stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Monster Like Me

| A Monster Like Me |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Mørland ja Debrah Scarlett
Levy-yhtiö:  Mørland
Kesto:  3.14
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  17. helmikuuta 2015
Säveltäjä(t):  Kjetil Mørland
Sanoittaja(t):  Kjetil Mørland
Euroviisutiedot
Vuosi:  2015
Maa:  Norja
Kieli:  englanti
Sijoitus:  8.
Pisteet:  102
Sijoitus semifinaalissa:  4.
Pisteet semifinaalissa:  123
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Mørland ja Scarlett esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
A Monster Like Me (suom. Kaltaiseni hirviö) on Mørlandin ja Debrah Scarlettin esittämä popkappale, joka edusti Norjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Mørland itse. Sen kesto on kolme minuuttia ja 14 sekuntia.
A Monster Like Me kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta. Siellä se sai 123 pistettä, sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa se sai 102 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi.
Aapajärvi

Aapajärvi on kylä Torniossa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä entisen Karungin kuntakeskuksesta itään. Tornion keskustaan Aapajärveltä on matkaa 38 kilometriä. Kylän asutus sijaitsee Aapajärven rannalla sen länsi- ja pohjoisrannoille levittäytyen. Vuoden 2006 lopussa Aapajärven osa-alueen väkiluku oli 128.
Aaro Vuotila

Aaro Vuotila (s. 1979) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta suomenkielisen näyttelijäntyön linjalta 2003. Näytellyt mm. Teatteri Jurkassa ja Jyväskylän kaupunginteatterissa.
Vuotila on Teatterikoneen perustajajäsen, trubaduuri, laulaja-lauluntekijä. Hänellä on oma lastenohjelmisto Aaronmeiden.
Vuotila on näytellyt Esa Illin ohjaamassa elokuvassa Broidit Jonin roolin.
Agricultural Simulator 2012

| Agricultural Simulator 2012 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Astragon Software
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Agricultural Simulator
Julkaistu:  2011
Lajityyppi:  simulaatiovideopeli
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Agricultural Simulator 2012 on Astragon Softwaren kehittämä 6. huhtikuuta 2012 julkaistu videopeli. Pelaajan tehtävänä on kasvattaa, kerätä ja myydä viljaa. Pelin traktorien merkit ovat Valtra, Challenger, Fendt ja Massey Ferguson.
HMS Belleisle (1819)

| HMS Belleisle |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  helmikuu 1816
Laskettu vesille:  26. huhtikuuta 1819
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1872
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 709 bm
Pituus:  53 m (tykkikansi)
Leveys:  14,43 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  purjeet
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Belleisle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 18. joulukuuta 1812 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin helmikuussa 1816. Se laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1819 ja valmistui 22. toukokuuta-21. kesäkuuta 1819 Plymouthissa, minkä jälkeen se sijoitettiin reserviin.
Palvelus

Alus muutettiin joukkojenkuljetusalukseksi 1841 ja romutettiin 1872.
Aarne Jordan

Aarne Jordan (4. maaliskuuta 1888 Rantasalmi – 24. toukokuuta 1941 Mikkeli) oli suomalainen rautakauppa-alan kauppias sekä yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Jordanin vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Jordan ja Maria Vesalainen ja puoliso vuodesta 1911 Emma Leskinen. Jordan kävi kauppakoulun Viipurissa 1907 ja teki opintomatkat Skandinaviaan 1907 ja Ruotsiin 1910–1911. Hän oli kauppa-apulainen Juho Luumin liikkeessä Viipurissa 1904–1905, Seth Sohlberg -yhtiön palveluksessa 1907–1912 ja Mikkelin Rautakauppa Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1912 ja omistaja vuodesta 1922. Jordan oli myös Mikkelin Höyrylaiva -yhtiön perustajaosakas vuodesta 1917, Höyrylaiva Oy Tähden osakas vuodesta 1935 ja Suur-Savon Kustannus -yhtiön perustajaosakas. Hän oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1915 ja kaupunginhallituksen jäsen 1929–1930 ja edelleen vuodesta 1933. Jordan toimi myös Kansallisen Edistyspuolueen Mikkelin piiritoimikunnan varapuheenjohtajana. Hänet tunnettiin lahjoittajana. Kauppaneuvoksen arvonimen Jordan sai 1938.
Aarne K. Leskinen

