stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristina Bergstrand

| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
Margit Anna Kristina Bergstrand  (s. 4. lokakuuta 1963 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen maajoukkuetasolla 1980-, 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa sekä 2002 Salt Lake Cityssä, jolloin Ruotsin joukkue saavutti pronssia. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 1990 ja oli joukkueen kapteeni, Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Kanadassa 1997, Kanadassa 2000 sekä Yhdysvalloissa 2001 ja EM-kilpailuissa Saksassa 1989, Tšekkoslovakiassa 1991, Tanskassa 1993 sekä Suomessa 1995. Seuratasolla Bergstrand edusti Ruotsin naisten toiseksi ylimmän jääkiekkosarjatason MB Hockeytä.
Hiroyuki Imai

Hiroyuki Imai (jap. 今井博幸, s. 12. maaliskuuta 1970 Shinano, Nagano) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hiroyuki Imai kilpaili kansainvälisellä tasolla 1991–2005. Hänen paras sijoituksensa olympiatasolla on kuudes sija Salt Lake Cityn olympialaisissa 50 km:n perinteisellä. Hänen parhaat sijoituksensa MM-kisoissa ovat yhdeksännet sijat Val di Fiemmen kisoista 2003 4*10 km viestistä ja 50 km:n perinteiseltä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs Ramsaun maailmancupissa vuonna 2001. Imai kilpaili kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa ja neljissä talviolympiakisoissa.
Yksityiselämä

Hiroyuki Imai on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu Naganossa.
Aiheesta muualla

Hirouyki Imai Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n tietokannassa[vanhentunut linkki]
Helmiä nauhassa – Collection

| Helmiä nauhassa – Collection Seppo Tammilehto |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Ari Saari
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 77.43
 Levy-yhtiö: Tamsong Music ay
Seppo Tammilehdon muut julkaisut
| Tosirakkautta 2004 | Helmiä nauhassa – Collection 2006 | Käsittele varoen 2008 |
Helmiä nauhassa – Collection on 23-laulun kokoelma Seppo Tammilehdon aiemmasta  levytystuotannosta. Ennen julkaisemattomia raitoja ovat Freemanin kanssa esitetty duetto Vierivät kivet ja Sepon käännös  vanhasta Tremeloes-hitistä Even the bad times are good, Jokainen päivä on uus. Levytysten tuottaja on Ari Saari. Seppopboogie on Sepon itsensä säveltämä rautalankainstrumentaali, jolla mies soittaa yksin kaikki soittimet. 
Lisäksi levyllä on vinyyliversioista masteroidut Minä ja Annansilmä (1985) ja Maailmantango (1993). Kappaleesta Punainen kitara on kokoelmalla uusi versio, joka on levytetty vuonna 2000.
Kappaleet

Kuin helminauhaa
Vierivät kivet
Pikku Belinda
Tosirakkautta
Jokainen päivä on uus
Punainen kitara
Eilistä en voi unoohtaa
Vanha leikki
Minä ja annansilmä
Outo ikävä
Mun huoneeseen
Mustikkavuoren kuu
Hän ei asu täällä enää
Syysillat
Maailmantango
Kun sataa niin kastuu
Viileä käsi mutta lämmin sydän
Toinen nainen
Kolme kukkaa
Seppopboogie
Kun katseet kohtaavat
Selvisin
Onnellisen oloinen mies
Soittajat

