stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ivica Osim
Ura pelaajana

Osim aloitti peliuransa sarajevolaisessa FK Željezničarissa 1959. Osim oli yksi aikansa parhaista bosnialaispelaajista. Hän pelasi Jugoslaviassa vuoteen 1970 saakka kunnes siirtyi ranskalaisseura RC Strasbourgiin. Osim pelasi uransa loppuvuodet Ranskassa edustaen myös CS Sedania ja Valenciennesiä.
Jugoslavian maajoukkueessa Osim pelasi 16 ottelua ja oli mukana EM-kisoissa 1968 kun Jugoslavia eteni aina finaaliin saakka häviten kuitenkin Italialle.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Ligue 2:n voitto 1977
EM-hopeaa 1968
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Osim palasi Jugoslaviaan ja FK Željezničarin joukkueeseen päävalmentajaksi 1978. Osim luotsasi sarajevolaisseuraa vuoteen 1986 saakka. Tuona aikana FK Željezničar oli parhaimmillaan Jugoslavian liigassa kolmas 1984 ja Cupin finaalissa 1981. Osim toimi myös Jugoslavian olympiamaajoukkueen apuvalmentajana ja oli voittamassa olympiapronssia 1984.
1986 Osim siirtyi Jugoslavian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Jugoslavia selvisi MM-kisoissa 1990 aina puolivälieriin saakka. EM-kisoihin Osim ei koskaan päässyt, koska 1988 Jugoslavia karsiutui ja 1992 se ei saanut osallistua Jugoslavian hajoamissotien vuoksi.
Jugoslavian maajoukkuevalmennuksen ohella Osim toimi myös FK Partizanin päävalmentajana 1991–1992 luotsaten belgradilaiset Jugoslavian Cupin voittoon 1992. Menestyksen jälkeen Osim lähti ulkomaille siirtyen Panathinaikoksen päävalmentajaksi. Kahden kauden aikana Osim luotsasi Panathinaikoksen Kreikan Cupin voittoon 1993 ja 1994 sekä liigassa hopealle 1993.
Kreikasta Osim siirtyi 1994 itävaltalaisseura SK Sturm Grazin päävalmentajaksi. Osim nosti Sturm Grazin Itävallan jalkapalloilun eliittiin. Osimin johdolla Sturm Graz voitti seurahistorian ensimmäiset mestaruudet Itävallan Bundesliigassa 1998 ja 1999. Lisäksi Sturm Graz voitti Itävallan Cupin kolmesti ja esiintyi Mestarien liigassa 1998–2000. Osim jätti itävaltaisseuran kauden 2001–2002 jälkeen, kun joukkue oli sijoittunut toiseksi niin liigassa kuin cupissakin.
Vuonna 2003 Osim siirtyi Japaniin JEF United Ichihara Chiban päävalmentajaksi. Osimin johdolla JEF United oli J. Leaguen kakkoseksi heti ensimmäisellä kaudellaan. 2005 Osim johdatti JEF Unitedin J. League Cupin voittoon. MM-kisojen 2006 jälkeen 65-vuotias Osim korvasi brasiliaisen Zicon Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi.
Marraskuussa 2007 Osim sai aivoverenkierronhäiriön katsoessaan televisiota kotonaan Chibassa.  Osim oli kolme viikkoa koomassa ja häntä hoidettiin sairaalassa Tokiossa ja myöhemmin kotikaupungissaan Chibassa. Lehtitietojen mukaan Osim kysyi herättyään ensimmäisenä kesken jääneen ottelun lopputulosta. 7. joulukuuta 2007 Japanin jalkapalloliitto nimesi Takeshi Okadan Osimin seuraajaksi Japanin maajoukkueen päävalmentajaksi.
Huhtikuussa 2011 FIFA nimesi Osimin johtamaan väliaikaisesti Bosnia ja Hertsegovinan jalkapalloliittoa sen jouduttua sivuun virallisesta maaottelutoiminnasta.  Osim toimi tehtävässää joulukuuhun 2012 saakka.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Jugoslavian Cup: 1992
Kreikan Cup: 1993, 1994
Kreikan Supercup: 1994
Itävallan mestaruus: 1998, 1999
Hopeaa 1995, 1996, 2000, 2002
Itävallan Cup: 1999
Hopeaa 1998, 2002
Itävallan Supercup: 1996, 1998, 1999
J. League Cup: 2005
It's okay to be white