Aarne Kalervo Leskinen (1. helmikuuta 1914 Leppävirta – 27. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja, joka toimi muun muassa Helsingin apulaiskaupunginjohtajana vuosina 1970–1980. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti. Leskisen veli oli ministeri ja kansanedustaja Väinö Leskinen.
Aarne Leskinen aloitti työnteon jo kansakoulun jälkeen 15-vuotiaana työskennellen muun muassa varastomiehenä ja tullaajana. Vuosina 1937–1938 hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja jatkoi opintojaan myöhemmin Manchesterin yliopistossa. Vuonna 1940 Leskinen aloitti Oy Veikkaus Ab:n tarkastajana, ja 1945 hänet nimitettiin Alkon sosiaalipäälliköksi. Helsingin apulaiskaupunginjohtajaksi Leskinen valittiin 1970 vastuualueenaan muun muassa palo- ja poliisilaitos sekä sairaalatoimi. Hän jäi tehtävästään eläkkeelle lokakuussa 1980. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Leskinen oli vuodet 1961–1970 ja kaupunginhallituksen 1968–1970.
Leskinen kuului useiden vuosien ajan Työväen Urheiluliiton liittotoimikuntaan, ja oli muun muassa Helsingin olympialaisten järjestelytoimikunnan jäsen.
Leskinen on haudattu veljensä Väinön viereen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Aarne Jung

Aarne Vilho Jung (13. marraskuuta 1912 Sippola - 27. joulukuuta 1965, Sippola) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka tunnettiin erityisesti maratonjuoksijana. Parhaat vuodet maratonjuoksijana olivat 1940-luvun lopulla.
Jung oli aloittanut juoksijanuransa jo ennen sotia 1930-luvun lopulla. Hän saavutti vuoden 1938 Kalevan kisoissa maratonilla pronssia. Seuraavan vuoden Suomen mestaruuskisoissa hänen aikansa oli 12 minuuttia nopeampi, mutta sijoitus heikompi eli kuudes. Välirauhan mestaruuskisoissa sijoitus oli kuudes. Sotavuosina maratonia ei SM-kisoissa juostu.
Sotien jälkeen Jung jatkoi maratonjuoksu-uraansa. Tulokset olivat selkeästi tällöin parempia kuin enenn sotaa, vaikka ikää oli sodan jälkeisenä kesänä 33 vuotta. Hän oli vuoden 1945 SM-kisoissa 5., 1946 4., 1947 8., 1948 4. Lontoon 1948 olympiavuoden neljäs sija jätti hänet olympialaisten ulkopuolelle, sillä valituiksi tulivat kaksi ensimmäistä Mikko Hietanen ja Jussi Kurikkala sekä ratajuoksijana menestynyt Viljo Heino. Kesäkuussa 1949 tuli sitten mestaruus omalla ennätysajalla 2.35.44,1. Syyskuussa Ruotsi-Pohjola -maaottelussa tuli ainoa maaotteluedustus ja tuloksena neljäs sija. Seuraavana vuonna Jung sai vielä SM-pronssin maratonilta. Saman vuoden lokakuussa hän juoksi Turussa oman ennätyksensä 2.33.14 -ajalla. Hän osallistui vielä kahden seuraavan vuoden SM-maratonille sijoitusten ollessa vuonna 1951 9. ja olympiavuonna 1952 13.
Jung oli osallistunut myös maastojuoksun SM-kisoihin, joista parhaan sijoituksensa hän saavutti vuoden 1946 SM-kisoissa tulemalla sijalle 7. Jo ennen sotia vuoden 1938 SM-maastoissa hänen seuransa kouvolalaisen Hirvelän Hirvet-edustajana oli ollut viides joukkuekilpailussa. Vuosina 1946 ja 1948 hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin eli käytännössä 25 000 metrin juoksun. Parhaan aikansa 10 000 metrillä hän juoksi vuonna 1946 eli 32.08,2.
Työssä hän oli auton apumies ja asuinpaikkana Utti.
Alarik Valamo

