stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veli Kujala
Ura

Kujala jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemian DocMus-yksikössä tohtorintutkintoa varten uudesta suomalaisesta harmonikkamusiikista, ja teki taiteellisen tohtorinväitöksensä syksyllä 2010. Hän on myös toiminut Sibelius-Akatemiassa harmonikansoiton opettajana vuodesta 2005 lähtien. Ensikonserttinsa solistina Kujala antoi huhtikuussa 2006 Sibelius-Akatemiassa. Lokakuussa 2020 Veli Kujala valittiin Taideyliopiston Sibelius-Akatemian harmonikkamusiikin lehtoriksi ja vastuuopettajaksi.
Konserttimuusikkona Kujala on toiminut useiden eri orkestereiden solistina. Hän on kantaesittänyt mm. Kalevi Ahon, Uljas Pulkkisin, Einojuhani Rautavaaran, Osmo Tapio Räihälän ja Olli Virtaperkon sävellyksiä. Säveltäjänä hän on työskennellyt yhteistyössä mm. Suomen Kansallisoopperan kanssa sekä säveltänyt tilausteoksia mm. Zagros Ensemblelle ja Taideyliopistolle, jonka avajaisissa kantaesitettiin hänen teoksensa Xtension.
Vuonna 2008 Kujala kantaesitti Sampo Haapamäen säveltämän Velinikka-konserton harmonikalle yhdessä hollantilaisen Insomnio-nykymusiikkiyhtyeen kanssa Amsterdamin Gaudeamus-musiikkiviikolla. Konserttoa varten Kujala oli suunnitellut ja kehittänyt yhteistyössä Pigini-harmonikkatehtaan kanssa neljäsosasävelaskelille viritetyn harmonikan. Instrumentin kehitystyö tapahtui Jenny ja Antti Wihurin rahaston tuella.
Veli Kujalan sävellysdebyyttilevy Hyperorganism ilmestyi kesällä 2016 Alba-levy-yhtiöltä. Se sisältää teokset CybOrgan uruille, eloelektroniikalle ja jousiorkesterille sekä teoksen Hyperchromatic Counterpoint mikroaskelharmonikalle. Levy oli ehdolla vuoden 2016 Klassisen musiikin Emma-palkinnon saajaksi sekä Yleisradion vuoden levyksi. Vuonna 2020 hän sai Suomen Musiikkikustantajat ry:n ”Vuoden taidemusiikin säveltäjä” -palkinnon.
Veli on tehnyt yhteistyötä vaimonsa, urkuri-harmonikkataiteilija Susanne Kujalan kanssa.
Palkinnot

Kujala on osallistunut useisiin kansainvälisiin nykymusiikin esitys- ja sävellyskilpailuihin, joista saavutuksia ovat muun muassa:
4. sija Gaudeamus Interpreters Competition -nykymusiikkikilpailuissa (kaikille instrumenteille) 2001
Lasse Pihlajamaa -kilpailun voitto 2001
kansainvälisen urkusävellyskilpailun Catedral del Buen Pastor de Donostia-San Sebastian 2. palkinto sekä yleisöpalkinto 2007 teoksella Triptychos.
Espoon pianoviikon sävellyskilpailun 1. palkinto vuonna 2007 teoksella Lefthandances vasemmalle kädelle.
Levytykset

Veli Kujala, Pipoka (2004, Rockadillo, ZENCD 2090).
Pipoka, Veto (2010, Rockadillo, ZENCD 2135)
Kalevi Aho, Chamber Works (2012, BIS, BIS-CD-1886)
Veli Kujala, Hyperorganism (2016, Alba Records, ABCD 393)
Aiheesta muualla

Veli Kujalan sivusto
Viitoset (seurakuntaryhmä)

