stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemira
Historia > Kemira Oyj 2010–2019

Maaleja ja teollisuuspinnoitteita valmistanut Tikkurila erotettiin Kemirasta maaliskuussa 2010, jolloin se jakoi valtaosan Tikkurilan osakkeista osinkona omille osakkeenomistajilleen. Kemiralle jäi vielä 14 % Tikkurilan osakekannasta, jotka se myi vuonna 2011. Kokkolan rikkihappotehdas myytiin Bolidenille huhtikuussa 2010, mutta Kemira jatkoi edelleen varasto- ja lastaustoimintoja.
Wolfgang Büchele aloitti yhtiön toimitusjohtajana vuonna 2012. Hänen keskitti Kemiran voimat paljon vettä käyttäviin teollisuudenaloihin. Kesällä 2013 Kemira osti italialaisen kemianyhtiö 3F Chimican. Kauppaan kuuluivat tuotantolaitokset Italiassa sekä yksi tuotantolaitos Yhdysvalloissa. 3F Chimican tuotteisiin kuuluivat kuiva polyakryyliamidi ja emulsiopolyakryyliamidi sekä niihin liittyvät prosessikemikaalit. Joulukuussa Kemira myi koko muurahaishappoliiketoimintansa (ChemSolutions) yhdysvaltalaiselle Tamincolle. Kauppaan kuului noin 160 työntekijää ja Oulussa sijaitseva muurahaishappotehdas sekä rehunsäilöntätuotteet ja lentokenttäkiitoratojen jäänestoaineet.
Vuosien 2012-2014 aikana suljettiin parikymmentä tehdasta, muun muassa Vaasan paperikemikaalitehdas loppuvuonna 2013. Kemira myi Rockwoodille helmikuussa 2014 noin 39 prosentin osuutensa titaanidioksidia valmistavasta yhteisyritys Sachtleben GmbH:sta. Myöhemmin samana vuonna Rockwood myi pigmenttitoimintansa ja Porin titaanidioksiditehtaan yhdysvaltalaiselle Huntsman Corporation.
Jari Rosendal aloitti toimitusjohtajana toukokuussa 2014. Heinäkuussa Kemira kertoi ostavansa AkzoNobelin paperikemikaaliliiketoiminnan, jonka tuotteita käytettiin esimerkiksi paperin ja pakkauskartonkien pinnoittamiseen ja lujuuden lisäämiseen.
Maaliskuussa 2016 Kemira ilmoitti rakentavansa Joutsenon tehtaaseensa uuden natriumkloraatin tuotantolinjan ja kennosalin. Investoinnin arvo oli noin 50–60 miljoonaa euroa.
Kemira yhdisti vuonna 2017 kolme segmenttiä Pulp & Paper, Municipal & Industrial sekä Oil & Mining kahteen segmenttiin Pulp & Paper sekä Industry & Water.
Vuonna 2018 Kemira perusti Kiinaan yhteisyrityksen Shandong Tiancheng Wanfeng Chemical Technologyn kanssa avatakseen yhteisen tehtaan Keski-Kiinan Tianchenissa. Tehdas aloitti tuotantonsa seuraavana vuonna. Kemiran osuus yhtiöstä oli 80 prosenttia.
Helmikuussa 2019 Kemira kertoi kasvattavansa emulsiopolymeerien tuotantoa Alabaman Mobilessa. 60 miljoonan euron investoinnin myötä tuotantolaitoksella aletaan tuottaa biopohjaisten akryyliamideja.
Historia > Kemira Oyj 2020–