Alarik Valamo (s. 11. syyskuuta 1985 Savonlinna) tunnetaan tamperelaisen Bloodpit-yhtyeen nykyisenä rumpalina. Bloodpitiin Alarik liittyi vuonna 2002. Sitä ennen hän soitti Cosmophonik-nimisessä yhtyeessä. Musiikillisiksi innoittajikseen Alarik on maininnut muun muassa yhtyeet Smashing Pumpkins, Therapy?, Metallica, Nirvana, Queens of the Stone Age, Guns N' Roses ja Seattlen grungeyhtyeet.
Lisäksi Alarik pelaa jalkapalloa puistofutissarjassa Dog's Ball -nimisessä jalkapallojoukkueessa muiden tunnettujen tamperelaisten muusikkojen lisäksi. Hän on toiminut (toimii) myös mallina.
HMS Bellona (1909)

| HMS Bellona |
| --- | --- |
 HMS Bellona

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  5. kesäkuuta 1908
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 1909
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1910
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 300 t (standardi) 3 800 t (max)
Pituus:  123 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  18 000 shp
Nopeus:  25 solmua (46 km/h)
Miehistöä:  317
Aseistus
Aseistus:  6 × BL 4"/L50 (101,6 mm) Mk VII -tykkiä 4 × QF 3 naulan tykkiä 2 × 18" (460 mm) torpedoputkea
HMS Bellona oli Britannian kuninkaallisen laivaston Boadicea-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn-luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi.
Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1908. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1909 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1910.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. hävittäjälaivueeseen johtoalukseksi, missä tehtävässä se oli aina vuoteen 1912. Alus liitettiin elokuussa 1914 ensimmäisen maailmansodan syttyessä Suureen laivastoon, jossa sitä ei kuitenkaan liitetty mihinkään viirikköön, vaan se palveli erillisyksikkönä. Alus osallistui Suuren laivaston mukana Skagerrakin taisteluun, jonka aikana se oli sivummalla osallistumatta varsinaiseen tulitoimintaan.
Kesäkuussa 1917 alus muutettiin nopeaksi miinalaivaksi ja se laski kaikkiaan 306 miinaa neljällä miinoitusmatkalla.
Sodan jälkeen Bellona todettiin vanhentuneeksi, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus poistettiin palveluksesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 Wardille Lelantiin.
Adam Jones

Adam Jones Roskildessa vuonna 2006.
Adam Thomas Jones (s. 15. tammikuuta 1965, Libertyville, Illinois, Yhdysvallat) on amerikkalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Toolin kitaristi. Hän toimii myös Melvinsin kiertuekitaristina ja on vieraillut muutamilla Melvinsin albumeilla. Hän on esiintynyt myös Jello Biafran ja Melvinsin yhteisellä kiertueella ja vieraili albumeilla Never Breathe What you Can't See ja Sieg Howdy!.[lähde? ]
Jones vastaa Toolin animoiduista musiikkivideoista. Jones on myös taidemaalari.[lähde? ]
Jones aloitti lapsena viulun soiton. Vuonna 1980 hän perusti Tom Morellon kanssa yhtyeen Electric Sheep, joka kuitenkin hajosi myöhemmin. Jones soitti yhtyeessä bassoa. Hän muutti Los Angelesiin ja ryhtyi opiskelemaan Hollywoodin meikkausakatemiassa. Hän opiskeli myös elokuvien erikoistehosteiden tekemistä. Kalifornian vuosinaan Jones tapasi Maynard James Keenanin, Paul d'Amourin ja Danny Careyn, ja vuonna 1990 he perustivat Toolin.
Jones omistaa useita Gibson Les Paul -kitaroita ja käyttää Diezelin, Marshallin ja Mesa Boogien vahvistimia sekä Ibanezin pedaaleja.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Adam Jonesin virallinen kotisivu
Golitsyn
Suvun jäseniä

