stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Other World: Remixes and Rarities

| Other World: Remixes and Rarities Husky Rescue |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Marko Nyberg
 Tyylilaji: indie pop
 Kesto: 73.07
 Levy-yhtiö: Catskills Records
Husky Rescuen muut julkaisut
| Ghost Is Not Real 2007 | Other World: Remixes and Rarities 2007 | Ship of Light 2010 |
Other World: Remixes and Rarities on Husky Rescuen albumi vuodelta 2007.
Kappaleet

City Lights (Vector Lovers Radio Mix) – 6.57
Diamonds in the Sky (Tunng Remix) – 4.07
Last Dance – 3.37
Summertime Cowboy (Serge Santiago Version) – 6.43
Diamonds in the Sky (Emperor Machine Remix) – 7.38
New Light of Tomorrow (Reprise) – 2.37
New Light of Tomorrow (Evil 9 Remix) – 6.23
Caravan (Serge Santiago Version) – 6.43
Nightless Night (Fink Remix) – 4.23
Poison – 3.51
New Light of Tomorrow (Bonobo Remix) – 5.20
Black Umbrella – 3.14
Sweet Little Kitten (Acoustic Session) – 5.00
Gasoline Girl (Acoustic Session) – 2.43
New Light of Tomorrow (Acoustic Session) – 3.51
Tuotanto

Marko Nyberg – tuottaja, äänittäjä
Svante Forsbäck – masteroija
Amr Mallassi – vastaava tuottaja
Jon Goodwillie – vastaava tuottaja
Khalid Mallassi – vastaava tuottaja
Kustaa Saksi – graafinen ohjaus, kansikuva
Aiheesta muualla

Other World: Remixes and Rarities discogs.com -sivustolla
Parmas

Parmas on vanha suomalainen halkojen, heinien ja olkien kooltaan vaihteleva tilavuuden mittayksikkö. Halkopinon koon mittayksikkönä parmas vastasi 4 kyynärää (2,38 metriä) pitkää ja 3 kyynärää (1,78 m) korkeata pinoa. Heinämittana parmaan koko vaihteli, mutta esimerkiksi vuoden 1688 maanmittausasetuksen mukaan yksi kruununparmas oli yhtä kuin yksi kuutiosyli, joka oli 5,65 kuutiometriä. Itä-Suomessa laskettiin olkikauppoja tehtäessä 16–18 kuvosta tulevan parmas.
Viipurin läänin tilikirjassa vuodelta 1556 määritellään parmaan kooksi se määrä heiniä, joka mahtuu ristiin sidottuun 4 sylen (7,13 m) pituiseen nuoraan, ja joka tässä nuorassa kannetaan Viipurin linnaan. Sääksmäen vuoden 1568 verokirjan mukaan parmas oli se heinämäärä, joka mahtui 8 kyynärän (4,75 m) nuoraan. Sitä ei mainita oliko nuora vedetty ristiin vai ei. Savossa katsottiin 1500-luvulla parmaaseen menevän heiniä 4 rukoa.
Osip Bodjanski

