stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nävekvarn

| Nävekvarn |
| --- | --- |

 Nävekvarn
 Koordinaatit: 58°37′56″N, 16°47′44″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Södermanlandin lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Nyköping
Väkiluku (31.12.2023):  727
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nävekvarn on taajama Nyköpingin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 727 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Gertrud Sigurdsen (1923–2015), poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nävekvarn Wikimedia Commonsissa
Maritime

| Maritime |
| --- | --- |

Valtio:   Togo
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lomé
Pinta-ala:  6395 km²
Väkiluku (2022):  3 534 991
Maritime on Togon viidestä alueesta eteläisin. Maritimen asukasluku on vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 3 534 991, ja sen pinta-ala on 6 395 km². Alueen pääkaupunki on Lomé, joka on myös maan pääkaupunki.
Maritimen alue rajoittuu idässä Beniniin, lännessä Ghanaan, pohjoisessa Plateaux’n alueeseen ja etelässä Guineanlahteen.
Prefektuurit

Maritimen alue jakaantuu kuuteen prefektuuriin ja yhteen erilliseen kuntaan (Lomé):
Avé
Golfe
Lacs
Vo
Yoto
Zio
Lomé (erillinen kunta, ei prefektuuri)
Maritimen prefektuurit.
Puutalo (yritys)

| Puutalo Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1940
Perustaja:  21 rakennus- ja puutavara-alan yritystä
Toimitusjohtaja:  Olavi Rinkinen (1940–)
Puheenjohtaja:  Lauri Kivinen 1940–
Toimiala:  taloteollisuus
Liikevaihto:  3,2 miljardia markkaa (1949)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puutalo Oy, myöhemmin Myyntiyhdistys Puutalo, oli vuonna 1940 perustettu yleishyödyllinen yritys, jonka synty liittyi Suomen jälleenrakentamiseen sotien jälkeen. Puutalo Oy suunnitteli ja markkinoi 21 osakasyrityksensä tuotteista valmistettuja puurakenteisia pientaloja ja muita puurakennuksia.  Omia tyyppitalomalleja piirsivät etenkin Puutalon suunnittelupäällikkönä toiminut Jorma Järvi sekä Erik Lindroos.  Alusta saakka Puutalo Oy suuntautui myös vientimarkkinoille.  Puutalo Oy:n rakennukset saattavat olla maantieteellisesti laajimmalle levinnyt suomalainen vientituote.
Vuosina 1940–1955 Puutalo Oy:n tehtaat tuottivat 120 000 rakennusta. Suomeen niistä jäi vain noin 10 000, joista 2 000 oli pysyvään käyttöön tarkoitettuja asuintaloja.
Puutalo Oy:n rakennukset eivät olleet rintamamiestaloja. Rintamamiestaloja rakennettiin sahatavarasta alusta pitäen itse, kun taas Puutalo Oy:n kodit koottiin tehdasvalmisteisista elementeistä.
Pientalojen ohella Puutalo valmisti rivitaloja, kouluja, terveydenhoitotiloja, tehdasrakennuksia, parakkeja sekä vanerista ja pahvista tehtyjä telttoja ja muita tilapäisrakennuksia.
Puutalon vaiheista > Puutalo Oy:n perustaminen - välirauhan aika

Kimmokkeena teollisesti esivalmistetulle tyyppitalolle olivat Karjalasta paenneet 420 000 evakkoa, joille tarvittiin uusia koteja. Toisaalta Ruotsista vuonna 1940 saadut 2 000 lahjataloa, ”ruotsalaistaloa”, joiden pystyttämiseen piti kehittää oma organisaationsa. Tätä varten luotiin oma organisaationsa Puutalo Oy. Ensimmäisenä toimintavuonnaan Puutalo Oy toimitti yksityisasiakkaille 300 taloa.
Puutalon vaiheista > Rakennusten teko Suomen ja Saksan armeijoille - jatkosodan aika