Vuonna 2020 Kemira juhli 100-vuotispäiväänsä lahjoittamalla 100 000 euroa Maailman terveysjärjestön keräykseen, jolla tuettiin suojavarusteiden hankintaa koronaepidemian etulinjassa toimivalle terveydenhuollon henkilöstölle. Joulukuussa aloitettiin yhteistyä Danimer Scientificin kanssa.
Emulsiopolymeerien ja bio-akryyliamidimonomeerin tuotanto käynnistyi Alabamassa kesällä 2021, syksyllä kerrottiin uuden tutkimuskeskuksen avaamisesta Shanghaissa.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan Kemira ilmoitti maaliskussa 2022 keskeyttävänsä toimitukset Venäjälle ja Valko-Venäjälle. Toukokuussa se kertoi poistuvansa markkinoilta kokonaan. Myös toukokuussa Kemira ja Danimer Scientific kertoivat kehittävänsä yhdessä biopohjaisia päällysteitä  elintarvike- ja juomateollisuuden käyttämiin paperi- ja kartonkituotteisiin.
Kemiralle alettiin rakentaa uutta tutkimuskeskusta Espoon Finnooseen alkuvuonna 2023. Green Chemistry Park -konseptiksi kutsutussa hankkeessa 25 000 neliömetrin kokoiseen tilaan yhdistetään laboratorio- ja toimistotilat lähelle asuntoja ja puistoa. Sijoituksen arvo on noin 70–80 miljoonaa euroa ja rahoittajien joukossa on Kemiran lisäksi Ahlström Capital, Kirkon Eläkerahasto ja Aktia Henkilövakuutus. Rakennuksen odotettiin valmistuvan vuonna 2025. Tammikuussa ostettiin suomalainen SimAnalytics-startup, jonka tuotteet liittyivät prosessiharmonian ennakointiin ja analysointiin. Toukokuussa Kemira myi pääosan väriaineliiketoiminnastaan yhdysvaltalaiselle ChromaScape LLC:lle. Itselleen se jätti APAC-alueen toiminnan. Toimitusjohtaja Rosendal kuoli heinäkuussa ja väliaikaiseksi toimitusjohtajaksi nimitettiin talousjohtaja Petri Castrén. Kemiran uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin joulukuussa Antti Salminen 12. helmikuuta 2024 alkaen.
Historia > Kemiran pää- ja toimitusjohtajia

Luettelo Kemiran pää- ja toimitusjohtajista:
Felix Hedman 1920–1935
Fredrik Gustaf Hackzell 1935–1954
Martti Hovi 1955–1975
Yrjö Pessi 1975–1990
Heimo Karinen 1991–1999
Tauno Pihlava 2000–2004
Lasse Kurkilahti 2004–2007
Harri Kerminen 2008–2012
Wolfgang Büchele 2012–2014
Jari Rosendal 2014–2023
Petri Castrén 2023 (väliaikainen)
Antti Salminen 2024–
Organisaatio

Suomessa tuotantolaitoksia on muun muassa Oulussa, Porissa, Sastamalassa, Joutsenossa, Kuusankoskella ja Harjavallassa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Helsingin Salmisaaressa ja tutkimuskeskukset Espoossa, Shanghaissa ja Atlantassa.
Organisaatio > Hallitus

Vuonna 2023 Kemiran hallitukseen kuului puheenjohtaja Matti Kähkösen ja varapuheenjohtaja Annika Paasikiven lisäksi Tina Sejersgård Fanø, Werner Fuhrmann, Timo Lappalainen, Kristian Pullola, Fernanda Lopes Larsen ja Michael Staffas.
Organisaatio > Omistus

Yhtiöllä on selkeä kasvollinen omistaja, Paasikiven suku, joka on myös Tikkurilan ja Uponorin merkittävä omistaja. Yhtiön suurimmat osakkeenomistajat syyskuussa 2023 olivat:
Oras Invest Oy (Paasikiven suvun sijoitusyhtiö)
Solidium Oy (Suomen valtion kokonaan omistama yhtiö)
Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma
Nordea-rahastot
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo
Hallintarekisterissä olevien osakkeenomistajien osuus oli 34,22 prosenttia.
Liiketoiminta

Kesäkuussa 2008 lähtien Kemiran strategia on keskittynyt veden- ja kuitujenkäsittelyn kemiaan.lähde?
Yhtiön organisaatiossa on kaksi segmenttiä: Pulp & Paper ja Industry & Water.
Vuonna 2018 Kemira jätti neljänneksi eniten patenttihakemuksia Suomessa, 29 kappaletta.
Liiketoiminta > Pulp & Paper

Pulp & Paper -segmenttituottaa paperi- ja selluteollisuuden tarvitsemia kemikaaleja ja se toimii maailmanlaajuisesti. Se jakaantuu edelleen kolmeen asiakassegmenttiin:lähde?
Pulp,
Printing & Writing,
Packaging, Board ja Tissue.
Kemira valmistaa muun muassa natriumkloraattia, josta valmistetaan sellutehtaissa sellun valkaisuun käytettävää klooridioksidia.
Liiketoiminta > Industry & Water

Industry & Water -segmentti tuottaa kemikaaleja sekä palveluita kunnalliseen sekä teolliseen vedenkäsittelyyn, ja sen kolme asiakassegmenttiä ovat vedenkäsittely, öljy ja kaasu sekä muut.lähde?
Industry & Water -segmentti toimii maailmanlaajuisesti niin vedenkäsittelyn kuin liuskekiven vesisärötyksenkin parissa.lähde? Valtaosa Suomen vedenpuhdistuksessa käytettävistä ferrisulfaatista ja ferrosulfaatista tehdään Kemiran Porin-tehtaalla.
Yhtiö valmistaa vedenkäsittelykemikaalejaan esimerkiksi Ison-Britannian Bradsfordissa, Ellesmere Portissa, Goolessa ja Teesportissa.
Markkinat

Kemira kuuluu vesikemian alan suurimpien yritysten joukkoon. Vuonna 2010 sen kilpailijoita olivat yhdysvaltalaiset Nalco, Ashland ja GE Water ja Kiinassa toimivat, yleensä yhtä kemikaalia valmistavat kilpailijat. Vuonna 2019 sen suurimpia kilpailijoita olivat Ecolab, Nouryon, SNF, Solenis ja Solvay. Kemiran valtteja ovat vesikemikaalien laaja valikoima ja pyrkimys ratkaista asiakkaan ongelmat kokonaisuutena. Sen asiakkaat toimivat paljon vettä käyttävillä teollisuudenaloilla. Yhtiö on keskittynyt massa- ja paperiteollisuuteen, vedenkäsittelyyn ja energiateollisuuteen. Käytännössä Kemira on mukana juomaveden valmistamisessa, teollisuuden prosessivesien puhdistamisessa ja uudelleen käytössä.
Tunnustuksia

Vuonna 2015 Kemira valittiin sijoittajien muodostamaan pohjoismaiseen indeksiin, joka arvioi ilmastonmuutokseen liittyviä riskejä ja mahdollisuuksia. Carbon Disclosure Leadership -indeksiä ylläpiti 882 sijoittajasta koostuva Carbon Disclosure Project eli CDP, joka on auttaa sijoittajia arvioimaan yhtiöiden ilmastonmuutokseen liittyviä riskejä ja mahdollisuuksia. Kemira sai arvioinnissa 99 pistettä sadasta.
Yritysten vastuullisuutta globaaleissa toimitusketjuissa mittaava EcoVadis arvioi vuonna 2015, että Kemira kuului sen arvioimien toimittajien joukossa kultatasolle, eli parhaaseen viiteen prosenttiin sekä kaikkien arvioitavien joukossa että kemiansektorin toimijoissa. Kemira on yltänyt kultatasolle myös vuosina 2016–2019. Vuonna 2019 se kuului parhaan prosentin joukkoon. 2020-luvulla Kemira on saavuttanut kolmesti platinatason.
Vuonna 2017 ruotsalainen analyysi- ja konsulttiyhtiö Regi valitsi Kemiran Suomen parhaaksi yhtiöksi suurten yhtiöiden kategoriassa. Regin sijoittajasuhdetutkimuksessa yritysten talousviestintää arvioidaan 24 kriteerillä.
Vuonna 2019 Kemira voitti Euroopan kemianteollisuuden Cefic-järjestön Environmental Responsibility -palkinnon tuotteistettuaan ferrosulfaattijätteen juoma- ja jäteveden käsittelyn raaka-aineeksi.
Yhteiskuntavastuu

Kemira tavoittelee hiilineutraaliutta vuoteen 2045 mennessä, käyttämättä Päästökompensaatioita. Vuoteen 2030 mennessä se aikoo vähentää päästöjä 30 prosenttia vuoteen 2018 verrattuna. Päästöjä vähennetään muun muassa käyttämällä päästöttömiä energialähteitä ja nostamalla energiatehokkuutta. Yhtiö on kehittänyt biopohjaisia tuotteita ja lisännyt kierrätettyjen ja uusiutuvien raaka-aineiden käyttöä. Tieteeseen perustuviin ilmastotavoitteisiin sitouduttiin vuonna 2022.
Kemira tarkkailee myös yhteistyökumppaneidensa vastuullisuutta. It-kumppaneiltaan se selvittää niiden EcoVadis-tulokset.
Kirjallisuutta

