stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käyttöjärjestelmän ydin
Ydinrakenteiden pääluokat > Multikernel

Multikernel on tutkimuskäyttöön tarkoitettu rakenne, jossa on useita käyttöjärjestelmän ytimiä tietokoneessa, jossa on monta suoritinydintä. Rakenteessa tietokonetta käsitellään hajautetun järjestelmän tapaan, jossa ytimet käyttävät viestien välitystä keskenään ja tietokonetta käsitellään verkkona itsenäisinä ytimiä ilman jaettuja resursseja ytimien välillä.
Kiistat

Makro- ja mikroytimien puolesta puhujilla on väitteensä näiden eduista, jotka myös on usein tyrmätty:
mikroytimen eduksi on mainittu vakaus, mutta myös makroytimet ovat osoittautuneet vakaiksi
siirrettävyys eri alustoille on mainittu mikroytimen eduksi, mutta makroytimien siirtäminen on myös onnistunut
moduulien latauksella käännetyn makroytimen koko voi olla pieni, kun taas mikroytimen vaatima lisäkoodi voi tehdä siitä suuremman
Tunnettu debatti ytimien ratkaisuista on käyty Linus Torvaldsin ja Andrew Tanenbaumin kesken usenetin välityksellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Communication in Microkernel-Based Operating Systems (PDF) (englanniksi)
Monoliittisen ytimen ja sovellusohjelmien suhde.
Mikroytimen, sen palveluiden ja sovellusohjelmien suhde.
Eksoytimen kuvaus.
Hybridiytimen yksinkertaistettu rakenne.
Oinaslampi (Vesanto)

| Oinaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  63°00′56″N, 26°17′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Tulooja:  Honkapuro Limalampeen 
Järvinumero:  14.765.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,708 km  
Pinta-ala:  2,66 ha  
Suurin syvyys:  2,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiOinaslampi 
Oinaslampi  on Pohjois-Savossa Vesannolla  Oinaskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Asinjoen valuma-alueeseen (14.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166 metriä mpy.
Kaivolampi (Rautalampi)

| Kaivolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°45′03″N, 26°37′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskuoja:  oja Kiesimään 
Järvinumero:  14.761.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,9 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,624 km  
Pinta-ala:  2,122 ha  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaivolampi 
Kaivolampi on Pohjois-Savossa Rautalammilla Kangaskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Kiesimän alueeseen (14.761) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Mako (ohjus)

| Mako |
| --- | --- |
Tyyppi:  kaukolaukaistava hypersooninen ilmasta-maahan-ohjus
Valmistushistoria
Suunnittelija:  Lockheed Martin
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Ohjus
Massa:  590 kg
Räjähdysaineen massa:  taistelukärki 59 kg
Huippunopeus:  yli Mach 5
Moottori:  kiinteän ajoaineen rakettimoottori
Mitat
Pituus:  4 m
Halkaisija:  33 cm
Mako (Multi-Mission Hypersonic Missile) on yhdysvaltalainen hypersooninen standoff-ilmasta-maahan-ohjus, jota kehittää Lockheed Martin ja CoAspire. Se on suunniteltu erityisesti F-22- ja F-35-häivehävittäjien aseistukseksi.
Kehitys

Makon kehitystyö alkoi vuonna 2017. Sitä kehitettiin alun perin Yhdysvaltain ilmavoimien Stand-in Attack Weapon (SiAW) -ohjelmaan, mutta se jäi ohjelmasta pois myöhemmin. Makon perusperiaatteksi on muotoutunut olla monia muita hypersoonisia aseita pienempi ja edullisempi ase tehtäville, jotka vaativat vähemmän kantamaa kuin esimerkiksi järeämpi AGM-183 ARRW tarjoaa. Hypersooniset aseet ovat kalliita, joten Mako esimerkiksi käyttää tavanomaista kiinteän ajoaineen rakettimoottoria uusien monimutkaisempien moottoreiden sijaan, mikä vähentää kuluja. Makon valmistuksessa hyödynnetään myös muita kustannustehokkaita ratkaisuja, kuten 3D-tulostusta ja modulaarisuutta, mikä mahdollistaa helpot päivitykset myöhemmin.
Ohjuksia voisikin potentiaalisesti tuottaa suuria määriä, mikä on Yhdysvalloille tärkeää kilpailussa Venäjää ja Kiinaa vastaan. Edullisuutensa ansiosta Makoja voisi ampua taistelussa paljon enemmän kuin kalliita hypersoonisia aseita. Lockheed Martin on ilmaissut kiinnostusta myydä ohjuksia Yhdysvaltain ulkopuolelle valtioille, jotka haluavat kustannustehokkaita hypersoonisia aseita.
Suunittelu

