stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arvopaperistaminen

Arvopaperistamisella tarkoitetaan erilaisia strukturoidun rahoituksen tekniikoita, joilla tuleviin kassavirtoihin oikeuttavia saatavia muunnetaan sijoittajille myytäviksi arvopapereiksi, yleensä joukkovelkakirjoiksi. Arvopaperistamisessa kootaan suuri, yleensä vähintään useiden satojen miljoonien eurojen arvoinen saatavakanta eli -pooli, joka toimii myytävien arvopapereiden vakuutena. Poolissa olevien saatavien erääntyessä kertyvistä velallisten suorituksista maksetaan sijoittajille takaisin heidän pääomansa korkoineen.
Usein arvopaperistamista varten perustetaan erillisyhtiö (special purpose vehicle, SPV), jolle velkoja eli alullepanija myy saatavapoolinsa. Erillisyhtiö laskee liikkeelle joukkovelkakirjoja, joiden myynnistä saaduilla varoilla suoritetaan alullepanijalle poolin myymisestä syntynyt saatava. Alullepanija hyötyy arvopaperistamisesta muun muassa siten, että se voi näin muuntaa tulevia kassavirtojaan likvideiksi varoiksi ja hallinnoida luottoriskejään.
Yhdysvaltalaiset Fannie Mae ja Freddie Mac ovat suurimpia arvopaperistamista harjoittavia yhtiöitä. Ne ostavat pankeilta asuntoluottoja, paketoivat ne saatavapooleiksi ja laskevat liikkeelle joukkovelkakirjoja. Näiden kahden yhtiön eräänä tarkoituksena on lisätä asuntoluottojen tarjontaa Yhdysvalloissa.
Historia

Venetsialaiset kehittivät joukkovelkakirjamarkkinat 1110-luvun lopulla. "Velkojen muuttaminen edelleen kaupattaviksi arvopapereiksi on taloudellisen kasvun ja kulttuurin perusta. Ilman velkaa kaupittelevia pankkiireja ei olisi Firenzen taideaarteita tai ylipäätään paljon mitään."
Arvo Haapasalo

Arvo Johannes Haapasalo, vuoteen 1907 Hujanen (18. toukokuuta 1895 Mäntyharju – 3. heinäkuuta 1955) toimi Mikkelin ja Jyväskylän kaupunginjohtajana.
Haapasalon vanhemmat olivat ratavartija Juho Hujanen ja Briitta Maria Pimperi ja puoliso vuodesta 1924 opettaja Toini Aleksandra Ränsi. Haapasalo tuli ylioppilaaksi 1914 ja suoritti oikeustutkinnon 1922, varatuomarin arvon hän sai 1926. Hän toimi Raahen-Lapin rautatien kirjurina 1919–1923, Mikkelin kaupungin kamreerina ja rahatoimikamarin sekä köyhäinhoitolautakunnan sihteerinä 1923–1928, Mikkelin kaupunginjohtajana 1925–1935 ja Jyväskylän kaupunginjohtajana vuodesta 1935. Haapasalo kuoli työmatkalla Pohjanmaalla heinäkuun alussa 1955. Puolueisiin sitoutumattomalla Haapasalolla oli runsaasti erilaisia luottamustoimia.
Maltalainen keittiö

Maltalaista jänispataa.
Lihapiiraiden valmistusta.
Maltalainen keittiö on Maltan ominainen ruokakulttuuri, joka käyttää paljon kulloisellekin vuodenajalle ominaisia aineksia.  Raskas arkiateria sisältää pastaa, lihaa ja vihanneksia sekä jälkiruokaa tai hedelmiä. Toisinaan alkuruokana on pieni kulhollinen keittoa.
Lampuki-piirakka on kausiluonteinen taikinapäällysteinen kalavuoka, joka sisältää pinaattia, kukkakaalia, kastanjoita ja sultanoita. Täytetyt mustekalat, kalmarit ja seepia tarjoillaan tomaattikastikkeen kera. Bragoli-nimisen naudanliharullan kanssa tarjoillaan ruskeaa kastiketta. Täytetyt linnut ja uunissa valmistetut pastaruoat ovat yleisiä. Välipalaksi voidaan paistaa kuumia pastizzi-leivonnaisia, joissa on rapean taikinakuoren sisällä ricottajuustoa, herneitä, lihaa ja anjovista. Viinissä haudutettu jänis, stuffat tal-fenek, on kansallinen juhlaruoka, ja sen kastiketta syödään usein pastan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maltalainen keittiö Wikimedia Commonsissa
Anna Karavajeva

Anna Aleksandrovna Karavajeva (ven. Анна Александровна Карава́ева; 15. (J: 27. joulukuuta) 1893 Perm, Venäjän keisarikunta -  21. toukokuuta 1979 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen neuvostokirjailija ja toimittaja.
Hän osallistui yhdessä Mark Kolosovin kanssa Nikolai Ostrovskin romaanin Kuinka teräs karaistui alkuperäistekstin editointiin ja kirjalliseen käsittelyyn.
Suku, koulutus ja poliittinen ura

Anna Karavajeva syntyi pikkuvirkamiesperheeseen. Hän valmistui lukiosta vuonna 1911 ja työskenteli opettajana kaksi vuotta Kizelin lähellä olevassa kylässä. Vuosina 1913-1916 hän opiskeli Pietarissa Bestužev-kursseilla historian ja filologian tiedekunnassa, joka oli yksi ensimmäisistä naisille tarkoitetuista korkeakouluista Venäjällä. Vallankumouksen jälkeen hän työskenteli opettajana. Vuonna 1920 hän muutti aviomiehensä kanssa Altaille, jossa hän opetti Neuvostoliiton puoluekoulussa Barnaulissa ja yhdistetyssä työkoulussa Uljanovskissa. Hän oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1926.
Vuonna 1928 Karavajeva muutti Moskovaan, jossa hän liittyi Yleisvenäläiseen proletaarikirjailijoiden yhdistykseen (ven. Всероссийская ассоциация пролетарских писателей). Vuosina 1931-1938 hän oli Komsomolin kirjallisen, taiteellisen ja yhteiskuntapoliittisen "Nuori kaarti" -aikakauslehden (ven. Молодая гвардия) päätoimittaja ja ystävystyi Nikolai Ostrovskin kanssa. Vuosina 1945-1950 hän oli Neuvostonainen -lehden (ven. Советская женщина) ranskalaisen painoksen apulaispäätoimittaja ja sitten toimittaja. Vuosina 1947-1950 hän oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton alueiden ja tasavaltojen venäläisten kirjailijoiden työskentelykomission puheenjohtaja, hallituksen jäsen vuodesta 1934 ja vuodesta 1938 puheenjohtajiston jäsen. Vuosina 1934-1950 hän oli Moskovan kaupunginvaltuuston pysyvä varajäsen.
Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Pravda-sanomalehden kirjeenvaihtajana Sverdlovskin alueella, jossa hän kirjoitti yli 30 esseetä Uralin alueen työstä.
Vuonna 1935 hän osallistui kirjailijavaltuuskunnan jäsenenä ensimmäiseen kulttuurin puolustamiskongressiin Pariisissa; samana vuonna hän oli Neuvostoliiton kirjailijoiden ja toimittajien valtuuskunnan jäsen Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1945 hänestä tuli Neuvostoliiton naisten valtuuskunnan jäsen Ranskan naisten ensimmäisessä kansallisessa kongressissa Pariisissa ja Neuvostoliiton valtuuskunnan jäsen ensimmäisessä kansainvälisessä demokraattisten naisten kongressissa Pariisissa.
Kirjallinen ura

Anna Karavajeva harjoitti kirjallista toimintaa vuodesta 1922 lähtien. Hän on julkaissut useita romaaneja, novelleja, esseitä ja artikkeleita. Monet hänen teoksistaan ​​on käännetty.
Hänen teoksensa Lesozavod (ven. Лесозавод — роман о восстановлении промышленности, Sahalaitos, 1928) on esimmäisiä kuvauksia maaseudun teollistamisesta. Siinä näkyy tuotantoromaanille tyypillinen piirre: luonnon voittaminen ihmisen älyn ja toimeliaisuuden avulla. Ihminen korotetaan luonnon yläpuolelle. Sosialistisen realismin idea toteutuu tuotantoromaaneissa keskushenkilöiden eli positiivisten sankareiden taistelussa luonnonvoimia, tuholaisia, kansanvihollisia, byrokratiaa tai taantumuksellisuutta vastaan. Elämä rakennustyömaiden ympärille kyhätyissä parakkikaupungeissa ei ollut hohdokasta, mutta sitä loistavampi oli se visio, jonka eteen teosten sankarit työskentelevät uutterasti, yksilölliset tarpeensa ja mielihalunsa unohtaen.
Yksityiselämä

