stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bernard Denis Stewart

Bernard Denis Stewart vuonna 1916.
Bernard Denis Stewart (2. elokuuta 1900 Essendon – 15. lokakuuta 1988) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Melbournen arkkihiippakuntaan Pietro Fumasoni Biondi 8. joulukuuta 1929, ja hänet nimitettiin Sandhurstin koadjuuttoripiispaksi sekä Ucreksen titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 1947. Pääkonsekraattorina toimi Justin Daniel Simonds, jota avustivat Matthew Beovich ja Patrick Francis Lyons.
Stewartista tuli 18. elokuuta 1950 Sandhurstin piispa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 21. huhtikuuta 1979.
Bernard oli Ronald ja Rosanne Stewartin kahdeksasta lapsesta kolmas. Stewart työskenteli myös juristina 1920-luvulla. Hän harrasti useita urheilulajeja ja pelasi australialaista jalkapalloa Victorian Football League -tasolla.
Ben Webster

Ben Webster
Benjamin Francis ”Ben” Webster (27. maaliskuuta 1909 – 20. syyskuuta 1973) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän syntyi Kansas Cityssä, Missourissa, ja kuului vuosina 1935–1943 Duke Ellingtonin orkesteriin.
Webster työskenteli myös muissa huomattavissa kokoonpanoissa, kuten Bennie Motenin yhtyeessä ja tunnettujen pianistien, Oscar Petersonin ja Art Tatumin, sekä tenorisaksofonistikollegansa Coleman Hawkinsin kanssa.
Webster muutti vuonna 1964 Tanskan pääkaupunkiin Kööpenhaminaan. Hän kuoli 64-vuotiaana Amsterdamissa, Alankomaissa.
Levytyksiä

1953: King of the Tenors [AKA The Consummate Artistry of Ben Webster] (Norgran, MGN-1001)
1953: 1953: An Exceptional Encounter (The Jazz Factory) – with Modern Jazz Quartet
1954: Music for Loving (Norgran MGN-1018) AKA Sophisticated Lady (Verve 1965)
1956: The Art Tatum - Ben Webster Quartet (Verve)
1957: Soulville (Verve)
1958: The Soul of Ben Webster (Verve)
1959: Ben Webster and Associates (Verve)
1959: Gerry Mulligan Meets Ben Webster (Verve)
1959: Ben Webster Meets Oscar Peterson (Verve)
1960: Ben Webster at the Renaissance (Contemporary)
1960: The Warm Moods (Reprise)
1962: Ben and "Sweets" (Columbia)
1963: Soulmates (Riverside)
1964: See You at the Fair (Impulse!)
1965: Stormy Weather (Black Lion) – recorded at The Jazzhus Montmartre, Copenhagen
1965: Gone With The Wind (Black Lion, 1965) – recorded at The Jazzhus Montmartre, Copenhagen
1967: Meets Bill Coleman (Black Lion)
1968: Big Ben Time (Ben Webster in London 1967) (Philips)
1970: Webster's Dictionary (Philips)
1972: Autumn Leaves(Futura Swing 05)
1973: Gentle Ben (Ensayo)
1973: My Man: Live at Montmartre 1973 (Steeplechase)
1974: Ballads by Ben Webster (Verve, Recorded 1953-1959, 2xLP)
1988: Ben Webster Plays Ballads [recordings from Danish Radio 1967–1971] (Storyville SLP-4118)
1999: No Fool, No Fun [The Rehearsal Sessions, 1970 with The Danish Radio Jazz Orchestra] (Storyville Records STCD 8304)
Duke Ellington
| --- | --- |
Albumit:  ...And His Mother Called Him Bill
Kappaleet:   ”Blood Count”  ”Caravan”  ”Chelsea Bridge”  ”In a Sentimental Mood”  ”It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)”  ”Lush Life”  ”Mood Indigo”  ”Prelude to a Kiss”  ”Perdido”  ”Satin Doll”  ”Solitude”  ”Something to Live For”  ”Take the ’A’ Train”  ”Things Ain’t What They Used to Be” 
Soittajat:   Harold Ashby  Louie Bellson  Jimmy Blanton  Mercer Ellington  Otto Hardwick  Al Hibbler  Johnny Hodges  Herb Jeffries  Oscar Pettiford  Billy Strayhorn  Billy Taylor  Clark Terry  Juan Tizol  Ben Webster
Bernard Diamant

Bernard Diamant (11. lokakuuta 1912 Rotterdam – 1. elokuuta 1999 Alankomaat) oli alankomaalaissyntyinen, vuonna 1955 Kanadan kansalaisuuden saanut baritoni ja opettaja. Hän oli kuoronjohtaja ja säveltäjä Bernard Diamantin ja sopraano Marie Tavernen poika, ja hän aloitti lapsena sellon- ja pianonsoiton. Lauluopintonsa hän aloitti 17-vuotiaana. Myöhemmin hän opiskeli Alankomaissa, Saksassa ja Ranskassa. Hänen keskeisin opettajansa oli Charles Panzéra.
Diamant loi ensin uraa ooppera- sekä konserttilaulajana eri Euroopan maissa ja muutti sitten vuonna 1950 Montrealiin. Hän toimi opetustehtävissä Kanadassa ja piti resitaaleja paitsi Kanadassa, myös Yhdysvalloissa. Hän opetti Toronton yliopistossa vuoteen 1991, jolloin hän palasi Alankomaihin. Hän toimi useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristossa. Hän tuli tunnetuksi etenkin erikoistumisestaan saksalaiseen lauluohjelmistoon ja ranskalaisiin taidelauluihin. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Henriette Asch, Peter Barnes, John Boyden, Anna Chornodolska, Jeannette Dagger, Orville Derraugh, Mary-Lou Fallis, Maureen Forrester, Gaelyne Gabora, Marion Harvey, Joanne Kolomyjec, Pierre Lalonde, Rosemarie Landry, Louise Lebrun, Diane Loeb, Joan Patenaude, Finvola Redden-Bower, Sylvia Saurette, Janet Stubbs ja Janice Taylor. Alankomaiden Christina (prinsessa) matkusti Montrealiin opiskelemaan Diamantin johdolla.
Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga

Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga (s. 25. joulukuuta 1954 Kananga) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. elokuuta 1981 ja nimitettiin Mbujimayin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Utimmiran titulaaripiispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tharcisse Tshibangu Tshishiku, jota avustivat Godefroid Mukeng'a Kalond ja Valentin Masengo Mkinda.
Kasanda Mulenga sai 1. elokuuta 2009 nimityksen Mbujimayin piispaksi.
Bartolomeu Dias

Bartolomeu Diasin patsas Etelä-Afrikan lähetystön edessä Lontoossa
Bartolomeu Dias (noin 1450 – 29. toukokuuta 1500) oli portugalilainen löytöretkeilijä, joka purjehti ensimmäisenä tunnettuna eurooppalaisena Afrikan lounaiskärjen, Hyväntoivonniemen ympäri.
Portugali oli 1400-luvulla kartoittanut Afrikan rannikkoa Henrik Purjehtijan johtamana. Kuningas Juhana II jatkoi hänen työtään. Hän valitsi 37-vuotiaan Bartolomeu Diasin tutkimaan, päättyykö Afrikan manner vai jatkuuko se Terra Australis -mantereena, kuten jotkin kartat esittivät. Tätä reittiä pitkin saattaisi löytyä kauppareitti Intiaan.
Hänen mukaansa on nimetty korvetti Bartolomeu Dias (1858) ja ohjusfregatti NRP Bartolomeu Dias.
Hyväntoivonniemi

Vuosina 1487–1488 kahdella karavelilla tekemällään matkalla hän purjehti koko Afrikan länsirannikon pituuden ja kiersi mantereen eteläkärjen Cape Agulhasin. Retkeilijöiden huoltoalus jätettiin odottamaan nykyisen Ghanan tienoille. Nykyisen Etelä-Afrikan kaakkoisrannikolla Dias joutui miehistön kapinan vuoksi kääntymään takaisin. Hän oli kuitenkin varmistanut meritien olemassaolon. Paluumatkan alussa ohitettiin Hyväntoivonniemi, jolle Dias antoi nimen ”Myrskyjen niemi”; niemen nykyisen nimen antoi kuningas Juhana II. Bartolomeu Dias oli näin selvittänyt, että Afrikan ympäri oli mahdollista purjehtia Intiaan.
10 vuoden tauko