Seppälä, Eeva: Leipää ja ruutia. Kemira Oy 1920–1945. Kemira, 1995. ISBN 9789519717302.
Seppälä, Eeva: Lujalla maalla. Kemira Oy 1945–1980. Kemira, 1999. ISBN 951-97173-4-X.
Parpola, Antti: Muodonmuutos. Kertomus Kemirasta ja Suomesta 1975–2010. Kemira, 2010. ISBN 978-951-97173-6-4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemira Wikimedia Commonsissa
Kemira
| n k  OMX Helsinki 25 |
| --- | --- |
 Cargotec  Elisa  Fortum  Huhtamäki  Kalmar  Kemira  Kesko  Kojamo  Kone  Konecranes  Mandatum  Metso  Neste  Nokia  Nokian Renkaat  Nordea Bank  Orion  Outokumpu  Qt Group  Sampo  Stora Enso  Tietoevry  UPM-Kymmene  Valmet  Wärtsilä 
Päivitetty: 17. helmikuuta 2025
Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy mainostaa lehdessä KE-MI-RA-sarjan kauneudenhoitotuotteita.
Kemiran vanha pääkonttorirakennus Ruoholahdessa Helsingissä
Kemiran tehdasaluetta Oulussa
Luettelo antiikin Kreikan kaupungeista

Tämä on luettelo antiikin Kreikan kaupungeista, ja sisältää antiikin Kreikan keskeisimmät arkaaisen ja klassisen kauden kaupungit sekä eräitä merkittävimpiä hellenistisen ja roomalaisen kauden kaupunkeja kreikkalaisessa maailmassa.
Tämä on samalla luettelo poliksista eli kreikkalaisista kaupunkivaltioista, ja perustuu tältä osin The Copenhagen Polis Centren tekemään inventaarioon (Hansen 2004). Kaikki luettelossa olevat kaupungit eivät olleet poliksia sanan varsinaisessa merkityksessä, toisin sanoen itsenäisiä arkaaisen tai klassisen kauden kaupunkivaltioita. Poliksiksi tunnistetut kaupungit on merkitty sarakkeeseen ”Polis?” seuraavasti:
Kirjaimella Π on merkitty kaupungit, jotka mainitaan poliksina arkaaisen tai klassisen kauden lähteissä (Hansenilla: polikset tyyppiä A).
Kirjaimella π on merkitty kaupungit, joiden on päätelty muista seikoista olleen poliksia (Hansenilla: polikset tyyppiä B tai C).
Merkitsemättömät kaupungit ovat muita kaupunkeja kuin poliksia, kuten jonkun poliksen alaisuuteen kuuluneita kaupunkeja (satamakaupunkeja, linnoituskaupunkeja tms.) tai hellenistisen tai roomalaisen kauden kreikkalaisia kaupunkeja.
Poliksista, katso myös: Luettelo antiikin Kreikan poliksista alueittain.
VRJ Group

| VRJ Group Oy |
| --- | --- |

 VRJ Etelä-Suomi Oy:n toimisto Vantaalla
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1981
Perustaja:  Pekka Järvenpää, Olavi Järvenpää
Toimitusjohtaja:  Pekka Järvenpää
Puheenjohtaja:  Olavi Järvenpää
Kotipaikka:  Oulu
Toiminta-alue:  Suomi
Liikevaihto:  111 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:  2,2 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:  yli 500 (2024)
Tytäryhtiöt:  VRJ Etelä Suomi Oy, VRJ Länsi-Suomi Oy, VRJ Pohjois-Suomi Oy, Harviala Oy
Omistaja:  Olavi Järvenpää ja Pekka Järvenpää (2018)
Kotisivu:  www.vrj.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
VRJ Group Oy on suomalainen rakentamiseen keskittynyt monialakonserni ja perheyritys.
Historia > Viherrengas Järvenpää (1981–2012)