Välirauhan aikana alkanut talotuotanto sai uuden käänteen, kun jatkosota syttyi kesäkuun lopulla 1941. Puutalojen rakentamisesta evakoille siirryttiin rakennusten tekoon Suomen ja Saksan armeijoille. Saksan armeijalle tehtiin jatkosodan aikana 14 000 parakkia ja 90 000 vaneritelttaa sekä erilaisia lentokonesuojia ja muita isompia puurakennuksia. Saksaan vietiin lisäksi asuintaloja noin 1 800. Niitä löytyy vielä Saksan Kölnistä noin 70 Puutalon paritaloa. Tuotteita vietiin myös muihin sotaa käyviin akselivaltoihin, kuten Italiaan ja Bulgariaan..
Puutalon vaiheista > Jälleenrakennus ja sotakorvaukset - sodan jälkeinen aika

Sotien jälkeen Puutalon talonvalmistus vain kiihtyi, sillä taloja ryhdyttiin viemään Neuvostoliittoon osana sotakorvauksia. Vuosina 1945–1947 yli 37 000 junanvaunullista sotakorvauksina Neuvostoliittoon. Rakennuksina se tarkoitti yli 10 000 taloa. Neuvostoliiton sotakorvaustaloista generalissimus Stalin lahjoitti elokuussa 1945 500 puutaloa Puolan pääkaupunkiin Varsovaan.  Kun sotakorvauksista oli päästy, Suomi solmi kauppasopimuksia Neuvostoliiton kanssa. Koottavat puutalot olivat keskeisessä roolissa näissä kauppasopimuksissa.
Myöhemmin pientaloja ja muita puurakennuksia myytiin muun muassa Tanskaan, Alankomaihin, Ranskaan ja Puolaan. Puutalo Oy:n taloja päätyi myös Kolumbiaan, Yhdysvaltoihin, Iso-Britanniaan ja Israeliin. Alankomaihin toimitettiin ensimmäinen suuri kouluraken nustilaus eli 1940-luvulla toimitettiin Alankomaihin kaikkiaan 114 koulurakennusta. Kaupankäynti sotien jälkeen perustui bilateraalisuuteen eli vaihdettavien valuuttojen sijaan käytettiin tavaranvaihtoa. Vastineeksi Suomi sai näissä kaupoissa mm. raakakahvia Kolumbiasta, kivihiiltä Puolasta, kankaita, sadetakkeja, silliä ja kalaverkkoja Alankomaista, voita, sokeria, melassia, lihaa, kalaa, munatuotteita, kemikalioita, radiotarvikkeita Tanskasta sekä rautaa, terästä, nestemäisiä polttoaineita, voiteluöljyä, kivihiiltä, kankaita, traktoreita, autoja, puhelinkojeita, mittalaitteita Iso-Britanniasta.
Puutalon vaiheista > Myyntiyhdistys Puutalo pääosin kotimaan markkinoille syntyy 1950-luvun puolivälissä