Mako on pituudeltaan noin 4 m ja halkaisijaltaan 33 cm. Se painaa 59-kilogrammainen taistelukärki mukaanluettuna noin 590 kg. Ohjuksen moottori on kiinteän ajoaineen rakettimoottori, ja huippunopeus vähintään Mach 5 eli hypersooninen nopeus. Ohjuksessa on useita eri maalinhaku- ja ohjausjärjestelmiä. Ohjus kykenee iskemään monentyyppisiin kohteisiin maalla ja merellä.
Mako on suunniteltu erityisesti hävittäjälentokoneiden aseistukseksi. Se on todennäköisesti testattu yhteensopivaksi ainakin F-15-, F-16-, F/A-18E/F-, EA-18G-, F-22- ja F-35-hävittäjien eli kaikkien käytössä olevien amerikkalaishävittäjien kanssa. F-22 ja F-35 ovat uusimmat ja häivehävittäjiä, joten ne on otettu Makon suunnittelussa erityisesti huomioon. F-22 ja F-35:n A- ja C-mallit pystyvät kantamaan ohjuksia rungonsisäisissä asekuiluissa, muut koneet ulkoisissa kiinnityspaikoissa. F-35A/C pystyy kantamaan yhteensä kuutta Makoa: kahta sisäisissä ja neljää ulkoisissa kiinnikkeissä. Mako sopii yhteen kaikkien lentokoneiden kanssa, jotka voivat kantaa BRU-32-laukaisutelineitä.
Hävittäjien lisäksi Mako voidaan laukaista P-8A Poseidon -meripartiokoneesta. Mako voitaisiin laukaista myös sotalaivojen ja sukellusveneiden pystysuoran laukaisun järjestelmistä.
Aiheesta muualla

Lockheed Martinin sivuilla
Club Atlético Vélez Sarsfield

Club Atlético Vélez Sarsfield on urheiluseura Buenos Airesista, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, missä se pelaa Argentiinan pääsarjassa. Muita lajeja ovat mm. lentopallo, koripallo ja maahockey.
Jalkapallossa Vélez Sarsfield on voittanut kuusi Argentiinan liigamestaruutta sekä viisi kansainvälistä cup-kilpailua. Kotiottelunsa se pelaa Jose Amalfitani -stadionilla Liniersin kaupunginosassa Buenos Airesin länsiosassa.
Historia

Vélez Sarsfieldin perustivat samannimisellä rautatieasemalla sadetta pitämässä olleet kolme nuorta miestä vuonna 1910. Asema oli saanut nimensä argentiinalaisselta lakimieheltä ja poliitikolta Dalmacio Vélez Sársfieldiltä. Nykyisin asema tosin tunnetaan nimellä Floresta. Jonkin ajan päästä seuraan liittyi huomattava määrä italialaisia siirtolaisia. Vélez Sarsfield hyväksyttiin Argentiinan liigaan mukaan vasta vuonna 1918, missä se sijoittui heti debyyttikaudellaan toiseksi. Vuonna 1931 Vélez lähti heti mukaan käynnistyneeseen ammattilaisliigaan.
Huolimatta pitkästä historiastaan seura voitti ensimmäisen mestaruutensa vasta vuonna 1968 Nacional-sarjasta. Seuran suurimmat menestyvuodet ajoittuvat vasta 1990-luvulle ja Carlos Bianchin valmentaja-aikoihin. Bianchi itse oli mukana voittamassa pelaajana seuran ensimmäistä mestaruutta ja pelatessaan joukkueessa voitti kolmena kautena maalikuninkuuden.
Saavutukset

Argentiinan liigamestaruudet (10):
Nacional 1968
Clausura 1993, 1996, 1998, 2005 , 2009, 2011, 2012
Apertura 1995
Primera División 2012/13.
Supercopa Argentina: 2013.
Copa Libertadores 1994
Intercontinental Cup 1994
Copa Interamericana 1996
Etelä-American supercup 1997
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Christian Bassedas   Carlos Bianchi (1967–1973, 1980–1984)   Patricio Camps   Raúl Cardozo   Pablo Cavallero (1995–1998)   José Luis Chilavert (1991–2000)   José Luis Cuciuffo (1982–1987)   Damián Escudero (2006–2008)   José Oscar Flores   Esteban González   Sergio Goycochea (1996–1997)   Leandro Gracián |  |   Jonás Gutiérrez (2001–2005)   Pedro Larraquy   Nicolás Otamendi (2008–2010)   Fernando Pandolfi   Mauricio Pellegrino   Waldo Ponce (2008–2009)   Martín Posse   Oscar Ruggeri (1990–1992)   Diego Simeone (1987–1990)   Daniel Willington   Mauro Zárate (2004–2007)   Rolando Zárate |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Estadio José Amalfitani eli "El Fortín de Liniers"
Vélez Sarsfield 1942.
F91 Dudelange

F91 Dudelange (luxemb. F91 Diddeleng, saks. F91 Düdelingen) on jalkapalloseura Dudelangen kaupungista Etelä-Luxemburgista. Vuonna 1991 perustettu Dudelange pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kansallinen divisioonassa. Seura on ollut 2000-luvulla maansa menestynein seura, jolloin se on voittanut 12 mestaruutta. Mestaruudet se on voittanut vuosina 2000–2002, 2005–2009, 2011–2012, 2014 ja 2016–2018. Luxemburgin cupin Dudelange on voittanut kuudesti: vuosina 2004, 2006, 2007, 2009, 2012, 2016 ja 2017.
Dudelange on pelannut historiansa aikana useita kertoja Euroopan sisäisissä kansainvälisissä turnauksissa. Parhaimmillaan se on päässyt Mestarien liigassa kolmannelle karsintakierrokselle kaudella 2012–2013.
FC Progrès Niederkorn

Football Club Progrès Niederkorn on jalkapalloseura Niedekornin kaupungista, Differdangen kunnasta. Seura pelaa Luxemburgin pääsarjassa Kansallisessa divisioonassa. Maan mestaruuden Niederkorn on voittanut kolmesti: 1952–53, 1977–78 ja 1980–81. Luxemburgin cupin se on voittanut neljästi: 1932–33, 1944–45, 1976–77 ja 1977–78.
FK Vojvodina

FK Vojvodina on jalkapalloseura Novi Sadista, Vojvodinasta, Serbiasta. Se pelaa maan pääsarjassa Superliigassa. Vuonna 1914 perustettu Vojvodina on sarjan perinteikkäin seura.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1914. Sen suurimmat saavutukset Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan ajoilta olivat liigamestaruudet vuosina 1966 ja 1989. Vuosina 1957, 1962 ja 1975 se sijoittui hopealle. Vuonna 1967 se eteni Euroopan Cupissa puolivälieriin, missä kuitenkin putosi Glasgown' Celticille viime minuutin maalilla. Jugoslavian Cupin finaalissa joukkue on pelannut vuosina 1951 ja 1997, ja Serbian Cupin loppuottelussa vuosina 2007 ja 2010. 1998 se pelasi Intertoto-cupin loppuottelussa.
Entisiä pelaajia