Golitsyn-sukunimi otettiin käyttöön 1500-luvun puolivälissä.
Narimantas (~1298–1348), Liettuan suuriruhtinaan Gediminasin poika
Patrikas (~1340–1408), ruhtinas, Narimantasin poika
Vasili Jurjevitš (k. 1450) ruhtinas
Iivana Vasleinpoika (n. 1440-1498) ruhtinas, Pihkovan ja Novgorodin käskynhaltija, Moskovan pajarihallituksen jäsen
Mihail Bulgakov (1466−1556), ruhtinas, komentaja, Moskovan pajarihallituksen jäsen, Iivana Vasleinpoika
Vassian Kossoi (1470−1545), venäläinen poliitikko ja kirkonmies
Juri Bulgakov-Golitsyn (k. 1561) ruhtinas, suurlähettiläs Pihkovan käskynhaltija, Suuren Novgorodin maaherra
Ivan Jurjevitš Golitsyn (k. 1583) ruhtinas, Helena-tytär avioitui Aminoff-suvun pajari Gregori Aminevin kanssa
Ivan Golitsyn (k. 1607) ruhtinas, Kazanin kuvernööri
Vasili Golitsyn (k. 1619) ruhtinas, Venäjän suurlähettiläs Puolassa
Andrei Golitsyn (k. 1638) ruhtinas, Siperian kuvernööri
Ivan (k. 1654), ruhtinas, Kazanin, Tulan ja Astrakhanin kuvernööri
Ivan Golitsyn (k. 1686) ruhtinas, Kazanin kuvernööri
Mihail Golitsyn (k. 1687) ruhtinas, Smolesnkin ja Kiovan kuvernööri
Andrei Golitsyn (k. 1701) ruhtinas, Kiovan ja Kazanin kuvernööri
Vasili Golitsyn (1643–1714) ruhtinas, Venäjän ministerineuvoston puheenjohtaja, pää- ja ulkoministeri
Boris Golitsyn (1654-1714) ruhtinas, kamariherra, Pietari Suuren opettaja
Dmitri Golitsyn (1654–1738) poliitikko
Pjotr Golitsyn (1662-1721) ruhtinas, Venäjän suurlähettiäs Itävallassa, senaattori, Arkangelin, Kiovan ja Riian kuvernööri
Dmitri Mihailovitš Golitsyn (1665-1737) ruhtinas, valtaneuvoston presidentti, kauppakollegion presidentti, senaattori
Mihail Mihailovitš Golitsyn (1684-1764) Venäjän laivaston komentaja, kenraaliamiraali, diplomaatti
Mihail Golitsyn (1675–1730), ylisotamarsalkka, senaattori, Venäjän joukkojen ylipäällikkö Suomessa
Dmitri Vladimirovitš Golitsyn (1771–1844), kenraali, Moskovan kenraalikuvernööri
Vasili Sergejevitš Golitsyn (1794-1836), keisari Aleksanteri I:n adjutantti
Lev Sergejevitš Golitsyn (1845-1915), ruhtinas, Venäjän keisari Aleksanteri III:n viinimestari, venäläisen samppanjan kehittäjä, Abrau-Durso-samppanjan luoja
Dmitri Borisovitš Golitsyn (1850-1920), ruhtinas, jalkaväenkenraali, ylihovijahtimestari
Nikolai Golitsyn (1850–1925) poliitikko, Venäjän keisarikunnan viimeinen pääministeri
Boris Golitsyn (1862–1916) fyysikko, seismografin keksijä
Georgi Golitsyn (1916-1992) ruhtinas, Britannian puolustusvoimien majuri, yritysjohtaja, kirjailija
Yksi suvun sukuhaaroista selvisi Josif Stalinin vainoista Neuvostoliiton aikana. Toinen sukuhaara muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen takia. Suvun jäseniä elää Yhdysvalloissa, Britanniassa, Kanadassa, Saksassa ja Venäjällä.
Suvun rakennuksia

Ruhtinas Boris Golitsynin omistama Bolšije Vjazjomy Moskovassa.
Dubrovitsyn palatsi Moskovassa.
Arhangelskojen palatsi Moskovassa.
Golitsynin sairaala Moskovassa.
Ruhtinas Golitsynin palatsi Pietarissa osoitteessa Fontanka 20.
Rumjantsevin palatsi Pietarissa.
Golitsynin residenssi Moskovan keskustassa.
Gaspran palatsi Krimillä.
Gaspran palatsi Krimillä.
Novy Svet Krimillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Golitsyn Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Galitzine
Käännös suomeksi
ASIMO

