stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Detection Technology

| Detection Technology Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: DETEC
Markkina-arvo:  224 milj. € (31.12.2024)
Perustettu:  1991
Toimitusjohtaja:  Hannu Martola
Puheenjohtaja:  Hannu Syrjälä
Kotipaikka:  Espoo
Tuotteet:  Röntgenilmaisimet
Liikevaihto:   108 milj. € (2024)
Liikevoitto:   13,8 milj. € (2024)
Tilikauden tulos:   11,1 milj. € (2024)
Henkilöstö:   487 (31.12.2024)
Kotisivu:  deetee.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Detection Technology Oyj on suomalainen röntgensäteilyantureita valmistava yritys, joka listautui Helsingin pörssin First North -markkinapaikalle vuonna 2015. Sen tuotteita käytetään lääketieteessä, turvallisuusalalla ja teollisuudessa, esimerkiksi mammografiassa ja lentokenttien läpivalaisulaitteissa. Yhtiöllä on kaksi tehdasta, jotka sijaitsevat Pekingissä ja Wuxissa Kiinassa.
Detection Technology perustettiin vuonna 1991, kun hiukkasfysiikan tutkimuskeskus Cernissä työskennelleet tutkijat halusivat teollistaa Cern-tutkimuksesta alkunsa saaneen ilmaisinteknologian. Yhtiö aloitti toimintansa VTT:n tiloissa Espoossa. Vuonna 1994 yhtiö perusti toimipaikan Pekingiin.
Ennen listautumisantia vuonna 2015 Detection Technologyn omisti sijoitusyhtiö G. W. Sohlberg, jonka omistusosuus yhtiöstä oli tuolloin 71 prosenttia. Pörssilistautumisen jälkeen G. W. Sohlberg myi jäljelle jääneen 38,9 prosentin osuutensa yhtiöstä kesäkuussa 2016. Joulukuussa 2024 Detection Technologyn suurin omistaja oli Ahlström Capital -sijoitusyhtiö, joka omisti 36 prosenttia osakkeista.
Aiheesta muualla

Detection Technology (englanniksi, kiinaksi)
Vähäinen rikos

Vähäinen rikos eli vähäpätöinen rikos on sellainen rikollinen teko, joka on johtunut anteeksi annettavasta huomaamattomuudesta, ajattelemattomuudesta tai tietämättömyydestä, eikä yleinen etu vaadi rikosilmoituksen tekemistä, syytteen nostamista tai rangaistukseen tuomitsemista. Saatuaan tiedon vähäisestä rikoksesta poliisi voi jättää rikosilmoituksen tekemättä, syyttäjä voi olla nostamatta syytettä ja tuomioistuin voi olla tuomitsematta syytettyä rangaistukseen. Vaikka rikoksesta voisi seurata vankeutta, se voi olla niin vähäinen, että tavanomaisista toimista voidaan luopua silloinkin, kun rikos on yleisesti moitittava.
Tieliikennelain (267/1981, 104 §) mukaan syyte voidaan jättää tekemättä ja rangaistus tuomitsematta, jos henkilö syyllistyy liikenteen vaarantamiseen, liikennejuopumukseen moottorittomalla ajoneuvolla, ajokortitta ajoon tai liikennerikkomukseen, kun rikos on olosuhteisiin nähden vähäinen. Poliisi voi tällaisessa tapauksessa antaa syylliselle huomautuksen.
Dwight D. Eisenhowerin kunnianosoitukset

Eisenhowerin käyttämä vaakuna
Dwight D. Eisenhower otti elämänsä aikana vastaan useita kunnianosoituksia niin Yhdysvalloissa kuin ulkomaillakin.
Kunniamerkkejä > Yhdysvaltalaiset

Maavoimien kunnianarvoisan palveluksen mitali neljällä palmunlehvällä
Laivaston kunnianarvoisan palveluksen mitali
Ansiolegioonan legioonalainen
Meksikon rajan palvelusmitali
Ympärysvaltojen voiton mitali
Amerikan puolustuspalveluksen mitali
Toisen maailmansodan voiton mitali
Miehittävän armeijan mitali
Kansallisen puolustuksen palvelusmitali yhdellä tähdellä
Lähde:
Kunniamerkkejä > Ulkomaalaiset

Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunnan suurristi (Argentiina, 1950)
Itävallan tasavallan suuri kunniamitali kultanauhalla (Itävalta, 1965)
Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia, 1945)
Sotaristi palmunlehvällä (Belgia, 1945)
Etelän Ristin ritarikunnan suurristi (Brasilia, 1946)
Maavoimien ansioritarikunnan suurristi (Brasilia, 1946)
Ilmavoimien ansioritarikunnan suurristi (Brasilia, 1946)
Sotamitali (Brasilia, 1946)
Chilen ansioritarikunnan suurristi (Chile, 1947)
Pilven ja lipun ritarikunnan erikoissuurristi (Kiinan tasavalta, 1947)
Valkoisen leijonan ritarikunnan suurristi (Tšekkoslovakia, 1945)
Vuosien 1939–1945 sotaristi (Tšekkoslovakia, 1945)
Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1945)
Abdon Calderónin ritarikunnan 1. luokka (Ecuador, 1949)
Ismailin ritarikunnan suurristi tähdellä (Egypti, 1947)
Salomon ritarikunnan ritari (Etiopia, 1948)
Saban kuningattaren ritarikunnan ritari (Etiopia, 1954)
Kunnialegioonan suurristi (Ranska, 1943)
Vuosien 1939–1945 sotaristi pronssipalmunlehvällä (Ranska, 1943)
Vapautuksen ritarikunnan ritari (Ranska, 1945)
Sotilasmitali (Ranska, 1952)
Yrjö I:n ritarikunnan suurristi miekoilla (Kreikka, 1946)
Vapahtajan ritarikunnan suurristi (Kreikka, 1952)
Kunnian ja meriittien ritarikunnan suurristi (Haiti, 1945)
Italian sotilasansioritarikunnan suurristi (Italia, 1947)
Krysanteemiritarikunnan suurristi (Japani, 1960)
Tammikruunun ritarikunnan suurristi (Luxemburg, 1945)
Sotilasmitali (Luxemburg, 1945)
Asteekkikotkan ritarikunta ketjulla (Meksiko, 1946)
Sotilasansiomitali (Meksiko, 1946)
Ouissam Alaouiten ritarikunnan suurristi (Marokko, 1943)
Muhammedin ritarikunta (Marokko, 1957)
Alankomaiden leijonan ritarikunnan suurristi (Alankomaat, 1945)
Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja, 1945)
Manuel Amador Guerreron ritarikunnan suurupseeri (Panama, 1946)
Vasco Núñez de Balboan ritarikunnan suurristi (Panama, 1956)
Sikatunan ritarikunta ketjulla (Filippiinit, 1960)
Ansiotuneen palveksen tähti (Filippiinit, 1960)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan ritari (Puola, 1945)
Grunwaldin ristin ritarikunnan 1. luokka (Puola, 1945)
Virtuti Militarin suurristi (Puola, 1944)
Chakri-dynastian ritarikunnan ritari (Thaimaa, 1960)
Loiston ritarikunnan suurristi (Tunisia, 1943)
Bathin ritarikunnan suurristi (Yhdystynyt kuningaskunta, 1943)
Afrikka-tähti 8. armeijasta (Yhdystynyt kuningaskunta, 1943)
Ansioritarikunnan ritari (Yhdystynyt kuningaskunta, 1945)
Voiton ritarikunnan ritari (Neuvostoliitto, 1945)
Suvorovin ritarikunnan 3. luokka (Neuvostoliitto, 1944)
Lähde:
Kunniatohtorin arvonimiä

| Maa/ alue | Yliopisto | Tieteenala | Vuosi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Pohjois-Irlanti | Belfastin yliopisto | oikeustiede | 1945 |  |
|  Englanti | Oxfordin yliopisto | oikeustiede | 1945 |  |
|  Massachusetts | Harvardin yliopisto | oikeustiede | 1946 |  |
|  Pennsylvania | Gettysburg College | – | 1946 |  |
|  Ontario | Toronton yliopisto | oikeustiede | 1946 |  |
|  Pennsylvania | Pennsylvanian yliopisto | oikeustiede | 1947 |  |
|  Connecticut | Yalen yliopisto | oikeustiede | 1948 |  |
|  New York | Hofstra University | oikeustiede | 1950 |  |
|  Illinois | Northwestern-yliopisto | oikeustiede | 1954 |  |
|  Maryland | Johns Hopkinsin yliopisto | oikeustiede | 1958 |  |
|  New York | Bard College | oikeustiede | 1964 |  |
|  Iowa | Grinnell College | oikeustiede | 1965 |  |
|  Ohio | Ohion yliopisto | ihmistieteet | 1965 |  |
Muita

Yhdysvaltain kongressitalon aulassa on pronssinen Eisenhoweria esittävä patsas, jonka Kansasin osavaltio lahjoitti vuonna 2003.
Seuraavat Yhdistyneessa kuningaskunnassa sijaitsevat kaupungit ovat julistaneet Eisenhowerin kunniakansalaiseksi:
Lontoo (1945)
Belfast (1945)
Edinburgh (1946)
Maybole (1946)
Vuosina 1971–1978 Yhdysvaltain rahapaja laski liikkeelle hopeisia Eisenhower-dollareita entisen presidentin ja liittoutuneita johtaneen kenraalin kunniaksi. Kolikot olivat kooltaan hieman normaaleja hopeadollareita suurempia.
Yhdysvaltain laivaston vuonna 1975 vesille laskettu lentotukialus USS Dwight D. Eisenhower on nimetty Eisenhowerin mukaan.
Kouvola
Historia

Vanhan suomen kielen sana ”kouvo” tarkoittaa karhua, aavetta, sutta, täitä ja huutavaa lintua. Ennen vuotta 2009 nimi tarkoitti entisen Kouvolan kaupungin aluetta, joka on nykyisen kaupungin keskustaa. Kouvolan kylässä on ilmeisesti ollut asutusta jo keskiajalta lähtien, ja se on kuulunut vuorotellen Hollolan, Iitin ja Valkealan kirkkopitäjiin. Varsinainen kehitys lähti kuitenkin käyntiin vasta 1870-luvulla, kun Riihimäki–Pietari-rata rakennettiin ja Kouvolasta tuli Valkealan asemakylä. Kouvolan rautatieasema rakennettiin Kymintehtaan perustajan Axel Wilhelm Wahrenin rautatiehallinnolle tekemästä anomuksesta, minkä pohjalta ratainsinöörit päätyivät suosittelemaan viidennen luokan aseman perustamista puolen virstan päähän Otavan vahtituvan itäpuolelle otolliselle hiekkakangas-maaperälle. Seuraavalla vuosikymmenellä rakennettiin Savon rata Kouvolasta pohjoiseen ja Kotkan rata Kouvolasta etelään. Näin Kouvolan asemasta tuli yksi Suomen vilkkaimmista risteysasemista.
Kouvolassa riehui punainen ja valkoinen terrori ankarana Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Kunnassa surmattiin yli 200 taisteluiden ulkopuolista ihmistä.lähde?
Historia > Kauppala ja kaupunki

