stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lagrangen piste

Lagrangen pisteet L1, L2, L3, L4 ja L5
Kahden kappaleen systeemin Lagrangen pisteet (vihreät pisteet). Keltaisella merkitty suurempi kappale voi olla esimerkiksi Aurinko, sinisellä merkitty pienempi Maa.
Lagrangen pisteet  ovat avaruudessa olevia kohtia, joissa kahden toisiaan kiertävän massapisteen vetovoimat sekä keskipakoisvoima kumoavat toisensa niin, että kolmas, pieni massa voi pysytellä niissä paikoillaan suhteessa kahteen muuhun kappaleeseen. Kahden kappaleen muodostamaan systeemiin liittyy viisi Lagrangen pistettä, joista käytetään merkintöjä L1, L2, L3, L4 ja L5.. Näistä L1 on kappaleiden välissä, L2 ja L3 niitä yhdistävän janan jatkeella molemmin puolin (L2 pienemmän ja L3 suuremman kappaleen takana), ja L4 ja L5 tämän suoran ulkopuolella siten, että kumpikin niistä muodostaa kappaleiden kanssa tasasivuisen kolmion.
Lagrangen pisteet voidaan määrittää esimerkiksi Auringon ja jonkin planeetan tai myös planeetan ja sen kuun muodostamalle systeemille. Esimerkiksi Maan ja Kuun välissä on ns. libraatiopiste L1 ja Kuun takana L2.  Tunnettuja ovat myös Auringon ja Jupiterin muodostaman systeemin Lagrangen pisteet L4 ja L5, joissa sijaitsevat troijalaiset asteroidit. Jos kappale sijaitsee lähellä Lagrangen pistettä, sen rata on niin sanottu hevosenkenkärata eli se huojuu Lagrangen pisteen yli.
Lagrangen pisteet on nimetty ranskalaisen matemaatikon Joseph-Louis Lagrangen mukaan, joka keksi ne vuonna 1772 tutkiessaan kolmen kappaleen ongelmaa.
Maan ja Auringon Lagrangen pisteet

Maalla ja Auringolla Lagrangen pisteitä on yhteensä viisi kappaletta: Maan ja Auringon muodostamalla suoralla kolme kappaletta (L1 Maan ja Auringon välissä ja L2 Maan takana, L3 Auringon takana lähellä Maan kiertorataa). Pistettä L1 on käytetty vuodesta 1995 Aurinkoa tarkkailevan SOHO-satelliitin kiertoradan keskipisteenä, ja se sijaitsee puolentoista miljoonan kilometrin päässä Maasta. Piste L2 sijaitsee siis Auringosta katsoen Maan takana ja on siten oivallinen paikka avaruusteleskoopille, koska kirkkaat valonlähteet Maa ja Aurinko ovat helposti peitettävissä. Lukuisten viivästysten jälkeen NASAn James Webb Space Telescopen (JWST) laukaistiin kohti L2-pistettä joulukuussa 2021. L3-piste sijaitsee hieman Maapallon radan ulkopuolella, Maasta katsottuna Auringon takana. L4 ja L5 -pisteet sijaitsevat hieman Maapallon radan ulkopuolella, mutta 150 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Maan, Auringon ja pisteen L4 tai L5 välinen kulma on aina 60 astetta. Toisin sanoen Maa, Aurinko ja L4 tai L5 muodostavat tasasivuisen kolmion. L4:n ja L5:n keskietäisyys Maasta siis vastaa Maan keskietäisyyttä Auringosta
Näitä pisteitäselvennä käytetään satelliittien sijoituspaikkoina, sillä radankorjauksia ei juurikaan tarvitse tehdä, säästäen näin polttoainetta ja jättäen tilaa arvokkaammalle lastille, kuten tieteellisille instrumenteille.
Lagrangen pisteiden L1 ja L2 etäisyyden likimääräinen laskukaava