Yhteensä Neuvostolittoon vietiin vuosina 1940-1955 yli 100 000 rakennusta. Kaikkiaan Puutalo valmisti noin 120 000 rakennusta. Vuonna 1955 talokauppa itärajan taakse tyrehtyi. Neuvostoliitto ilmoitti, että taloja ei enää tarvita.
Vuonna 1955 Puutalo Oy ja Suomen Puurakenteiden Myyntiyhdistys, Ahlström-omisteinen kilpailija, perustivat Myyntiyhdistys Puutalon, joka 1960-luvulla alkoi suunnitella uudenlaisia yksikerroksisia pientaloja.
Uusi yritys keskittyi kotimaan markkinoille. Sen tuotantomäärät putosivat murto-osaan aiemmista. Vuosina 1956–1978 Myyntiyhdistys Puutalo tuotti kotimaahan noin 30 000 rakennusta.
Yksi kansainvälinen voimannäyte oli vielä vuoden 1963 suuren Makedonian Skopjen kaupungin tuhonnut maanjäristys, jonka tuhojen seurauksena Puutalo toimitti nopeasti suuren määrän taloja tuhoutuneeseen kaupunkiin.
Puutalo-myyntiyhteistyöhön osallistuvat yritykset vähenivät 1960-luvulla niiden alkaessa tuottaa omia valmistalomallejaanlähde?. Kun A. Ahlström Oy jätti myyntiyhdistyksen vuonna 1975, jäljelle jäivät enää Rauma-Repola ja H. G. Paloheimo -konserniin kuulunut Riihimäen Saha. Vuonna 1979 myyntiyhdistys Puutalo yhtiöitettin jälleen nimelle Puutalo Oy pääosakkaanaan Rauma-Repola Oy.
1980-luvulla jäljellä oli enää Rauma-Repola, joka myi taloteollisuutensa Ensollelähde?. Se yhtiöitettiin vuonna 1989 nimelle Suomen Taloteollisuus Oylähde?. Tämä yritys myytiin pääomasijoittajille 1997, ja uudeksi nimeksi tuli Finndomo Oylähde?. Yritys meni konkurssiin 2012lähde?.
Puutalo oy:n ja Myyntiyhdistys Puutalon rakennuksia on Suomessa jäljellä korkeintaan 20 000 .
New Standards - 2021 Venetsian bienaali ja 2024 Jyväskylä

Suomen paviljongin New Standards -näyttelyn Venetsian arkkitehtuuribiennaalissa on kuratoinut Aalto-yliopiston opettaja-tutkija-kolmikko Laura Berger, Philip Tidwell ja Kristo Vesikansa. Näyttely tarkastelee historian hetkeä, jolloin arkkitehdit ja teollisuusyritykset ryhtyivät yhdessä ratkaisemaan polttavaa kysymystä Karjalan evakkojen asuttamiseksi. Sodan keskellä kehitetyt esivalmistetut talot uudistivat Suomen rakennusteollisuutta ja johtivat maailmanlaajuiseen vientiin: Puutalo Oy:n taloja vietiin 1940- ja 1950-luvuilla yli 50 maahan. Aikakausi muokkasi voimakkaasti suomalaista asumisen maisemaa.
Alvar Aalto -museossa Jyväskylässä avattiin helmikuussa 2024 Puutalo-aiheinen Venetsiaa vastaava näyttely New Standards. Historiallisen aineiston lisäksi esillä on valokuvaaja Juuso Westerlundin uusia valokuvia Puutalo Oy:n talojen nykytilasta eri puolilla maailmaa.
Aiheesta muualla

Puutalo Oy:stä Arkkitehtuurimuseon sivulla
Puutalon esite vuodelta 1959.
Lampi (täsmennyssivu)

Lampi voi tarkoittaa seuraavia:
lampi, järveä pienempi makeanveden allas
Paikannimi

Lámpi, entinen kunta Réthymnon alueyksikössä Kreetalla, Kreikassa
Lampi, lampi Ähtärin Peränteellä
Sukunimi

