stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etyleenidiamiini
Valmistus

Etyleenidiamiinia valmistetaan ammoniakin ja 1,2-dikloorietaanin välisellä reaktiolla. Reaktiossa syntyy myös  etyleenidiamiinin polymeerejä kuten dietyleenitriamiinia, trietyleenitetramiinia ja tetraetyleenipentamiinia. Niiden syntymistä voidaan estää käyttämällä runsaasti ammoniakkia.
Käyttö

Monet biologisesti aktiiviset aineet, kuten aminofylliini ja monet histamiinit sisältävät etyleenidiamiinirakenteen. Etyleenidiamiini on myös tärkeä yhdiste monien eri orgaanisten kemikaalien valmistuksessa kemikaalien valmistuksessa.
Käyttö > Synteesejä

EDTA on eli etyylidiamiinitetraetikkahappo on tärkeä kelatoiva yhdiste. EDTAa valmistetaan etyleenidiamiinin, formaldehydin ja natriumsyanidin alkoholiliuoksen välisellä reaktiolla.
Kaksi etyleenidiamiinihydrokloridimolekyyliä voivat polymeroitua muodostaen piperatsiinin hydrokloridia, josta voidaan valmistaa piperatsiinia.
Turvallisuus

Hengitettynä etyleenidiamiini aiheuttaa yskää ja hengityksen hankaloitumista. Pitkäaikainen altistuminen aineelle voi aiheuttaa astman puhkeamisen. Yhdiste voi aiheuttaa allergiaa iholle joutuessaan. Pitkäaikainen altistus voi vaurioittaa maksaa ja munuaisia. Yhdisteen ei ole todettu aiheuttavan syöpää.
Aiheesta muualla

Etyleenidiamiinin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 29.1.2015.
Rockyn uusintaottelu

| Rockyn uusintaottelu> Rocky II |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Sylvester Stallone
Käsikirjoittaja:  Sylvester Stallone
Tuottaja:  Robert Chartoff Irwin Winkler
Säveltäjä:  Bill Conti
Kuvaaja:  Bill Butler
Leikkaaja:  Stanford C. Allen Janice Hampton
Tuotantosuunnittelija:  Ric Berger
Pääosat:  Sylvester Stallone Talia Shire Burt Young Carl Weathers
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   15. kesäkuuta 1979    25. tammikuuta 1980
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 miljoonaa
Tuotto:  200,2 miljoonaa
Edeltäjä:  Rocky
Seuraaja:  Tiikerinsilmä – Rocky III
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rockyn uusintaottelu (engl. Rocky II) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen nyrkkeilyelokuva. Se on jatkoa vuonna 1976 ilmestyneelle elokuvalle Rocky, ja Rocky-elokuvasarjan toinen osa. Elokuva on Sylvester Stallonen ohjaama, pääosanäyttelemä ja käsikirjoittama.
Rocky Balboan esikuvana toimineen raskaansarjan nyrkkeilijä Chuck Wepnerin piti esittää elokuvassa Ching Wepner-nimistä hahmoa, jolla oli 32 vuorosanaa. Rooli kuitenkin leikattiin pois käsikirjoituksesta 19 päivää ennen kuvausten alkua.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylvester Stallone  | … |  Rocky Balboa   |
|  Talia Shire  | … |  Adrian Balboa   |
|  Burt Young  | … |  Paulie   |
|  Carl Weathers  | … |  Apollo Creed   |
|  Burgess Meredith  | … |  Mickey Goldmill   |
Aiheesta muualla

Rockyn uusintaottelu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mario Party 8

| Mario Party 8 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Hudson Soft
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Mario Party
Julkaistu:  NA 29. toukokuuta 2007 JP 26. heinäkuuta 2007 EU 21. kesäkuuta 2007 AUS 19. heinäkuuta 2007
Lajityyppi:  Partypeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 6 
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  Wiin 12cm optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mario Party 8 on Nintendon Mario Party -partypelisarjanselvennä osa joka julkaistiin vuonna 2007 Wiille. Mario Party 8:n on kehittänyt Hudson Soft ja julkaissut Nintendo. Mario Party 8 on ensimmäinen Wiille kehitetty Mario Party -peli.
Vastaanotto

Peli sai paljon positiivisia vastaanottoja joka näkyy selkeästi seuraavassa arvostelijoiden listassa
Gamerankings 63.04%
Metacritic 62
1UP C
Game Informer 7.25/10
GamePro 4.5/5
GameSpot 6.5/10
GameSpy 3/5
GameTrailers 8.3/10
IGN 5.2/10
Nintendo Power 7.5/10
X-Play 3/5
Myynti

Pohjois-Amerikan julkaisupäivän jälkeen peliä myytiin Yhdysvalloissa yhteensä 314 000 kappaletta kolmessa päivässä, joka teki siitä kuukauden parhaiten myydyn TV-konsolipelin. Toukokuussa 2010 peliä oltiin myyty yhteensä 7.6 miljoonaa kappaletta, joka teki siitä 10:ksi parhaiten myydyn Wii-pelin.
Aiheesta muualla

Nintendo Suomen Mario Party 8 -sivu
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2 
-pelit
| --- | --- |
Konsolipelit:   Mario Party  Mario Party 2  Mario Party 3  Mario Party 4  Mario Party 5  Mario Party 6  Mario Party 7  Mario Party 8  Mario Party 9  Mario Party 10  Super Mario Party  Mario Party Superstars 
Käsikonsolipelit:   Mario Party Advance  Mario Party DS  Mario Party: Island Tour  Mario Party: Star Rush  Mario Party: The Top 100 
Mario Party 8:ssa pelaaja etenee heittämällä noppaa.
Yleissivistys

Kreikkalaista jumalaa Apollonia on pidetty länsimaisen sivistyksen suojelijana.
Yleissivistys tarkoittaa pohjasivistystä, joka muodostuu kasvatuksen antamista ja koulussa opituista tiedoista, taidoista ja hyvistä tavoista.
Yleissivistyksellä on tarkoitettu sitä tieto- ja taitomäärää, joka kansalaisten olisi hallittava voidakseen toimia ja vaikuttaa yhteiskunnassa. Käytännössä tällä ei tarkoiteta mitään tiettyä oppimäärää vaan ideaalia, jota kohti olisi pyrittävä. Yleensä sanaa yleissivistys käytetään adjektiivin yleissivistävä yhteydessä vastakohtana ammattiin valmistavalle. Lakitekstissä yleissivistävällä viitataan peruskoulun ja lukion kasvatustehtäviin. Tällöin halutaan tuoda esille, että koulutus ei valmista mihinkään tiettyyn ammattiin vaan yleisesti jatko-opintoihin.
Käsitteen historia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Sivistys on se, mitä jää jäljelle, kun olemme unohtaneet kaiken oppimamme. | ” |
– Eino Kaila
Käsitys yleissivistyksestä syntyi länsimaissa humanistisen liikkeen yhteydessä 1500- ja 1600-luvuilla. Erityisesti tšekkiläinen Johan Amos Comenius kehitti käsitettä ja esitti, että kaikkien yksilöiden olisi omaksuttava tietty perussivistys.
Suomeen yleissivistyksen ideaali tuli Saksasta, jossa sitä kehitti 1700-luvun lopulla yliopistomies Wilhelm von Humboldt. Tuolloin yleissivistyksen ideaaliin kuului antiikin ajan taruston auttava tunteminen sekä kyky puhua joitain tärkeimpiä kieliä, joiksi Suomessa muodostuivat ruotsi, latina ja saksa. Manner-Euroopassa valistusaikana 1700-luvulla yleissivistykseen vaadittavaksi kieleksi muodostui kuitenkin ranska, joka säilytti tämän aseman 1900-luvun alkupuolelle. Valistuksen aikana perustettiin myös ensimmäiset oppivelvollisuuskoulut Preussiin ja Itävaltaan. Nämä voidaan nähdä pyrkimyksenä levittää sivistystä kaiken kansan keskuuteen. Tämä kuului olennaisena valistuksen ihmiskuvaan, joka ei periaatteessa tehnyt eroa eri ihmisryhmien välillä.
Humboldtilainen yleissivistyksen ihanne oli sikäli yläluokkainen, että se korosti aineittensa yleispätevyyttä ja suoraa soveltumattomuutta käytäntöön. Tämän seurauksena kielet, historia ja humanistiset aineet saivat korostetun osan koulujen opetussuunnitelmissa matematiikan ja luonnontieteiden kustannuksella. Reaalilyseot pyrkivät muuttamaan sivistysihannetta tuomalla paremmin esille nykykielet ja luonnontieteet, mutta vielä peruskoulujärjestelmänkin yleissivistysideaalilla on humanististen taitojen korostukseen liittyviä piirteitä. Yleissivistykseen kuuluu kuitenkin varsinaisten tietojen hallinnan lisäksi myös kriittisyys. Humboldtilaisen ihanteen mukaan sivistyneen ihmisen tulisi kyetä tarkastelemaan tietojaan ja yhteiskuntaa kriittisesti ja tietoisesti. Tämä avaa samalla ovet kansalaisvaikuttamiseen.
Koska yleissivistys saavutettiin 1800-luvun näkemyksen mukaan oppikouluissa, joihin vain kansan vähemmistöllä oli mahdollisuus, se sai eksklusiivisen merkityksen. Kansansivistystyöllä, jota edustivat muun muassa yleiset kirjastot sekä kansan- ja työväenopistot, pyrittiin kuitenkin tarjoamaan myös alempiin luokkiin kuuluneille tilaisuus henkiseen kasvuun ja itsensä kehittämiseen. Koska yleissivistysideaalin mukaan sivistynyt ihminen oli myös poliittisesti tietoinen yksilö, kansansivistystyöllä oli myös poliittisia päämääriä.
Sven Oskar Lindgren

| Sven Oskar Lindgren |
| --- | --- |
 Luutnanti Lindgren 1930-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1905 Helsinki
Kuollut: 18. tammikuuta 1968 (62 vuotta) Helsinki
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Talvisota Jatkosota
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
| Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1930 Antwerpen | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
|  Kultaa | 1931 Lwów | 300 m vapaakivääri, makuu |  |
|  Kultaa | 1935 Rooma | 300 m sotilaskivääri, asennot |  |
|  Kultaa | 1935 Rooma | 300 m sotilaskivääri, polvi |  |
|  Hopeaa | 1930 Antwerpen | 300 m vapaakivääri, makuu |  |
|  Hopeaa | 1931 Lwów | 300 m vapaakivääri, polvi |  |
|  Pronssia | 1935 Rooma | 300 m sotilaskivääri, makuu |  |
Sven Oskar "Linkku" Lindgren (29. joulukuuta 1905 Helsinki – 18. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti, joka kunnostautui urheilijana ja talvisodassa, mutta sai huonon maineen sotamies Hytin ampujana.
Elämäkerta