Paluumatkalla ryhmä löysi huoltoaluksensa ryöstettynä. Purjehdittuaan 16,5 kuukautta Dias palasi Lissaboniin joulukuussa 1488. Menestyksestä huolimatta kului 10 vuotta seuraavaan retkeen, sillä espanjalaiset ilmoittivat löytäneensä meritien Intiaan purjehtimalla länteen. Tämä Kolumbuksen päätelmä osoittautui virheelliseksi. Kun Portugalin valtaistuimelle nousi Emanuel I, tutkimukset aloitettiin uudelleen.
Vuonna 1497 matkaan lähetettiin Vasco da Gaman johtama retkikunta, johon kuului myös Dias. Nyt osattiin jo valita purjehdusreitti suotuisien tuulien mukaan, mikä tarkoitti purjehdusta Länsi-Atlantilla. Ryhmä pääsi Intiaan ja palasi sieltä vuonna 1499.
Sen sijaan Dias hukkui Hyväntoivonniemellä toukokuun lopussa 1500.
Huhtikuussa 2008 Namibian rannikolta löydettiin Diasin laivastoon kuuluneen laivan hylky.
Hylky on vuodelta 1488, eli samalta matkalta jolloin Bartolomeu Dias purjehti Hyväntoivonniemen ympäri. Hylky sisälsi arvokkaan aarteen hopea- ja kulta-rahoineen, tonneittain kuparia ja viisikymmentä norsun syöksyhammasta.
Raakapurjein varustettu karaveli myrskyssä. Piirroskuva.
Arsène Copa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Moanda, Gabon
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Seura
Seura:  Győri
Pelinumero: 33
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2007 2007– |  Mangasport  Győrin |  16 (2) |
Maajoukkue
| 2007– |  Gabon | 7 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2010.
Arsène Copa (s. 7. kesäkuuta 1988 Moanda) on gabonilainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Copa edustaa Unkarin pääsarjassa Győria.
Ura

Copa pelasi kotimaassaan Mangasportissa vuosina 2003–2007, jonka aikana hän juhli muun muassa Gabonin pääsarjan mestaruutta kolmesti. Copa siirtyi vuonna 2007 Unkariin Győriaan.
Ura > Maajoukkueura

Copa on pelannut Gabonin maajoukkueessa vuodesta 2007 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa Gabon jäi alkulohkoon.
Saavutukset

Gabonin mestaruus: 2004, 2005, 2006
Gabonin cup: 2005, 2007
Gabonin Super Cup: 2006
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Gabonin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Ovono |
2 Ambourouet |
3 Copa |
4 Nguéma Obame |
5 Ecuele Manga |
6 Akouassaga |
7 N'Guéma |
8 Cousin |
9 P-E. Aubameyang |
10 Djissikadie |
11 Mouloungui |
12 Aubameyang |
13 Mbanangoyé |
14 Kessany |
15 A. Do Marcolino |
16 Nguéma Békalé |
17 Apanga |
18 Moubamba |
19 Moundounga |
20 F. Do Marcolino |
21 Issiémou |
22 Moto |
23 Méyé |
Valmentaja Giresse
Avançon

Avançon voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Avançon, kunta Ardennesin departementissa Ranskassa
Avançon, kunta Hautes-Alpesin departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Avançon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asioita joista vaietaan

| Asioita joista vaietaan Jaakko Löytty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Seppo Lindellin studio, Kyttälänkatu, Tampere, 1974
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP (1974), CD (2003)
 Tuottaja(t): Seppo Lindell
 Tyylilaji: gospel
 Levy-yhtiö: Kirkon nuorisotyön keskus (NKLP-2, 1974); Tampereen hiippakunta (2003)
Jaakko Löytty muut studioalbumit
|   | Asioita joista vaietaan 1974 | Jeesuksen ystäviä 1975 |
Asioita joista vaietaan on Jaakko Löytyn vuonna 1974 julkaisema debyytti-LP-levy. Sen julkaisi Kirkon nuorisotyön keskus (NKLP-2).
Kyseessä oli Suomen ensimmäisiä gospel-albumeita. Sitä edelsivät helsinkiläisen Dominicones-yhtyeen albumi Ihminen (NKLP-1, 1973) ja Pro Fide -yhtyeen albumi Hän muutti kaiken, samoin vuodelta 1973, ellei Lasse Mårtensonin albumia Voiko sen sanoa toisinkin (1967) lasketa gospel-albumiksi.
Albumi äänitettiin Seppo Lindellin studiossa Tampereen seurakuntien Kyttälän nuorisotalon kellarissa.
Levyn merkitystä kuvaa Petri Ranta opinnäytetyössään vuonna 2010:
»Suomi-gospelin merkkitapauksena voidaan pitää vuotta 1974, jolloin Jaakko Löytyn Asioista joista vaietaan -esikoislevy ilmestyi. Levyllä Löytty hylkäsi vaikeaselkoisen kaanaankielen, puhui nuorten omasta kokemusmaailmasta ja puki kaiken rosoiseen rockmusiikkiin.»
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, paitsi missä erikseen merkitty.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv., san. | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ilouutinen |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Asioita joista vaietaan |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Niin vain on (Ylöjärvi-hymni) |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jeppe |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Nyt syksy on |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Matkamies | San. Jaakko Löytty, Kaija Pispa |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv., san. | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Vain yksi tie |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tahdon kiittää herraa |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | 19.3. –74 (Mun Vapahtajain) |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pieni iltalaulu |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Olen... (villi uni) |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Asioita joista vaietaan II |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Kala-Pekka |  |  |  |  |  |  |  |  |
Muusikot

Jaakko Löytty — laulu, akustinen kitara, huuliharppu, piano, urut
Jouko Laivuori — piano, urut
Tarvo Laakso — kitara, perkussio
Seppo Lindell — basso, kitara
Sakari Löytty — rummut, perkussio, banjo
Aiheesta muualla

Asioita joista vaietaan Discogsissa
Aleksandr Svitov

| Aleksandr Svitov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1982 (ikä 41) Omsk, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  114 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2020
Seurat:  Avangard Omsk (RSL/KHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Springfield Falcons (AHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) Syracuse Crunch (AHL) Salavat Julajev Ufa (KHL) Ak Bars Kazan (KHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL) Omskije Krylja (VHL)
NHL-varaus:  3. varaus, 2001 Tampa Bay Lightning
Aleksandr Nikolajevits Svitov (s. 3. marraskuuta 1982) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Svitov pelasi valtaosan urastaan Venäjällä, mutta myös kolme kautta NHL-liigassa. Hän saavutti urallaan KHL-liigan mestaruuden kausilla 2010–2011 ja 2017–2018, sekä Venäjän maajoukkueessa nuorten maailmanmestaruuden 2002 ja MM-kultaa vuonna 2012.
Avangard Omskissa uransa aloittanut Svitov oli ensimmäisen kierrosken kolmas varaus vuoden 2001 NHL:n varaustilaisuudessa. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen epäonnistuneimpana NHL-varauksena.[lähde? ] Svitov pelasi hänet varanneessa Tampa Bay Lightningissa vajaa kaksi kautta, kunnes hänet myytiin Columbus Blue Jacketsiin. Hän palasi Omskiin kaudella 2005–2006.
Svitov siirtyi kaudeksi 2010–2011 Salavat Julajev Ufaan, jossa hän pelasi kolme kautta. Seuraavat viisi vuotta hän edusti Ak Bars Kazania. Kauden 2019–2020 hän edusti Lokomotiv Jaroslavlia. Svitov pelasi vielä kaudella 2020–2021 yhdeksän ottelua VHL-liigan Omskije Kryljassa.
Avantgarde Music

| Avantgarde Music |
| --- | --- |
Perustettu:  1994
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  black metal, death metal, doom metal
Kotimaa:  Italia
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avantgarde Music on italialainen levy-yhtiö, joka perustettiin jatkamaan Obscure Plasma Recordsin perintöä, keskittyen doom metal ja death metal -artisteihin ja yhtyeisiin.
Levy-yhtiöllä on yksi tytäryhtiö, Wounded Love Records, joka on julkaissut Dolorianin ja Taaken albumeita.
Valikoitu rosteri

Behemoth
Carpathian Forest
Darkspace
Diabolical Masquerade
Dødheimsgard
Enochian Crescent
Katatonia
Keep of Kalessin
Mayhem
Nortt
Solefald
Taake
Thergothon
Throes of Dawn
Tormentor
Ulver
Unholy
Audrey Tang

| Audrey Tang> 唐鳳 |
| --- | --- |
 Tang kuvattuna vuonna 2021
Taiwanin digiasioiden ministeri
 27. elokuuta 2022 – 20. toukokuuta 2024  
Presidentti:  Tsai Ing-wen
Pääministeri:  Su Tseng-chang Chen Chien-jen
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Huang Yen-nun
Salkuton ministeri vastuualueena digitalisaatio
 1.10.2016 – 27.8.2022  
Presidentti:  Tsai Ing-wen
Pääministeri:  Lin Chuan William Lai Su Tseng-chang
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1981 (ikä 43)  Taipei, Taiwan
Kansalaisuus:   taiwanilainen
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
pdis.nat.gov.tw/en ja audreyt.org
Audrey Tang (kiin.: 唐鳳; pinyin: Táng Fèng, s. 18. huhtikuuta 1981) on taiwanilainen ohjelmoija. Hän toimi maansa digiministerinä vuosina 2016—2024. Hän oli ensin salkuttomana ministerinä, kunnes ministeriö perustettiin elokuussa 2022.
Tausta