Rautatien ansiosta kiivaasti kasvanut Kouvola irrotettiin vuonna 1922 Valkealan kunnasta ja liitettiin Viipurin lääniin vuosiksi 1922–1945. Kauppalanoikeudet se sai vuonna 1923. Kaupungiksi Kouvola korotettiin 1960. Silloisessa Kouvolan vaakunassa oli kaksi punaista avainta ristissä musta-hopeisella pohjalla, millä kuvataan kaupungin avainasemaa liikenteellisenä solmukohtana. Vuosina 1955–1997 Kouvola oli Kymen läänin pääkaupunki. Kasarmi hallitsi kouvolalaisten elämää 1800-luvulta vuoteen 1990 asti.lähde?
Ennen vuoden 2009 kuntaliitosta Kouvolan pinta-ala oli hyvin pieni. Pinnanmuodoiltaan se oli pitkälti mäkistä eikä sen alueella ollut paljon vesistöjäkään, lukuun ottamatta pientä Käyrä- ja Kalalampea. Lähes mikä tahansa Kouvolan osa oli tavoitettavissa polkupyörällä noin viidessätoista minuutissa.lähde?
Kouvolan rakennuskanta on 1960−1970-lukujen massiivista betoniarkkitehtuuria, kuten tornitaloja ja kaupungintalo.
Historia > Alueliitokset

Vuonna 1922 Valkealan kunnan Kouvolan kylän pohjoisosista erotettu Kouvola käsitti pienehkön alueen kaupungin nykyisen ydinkeskustan ympäristössä, rautatien molemmin puolin. Kauppalan pinta-ala laajeni hiukan vuonna 1939, kun Käpylän ja Kotiharjun alueet liitettiin siihen Valkealasta. Vuonna 1950 kauppalaan liitettiin Tornionmäen, Viitakummun ja Palokankaan käsittänyt laaja alue. 1956 Ravikylältä Käyrälammelle ulottunut alue liitettiin kauppalaan niin ikään Valkealasta, lisäksi Kellomäen ja Tanttarin alueet liitettiin Kouvolaan Kuusankoskesta. Vuonna 1966 muun muassa Rekolan, Eskolanmäen, Lehtomäen ja Tykkimäen alueet liitettiin Kouvolaan Valkealasta ja Korjalan alue Kuusankoskesta. Vuonna 1985 Korjalan alueen Valtatien 6 pohjoispuolinen osa siirrettiin takaisin Kuusankoskeen, Lahti–Kouvola-radan eteläpuolisen Kymijoen ranta-alueen ja Ravikylän ja Valkealanväylän välisen maa-alueen siirtyessä Kuusankoskesta Kouvolaan. Kouvolan viimeiset alueliitokset ennen vuoden 2009 kuntaliitosta tapahtuivat 1991, kun alueita Kymijoen pohjoisrannalta, Vahteronmäen eteläpuolelta, Lehtomäen ja Valkealanväylän väliltä sekä Tykkimäen itäpuolelta siirrettiin Valkealasta osaksi Kouvolaa.
Historia > Alueliitokset > Vuoden 2009 kuntaliitos

31. joulukuuta 2008 siihenastinen Kouvolan kaupunki lakkautettiin ja yhdistettiin viiden muun kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tällöin siihenastinen Kouvolan kaupunki, Anjalankosken kaupunki, Elimäen kunta, Jaalan kunta, Kuusankosken kaupunki ja Valkealan kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Kouvola-nimen ja kaupunki-nimityksen. Samalla kaupungille vahvistettiin uusi vaakuna. Kouvolan seutukunnasta Iitti jäi kuntaliitoksen ulkopuolelle. Kouvolan seutukunta on kokenut suuria muuttotappioita 1990-luvun jälkipuoliskolla ja 2000-luvulla. Seutukunnan asukasluku on ollut parhaimmillaan yli 102 000, kun se vuonna 2008 oli alle 96 000. Kouvolan asukasluku oli vuoden 2009 alussa lähes 90 000 ja pinta-ala noin 2 800 neliökilometriä. Asukasluvultaan se on Suomen 12. suurin kaupunki. Pinta-alaltaan se on Etelä-Suomen suurin kunta ja koko maan kunnista 19. suurin.
Historia > Alueliitokset > Kunnat/kaupungit, joista tehtiin Kouvola vuonna 2009:

| Kunta | Asukasluku | Pinta-ala km2 |
| --- | --- | --- |
| Kouvola | 30 633 | 44,88 |
| Anjalankoski | 16 379 | 752,92 |
| Elimäki | 8 199 | 391,74 |
| Valkeala | 11 656 | 1 003,72 |
| Jaala | 1 855 | 563,54 |
| Kuusankoski | 19 739 | 128,53 |
| Kaikki | 88 461 | 2 885,33 |
Maantiede