Viitoset on viiden ortodoksisen Karjalan hiippakunnan alueella toimivan yhteistyöseurakunnan muodostama yhteistyöryhmä. Siihen kuuluvat:
Ilomantsin ortodoksinen seurakunta
Joensuun ortodoksinen seurakunta
Lieksan ortodoksinen seurakunta
Nurmeksen ortodoksinen seurakunta
Taipaleen ortodoksinen seurakunta
Viitoset julkaisevat yhteistä tiedotuslehteään, jonka nimi on Ortodoksinen seurakuntaviesti.
HMS Leeds (G27)

| HMS Leeds |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Cramp and Sons Ship and Engine Building Company, Philadelphia, Pennsylvania
Kölinlasku:  16. lokakuuta 1916
Laskettu vesille:  21. elokuuta 1917
Palveluskäyttöön:  23. lokakuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  10. huhtikuuta 1945
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1020 t (standardi) 1 445 t (max)
Pituus:  96,16 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,5 m
Syväys:  3,35 m
Nopeus:  30 solmua
Aseistus
Aseistus:  4 × 3"/L50 tykkiä 1 × 3"/L23 ilmatorjuntatykkiä 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Leeds (viirinumero G27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Caldwell-luokan hävittäjä USS Conner, joka luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle tukikohtia aluksita -sopimuksen mukaisesti.
Alus oli sisaraluksensa HMS Ludlowin kanssa kuuden vanhimman luovutetun aluksen joukossa ja siten eniten muista poikkeava. Aluksella oli suorasaantimoottoriin kytkettynä kolme akselia, joista keskimmäinen oli kytketty risteilykoneeseen.
Valmistus

Alus tilattiin William Cramp and Sons Ship and Engine Building Companyltä Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 21. elokuuta 1917
Palvelus

Yhdysvaltain laivasto luovutti 23. lokakuuta 1940 Halifaxissa Nova Scotiassa aluksen Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Alus purjehti Englantiin, jossa se määrättiin Devonportin telakalle. Alus oli 17. marraskuuta - 2. maaliskuuta 1941 telakalla, missä aluksen voimansiirtoa muutettiin, polttoainetäyttöä suurennettiin ja aseistus muutettiin paremmin saattajalle sopivaksi.
Alukselle asennettiin myöhemmin viisi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alus oli koko palvelusaikansa suojaamassa itärannikon saattueita, joiden välillä se vietti runsaasti aikaa telakoilla.
Leeds poistettiin palveluksesta 10. huhtikuuta 1945 Grangemouthissa. Alus myytiin romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947 BISCOlle. Se saapui 19. tammikuuta 1949 Graysiin Essexiin T. W. Wardille romutettavaksi.
HMS Khartoum

| HMS Khartoum |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend
Kölinlasku:  27. lokakuuta 1937
Laskettu vesille:  6. helmikuuta 1939
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 23. kesäkuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 717 t (standardi) 2 367 t (max)
Pituus:  108,6 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  183
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4,7" Mk XII -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 10 × 21" (533 mm) PR Mk II -torpedoputkea
HMS Khartoum (viirinumerot F45 ja G45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston K-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin maaliskuussa 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 27. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen. Vuoden 1939 lopun se oli lähinnä saattueiden suojana sekä sukellusveneidentorjuntatehtävissä. Tammikuusta 1940 alus suojasi laivastoa. Alus suojasi helmikuussa Rosythistä Norjaan matkanneita saattueita. Se vaurioitui ajettuaan myrskyssä liian suurella nopeudella, minkä vuoksi alus siirrettiin korjattavaksi Falmouthiin.
Toukokuussa alus palasi palvelukseen Doverin alaisuuteen evakuoimaan joukkoja Belgiasta ja Hollannista. Aluksen ollessa matkalla sen voimansiirrossa havaittiin vika, joka pakotti sen siirtämisen telakalle Portsmouthiin.
Alus määrättiin 8. toukokuuta Välimeren laivaston 14. hävittäjälaivueeseen. Alus lähti 16. toukokuuta HMS Kandaharin kanssa Välimerelle. Se liittyi 23. toukokuuta Aleksandriassa uuteen laivueeseensa, joka suojasi laivastoa sekä partioi itäisellä Välimerellä. Alus siirrettiin vielä samana päivänä Kandaharin, HMS Kimberleyn ja HMS Kingstonin kanssa selvittämään Italian laivaston toimia Massawassa.
Alus oli Punaisellamerellä Itä-Intian laivaston sluuppien sekä alueelle siirrettyjen sisaralustensa kanssa. Se valmistautui suojaamaan alueen meriliikennettä. Italian liityttyä 10. kesäkuuta sotaan alueella olleet alukset aloittivat meriliikenteen suojaamiseen Adenista. Alus hyökkäsi 21. kesäkuuta tuloksetta Italian laivaston sukellusvenettä R. Smg. Torricellia vastaan. Alus etsi 23. kesäkuuta Perim Islandin lähistöllä sisaralustensa sekä sluuppi HMS Shorehamin kanssa Torricellia. Sukellusveneen löydyttyä se osallistui pinnalla käytyyn taisteluun, minkä seurauksena sukellusvene upotettiin.
Aluksen taaempiin torpedoputkiin osui sukellusveneen ampuma kranaatti. Torpedojen laukaisujärjestelmän tuhoutuessa syttyi aluksella hallitsematon tulipalo, mikä esti ammusvarastojen täyttämisen vedellä. Ammusvaraston räjähtäessä sai surmansa yksi ja haavoittui kolme miehistönjäsentä sekä aluksen perä konehuoneisiin saakka täyttyi vedellä. Kandaharin miehistö pelasti aluksen eloonjääneet kujettaen heidät Adeniin. Tuhoon tuomitulta alukselta siirrettiin kaikki käyttökelpoinen sekä salainen materiaali pois ennen sen hylkäämistä.
Päälliköt

Donald Thorn Dowler 15. syyskuuta 1939 - 23. kesäkuuta 1940
Viitottu puhe

Viitottu puhe on kommunikaatiomenetelmä, jonka tarkoitus on tukea huuliolukua. Sitä käyttävät pääasiassa huonokuuloiset ja puheen oppimisen jälkeen kuuroutuneet henkilöt sekä osa  puhevammaisista.
Viitottu puhe rakentuu selkeästä huuliosta sekä  viittomista, jotka otetaan tilanteeseen sopivasta  viittomakielestä. Sanat voidaan joko lausua ääneen tai ilmaista äänettömästi huuliolla. Yhtä aikaa puheen kanssa viitotaan sanoja lähimmin vastaavat viittomat perusmuodossaan. Toisin kuin varsinaisissa viittomakielissä, viitotun puheen viittomat noudattavat pääasiassa puhutun kielen sanajärjestystä. Viittomat valitaan merkityksen mukaan, joten kaikkia sanoja ei kuitenkaan viitota sanatarkasti. Monet pronominit ja  partikkelit jätetään yleensä viittomatta, jolloin ne ilmaistaan pelkällä huuliolla.
Suomessa viittomakielen tulkiksi opiskelevien koulutusohjelmaan kuuluu viitotun puheen opintojakso.
Guadalete

Guadalete-jokea
Guadalete on joki eteläisessä Espanjassa. Se saa alkunsa Sierra de Grazaleman vuoristosta ja laskee Cádizinlahdessa Atlantin valtamereen. Joen pituus on noin 157 kilometriä. Aikoinaan se muodosti rajan maurilaisen ja kristityn Espanjan välillä.[lähde? ]
Viitonen

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Viitonen tai vitonen voi tarkoittaa seuraavia:
viisi, numeromerkin 5 nimi ”viitonen” tai ”vitonen”
Vitonen, miesten jalkapallon sarjataso Suomessa
Naisten Vitonen, naisten jalkapallon sarjataso Suomessa
TV5, suomalainen televisiokanava
5m, ”vitonen”, kilpapurjeveneluokka
viiden euron seteli
Viitonen, aiemman viitostien tienimi esimerkiksi Siilinjärvellä
HMS Magnolia (1915)

| HMS Magnolia |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  1915
Laskettu vesille:  26. kesäkuuta 1915
Palveluskäyttöön:  1915
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 2. heinäkuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 200 t
Pituus:  80,01 m (kokonaispituus)
Leveys:  10 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  1 × akselinen nelisylinterinen kolmivaihe höyrykone 2 × sylinterikattilaa, 1 800 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  77
Aseistus
Aseistus:  2 × 12 naulan tykkiä 2 × 3 naulan ilmatorjuntatykkiä
HMS Magnolia (viirinumerot M67, T26 ja T58) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen vuoden lopulla.
Palvelus