Ari Saari – kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulut, percussion
Anssi Nykänen – rummut
Harri Rantanen – basso
Heikki Markkula – kitara
J-P Järvinen – kosketinsoitin
Jaakko Salminen – trumpetti, flyygelitorvi
Janne Orava – soolokitara
Johanna Aarnio – taustalaulut
Jouni Saario – kitara
Juha Lanu – kitarat
Jukka Hänninen – saksofonit
Jukka Kittilä – soolokitara
Jussi Ruponen – kitara
Kari Siukonen – rummut, lyömäsoittimet
Kari Välimäki – rummut
Kata Laurikainen – taustalaulut
Masi Luoma – piano, hammond
Mika Sundqvist – basso, taustalaulut
Mika Virkkala – viulu
Minna Hirvijärvi – taustalaulu
Pentti Hänninen – basso
Pepe Ahlqvist – huuliharppu
Petri Välimäki – basso
Petteri Hietamäki – tenorisaksofoni
Risto Penttinen – kosketinsoitin
Seinäjoen Marttilan koulun musiikkiluokat 3 A ja 4 A, Marjo Kuokkasen johdolla
Seppo Alajoki – kitara
Seppo Tammilehto – rummut, soolokitara, basso, komppikitarat, hammond, kitara, taustalaulut
Tapani Puranen – koskettimet
Teemu Vuorela – rummut
Tero Kaario – kosketinsoitin
Timo Ristilä – kosketinsoittimet
Tommi Rautiainen – rummut
Tuomo Tepsa – basso
Vesa Tuomi – harmonikka, kosketinsoitin
Viktor Drobych – kosketinsoitin
Soittajat > Tuotanto

Timo Ristilä – äänittäjä (Soundwall-studio, Seinäjoki)
Juuso Nordlund – äänittäjä (JJ-studio, Tampere)
Mika Sundqvist – äänittäjä (MSL-studio, Lempäälä)
Hirvo

Hirvo on suomalainen harvinainen miehen etunimi, joka on muinaissuomalaista alkuperää. Se viittaa hirveen. Se otettiin Suomen almanakkaan maaliskuun 13. päiväksi vuodesta 1929 lukien, mutta sai niin vähän kantajia, että poistettiin 1950 lukien.
Lähde

Kustaa Vilkuna, Etunimet
Lars Jonsson (kuvittaja)

Lars Jonsson
Lars Jonsson (22. lokakuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen taidemaalari, kuvittaja ja kirjailija, joka on paljolti keskittynyt lintuaiheisiin.
Jonsson tarkkaili ja piirsi lintuja jo lapsena. Teini-ikäisenä hän liittyi Ruotsin luonnonsuojeluliittoon. 15-vuotiaana hänellä oli oma näyttely Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa Tukholmassa. Myöhemmin hän matkusteli eri puolilla maailmaa ja ryhtyi kuvittamaan kenttäoppaita. Hän on järjestänyt näyttelyitä Ruotsin lisäksi myös Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä Lasse J. Laineen kanssa.
Vuonna 2002 Jonssonille myönnettiin Uppsalan yliopistossa kunniatohtorin arvonimi. Jonsson asuu Gotlannissa vanhassa Vamlingbon pappilassa. Rakennuksen toisessa kerroksessa on taiteilijan museo, Museum Lars Jonsson.
Teoksia

Linnut luonnossa: Metsä, puisto ja puutarha (1977)
Linnut luonnossa: Meri ja rannikko (1977)
Linnut luonnossa: Järvet, joet, suot ja peltoaukeat (1978)
Linnut luonnossa: Tunturit ja havumetsä (1979)
Linnut luonnossa: Välimeri ja Alpit (1983)
Bird Island (1983)
Birds of the Mediterranean and Alps (1980)
Lintusaaren elämää (1988)
Birds of Europe with North Africa and the Middle East (1992)
Birds and Light: The Art of Lars Jonsson (2002)
Lars Jonsson's Birds: Paintings from a Near Horizon (2009)
Latva

Latva tarkoittaa seuraavia:
latva, puun tai muun kasvin ylin osa
Latva, kylä Oripäässä
Latva, kylä Pudasjärvellä
Latva, kylä Puolangalla
Latva, kylä Siikalatvalla
Latva, taajama Karjalan tasavallassa
Anette Latva-Piikkilä (s. 1979), suomalainen karting-kuljettaja ja urheilutoimittaja
Esa Latva-Äijö (s. 1965), suomalainen näyttelijä
Jukka Latva-Rasku (s. 1974), suomalainen jääkiekkovalmentaja
Mikko Latva (1870–1934), suomalainen pankinjohtaja, kunnallisneuvos ja kansanedustaja
Niilo Latva (1898–1949), suomalainen taidemaalari
Otto Latva (s. 1985), suomalainen historioitsija ja tietokirjailija
Paavo Latva-Rasku (s. 1944), Lapuan ent. kaupunginjohtaja
Toivo Latva (1902–1937), suomalainen sosialistipoliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Latva”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lars Josef Achrén

