stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polyasetyleeni
Ominaisuudet

Polyasetyleeni on termoplastista. Polymeerin molekyylimassa on tavanomaisesti 21 500–286 000 g/mol. Yhdisteellä on cis- ja trans-isomeerit, joista trans-polyasetyleeni on stabiilimpi. Cis-isomeeri alkaa muuntua trans-isomeerikseen noin 0 °C:n lämpötilassa ja noin 100 °C:n lämpötilassa kaikkien polymeerin kaksoissidosten konfiguraatio on trans. Polyasetyleenin lasisiirtymälämpötila on 200 °C. Kiteisyysaste on korkea, noin 80 %, minkä vuoksi aine on liukenematonta moniin liuottimiin. Se kuitenkin hapettuu helposti. Polymeeri on huokoista tai kuitumaista ja sen tiheys on 1,0–1,27 g/cm3. Polyasetyleeni on itsessään sähköneriste (sähkönjohtavuus 4,4·10-5 S/cm), mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua arvoon 0,5–560 S/cm. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, rikkihappo ja arseenipentafluoridi. Douppauksen vaikutuksen polyasetyleenin sähkönjohtavuuteen havaitsivat Alan J. Heeger, Alan MacDiarmid ja Hideki Shirakawa, ja he saivat tästä Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2000.
Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran polyasetyleeniä valmisti Giulio Natta tutkimusryhmineen etyynistä korkeassa paineessa Ziegler–Natta-katalyyttien avulla. Reaktio suoritetaan orgaanisissa liuottimissa ja douppausaine lisätään reaktioseokseen. Etyynistä voidaan muodostaa polyasetyleeniä myös koboltti-, nikkeli- tai rautakatalyyttien avulla.
Toinen usein käytetty menetelmä polyasetyleenin valmistukseen on renkaanavautumismetateesipolymerointi. Siinä lähtöaineena voi olla esimerkiksi syklo-oktatetraeeni, syklo-oktatetraeenista johdettu 7,8-bis(trifluorimetyyli)trisyklo-[4.2.2.02,5]deka-3,7,9-trieeni, muut samankaltaiset niin kutsutut Durham-prekursorit tai bentsvaleeni.
Polyasetyleenistä valmistetaan kalvoja ja kuituja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi orgaaniset puolijohteet, ladattavien akkujen elektrodit ja aurinkokennot.
Pernaruohot

| Pernaruohot |
| --- | --- |
 Rohtopernaruohoa (Sisymbrium officinale).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit
Suku::  Pernaruohot Sisymbrium  L.
Katso myös
   Pernaruohot Wikispeciesissä   Pernaruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pernaruohot (Sisymbrium) on kasvisuku ristikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 47 lajia. Suvun tyyppilaji on unkarinpernaruoho.
Pernaruoholajeja

Pohjoismaissa kasvavat lajit:
unkarinpernaruoho (Sisymbrium altissimum)
tonavanpernaruoho (Sisymbrium austriacum)
kiiltopernaruoho (Sisymbrium irio)
karvapernaruoho (Sisymbrium loeselii)
ussurinpernaruoho (Sisymbrium luteum)
rohtopernaruoho (Sisymbrium officinale)
idänpernaruoho (Sisymbrium orientale)
jäykkäpernaruoho (Sisymbrium strictissimum)
volganpernaruoho (Sisymbrium volgense)
Pernaruohoihin on aiemmin luokiteltu myös matalapernaruoho (Sisymbrium supinum), jonka nykyinen nimi on pikkukaalisinappi (Erucastrum supinum) kaalisinappien suvussa.
Muita lajeja:
haropernaruoho (Sisymbrium erysimoides)
kaakonpernaruoho (Sisymbrium polymorphum)
Sisymbrium septulatum
Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa kasvavat pernaruohot ovat tavallisesti yksivuotisia ruohokasveja, joilla on usein haarova varsi. Pernaruohojen kukat ovat useimmin pienet ja keltaiset. Hedelmänä ovat pitkät lidut, joissa siemenet sijaitsevat riveittäin kahdessa lokerossa.
Pernaruohot Suomessa

