stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matthias Trattnig
Ura > Seuraura

Trattnig on EC Grazin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 1995–1996, jolloin Trattnig pelasi 17 ottelua Itävallan pääsarjassa tehoin tehden yhden syöttöpisteen. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Pohjois-Amerikkaan ja newyorkilaiseen juniorisarjaan NYJHL:ään. Sen jälkeen Trattnig kävi vuodet 1997–2001 Mainen yliopistoa. Hänet valittiin kauden 1997–1998 päätteeksi Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Chicago Blackhawks varasi Trattnigin neljännellä kierroksella 94. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1998. Hänestä tuli kaikkien aikojen kolmas NHL:ään varattu itävaltalaispelaaja. Kauden 1998–1999 päätteeksi Trattnig voitti NCAA:n mestaruuden ja kauden 1999–2000 päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden.
Vuodet 2001–2003 Trattnig pelasi Ruotsissa, Elitserien-joukkue Djurgårdens IF:n riveissä. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2003–2004 Saksan DEL-liigan Kassel Huskiesissa, jossa Trattnig voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 12+19=31. Trattnig palasi kaudeksi 2004–2005 Pohjois-Amerikkaan ja hän siirtyi pelaamaan Columbus Blue Jacketsin organisaatioon. Trattnig ei pelannut kauden aikana NHL:ssä työsulun vuoksi, vaan koko kausi eteni AHL-joukkue Syracuse Crunchissa, jossa hän teki 68 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18.
Kaudeksi 2005–2006 Trattnig palasi kotimaahansa yhdeksän kauden jälkeen ja siirtyi EC Salzburgin joukkueeseen. Hän oli tehoilla 14+40=54 joukkueen paras pistemies ja Erste Bank Eishockey Ligan pistepörssin yhdestoista. Trattnig keräsi myös 125 jäähyminuuttia ja oli jäähypörssin viides. Kaudella 2006–2007 hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 28+38=66. Trattnig oli Salzburgin toiseksi paras pistemies Thomas Kochin jälkeen ja sijoittui EBEL:n pistepörssissä yhdeksänneksi. Trattnig jakoi myös koko liigan tehotilaston voiton joukkuetovereidensa Kochin, Dieter Kaltin ja Martin Ulrichin kanssa lukemalla +34. Keväällä 2007 hän voitti Itävallan-mestaruuden. Kaudella 2008–2009 Trattnig oli 23 osumallaan Salzburgin paras maalintekijä ja sijoittui EBEL:n maalipörssissä kahdeksanneksi. Samalla kaudella hän oli 111 minuutillaan jäähypörssin kahdeksas. Trattnig voitti Itävallan-mestaruuden myös vuosina 2008 ja 2010. Hän edusti Salzburgia kaudella 2009–2010 myös Continental Cupissa, joka päättyi voittoon. Tammikuussa 2009 Trattnig teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2010–2011 Trattnig nousi Salzburgin varakapteeniksi ja voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden. Kaudella 2011–2012 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja johdatti Salzburgin European Trophyn voittoon. Kauden 2014–2015 päätteeksi Trattnig voitti uransa viidenen Itävallan-mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

Trattnig edusti Itävaltaa Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002 ja Sotšin olympiakisoissa 2014, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi joukkueensa varakapteenina. Trattnig pelasi myös Salt Lake Cityn 2002, Torinon 2006, Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 olympiakisojen karsinnoissa.
Trattnig pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2009 ja 2011. Vuoden 2003 turnauksessa hän jakoi Itävallan sisäisen tehotilaston voiton Raimund Divisin kanssa lukemalla +2. Trattnig pelasi myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2008 ja 2010, joista kaikki turnaukset päättyivät lohkokultaan. Hän voitti vuoden 2010 turnauksen puolustajien pistepörssin tehoilla 3+6=9, Itävallan sisäisen tehotilaston lukemalla +10 ja Trattnig valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin Trattnig voitti hopeaa. Hän toimi Itävallan varakapteenina, valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi sekä tähdistökentälliseen.
Trattnig teki A-maajoukkuedebyyttinsä 16. huhtikuuta 1999 Kiovassa Ukrainaa vastaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden C-sarjan EM-kilpailuissa vuonna 1996.
Markus Koivula