Lars Josef Achrén (21. tammikuuta 1811 Oravainen – 13. elokuuta 1842 Munsala) oli herännäinen suomalainen pappi.
Achrénin vanhemmat olivat kappalainen Matias Achrén ja Elisabet Ulf. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1832 ja pappistutkinnon 1833 ja toimi sitten väliaikaisena pappina useissa Etelä-Pohjanmaan seurakunnissa. Herännäisyyteen kääntynyt Achrén käänsi ruotsiksi Anders Björkqvistin tunnetun postillan, käännös ilmestyi 1843 nimellä Trons Öfning till salighet.
Achrénin puoliso vuodesta 1838 oli Charlotta Fredrika Stenbäck, runoilija Lauri Stenbäckin sisar.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Lars Josef Achrén. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 14.12.2013.
Hibari Misora

| Hibari Misora> 美空 ひばり |
| --- | --- |
 Hibari Misora valokuvassa vuodelta  1954.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1937
Kuollut: 24. kesäkuuta 1989
Ammatti:  laulaja ja näyttelijä
Muusikko
Laulukielet:  japani, englanti
Tyylilajit:  enka, jazz, rock
Levy-yhtiöt:  Nippon Columbia ja Columbia Records 
Aiheesta muualla
www.misorahibari.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hibari Misora  (jap. 美空 ひばり, syntyjään Kazue Katō (加藤 和枝); 29. toukokuuta 1937 – 24. kesäkuuta 1989) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja. Japanissa Hibari tuli erityisen tunnetuksi ”enkan kuningattarena” ja maan sodanjälkeisen nousun symbolina. Urallaan Hibari julkaisi kappaleita myös monilla muilla tyyleillä.
Elämäkerta

Hibari Misora syntyi 29. toukokuuta 1937. Hibarin legendaan on liitetty hänen sittemmän julkisuuden takia useita eri tarinoita, joilla legendaa on pönkitetty. Hibarin väitetään esimerkiksi jo 4-vuotiaana kotikaupungissaan Jokohamassa laulaen täyttäneen rohkeudella ja tarmolla toiseen maailmansotaan lähteneitä sotilaita ja heidän omaisiaan. Toisen legendan mukaan hän selvisi 10-vuotiaana auto-onnettomuudesta, josta toivuttuaan hän kävi shintolaisuudessa pyhällä sugi-puulla toivoen tulevansa kansakunnan merkittävimmäksi laulajaksi.
Elämäkerta > Varhainen ura

Vuonna 1946 Hibari osallistui tuolloin radio-ohjelmana esitettyyn NHK Nodo jiman-ohjelmaan, jossa eri puolilta Japania etsittiin kyvykkäitä amatöörilaulajia. Hibari esitti Michiko Namikin kappaleen Ringo no uta, mutta kisan tuomaristo päätti lähettää hänet kotiinsa. Yhden tarinan mukaan tuomaristo oli niin syventynyt taitavan laulajan esitykseen, että heiltä unohtui kokonaan soittaa kisan kelloa. Toisen ehkä todennäköisemmän version mukaan tuomarit pitivät Hibaria liian aikuismaisena. Hibarin pudottua kisasta hänen äitinsä vei hänet säveltäjä Masao Kogan luokse, joka vaikuttui Hibarin esitettyä Masaon sävelmän Kanashiki takebue. Vuonna 1949 Hibari sai roolin elokuvassa Surullinen vihellys (Kanashiki kuchibue), jossa hän esitti elokuvan samannimisen tunnuslaulun. Vuonna 1950 hän sai puolestaan roolin elokuvassa Tokion muksu (Tōkyō kiddo). Hän sai orvoksi jääneen neuvokkaan tytön roolista imagon unohdetun kansan asian ajajana, sekä aitona ja lahjomattomana. Kuva säilyi sittemmin hänen loppuelämänsä.
Varhaisella urallaan Hibari esitti myöhemmästä urastaan poiketen etenkin boogie woogie-lauluja jäljitellen Shizuko Kasagia. Kaikissa ja vanhoillisissa piirreissä tästä ei pidetty. Hibarin lavaliikehdintää väitettiin esimerkiksi lapsen erotisoimiseksi ja hänen manageristaan tehtiin kantelu lapsityövoiman käytöstä.
Elämäkerta > Enkan kuningatar