Vlada Avramov
Milan Belić
Milan Stepanov
Miroslav Tanjga
Dejan Godar
Goran Šaula]
Dejan Govedarica
Ljubiša Dunđerski
Milan Jovanović
Vujadin Boškov
Slaviša Jokanović
Siniša Mihajlović
Ilija Pantelić
Silvester Takač
Miloš Šestić
Todor Veselinović
Dobrivoj Trivić
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Firma 1989 -kannattajaryhmän sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.red-firm.ns.co.yu/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.firmanovisad.net/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannattajien keskustelupalsta
Dalgona

| Dalgona |
| --- | --- |
 Erikuvioisia dalgonakakkusia
Alkuperä
Muita nimiä:  ppopgi
Alkuperämaa:  Etelä-Korea
Tiedot
Tyyppi:  jälkiruoka
Tarjoilu:  sellaisenaan tai tikun nokassa
Pääainesosat:  sokeri, ruokasooda
Dalgona (kor. 달고나) tai ppopgi (kor. 뽑기) on eteläkorealainen hunajakennomakeinen, jonka keskellä on tavallisesti muotilla painettu kuvio.
Historia

Dalgonasta tuli suosittu 1960-luvulla. Väitetään, että suosio lähti liikkeelle Busanista. Se oli halpa tuote ja lasten suosiossa. Myös myyntikojut sijaitsivat tavallisesti koulujen ja lelukauppojen edessä.
2000-luvun alussa dalgonakojut alkoivat kadota katukuvasta, kun lelukauppojen määrä väheni. Markkinoille tuli myös muita halpoja makeisia, jotka aiheuttivat todennäköisesti liikaa kilpailua dalgonalle.
Kun Netflix-alkuperäissarja Squid Game julkaistiin vuonna 2021, dalgona tuli myös länsimaalaisten ihmisten tietoisuuteen. Suosio kasvoi myös Etelä-Koreassa, jossa sitä pidetään niin sanotusti retroherkkuna.
Valmistus

Dalgona sisältää sokeria ja ruokasoodaa. Sokeri sulatetaan ja annetaan karamellisoitua, jonka jälkeen siihen vispataan hieman ruokasoodaa. Kuumentuessaan sooda vapauttaa kaasuja, jotka muodostavat sulaan sokeriin pieniä ilmakuplia. Perinteisesti dalgona valmistetaan metallikauhassa lieden yllä. Lopulta seos kaadetaan työtasolle pieniksi keoiksi, joiden annetaan jäähtyä ja kovettua hieman. Kun seos on vielä hieman pehmeää, pinta painetaan tasaiseksi pyöreällä muotilla. Tuloksena on pyöreitä keksejä. Lopuksi keksiin on ollut tapana painaa toisen muotin avulla kuvio.
Alkujaan valkoisen sokerin sijaan valmistuksessa käytettiin glukoosia, koska se oli halvempaa kuin raakasokeri. Jossain vaiheessa sokerin hinta laski ja myös sitä alettiin käyttää valmistuksessa. Niihin aikoihin dalgona tarkoitti nimenomaan glukoosista ja ppopgi sokerista valmistettua makeista. Sittemmin merkitysero on poistunut ja dalgonasta käytetään molempia nimityksiä.
Syöminen

Dalgona tarjoillaan joko sellaisenaan tai tikun nokassa tikkarin tavoin.
Dalgonan syöjä saattaa ennen syömistä leikkiä ppopgi-leikkiä eli yrittää irrottaa kuvion neulan avulla reunoja pitkin raaputtamalla. Aikoinaan ainakin joillain dalgonan myyjillä oli tapana antaa ylimääräinen dalgona-keksi, jos ostaja sai kuvion irti ehjänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dalgona Wikimedia Commonsissa
Sokerin sulatus dalgonaa varten.
Lapsi irrottaa tähtikuviota dalgonasta.
Päijänne (Vesanto)

| Päijänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°58′44″N, 26°24′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kerkonjoen valuma−alue (14.76)
Laskuoja:  suo-oja Kurjenjärveen 
Järvinumero:  14.764.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,1 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,658 km  
Pinta-ala:  1,948 ha  
Suurin syvyys:  4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPäijänne 
Päijänne on Pohjois-Savossa Vesannolla Kurjenniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Kerkonjoen valuma-alueella (14.76), jonka Vesantojoen valuma-alueeseen (14.764) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 176,1 metriä mpy.
Jarrutuskeskustelu