Suomessa on tavattu kahdeksan eri pernaruoholajia. Ne ovat melko harvinaisia–hyvin harvinaisia ja ovat kaikki tulokaslajeja. Yleisin pernaruoho on eteläisimmässä Suomessa melko tavallinen rohtopernaruoho.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pernaruohot – Sisymbrium
ITIS: Sisymbrium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Sisymbrium (englanniksi)
Flora of China: Sisymbrium (englanniksi)
Pirkko Raitio

Raitio 1930-luvun alussa.
Pirkko Raitio (oik. Bertta Wilhelmiina Raitio, o.s. Sandell, 12. marraskuuta 1882 Tampere – 2. marraskuuta 1966) oli suomalainen näyttelijä, joka esiintyi yli 20 elokuvassa. Vuosina 1909–1950 hän työskenteli Kansan Näyttämöllä ja Helsingin Kansanteatterissa näyttelijä-kuiskaajana.
Raition aviopuoliso oli näyttelijä Paavo Raitio vuosina 1907–1954. Pirkko Raitio sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1947.
Raitio on haudattu puolisoineen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Pettäjän tie (20 suosikkia)

| Pettäjän tie Taisto Ahlgren |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 60.46
 Levy-yhtiö: Warner music
20 suosikkia – Pettäjän tie on vuonna 1996 julkaistu Taisto Ahlgrenin kokoelma-albumi.
Kappaleet

Pettäjän tie (3:16)
Elon polkuja (2:34)
Kadotettu nuoruus (3:24)
Keltainen ruusu (3:38)
Tumman orren alla (3:04)
Lapsuudenkodin ovella (2:44)
Mennyttä aikaa muistan (2:38)
Budapestin yössä (2:22)
Liian vähän aikaa (3:42)
Laulu kahdesta pennistä (3:22)
Kaksi yksinäistä (3:03)
Orvon koti (3:07)
Irja-tango (3:00)
Satamassa yö (3:21)
Kun yksin olet (3:22)
Surun kahleet (2:45)
Romaanineito (3:05)
Hyvästi rakkaani (2:32)
Suru siskoni on (3:15)
Menetetty rakkaus (2:31)
Pirkko Viitasalo

Pirkko Tuulikki Viitasalo (o.s. Väyrynen) (6. lokakuuta 1946 Simo – 29. kesäkuuta 2009 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka erikoistui mitaleihin.
Viitasalo opiskeli 1969–1973 kultasepäksi Lahden kultaseppäkoulussa, ja hän opiskeli kuvanveistäjäksi Lahden taidekoulussa, josta hän valmistui 1977. Mitalitaiteen vuosikilpailuissa Viitasalo sai runsaasti palkintosijoja ja lunastuksia. Vuonna 2003 hän voitti kilpailun ehdotuksella Mieluummin rauha. Mitali palkittiin 2004 Lissabonin kansainvälisessä näyttelyssä kauneimpana valettuna mitalina. J. V. Snellmanin juhlavuoden mitalikilpailun hän voitti 2006, ja 2007 Mikael Agricolan juhlavuoden mitalikilpailun. Vuonna 2007 hänet kutsuttiin muovailemaan Itsenäisyyden 90-vuotisjuhlamitalia. Agricola-mitali luovutettiin vuonna 2008 paavi Benedictus XVI:lle Roomassa.
Mitalien rinnalla Viitasalo teki maalauksia, akvarelleja, muotokuvia ja veistoksia. Lisäksi hän suunnitteli korumalliston ja teki myös uniikkikoruja.
Viitasalo oli vuodesta 1970 naimisissa arkkitehti Markku Viitasalon kanssa.
Teoksia