| Osip Bodjanski> Бодянський Осип Максимович |
| --- | --- |
 Osip Bodjanski vuonna 1878.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Osip Maksimovitš Bodjanski
Syntynyt: 1808
Kuollut: 1877
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Mikhail Katchenovski (käännä suomeksi) ja Nikolai Nadezhdin (käännä suomeksi)
Instituutti:  Moskovan yliopisto
Oppilaat:  Aleksandr Hilferding, Marin Drinov (käännä suomeksi), Aleksandr Kotlyarevsky (käännä suomeksi), Aleksandr Dyuvernua (käännä suomeksi) ja Apollon Maikov
Tutkimusalue:  Filologia ja slavistiikka
Osip Maksimovitš Bodjanski (ven. О́сип Макси́мович Бодя́нский; 1808−1877) oli ukrainalaissyntyinen historian ja kirjallisuuden tutkija. Oltuaan pitkällä opintomatkalla slaavilaisissa maissa hän tuli 1842 slaavilaisten kansojen historian ja slaavilaisten kielten professoriksi Moskovan yliopistoon. Moskovan kirjallisuus- ja muinaismuistoseuran sihteerinä hän julkaisi sen vuosikirjassa Tštenija lukuisia Venäjän ja muiden slaavilaisten maiden historialle tärkeitä asiakirjoja ja tutkimuksia. Kun hän näiden joukossa julkaisi myöskin englantilaisen Giles Fletcherin 1500-luvulla tekemän kuvauksen matkastaan Moskovan valtakuntaan, hänet erotettiin 1848 hallinnollista tietä mainitun seuran sihteerin toimesta ja hänelle tarjottiin professorin paikka Kazanin yliopistossa. Kun Bodjanski kieltäytyi siirtymästä sinne, hänet erotettiin virastaan kokonaan. Vuoden päästä hän kuitenkin sai takaisin paikkansa Moskovassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osip Bodjanski Wikimedia Commonsissa
Palvelimeton tietojenkäsittely

Palvelimeton tietojenkäsittely on pilvipalvelumuoto, jossa taustasovelluksen tarvitsema määrä palvelimia otetaan käyttöön tarpeen mukaan. Palvelintietokoneita käytetään edelleen, mutta sovelluskehittäjän ei tarvitse olla niistä tietoinen.
Palvelimettomassa mallissa fyysisten palvelinten, virtuaalikoneiden ja säiliöiden hallinta on palvelun tarjoajan käyttämän ratkaisun hallinnoima eikä sovelluskehittäjän. Sovelluskehittäjä toteuttaa ainoastaa liiketoimintaan tarvittavan logiikan ja lataa sen palvelimelle: palvelin käsittelee laitteistotarpeen. Palvelimettomat sovellukset käyttävät tapahtumapohjaisia toimintoja. Palvelimeton ratkaisu ei sovellu hyvin pitkäkestoista käsittelyä vaativille tehtäville: useat palvelun tarjoajat eivät salli suorittaa toimintoa kuin muutaman minuutin kerrallaan eikä edellisestä suorituksesta säilötä käyttökelpoista tilatietoa.
Palvelimettomaan tietojenkäsittelyyn tarjotaan usean tyyppisiä vaihtoehtoja kuten laskenta, tallennus, tietokanta, viestintä ja niin edelleen.
Historia

Verkkopalveluiden alkuaikoina verkkosovelluksen ylläpitäjällä piti olla tietty määrä fyysisiä laitteita palvelun suorittamiseen. Myöhemmin tulivat pilvipalvelut, joissa kehittäjät ja yritykset vuokrasivat tietyn määrän palvelinkapasiteettia, josta saattoi osa mennä käyttämättä tai olla riittämätön käyttöpiikkien aikana. Myöhemmin tuli palvelimeton malli, jossa palvelun tarjoaja toteuttaa palvelinratkaisun ja palveluista maksetaan käyttötarpeen mukaan.
Oulun Luistinseura (salibandy)

Oulun Luistinseuran (lyh. OLS) salibandyjaosto perustettiin keväällä 1998, kun Pöllöt sulautui Oulun Luistinseuran jaostoksi. Kaudella 2021–2022 seuran miesten edustusjoukkue pelaa pääsarjatasolla Salibandyliigassa. OLS pelaa kotiottelunsa 2014 valmistuneessa Kastellin monitoimitalossa, jossa on 800 katsomopaikkaa. Naisten joukkue luopui liigapaikasta kauden 2013–2014 jälkeen ja tällä hetkellä seura keskittyy kasvattamaan  tyttöpelaajia juniorijoukkueissa ja harrastetoiminnassa nuorimmista tyttöjunioreista aina B-junioreihin asti.
Historia

