stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andreas Mikkelsen
Ura

Mikkelsen aloitti ralliuransa 17-vuotiaana kilpailtuaan sitä ennen motocross- ja hiihtokilpailuissa. Vuonna 2005 hän kilpaili Britannian ralleissa voittaen Quinton Stagen, the Coraclen, the Plains, the Bulldog ja Cambrian ja Saarenmaan rallikilpailut. Vuonna 2006 Mikkelsen debytoi WRC-luokassa Britannian rallissa keskeyttäen ulosajoon 14. erikoiskokeella. Vuonna 2007 hän ajoi kahdeksan kilpailua ollen parhaimmillaan yhdeksäs Irlannin rallissa.
Vuonna 2008 Mikkelsen saavutti uransa ensimmäiset pisteet ajamalla viidenneksi Ruotsin rallissa rikkoen samalla Matthew Wilsonin ennätyksen nuorimpana pisteille ajaneena rallikuljettajana. Hän ajoi vielä kahdeksanneksi Katalonian rallissa.
Vuonna 2009 Mikkelsen ajoi kaksi kilpailua, joissa keskeytti. Samana vuonna Larvikin rallissa syyskuussa Mikkelsenin auto lähti luisumaan ja osui kymmenvuotiaaseen katsojaan surmaten tämän välittömästi.
Vuonna 2010 Mikkelsen ajoi yksittäisiä kilpailuja SWRC-luokassa voittaen kauden päätöskilpailun Walesissa. Hän saavutti myös yhden pisteen WRC-luokassa. Hän kilpaili myös IRC-sarjassa ollen parhaimmillaan toinen Skotlannin rallissa. Hän sijoittui seitsemänneksi omassa luokassaan.
Vuosina 2011 ja 2012 Mikkelsen voitti IRC-sarjan mestaruuden kahtena vuotena peräkkäin.
Vuodesta 2013 lähtien Mikkelsen on kilpaillut Volkswagen Motorsportin kolmannella WRC-autolla. Hänen kartturinaan toimi suomalainen Mikko Markkula, mutta pari lopetti yhteistyönsä kesken kauden 2014. Talli vetäytyi pois MM-sarjasta kauden 2016 loputtua.
Kaudelle 2017 Mikkelsenillä oli vaikeuksia löytää ajopaikkaa. Kauden kolmessa ensimmäisessä kilpailussaan hän ajoi Škoda Motorsportin Fabia R5:lla kahdesti seitsemänneksi voittaen WRC2-luokan. Sardiniassa, Puolassa ja Saksassa hän kilpaili Citroënin tallissa. Kauden päättäneissä Katalonian, Walesin ja Australian osakilpailuissa Mikkelsen ajoi Hyundai Motorsportin kuljettajana varmistaen samalla itselleen työpaikan myös seuraavalle kaudelle.
Kaudella 2020 Mikkelsen ajoi ainoastaan kauden päättäneessä Monzan rallissa, jossa ajokkina oli Rally2-luokan Škoda Fabia Rally2 Evo. Hän oli rekisteröitynyt WRC3-luokkaan. Hän oli kokonaiskilpailun kuudes ja luokkansa ensimmäinen.
Kaudella 2021 Mikkelsen voitti WRC2-sarjan mestaruuden sekä rallin EM-sarjan mestaruuden.
Kaudella 2023 Mikkelsen varmisti WRC2-sarjan mestaruuden kartanlukijansa Torstein Eriksenin kanssa Keski-Euroopan rallissa. Mikkelsen keräsi pisteet Power Stage -erikoiskokeelta, joka riitti varmistamaan mestaruuden ennen Yohan Rosselia ja Gus Greensmithiä. Greensmithillä ja Mikkelsenillä oli koossa yhtä paljon pisteitä Keski-Euroopan rallin jälkeen, mutta Mikkelsenillä oli kaudelta kolme voittoa ja Greensmithillä kaksi.
Kaudella 2024 Mikkelsen ajaa Hyundai Motorsportin kolmatta autoa Esapekka Lapin ja Dani Sordon kanssa osan kaudesta.
Garfunkelin epäyhtälö

