stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MBLAQ
Diskografia

BLAQ Style (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MBLAQ Wikimedia Commonsissa
Joel Hallikainen

| Joel Hallikainen |
| --- | --- |
 Joel Hallikainen
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1961 Turku (ikä 63)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1979–
Tyylilajit:  iskelmä, lastenmusiikki, gospel, uusi aalto
Soittimet:  kitara, laulu
Yhtyeet:  Korroosio 1979
Levy-yhtiöt:  M&T (1985) Tahtimusiikki (1998) AXR (1990 ja 2014) Fazer Finnlevy (1992–1996) Suomen Sävel (1997–) 
Aiheesta muualla
www.joelhallikainen.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joel Henrik Hallikainen (s. 11. lokakuuta 1961 Turku) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja viihdetaiteilija.
Joel Hallikainen Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumassa 2017
Uran alkuvuodet

Hallikainen vietti lapsuusvuotensa  Turussa, Nummenmäellä ja sai musiikkikipinän 15-vuotiaana nähtyään Mikko Alatalon esiintyvän kitaroineen Raision lukiossa. Hallikainen perusti ystäviensä kanssa Korroosio-nimisen uuden aallon yhtyeen, jossa toimi kitaristina taiteilijanimellä Jeesus Caesar. Korroosion tunnetuin kappale on "Hei hei hei". Hallikainen erosi yhtyeestä vuonna 1979.
Seuraavaksi Hallikainen perusti kouluaikaisen ystävänsä Jarkko Mäntylän kanssa Jakke & Jokke -lastenlauluduon, joka teki satoja esiintymisiä päiväkodeissa ympäri maata. Se levytti vuonna 1985 albumin Jakke & Jokke ja lapset ja esiintyi YLE TV2:n Kasmasiini-ohjelmassa.
Duon hajottua Hallikainen toimi autonkuljettajana, levyseppänä, varastotyössä, kerho-ohjaajana ja jopa katulaulajana, kunnes tutustui Wärtsilän Turun telakalla Markku Leivoon. Yhdessä he kehittivät Taikuri Telmus -hahmon, jota esittäen hän jatkoi uraa lasten viihdyttäjänä. Telmuksena Hallikainen levytti kaksi albumia: Laulava Taikuri Telmus julkaistiin vuonna 1990 ja Telmuksen taikatalo vuonna 1992. Telmus Taikatakki esiintyi TV2:n Pikku Kakkosessa 12 jaksolla vuoden 2009 aikana. Vuonna 1989 Hallikainen osallistui Tapsan tahdit -laulelmakilpailuun ja saavutti kisassa toisen sijan laulullaan ”Samaa elämää”.
Hengellinen kausi 2002–

