stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teknologinen työttömyys
Ansiotuloverokertymän pienentyminen

Teknologisen työttömyyden aiheuttama ansiotulojen romahdus aiheuttaa myös ansiotuloista kerättävien ansiotuloverojen romahduksen.
Etelä-Koreassa vuonna 2017 poistettiin verovähennykset automaatioon investoivilta yrityksiltä. Mediassa politiikkaa kutsutaan maailman ensimmäiseksi robottiveroksi. Politiikan tarkoituksena on paikata ansiotuloverojen menetystä ja täyttää tulonsiirtoihin käytettävää verokirstua ennen massatyöttömyyttä. Etelä-Korean toimenpide on varoitusmerkki tulevasta ongelmasta. Toimenpide on tehty pääasiassa tarkastelemalla verotulojen kehitystä, johon työttömyyden odotetaan tekevän loven. Toimenpide myös hidastaa automaation käyttöönottoa.
Ei ole lainkaan selvää mistä menetetyt verorahat kerätään sitten kun ansiotuloveroista kertyy entistä vähemmän verorahaa. Verorahojen menetys aiheuttaa paineen kerätä verorahat jostakin ja jotenkin. Yleinen ehdotus on, että verotetaan niitä robotteja jotka ovat korvanneet ihmiset työntekijöinä. Robotin määritteleminen on kuitenkin hankalaa. Robotin hankintahintaan lisättävä vero tuottaa kansantaloudelle haittaa, sillä se hidastaa tuottavuuden kasvua.
Arvioita automaation käyttöönotosta

Vuonna 1930 ekonomisti John Maynard Keynes ennusti, että tuotannon tehostumisen ja varallisuuden kasautumisen ansiosta kaikki ihmistyön tulokset voitaisiin pian saavuttaa neljäsosalla siitä vaivasta, joka samaan työhön kului 1930-luvulla, ja jos vain väestönkasvu saataisiin pidettyä kurissa eikä suuria sotia käytäisi, niin 2030-luvulle tultaessa tekninen kehitys lopulta syrjäyttäisi kaikki työntekijät, ja ihmiskunnan elossapysymisen ikivanha ongelma ratkeaisi. Keynes oletti työn katoamisen myötä syntyvän ylimääräisen vapaa-ajan saattavan ihmiset hermoromahduksiin.
Suomessa ETLA ennusti 2014 että joka kolmas työpaikka Suomessa katoaa tietotekniikan kehittymisen takia. Puolestaan monimutkaista ajattelua, etiikkaa, moraalia ja ihmisten välistä viestintää vaativat työt lisääntyvät kahden seuraavan vuosikymmenen aikana.
Oxfordin yliopiston raportin mukaan lähes puolet työpaikoista voidaan Yhdysvalloissa korvata roboteilla ja keinoälyllä vuoteen 2033 mennessä. Sama kehitys on nähtävissä Suomessa ja muissa teollistuneissa maissa.
Martin Ford, ohjelmistoyrittäjä ja kirjailija, ennusti The Washington Post -lehdessä työttömyyden nousevan 75 prosenttiin vuosisadan loppuun mennessä. Hänen mukaansa uudet työpaikat syntyvät vain digitaalisille aloille, kun robotit korvaavat ihmiset eri aloilla ja ihmiset vain ohjaavat ja ohjelmoivat robotteja ja muita koneita.lähde tarkemmin?
Työtehtävät, jotka työllistivät 47 % yhdysvaltalaisista vuonna 2010 arvioitiin mahdollisesti katoaviksi 10–20 vuoden sisällä.
PwC:n tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa alttius automaatioon on 38 prosenttia. Oxfordin yliopiston tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa alttius automaatiolle on 47 prosenttia. Automaatio iskee kaikkein voimakkaimmin kehittyvissä maissa. Kehittyvissä maissa alttius työpaikkojen automaatioon on jopa 85 prosenttia.
CB Insightsin tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa on 10,5 miljoonaa työpaikkaa jotka ovat korkessa riskissä tulla älykkäiden robottien ja tekoälyn korvaamiksi.
Forrester Researchin tutkimuksen mukaan 2016–2025 Yhdysvalloissa automaatio hävittää 22,7 miljoonaa työpaikkaa. Forresterin mukaan kustannusten pudottamispaine antaa yrityksille aihetta katsella robottien suuntaan. Yritykset pelkäävät uusien yritysten digitaalisten vaihtoehtojen nakertavan niiden perinteisiä arvoketjuja. Yritykset kääntyvät digitalisaation ja automaation puoleen kilpaillakseen paremmin.
McKinseyn tutkimuksen mukaan vuoteen 2030 mennessä automaatio voi hävittää 236 miljoonaa työpaikkaa Kiinassa.
Perustulo ratkaisuna teknologiseen työttömyyteen