Garfunkelin epäyhtälö on geometrian lauseke, joka kuuluu seuraavasti:
Olkoon I kolmion ABC sisään piirretyn ympyrän C keskipiste ja U, V ja W janojen IA, IB ja IC leikkauspisteet C:n kanssa. Olkoon G ABC:n painopiste ja D, E ja F janojen GA, GB ja GC leikkauspisteet C kanssa. Tällöin kolmion UVW piiri on pienempi tai yhtä suuri kuin kolmion DEF piiri.
Garfunkelin epäyhtälön otaksui ja todisti Jack Garfunkel Crux Mathematicorumissa numeroissa 7, 1981 ja 8, 1982.lähde?
Aiheesta muualla

Minh Ha Nyugenin ja Nikolaos Dergiades'n todistus Garfunkelin epäyhtälölle. (Arkistoitu – Internet Archive)
Balcha Safo

| Balcha Safo |
| --- | --- |
 Valokuvassa todennäköisesti ennen vuotta 1900.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Abba Nefso
Syntynyt: 1863
Kuollut: 1936
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Etiopia
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen Italian–Etiopian sota toinen Italian–Etiopian sota
Sotilasarvo:  dajazmach
Balcha Safo (1863–1936, joskus myös Abba Nefso) oli etiopialainen sotilaskomentaja. Nuorena hän otti osaa ensimmäiseen Italian–Etiopian sotaan kunnostautuen Adowan taistelussa. Myöhemmin hän teki uraa kuvernöörinä tullen lopulta syrjäytetyksi hänen jouduttuaan riitoihin Tafari Makonnenin eli myöhemmän keisari Haile Selassien kanssa. Vuonna 1935 hän osallistui vielä toiseen Italian–Etiopian sotaan kuollen taisteluissa seuraavana vuonna.
Elämäkerta

Balcha Safo syntyi vuonna 1863. Nimen Balcha Safo hän sai isänsä Safon mukaan. Hänestä käytettiin etiopialaisittain usein myös niin sanottua hevosen nimeä Abba Nefso. Hevosen nimi oli kirjamellisesti henkilön hevosen nimi, jota eri etiopialaiset merkkihenkilöt tapasivat käyttää. Nuorena Balcha sai ensin uskonnollisen koulutuksen. Balcha haavoittui ja jäi hyvin nuorena sotavangiksi eräällä keisari Menelik II:n sotaretkellä. Samalla hänet oli myös kastroitu. Makonnen Wolde Mikael suostutteli keisarin kuitenkin ottamaan pojan suojatikseen. Myöhemmin Bacha saikin koulutuksen keisarillisessa hovissa. Hän kapusi myös urallaan nousten hovin rahastonhoitajaksi.
Balcha sai erityistä mainetta Italiaa vastaan ensimmäisen Italian–Etiopian sodan aikana käydyssä Adowan taistelussa vuonna 1899. Hänen sanottiin rientäneen kuolleen tykin ampujan tilalle käyttäen tykkiä tehokkaasti italialaisia vastaan. Sodan jälkeen hän sai kenraalia vastaavan arvon dajazmach ja aloitti uran hallinnon tehtävissä. Balcha toimi Sidamon kuvernöörinä vuosina 1898–1908 ja 1917–1928, sekä Hararin kuvernöörinä vuosina 1910–1914. Hänen maineensa kuvernöörinä oli kuitenkin ristiriitainen. Balcha ei maksanut veroja Etiopian keskushallinnolle, minkä lisäksi hänen sanottiin riistävän talonpoikia. Balcha myös vastusti orjuuden lakkauttamista. Toisaalta hänen sanottiin tehostaneen aluehallintoa, minkä lisäksi talous kehittyi pitkälti intialaisten kauppaiden kanssa tehdyn yhteistyön ansiosta.
Kuvernöörin toimien ohella Balcha sekaantui Etiopian hovin sisäisiin ristiriitoihin. Vuonna 1916 hän oli mukana kukistamassa kruunua tavoitellutta Lij Iyasu Mikaelia, jonka joukot kärsivät tappion lähellä Hararia. Balcha ajautui myös riitoihin Tafari Makonnenin eli myöhemmän keisari Haile Selassien kanssa. Riidat johtivat Balchan syrjäyttämiseen vuonna 1928. Hän vetäytyi samana vuonna luostariin liittyen kuitenkin Etiopian asevoimiin toisen Italian–Etiopian sodan puhjetessa vuonna 1935. Balcha kuoli taisteluissa italialaisia vastaan vuonna 1936.
Montezuma I

Asteekkivaltion laajentuminen . Montezuman valloitukset pinkillä
Montezuma I  eli Moctezuma I (noin 1398–1469) oli asteekkien viides hallitsija. Hänen aikanaan asteekkivaltio laajeni voimakkaasti ja ulottui lopulta Meksikon laaksosta Meksikonlahdelle asti.
Montezuma I nousi valtaan 1440 setänsä Itzcóatlin kuoleman jälkeen. Hän solmi liiton kahden naapurikansan Tlacopanin ja Texcocon kanssa.lähde?
Myllyjärvi

Myllyjärvi on erittäin yleinen järven nimi Suomessa. Se voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Järviä

Myllyjärvi, järvi Asikkalassa
Myllyjärvi, järvi Espoon Lahnuksessa
Myllyjärvi, järvi Espoon Röylässä
Myllyjärvi, järvi Espoon Velskolassa
Myllyjärvi, järvi Hartolassa
Myllyjärvi, järvi Heinolassa
Myllyjärvi, järvi Hämeenlinnan Lietsassa
Myllyjärvi, järvi Hämeenlinnan Torvoilassa
Myllyjärvi, järvi Hämeenlinnan Rengossa
Myllyjärvi, järvi Iitissä
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Myllyjärvellä
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Korpilahdella
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Laajavuoressa
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Saukkolassa
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Oittilassa
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Vertaalassa
Myllyjärvi, järvi Jyväskylän Taka-Keljossa
Myllyjärvi, järvi Jämsän Lahdenkylässä
Myllyjärvi, järvi Jämsän Sammallahdella
Myllyjärvi, järvi Jämsän Vehkajärvellä
Myllyjärvi, järvi Keuruulla
Myllyjärvi, järvi Konnevedellä
Myllyjärvi, järvi Kouvolassa
Myllyjärvi, järvi Lopen Räyskälässä
Myllyjärvi, järvi Luhangan Tammikoskella
Myllyjärvi, järvi Oriveden Onnistaipaleella
Myllyjärvi, järvi Oriveden Siitamassa
Myllyjärvi, järvi Padasjoella
Myllyjärvi, järvi Perhossa lähellä Salamajärveä
Myllyjärvi, järvi Ruoveden Helvetinjärvellä
Myllyjärvi, järvi Ruoveden Muroleella
Myllyjärvi, järvi Somerniemellä Somerolla
Alainen Myllyjärvi, järvi Jämsässä
Iso Myllyjärvi, järvi Jämsässä ja Kuhmoisissa
Vähä Myllyjärvi, järvi Jämsässä
Kyliä tai kaupunginosia