Jos pienemmän kappaleen massa (M2) on huomattavasti pienempi kuin suuremman kappaleen massa (M1), ovat Lagrangen pisteet L1 ja L2 suunnilleen yhtä kaukana pienemmästä kappaleesta sen molemmin puolin, kumpikin etäisyydellä
missä R on massojen M1 ja M2 välinen etäisyys.
Esimerkiksi:
Aurinko ja Maa:  Lagrangen piste L1 1 500 000 km Maasta Aurinkoon ja L2 1 500 000 km Maasta Auringosta poispäin.
Maa ja Kuu: L1 61 500 km kuun edessä ja L2 61 500 km Kuun keskipisteen takana
Lagrangen pisteiden laskennasta ja vakaudesta

Lagrangen pisteiden laskenta perustuu Hamiltonin mekaniikkaan. Laskennassa käytetään Jacobin integraalia. Pisteet L1, L2 ja L3 ovat epävakaita, niin sanotut troijalaiset pisteet L4 ja L5 melko vakaita. Näiden ympärillä on melko kaukana vakaita ratoja. Jos satelliitti, luotain tai avaruusalus viedään pisteisin L1–L3, vaaditaan jatkuvia radankorjauksia, jotta 
pystytään pysymään näissä pisteissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Explanation of Lagrange points by Prof. John Baez
Sonny Landham

| Sonny Landham> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  William M. Landham
Syntynyt: 11. helmikuuta 1941 Canton, Georgia, Yhdysvallat
Kuollut: 17. elokuuta 2017 (76 vuotta) Lexington, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, stuntmies, poliitikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–2009
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
William M. "Sonny" Landham (11. helmikuuta 1941 – 17. elokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, stuntmies ja poliitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Billy Solen roolista kulttitoimintaelokuvassa Predator – saalistaja.
Landham oli republikaani. Vuonna 2003 hän yritti Kentuckyn kuvernööriksi, mutta huonolla menestyksellä.
Hän kuoli 17. elokuuta 2017 sydämen vajaatoimintaan.
Aiheesta muualla

Sonny Landham Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Laholm

| Laholm |
| --- | --- |
 Lagaholmin linnanrauniot, taustalla voimalaitos.
 Laholm
 Koordinaatit: 56°31′N, 13°2′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Laholmin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,66 km²
Väkiluku:  6 150
 – Väestötiheys:  1 319,7 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laholm on samannimisen Laholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 6 150 asukasta.
Laholm oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Kaupungin historia

Laholm on Ruotsin vanhimpia kaupunkeja, ja Hallannin vanhin. Laholm perustettiin kaupungiksi 1200-luvulla, kun alue vielä kuului Tanskalle. Ruotsin ja Tanskan välisissä sodissa 1500- ja 1600-luvulla Laholm kärsi ja paloi useasti. Siltä ajalta on peräisin muun muassa Skottorpin linna. Laholmin tieverkosto on säilynyt keskiajalta, kuten myös vuonna 1225 rakennettu Laholmin kirkko.
Laholm on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yksi Ruotsin 55 alueesta, jonka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi.
Väestönkehitys

| Laholmin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 221 | 3 221 |
| 1965 | 1965 |    | 3 565 | 3 565 |
| 1970 | 1970 |    | 3 695 | 3 695 |
| 1975 | 1975 |    | 3 898 | 3 898 |
| 1980 | 1980 |    | 4 586 | 4 586 |
| 1990 | 1990 |    | 5 052 | 5 052 |
| 1995 | 1995 |    | 5 610 | 5 610 |
| 2000 | 2000 |    | 5 644 | 5 644 |
| 2005 | 2005 |    | 5 836 | 5 836 |
| 2010 | 2010 |    | 6 150 | 6 150 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hallandin läänin kuntien keskustaajamat
Sophus Bugge

Sophus Bugge
Elseus Sophus Bugge (5. tammikuuta 1833 Laurvig – 8. heinäkuuta 1907 Tynset) oli norjalainen kielen- ja kansanrunoudentutkija. Hän työskenteli professorina Kuninkaallisessa Frederikin yliopistossa (nyk. Oslon yliopisto). Bugge kuului merkittävimpiin skandinaavisen filologian, muinaiskirjallisuuden ja mytologian tutkijoihin. Hän edisti myös muiden kielten, kuten etruskin ja lyykian tutkimusta. Hän myös vaikutti syvällisesti suomalaiseen kansanrunouden tutkimukseen etenkin Kaarle Krohnin välityksellä. Bugge julkaisi perustavanlaatuisia tekstikriittisiä teoksia. Hän oli merkittävä riimukirjoituksien selvittäjä.
Teoksellaan Norræn fonrkvædi (1867) hän edisti Edda-runouden tutkimusta.
Lauri Santtu

