stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unruly Child
Historia

Unruly Child perustettiin vuonna 1991 Los Angelesissa. Yhtyeen perustajajäsenet olivat aikaisemmin soittaneet monissa kokoonpanoissa. Laulaja Marcie Free (ent. Mark Free) oli laulanut heavy metal -yhtye King Kobran ja hard rock -yhtye Signalin riveissä. Kitaristi Bruce Gowdy soitti kitaraa Glenn Hughesin albumeilla ja Jay Schellen rumpuja Hurricane -yhtyeessä. Kosketinsoittaja Guy Allison ja basisti Larry Antonino liittyivät yhtyeeseen. Unruly Child julkaisi debyyttialbuminsa Unruly Childin vuonna 1992 Interscope Recordsin kanssa hyvin positiivisen palautteen kera. Yhtyeen debyyttialbumista onkin tullut yksi melodisen rockin klassikkoteoksista. Pian julkaisun jälkeen yhtye kuitenkin lopetti toimintansa vuosiksi.
Toinen studioalbumi Waiting for the Sun julkaistiin vuonna 1998. Albumilla laulaa Freen puolesta Kelly Hansen (Foreigner), jonka kanssa Schellen oli soittanut Hurricane-yhtyeessä 1980-luvulla. Freen lisäksi albumin kokoonpanosta puuttuivat Antonino ja Allison. Ricky Phillips soitti bassoa albumilla. Kolmas albumi UCIII julkaistiin vuonna 2002, jolla lauloi Philip Bardowell.
Unruly Child palasi vuonna 2010 alkuperäisellä kokoonpanolla ja julkaisi albumin Worlds Collide Frontiers Recordsin kautta. Albumi sai erinomaisen vastaanoton, ja yhtye teki ensiesiintymisensä Firefestissa Nottinghamissa syksyllä 2011.
Unruly Child ja Frontiers Music srl uusivat levytyssopimuksensa ja uusi studioalbumi, Can't Go Home, julkaistiin helmikuussa 2017.
Diskografia > Studioalbumit

Unruly Child (1992)
Waiting for the Sun (1998)
UCIII (2002)
Worlds Collide (2010)
Down the Rabbit Hole (2014)
Can't Go Home (2017)
Diskografia > Musiikkivideot

Very First Time (2010)
Aiheesta muualla

Unrulyn virallinen sivusto
Unruly Childin virallinen Facebook
Worlds Collide -albumin esittely
Yhdystie 9265

Yhdystie 9265 eli Soimintie on yhdystie Rovaniemellä, joka kulkee Petäjäskosken voimalaitoksen ja Petäjäisen kylän läpi. Tien pituus on noin 4 kilometriä. Tie alkaa valtatien 4 risteyksestä ja päättyy seututien 926 risteykseen. Tie on päällystetty ja kaksikaistainen. Tien nopeusrajoitus on 50 km/h.
Udomporn Polsak

| Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Thaimaa.Naisten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Thaimaa> Naisten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 53 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2003 | 53 kg |  |
|  Pronssia | Varsova 2002 | 53 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Hopeaa | Busan 2002 | 53 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Almaty 2004 | 53 kg |  |
|  Pronssia | Osaka 2000 | 48 kg |  |
Udomporn Polsak (thaiksi อุดมพร พลศักดิ์, s. 6. lokakuuta 1981 Nakhon Ratchasima) on thaimaalainen painonnoston olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Polsak voitti olympiakultaa naisten 53 kg:n painoluokassa Ateenassa 2004 yhteistuloksella 222,5 kilogrammaa. Tempauksessa hän nosti 97,5 kg ja työnnössä 125 kg.
Polsak voitti saman painoluokan maailmanmestaruuden Vancouverissa 2003 niin ikään yhteistuloksella 222,5 kg. Hän voitti tuolloin tempauksen maailmanmestaruuden tuloksella 100 kg ja sai työnnössä hopeaa nostettuaan 122,5 kg. Varsovan MM-kilpailuissa 2002 hän sai 53 kg:n sarjassa pronssia sekä tempauksessa, työnnössä että yhteistuloksessa. Chiang Maissa 1997 hän oli 46-kiloisissa kuudes. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi 48-kiloisissa 1998 ja 1999.
Polsak saavutti Busanin Aasian kisoissa 2002 hopeaa 53 kg:n painoluokassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän oli 48-kiloisissa kolmas 2000 ja 53-kiloisissa toinen 2004.
Uuden aamun kitarat / Mikä olen nyt

| ”Uuden aamun kitarat / Mikä olen nyt” S> E.X. |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Bang Trax
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 7.
S.E.X.:n muut singlet
|   | ”Uuden aamun kitarat / Mikä olen nyt” 1987 | ”Canada / Sinä puhut, minä vaikenen” 1987 |
Uuden aamun kitarat / Mikä olen nyt on Pertti Neumannin johtaman S.E.X.-yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu vuodelta 1987. Singlen kappaleita ei julkaistu yhtyeen S.E.X.-albumilla, mutta "Uuden aamun kitarat" on myöhemmin julkaistu Neumannin kokoelmalevyillä.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Kappaleet

Uuden aamun kitarat
Mikä olen nyt
Kokoonpano

Pertti Neumann – laulu
Pepe Laaksonen – kitara
Jussi Kinnunen – basso
Jari-Pekka Laaksonen – rummut
Yhdystie 9264

Yhdystie 9264 on yhdystie joka alkaa valtatien 4 risteyksestä ja päättyy seututien 926 risteykseen. Tien pituus on 2,8 kilometriä. Tie kulkee Ossauskosken vesivoimalaitoksen patosiltaa pitkin. Tien nopeusrajoitus on 60 km/h paitsi patosillalla 50 km/h. Tie on päällystetty. Tien alussa, tie ylittää Kelloselän radan siltana ja risteää Louentien kanssa. Koko tie on valaistu.[lähde? ]
Yhdystie 6992

Yhdystie 6992 on Etelä-Pohjanmaalla Kuortaneen kunnassa sijaitseva 2,2 kilometriä pitkä yhdystie. Sen reitti on Vasunmäki–Salmi.
Tien kulku

Tie lähtee Vasunmäen risteyksestä, jossa sen kanssa risteää yhdystie 6991 Mäyryyn sekä Lapualle. Vasunmäeltä tie kulkee loivasti koilliseen päin 1,2 kilometrin ajan kunnes tulee kaarre joka kääntää tien suunnan enemmän koilliseen. Tätä ennen yhdystien kanssa on ristennyt vain nimettömiä yksityisiä teitä, mutta kaarteen alussa tie risteää Hautamäentien kanssa. Kaarteen jälkeen tie saapuu salmen ylittävälle sillalle, joka erottaa Kuortaneenjärven ja Seurusjärven toisistaan. Sillan ylityksen jälkeen tie saapuu Salmen kylään jossa se alkaa hieman mutkitella. Ruonantien kanssa risteytymisen jälkeen tie jatkaa miltei viivasuorana aina päätepisteelleen kantatielle 66 asti.
Yhdystien osoitenimenä on koko matkan ajan Salmentie. Tie on myös kokonaan päällystetty.
Yhdystie 9202

Yhdystie 9202 on seututieltä 926 Kemin lentoasemalle johtava yhdystie. Tien pituus on noin 750 metriä. Tie on päällystetty, kaksikaistainen ja hyväkuntoinen. Tie risteää Oulun-Tornion-radan tasoristeyksessä. Tien nopeusrajoitus on 60 km/h. [lähde? ]
Yhdystie 8820