Myllyjärvi, asuinalue Jyväskylässä
Myllyjärvi, kylä Vieremällä
Ylä-Myllyjärvi, asuinalue Jyväskylässä
G. A. Serlachius Osakeyhtiö

| G>  A. Serlachius Oy |
| --- | --- |
 Mäntän paperitehdas 1950-luvulla
Yritysmuoto:  perheyhtiö
Perustettu:  1868
Perustaja:  Gustaf Adolf Serlachius
Lakkautettu:  1986
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
G . A. Serlachius Oy oli vuosina 1868–1984 toiminut suomalainen puunjalostusyritys. Tamperelainen apteekkari Gustaf Adolf Serlachius perusti yrityksen vuonna 1868 Mänttään, mistä se myöhemmin laajeni useille paikkakunnille, kuten Tampereelle, Jyväskylään, Vilppulaan ja Vammalaan. G. A. Serlachius Oy:n toiminta itsenäisenä yhtiönä päättyi vuoden 1986 lopussa, kun se fuusioitui Metsäliiton Teollisuus Oy:n kanssa, ja Metsä-Serla Oy syntyi.
Historia

Tamperelainen apteekkari Gustaf Adolf Serlachius (1830–1901) perusti vuonna 1868 Mänttään puuhiomon, josta G. A. Serlachius Oy sai alkunsa. Yrityksen perustamispäivänä pidetään 17.9.1868. Mäntän puuhiomo oli yksi suomalaisen puunjalostusteollisuuden alkuvaiheessa perustetuista puunjalostuslaitoksista. Mäntänkoski tarjosi puuhiokkeen valmistamisen edellyttämää runsasta käyttövoimaa, joka saatiin suoraan koskesta. Alkuaikoina puuhioke myytiin pääasiassa Venäjälle. Haasteena toiminnalle olivat erityisesti Mäntän heikot liikenteen maayhteydet. Alkuaikoina yhtiön logistiikkaa hoidettiin hevoskuljetuksin. Myöhemmin liikenneyhteydet paranivat Pohjanmaan radan rakentamisen myötä.
Toisen maailmansodan loppupuolelta lähtien yritys alkoi kehittyä Serlachius-yhtymäksi, joka omisti teollisuuslaitoksia eri puolilla Suomea.
Mäntän kaupunki kasvoi Serlachius-yhtiön ympärille, ja Mäntässä tehtaan, työntekijöiden ja yhdyskunnan suhde muodostui poikkeuksellisen kiinteäksi. Yhtiö rakennutti muun muassa asuinalueita ja vapaa-ajan palveluita tehtaan työntekijöille sekä Mäntän kirkon.
Toimipaikat > Mäntän tehtaat

Alkuperäisen Mäntän puuhiomon yhteyteen valmistui vuonna 1881 Mäntän paperitehdas, joka käytti raaka-aineenaan myös yhtiön Vilppulassa sijaitsevan puuhiomon tuottamaa raaka-ainetta. Vuonna 1899 yhtiö rakennutti toimipaikkojen välille kahdeksan kilometriä pitkän, kapearaiteisen Mäntän–Vilppulan rautatien lähde?, jolla hoidettiin tehtaiden kuljetusten ohella myös matkustajaliikennettä. Puuhiomon ja paperitehtaiden ympärille rakennettua teollisuustoimintaa laajennettiin vuonna 1914 aloittamalla sulfiittiselluloosan valmistus.
Spriitehtaan rakennukset valmistuivat vuonna 1918 Mäntän tehtaiden yhteyteen. Tavoitteena oli tuottaa kotimaista moottoripolttoainetta sulfiittilipeästä. Kieltolain voimaanastumisen myötä tehtaan käyttöönotto lykkääntyi kahdeksalla vuodella, ja spriin tuotanto voitiin aloittaa vasta vuonna 1927.
Mäntän paperitehtaan toiminta jatkuu nykyisin osana Metsä Tissueta.
Toimipaikat > Kolhon saha Vilppulassa