Lauri Santtu vuonna 1962. Kuva: Kuvasiskot.
Lauri Aleksanteri Santtu (vuoteen 1939 Järvinen; 3. elokuuta 1902 Valkeasaari, Inkeri – 4. toukokuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen taidegraafikko ja -piirtäjä, lausuntataiteilija sekä professori.
Opiskelu ja varhainen ura

Santtu osoitti taiteellista lahjakkuutta jo lapsena ja tekikin ensimmäiset muotokuvat jo silloin. Hän innostui taiteesta jo nuorena, kenties vanhemman veljensä Vilhon myötävaikutuksella, joka oli Eero Järnefeltin oppilaana. Lauri Santtu opiskeli Kristiinan suomalaisessa yhteiskoulussa, josta hän valmistui ylioppilaaksi 1922. Taideopinnot Santtu aloitti 1924 Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Pian Santun opinnot kuitenkin tyssäsivät, sillä hänellä ei ollut riittävästi rahaa jatkaa opintojaan ja lainaa hän ei saanut silloisen kotikaupunkinsa, Keuruun, pankilta. Hän päätti luopua haaveestaan taiteilijana ja suuntasi Viipurin sahateollisuuskouluun Nurmoon. Tuona aikana Santtu kiersi mm. Lapualla ja Nurmossa metsien leimauksessa samalla piirtäen majapaikkojen isäntien muotokuvia. Hän sai näistä piirroksista positiivista palautetta ja hiljalleen unelma taiteilijan ammatista heräsi jälleen eloon. Vuonna 1926 Lauri Santtu lähti Kristiinaan Carl Bengtsin taideoppilaaksi, johon hän oli tutustunut käydessään koulua Kristiinassa. Ansaitakseen rahaa jatko-opiskeluihinsa Santtu lähti Sortavalan seminaariin, jossa piirtäminen innosti häntä opiskeluja enemmän. Santtu valmistui Sortavalan seminaarista kansakoulun opettajaksi vuonna 1928. Kesällä 1928 hän tapasi Akseli Gallen-Kallelan, joka piti Santun tekemistä kuvista. Gallen-Kallela antoi Santulle teknisiä neuvoja taiteen tekemiseen ja tutustutti Santun litografiaan. Gallen-Kallela kehotti Santtua luopumaan opettajan ammatista, mutta näistä kehotuksista huolimatta Santtu aloitti opettajan työt Jämsässä syksyllä 1928, jossa hän jatkoi aina vuoteen 1932 asti.
Santtu oli myöhemmin muun muassa kuvaamataidon opettajana Kajaanin seminaarissa, Kouluhallituksen kuvaamataidon tarkastajana vuosina 1945–1947 ja Helsingin opettajakorkeakoulun kuvaamataidon lehtorina vuosina 1952–1969.
Lauri Santtu taiteilijana

Santtu on kuvannut monia ihmisiä luonteenomaisine piirteineen milloin millekkin pinnalle; tupakkalaatikon kanteen tai konserttiohjelman sivulle. Lauri Santun töitä on sanottu tarkkasilmäisiksi tilannekuviksi, kaunisviivaisiksi sekä esitystavaltaan vaivattomiksi. Häntä pidetään myös yhtenä Suomen taidokkaimmista kivipiirtäjistä. Santun töille on tyypillistä myös pilakuvamainen huumori, vaikka hän ei omasta mielestään pilakuvia piirtänytkään. Kuvataiteen ohella Santtu oli myös lausuntataiteilija, suullista ilmaisua hän oli harrastanut nuoresta saakka. Ihmisten äänet kiinnostivat häntä, joka näkyy myös Santun muotokuvissa. Santun muotokuvien henkilöiden ääni ja puhetyyli on helppo kuulla ainoastaan katsomalla kuvaa.
Santtu piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä 1976 Keuruulla, jossa hän oli asunut nuorena ja vietti myöhemmin kesiä. Näyttely koostui mm. lyijykynätöistä keuruulaisista henkilöistä, jotka Santtu oli tehnyt varta vasten tätä näyttelyä silmällä pitäen. Keuruulaiset saivat idean Santun yksityisnäyttelystä, että Santulle tulisi anoa professorin arvonimeä, joka myönnettiin Santulle 1979.
Keuruun museon kokoelmissa on noin 357 Lauri Santun työtä. Santun omana toiveena oli, että hänen keuruulaiset ja keskisuomalaiset piirrustustuotantonsa työt sijoitettaisiin pysyvästi Keuruulle.
Kirjallisuutta