Hibarin taustalla vaikuttanut tuotantokoneisto vaikutti huomattavasti hänen urakehitykseensä. Hibarin esnikonsertti järjestettiin hänen ollessaan 15-vuotias 14. huhtikuuta 1952 Tokion kuuluisalla Kabukiza-teatterilla. Päivä oli myös amerikkalaisjoukkojen Japanin miehityksen viimeinen päivä. Hibarin ensimmäinen levy Ringo oiwake julkaistiin vielä samana vuonna ja se myi tuon ajan Japanille suuret 700 000 kappaletta. Saman vuosikymmenen keskivälillä Hibari alkoi leimautua japanilaisena enkatähtenä. Hibari sai laulutunteja japanilaiselta säveltäjältä Kōsaku Yamadalta, joka vuonna 1955 sävelsi hänelle kappaleet Yama no koeki ja Kazega naiteiru. Myöhemmin hänelle sävelsi kappaleita myös Masao Koga. Enkakappale Kanashii sake julkaistiin vuonna 1966 ja Yawara Tokion olympialaisvuonna 1964. Vuonna 1964 Hibari sai myös ensimmäisenä viihdeartistina oman televisio-ohjelmasa Hibari gekijō eli Hibari-nättämö.
Elämäkerta > Myöhemmät vaiheet

Vaikka Hibari tuli tunnetuksi nimen omaan enkalaulajana, hän esitti myös muita tyylejä. Vuonna 1967 julkaistiin rautalankarock-kappale Makkana taiyō, jossa Hibaria säestivät Jackey Yoshikawa & His Blue Comets. Myöhemmin Hibari levytti esimerkiksi amerikkalaisia jazzstandardeja englanniksi. 1970-luvulla Hibari oli osa skandaalia, joka juontui hänen veljensä väitetyistä yhteyksistä japanilaiseen alamaailmaan. Hän joutui joksikin aikaa suljetuksi pois NHK:n ohjelmista, mutta sittemmin skandaali on paljolti unohdettu. Hibari teki viimeisen konserttinsa 11. huhtikuuta 1988 ja julkaisi viimeisen singlensä Kawa no nagare no yō ni vuonna 1989. Hibari kuoli keuhkokuumeeseen 24. kesäkuuta 1989. Kuollessaan Hibari oli julkaissut 1 200 kappaletta ja myynyt 68 miljoonaa levyä. Myydyistä levyistä 45 miljoonaa oli singlejä.
Vaikutus

Hibari Misora on sittemmin muistettu Japanissa etenkin enkan kuningattarena ja Japanin nousun kansallisena symbolina. Sodan jälkeisessä Japanissa Hibarin kappaleet toivat kansaa yhteen ja antoivat sille toivoa, mahdollisuuden käsitellä surua ja ylpeyttä perimästä. Koko tuotannoltaan Hibari oli kuitenkin hyvin monipuolinen. Hänen länsimaalaistyylistä musiikkiaan ei tosin aina olla hyväksytty osaksi hänen legendaansa. Kuten joidenkin muiden viihdelaulajien kohdalla, huomattava osa Hibarin nykyisestä maineesta on muodostunut varsinaisesti vasta hänen kuolemansa jälkeen. Omana aikanaan Hibarille esitettiin myös kritiikkiä. Enkaa väheksyi etenkin yläluokka ja arvostelua herätti myös Hibarin musiikillisen koulutuksen puute. Toisaalta arvostelu kasvatti osaltaan Hibarin mainetta kansanlaulajana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hibari Misora Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hibari roolissaan elokuvassa Kanashiki kuchibue (1949).
Hibari valokuvassa vuodelta 1955.
Hibarin muistolaatta.
Lars Karlsson