Mikael Agricola-juhlavuoden mitali, 2007
Maan äidit ja tyttäret, Suomen itsenäisyyden 90-vuotisjuhlamitali, 2007
Salpausselän yhteiskoulun perustajat, reliefi, 2007
Snellman-reliefi, Kokkolan Snellman-koti, 2006
Snellman-reliefi, 2006 (sarja virastojen, yliopistojen ja kaupunkien käyttöön)
Idea Suomesta, J.V. Snellmanin juhlamitali, 2006
Mieluummin rauha, 2003 (Fidem XXIX kaunein valettu mitali, 2004)
Aika kaikella, Suomen mitalitaiteen killan vuosimitali, 2001
Pelastakaa lapset ry:n juhlamitali, 1997
Ahneuden uhri, mitali, 1990 (Suomen Kansallismuseon kokoelmissa)
Vetoomus, Lahden kaupunginsairaalan reliefi, 1989
Lahden seurakuntien 70-vuotismitali, 1986
Tarinan pituus, Suomen mitalitaiteen killan vuosimitali, 1982
Konstruktio 2000 (Himmeli), Pasilan virastokeskus, Itä-Pasila, 1982 (yhdessä Matti Koskelan ja Markku Viitasalon kanssa)
Matti Koskelan, Markku ja Pirkko Viitasalon yhdessä luoma  Konstruktio 2000 (1982), Helsinki.
Oxford

| Oxford |
| --- | --- |
 Oxfordin siluetti kuvattuna Pyhän Marian kirkosta; Radcliffe Camera; High Street kuvattuna itään päin; University Collegen keskusaukio; High Street yöllä; Luonnonhistorian museo ja Pitt Riversin museo.
 vaakuna
 Oxfordin sijainti Oxfordshiren kreivikunnassa.
 Koordinaatit: 51°45′7″N, 1°15′28″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Oxfordshire
Perustettu:  700-luvulla
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Hallintopiiri
 – Lord Mayor:  Mohammed Abbasi (2014–2015)
 – Oxfordin sheriffi:  Rae Humberstone
 – Puheenjohtaja:  Bob Price
Kaupunginvaltuusto:  48 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,6 km²
 – Metropolialue:  139 km²
Väkiluku (2017):  154 582
 – Väestötiheys:  3 390 as./km²
 – Metropolialue:  246 581
 – Väestötiheys metropolialue:  1 774 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC0
 – Kesäaika:  UTC+1
Lempinimi::  "The City of Dreaming spires"
Motto::  "Fortis est veritas" "Totuus on voimakas"
 
 www.oxford.gov.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oxford (engl. [ˈɒksfərd]) on noin 155 000 asukkaan yliopistokaupunki (city) ja hallintopiiri Oxfordshiren kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee noin 80 kilometrin päässä Lontoosta luoteeseen. Kaupungin läpi virtaa kaksi jokea, Cherwell ja Thames, joista jälkimmäistä kutsutaan kaupungin alueella nimellä ”Isis”.
Oxfordin rakennukset edustavat jokaista Englannin arkkitehtuurikautta saksien saapumisen jälkeen. Oxfordin yliopisto on englanninkielisen maailman vanhin yliopisto.
Historia

Oxfordin asutus yltää saksien aikoihin. Siellä oli nunnaluostari 700-luvulla, ja ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat anglosaksisissa kronikoissa vuodelta 911. Normannien maihinnousun aikoihin kaupungissa oli noin tuhat taloa. Normannit rakensivat sinne linnoituksen vuonna 1072. Oxfordin yliopisto mainitaan 1100-luvun kirjoituksissa. Keskiajalla opiskelijoiden ja kaupunkilaisten välillä oli paljon kahnauksia, joissa kuoli ihmisiä molemmista ryhmistä. Tunnetuin tapaus sattui vuonna 1355, kun opiskelijoiden ja tavernan pitäjän välille syttynyt riita kehittyi kolmen päivän mittaiseksi mellakaksi, jossa kuoli 93 ihmistä. Kun kuningatar Maria I yritti palauttaa Englannin protestantismista takaisin katoliseksi, Oxfordissa surmattiin kolme kuuluisaa protestanttia: Oxfordin marttyyreiksi kutsutut Thomas Cranmer, Nicholas Ridley ja Hugh Latimer.
Maantiede > Sijainti

Oxford sijaitsee 80 kilometriä Lontoosta länsiluoteeseen. Kaupunkiin pääsee M40-moottoritietä pitkin, linja-autolla Lontoosta Victorian asemalta ja Marble Archilta (noin 110 min) tai junalla Lontoosta Paddingtonin rautatieasemalta (noin 60 min) Oxfordin rautatieasemalle.
Maantiede > Ilmasto