Raunio, Jussi (1977/2015): Lauri Santtu : sydämellinen humoristi, piirtimen ja äänenkäytön mestari. Keuruun Joulu
Sophus Lie

Sophus Lie.
Marius Sophus Lie (lausutaan /li:/, "Lii"; 17. joulukuuta 1842 – 18. helmikuuta 1899) oli norjalaissyntyinen matemaatikko.
Sophus Lie oli London Mathematical Societyn kunniajäsen ja myös Royal Societyn jäsen.
Lie suunnitteli alun perin sotilasuraa, mutta huonon näkönsä vuoksi päätyi opiskelemaan yliopistoon. Hän opiskeli matematiikkaa Ludwig Sylowin johdolla Christianian yliopistossa. Lie kiinnostui erityisesti geometriasta ja lähti 1869 jatkamaan opiskeluaan Berliiniin. Siellä hän ystävystyi Felix Kleinin kanssa, ja he alkoivat työskennellä yhdessä. Lie ja Klein tutkivat geometrisia transformaatioryhmiä. Ystävykset liikkuivat monissa yliopistokaupungeissa, muun muassa Berliinissä, Göttingenissä ja Pariisissa. Ranskan ja Saksan välisen sodan johdosta työskentely siellä kävi kuitenkin vaikeaksi. Lie päätti palata Christianiaan (silloin jo Oslo). Hän valmistui filosofian tohtoriksi Oslon yliopistosta vuonna 1872. Lie työskenteli tiiviisti vuodet 1888–1893 yhdessä assistenttinsa Friedrich Engelin kanssa työstäessään heidän suurta kolmiosaista teostaan Theorie der Transformationsgruppen. Lien mukaan on sittemmin nimetty geometrisia ja analyyttisiä symmetrioita kuvaavat Lien ryhmät ja Lien algebrat.
Nämä Lien nimeen liitetyt teoriat perustuivat hänen keksimiinsä kontaktimuunnoksiin. Siinä luodaan kääntäen yksikäsitteiset kuvaukset Euklidisen avaruuden pallojen ja niiden tangenttitasojen välille. Pallo tangenttitasoineen muodostaa eräänlaisen neliulotteisen avaruuden (pallon pinta on kaksiulotteinen ja samoin tangenttitaso kaksiulotteinen). Kontaktimuunnokset ovat analyyttisiä muunnoksia, jossa tangenttitasot kuvautuvat tangenttitasoille.
Lien työ mahdollistaa jatkuvien transformaatioiden kuvaamisen vektorikentille, jolloin tutkimuksen kohteeksi pelkistyvät huomattavasti yksinkertaisemmat lineaariset rakenteet. Lien algebrat ovat nykyään tärkeitä muun muassa kvanttifysiikassa.
Snow (visual novel)

| Snow |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Studio Mebius
Julkaisija:  Studio Mebius (PC) NEC Interchannel (DC, PS2) Prototype (PSP)
Julkaistu:  PC  31. tammikuuta 2003 24. syyskuuta 2004 (Full voice) 9. syyskuuta 2006 (Plus Edition) Dreamcast  25. syyskuuta 2003 PS2 26. helmikuuta 2004 PlayStation Portable  16. elokuuta 2007
Lajityyppi:  visual novel, eroge
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Sega Dreamcast, PlayStation 2, PlayStation Portable
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Snow on aikuisille suunnattu japanilainen visual novel, jonka kehitti Studio Mebius ja julkaisi sen ensimmäisenä PC:lle 31. tammikuuta 2003. Pelistä julkaistiin myös Sega Dreamcast-versio syyskuussa 2003, sekä PlayStation 2-versio helmikuussa 2004. Kun alkuperäisessä PC-versiossa ei ollut ääninäyttelyä, julkaistiin syyskuussa 2004 uusi kokonaan ääninäytelty versio PC:lle, Snow: Full Voice Version, jonka julkaisua seurasi toisen "uudistetun" version, Snow P.E:n julkaisu syyskuussa 2006. P.E on Plus Edition-versio, joka sisältää ominaisuuksia, joita oli jo konsoliversioissa. Pelistä on tehty myös Prototypen elokuussa 2007 julkaisema PlayStation Portable-versio, nimeltään Snow Portable. Peli sisältää yli 600 erilaista still-kuvaa yksinkertaisten animaatioiden ja efektien kera, ja monivalintatehtävä-pohjaisia keskusteluja, kauniita japanilaisia paikkoja sekä pitkän tarinan.
Hahmot

Kaikki listassa luetellut ääninäyttelijät antavat ääniroolinsa konsoliversioissa (DC, PS2 ja PSP).
Kanata Izumo (出雲 彼方 Kanata Izumo)
Ääninäyttelijä: Soichiro Hoshi
Sumino Yukizuki (雪月 澄乃 Sumino Yukizuki)
Ääninäyttelijä: Ayako Kawasumi
Asahi Hiyorigawa (日和川 旭 Asahi Hiyorigawa)
Ääninäyttelijä: Yukari Tamura
Shigure Kitazato (北里 しぐれ Shigure Kitazato)
Ääninäyttelijä: Haruna Ikezawa
Ōka Wakō (若生 桜花 Ōka Wakō)
Ääninäyttelijä: Tomoko Kaneda
Meiko Tachibana (橘 芽依子 Meiko Tachibana)
Ääninäyttelijä: Naoko Watanabe
Tsugumi Saeki (佐伯 つぐみ Tsugumi Saeki)
Ääninäyttelijä: Yuuko Mizutani
Sayori Yukizuki (雪月 小夜里 Sayori Yukizuki)
Ääninäyttelijä: Emi Shinohara
Seishirō Tachibana (橘 誠史郎 Seishirō)
Ääninäyttelijä: Yasunori Matsumoto
Mysterious girl (謎の少女 Nazo no shōjo)
Ääninäyttelijä: Ryōko Ono (PSP)
Käännös suomeksi
Leicester 1986 & London 1987: Acid Rain

| Leicester 1986 & London 1987: Acid Rain Robert Calvert |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1986–1987
 Julkaistu: lokakuu 2006
 Tyylilaji: rock, elektroninen musiikki, pop
 Levy-yhtiö: Voiceprint
Robert Calvertin muut julkaisut
| Manchester 1986: In Vitro Breed 1989 | Leicester 1986 & London 1987: Acid Rain 2006 | Newcastle 1986: Ship of Fools 2006 |
Leicester 1986 & London 1987: Acid Rain on Voiceprintin Robert Calvert -livejulkaisu vuodelta 2006. Se on taltioitu Leicesterissä 6. marraskuuta 1986 ja Lontoossa 13. tammikuuta 1987. Albumi on julkaistu aiemmin bootlegina nimellä An Evening with the Action Man.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Robert Calvert, ellei toisin mainittu.
Kappaleet > Leicester 6. marraskuuta 1986

Ned Ludd
Acid Rain
Work Song ("Work Shy" kannen mukaan)
Re-Wind
Ship Of Fools
Damnation Alley (Calvert, Brock & House)
All The Machines Are Quiet
Orgone Accumulator (Calvert & Brock)
Evil Rock
Lord Of The Hornets
Kappaleet > Lontoo 13. tammikuuta 1987

Catch a Falling Starfighter
Quark, Strangeness and Charm (Calvert & Brock)
Radio Egypt
Working Down a Diamondmine ("Working In A Deadmine" kannen mukaan)
Days of the Underground (säv. Calvert & Brock)
Lakotahin tasavalta

Lakotan tasavallan tavoittelemat rajat.
Lakotah tai Lakota on lakota-intiaanien kotimaaksi perustettu Yhdysvaltain sisällä sijaitseva valtio, joka käsittää tuhansia neliökilometrejä Pohjois-Dakotasta, Etelä-Dakotasta, Nebraskasta, Wyomingista ja Montanasta. Mikään valtio ei ole tunnustanut Lakotahin itsenäisyyttä.
Tausta

