stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusinen (saari Kotkassa)
Historia

Luotsit siirtyivät Kuusiseen Kotkan kaupungin syntyaikoihin 1870-luvun lopulla Kukourin linnakesaarelta. Saarella olleesta luotsitalosta on nykyisin jäljellä enää kivijalka. Kuusinen yhdistettiin 1970-luvulla Kotkansaareen pengertiellä, joka toimii samalla aallonmurtajana. Tieyhteyden valmistumisen jälkeen saarelle rakennettiin kalasatama ja Suomen merivoimien sotilassatama. Kotkan saariston yhteysalusliikenne siirtyi Kuusiseen elokuussa 2013 Sapokasta. Saari on ehdolla Kotkan merivartioaseman uudeksi sijoituspaikaksi, joka on siirtymässä pois Katariinan kaupunginosassa sijaitsevista liian suurista tiloista.
Saaren lounaiskärkeen pystytettiin vuonna 1998 venäläisen Mihail Anikušinin Ruotsinsalmen taisteluissa 1789–1790 hukkuneiden merimiesten muistomerkki.
Kalasatama

Kuusisen kalasatamassa on kalankäsittelylaitos ja varastotilaa. Vuonna 2016 kalasatama oli kaupungin omistama ja sitä käyttivät aktiivisesti lähiseudun rannikkokalastajat. Kalasatamassa oli kaksi kalan suoramyyntipistettä, joissa toisessa myös kahvila. Kalastus oli pääosin rysäpyyntiä, joissa päälajit siika, lohi ja suomukalat.
Kuusinen

Kuusinen voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi

Kuusinen on useimmissa tapauksissa nuorehko länsisuomalainen sukunimi, joskin tietoja nykyiseltä luovutetulta alueelta nimestä löytyy jo 1500-luvulta (vrt. esim. Virtanen). Kuusisia on asunut varsinkin Porissa, Tampereella, Hämeenlinnassa, Turussa, Jyväskylässä ja Seinäjoella. Vuonna 1906 Kuusiseksi vaihtuivat nimet Gröhn Sortavalassa, Granö Lammilla, Björk Konginkankaalla, Gröndahl Siikaisissa ja Fling Sysmässä.
Aino Kuusinen, ent. Sarkola, o.s. Turtiainen,  (1886–1970), kommunisti
Antti Kuusinen (s. 1996), jalkapallomaalivahti
Hertta Kuusinen (1904–1974), poliitikko
Jarl Kuusinen, Jarl Salin (1898–1974), koneenrakennuksen professori
Jorma Kuusinen (s. 1936), pastori ja kristillinen kirjailija, Suomen Vapaakirkon ent. kirkkokunnanjohtaja
Jorma Kuusinen (s. 1940), kasvatustieteen professori
Kalle Kuusinen (1889– 1980), kauppaneuvos ja suurlahjoittaja
Martti Kuusinen (1928–2001), suomalaissyntyinen, Venäjällä vaikuttanut sanakirjojen laatija, yliopistonopettaja ja tutkija
Otto Wille Kuusinen (1881–1964), poliitikko, joka loi suuren osan urastaan Neuvostoliitossa
Rami Kuusinen (1963–1996), musiikkitoimittaja ja -kustantaja
Reijo K. Kuusinen (1924–2008), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Kalle Kuusisen poika
Seija Paakkola (nyk. Paakkola-Kuusinen, s. 1959), vuoden 1978 Miss Suomi, malli, laulaja ja showesiintyjä
Muita

Kuusinen, suomalainen vaatetusalan yritys
Kuusinen, myös Luotsi-Kuusinen, saari Kotkassa
Iso-Kuusinen, saari Rymättylässä
Vähä-Kuusinen, saari Paraisissa
Lahti Ringette

Lahti Ringette on lahtelainen ringetteseura, joka on perustettu 2.12.1982. Seuran kotihallina toimii Lahden RTK Areena. Lahti Ringette järjestää toimintaa kaikissa ikäluokissa. Seura on saanut toiminnastaan NuoriSuomi -sinetin vuonna 2005. Nykyisin seura on Tähtiseura, jonka myöntää Olympiakomitea.
Seuran joukkueet

