Kaste
Vedellä kastamisen eri muotoja > Kaste sylilapsia kastavissa kristillisissä yhteisöissä

Lapsikasteen (sylilapsikasteen) katsotaan suuntauksesta riippuen joko olevan toimitus, jossa ymmärtäväisessä iässä vielä olematon lapsi saa uskon (kuten katolisuudessa ja luterilaisuudessa) tai olevan toimitettava koska ymmärtämättömässä iässä vielä olemattomalla lapsella jo on usko (kuten metodismissa ja vanhoillislestadiolaisuudessa).
Sylilapsikasteeseen fyysisenä toimituksena saattaa symbolisessa mielessä liittyä jonkin kolminkertaisuus, esimerkiksi luterilainen pappi lapsen kastaessaan valaa lapsen päähän vettä yleensä kolme kertaa ja ortodoksipappi lapsen kastaessaan yleensä käyttää tämän kokonaan veden alla kolmesti.
Sylilasten kastamista perustellaan muun muassa sillä, ettei kastekäsky ”Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni, kastamalla heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen ja opettamalla heitä pitämään kaikki, mitä minä olen käskenyt teidän pitää” rajaa pikkulapsia ulkopuolelle, ja sillä, että apostolit kastoivat ihmisiä perhekunnittain, ja myös sillä käsityksellä, että kastaminen tuli ympärileikkaamisen tilalle ja ympärileikkaus oli säädetty tehtäväksi pojille jo vauvaiässä.lähde?
Katolisen, ortodoksisen, luterilaisen, anglikaanisen, kalvinistisen ja metodistisen käsityksen mukaan kaste on armoa välittävä salaisuus eli sakramentti. Kaikki nämä mainitut suuntaukset tunnustavat toistensa kasteen päteväksi ja ortodoksisuutta lukuun ottamatta niin kaikki muutkin kristilliset kasteet paitsi ne, jotka on toimitettu kristillisen kasteen jo saaneille henkilöille. Siten näissä suunnissa ei ortodoksisuutta lukuun ottamatta kasteta kristillisen kasteen jo saanutta.lähde?
Kasteessa ihmisen katsotaan tulevan osalliseksi Jumalan armosta ja hän saa sen omakseen. Ihmisen uskon tehtävänä on ottaa tämä pelastuksen lahja vastaan. Nikaian uskontunnustuksen mukaan kristityt uskovat ”yhden kasteen syntien anteeksiantamiseksi”. Näin ollen kasteen katsotaan välittävän anteeksiannon eli pelastuksen. Epäuskoista kaste ei kuitenkaan hyödytä, sillä epäuskoinen joutuu kadotukseen. Paavalin ajatusta seuraten kasteen ajatellaan liittävän ihmisen Kristuksen kuolemaan ja ylösnousemukseen, antavan yhteyden Kristuksen ikuiseen elämään ja välittävän uskovaan ihmiseen Pyhän Hengen.
Kasteen toimittaminen on periaatteessa vain papin tehtävä, mutta luterilaisuudessa myös muu kristitty voi toimittaa hätäkasteen, jos pappia ei ole saatavilla. Tällöin pappi toimittaa kasteen vahvistamisen, joka tarkoittaa sitä, että se kirkon nimissä julkisesti tunnustetaan kristilliseksi kasteeksi.
Lapsikaste suoritetaan nykyään yleensä valelemalla lapsen päätä vedellä, mutta aiemmin sylivauvatkin kastettiin — ks. esimerkiksi Lutherin Iso katekismus — upottamalla. Tästä syystä vanhojen kirkkorakennusten kastemaljat ovat hyvin suuria. Myös aikuiskaste voidaan suorittaa valelemalla. Upotuskaste on edelleen käytössä esimerkiksi ortodoksikirkossa. Hyvin vanhan kristillisen tavan mukaan kristitty otti uuden kasteessa saamansa elämän merkiksi uuden nimen kasteessa, mistä johtuen vauvallekin alettiin antaa nimi lapsikasteen yhteydessä. Ortodoksit kastavat lapset edelleen upottamalla, mikäli mahdollista.
Kaste toimitetaan usein kirkossa, mutta voidaan toimittaa myös muualla. Toisin kuin monissa muissa maissa, Suomessa lapsikaste toimitetaan useimmiten lapsen kotona. Toisinaan on kuitenkin Suomessakin kirkon yhteydessä erityinen kastekappeli. Lapsen kastetilaisuuden yhteydessä vietetään tavallisesti perhejuhlaa, jota sanotaan ristiäisiksi.lähde?