Oxfordissa vallitsee meri-ilmasto. Sademäärä jakautuu tasaisesti ympäri vuoden ja keskimääräinen sademäärä vuodessa on 643,5 mm. Korkein kaupungissa mitattu lämpötila historiassa on 35,6 °C ja se mitattiin elokuussa 2003 Euroopan läpi kulkeneen lämpöaallon aikana. Kylmin lämpötila mitattiin puolestaan tammikuussa 1982 ja se oli −16,6 °C.
Kulttuuri > Nähtävyydet

Oxfordissa käy vuosittain noin yhdeksän miljoonaa turistia, ja siellä onkin lukuisia teattereita ja kauppoja. Kaupungin keskusta on verrattain pieni ja se sijoittuu Carfaxiin, Cornmarket Streetin, Queen Streetin, St Aldaten ja The High’n risteyskohtaan. Cornmarket Streetillä ja Queen Streetiltä löytyy joitakin ketjuliikkeitä sekä muutamia pieniä, itsenäisiä jälleenmyyjiä. St Aldatella on vain muutama kauppa, mutta monia hallintorakennuksia, kuten Tower Hall, kaupungin poliisiasema ja paikallisen valtuuston toimistot. The High on näistä kaduista pisin ja siellä on joukko itsenäisiä ja kalliita ketjuliikkeitä, mutta pääasiassa yliopiston ja collegejen rakennuksia.
Kaupungin keskustassa on kaksi pientä ostoskeskusta, The Clarendon Centre ja The Westgate Centre. The Westgate Centre sijaitsee Queen Streetin lopussa ja siellä on ketjukauppoja ja supermarket.
Blackwell’s Bookshop on suuri Broad Streetillä sijaitseva kirjakauppa, jonka pinta-ala on yli 3 000 neliömetriä.
Kulttuuri > Nähtävyydet > Ostospaikat

Broad Street
Clarendonin ostoskeskus
Cornmarket Street
Covered Market
George Street
Golden Cross
High Street
Little Clarendon Street
Queen Street
Turl Street
Westgaten ostoskeskus
Kulttuuri > Nähtävyydet > Teatterit ja elokuvateatterit

Burton Taylor -teatteri
New Theatre Oxford
Odeon Cinemas
OFS Studio
Oxford Playhouse
Picturehouse Cinemas
Vue Cinemas
Kulttuuri > Nähtävyydet > Puistot

Oxford on vehreä kaupunki, jossa on lukuisia puistoja ja luonnonsuojelualueita, kuten:
C. S. Lewis -luonnonsuojelualue
Eteläpuistot
Lye Valley
Mesopotamia
Port Meadow
Rock Edge -luonnonsuojelualue
Shotover-luonnonsuojelualue
University Parks
Kulttuuri > Nähtävyydet > Muut

Ashmolean Museum
Bodleian Library
Carfax Tower
Kasvitieteellinen puutarha
Modern Art Oxford
Neitsyt Marian kirkko
Oxfordin tuomiokirkko
Oxfordin linna
Oxfordin yliopiston colleget, kuten Magdalen College ja Exeter College
Pitt Rivers Museum
Radcliffe Camera
The Headington Shark
Tieteen historian museo
Talous

Matkailu on tärkeä tulonlähde; kaupungissa käy vuosittain 9 miljoonaa turistia. Toisin kuin kilpaileva yliopistokaupunki Cambridge, Oxford on myös teollisuuskaupunki. Sen teollistuminen alkoi 1100- ja 1200-luvuilla, jolloin kaupunki tunnettiin villan ja nahkan tuottajana. Nykyisin muun muassa BMW:n Mini-tehdas sijaitsee siellä. Yksi Britannian suurimmista kirjankustantamoista, Oxford University Press, toimii yliopiston yhteydessä.
Väestö

Vuonna 2017 kaupungissa arvioitiin olevan 155 000 asukasta ja sitä ympäröivällä kaupunkialueella asui yhteensä noin 247 000 ihmistä. Asukkaista noin neljännes on opiskelijoita. Muuhun Englantiin verrattuna Oxfordissa on keskimääräistä nuorempi väestö ja enemmän Britannian ulkopuolella syntyneitä asukkaita.
Tunnettuja oxfordilaisia