Jarrutuskeskustelu tai jarrutuspuhe tarkoittaa parlamentaarisessa toimielimessä äänestyksen viivästämistä tai estämistä jatkuvilla puheenvuoroilla. Otollisissa olosuhteissa jarrutus voi antaa pienellekin ryhmälle mahdollisuuden estää vastustamansa päätös tai lykätä sitä ratkaisevasti.
Monissa kansallisissa parlamenteissa edustajilla on rajaton puheoikeus, mikä mahdollistaa jarrutuskeskustelun. Joidenkin maiden parlamenteissa puheoikeutta on kuitenkin rajoitettu esimerkiksi siten, että puheen tulee liittyä käsiteltävään asiaan, tai että puheenvuoroilla tai koko keskustelulla on enimmäispituus.
Yhdysvaltain senaatissa

Yhdysvaltain senaatti noudattaa sääntöjä, joiden mukaan kolmen viidesosan määräenemmistöllä (60 edustajaa sadasta) voidaan tehdä päätös puheoikeuden rajoittamisesta jonkin asian käsittelyssä jarruttamisen estämiseksi. Koska vähemmistöön jääneellä puolueella on usein tapana kaataa itselleen epämieluisat lakihankkeet juuri jarrutuskeskustelulla, edellyttää häiriötön mahdollisuus lakien säätämiseen yleensä sitä, että jonkin puolueen on saatava vähintään 60 edustajaa senaattiin.
Aiemmin jarrutuskeskustelu tarkoitti kaiken päätöksenteon keskeytymistä, mutta vuonna 1972 käyttöönotetun ”kaksiraidejärjestelmän” (engl. two-track system) myötä jarrutuskeskustelun kohteena oleva asia voidaan jättää auki ja jatkaa muiden asioiden käsittelyä normaalisti.
Senaatin menettelytapoja ohjaavat sääntöjen lisäksi myös ennakkotapaukset, jonka luomalla yksinkertainen enemmistö voi rajata tai poistaa jarrutuskeskustelun mahdollisuuden kumoamalla puheenjohtajan päätöksen keskustelun jatkamisesta. Menettelytavan laillisuutta on haastettu ja siitä käytetään puhujan näkökannasta riippuen termejä perustuslaillinen vaihtoehto (engl. constitutional option) ja ydinasevaihtoehto (engl. nuclear option). Sekä demokraatit että republikaanit ovat käyttäneet menettelytapaa kerran muuttaakseen nimitysten vahvistamista koskevaa menettelytapaa. Sen käyttämisestä myös lainsäädännöllisen jarrutuskeskustelun estämiseen on keskusteltu, mutta tähän mennessä käytölle ei ole saatu enemmistöä.
Oheinen taulukko sisältää Yhdysvaltain senaatin pisimmät jarrutuspuheet.
|  | Senaattori | Päivämäärä | Jarrutuksen aihe | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Strom Thurmond | 28.8.1957 | Vuoden 1957 kansalaisoikeuslaki | 24 t 18 min |
| 2 | Alfonse D’Amato | 17.10.1986 | Puolustusministeriön budjettia koskeva laki | 23 t 30 min |
| 3 | Wayne Morse | 24.4.1953 | Vedenalaisia maa-alueita koskeva laki | 22 t 26 min |
| 4 | Ted Cruz | 24.9.2013 | Budjettilaki | 21 t 18 min |
| 5 | Robert M. La Follette | 29.5.1908 | Pankkitoimintaa käsittelevä laki | 18 t 23 min |
| 6 | William Proxmire | 28.9.1981 | Velkakaton nostaminen | 16 t 12 min |
| 7 | Huey Long | 12.6.1935 | Teollisuuden elpymistä koskeva laki | 15 t 30 min |
| 8 | Jeff Merkley | 4.4.2017 | Neil Gorsuchin nimitys korkeimman oikeuden tuomariksi | 15 t 28 min |
| 9 | Alfonse D’Amato | 5.10.1992 | Taloudenelpymislaki | 15 t 14 min |
| 10 | Chris Murphy | 15.6.2016 | Kongressin toimettomuus aselainsäädännön osalta | 14 t 50 min |
Suomen eduskunnassa