Vuoden 2009 kuntaliitoksen myötä Kouvolan alue käsittää laajan alueen Pohjois-Kymenlaaksossa. Ensimmäinen Salpausselkä jakaa alueen runsasjärviseen ja metsäiseen pohjoisosaan ja vähäjärviseen, tasaisempaan ja enemmän viljelyksiä käsittävään eteläosaan. Suomen maisemamaakuntajaossa kaupungin pohjoisosat kuuluvat itäisen Järvi-Suomen Lounais-Savon järviseutuun ja eteläosat eteläisen rantamaan eteläiseen ja kaakkoiseen viljelyseutuun.
Suurin osa kaupungin alueesta kuuluu Kymijoen vesistöön. Kymijoki virtaa kaupungin alueella Pyhäjärvestä alajuoksulle läntisen laskuhaaran eli Hirvikoskenhaaran alkuosaan saakka. Kaupungin kaakkoisosat kuuluvat Summanjoen vesistöön. Lisäksi pieniä alueita kaakossa kuuluu Vehkajoen ja Virojoen vesistöihin ja lännessä Taasianjoen vesistöön. Suurin järvi on pohjoisosassa sijaitseva Vuohijärvi, jonka kautta Mäntyharjun reitin vedet virtaavat Kymijokeen. Ensimmäisen ja toisen Salpausselän välissä virtaa Valkealan reitti länsiosiltaan kaupungin alueella.lähde?
Väestö

Vielä 1980-luvulla muuttovoittoa saanut Kouvolan kaupunki on 1990-luvulta alkaen kärsinyt muuttotappiosta. Ajansaatossa tappio on vain syventynyt siten, että 2010-luvun lopulla Kouvola oli Suomen pahin muuttotappioalue. Myös luonnollinen väestönkehitys on ollut tappiollista kun esimerkiksi vuonna 2017 kaupungissa kuoli yli 450 ihmistä enemmän kuin syntyi uusia. Nykyisellään Kouvolan väestö vähenee vuosittain noin 800 asukkaan verran. Syyksi on pitkälti todettu työpaikkojen radikaali vähentyminen alueella sekä Itäradan puuttuminen.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen vuodesta 2010 eteenpäin.
| Kouvolan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 30 951 | 30 951 |
| 1985 | 1985 |    | 31 836 | 31 836 |
| 1990 | 1990 |    | 31 740 | 31 740 |
| 1995 | 1995 |    | 32 078 | 32 078 |
| 2000 | 2000 |    | 31 614 | 31 614 |
| 2005 | 2005 |    | 31 177 | 31 177 |
| 2010 | 2010 |    | 88 174 | 88 174 |
| 2016 | 2016 |    | 85 855 | 85 855 |
| 2020 | 2020 |    | 82 104 | 82 104 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2022 lopussa Kouvolassa oli 79 429 asukasta, joista 67 820 asui taajamissa, 10 980  haja-asutusalueilla ja 629:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kouvolan taajama-aste on 86,1 %. Kouvolan taajamaväestö jakautuu kymmenen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2022) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kouvolan keskustaajama | 46 043 |
| 2 | Valkeala | 5 735 |
| 3 | Myllykoski | 5 452 |
| 4 | Inkeroinen | 4 441 |
| 5 | Koria | 3 880 |
| 6 | Elimäen kirkonkylä | 1 184 |
| 7 | Jaalan kirkonkylä | 556 |
| 8 | Utti | 392 |
| 9 | Kaipiaisten asemanseutu | 209 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Vuonna 2018 määritellyistä taajamista Sippola lakkasi olemasta taajama vuoden 2019 taajamarajauksessa, mutta palasi takaisin taajamien joukkoon vuoden 2020 taajamarajauksessa. Entisen vuonna 2009 lakkautetun Kuusankosken kaupungin keskuspaikka, Kuusankoski ja Voikkaa eivät enää nykyisin muodosta omia taajamiaan, vaan ovat osa Kouvolan keskustaajamaa.
Aluejako