Alus myytiin 2. heinäkuuta 1932 Metal Industrielle 
Charlestowniin romutettavaksi.
HMS Malcolm (D19)

| HMS Malcolm |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  27. maaliskuuta 1918
Laskettu vesille:  29. toukokuuta 1919
Palveluskäyttöön:  14. joulukuuta 1919
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 25. heinäkuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 605 t (standardi) 2 086 t (max)
Pituus:  101,35 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,68 m
Syväys:  3,45 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36,5 solmua
Miehistöä:  170
Aseistus
Aseistus:  5 x BL 4,7" (120 mm) Mk I -tykkiä 1 x 3" ilmatorjuntatykki 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Malcolm (viirinumerot D19 ja I19) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin huhtikuussa 1917 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelmassa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 27. maaliskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1919 ja valmistui vasta 14. joulukuuta.
Viterbo

| Viterbo |
| --- | --- |
 Paavin palatsi
 lippu:  vaakuna
 Viterbo
 Koordinaatit: 42°25′N, 12°06′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Maakunta:  Viterbon maakunta
Väkiluku (2011):  63 209
 
 https://comune.viterbo.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viterbo on noin 60 000 asukkaan kaupunki Italiassa, Latiumin alueella. Se sijaitsee Ciminin kukkuloiden juurella, Rooman luoteispuolella. Kaupunki on peräisin etruskien ajalta.
Viterbossa on kuumien lähteiden ympärille perustettu kylpylä, jossa monet paavit ovat hoidattaneet erilaisia vaivojaan. Viterbo oli virallinen paavinistuin vuosina 1257–1281.
Viterbon keskustassa on säilytetty keskiaikaisen kaupungin rakenne, ja sitä ympäröi edelleen kaupunginmuuri torneineen. Lähes 70 prosenttia kaupungista tuhoutui toisessa maailmansodassa, mutta sen vanhat osat jälleenrakennettiin nopeasti.
Vuonna 1979 kaupunkiin perustettiin yliopisto, joka sai nimekseen Tuscian yliopisto. Viterbon luostareissa on annettu opetusta 1200-luvulta asti, ja vuonna 1546 paavi Paavali III:n määräyksestä perustettiin "Studium". Siihen liittyvä klinikka toimi vuoteen 1853, jolloin silloinen paavi Leo XIII järjesteli opetuksen uudelleen ja siirsi klinikan muualle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viterbo Wikimedia Commonsissa
HMS Punjabi

| HMS Punjabi |
| --- | --- |
 HMS Punjabi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Clydebank, Skotlanti
Kölinlasku:  1. lokakuuta 1936
Laskettu vesille:  18. joulukuuta 1937
Palveluskäyttöön:  23. maaliskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 1. toukokuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 850 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  115 m
Leveys:  11,1 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  44 000 hv
Nopeus:  36 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  190
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,7" Mk XII -tykkiä kaksiputkisina CP Mk XIX -asennuksina 4 x QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII -asennuksena 2 x nelipiippuista Vickers .50" Mk II -ilmatorjuntakonekivääriä 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea 2 x syvyyspomminheitinttä
HMS Punjabi (viirinumerot L21 ja F21) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 vuoden 1935 laivasto-ohjelmassa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 1. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1937. Alus valmistus viivästyi aina 29. maaliskuuta 1939 saakka, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 343 005 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus

Alus joutui 1. toukokuuta 1942 sumussa taistelulaiva HMS King George V:n yliajamaksi. Aluksen katketessa saatiin keulaosasta kuitenkin pelastettua 169 ja merestä 40 miehistönjäsentä. Peräosa upposi nopeasti vieden siellä olleet mukanaan ja viritettyjen syvyyspommien räjähtäessä ei pelastumisen mahdollisuuksia ollut.
Hans Krebs

Hans Krebs voi tarkoittaa:
Hans Krebs, saksalainen kenraali
Hans Krebs, sudeettisaksalainen natsi
Hans Adolf Krebs, saksalais-brittiläinen Nobel-palkittu fyysikko ja biokemisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hans Krebs”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Mahratta (G23)

| HMS Mahratta |
| --- | --- |
 HMS Mahratta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  18. elokuuta 1941
Laskettu vesille:  28. heinäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  8. huhtikuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 25. helmikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 935 t (standardi) 2 840 t (max)
Pituus:  110 m
Leveys:  11,20 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  221
Aseistus
Aseistus:  6 x 4,7"/L45 (120 mm) QF Mk XI -tykkiä kaksiputkisina Mk XX -asennuksina 4 x QF 2 naulan Mk VIII -ilmatorjuntatykkiä neliputkisena Mk VII -asennuksena 8 x 21" (533 mm) PR Mk II -torpedoputkea syvyyspommeja
HMS Mahratta (viirinumero G23) oli Britannian kuninkaallisen laivaston M-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 7. heinäkuuta 1939 osana vuoden 1939 laivasto-ohjelmaa Scotts Engineering and Shipbuilder Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1940 nimellä HMS Marksman. Aluksen aihio kuitenkin räjähti Clydeen toukokuussa 1941 tehdyssä ilmahyökkäyksessä, jolloin se laitettiin siirtokuntoon. Seuraava merkkipaalu valmistuksessa oli töiden jatkaminen 18. elokuuta. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1942 HMS Mahrattana heinäkuussa 1942 tehdyn nimenmuutoksen mukaisesti. Nimenmuutoksen taustalla oli Intian hallinnon taloudellinen tuki sotaponnisteluille. Alus valmistui 8. huhtikuuta 1943.
HMS Majestic (1785)