Hallikainen esiintyi 2000-luvulle tultaessa myös kirkoissa ja levytti tekemiään hengellisiä kappaleita hengellisen heräämisensä myötä. Jo Enkeli pieni -albumi oli varsin hengellinen, mutta hänen ensimmäinen varsinainen gospel-albuminsa oli Mutta suurin niistä on rakkaus, joka julkaistiin 2004. Siitä tuli vuoden myydyin hengellisen musiikin äänite Suomessa. Samoin kävi vuonna 2005 julkaistulle Rakkautta etsimässä -albumille. Kuka sytyttäisi rakkauden -kiertueen taltiointeja julkaistiin myöhemmin Rakkautta etsimässä -dvd-julkaisulla. Gospel-kirkkokonserttien suosio kasvoi, ja Hallikainen alkoi kiertää maata myös terapeutti-kirjailija Seppo Jokisen kanssa järjestettyjen ”konsertti- ja ihmissuhdeiltojen” merkeissä.
Vuonna 2006 Hallikainen julkaisi ihmissuhteista kertovan Puhu minulle -albumin. Myös Taikuri Telmus -hahmo koki uuden tulemisen Telmus Taikatakki -albumilla ja Maapallon paras – Telmus Taikatakki -lastenkirjalla (Kirjapaja 2006), sekä TV2:n Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa 12 ohjelman sarjalla.
Hallikaisen kolmas gospelalbumi Tule rauhan henki julkaistiin huhtikuussa 2007. Samana vuonna julkaistiin myös Surun sillalla -albumi. Tuotteliaan vuoden päätti albumi Miljoonan ruusun maa. Vuonna 2009 julkaistiin gospelalbumi Sanaton ikävä, vuonna 2010 Gospel parhaat -kokoelma ja vuonna 2012 gospelalbumi Kahdet askeleet. Vuonna 2013 julkaistiin kaksi gospelkokoelmaa, Joulun kosketus -joulualbumi, sekä albumi Kaunis elämä. Hallikaisen gospelkonserteissa on käynyt tähän mennessä yli 300 000 kuulijaa. Vuosina 2013–2015 hän toteutti yhdessä kirjailija Tommy Hellstenin kanssa suurta mielenkiintoa herättäneen sarjan teemallisia ihmissuhdeiltoja nimellä Hetki ihmiselle. Viimeisimmälle albumille Elämän säkeet Hallikainen levytti myös Sibeliuksen "Finlandian" Yrjö Sjöblomin sanoituksella.
Yksityiselämä

Hallikainen on naimisissa Pia Hallikaisen kanssa ja heillä on viisi lasta, joista kaksi, Oona (s. 1987) ja Eeli Hallikainen (s. 1990), soittavat samassa Aamuyön sirkus -nimisessä bändissä. Muut lapset ovat syntyneet 1998 ja 2000.
Hallikainen kertoi vuonna 2016 julkisesti kärsineensä alkoholismista, josta hän selviytyi Minnesota-hoidolla lopettaen alkoholin käytön kokonaan vuonna 2014.
Diskografia > Albumit

Albumin perässä julkaisuvuosi.
Diskografia > Albumit > Lastenlevyt

Jakke & Jokke: Jakke & Jokke ja lapset (1985)
Laulava Taikuri Telmus (1990)
Telmuksen taikatalo (1992)
Halipula (1994)
Telmus Taikatakki (2006)
Riemuralli (2011)
Diskografia > Albumit > Iskelmälevyt

Joel Hallikainen (?.11.1992) kultalevy, platinalevy, tuplaplatina, triplaplatina (Kautta aikojen Suomen viidenneksi eniten myyty albumi) (Finnlevy)
Anna vierellesi tulla (?.10.1993) kultalevy, platinalevy, tuplaplatina (Finnlevy)
Kellastuneet kirjeet (?.10.1995) kultalevy (Finnlevy)
Yksin (?.10.1997) kultalevy (Suomen Sävel)
Joel Hallikainen & Timo Koivusalo: Kimpassa (1998) Tahti-musiikki
Kun maailma elää (19.4.1999) (Suomen sävel)
Onnenpyörässä (23.3.2000) (Suomen sävel)
Enkeli pieni (?.?.2002) (Suomen sävel)
Puhu minulle (2006) (Suomen sävel)
Miljoonan ruusun maa (?.10.2007) (Suomen sävel)
Kaunis elämä (3.5.2013) (AXR)
Elämän säkeet (29.3.2018) (Suomen Sävel)
Elämä on elämistä varten (1.4.2020) (Suomen Sävel)
Puolitie (2022) (Suomen sävel)
Diskografia > Albumit > Joululevyt

Joulurauhaa (1996) kultalevy (Finnlevy)
Hyvää Joulua (2001) (Suomen sävel)
Kauneimmat joululaulut (2008) (Suomen sävel)
Joulun kosketus (2013) (Suomen Sävel)
Taivas sylissäni (2015) (Suomen sävel)
Diskografia > Albumit > Gospel-levyt

...Mutta suurin niistä on rakkaus (2004,  Suomen sävel)
Rakkautta etsimässä (2005,  Suomen sävel)
Tule rauhan henki (2007,  Suomen sävel)
Surun sillalla (2007,  Suomen sävel)
Sanaton ikävä (2009,  Suomen sävel)
Kahdet askeleet (2012,  Suomen sävel)
Taivas tulee alas (2019, Suomen sävel)
Diskografia > Albumit > Kokoelmalevyt

Joel Hallikainen konserttilavalla (1995)
20 suosikkia – Kuurankukka (1997)
Kaikki parhaat – 40 hittiä (2003)
30 suosikkia – Tähtisarja (2008)
Kauneimmat joululaulut (2008)
Gospel parhaat (3 cd-levyä) (2010)
Joel Hallikainen : Parhaat – Juhlakokoelma (2011)
18 – Joelin gospelia (2013) (Suomen sävel)
18 – ikivihreää gospelsuosikkia (2013) (Suomen sävel)
Diskografia > Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Samatha ja Sabrina, Se lauantai (1988)  Sininen on kesäyö, Kesäkuu (Hallikainen & Koivusalo) (1990)  Kuljen taas kotiinpäin, Polvihousupoika (1991)  Kuurankukka, Vain sinulle (1992)  Vain sinulle, Soittajan muisto (1992)  Anna vierellesi tulla, Joutsen (1993)  Surun pisaroita, Tämä yö (1993)  Onnensirpale, Muistojain en anna, Antaa surun mennä (1993)  Halipula, Kylpyammeella yli Atlantin, Taikauni (1994)  Kellastuneet kirjeet, Mihin kaarnalaivat katoaa, Siipirikko (1995)  Hyvää huomenta, Yksin, Haihtuu päivät (1997)  Kaikki muuttuu, Miehen kyyneleet (1997)  Aika pienet siivet, Soittajan taivas (1997)  Jouluinen maa (Suomen Joulukaupunki) (1997)  Yhdessä olemme ehjät (Hallikainen & Koivusalo) (1998)  Kun juhlat loppuu (1999)  Pyykkipäivä, Portsari ja pastori (2000)  |  Perjantai-Lokakuu (2000)  Nimesi sun, Vie minut pois (2000)  Hyvää joulua (2001)  Enkeli pieni (2002)  Opetuslapset (2002)  Rakkaus toimii hellahuoneessa (2003)  Reissumiehen romantiikkaa (2003)  Virta tietää missä meri on (2004)  Rakkautta etsimässä (2005)  Puhu minulle (2006)  Äidille (2007)  Hiljainen huone (2007)  Loistakoon liekki (2008)  Täyttä kultaa (2010)  Pidämmehän toisistamme kii, Lokakuu (2010)  Etsin sinua (2012)  Kypärämies (2013)  Pojalleni (2013)  |  Kaunis elämä (2013)  Jäljet jää tiehen (2013)  Särkynyt (2013)  Rippiristi, Ironiaa (2015)  Nainen (2017)  Elämän säkeet (2017)  Rauhaa ja rakkautta (2017)  Kiva sana (2018)  Finlandia-hymni (2018)  Villi joutsen (2018)  Kiitän ja kumarran/Elämä on elämistä varten (2019)  Ilonpisara (2019)  Hiljaisuuden henkäys (2019)  Sinä oot (2019)  Olen huominen (2020)  Sinä olet matkallani (2020)  Kaikella on tarkoitus (2021)  Puolitie (2021)  Hengissä (2022)  |
Kirjat

Kuurankukka 1993 Gummerus. / toimittanut Hellevi Pouta
Onnensirpaleita 2003 WSOY / toimittanut Tanja Hakamo
Maapallon paras Telmus Taikatakki 2006 Kirjapaja. / Markku Leivo – Joel Hallikainen
Uskomaton rukoilija rakkautta etsimässä 2007 Päivä Oy . / Joel Hallikainen
Elämäni tarina 2018 Minerva / Tomi Lindblom – Joel Hallikainen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut
Joel Hallikaisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Joel Hallikaisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Joel Hallikaisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Joel Hallikainen lauluntekijänä – Fono.fi
Iltalehti: Joel Hallikaisen yllätyspaluu!
Hallikaisen haastattelu Hitit.fi-sivulla) (MP3-muodossa)
Ylen Elävä arkisto: Joel Hallikainen: Kuurankukka
Iltalehden Julkkislista: Joel Hallikainen
Suomen Sävel Oy – Joel Hallikaisen yritys
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet 
Muut:  Europeana
Tarascon

| Tarascon |
| --- | --- |
 Château de Tarascon
 vaakuna
 Tarascon
 Koordinaatit: 43°48′21″N, 4°39′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Bouches-du-Rhône
Arrondissementti:  Arles
Väkiluku:  13 300
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tarascon on kunta Kaakkois-Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella. Kunnan huomattavin nähtävyys on sen linna Château de Tarascon, jonka rakennutti Napolin kuningas René I 1400-luvun alussa. Kaupungissa oleva Pyhän Martan kirkko (Église Sainte-Marthe de Tarascon) on omistettu Pyhälle Martalle, joka auttoi legendan mukaan kaupunkilaisia tuhoamaan seudulla kauhua herättäneen lohikäärme Tarasquen.
Tarasconin Pyhän Martan kirkko.
Kulttuuri

Kirjailija Alphonse Daudet´n romaani (Tartarin de Tarascon) (suom. Tartarinin seikkailut) on tehnyt kuntaa tunnetuksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarascon Wikimedia Commonsissa
Kågeröd

| Kågeröd |
| --- | --- |
 Kågerödin kirkko
 Kågeröd
 Koordinaatit: 55°59′59″N, 13°05′17″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Svalöv
Väkiluku (31.12.2023):  1 585
Kågeröd on taajama Svalövin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 585 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kågeröd Wikimedia Commonsissa
Taras Bulba

| Taras Bulba> Тарас Бульба |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Nikolai Gogol
Kieli:  venäjä
Suomennos
Suomentaja:  useita suomennoksia, ks. oheinen luettelo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taras Bulba (ven. Тарас Бульба) on Nikolai Gogolin kirjoittama romaani. Se on kuvaus kasakoiden elämästä Ukrainan laajoilla tasangoilla 1600-luvulla.  Se kertoo kasakoiden halusta taistella pyhän oikean venäläisen uskon puolesta. Teoksesta on ilmestynyt lukuisia suomennoksia: Samuli S. (Churberg 1878), J. A. Halonen (Karisto 1913), Juhani Konkka (WSOY 1940), Gunvor ja Kaarlo Salo (Tammi 1946), Ulla-Liisa Heino (Otava 1959) sekä Neuvosto-Karjalassa kaksi suomennosta, 1940 ja 1952. Siitä on tehty kaksi elokuvaa, Yhdysvalloissa 1962 (ohjaus J. Lee Thompson, pääosissa Yul Brynner ja Tony Curtis) ja Venäjällä 2009 (ohjaus Vladimir Bortko).
Juoni

Päähenkilö Taras Bulba on itse vanha kasakka, jo monet taistelut kokenut sankari. Hän haluaa opettaa myös kaksi poikaansa oikeiden kasakoiden elämään. Taras vie poikansa Ostapin ja Andrein Dneprin varrella olevaan Setsiin, kasakoiden leirikaupunkiin. Pian Taras Bulba huomaa, että kasakoilla ei ole suunnitteilla mitään isompaa taistelua, jossa hänen poikansa voisivat näyttää taitonsa. Niinpä hän manipuloi, ohjaa ja muokkaa Setsin kasakoiden mielialoja taitavasti päästäkseen tavoitteisiinsa.
Suomennokset

Taras Bulba. Suom. Samuli Suomalainen. Churberg, 1878. (Uusi romani-jakso; 3 vuosikerta, 2.)
Taras Bulba: kertomus kasakkavallan mahtavuuden ajoilta. Suom. J. A. Halonen. Karisto, 1913. (Kariston 50 p:n romaaneja; n:o 25.)
Taras Bulba: romaani. Suom. Juhani Konkka. WSOY, 1940. (Kymmenen markan romaaneja; 160.)
Taras Bulba. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1940 – Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952.
Taras Bulba. Suom. Gunvor ja Kaarlo Salo. Tammi, 1946.
Taras Bulba. Suom. Ulla-Liisa Heino. Otava, 1959 – Suuri suomalainen kirjakerho, 1986 ISBN 951-643-688-9.
Taras Bulba. Suom. Eero Balk. Basam Books, 2010. ISBN 978-952-5734-78-2.
Taras Bulba sekä Riita, Nenä, Päällystakki, Hullun päiväkirja. Suom. Ulla-Liisa Heino, Reino Silvanto & Esa Adrian Anisimoff; Ex libris: 1971.
Valitut teokset. 1 Suom. ja toim. Juhani Konkka; esipuheen kirj. V. Kiparsky. WSOY, 1959. – Porvoo; WSOY, 1966.– WSOY, 1994. ISBN 951-0-01574-1. (sis.: Jouluyö, Kertomus siitä, kuinka Ivan Ivanovitsh ja Ivan Nikiforovitsh riitaantuivat, Maahisten valtiatar, Mielipuolen päiväkirja, Naimahankkeet, Nevan valtakatu, Päällysviitta, Taras Bulba, Vanhanajan tilanomistajat, Vaunut)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Teppo Kulmala: Taras Bulba[vanhentunut linkki]. Keskisuomalainen 20.3.2011.
Taras Bulba, Leoš Janáček. Spanish Radio Television Symphony Orchestra. Conductor: Andrés Orozco-Estrada.
Tapaustutkimus

Tapaustutkimus eli case-tutkimus on yksi tutkimuksen strategioista kokeellisen tutkimuksen ja survey-tutkimuksen ohella. Tapaustutkimus ei ole tutkimusmenetelmä vaan tutkimustapa tai tutkimusstrategia.
Tapaustutkimusta käytetään varsinkin yhteiskuntatieteissä ja luonnontieteissä. Sen sijaan että otettaisiin suuri,  edustava aineisto ja tutkittaisiin tilastollisesti sen ominaisuuksia, tapaustutkimuksissa paneudutaan muutamiin tapauksiin syvällisesti ja tutkitaan niitä eri puolilta.   Tavoitteena ei ole löytää yleistyksiä ja tyypillisiä piirteitä eikä syy-seuraussuhteita, vaan kuvailla ilmiöitä ja tehdä uusia havaintoja.
Monitapaustutkimuksessa (multiple case study) tutkimuksen kohteena olevaa ilmiötä kuvaavia tapauksia ja niiden piirteitä puretaan osiin ja kootaan uudestaan ylemmällä abstraktion tasolla teorian kehittämiseksi. Tapaustutkimusta käytetään eri aloilla yhtenä näkökulmana tutkimusaineiston hankintaan ja valintaan. Ongelmalähtöinen oppiminen käyttää tapaustutkimuksia oppimisen välineenä.
Määritelmä

Tapaustutkimus eli case-tutkimus on yksi tavoista suorittaa tutkimus – sitä voisi ehkä kutsua laadullisen tutkimuksen lähestymistavaksi, mutta tapaustutkimus ei kuitenkaan ole synonyymi laadulliselle tutkimukselle, koska tapaustutkimuksessa voidaan käyttää määrällistä aineistoa. Vaihtoehtoisia määrittelyitä tapaustutkimukselle ovat tutkimusote tai tutkimus-strategia. Tapaustutkimus ei ole varsinaisesti tutkimusmetodi- tai menetelmä. Yleispätevää tai kattavaa määritelmää tapaustutkimuksesta on vaikea antaa, koska tapaustutkimuksia on erilaisia. Tapaustutkimuksen voi tehdä monella tavalla.
Tapaustutkimus ei ole varsinaisesti tutkimusmetodi, koska tapaustutkimus on moniulotteinen ja historiallisesti muuttuva tutkimuksellinen suuntaus tai lähestymistapa, jota voidaan luonnehtia ”tutkimusstrategiaksi” . Lisäksi tapaustutkimuksissa voidaan soveltaa erilaisia, sekä laadullisia että määrällisiä, aineistokeruu- ja analyysimetodeja (esimerkiksi lääketieteessä potilastapaukset).
Tutkimusprosessi ja aineistot

Tapaustutkimuksen tutkimusprosessi voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
tutkimuskysymysten muotoileminen
tutkimusasetelman jäsentäminen
tapausten määrittely ja valinta
käytettävien teoreettisten näkökulmien ja käsitteiden määrittely
aineiston ja tutkimuskysymysten välisen vuoropuhelun logiikan selvittäminen (aineistot valitaan niin, että niiden avulla voidaan vastata tutkimuskysymyksiin)
aineiston analyysitapojen ja tulkintasääntöjen päättäminen, raportointitavan päättäminen
Tapaustutkimuksessa käytettäviä aineistoja voivat olla: haastattelut, havainnointi, osallistuva havainnointi, lehtiartikkelit ym. media-aineistot, yrityshistoriikit, tilastot, survey-aineistot, aikasarja-aineistot, dokumentit (esitteet, kokouspöytäkirjat, muistiinpanot, päiväkirjat jne.), artefaktit (esineellinen ympäristö, toiminnan tuotokset, esim., konkreettinen tuote, taideteos, teknologinen laite, väline tms.).
Tapaustutkimuksen analyysi rakentuu karkeasti ottaen yleensä kahdesta vaiheesta:
aineiston järjestäminen (luokittelu, tyypittely, teemoittelu tms.) ja kuvaus
aineiston ja tulosten tulkinta, merkitykset ja niiden väliset yhteydet ja johtopäätökset
Analysoinnissa voidaan käyttää kaikkia laadullisen tutkimuksen menetelmiä: sisällönanalyysin välineet (ml. luokittelu, tyypittely, teemoittelu...), diskurssianalyysi, narratiivinen analyysi. Tapaustutkimuksessa käytetään usein eri tiedonhankintamenetelmiä. Tapaustutkimuksen teko ei rajoita menetelmävalintoja.  Lisäksi määrällisiä tapaustutkimuksen aineistoja voidaan analysoida määrällisen tutkimuksen menetelmillä.
Tapaustutkimuksessa pitäisi olla tutkimusprosessin vaiheet, päättelyketju ja punainen lanka sekä selkeät perustelut johtopäätöksille. Sitaattien käyttö on hyödyllistä argumentoinnin tukena. Esimerkiksi haastattelusta voidaan esittää katkelmia. Tapaustutkimuksen rakenne on joustava, olemassa on erilaisia raportointitapoja. Virheellisiä tulkintoja ja johtopäätöksiä voidaan vähentää riittävillä kriittistä arviointia kestävillä perusteluilla.
Arviointi

Tapaustutkimuksen arviointi vertautuu yleiseen laadullisen tutkimuksen arviointiin. Myös tapaustutkimuksille on kehitetty arviointikriteereitä. Laadullisten tutkimusten luotettavuutta voi olla vaikeampi arvioida kuin määrällisten tutkimusten luotettavuutta (reliabiliteetti ja validiteetti). Triangulaatio eli eri tutkimusmenetelmien tai teoreettisten näkökulmien hyödyntäminen on laadullisissa tutkimuksissa käytettävä tutkimuksen parantamisen keino. Triangulaatiota ei tarvitse käyttää jokaisessa laadullisessa tutkimuksessa, mutta sillä voi olla tutkimustulosten varmentamisen lisäksi tietoa lisäävä vaikutus.
Kritiikki

Tapaustutkimusta on kritisoitu vaikeudesta tehdä määrällisten tutkimusten kaltaista tilastollista yleistämistä. Yleistettävyyden puutetta kritisoidaan. Tapaustutkimuksessa tapauksen kokonaisvaltainen ymmärtäminen on tärkeämpää kuin yleistäminen. Tapaustutkimusten tyypillinen piirre on teorian vahva osuus ja tapaustutkimuksissa voidaan pyrkiä teoreettiseen yleistämiseen. Tapaustutkimusta on myös kritisoitu edustavuuden puutteesta. Tapaustutkimusta on kritisoitu myös puutteellisesta kurinalaisuudesta aineistoa kerättäessä ja analysoitaessa. Tutkijan ja tietolähteiden subjektiivisuus on ongelma. Tapaustutkimuksen toistettavuus on heikko – tapaustutkimuksen toistaminen voi olla jopa mahdotonta.
Aiheesta muualla

Metodix: Case-tutkimus metodisena lähestymistapana
Colorado State University: Writing Guides: Case studies
Tarhakeltapaunikko

| Tarhakeltapaunikko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Maksaruohokasvit Crassulaceae
Suku::  Keltapaunikot Aichryson
Laji::  × aizoides
Kaksiosainen nimi
 Aichryson × aizoides  (Lam.) E.C. Nelson 
Synonyymit
 Aeonium x domesticum (Praeger) A.Berger  Aichryson × domesticum (Praeger) Praeger 
Katso myös
   Tarhakeltapaunikko Wikispeciesissä   Tarhakeltapaunikko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tarhakeltapaunikko eli tarhamehipuu (Aichryson × aizoides) on maksaruohokasveihin (Crassulaceae) kuuluva mehikasviristeymä, jota pidetään huonekasvina.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aichryson x domesticum
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Aichryson ×aizoides:  Wikidata: Q17759491  Wikispecies: Aichryson × aizoides  APDB: 222737  GBIF: 7333958  IPNI: 981322-1  Open Tree of Life: 5729920  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:981322-1  RHS: 272990  Tropicos: 50162184  WFO: wfo-0000524551 
Sempervivum aizoides:  Wikidata: Q96020032  APDB: 222738  CoL: 4WHRK  GBIF: 4201844  IPNI: 276298-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:276298-1  Tropicos: 50090781  WFO: wfo-0001236647
Aimo T. Nikolainen

| Aimo T>  Nikolainen |
| --- | --- |
 Aimo T. Nikolainen piispana vuonna 1973.
Helsingin hiippakunnan piispa
 1972–1982 
Edeltäjä:  Aarre Lauha
Seuraaja:  Samuel Lehtonen
Henkilötiedot
Koko nimi:  Aimo Tauno Nikolainen
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1912 Helsinki
Kuollut: 24. syyskuuta 1995 (83 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  piispa, eksegetiikan professori
Vanhemmat:  Tauno Nikolainen Rauha Petrell
Puoliso:  Eila Sisko Sylvia Alanen (vih. 1936)
Muut tiedot
Koulutus:  pappisvihkimys (1935) teologian tohtori (1940)
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Aimo Tauno Nikolainen (10. heinäkuuta 1912 Helsinki – 24. syyskuuta 1995 Espoo) oli suomalainen teologi ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon keskeinen vaikuttaja, joka toimi Helsingin hiippakunnan piispana vuosina 1972–1982. Nikolainen toimi myös Helsingin yliopiston eksegetiikan professorina 1946–1972 sekä teologisen tiedekunnan dekaanina 1954–1969.