Kouvola on tilastointia varten jaettu kuuteen suuralueeseen, 43 tilastoalueeseen ja 193 pienalueeseen.
Kouvolan kuusi suuraluetta muodostuvat liitoskunnista. Suuralueet ovat:
Kouvolan suuralue (1)
Kuusankosken suuralue (2)
Anjalankosken suuralue (3)
Valkealan suuralue (4)
Elimäen suuralue (5)
Jaalan suuralue (6)
Suuralueet jakautuvat edelleen kaupunginosiin. Kaupunginosia on vuodesta 2015 lähtien ollut 39. Kaupunginosat ovat kunnallishallinnon yksiköitä, joita tarvitaan muun muassa kaavoituksessa, kiinteistötunnuksissa, erilaisissa luvissa, lausunnoissa ja inventoinneissa.
Aluejako > Aluetoimikunnat

Osa-alueiden ja kaupunginosien lisäksi Kouvola on vuodesta 2018 lähtien jakautunut myös viiteen aluetoimikuntaan. Niiden tarkoituksena on turvata hyvät ja toimivat kunnallispalvelut nykyisen Kouvolan entisten kuntien alueilla. Aluetoimikuntien tehtäviä ovat mm. alueen palvelutarpeen arviointi ja kehittämissuunnitelman laatiminen, kaupungin myöntämän vuosittaisen kehittämisrahan käytöstä päättäminen, lausuntojen antaminen, verkostoituminen eri toimijoiden kanssa sekä osallistuminen alueen palveluiden ja hankkeiden suunnitteluun yhdessä kaupungin kanssa.
Aluetoimikuntien toiminta-alueet ovat Anjalankoski, Valkeala, Elimäki (ml. Koria), Kouvolan keskusta-alue ja Kuusankoski (ml. Jaala). Aluejaon lähtökohtana on käytetty tilastollisia suuralueita. Kouvolan seudun entisistä kunnista eli nykyisistä suuralueista vain Jaala ei muodosta omaa aluetoimikuntaa, vaan on osa Kuusankosken aluetoimikuntaa.
Tilastotiedot ovat vuoden 2015 mukaiset.
Lähde: Väestötiedot on otettu Kouvola sanomien 9. tammikuuta 2017 julkaistusta uutisesta, jonka nimi on ”Muuttoliike voi vaihtaa lähikoulun”.
Kristilliset kirkkokunnat > Luterilaiset seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kouvolassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Anjalankosken seurakunta
Elimäen seurakunta
Kouvolan seurakunta
Kuusankosken seurakunta
Jaalan kappeliseurakunta
Valkealan seurakunta
Nämä seurakunnat muodostavat Kouvolan seurakuntayhtymän.
Kristilliset kirkkokunnat > Entiset luterilaiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu lakkautetut luterilaiset seurakunnat Kouvolan kaupungin nykyisellä alueella.
Anjalan seurakunta (liitetty Anjalankosken seurakuntaan 1999)
Inkeroisten seurakunta (liitetty Anjalankosken seurakuntaan 1999)
Jaalan seurakunta (liitetty Kuusankosken seurakuntaan 2009)
Myllykosken seurakunta (liitetty Anjalankosken seurakuntaan 1999)
Sippolan seurakunta (liitetty Anjalankosken seurakuntaan 1999)
Kristilliset kirkkokunnat > Muut seurakunnat

Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kouvolassa toimivat Elimäen helluntaiseurakunta, Inkeroisten helluntaiseurakunta, Kouvolan helluntaiseurakunta ja Valkealan helluntaiseurakunta. Itsenäisinä helluntaiseurakuntina Kouvolassa toimivat Tuohikotin helluntaiseurakunta ja Voikkaan Saalem.
Kouvolassa sijaitsee katolisen kirkon Helsingin hiippakunnan Pyhän Ursulan katolinen seurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kouvolan alueella toimii Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta.
Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan Paulus-seurakunta on toiminut Kouvolassa vuodesta 2005 lähtien. Seurakunnan jäsenet ovat etupäässä Pohjois-Kymenlaaksosta.lähde?
Kuusankosken kirkko
Voikkaan kirkko
Jaalan kirkko
Valkealan kirkko
Elimäen kirkko
Anjalan kirkko
Inkeroisten kirkko
Myllykosken kirkko
Sippolan kirkko
Kunnallishallinto

| --- | --- |
 Kaupunginvaltuusto Kouvolan kaupunginvaltuustossa on 59 valtuutettua. Sen paikkajako vuosina 2021–2025 on: Kokoomus 14 paikkaa  SDP 14 paikkaa  Perussuomalaiset 12 paikkaa  Keskusta 8 paikkaa  Vihreät 4 paikkaa  Kristillisdemokraatit 3 paikkaa  Vasemmistoliitto 2 paikkaa  Mainio Kouvola 1 paikka  Juha Huhtala 1 paikka Kaupunginvaltuuston puheenjohtajisto kaudella 2021-2025: Paula Werning (Puheenjohtaja, Sd.)  Ville Kaunisto (1. varapuheenjohtaja, Kok.)  Sheikki Laakso (2. varapuheenjohtaja, Ps.)  Jenny Hasu (3. varapuheenjohtaja, Kesk.) :  Lautakunnat Kouvolalla on seitsemän lautakuntaa: Keskusvaalilautakunta  Kymen jätelautakunta  Kasvatus- ja opetuslautakunta  Liikuna- ja kulttuurilautakunta  Tarkastuslautakunta  Tekninen lautakunta  Teknisen lautakunnan lupajaosto
Liikenneyhteydet

Kouvolan kautta kulkevat yleiset tiet eri ilmansuuntiin:
Koskenkylä (Loviisa), Kouvola, Lappeenranta, Joensuu, Kajaani (Lounaaseen / Itään) 

  Rauma, Tampere, Hämeenlinna, Lahti, Kouvola (Länteen)

  Kotka, Kouvola, Mikkeli (Etelään / Koilliseen)

  Heinola (Luoteeseen / Pohjoiseen)

  Hamina (Etelään / Kaakkoon)
Kouvolasta pääsee rautateitse neljään suuntaan: 1) Lahden kautta Helsinkiin ja Riihimäelle, 2) Kotkaan, 3) Mikkeliin ja sieltä edelleen Pieksämäelle (Savon rata) sekä 4) Luumäelle, josta rata haarautuu Lappeenrannan kautta Joensuuhun (Karjalan rata) ja Vainikkalan raja-aseman kautta Venäjälle. Varsinkin Venäjän läheisyydellä on suuri vaikutus Kouvolan junaliikenteeseen. Kaupungin ratapihalla näkyykin paljon venäläisiä öljyvaunuja.
Junamatka Kouvolasta Helsingin keskustaan kestää nopeimmillaan tunnin ja 16 minuuttia. Oulun ja Kouvolan välillä junamatka kestää nopeimmillaan 6 tuntia ja 54 minuuttia Riihimäen kautta, ja Kuopion kautta saman verran. Viipuriin matkaa on 1 tunti ja 11 minuuttia. Pietari on 2 tunnin ja 20 minuutin päässä.
Kouvolan kautta kulkevat myös valtatiet 6 (Koskenkylä–Kouvola–Lappeenranta–Joensuu–Kajaani) ja 15 (Kotka–Kouvola–Mikkeli). Lisäksi sinne päättyy valtatie 12 (Rauma–Tampere–Lahti–Kouvola). Valtatie 6 kulki aikoinaan kaupungin keskustan läpi, mutta vuonna 1978 valmistui keskustan pohjoispuolitse sivuuttava ohikulkutie.
Linja-auton pikavuorolla 138 kilometrin matka Kouvolasta Helsingin keskustaan kestää nopeimmillaan 2 tuntia ja 10 minuuttia. Linja-auton pikavuorolla 214 kilometrin matka Kouvolasta Heinolan kautta Jyväskylään kestää nopeimmillaan 3 tuntia ja 15 minuuttia. Junalla Kouvolan ja Jyväskylän välinen matka Pieksämäen kautta kestää nopeimmillaan 2 tuntia ja 31 minuuttia.
Kouvolan paikallisliikenne hoidetaan busseilla ja linjoja on 19, niillä kulkee linja-auto noin tunnin välein.
Kouvolan lähin matkustajaliikennettä tarjoava lentoasema sijaitsee noin 85 kilometrin etäisyydellä Lappeenrannassa. Helsinki-Vantaan lentoasemalle on matkaa noin 130 kilometriä.
Kaupungin alueella sijaitsee sotilaskäytössä oleva Utin lentoasema sekä Saveron, Selänpään ja Ummeljoen lentokentät.
Liikenneyhteydet > Etäisyyksiä