Oulun Luistinseuran salibandyjaosto syntyi, kun pohjoissuomalainen lajin pioneeriseura Pöllöt sulautui osaksi yhdistyksen organisaatiota. Viimeisellä kaudellaan Pöllöjen miesten edustusjoukkue oli pudonnut II-divisioonaan, josta OLS nousi heti yhdistymisen jälkeen valmentaja Kari Moilasen johdolla takaisin I-divisioonaan. Nousujohteinen kehitys jatkui, ja heti keväällä kauden 1999–2000 päätteeksi OLS nousi liigaan. Siellä joukkue pelasi aina kevääseen 2008, jolloin se hävisi liigakarsinnoissa FBT Porille ja tippui I-divisioonaan. OLS:n naiset saavutti SM-pronssia keväällä 2013. Mitali oli seurahistorian ensimmäinen aikuisten tasolla.
Miehet > Miesten edustusjoukkue kaudella 2023-2024

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit: 77 Riku Panuma  80 Iiro Rantaniemi  84 Jami Siira Puolustajat: 9 Antti Kuoksa  10 Joona Karjula  16 Niko-Petteri Holappa  17 Eetu Ijäs  23 Olli Wikstedt  34 Tuukka Haudanlampi  41 Olli-Matti Virrankari  86 Ville Kivelä  92 Väinö Mertaniemi |  |  Hyökkääjät: 6 Olli Kinnunen  18 Akseli Pöyhtäri  19 Riku Ruonakangas  20 Kimi Vänttilä  22 Petri Niemelä  24 Aapo Rantaniemi  29 Jesper Hakola  48 Valtteri Parviainen  71 Luukas Hyvärinen  73 Juho Mustonen  82 Luukas Virolainen  89 Iiro Savela  91 Anssi Välitalo |   |  Toimihenkilöt Samuli Koivuniemi (toiminnanjohtaja)  Jani Lämsä (päävalmentaja)  Antti Nieminen (valmentaja)  Jukka Kaarre (valmentaja)  Mika Haudanlampi (huoltaja)  Keijo Nuutinen (huoltaja)  Jussi Harmainen (huoltopäällikkö)  Ville Mestari (MV-valmentaja)  Kimmo Hyrynkangas (joukkueenjohtaja)  Olli Ervasti (fysioterapeutti)  Tanja Jylhä (fysioterapeutti) |
Miehet > Ennätykset

Suurin voitto: OLS – Rangers 14–4, 28.9.2002
Suurin tappio Gunners – OLS 21–6, 22.10.2006
Salibandyliigan runkosarjan yleisöennätys: OLS – HIFK 10–9, 8.10.2005, 2 125 katsojaa
Miehet > Ennätykset > Henkilökohtaiset ennätykset Salibandyliigan runkosarjassa

Piste-ennätys: Mikko Helanen 30+40=70 pistettä, 2003−2004
Maaliennätys:Petri Turunen 37 maalia, 2003−2004
Aiheesta muualla

Seuran salibandyjaoston sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
OLS:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)
nhlfinns.net, OLS:n pelaajatilastot miesten salibandyliigassa vuodesta 1990
OLS Salibandyliigan ottelussa NST:ä vastaan vuonna 2007
Palveluliikenne

Palveluliikenne on joukkoliikennettä, joka useissa kaupungeissa korvaa hiljentyneitä tavallisia linja-autovuoroja. Palvelureittejä ajetaan usein pienemmällä kalustolla ja matkustajien lisäksi kuljetetaan myös kaupungin tai kunnan sisäistä postia, koulujen ruokia sekä muuta rahtia. Usein palveluliikenne toteutetaan ostoliikenteenä.
Palveluliikenne voi myös olla osa matkapalvelukeskusta jolloin matkapalvelukeskus hyödyntää myös palvelulinjojen tarjoamaa kapasiteettia. MPK voi esimerkiksi automaattisesti tehdä palvelulinja tilauksen taksin sijasta silloin kun se asiakkaan ja aikataulun kannalta on mahdollista.
Modernin palveluliikenteen reitti muodostuu sekä kiinteistä pysäkeistä että pysäkkien välillä tehtävästä kutsuohjatusta toiminnasta. Tämä toimintamalli mahdollistaa myös ovelta-ovelle palvelun esimerkiksi vanhusten asuttamien talojen pihoilla ja muissa paikoissa.
Kokemukset pienissä ja keskisuurissa kaupungeissa ovat osoittaneet että automatisoidulla palvelulinjalla on mahdollista ajaa pääosa (>90%) kaupungin yhteiskunnan maksamista matkoista ja avoimen joukkoliikenteen matkoista.
Aiheesta muualla