Yhdystie 8820 eli Manamansalontie–Alassalmentie on Suomen maantieverkostoon kuuluva yhdystie. Se johtaa valtatieltä 22 Paltamon Hahtolanmäeltä Manamansalon kautta Oulujärven etelärannalle Säräisniemen ja Vuolijoen väliselle seututielle 879. Aiemmin tie oli numeroitu maantieksi numero 882, vuoden 1993 tienumerouudistuksen yhteydessä tie numeroitiin yhdystieksi 8820. Tiellä liikennöi Alassalmen lossi Manamansalon eteläpuolella sijaitsevassa saarta ja mannerta erottavassa salmessa.
Liittymätaulukko
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Manamansalontie (1+1)
|  |  |  | Hahtolanmäki |   Ouluntie | Oulu, Vaala Kajaani, Paltamo |
|  |   |  |  | Viilonite |  |
|  |   |  | Radantaus | Melalahdentie | Melalahti |
|  |   |  | Metsävainio | Pujoniementie |  |
|  |   |  | Tapiola | Hiiliniementie |  |
|  |   |  |  |   Kivesjärven rantatie | Hakasuo, as. |
|  |  |   | Oulun–Kontiomäen rautatien ylikulku |  |  |
|  |   |  | Hakasuon mylly |  |  |
|  |   |  | Hakasuon koulu | Variskyläntie |  |
|  |   |  |  | Länsirannantie |  |
|  |   |  | Särkkä | Variskyläntie |  |
|  |   |  | Pehkolanlahti | Ämmänniementie |  |
|  |   |  |  | Pehkolanlahdentie |  |
|  |   |  | Kuuskanlahti | Saunaniementie |  |
|  |  |  |  Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan maakunnanraja  Paltamon ja Vaalan kunnanraja |  |  |
|  |   |  |  | Ulkoniementie |  |
|  |   |  | Kaivanto |   Petäjälahdetie | Vaala |
|  |  |   | Kaivannonsalmi |  |  |
|  |   |  | Pienikangas | Martinlahdentie | Venesatama |
|  |   |  |  | Kiloniementie |  |
|  |   |  | Haukilampi | Puronrannantie |  |
|  |   |  | Hautausmaa |  | Hautausmaa |
|  |   |  |  | Kivarinperäntie |  |
|  |   |  | Leirintäalue |  | Leirintäalue |
|  |   |  | Rytökangas |  | Rytölahden venesatama |
|  |   |  | Unelanperä | Harmaalantie |  |
|  |   |  | Ulpas | Puronrannantie |  |
|  |   |   | Hiisiniemen lossiranta (Alassalmen lossi) |   |   |
:   Lossi 0,8 km (Manamansalo–Mäntylä)
|  |   |   | Mäntylän lossiranta (Alassalmen lossi) |   |   |
 :   Alassalmentie (1+1)
|  |   |  | Mäntylä | Salmenrannantie |  |
|  |  |  |  |   Vuolijoentie | Vuolijoki, Kajaani Säräisniemi, Vaala |
Yhdistetyn maailmancup 2018–2019

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Yhdistetyn maailmancup 2018–2019 | Yhdistetyn maailmancup 2018–2019 |  |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Jarl Magnus Riiber |  |
| Maiden välinen cup |  Norja |  |
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 11 |  |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 21 |  |
| Joukkuekilpailut | 3 |  |
| ← 2017–2018 | 2019–2020 → |  |
Yhdistetyn maailmancup 2018–2019 alkoi 24. marraskuuta 2018 Kuusamon Rukalla ja päättyi 17. maaliskuuta 2019 Saksan Schonachissa. Kauden aikana järjestetään 21 henkilökohtaista kilpailua sekä kolme joukkuekilpailua, joista kaksi on parikilpailuja. Kokonaiskilpailun voittanut Norjan Jarl Magnus Riiber sivusi Hannu Mannisen 12 osakilpaikuvoiton ennätystä yhdellä kaudella.
Kilpailukalenteri

| Pvm | Paikkakunta | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.11.2018 |  Ruka | HS142 / 10 km |  Mario Seidl |  Jarl Magnus Riiber |  Johannes Rydzek |
| 25.11.2018 |  Ruka | HS142 / 4 × 5 km |  Saksa Eric Frenzel Fabian Rießle Johannes Rydzek Vinzenz Geiger |  Japani Gō Yamamoto Yoshito Watabe Hideaki Nagai Akito Watabe |  Norja Magnus Moan Jan Schmid Jarl Magnus Riiber Jørgen Graabak |
| 30.11.2018 |  Lillehammer | HS100 / 5 km |  Jarl Magnus Riiber |  Eric Frenzel |  Franz-Josef Rehrl |
| 1.12.2018 |  Lillehammer | 10 km / HS100 |  Jarl Magnus Riiber |  Eric Frenzel |  Fabian Rießle |
| 2.12.2018 |  Lillehammer | HS140 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Jørgen Graabak |  Johannes Rydzek |
| 22.12.2018 |  Ramsau | HS96 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Franz-Josef Rehrl |  Fabian Rießle |
| 23.12.2018 |  Ramsau | HS96 / 10 km |  Jørgen Graabak |  Johannes Rydzek |  Fabian Rießle |
| 5.1.2019 |  Otepää | HS100 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Akito Watabe |  Martin Fritz |
| 6.1.2019 |  Otepää | HS100 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Johannes Rydzek |  Akito Watabe |
| 11.1.2019 |  Val di Fiemme | HS135 / 10 km |  Johannes Rydzek |  Jørgen Graabak |  Mario Seidl |
| 12.1.2019 |  Val di Fiemme | HS135 / 2 × 7,5 km |  Norja I  Jan Schmid Jørgen Graabak |  Saksa I  Johannes Rydzek Vinzenz Geiger |  Saksa II  Eric Frenzel Fabian Rießle |
| 13.1.2019 |  Val di Fiemme | HS135 / 10 km |  Vinzenz Geiger |  Johannes Rydzek |  Akito Watabe |

Nordic Combined Triple: 18.–20. tammikuuta 2019
| 18.1.2019 |  Chaux-Neuve | HS118 / 5 km |  Franz-Josef Rehrl |  Espen Bjørnstad |  Fabian Rießle |
| 19.1.2019 |  Chaux-Neuve | HS118 / 10 km |  Franz-Josef Rehrl |  Akito Watabe |  Fabian Rießle |
| 20.1.2019 |  Chaux-Neuve | HS118 / 15 km |  Mario Seidl |  Fabian Rießle |  Franz-Josef Rehrl |
| 26.1.2019 |  Trondheim | HS140 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Magnus Krog |  Wilhelm Denifl |
| 27.1.2019 |  Trondheim | HS140 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Vinzenz Geiger |  Jørgen Graabak |
| 2.2.2019 |  Klingenthal | HS140 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Vinzenz Geiger |  Johannes Rydzek |
| 3.2.2019 |  Klingenthal | HS140 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Ilkka Herola |  Fabian Rießle |
| 9.2.2019 |  Lahti | HS130 / 2 × 7,5 km |  Suomi I Ilkka Herola Eero Hirvonen |  Norja I Espen Bjørnstad Jørgen Graabak |  Itävalta I Wilhelm Denifl Mario Seidl |
| 10.2.2019 |  Lahti | HS130 / 10 km |  Jørgen Graabak |  Akito Watabe |  Mario Seidl |
Maailmanmestaruuskilpailut (19. helmikuuta – 3. maaliskuuta)
| 9.3.2019 |  Oslo | HS134 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Ilkka Herola |  Espen Bjørnstad |
| 16.3.2019 |  Schonach | HS106 / 10 km |  Bernhard Gruber |  Lukas Greiderer |  Jarl Magnus Riiber |
| 17.3.2019 |  Schonach | HS106 / 10 km |  Jarl Magnus Riiber |  Jan Schmid |  Bernhard Gruber |
Valtion virka-ansiomerkki

Valtion virka-ansiomerkki on Suomen valtion myöntämä virka-ansiomerkki, joka vastaa aikaisempaa nuhteettoman palveluksen kunniamerkkiä. Sen antaa Suomen tasavallan presidentti vähintään 30 vuotta kestäneestä valtion palveluksesta. Esityksiä käsittelee erityinen valtiovarainministeriön alaisuudessa toimiva toimikunta.
Vantaan sanataidekoulu

| Vantaan sanataidekoulu |
| --- | --- |
Perustettu:  1994
Toimiala:  taiteen perusopetus
Kotipaikka:  Tikkuraitti 11 A 11, 01300 Vantaa
Rehtori:  Aulikki Rundgren (-7/2016); Siri Kolu (8/2016-1/2019); Tiina Åhlgren (2/2019-)
Puheenjohtaja:  Kati Oinonen 
Aiheesta muualla
[sanataidekoulu.fi Sivusto]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Monitoimitalo Lumon Korsossa on eräs Vantaan sanataidekoulun opetuspisteistä.
Vantaan sanataidekoulu on Vantaalla  toimiva, vuonna 1994 perustettu taiteen perusopetusta sanataiteessa antava koulu, jota ylläpitää samanniminen rekisteröity yhdistys (Vantaan sanataidekoulu ry). Vantaan sanataidekoulun perusti Aulikki Rundgren, joka toimi koulun rehtorina elokuuhun 2016 asti. Rehtorina toimi elokuusta 2016 tammikuuhun 2019 saakka kirjailija ja esitysdramaturgi Siri Kolu. Helmikuusta 2019 alkaen koulun rehtorina on työskennellyt Tiina Åhlgren.
Sanataidekoulun päätilat sijaitsevat Tikkurilassa osoitteessa Tikkuraitti 11 A 11. Vantaan sanataidekoulu järjestää taiteen perusopetusta Vantaalla ja Espoossa. Sanataideopetuksen kohteena ovat kaikenikäiset – vauvoista satavuotiaisiin.
Tunnustuksena ansiokkaasta työstään Vantaan sanataidekoulu sai Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 2014.
Valtion työmarkkinalaitos

Valtion työmarkkinalaitos (VTML) kuuluu Suomen valtiovarainministeriön kehittämisosastoon nimellä valtion työnantajatoiminto. Valtion työmarkkinalaitoksen tehtävänä on edustaa valtiotyönantajaa koko työmarkkinakenttää koskevissa työmarkkinaneuvotteluissa ja niiden valmisteluissa. Lisäksi valtion työmarkkinalaitos solmii valtion keskustason virka- ja työehtosopimukset sekä tukee ja ohjaa virastojen työnantaja- ja sopimustoimintaa. Se myös vastaa valtiotyönantajan edunvalvonnasta.
VTML:n päällikkönä on toiminut Sari Ojanen 1.5.2019 alkaen.
Älä odota armoa

| Älä odota armoa> The Girl Hunters |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roy Rowland
Käsikirjoittaja:  Roy Rowland  Mickey Spillane  Robert Fellows
Tuottaja:  Mickey Spillane  Robert Fellows
Säveltäjä:  Philip Green
Kuvaaja:  Ken Talbot
Leikkaaja:  Sidney Stone
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  1:37:46
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä odota armoa on brittiläinen elokuva vuodelta 1963. Se perustuu Mickey Spillanen salapoliisiromaaniin, ja Spillane osallistui sen käsikirjoittamiseen ja tuottamiseen ja näytteli itse myös miespääosaa.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mickey Spillane  | … |  Mike Hammer, nuhjuinen salapoliisi   |
|  Shirley Eaton  | … |  Laura Knapp, ihana nainen   |
|  Lloyd Nolan  | … |  Art Rickerby, FBI:n mies   |
|  Hy Gardner  | … |  Hy Gardner, sanomalehtikolumnisti   |
|  Scott Peters  | … |  Pat Crambers, poliisi   |
Lähde:
Aiheesta muualla

The Girl Hunters, 1963 Letterboxd. Viitattu 31.3.2021. (englanniksi)
Rich Drees: Blu-Ray Review: The Girl Hunters (1963) FilmBuffOnline.  21.10.2014. Viitattu 31.3.2021. (englanniksi)
Yksityinen suhde

| Yksityinen suhde> Une Liaison pornographique |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frédéric Fonteyne
Käsikirjoittaja:  Philippe Blasband
Tuottaja:  Patrick Quinet
Säveltäjä:  Jeannot Sanavia André Dziezuk Marc Mergen
Kuvaaja:  Virginie Saint-Martin
Leikkaaja:  Chantal Hymans
Tuotantosuunnittelija:  Véronique Sacrez
Pukusuunnittelija:  Anne Schotte
Pääosat:   Nathalie Baye  Sergi López 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Sveitsi, Belgia, Luxemburg
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yksityinen suhde (Une Liaison pornographique) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Frédéric Fonteynen ohjaama romanttinen elokuva.
Yksityinen sektori

Primaarisektori
(raaka-aineet)
Sekundaarisektori
(jalostus)
Tertiaarisektori
(palvelut)
Julkinen sektori
Yksityinen sektori
Yhteisötalous
Kolmas sektori
Yksityisellä sektorilla tarkoitetaan yksityiseen omistukseen ja yritystoimintaan perustuvaa osaa kansantaloudesta.[lähde? ]
Yksityissektorin toimijoita ovat:
Toiminimi
Avoin yhtiö
Kommandiittiyhtiö
Osakeyhtiö
(Listaamaton) Julkinen osakeyhtiö
Pörssiyhtiö, listattu julkinen osakeyhtiö
Udon Thani (provinssi)

| Udon Thani อุดรธานี |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 17°25′N, 102°45′E 
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Koillis-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Udon Thani
Pinta-ala:  11 730 km²
Väkiluku (2010):  1 572 300
 
www.udonthani.go.th
Udon Thani (thaiksi อุดรธานี) on provinssi Isanin alueella Thaimaan koillisosassa. Provinssin pinta-ala on 11 730 km² ja asukasluku 1 572 30 (2010). Alueen hallinnollinen keskus on Udon Thani.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Udon Thani (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala
Uuden auringon kirja

| Uuden auringon kirja> The Book of the New Sun.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Gene Wolfe
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Kustantaja:  Simon & Schuster
Julkaistu:  1980–1983
Suomennos
Suomentaja:  Johanna Vainikainen-Uusitalo
Kansitaiteilija:  Sanna-Reeta Meilahti
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2011–2016
Ulkoasu:  sidottu

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uuden auringon kirja on Gene Wolfen romaani, joka ilmestyi neljässä osassa vuosina 1980–1983. Osat ovat Kiduttajan varjo (The Shadow of the Torturer, 1980), Sovinnontekijän kynsi (The Claw of the Conciliator, 1981), Liktorin miekka (The Sword of the Lictor, 1982) ja Autarkin linnoitus (The Citadel of the Autarch, 1983). Sarjaan lasketaan usein myös suomentamaton kooda The Urth of the New Sun (1987), joka jatkaa tarinaa useita vuosia Autarkin linnoituksen tapahtumien jälkeen[lähde? ].
Suomennokset

Kiduttajan varjo.  (The Shadow of the Torturer, 1980.)  Suomentanut Johanna Vainikainen-Uusitalo. Gummerus, 2012.  ISBN 978-951-208668-9.
Sovinnontekijän kynsi.  (The claw of the conciliator, 1981.)  Suomentanut Tero Valkonen. Helsinki:  Gummerus, 2013.  ISBN 978-951-20-8670-2.
Liktorin miekka.  (The Sword of the Lictor, 1982)  Suomentanut Tero Valkonen. Helsinki:  Gummerus, 2015.  ISBN 978-951-20-9840-8.
Autarkin linnoitus.  (The Citadel of the Autarch, 1983)  Suomentanut Tero Valkonen. Helsinki:  Gummerus, 2016.  ISBN 978-951-20-9841-5.
Aiheesta muualla

A. L. Sirois: The Book of the New Sun Volume I: Shadow and Claw. The SF Site 2001. (englanniksi)
James Schellenberg: Review of Gene Wolfe's The Book of the New Sun. Challenging Destiny. (englanniksi)
Peter Wright: Mapping a Masterwork: A Critical Review of Gene Wolfe’s The Book of the New Sun. Ultan's Library. (englanniksi)
Alison Flood: The Book of the New Sun: science fiction's Ulysses? The Guardian, Booksblog 23.11.2009. (englanniksi)
Udo Zimmermann