| HMS Majestic |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Barnard, Deptford
Kölinlasku:  heinäkuu 1782
Laskettu vesille:  11. helmikuuta 1785
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1783
Loppuvaihe:  romutettu 1816
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 622 8/94  bm
Pituus:  51,97 m (tykkikansi) 42,98 m (köli)
Leveys:  14,26 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Majestic oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1785 vesillelaskettu Canada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 23. heinäkuuta 1781 William Barnardilta Deptfordista, missä köli laskettiin heinäkuussa 1782. Se  laskettiin vesille 11. helmikuuta 1785 ja varustettiin 11. helmikuuta - 28. toukokuuta Deptfordissa ja Woolwichissa. Valmistuskustannukset olivat 31 543 puntaa kuusitoista shillinkiä ja neljä pennyä. Lisäksi varustamisesta maksettiin Deptfordiin 5 924 puntaa ja Woolwichiin 4 867 puntaa.
Palvelus

Alus muutettiin tammikuusta toukokuuhun 1813 Chathamissa 58-tykkiseksi neljännen luokan fregatiksi. Tammikuussa 1813 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään John Hayes. Se lähti 2. kesäkuuta Pohjois-Amerikkaan. Alus valtasi 3. helmikuuta 1814 44-tykkisen La Terpsichoren ja 22. toukokuuta 22-tykkisen Dominican. HMS Endymionin kanssa alus valtasi 15. tammikuuta 1815 USS Presidentin. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa ja romutettiin huhtikuussa 1816 Plymouthissa.
HMS Pursuer (D73)

| HMS Pursuer |
| --- | --- |
 USS St. George

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ingalls Shipbuilding, Pascagoula, Mississippi
Kölinlasku:  31. heinäkuuta 1941
Laskettu vesille:  18. heinäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  14. kesäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  14 400 t (kuormattu)
Pituus:  149,81 m
Leveys:  32 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  8 500 shp (6,3 MW)
Nopeus:  18 solmua (33 km/h)
Miehistöä:  646
Aseistus
Aseistus:  2 × 4" (102 mm) tykkiä 8 × kaksiputkista 40 mm ilmatorjuntatykkiä 35 × 20 mm yksiputkista ilmatorjuntatykkiä 20 lentokonetta
HMS Pursuer (viirinumero D73) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Attacker-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississipistä kauppalaivana Mormacland. Köli laskettiin 31. heinäkuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi ja se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1942 nimellä USS St. George (runkonumero CVE-17). Alus valmistui vielä samana vuonna 20. elokuuta ja se otettiin Yhdysvaltain laivastossa palveluskäyttöön samana päivänä. USS St. George poistettiin palveluksesta 14.  kesäkuuta  1943 ja se siirrettiin samana päivänä kuninkaalliselle laivastolle, jossa se otettiin palvelukseen nimellä HMS Musketeer.
Palvelus

Alus valmistautui Atlantin ylitykseen ja se siirtyi Panamaan. Se läpäisi kanavan ja jatkoi matkaansa Norfolkin laivastotukikohtaan. Norfolkiin saavuttuaan 26. kesäkuuta alus siirrettiin telakalle kuninkaallisen laivaston edellyttämien muutostöiden toteuttamiseksi. Alus palasi telakalta heinäkuussa aloittaen kouluttautumisen ja 30. heinäkuuta alus liittyi saattueeseene HX250 matkalle Clydeen.
Alus erkani 11. elokuuta saattueesta jatkaen matkaansa Liverpooliin, jossa se siirrettiin seuraavana päivänä telakalle muutostöiden loppuun saattamiseksi. Alus palasi palvelukseen marraskuussa ja se siirtyi 16. marraskuuta Clydeen, jossa sille siirrettiin 20 Wildcat-hävittäjää sekä 881 ja 896 laivueiden henkilöstö.
Alus osallistui operaatio Tungsteniin, Normandian maihinnousuun ja operaatio Dragooniin.
Yhdysvaltain laivastolle alus palautettiin 12. helmikuuta 1946 ja se myytiin 14. toukokuuta romutettavaksi Patapsco Scrap Company Bethlehemiin Pennsylvaniaan.
HMS Magnificent (1766)