Lampi on seuraavien suomalaisten tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Ahti Lampi (s. 1938), tanssimuusikko ja iskelmälaulaja
Ahti Lampi (s. 1991), pöytäjääkiekkoilija
Anna-Leena Lampi (Kristoduli, 1945–2020), ortodoksinen nunna ja kirjailija
Heikki Lampi (s. 1957), jalkapalloilija
Heimo Lampi (1920–1998), juristi, taistelulentäjä, Kouvolan hovioikeuden presidentti, korkeimman oikeuden jäsen
Iida Lampi, pesäpalloilija ja kahvilayrittäjä
Jussi Lampi (s. 1961), näyttelijä
Kaarlo Lampi (ent. Lagerström, 1899–1966), teollisuusneuvos, toimi SOK:n johdossa
Klaus Lampi (1929–2004), kilpasoutaja
Lasse Lampi (s. 1951), ralliautoilija
Mandi Lampi (esiintyjänimi Mandi, 1988–2008), näyttelijä ja laulaja
Marra Lampi (1948–2021), kuvataiteilija, taidekriitikko ja -opettaja
Matti Lampi (s. 1947), taidemaalari
Mikko Lampi (s. 1952), jalkapalloilija
Nestori Lampi (1911–1967), näyttelijä
Nils Lampi (s. 1948), liikemies, diplomiekonomi ja Ålandsbankenin puheenjohtaja
Veli Lampi (s. 1984), jalkapalloilija, Mikko Lammen poika
Vilho Lampi (1898–1936), taidemaalari
Sukunimi > Entinen nimi tai nimen osa

Ester Viljanen-Lampi (1903–1967), näytelmäkirjailija
Elsa Vanhala (o.s. Lampi), lotta Lunkreenin esikuva laulussa "Eldankajärven jää"
Sanna Kullberg (o.s. Lampi, s. 1975), kestävyysjuoksija
Perjantairukous

Miehiä perjantairukouksessa Malesiassa. Etuseinässä on rukoussuuntaa (qibla) osoittava syvennys eli mihrab ja sen vieressä islamilainen saarnastuoli eli minbar.
Perjantairukous (arab. صَلَاة ٱلْجُمُعَة‎, ṣalāt al-jumuʿa) on islaminuskossa viikon pyhin rukoushetki. Muslimit rukoilevat viisi kertaa päivässä tarkkaan määrättyinä kellonaikoina. Perjantairukouksen aika on perjantaisin keskipäivällä, jolloin muuten olisi zuhr-rukouksen vuoro. Perjantairukoukseen tulee osallistua moskeijassa, ja siihen sisältyy saarna, mikä vaatii, että moskeijassa on saarnastuoli (minbar). Tällaista moskeijaa kutsutaan "perjantaimoskeijaksi". Perjantairukoukseen osallistuvat vain miehet, joille se on pakollista.
Joissakin muslimimaissa perjantai on vapaapäivä, toisissa työt päättyvät keskipäivän rukoukseen, kolmansissa perjantai on täysi työpäivä.
Perjantairukous Koraanissa

Koraanissa perjantairukouksesta puhutaan Perjantain suuran (62)  jakeissa 9–11. Suura kehottaa uskovaisia  osallistumaan perjantairukoukseen aina kutsun kuultuaan ja jättämään siksi aikaa kaupanteon. Jae 11 moittii  henkilöitä, jotka haluavat vain huvitella ja käydä kauppaa. Jakeet 9–10 kuuluvat Ahsen-Bören suomennoksena seuraavasti:
Uskovaiset, kun kuuluu kutsu rukoukseen perjantaina, niin kiiruhtakaa palvelemaan Jumalaa ja jättäkää kauppatoimet. Tämä on teille parasta, jos haluatte ymmärtää. Mutta kun hartaus on päättynyt, hajaantukaa kukin suunnallenne ja etsikää Jumalan armoa pitäen Hänet lujasti mielessänne, jotta menestyisitte.
Perjantairukouksen kulku

Ahmad ibn an-Naqib al-Misri (1302–1368) on esittänyt perjantairukousta koskevia šariamääräyksiä teoksessa Reliance of the Traveller. Niitä ovat myöhemmät uskonoppineet täydentäneet. Perjantairukous on pakollinen; se on hienoin kaikista rukouksista ja perjantai viikon paras päivä. Šaria täsmentää osallistumisen poikkeuksia (naiset, sairaat, matkalla olevat).
Perjantairukouksen kulku > Vaatimuksia