Lars Karlsson (s. 24. tammikuuta 1953 Ahvenanmaa) on suomalainen säveltäjä. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta opiskeltuaan siellä kirkkomusiikkia ja säveltämistä. Vuodesta 1976 lähtien hän on toiminut Akatemiassa opettajana.
Lars Karlssonin musiikissa on myöhäisromanttisia ja ekspressionistisiä piirteitä, ja häntä onkin kutsuttu romanttiseksi modernistiksi. Karlssonin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, urkuteoksia, kuoromusiikkia ja orkesteriteoksia. Kaksi sinfoniaa on sävelletty vuosina 1999 ja 2003, ja oratorio Ludus latrunculorum 1994–1996. Muita laajamittaisia teoksia ovat Viulukonsertto (1991/93), Lapin kamariorkesterin tilaama Klarinettikonsertto (2016) ja Sju sånger till text av Pär Lagerkvist (2010-11), jonka BIS Records levytti vuonna 2018.
Karlssonin pääteos on Ahvenanmaalle sijoittuva ooppera Rödhamn Lars Huldénin librettoon. Se kantaesitettiin Kansallisoopperassa Helsingissä vuonna 2002.
Hänen muita teoksiaan ovat muun muassa
Dialogi (1977)
Arioso (1981)
Komposition för orgel (1980)
Passacaglia et fuga B-A-C-H (1985)
Aiheesta muualla

Meren ja myrskyn sävelet soivat Lars Karlssonin juhlakonsertissa HS.fi - Konserttiarvostelut. (Maksumuuri)
Histiophryne psychedelica

| Histiophryne psychedelica |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Antennikrotit Antennariidae
Suku::  Histiophryne
Laji::  psychedelica
Kaksiosainen nimi
 Histiophryne psychedelica  Pietsch, Arnold & Hall, 2009 
Katso myös
   Histiophryne psychedelica Wikispeciesissä   Histiophryne psychedelica Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Histiophryne psychedelica on vuonna 2009 löydetty antennikrottilaji.
Laji elää itäisessä Indonesiassa Ambon-saaren läheisyydessä. Sen löysivät ensimmäisenä sukeltajaharrastajat. Se on nimetty psykedeelisen aistivaikutelman aiheuttavan ulkonäkönsä mukaan.
Lajin silmät sijaitsevat "ihmismäisesti" rinnakkain
Hepaattinen enkefalopatia