Suomen perustuslain 31 §:n 1 momentin mukaan kansanedustajalla on eduskunnassa oikeus puhua vapaasti kaikista keskusteltavana olevista asioista sekä niiden käsittelystä. Vaikka puhevapauteen onkin ensi sijassa kiinnitetty huomiota täysistunnon toiminnan järjestämisen yhteydessä, koskee se periaatteessa myös esimerkiksi valiokunnan jäsenen vapaata puheoikeutta jonkin asian käsittelyssä valiokunnassa. Esimerkiksi vuonna 1973 tasavallan presidentin valinnan poikkeuslain käsittelyyn perustuslakivaliokunnassa käytettiin kaikkiaan 26 tuntia, mistä yksi yöllinen, yhteen menoon pidetty jarrutuskeskustelu, kesti peräti 15 tuntia.
Eduskunnan pisimmän yksittäisen puhevuoron on pitänyt perussuomalaisten kansanedustaja Sebastian Tynkkynen, joka puhui 14.–15. toukokuuta 2021 lyhyin keskeytyksin lähes kahdeksan ja puoli tuntia. Vesa Laukkasella on toiseksi pisimmän puheenvuoron ennätys. Laukkanen puhui lauantain 5. ja sunnuntain 6. marraskuuta 1994 välisenä yönä eduskunnassa keskeytyksettä kuusi ja puoli tuntia. Tynkkysen ja Laukkasen jälkeen seuraavaksi pisimmän puheenvuoron on tiettävästi pitänyt Juuso Häikiö.
Suomen eduskunnan historiassa merkittäviä jarrutustapauksia on ollut seitsemän.
Suomen eduskunnassa > Punavankien armahtamiskysymys 1920

Joulukuussa 1920 sosiaalidemokraattien eduskuntaryhmä jumiutti valtion seuraavan vuoden budjetin käsittelyn viime metreillä saadakseen huomiota sisällissodan punavankien armahtamiskysymykselle. Jarrutuskeskustelua jatkettiin 17.–19. joulukuuta perjantai-illasta sunnuntaiaamuun ympäri vuorokauden. Jarrutus lopetettiin, kun asialle oli saatu tarpeeksi huomiota.
Suomen eduskunnassa > Helsingin yliopiston professuurit ja niitä koskeva kielikysymys 1935

22. tammikuuta 1935 alkaneilla ylimääräisillä valtiopäivillä oli tarkoitus säätää laki Helsingin yliopiston suomen- ja ruotsinkielisten professuurien määrästä. Ruotsinkielistä opetusta vastustaneen niin sanotun aitosuomalaisen rintaman puolueiden (kokoomus, maalaisliitto ja IKL) kansanedustajat estivät hallituksen esityksen käsittelyn viisi ja puoli vuorokautta yötä päivää kestäneellä jarrutuskeskustelulla. Presidentti P. E. Svinhufvud määräsi lopulta valtiopäivät päätettäviksi.
Suomen eduskunnassa > Lapsilisien leikkaus 1957

Kesäkuun lopussa 1957 SKDL:n eduskuntaryhmä esti lapsilisien tilapäisen leikkauksen jarruttamalla hallituksen lakiesityksen käsittelyä, kunnes se vanheni heinäkuun alkaessa, jolloin lapsilisät maksettiin.
Suomen eduskunnassa > Yliopiston hallinnonuudistus 1970

Maaliskuussa 1970 oikeisto-oppositio (kokoomus ja liberaalit) onnistui kaatamaan hallituksen esityksen yliopiston hallinnonuudistuksesta eli niin sanotun mies ja ääni -periaatteen käyttöönotosta yliopiston hallinnossa jarruttamalla lain käsittelyä seitsemän päivää, kunnes valtiopäivät oli lopetettava tulevien eduskuntavaalien vuoksi. Hallinnonuudistusta vastustaneet professorit tehtailivat maratonpuheita kansanedustajille. Kansanedustaja Juuso Häikiö puhui yhteen menoon likimain 5,5 tuntia, mikä oli tiettävästi eduskunnan silloinen ennätys. Lakiesitys raukesi vaalien myötä, eikä yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvaa hallintoa saatu koskaan Suomen yliopistoihin. Jarrutuskeskustelun menestystä auttoi puhemies V. J. Sukselaisen myötämielisyys, sillä hän ei pakottanut jarruttajia puhumaan yötä myöten tai viikonloppuna.
Suomen eduskunnassa > Urho Kekkosen presidenttikauden jatkaminen 1973

Kun Urho Kekkosen presidenttikautta jatkettiin poikkeuslailla 1973, poikkeuslain vastustajien ylipitkien puheenvuorojen katsottiin olevan jarruttamista. Kansanedustaja Georg C. Ehrnrooth aloitti jarrutuksen lukemalla ääneen kirjaa valiokunnan istunnossa; jälkeenpäin hän kiisti olleensa jarrutuksen aloittaja. Victor Procopé myönsi Helsingin Sanomien mukaan, että käsittelyä pyrittiin hidastamaan, jotta ehdittäisiin kerätä kansalaisadressi.
Suomen eduskunnassa > Päätös liittyä Euroopan unioniin 1994

Vuonna 1994 joukko EU-skeptisiä kansanedustajia pyrki Paavo Väyrysen johdolla viivästyttämään päätöstä Suomen liittymisestä Euroopan unioniin ratkaisevasti siten, että Ruotsin kansanäänestys EU-jäsenyydestä ehdittäisiin pitää ennen Suomen päätöstä. Ahon hallituksen tarkoituksena oli, että Suomi päättäisi asiasta ennen Ruotsin kansanäänestystä. Kun jarrutus oli jatkunut neljä ja puoli vuorokautta yhtä soittoa, päätti puhemiesneuvosto 6. marraskuuta siirtää äänestystä viikkoa myöhemmin järjestettävän Ruotsin kansanäänestyksen yli. Jarruttajat saavuttivat näin periaatteessa tavoitteensa, mutta koska Ruotsin äänestystulos oli EU-jäsenyydelle myönteinen, sillä ei ollut heidän toivomaansa vaikutusta lopputulokseen. Pisimmät puheenvuorot piti kansanedustaja Vesa Laukkanen, joka puhui torstaina 3. marraskuuta 1994 tauotta 4 tuntia 35 minuuttia, mikä lehtitiedoissa mainittiin (virheellisesti) eduskunnan ennätykseksi. Hän rikkoi varsinaisen ennätyksen puhumalla lauantain ja sunnuntain välisenä yönä (5.–6. marraskuuta) peräti 6,5 tuntia. Kolmannessa käsittelyssä keskiviikkona 16. marraskuuta Laukkanen piti vielä 4,5-tuntisen puheenvuoron.
Suomen eduskunnassa > EU:n elpymisvälineen hyväksyminen 2021

Toukokuussa 2021 perussuomalaiset jarruttivat päätöstä EU:n elvytyspaketin hyväksymisestä keskustelulla, joka alkoi 11. toukokuuta ja päättyi 15. toukokuuta vastaisena yönä. Keskustelun viimeisenä iltana kansanedustaja Sebastian Tynkkynen piti yli kahdeksan tuntia kestäneen puheenvuoron, joka rikkoi aiemmat ennätykset.
Viihteessä

Frank Capran ohjaaman klassikkoelokuvan Mr. Smith lähtee Washingtoniin (Mr. Smith goes to Washington, 1939) loppuhuipennuksessa James Stewartin esittämä päähenkilö joutuu ryhtymään epätoivoiseen yhden hengen jarrutuskeskusteluun Yhdysvaltain senaatissa.
Televisiosarjan Puisto-osasto kuudennen tuotantokauden kuudennessa jaksossa Leslie Knope pitää kunnanvaltuuston kokouksessa jarrutuspuheenvuoroa estääkseen eagletonilaisten äänioikeutta haittaavan lakialoitteen käsittelyn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jarrutuskeskustelu Wikimedia Commonsissa