Veljekset Olavi Järvenpää ja Pekka Järvenpää perustivat Viherrengas Järvenpään vuonna 1981 Ouluun. Yhtiö keskittyi nimensä mukaisesti viherrakentamiseen, talvisin se toteutti lumi- ja purkutöitä. Alkuvuosina veljekset tekivät töitä kahdestaan pienellä kalustolla. Kaluston ja työntekijöiden määrää kasvatettiin, kun yhtiö alkoi rakentaa rivi- ja kerrostalojen pihoja. Maanrakentamista alettiin tehdä 1980-luvun puolivälissä,
1990-luvulla toiminta alkoi laajeta Oulun ulkopuolelle. Yhtiö koki hyötyneensä Suomen 1990-luvun alun lamasta, sillä silloin oli tarjolla paljon hyvää työvoimaa. 1990-luvulla vihertöiden rinnalle tuli yhtä enemmän purku- ja maanrakennustöitä, myöhemmin toiminta laajeni korjauksiin, kunnossapitoon, silta- ja betonitöihin ja asfaltointiin. Ympärivuotinen infrarakentaminen tuli mukaan liiketoimintaan, kun kaupungit alkoivat ulkoistaa urakointia.
Vuonna 2001 aloitettiin toiminta pääkaupunkiseudullla, kun sieltä ostettiin Uudenmaan viher- ja rakennusapu. Siitä tuli myöhemmin VRJ Etelä-Suomi. Kaupan myötä yhtiö alkoi tehdä myös toimitilasaneerauksia ja linjasaneerauksia.
Vuonna 2011 yhtiön toiminta laajeni Pirkanmaalle, kun Kangasalta ostettiin Pikon Taimisto. Siitä muodostettiin VRJ Länsi-Suomi, jota Pikon Taimiston toimitusjohtaja Henrik Bos alkoi johtaa. Pikon Taimisto oli perustettu vuoonna 1975 ja sen liikevaihto oli lähes 2 miljoonaa. Kaupan jälkeen konsernin henkilöstömäärä oli noin 200.
Viherrengas Järvenpää Oy nimestä luovuttiin joulukuussa 2012, minkä jälkeen konsernin emoyhtiö alkoi toimia virallisesti nimellä VRJ Group Oy. Aputoiminimeä VRJ Group oli käytetty jo vuodesta 2004 lähtien.
Historia > VRJ Group (2013–)

Vuonna 2013 VRJ Group osti JT Servicen ja Oulun Remonttipalvelu Oy:n. 2010-luvun vuolivälissä yhtiö perusti VRJ Akatemian, jossa alettiin kouluttaa työnjohtajia. Yhtiön liikevaihto oli noin 70 miljoonaa euroa ja se työllisti keskimäärin 360 henkilöä pääkaupunkiseudulla, Pirkanmaalla, Keski-Suomessa ja Oulun alueella. Jyväskylästä ostettiin Vihertyöt Leppäkorpi Oy.
Helmikuussa 2017 VRJ Etelä-Suomi osti Harvialan, yli sata vuotta taimia myyneen tukkukaupan Saarioisten Taimistot Oy:ltä. VRJ tunsi Harvialan pitkäaikaisena yhteistyökumppanina. Marjatta Nummelan johtama Harviala oli myynyt yli sata vuotta taimia. VRJ-konsernin liikevaihto ylitti ensi kertaa 100 miljoonan euron rajan.
Toukokuussa 2024 Oulun kaupunki päätti kilpailutuksen kautta siirtää VRJ Etelä-Suomelle osan työntekijöistään. Ulkoistuksen piiriin kuului katu- ja viheralueiden kunnossapito sekä infra- ja puistorakentaminen. Myös VRJ Group oli toteuttanut osan kaupungin infrarakentamisesta ja kunnossapidosta. Kaupan myötä VRJ:n henkilöstömäärä ylitti 500:n. Oulu tavoitteli ulkoistuksella lähes kahden miljoonan euron vuotuista säästöä. Syksyllä VRJ Etelä-Suomelle siirtyi 85 työntekijää Oulun kaupungilta.
Organisaatio

Vuonna 2025 VRJ Group työllisti noin 450 henkilöä Vantaalla, Tampereella, Kangasalalla, Jyväskylässä ja Oulussa. Konserniin kuuluu VRJ Etelä-Suomi ja sen tytäyhtiö Harviala, VRJ Länsi-Suomi ja VRJ Pohjois-Suomi. Konsernin liikevaihto on yli 100 miljoonaa euroa vuonna 2024.
VRJ Groupin perustajista Pekka Järvenpää johtaa liiketoimintaa Pohjois-Suomessa ja Olavi Järvenpää muualla Suomessa. Myös veljesten lapset ovat mukana perheyhtiön toiminnassa.
Yhtiön omistavat sen perustajat Olavi ja Pekka Järvenpää.
Organisaatio > VRJ Etelä-Suomi

VRJ Etelä-Suomi on VRJ Groupin suurin yhtiö. Vuonna 2024 sen liikevaihto oli noin 80 miljoonaa euroa, kun koko konsernilla se oli yli 100 miljoonaa euroa. Yhtiön liikevaihdosta noin puolet tulee julkisista hankinnoista. VRJ Etelä-Suomen toimitusjohtaja on Jyri Hussa.
VRJ Etelä-Suomi vastaa muun muassa Oulun keskustan ja sen lähialueiden katujen ja viheralueiden kunnossapidosta ja infrapalveluista. Helsingin Merihaassa se tekee linjasaneerausurakkaa As. Oy Haapaniemenkatu 16:ssa. Se on Suomen suurimpia taloyhtiöitä: kolmessa rakennuksessa on 462 asuntoa.
Organisaatio > VRJ Etelä-Suomi > Harviala

VRJ Etelä-Suomen tytäryhtiö Harviala Oy:n toiminta syntyi Harvialan kartanon ja sen omistamien metsien ympärille. Metsätaimia alettiin viljellä vuonna 1915. Taimitarha oli Rosenlewin omistuksessa yli 70 vuotta. Vuosina 1988–2004 se kuului Lännen Tehtaille, joka myi sen Saarioisten taimistoille. Harvialan asiakkaita ovat julkinen sektori ja viherrakentajat ja sen toimitusjohtaja on Inari Jansson.
Harvialan taimiston tuotteita ovat muun muassa havu- ja lehtipuut, marja- ja koristepensaat, perennat ja hedelmäpuut.
Toiminta

Vuonna 2025 yhtiön toimialoja olivat:
infrarakentaminen
viher- ja ympäristörakentaminen
korjaus- ja uudisrakentaminen
betoni- ja siltarakentaminen
kunnossapito
auto- ja konepalvelut
murskaus ja asfaltointi ja
tuotemyynti
Projekteja

Yhtiö on keskittynyt pääasiassa saneeraukseen.
Yhtiö on ollut mukana muun muassa seuraavissa projekteissa:
Jyväsjärven Rantaraitin parantaminen Jyväskylässä ja reitin varrella olevan seikkailupuisto Kylmänoronpuiston rakentaminen
Kivikon hallin muutos hiihtohallista jääareenaksi
Lievestuoreen jätevesien siirtoviemäri
Oulun Diakonissalaitoksen Säätiö ODL:n talojen peruskorjaus
Sibeliuksenpuiston peruskorjaus
Veteraanipuisto Tuusulassa
Vuolteentorin rakentamisessa NCC Industry Oy:n aliurakoitsijana Tampereella
Tunnustuksia

Vuonna 2016 Maaseudun työnantajaliitto palkitsi VRJ Groupin vuoden työnantajana
Leppävaaran Hartsinanpuisto voitti Vuoden ympäristörakenne 2024 -kilpailun. VRJ Etelä-Suomi Oy oli yksi kohteen kolmesta rakentajasta Skanska Infra Oy:n ja Graniittirakennus Kallio Oy:n kanssa. VRJ toimii myös puiston kunnossapitäjänä.
Aiheesta muualla

Verkkosivut
Viherrenkaan ja VRJ Groupin viirit
Oulun kaupungin ja VRJ Etelä-Suomi Oy:n infra- ja puistorakentamisen työmaa marraskuussa 2024
VRJ Sibeliuksenpuistossa
Friðrik Sophusson

| Friðrik Sophusson> Islannin valtiovarainministeri |
| --- | --- |
 30. huhtikuuta 1991 – 16. huhtikuuta 1998  
Edeltäjä:  Ólafur Ragnar Grímsson
Seuraaja:  Geir Haarde
Islannin teollisuusministeri
 8. heinäkuuta 1987 – 28. syyskuuta 1988  
Edeltäjä:  Þorsteinn Pálsson
Seuraaja:  Jón Sigurðsson
Kansanedustaja
 1978–1998  
Ryhmä/puolue:  Itsenäisyyspuolue
Vaalipiiri:  Reykjavík
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1943 (ikä 81) Reykjavík
Kansalaisuus:   Islanti
Tiedot
Puolue:  Itsenäisyyspuolue
Friðrik Klemenz Sophusson (s. 18. lokakuuta 1943) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1978–1998 sekä toimi Islannin teollisuusministerinä ja valtiovarainministerinä.
Friðrik kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1963 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Islannin yliopistossa, kunnes vaihtoi vuonna 1965 oikeustieteeseen. Hän valmistui lakimieheksi vuonna 1972. Vuosina 1973–1977 hän toimi itsenäisyyspuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana. Vuosina 1969–1977 sekä vuodesta 1981 lähtien hän on istunut itsenäisyyspuolueen puoluevaltuustossa. Vuoden 1978 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1981–1989 ja 1991–1999 hän toimi itsenäisyyspuolueen varapuheenjohtajana. Vuosina 1987–1988 hän toimi Islannin teollisuusministerinä ja vuosina 1991–1998 valtiovarainministerinä.
Sofie Dokter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sofie Dokter sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. |  Sofie Dokter sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. |  Sofie Dokter sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. |  |
Maa:  Alankomaat
Naisten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Glasgow 2024 | viisiottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Apeldoorn 2025 | viisiottelu |  |
Sofie Dokter (s. 19. joulukuuta 2002) on alankomalainen yleisurheilija. Hän saavutti viisiottelussa sisäratojen MM-pronssia 2024.
Dokter saavutti nuorten sarjoissa seitsenottelussa hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023.
Aikuisten ulkoratojen arvokilpailuissa Dokter on sijoittunut seitsenottelussa 13:nneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja 11:nneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023. Sisäradoilla hän sijoittui neljänneksi Istanbulin EM-kilpailuissa 2023 ja saavutti pronssia Glasgow'n MM-kilpailuissa 2024 sekä hopeaa Apeldoornin EM-kilpailuissa 2025.
Dokter ylitti seitsenottelussa 6 000 pisteen rajan ensi kerran Götzisissa toukokuussa 2022 tuloksellaan 6 090 pistettä ja paransi neljä viikkoa myöhemmin Apeldoornissa tulokseen 6 144 pistettä. Pariisin olympialaisissa 2024 Dokter otteli ennätyksensä 6 452 pistettä. Viisiottelussa hänen ennätyksensä on 4 826, jonka hän otteli Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025.
Dokterin lajikohtaiset ennätykset ovat 200 metrin juoksussa 23,68 Götzisistä 2023, 800 metrin juoksussa 2.11,89 Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuista 2024, 100 metrin aitajuoksussa 13,51 Götzisistä 2023, korkeushypyssä 189 Espoon alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista 2023, pituushypyssä 661 Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuista 2025, kuulantyönnössä 13,97 Pariisin olympialaisista 2024 ja keihäänheitossa 47,17 Rooman EM-kilpaluista 2024.
Kimmo Raatikainen

Kimmo Eero Enok Raatikainen (2. elokuuta 1955 Helsinki – 13. maaliskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen tietojenkäsittelytieteen professori.
Raatikainen syntyi toimituspäällikkö Voitto Raatikaisen ja sosionomi Hely Vahteran perheeseen. Hän avioitui 1981 Solveig Margareta Kurténin kanssa. Raatikainen tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1975 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1983 ja lisensiaatiksi 1988. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1990 tutkimuksella Modelling and analysis techniques for capacity planning.
Raatikainen oli Valtion tietokonekeskuksen erikoistutkija 1981–1985 ja Helsingin yliopistossa assistentti 1988–1990, lehtori 1990–1997 ja sitten tietojenkäsittelyopin professori. Hän oli samalla myös Research Fellow -tutkija Nokialla vuodesta 2000 ja johtava tutkija Tietotekniikan tutkimuslaitoksessa vuodesta 2001, samoin kuin Teknillisen korkeakoulun dosentti vuodesta 2002. Raatikaisen tutkimuskohteita olivat muun muassa tietokoneiden käyttöjärjestelmät ja väliohjelmistot sekä Internet-protokollat ja liikkuva, hajautettu tietojenkäsittely.
Ruotsin vallankaappaus 1809

Kustaa IV Aadolf jalkakylvyssä ollessaan vangittuna Gripsholmin linnassa 1809
Ruotsin vallankaappaus tapahtui 13. maaliskuuta 1809 Suomen sodan aikana. Vallankaappauksen teki Ruotsin armeija, joka syrjäytti kuningas Kustaa IV Aadolfin. Uudeksi valtionhoitajaksi tuli Kustaan setä Kaarle-herttua, joka myöhemmin nousi kuninkaaksi nimellä Kaarle XIII.