Karavajeva oli naimisissa sotilaskomissaarin kanssa. Hänen tyttärensä on Valerija Grigorievna Karavajeva (1918-2003).
Aiheesta muualla

Смирнова, М. В.: Караваева Анна Александровна. Русская литература XX века. Прозаики, поэты, драматурги. Под ред. Н. Н. Скатова. // Smirnova, M.V. : Karavajeva Anna Aleksandrovna. XX vuosisadan venäläinen kirjallisuus. Proosakirjailijat, runoilijat, näytelmäkirjailijat / Skatova, N. N (toim). Moskova: OLMA-Press Invest, 2005. Vol. 2: 3-O. s. 152-153. http://lib.pushkinskijdom.ru/LinkClick.aspx?fileticket=QPdOJqdrcPg%3d&tabid=10547
Maria Jasko

| Maria Jasko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. lokakuuta 1988 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Puola
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2004–2019
Pituus:  173 cm
Paino:  65–74 kg
Painoluokka:  Raskassarja keskisarja (2018)
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Ostrowski Klub Karate Kyokushin Lubelski Klub Karate Kyokushin
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Puola> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2017 | +65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Wrolcaw 2019 | +65 kg |  |
|  Hopeaa | Berliini 2015 | +65 kg |  |
|  Hopeaa | Lyon 2017 | +65 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2016 | +65 kg |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Hopeaa | Bukarest 2017 | avoin |  |
|  Hopeaa | Ciorescu 2018 | avoin |  |
|  Pronssia | Katowice 2015 | avoin |  |
|  Pronssia | Lublin 2016 | avoin |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Kultaa | New York 2016 | +65 kg |  |
|  Kultaa | New York 2018 | -65 kg |  |
Maria Jasko (s. 24. lokakuuta 1988) on puolalainen karateka. Hän on Kyokushinin raskaansarjan Euroopan-mestari ja kaksinkertainen All American Open mestari.
Karate

Jasko aloitti Kyokushinin harrastamisen 10-vuotiaana Radek Grabowskin ja Tom Marcjaniakin opissa Małkiniassa.
 Hän saavutti neljännen sijan naisten EM-kilpailuissa 2014 ja seuraavina vuosina 2015 ja 2016 Jasko saavutti mitalin molemmilla kerroilla. 2015 Berliinissä Jasko sijoittui toiseksi hävittyään loppuottelussa Uljana Grebenštšikovalle. Varnassa 2016 hän saavutti pronssia. Heinäkuussa 2016 Jasko voitti All American Openissa naisten raskaansarjan mestaruuden. Hän kohtasi loppuottelussa Elizavet Ivanovan. Hän voitti myös parhaan taisteluhengen palkinnon.
2017 Jasko saavutti MM-pronssia naisten raskaassasarjassa.
2018 Jasko sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi tällä kertaa keskisarjassa hävittyään pronssiottelun Elizaveta Melinkovalle. Hän sijoittui neljänneksi myös toukokuussa EM-kilpailuissa hävittyään pronssiottelussa Ksenija Zasorinalle. Jasko sitä vastoin voitti urallaan toisen kerran All American Openin. Tällä kertaa keskisarjan loppuottelussa hän voitti Yukina Odan.
2019 Jasko voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa kotikisoissaan Puolassa voitettuaan loppuottelussa maanaisensa Beata Opęchowskan.
Anoftalmia

| Anoftalmia |
| --- | --- |
 Toispuolinen anoftalmia. Röntgenkuvassa näkyy kehittynyt silmämuna oikealla puolella, mutta vasemmalta puolelta tämä puuttuu. Kuvassa näkyvät vain silmälihakset.
Luokitus
ICD-10:  Q11.0
ICD-9:  743.0
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Anoftalmia eli silmättömyys on hyvin harvinainen, synnynnäinen epämuodostuma, jossa ihmiseltä puuttuu toinen tai pahimmassa tapauksessa molemmat silmät. Anoftalmia-tapauksia diagnosoidaan vuosittain vain yksi 10 000 syntynyttä lasta kohden.
Epämuodostuman syyt

Epämuodostuman tarkkaa syytä ei tiedetä, vaikka teorioita onkin useampia. Monet lääkärit epäilevät, että epämuodostuman taustalla on geenivirhe, joka on peräisin joko toiselta tai molemmilta vanhemmilta.
Erään toisen teorian mukaan poikkeavuuden aiheuttaa raskauden aikainen altistuminen ympäristömyrkyille, esimerkiksi tietyille lääkkeille, viruksille tai torjunta-aineille.
Eliniänodote

Anoftalmia ei tiettävästi vaikuta potilaan elinikään, mutta osa silmän kasvua säätelevistä geeneistä vaikuttaa myös sydämen, aivojen ja munuaisten kehitykseen. Potilas on siis tutkittava, jotta kaikki muut mahdolliset ongelmat voitaisiin sulkea pois ennen hoidon aloittamista.
Hoito

Epämuodostumaa ei voida hoitaa raskauden aikana, vaikka se huomattaisiinkin jo niin varhaisessa vaiheessa. Kokonaista silmää ei ainakaan toistaiseksi voida myöskään siirtää ihmiseltä toiselle. Kehitteillä on kuitenkin erilaisia menetelmiä, joiden avulla voitaisiin korjata osia silmästä, esim. siirtää verkkokalvo tai kasvattaa uusi näköhermo.
Ratkaisu potilaan hoidosta on tehtävä mahdollisimman pian lapsen syntymän jälkeen, koska kalloluu muotoutuu ja kasvaa miltei kokonaan silmien ympärille. Ilman silmiä potilaan silmäkuopat eivät kasva oikein ja hänen kallonsa alkaa pian muotoutua kapeaksi ja painuneeksi.
Eräs hoitomuoto on asettaa potilaan silmäkuoppiin hydrogeelityynyt ja ommella silmäluomet kiinni tikeillä. Täytteet korvaavat potilaan puuttuvan silmäkudoksen niin, että kasvot muotoutuvat kuten niiden kuuluukin. Hydrogeelityynyt on myös vaihdettava isompiin lapsen kasvaessa, koska liian pienistä hydrogeelityynyistä ei ole lapselle oikeanlaista hyötyä hoidon kannalta.
Aiheesta muualla

Työterveyskirjasto: Anoftalmia[vanhentunut linkki]
Arvo Haveri

Arvo Anton Haveri (11. joulukuuta 1881 Pöytyä – 17. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja suomentaja.
Haverin vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Vilhelm Haveri ja Josefina Lundström. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 Turun klassillisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1904. Hän suorittu ylemmän hallintotutkinnon ja oikeustutkinnon 1907.
Haveri oli Keskusosuusliike Hankkijan apulaisjohtajana 1908–1910 ja hän toimi asianajajana 1910–1918 Castrén & Snellmanin asianajotoimistossa. Hänestä tuli toimiston osakas vuonna 1918. Haveri oli Suomen Osuustoimintalehden toimitussihteerinä 1910–1915.
Arvo Haveri oli naimisissa vuodesta 1910 Sulo Wuolijoen sisaren Tyyne Helmi Wuolijoen (1877–1969) kanssa. Haveri oli muun muassa osakkaana Biografinomistajien Filmivuokraamo Oy:ssä Hella Wuolijoen tyttären Vappu Wuolijoen ja Hellan entisen puolison Sulo Wuolijoen sisaren Suoma Bernhardtin kanssa.
Suomennoksia

Karl Josef Alfred Hedenstierna : Sigurdin kertomuksia: Ensimmäinen kokoelma. Kustannus-o.y. Kansa, Helsinki 1907
Karl Josef Alfred Hedenstierna : Sigurdin kertomuksia: Toinen kokoelma. Kustannus-o.y. Kansa, Helsinki 1908
Karl Josef Alfred Hedenstierna : Sigurd: patruuna Jönssonin muistelmat. Karisto 1910
A. V. Lindberg : Kaavoja ulosottomiehille: Formulär för utmätningsmän. Lainopillinen ylioppilastiedekunta, Helsinki 1917
Franz von Liszt : Rikosoikeuden yleiset opit ; alkuteoksen Lehrbuch des Deutschen Strafrechts 22 painoksesta (yleinen osa) suomentanut Arvo Haveri. Lainopillinen ylioppilastiedekunta, Helsinki 1920
Rudolph Sohm : Institutiot: roomalaisen yksityisoikeuden historia ja järjestelmä; kuudennestatoista painoksesta suom. Arvo Haveri. Suomalaisen lakimiesten yhdistyksen julkaisema. WSOY 1924
Franz von Liszt : Rikosoikeuden yleiset opit ; Eberhard Schmidtin toimittamasta, osittain uudesti muodostellun alkuteoksen Lehrbuch des Deutschen Strafrechts 25 painoksesta (yleinen osa) suomentanut Arvo Haveri. Lainopillinen ylioppilastiedekunta, Helsinki 1929
Luettelo Linux-peleistä
Aiheesta muualla

Lista Linux-peleistä Steam-palvelussa
Luetteloita Linuxilla toimivista peleistä
Arja Kilpeläinen

Arja Sisko Helena Kilpeläinen (o.s. Joutsen) (s. 17. toukokuuta 1979) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on lopettanut liigauransa ja edustaa nykyään II-divisioonaa pelaavaa FLOB:ia (Otaonnela Floorball). Hän piti kauden 2008–2009 alkaessa hallussaan salibandyliigan yhden ottelun piste-ennätystä, joka syntyi kaudella 2005–2006 SSV:tä vastaan Kilpeläisen edustaessa Erää.
Liigaura numeroina

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | O | M | S | P | J |
| 1994–1995 | Erä III | 22 | 5 | 10 | 15 | 0 |
| 1995–1996 | Erä III | 21 | 6 | 15 | 21 | 8 |
| 1996–1997 | Erä III | 20 | 5 | 5 | 10 | 8 |
| 1997–1998 | Erä III | 21 | 6 | 14 | 20 | 6 |
| 1998–1999 | Erä III | 21 | 7 | 13 | 20 | 2 |
| 1999–2000 | HIFK | 22 | 13 | 12 | 25 | 4 |
| 2000–2001 | HIFK | 19 | 10 | 6 | 16 | 8 |
| 2001–2002 | HIFK | 22 | 14 | 22 | 36 | 4 |
| 2002–2003 | SSV | 21 | 11 | 12 | 23 | 0 |
| 2003–2004 | SSV | 15 | 8 | 7 | 15 | 4 |
| 2004–2005 | Erä III | 22 | 17 | 20 | 37 | 2 |
| 2005–2006 | Erä III | 20 | 16 | 23 | 39 | 0 |
Salibandyliigan ennätykset

Eniten syöttöpisteitä: 175
Eniten tehopisteitä yhdessä ottelussa: 9 (6+3)
Eniten mitaleita: 11 (5-5-1)
Eniten pudotuspeliotteluita: 100
Anders Chydenius

| Anders Chydenius |
| --- | --- |
 Kuparipiirros Anders Chydeniuksesta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1729 Sotkamo
Kuollut: 1. helmikuuta 1803 (73 vuotta) Kokkola
Ammatti:  valistusajattelija, pappi, taloustieteilijä
Anders (Antti) Chydenius ([ˈandærs kyˈdeːniʉs]; 26. helmikuuta 1729 Sotkamo – 1. helmikuuta 1803 Kokkola) oli suomalainen valistusajattelija, pappi, poliitikko ja pohjoismaisen klassisen liberalismin tärkein hahmo ja taloustieteen kehittäjä. Demokratian varhainen puolestapuhuja Chydenius tunnetaan erityisesti elinkeinovapauden ajamisesta, mutta hän puolusti myös sanan- ja uskonnonvapautta sekä työväestön oikeuksia. Hänen poliittisista saavutuksistaan merkittävimpiä olivat purjehdusoikeuksien saaminen Pohjanmaan kaupungeille sekä maailman ensimmäinen lehdistönvapauslaki (1766).
Elämä

Anders Chydeniuksen vanhemmat olivat Kokkolan kirkkoherra Jakob Chydenius 1703–1766) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Hedvig Hornaeus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1745. Chydenius valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1753 ja filosofian maisteriksi 1754. Chydenius väitteli maisteriksi aiheenaan Amerikkalaiset tuohiveneet. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1753. Chydenius sai Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1779.
Chydenius oli Alavetelissä saarnaajana vuodesta 1753 ja kappalaisena vuodesta 1760. Hänestä tuli Kokkolan kirkkoherra 1770 ja hän sai rovastin arvon 1779. Lääninrovastina Chydenius oli 1781. Hän oli valtiopäivämiehenä 1765–1766, 1778–1779 ja 1792.
Anders Chydenius oli naimisissa vuodesta 1755 Beata Magdalena Mellbergin (k. 1819) kanssa. Anders Chydeniuksen veljistä Samuel Chydenius oli luonnontieteilijä ja Turun akatemian ensimmäinen kemian ja mineralogian dosentti ja Jakob Chydenius (1732–1809) oli Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra.
Liberalismi

Anders Chydeniuksen pääteoksena pidetään taloudellisen liberalismin ja sen yhteiskunnallisten vaikutusten perusteiden esitystä Kansallinen voitto (1765, alkukielellä ruotsiksi Den Nationnale Winsten), jonka hän julkaisi toimiessaan ensimmäistä kertaa valtiopäiväedustajana myssyiksi kutsutussa silloisessa puolueessa (toinen valtiopäiväpuolue oli konservatiivinen ”hatut”). Teoksessa Chydenius esittää Adam Smithin näkymätöntä kättä vastaavan teoriansa, vaikka Smithin taloudellisen liberalismin kansainvälisesti tunnetumpi merkkiteos Kansojen varallisuus ilmestyi vasta 11 vuotta myöhemmin, vuonna 1776.
Ennen kaikkea Chydenius keskittyi liberaaleilla kirjoituksillaan hyökkäämään silloin valloilla ollutta merkantilismia, merkantilistista valloituspolitiikkaa, konservatismia, protektionismia sekä erioikeuksia vastaan. Hänen mielestään valtion virkoja ei pitänyt voida ostaa, eikä valtion tullut asettaa millekään säädylle minkäänlaisia rajoituksia tai etuoikeuksia. Hän kritisoi papistoa, aatelia, virkamiehiä ja muita etuoikeutettuja, todeten heidän elävän talonpoikien työstä, pyrkien kääntämään keskustelun talonpoikien asemasta pikemminkin keskusteluksi etuoikeutettujen asemasta. Vallalla olevan käsityksen mukaan talonpojat ja työväestö piti pitää köyhinä, jotta he eivät laiskottelisi. Chydenius osoitti, että päinvastoin työntekijät eivät ole laiskureita, jotka pitää pakottaa tekemään valtio rikkaiksi, vaan elinvoimaisia yksilöitä, jotka vapaina omaa onneaan tavoitellessaan hyödyttäisivät myös muita.
»Ei kenenkään pidä sen vuoksi olla toisen herrana, ei kenenkään toisen orjana; kaikilla on oleva sama oikeus, kaikilla samat edut.»
Chydenius kannatti rauhaa, vaati täyttä ja loukkaamatonta maanomistusoikeutta, halusi antaa pakolaisille suojan ja talonpojille ja käsityöläisille oikeuden myydä tuotteitaan milloin ja missä tahansa. Hän vastusti hintojen ja palkkojen sääntelyä ja työpakkoa sekä vaati työntekijöille oikeutta valita työnantajansa. Vähäasutuksisen Lapin pelastukseksi hän ehdotti sen muuttamista yövartijavaltioksi.
»– – vapaavaltio, yksityinen omistusoikeus ja yksilönvapaus. Asukkaat saisivat harjoittaa mitä ammattia tahansa, vapaakauppa olisi täydellistä, etuoikeuksia, sääntelyä tai veroja ei olisi. Byrokratia puuttuisi, ja ainoa viranomainen olisi tuomari, joka valvoisi, että kenenkään oikeuksia ei poljettaisi.»
Chydeniuksen radikaalien ajatusten vuoksi hänen oma puolueensa, myssyt, kääntyi häntä vastaan ja hänet suljettiin pois valtiopäiviltä. Lopullisena syynä oli Chydeniuksen kirjoitus, joka arvosteli valtiopäivien päätöstä. Chydenius voitiin sulkea pois valtiopäiviltä perusteena ”säätyjen tekemän päätöksen arvostelu”, koska hänen läpi ajamansa painovapauslaki (eli sensuurin poisto) ei ollut vielä ehtinyt tulla voimaan.
Saavutukset

Chydeniuksen valtiopäivätyön saavutuksiin luetaan painovapauden toteutuminen Ruotsissa 1766 ja rajoitetun uskonvapauden myöntäminen ulkomaalaisille 1791. Tosin Chydeniuksen tavoitteena oli laajempi uskonvapaus. Painovapauttakin rajoitettiin myöhemmin, mutta vain osittain. Siitä tuli laajempi kuin missään muualla maailmassa, jopa laajempi kuin Britanniassa, vaikkei sensuuri täysin poistunutkaan. Se myös muodosti perustan sille, mikä sittemmin tultiin tuntemaan ”pohjoismaisena julkisuusperiaatteena”. Valtiopäivien eräällä saavutuksella oli suuri merkitys Kokkolalle: vuonna 1765 Chydenius hankki Kokkolalle tapulioikeudet, josta seurasi Kokkolan nousu Suomen rikkaimpien kaupunkien joukkoon.
Chydenius oli aloitteellinen monilla aloilla, hän muun muassa käynnisti väestön rokottamisen isorokkoa vastaan, perusti orkesterin, teki lukuisia keksintöjä ja harrasti eri alojen tieteellistä tutkimusta. Hänen tiedetään myös tehneen vaativia kaihileikkauksia ja valmistaneen itse lääkkeitä. Chydenius harrasti kirjallisuutta sekä lukijana että kirjoittajana ja hän oli ilmeisesti vaikuttamassa siihen, että Kokkolaan perustettiin lukuseura vuonna 1800. Lukuseurat olivat eräänlainen varhainen julkisen kirjastotoiminnan muoto. Niiden esikuvana oli Yhdysvaltojen ja Keski-Euroopan vastaavat seurat, kuten The Library Company of Philadelphia.
Apteekkarina toimiessaan Chydeniusta voidaan pitää eurooppalaisen oopiumin valmistuksen edelläkävijänä. Hän keskittyi 1800-luvun taitteessa tutkimaan sen valmistusta myös Suomessa kasvavasta unikosta. Chydenius onnistui valmistamaan laadultaan todennäköisesti kohtuullista oopiumia ja sekoitti siitä esimerkiksi laudanumia. Varhainen huumevalvonta toimi jo tuolloin, koska hänen tutkimuksensa julkaistiin vasta reilut sata vuotta myöhemmin. Tutkimukset kuitenkin lisäsivät lääkekasvien viljelyä ja lisäsivät oopiumin saatavuutta.
Jälkimaine

Vuonna 1986 käyttöön tulleen viimeisen markka-arvoisen suomalaisen setelisarjan suurimman eli tuhannen markan setelin etusivun kuva-aiheena oli Anders Chydeniuksen muotokuva, taustalla purjelaiva. Tämä viittaa muun muassa Chydeniuksen toimintaan ulkomaankauppaoikeuksien myöntämiseksi Pohjanmaan kaupungeille valtiopäivillä 1765–1766. Vuonna 2003 lyötiin Chydeniuksen kunniaksi myös nimellisarvoltaan kymmenen euron hopeinen juhlaraha.
Vuonna 2002 perustetun Anders Chydenius -säätiön tarkoituksena on ”edistää talouden vapautumisesta ja sen seurauksista käytävää keskustelua, tukea siihen kohdistuvaa tieteellistä tutkimusta sekä vaikuttaa sitä koskevaan päätöksentekoon eettisiä arvoja korostaen”.
Kokkolan yliopistokeskus Chydenius vaalii Anders Chydeniuksen muistoa. Kaarlelan kotiseutumuseossa Kokkolassa sijaitsee Chydeniuksen muistohuone, jossa ovat esillä Chydeniuksen sormus, Raamattu sekä nuuskarasia.
Yksi Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Helsingin Töölössä sijaitsevista rakennuksista on nimetty Chydeniuksen mukaan Chydeniaksi. Samaten Chydeniuksen mukaan on nimetty Kokkolassa sijaitseva, vuonna 2006 avattu Kauppakeskus Chydenia. Chydeniuksen mukaan nimettyjä teitä sijaitsee Helsingin Eirassa (Chydeniuksentie), Hangossa ja Kokkolassa (Antti Chydeniuksen katu).
Chydeniuksen synnyinkunnassa Sotkamossa sijaitsee hänen mukaansa nimetty Antti Chydeniuksen puisto, joka on avattu vuonna 2018.
Tuotanto

Chydeniuksen koko kirjallinen tuotanto on julkaistu suomeksi ja ruotsiksi. Vuonna 2012 ilmestyivät ensimmäinen ja toinen osa, vuonna 2013 kolmas ja neljäs, ja 2014 ilmestyi osa jossa on saarnat. Chydeniuksen tuotanto on julkaistu verkkoversiona osoitteessa https://kootutteokset.chydenius.fi/.