Vilppulassa sijaitseva Kolhon kaksikehäinen saha siirtyi G. A. Serlachius -yhtiölle vuonna 1916 tehdyssä kaupassa. Yhtymän tehtailla käyttämä puu hankittiin yleensä pystykaupoilla, ja kauppoihin sisältynyt pystypuu saatiin ohjattua sahattavaksi Kolhoon. Sahausmäärät Kolhossa lisääntyivät, kun yhtiön raakapuun tarve lisääntyi Kankaan paperitehtaan ja Tampereen kattohuopatehtaan siirryttyä yhtiön omistukseen. 1920-luvun alussa sahalla oli kaksikehäinen saha sekä höyläämö. Tuotantoa kehitettiin 1920-luvun lopulla, jolloin rakennettiin kuivaamo ja lajittelulaitos. Kuivaamorakennuksissa aloitti myös puusepäntehdas Mäntän tehtaalta siirretyillä laitteilla. Siellä valmistettiin puutuotteita, kuten ovia, myös vientiin.
Toimipaikat > Ryötön paperitehdas ja Ostolan höyrysaha Ähtärissä

Puuhiokkeen saatavuuden parantamiseksi G. A. Serlachius -yhtiö hankki vuonna 1916 omistukseensa osake-enemmistön Ähtärissä sijainneesta Ryötön Paperitehdas Oy:stä, jonka yhteydessä toimi myös puuhiomo. Samassa yhteydessä G. A. Serlachius -yhtiö hankki omistukseensa Ähtäristä myös Ostolan Höyrysaha Oy:n puuvarastoineen.
Toimipaikat > Tako Tampereella

Vuonna 1917 Tampereen kattohuopatehdas eli Kattohuopa- ja paperitehtaan Osakeyhtiö Tampereella siirtyi kaupassa G. A. Serlachius Oy:lle. Vuonna 1923 tapahtuneen hiomon ja paperitehtaan vanhan osan tulipalon myötä tehtaan tuotantoa uudistettiin, ja tehtaalla siirryttiin paperin tuotannosta kartongin tuotantoon. Tehtaalla valmistettiin kromovastikekartonkia. Yhtiön nimi muutettiin vuonna 1932 Takoksi, kun aiempi nimi ei enää vastannut tuotantoa. Takon kartonkitehtaan toiminta jatkuu nykyisin osana Metsä Board -konsernia.
Toimipaikat > Kankaan paperitehdas Jyväskylässä

Kankaan Paperitehdas Oy:n osake-enemmistö siirtyi G. A. Serlachius Oy:lle vuonna 1918.
Toimipaikat > Lielahden tehdas Tampereella

Tampereen Lielahdessa sijainneen J. W. Enqvist Oy:n osakekanta siirtyi G. A. Serlachius Oy:lle, ja yhtiö sulautettiin Serlachius-yhtymään 1965–66.
Toimipaikat > Vammalan vaneritehdas

Osana J. W. Enqvist Oy:n sulauttamista yhtiöön siirtyi yhtiön hallintaan myös Vammalan vaneritehdas.
Pääkonttori

Yhtiön entinen pääkonttori sijaitsee Mäntän keskustassa näyttävällä paikalla Koskelanlammen rannalla, Valkoiseksi taloksi kutsutussa rakennuksessa. Arkkitehtuurikilpailun pohjalta toteutetun rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Valter ja Bertel Jung. Rakennustaiteellisesti 1930-luvun modernismia edustava rakennus valmistui vuonna 1934, ja se toimi yhtiön pääkonttorina vuoden 1986 lopussa tapahtuneeseen G. A. Serlachius Oy:n ja Metsäliiton Teollisuus Oy:n fuusioon saakka. Entisessä pääkonttorissa on toiminut vuodesta 2003 alkaen Serlachius-museo Gustaf, joka on metsäteollisuuden historiaa, G. A. Serlachius Oy:tä ja Mänttää esittelevä kulttuurihistoriallinen museo. Rakennus on ollut Gösta Serlachiuksen taidesäätiön omistuksessa vuodesta 2000 lähtien. Rakennus kuuluu Mäntän tehtaiden ja yhdyskunnan valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön ja on rakennustaiteellisesti, teollisuushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä kohde.
Tomás Estrada Palma