J. R. R. Tolkien, C. S. Lewis, Lewis Carroll ja Iris Murdoch asuivat ja kirjoittivat kaupungissa. Colin Dexterin komisario Morse on tunnetuimpia Oxfordin kuvitteellisia hahmoja. Muun muassa näyttelijä Hugh Laurie on syntynyt Oxfordissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oxford Wikimedia Commonsissa
Oxfordin kaupunki
Phuketin kansainvälinen lentoasema

Phuketin kansainvälinen lentoasema (thaiksi ท่าอากาศยานภูเก็ต) (IATA: HKT, ICAO: VTSP) on lentoasema Phuketissa Thaimaassa.
Lentoyhtiöt ja -kohteet > Kansainväliset lentoyhtiöt

AirAsia (Kuala Lumpur)
Air China (Peking)
Asiana Airlines (Soul-Incheon)
Blue Panorama Airlines (Milano-Malpensa, Yangon)
Cathay Pacific
Cathay Dragon (Hongkong)
China Airlines (Taipei-Taoyuan)
Condor Airlines (Frankfurt, München)
EVA Air
Uni Air (Kaohsiung)
Far Eastern Air Transport (Kaohsiung)
Hong Kong Airlines (Hongkong)
Jetstar Asia Airways (Singapore)
Korean Air (Soul-Incheon)
Malaysia Airlines (Kuala Lumpur)
Firefly (Penang)
Orient Thai Airlines (Hongkong)
Qantas
Jetstar Airways (Sydney)
Shanghai Airlines (Shanghai-Pudong)
Singapore Airlines
Silkair (Singapore)
Thai Airways International (Bangkok-Suvarnabhumi, Hongkong, Taipei-Taoyuan, Perth, Seoul-Incheon)
Tiger Airways (Singapore)
Lentoyhtiöt ja -kohteet > Kansainväliset lentoyhtiöt (Charter)

Edelweiss Air (Zürich)
Finnair (Helsinki)
Thomas Cook Airlines (Oslo, Tukholma-Arlanda, Kööpenhamina, Helsinki)
Novair (Tukholma-Arlanda, Kööpenhamina, Malmö, Göteborg)
Thomsonfly (London-Gatwick, Manchester (UK))
TransAsia Airways (Taipei-Taoyuan)
Travel Service (Czech Republic) (Praha)
TUIfly Nordic (Tukholma-Arlanda, Helsinki)
Lentoyhtiöt ja -kohteet > Kotimaan lentoyhtiöt

Air Asia
Thai Air Asia (Bangkok-Suvarnabhumi)
Bangkok Airways (Bangkok-Suvarnabhumi, Chiang Mai , Pattaya-Utapao, Samui)
One-Two-Go (Bangkok-Don Mueang, Bangkok-Suvarnabhumi, Hat Yai [starttaa 13. toukokuuta 2007])
Thai Airways International (Bangkok-Don Mueang, Bangkok-Suvarnabhumi, Chiang Mai [Arrival only])
Nok Air (Bangkok-Don Mueang)
Onnettomuus 16.9.2007

16. syyskuuta Phuketin kansainvälisellä lentoasemalla tapahtui vakava lento-onnettomuus, kun One-Two-Go -halpalentoyhtiön MD-82 (lento OG 269) yritti laskeutua sateisessa ja tuulisessa säässä. Lentokone ajautui kiitotien sivuun, katkesi kahtia ja syttyi tuleen. Koneessa oli 123 matkustajaa, joista yli puolet ulkomaalaisia, ja seitsemän miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 90 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Phuketin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman viralliset kotisivut
Phuket Airport Guide
Limited Edition Bonus EP

Limited Edition Bonus EP on Yhdysvaltalaisen Rapcore-yhtye P.O.D.:n toinen EP. Se julkaistiin 1999. Kuten EP:n nimestä voi päätellä, sen myytyjen painosten määrä oli rajoitettu.
EP sisälsi yhden ennestään tutun P.O.D.:n kappaleen, joka oli re-masteroitu EP:tä varten sekä muutaman demon. EP on nykyään erittäin harvinainen, ja on lähes mahdotonta löytää se internetistä.
Kappaleet