Etelä-Savon Matkapalvelukeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Paul Halas

Paul Halas (s. 1949 Woking, Iso-Britannia) on englantilainen sarjakuvataiteilija. Opiskeluaikoinaan hän opiskeli lontoolaisessa elokuva-alan koulussa nimeltä London International Film School vuosina 1969–1971. Vuodesta 1978 lähtien hän on kuitenkin käsikirjoittanut sarjakuva-tarinoita tanskalaiselle Egmont-yhtiölle. Hänen käsikirjoittamansa sarjakuvat ovat olleet pääosin Aku Ankka-tarinoita, vaikka hän onkin käsikirjoittanut myös monia Mikki Hiiri -tarinoita. Paul Halasin käsikirjoittamia Aku Ankka-tarinoita ovat esimerkiksi seuraavat tarinat:
Se alkoi pihapuusta (1998)
Musiikin armoilla (1999)
Mona Ankan hymy (2000)
Nykyaikaista rottasodankäyntiä (2001)
Takaisin takamaille (2004)
Viimeinen suuri tutkimusretki (2006)
Ollaan kuin kotonanne

| Ollaan kuin kotonanne |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  50 min / jakso
Luoja(t):  Neil Hardwick (käsikirjoitus, ohjaus)
Pääosissa:  Ritva Valkama Pentti Siimes Pirkka-Pekka Petelius
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Esitetty:  1982
Jaksoja:  5
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ollaan kuin kotonanne on kevätkaudella 1982 esitetty MTV:n tuottama suomalainen sketsisarja.
Sarjan käsikirjoittivat Neil Hardwick, Seppo Ahti ja Ilse Rautio, ja ohjaajina toimivat Hardwick ja Vesa Nuotio. Hardwick oli mukana vain sarjan kolmen ensimmäisen jakson ajan, kunnes hän alkoi tehdä Yle TV2:lle Reinikainen-sarjaa. Ohjelmaa esitettiin kerran kuukaudessa lauantaisin klo 22.15–23.15. Sarjan viimeinen jakso esitettiin poikkeuksellisesti perjantaina.
Sarjaa tehtii yhteensä viisi jaksoa tammi−huhtikuussa 1982. Sarjaan oli tarkoitus tehdä kuudes jakso toukokuulle, mutta se peruuntui Ritva Valkaman sairausloman vuoksi. Valkama loukkaantui Helsingin kaupunginteatterin Voimamies-näytelmän esityksessä pudottuaan orkesterimonttuun.
Finnkino on julkaissut koko sarjan DVD:nä 20. elokuuta 2010.
Ollaan kuin kotonanne on Ritva Valkaman ja Pentti Siimeksen aiempaan suosikkisketsisarjaan Parempi myöhään... verrattuna tyyliltään mielipuolisempi ja hieman rohkeampi.
Ohjelmaa mainostettiin seuraavalla sloganilla:
Näyttelijät

Pentti Siimes
Ritva Valkama
Pirkka-Pekka Petelius
Kari Heiskanen
Tom Pöysti
Martti Pennanen
Työryhmä