| Tomás Estrada Palma |
| --- | --- |

Kuuban presidentti
 20. toukokuuta 1902 – 2. joulukuuta 1906  
Seuraaja:  José Miguel Gómez
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1835 Bayamo, Kuuba
Kuollut: 14. marraskuuta 1908 (73 vuotta) Santiago de Cuba, Kuuba
Puoliso:  Genoveva Guardiola de Estrada
Tomás Estrada Palma (9. heinäkuuta 1835  lähellä Bayamoa, Kuuba – 14. marraskuuta 1908 Orienten provinssi) oli Kuuban ensimmäinen presidentti. Hän toimi vallankumousarmeijan kenraalina sodassa Espanjaa vastaan 1868–1878, ja hänestä tuli väliaikaishallituksen johtaja 1875. Estrada Palma joutui vuonna 1877 espanjalaisten vangiksi. Vapauduttuaan hän muutti New Yorkiin, jossa hänestä tuli myöhemmin Kuuban vallankumouksen johtohahmo.
Kun Yhdysvallat 1902 luovutti Kuuban kuubalaisten omiin käsiin, Estrada Palma valittiin valtion ensimmäiseksi presidentiksi, vaikka hän ei kuulunut mihinkään puolueeseen eikä ollut kampanjoinut päästäkseen virkaan. Seuraavissa vaaleissa 1905 hänen oli liityttävä konservatiivipuolueeseen. Vaalit hävinneiden liberaalien tyytymättömyys purkautui vallankumouksena 1906, ja Estrada Palma erosi saman vuoden syyskuussa.
Mapuchet

| Mapuchet |
| --- | --- |
 Mapuche-naiset
Väkiluku:  900 000
Asuinalueet:   Chile  Argentiina
Kielet:  mapudungun, espanja
Uskonnot:  Luonnonuskonnot ja kristinusko
Mapuchet ovat alkuperäiskansa, jota pidetään nykyisen Chilen ja Argentiinan ensimmäisinä asuttajina. Mapuchet elivät yleensä suurissa, laajalle maa-alueelle levittäytyneissä, perhekuntien muodostamissa yhteisöissä perinteisen metsästäjä–keräilijä-kulttuurin mukaisesti, tietyillä alueilla harjoitettiin myös pienimuotoista perunanviljelyä. Perinteinen mapuche-asumus, eli heinäkattoinen ja puusta rakennettu ruka oli vankka ja koko perheen asuttamiseen soveltuva. Sota-aikana levittäytyneet mapuche-yhteisöt kokoontuivat valitakseen itselleen toquin eli johtajan.
Historia

Mapuchejen tarkka alkuperä ei ole tiedossa. DNA-tutkimuksissa todettiin, että kanat, joita mapuchet ovat perinteisesti pitäneet, ovat peräisin Polynesiasta. On kuitenkin myös teorioita, joiden mukaan mapuchet ovat peräisin Pohjois-Amerikasta, Karibialta tai Keski-Amerikasta. Varhaisin merkki ihmisasutuksesta on peräisin mapuchejen nykyiseltä asuinalueelta Chilestä.
Kun mapuchet olivat voittaneet inkat Maulen taistelussa, he saivat elää varsin rauhallista elämää 1500-luvulle asti. Pitkään kestäneen rauhan mursi espanjalaisten halu alistaa mapuchet muiden Etelä-Amerikan kansojen tavoin. Espanjalaiset uskoivat tämän hoituvan heidän sotakoneistoltaan vaivattomasti, tässä he kuitenkin erehtyivät ja he kärsivät tappion Araucon sodassa.
Sodassa mapuchet olivat erinomaisen aluetuntemuksen ja nerokkaiden sissitaktiikoidensa ansiosta varteenotettava vastustaja. Yleisiä aseita olivat erilaiset kivikirveet ja alueen kovista puulajeista valmistetut nuijat. Lähes vuosisadan jatkuneen sodankäynnin jälkeen espanjalaiset myönsivät tappionsa ja allekirjoittivat 1641 sopimuksen antaen kansalle täydet valtuudet omille mailleen. Autonomia jatkui 1800-luvun loppupuolelle asti.
Myöhemmin, 1800-luvulla mapuchejen asuttama Araucanian alue joutui sekä Chilen että Argentiinan laajenemistoiveiden kohteeksi ja kierojen sopimusten avulla Chilen hallitus onnistui ryöstämään kansan maat. Tämän jälkeen alueita ravistelleet tautiepidemiat saivat mapuche-väestön määrän laskemaan sen aikaisesta kolmesta miljoonasta merkittävästi, eräiden arvioiden mukaan jopa alle viiteenkymmeneentuhanteen.
Vaikka Chilen valtio vainoaa edelleen mapucheja, he ovat kuitenkin säilyttäneet kielensä, perinteensä ja uskomuksensa. Mapuchet elävät köyhyydessä eikä heillä ole alkuperäiskansan oikeuksiin kuuluvia hallintoelimiä tai perustuslain suojaa omaan kieleensä ja kulttuuriinsa. Koulut ovat huonoja ja opetus annetaan lähes yksinomaan espanjaksi. Poliisin kerrotaan käyttävän runsaasti väkivaltaa mapucheja kohtaan, ja aktivisteja on Chilen vankiloissa syytettynä terrorismista.
Kulttuuri

