stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sirkka Osmala

| Sirkka Osmala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1928 Viipuri
Kuollut: 27. tammikuuta 1997
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sirkka Osmala (17. helmikuuta 1928 Viipuri – 27. tammikuuta 1997) oli suomalainen näyttelijä.
Varsinaisilta ammateiltaan Osmala työskenteli Helsingissä Ressun lukion ruotsinopettajana ja 13 vuotta radiokuuluttajana. Hänen äänensä luki 1960-luvun taitteesta alkaen myös Helsingin puhelinlaitoksen ja eräiden muiden kaupunkien Neiti Aika -puhelinpalvelussa kellonaikoja suomeksi ja ruotsiksi.
Filmografia

Suomisen Olli yllättää, 1945, Laura
Irmeli, seitsentoistavuotias, 1948, Kirsti
Pontevat pommaripojat, 1949, Peltosen tytär
Kesäillan valssi, 1951, Lea Qvist
Hilja – maitotyttö, 1953, kesävieras
Sooma

Sooma tarkoittaa seuraavia asioita:
ruumis, sooma, psyyken vastakohta
sooma, neuronin solukeskus
Herrojen Eeva

| Herrojen Eeva |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Yrjö Kostermaa
Käsikirjoittaja:  Erkki-Mikael Salmi
Tuottaja:  Risto Orko
Säveltäjä:  George de Godzinsky
Kuvaaja:  Erkki Imberg
Leikkaaja:  Armas Laurinen
Lavastaja:  Oiva Hovi
Pääosat:  Liisa Tuomi Holger Salin Uuno Laakso Arvo Lehesmaa
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herrojen Eeva on Yrjö Kostermaan ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1954. Elokuva on sekä Kostermaan että käsikirjoittaja Erkki-Mikael Salmen ainoa elokuva.
Juoni

Elokuva kertoo sukkatehtaassa työskentelevästä yksinhuoltajan tyttärestä (Liisa Tuomi), jonka tuttavapiiri koostuu monenlaisista miehistä. Eevan miesystävä Bertil (Holger Salin) on roisto eikä pidä siitä että Eeva on tekemisissä poliisien kanssa. Mainosmiehen roolissa on Tarmo Manni.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liisa Tuomi  | … |  Eeva Taavanen   |
|  Erkki Viljos  | … |  tuomari Antti Vaaras   |
|  Uuno Laakso  | … |  toim.joht. V. Pullinen   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  komisario Hallakoski   |
|  Kaisu Leppänen  | … |  Rouva Taavanen   |
|  Holger Salin  | … |  Bertil Sjökvist   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  tuomari Lasse Lehtinen   |
|  Vilho Siivola  | … |  tuomari Jaakko Hellsten   |
|  Tarmo Manni  | … |  mainosmies   |
|  Kauko Laurikainen  | … |  Piikki   |
|  Pentti Siimes  | … |  nuori runoilija   |
|  Toivo Lahti  | … |  työnjohtaja Marttila   |
|  Pertti Weckström  | … |  Pena   |
|  Matti Aulos  | … |  arpoja myyvä poliisi   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  päivystävä komisario   |
|  Joel Asikainen  | … |  valokuvaaja   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  talonmies   |
|  Anton Soini  | … |  Osku   |
|  Laila Rihte  | … |  tehtaantyttöjä   |
|  Helena Futtari  | … |  tehtaantyttöjä   |
|  Aimo Hiltunen  | … |  lihakaupan myyjä   |
|  Varma Lahtinen  | … |  rouva lihakaupassa   |
|  Seppo Karjalainen  | … |  etsivä   |
|  Lennart Lauramaa  | … |  varastomiehiä   |
|  Valle Vanhatalo  | … |  varastomiehiä   |
|  Pentti Irjala  | … |  varastomiehiä   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  varastomiehiä   |
|  Kari Dahlberg  | … |  mies kadulla   |
|  Pia Hattara  | … |  kahvilan tarjoilijatar   |
|  Pertti Nyberg  | … |  konstaapeli   |
|  Annikki Linnoila  | … |  vanhapiika   |
|  Börje Idman  | … |  vieras kutsuilla   |
|  Vili Lehosti  | … |  raastuvan vahtimestari   |
|  Urho Lahti  | … |  hovimestari   |
|  Heikki Savolainen  | … |  tarjoilija   |
Vastaanotto