Ohjaus: Neil Hardwick, Vesa Nuotio
Käsikirjoitus: Neil Hardwick, Seppo Ahti, Ilse Rautio
Lavastus: Reino Helkesalo
Tuotantoyhtiö: Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Vuosi: 1982
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jukka Kajava kirjoitti sarjan ensimmäisen jakson esityksen alla ennakko-odotusten olevan kovia valtaosin samojen tekijöiden sarjan Parempi myöhään jälkeen. Ensimmäinen jakso oli hänestä erittäin hyvin kirjoitettua mutta vähemmän hyvin esitettyä viihdettä, joka lupasi hyvää jatkon kannalta.
Aiheesta muualla

Ollaan kuin kotonanne Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jukka Annala:Toopelivisio, (Teos, 2006).
Paul Hanlon

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. tammikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Edinburgh, Skotlanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Hibernian
Pelinumero: 4
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008– | Hibernian | 190 | (11) |
| 2008–2009 | → St. Johnstone (laina) | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 192 | (11) |
Maajoukkue
| 2007–2009 | Skotlanti U19 | 10 | (0) |
| 2009–2012 | Skotlanti U21 | 23 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. huhtikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. huhtikuuta 2015.
Paul Hanlon (s. 20. tammikuuta 1990 Edinburgh) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Hiberniania, jonka edustusjoukkueessa Hanlon debytoi tammikuussa 2008.
Hanlon on edustanut Skotlantia nuorisomaajoukkueissa U19- ja U21-tasoilla. Hän on myös ajoittain toiminut kapteenin tehtävissä.
Osini

| Osini (Osìni) |
| --- | --- |

 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Osini
 Koordinaatit: 39.822°0′0″N, 9.496°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,81 km²
Korkeus:  645 m
Väkiluku:  789
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08040
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.osini.nu.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Osini (sardiksi Osìni) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 789 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 39,81 neliökilometriä. Se sijaitsee 645 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osini Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Pekka Hynönen

Pekka Juhani Hynönen (s. 2. joulukuuta 1944 Varkaus) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja varatuomari. Hän oli Rakennustyöläisten Liiton (myöh. Rakennusliitto) lakimies 1971–1987 ja puheenjohtaja 1987–2004. Puoluetaustaltaan hän on vasemmistoliittolainen
Paul Gutama Soegijo

Paul Gutama Soegijo
Paul Gutama Soegijo (29. tammikuuta 1934 – 7. tammikuuta 2019) oli indonesialainen säveltäjä.
Soegijo sai oppiarvot viulunsoitossa ja musiikin teoriassa Amsterdamin konservatoriosta. Lisäksi hän opiskeli sävellystä Boris Blacherin johdolla Berliinissä. Hän keskittyi urallaan sekä eurooppalaistyyliseen modernismiin että Indonesian gamelanperinteisiin. Vuonna 1973 hän perusti kokeellisen Banjar Gruppe Berlin -kokoonpanon. Se esiintyi lukuisilla kansainvälisillä festivaaleilla Euroopassa ja Aasiassa. Soegijo esiintyi lyömäsoittajana ja tanssijana omien teostensa esityksissä.
Steffen Schleiermacher on levyttänyt Soegijon kappaleen Klavierstudie 1.
PAKK

PAKK voi tarkoittaa seuraavia:
Poliisiammattikorkeakoulu
Porin aikuiskoulutuskeskus
Paimion ammatillinen aikuiskoulutuskeskus
pakkaus(ta), lyhenne pakk
Paratiisiviuhkasiipi

| Paratiisiviuhkasiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Viuhkasiivet Lophorina
Laji::  paradisea
Kaksiosainen nimi
 Lophorina paradisea  (Swainson, 1825) 
Synonyymit
 Ptiloris paradiseus 
Katso myös
   Paratiisiviuhkasiipi Wikispeciesissä   Paratiisiviuhkasiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paratiisiviuhkasiipi (Lophorina paradisea) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Paratiisiviuhkasiipeä tavataan Australian itäosissa Uudessa Etelä-Walesissa ja Queenslandissa. Lajin on raportoitu olevan yleinen levinneisyysalueensa pohjoisosissa, mutta harvinaisempi etelämpänä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Parationi