Hepaattinen enkefalopatia on pitkälle edenneen maksavaurion yhteydessä esiintyvä aivosairaus. Aivotoiminnan häiriintymisen aiheuttavat siinä myrkyt, joita vaurioitunut maksa ei pysty käsittelemään. Hepaattinen enkefalopatia on monesti kirroosin komplikaatio, mutta siihen voi johtaa myös vakava akuutti maksavaurio. Se on hengenvaarallinen tila, joka voi pahimmillaan merkitä maksakoomaa ja johtaa kuolemaan. Yleensä sairaus jaetaan neljään vaikeusasteeseen oireiden tason perusteella. Mahdollisiin oireisiin lukeutuvat ataksia, keskittymisvaikeudet, persoonallisuuden muutokset, desorientoituminen ja aivojen turpoaminen. Osalla potilaista esiintyy asterixis-liikehäiriötä.
Kuolleisuus on korkea potilailla, joilla hepaattisen enkefalopatian taustalla on maksan akuutti vakava vaurioituminen. Niillä, joilla kyseessä on kirroosin äkillinen paheneminen, on kuolleisuus alhaisempi, 20–30 prosenttia. Täydellinen paraneminen hepaattisesta enkefalopatiasta on mahdollista, mutta kroonisesti maksasairaat ovat alttiita sen uusiutumiselle.
Esimerkiksi liiallinen proteiinin saanti, alkoholin käyttö tai akuutti infektio voi laukaista enkefalopatian henkilöllä, joka kärsii pitkäaikaisesta maksasairaudesta. Keskushermostoa vahingoittaa varsinkin ammoniakki, jonka maksa tavallisesti metaboloi ureaksi.
Hepaattinen enkefalopatia on kallis sairaus sairaalan vuodeosastolla vietyttyjen päivien vuoksi. Sairautta lääkitään rifaksimiinilla, joka on antibiootti, ja varmistamalla säännöllinen suolentoiminta (hoitamalla tarvittaessa tehokkaasti ummetusta). Taloudellisesti on mielekästä yrittää minimoida kalliita vuodeosastolla vietettyjä päiviä lääkityksellä.
Laura Quevedo

| Laura Quevedo |
| --- | --- |
 Laura Quevedo Cañizares.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Laura Quevedo Cañizares
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1996 (ikä 28) Coslada, Madrid, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Koripalloilija
Pituus:  185 cm
Nyk. joukkue:  CB Al-Qázeres
Sarja:  Liga Femenina de Baloncesto
Maajoukkueet
:   Espanja
Aiheesta muualla
FIBA
Laura Quevedo Cañizares (s. 15. huhtikuuta 1996 Coslada, Madrid) on espanjalainen koripalloilija, joka edustaa tällä hetkellä CB Al-Qázeres-seuraa sekä Espanjan naisten koripallomaajoukkuetta. Quevedo edusti maataan kesäolympialaisten 2016 koripallon naisten turnauksessa.
Pelaajaura > Seuraura

Quevedo aloitti pelaamisen 7 vuoden ikäisenä CB Coslada-seurassa, jossa hän pelasi viisi vuotta. 12-vuotiaana Quevedo siirtyi Real Canoe-seuran riveihin, pelaten sielläkin viiden vuoden ajan. 17 vuoden ikäisenä Quevedo allekirjoitti sopimuksen Liga Femenina de Baloncesto-sarjassa pelaavan Baloncesto Rivas-seuran kanssa, jota hän edusti vuoden. 18 vuoden ikäisenä Quevedo muutti Floridaan siirtyen Miami Hurricanes-seuraan.
Quevedo kuitenkin palasi hyvin pian Espanjaan, jossa hän liittyi Pajariel Bembibre-seuran vahvuuteen kaudelle 2014-2015. Seuraavaksi kaudeksi Quevedo allekirjoitti yhden kauden mittaisen sopimuksen Universitario de Ferrol-seuran kanssa. Joulukuussa 2017 Quevedo siirtyi CB Al-Qázeres-seuraan.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Quevedo edusti nuorten Espanjan naisten koripallomaajoukkuetta 16 vuoden ikäisenä, voittaen seitsemän arvokisamitalia vuosina 2012-2016. Quevedo pelasi kesäolympialaisissa 2016 koripallon naisten turnauksessa Riossa.
Käännös suomeksi
Hirvijärvi (Ruovesi)

| Hirvijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°59′32″N, 24°11′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Ruoveteen 
Järvinumero:  35.331.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,6 m  
Rantaviiva:  2,053 km  
Pinta-ala:  5,745 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHirvijärvi 
Hirvijärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Hanhon kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja se on 800 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruoveden lähialueeseen (35.331) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,6 metriä mpy.
Helmitaulu