Asimo
ASIMO (Advanced Step in Innovative MObility) on Hondan rakentama 1,3 metriä korkea robotti. Se on näytteillä tokiolaisessa Miraikan-museossa. Honda ilmoitti 8. heinäkuuta 2018 keskeyttävänsä kaiken Asimo-robottien kehityksen ja tuotannon keskittyäkseen käytännönläheisempien robottien kehitykseen Asimon elinkaaren aikana kehitetyllä teknologialla. Robotti nimettiin Isaac Asimovin mukaan.  Se teki viimeisen aktiivisen esittäytymisensä maaliskuussa 2022, yli 20 vuotta ensimmäisen jälkeen, kun Honda kertoi poistavansa sen kehityksestä keskittyäkseen etäohjattavaan, avatar-henkiseen robottiteknologiaan.
ASIMO osaa kävellä ja juosta sekä kulkea portaita. Robotti ei liiku täysin itsenäisesti, vaan osittain kauko-ohjattuna. Myös Asimon taluttaminen on mahdollista. Se pystyy juoksemaan yhdeksän kilometriä tunnissa eli ihmisen kävelyvauhtia, ja se on robottien juoksuennätys. Asimon eri versioita on julkaistu näyttävästi erilaisissa tapahtumissa. Julkisuustempauksissa Asimo on nähty esimerkiksi elokuvateatterissa katsomassa uusimpia hittielokuvia. Toisinaan uusista malleista on levinnyt virheellistä tietoa ennen julkaisua. Näihin myöhemmin valheellisiksi osoittuneisiin huhuihin kuului esimerkiksi alkeellinen yksipyöräisellä ajamisen taito. Vuonna 2007 tammikuun alussa Honda esitteli uuden version Asimosta, joka ensimmäistä kertaa osaa juosta siten, että molemmat jalat ovat hetkellisesti yhtä aikaa ilmassa. Hondan robottisuunnittelijoille Asimon kyky juosta ympyrää merkitsee suurta läpimurtoa. Lisäksi Asimo osaa potkaista jalkapalloa, sanoa ihmisille käsipäivää ja työntää edessään vaunuja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ASF

Säiliömuotoja
AVI
ASF
HEIF
Matroska
Ogg Media Format
QuickTime
Koodekkeja
AV1
H.264
HEVC
H.266
MJPEG
MPEG-4
VC-1
VP9
Advanced Systems Format on Microsoftin kehittämä videontallennusmuoto, joka on kehitetty pääasiassa verkosta streamattavaan videoon. Ainoastaan ensimmäisen version määritelmä on saatavissa eikä Microsoft halua sitäkään käytettävän ilman lupaa. Uudemmissa versioissa tunnistetietoja on muutettu, jotta tietoja ei voi lukea vanhan version perusteella, vaikka perusmuoto onkin sama. ASF on verrannollinen esimerkiksi AVI-formaattiin siinä, että se ei määrittele itse äänen eikä kuvan pakkaustapaa, vaan ainoastaan säiliömuodon, jonka sisään tieto talletetaan.
ASF-tiedostoilla on tiedostopääte .wma tai .wmv, jos niissä on Windows Media -koodattua audiota tai videota. Mikäli koodaus on jokin toinen, loppuliitteenä tulisi olla .asf.
Aiheesta muualla

Advanced Systems Format (ASF) Specification – Internet Archive
HMS Royal Charles (1673)