Sven Oskar Lindgrenin vanhemmat olivat varatuomari, valtiokonttorin sihteeri Bertil William Feodor Lindgren (1875–1944) ja Vilma Maria Eklund (1879–1963). Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja  valmistui Kadettikoulusta 1933 kurssinsa kadettivääpelinä. Helsingin suojeluskuntapiirin II-sotilasohjaajana (ammunta) 1928–1931 ja uudelleen vuodesta 1933.
1930-luvun lopulla Lindgrenillä oli Suomen suurin 1 500 linnun fasaanitarha Pitäjänmäen rautatieaseman lähellä. Tarhassa oli myös teeriä ja metsoja. Vuonna 1939 Lindgrenin johtamassa Vantaan riistatarhassa kasvatettiin fasaaneja, joita istutettiin eri puolille Suomea ja teeriä sekä peltopyitä.
Lindgren voitti neljä henkilökohtaista ja viisi joukkuemaailmanmestaruutta pienois-, vapaa- ja sotilaskivääriammunnassa ennen sotia vuosina 1929, 1930, 1931, 1933 ja 1935. Merkittävänä joukkuemestaruutena ja samalla Argentiina-pokaalin voittajana hän oli mukana vuoden 1935 Suomen vapaakiväärijoukkueessa. Hän toimi myös 1937 Helsingin ammunnan MM-kisojen pääsihteerinä ja oli vuosina 1938–1939 Helsingin olympiakisojen järjestelytoimikunnan jaostopäällikkönä.
Mitalit MM-kisoissa

| --- | --- |
 Henkilökohtainen kilpailu  Kultaa 50 m pienoiskivääri, makuu (1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, makuu (1931 Lwów)  300 m sotilaskivääri, asennot (1935 Rooma)  300 m sotilaskivääri, polvi (1935 Rooma) Hopeaa 300 m vapaakivääri, makuu (1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, polvi (1931 Lwów) Pronssia 300 m sotilaskivääri, makuu (1935 Rooma) :  Joukkuekilpailu Kultaa 50 m pienoiskivääri, makuu (1929 Tukholma)  50 m pienoiskivääri, polvi (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, pysty (1931 Lwów)  50 m pienoiskivääri, polvi (1933 Granada)  300 m vapaakivääri, asennot (1935 Rooma) Hopeaa 300 m vapaakivääri, makuu (1930 Antwerpen)  50 m pienoiskivääri, polvi (1930 Antwerpen)  300 m vapaakivääri, asennot (1931 Lwów)  300 m vapaakivääri, asennot (1933 Granada) Pronssia 300 m vapaakivääri, asennot (1930 Antwerpen)  50 m pienoiskivääri, makuu (1931 Lwów)
Talvisodan sankari ja jatkosodassa kyseenalaista mainetta saavuttanut

Talvisodassa 'Ässärykmenttiin' eli JR11:een kuulunut luutnantti Lindgren kunnostautui Viipurinlahden puolustustaisteluissa maaliskuussa 1940 ja johti parhaimmillaan noin kahden pataljoonan vahvuisia joukkoja (Osasto L). Taistelujen pahimmassa vaiheessa Lindgren joutui pitämään omaa esikuntaansakin paikoillaan konepistoolia käyttäen. Vuonna 1940 Lindgren ylennettiin kapteeniksi.
Jatkosodan alussa 1941 Lindgren toimi I/JR47:n ('Vallilan pataljoonan') pataljoonankomentajana, jolle esitettiin kaksi kertaa Mannerheim-ristiä. Hänen toimintaansa jatkosodan hyökkäysvaiheessa kuvasi lausunto "Kun liike hyökkäysvaiheessa lakkasi, S.O. tuotiin aina eteen jatkamaan hyökkäystä". Lindgren ylennettiin majuriksi 1941.
Myöhemmin jatkosodan aikana majuri Lindgren toimi pataljoonankomentajana 3. Prikaatissa sekä toimistopäällikkönä Maaselän ryhmän esikunnassa. Jatkosodan loppuvaiheessa elokuussa 1944 Ilomantsin mottitaisteluiden yhteydessä tapahtui sitten sotamies Hytin ampumistapaus kun Lindgren komensi 21. Prikaatin I pataljoonaa. Tapausta käsiteltiin sotaylioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa, mutta Lindgreniä ei rangaistu asiasta. Näihin tapahtumiin perustuu Ilmari Turjan näytelmä "Sotamiehen kunnia", joka on esitetty muun muassa Kansallisteatterissa.
Lapin sodan aikana everstiluutnantiksi ylennetty S. O. Lindgren komennettiin Helsingin suojeluskuntapiirin 2. ye-upseeriksi eli johtamaan piirin asekätkentää. Hän joutui kuitenkin Valpon pidättämäksi 16 kuukaudeksi ja oli ensimmäinen II ye-upseeri, joka kuulusteluissa tunnusti hoitaneensa asekätkentää. Hänet tuomittiin tästä viideksi kuukaudeksi vankeuteen, ja hän erosi armeijan palveluksesta 1947.
Sotien jälkeinen aika

Siviilielämässä Lindgren toimi vuodesta 1947 Suomen Autoklubin ja vuodesta 1951 Suomen Autoliiton toimitusjohtajana aina vuoteen 1959 saakka. Vuodesta 1960 lähtien Lindgren johti ensin Oy Suomen Metsästys Ab:tä ja myöhemmin perustamaansa Finn-Trap-toiminimeä.  Lindgren oli 1950-luvulla myös marsalkka Mannerheimin Lopella sijaitsevaa metsästysmajaa hoitaneen Sisula-Säätiön toiminnanjohtajana. Lindgren kirjoitti myös kaksi metsästysaiheista kirjaa: Fasaanien istutus (Otava 1940) ja Riistanhoitajan käsikirja (Otava 1943).
Lindgren sai Hytin ampumisen ohella lisää kuuluisuutta syyskuun lopulla 1959 kun hän tapasi mailleen Pernajassa Käldön saaressa metsästysretkellään eksyneen olympia-ampuja Pentti Linnosvuon seurueineen, syytti näitä salametsästyksestä ja pakotti haulikolla uhaten heidät kävelemään kädet ylhäällä ja housut kintuissa. Lindgren tuomittiin myöhemmin muun muassa yksin teoin tehdystä ampuma-aseen varomattomasta pitelemisestä, laittomasta kiinniotosta, pakottamisesta ja solvauksesta seitsemän kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja 10 000 markan sakkoihin. Linnosvuo ja hänen seurueensa jäsenet tuomittiin laittomasta metsästyksestä ja toisen irtaimen omaisuuden luvattomasta käyttämisestä sakkoihin. Hovioikeus lievensi Lindgrenin vankeustuomion neljäksi kuukaudeksi. Lindgren sai tapauksesta lisänimen ”Housut kintuissa -eversti”.
S. O. Lindgreniä pidettiin yleisesti myös vuonna 1962 valmistuneessa Mika Waltarin Tähdet kertovat, komisario Palmu -elokuvassa esiintyvän majuri Carl Gustaf Vadenblickin (esittäjä Helge Herala) esikuvana.
Lindgren oli naimisissa vuodesta 1940 Ebba-Margareta Hakulinin kanssa. Heillä oli kaksi poikaa.
Lindgren teki itsemurhan ampuma-aseella 18. tammikuuta 1968.
Aiheesta muualla

JR 47:ssä jatkosodan alussa palvelleen Erik J. Halmeen muistelmien alkuosassa kerrotaan Lindgrenistä (Web Archive-linkki 30.1.2005)
S. O. Lindgren : Vain riistanhoitaja on oikea metsästäjä, Kuva, 16.08.1939, nro 17, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Argentiina-kiertopalkinnon voittanut Suomen vapaakiväärijoukkue eli vasemmalta Kullervo Leskinen, Einari Oksa, Sven-Oscar Lindgren, Viktor Miinalainen ja Nisse Wasenius.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten pituushyppy

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 > Ratajuoksut |
| --- | --- | --- |
| 100 m |   | Miehet |
| 400 m |  | Miehet |
| 800 m |  | Miehet |
| 1500 m |  | Miehet |
| 110 m aidat |  | Miehet |
Muut juoksut
| Maraton |  | Miehet |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | Miehet |
| Kolmiloikka |  | Miehet |
| Korkeushyppy |  | Miehet |
| Seiväshyppy |  | Miehet |
| Kuulantyöntö |  | Miehet |
| Kiekonheitto |  | Miehet |
Miesten pituushyppy kesäolympialaisissa 1896 käytiin 7. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui yhdeksän kilpailijaa ja amerikkalaiset ottivat siinä kolmoisvoiton.
Tulokset

| Sija | Nimi | Maa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ellery Clark |  Yhdysvallat | 6,35 m |
| 2 | Robert Garrett |  Yhdysvallat | 6,18 m |
| 3 | James Connolly |  Yhdysvallat | 6,11 m |
| 4 | Alexandre Tuffère |  Ranska | 5,98 m |
| 5 | Alphonse Grisel |  Ranska | 5,83 m |
| 6 | Henrik Sjöberg |  Ruotsi | 5,80 m |
| 7 | Alexandros Khalkokondilis |  Kreikka | 5,74 m |
| 8 | Carl Schuhmann |  Saksan keisarikunta | 5,70 m |
| 9 | Athanasios Skaltsogiannis |  Kreikka | Ei tiedossa |
Miesten pituushyppy olympialaisissa
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1896 | 1900 | 1904 | 1906 | 1908 | 1912 | 1920 | 1924 | 1928 | 1932 |
| 1936 | 1948 | 1952 | 1956 | 1960 | 1964 | 1968 | 1972 | 1976 | 1980 |
| 1984 | 1988 | 1992 | 1996 | 2000 | 2004 | 2008 | 2012 | 2016 | 2020 |
Kai Hahto

| Kai Hahto |
| --- | --- |
 Kai Hahto Wintersunin riveissä Tuskassa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1973 (ikä 50) Vaasa
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  melodinen death metal, Black metal, folk metal, power metal, rock, grindcore
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Wintersun, Rotten Sound, ArthemesiA, Max on the Rox, Swallow the Sun, Kai Hahto Band, Nightwish
Levy-yhtiöt:  Nuclear Blast, Kråklund Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kai Juhani Hahto (s. 31. joulukuuta 1973 Vaasa) on suomalainen rumpali. Hän on toiminut Nightwishin rumpalina elokuusta 2014 lähtien. Tätä ennen hän soitti jyväskyläläisessä Swallow the Sunissa, jossa hän soitti vuodesta 2009 Nightwish-pestiin asti. Lisäksi Hahto on soittanut yhtyeissä Wintersun, Max on the Rox ja Rotten Sound. Hänet palkittiin vuoden 2006 soittajana Finnish Metal Awards -gaalassa 16. helmikuuta 2007. Hahto on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Näyttelijä-muusikko Aki Hahto on hänen pikkuveljensä.
Ura

Rotten Soundin edellisen rumpalin lähtiessä vuonna 1994 yhtyeestä tuli Hahto hänen tilalleen. Rotten Sound oli alun perin tarkoitettu vain lyhytaikaiseksi projektiksi soittaa grindcorea. Vuoden 2000 jälkeen yhtye on käynyt ainakin kerran maailmankiertueella ja soittanut noin 15 maassa. Hahto lähti yhtyeestä perhesyistä.
Hahto on soittanut myös yhtyeissä Cartilage, Vomiturition, Wings, Misantropia, Agressor, Enochian Crescent ja Tiny Tones sekä Vaasa Big Bandissä ja Vaasan kaupunginorkesterissa. Hän opettaa rumpujen soittoa Vaasan Kuula-opistossa. sekä pitää yksityistunteja erityisesti rumpujen soiton ergonomiasta. Hahdon opetuksessa ovat käyneet muun muassa Patrik Fält (Feastem, Brymir), Panu Posti (Afgrund, Murdershock), Sami Latva (Rotten Sound, Deathbound), Teppo ”Kake” Velin (Stam1na), Timo Häkkinen (Sotajumala) ja Mikael Ahlsten (0xist, Saattue).lähde?
Wintersunin debyyttiä varten Jari Mäenpää lähetti konerummuilla tehdyn demon, jonka päälle Hahto harjoitteli ja levytti albumin Wintersun tämän jälkeen. Time I -levyllä Hahto oli enemmän mukana rumpusovituksissa.
Hahto tuurasi Nightwishin Jukka Nevalaista tämän ilmoitettua siirtyvänsä sivuun ajoittaisen unettomuuden takia. Yhtye kiinnitti aiemmin muun muassa rumputeknikkona toimineen Hahdon tuuraajaksi riveihinsä elokuussa 2014. Virallinen jäsen Hahdosta tuli heinäkuussa 2019.
Diskografia

Sick Bastard (1995,  Genet Records)
Psychotic Veterinarian (1995,  S.O.A. Records)
Loosin’ Face (1996,  Anomie Records)
Splitted Alive (1997,  I.D.S. Records)
Under Pressure (1997,  Repulse Records)
Drain (1998,  Repulse Records)
Still Psycho (2000,  Necropolis Records)
8 Hours of Lobotomy (2001,  M.C.R. Records)
Murderworks (2002,  Necropolis Records)
Seeds of Hate (2003,  Cudgel Agency)
From Crust ’Til Grind (2003,  Century Media Records)
Exit (2005,  Spinefarm Records)
Telocvovim (1997,  Woodcut Records)
Babalon Patralx de Telocvovim (1998,  Avantgarde Music)
Voodoo (2000,  Kråklund Records)
Rox II (2002,  Kråklund Records)
Rhythmic Songs from a Mysterious Red House (2004,  Kråklund Records)
Marilyn's Favorites (2014)
Wintersun (2004,  Nuclear Blast)
Time I (2012,  Nuclear Blast)
Time II (2024)
New Moon (2009,  Spinefarm Records)
Emerald Forest and the Blackbird (2012,  Spinefarm Records)
Endless Forms Most Beautiful (2015)
Human. :II: Nature. (2020)
Yesterwynde (2024)
Angel of Carnage Unleashed (2021)
II – Those We Don’t Speak Of (2021)
Kielletty kuvajaiset (EP) (1995)
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten korkeushyppy

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 > Ratajuoksut |
| --- | --- | --- |
| 100 m |   | Miehet |
| 400 m |  | Miehet |
| 800 m |  | Miehet |
| 1500 m |  | Miehet |
| 110 m aidat |  | Miehet |
Muut juoksut
| Maraton |  | Miehet |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | Miehet |
| Kolmiloikka |  | Miehet |
| Korkeushyppy |  | Miehet |
| Seiväshyppy |  | Miehet |
| Kuulantyöntö |  | Miehet |
| Kiekonheitto |  | Miehet |
Miesten korkeushyppy kesäolympialaisissa 1896 käytiin 10. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui viisi urheilijaa ja siinä Yhdysvallat otti kolmoisvoiton.
Tulokset

| Sija | Nimi | Maa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ellery Clark |  Yhdysvallat | 1,81 m |
| 2 | Robert Garrett |  Yhdysvallat | 1,65 m |
| 2 | James Connolly |  Yhdysvallat | 1,65 m |
| 4 | Henrik Sjöberg |  Ruotsi | 1,60 m |
| 5 | Fritz Hoffmann |  Saksa | 1,55 m |
Miesten korkeushyppy olympialaisissa
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1896 | 1900 | 1904 | 1906 | 1908 | 1912 | 1920 | 1924 | 1928 | 1932 |
| 1936 | 1948 | 1952 | 1956 | 1960 | 1964 | 1968 | 1972 | 1976 | 1980 |
| 1984 | 1988 | 1992 | 1996 | 2000 | 2004 | 2008 | 2012 | 2016 | 2020 |