Tang synty Taipeissa vuonna 1981. Hän alkoi kiinnostua tietokoneista ja nuorena ja alkoi opiskella ohjelmointia itsenäisesti 8-vuotiaana. Tang lopetti opiskelun ennen lukiota ja muutti Yhdysvaltojen Piilaaksoon ollessaan 19-vuotias ja perusti ohjelmointialan yrityksen.
Ohjelmointi

Tang on tunnettu Haskell- ja Perl-ohjelmointikielten yhteisöjä yhdistävän Pugs-projektin johtajana. Tang on osallistunut ohjelmien kansainvälistämiseen ja lokalisointiin (mm. SVK, KWiki, Request Tracker ja Slash) ja hän on myös kääntänyt avoimiin ohjelmiin liittyviä kirjoja kiinaksi.
CPAN:ssa Tang on käynnistänyt yli 100 projektia, kuten Perl Archive Toolkitin (PAR). Yksi Tangin merkittävimmistä poliittisista projekteista on hakkerikollektiivi G0v, jota hän oli mukana perustamassa vuonna 2012 kehittämään kansalaisyhteiskuntaa.
Poliittinen ura

Vuonna 2016 Tang nousi salkuttomaksi ministeriksi. Hänestä tuli maan ja maailman ensimmäinen transsukupuolinen ministeri, joka toimii jonkin maan hallituksessa. Lisäksi hän on myös maan nuorin ministeri.
Ministerinä Tang on pyrkinyt tuomaan hakkeriryhmiensä työtapoja myös valtionhallintoon mm. radikaalin läpinäkyvyyden kautta. Lisäksi hän on ilmaissut haluavansa lisätä valtion tarjoamia digitaalisia palveluita ja vaikuttamisen kanavia sekä taistelevansa valeuutisia vastaan. Tang on kuvaillut itseään anarkistiksi, jonka lopullinen tavoite on hävittää kaikki valtiot.
Joulukuussa 2021 Tang edusti maataan Yhdysvaltain presidentin Joe Bidenin isännöimässä digitaalisessa Summit for Democracy -tapahtumassa.
Maaliskuussa 2022 Taiwanin hallitus nimitti Tangin johtamaan uuden digiasioista vastaavan ministeriön perustamista. Hallitus ei aluksi asettanut mitään takarajaa sille, koska uusi ministeriö aloittaisi toimintansa. Tang astui virallisesti uuden ministerin virkaansa 27. elokuuta 2022 maan ensimmäisenä digiasioiden ministerinä, kun uusi ministeriö aloitti toimintansa.
Toukokuussa 2022 Tang isännöi Innovative Minds with Audrey Tang -nimistä videopodcastia, joka esitettiin taiwanilaisella ulkomaille suunnatulla TaiwanPlus-sivustolla. Vieraina ovat olleet mm. Steve Chen, Vitalik Buterin, Toomas Hendrik Ilves ja Sandra Oudkirk.
Tammikuussa 2023 Tang teki ensimmäisen valtiovierailunsa Liettuaan digiasioiden ministerinä. Samassa yhteydessä hänestä tuli myös Latvian e-asukas.
Tang toimi ministerinä toukokuulle 2024, jolloin uusi presidentti Lai Ching-te ja uusi hallitus astuivat virkaan. Hänen seuraajakseen valittiin Huang Yen-nun. Tang kertoi jatkavansa kansainvälistä uraa konferenssipuhujana, ja hänet on kutsuttu puhumaan kokemuksistaan Taiwanissa useissa eri paikoissa.
Yksityiselämä

Vuonna 2005 Tang aloitti sukupuolenkorjauksen ja kuvaili sitä helpoksi kiitos tuen, jota hän sai Taiwanin HLBTQ-yhteisöltä. Tang on kuvaillut olevansa post-sukupuolinen ja hyväksyvänsä mitkä tahansa pronominit. Hän kertoo, etteivät hänen vanhempansa juuri asettaneet hänelle mitään sukupuoliperäisiä odotuksia ja hän tunsi jo varhain, ettei ole poika eikä tyttö. Hänen älykkyysosamääräkseen mainitaan usein 180.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pugs Journal ja blogi.
Aleksandr Terentjev

| Aleksandr Terentjev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1999 (ikä 25)
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2019–
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 8. helmikuuta 2022 
| Mitalit> Maa:  Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Venäläiset olympiaurheilijat. Olympialaiset  | Maa:  Venäläiset olympiaurheilijat>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2022 | sprintti (v) |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | parisprintti (p) |  |
Aleksandr Vasiljevitš Terentjev (ven. Александр Васильевич Терентьев), s. 19. toukokuuta 1999) on venäläinen maastohiihtäjä, joka on erikoistunut sprinttihiihtoon. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa vuonna 2022 pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä sekä perinteisen hiihtotavan parisprintissä. Oberstdorfin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2021 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 14:nneksi.
Terentjev saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2017 pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2019 kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä sekä hopeaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä. Hän oli saavuttanut viestipronssia nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa jo vuonna 2018. Alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2021 hän saavutti kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja hopeaa viestissä. Hän voitti universiadeissa vuonna 2019 kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja perinteisen parisprintissä.
Terentjev sijoittui 17:nneksi ensimmäisessä maailmancupin osakilpailussaan, Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2019. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2020. Hän voitti Rukan perinteisen sprintin marraskuussa 2021, mikä oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa.
August Vilhelm Ervasti

August Vilhelm Ervasti, sukunimi vuoteen 1876 Ervast (4. joulukuuta 1845 Raahe – 8. elokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen lehtimies, tutkimusmatkailija ja Karjalan sivistystyön vaalija.
Ervastin vanhemmat olivat piirilääkäri Petter Ervast ja Augusta Vilhelmina Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1863 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1869, harjoitettuaan silti myös lakitieteen opintoja. Ervasti oli Pohjois-Suomi -nimisen lehden päätoimittaja Oulussa 1878–1883 ja Tilastollisen päätoimiston aktuaari 1886–1900. Lehtimiehen työnsä aikana Ervasti teki kaksi matkaa pohjois- ja itärajan taakse, 1879 ja 1882, joista laati kirjat Muistelmia matkalta Venäjän Karjalassa 1879 ja Suomalaiset jäämeren rannalla. Myöhemmin tekemistään matkoista hän laati kuvauksia sanomalehtiin. Ervasti käytti kirjoituksissaan myös pseudonyymiä Neuter.
Ervasti kuului Yrjö Koskisen johtamaan fennomaanijoukkoon, jonka päämääränä oli luoda suomenkielinen valtiolaitos. Hän oli teosofian uranuurtajan Pekka Ervastin setä.
Teokset

Muistelmia matkalta Venäjän Karjalassa kesällä 1879. Oulun kirjapaino-osakeyhtiö, Oulu 1880 (2. korj. painos Otava 1918, uusi Pekka Laaksosen toimittama laitos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2005).
Suomalaiset jäämeren rannalla. Matkamuistelmia. Wickström, Oulu 1884.
Väkiluvun seikoista Venäjän Karjalassa (julkaistiin Suomi-kirjassa). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1889.
Om rätta förståndet af svenskans och finskans likställighet : ett förslag till språkfrågans definitiva lösning af Neuter. Helsingfors 1894 (nimimerkillä Neuter)
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia August Vilhelm Ervastin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta sekä doctrinepublishing.com -sivuilla.
Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
Benoît Trémoulinas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Benoît Trémoulinas
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Bordeaux, Ranska
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 173 senttimetriä
Junioriseurat
1993–1994: US Lormont
1994–2007: Bordeaux
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2013 | Bordeaux | 165 | (5) |
| 2013–2014 | Dynamo Kiova | 10 | (0) |
| 2014 | → Saint-Étienne (laina) | 4 | (0) |
| 2014–2017 | Sevilla | 44 | (0) |
Maajoukkue
| 2012– | Ranska | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. kesäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2015.
Benoît Trémoulinas (s. 28. joulukuuta 1985 Bordeaux) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Aiheesta muualla

Benoît Trémoulinas'n pelaajakuva (Arkistoitu – Internet Archive) FC Girondins de Bordeaux'n sivuilla (ranskaksi)
Bartolomeuksen evankeliumi

| Bartolomeuksen evankeliumi |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Genre:  evankeliumi
Julkaistu:  n. 200
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Bartolomeuksen evankeliumi on eräs apokryfisiin kirjoihin kuuluvista evankeliumeista. Se on mahdollisesti sama kirjoitus kuin Bartolomeuksen kysymykset ja Jeesuksen Kristuksen ylösnousemus Bartolomeuksen mukaan, tai ei kumpikaan.