteen, rikosoikeuteen ja teologiaan liittyviä aiheita.lähde?
Foucault’n ajatteluun vaikutti vahvasti 1960-luvun strukturalismi, ja häntä onkin usein pidetty jälkistrukturalistisena ajattelijana. Arvostelijoidensa taholta Foucault on myös usein liitetty postmodernismiin. Itse hän sanoi, ettei ymmärtänyt mihin ongelmiin tai ajattelusuuntaan käsitteellä postmoderni viitataan. Strukturalismin ansiona hän oli nähnyt subjektin kysymyksen uudelleen järjestämisen ja sen keskeisen filosofisen roolin hylkäämiseen. Vaikka etenkin Jürgen Habermas arvosteli Foucault’ta valistuksen perinteen hylkäämisestä, Foucault itse katsoi jatkaneensa ajattelussaan valistuksen itsekriittistä perinnettä ja historiallisen järjen itsekritiikkiä. Viimeisinä vuosinaan hän nimesi ajattelunsa pyrkimyksen: luoda filosofista omaa itseämme ja olemassaoloamme kyseenalaistavaa historiallista ontologiaa. Foucault pysyikin loppuun asti niin sanotun filosofisen humanismin ja antropologian kriitikkona.lähde?
Vaikutus > Maailmalla

Erityisesti Foucault’n vaikutus on näkynyt muun muassa seuraavien tutkijoiden töissä:
Hubert Dreyfus (filosofia)
John Rajchman (filosofia)
Ian Hacking (tieteenfilosofia)
Martin Kusch (tieteenfilosofia)
Paul Veyne (historia)
François Ewald (oikeushistoria)
Nikolas Rose (politiikan tutkimus, hallinnon tutkimus, sosiologia)
Mitchell Dean (politiikan tutkimus, hallinnon tutkimus)
Giorgio Agamben (poliittinen filosofia)
Antonio Negri (poliittinen filosofia)
Jacques Rancière (poliittinen filosofia)
Paul Rabinow (antropologia)
Edward Said (kulttuurintutkimus)
Judith Butler (feministinen filosofia)
Vaikutus > Suomessa

Suomessa Foucault on vaikuttanut erityisesti sosiologien, politiikan tutkijoiden, filosofien, taiteentutkijoiden ja naistutkijoidenselvennä ajatteluun. Foucault’sta ovat kirjoittaneet erityisesti sosiologit Ilpo Helén ja Turo-Kimmo Lehtonen, politiikantutkijat Mika Ojakangas ja Markku Koivusalo, feministisen filosofian ja naistutkimuksen edustajat Johanna Oksala ja Tuija Pulkkinen, käytännöllisen filosofian tutkija Sanna Tirkkonen sekä taidefilosofi Anita Seppä.
Tuotanto > Suomennetut teokset

Klinikan synty.  (Naissance de la clinique: Une archéologie du regard médical, 1963.)  Suomentanut Simo Määttä. Tampere:  Niin & näin, 2013.  ISBN 978-952-5503-70-8
Sanat ja asiat: Ihmistieteiden arkeologia.  (Les mots et les choses: Une archéologie des sciences humaines, 1966.)  Suomentanut Mika Määttänen. Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-024-4
Tiedon arkeologia.  (L’archéologie du savoir, 1969.)  Suomentanut Tapani Kilpeläinen. Tampere:  Vastapaino, 2005.  ISBN 951-768-166-6
Tarkkailla ja rangaista.  (Surveiller et punir, 1975.)  Suomentanut Eevi Nivanka. Helsingissä:  Otava, 1980 (4. painos 2005).  ISBN 951-1-05694-8
Turvallisuus, alue, väestö.  (Sécurité, territoire, population, luentosarja 1977–1978.)  Suomentanut Antti Paakkari. Helsinki:  Tutkijaliitto, 2010.  ISBN 978-952-5169-68-3
Seksuaalisuuden historia.  (Histoire de la sexualité, 1976–1984.)  Suomentanut Kaisa Sivenius. Helsinki:  Gaudeamus, 1998.  ISBN 951-662-720-X
Foucault/Nietzsche.  Suomentanut Turo-Kimmo Lehtonen ja Jussi Vähämäki. Helsinki:  Tutkijaliitto, 1998.  ISBN 952-5169-06-5
Parhaat.  (Dits et écrits I–IV, 1994, valikoima.)  Suomentanut Tapani Kilpeläinen, Simo Määttä ja Johan L. Pii. Tampere:  Niin & näin: Eurooppalaisen filosofian seura, 2014.  ISBN 978-952-5503-78-4
Tuotanto > Suomentamattomat teokset > Monografiat

Maladie mentale et personnalité.  Pariisi:  Presses Universitaires de France, 1954.  Uusi laitos Maladie mentale et psychologie, 1962.
Histoire de la folie à l’âge classique: Folie et déraison.  Pariisi:  Plon, 1961.
Raymond Roussel.  Pariisi:  Gallimard, 1963.
La Pensée du dehors.  Pariisi:  Fata Morgana, 1966.  (essee)
Sept propos sur le septième ange.  Pariisi:  Fata Morgana, 1970.  (essee)
L’ordre du discours.  Pariisi:  Gallimard, 1971. (virkaanastujaisluento)
Ceci n’est pas une pipe.  Fontfroide-le-Haut:  Fata Morgana, 1973.  (essee)
Histoire de la sexualité 4: Les Aveux dela chair.  Pariisi:  Gallimard, 2018.
Tuotanto > Suomentamattomat teokset > Collège de Francen luennot

1970–1971: La Volonté de Savoir (2011)
1971–1972: Théories et Institutions Pénales (tulossa)
1972–1973: La Société Punitive (2013)
1973–1974: Le pouvoir psychiatrique (2003)
1974–1975: Les anormaux (1999)
1975–1976: Il faut défendre la société (1997)
1978–1979: Naissance de la biopolitique (2004)
1979–1980: Du gouvernement des vivants (2012)
1980–1981: Subjectivité et Vérité (2014)
1981–1982: L’Herméneutique du sujet (2001)
1982–1983: Le Gouvernement de soi et des autres (2008)
1983–1984: Le courage de la vérité (2009)
Tuotanto > Suomentamattomat teokset > Kirjoituskokoelmat

Dits et écrits, vol. 1: 1954–1975.  Pariisi:  Gallimard, 2001.
Dits et écrits, vol. 2: 1976–1988.  Pariisi:  Gallimard, 2001.
Tuotanto > Suomennettuja artikkeleita

Maurice Florence (Foucault): Foucault. Tiede & edistys 4/2003. | Suomentaja = Tuomo Tiisala.
Seksuaalisuus ja yksinäisyys. Nuori voima 1/2001.
Mikä tekijä on? Nuori voima 1/2006.
Rajallinen järjestelmä kohtaa rajattoman vaateen. Teoksessa Eräsaari, Risto & Rahkonen, Keijo (toim.): Hyvinvointivaltion tragedia: Keskustelua eurooppalaisesta hyvinvointivaltiosta.  Helsinki:  Gaudeamus, 1995.  ISBN 951-662-634-3
Kant ja moderni filosofia nykyisyyden ontologiana. Teoksessa Koivisto, Juha & Mäki, Markku & Uusitupa, Timo: Mitä on valistus?  Tampere:  Vastapaino, 1995.  ISBN 951-9066-99-3  Teoksen verkkoversio (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuutta

Dreyfus, Hubert L. & Rabinow, Paul: Michel Foucault: Beyond Structuralism and Hermeneutics. The University of Chicago Press, 1983. (englanniksi)
Deleuze, Gilles: Foucault. Pariisi: Éditions de Minuit, 1986. (ranskaksi)
Gutting, Gary: Michel Foucault’s Archaeology of Scientific Reason. Cambridge University Press, 1989. (englanniksi)
Han, Béatrice: Foucault’s Critical Project: Between the Transcendental and the Historical. Stanford University Press, 2003. (englanniksi)
Kirjallisuutta > Elämäkertoja

Miller, James: The Passion of Michel Foucault. New York: Simon and Schuster, 1993. (englanniksi)
Macey, David: The Lives of Michel Foucault. New York: Pantheon Books, 1994. (englanniksi)
Halperin, David: Saint-Foucault: Towards a Gay Hagiography. OUP USA, 1995. (englanniksi)
Kirjallisuutta > Suomeksi

Alhanen, Kai: Käytännöt ja ajattelu Michel Foucault’n filosofiassa.  (Väitöskirja: Helsingin yliopisto)  Helsinki:  Gaudeamus, 2007.  ISBN 978-952-495-015-2
Andersson, Marja & Anttila, Anu-Hanna & Rantanen, Pekka (toim.): Kahden muusan palveluksessa: Historiallisen sosiologian lähtökohdat ja lähestymistavat.  Turku:  Turun historiallinen yhdistys, 2005.  ISBN 952-99637-0-X
Helén, Ilpo: Michel Foucault’n valta-analytiikka. Teoksessa Heiskala, Risto (toim.): Sosiologisen teorian nykysuuntauksia.  Helsinki:  Gaudeamus, 1994 (3. painos 2000).  ISBN 951-662-596-7
Koivusalo, Markku: Michel Foucault ja tuottavan vallan järjestys. Teoksessa Tontti, Jarkko & Mäkelä, Kaisa (toim.): Filosofien oikeus 2.  Helsinki:  Suomalainen lakimiesyhdistys, 2001.  ISBN 951-855-189-8
Koivusalo, Markku: Kokemuksen politiikka: Michel Foucault’n ajattelujärjestelmä.  Helsinki:  Tutkijaliitto, 2012.  ISBN 978-952-5169-82-9
Kusch, Martin: Tiedon kentät ja kerrostumat: Michel Foucault’n tieteentutkimuksen lähtökohdat.  (Foucault’s Strata and Fields: An Investigation into Archaeological and Genealogical Science Studies, 1991.)  Suomentanut Heini Hakosalo. Oulu:  Pohjoinen, 1993.  ISBN 951-749-187-5
Ojakangas, Mika: Suvereeni ja rahvas. Carl Schmitt kohtaa Michel Foucault’n. Teoksessa Politiikka pois paikoiltaan: Sakari Hännisen juhlakirja.  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 1998.  ISBN 951-39-0286-2
Oksala, Johanna: Filosofin ruumis: Michel Foucault (1926–1984). Teoksessa Kaitaro, Timo & Roinila, Markku: Filosofin kuolema.  Helsinki:  Summa, 2004.  ISBN 952-5418-11-1
Oksala, Johanna: Foucault ja feminismi. Teoksessa Heinämaa, Sara & Reuter, Martina & Saarikangas, Kirsi (toim.): Ruumiin kuvia: Subjektin ja sukupuolen muunnelmia.  Helsinki:  Gaudeamus, 1997.  ISBN 951-662-689-0
Tuori, Kaarlo: Foucault’n oikeus: Kirjoituksia oikeudesta ja sen tutkimisesta.  Helsinki:  WSOY lakitieto, 2002.  ISBN 951-670-072-1
Varis, Tuula: Vallan genealogia: Tutkimus Michel Foucault’n valtakäsityksistä.  Tampere:  Tampereen yliopisto, politiikan tutkimuksen laitos, rauhan- ja kehitystutkimuksen yksikkö, 1989.  ISBN 951-44-2562-6
Kirjallisuutta > Lehtiartikkeleita suomeksi

Husa, Sari: ”Foucault’lainen metodi”. Niin & näin 3/1995. Artikkelin verkkoversio
Kaarre, Samuli: Foucault: historian totuuden ja vallan filosofi. Niin & näin 2/1994. Artikkelin verkkoversio
Koivusalo, Markku: Foucault ja elämän hallitseminen: kristillisestä tottelevaisuudesta laskelmoiviin taloussubjekteihin. Tiede & edistys 4/2005.
Koivusalo, Markku: Ajattelun hajautunut aineellisuus. Tiede & edistys 1/2006
Ojakangas, Mika: Genealogiasta. Tiede & edistys 4/1992.
Pulkkinen, Tuija: Foucault, genealogia, ja poliittinen teoria. Politiikka 3/1996.
Ollikainen, Tapio: Asiakasopiskelijat à la Foucault. Yliopisto 1/2009.
Tontti, Jarkko: Tieto, valta ja kontrollipolitiikka – Michel Foucault’n ajatusten tarkastelua. Rikostutkimus, 1998.  Artikkelin verkkoversio.
Oksala, Johanna ja Grahn, Malin: Valta, väkivalta ja sukupuoli – foucaultlainen analyysi. Niin & näin 2/2013
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michel Foucault Wikimedia Commonsissa
Michel Foucault (foucault.info). (englanniksi)
Foucault Studies. (englanniksi)
Armstrong, Aurelia: Foucault and Feminism The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Gutting, Gary: Michel Foucault The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tiisala, Tuomo: Michel Foucault Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Lectures at the Collège de France.
Koivusalo: Research and Teaching Foucault Michel (1926-1984)
Jylhämö, Kimmo: Foucault ja Nietzsche. Niin & näin 4/1998, 21–22.
Laari, Jukka: Michael Foucault. Niin & näin 4/1998, 16–17.
Wahlstedt, Pekka: Seksuaalisuuden historiaa (arvio teoksesta Seksuaalisuuden historia). Niin & näin 4/1998, 18–20.
Nykyaikaiset filosofit
| --- | --- |
Analyyttiset filosofit:  William Alston  Simon Blackburn  Ned Block  J. Budziszewski  David Chalmers  Patricia Churchland  Paul Churchland  Donald Davidson  Daniel Dennett  Jerry Fodor  Susan Haack  Jaakko Hintikka  Jaegwon Kim  Saul Kripke  Thomas Kuhn  Bryan Magee  Ruth Barcan Marcus  Colin McGinn  Bradley Monton  Thomas Nagel  Robert Nozick  Martha Nussbaum  Alvin Plantinga  Karl Popper  Hilary Putnam  W. V. Quine  John Rawls  Richard Rorty  Roger Scruton  John Searle  Peter Singer  David Stove  Eleonore Stump  Charles Taylor  Nicholas Wolterstorff  Georg Henrik von Wright 
Mannermaiset filosofit:  Louis Althusser  Giorgio Agamben  Roland Barthes  Jean Baudrillard  Isaiah Berlin  Maurice Blanchot  Pierre Bourdieu  Hélène Cixous  Guy Debord  Gilles Deleuze  Jacques Derrida  Herman Dooyeweerd  Michel Foucault  Hans-Georg Gadamer  Jürgen Habermas  Werner Hamacher  Luce Irigaray  Julia Kristeva  Henri Lefebvre  Claude Lévi-Strauss  Emmanuel Lévinas  Jean-François Lyotard  Paul de Man  Jean-Luc Nancy  Antonio Negri  Paul Ricoeur  Michel Serres  Paul Virilio  Slavoj Žižek 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Google Scholar  zbMATH 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  ELMCIP  Europeana  SNAC  IdRef  Hufvudstadsbladet
RN Napoli

| RN Napoli |
| --- | --- |
 RN Napoli

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Regio Cantiere di Castellammare di Stabia, Castellammare di Stabia
Kölinlasku:  21. lokakuuta 1903
Laskettu vesille:  10. syyskuuta 1905
Palveluskäyttöön:  1. syyskuuta 1908
Poistui palveluskäytöstä:  3. syyskuuta 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 550-12 658 t (normaali) 13 771-13 914 t (kuormattu)
Pituus:  144,60 m (kokonaispituus)
Leveys:  22,40 m
Syväys:  7,91-8,58 m
Koneteho:  19 618 ihp
Nopeus:  22,15 solmua
Miehistöä:  742-764
Aseistus
Aseistus:  2 × 12"/40 tykkiä 12 × 8"/45 tykkiä 24 × 3"/40 tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
RN Napoli (ital. Regia Nave Napoli) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1908 palvelukseen otettu Regina Elena -luokan predreadnought-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1903. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1905 ja liitettiin laivastoon 1. syyskuuta 1908.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 3. syyskuuta 1926.
Luettelo Jyväskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Jyväskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä on luettelo Jyväskylässä sijaitsevista pysyvistä taideteoksista, muistomerkeistä, muistolaatoista ja ympäristötaideteoksista. Jyväskylään on liitetty Jyväskylän maalaiskunta sekä Korpilahden ja Säynätsalon kunnat.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta). Luettelossa on 165 kohdetta.
Kirkkopuiston veistokset Nuori Minna Canth, majuri C. C. Rosenbröijerin muistopatsas ja Taipaleen taistelun muistomerkki on siirretty elokuussa 2022 pois rakennustyömaan tieltä, ja ne palautetaan paikoilleen kunnostettuna työmaan valmistuttua, luultavasti vuonna 2025, kun pysäköintitalo on valmis ja Kirkkopuisto kunnostettu.