Kiinalaistyyppinen helmitaulu
Helmitaulu eli abakus on laskemisväline, jossa keskeisessä osassa ovat tankojen varteen ripustetut helposti liikuteltavat helmet. Tangot liittyvät yleensä puiseen kehykseen. Yksittäisen tangon varressa olevien helmien sijainti ilmaisee tavallisesti yhden numeron kymmenjärjestelmän mukaisessa luvussa.
Länsi-Euroopassa helmitauluja käytettiin laajalti ennen intialaisarabialaisen lukujärjestelmän yleistymistä, mutta nykyään ne tunnetaan lähinnä koulujen alimpien luokkien matematiikan opetusvälineinä. Monissa Aasian ja entisen Neuvostoliiton maissa helmitaulu on kuitenkin vakavasti otettava ja osaavissa käsissä tehokas apuväline, joka on pitänyt osittain pintansa jopa pieniä ja halpoja taskulaskimia vastaan. Esimerkiksi kiinalaiseen pankkiin töihin päästäkseen on vielä nykyäänkinmilloin? hallittava helmitaulun käyttö varsin hyvin, ja helmitauluja myös näkee pankeissa nykyaikaisten tietokoneiden rinnalla.[lähde? ]
Helmitaulu mahdollistaa yhteen- ja vähennyslaskujen lisäksi myös kerto- ja jakolaskut, ja esimerkiksi Japanissa on määritelty viralliset algoritmit myös neliö- ja kuutiojuurten ottoon.
Intialais-arabialainen lukujärjestelmä yleistyi Euroopassa vain hitaasti keskiajalla, ja yhtenä syynä voidaan pitää helmitaulujen käytännöllisyyttä laskutoimituksissakenen mukaan?. Vaikka ensimmäiset käsikirjoitukset, joissa arabialaista numerojärjestelmää käytettiin Euroopassa, ovat 900-luvun Espanjasta, järjestelmä alkoi yleistyä vasta 1400-luvulla.
Venäläinen helmitaulu

Venäläisessä štšoty-helmitaulussa kunkin tangon varassa on kymmenen helmeä. Helmiä liikutellaan yleensä siten, että vasemmassa reunassa olevien helmien määrä ilmaisee numeron 0–9. Desimaalierottimena käytetyssä tangossa on vain neljä helmeä. Venäläismallisia helmitauluja näkee varsin usein Suomessakin esimerkiksi kirpputoreilla.
Kiinalainen helmitaulu

Kiinalaisessa suànpán-helmitaulussa kukin tanko on jaettu poikkipuun avulla kahteen alueeseen: yläpuoliskolla on kunkin tangon varassa kaksi helmeä ja alapuoliskolla viisi. Yläpuoliskon helmet ovat arvoltaan "viitosia" ja alapuoliskon helmet "ykkösiä": jos esimerkiksi poikkipuuta vasten on saman tangon varassa yksi yläpuoliskon helmi ja kaksi alapuoliskon helmeä, ilmaisevat tangon helmet tällöin numeron 5+2=7.
Kiinalaisessa helmitaulussa on tyypillisesti 13 tankoa, ja yhdellä tangolla voi tarvittaessa ilmaista numeron 0–15. Taustana tälle ratkaisulle lienee Kiinassa aiemmin käytetty kantalukuun 16 perustuva painomittajärjestelmä.[lähde? ]
Japanilainen helmitaulu

Japanilainen soroban-helmitaulu on samankaltainen kuin kiinalainenkin, mutta kunkin tangon varassa on yläpuoliskossa vain yksi helmi ja alapuoliskossa neljä. Näin japanilainen helmitaulu on tiukemmin sidoksissa desimaalijärjestelmään, ja yksi tanko ilmaisee vain numeron 0–9.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Radio86.fi: Suànpán - kiinalainen helmitaulu
Venäläinen helmitaulu
Hiroyuki Itō

Hiroyuki Itō (jap. 伊藤 裕之, Itō Hiroyuki) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on toiminut ohjaajana, käsikirjoittajana, pelimekaniikan suunnittelijana sekä äänitehostevastaavana työnantajansa Square Enixin tuottamissa Final Fantasy -peleissä. Itsestään hän käyttää toisinaan taiteilijanimeä Shiomi.