stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Shaffer

| Peter Shaffer |
| --- | --- |
 Shaffer vuonna 1975.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1926 Liverpool, Britannia
Kuollut: 6. kesäkuuta 2016 (90 vuotta) Cork, Irlanti
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  Näytelmäkirjailija
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Peter Levin Shaffer, salanimi: Peter Antony (15. toukokuuta 1926 Liverpool, Britannia – 6. kesäkuuta 2016 Cork, Irlanti) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Monet hänen näytelmistään on palkittu ja useat on myös filmatisoitu, ehkä tunnetuimpana Wolfgang Amadeus Mozartin elämään löyhästi perustuva Amadeus. Myös hänen kaksoisveljensä Anthony Shaffer (1926–2001) oli kirjailija. Veljekset kirjoittivat yhdessä kolme romaania, jotka julkaistiin salanimellä Peter Antony.
Shaffer opiskeli historiaa Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa ja työskenteli muun muassa kaivosmiehenä, kirjakaupan apulaisena ja New Yorkin kirjastossa.[lähde? ] Shafferin ensimmäinen näytelmä The Salt Land esitettiin BBC:llä. Shaffer vakiinnutti maineensa näytelmäkirjailijana 1958 näytelmällä Viidenlaista rakkautta (Five Finger Exercise). John Gielgud ohjasi näytelmän Lontoossa, ja se sai Evening Standard Drama Award -palkinnon. Seuraavana vuonna näytelmä siirtyi New Yorkiin, sai sielläkin hyvän vastaanoton ja toi Shafferille näytelmäkriitikoiden palkinnon (the Drama Critics Award).
Shafferin tuotanto on sekoitus filosofisia draamoja ja satiirisia komedioita. Valloittajat (The Royal Hunt of the Sun, 1964) on tragedia espanjalaisten Perun valloittamisesta, kun taas Black Comedy (1965) on esitys säkkipimeässä huoneessa kompastelevasta ryhmästä – vaikka näyttämö tulvii valossa.
Hevonen (Equus, 1973) toi Shafferille Tony-palkinnon parhaasta näytelmästä 1975, samoin kuin New Yorkin teatterikriitikoiden palkinnon. Näytelmä on matka 17-vuotiaan tallirengin mieleen – poika on puhkonut kuuden hevosen silmät – ja sitä esitettiin yli tuhat kertaa Broadwaylla. Näytelmää seurasi toinen suurmenestys 1979, Amadeus, jonka Lontoon-produktio voitti the Evening Standard Drama Award -palkinnon ja teatterikriitikoiden palkinnon (The Theatre Critics Award).
Amadeuksen aiheena on Wolfgang Amadeus Mozartin ja hovisäveltäjä Antonio Salierin kuvitteellinen tarina. Salieri ei voi ymmärtää, miten hänen rivona kakarana pitämänsä Mozart voi luoda niin jumalaista musiikkia, joten kateudenpuuskassa hän päättää tuhota nuoren kilpailijansa. Broadwaylle siirryttyään näytelmä sai parhaan näytelmän Tonyn 1981, ja esityksiä kertyi toista tuhatta.
Monet Shafferin näytelmistä on filmattu Viidenlaista rakkautta (1962), Valloittajat (1969), Hevonen (1977) ja Amadeus (1984), joka sai kahdeksan Oscaria, muun muassa parhaasta elokuvasta.
Tuotantoa > Romaanit

Kirjoitti yhdessä veljensä kanssa, julkaistiin salanimellä ”Peter Anthony”.
The Woman in the Wardrobe (1951)
How Doth the Little Crocodile? (1952)
Withered Murder (1955)
Tuotantoa > Suomennetut näytelmät

Equus – Hevonen (Equus, 1973), suom. Tarja Istala, Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto 1982
Amadeus (1979), suom. Esko Elstelä, Suomen Teatteritoimisto 1981 – suom. Sami Parkkinen, Suomen Teatteritoimisto 2000
Musta komedia eli Ihan pimeetä, (Black Comedy, 1965); suomentanut Seppo Loponen, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.]
Hirviön lahja (The Gift of the Gorgon), suomentanut Kristiina Drews, Helsinki: Näytelmäkulma 1994
Valkoiset valheet (The White Lie); suomentanut Seppo Loponen, Helsinki: Näytelmäkulma 1994
Tuotantoa > Muut näytelmät

The Salt Land (1954)
Balance Of Terror (1957)
The Prodigal Father (1957)
The Private Ear ja The Public Eye (1962)
The Establishment (1963)
The Merry Roosters Panto  (1963)
Black Comedy (1965)
The White Liars (1967)
The Battle of Shrivings (1970)
Black Mischief (1983)
Yonadab (1985)
Lettice and Lovage (1987)
This Savage Parade (1987)
Whom Do I Have The Honour Of Addressing? (1990)
The Gift of the Gorgon (1992)
Footfalls (1993)
Filmografia

Viidenlaista rakkautta (näytelmä: Five Finger Exercise, 1958), 1962
Valloittajat' (näytelmä: The Royal Hunt of the Sun, 1964), 1969
Seuraa minua, 1972
Amadeus], 1984
Aiheesta muualla

Anniina Wallius: Näytelmäkirjailija Peter Shaffer kuollut. Yle uutiset 6.6.2016.
Peter Shaffer Elonetissä.
Peter Shaffer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pieniä voittoja

Ensimmäisen osan kansikuva.
Pieniä voittoja on Manu Larcenetin sarjakuva, joka ilmestyi neljänä albumina 2003–2008. Sarjan on suomentanut Heikki Kaukoranta, ja sen on julkaissut WSOY.
Suomennetut albumit

Larcenet, Manu: Pieniä voittoja.  (Le combat ordinaire, 2003.)  Suomentanut Heikki Kaukoranta. Helsinki:  Lista WSOY, 2006.  ISBN 951-0-32199-0.
Larcenet, Manu: Pieniä voittoja 2: Elämän oppitunteja.  (Les quantités négligeables, 2004.)  Suomentanut Heikki Kaukoranta. Helsinki:  Lista WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33320-4.
Larcenet, Manu: Pieniä voittoja 3: Millä on väliä.  (Ce qui est précieux, 2006.)  Suomentanut Heikki Kaukoranta. Helsinki:  Lista WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-34523-8.
Larcenet, Manu: Pieniä voittoja 4: Kukin parhaansa mukaan.  (Planter des clous, 2008.)  Suomentanut Heikki Kaukoranta. Helsinki:  Lista WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35487-2.
Patrik Blomberg (jääkiekkoilija)

| Patrik Blomberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. tammikuuta 1994 Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  HC Vita Hästen
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Timrå IK
Patrik Blomberg (s. 27. tammikuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa HockeyAllsvenskanissa pelaavaa HC Vita Hästeniä. Blomberg pelasi kaudella 2018-19 SHL-joukkue Timrå IK:n paidassa 35 ottelua tehoin 3+2=5. Blomberg laukoo vasemmalta.
Prince of Wales Fort

Prince of Wales Fort
Prince of Wales Fort on Churchillin kaupungissa Manitobassa Kanadassa Hudsoninlahden rannalla sijaitseva linnoitus, jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1731.
Paikalla on sijainnut aiemmin Churchill River Post -niminen vuonna 1717 rakennettu hirsilinnoitus, jonka rakennutti Hudson's Bay Companyn edustaja James Knight. Linnoite nimettiin Prince of Wales Fortiksi vuonna 1719, mutta siitä käytetään edelleen myös nimeä Fort Prince of Wales. Linnoitus sijaitsi Churchilljoen länsirannalla ja sen tehtävänä oli turvata ja edistää Hudson's Bay Companyn turkiskauppaa alueella.
Nykyisinkin olemassa olevan kivilinnoituksen rakennustyöt aloitettiin 1731, mutta rakennus ei koskaan valmistunut kokonaisuudessaan. Linnoituksessa oli yhteensä 42 tykkiä, ja tulivoimaa oli tarkoitus täydentää Churchilljoen vastarannalla sijaitsevan Cape Merryn kuuden tykin patterin avulla.
Vuonna 1782 ranskalaisten sotalaivojen miehistö valtasi linnoituksen. Linnoitusta puolustaneet 22 miestä antautuivat ampumatta laukaustakaan. Linnoituksen hallinta palautettiin Hudson's Bay Companylle 1783, mutta ranskalaiset miehittäjät olivat tuhonneet osan linnoituksesta. Tämän jälkeen linnoituksen merkitys alkoi vähentyä samalla kun turkiskauppa hiipui.
Kun Hudson Bay Railway valmistui Churchilliin saakka 1929, aloitettiin linnoituksen kunnostustyö käyttäen apuna rautatien rakentajien työpanosta ja työkaluja.
Aiheesta muualla

Manitoba Historical Society (englanniksi)
Parks Canada (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Preboreaalin kylmä heilahdus

PBO näkyy hyvin Grönlannista otetussa NGRIP-jääkairausnäytteessä. 
YD: nuorempi dryaskausi, 
PB jääkauden päättyminen ja holoseenin alun lämpeneminen, 
PBO: preboreaalin kylmä heilahtelu.
Grönlannissa ja Antarktiksella tehtyjen jääkairausnäytteiden tietoja. Pystyakselilla 
O-18-isotooppisuhde, joka korreloi lämpötilan kanssa: negatiivisempi isotooppisuhde tarkoittaa matalampaa lämpötilaa
Preboreaalin kylmä heilahdus (engl. Preboreal oscillation (PBO)) oli kylmeneminen jääkauden jälkeisessä hyvin viileässä preboreaalisessa ilmastossa. Tämä tilapäinen kylmeneminen tapahtui 11 300–11 150 vuotta sitten. Muitakin kylmiä heilahduksia oli juuri alkaneen holoseenikauden alussa.
Tutkimuksissa on havaittu yhteyksiä preboreaalin kylmän heilahduksen ja Euroopassa tapahtuneiden ilmastonmuutosten välillä; läntisessä Keski-Euroopassa oli ajanjakson aikana kosteampi ilmasto ja pohjoisen Italian sisämaassa kuivempi ilmasto.
Suomeen syntyivät jäätikön sektorin vetäytymisen pysähtyessä Sisä-Suomen reunamuodostumat 11000–10900 kalenterivuotta sitten. Jään reuna oli silloin Jyväskylän tienoilla ja Lapissa Inarijärven pohjoispuolella. Noin 11400 vuotta sitten koivumetsien eteneminen kohti pohjoista pysähtyi laajoilla alueilla kuivaan, kylmään avoimen ruohomaaston vaiheeseen. 11250 kalenterivuotta sitten ilmasto vaihtui äkkiä kosteaan.
11 550 vuotta sitten ilmasto lämpeni jääkausilämpötilasta esiboreaalisessa lämpenemisessä, jota kutsutaan englanninkielisessä kirjallisuudessa nimellä PBW. 11 100 kalenterivuotta sitten oli Norjan Jostedalsbreen-jäätiköllä kylmä Jondal-tapahtuma 1, jota vastaa laajemmin PBC, esiboreaalinen jäähtyminen tai Misox. Sitten jäätikkö eteni taas Jondal-tapahtuma 2:ssa 10 550–10 450 vuotta sitten, ja taas tuli kylmä Erdalen-tapahtuma 10 000 vuotta sitten.
Polttopullo

Molotovin cocktail, suomalaisten talvisodassa käyttämä panssarintorjunta-ase.
Polttopullo eli Molotovin cocktail on ase, joka on tavallisesti lasinen, nestemäistä polttoainetta sisältävä pullo, jossa on mukana erikseen sytytettävä tulenlähde (yksinkertaisimmillaan pullon suussa oleva palavalla nesteellä kasteltu riepu). Polttopulloa käytetään sytyttämällä tulenlähde ja heittämällä polttopullo kohteeseen, jolloin pullo särkyy ja polttoaine pääsee vapaasti leviämään ja syttymään. Yleensä polttopullo sisältää alkoholia tai bensiiniä, mutta muitakin palavia nesteitä on käytetty. Savunmuodostusta varten sisällössä voi olla myös tervaa.
Polttopullon historia

Polttopullo keksittiin Espanjan muukalaislegioonassa syksyllä 1936, jolloin sitä alettiin käyttää panssarintorjunta-aseena Madridin lähellä Espanjan sisällissodassa. Kuitenkin suomalaisen, varsinaisen Molotovin cocktailin kehitti vähän ennen talvisotaa Korian varuskunnassa kapteeni Kuittinen.
Nimi ”Molotovin cocktail” tulee Neuvostoliiton ulkoasioiden kansankomissaari (ulkoministeri) Vjatšeslav Molotovista. Nimeä alettiin käyttää talvisodan aikana, kun Suomen maavoimat käytti polttopulloja panssarintorjunta-aseena. Nimitys juontuu siitä, että Molotovin väitettiin sanoneen, etteivät neuvostoliittolaiset pommikoneet pudottaneet Suomeen muuta kuin ruoka-apupaketteja. Tästä syystä Neuvostoliiton Suomeen pudottamia rypälepommeja alettiin kutsua Molotovin leipäkoreiksi, ja aiheeseen sopivasti suomalaiset nimesivät käyttämänsä polttopullon Molotovin cocktailiksi.
Talvisodassa Molotovin cocktail koostui jätespriin, petrolin, väkiviinan (spriin) ja tervan seoksesta puolen litran viinapullossa. Pullon kylkeen kiinnitetyt sytytyspuikot olivat myrskytikkuja (bengaalitikkuja). Toinen tikuista oli varalla, jotta heittämättä jäänyt pullo voitaisiin käyttää uudelleen.
Talvisodan alussa suomalaisen ohjesäännön mukaan polttopulloilla oli tarkoitus vain sokaista panssarivaunun tähystysaukot. Havaittiin kuitenkin, että kun polttopullolla osuttiin panssarivaunun ilmanottoluukkuun, käyvän moottorin ilmanotto imi liekit vaunun sisälle sytyttäen moottorin tuleen.
Rajamäen tehtailla pullotettiin talvisodan aikana 542194 polttopulloa, joita valmisti 87 naista ja viisi miestä. Neuvostoliittolaiset pommittivat Rajamäkeä, koska ensimmäisten pullojen korkeissa luki Alko-Rajamäki. Tehdasvalmisteisen pullon kehitti Rajamäen tehtaiden työntekijä yli-insinööri Fredrik Toivio Kirkkomäki. Neuvostoliittolaisten pommituksien takia Rajamäelle rakennettiin jykevät ilmatorjuntatornit, jotka ovat edelleen paikalla.
Puna-armeija menetti talvisodan taisteluissa 1 919 panssarivaunua, joista 436 tulipalon vuoksi. Suurin osa lienee polttopullolla sytytettyjä. Realistinen arvio polttopulloilla onnistuneista panssarivaunujen tuhoamisista lienee kymmenissä, ei sadoissa .
Saksalaisten toisessa maailmansodassa käyttämä versio polttopullosta oli nimikkeeltään Brandflasche, joka oli 250 mm korkea ja 70 mm leveä lasipullo. Sen polttonesteenä oli 1/3 liekinheittimissä käytettyä Flammöl Nr.19 -paloöljyä ja 2/3 bensiiniä. Käytössä oli myös Brandhandgranate 48/57, 80 mm leveä ja 100 mm korkea lasipullo, joka oli täytetty puolella litralla bensiini–bentsoliseosta.
Ukrainalaisten valmistamia polttopulloja Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan vuonna 2022 kutsuttiin nimellä Bandera smoothie Ukrainan itsenäisyystaistelijan Stepan Banderan mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polttopullo Wikimedia Commonsissa
Suomalainen sotilas talvisodassa Molotovin cocktail vyöllä.
Prince of Walesin niemi

NASA:n satelliittikuva Beringin salmesta. Dežnjovinniemi, Venäjä, on vasemmalla, kaksi Diomedensaarta ovat keskellä ja Prince of Walesin niemi, Yhdysvallat, on oikealla.
Inuiittejä poroineen Prince of Walesin niemellä, v. 1905.
Prince of Walesin niemi (Cape Prince of Wales) on Amerikan mantereen läntisin kohta. Se sijaitsee Sewardin niemimaalla Beringinsalmen itärannalla vastapäätä Dežnevinniemeä.
Niemellä sijaitsee Walesin kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prince of Walesin niemi Wikimedia Commonsissa
Prince of Persia 2: The Shadow and the Flame

| Prince of Persia 2: The Shadow and the Flame |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Brøderbund
Julkaisija:  Brøderbund
Jakelija:  Google Play ja App Store
Pelisarja:  Prince of Persia
Julkaistu:  1993
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16
Alusta:  DOS, FM Towns, Macintosh, NEC PC-9801, SNES
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Prince of Persia 2: The Shadow and the Flame on Brøderbundin kehittämä ja vuonna 1993 julkaisema jatko-osa vuoden 1989 Prince of Persia -tasohyppelypelille.
Peli on ulkoasultaan ja pelattavuudeltaan hyvin samanlainen kuin edeltäjänsäkin. Jatko-osassa taisteluissa voi kuitenkin olla vastassa enemmän kuin yksi vihollinen. Pelin grafiikka on monimutkaisempaa ja värikylläisempää.
Aiheesta muualla

Prince of Persia 2: The Shadow & The Flame MobyGamesissa (englanniksi)
Epävirallinen Prince of Persia -sivusto (englanniksi)
Pienlaikkukirvari

| Pienlaikkukirvari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Osalahko::  Muscomorpha
Yläheimo::  Syrphoidea
Heimo::  Kukkakärpäset Syrphidae
Suku::  Laikkukirvarit Eupeodes
Laji::  corollae
Kaksiosainen nimi
 Eupeodes corollae  (Fabricius, 1794) 
Katso myös
   Pienlaikkukirvari Wikispeciesissä   Pienlaikkukirvari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pienlaikkukirvari (Eupeodes corollae) on mustakeltainen kukkakärpäslaji.
Pienklaikkukirvarin vartalon pituus on  7–10.5 mm.
Sen väritys muistuttaa mehiläisiä ja ampiaisia, mikä saattaa suojella niitä saalistajilta. Aikuisen värikuvio vaihtelee sen mukaan, millaisessa lämpötilassa yksilö on viettänyt kotelovaiheensa.
Pienlaikkukirvarit syövät kirvoja, ja niitä on käytetty kasvihuoneissa kirvojen biologiseen torjuntaan. Ne vaeltavat alueelta toiselle vuodenaikojen ja saaliseläinten saatavuuden mukaan.
Aiheesta muualla

Pienlaukkukirvari Ötökkätieto
Plottinajokoira

| Plottinajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Pohjois-Carolina,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa 499
Rodun syntyaika:  1700-luvun loppu
Alkuperäinen käyttö:  karhun ja villisian metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  pesukarhun ja suurriistan metsästys
Elinikä:  12-14 vuotta
Muita nimityksiä:  Plott, Plott Hound, Plott's Hound
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu SKL: ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.2 Keskikokoiset ajavat koirat #909
Ulkonäkö
Paino:  uros 23-27 kg narttu 18-25 kg
Säkäkorkeus:  uros 51-63,5 cm narttu 51-58 cm
Väritys:  brindle toivotuin, myös brindle mustalla satulalla, musta brindle-merkein ja musta sallitaan
Plottinajokoira (engl. Plott Hound) on yhdysvaltalainen koirarotu, joka kuuluu kotimaassaan ryhmään Hound Group. Se on ollut Pohjois-Carolinan virallinen osavaltiokoira vuodesta 1989 lähtien. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta Pohjoismainen Kennelunioni ja sitä myötä myös Suomen Kennelliitto ovat. SKL-rotumääritelmä on vuodelta 2010.
Ulkonäkö

Päälaelta pyöristynyt kallo on melko tasainen, kuono keskipitkä ja huulet mustat. Kirsu on aina musta. Ainoa sallittu purenta on leikkaava. Silmät voivat olla joko pähkinän- tai tummanruskeat. Korvat ovat melko leveät, keskipitkät ja kauniisti riippuvat. Ylälinja on loivasti laskeva, selkä vahva, lihaksikas ja tasainen. Häntä on melko pitkä, sapelimainen ja vapaasti liikkuva. Karvapeite on sileä, kiiltävä ja yleensä yksinkertainen, mutta joillain koirilla esiintyy myös kaksinkertaista karvapeitettä. Toivotuin väritys on brindle eri sävyissään kelta-, puna- ja ruskeabrindlestä sini- ja mustabrindleen asti. Haalistunut sinertävän harmaa brindle tunnetaan rodulla värityksenä nimeltä maltese. Brindlellä koiralla sallitaan myös musta satula, vaikkei se olekaan yhtä toivottu kuin "puhdas" brindle. Samoin myös yksivärinen musta ja musta brindle-merkein sallitaan. Lisäksi rotumääritelmä mainitsee harvinaisen riistanvärin, joka vaihtelee sävyltään vaaleasta kermasta ja hiekasta punaiseen tai kullankeltaisesta kellertävään tumman ruskeaan. Uroksen säkäkorkeus on 51-63,5 cm ja paino 23-27 kg; nartulla vastaavat mitat ovat 51-58 cm ja 18-25 kg.
Sinibrindle
Ruskeabrindle
Mustabrindle
Brindle mustalla satulalla
Luonne ja käyttäytyminen

Plottinajokoira on älykäs, tarkkaavainen, tasapainoinen, uskollinen ja miellyttämishaluinen. Metsästäessään se on rohkea, kestävä, ketterä, nopea ja sisukas. Sillä on kaksi työskentelytapaa: joko ajaa riista puuhun tai pysäyttää se.
Alkuperä

Rotu polveutuu saksalaisen maahanmuuttajan Johannes Plottin vuonna 1750 mukanaan tuomasta viidestä brindlestä hannoverinvihikoirasta. Hän alkoi metsästää karhuja Pohjois-Carolinan vuoristoalueella, ja hänen poikansa Henry jatkoi hänen jalostustyötään risteyttämällä Saksasta tuotuja koiria paikallisiin ajokoiriin. Plottien perheen mukaan saksalaisia koiria risteytettiin kuitenkin ainoastaan yhden kerran koko jalostuksen aikana toiseen rotuun, georgialaiseen "leoparditäpläiseen karhukoiraan" 1800-luvun alkupuolella.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella.
Punalippu (laulu)

Punalippu (engl. The Red Flag) on tunnetuin englantilainen työväenlaulu. Se esitetään perinteisesti yhteislauluna Britannian Työväenpuolueen puoluekokouksissa.
Kappaleen sävelenä on saksalainen joululaulu Oi kuusipuu, sanat on kirjoittanut Jim Connell vuonna 1889.
Prince of Walesin–Hyderin väestönlaskenta-alue

Prince of Walesin–Hyderin väestönlaskenta-alue (engl. Prince of Wales–Hyder Census Area) on Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa sijaitseva väestönlaskenta-alue. Sen väkiluku oli 5 753 vuonna 2020. Väestönlaskenta-alueen suurin asutuskeskus on Metlakatla. Väestönlaskenta-alue on perustettu 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prince of Walesin–Hyderin väestönlaskenta-alue Wikimedia Commonsissa
Alaskan osavaltio
Pirttiharju

Pirttiharju on Lahden kaupungin länsialueella sijaitseva kaupunginosa. Pirttiharjun alue rajautuu Hollolaan, Jalkarantaan, valtatie 12:een sekä Metsäkankaaseen. Pirttiharju on pääasiallisesti omakotitalo- ja rivitalopainotteista asuinaluetta. Alueella sijaitsee myös Päijät-Hämeen keskussairaala. Pirttiharju voidaan jakaa vielä pienempiin osiin, joita ovat Riihelä, Petsamo, Kasakkamäki sekä Likolampi-Salpausselkä.
Linja-autoilla 5 ja 21 pääsee Pirttiharjun alueelle. 5 Kasakkamäentietä, josta Hakkapeliitankadun ja Rakuunankadun kautta Metsäkankaalle, jossa sijaitsee Metsäkankaan päätepysäkki. Linja 21 kulkee Riihelänkadun, Matkamiehenkadun ja Jankkarinkadun kautta Uotilankadulle jossa sijaitsee Riihelän päätepysäkki. Valtatie 12 toisella puolella taas kulkevat Keskussairaalankatua linjat 3s, 4, 8, 11, 35 ja 87. Näistä 4 ja 8 jatkavat Reunakatua Hollolaan, mutta muut päättyvät keskussairaalan päätepysäkille, Hoitajankadulle.
Princess Tower

| Princess Tower |
| --- | --- |
 Princess Tower on kolmas vasemmalta oleva pilvenpiirtäjä.
Tiedot
Sijainti:  Al Sufouh Road, Dubai Marina, Dubai, Yhdistyneet arabiemiraatit
Rakennettu:  2006–2012
Käyttötarkoitus:  asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Engineering Adnan Saffarini
Kehittäjä:  Tameer Holding Investment; Gemstone Development
Omistaja:  Tameer Holding Investment
Tekniset tiedot
Kerroksia:  101 + 6 maan alla
Korkeus
Antenni:  414 m
Kattokorkeus:  413,4 m
Ylin kerros:  356,9 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Princess Tower on 414 metriä korkea asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Rakennuksessa on 101 kerrosta, ja se on maan kolmanneksi korkein rakennus. Rakennus oli maailman korkein ainoastaan asuinkäytössä oleva rakennus sen valmistumisen aikoihin.
Princess Towerin rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja se valmistui 2012. Se sijaitsee useiden ostoskeskusten ja kulttuurikohteiden läheisyydessä.
Pohjalampi (Pieksämäki)

| Pohjalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°16′45″N, 26°50′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskupuro:  puro Mustalampeen 
Järvinumero:  14.936.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,9 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,407 km  
Pinta-ala:  1,12 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPohjalampi 
Pohjalampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 160 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,9 metriä mpy.
Pistemutaatio

Pistemutaatio on mutaatio, jonka seurauksena yksi emäs vaihtuu toiseksi RNA- tai DNA-ketjussa. Virhe voi syntyä esimerkiksi jakautumisen yhteydessä, kun jakautumista hoitavat entsyymit korjaavat molekyylin väärin. Pistemutaatioita ovat transitiomutaatiot ja transversiomutaatiot. Edellisissä puriiniemäs (adeniini, guaniini) vaihtuu toiseksi puriiniemäkseksi tai pyrimidiiniemäs (tymiini, sytosiini) toiseksi pyrimidiiniemäkseksi, jälkimmäisissä puriiniemäs vaihtuu pyrimidiiniemäkseksi tai päinvastoin.
Jos pistemutaatio tapahtuu geeniä koodaavalla alueella, se voi olla tyypiltään joko hiljainen mutaatio, joka ei aiheuta mutatoituneen kodonin koodaaman aminohapon muutosta, neutraali mutaatio, joka muuttaa aminohapon toiseksi, ominaisuuksiltaan samankaltaiseksi aminohapoksi, missense-mutaatio, joka muuttaa aminohapon joksikin toiseksi aminohapoksi tai nonsense-mutaatio joka muuttaa aminohappokodonin lopetuskodoniksi.
Punalippu

Punalippu voi olla
punainen lippu, vallankumouksen vertauskuva ja useiden vasemmistolaisten aatteiden tunnus
Punalippu, brittiläinen työväenlaulu
Punalippu, Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen kulttuurilehden Carelian entinen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Punalippu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pistemusiikki

Pistemusiikki on tekstuuriltaan pelkistettyä, ”pistemäistä” musiikkia. Pistemusiikki rakentuu taukojen erottamille, nopeasti vaihteleville yksittäisille äänille tai äänitapahtumille. Nk. pistesarjallisuus on yksi sarjallisuuden muodoista, jota varsinkin Anton von Webern jalosti.