| HMS Magnificent |
| --- | --- |
 HMS Magnificentin haaksirikko 15. maaliskuuta 1804 John Christian Schetkyn (1778-1874) kuvaamana

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Kölinlasku:  15. huhtikuuta 1762
Laskettu vesille:  20. syyskuuta 1766
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1778
Poistui palveluskäytöstä:  haaksirikkoutunut 25. maaliskuuta 1804
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 612 t
Pituus:  53,36 m (tykkikansi)
Leveys:  14,25 m
Syväys:  6,02 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Magnificent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ramillies-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 16. joulukuuta 1761 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1762. Se nimettiin 18. huhtikuuta 1763. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1766, jonka jälkeen se ankkuroitiin Sheernessiin 22. lokakuuta.
Palvelus

Alukselle tehtiin huoltotöitä Portsmouthissa helmikuusta 1772 marraskuuhun 1774. Alus otettiin heinäkuussa 1778 palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään John Elphinston ja varustettiin merikelpoiseksi syyskuussa. Alus lähti 21. joulukuuta 1779 kontra-amiraali Joshua Rowleyn laivasto-osaston HMS Suffolkin, HMS Vengeancen ja HMS Stirling Castlen kanssa Leewardsaarille.
Yhdysvaltain vapaussodassa alus kuului amiraali Sir George Rodneyn laivastoon Karibialla, jossa se osallistui  6. heinäkuuta 1779 Grenadan taisteluun. Se kohtasi Rowleyn osaston kanssa Ranskan laivaston fregatit La Fortunéen, La Blanchen ja L'Elisen Guadaloupen edustalla. Ranskalaisten johtaminen oli heikkoa ja niiden miehistöt olivat heikkoina eivätkä ne kyenneet pakenemaan ylivoimaisia brittejä. Ranskalaiset vallattiin takaa-ajon jälkeen.
Alus osallistui 1780 Rodneyn laivaston kanssa Martiniquen taisteluun 17. huhtikuuta ja kahteen kahakkaan St. Lucian rannikolla 15. ja 19. toukokuuta. Alus purjehti Rowleyn osaston mukana Jamaikalle ja edelleen saattueen suojana Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin helmikuussa 1781 huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä se vapautui tammikuussa 1782.
Marraskuussa 1781 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Robert Linzee, jonka alaisuudessa se lähti 6. helmikuuta 1782 Leewardsaarille. Alus oli Dominicansalmessa 9. huhtikuuta ja osallistui 12. huhtikuuta Saintesin taisteluun ja Monansalmen kahakkaan 19. huhtikuuta. Alus lähti 21. heinäkuuta Pohjois-Amerikkaan Pigotin osaston mukana ja oli New Yorkissa 5. syyskuuta - 24.lokakuuta. Alus osallistui Cape Francoisin saartoon marraskuussa. Alus osallistui 15. helmikuuta 1783 HMS St. Albansin ja HMS Prudentin kanssa St. Kittsin taisteluun, jossa ne kohtasivat Ranskan laivaston La Concorden ja L'Amphionin. Taistelussa britit valtasivat La Concorden. Alus palasi 1783 Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta.
Napoleonin sodissa alus oli pääosin saartamassa Ranskan satamia ollen 1798-1800 telakalla modernisoitavana.
Alus lähti 1. kesäkuuta 1799 Välimerelle, missä se otettiin palvelukseen heinäkuussa. Maaliskuussa 1801 aluksen tilapäisenä päällikkönä oli Peter Bover ja huhtikuussa 1802 päällikkönä oli John Giffard, kun se lähti Leeward saarille. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa ja siirrettiin heinäkuussa 1803 Portsmouthin telakalle, missä kustannukset olivat 12 024 puntaa.
Toukokuussa 1803 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Wm Ricketts Jervis. Se ajoi 25. maaliskuuta 1804 karille Brestin edustalla Black Rocksissa.