Elon Muskin mukaan automaatio/robotit työntävät ottamaan käyttöön perustulon. Muskin mukaan työpaikkojen menetykset tulevat olemaan niin vakavia, että valtion on otettava rooli kansalaisten toimeentulon varmistamisessa. Muskin mukaan perustulo on välttämätön. Perustuloa ovat esittäneet ratkaisuksi myös Facebookin Mark Zuckerberg ja miljardööri Richard Branson.
Taloustieteilijä Joseph Stiglitz pitää perustuloa teknologisen työttömyyden ratkaisuna, mutta painottaa että perustulo ei ole kokonaisvaltainen ratkaisu teknologiseen työttömyyteen.
Yuval Noah Hararin mielestä on ongelmallista että perustulo on kansallinen ratkaisu. Hararin mukaan automaatiovallankumouksen myötä teknologisesta työttömyydestä kärsivät eniten matalamman tulotason maat, kuten Honduras tai Bangladesh. Hararin mukaan vain rikkailla mailla on varaa perustuloon, ja rikkaiden ja köyhien maiden ero tulee kasvamaan.
Perustulo ei ratkaise ihmisen elämän tarkoitukseen, sosiaaliseen statukseen ja omaan identiteetiin liittyviä ongelmia. Tähän asti työpaikat ja työ ovat tarjonneet ihmisille juuri näitä asioita. Teknologinen työttömyys ja perustulon varassa eläminen saattavat aiheuttaa ihmisille eksistentiaalisen kriisin.
Kirjallisuutta

Brynjolfsson, Erik & McAfee, Andrew: The Second Machine Age: Work, Progress, and Prosperity in a Time of Brilliant Technologies (2014)
Ford, Martin. Rise of the Robots
Kaplan, Jerry. Humans Need Not Apply
Benanav, Aaron: Automation and the Future of Work (2021)
Veljesharju

Veljesharju rakennettiin vuosina 1947–48 Sotainvalidien Veljesliiton tuberkuloosiparantolaksi Liperin Käsämään. Myöhemmin se toimi invalidien ammattikouluna ja Hengitysliitto Helin kuntoutuskeskuksena nimillä Kaprakka ja Verve. Nyt siellä toimii Ammattiopisto Luovi.
Päärakennukset piirsi arkkitehti Viljo Revell.  Rakennushistoriallisesti arvokas kokonaisuus on suojeltu osayleiskaavassa. Veljesharjuun kuuluu muun muassa hallintorakennus, ravintola, tuotantotiloja, koulutilat ja asuinrakenennuksia. Norjantalo-niminen rakennus valmistui asuinkerrostaloksi vuonna 1956. "Valkoiseksi rapatut rakennukset on sommiteltu taiten valoisalle harjun laelle ja rinteisiin, maaston muotoja mukaillen, ja muodostaat keskenään rupattelevan kokonaisuuden jota männikkö kuuntelee", kuvataan Veljesharjua  kirjassa Pohjois-Karjalan arkkitehtuuriopas.
Historiaa

Veljesharjun nimi oli alun perin Sotainvalidien Veljesliiton Liperin ammattioppilaitos. Se aloitti toimintansa vuonna 1947, ja se oli aluksi tarkoitettu ensisijaisesti alle 40-vuotiaille ja sodassa tuberkuloosiin sairastuneille. Koulun nimeksi tuli vuonna 1959 Liperin ammattioppilaitos ja 1962 Liperin ammattikoulu. Koulusta on valmistunut muun muassa sähköasentajia, puuseppiä ja metallimiehiä. Enimmillään oppilaita on ollut noin 180.
Liikunta

Veljesharjun alueella on valaistuja lenkkipolkuja ja patikointireittejä. Huttulammen rannalla on rantasauna. Vuonna 2004 valmistunut uimahalli Liprakka oli suljettu yleisöltä vuodesta 2015, mutta avattiin uudelleen syyskuussa 2019.
Aiheesta muualla

Liperin uimahalli Liprakka avataan syyskuun ensimmäinen päivä – altaan täyttö alkaa reilun viikon päästä (2.8.2019, maksumuuri) (karjalainen.fi)
Liperin uimahalli Liprakka (Silmutie 11) (liperi.fi)
Entiselle Kaprakan alueelle halutaan tyhjiin tiloihin uutta toimintaa (11.12.2015 ) (yle.fi)
Viron vesistöt

Viron vesistöt eli vesistöjen laskujoket laskevat kaikki Itämereen. Itään ja pohjoiseen virtaavat joet laskevat Suomenlahteen, länteen virtaavat joet laskevat suurten saarten väleihin tai Pärnunlahteen ja etelään virtaavat joet laskevat Itämeren itärannikolle Latviassa.
Hallinto

Hallinnollisesti vesistöt jaetaan kolmeen vesistöalueeseen:
Länsi-Viron vesistöalue (vir. Lääne-Eesti vesikond),
Itä-Viron vesistöalue (vir. Ida-Eesti vesikond) ja
Koivan vesistöalue (vir. Koiva vesikond).
Koivan vesistöalue laskee etelään ja sitä käsitellään erillään muista vesistöistä. Jako itäisiin- ja läntisiin vesistöalueisiin kulkee Pandiveren ylängön kohdalla pohjois-etelä-suuntaisena.
Vesistöalueet jaetaan pienempiin yksiköihin alavesistöalueisiin (vir. alamveskond), jotka muodostuvat jokien mereen laskevista vesistöistä.
Itä-Viron vesistöalue jaetaan:
Virun alavesistöalue,
Peipsijärven alavesistöalue ja
Võrtsjärven alavesistöalue.
Länsi-Viron vesistöalue jaetaan:
Läänesaarten alavesistöalue,
Matsalun alavesistöalue,
Harjun alavesistöalue ja
Pärnun alavesistöalue.
Koivan vesistöalue on pieni eikä sitä jaeta enää pienempiin alavesistöalueisiin.
Joidenkin jokien vesistöalueet voivat jakautua osiin naapurimaiden Venäjän, Latvian ja Valko-Venäjän kesken.
Aiheesta muualla

Lääne-Eesti vesikond. Ida-Eesti vesikond. Koiva vesikond: veepoliitika raamdirektiivi artikli 5 nõuete täitmine Eestis: vesikondade koondaruanne, 2005 (viroksi)
The Twelve Apostles

| The Twelve Apostles |
| --- | --- |

Maantiede
Sijainti:  38°39′57″S, 143°06′16″E
Merialue:  Intian valtameri
Saaria yht.:  8
Valtio
Valtio:  Australia
Osavaltio:  Victoria
The Twelve Apostles (Kaksitoista apostolia) ovat merestä esiin työntyvät kalkkikivipaadet Australian etärannikolla Victorian osavaltiossa.
Kaksitoista apostolia on yksi Australian suosituimmista nähtävyyksistä. Se sijaitsee noin 230 kilometrin päässä Melbournesta länteen Great Ocean Roadin varrella. Varsinkin auringonlaskun aikaan paikalle tehdyt valokuvauspaikat ovat täynnä kuvaajia. Matkailijoita lennätetään kivipaasien yllä myös helikoptereilla.
Kivipaasien nimi on harhaanjohtava, sillä niitä on kahdeksan. Ennen vuotta 2005 niitä oli yhdeksän, mutta yksi niistä sortui eroosion vaikutuksesta.
Vuonna 2003 ennen romahdusta
Vuonna 2005 yhdeksännen kivipaaden romahdettua
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Twelve Apostles Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Villieläin (kappale)

| ”Villieläin” Ramses II |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 4. kesäkuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Rami Shikeben Santtu Okkonen
 Tuottaja(t): Santtu Okkonen
 Tyylilaji: pop, hip hop
 Kesto: 03.38
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Ramses II:n muut singlet
|   | ”Villieläin” 2021 | ”Tuhma” 2021 |
Villieläin on suomalaisen artisti Ramses II:n debyyttisingle, jonka hän julkaisi 4. kesäkuuta 2021. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin saman vuoden syyskuussa.
Suureen suosioon ”Villieläin” nousi Suomen voitettua jääkiekon maailmanmestaruuden toukokuussa 2022. Kappaleesta tuli Leijonien ”pukukoppibiisi”, ja sitä soitettiin myös loppuottelun jälkeen palkintojenjaossa. Ramses II esitti kappaleen Leijonien kultajuhlassa Tampereella 30. toukokuuta.
”Villieläin” debytoi Suomen singlelistalla sijalla 13. viikolla 19/2022. Seuraavien viikkojen aikana se nousi viiden kärkeen, ja lopulta listaykköseksi viikolla 22. ”Villieläin” ylsi myös Spotifyssa Suomen Top 50 -listan kärkeen. Se teki lisäksi Suomen Spotifyn päiväkohtaisen striimausennätyksen vuodelle 2022, kun sitä kuunneltiin yhden päivän aikana 185 642 kertaa. ”Villieläin” ylitti kultalevyyn oikeuttavan kahden miljoonan striimauksen määrän.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Viikko |
| --- | --- | --- |
|  Suomen virallinen lista | 1. | 22/2022 |
|  Radiosoittolista | 31. | 22/2022 |
Sertifikaatiot

| Valtio | Sertifikaatti | Striimauksia |
| --- | --- | --- |
|  Suomi |  kultalevy | 2 000 000 |
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Veksøn kypärät

| Veksøn kypärät Veksøhjelmene |
| --- | --- |
 Veksøn kypärät ovat näyttelyssä Tanskan kansallismuseossa
Löytyminen
Valtio:  Tanska 
Löytöpaikka:  Brøns Mose (d) 
Löytäjä:  Jens Christensen
Löytöpäivä:  15. syyskuuta 1942 
Säilytys
Paikkakunta:  Kööpenhaminan kunta 
Kokoelma:  Tanskan kansallismuseo 
Näytteillä:  Oldtid
Kotisivut:  Viksø-hjelmene
Kuvaus
Esinetyyppi:  rituaaliesine
Materiaali:  pronssi
Esittää:  kypärä
Merkitys:  sama esine kuin kalliopiirroksissa
Valmistettu
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Ajanjakso:  1200–1000 eaa.
Alue:  Sjælland
 fiVeksøn kypärät 
Commons:  luokka
Veksøn kypärät tai Viksøn kypärät (tansk. Veksøhjelmene) ovat kaksi kypärää, jotka on valmistettu pronssista. Ne löytyivät vuonna 1942 Veksøn kylän läheltä Tanskan Sjællannista. Kypärät on ajoitettu 1200/1100–1000 eaa., jolloin ne kuuluvat Skandinavian pronssikauden Monteliuksen periodille IV. Kypärät ovat näytteillä Tanskan kansallismuseossa.
Historia

Tanskassa on ollut tapana kaivaa soista turvetta polttoaineeksi talojen lämmittämiseen. Vuonna 1942 työskenteli työmies Jens Christensen tällaisella turpeennostotyömaalla Brøns Mose -suolla. Hän kuuli lapionsa alta äänen ja hän nosti 70 senttimetrin syvyydestä turpeen pinnan alta esille metallinkappaleen. Kappaleita löytyi lisää ja nämä kaikki toimitettiin Tanskan kansallismuseoon tutkittaviksi. Restauroijat onnistuivat kokoamaan palasista kaksi samanlaista kypärää.
Kyseinen suo on pronssikaudella ollut osa viereistä Løged Sø -järveä tai se oli silloin itsenäinen lampi. Tutkijat uskovat, että kypärät joutuivat järveen suoritetun uhrauksen johdosta. Tällaisia uhreja tunnetaan Tanskasta lukuisia. Myöhemmin lampi tai järven lahti soistui umpeen, jolloin esineet jäivät turpeen sisälle.
Tutkimuksia > Kuvaus

Kypärät ovat keskenään lähes identtiset. Kypärien helmat muistuttavat muodoltaan Tanskan tammiarkkuhautauksissa löytyneitä miesten kangashattuja. Tosin samanmuotoisia kypäriä on löytynyt uurnakenttäkulttuurin löytöpaikoilta. Kypärien helmat on valmistettu takomalla ne muotoonsa kahdessa osassa, jotka on sitten liitetty toisiinsa niittaamalla. Kypärän ulkopuolella kulkee helman lakiosan yli tukilevyt. Poikittaisessa tukilevyssä on reiät, johon on tutkijoiden mukaan työnnetty sulkia. Pitkittäisessä tukilevyssä on pystyasennossa rako, johon on kiinnitetty hevosen harjas. Kypärän pinnan koristelu on tehty pakottamalla siihen ulospäin pullistuvia pallomaisia kuplia. Suurimmat kuplat sijaitsevat kypärien etuosassa ja niitä suojaa ylöpuolelta omat kaaret. Vaikutelmaksi jää kaksi tuijottavaa silmää. Silmien välissä työntyy eteen- ja alaspäin terävä koukku. Onko tässä tavoiteltu petolinnun vaikutelmaa? Pienemmät koristelupisteet seuraavat kypärän reunaa ja tekevät kypärän etupuolella S-kirjaimen muotoiset mutkat. Kummassakin kylärässä on vielä kaksi laivakuviota (Vogelsonnenbarken). Päälaelle kiinnitetyt sarvet ovat samalla tavalla kaarella kuin härällä tai lur-soittimilla.
Kypärän käyttäminen on kasvattanut käyttäjän pituutta huomattavasti. Tutkijoiden arvaus on, että kyseessä on seremoniassa käytettävä kypärä. Sen käyttäjistä on runsaasti kalliopiirroksia, kivipiirroksia ja kuvauksia pronssiesineissä. Kypärän käyttötarkoitus on edelleen auki ja sitäkään ei tiedetä tarkalleen, mitä uskonnollista riittiä ne  palvelivat. Kypärissä on piirteitä ihmisestä, hevosesta, härästä, joutsenesta ja petolinnusta, sekä piirrettynä laivan kuviot. Monissa kalliopiirroksissa sarvipäiset henkilöt liikkuvat pareina, ja heillä on käsissään leveäteräiset kirveet. Tällaiset kalliopiirrokset löytyy esimerkiksi Fossumissa (Tanum 255) ja Kvillessä (Kville 124 B).
Tutkimuksia > Pronssi

Kypärien metallista teetettiin vuonna 1944 analyysi. Kypäriin käytetty pronssi on valmistettu kupari-tina-seoksesta, jossa on tinaa 16,8 %. Tämä on tavallista enemmän, koska yleensä tinaa käytetään vain 10 %. Metallissa on mukana myös lyijyä (0,35–0,95 %), arsenikkia (0,22–0,24 %), antimonia (0,11–0,23 %), nikkeliä (0,13–0,32 %) ja hieman hopeaa (0,05–0,06 %).
Kypärä edestä nähtynä
Kypärä takaa nähtynä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tanskan kansallismuseo: Viksø-hjelmene
Vektorigrafiikka

| --- | --- |
:  
:  
:  
Vektorikuva: Tavallinen bittikarttakuva 
Vektori- ja bittikarttakuvat suurennettuna. Vasemmanpuoleisen vektorikuvan laatu ei huonone suurennettaessa.
Vektorigrafiikka on tietokonegrafiikkaa, joka perustuu koordinaatistoon sidottuihin objekteihin, kuten suoriin, monikulmioihin eli polygoneihin, ympyröihin, kaariin jne. Objektien muodot ja ominaisuudet esitetään koordinaatein sekä matemaattisin funktioin. Tämä mahdollistaa sen, että vektorigrafiikalla luodun kuvan kokoa voidaan muuttaa (skaalata) ilman, että kuvasta tulee rakeinen kuten bittikarttakuvasta suurennettaessa, sekä sen, että kuvan muotoa voidaan muuttaa: esimerkiksi kiertää (rotaatio) koordinaatistossa. Kuvan tallennuskoko riippuu kuvan yksityiskohtien määrästä pikselimäärän sijaan, minkä ansiosta vektorigrafiikka on resoluutioriippumatonta, ja tallennuskoko on yleensä pienempi kuin bittikarttagrafiikkaa sisältävillä tiedostoilla. Vektorigrafiikkaa käytetään esimerkiksi tietokoneavusteisessa suunnittelussa (CAD) ja piirtografiikan tuottamisessa sekä kolmiulotteisessa grafiikassa. Vektorigrafiikka ei perusperiaatteensa myötä sovellu digitaalisiin valokuviin, vaan niissä käytetään pikseligrafiikkaa. Vektori- ja pikseligrafiikkaa voidaan myös yhdistää. Tällöin vektorigrafiikalla luotuja polygoneja pinnoitetaan pikseligrafiikan kuvilla.
Rasterikuvan muuttamista vektorimuotoon kutsutaan vektoroinniksi.
Tiedostomuodot

Portable Document Format (PDF) ja Postscript (PS) ovat vakiintuneet tulostettavan materiaalin muodoiksi. Yleistyvä tiedostomuoto vektorigrafiikan tiedostomuodoksi on Scalable Vector Graphics (SVG). Myös cad-ohjelmat ovat vektorigrafiikkaohjelmia ja niillä on omat tiedostomuotonsa.
Vektorigrafiikan piirtämiseen sopivia sovellusohjelmia ovat muun muassa ammattilaisten suosima Adobe Illustrator, ilmainen Inkscape (entinen Sodipodi), CorelDRAW ja Macromedia FreeHand, jonka kehitys on lopetettu Adoben ostettua Macromedian. Inkscape on saatavilla kaikille alustoille, FreeHandista ja Illustratorista on saatavilla versiot Windowsille ja macOS:lle, CorelDRAW'sta vain Windows-versio. Intaglio ja DrawBerry ovat saatavilla vain macOS:lle.
Tietokonenäytöt

Aiemmin tietotekniikassa käytettiin paljon tietokonenäyttölaitteita, jotka oli suunniteltu nimenomaan viivoista koostuvan vektorigrafiikan esittämiseen bittikarttagrafiikan sijaan. Vektorinäyttöjä käytettiin myös jonkin verran varhaisissa videopeleissä, kuten Asteroids- ja Battlezone-peleissä sekä Vectrex-pelikonsolissa.
Muun muassa interaktiivinen graafinen järjestelmä nimeltä oN-Line System (NLS) näytti vektorigrafiikkaa tekstin lisäksi.
Evans and Sutherland Picture System 330/340 oli vektorigrafiikkaa näyttävä laite, jota käytettiin VAX-11/780:n kanssa. Silicon Graphicsin vaikutuksesta rasterigrafiikkaa käyttävät näytöt kehittyivät 1980-luvun lopulla.
Pelit

Useat pelit ovat käyttäneet täyttämätöntä vektorigrafiikkaa rasterinäytöillä ennen varsinaista 3D-kiihdytystä. Esimerkkejä näistä ovat alkuperäinen Elite sekä Star Wars kolikkopeli. Myöhemmin laskentatehon kasvaessa käytettiin varjostettuja, täytettyjä vektoreita kuten Amiga-versiossa Elite-pelistä ja Falcon-lentosimulaattorissa sekä Zarch-pelissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vektorigrafiikka Wikimedia Commonsissa
Inkscape on eräs vektorigrafiikan luontiohjelma.
Asteroids-tyyppinen videopeli pelattuna vektorinäytöllä.
Viron vasemmistopuolue

Viron vasemmistopuolue (vir. Eesti Vasakpartei) oli Virossa vuosina 1990–2008 toiminut puolue. Vuonna 2008 puolue yhdistyi Perustuslakipuolueen kanssa muodostaen Viron yhdistyneen vasemmistopuolueen.
Ennen viimeiseksi jäänyttä nimeään puolue tunnettiin nimillä Viron kommunistinen puolue (1990–1992), Viron demokraattinen työväenpuolue (Eesti Demokraatlik Tööpartei) (EDTP) (28.11.1992–17.12.1997) ja Viron sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööpartei) (ESDTP) (17.12.1997–18.12.2004).
Vuonna 2004 vasemmistopuolue oli perustamassa Euroopan vasemmistopuoluetta. Puolue oli mukana myös Uuden eurooppalaisen vasemmistofoorumin (NELF) toiminnassa vuodesta 1995.
Historia

Kesäkuussa 1988 Viron kommunistisen puolueen johtaja Karl Vaino luovutti pääsihteerin paikkansa Neuvostoliiton Nicaraguan-suurlähettiläälle, Vaino Väljakselle, joka oli entinen EKP:n ideologinen sihteeri. Virossa ja koko Neuvostoliitossa tapahtunut sisäpoliittinen myllerrys johti 1990 kommunistisen puolueen kahtiajakautumiseen, jossa toinen puoli asettui virolaisten tueksi ja toinen pitäytyi tiukasti neuvostolinjassa. Viron kommunistinen puolue oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Viron haaraosasto. 25. maaliskuuta 1990 se julistautui itsenäiseksi Viron kommunistiseksi puolueeksi, jolla nimellä se rekisteröitiin 19. joulukuuta. Neuvostomieliset kovan linjat kommunistit perustivat puolueen nimeltä Viron kommunistinen puolue (NKP:n ohjelmalla) (Eestimaa Kommunistlik Parte (NLKP platvormil)).
Viron vasemmistopuolue profiloitui vironvenäläisten ja neuvostohistorian puolustajana erityisesti Pronssisoturi-kiistan aikana. Talouden osalta se vaati suurempaa valtion kontrollia ja julkista taloutta. Vuonna 2004 sillä oli 1 100 jäsentä, joista vain 10 prosenttia oli alle 35-vuotiaita.
13. kesäkuuta 2007 puolue jäi ilman johtajaa, kun vuoden 2004 lopusta lähtien puheenjohtajana toiminut Sirje Kingsepp erosi puolueesta. Lokakuussa 2007 puolue aloitti yhdistymisneuvottelut vasemmistolaisen vironvenäläisen Perustuslakipuolueen kanssa, joka samalla kävi yhdistymisneuvotteluja Viron venäläisen puolueen kanssa. 1. joulukuuta Perustuslakipuolueen puoluekokous päätti yhdistyä kummankin puolueen kanssa, mutta kun ei-vasemmistolainen venäläisnationalistinen Viron venäläinen puolue ei halunnut yhdistyä vasemmistopuolueeseen, päätti Perustuslakipuolue yhdistyä vasemmistopuolueen kanssa. 12. toukokuuta 2008 yhdistymissopimus allekirjoitettiin ja se astui voimaan 28. kesäkuuta, jolloin puolueiden johdot yhdistettiin. Puolue sai nimen Viron yhdistynyt vasemmistopuolue.
Puheenjohtajat

1990–1995 Vaino Väljas
1995–1996 Hillar Eller
1996–2004 Tiit Toomsalu
2004–2007 Sirje Kingsepp
2007–2008 Malle Salupere ja Enn Ehala
Therman

Therman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eeva Therman-Patau (1916–2004), suomalais-yhdysvaltalainen kromosomitutkija
Erik Therman (1906–1948), suomenruotsalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja
Ernst Therman (1869–1947), suomalainen ylilääkäri ja lääkintöneuvos
Kaarlo Therman (1912–1949), suomalainen lastenkirjailija
Mattias Therman (s. 1974), suomalainen liikemies ja rallikuski
Tor Therman (1903–1973), suomalainen rehtori, sotasyyllisyysoikeuden jäsen
Uno Therman (1873–1943), Helsingin kaupunginkirjaston johtaja