Markus Koivula (s. 25. maaliskuuta 1993) on suomalainen pikajuoksija. Hän on edustanut vuodesta 2008 lähtien Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Heikki Koivula ja Mauri Salomäki.
Koivula on ollut parhaimmillaan viidentenä 200 metrin juoksussa Kalevan kisoissa vuonna 2016. Lisäksi viestijuoksun SM-kisoissa hän on saavuttanut Tampereen Pyrinnön joukkueessa 4 × 400 metrin viestijuoksussa kultaa vuonna 2016 ja pronssia vuonna 2014. 4 × 100 metrin viestijuoksussa Koivula voitti kultaa vuonna 2013 ajalla 40,77 s. Sisäratojen SM-kilpailuista Koivula voitti kultaa 4 × 300 metrin viestistä vuonna 2016.
Ennätykset

| --- | --- |
100 m: 10,67 s
200 m: 21,49 s
60 m (halli): 6,92 s
Mikael Wiik

Mikael Wiik (s. 2. maaliskuuta 1951) on suomalainen muusikko, säveltäjä, levytuottaja ja musiikkitoimittaja. Hän on kirjoittanut musiikkijuttuja suomenkielisiin nuorten- ja musiikkilehtiin kuten Intro, Rytmimusiikki ja Soundi. 1970-luvun lopulla hän teki Yleisradiolle ruotsinkielistä Smultronstället-musiikkiohjelmaa muun muassa Ronnie Österbergin kanssa. Vuodesta 2004 Wiik juonsi musiikkiohjelmia Radio Helsingissä, josta hän jäi eläkkeelle helmikuun lopussa 2014.
Levytuottajana

Mikael Wiik on tuottanut muun muassa Heikki Sarmannon albumit Open Ear sekä Syksy ja muita lauluja, sekä muita levytyksiä erityisesti lyhytikäiselle Hi-Hat-levymerkille 1970-luvulla. Wiik tuotti myös Carita Holmströmin esikoisalbumin We Are What We Do (EMI 1973).
Maru & Mikael

Mikael Wiik on esiintynyt Marianne Wiikin (ent. Nyman) kanssa lauluduona Maru & Mikael, joka teki vuonna 1975 albumin nimeltä Destination Nowhere (Hi-Hat HILP 103). Vuonna 1990 he julkaisivat EP-levyn Olarin Musiikin kautta nimellä Maru & Mikael Wiik.
Metzamorin ydinvoimalaitos

Metsamorin ydinvoimalaitos.
Voimalaitoksen jäähdytystornit.
Metsamorin ydinvoimalaitos (arm. Մեծամորի ատոմակայան, Meçamor atomakayan) sijaitsee Armeniassa, 30 kilometriä maan pääkaupungista Jerevanista länteen, lähellä Turkin rajaa. Voimalan työläisille rakennettiin lähelle Metsamorin kaupunki. Neuvostoaikana virallinen nimi oli Armenian ydinvoimala (AAES).
Historia

Ydinvoimalaitoksen rakentamisesta päätettiin elokuussa 1967 ja suunnitelmat hyväksyttiin 1969. Voimalaitos koostuu  kahdesta 408 megawatin VVER-tyypin reaktoriyksiköstä. Ensimmäinen yksikkö käynnistettiin ja liitettiin sähköverkkoon vuonna 1976 ja toinen vuonna 1980.
Metsamorin ydinvoimala suljettiin vuoden 1988 Armeniaa koetelleen maanjäristyksen seurauksena vuoden 1989 alkukuukausina. Toinen reaktoreista kuitenkin käynnistettiin energiapulan vuoksi marraskuussa 1995.
Ydinvoimalan 2. yksikkö tuottaa lähes puolet Armenian tarvitsemasta sähköstä. EU tarjosi Armenialle sata miljoonaa euroa korvauksia vuonna 2004, jos se suostuisi sulkemaan laitoksen.
2. yksikön elinikää jatkettiin vuosien 2017–2018 huoltotöillä vuoteen 2027 asti. Alun perin laitoksen suunnitelty käyttöikä oli 
syyskuuhun 2016.
Vuoden 2021 modernisoinnilla laitoksen teho nostettiin 440 megawattiin. Rosatomin ja Gidropressin asiantuntijoiden mukaan laitos voi toimia vuoteen 2036.
Kolmas reaktori

Koska Armenialla ei juuri ole luonnonvaroja, se on päättänyt laajentaa Metsamorin ydinvoimalaa rakentamalla kolmannen reaktorin. Rakentamisesta on sovittu Venäjän kanssa, ja rakennustyöt oli alun perin tarkoitus aloittaa vuonna 2011. Uuden reaktorin kustannusarvio oli hankkeesta sovittaessa lähes neljä miljardia euroa, ja sen käyttöiäksi kerrottiin noin 60 vuotta.
Aiheesta muualla

Nuclear Power in Armenia (updated 11/2013) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (world-nuclear.org)
Markus Koljander

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1983 (ikä 40)
Syntymäpaikka:  Valkeakoski, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Paino: 86 kg
Junioriseurat
: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2005 | Haka | 1 | (0) |
| 2005 | → TP-Seinäjoki (laina) |  |  |
| 2006–2009 | Jaro | 47 | (0) |
| 2006 | → Haka (laina) | 2 | (0) |
| 2010– | Haka | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Markus Koljander (s. 25. lokakuuta 1983 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Koljander on Hakan kasvatti. Seuran miesten edustusjoukkueessa hän pelasi yhden Veikkausliiga-ottelun kaudella 2004. Hän lukeutui Hakan miehistöön myös kaudella 2005, mutta ei pelannut otteluakaan. Koljander oli myös lainalla TP-Seinäjoessa kauden 2005 aikana.
Kausilla 2006–2009 Koljander kuului Veikkausliigassa pelanneen Jaron joukkueeseen, minkä jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Hakaan. Vuoteen 2011 mennessä hänelle on kertynyt yhteensä 50 Veikkausliiga-ottelua.
Koljander on pelannut Suomen maajoukkueissa 11 poikien ja nuorten maaottelua.
Aiheesta muualla

Markus Koljander Veikkausliigan sivustolla
Miehikkälän vaakuna

Miehikkälän vaakuna
Miehikkälän vaakuna on Miehikkälän kunnan tunnus. Sen on suunnitellut Tapio Vallioja vuonna 1956. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Punaisessa kentässä hopeinen kaksoispolviorsi."
Miehikkälän vaakuna on Kymenlaakson maakunnan ainoa kirjaintunnuksen sisältävä vaakuna. Vaakunan kaksoispolviorsi muodostaa M-kirjaimen ja liittyy kunnan nimeen. Vaakunan värit poikkeavat muista Kymenlaakson vaakunoiden väreistä (hopea, musta, sininen) samoin kuin Virolahden, sekä entisen Kuusankosken. Vaakunan värit ovat peräisin Karjalan vaakunasta, viitaten Miehikkälän sijaintiin Karjalan historiallisessa maakunnassa.
Mihail Korsunov

| Mihail Korsunov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. helmikuuta 1963 (ikä 61) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Viro
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  70 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–1997
Seurat:  Krylja Sovetov (USSR) Talleks Tallinna (USSR-2) FoPS (I-div.) Ketterä (I-div.) Kreenholm/Narva 2000 (Viro) Kohtla-Järve Central (Viro) KooKoo (II-div.) AaKoo (II-div./S-S)
Mihail Korsunov (s. 1. helmikuuta 1963 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen, sittemmin Virossa vaikuttanut, entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi suurimman osan urastaan Suomen alemmissa sarjoissa. Pääsarjauraa Korsunov loi Neuvostoliiton mestaruussarjassa ja Viron pääsarjassa.
Ura > Seuraura

Korsunov syntyi Moskovassa ja hänen kasvattajaseuransa oli Krylja Sovetov. Hän siirtyi Neuvostoliiton mestaruussarjassa pelaamansa kauden jälkeen sarjatasoa alemmas virolaiseen Talleks Tallinnaan kaudeksi 1986–1987.
Kaudeksi 1991–1992 Korsunov siirtyi Suomeen ja I-divisioonajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 33+35=68, joilla Korsunov sijoittui koko sarjan pistepörssissä seitsemänneksi. Kahdella seuraavalla kaudella hän oli FoPS:n kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1993–1994 Korsunov oli myös joukkueen paras maalintekijä 24 osumallaan. Kauden 1994–1995 hän pelasi Imatran Ketterässä.
Kauden 1996–1997 Korsunov pelasi Viron pääsarjaa Kreenholm/Narva 2000:n ja Kohtla-Järve Centralin joukkueissa. Hän voitti koko sarjan pistepörssin tehoilla 35+29=64. Kaudeksi 1997–1998 Korsunov palasi Suomeen ja siirtyi II-divisioonajoukkue KooKoohon, jonka toiseksi paras maalintekijä hän oli Raine Pulkkisen kanssa 21 osumallaan. Kaudella 1998–1999 Korsunov jatkoi uraansa samassa sarjassa pelanneessa Anjalankosken Kiekossa. Joukkue siirtyi kaudeksi 1999–2000 pelaamaan I- ja II-divisioonien välille perustettua Suomi-sarjaa. Tuolloin hän voitti AaKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+23=42. Korsunov päätti pelaajauransa kevääseen 2001.
Pelaajauransa jälkeen Korsunov toimi 2000-vuosikymmenen ja 2010-lukujen vaihteessa KooKoon A- ja B-nuorten apuvalmentajana.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Minsk 1981 | jääkiekko |  |
Korsunov edusti Viroa B-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1998, C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1995, 1996 ja 1997 sekä C2-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1994. Viimeisimpänä mainittu turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi C-sarjaan. Vuoden 1996 turnauksessa hän toimi Viron kapteenina. Korsunov pelasi myös vuoden 1999 pääsarjan MM-kilpailujen karsinnoissa.
Korsunov edusti myös Neuvostoliittoa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti kultaa.
Miehikkälän kirkko

| Miehikkälän kirkko |
| --- | --- |
 Miehikkälän kirkko vuonna 2012
Sijainti:  Miehikkälä
Koordinaatit:  60°40′27.4″N, 027°42′12.5″E
Seurakunta:  Haminan seurakunnan Miehikkälän kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  1881
Suunnittelija:  Ludvig Isak Lindqvist
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  900
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miehikkälän kirkko kuvattuna pohjoissuunnasta elokuussa 2021.
Miehikkälän kirkon sankarihaudat kesällä 2013 
Mitä vaatii Suomessa Isänmaa se isästä poikaan maksetaan.
Miehikkälän kirkko on Miehikkälän kunnassa sijaitseva vuosina 1879–1881 rakennettu kirkko. Peittämättömästä tiilestä rakennetun kirkon arkkitehtuuri yhdistelee uusgotiikkaa ja muita 1800-luvun loppupuolen tyylisuuntia. Kirkkoa korjattiin vuosina 1927 ja 1963. Nykyisin käytössä olevat urut on rakennettu vuonna 1980 ja alttaritaulu on vuodelta 1930. Kirkossa on tilaa 900 hengelle.
Kirkkomaalla olevan punagraniittisen sankaripatsaan kohokuvion on suunnitellut kuvanveistäjä Sulo Mäkelä 1953.
Miehistövyö

Miehistövyö.
Miehistövyö on Suomen puolustusvoimissa kenttäpuvun kanssa käytettävä ruskea nahkavyö. Asevelvollisista sitä ovat käyttäneet miehistöön ja alipäällystöön kuluvat varusmiehet. Upseerikokelaat ja varusmieskersantit eivät ole käyttäneet miehistövyötä, vaan joukkueenjohtajien tapaan päällystö- eli komentovyötä. Siinä on alun perin miekan kantamista varten olkahihna. Myöhemmin miekan asemesta on käytetty sotilaspistoolia.
Alun perin sotilas kantoi miehistövyössään patruunataskuja sekä leipälaukkua, mutta nykyään vyön tehtävä on lähinnä housujen ja mahdollisen puukon tai monitoimityökalun kannattelu.
Suomen puolustusvoimissa nykyisin käytössä olevien m/91- ja m/05-tyyppisten palveluspukujen kanssa ei enää käytetä komentovyötä.
Leppäsjärvi

| Leppäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°55′12″N, 23°04′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  Poltinjoki 
Järvinumero:  35.571.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,2 m 
Rantaviiva:  15,028 km 
Pinta-ala:  2,08057 km² 
Suurin syvyys:  21 m 
Keskivirtaama:  4,5 – 5 m³/s (MQ) 
 fiLeppäsjärvi 
Leppäsjärvi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Leppäsjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Leppäsjärvi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 3,6 kilometriä, leveys 1,8 kilometriä ja sen pinta-ala on 208 hehtaaria. Se sijaitsee Kyrösjärven pohjoispuolella kolme kilometriä Parkanonjärven itäpuolella. Järvi on pitkänä melko selväpiirteinen. Sen eteläpää erottuu järvenselästä Mustasaaren takia ja Aureperä on puoli kilometriä pitkä lahti sen pohjoispäässä. Puoli kilometriä pitkä Totkulahti muodostaa oman vesialueensa, koska sinne pääsee 20 metriä kapean Varissalmen kautta. Mainita voi myös lyhyet Ojalahti ja Janakansaaren kainalossa oleva nimetön lahti. Järvessä on kuusi saarta. Janakansaari on nykyään niemi, joten suurin saari on Mustasaari. Muita pienempiä saaria ovat Mustassaren lähellä oleva Mustaniemenkari, Janakansaaren edustalla olevat Sippolansaari ja Myllymäensaari sekä Vainioniemen pohjoispuolella sijaitseva nimetön saari.
Vaikka noin puolet järven rannoista ovat peltomaata, on järveen laskevat ojat enimmäkseen pienialaisia metsäojia. Tällaisia ojia ovat esimerkiksi länsirantaan laskevan Mutalammen laskuoja, Aureperään laskevat ojat ja monet itärannan ojat. Hieman kauempaa tulee Vataveden ja Karhujärven yhteinen laskuoja, joka laskee järveen Aureperän itäpuolelle. Suurin pikkuojista on Ojalahteen laskeva usean järven yhteinen laskuoja. Sen kautta laskevat Leppäsjärveen vetensä Pitkäjärvi, Teerijärvi, Ojajärvi, Vähä Ojajärvi, Huhtalampi, Ahvenlampi ja Aittolampi. Edellisten ojien yhteisvaikutus jää marginaaliseksi Ruojärven laskujoelle, joka tuo loput Aurejärven valuma-alueen vesistä ja vaikuttaa siten eniten järven tilaan. Järven laskujoki on viisi kilometriä pitkä Poltinjoki, jonka pudotus Vääräjoen yhtymäkohtaan on noin 17 metriä. Pudotuksesta syntyy suurin osa 250 metriä pitkässä Käkelänkoskessa ja 550 metriä pitkässä Poltinkoskessa. Järven läpivirtaus on mitattu Poltinjoen luusuassa ja on noin 4,5–5,0 m³/s.
Rantaviivan pituus on 15 kilometriä. Peltovaltaisin alue muodostuu järven etelä- ja kaakkoisrannoille, missa sijaitsee Leppäsjärven kylä. Järven lähiympäristössä sijaitsee 15 maatilaa ja rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järven voi kiertää yhdysteitä 13275 ja 13271 pitkin. Ensin mainittu tie ylittää järven Varissalmessa. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja kulkee Aureperällä järveä kiertäen 350 metrin päästä.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1973−2007. Mittausten mukaan veden hapen kyllästysaste oli päällysvedessä keskimäärin 91% ja alusvedessä noin 13 metrin syvyydessä 39%. Veden kokonaisfosforipitoisuus oli päällysvedessä keskimäärin 24 µg/l ja alusvedessä 49 µg/l. Vastaavasti kokonaistyppipitoisuus oli 540 µg/l ja 710 µg/l. Näkösyvyys oli keskimäärin 1,5 metriä. Fosforin osalta vedenlaatu oli hyvän ja tyydyttävän rajalla.
Historiaa

Vanhassa pitäjänkartassa 1800-luvulta Janakansaaren erottaa rannasta itään työntyvästä kapeasta niemestä pieni salmi. Kun vielä huomataan, että Mustasaari on piirretty nykyistä pienempänä ja että Vainioniemen rantaviiva on erilainen kuin nykyään, voidaan otaksua että Leppäsjärvelle on tehty järvenlasku. Vedenpinnan aleneminen on kaventanut Totkunlahden suun nykyiselleen siinä vaiheessa ja vasta sen jälkeen on ollut mahdollista harkita sillan rakentamista Varissalmen yli. Tästä on säilynyt hakemus, jossa talollinen Emanuel Henriksson Alakylästä haki kumppaneineen lupaa laskea Leppäsjärven vedenpintaa vuonna 1877. Siihen annettiin lupa kaksi vuotta myöhemmin 19.7.1879.
Ruojärven ja Muuraslammen laskujokea on ainakin joskus kutsuttu Aurejoeksi.
Melontareitti

Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Aiheesta muualla

JärviWiki: Leppäsjärvi
(35.5)
Mascarenotus sauzieri

| Mascarenotus sauzieri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Mascarenotus
Laji::  sauzieri
Kaksiosainen nimi
 Mascarenotus sauzieri  Newton & Gadow, 1893 
Katso myös
   Mascarenotus sauzieri Wikispeciesissä   Mascarenotus sauzieri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mascarenotus sauzieri on sukupuuttoon kuollut Maskareenien saarella Mauritiuksella elänyt pöllö. Se tunnetaan subfossiilisesta luukokoelmasta, tarkasta piirroksesta, jonka on tehnyt de Jossigny vuonna 1770, ja yhtä tarkasta Desjardinsin kuvauksesta linnusta, joka ammuttiin 1836, sekä pöllöistä tehdyistä lyhyistä kuvauksista, joista ensimmäinen on Van Westzanenen vuodelta 1602 ja toinen Mateliefin vuodelta 1606. Pöllöistä ei ole kuvauksia 1600-luvun puolivälin ja 1700-luvun lopun väliseltä ajalta.
Vielä niin myöhään kuin 1830-luvulla Desjardins ilmoitti, että se on melko yleinen mutta jo raportissaan vuodelta 1837 hän totesi sen hävinneeksi, ja George Clark ilmoitti sen vuonna 1859 nimenomaan hävinneeksi. Desjardins kirjoitti sen elävän metsissä.
Sen häviämisen syinä arvioidaan olleen metsien hävittäminen, saarelle tuodut pedot ja myös metsästys.
Marco Reus

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marco Reus
Syntymäaika: 31. toukokuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Dortmund, Länsi-Saksa
Pelipaikka: Laitalinkki
Pituus: 180 cm
Lempinimi: Marcinho
Seura
Seura: LA Galaxy
Pelinumero: 18
Junioriseurat
1994–1996: Post SV Dortmund
1996–2006: Borussia Dortmund
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | Rot Weiss Ahlen | 43 | (5) |
| 2009–2012 | Borussia Mönchengladbach | 97 | (36) |
| 2012–2024 | Borussia Dortmund | 294 | (120) |
Maajoukkue
| 2009 | Saksa U21 | 2 | (0) |
| 2011– | Saksa | 48 | (15) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. tammikuuta 2022.
Marco Reus Saksan jalkapallomaajoukkuessa 2012.
Marco Reus (s. 31. toukokuuta 1989 Dortmund, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki. Hän edustaa MLS-joukkue LA Galaxyä Hän on pelannut 48 ottelua Saksan maajoukkueessa ja tehnyt niissä 15 maalia. Hänet on valittu kahdesti Saksan vuoden jalkapalloilijaksi ja kolmesti Bundesliigan kauden pelaajaksi.
Pelityyli

Marco Reusin pelipaikka Dortmundissa on muodostelmassa 4-2-3-1 keskikentän vasen laita. Hän on nopea sekä erittäin tekninen ja hänellä on hyvä maalivainu. Hänet tunnetaan erityisesti hyvästä tekniikastaan, yllättävistä laukauksistaan ja tarkoista vapaapotkuistaan. Hänen vahvuuksiaan ovat rytminvaihdosten ja keskitysten lisäksi kaukolaukaukset.
Seuraura > Rot Weiss Ahlen

Marco Reus pelasi vuodet 2006–2009 Rot Weiss Ahlenin joukkueessa Saksan kolmannella ja toisella sarjatasolla yhteensä 43 ottelua, joissa teki viisi maalia.
Seuraura > Borussia Mönchengladbach

Borussia Mönchengladbach tarjosi Rot Weiss Ahlenille miljoona euroa Reusista ja hän siirtyi Bundesliigaan neljän vuoden sopimuksella 25. toukokuuta 2009. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 97 liigaottelua, joissa teki 36 ja syötti 25 maalia. Hänet valittiin Bundesliigan kauden pelaajaksi 2011–2012, jolloin hän viimeisteli 32 bundesliigaottelussa 18 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Hänet valittiin samana vuonna Saksan vuoden jalkapalloilijaksi.