Lahti 52 km
Kotka 56 km
Lappeenranta 58 km
Porvoo 85 km
Helsinki 136 km
Talous

Kouvola on kaupunkiseutunsa liikenteellinen, kaupallinen, hallinnollinen, oikeudellinen ja koulutuksellinen keskus. Kouvolalaiset saavat toimeentulonsa pääosin palveluammateista ja kaupungin työpaikkaomavaraisuus on 97 %. Stockmannilla oli tavaratalo Kouvolassa vuosina 1976–1982.
2000-luvulla merkittävä taloudellinen hanke Kouvolassa on ollut logistiikkakeskuksen kehittäminen. Keskustan itäpuolelle Kullasvaaraan on rakenteilla yhdistetty rautatie- ja maantieterminaali Kouvola RRT, joka valmistunee vuonna 2023. Sen ympärille on suunnitteilla laaja logistiikka- ja yritysalue. Kouvolasta pyritään tekemään ”Euroopan unionin ja Venäjän välisen raja-alueen johtava rautatieosaamis- ja liiketoimintakeskus”.
Suomen kunnista Kouvolassa on kolmanneksi eniten kesämökkejä, vuoden 2009 alussa kaikkiaan 7 150. Kouvolan palvelurakenne on seuraavanlainen:
Alkutuotanto 1,2 %
Teollisuus 21,8 %
Kauppa 13,0 %
Liikenne 11,1 %
Liike-elämän palvelut 13,6 %
Julkiset ym. palvelut 34,9 %
Elinkeino tuntematon 1,3 %
Työpaikkojen toimialarakenne on seuraavanlainen:
Työssäkäyvä alkutuotanto 0,8 %
Jalostus 21,1 %
Palvelut 77,1 %
Tuntematon 1,1 %
Talous > Talousongelmat

Nykyisellä Kouvolalla on ollut talousongelmia miltei koko olemassaolonsa ajan; esimerkiksi vuonna 2019 kaupunki teki tappiota yli 27 miljoonan euroa. Talousongelmat ovat johtaneet palvelujen karsimiseen etenkin maaseudulta. Marraskuussa 2018 laadittiin uusi kouluverkko, jossa Kouvolan nykyinen 34 koulun verkko pienenee, niin että kaupunkiin jää 17 koulua. Vuonna 2019 harkittiin myös liikuntapaikkojen sulkemista.
Kouvolan keskusta-alueen ulkopuolella asuvat asukkaat ovat arvostelleet kaupunkia siitä, että suurin osa palveluista keskitetään keskustaan ja keskustan ulkopuolisten alueiden, etenkin maaseudun, palveluja karsitaan.