Vuonna 2002 Chilessä oli 604 349 (4 % väestöstä) mapuchea ja Argentiinassa arviolta 500 000. Nykyisin suuri osa mapucheista asuu suurissa asutuskeskuksissa, kuten Santiagossa. Erimielisyydet chileläisten kanssa jatkuvat, varsinkin heidän historiallisilla asuinseuduillaan toimivia metsäyhtiöitä vastaan.
Kun eurooppalaiset tulivat Amerikkaan oli mapucheilla jo käytössään monimutkainen linnoitusjärjestelmä ja muita rakennuksia. Mapuchet työstivät kuparia ennen eurooppalaisten tuloa mutta he oppivat nopeasti muovaamaan myös rautaa. Mapuchet elivät lampaiden ja hevosten kasvatuksella. Mapuchejen uskonnon tärkein tekijä on shamaani eli machi. Machi on usein nainen, machin tehtävänä on pitää seremonioita sairauden tai huonon sadon uhatessa yhteisöä. Uskontoon kuuluvat myös pyhät kivet ja eläimet. Machit käyttävät kasveja sekä parantavina rohdoksina että saadakseen yhteyden henkiin. Pyhä puu kanelo puhuu hengille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mapuche International Link (englanniksi)
Chilen alkuperäisväestö vaatii oikeuksiensa kunnioittamista - mapuchet nälkälakossa 2010 YLE
Precolumbian civilizations Chile: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1994.
Uaxactún

Uaxactún oli Mayojen korkeakulttuurin aikainen kaupunki, joka sijaitsi Tikalista pohjoiseen. Se sijaitsee nykyisen Guatemalan Peten alueella. Asutuksen muotoutuminen alkoi esiklassisen kauden puolessa välissä ja asutus pysyi yhtenäisenä esiklassisen kauden lopulle, aikaan 300 eaa. – 200 jaa. Uaxactúnissa oli Mayojen tähtitieteellinen tukikohta, missä tehtyihin havaintoihin perustuivat Mayojen päätelmät päivänseisausten ja päiväntasausten suhteen.
Cuauhtémoc