| Royal Charles |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Laskettu vesille:  maaliskuu 1673
Palveluskäyttöön:  2. helmikuuta 1673
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 443 bm
Pituus:  41,45 m (köli)
Leveys:  13,61 m
Syväys:  5,56 m
Miehistöä:  780
Aseistus
Aseistus:  100 tykkiä
Royal Charles oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1673 vesillelaskettu 100-tykkinen kolmikantinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Sir Anthony Deanen suunnittelema alus tilattiin 26. huhtikuuta 1671 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Anthony Deane syyskuuhun 1672 ja sen jälkeen Daniel Furzer. Se laskettiin vesille maaliskuussa 1673.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 2. helmikuuta 1673 päällikkönään Richard Haddock, joka kuoli 4. kesäkuuta. Aluksesta tuli 5. helmikuuta ruhtinas Rupertin lippulaiva, jolloin lippukapteeniksi tuli Anthony Young. Alus osallistui Schooneveldin taisteluihin 28. toukokuuta ja 4. kesäkuuta punaisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Aluksen päälliköksi tuli 15. kesäkuuta John Hayward, joka sai surmansa 11. elokuuta aluksen ollessa sinisen laivueen mukana Texelin taistelussa. Aluksen päälliköksi tuli 14. elokuuta Sir John Holmes, joka oli tehtävässä 17. lokakuuta saakka määrättynä samalla sinisen laivueen kontra-amiraaliksi.
Aluksen päällikkönä oli 24. huhtikuuta 1678 John Rogers, joka oli tehtävässä 29. elokuuta asti. Alus oli vara-amiraali Sir John Kempthornen lippulaivana Kanaalissa. 1680-luvun alussa alus oli Portsmouthissa vartiolaivana.
Palvelus > HMS Queen

Alus rakennettiin uudelleen Woolwichin telakalla , vaikka alun perin oli 16. maaliskuuta 1691 tilattu ainoastaan korjaus. Rakennustöistä vastasi Joseph Lawrence. Alus nimettiin 27. tammikuuta 1693 HMS Queeniksi ja laskettiin vesille tammikuussa mahdollisesti kastepäivänä.
Alus otettiin palvelukseen 16. helmikuuta 1694 päällikkönään James Wishart, joka oli tehtävässä vuoteen 1695. Alus oli vuonna 1694 amiraali lordi John Berkeleyn lippulaivana hyökättäessä Pohjois-Ranskan satamiin kesä-heinäkuussa. Maaliskuusta kesäkuuhun 1695 aluksen päällikkönä oli Thomas Jennings ja sen jälkeen James Wishart, joka luovutti päällikkyyden elokuussa John Hubbardille. Vuonna 1695  alus oli Sir George Rooken lippulaivana.
Elokuusta 1696 joulukuuhun 1697 Thomas Jennings oli jälleen aluksen päällikkönä ja se oli amiraali Sir Cloudisley Shovellin lippulaivana. Alus oli reservissä 1698–1702, mistä se palautettiin palvelukseen tammikuussa 1702 päällikkönään James Stuart, joka luovutti tehtävän maaliskuussa 1703 Edward Goodille. Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta. Alus romutettiin 1709 ja rakennettiin  uudelleen Woolwichissa 1709–171.
Palvelus > HMS Royal George

Alus rakennettiin toisen kerran uudelleen Woolwichissa, mistä se laskettiin vesille 20. syyskuuta 1715. Alus nimettiin 9. tammikuuta 1715 HMS Royal Georgeksi.
Palvelus > HMS Royal Anne

Runsaasti muokattu alus nimettiin 1756 HMS Royal Anneksi ja romutettiin 1767.
Alas taikavirtaa

| Alas taikavirtaa> Vniz po volšebnoi reke |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Eduard Uspenski
Kieli:  venäjä
Suomennos
Suomentaja:  Martti Anhava
Kuvittaja:  Viktor Tšižikov
Kansitaiteilija:  Viktor Tšižikov
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1971
Sivumäärä:  133
ISBN:  951-1-05949-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Alas taikavirtaa (Вниз по волшебной реке - Vniz po volšebnoi reke, 1971) on Eduard Uspenskin lastenkirja, jonka päähenkilönä seikkailee Mitja-poika. Kirjan on kuvittanut Viktor Tšižikov. Kirjan on suomeksi julkaissut Otava vuonna 1971, ja sen on suomentanut Martti Anhava.
Tarinasta on tehty myös näytelmä. Sen on dramatisoinut Juha Vuorinen.
Tarina yhdostelee venäläisten kansansatujen hahmoja ja osia. Mitja-poika matkustaa maalle mummonsa luokse. Mummo lähettää Mitjan serkkunsa luokse. Serkku onkin noita, joka asuu kananjalkaisessa mökissä ja näyttää Mitjalle tien Makar-kuninkaan ja lohikäärmeen hallitsemaan satumaahan.
HMS Belliqueux (1780)