| Parationi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  O,O-Dietyyli-O-(4-nitrofenyyli)fosforotioaatti
CAS-numero:  56-38-2
PubChem CID:  991
SMILES:  CCOP(=S)(OCC)OC1=CC=C(C=C1)[N+](=O)[O-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H14NO5PS
Moolimassa:  291,3 g/mol
Sulamispiste:  6 °C
Kiehumispiste:  375 °C
Tiheys:  1,26 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,02 g/l
Parationi eli etyyliparationi eli dietyyli-p-nitrofenyylitiofosfaatti on kasvinviljelyssä käytetty hyönteismyrkky. Parationi on hyvin myrkyllistä myös selkärankaisille eläimille. Aineen myynti ja käyttö kiellettiin Suomessa 1990-luvulla.
Parationi vaikuttaa hermostoa lamaavasti estämällä koliiniesteraasin toiminnan. Muun muassa Bladan on parationin kaupallinen myyntinimi. Parationi oli 1950-luvulla merkittävin yksittäinen itsemurhatarkoituksessa käytetty aine Suomessa.
Parationin eli etyyliparationin kemiallinen kaava on C10H14NO5PS ja rakennekaava (C2H5O)2PSOC6H4NO2.
Aiheesta muualla

PubChem: Parathion (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Parathion (englanniksi)
ChemBlink: Parathion (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Parathion (englanniksi)
PETaasi

Eräs kaksoismutantti (R103G ja S131A) PETaasi (PDBID: 5XH3). Kuvassa on HEMT, eli 1-(2-hydroksietyyli)-4-metyylitereftalaatti entsyymin katalyyttisessä keskuksessa ja kaksi sisäistä disulfidisidosta. α-kierteet ja β-levyt on numeroitu niiden esiintymisjärjestyksessä N-terminaalista C-terminaalin, jotka ovat myös kuvassa.
Erään PETaasin (PDBID: 5XH3) pinta. Entsyymin keskukseen on sitoutunut HEMT. HEMT on hyvin samankaltainen kuin PET-muovista muodostuva MHET, joka sitoutuu keskukseen samalla tapaa.
PETaasit ovat esteraaseihin kuuluvia entsyymeitä (EC 3.1.1.101), jotka pilkkovat PET-muovia mono-2-hydroksietyylitereftalaatti (MHET) -monomeereiksi (n on monomeerien lukumäärä PET-polymeerissä):
Hyvin pieni määrä PET muovia hajoaa PETaasilla bis(2-hydroksietyylitereftalaatiksi (BHET). PETaasit pystyvät myös pilkkomaan PEF muovia (polyetyleeni-2,5-furaanidikarboksylaatti), joka on biopohjainen PET korvaava muovi. PETaasit eivät hydrolysoi alifaattisia polyestereitä kuten polybutyleenisukkinaattia tai polylaktidia.
Historia

Ensimmäinen PETaasi loydettiin 2016 Ideonella sakaiensis 201-F6 bakteerikannasta Japanilaisen PET muovipullojen kierrätyslaitoksen läheisyydestä otetuista liejunäytteistä. Monia muunlaisia PET polyesteriä pilkkovia hydrolaaseja on kuvailtu ennen PETaasin löytämistä. Eri entsyymien kykyä pilkkoa erilaisia polyestereitä on kuvailtu esimerkiksi ainakin jo vuosina 1975 (α-kymotrypsiini) ja 1977 (lipaasi). PET otettiin laajaan käyttöön 1970-luvulla, jonka vuoksi bakteerien PETaasien on esitetty kehittyneen aivan hiljattain.
MHET hajoaminen I. sakainensis bakteerissa

MHET hajoaa I. sakaiensis bakteerissa MHETaasi entsyymillä hydroksietyylitereftalaatiksi, joka hajoaa ympäristön veden vaikutuksesta tereftaalihapoksi ja etyleeniglykoliksi. Nämä muuntuvat ympäristölle harmittomiksi hiilidioksidiksi ja vedeksi.
Rakenne