Elokuvaa on luonnehdittu tyhjänpäiväiseksi aikaansaannokseksi, jonka tekemiseen ei juuri ole paneuduttu. Ainoana katsomisperusteena pidetään Liisa Tuomea, jonka osuudesta todetaan eräässä kritiikissä, että ”hän teki hienon paluun valkokankaalle”. Jo aikalaisarviossa Jörn Donner toteaa, että Tuomi kuuluu niihin harvoihin filminäyttelijöihin, joilla on älyä, temperamenttia ja uskallusta. Teatteriohjaajana kannuksensa hankkinut Kostermaa ei saanut aikalaiskriitikoilta kiitosta, eikä hän sen jälkeen ohjannutkaan kuin pari dokumenttielokuvaa.
Aiheesta muualla

Herrojen Eeva Elonet.
Scott Barchard Wilson

Scott Barchard Wilson (1865–1923) oli englantilainen lintutieteilijä.
Wilson tutki Havaijin linnustoa. Hän keräsi näytteitä ja retkeili laajalti Havaijin saarilla 8. huhtikuuta 1887–1888. Retken tukija ja rohkaisija oli Alfred Newton, eläintieteen professori Cambridgen yliopiston Magdalene Collegesta.
Wilson on nimennyt muun muassa itähavaijinpaliloiden suvun Telespiza ja laysaninpalilan (Telespiza cantans).
Teoksia

Aves Hawaiiensis,: The birds of the Sandwich Islands, 1890–1899 (yhdessä Arthur Humble Evansin kanssa).
Aiheesta muualla

Wilsonin retkikokemuksia Havaijilta
Siti Badriah

| Siti Badriah> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. marraskuuta 1991 (ikä 32)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sibad
Laulukielet:  indonesia
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  dangdut, pop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Siti Badriah (s. 11. marraskuuta 1991) on indonesialainen dangdut-laulaja.
Badriahin kappaleen ”Lagi Syantik” video sai paljon katselukertoja YouTubessa ja nousi Billboardin Youtube Songs -listalle sijalle neljä kesäkuussa 2018. Videota oli katsottu maaliskuuhun 2021 mennessä yli 600 miljoonaa kertaa.
Badriah julkaisi toisen studioalbuminsa vuonna 2018.
Sinfonia nro 4 (Šostakovitš)

Neljäs sinfonia (c-molli, op. 43) on kolmiosainen sinfonia, jota Dmitri Šostakovitš sävelsi syyskuusta 1935 toukokuuhun 1936. Alkuperäiset harjoitukset esitystä varten keskeytettiin, sillä säveltäjä luki 28. tammikuuta 1936 Pravdassa julkaistun Sekasotkua musiikin sijasta -pääkirjoituksen, jossa hänet sekä hänen kaksi teostaan tuomittiin ja hänelle ennustettiin huonoa, mikäli muutosta tuotannossa ei kuuluisi. Neljäs sinfonia kantaesitettiin vasta 30. joulukuuta 1961 Kirill Kondrašinin johdolla. Ensimmäinen esitys länsimaissa pidettiin seuraavana vuonna.
Neljäs sinfonia on sävelletty suurelle orkesterille, ja sen esitys kestää noin reilun tunnin. Säveltäjän oma ironinen modernismi on teoksessa yhdistetty mahleriaanisiin vaikutteisiin.
Osat

Allegretto poco moderato – Presto
Moderato con moto
Largo – Allegro
Sirkka Saarinen

Sirkka Aulikki Saarinen (s. 21. joulukuuta 1954 Turku) on suomalainen kielitieteilijä. Saarinen on tutkinut erityisesti marin kieltä, muun muassa sen kirjakielen kehitystä, kielikontakteja, johto-oppia ja sanastoa. Hän on lisäksi tutkinut esimerkiksi mordvalaisia kieliä sekä unkarin ja udmurtin kieliä. Saarinen työskenteli syksyyn 2022 saakka Turun yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professorina.
Saarinen suoritti ylioppilastutkintonsa Turun tyttölyseossa vuonna 1974 ja aloitti jo samana kesänä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opinnot Turun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1979. Saarisen erikoistuminen marin kieleen sai alkunsa hänen toimittaessaan opiskeluaikanaan marilaisia kieli- ja folkloreaineistoja yhdessä opettajansa Alho Alhoniemen kanssa. Vuosina 1981–1990 Saarinen päätoimitti vuonna 2008 ilmestynyttä suurta marin kielen murresanakirjaa Tscheremissisches Wörterbuch. Hän valmistui lisensiaatiksi vuonna 1990 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1991 aiheenaan marilaisten arvoitusten kielioppi.
Vuodesta 2002 Saarinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen ja vuodesta 2012 Udmurtian valtionyliopiston kunniatohtori. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki.
Saarisella on ollut useita luottamustoimia. Jo opiskeluaikanaan hän toimi Turun yliopiston fennougristiikan opiskelijoiden ainejärjestö Sugri ry:ssä. Myöhemmin Saarinen on toiminut muun muassa M. A. Castrénin seuran hallituksessa vuosina 1990–2012, International Society of Dialectology and Geolinguisticsin varapuheenjohtajana 1997–2003 ja Suomen kansallisen komitean puheenjohtajistossa 1995–2010. Suomen Kielen Seuran johtokuntaan hän on kuulunut vuodesta 1998 lähtien ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran johtokuntaan vuodesta 2000 lähtien. Saarinen on myös aikakauskirjojen Sananjalka ja Finnisch-Ugrische Forschungen päätoimittaja.
Julkaisuja

Tscheremissische Sätze gesammelt von Yrjö Wichmann. Alho Alhoniemi – Sirkka Saarinen (toim.) 1978. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 163. Helsinki. 343 s.
Timofej Jevsevjevs Folklore-Sammlung aus dem Tscheremissischen I. Märchen, Sagen und Volkserzählungen. Alho Alhoniemi – Sirkka Saarinen (toim.) 1983. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 184. Helsinki. 212 s.
Timofej Jevsevjevs Folklore-Sammlung aus dem Tscheremissischen II. Vorzeichen, Traumdeutungen, Sprichwörter, Spottverse und Rätsel. Sirkka Saarinen (toim.) 1989. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 199. Helsinki. 313 s.
Suomalais-ugrilaisten kansojen folklore. 1990. Turun yliopiston suomalaisen ja yleisen kielitieteen laitoksen julkaisuja 36. Turku. 156 s.
Marilaisen arvoituksen kielioppi. Väitöskirja. 1991. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 210. Helsinki. 184 s.
Poika ja kivisilmäsankarit. Itäisten suomalais-ugrilaisten kansojen satuja. Alkukielistä kääntänyt Sirkka Saarinen, suomeksi kertonut Leena Laulajainen. 1991. Tammi: Helsinki. 163 s.
Udmurtin murteet. Valentin Keľmakov – Sirkka Saarinen. 1994. Turun yliopiston suomalaisen ja yleisen kielitieteen laitoksen julkaisuja 47. Iževsk – Turku. 368 s.
Veikö kissa kielen? Finn-magyar frazeológiai szótar. Judit Varga – Sirkka Saarinen. 2000. Pilicsaba: Pázmány Péter Katolikus Egyetem. 347 s.
Mokšamordvan murteet. Aleksandr Feoktistov – Sirkka Saarinen. 2005. Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 249. Helsinki. 435 s.
Tscheremissisches Wörterbuch. Arto Moisio – Sirkka Saarinen. 2008. Lexica Societatis Fenno-Ugricae XXXII. Helsinki. XIX + 924 s.
Udmurttilais–suomalainen sanakirja. Sergej Maksimov — Vadim Danilov — Sirkka Saarinen. 2008. Turku: Turun yliopisto. 664 s.
FENNIZMUSOK – Finn szólások és kifejezések tára magyarok számára (Arkistoitu – Internet Archive). Judit Varga – Sirkka Saarinen. 2009. Turku: Turun yliopisto. 484 s.
Suomalais-udmurttilainen sanakirja. Sergej Maksimov – Sirkka Saarinen – Vadim Danilov. 2013. Apuneuvoja suomalais-ugrilaisten kielten opintoja varten XVI. Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura. 835 s.
Atlas Linguarum Europae (ALE). Vol. I, huitième fascicule. Cartes linguistiques européennes. 2014. Nicolae Saramandu, Sirkka Saarinen et al. (toim.) Bukarest: Academia Românâ.
Hirsi

Vanha hirsitalo Seurasaaressa.
Hirsi on perinteinen kokopuinen tukkipuusta valmistettava rakennusmateriaali.
Hirsiä varten valitaan suoria ja muutoinkin hyvälaatuisia tukkirunkoja. Hirrestä tehty rakennus on rakenteiltaan yksinkertainen. Hirsiseinä on lisäksi kosteusteknisesti turvallinen materiaali, koska sillä on ilmiömäinen kyky varata ja luovuttaa kosteutta ilman että siihen tiivistyy kosteutta. "hengittävä". Hirsityyppejä on monenlaisia, mutta kaikkia niitä koskevat samanlaiset veistoperiaatteet. Hirteen tehdään varaussalvos ja nurkkasalvos, jotta hirsikertoja voidaan pinota päällekkäin  seinäksi. Pyöröhirsiin tehdään koirakaulasalvos, höylä- ja sahahirsiin suoranurkka. Perinnerakentamisessa käytetään erilaisia lohenpyrstö- ja hammasnurkkia.
Sahahirsi

Sahahirsi on tukkipölkky, josta on sahaamalla poistettu kaksi sivua ja saatu näin aikaiseksi aihio, pelkka. Sahahirrestä rakennettaessa varaukset ja salvokset on tehtävä käsin.
Pyöröhirsi

Pyöröhirsi valmistetaan kokonaisesta tukkipölkystä, joko kuorimalla tai sorvaamalla pölkky haluttuun mittaan. Kuorittu pyöröhirsi joudutaan varaamaan käsin, kun taas tasapaksuiseen sorvihirteen voidaan ajaa varaukset ja salvokset koneellisesti. Kelo on pyöröhirttä, jonka kuorimisen on hoitanut luonto.
Höylähirsi

Höylähirsi valmistetaan kantatusta sahapölkystä höyläämällä. Yli 90 mm:n paksuista massiivipuuta voi kutsua hirreksi, tehdasvalmisteiset yksipuiset hirret taas ovat esimerkiksi 170 mm:n paksuisia, maksimissaan noin 200 mm. Tätä paksumpia rakenteita tehdään yleensä vaaka- tai pystysuuntaisilla liimasaumoilla, jolloin kyseessä on lamellihirsi. Paras höylähirren aihio on sydänhalkaistu puu, joka ei juuri halkeile pinnastaan. Paras hirsi syntyy tiukkasyisestä hitaasti kasvaneesta puusta, jonka sydänpuuosuus on suuri.
Lamellihirsi

Lamellihirsi on liimattu kahdesta tai useammasta puisesta lamellista siten, että kova sydänpuu asettuu hirren pinnalle. Lamellihirsi on lähes vääntymätön ja halkeilematon. Lamelleina käytetään höylättyjä lankkuja, jotka liitetään yhteen liimaamalla.
Aiemmin lamellihirsiä tehtiin puristamismenetelmällä. Tässä menetelmässä höylättyjen lankkujen väliin levitetään liima, jonka jälkeen aihiot asetellaan suurikokoisiin puristimiin ja aloitetaan puristaminen. Prosessi kestää useita tunteja ja sitä voidaan nopeuttaa nostamalla puristustilan lämpöä. Nykyisin käytössä on kuumaliimausmenetelmä. Tässäkin menetelmässä höylättyjen lankkujen väliin levitetään liima, mutta aihiot ajetaankin suurtaajuusliimaimeen, joka johtaa aihioiden läpi sähkövirran ja liimauksesta muodostuu pitävä jo muutamassa minuutissa.
Tehostuneen tuotantoprosessin ansiosta lamellihirren hinta on laskenut lähemmäs perinteisen höylähirren hintaa. Tämä on merkinnyt sitä, että lamellihirrestä valmistettujen hirsitalojen osuus on kasvanut, suhteessa hirsitalojen kokonaismyyntiin.
Southwark (Philadelphia)

Southwarkin sijainti Philadelphian piirikunnassa ennen vuoden 1854 kuntaliitosta.
Southwark on entinen kunta ja Philadelphian nykyinen kaupunginosa. Se on kaupungin vanhimpia alueita, ja sitä asuttivat alkuun erityisesti ruotsalaiset. Southwarkista tuli 1762 itsenäinen kuntansa, ja se oli suurimmillaan noin kolmen neliökilometrin laajuinen. Southwark ja muut Philadelphian piirikunnan alueet yhdistettiin 1854.
Soutjärven piiri

Soutjärven piiri (ven. Шелтозерский район, Šeltozerski raion) on entinen piiri Karjalan tasavallan alueella. Piiri perustettiin vuonna 1927, jolloin siihen tuli kuulumaan aiempi Soutjärven kunta.
Piirin pinta-ala oli 689 km², ja siihen kuului 52 kylää. Piirissä oli 5 kyläneuvostoa: Soksun, Rannanpuoleisen Soutjärven, Matvejanselän, Mantereen puoleisen Soutjärven ja Kalajoen kyläneuvostot. Piirin keskuksena toimi Soutjärven kylä. Neuvostoliiton vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan piirissä oli 8 926 asukasta, joista 457 oli venäläisiä, 9 karjalaisia, 1 suomalaisia, 8 442 vepsäläisiä ja 14 muita kansallisuuksia.
Vuoteen 1933 tultaessa piirissä oli toiminnassa myös Vehkaojan ja Kaskiojan kyläneuvostot. Soutjärven piiri lakkautettiin 1950-luvun puolivälissä ja liitettiin Äänisenrannan piiriin, johon se kuuluu nykyäänkin. Vuodesta 1994 vuoteen 2005 entisen piirin alueella toimi Vepsän kansallinen volosti.
Higurashi no naku koro ni