"Warriors Come Out To Play... (Intro)"
"Draw The Line (Fundamental Version)"
"It's About Time (Demo)"
"Lie Down (Demo)"
"Estrella (Demo)"
"Messages For Your Answering Machine"
P.O.D.
| --- | --- |
Albumit:   P.O.D. Demo Tape  Snuff The Punk  Brown  Payable on Death Live  The Fundamental Elements of Southtown  Satellite  Payable On Death  Testify  Greatest Hits: The Atlantic Years  When Angels and Serpents Dance  Murdered Love  So-Cal Sessions  The Awakening  Circles 
EP:t:   The Warriors EP  Limited Edition Bonus EP  The Warriors EP Volume 2 
Singlet:   Rock The Party (Off The Hook)  Souhtown  School Of Hard Knocks  Alive  Youth Of The Nation  Boom  Satellite  Sleeping Awake  Will You  Change The World  Goodbye For Now  Lights Out  Going In Blind  Addicted  Shine with Me  On Fire  Lost in Forever  Higher  Beautiful  This Goes Out to You  Listening for the Silence  Rockin' with the Best
Pettämätön pistooli

| Pettämätön pistooli> The Tall T |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Budd Boetticher
Käsikirjoittaja:  Burt Kennedy
Perustuu:  Elmore Leonardin teokseen The Captives
Tuottaja:  Harry Joe Brown
Säveltäjä:  Heinz Roemheld
Kuvaaja:  Charles Lawton, Jr.
Leikkaaja:  Al Clark
Tuotantosuunnittelija:  L. Frank Baum
Pääosat:  Randolph Scott Richard Boone Maureen O'Sullivan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  1957
Kesto:  78 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pettämätön pistooli (The Tall T) on Budd Boetticherin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1957. Se kuuluu Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryn luetteloon merkittävistä elokuvista.
Elokuvan Seitsemän miestä jäljellä menestyksen jälkeen kolmikko näyttelijä Randolph Scott, käsikirjoittaja Burt Kennedy ja ohjaaja Budd Boetticher ryhtyivät välittömästi uuden samantyyppisen elokuvan tekoon. Vain tuotantoyhtiö vaihtui. Käsikirjoituksen pohjaksi valittiin Elmore Leonardin tarina The Captives joka oli hänen teoksistaan ensimmäinen, josta tehtiin elokuva. Elokuva tehtiin pienellä budjetilla kolmessa viikossa.
Elokuva on hyvin tyypillinen Boetticherin elokuva: koruton tarina on kuvattu karussa kalliomaisemassa, ja vastakkain ovat sankari ja roisto. Boetticher itse on saanut härkätaistelijan koulutuksen, ja se kuvastuu elokuvassa rytmisesti ja visuaalisesti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Randolph Scott  | … |  Pat Brennan   |
|  Richard Boone  | … |  Frank Usher   |
|  Maureen O'Sullivan  | … |  Doretta Mims   |
|  Arthur Hunnicutt  | … |  Rintoon   |
|  Skip Homeier  | … |  Billy Jack   |
|  Henry Silva  | … |  Chink   |
|  John Hubbard  | … |  Willard Mims   |
Pettävä varjo (elokuvasarja)

| Pettävä varjo> The Thin Man |
| --- | --- |
 Pettävä varjo -elokuvasarjan kokoelmapaketti.
Ohjaaja:  W. S. Van Dyke (1–4) Richard Thorpe (5) Edward Buzzell (6)
Käsikirjoittaja:  Albert Hackett ja Frances Goodrich (1–3) Irving Brecher ja Harry Kurnitz (4) Robert Riskin ja Dwight Taylor (5) Steve Fisher ja Nat Perrin (6)
Tuottaja:  Hunt Stromberg (osat 1–4) Everett Riskin (osa 5) Nat Perrin (osa 6)
Pääosat:  William Powell (1–6) Myrna Loy (1–6)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  1934–1947
Kesto:  noin 592 minuuttia (yhteensä)
Alkuperäiskieli:  englanti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pettävä varjo on yhdysvaltalainen rikos-/komediaelokuvasarja. Sarjan ensimmäinen osa sai ensi-iltansa vuonna 1934 ja viimeisin vuonna 1947.
Sarjan neljä ensimmäistä elokuvaa on ohjannut W. S. Van Dyke, viidennen Richard Thorpe ja kuudennen Edward Buzzell. Käsikirjoituksen elokuvaan on laatinut kolmessa ensimmäisessä osassa Albert Hackett ja Frances Goodrich. Neljänteen käsikirjoituksen laativat Irving Brecher ja Harry Kurnitz, viidenteen Robert Riskin ja Dwight Taylor ja kuudenteen Steve Fisher ja Nat Perrin. Hunt Stromberg tuotti neljä ensimmäistä elokuvaa, Everett Riskin viidennen ja Nat Perrin kuudennen.
Sarjan kaikissa elokuvissa pääosissa nähdään William Powell (Nick Charles) ja Myrna Loy (Nora Charles). Muita sarjan tärkeitä näyttelijöitä ovat Maureen O'Sullivan, Edward Ellis, James Stewart, C. Aubrey Smith, Donna Reed, Barry Nelson, Gloria DeHaven, Keenan Wynn ja Dean Stockwell. Skippy-koirallakin on iso rooli Astana.
Pettävä varjo -sarjan ensimmäinen elokuva Pettävä varjo julkaistiin 23. toukokuuta vuonna 1934 ja on sarjan eniten tuottanut elokuva. Ensimmäisen elokuvan yllätyksellisen menestyksen johdosta se sai vielä viisi jatko-osaa vuosina 1936, 1939, 1941, 1945 ja 1947.
Elokuvat

| Elokuva | Pääosat | Sivuosat | Julkaisupäivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. Pettävä varjo | William Powell Myrna Loy | Skippy Maureen O'Sullivan Edward Ellis | 23. toukokuuta 1934 |
| 2. Pettävän varjon seuraaja | William Powell Myrna Loy | Skippy James Stewart Elissa Landi | 25. joulukuuta 1936 |
| 3. Pettävän varjon uudet seikkailut | William Powell Myrna Loy | Virginia Grey Otto Kruger C. Aubrey Smith | 17. marraskuuta 1939 |
| 4. Pettävä varjo kummittelee | William Powell Myrna Loy | Barry Nelson Donna Reed Sam Levene | 21. marraskuuta 1941 |
| 5. Pettävä varjo voittaa pelin | William Powell Myrna Loy | Lucile Watson Gloria DeHaven Anne Revere | 25. tammikuuta 1945 |
| 6. Pettävän varjon laulu | William Powell Myrna Loy | Keenan Wynn Dean Stockwell Phillip Reed | 28. elokuuta 1947 |
Pirkko Pöntinen

Pirkko Pöntinen (s. n. 1959) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt vuodesta 1988 Yleisradion ulkomaanosastolla, muun muassa Kiinan-kirjeenvaihtajana vuosina 2004–2006. Vuoden 2015 alusta 56-vuotias Pöntinen nimitettiin kahdeksi vuodeksi Ylen kirjeenvaihtajaksi Washingtoniin. Kausi päättyi heinäkuun lopussa 2017.
Pöntinen kertoo LinkedIn-sivullaan aloittaneensa toimittajauran itäsuomalaisen paikallisradion harjoittelijana. Hän opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa 1980-luvun alussa ja teki opintoihin vaaditun työharjoittelun radiotyössä Tukholmassa. 1990-luvun lopulla Pöntinen sai stipendin jatko-opintoihin Harvardin yliopiston Weatherhead Center for International Affairs -yksikössä. Siellä hän erikoistui Aasian ja Yhdysvaltojen politiikkaan.
Lev Tolstoi (taajama)

Lev Tolstoin asemarakennus.
Lev Tolstoi (ven. Лев Толсто́й) on taajama Lipetskin alueella Venäjällä. Se on Lev Tolstoin piirin keskus. Siellä risteytyvät Trojekurovoon, Tšaplyginiin, Jeletsiin ja Volovoon johtavat rautatiet (Lev Tolstoin asema). Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2002).
Taajama on saanut alkunsa vuonna 1890 perustetusta Astapovon rautatieasemasta. Kirjailija Leo Tolstoi kuoli asemalla 20. marraskuuta 1910. Vuonna 1918 asema ja taajama saivat hänen mukaansa nimen Lev Tolstoi. Vuonna 1946 asemalle avattiin Tolstoille omistettu museo.
Aiheesta muualla

Lev Tolstoin piiri Lipetskin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tolstoi-museon sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)