Joulukuussa 2007 joukko itseään nimellä Lakota Freedom Delegation kutsuvia intiaaneja esitti Washingtonissa Lakotahin itsenäisyysjulistuksen. Heidän mukaansa kyse ei ole Yhdysvalloista eroamisesta, sillä alue kuuluu Yhdysvaltojen 1800-luvulla allekirjoittamien sopimusten mukaan Lakota-intiaaneille, joten julistus vain vahvistaa ennestään laillisen suvereenisuuden. Ryhmän johtaja on Amerikan intiaanien kansalaisliikkeessä 1960- ja 1970-luvuilla vaikuttanut Russell Means.
Alue

Lakotahin rajoina ovat joet Yellowstone, North Platte ja Missouri. Alueen suurin kaupunki on Omaha Nebraskassa. Muita kaupunkeja ovat muun muassa Rapid City Etelä-Dakotassa ja Casper Wyomingissa.
Aiheesta muualla

Republic of Lakotah (englanniksi)
Lakota Oyate (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Republic of Lakotah
Käännös suomeksi
Sonic the Hedgehog 4: Episode II

| Sonic the Hedgehog 4: Episode II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Dimps, Sonic Team
Julkaisija:  SEGA
Jakelija:  Steam, Microsoft Store, Humble Store, PlayStation Now, Google Play, App Store ja PlayStation Store
Tuottaja:  Takashi Iizuka
Säveltäjä:  Jun Senoue
Pelisarja:  Sonic the Hedgehog
Julkaistu:  15. toukokuuta 2012
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  2D
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 6 
Alusta:  Xbox 360, PlayStation 3, Microsoft Windows, Android, iOS, Ouya, Nvidia Shield
Jakelumuoto:  Digitaalinen
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Sonic the Hedgehog 4: Episode II (ソニック・ザ・ヘッジホッグ4 エピソードII Sonikku za Hejjihoggu Fō: Episōdo Tsū) on vuonna 2012 julkaistu episodinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan videopeli, joka jatkaa siitä mihin Sonic the Hedgehog 4: Episode I:ssä jäätiin. Pelin kehittivät Sonic Team ja Dimps ja sen tarkoituksena on jäljitellä alkuperäisen Sega Mega Drivelle/Sega Genesikselle kehitetyn Sonic the Hedgehog-sarjan pelejä.
Episode II julkaistiin toukokuussa 2012 PC:lle (Steamin kautta), PlayStation Networkille, Xbox Live Arcadelle, Androidille ja iOS:lle sekä kesäkuussa 2013 Ouyalle ja NVIDIA SHIELDille (esiasennettuna sovelluksena). Omien versioiden julkaisua WiiWarelle ja Windows Phonelle suunniteltiin, mutta niitä ei koskaan julkaistu. Lisäosa nimeltään "Episode Metal" on saatavilla niille jotka ostavat molemmat episodit samalle järjestelmälle.
Juoni

Toisen episodin juonesta ei vihjailtu muuta kun, että Tails ilmaantuu Sonicin avuksi ja Metal Sonic tekee paluun kronoloogisesti sitten Sonic CD:n kohtaamisen jälkeen.
Pelaaminen

Toisessa episodissa Sonicia seuraa Tails kuten kronologisesti edellisissä pelleissä(Sonic 2, Sonic 3) . Sonic ja Tails pystyvät tekemään yhdessä yhdennäisiä liikkeitä, kuten kierrekombon, jolla voi pyöriä seinien läpi ja pyöriä huikeaa vauhtia. Tails voi myös lentää tai uida veden alla samanaikaisesti kuljettaen Sonicia mukana hetken aikaa. Toisessa episodissa on puolestaan viisi tasoa, joista viimeisessä on vain kaksi kenttää, sisältäen erilliset pomotaistelut. Pelissä pomoina toimii vuorotellusti tri. Eggman ja Metal Sonic. Pelin erikoistasoihin pääsee samalla tapaa kuin edellisessä episodissa. Erikoistasot ovat samanlaisia kuin Sonic the Hedgehog 2-pelistä, lukuun ottamatta lukuisia uusia ominaisuuksia joita jokaisessa erikoistasossa on.
Toisen episodin mukana tuleva Episode Metal esittelee Metal Sonicin pelattavana hahmona ensimmäisen episodin tasoissa. Kenttiä on kuitenkin vain yksi jokaista tasoa myöten, joka tekee Episode Metal-tilasta lyhyen. Metal Sonicin hyppykorkeus on pienempi kuin Sonicin ja hänen rakenteensa vuoksi hän putoaa paljon nopeammin. Episode Metal on haastavampi kun ensimmäinen episodi peliin asetettujen ansojen ja badnikeiden määrän takia, vastaavasti kuin Knucklesin pelattavuus Sonic & Knuckles tai Knuckles the Echidna in Sonic the Hedgehog 2-pelissä.
Sesimbra

| Sesimbra |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Sesimbra Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 38°26′N, 9°5′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Lissabonin alue
Ala-alue:  Setúbalin niemimaa
Piiri:  Setúbal
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Augusto Pólvora
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  195 km²
Väkiluku (2011):  49 500
 – Väestötiheys:  192,8 as./km²
 
 mun-sesimbra.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sesimbra (ääntämisohje portugaliksi  [sɨˈzĩbɾɐ]) on kunta Setúbalin piirissä, Portugalissa. Se sijaitsee Serra da Arrábida -vuoriston juurella. Luontainen satama Setúbalin lahdella tarjoaa kalastuselinkeinon monelle. Kunnan pinta-ala on 194,98 km² ja väkiluku noin 49 500.
Sesimbran pormestari on Augusto Pólvora. Kunnan juhlapäivä on 4. toukokuuta.
Freguesiat

Castelo
Quinta do Conde
Santiago
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sesimbra Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Setúbalin piirin kunnat
Alcácer do Sal
Alcochete
Almada
Barreiro
Grândola
Moita
Montijo
Palmela
Santiago do Cacém
Seixal
Sesimbra
Setúbal
Sines
Lamminpään hautausmaa

Lamminpään hautausmaan uusi siunauskappeli.
Lamminpään hautausmaan vanha siunauskappeli.
Lamminpään sankarihaudat. 
 Herra sinä olet meidän turvamme polvesta polveen.
Joka rakastaa Jumalaa, Hän rakastakoon myös veljeänsä
Lamminpään hautausmaa sijaitsee Tampereen länsiosassa Lamminpään kaupunginosassa Ylöjärven rajan tuntumassa lähellä Haukiluoman kaupunginosaa.  Hautausmaa vihittiin käyttöön lokakuussa 1939, sen pinta-ala on noin 27,5 hehtaaria.  Lamminpään hautausmaata sanotaan myös Saarikorven hautausmaaksi, koska hautausmaa perustettiin Saarikorven torpan maille.
Rakennukset ja rakenteet

Hautausmaan ensimmäinen siunauskappelirakennus on arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämä, ja se vihittiin käyttöön joulukuussa 1940. Nykyään rakennuksessa toimii seurakuntakoti Rauhanportti. Arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen & Raunion suunnittelema uusi siunauskappeli otettiin käyttöön marraskuussa 1990. Rakennuksen yhteydessä on krematorio. Sama arkkitehtitoimisto on suunnitellut myös Lamminpään hautausmaan laajennusosan.
Hautausmaalla on myös muistolehto ja sankarihauta, jonka muistomerkin on suunnitellut Bertel Strömmer vuonna 1947.
Lamminpään hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä

Veikko Ennala, toimittaja
Karoliina Kesti, vuonna 2011 kadonnut ja kuolleena löytynyt tyttö
Arwo Mikkonen, muusikko
Esko Niemi, jääkiekkoilija
Tapani Perttu, näyttelijä, teatterineuvos
Asko Sahlman, näyttelijä (haudattu muistolehtoon)
Mauri Sirnö, toimittaja, kunnallisneuvos
Johan Tast, biologi
Aiheesta muualla

Tampereen läntisen hautausmaan kuntoonpanotyöt ovat käynnissä. Hautaukset Lamminpään hautausmaalla voitaneen aloittaa ensi vuoden syyspuolella, Aamulehti, 13.11.1938, nro 307, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot