stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Citroën
Michelin-aikakausi

Vuonna 1934 Citroënin valmistuslinjalta rullasi ensimmäinen uusi, matalalla itsekantavalla teräskorilla ja etuvedolla varustettu malli 7A. Tämä malli ja sen jälkeläiset tunnetaan yleisesti nimellä Traction Avant, joka tarkoittaa suomeksi etuvetoa. Mallimerkintänsä mukaisesti auton verohevosvoimaluku oli 7 CV ja nelisylinterisen moottorin teho 32 hv. Traction Avant on ranskalaisen kilpa-ajaja-autoinsinööri André Lefèbvren ja italialaisen designeri-kuvanveistäjä-arkkitehti Flaminio Bertonin suunnittelema.lähde?
Vuoden 1934 Pariisin autonäyttelyssä oli esillä V8-moottorinen malli Traction Avant 22CV, joka ei koskaan kuitenkaan päässyt tuotantoon.
Yhtiö piti huolta työntekijöistään monin eri tavoin. Työläisten lapsille oli päiväkoti ja perheen hyvinvoinnista huolehdittiin terveydenhoitojärjestelmän ja eläkejärjestelmän avulla. Lisäksi työläisille järjestettiin erilaisia vapaa-ajan virikkeitä, yhtiöllä oli esimerkiksi oma puhallinorkesterinsa. Yhteisön koulussa käytettiin opetus- ja havainnointivälineinä Citroënin sponsoroimien retkikuntien lähettämiä vieraista kulttuureista kertovia esineitä.lähde?
Traction Avant -mallin suunnittelutyö ja uuden mallin vaatima tehtaan uudelleenvarustelu yhdistettynä 1930-luvun alkuvuosien lamaan olivat liikaa jo ennestään taloudellisesti heikossa jamassa olleelle yhtiölle. Joulukuussa 1934 Citroën hakeutui konkurssiin. Michelin-yhtiöstä, joka oli ollut Citroënin suurin luotottaja, tuli nyt sen suurin osakkeenomistaja. Pierre Michelin astui Citroënin johtoon ja hänen varamiehekseen, sekä suunnitteluosastojen johtajaksi nimitettiin Pierre-Jules Boulanger, Michelin-yhtiön luottomies jo vuosikymmenten takaa. Pierre Michelinin kuoltua auto-onnettomuudessa vuonna 1937, Boulanger astui hänen tilalleen Citroënin johdossa ja pysyi tässä toimessa aina kuolemaansa vuonna 1950 asti.lähde?
André Citroën kuoli 3. päivänä heinäkuuta vuonna 1935 57 vuoden ikäisenä.lähde?
Michelin-aikakausi > Toinen maailmansota

Uuden omistajan näkemys autoista oli samalla tavoin avantgardistinen kuin André Citroënilla ja Pierre Boulanger'n hoteissa yhtiössä suunniteltiin ennen Ranskan Saksaa vastaan julistaman sodan alkamista joitain uusia malleja, joilla oli tulevaisuutta ajatellen suuri merkitys:
Etuvetoinen, pystykeulainen umpipakettiauto Citroën TUB, josta kehitettiin sodan päätyttyä Citroën Type H
Pienen etuvetoisen henkilöauton prototyyppi TPV (Toute Petite Voiture), josta kehitettiin malli Citroën 2CVlähde?
Saksan miehitettyä Ranskan pohjoisosat, Citroën siirrettiin saksalaisen sotilashallinnon alaisuuteen. Yhtiön tutkimusosasto teki töitä kehittääkseen paremmin vaihtoehtoisten polttoaineiden, kuten alkoholin ja puukaasun, kanssa toimivia moottoreita. Tehdas valmisti T23- ja T45-kuorma-autoja, jotka menivät käytännössä kaikki Saksan Wehrmachtin käyttöön.lähde?
Vuosina 1939-41 valmistettu TUB (Traction Utilitaire Basse tai Traction Utilitaire de Typ B)
Citroen TPV (2CV-prototyyppi)
Vuosina 1935-53 valmistettu Type 23 série U tai T23 série U
Vuosina 1933-53 valmistettu Typ 45
PSA-aikakausi > Alkuvaikeudet

