stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Langoiran

| Langoiran |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Langoiran
 Koordinaatit: 44°42′29″N, 0°24′03″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Gironde
Arrondissementti:  Langon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,1 km²
Väkiluku (2020):  2 172 
 – Väestötiheys:  214 as./km²
Kunnan numero:  33226
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Langoiran on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin 24 kilometriä Bordeaux’n kaupungista kaakkoon.
Château de Langoiran
Château de Langoiran rakennettiin 1200-luvulla Escoussansin suvulle, joka oli yksi Akvitanian herttuakunnan arvostetuimmista suvuista. He olivat Englannin kuninkaan palveluksessa Englannin ja Ranskan kuninkaiden välisissä taisteluissa. Ranskan uskonsotien aikaan 1500-luvulla linna oli Montferrandin suvun omistuksessa. Linnan keskipiste on sen suurikoinen puolustustorni, grosse tour. Se on samalla yksi Ranskan vaikuttavimmista vankityrmistä. Se on muodoltaan lieriömäinen, ja sen halkaisija on 16 metriä ja korkeus 18,5 metriä.
Tunnettuja kuntalaisia

Alain Giresse (s. 1952), jalkapalloilija ja valmentaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Langoiran Wikimedia Commonsissa
Le Mansin 24 tunnin ajo 2007

Marco Werner Audin ratissa.
Rataprofiili.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2007 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 16.–17. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Marco Werner, Emanuele Pirro ja Frank Biela.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Mansin 24 tunnin ajo 2007 Wikimedia Commonsissa
Le Mansin 24 tunnin ajo
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1937
1938
1939
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2007 24 Hours of Le Mans
Käännös suomeksi
Lavumisa

| Lavumisa |
| --- | --- |
 Lavumisa
 Koordinaatit: 27°18′40″S, 31°53′10″E 
Valtio:   Swazimaa
Piiri:  Shiselweni
Väkiluku (1997):  1 117
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lavumisa on kaupunki Shiselwenin hallinnollisessa piirissä Swazimaassa. Vuoden 1997 väestönlaskennan mukaan Lavumisassa on 1 117 asukasta.
Ilmasto

Lämpimimmät kuukaudet ovat tammikuu ja helmikuu. Kylmin kuukausi heinäkuu. Sateisin kuukausi on marraskuu, vähiten sateisimmat ovat touko-, kesä- ja heinäkuu.
Lavsböle träsk

| Lavsböle träsk |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Saltvik
Koordinaatit:  60°17′35″N, 20°04′34″E
Järvinumero:  82.A45.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  17,7 m 
Rantaviiva:  3,9 km 
Pinta-ala:  0,27 km² 
 fiLavsböle träsk 
Lavsböle träsk on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 27,4 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 22 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Lavsböle träskin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,4 kilometriä, leveys on 250 metriä. Pääaltaasta työntyy etelään kaksihaarainen lahti. Saaria ei ole. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, koillisessa on myös kulttuurimaisemaa. Lavsböle träskiin virtaa laskuoja Åsgårda träskistä, joka sijaitsee puoli kilometriä pohjoiseen, ja Södra Långsjönistä, joka sijaitsee puoli kilometriä koilliseen. Lavsböle träskin pohjoispuolisesta Basttjärnan-lammesta virtaa laskuoja sekä Lavsböle träskiin että Åsgårda träskiin. Lavsböle träskin lounaiskolkasta lähtee laskuoja länteen Kvarnbo träskiin, josta virta vie Kvarnboströmmeniä Kvarnbovikeniin, joka on Saltviksfjärdenistä kaakkoon työntyvä merenlahti.
Lavsböle träsk (82.A45.1.002) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.
Marilyn Ramenofsky

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marilyn Ramenofsky vuonna 1964. |  Marilyn Ramenofsky vuonna 1964. |  Marilyn Ramenofsky vuonna 1964. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 400 m vapaauinti |  |
Marilyn Ramenofsky (s. 20. elokuuta 1946 Phoenix) on yhdysvaltalainen kilpauimari, jonka päälaji oli 400 metrin vapaauinti.
Ramenofsky paransi vuonna 1964 kolme kertaa 400 metrin vapaauinnin maailmanennätystä ajoillaan 4.42,0, 4.41,7 ja 4.39,5. Hän saavutti Tokion olympialaisissa 1964 hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.44,6, millä hän hävisi 1,3 sekuntia joukkuetoverilleen Virginia Duenkelille. Maailmanennätys pysyi Ramenofskyn hallussa elokuuhun 1965 saakka.
Marilyn Quayle

| Marilyn Quayle |
| --- | --- |

Yhdysvaltain varapresidentin puoliso
 20. tammikuuta 1989 - 20. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Barbara Bush
Seuraaja:  Tipper Gore
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1949 (ikä 75) Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Puoliso:  Dan Quayle
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Marilyn Tucker Quayle (s. 29. heinäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen asianajaja ja kirjailija. Hän on Yhdysvaltain varapresidenttinä vuosina 1989–1993 toimineen Dan Quaylen vaimo.
Mario Guaita-Ausonia

Mario Guaita-Ausonia elokuvassa Salambò (1914).
Mario Guaita (taiteilijanimeltään Mario Ausonia, 1881 Milano – 1956 Marseille) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja.
Lääketiedettä opiskellut Guaita keskeytti opintonsa voimailu- ja teatteriharrastuksensa takia ja ryhtyi esiintymään sirkus- ja vaudevillenäytöksissä Euroopassa ja Amerikassa. Hänen elokuvaläpimurtonsa tapahtui Enrico Vidalin Spartacuksen pääosassa vuonna 1913. Guaita esitti voimamies- ja akrobaatinrooleja Pasquali Filmin elokuvissa kuten Salambò (1914), työskenteli sen jälkeen Gloria Filmillä ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.
Guaita saavutti suurimman menestyksensä De Giglio Filmin voimamies- ja seikkailuelokuvissa kuten L’atleta fantasma (1919), Lotte di giganti (1919), Atlas (1920), La cintura delle Amazzoni (1920), La nave dei miliardi (1922) ja Il pescatore di perle (1923), joista eräissä hän toimi myös ohjaajana. Hän teki käsikirjoittajavaimonsa Renée De Liot’n kanssa viitisentoista elokuvaa Italiassa sekä Ranskassa, jonne he muuttivat Italian elokuvateollisuuden lamavuosina 1920-luvun alussa. Guaitan viimeinen elokuva oli western La donna carnefice nel paese dell’oro vuonna 1926. Sen jälkeen hän piti elokuvateatteria Marseillessa.
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Mario Guaita-Ausonia (englanniksi)
Lidarin kirkko

| Lidarin kirkko Lidar kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Øystre Slidre, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1932
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lidarin kirkko (norj. Lidar kyrkje) on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1932.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lidarin kirkko Wikimedia Commonsissa
Lassana Diarra

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Lassana Diarra
Syntymäaika: 10. maaliskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka:  Pariisi, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 senttimetriä
Lempinimi: Lass
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2005 |  Le Havre | 29 | (0) |
| 2005–2007 |  Chelsea | 13 | (0) |
| 2007–2008 |  Arsenal | 7 | (0) |
| 2008–2009 |  Portsmouth | 23 | (1) |
| 2009–2012 |  Real Madrid | 87 | (1) |
| 2012–2013 |  Anži Mahatškala | 18 | (0) |
| 2013–2014 |  Lokomotiv Moscow | 17 | (1) |
|  |  Paris Saint-Germain FC |  |  |
Maajoukkue
| 2007– |  Ranska | 28 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. syyskuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. huhtikuuta 2012.
Lassana ”Lass” Diarra (s. 10. maaliskuuta 1985 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Edustaa vuonna 2018 Ligue 1 -sarjassa pelaavaa PSG:tä.
Seurajoukkueura

Diarra aloitti ammattilaisuransa Ranskan Ligue 2:n Le Havressa, jossa pelatessaan hänet valittiin Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi englantilaisseura Chelseaan, joka etsi seuraajaa ikääntyvälle Claude Makélélélle. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2005 Mestarien liigan ottelussa Real Betisiä vastaan.
Kaudella 2005–2006 Diarra valittiin Chelsean vuoden nuoreksi pelaajaksi. Kaudella 2006–2007 hän pelasi joukkueen loukkaantumisongelmien vuoksi myös oikeana laitapuolustajana, mutta peliaika jäi kokonaisuudessaan vähiin. Diarran sopimus oli umpeutumassa tammikuussa 2008 eikä hän ollut halukas jatkamaan sitä, joten kesällä 2007 hänet myytiin ranskalaismanageri Arsene Wengerin luotsaamaan Arsenaliin. Myös Arsenalissa peliaika oli vähissä, minkä vuoksi hän halusi vaihtaa seuraa ja tammikuussa 2008 hän teki 3,5-vuotisen sopimuksen Portsmouthin kanssa. Hän nousi pian Harry Redknappin luotsaaman joukkueen avauskokoonpanoon ja oli mukana toukokuussa 2008, kun joukkue voitti FA Cupin loppuottelussa Cardiff Cityn maalein 1–0. Elokuussa liigamestari Manchester Unitedia vastaan pelatussa Community Shield -ottelussa hän oli rangaistuspotkuissa yksi Portsmouthin kolmesta epäonnistujasta, kun United vei pokaalin rangaistuspotkuin 3–1.
Pelattuaan Portsmouthissa vain vajaan vuoden espanjalainen Real Madrid hankki Diarran korvaamaan pitkäaikaisloukkaantunutta Mahamadou Diarraa. 20 miljoonan euron kauppa ja Diarran kesään 2013 asti ulottuva sopimus vahvistettiin 21. joulukuuta 2008, ja virallisesti hän siirtyi seuraan siirtoikkunan auettua tammikuussa 2009. Diarra peri sukunimikaimansa pelinumeron 6, mutta erottuakseen tästä hän päätti käyttää muun muassa pelipaidassaan nimeä Lass.
Maajoukkueura

Ensiesiintymisensä Ranskan maajoukkueessa Diarra teki 24. maaliskuuta 2007 EM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuissa, mutta ei pelannut minuuttiakaan.
Aiheesta muualla

Diarran esittely Real Madridin sivustolla (espanjaksi)
Diarran tilastoja BBC:n sivustolla (englanniksi)
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Mandanda |
2 Boumsong |
3 Abidal |
4 Vieira |
5 Gallas |
6 Makélélé |
7 Malouda |
8 Anelka |
9 Benzema |
10 Govou |
11 Nasri |
12 Henry |
13 Evra |
14 Clerc |
15 Thuram |
16 Frey |
17 Squillaci |
18 Gomis |
19 Sagnol |
20 Toulalan |
21 Diarra |
22 Ribéry |
23 Coupet |
Valmentaja Domenech
Liechtensteinin yliopisto

Liechtensteinin yliopisto
Liechtensteinin yliopisto on yksi Liechtensteinin kolmesta korkeakoulusta. Siellä voi suorittaa kandidaatin tai maisterin tutkinnon arkkitehtuurissa tai kauppatieteissä. Kandidaatin tutkintoon menee ainakin 6 lukukautta, maisteriksi haluavat jatkavat 4 lukukautta lisää. Opintojaan voi jatkaa tohtorin tutkintoon asti, jatko-opinnot ovat tutkimussuuntautuneita.
Vuonna 2011 yliopistossa oli noin 720 opiskelijaa, joista 210 suuntautui arkkitehtuuriin. Opiskelijoista 40% tuli Itävallasta ja 30% Sveitsistä - liechtensteinilaiset olivat vasta kolmantena (15%).
Mariella

| Mariella |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Mari-Ella, Marilla 
Vastineita eri kielissä:  Mariel, Mariela, Marielle 
Nimen alkuperä:  Maria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mariella on naisen etunimi. Se on Maria-nimen italialainen hyväily- eli deminutiivimuoto.
Suomalaisten etunimenä Mariella on alkanut yleistyä 1900-luvun jälkipuoliskolla. Nimi saatetaan Suomessa hahmottaa Marin ja Ellan yhdistelmäksi. Elokuuhun 2023 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 1 160 Mariellaa.
Mariellalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Marielloja

Mariella Bettineschi (s. 1948), italialainen kuvanveistäjä
Mariella Lindén (s. 1950), suomalainen kirjailija ja feministi
Mariella Mularoni (s. 1962), sanmarinolainen poliitikko
Mariella Voglreiter (s. 1989), itävaltalainen alppihiihtäjä
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Mariella (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Madeiran ralli 2008

Madeiran ralli 2008 eli viralliselta nimeltään 49. Rali Vinho da Madeira 2008 ajettiin Portugalille kuuluvalla Madeiran saarella 1. - 2. elokuuta 2008. Rallin keskuspaikkana toimi saaren pääkaupunki Funchal. Ralli sisälsi 21 erikoiskoetta, yhteispituudeltaan 292,16 km, kaikki kestopäällysteellä.
Ralli kuului sekä IRC- että ERC-rallisarjoihin ja oli lisäksi Portugalin mestaruussarjan viides osakilpailu. Kilpailuun ilmoittautui 58 autokuntaa joista maaliin pääsi 34.
Lopputulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Nicolas Vouilloz |  Nicolas Klinger | Peugeot 207 S2000 | 3.05.14,8 | 0.00 |
| 2. |  Giandomenico Basso |  Mitia Dotta | Fiat Abarth Grande Punto S2000 | 3.05.20,2 | +0.05,4 |
| 3. |  Alexandre Camacho |  Pedro Calado | Peugeot 207 S2000 | 3.05.22,8 | +0.08,0 |
| 4. |  Renato Travaglia |  Lorenzo Granai | Fiat Abarth Grande Punto S2000 | 3.05.56,0 | +0.41,2 |
| 5. |  Luca Rossetti |  Matteo Chiarcossi | Peugeot 207 S2000 | 3.06.17,3 | +1.02,5 |
| 6. |  Freddy Loix |  Robin Buysmans | Peugeot 207 S2000 | 3.06.23,5 | +1.08,7 |
| 7. |  Umberto Scandola |  Guido D'Amore | Fiat Abarth Grande Punto S2000 | 3.07.43,4 | +2.28,6 |
| 8. |  Bruno Magalhães |  Carlos Magalhães | Peugeot 207 S2000 | 3.08.18,0 | +3.03,2 |
Lähde:
Markkinointirikos

Markkinointirikos on yksi Suomen rikoslain 30 luvun määrittelemistä elinkeinorikoksista. Sen sisältö on 1.4.1999 päivitetty seuraavaan muotoon:
Joka tavaroiden, palveluksien, kiinteistöjen, yksityisen osakeyhtiön arvopapereiden tai muiden hyödykkeiden ammattimaisessa markkinoinnissa antaa markkinoinnin kohderyhmän kannalta merkityksellisiä totuudenvastaisia tai harhaanjohtavia tietoja, on tuomittava markkinointirikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi.
Aiheesta muualla

KKO:n Ennakkopäätös 2003:88
Rikoslaki (Arkistoitu – Internet Archive) valtion säädöstietopankissa Finlexissä
Mariela Zárate

| Mariela Zárate> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Bolivia
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2004–
Pituus:  152 cm
Paino:  53 kg
Painoluokka:  kevytsarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Bolivia.Naisten kyokushin.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Bolivia.Naisten kyokushin.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Bolivia.Naisten kyokushin.Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Maa:   Bolivia> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 2014 | -55 kg |  |
|  Pronssia | Los Angeles 2015 | -55 kg |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Kultaa | New York 2017 | -55 kg |  |
|  Pronssia | New York 2018 | -55 kg |  |
|  Pronssia | New York 2019 | -55 kg |  |
Mariela Esthela Zárate Hermosilla (s. 24. maaliskuuta 1986) on bolivialainen karateka. Hän on kaksinkertainen Yhdysvaltain kevytsarjan mestari.
Nuoruus

Zárate syntyi neljäntenä yhdeksänlapsiseen perheeseen Miguel Zárate Ramírezille ja Rufina Hermosilla Copalle Boliviassa. Hän alkoi harjoittelemaan karatea 13-vuotiaana pyydettyään isäänsä maksamaan hänelle kahden kuukauden harjoittelun verran. Isänsä lupasi kuitenkin tyttärensä saada harjoittelevan kolme kuukautta, jonka aikana Zárate innostui lajista entisestään.
Kilpaura

Zárate saavutti ensi kerran menestystä 18-vuotiaana edettyään Bolivian mestaruuskisoissa loppuotteluun. Hän voitti kokeneemman vastustajansa tuomariäänin. Zárate sai wazarin (puolipisteen) reiteen kohdistuneesta merkittävästä alapotkusta.
2013–2015 Zárate muutti Yhdysvaltoihin harjoittelemaan karatea. Tuona aikana hän muun muassa sijoittui neljänneksi vuoden 2013 All American Openin kevytsarjassa hävittyään pronssiottelun maanaiselleen Rosario Barrios Valdalle. Seuraavana vuonna 2014 hän saavutti Yhdysvaltain mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Caroline Nadeaun. 2015 Zárate sen sijaan saavutti tammikuussa pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa.
2017 Zárate saavutti All American Open mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Aya Inouen. Hänet palkittiin myös turnauksessa parhaasta taisteluhengestä.
2018 Zárate saavutti pronssia All American Openin kevytsarjassa voitettuaan mitalikamppailussa Euroopan-mestarin Ludivine Vedapodagomin.
2019 kesäkuussa Zárate saavutti pronssia All American Openin kevytsarjassa.
Markku Seppälä

Markku Tapio Seppälä (s. 1936, Helsinki) on suomalainen synnytys- ja naistentautien erikoislääkäri. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1964 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1965. Seppälä on vuonna 1962 alkaneen tutkimustoimintansa aikana julkaissut n. 500 vertaisarvioitua tutkimusta kansainvälisissä sarjoissa, mukana yhteistöitä kahden lääketieteen tai fysiologian Nobelin palkinnon saajan kanssa (Frederick Chapman Robbins ja Robert G. Edwards). Markku Seppälälle myönnettiin Matti Äyräpään palkinto vuonna 1981 sikiön kehitysproteiineja koskevista tutkimuksistaan.
Ura

Seppälä toimi HYKSin Naistenklinikalla apulaislääkärinä vuosina 1966-1969, apulaisylilääkärinä vuosina 1970-1975 ja apulaisprofessorina vuosina 1976-1978. Suomen Akatemian tutkijaprofessorina hän toimi vuosina 1978 ja 1980 ollen välillä vierailevana professorina St Bartholomew's Hospitalissa Lontoossa vuosina 1979-1980. Seppälä oli synnytys- ja naistentautiopin professorin virassa Helsingin yliopistossa vuosina 1979-2001 ja ylilääkärinä HYKSin Naistenklinikassa vuosina 1980-1999.
Seppälä on ollut monien kansainvälisten tieteellisten julkaisusarjojen toimittajana ja toimituskunnan jäsenenä, sekä professuuriasiantuntijana Stanfordin, Sydneyn ja Valencian yliopistoissa sekä Bangaloren tiedeinstituutissa. Hän on toiminut myös WHO:n (Maailman_terveysjärjestö) asiantuntijana Genevessä 1980-luvulla (kohtuperäiset verenvuodot), 1990-luvulla (koeputkihedelmöitys) ja 2000-luvulla (raskauden ehkäisy). Seppälä on toiminut Population Councilin (New York) Board of Trustees -hallinnossa vuosina 1984-1993. Hän on toiminut lisääntymislääketieteen yksiköiden toiminnan arvioijana Singaporen valtion yleisessä sairaalassa vuonna 1995 ja Mayo-klinikassa Yhdysvalloissa vuonna 1998.
Ura > Luottamustoimia

Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana Seppälä toimi vuosina 1983-1985 ja Suomen syöpäyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1988-1991. Kansainvälisen gynekologiyhdistysten liiton (FIGO) hallituksessa Seppälä toimi vuosina 1985-2003, mistä ajasta FIGO:n presidenttinä vuosina 1997-2000. Helsingin yliopiston edustajana HYKSin hallituksessa Seppälä toimi vuosina 1991-1992, ja HUSin (Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri) hallituksessa vuosina 1999 - 2001. Helsingin yliopiston tohtoripromootiossa vuonna 2000 Seppälä toimi promootiotoimikunnan puheenjohtajana ja promoottorina.
Huomionosoituksia

Suomalainen Tiedeakatemia on kutsunut hänet jäsenekseen vuonna 1982, ja belgialaisen Liègen yliopiston kunniatohtoriksi Seppälä on kutsuttu vuonna 1995. Hän on myös Suomen, Yhdysvaltojen (ACOG), Brasilian, Chilen, Italian, Romanian, Puolan ja Chicagon gynekologiyhdistyksen sekä British Fertility Societyn, Royal College of Obstetricians and Gynaecologists] -järjestön (Fellow ad eundem, Lontoo 1989) ja Society for Gynecological Investigation (Washington, DC, USA 1995) kunniajäsen.  Hänelle on myönnetty HYKSin kultainen ansiomitali vuonna 1999, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki ja Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkki. V. 2016 Markku Seppälä kutsuttiin ESHRE:n (European Society of Human Reproduction and Embryology) kunniajäseneksi.
Lidar

Lidar-skanneri.
Lidar (lyhenne engl. sanoista light detection and ranging) eli valotutka on optinen tutkan tapaan toimiva laite, joka toimii näkyvän valon, lähi-infran tai ultravioletin alueella. Esim. kaukokartoituslaite mittaa kohteen etäisyyden lähettämällä laservalopulssin ja rekisteröimällä ajan, joka kuluu kohteesta heijastuneen pulssin palaamisen. Lidaria käytetään kaikenlaisessa etäisyyden mittaamisessa mm. robotiikassa, maanmittauksessa, geologiassa, meteorologiassa ja seismologiassa.
Lidar eroaa tutkasta siinä, että sen käyttämät aallonpituudet ovat paljon tutkan käyttämiä mikroaaltoja lyhyempiä. Pienimmän mitattavan kohteen koko riippuu aallonpituudesta: niinpä lidarilla voidaan mitata myös aerosolihiukkasia ja pilvipartikkeleita. Tähän perustuvan pilvenkorkeusmittarin nimi on ceilometri.
Kaukokartoituksessa lidareiden käyttämä aallonpituus on yleensä joko 1,06 tai 10,6 mikrometriä, koska tällä aallonpituusalueella on ns. ilmakehäikkuna (jossa ilmakehän vaimennus on pieni).
Nykyisissä itse-ohjautuvissa autoissa lidarit käyttävät usein olosuhteista riippuen joko 905 tai 1550 nanometrin aallonpituutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lidar Wikimedia Commonsissa
Markku Silén

Markku Silén (s. 1956) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut muun muassa Accenturen johdossa.
Ura

Silén aloitti uransa Helsingin yliopiston psykologian laitoksen laboratorioinsinöörinä suunnittelemalla aivotutkimuksen teknisiä järjestelmiä ja analyysiohjelmistoja (1978–1980). Hänen ensimmäinen työpaikkansa yritysmaailmassa oli Digital Equipment Corporation Oy:n kouluttajana, koulutusjohtajana ja tietohallintojohtajana (1980–1987).
Cap Geminin toimitusjohtajana (1987–1993) Markku Silén vastasi yhtiön Suomen liiketoiminnan käynnistämisestä ja kasvattamisesta 300 hengen kokoiseksi asiantuntijaorganisaatioksi.
Andersen Consultingin (myöhemmin Accenture) toimitusjohtajaksi Silén nimitettiin vuonna 1994.  Yhtiö kasvoi voimakkaasti 70:stä usean sadan hengen organisaatioksi ja kehittyi muutamassa vuodessa Suomen suurimmaksi liikkeenjohdon konsultointiyritykseksi. Hän vastasi myös Suomen tytäryhtiön muutoshallinnan kompetenssiryhmän perustamisesta. Vuodesta 2002 alkaen Silén nimitettiin Accenturen Pohjoismaiden johtajaksi. Hänen toimikaudellaan (2002–2006) Accenturen henkilömäärä Pohjoismaissa kasvoi 2 400:sta yli 4 000 henkilöön (joista yli 1 000 työskenteli offshore-keskuksissa esimerkiksi Intiassa, Kiinassa ja Riiassa). Accenturen liiketoiminnan painopistealueet laajenivat Silénin toimikaudella Pohjoismaissa liikkeenjohdon konsultoinnista ja tietotekniikan projektityöstä myös ulkoistamistoimeksiantojen toteuttamiseen.
Helmikuusta 2007 alkaen Silén on ollut oman yrityksensä Winnovation Oy:n toimitusjohtaja.
Luottamustehtävät

Markku Silén vaikutti 1990-luvun lopussa paljon koko liikkeenjohdon konsultoinnin alan uudistumiseen Suomessa. Hän toimi Liikkeenjohdon konsultit ry:n (LJK) puheenjohtajana vuosina 1997–1999. Markku Silénin merkityksestä Suomen liikkeenjohdon konsultoinnissa kerrotaan kirjassa.
Vuoden 2007 aikana hän oli Managament Events Oy:n, Inion Ltd:n, Fifth Element Oy:n hallituksen jäsen sekä Synocus Oy:n Innovation Boardin puheenjohtaja. Vuonna 2008 Silénistä tuli kiinalaisen offshore-ohjelmistoyrityksen Ethos Technologies Inc:n hallituksen jäsen. Vuoden 2009 kesällä hänet nimitettiin sosiaalisen median konsultointiyrityksen Zipipopin hallituksen puheenjohtajaksi. Syyskuussa 2009 Markku Silén aloitti Growth Lab Consultingin  hallituksen jäsenenä. Winnovation keskittyy yritysten innovaatiojärjestelmien ja innovaatiojohtamisen kehittämiseen. Sen tavoitteena on auttaa voimakkaasti kasvavia teknologia- ja palveluyrityksiä kasvun ja kansainvälistymisen hallinnassa. Toukokuussa 2013 Silen nimitettiin Kuntien Tiera Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi.