stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Dead and Dreaming
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltäneet Arcuri, Bozzi ja Rigano, ellei toisin mainittu.
Lost – 2.33
Paper Tiger – 3.49
Buckles – 3.31 (säv. Bozzi, Rigano)
With Deepest Regrets... – 3.50
Neither Here Nor Missed – 4.20
The Perfect Enemy – 2.48
Living Witness – 2.38
One Handed Knife Fight – 2.56
As Thick as Thieves – 3.37 (säv. Arcuri, Bozzi, Kowatch & Rigano)
200 Years – 3.22 (säv. Arcuri, Bozzi, Kowatch & Rigano)
No Reason – 3.49 (säv. Arcuri, Rigano)
Kappaleet > Kansainvälinen painos

Hindsight
Arvostelut

AllMusic:
Timo Saloviita

Timo Saloviita (s. 1951) on Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan emeritusprofessori. Hän valmistui ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta vuonna 1971 ja psykologian tohtoriksi vuonna 1990 Jyväskylän yliopistosta väitöskirjalla Adaptive Behaviour of Institutionalized Mentally Retarded Persons. Saloviita toimi psykologina Kymen erityishuoltopiirissä 1981–1987, tutkijana Kehitysvammaliitossa 1987–1989 ja yliassistenttina Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan laitoksella 1989–2002.
Saloviidan tutkimustyö on keskittynyt lievää vaikeamman kehitysvammaisuuden kasvatuksellisiin, psykologisiin ja sosiaalisiin ulottuvuuksiin. Hän on perehtynyt myös autismiin. Hän väitteli psykologian tohtoriksi vuonna 1990. Vuodesta 1995 lähtien hän on ollut erityispedagogiikan dosentti Jyväskylän yliopistossa ja vuodesta 2004 soveltavan psykologian dosentti Helsingin yliopistossa.
Teoksia

Ei-toivotun käyttäytymisen sammuttaminen : vaihtoehto rankaisemiselle (1987)
AAMD:n adaptiivisen käyttäytymisen asteikko : suomenkielisen laitoksen käsikirja (1988)
Keskuslaitoksesta ryhmäasuntoon : tutkimuksia kehitysvammaisten asumisesta, hoidosta ja opetuksesta (1989)
Kehitysvammainen perheessä (1991)
Takaisin yhteiskuntaan: tutkimus kehitysvammaisten laitoshuollon purkamisesta (1992)
Kultakutri karhujen talossa : kehitysvammaisen lapsen perheen voimavarat ja selviytyminen (1994)
Rukkaset naulassa: opas työelämän keskustelupiireille (1997)
Tie auki työelämään: tuetun työllistämisen käyttäjäkeskeiset työtavat (1997)
Pienin askelin luistelutaitoon (1998)
Kaikille avoimeen kouluun : erilaiset oppilaat tavallisella luokalla (1999)
Inkluusion askel koululle: haasteet yhdessä oppimiseen (2001)
Yhteistoiminnallinen oppiminen ja osallistava kasvatus (2006)
Työrauha luokkaan: löydä omat toimintamallisi (2007)
Meidän koulu: keinoja työrauhan ja hyvän ilmapiirin saavuttamiseen (2009)
Luokka haltuun! : parhaat keinot toimivaan opetukseen (2013)
Työrauha luokkaan (2014).
Aiheesta muualla

Timo Saloviidan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Tito Schipa

| Tito Schipa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1888
Kuollut: 16. joulukuuta 1965 (76 vuotta)
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
Aiheesta muualla
www.titoschipa.it
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tito Schipa (27. joulukuuta 1888 – 16. joulukuuta 1965) oli italialainen oopperalaulaja. Häntä pidetään yhtenä oopperan historian parhaista lyyrisistä tenoreista (ital. tenore di grazia)[lähde? ]. Hänen äänensä oli sekä tunteikas että luonnollinen ja hän osasi käyttää sitä älykkäästi ja hyvällä maulla[lähde? ].
Aiheesta muualla

TitoSchipa.it, Schipan perheen ylläpitämä verkkosivusto (italiaksi)
Biografia (englanniksi)
The Collection (Venom)

| The Collection Venom |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2000
 Tyylilaji: black metal, heavy metal
 Kesto: 62.09
 Levy-yhtiö: Connoisseur Collection
Venomin muut julkaisut
| Resurrection 2000 | The Collection 2000 | Court of Death 2000 |
The Collection on Venom-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet

Temples of Ice – 6.39
Tribes – 3.45
Arachnid – 2.44
Speed King – 3.31
Even in Heaven – 4.05
Prime Evil – 4.40
Parasite – 3.10
Insane – 2.48
Harder Than Ever – 2.47
Wolverine – 4.07
Shadow King – 3.53
Riddle of Steel – 2.48
I’m Paralysed – 2.34
Kissing the Beast – 3.23
Welcome to Hell – 2.41
Countess Bathory – 4.42
Black Metal – 0.42
Teacher’s Pet – 3.00
Aiheesta muualla

The Collection (Venom) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Collection (Venom) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venom
| --- | --- |
Studioalbumit:   Welcome to Hell  Black Metal  At War with Satan  Possessed  Calm Before the Storm  Prime Evil  Temples of Ice  The Waste Lands  Cast in Stone  Resurrection  Metal Black  Hell  Fallen Angels  From the Very Depths  Storm the Gates 
Livealbumit:   Official Bootleg  Eine Kleine Nachtmusik  Second Coming (Live at Dynamo 1996)  Bitten  Witching Hour  Live from the Hammersmith Odeon Theatre 
Kokoelmat:   From Hell to the Unknown...  The Singles 80–86  Acid Queen  In Memorium  The Book of Armageddon  Kissing the Beast  Leave Me in Hell  Skeletons in the Closet  Old, New, Borrowed and Blue  Black Reign  From Heaven to the Unknown  New Live & Rare  Buried Alive  The Collection  The Court of Death  The Venom Archive  Greatest Hits & More  Darkest Hour  Kissing the Beast  Lay Down Your Soul!  In League with Satan  Witching Hour – The Best of Venom  The Seven Gates of Hell – Singles 1980-1985  MMV  In Nomine Satanas – The Neat Anthology (40 Years in Sodom)  Sons of Satan: Rare and Unreleased 
EP:t:   Canadian Assault  American Assault  French Assault  Hell at Hammersmith – Alive in 85  Scandinavian Assault  Japanese Assault  German Assault  Tear Your Soul Apart  Venom ’96  100 Miles to Hell
Thor: Tales of Asgard

| Thor: Tales of Asgard |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sam Liu
Käsikirjoittaja:  Greg Johnson
Tuottaja:  Gary Hartle
Säveltäjä:  Guy Michelmore
Kuvaaja:  Greg Johnson
Pääosat:  Matthew Wolf Rick Gomez
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Marvel Animation Marvel Studios
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:  17. toukokuuta 2011
Kesto:  77 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thor: Tales of Asgard on vuonna 2011 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva, joka perustuu Jack Kirbyn ja Stan Leen luomaan sarjakuvahahmoon Thoriin. Elokuvan ohjasi Sam Liu ja käsikirjoituksesta vastasi Greg Johnson. Pääosassa ääninäyttelevät muun muassa Matthew Wolf ja Rick Gomez.
Juoni

Nuori Thor kokee henkisen kolauksen, kun saa tietää, että hänen kerta toisensa jälkeen voitetut turnajaiset Asgardissa ovatkin vain sovittuja otteluita. Hän päättää uhmata isäänsä Odinia ja lähtee veljensä Lokin kanssa etsimään legendaarista Surtur-miekkaa. Matkan aikana Thor löytää miekan mutta aiheuttaa vahingossa sodan Yodinheimiin tappamalla kaksi jättiläistä. Thor huomaa erheensä ja yrittää palata kotiinsa Asgardiin. Yrittäessään saada apua Sifiltä hän joutuu pahempaan pulaan, jättiläisten ollessa Thorin perässä haluten Surtur-miekan takaisin.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matthew Wolf  | … |  Thor   |
|  Rick Gomez  | … |  Loki   |
|  Tara Strong  | … |  Sif   |
|  Alistair Abell  | … |  Fandral   |
|  Paul Dobson  | … |  Hogun   |
|  Brent Chapman  | … |  Volstagg   |
|  Christopher Britton  | … |  Odin   |
|  Ron Halder  | … |  Algrim   |
|  Cathy Weseluck  | … |  Brunhilde/Valkyyria   |
|  Michael Dobson  | … |  Geirmarr   |
|  John Novak  | … |  Thrym   |
|  Brian Drummond  | … |  Fenris-susi   |
Äänirooleissa > Suomenkielinen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juha Paananen  | … |  Thor   |
|  Juhani Rajalin  | … |  Loki   |
|  Raili Raitala  | … |  Sif   |
|  Joonathan Kettunen  | … |  Fandral   |
|  Aku Laitinen  | … |  Hogun   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Volstagg, Geirmarr   |
|  Kari Tamminen  | … |  Odin   |
|  Markus Bäckman  | … |  Algrim   |
|  Rinna Paatso  | … |  Brunhilde/Valkyyria   |
|  Bruno Lähteenmäki  | … |  Thrym, Fenris-susi   |
|  Minna Tasanto  | … |  sivuäänet   |
Tuotanto

Elokuvan oli tarkoitus julkaista jo syksyllä 2009, mutta julkaiseminen siirrettiin vuoteen 2011, jolloin myös Thorin näytelmäelokuva sai ensi-iltansa.
Timo Hiltunen

| Timo Hiltunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. marraskuuta 1992 (ikä 31) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tipi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Tranås AIF
Sarja:  Hockeyettan
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Hokki (Mestis) Jukurit (Mestis) Jokipojat (Mestis) Vienna Capitals Silver (EL) H’K Njoman Hrodna (BXL) Podhale Nowy Targ (Puola) STS Sanok (Puola)
Timo Juhani Hiltunen (s. 14. marraskuuta 1992 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Tranås AIF:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hiltunen laukoo oikealta. Häntä Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa valmentaneen Jari Laukkasen mukaan Hiltunen on profiloitunut pelaajatyypiltään maalintekijäksi.
Ura > Maajoukkueura

Hiltunen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009, jolloin Hiltunen voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 30 poikien maaottelua.
Tito Paris

Tito Paris (2010)
Tito Paris (s. 30. toukokuuta 1963, Mindelo, São Vicente, Kap Verde) on kapverdeläinen muusikko, joka on asunut 1980-luvulta lähtien Lissabonissa, Portugalissa.
Paris syntyi musikaaliseen perheeseen São Vicenten saarella. Hän siirtyi 19-vuotiaana Lissaboniin, jossa hän pääsi basistiksi Voz de Cabo Verde -yhtyeeseen. Paris soitti siinä neljä vuotta. Hänen ensimmäinen albuminsa vuonna 1985 oli kokonaan instrumentaalinen ja hänen itsensä tuottama . Vuonna 1994 hän julkaisi Dança ma mi criolan MB Recordsille.
Tito Parisin uudempia studiojulkaisuja ovat Graça de tchegá (1996) ja Guilhermina (2002) . Lisäksi hän on julkaissut livemateriaalia.
Tito Paris laulaa musiikkinsa portugaliksi ja Kap Verden kreoleilla . Hän on muusikko Baun serkku.
Diskografia

1987 - Fidjo Maguado
1994 - Dança Ma Mi Criôla
1996 - Graça De Tchega
1998 - Ao vivo no B.Leza
2001 - 27/07/1990
2002 - Guilhermina
The Collection (Michael Jackson)

| The Collection Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1978 – 2001
 Julkaistu: 29. kesäkuuta 2009
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Teddy Riley, Quincy Jones, useita muita
 Tyylilaji: pop, rock, soul, funk, new jack swing, R&B, disko, hip hop
 Kesto: 318.91
 Levy-yhtiö: Sony Music   Epic Records
Michael Jacksonin muut kokoelmalevyt
| King of Pop 2008 | The Collection 2009 | The Definitive Collection 2009 |
The Collection on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kokoelmasetti sekä kymmenes kokoelmalevy, joka julkaistiin neljä päivää hänen kuolemansa jälkeen 29. kesäkuuta 2009. Albumi oli tarkoitus julkaista jo ennen Jacksonin kuolemaa. Setti sisältää albumia HIStory: Past, Present and Future, Book I lukuun ottamatta kaikki Epic Recordsin julkaisemat Jacksonin studioalbumit.
Setti oli alun perin saatavilla, vaikkakin erilaisessa pakkauksessa, vuonna 2001 erittäin harvinaisena Britannian promona, joka julkaistiin Invinciblen juhlan kunniaksi 34 Westferry Circusissa, Canary Wharfissa, Lontoossa. Setti on ensimmäinen postuumisti julkaistu äänite Jacksonilta. Sen kansikuva on samanlainen kuin albumin King of Pop Britannian painoksessa.
Tehdasosuusliike

Tehdasosuusliike oli osuuskunta, joka toimi Tohmajärven asemalla vuosina 1907–1967. Keskeiset toiminnan haarat olivat turvepehkun tuotanto, sahaustoiminta ja tiilten valmistus. Lisäksi toiminnassa olivat mylly, sähkögeneraattori, karjatila ja autokorjaamo.
Toiminta alkoi nimellä Tohmajärven Turvepehku-Osuuskunta r.l. Perustava kokous pidettiin 19.8.1907. Nimi muutettiin vuonna 1921 Tohmajärven Tehdasosuusliike r.l.:ksi ja lyhennettyyn muotoon Tehdasosuusliike vuonna 1944. Työntekijämäärä oli suurimmillaan noin 1 000.
Toiminnan laajeneminen

Teollistuminen alkoi turvepehkun tuotannosta ja eteni myllyn ja sahan kautta myös tiilitehtaan perustamiseen. Asemanseutu tarjosi raaka-aineiden lisäksi mahdollisuuden tavarankuljetukseen rautateitse. Turvepehkutuotannon kausiluontoisuutta tasaamaan päätettiin rakentaa mylly. Turvepaalien tueksi tarvittiin rimakehikoita kuljetuksen ajaksi ja näin alkoi sahaustoiminta. Tukkien sahauksesta syntyi rimoja, joista valmistettiin hiiltä miiluissa.
Kun selvisi, että tehdasalueen savi on sopivaa tiilen tekoon, löytyi sahalla syntyvälle purulle ja rimoille käyttöä polttoaineena tiilitehtaalla. Purua voitiin käyttää myös huokoistavana ainesosana savimassassa.
Tehdasosuusliikkeen tuotantolaitoksilla oli palveluksessa 237 henkilöä vuonna 1947. Heistä oli tiilitehtaalla 81 miestä ja 39 naista. Sahalla ja höyläämöllä oli 73 miestä ja 34 naista. Turvepehkutehtaalla oli 10 henkilöä. Lisäksi puunhankinta työllisti vuoden aikana jopa tuhat miestä.
Turvepehkun tuotanto

Osuuskunnan perustava kokous 1907 oli päättänyt hankkia turvesuon aseman lähistöltä, koneistuksen Ruotsista ja höyrykoneen Englannista. Turvepehkun tuotanto voitiin aloittaa seuraavana vuonna. Aluksi oli tarkoituksena edistää lannan hyötykäyttöä osuuskunnan jäsenten navetoissa. Tuotettiin kuiviketta ja virtsan talteenoton ainetta. Tästä syntyi puolestaan maanparannusainetta, jolloin ei ollut tarvetta ostaa väkilannoitteita muualta. Turvetta poltettiin hienontamattomana myös tehtaan voimakoneessa. Myöhemmin turvetta myytiin rakennusteollisuudelle lämmöneristeenä käytettäväksi. Ensimmäinen turvetehdas paloi vuonna 1917. Tilalle valmistui pari vuotta myöhemmin uusi tehdas, sahan yhteyteen.
Turvepehkupaaleja valmistettiin parhaimmillaan 18 959 kpl vuodessa kaudella 1917–1926. Tuotanto laski lukuun 7 865 kpl/v. (1937–1946) ja lukuun 2 998 kpl/v. (1947–1956).
Mylly

Mylly rakennettiin vuonna 1915 tehtaan yhteyteen. Laitteita olivat viljan puhdistaja, kaksi kiviparia, kaura- ja ohraryynikoneet sekä ryynimankeli (litistäjä). Tehtaan konevoimalle oli näin käyttöä läpi vuoden. Ja kun turvetehdas antoi työtä vain kesäkaudella, myllyn toiminta takasi toimeentuloa muinakin aikoina.
Tehdasosuusliikkeen taloudellinen asemakin vankentui. Osuusliikkeen johtajana 47 vuotta toiminut talousneuvos Antti Zimmermann luonnehtii muistelmissaan, että "tällainen menestys toi luonnollisesti mukanaan uusia herätteitäselvennä, joista sittemmin ei näyttänyt olevan puutetta".
Alkuvaiheen jälkeen myllyllä oli merkitystä myös koko maakunnalle I maailmansodan aikana 1914 alkaen. Sittemmin olojen rauhoituttua myllylaitos toimi 1940-luvun alkuun asti palvellen lähinnä osuuskunnan jäseniä ja muuta paikallista väestöä.
Saha

Rimojen tuotanto sirkkelillä alkoi vuonna 1911. Rimoja tarvittiin pääasiassa turvepaalien paaluttamiseen. Tämä ensimmäinen saha paloi vuonna 1918. Voimakkaampi sahaustoiminta käynnistyi vuonna 1919 yksiraamisella kehäsahalla. Toinen kehäsaha hankittiin 1925.
Rimojen lisäksi tuotettiin lautaa ja lankkua, aluksi omiin ja lähistöllä asuvien maanviljelijöiden tarpeisiin. Vientiin ruvettiin sahaamaan jo 1920-luvun alkupuolella. Pölyiseltä ja kuivalta turvetehtaalta alkanut palo tuhosi myös sahan keväällä 1932. Uusi, tehokkaampi saha rakennettiin jo samana kesänä.
Sahatavaran tuotanto oli 524 standarttia/vuosi kaudella 1919–1926 ja 3.032 standarttia/vuosi kaudella 1947–1956. Puuta hankittiin 100 kilometrin säteeltä. Sahatukkien lisäksi saatiin muunlaistakin puuainesta ja niinpä voitiin käydä myös kuusipaperipuun ja mäntypinotavaran kauppaan.
Antti Zimmermann kirjoitti: "Turvepehkutehtaan perustajat eivät varmaankaan voineet aavistaa, mitä kehitysmahdollisuuksia liikkeellä tällä paikalla tuli olemaan. Oli valmiina jo kolme teollisuuslaitosta, jotka olivat syntyneet toinen toisensa sanelemina ja vaikutteista. Nyt oli sahan vuoro antaa vaikutteet seuraavan teollisuushaaran perustamiselle."
Tiilitehdas

Tiilentuotanto aloitettiin vuonna 1926 kun seudun savi oli todettu käyttökelpoiseksi raaka-aineeksi. Tiilitehtaalla voitiin käyttää sahalla syntynyttä purua, lautojen tasauspätkiä ja rimoja. Vuonna 1936 tuotettiin jo yli 3 miljoonaa tiiltä vuodessa. Kaudella 1947–1956 tehtiin 4,3 miljoonaa tiiltä vuodessa.
Tiilitehdastakin kohtasi palo. Tuotanto keskeytyi 11.10.1955. Tilalle rakennettiin välittömästi uusi tehdas, jonka kapasiteetiksi laskettiin 8–10 miljoonaa tiiltä vuodessa. Uusi tehdas tuli toimimaan ympärivuotisesti. Edellytyksenä olivat saven sumppausvarasto, kooltaan 5 500 kuutiometriä ja keinokuivaamo 100 000 tiilelle.
Tuotevalikoimakin monipuolistui, kun uudella tehtaalla kyettiin tekemään ojaputkia, kattotiiliä ja rakennusteollisuudessa käytettyjä erikoistiiliä.
Muu toiminta

Tehdasosuusliikkeen rakennuksia olivat muun muassa konttori, asunnot henkilökunnalle, ruokailurakennus, sauna-pesularakennus (Tiililinna) sekä tiilinen autotalli- ja korjaamorakennus. Lisäksi osuusliikkeellä oli karjatila ja 50 ha peltoa, joista suurin osa salaojitettu tiiliputkin. Tilalla oli tiilinen navetta ja karjanhoitajan asuntorakennus sekä tiilinen viljankuivaamo ja jyväaitta. Sähkögeneraattori, alkaen vuodesta 1918, tuotti sähköä niin tehtaalle kuin yhdyskunnallekin. Generaattori oli 65 hevosvoiman höyrykone.
Tehdasosuusliike käynnisti vuonna 1946 hankkeen Vihtakosken vesivoimalaitoksen rakentamiseksi. Jatkosta huolehti kuitenkin Värtsilä-Yhtymä, joka sitten toimitti sähköä Vihtakoskelta Tehdasosuusliikkeelle. Tehdasosuusliike hankki lähes 400 hehtaarin maa-alueet. Tehdasosuusliike omisti kolmanneksen sisaryrityksestä, Soinlahti Osakeyhtiöstä, jonka saha ja tiilitehdas toimivat Soinlahdessa, noin 7 km Iisalmesta pohjoiseen.
Perustajat ja johtajat

Liikkeen ensimmäiseen hallitukseen kuuluivat Christian Oesch, Gideon Zimmermann ja Pekka Kontkanen. Varajäseninä olivat K. J. Nyman ja Juho Virekoski.
Johtajina ovat toimineet Antti Zimmermann, Arvi Määttä ja Olavi Määttä.
Toiminnan päättyminen

Tehdasosuusliike ajautui konkurssiin vuonna 1967 rahoittajan, Osuuskassojen Keskus Oy:n (OKO) vaatimuksesta. OKO osti konkurssipesän 23.5.1967 ja myi sen 22.6.1967 Rakennusliike Mikko Revolle. Toiminta jatkui muutaman vuoden ajan Tohmajärven Teollisuus Oy -nimisenä.
Aiheesta muualla

Museokuvia[vanhentunut linkki]
Saloheimo, Lauri: Piirteitä Tehdasosuusliikkeen toiminnasta vuosina 1907-1956.  Joensuu:  Kirjapaino Oy Maakunta, 1957.
Who Wants to Be a Superhero?

Who Wants to Be a Superhero? (tarkoittaa suomeksi "Kuka haluaa olla supersankari?") on yhdysvaltalainen tosi-tv-sarja, jossa kilpaillaan supersankarina olemisesta. Sarjan on luonut Bruce Nashin kanssa supersankarisarjakuvapiirtäjä Stan Lee, joka toimi myös sarjan juontaja/johtaja-hahmona. Sarjaa esitettiin USA:ssa kaksi tuotantokautta vuosina 2006-2007. Sarjan yhdessä jaksossa esiintyi myös suomalais-amerikkalainen näyttelijätär ja malli Anna Easteden.
Aiheesta muualla

Who Wants to Be a Superhero? Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Huffpost TV: Who Wants To Be A Superhero? season two -- An early look (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
After Elton: Interview with Dan Williams of Who Wants to Be a Superhero? (englanniksi)
Thor (rakettiperhe)

Thor IRBM
Thor oli ensimmäinen Yhdysvaltojen operatiivisessa käytössä ollut keskimatkan ballistinen ohjus. Siitä kehittyi myöhemmin Delta-kantorakettiperhe.
Historiaa

Vuonna 1948 Yhdysvaltain ilmavoimista tuli itsenäinen aselaji. Se tilasi tutkimuksen MX-774 Convairin lentokonetehtaalta. MX-774 oli Atlas-ohjuksen suunnittelun perusta. Ohjus oli 34 jalkaa (n. 10 m) pitkä ja 30 tuumaa (n. 75 cm) halkaisijaltaan. Rakennemateriaalina oli alumiini, ajoaineena nestehappi (LOX) ja alkoholi. Raketissa oli 4 itsenäisesti suunnattavaa rakettimoottoria. Kolme MX-774-ohjusta laukaistiin heinäkuussa, syyskuussa ja joulukuussa 1948 White Sandsin koealueelta. Mikään niistä ei onnistunut värähtelyongelmien rikkoessa venttiilit ja sammuttaessa moottorit.
Kilpaileva tutkimus MX-775, joka oli alkanut elokuussa 1945, oli Northrop SM-62 Snark-risteilyohjus, jonka koelaukaisut tehtiin Floridasta. Snark-ohjuksia putosi koelaukaisuissa Karibianmereen niin paljon, että merestä alettiin puhua tyyliin Snark infested waters imitoiden Varokaa haita -varoituskyltin tekstiä. Kolmas ja merkittävin rinnakkainen projekti oli North American X-10 Navajo-risteilyohjuksen suunnittelu, joka loi nykyaikaisen amerikkalaisen rakettitekniikan. Navajon moottoreita käytettiin Atlas-, Titan- ja Thor-raketeissa.
Vuonna 1953 varmistui se, että Neuvostoliitto oli kehittämässä mannertenvälistä ballistista ohjusta (ICBM). Vuonna 1955 Neuvostoliitto ilmoitti aikovansa laukaista satelliitin vuonna 1957. Sen R-7- kantoraketin, joka on Sojuz-kantoraketin alkuversio, koelaukaisut toteutettiin kesällä 1957. Tämä aikaansai sen, että Convair sai luvan ja rahoituksen – pitkän tauon jälkeen – Atlas ICBM-ohjuksen kehittämiseen.
Samaan aikaan alettiin Glenn L. Martin -yhtiössä kehittää Titan-ohjusta Atlasin kehitystyön mahdollisen epäonnistumisen varalta. Ydinaseissa vallitsi tuolloin Edward Tellerin periaate – tulee olla vähintään kaksi suunnittelu- ja tuotantolaitosta. Tämä heijastui niitä kuljettaviin ohjuksiin.
Deltan esiversio, Douglas SM - 75 Thor-ohjus, on vain keskimatkan ohjus (IRBM) – sen kehitysprojekti sai USAFin hyväksynnän syyskuussa 1955. Se oli USA:n ydinohjusvoima kunnes Atlas- ja Titan- ohjukset saataisiin käyttöön. Nimet Atlas ja Titan liittyvät välimerelliseen mytologiaan. Thor on pohjoismainen ukkosenjumala, josta torstaikin on saanut nimensä. Thorin tarjouskilpa alkoi 1954 ja sen voitti Douglasin lentokonetehdas. Ohjuksen piti kyetä kuljettamaan vetypommi 1 500 mailin matka Englannista Moskovaan. Hyötykuorma ja ohjausjärjestelmä olivat samat kuin Atlas-ohjuksessa. Rakettimoottori oli sama kuin Navajo-ohjuksessa. Ohjuksen koko oli sellainen, että ohjus voidaan kuljettaa Douglas C-124 Globemaster II-kuljetuskoneella. Ensimmäinen ohjus oli valmis elokuussa 1956 ja onnistunut koelento tehtiin syyskuussa 1957. Operatiiviset ohjukset vietiin Englantiin vuoden 1958 lopussa ja olivat "käytössä" elokuuhun 1963 asti. Samaan aikaan Iso-Britannia luopui oman Blue Streak-ydinohjuksensa kehitystyöstä ja houkutteli Euroopan maat kehittämään sen pohjalta Europa-kantoraketin, joka vuosikymmen myöhemmin todettiin epäonnistuneeksi.
Historiaa > Thor

Thor-ohjus tuli pian suosituksi NASA:n kantorakettina. 13. toukokuuta 1960 tehtiin epäonnistunut NASA:n Echo-luotaimen laukaisu, joka oli ensimmäinen Delta-laukaisu Boeingin nykyisen laskutavan mukaan. Tammikuussa ja heinäkuussa 1962 se laukaisi onnistuneesti Echo-luotaimia. Echot olivat avaruudessa kaasulla täytettäviä metalloituja palloja, joilla tehtiin tietoliikennesatelliitteja varten radiosignaalin heijastumistestejä.
Thor-nimi säilyi niissä kantoraketeissa, joilla laukaistiin vakoilusatelliitteja Vandenbergistä 1970-luvulle asti. 1962 Thor-ohjuksilla tehtiin avaruudessa Starfish-ydinaseräjäytyskokeita, jolloin ohjukset laukaistiin Johnstonin atollilta Tyyneltämereltä. Ensimmäinen ja toinen laukaisu epäonnistuivat ja jossain Tyynessämeressä saattaa olla edelleen pari kadonnutta atomipommia. Kolmas, vetypommilla tehty koe onnistui 248 mailin korkeudessa. Kaikkiaan Thor-ohjuksia tehtiin 160 kpl.
Historiaa > Thor-Able

Thor kehittyi 50 vuoden ajan. Thor-Able oli sen ensimmäinen parannettu versio. Sen toinen vaihe on Vanguard-kantoraketin toinen vaihe, Aerojet AJ-10. Thor-Able kehitettiin Atlas-ohjuksen kuljettamien ydinaseiden tarvitsemien lämpökilpien testaamista varten. Thor-Able laukaisi Pioneer 2-satelliitin laukaisussa 8. marraskuuta 1958 vajaa kuukausi epäonnistuneen Pioneer 1 -satelliitin laukaisun jälkeen. 1959 ja 1960 tapahtui yhteensä kolme laukaisua, joista kaksi jälkimmäistä onnistui. 1960 Thor-Able laukaisi TIROS-1:n (Television and Infrared Observation Satellite), joka oli maailman ensimmäinen sääsatelliitti.
Kun tähän rakettiin lisättiin kolmanneksi vaiheeksi kiinteäajoainemoottori, saatiin Thor-Able-Star -raketti, jolla laukaistiin USA:n ensimmäiset kuuluotaimet.