Udo Zimmermann, vuonna 2006.
Udo Zimmermann (6. lokakuuta 1943 Dresden – 22. lokakuuta 2021) oli saksalainen säveltäjä.
Zimmermann oli vuosina 1954–1962 Dresden Kreuzchorin jäsen. Hän opiskeli Dresdenin konservatoriossa säveltämistä, orkesterin johtamista ja laulamista. Hänet valittiin vuonna 1970 Dresdenin Semperoperin dramaturgiksi. Sitä ennen hän oli toiminut Walter Felsensteinin avustajana Komische Oper Berlinissä. Dresdenissä Zimmermann perusti Studio Neue Musikin, josta kehittyi Dresdenin nykymusiikin keskus ja edelleen vuonna 2004 Europäisches Zentrum der Künste Hellerau. Zimmermann timi Helleraun taiteellisena johtajana 2004–2008.
Leipzigin oopperan taiteellisena johtajana Zimmernmann toimi vuodet 1990–2000. Ooppera sai tuolloin kansainvälistä mainetta monien maailmanensi-iltojensa ansiosta. Oopperatalossa ensiesitettiin muun muassa Karlheinz Stockhausenin, Dieter Schnebelin ja Hörg Herchetin tuotantoa. Vuonna 1993 Leipzigin ooppera sai vuoden oopperatalon tittelin. Zimmermann jatkoi Leipzigista Deutsche Oper Berliniin taiteelliseksi johtajaksi, jona hän toimi 2001–2003. Vuonna 2008 Zimmermannista tuli Saksin taideakatemian puheenjohtaja. Baijerin radion musica viva -konserttisarjan taiteellisena johtajana hän toimi 1997–2011, jolloin hän oli vastuussa melkein 200 maailmanensi-illan tuotannosta.
Hän sävelsi lukuisia oopperoita, joita ovat Levins Mühle (1972), Der Schuhu und die fliegende Prinzessin (1976), Die wundersame Schustersfrau (1981) ja Weiße Rose (1985). Hänen muita teoksiaan ovat Sinfonia come un grande Lamento (1977) ja Pax Questuosa (Der klagende Friede) (1982) solisteille, kolmelle kuorolle ja orkesterille.
Zimmermann oli Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen. Hän sai vuonna 1993 Bundesverdienstkreuzin (1. luokka). Hän oli myös Ordre des Arts et des Lettresin upseeri.
Aiheesta muualla

Operone.de: Udo Zimmermann (saksaksi)
Vasco Giuseppe Bertelli

Vasco Giuseppe Bertelli (23. tammikuuta 1924 Pontedera – 2. marraskuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1947 ja nimitettiin Volterran hiippakunnan piispaksi 25. toukokuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Benvenuto Matteucci, jota avustivat Ettore Cunial ja Giuliano Agresti.
Bertelli jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2000.
Vasaravero

Vasaravero oli Ruotsissa ja Suomessa käytössä ollut raudan jalostukseen kohdistunut vero, jota maksoivat kankirautapajat eli vasaralaitokset. Vasaraveroa kerättiin jo Kustaa Vaasan hallitsijakaudella uuden ajan alkupuolella ja se laskettiin ahjojen mukaan. Vuonna 1683 se kohdistettiin myös rälssivasaralaitoksiin ja 1695 sen suuruudeksi määrättiin yksi prosentti vuosituotannosta. Vasaravero korotettiin kaksinkertaiseksi uusien ahjojen osalta 1803. Ruotsissa vasaravero lakkautettiin 1860 ja Suomessa 1870 vuonna 1868 annetun asetuksen nojalla.
Entisaikaan vasarapajoiksi kutsuttiin sellaisia takomoita, joiden vasarat kävivät vesivoimalla.
Vantaan urbaani filmifestivaali

Vantaan urbaani filmifestivaali (VUFF) on vuonna 2023 ensimmäisen kerran järjestettävä elokuvajuhla, josta on tarkoitus tulla jokavuotinen. Festivaali kestää neljä päivää, ja ohjelmistoon kuuluu uusia ja vanhoja elokuvia. Elokuvien esityspaikat ovat Kino Myyri ja Myyräncolon Skenesalin pop up -teatteri. Tapahtuman järjestävät Pop Up Kino Helsinki, Myyräncolo ja Vantaan kaupungin kulttuuri- ja kirjastopalvelut.
Aiheesta muualla

Vantaan urbaani filmifestivaali