Citroën oli jo 1960-luvun lopulta lähtien ollut napit vastakkain kommunistijohtoisten ammattiliittojen kanssa. Citroën Dyanen valmistuksen aloittamisen myötä työläisten vaatimuksena oli saada palkkaan lisäbonus, samanaikaisten työaikoja koskevien lyhennysvaatimusten kanssa. Yhtiön kieltäydyttyä työläiset vastasivat lakkotoimilla, jotka pahensivat Citroënin tilannetta 1970-luvun alussa.lähde?
Ranskan hallitus pelkäsi Citroënin konkurssin aiheuttamien irtisanomisten uhan aiheuttavan poliittisia ja yhteiskunnallisia levottomuuksia ja alkoi ajaa yhtiön pelastustoimia. Ranskan hallituksen myötävaikutuksella Peugeot saatiin neuvotteluihin Michelinin kanssa ja vuosi Fiatin kanssa tapahtuneen eroamisen jälkeen, kesäkuussa 1974, Citroën ilmoitti, että se aloittaa yhteistyön Peugeot’n kanssa. Yhteistyösopimuksen mukaisesti Michelin siirsi päätösvaltaansa yhtiössä Peugeot’lle.
Joulukuussa 1974 Peugeot S.A.:n omistukseen siirtyi 38,2 prosentin osuus Citroënista. Huhtikuussa 1976 Peugeot’n omistusosuudeksi ilmoitettiin 89,95 prosenttia. Samaan aikaan Peugeot’n ja Citroënin eri toiminnoista muodostettiin konserni nimeltä PSA Group, joka nimi muutettiin myöhemmin muotoon PSA Peugeot Citroën. Yhtiön nimessä oleva kirjainlyhenne tulee sanoista Peugeot Société Anonyme.
Citroënin uudelleenjärjestelyjen yhteydessä Maserati myytiin Italian valtio-omisteisen holdingyhtiö Gepin ja argentiinalaisen liikemies Alejandro de Tomason omistukseen elokuussa 1975. Kuorma-autoja valmistava Berliet myytiin samoihin aikoihin Renault-konsenille.
Citroënin viimeinen omaa suunnittelua edustanut malli ennen yhtiön fuusioimista Peugeot’hon oli Citroën CX, ensimmäiset yhteistä suunnittelua edustaneet mallit olivat Citroën Visa ja Citroën LN, jotka molemmat perustuivat Peugeot 104 -mallin pohjalevylle ja tekniikalle. LN jakoi kolmiovisen korinsa 104 Z -mallin kanssa, kun taas Visan design oli lähtöisin Citroënin suunnitteluosastolta ja itse asiassa perua jo Fiat-yhteistyön ajalta.lähde?
Citroën perusti 1980-luvun alussa Romanian valtion kanssa yhteisyrityksen nimeltä Oltcit, joka valmisti lisennsillä Citroën Visaan perustuvia malleja. Kolmeovista hatchback-mallia vietiin Romaniasta länsi-Euroopan puolelle nimellä Citroën Axel. Yhteisistä sukujuuristaan ja samankaltaisesta ulkonäöstään huolimatta Visa ja Axel -malleissa ei juurikaan ollut keskenään vaihtokelpoisia osia. Oltcit käytti voimanlähteenään nelisylinteristä, ilmajäähdytteistä, Citroën GS -mallista peräisin olevaa bokserimoottoria, kun taas Visassa oli Citroën Dyanen kaksisylinterinen, 652 cm³:n bokserimoottori. Myöhemmin, Visa II -sarjan myötä, mallissa otettiin käyttöön nestejäähdytteiset Peugeot-moottorit. Sama kaksisylinterinen bokseri oli käytössä myös LN-mallissa ja myöhempi kehitysaste LNA hyödynsi samoja Peugeot-moottoreita kuin Visa II.lähde?
Peugeot oli vuonna 1978 ostanut Chrysler Europen toiminnot ja elvyttänyt sen mukana tulleen Talbot-brändin. Vuoden 1979 öljykriisin myötä romahtanut uusien autojen myynti ja kuralla olleen yhtiön hankinta saattoivat myös PSA-konsernin vakaviin talousvaikeuksiin 1980-luvun alussa.
Citroën Ami 6
Citroen Dyane 6
Citroën LN
Citroën Visa
PSA-aikakausi > Käänne parempaan

Mallivuodelle 1983 esitelty ylemmän keskiluokan Citroën BX syntyi tämän vaikean kauden hedelmänä. Mallissa yhdistettiin jälleen kahden yhtiön teknologiaa, jousitus oli Citroënin hydropneumaattinen, moottorit olivat yhteiset Peugeot 305:n kanssa. BX oli Citroënille erittäin tärkeä malli, sen menestymisestä markkinoilla riippui koko yhtiön tulevaisuus. Malli otettiin markkinoilla hyvin vastaan ja se, yhdessä vuonna 1984 esitellyn menestysmalli Peugeot 205:n ja vuonna 1986 tapahtuneen Talbot-brändin kuoppaamisen kanssa, auttoivat PSA-konsernin jälleen jaloilleen.lähde?
Citroënin mallistoa uudistettiin tasaisesti 1980-luvun myötä. Pienten autojen luokassa vuonna 1986 markkinoille tuotu Citroën AX korvasi Visan ja LNA:n, isojen autojen luokassa Citroën XM korvasi CX:n vuonna 1989.
Citroën BX
Citroën AX
Citroën XM
Citroën ZX
Vuonna 1991 lanseerattu Citroën ZX paikkasi muutaman vuoden viiveellä aukon, jonka GSA:n valmistuksen päättyminen alempaan keskiluokkaan jätti. Xantia korvasi BX:n vuonna 1993. Citroën ja Peugeot olivat jo pitkään jakaneet samat pohjalevyt ja tekniikan. 1990-luvun puolenvälin tienoilla konserni siirtyi uuteen valmistusstrategiaan, jonka mukaisesti tismalleen samaa autoa myytiin konsernin molemmilla merkeillä. Tämän strategian tuotoksena syntyivät muun muassa Eurovan-perheen tila-auto Évasion, pieni perheauto Saxo. Xsara korvasi ZX:n vuonna 1997.
Citroën Xantia
Citroën Evasion
Citroën Saxo
Citroën Xsara
Uutena mallina tuotiin vuonna 1996 markkinoille monikäyttöinen Citroën Berlingo. Korimalliltaan auto on ns. LAV eli Leisure activity vehicle. Luokan nimi kuvaa vapaa-ajan ajoneuvoa, mutta mallista valmistetaan myös puhtaasti tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettua umpikylkiversiota. Tavara-autojen, sekä niiden henkilöversioiden, valmistamisesta yhteistyönä ja saman auton myymisestä usean merkin alla, PSA-konsernilla oli jo pidempiaikainen kokemus. Fiat ja PSA olivat vuonna 1981 käynnistäneet tavara-autojen suunnitteluun ja valmistukseen erikoistuneen Sevel-yhtiön. Yhteistyön ensimmäisiä hedelmiä olivat Citroënit C25 ja C35. Nämä molemmat mallit korvasi vuonna 1994 Citroën Jumper. Berlingon ja Jumperin väliin tuli Jumpy vuonna 1995.
Citroën Berlingo
Citroën Jumper
Citroën Jumpy
Citroën Nemo
DS

Helmikuussa 2009 Pariisissa pidetyssä Citroënin 90-vuotisjuhlatilaisuudessa oli esillä konseptiauto DS Inside, joka herätti autotoimittajien keskuudessa spekulaatioita siitä, toisiko Citroën markkinoille takaisin legendaarisen DS-brändinsä. Konseptiauto poiki sarjatuotantomallin Citroën DS3, joka tuotiin markkinoille tammikuussa 2010. Mallin varustus oli erittäin korkeatasoinen ja design vakio-C3:sta täysin poikkeava. Mallin ostajalla oli autoa tilatessaan mahdollisuus valita ja yhdistellä mitkä tahansa tarjolla olleet sisä- ja ulkovärit sekä varusteet.lähde?
Valmistajan mainos- ja markkinointimateriaalissa DS-logon yhteydessä oli teksti Different Spirit tai Distinctive Series, mutta PSA myös korosti mallin henkistä yhteyttä takavuosien premium-auto Citroën DS:ään.
Koska PSA:lla oli Kiinassa jo yhteisyritys Dongfeng Peugeot-Citroën Automobile (DPCA), joka valmisti ja myi konsernin vakiomalleihin perustuvia autoja, premium-malli haluttiin nostaa perus-Citroënien yläpuolelle. DS3:n kaikki visuaalinen yhteys emomalli C3:een poistettiin, samoin nimiyhteys. DS-brändin alla valmistettavan auton valmistusta Kiinan markkinoille perustettiin marraskuussa 2011 Changan PSA Automobiles (CAPSA) -yhtiö, jonka tehdas aloitti syyskuussa 2013 Citroën DS5:een perustuvan DS 5 LS:n esisarjan valmistuksen.lähde?
Helmikuussa 2013 Euroopan markkinoille lanseerattiin ensimmäinen puhtaasti 'DS-mekkinen auto, DS 5, jonka keulassa oli Citroënin tunnuksen sijaan "DS"-logo. Premium-malli oli muuntunut omaksi merkikseen, jota myydään valikoitujen Citroën-edustajien liikkeissä.lähde?
Citroën autourheilussa

Citroënin moottoriurheiluosasto on Citroën Racing, joka on aiemmin tunnettu nimellä Citroën Sport. Citroën Sport nimettiin uudelleen Citroën Racingiksi merkin 90-vuotispäivän yhteydessä vuonna 2009, jolloin myös kerrottiin DS-nimen palaamisesta vuonna 2010. Citroën Sport perustettiin virallisesti vuonna 1989, jolloin sen johdossa oli Guy Fréquelin.
Citroën on ollut merkittävä kilpailija Rallin maailmanmestaruussarjassa. Citroën voitti valmistajien maailmanmestaruuden vuosina 2003, 2004, 2005, 2008 ja 2009. Vuosina 2004, 2005 ja 2006 ranskalainen kuljettaja Sébastien Loeb voitti kuljettajien maailmanmestaruuden autonaan Citroën Xsara WRC. Vuonna 2007 Loeb voitti maailmanmestaruuden neljännen kerran peräkkäin autonaan uusi Citroën C4 WRC. Vuonna 2008 Loeb voitti ennätyksellisen viidennen perättäisen mestaruutensa, niin ikään Citroën C4 WRC autolla. Kimi Räikkönen ajoi Citroënin toisessa Citroën Junior Team -tallissa rallin MM-sarjaa. Citroën on osallistunut myös Nuorten rallin maailmanmestaruussarjaan JWRC:hen Citroën C2 S1600 -autolla.lähde?
Vuoden 2019 päätteeksi PSA Motorsportin edustaja kertoi Citroënin vetäytyvän rallin MM-sarjasta. PSA oli sitoutunut Peugeot’n paluuseen FIA World Endurance Championship -sarjaan ja DS-merkillä Formula E -sarjaan.
Citroën on toistaiseksi ainoa valmistaja, joka on voittanut merkkimestaruuden kolmessa FIA:n hallinnoimassa eri sarjassa: FIA Cross Country Rally World Cup -sarjassa viisi kertaa, WRC-sarjassa kahdeksan kertaa ja WTCC-sarjassa kolme kertaa.lähde?
Citroën toimi yhteistyökumppanina Formula E -sarjassa kilpailevalle Virgin Racingille kausina 2015–16–2017–18. Talli käytti yhteistyön myötä nimeä DS Virgin Racing. Kausina 2018–19–2022 DS:n yhteistyökumppani oli Techeetah ja tallin nimi oli yhteistyön myötä DS Techeetah. Kaudelle 2023 DS vaihtoi yhteistyökumppanikseen Dragon / Penske Autosportin ja tallin nimi on yhteistyön myötä DS Penske.
Citroën Suomessa

Ensimmäiset Citroën-autot tuotiin Suomeen 1920-luvun alussa ja ensimmäisenä maahantuojana toimi Oy Auto-Traktor Ab, joka edusti myös muiden muassa yhdysvaltalaista Dodgea. Vuonna 1929 eri puolilla maata oli yhteensä 12 Citroën-piirimyyjää. Korpivaara & Halla Oy solmi vuonna 1934 maahantuontisopimuksen Citroënin kanssa. Sopimus edellytti tytäryhtiön perustamista, koska ranskalainen valmistaja ei halunnut antaa edustusta yhtiölle, jolla oli voimakas amerikkalaisten autojen edustus. Korpivaara oli 1920-luvulla tuonut maahan lyhyen aikaa Ford- ja Chevrolet-autoja ja samoin yhdysvaltalaisen Studebakerin edustus oli alkanut vuonna 1925. Käytännössä Citroënin maahantuontiyhtiö, Autoliike Teho Oy, oli kuitenkin olemassa vain paperilla. Ennen sotia Korpivaara aloitti vielä saksalaisten Adler- ja tšekkoslovakialaisten Škoda-autojen tuonnin. Vuonna 1939 Citroën oli Suomen 11. eniten rekisteröity henkilöautomerkki 1,7 prosentin osuudella rekisteröidyistä autoista. Eurooppalaisista henkilöautomerkeistä se oli Opelin jälkeen toiseksi yleisin.
Saksalaiset luovuttivat Suomen puolustusvoimille jatkosodan aikana yli 1 300 Citroën Typ 45 -kuorma-autoa korvauksena heidän takavarikoimistaan yhdysvaltalaisista Ford-kuorma-autoista. Sodan päätyttyä nämä autot kunnostettiin siviilikäyttöön lievittämään silloista huutavaa ajoneuvopulaa. Pitkälti toistasataa Citroën Typ 45 -kuorma-autoa rakennettiin linja-autoiksi. Citroën-henkilöautojen tuonti pääsi käyntiin jälleen 1940-luvun lopulla, mutta tuontisäännöstelyn vuoksi rekisteröintimäärät olivat pieniä. Vuoden 1954 lopussa Suomessa oli rekisterissä 1 260 Citroën-henkilöautoa ja 466 Citroën-kuorma-autoa. Citroën 2 CV:n persoonallinen luonne näkyi siinä, että suomalaiset 2 CV:n omistajat perustivat oman kerhon jo vuonna 1962. Pauli Toivonen voitti Citroën DS:llä Monte Carlo -rallin vuonna 1966, mutta voitosta kehkeytyneen skandaalin vuoksi hän kieltäytyi vastaanottamasta palkintoaan. Vuoden 1969 lopussa Suomessa oli rekisterissä 3 333 Citroën-henkilöautoa, jolla merkki sijoittui tilaston 24. sijalle. Citroënin osuus Suomen henkilöautokannasta pysyi alle yhdessä prosentissa koko 1970-luvun ajan ja vuoden 1979 lopussa rekisterissä oli 8 208 autoa.
Vuonna 1981 Korpivaara Oy perusti uuden tytäryhtiön, Auto-Bon Oy:n, hoitamaan Citroënin maahantuontia. 1980-luvulla Korpivaara toi maahan Citroënin ohella japanilaisia Toyota- ja Suzuki-autoja. Vuonna 1984 Korpivaara Oy:n osake-enemmistö siirtyi Amer-yhtymän omistukseen. Vuoden 1988 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 17 545 Citroën-henkilöautoa ja se oli autokantatilaston 20. sijalla. Citroën ehti olla Korpivaara Oy:n pisimpään edustama automerkki, kunnes maahantuojan toiminta päättyi 1990-luvulla. Vuonna 1996 Amer-yhtymä siirtyi pois autoalalta ja myi Citroënin maahantuontiyhtiön Auto-Bon Oy:n Oy Veho Ab:lle. Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä 45 129 Citroën-autoa. Yleisimmät mallit olivat tuolloin BX (11 977 autoa), Xantia (8 331), Xsara (5 862), ZX (4 260) ja AX (4 006). Citroën 2CV- ja Dyane-malleja oli rekisterissä yhteensä 1 476 autoa.
Mallit > Pienet autot, kaupunkiautot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Citroën Type C (1921–1926) | Visa (1978–1988) | C3 Pluriel (2003–2010) |
| 2CV (1948–1990) | Axel (1984–1992) | C1 (2005–2014) |
| Dyane (1967–1983) | AX (1986–1998) | C3 II (2009–2016) |
| Acadiane (1978–1987) | Saxo (1996–2003) | DS3 (2009–2019) |
| Méhari (1968–1987) | C3 (2002–2009) | C-Zero (2010–) |
| LN ja LNA (1976–1986) | C2 (2003–2009) | C1 II (2014–2022) |
C3 III (2016–):
Mallit > Alempi keskiluokka, pienet perheautot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ami 6, 8 ja Super (1961–1978) | Elysée (2002–2012) | DS4 (2011–) |
| ZX (1991–1998) | C4 (2004–2010) | C-Elysée II (2012–) |
| Xsara (1997–2006) | C4 II (2010–) |  |
C4 III (2020–):
Mallit > Ylempi keskiluokka, isot perheautot

| --- | --- |
Citroën Type A (1919–1921): Citroën Rosalie 8, 10 (1932–1934)
Citroën B2 (1921–1926): Citroën Traction Avant 7, 11 CV (1934–1957)
Citroën B10 (1924): GS ja GSA (1970–1986)
Citroën B12 (1924–1926): BX (1982–1994)
Citroën B14 (1926–1928): Xantia (1993–2001)
Citroën C4 (1928–1932): C5 (2001–2008)
: C5 II (2008–)
Mallit > Suuret autot

| --- | --- |
C6 (1929–1932): CX (1974–1991)
Rosalie 15 CV (1932–1934): XM (1989–2000)
Traction Avant 15 CV (1938–1956): C6 (2005–2012)
DS ja ID (1955–1975): DS5 (2011–2016)
SM (1970–1975): C6 II (2016–)
C6 (Kiina, 2016–):
Mallit > Crossoverit ja SUV:t

| --- | --- |
C-Crosser (2007–2012): C4 Aircross (2012–2020)
C4 Cactus (2014–): C3-XR (Kiina, 2014–)
Mallit > Tila-autot

| --- | --- |
Évasion (1994–2002): Citroën Xsara Picasso (1999–2010)
C8 (2002–2014): Grand C4 Picasso ja C4 Picasso (2006–2013)
Citroën C3 Picasso (2008–2017): C4 Picasso II ja Grand C4 Picasso II (2013–)
Mallit > Pienet pakettiautot

| --- | --- |
Citroën 10HP (1919–1927): Citroën C4 (1928–1932)
Citroën 10U12 (1933-1934) ja 11U12 (1935): 2CV camionnette (1951–1978)
Acadiane (1978–1987): C15 (1984–2005)
Berlingo (1996–2009): Nemo (2008–2017)
Berlingo II (2008–2018): 
Berlingo III (2018–):
Mallit > Suuret pakettiautot

Jumpy III (2016–)
| --- | --- |
TUB - TUC (1939–1942): Type H (1948–1981) 
C32 ja C35 (1974–1991): C25 (1981–1994) 
Jumper (1994–2006): Jumpy (1994–2006) 
Jumper II (2006–): Jumpy II (2007–2016)
Mallit > Kuorma-autot, alustat

| --- | --- |
Citroën C6 (1930–1933): Citroën 29 (1933–1934)
Citroën 32 (1934–1939): T23 (1935–1969)
T45 ja T46 (1934–1953): 55-sarja (1954–1967)
Citroën N / P -sarja (Belphégor) (1965–1974): K-sarja (1969–1974)
Mallit > Prototyypit, konseptiautot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Citroën Prototype C (1955) | Karin (1980) | Xénia (1981) |
| Eco 2000 (1984) | Eole (Geneve 1986) | Zabrus (1986) |
| Activa (1988) | Activa II (1990) | Citella (1992) |
| Xanae (1994) | Berlingo Bulle (1996) | C3 Lumière (1998) |
| C6 Lignage (1999) | Osée (Pininfarina) (2001) | C-Crosser (2001) |
| C-Airdream (Pariisi 2002) | C-AirLounge (Frankfurt 2003) | C-SportLounge (Frankfurt 2005) |
| C-AirPlay (Bologna 2005) | C-Buggy (Madrid 2006) | C-Métisse (Pariisi 2006) |
| C5 Airscape (2007) | C-Cactus (Frankfurt 2007) | GT by Citroën (Pariisi 2008) |
| Hypnos (Pariisi 2008) | Revolte (Frankfurt 2009) | Survolt (Geneve 2010) |
| Citroën High Rider (Geneve 2010) | GQ (Geneve 2010) | Metropolis (Shanghai 2010). |
| Lacoste (Pariisi 2010) | Tubik (Frankfurt 2011) | DS Numéro 9 (2012) |
| Cactus (Frankfurt 2013) | C-XR (Peking 2014) | AirCross (Shanghai 2015) |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Citroën Wikimedia Commonsissa
Citroënin kotisivu
Suomen 2CV-Kilta ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Citroen uutiset ja malliesittelyt Tuulilasissa
Automobile Citroën Ry
Citroen History (1919 - 2012) -video
Citroën-aihekanava
Stellantis
| Merkit> Merkit.Merkit.Stellantis Europe.Stellantis Europe.Stellantis Europe.Stellantis Europe.FCA US. | Nykyiset> Sidokset.Sidokset.Sidokset.Sidokset.Sidokset.Sidokset.Sidokset | Tytäryhtiöt> Nyk. yhteisyritykset.Ent. yhteisyritykset.. |  Abarth | Alfa Romeo | Chrysler | Citroën | Dodge | DS | Fiat | Fiat Professional | Jeep | Lancia | Maserati | Opel | Peugeot | Ram | SRT | Vauxhall> .. Abarth & C. | Alfa Romeo Automobiles | Citroën Automobiles | Fiat Automobiles | Fiat Professional | Lancia Automobiles | Fiat Auto Argentina | Fiat Brasil | Fiat Auto Poland | Opel Automobile | Peugeot Automobiles | Sevel. Fiat Automobili Srbija (67 %) | Fiat India Automobiles (50 %) | GAC Fiat Automobiles (50 %) | Tofaş Türk Otomobil (37,8 %). Nanjing Fiat Automobile. Katso tiedot yhtiöstä ja sen tuotteista omasta mallineestaan. Comau | Fiat Powertrain Technologies (VM Motori) | Italiana Editrice (77 %) (La Stampa |Il Secolo XIX) | Magneti Marelli | Maserati | Teksid (84,8 %) |
| --- | --- | --- | --- |
| Toimipaikat |  |  |  Luettelo Stellantis-yhtiön tehtaista | Lingotto (entinen) | Nardò Ring (entinen) |
| Avainhenkilöt |  |  |  Giovanni Agnelli | Gianni Agnelli | Andrea Agnelli | John Elkann | Carlos Tavares |
| Muut tärkeät yhtiöt |  |  |  CNH Industrial | Iveco Group | Ferrari | Exor | Fiat S.p.A. | Fiat Aviazione | Fiat Ferroviaria | Fiat Industrial |
Citroën Type A:n kalanruoto-hammaspyörillä toteutettu tasauspyörästö.
Eiffel-torni toimi Citroënin mainostauluna vuosien 1925 – 1934 välisen ajan.
Citroën Traction Avant
Citroën DS -mallien tunnus
Citroën ZX Rallye Raid, jolla Ari Vatanen voitti Dakar-rallin vuonna 1991.
C1
DS4 SoChic
C5 II
Citroën C6 II
C4 Aircross
Grand C4 Picasso II
Berlingo II (facelift)
Jumpy II
U55 Cityrama Currus
Citroën prototype C10 1956
Citroën C-Métisse, Pariisin autonäyttely 2006
Kus

| Kus> כּוּשׁ.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Vanhemmat:   Haam 
Lapset:   Seba  Havila  Sabta  Raema  Sabteka  Nimrod 
Sukulaiset:   Misraim (veli)  Put (veli)  Kanaan (veli) 
Kus (hepr. ‏כּוּשׁ‎, eli tumma) oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Haamin ensimmäinen poika. Kuš tarkoittaa samaa kuin Nubia.
Kusin poikia olivat Seba, Habila, Sabta, Raema, Sabteka ja Nimrod.
Gérard Buchheit

Gérard Buchheit (s. 30. syyskuuta 1948 Haguenau, Bas-Rhin, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Buchheit sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa Rooman EM-kilpailuissa 1974 kahdeksanneksi ajalla 8.30,2. Hän karsiutui alkuerissä Helsingin EM-kilpailuissa 1971 ajalla 8.40,2 ja Münchenin 1972 olympialaisissa ajalla 8.41,2.
Buchheit voitti Ranskan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1972–1975 sekä Ranskan sisäratojen mestaruuden 3 000 metrin juoksussa vuonna 1973. Hän juoksi 3 000 metrin estejuoksussa Ranskan ennätyksen 8.23,6 syyskuussa 1973 Brysselissä. Ennätyksen hän menetti vasta elokuussa 1982 Joseph Mahmoudille.
Seuratasolla Buchheit edusti SG Reischshoffenia. Hän on pituudeltaan 182-senttinen ja painoi huippu-urheiluvuosinaan 68 kiloa.
Henkilökohtaiset ennätykset

3 000 metrin esteet: 8.23,6 (1973)
1 000 metriä: 2.22,3 (1973)
1 500 metriä: 3.45,2 (1973)
2 000 metriä: 5.13,2 (1973)
3 000 metriä: 7.57,0 (1975)
5 000 metriä: 13.46,2 (1973)
Marthe Bretelle

Marthe Bretelle (9. kesäkuuta 1936 Danzig, Puola – 12. joulukuuta 1995) oli ranskalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä.
Bretelle voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1957 ja 1960–1966 sekä kuulantyönnössä vuosina 1956, 1957 ja 1963. Hän teki maansa ennätyksen kiekonheitossa neljä kertaa vuosina 1961–1966. Huhtikuussa 1961 hän sivusi Pierrette Boutinin ennätystä 45,08 m, toukokuussa 1961 hän paransi ennätyksen tulokseen 45,96 m, kesäkuussa 1961 hän heitti ennätystuloksen 47,98 m ja heinäkuussa 1966 hän heitti uransa parhaan tuloksen 48,36 m. Hän oli pituudeltaan 183-senttinen.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kiekonheitto: 48,36 m (1966)
Kuulantyöntö: 13,77 m (1961)
Keihäänheitto: 36,74 m (1958)
Dekonstruktivismi

Vlado Milunić ja Frank Gehry: Tančící dům (“Tanssiva talo“), Praha 1996
Dekonstruktivismi on 1980- ja 1990-luvulla syntynyt arkkitehtuurin suuntaus. Dekonstruktivismi hylkää tavanomaiset käsitykset harmoniasta, yhtenäisyydestä ja vakaudesta. Se ei ole yhtenäinen tyylisuuntaus, vaan pikemminkin hajanainen pyrkimys vääristää rakennusten muotoja, jotta saadaan esiin uudenlaisia muotoja.
Nimitys on peräisin vuonna 1988 New Yorkin Museum of Modern Artissa järjestetystä näyttelystä Deconstructivist Architecture, jossa oli esillä muun muassa Zaha Hadidin, Peter Eisenmanin, Daniel Libeskindin, Jean Nouvelin, Bernard Tschumin ja Coop Himmelblau –ryhmän suunnitelmia. Dekonstruktivismia edustavien arkkitehtien muotokieli ei ole yhtenäistä. Suuntauksen pääpiirteenä on pyrkimys vapautua postmodernismista käyttäen hyväksi muotojen ja rakenteen transformaatioita ja hajottamista sekä rikkoa paikan, tilan ja ajan yhtenäisyys.