Huhtikuussa 2018 tunnettiin 13 PETaasien kiderakennetta: 6EQD, 6EQE, 6EQF, 6EQG, 6EQH, 6ANE, 5XJH, 5YNS, 5XFY, 5XFZ, 5XG0, 5XH2 ja 5XH3.
Geenimuuntelu

2018 tutkijaryhmä tutki PETaasien evoluutiota ja sattumalta heidän onnistui lisätä entsyymin PET hydrolysoivaa vaikutusta geenitekniikkaa hyödyntäen noin 20%. Tutkimuksessa tehtiin kaksoismutantti (S238F ja W159H), jonka katalyyttinen keskus oli alkuperäistä entsyymiä kapeampi. Parannuksen ehdotettiin kertovan siitä, ettei kyseisen PETaasin kyky pilkkoa PET muovia ollut vielä kehittynyt huippuunsa ja entsyymiä olisi siten mahdollista tehostaa entisestään muunlaisin mutaatioin.
Animaatiot ja kuvat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| PET. | MHET. | Tereftaalihappo ja etyleeniglykoli. | PET hajoaa etyleeniglykoliksi ja tereftaalihapoksi. |
Pakkaselanjärvi

| Pakkaselanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°00′07″N, 24°59′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pätilänjoen valuma-alue (35.86)
Laskuoja:  oja Rantostenjärveen 
Järvinumero:  35.862.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,5 m 
Rantaviiva:  2,416 km  
Pinta-ala:  12,386 ha  
Saaria:  5 
 fiPakkaselanjärvi 
Pakkaselanjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Poikmetsän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on muodostunut mäen taakse jääneeseen painanteeseen. Sen pinta-ala on 12,4 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja rannat ovat pääaisassa metsämaata. Saaria on viisi. Niistä suurin on 160 metriä pitkä ja kapea. Kolme saarista muodostavat saarien ketjun, joka viittaa harjumuodostelmaan. Kaksi muuta saaria ovat rannan tuntumassa olevia luotoja. Järven pohjoispäässä sijaitsee maatila. Sen rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa, joista yksi sijaitsee suurimmassa saaressa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13867.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Pätilänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Karinjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,5 metriä mpy. Luoteisrantaan laskee suora oja Latvajärvestä, joka on kolmen lammikon muodostama suo. Sen kautta on johdettu kolme metsä- ja pelto-ojaa. Laskuoja on puoli kilometriä pitkä ja se laskee Rantostenjärveen. Se vuorostaan laskee Myllyojan kautta Pätilänjokeen, joka päättyy Mommilanjärveen.
Pekka Somer

Pehr Viktor (Pekka) Somer, vuoteen 1927 Schnur (9. heinäkuuta 1907 Mikkeli – 6. lokakuuta 1994) oli suomalainen lääkäri, joka toimi puolustusvoimien ylilääkärinä.
Somerin vanhemmat olivat apteekkari Ernst Viktor Schnur ja Johanna Kirkengren ja puoliso vuodesta 1935 sairaanhoitaja Siru Kyllikki Vainio. Somer tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1925 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1935. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden Somer sai 1945. Hän työskenteli valmistuttuaan sekä Ilmarisen, Puolustusvoimien että Helsingin alueen sairaaloiden palveluksessa. Somer, joka oli ollut lähetti valkoisten puolella sisällissodassa 1918, oli lääkintäkenraalimajuri vuodesta 1953 ja lääkintäkenraaliluutnantti vuodesta 1967. Hän toimi pääesikunnan lääkintäosaston toimistopäällikkönä 1940–1946, osastopäällikkönä 1946–1953 ja puolustusvoimien ylilääkärinä 1953–1967. Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimista Somer toimi vielä vuosina 1967–1972 Pohja-Yhtymän toimitusjoh­tajana.