| HMS Belliqueux |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Perry & Hankey, Blackwall
Kölinlasku:  kesäkuu 1778
Laskettu vesille:  5. kesäkuuta 1780
Palveluskäyttöön:  13. kesäkuuta – 31. elokuuta 1780 (Woolwich)
Poistui palveluskäytöstä:  elokuu 1811
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi maaliskuussa 1816
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 379 38/94 bm
Pituus:  48,77 m (tykkikansi) 40,1 m (köli)
Leveys:  13,53 m
Syväys:  5,79 m
Miehistöä:  491
Aseistus
Aseistus:  64 tykkiä
HMS Belliqueux oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1780 vesillelaskettu 64-tykkinen Ardent-luokan kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 19. helmikuuta 1778 Blackwallista John Perry & Hankeylta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1778. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1780 ja valmistui 13. kesäkuuta - 31. elokuuta Woolwichissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 37 235 puntaa 19 šillinkiä ja 7 pennyä sisältäen varustamisen ja pohjan kuparoinnin.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1780 ja poistettiin palveluksesta elokuussa 1783 oltuaan sotapalveluksessa. Alus siirrettiin toukokuussa 1784 Plymouthissa telakalle, mistä se vapautui joulukuussa. Alus oli varustettavana maaliskuusta 1793 tammikuuhun 1794 Plymouthissa ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1793 päällikkönään William Otway, joka luovutti kesäkuussa päällikkyyden George Bowenille. Alus lähti 20. maaliskuuta 1794 Jamaikalle.
Alus kuului 31. toukokuuta 1794 Fordin laivastoon Port-au-Princessä. Kesäkuussa aluksen päällikkyyden vastaanotti James Brine. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 1795,kun se siirrettiin Chathamissa telakalle. Alus vapautui toukokuussa 1796 telakalta ja otettiin palvelukseen päällikkönään John Inglis. Alus liitettiin Duncanin laivastoon.
Alus osallistui 11. lokakuuta 1797 Camperdownin taisteluun, jossa sen miehistöstä sai surmansa 25 ja haavoittui 78. Joulukuussa aluksen tilapäiseksi päälliköksi tuli Henry Inman, joka oli tehtävässä tammikuuhun 1798. Kesäkuussa aluksen päällikkönä oli Robert England. Elokuussa aluksesta tehtiin Duncanin lippulaiva, jonka päälliköksi palasi lokakuussa Inglis. Aluksen päällikkyyden vastaanotti toukokuussa 1799 Rowley Bulteel, joka oli tehtävässä vuoteen 1801.
Vuoden 1799 lopulla alus kuului Helderissä olleeseen Mitchellin laivastoon. Huhtikuussa 1800 se lähti Itä-Intiaan. Aluksen miehistö valtasi elokuussa Brasilian rannikolla ranskalaisen 40-tykkisen La  Concorden.
Alus siirrettiin lokakuussa 1804 Blackwallissa Perry and Companyn telakalle, mistä se vapautui maaliskuussa 1805. Se varustettiin maalis-huhtikuussa Woolwichissa ja otettiin palvelukseen maaliskuussa  päällikkönään George Byng.
Syyskuussa alus lähti Itä-Intiaan. Se oli Pophamin laivastossa Hyväntoivonniemellä, minkä jälkeen se palasi asemapaikkaansa Itä-Intiaan. Alus oli marraskuussa 1806 Pellewin laivastossa  Bataviassa ja osallistui 1809 Rodriquesin valtaukseen. Alus lähti kesäkuussa 1810 saattueen mukana Kiinaan. Se palasi Britteinsaarille elokuussa 1811, jolloin alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Sheernessissä reserviin. Alus muutettiin lokakuusta 1813 helmikuuhun 1814 Chathamissa vankilaivaksi. Aluksen päällikkönä oli 1814 luutnantti William Lee. Alus romutettiin maaliskuussa 1816 Chathamissa.