It's okay to be white on 4chanin trollaukseen kuuluva iskulause, jota levitettiin lentolehtisillä ja julisteissa Yhdysvalloissa marraskuussa 2017.
Kampanja

Ideana oli luoda harmiton lause, jota kuitenkin vasemmistoliberaalit ja media pitäisivät rasistisena, ylireagoisivat ja menettäisivät uskottavuutensa ja näyttäisivät tekopyhiltä.
Sanalla okay (okei, OK) on useita merkityksiä, ja lause kuuluu suunnilleen "On hyväksyttävää olla valkoinen".
Lausetta levitettiin 2017 etenkin useiden yliopiston ja muiden oppilaitosten kampuksilla.
Washington State Universityn edustaja kommentoi että julisteiden tarkoitus on herättää pelkoa kampuksella.
UC Berkeleyn tapauksesta poliisi kommentoi, että julisteet eivät muodosta viharikosta, koska niitä ei ole suunnattu tiettyä ryhmää vastaan.
Reaktiot

Anti-Defamation League on luokitellut lauseen vihasymboliksi.
Median mukaan uusnatsit, valkoisen ylivallan kannattajat ja alt-right ja KKK:n David Duke tukevat kampanjaa. Foxin kommentaattori Tucker Carlson kyseenalaisti lauseen väittämisen vihapuheeksi. Carlson ihmetteli, mikä sitten on oikea vastaus kysymykseen.
Myöhempiä esiintymisiä

Syksyllä 2018 australialainen poliitikko Pauline Hanson One Nation -puolueesta ehdotti Australian senaatissa hyväksyttäväksi päätöslauselmaa, johon kuului "It's okay to be white". Esityksessä ehdotettiin että senaatti tunnustaisi valkoisten vastaisen rasismin ja länsimaiseen sivilisaatioon kohdistuvat hyökkäykset.
Ehdotusta tukivat liberaalipuolueen ja kansallispuolueen senaattorit, mutta se kaatui opposition äänillä. Vihreiden johtaja Richard Di Natalen mukaan kyseessä on valkoisen ylivallan liikkeen slogan.
Helmikuussa 2023 gallup-yhtiö Rasmussen Reports kysyi amerikkalaisilta asiaa kysymyksen muodossa. 72 % vastasi kysymykseen myöntävästi ja 12 % oli eri mieltä. Sen sijaan 47 % mustista oli sitä mieltä, että ei ole hyväksyttävää olla valkoinen. Dilbert-sarjakuvan piirtäjä Scott Adams kommentoi tulosta YouTube-podcastissaan Real Coffee with Scott Adams. Adams ei ollut kuullut ennen lauseesta ja kommentoi tuloksen perusteella että mustat ovat viharyhmä, josta valkoisten on syytä pysyä kaukana. Tämä johti lopulta siihen että Dilbert-sarjakuva poistettiin sadoista lehdistä ja kustantaja peruutti Adamsin tulevan kirjan.
Isoviiruorneero

| Isoviiruorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Viiruorneerot Thripadectes
Laji::  scrutator
Kaksiosainen nimi
 Thripadectes scrutator  Taczanowski, 1874 
Katso myös
   Isoviiruorneero Wikispeciesissä   Isoviiruorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoviiruorneero (Thripadectes scrutator) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isoviiruorneeroa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ilmajoen seurakunta

| Ilmajoen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Ilmajoen kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Etelä-Pohjanmaan rovastikunta
Pääkirkko:  Ilmajoen kirkko
Perustettu:  1532
Jäsenmäärä:  10 475 (2022)
– Osuus asukkaista:  84,7 %
Kirkollisvero:  1,75 %
Kirkkoherra:  Jani Latva-Nikkola
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ilmajoen kirkko
Koskenkorvan seurakuntatalo
Ilmajoen seurakunta on Ilmajoen kunnan alueella toimiva seurakunta, joka kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan. Seurakunnassa oli 10 475 jäsentä vuonna 2022, ja sen kirkkoherra on Jani Latva-Nikkola.
Historiaa

Ilmajoen seurakunnan alue kuului alun alkaen muun suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan tavoin suureen Kyrönjoensuun/Pohjankyrön emäseurakuntaan, jonka keskus oli nykyinen Isokyrö.
Ilmajoen kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1516 Kyrön emäseurakunnan yhteyteen. Tuolloin Suomen viimeinen katolinen piispa Arvid Kurki vihki Ilmajoen kappelin Pyhän Annan ja apostoli Jaakobin kunniaksi. Vuonna 1532 Ilmajoesta tuli itsenäinen kirkkopitäjä, jolloin se sai myös oman kirkkoherransa.
Ilmajoen emäpitäjän alue käsitti nykyiset Alavuden, Jalasjärven, Kauhajoen, Kurikan, Peräseinäjoen ja Seinäjoen alueet. 1600- ja 1700-kuvulla Ilmajoen asutus tihentyi ydinalueella ja myös Alavus, Kauhajoki ja Jalasjärvi olivat voimakasta uudisasutusaluetta. Vuonna 1638 Ilmolan kappelin paikalle rakennettiin tornillinen pitkäkirkko, jonka yhteyteen nousi vuonna 1693 pohjalaismallinen renessanssitapuli.
Ilmajoen kirkkopitäjään muodostettiin 1600-luvulla uusia kappeliseurakuntia: Kauhajoki (1627), Kurikka (1672), Alavus (1674) ja Jalasjärvi (1689). Ilmajoen kirkkopitäjä hajaantui lopullisesti kuitenkin vasta 1800-lopulla, jolloin loputkin kappeliseurakkunat muutettiin itsenäisiksi seurakunniksi.
Ilmajoen vanha kirkko purettiin, kun kokkolalaisen Matti Hongan rakentama nykyinen kirkko valmistui vuonna 1765. Ilmajoen ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1860 kirkkoherra Carl Rudolf Forsmanin toimesta. Tätä ennen opetusta oli jo annettu Ala-Lauroselan talossa. Ilmajoen kunnallishallinto erotettiin seurakunnasta vuonna 1866.
Historiaa > Seurakunnan jaot

Kauhajoki: Sai oman rukoushuonekuntansa vuonna 1624 ja kappeliseurakunnaksi vuonna 1627. Itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1858.
Jalasjärvi: Kappeliseurakunnaksi vuonna 1730 ja itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1858.
Kurikka: Kappeliseurakunta perustettiin Kylmäjyrän nimellä vuonna 1701 ja se erotettiin omaksi kirkkoherrakunnakseen vuonna 1867.
Alavus: Oma saarnahuonekunta perustettiin vuonna 1673, ja siitä tuli Ilmajoen kappeli vuonna 1701. Vuonna 1798 se siirrettiin Kuortaneen alaiseksi kappeliksi.
Peräseinäjoki: Kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1798 ja itsenäinen kirkkoherrakunta vuonna 1882.
Seinäjoki: Kappeliseurakunta perustettiin 1863 ja itsenäinen seurakunta vuonna 1895
Seurakunnan toimitilat

Ilmajoen kirkko, joka on valmistunut vuonna 1766, on järjestyksessään kolmas kirkko Ilmajoella. Suunnittelijana ja rakentajana on toiminut Matti Honka
Seurakuntakeskus, valmistui vuonna 1972, Aulis Jääskeläisen suunnittelemana, purettu
Virastotalo, valmistunut vuonna 1987, Aulis Jääskeläisen suunnittelema
Nuorten tilat ”Wanha”, alun perin pappilaksi rakennettu vanha seurakuntatalo vuodelta 1917
Siunauskappeli, Kauno Kallion piirtämä, valmistunut 1930-luvulla
Koskenkorvan seurakuntatalo, arkkitehtina Mikael Nordenswan 1953
Ahonkylän seurakuntakoti
Päiväkerhokerhotalo ”Kirkonkulma”, suunnitellut Minna Mäkelä, valmistunut vuonna 2014
Kalajaisten leirikeskus, nykyinen päärakennus valmistunut vuonna 1985, majoitusrakennus 2010-luvulla
Vanha päiväkerhokeskus ”Herrala”, valmistunut vuonna 1967 virastotaloksi ja kirkkoherran pappilaksi. Ei enää seurakunnan käytössä.
Herätysliikkeet

Ilmajoen seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen.
Kirkkoherrat

Seurakunnassa ovat olleet seuraavat kirkkoherrat:
| --- | --- |
 1532–1562: kirkkoherra Petrus Erici  1571–1593: kirkkoherra Matthias Laurentii Stuthæus tai Stuut  1598–1629: kirkkoherra Henricus Jacobi Strigelius  1632–1652: kirkkoherra Jacobus Pauli Peldanus  1652–1670: kirkkoherra Henricus Jacobi Peldanus  1673–1699: kirkkoherra Gabriel Jacobi Peldanus  1699–1617, 1721–1732: kirkkoherra Bartholdus Gabriels Vhael  1723–1734: kirkkoherra Anders Mennander  1735–1750: kirkkoherra Gabriel Peldan  1755–1796: kirkkoherra Salomon Hannelius  1801–1804: kirkkoherra Gabriel Alcenius  1807–1826: kirkkoherra Erik Johan Frosterus  1830–1849: kirkkoherra Henrik Reilin  1852–1882: kirkkoherra Karl Rudolf Forsman :  1884-1897: kirkkoherra Elias Malakias Rosengren  1899–1912: kirkkoherra Frans Alexander Heikel  1906–1908: vt. kirkkoherra Juho Henrik Uoti  kirkkoherra Johannes Ilmanen, nimitettiin 1914, ei ehtinyt astua virkaansa, k. 1915.  1918–1927: kirkkoherra Paavo Virkkunen  1927–1930: kirkkoherra Johannes Lauronen  1931–1946: kirkkoherra Tuure Waldemar Toivio e Mennander  1950–1957: kirkkoherra Kalervo Korpinen  1959–1972: kirkkoherra Lauri Mustajoki  1972–1984: kirkkoherra Kauko Hirvonen  1984–2012: kirkkoherra Juhani Erkkonen  2012–2018: kirkkoherra Kari Mantere  2019– kirkkoherra Jani Latva-Nikkola
Aiheesta muualla

Ilmajoen seurakunnan kotisivut
Jake Gardiner

| Jake Gardiner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Deephaven, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Carolina Hurricanes
Sarja:  NHL
Pelinumero:  51
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Toronto Maple Leafs (NHL) Toronto Marlies (AHL)
NHL-varaus:  17. varaus, 2008 Anaheim Ducks
Jake Gardiner (s. 4. heinäkuuta 1990 Deephaven, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa. Anaheim Ducks varasi hänet liigaan vuonna 2008 numerolla 17. Ennen lukiota Gardiner pelasi hyökkääjänä. Hänen vahvuutensa ovat luistelussa.
Ura > Seuraura

Gardiner toimi jälkimmäisellä kaudellaan 2007–2008 Minnetonka High Schoolin joukkueen kapteenina. Anaheim Ducks varasi hänet koko varaustilaisuuden 17. pelaajana kesällä 2008.
Kaudeksi 2008–2009 Gardiner siirtyi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen. Hänet valittiin ensimmäisen kautensa päätteeksi WCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 joukkueensa varakapteenina toiminut Gardiner jakoi RIT:n Tyler Brennerin kanssa tehoilla 10+31=41 koko NCAA:n puolustajien pistepörssin toisen sijan. Heidän edellään oli vain Gardinerin joukkuetoveri Justin Schultz. Kauden päätteeksi Gardiner valittiin WCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Helmikuussa 2011 Anaheim Ducks kauppasi Gardinerin oikeudet Toronto Maple Leafsiin. Kaupassa hänen lisäkseen Torontoon menivät Joffrey Lupul ja neljännen kierroksen varausvuoro kesälle 2013. Vaihdossa Ducks sai François Beaucheminin. Maaliskuussa 2011 Gardiner teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Maple Leafsin kanssa. Hän siirtyi samalla loppukaudeksi sen farmijoukkue Toronto Marliesiin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saskatchewan 2010 | jääkiekko |  |
Gardiner on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa MM-kisoissa 2014 ja 2015, joista jälkimmäisissä joukkue saavutti pronssia. Gardiner voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010.
Isoviolettimedestäjä

| Isoviolettimedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lyhytnokkamedestäjät Anthreptes
Laji::  neglectus
Kaksiosainen nimi
 Anthreptes neglectus  Neumann, 1922 
Katso myös
   Isoviolettimedestäjä Wikispeciesissä   Isoviolettimedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoviolettimedestäjä (Anthreptes neglectus) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isoviolettimedestäjää tavataan Keniassa, Mosambikissa ja Tansaniassa. Lajia on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Iso Valkeajärvi (Virrat)

| Iso Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°07′51″N, 23°39′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Havanganjärveen 
Järvinumero:  35.416.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,2 m  
Rantaviiva:  5,072 km  
Pinta-ala:  50,197 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Valkeajärvi 
Iso Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Vaskiveden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 50 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 5,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Havanganjärven valuma-alueeseen (35.416) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,2 metriä mpy.
Jatimatic-ryöstöt

Jatimatic-ryöstöt ovat vuonna 1993 tapahtunut rikossarja, jossa kaksi naamioitunutta miestä ryöstelivät Jatimatic-konepistoolilla pieniä posteja. Törkeät ryöstöt tapahtuivat pääkaupunkiseudun alueella. Ryöstösarjan yhteisiä tekijöitä oli muun muassa aseistus ja kellonaika. Idea ryöstöjen tekemiseen tuli Postin mainoksen lauseesta "Mieti, minkä konttorin ovea raotat!".Kyseinen ryöstösarjaa on käsitelty ohjelmassa Rikostarinoita Suomesta. Tekijät saivat 7 vuoden 2 kuukauden ja 8 vuoden 2 kuukauden tuomiot.
Aiheesta muualla

https://yle.fi/aihe/artikkeli/2009/02/17/rikostarinoita-suomesta-jatimatic-ryostot
Jakson 8 alkuaine

Jakson 8 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee jaksollisen järjestelmän kahdeksannessa jaksossa. Yhtäkään tähään jaksoon kuuluvaa alkuainetta ei ole vielä löydetty. Jakson alkuaineiden järjestysluvut ovat väliltä 119–164. Jaksoon ennustetaan kuuluvaksi 46 alkuainetta, suurin osa ehkä kiinteitä. Koska ei tiedetä, kuinka pitkälle jaksollinen järjestelmä jatkuu, ei ole varmuutta, onko kaikkia näistä alkuaineista olemassa.
Ensimmäinen tämän jakson alkuaine on alkuaine 119, ununennium, joka kuuluu jaksollisessa järjestelmässä ryhmään 1 frankiumin alapuolelle ja jonka oletetaan olevan ominaisuuksiltaan alkalimetalli. Sitä seuraava alkuaine 120, unbinilium, olisi maa-alkalimetalli. Alkuaineiden 119 ja 120 odotetaan esiintyvän hapetusluvuilla +I ja +II, vastaavasti, sekä muistuttavan kemiallisilta ominaisuuksiltaan lähinnä rubidiumia ja strontiumia (eikä niinkään ryhmissä niitä edeltäviä frankiumia ja radiumia). Näiden kahden alkuaineen elektronikonfiguraatiossa pitäisi 8s-orbitaalin olla täyttynyt. Näiden 8s-alkuaineiden jälkeen on ennustettu alkavaksi superaktinoidien sarja, jolla olisi säännöllisesti muuttuvia ominaisuuksia lantanoidien ja aktinoidien tapaan.
Alkuaineet järjestysluvusta 121 alkaen kuuluvat hyvin pitkään, erityislaatuiseen superaktinoidien sarjaan jonka elektronikonfiguraatioissa on täyttynyt paitsi 6f- mutta myös 5g-orbitaalit ja niillä on osittain täyttyneet 8p1/2-orbitaalit, mikä johtaa suhteellisuusteoreettisiin ilmiöihin. Glenn Seaborg nimesi nämä alkuaineet superaktinoideiksi jo vuonna 1968.
Superaktinoidien jälkeen ennustetaan alkavaksi uusi siirtymäalkuaineiden sarja. Alkuaineilla 155–164 täyttyy 7d-alikuori, eli ne olisivat 8. jakson d-siirtymäalkuaineita. Relativistiset ilmiöt tekevät näiden ominaisuuksien ennustamisesta vaikeaa, mutta esimerkiksi alkuaineen 164 on ennustettu olevan elohopean kaltaista pehmeää metallia.
Jakson 8 alkuaineiden joukossa voi olla stabiilisuuden saaria.
Jaksonaika

Jaksonaika eli periodi on fysiikassa ja signaalinkäsittelyssä jaksollisen ilmiön yhden jakson kestoaika. Jaksollinen ilmiö toistuu samanlaisena aina yhden jaksonajan kuluttua.  Esimerkiksi maapallon kiertoliikkeen jaksonaika on yksi vuosi ja maapallon pyörimisliikkeen jaksonaika on yksi vuorokausi.
Pyörimisliikkeen jaksonaikaa kutsutaan myös pyörähdysajaksi, kiertoliikkeen jaksonaikaa kiertoajaksi, värähtelyn jaksonaikaa värähdysajaksi jne.
Jaksonaika T on taajuuden f käänteisarvo:
Yhden Hz:n taajuisen  värähtelyn jaksonaika on yksi sekunti.
Jatit

Hindujateja Delhin alueella vuonna 1868.
Jatit ovat perinteisesti ei-eliittisiä maanviljelijöitä ja paimenia Pohjois-Intiassa ja Pakistanissa. Jatit olivat alun perin paimenia alemmassa Indus-joen laaksossa Sindhissä, mistä he muuttivat pohjoiseen Punjabin alueelle myöhäiskeskiajalla ja myöhemmin Delhin territorioon, Rajputanan koillisosaan ja läntiselle Gangesin tasangolle 1600- ja 1700-luvuilla. Muslimi-, sikhi- ja hindu-uskonnoista heitä löytyy nykyään enimmäkseen Pakistanin Sindhin ja Punjabin provinsseista sekä Intian Punjabin, Haryanan, Uttar Pradeshin ja Rajasthanin osavaltioista.
Jatit tarttuivat aseisiin moguli-imperiumia vastaan 1600-luvun lopulla ja 1700-luvun alussa. Yhteisöllä oli tärkeä rooli sikhismin kamppailuperinteen Khalsa panthin kehityksessä. Hindujatien valtakunta saavutti huippunsa Maharaja Suraj Malin (1707–1763) aikana. 1900-luvulle mennessä maanomistajajateista tuli vaikutusvaltainen ryhmä useissa osissa Pohjois-Intiaa, mukaan lukien Punjab, läntinen Uttar Pradesh, Rajasthan, Haryana ja Delhi. Vuosien mittaan useat jatit luopuivat maataloudesta suosien kaupunkityöpaikkoja ja käyttivät hallitsevaa taloudellista ja poliittista asemaansa vaatiakseen korkeampaa sosiaalista asemaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jatit Wikimedia Commonsissa
James Sharp (piispa)

Arkkipiispa Sharp
James Sharp, tai Sharpe (1618–1679), oli Skotlannin kirkon pappi ja sittemmin St Andrewsin arkkipiispa vuosina 1661–1679. Hänen episkopaalisuuden kannatuksensa toi hänet konfliktiin presbyteerisen järjestyksen kannattajien kanssa Skotlannin kirkossa. Häntä kohtaan tehtiin kaksi murhayritystä, joista toinen vaati hänen henkensä.
Käännös suomeksi
Jackson (Tennessee)

| Jackson |
| --- | --- |


 Jackson
 Koordinaatit: 35°36′52″N, 88°48′50″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Tennessee
Piirikunta:  Madisonin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  151,4 km²
 – Maa:  151,4 km²
 – Josta vettä:  0,03 km² 
Korkeus:  125 m
Väkiluku (2020):  68 205
 – Väestötiheys:  450 as./km²
 – Metropolialue:  179 000
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  38301-38303, 38305, 38308, 38314
 
 www.jacksontn.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jacksonin kaupungintalo
Jackson on kaupunki Tennesseessä Yhdysvalloissa. Sen historian varhainen vaihe 1800-luvun alkupuolella oli puuvillaplantaasien valtakautta. 1800-luvun jälkipuoliskolla se kasvoi hyvien rautatieyhteyksien ansiosta kaupankäynnin ja teollisuuden keskukseksi. Jackson on myös huomattava koulukaupunki.
Maantiede

Jackson sijaitsee Forked Deer -joen etelähaaran varrella Tennesseen länsiosassa noin 125 kilometriä Memphisista koilliseen.
Historia

Jacksonin seudun alkuperäisasukkaat olivat Chickasaw-intiaanikansa. Seudulle muutti eurooppalaisia uudisasukkaita 1810-luvulta alkaen. Paikkakunnan nimi oli ensin Alexandria, mutta se muutettiin Jacksoniksi Andrew Jacksonin kunniaksi. Vuonna 1821 siitä tehtiin vastaperustetun Madisonin piirikunnan hallintokeskus. Alueen maaperä on suotuisa puuvillan viljelyyn, joka oli Jacksonin varhaisvaiheen merkittävin elinkeino. Syntyi plantaaseja, jotka tarvitsivat orjatyövoimaa. Vuonna 1860 lähes puolet Madisonin piirikunnan asukkaista oli orjia, ja väestön tuolloinen koostumus heijastuu myös 2000-luvulle.
Melko isoillekin aluksille soveltuvan Forked Deerin ja 1857 avatun rautatieyhteyden tarjoamat liikenneyhteydet olivat keskeisiä Jacksonin kehitykselle. Jacksonissa käytiin pieni taistelu sisällissodan aikana joulukuussa 1862, mutta kaupunki ei juurikaan kärsinyt sotatuhoja. 1900-luvulle tultaessa Jackson oli kasvanut monipuoliseksi kaupan ja teollisuuden keskukseksi ja 1900-luvun aikana maantieyhteydet kehittyivät olennaisesti. Jackson oli alusta alkaen myös koulukaupunki. Ensimmäinen oppilaitos, Jackson Male Academy, avattiin 1823.
2000-luvun alussa Jackson kärsi tornadojen aiheuttamista tuhoista.
Talous ja liikenne

Jacksonin merkittäviä elinkeinoja ovat maatalous (puuvilla, maissi, soijapavut), teollisuus, elintarvikkeiden jalostus ja oppilaitokset. Jacksonin keskeinen itä–länsisuuntaisen maantieliikenteen väylä on Interstate 40. Pohjois–eteläsuuntaisen liikenteen pääväylä on U.S. Route 45.
Aiheesta muualla

City of Jackson, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jackson (Tennessee) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jackson, Tennessee
Käännös suomeksi