Hollolan ja Lahden ringettekoulut
G-joukkue
F-joukkue
E-joukkue
D-joukkue
C-joukkue
B-joukkue
Edustusjoukkue, joka pelaa naisten SM-sarjassa.
N-harrastejoukkue
Lahti Ringeten Edustusjoukkue jäällä kaudella 2021-2022
Kylänkapula

Kylänkapula on vanha hallinnollisten viestien kuljetusta tukeva väline, joka kuului pohjalaiselle kyläyhteisölle tunnusomaiseen oltermannihallintoon. Oltermanni pani hallussaan pitämänsä kapulan kiertämään kylää kutsuessaan kyläkokouksia koolle tai tiedottaessaan muista asioista kuten aita-, oja-, tie- tai palotarkastuksista. Kylänkapula kulki kylässä tietyssä järjestyksessä. Kun kapula oli tuotu taloon, asukkaiden velvollisuus oli viedä kapula ja tiedonanto seuraavaan taloon. Kylänkapuloiden vastineita ovat oltermanninsauvat, joita esiintyi eteläpohjalaisissa kylissä kylänkapuloita yleisemmin. Kylänkapuloita on käytetty varsinkin niissä pitäjissä, jossa oltermannihallinto on varhaista perua ja alun perin ne ovat voineet kehittyä vuorokapuloista.
Kylänkapuloita käytettiin ainakin Vähässäkyrössä, Suur-Ilmajoen pitässä, Nurmossa sekä osassa ruotsinkielistä Pohjanmaata kuten Mustasaaressa. Vuonna 1982 tehdyn luettelon mukaan suomenkieliseltä Etelä-Pohjanmaalta oli tallessa 45 kylänkapulaa. Kylänkapuloiden pituus vaihtelee 25 ja 50 senttimetrin välillä.
Ilmajoen kylänkapulatyyppi syntyi noin 1805, jolloin maamiesseura päätti teettää kapuloita maisteri Salomon Hanelleksen antaman mallin mukaan. Ilmajokelainen kylänkapula on yleensä nelitahoinen ja tahojen sivut ovat sileät. Seinäjoen Heikkilän kylänkapulassa ei ole tahoja lainkaan, sillä kapulan keskiosa on sorvattu pyöreäksi.
Vanhimmat vähäkyröläiset kapulat ovat jo 1700-luvulta. Merikaarron kylänkapuloissa esiintyvät vuosiluvut 1724 ja 1810. Vuoden 1724 kapula on tiettävästi ajallisesti vanhempi kuin kyseisen kylän oltermannihallinto. Kyseistä kapulaa onkin siten todennäköisesti käytetty jonkinlaisena vuorokapulana jo ennen varsinaista oltermannilaitosta. Koska kylä sijaitsee kahta puolta Kyrönjokea, kulki oltermannin toimi ensin läpi toisen jokisivun talojen, minkä jälkeen vuoro siirtyi vastarannalle. Kylän sijoittuminen joen vastakkaisille rannoille sai aikaan myös sen, että kylänkapuloita tarvittiin yksi kummallekin kylänpuoliskolle. Täyden kierroksen tehtyään kapulat palasivat takaisin oltermannille.
Kun luku- ja kirjoitustaito 1800-luvun jälkipuoliskolla yleistyivät, ilmaantui perinteisten kylänkapuloiden rinnalle ontoksi sorvattuja kapuloita, joiden sisään kirjallinen tiedonanto voitiin sijoittaa.
Aiheesta muualla

Kansallismuseo: Kuukauden esine – Maaliskuu 2009: Kylänkapulat  2009. Museovirasto. Viitattu 4.5.2014.
Luettelo Arttu Wiskarin kappaleista

Tämä on luettelo suomalaisartisti Arttu Wiskarin levyttämistä kappaleista.
A

Ahtisaari
Auto 265
Avaimet käteen
C

Camilla
Che Guevara
E

Ei edes ensi elämässä
H

Henkilökohtaisesti
Höyhensarjalainen
I

Iso mies
Isäni kaltainen
Ikuisesti kahdestaan
J

Jarin mummo
Juopon tango
K

Kahvimaito
Kahvit kuolleiden kanssa
Kaija
Kattokoukku
Karma hoitaa
Keltainen talo
Kun me diskossa suudeltiin
Kuningaslohi
L

Leikkiä vaan
Lämpöä ja läheisyyttä
M

Meidän biisi
Meidän suku on oudompi kun teidän
Minä
Minä suojelen sinua kaikelta
Monaco
Mun ois pakko jättää sut
Mustaa
Mökkitie
N

Naapurini Kaj Mulqvist
Nokkahuilu
Nti. Groove
O

Onko olemassa turhempaa kuin purjehdus
P

Palava mies
Pikkujättiläinen
Pistokeikka kalajoelle
Psyykkikone
R

Rautakauppias
Rikki
S

Sadun alkkarit
Seuraavana lankulla
Sirpa
Sorateiden sankarit
Suihkuverhoasentaja Erkki Mäkinen
Suomen muotoisen pilven alla
Sydämeeni joulun teen
T

Tahdon olla sulle hellä
Tappavan hiljainen rivarinpätkä
Teresa Orlowski
Terveisiä lattianraosta
Torstai
Tuntematon potilas
Tyhmä kuin saapas
Tässäkö tää oli?
W

Wowwowwow
Y

Ystävälle
Ystävän remppa
Martinius Stenshorne

| Martinius Stenshorne |
| --- | --- |
 Stenshorne ajamassa Formula 4 -autoa vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 2006 (ikä 18) Hokksund, Norja
Kansalaisuus:   Norja
Moottoriurheilija
Formula 3
Nykyinen talli:  Hitech Racing
Aiheesta muualla
Kotisivu
Martinius Stenshorne (s. 2. helmikuuta 2006 Hokksund) on norjalainen autourheilija. Hän aloitti kartingin parissa noin nelivuotiaana ja kilpaili Formula 4 -luokassa vuonna 2022, ensin Arabiemiraattien ja sitten Italian sarjassa. Jälkimmäisessä hän sijoittui mestaruustaistossa seitsemänneksi saavuttaen kaksi kolmossijaa. Vuonna 2023 hän kilpaili Formula Regional European Championship -sarjassa, jossa hän voitti useita kilpailuja ja johti pitkään pistetaulukkoa. Vuonna 2024 hän siirtyy Formula 3 -luokkaan Hitech Racing -tallin kuljettajaksi. Häntä pidetään yhtenä Norjan lupaavimmista nuorista formulakuljettajista. Stenshorne valittiin vuonna 2024 McLarenin kuljettajakoulutusohjelmaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martinius Stenshorne Wikimedia Commonsissa
FIA F3 -sivusto (englanniksi)
Kärpänen (täsmennyssivu)

Kärpänen tarkoittaa seuraavia asioita:
Kärpäset (Brachycera), kaksisiipisten hyönteisten alalahko
Kärpänen, tähdistö
Kärpänen, elokuva vuodelta 1958
Kärpänen II eli Kärpäsen paluu, elokuva vuodelta 1959
Kärpänen, elokuva vuodelta 1986
Kärpänen II, elokuva vuodelta 1989
Eega (suomeksi ”Kärpänen”), elokuva vuodelta 2012
Kärpänen, Lahden kaupunginosa
Kärpänen, seuraavien henkilöiden sukunimi:
Heikki Kärpänen (1914–1963), suomalainen Mannerheim-ristin ritari
Mauri Kärpänen, Mauri Ahtosalo (1915–2001), suomalainen sotakirjailija
Outi Kärpänen (s. 1980), suomalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kärpänen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Le Ponant

| Le Ponant |
| --- | --- |

Operaattori:  Compagnie des Îles du Ponant
Omistaja:  CMA CGM
Vesillelasku:  1991
Tekniset tiedot
Pituus:  88 m
Leveys:  12 m
Uppouma:  859 t
Koneteho:  2200-hevosvoimainen moottori sekä purjeet kW
Nopeus:  14/6 purjeen kanssa km/h
Hyttipaikkoja:  64
Hyttejä:  32
Miehistö:  30
Le Ponant on kolmimastoinen ranskalainen luksushuvijahti, jossa on 64 matkustajapaikkaa ja 32 hyttiä.
4. huhtikuuta 2008 Le Ponant joutui somalimerirosvojen kaappaamaksi Adeninlahdella Somalian rannikolla matkallaan Seychelleiltä Välimerelle. Le Ponantissa ei ollut kaappauksen aikana matkustajia, ainoastaan 30 miehistönjäsentä, jotka otettiin panttivangeiksi. Heistä yksi oli kamerunilainen, kuusi filippiiniläisiä, 22 ranskalaisia ja yksi ukrainalainen. Ranskan erikoiskommandojoukko GIGN paikansi aluksen sijainnin ja vapautti panttivangit 12. huhtikuuta.
Vapautusoperaation aikana Ranskan armeijan helikopteri Djiboutin sotilastukikohdasta paikansi kaapparit Jariban kylästä Somaliasta. Tarkka-ampuja osui kaappareiden pakoautoon, ja kommandot pidättivät 12 merirosvoa. Somalian viranomaisten mukaan myös siviilejä loukkaantui operaatiossa, mutta Ranska on kiistänyt tiedon. Kommandot saivat myös takaisin osan omistajan maksamista lunnasrahoista. Kuusi merirosvoa vietiin Ranskaan oikeudenkäyntiä varten.
Le Poët-Laval

Le Poët-Laval
Le Poët-Laval on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Drômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 919. Kunta kuuluu Dieulefit’n kantoniin Nyonsin arrondissementissa.
Le Poët-Lavalin historiallinen keskustaajama sijaitsee parikymmentä kilometriä Montélimarin kaupungista itään laventeli- ja vehnäpeltojen ympäröimällä kukkulalla. Kylässä sijaitsee Ranskan uskonsotien ajan protestanttiperinnettä vaaliva museo.
Kunta on kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen. Drômen departementissa on kolme muutakin järjestön jäsenkylää: La Garde-Adhémar, Mirmande ja Montbrun-les-Bains.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Poët-Laval Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Le Poët-Laval
Käännös suomeksi
Luettelo olympiamitalin menettäneistä urheilijoista

Tämä on luettelo olympiamitalin menettäneistä urheilijoista.
Olympialaisten historiassa ensimmäiset mitalit peruttiin dopingin käytön vuoksi vuonna 1968. Tätä ennenkin oli mitaleita jaettu uudestaan muista syistä, mutta KOK on myöhemmin palauttanut ne.
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1968

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nykyaikaisen viisiottelun joukkue (Hans-Gunnar Liljenwall) |  Ruotsi | Pronssi | Nykyaikainen viisiottelu | Joukkuekilpailu |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1972

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bakhaavaa Buidaa |  Mongolia | Hopea | Judo | Miesten 63 kg |  |
| Pyöräilyjoukkue (Aad van den Hoek) |  Alankomaat | Pronssi | Pyöräily | Miesten joukkueaika-ajo |  |
| Jaime Huélamo |  Espanja | Pronssi | Pyöräily | Miesten maantieajo |  |
| Rick DeMont |  Yhdysvallat | Kulta | Uinti | Miesten 400 m vapaauinti |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1976

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Valentin Hristov |  Bulgaria | Kulta | Painonnosto | Miesten 110 kg |  |
| Blagoi Blagoev |  Bulgaria | Hopea | Painonnosto | Miesten 82,5 kg |  |
| Zbigniew Kaczmarek |  Puola | Kulta | Painonnosto | Miesten 67,5 kg |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1984

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Martti Vainio |  Suomi | Hopea | Yleisurheilu | Miesten 10 000 m |  |
| Tomas Johansson |  Ruotsi | Hopea | Paini | Kreikkalais-roomalaisen painin yli 100 kg |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1988

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ben Johnson |  Kanada | Kulta | Yleisurheilu | Miesten 100 m |  |
| Mitko Grablev |  Bulgaria | Kulta | Painonnosto | Miesten 56 kg |  |
| Angel Gentšev |  Bulgaria | Kulta | Painonnosto | Miesten 67,5 kg |  |
| Andor Szanyi |  Unkari | Hopea | Painonnosto | Miesten 100 kg |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 1992

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ibragim Samadov |  Yhdistynyt joukkue | Pronssi | Yleisurheilu | Miesten 82,5 m |  |
Kesäolympialaiset > Kesäolympialaiset 2000

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ashot Danielyan |  Armenia | Pronssi | Painonnosto | Miesten yli 105 kg |  |
| Izabela Dragneva |  Bulgaria | Kulta | Painonnosto | Naisten 48 kg |  |
| Ivan Ivanov |  Bulgaria | Hopea | Painonnosto | Miesten 56 kg |  |
| Sevdalin Mintšev |  Bulgaria | Hopea | Painonnosto | Miesten 62 kg |  |
| Voimistelujoukkue (Dong Fangxiao) |  Kiina | Pronssi | Voimistelu | Rytmisen voimistelun joukkuekilpailu |  |
| Alexander Leipold |  Saksa | Kulta | Paini | Vapaapainin 76 kg |  |
| Andreea Răducan |  Romania | Kulta | Voimistelu | Naisten moniottelu |  |
| Marion Jones |  Yhdysvallat | Kulta | Yleisurheilu | Naisten 100 m |  |
| Marion Jones |  Yhdysvallat | Kulta | Yleisurheilu | Naisten 200 m |  |
| Marion Jones |  Yhdysvallat | Pronssi | Yleisurheilu | Naisten pituushyppy |  |
| Viestijoukkue (Marion Jones) |  Yhdysvallat | Pro | Yleisurheilu | Naisten 4 × 400 m viestijuoksu |  |
| Viestijoukkue (Marion Jones) |  Yhdysvallat | Pronssi | Yleisurheilu | Naisten 4 × 100 m viestijuoksu |  |
| Viestijoukkue (Antonio Pettigrew) |  Yhdysvallat | Kulta | Yleisurheilu | Miesten 4 × 400 m viestijuoksu |  |
| Viestijoukkue (Jerome Young) |  Yhdysvallat | Kulta | Yleisurheilu | Miesten 4 × 400 m viestijuoksu |  |
| Lance Armstrong |  Yhdysvallat | Pronssi | Pyöräily | Miesten aika-ajo |  |
Talviolympialaiset > Talviolympialaiset 1976

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Galina Kulakova |  Neuvostoliitto | Pronssi | Maastohiihto | Naisten 5 km |  |
Talviolympialaiset > Talviolympialaiset 2002

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Larisa Lazutina |  Venäjä | Kulta | Maastohiihto | Naisten 30 km |  |
| Larisa Lazutina |  Venäjä | Hopea | Maastohiihto | Naisten 15 km |  |
| Larisa Lazutina |  Venäjä | Hopea | Maastohiihto | Naisten 10 km |  |
| Olga Danilova |  Venäjä | Kulta | Maastohiihto | Naisten 10 km takaa-ajo |  |
| Olga Danilova |  Venäjä | Hopea | Maastohiihto | Naisten 10 km takaa-ajo |  |
| Johann Mühlegg |  Espanja | Kulta | Maastohiihto | Miesten 50 km |  |
| Johann Mühlegg |  Espanja | Kulta | Maastohiihto | Miesten 30 km |  |
| Johann Mühlegg |  Espanja | Kulta | Maastohiihto | Miesten 20 km takaa-ajo |  |
| Alain Baxter |  Iso-Britannia | Pronssi | Alppihiihto | Miesten pujottelu |  |
Talviolympialaiset > Talviolympialaiset 2006

| Urheilija | Maa | Mitali | Laji | Tapahtuma | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olga Medvedtseva |  Venäjä | Hopea | Ampumahiihto | Naisten 30 km |  |
M-99 (1940)

| M-99 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sudomekh, Leningrad
Kölinlasku:  26. kesäkuuta 1939
Laskettu vesille:  15. huhtikuuta 1940
Palveluskäyttöön:  3. heinäkuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 29. kesäkuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  225 t (pinnalla) 275 t (sukellus)
Pituus:  44,5 m
Leveys:  3,3 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  1 × 38-K-8-dieselmoottori 800 bhp 1 × sähkömoottori 400 shp
Nopeus:  14 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 700 nma@14 solmua tai 3 500 nm@8,5 solmua sukellus:9 nm@8,5 solmua tai 107 nm@3 solmua
Miehistöä:  22
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-99 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1939. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 3. heinäkuuta.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Alus upposi 29. kesäkuuta 1941 Suomenlahdella osuttuaan miinaan.
M-97 (1938)

| M-97 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sudomekh, Leningrad
Kölinlasku:  26. heinäkuuta 1937
Laskettu vesille:  20. heinäkuuta 1938
Palveluskäyttöön:  10. lokakuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 15. elokuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  225 t (pinnalla) 275 t (sukellus)
Pituus:  44,5 m
Leveys:  3,3 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  1 × 38-K-8-dieselmoottori 800 bhp 1 × sähkömoottori 400 shp
Nopeus:  14 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  pinnalla: 700 nma@14 solmua tai 3 500 nm@8,5 solmua sukellus:9 nm@8,5 solmua tai 107 nm@3 solmua
Miehistöä:  22
Aseistus
Aseistus:  2 × 533 mm M-27 torpedoputkea 1 × 45 mm K-21 -ilmatorjuntatykkiä
M-97 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sarjan XIIbis sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomekhilta, missä köli laskettiin 26. heinäkuuta 1937. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1939.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Alus upposi 14. elokuuta 1942 Lavansaaren edustalla osuttuaan miinaan.
Mark Blundell

| Mark Blundell |
| --- | --- |
 Mark Blundell vuonna 2011.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1991, 1993–1995
Talli(t):  Brabham, Ligier, Tyrrell, McLaren
Kilpailuja:  63 (61 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  3
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  32
Ensimmäinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1991
Viimeinen kilpailu:  Australian Grand Prix 1995
Aiheesta muualla
www.mark-blundell.com
Blundell vuoden 1995 Britannian GP:ssä.
Mark Blundell (s. 8. huhtikuuta 1966 Barnet, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen kilpa-autoilija, joka ajoi F1-sarjaa 1991 ja 1993–1995. Uransa aikana Blundell ehti ajaa Brabhamilla, Ligierilla, Tyrrellilla ja McLarenilla. Hän ei voittanut yhtään osakilpailua mutta saavutti kolme kolmossijaa.
Ennen F1-uraansa Blundell ajoi 14–17-vuotiaana motocrossia, josta sai vaikutteita mutkiin ajamisesta sateella siirtyessään Formula Ford 1600-kilpa-autosarjaan.
F1-uransa jälkeen Blundell siirtyi vuonna 1996 CART -sarjaan, jossa hän ajoi vuoden 2000 loppuun asti PacWest Racing Groupin toista autoa.
Hän oli kausilla 2002–2008 brittiläisen ITV-televisiokanavan F1-kommentaattori.
Blundell toimii perustamansa MP Partners manageritoimiston toimitusjohtajana. Hänen yhtiökumppaninaan oli aluksi toinen F1-kuski Martin Brundle kanssa, joka siirtyi pois yrityksestä keskittyäkseen F1-kommentaattoriuraansa BBC:llä.
Aiheesta muualla

https://www.motorsportmagazine.com/archive/article/april-2012/85/lunch
Lancia Delta

| Lancia Delta |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Lancia
Valmistusvuodet:  1979–1993 1993-1999
Muut nimet:  Saab-Lancia 600 (Ruotsi 1980-1982)
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  Keskiluokka
Edeltäjä:  Lancia Fulvia
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Tipo (toinen sukupolvi) Fiat Bravo (2007-) (kolmas sukupolvi)
Tekniset tiedot
Rakenne:  etumoottori
Teho:  75–215 hv
Vetotapa:  etuveto, neliveto
Kulutus:  9,6 l / 100 km
Mitat
Massa:  1280 kg
Pituus:  3900 mm
Leveys:  1700 mm
Korkeus:  1380 mm
Lancia Delta oli italialaisen Fiat-konserniin kuuluvan Lancian valmistama viistoperäinen monikäyttöauto joka esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä vuonna 1979. Delta oli Lancian malliston tärkein malli 1980-luvulle tultaessa. Lancia Delta-malleilla voitettiin myös kuusi kertaa peräkkäin valmistajien maailmanmestaruus rallissa, vuosina 1987-92. Neljällä näistä saavutettiin lisäksi myös kuljettajan maailmanmestaruus.
Delta perustui osittaisesti Fiat Ritmon tekniikkaan ja autot jakoivat esimerkiksi saman pohjalevyn. Myös perus-Deltojen moottorit olivat samaa sukua kuin Fiat Ritmossa mutta korkeaviritteisempinä versioina.  Deltan korimuotoilun suunnitteli Giorgetto Giugiaro. Ilmanvastuskerroin Deltassa oli suhteellisen korkea 0,43.
Auto voitti Vuoden auto (European Car of the Year) -tittelin 1980, ja 9. maaliskuuta 1984 Lancialla juhlittiin 200 000:tta valmistunutta Deltaa, sitä kuitenkin valmistettiin selkeästi sisarmallejaan Fiat Ritmoa ja Lancia Prismaa vähemmän.
Deltan pohjalta tehtiin myös Lancian sedan -henkilöauto Lancia Prisma. Myös Lancia Prismasta tehtiin sporttinen nelivetoinen Integrale-versio, tämä ei kuitenkaan ollut samassa määrin urheiluhenkinen kuin Delta HF Integrale. Suomessa myydyin lienee Prisma 1.6 i.e, joka oli luokassaan erittäin hyvin varusteltu ja sai hyvää arvostelua osakseen ajettavuudestaan testeissä.
Vuonna 1985 markkinoille tuli dieselversio ja vuonna 1986 nelivetoversio. Nelivetoversio oli varsin kehittynyt, keskitasauspyörästössä oli viskolukko ja takana Torsen. Voimanjakosuhde (etu/taka) oli 56/44 8V:ssä ja 47/53 16V-mallissa (Integralet).
Lancia Delta -mallit > Lancia Delta S4

Lancia Delta S4 oli Lancia 037:n seuraajaksi kehitetty nelivetoinen B-ryhmän ralliauto. Auto teki debyttinsä loppuvuodesta 1985 ja sillä kilpailtiin vuoden 1986 loppuun asti. B-ryhmän autot kiellettiin MM-rallikauden 1986 päätteeksi.
Lancia Delta -mallit > Lancia Delta Group A

B-ryhmän kieltämisen jälkeen Lancia kehitti A-ryhmän mukaisen mallin.
Kaudella 1987 Lancian menestys kuitenkin jatkui tallin esiteltyä A-ryhmään luokitellun Delta HF 4WD:n, joka oli heti kilpailukykyinen vaikka auto jouduttiin kehittämään käytännössä tyhjästä B-ryhmän loppumisen jälkeen. Monet kilpailevista talleista eivät olleet yhtä muuntautumiskykyisiä kuin Lancia, ja kilpailutoimintansa lopetti muun muassa Audi ja Citroën. Delta HF 4WD pohjautui jo normaaliin tuotantoautoon kuten myös kauteen 1988 lanseerattu menestyksekäs Lancia Delta HF Integrale 8V. Paljon uutta tekniikkaa sisältäneen Delta HF Integralen tuominen kilpakäyttöön ei kuitenkaan ollut ongelmatonta. Tekniset murheet vaivasivatkin sitä aluksi, mutta pian autosta kehitettiin ylivoimainen.
A-ryhmän autoa kehitettiin eteenpäin kunnes Lancia vetäytyi rallin MM-sarjasta kauden 1993 päätteeksi.