| Higurashi no Naku Koro ni |
| --- | --- |
ひぐらしのなく頃に   (Higurashi no Naku Koro ni)
Genre: Draama, kauhu, jännitys, mysteeri, psykologinen trilleri 
TV-anime: Higurashi no Naku koro Ni
Ohjaaja: Kon Chiaki
Studio: Studio DEEN
Lähetyskanavat: {{{lähetyskanavat}}}
Alkuperäinen lähetyskierros: 4.4.2006 – 26.9.2006
Jaksojen määrä: 26 
TV-anime: Higurashi no Naku koro Ni Kai
Ohjaaja: Kon Chiaki
Studio: Studio DEEN
Lähetyskanavat: {{{lähetyskanavat}}}
Alkuperäinen lähetyskierros: 6.7.2007 – 17.12.2007
Jaksojen määrä: 26 
TV-anime: Higurashi no Naku koro Ni Rei (OVA)
Ohjaaja: Toshifumi Kawase
Studio: Studio DEEN
Lähetyskanavat: {{{lähetyskanavat}}}
Alkuperäinen lähetyskierros: 25.2.2009 – 21.8.2009
Jaksojen määrä: 5 
TV-anime: Higurashi no Naku koro Ni Kira (OVA)
Ohjaaja: Hideki Tachibana
Studio: Studio DEEN
Lähetyskanavat: Useita
Alkuperäinen lähetyskierros: 21.7.2011 – 25.1.2012
Jaksojen määrä: 1 
Manga
Tekijä: {{{tekijä}}}
Julkaisija: Kadokawa Shoten (Onisarashi-hen), Square Enix (Kaikki muut)
Sarjajulkaisulehti: Onikakushi-hen & Tsumihoroboshi-hen - Gangan Powered  Watanagashi-hen & Meakashi-hen - Gangan WING  Tatarigoroshi-hen - G-Fantasy  Himatsubushi-hen - Gangan  Onisarashi-hen - Comp-Ace
Ensimmäinen painatus: 2006 maaliskuu – (kesken)
Kirjojen lukumäärä: 35 
Higurashi no Naku Koro ni (ひぐらしのなく頃に, "Kaskaiden laulaessa") on 07th Expansion -nimisen doujinryhmän tuottama pelisarja, jonka pohjalta on tehty myös draama-CD:itä, manga- ja animesarjat sekä elokuva.
Alkuperäiset pelit ovat visual novel -pelejä, jotka käsittelevät omituisia sarjamurhia. Pelien pelimoottori on NScripter. Aluksi pelejä myytiin vain juhlatapahtumien yhteydessä, mutta vuoden 2004 toukokuussa tieto sarjasta alkoi levitä, jolloin ennenäkemättömän oudon murhaskenaarion tarjoamista peleistä tuli kuuma puheenaihe. Peleistä tuli yli sadantuhannen myydyn kopion avulla TYPE-MOONin Tsukihimen kaltainen hitti. 07th Expansionin edustaja Ryukishi07 (竜騎士07) on kirjoittanut pelin tarinan ja hoitanut hahmosuunnittelun. Animen ensimmäinen kausi, Higurashi no Naku Koro Ni (ひぐらしのなく頃に), aloitettiin 4.4.2006 ja siihen tuli 26 jaksoa. Seuraava kausi, Higurashi no Naku Koro Ni Kai alkoi 6.7.2007 ja siihen taas tuli 24 jaksoa. Tammikuussa 2009 Studio DEEN valmisti 5-osaisen OVA:N, Higurashi no Naku Koro Ni Rein. Juuri parhaillaan on menossa toinen OVA, Higurashi no Naku Koro Ni Kira Higurashin 10-vuotias syntymäpäivien takia.
Tarina

Sijaintipaikkana on pieni, alle 2000 asukkaan Hinamizawan syrjäinen kylä. Aikoinaan kylän lähelle oltiin rakentamassa patoa, joka olisi hukuttanut koko kylän alleen, mutta kyläläisten yhteistoiminnalla padon rakennusta onnistuttiin viivästyttämään. Tapauksen seurauksena kylän yhteishenki on edelleen vahva. Padon rakentamissuunnitelman epämääräiseksi ajaksi jäädyttämisen jälkeen on kulunut viisi vuotta, ja on Shouwa-kauden vuosi 58 (1983). Maebara Keiichi muuttaa kylään vanhempiensa tilanteen takia. Ystävällisen luonteensa ansiosta hän saa nopeasti ystäviä uudessa koulussaan. Tämän jälkeen hän elää rauhassa, kunnes eräänä päivänä odottamatta watanagashi-juhlan päivänä kaikki muuttuu. Aikaisempana neljänä vuotena watanagashi-juhlan päivänä tapahtui murhia, joita sanottiin "omituisuuteen tähtääviksi".
Hahmot

Higurashi no Naku Koro Nissä on yhteensä seitsemän päähenkilöä, joista yksi ilmestyy vasta toisella kaudella. Koko sarjan päähahmo on kuitenkin Keiichi Maebara, joka muuttaa Hinamizawaan vanhempiensa kanssa.
Skenaariot

Higurashi no Naku Koro ni (ひぐらしのなく頃に) Niin sanottu "Kysymysjuonikaari/kysymysarkit"
Onikakushi-osa (鬼隠し編) (Julkistaminen kesän 2002 62. Comic market-tapahtumassa)
Watanagashi-osa (綿流し編) (Julkistaminen talven 2002 63. Comic market-tapahtumassa)
Tatarigoroshi-osa (祟殺し編) (Julkistaminen kesän 2003 64. Comic market-tapahtumassa)
Himatsubushi-osa (暇潰し編) (Julkistaminen kesän 2004 66. Comic market-tapahtumassa)
Higurashi no Naku Koro ni Kai (ひぐらしのなく頃に解) Niin sanottu "Vastausjuonikaari/vastausarkit"
Meakashi-osa (目明し編) (Julkistaminen talven 2004 67. Comic market-tapahtumassa)
Tsumihoroboshi-osa (罪滅ぼし編) (Julkistaminen kesän 2005 68. Comic market-tapahtumassa)
Minagoroshi-osa (皆殺し編) (Julkistaminen talven 2005 69. Comic market-tapahtumassa)
Matsuribayashi-osa (祭囃し編) (Julkistaminen kesän 2006 70. Comic market-tapahtumassa)
Higurashi no Naku Koro ni Rei (ひぐらしのなく頃に礼) Kuusiosainen jatkokaari
Saikoroshi-hen (賽殺し編)
Batsukoishi-hen (罰恋し編)
Hirukowashi-hen (昼壊し編)
Anime

Anime esitettiin vuoden 2006 huhtikuusta syyskuuhun. Sarjalle on myös jatko sarjat Higurashi no Naku Koro ni Kai, "Vastaus" ja Higurashi no Naku Koro ni  Rei sekä Higurashi no Naku Koro Ni Kira.
Anime > Alku- ja loppumusiikit

Alkumusiikki
Higurashi no naku koro ni (ひぐらしのなく頃に)
Esittäjä ja sanoittaja: Shimamiya Eiko (島みや えい子)
Sävellys: Nakazawa Tomoyuki (中沢 伴行)
Sovitus: Nakazawa Tomoyuki (中沢 伴行) ja Takase Kazuya (高瀬 一矢)
Loppumusiikki
why, or why not
Sanoitus: interface
Sävellys ja sovitus: Ooshima Hiroyuki (大嶋啓之)
Laulu: Katakiri Rekka (片霧烈火)
Anime > Jaksot

| Jakso | Suomenkielinen nimi | Japaninkielinen nimi | Alkuperäinen näytöspäivä  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Onikakushi-osan ensimmäinen jakso: Alku | 鬼隠し編 其の壱 ハジマリ | 4.4.2006 |
| 2 | Onikakushi-osan toinen jakso: Salaisuus | 鬼隠し編 其の弐 隠しごと | 11.4.2006 |
| 3 | Onikakushi-osan kolmas jakso: Epäilys | 鬼隠し編 其の参 疑心 | 18.4.2006 |
| 4 | Onikakushi-osan neljäs jakso: Vääristymä | 鬼隠し編 其の四 歪 | 25.4.2006 |
| 5 | Watanagashi-osan ensimmäinen jakso: Kateus | 綿流し編 其の壱 嫉妬 | 2.5.2006 |
| 6 | Watanagashi-osan toinen jakso: Takano | 綿流し編 其の弐 タカノ | 9.5.2006 |
| 7 | Watanagashi-osan kolmas jakso: Valhe | 綿流し編 其の参 嘘 | 16.5.2006 |
| 8 | Watanagashi-osan neljäs jakso: Toive | 綿流し編 其の四 願い | 23.5.2006 |
| 9 | Tatarigoroshi-osan ensimmäinen jakso: Isoveli | 崇殺し編 其の壱 兄 | 30.5.2006 |
| 10 | Tatarigoroshi-osan toinen jakso: Kahleet | 崇殺し編 其の弐 キズナ | 6.6.2006 |
| 11 | Tatarigoroshi-osan kolmas jakso: Raja | 崇殺し編 其の参 境界 | 13.6.2006 |
| 12 | Tatarigoroshi-osan neljäs jakso: Jotakin kadotettua | 崇殺し編 其の四 失しモノ | 20.6.2006 |
| 13 | Tatarigoroshi-osan viides jakso: Anteeksipyyntö | 崇殺し編 其の伍 謝罪 | 27.6.2006 |
| 14 | Himatsubushi-osan ensimmäinen jakso: Hinamizawa | 暇潰し編 其の壱 ヒナミザワ | 4.7.2006 |
| 15 | Himatsubushi-osan toinen jakso: Enne | 暇潰し編 其の弐 兆し | 11.7.2006 |
| 16 | Meakashi-osan ensimmäinen jakso: Ensirakkaus | 目明し編 其の壱 初恋 | 18.7.2006 |
| 17 | Meakashi-osan toinen jakso: Ero oikean ja väärän välillä | 目明し編 其の弐 ケジメ | 25.7.2006 |
| 18 | Meakashi-osan kolmas jakso: Demonin veri | 目明し編 其の参 鬼の血脈 | 1.8.2006 |
| 19 | Meakashi-osan neljäs jakso: Kosto | 目明し編 其の四 仕返し | 8.8.2006 |
| 20 | Meakashi-osan viides jakso: Kylmä käsi | 目明し編 其の伍 冷たい手 | 15.8.2006 |
| 21 | Meakashi-osan kuudes jakso: Tuomio | 目明し編 其の六 断罪 | 22.8.2006 |
| 22 | Tsumihoroboshi-osan ensimmäinen jakso: Onnellisuus | 罪滅し編 其の壱 幸せ | 29.8.2006 |
| 23 | Tsumihoroboshi-osan toinen jakso: Paikka johon palata | 罪滅し編 其の弐 還る処 | 5.9.2006 |
| 24 | Tsumihoroboshi-osan kolmas jakso: Tiedosto nro. 34 | 罪滅し編 其の参 34号文書 | 12.9.2006 |
| 25 | Tsumihoroboshi-osan neljäs jakso: Hyökkäys Maahan | 罪滅し編 其の四 地球侵略 | 19.9.2006 |
| 26 | Tsumihoroboshi-osan viides jakso: Uusi otos | 罪滅し編 其の伍 リテイク | 26.9.2006 |
Aiheesta muualla

07th Storming Party, 07th Expansionin viralliset nettisivut (japaniksi)
Animen viralliset nettisivut, sisältää lähetysaikatietoja (japaniksi)
Draama Cd:den viralliset nettisivut (japaniksi)
When They Cry - Higurashi Anime News Networkissa (englanniksi)
Aiheesta japaniksi (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Aiheesta japaniksi (japaniksi)
Sophie Labelle

| Sophie Labelle |
| --- | --- |
 Sophie Labelle vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1988 
Kansalaisuus:  kanadalainen
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tyylilajit:  sarjakuva
Pääteokset:  Assigned Male
Aiheesta muualla
www.serioustransvibes.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sophie Labelle (s. 22. huhtikuuta 1988) on kanadalainen sarjakuvapiirtäjä ja transaktivisti, joka tunnetaan vuodesta 2014 lähtien julkaistusta verkkosarjakuvastaan Assigned Male. Hänen sarjakuviaan on julkaistu myös pienlehtinä. Labelle on kotoisin Quebecin provinssin Châteauguaysta ja asui pitkään Montrealissa. Nykyään hän asuu puolisonsa kanssa Suomessa. Labelle muutti Suomeen vuonna 2019 ja asuu nykyään Pohjois-Karjalassa.
Labelle on usein joutunut äärioikeistolaisen alt-right-järjestön ahdistelun ja verkkokiusaamisen kohteeksi, jota on masinoitu muun muassa Reddit-sivustolla. Hänelle on esitetty tappouhkauksia ja Labellen kotiosoitetta on leivtetty julkisuteen. Maaliskuussa 2017 Halifaxissa järjestettäväksi suunniteltu sarjakuvakirjan julkaisutilaisuus jouduttiin perumaan kirjakaupan saamien uhkausten vuoksi.
Vuonna 2017 Labelle vieraili Suomessa Helsingin sarjakuvafestivaaleilla ja Turku Pride -tapahtumassa. Joulukuussa 2017 julkaistiin suomenkielinen versio Labellen värityskirjasta Lisää omat värisi Sateenkaareen!, jossa on mukana myös suomalaisten sarjakuvataiteilijoiden töitä.
Aiheesta muualla

Assigned Male -verkkosarjakuva