Cuauhtémocin patsas Méxicosta
Cuauhtémoc (nahuatl ‏Cuāuhtemōc ”laskeutuva kotka”), myös Guatimozin, Cuauhtemotzin, Quauhtemoc, (noin 1495 – 26. helmikuuta 1522) oli Montezuma II:n vävy ja sisarenpoika sekä asteekkivaltakunnan viimeinen hallitsija 1520–1521. Cuauhtémoc nousi asteekkien johtajaksi hieman yli 20-vuotiaana Montezuman lyhytaikaisen seuraajan, Cuitláhuacin, kuoltua espanjalaisten tuomaan isorokkoon. Jo valtaan noustessaan Cuauhtémocilla oli kansan tuki takanaan, sillä he tunsivat miehen suurena soturina ja pätevänä johtajana. Tämä oli eräs seikoista, jotka erottivat hänet monista edeltäjistään.
Cuauhtémocin valtakausi kesti vain muutaman kuukauden. Vaikka hän onnistui ajamaan espanjalaiset valloittajat ulos Tenochtitlánista (niin sanottu La Noche Triste), nääntyneet ja tautien riivaamat atsteekit eivät pystyneet pysäyttämään espanjalaisten ja alueen kostonhimoisten intiaaniheimojen muodostamaa hyökkäystä ja kolmen kuukauden piirityksen jälkeen Tenochtitlánin ja samalla koko asteekkivaltion oli annettava periksi vuonna 1521.
Espanjalaiset ottivat kaupungin puolustusta johtaneen Cuauhtémocin vangiksi, ja häntä kohdeltiin aluksi kunnioittavasti. Myöhemmin Cuauhtémocia kuitenkin kidutettiin, jotta hän paljastaisi asteekkien kätkemien aarteiden kätköpaikat. Espanjalaisten johtaja Hernán Cortés antoi kuninkaallisen rahastonhoitajansa Aldreten kiduttaa Cuauhtémocia tulella monen päivän ajan toivoen tämän paljastavan asteekkien uskotut salaiset kultavarastot. Kidutus ei kuitenkaan tuottanut minkäänlaista tulosta ja Cuauhtémoc kiisti itsepintaisesti kultavarastojen olemassaolon. Tajuttuaan miehen järkkymättömyyden Cortés otti hänet muun asteekkiaatelin ohella omiin joukkoihinsa peläten espanjalaisten lähdön jälkeistä atsteekkien kansannousua. Myöhemmin Cortés teloitutti Cuauhtémocin muinaisen mayakaupungin temppeliaukiolla nykypäivän Hondurasissa vuonna 1525.
Nykypäivän Meksikossa Cuauhtémoc on loppuaikojen asteekkikeisareista arvostetuin pitkälti hänen periksiantamattomuutensa ja järkkymättömän rehellisyytensä takia. Cuauhtémocille on pystytetty Meksikoon lukuisia patsaita, hänen mukaansa on nimetty useita kaupunkeja ja hänen kuvansa on painettu kolikoihin ja seteleihin.lähde?
Aiheesta muualla

Iberialais-amerikkalainen säätiö (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Cuitláhuac | Asteekkien hallitsija (1520–1521) | Seuraaja: – |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Violette Szabo

Violette Szabo
Violette Reine Elizabeth Bushell Szabo, o.s. Bushell (26. kesäkuuta 1921 Pariisi, Ranska – 5. helmikuuta 1945 Fürstenberg, Saksa) oli toisen maailmansodan aikainen ranskalainen salainen agentti.
Szabo myi hajuvesiä Lontoossa ennen kuin hän liittyi Erikoistehtäväosastoon (SOE) sen jälkeen kun hänen miehensä Etienne Szabo oli kuollut taistellessaan Vapaan Ranskan armeijan puolesta El Alameinin taistelussa.
Szabo pudotettiin Ranskaan kahdesti, toisen kerran kesäkuussa 1944, auttamaan vastarintaryhmää. Hän jäi kiinni 10. kesäkuuta 1944, ja hänet siirrettiin Limogesiin Sicherheitsdienstin säilöön. Häntä kuulusteltiin ja kidutettiin, kunnes hänet siirrettiin syyskuussa 1944 Ravensbrückin keskitysleirille. Szabo teloitettiin 5. helmikuuta 1945, ja hänen ruumiinsa poltettiin krematoriossa.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Violette Szabo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Commonwealth War Graves Commission 
Muut:  SNAC  IdRef