Pätevä perjantairukous edellyttää, että se suoritetaan ryhmänä keskipäivän aikaan moskeijassa, ja että sitä seuraa saarna (khutba). Vaaditaan myös, että siihen tulee osallistua vähintään 40 henkeä, jotka ovat puberteetin saavuttaneita mieleltään terveitä ja paikalla asuvia miehiä. Luku neljäkymmentä vertautuu siihen, että seemiläisissä kielissä neljä ja sen kerrannaiset merkitsevät samaa kuin "paljon". Imaami eli rukouksen johtaja lasketaan lukuun mukaan.
Jos alueen kaikki muslimit eivät mahdu samaan perjantairukoukseen, rinnakkaiset kokoukset hyväksytään. Eräissä tapauksissa, kuten Mekassa ja Medinassa, vain yksi katsotaan perjantairukoukseksi ja muut zuhr -rukoukseksi. Moskeijaa, jossa on perjantairukousta varten saarnastuoli eli minbar, kutsutaan perjantaimoskeijaksi. Tällainen moskeija on yleensä muutenkin tavallista komeampi.
Perjantairukous sisältää kaksi rak'aa eli rukoussarjaa. On suositeltavaa (sunna) lukea Koraanin suura 62 eli Perjantain suura ensimmäisessä rukoussarjassa ja suura 63 eli Teeskentelijöiden suura toisessa. Jos myöhästyjä tulee paikalle, kun khatib on vielä kumartuneena toisessa rak'assa, hänet luetaan perjantairukouksen osallistujiin, muussa tapauksessa hänestä tulee tavallisen zuhr -rukouksen osallistuja.
Perjantairukouksen kulku > Osallistujat

On suositeltavaa (sunna), että osallistujat suorittavat rituaalipesun (ghusl) ennen kuin tulevat perjantairukoukseen. Suositeltavaa on puhdistaa myös hampaat tikulla (Miswak), leikata kynnet, ajaa ihokarvat, päästä eroon pahasta hajusta, käyttää hajusteita, pukeutua hienoimpiin vaatteisiin (valkoinen on paras väri) ja imaamin osalta pukeutua paremmin kuin muut. Naisten kohdalla on loukkaavaa, jos he käyttävät perjantairukouksessa hienoja vaatteita tai hajusteita.
Perjantain erityisasema

Muslimeilla ei ole selityksiä perjantain erityisasemalle islamissa. Ongelma voidaan ratkaista toteamalla ”Herrasi luo mitä haluaa” (Koraani 28:68). Islamin varhainen historioitsija Ibn Sa'd on kuitenkin välittänyt hadithin, jonka mukaan perjantai on päivistä paras. Jumala loi Adamin perjantaina, lähetti hänet alas perjantaina ja antoi hänen kuolla perjantaina.
Ignaz Goldziherin mukaan Islamilaisten perjantai on muunnelma juutalaisten sapatista, mutta kantaa parsilaista taustaa. Parsilaisen uskonnon mukaan Jumala loi maailman kuudessa vaiheessa mutta ei levännyt sen jälkeen. Islamilainen perjantaikaan ei ole aina lepopäivä. Toisen teorian on esittänyt Christoph Luxenberg, joka arvelee, että muslimien perjantairukouksen taustalla on syyrialais-kristillisen kirkon harjoittama pitkäperjantain muistelu. Kristillisissä kirkoissa esimerkiksi roomalais-katolisessa ruusukkorukouksessa ja luterilaisen kirkossa muistellaan joka perjantai Jeesuksen kärsimyksen mysteerejä. Luxenberg on löytänyt mahdollisen selityksen asiaan 900-luvulla eläneen oppineen as-Sigistanin Koraanisitaatista, joka perustuu Perjantain suuran (62) vanhempaan varianttiin. Hän katsoo, että siinä perjantai yhdistetään Jeesuksen ristiinnaulitsemisen päivään eli pitkäperjantaihin, jolloin aurinko pimeni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perjantairukous Wikimedia Commonsissa
Istanbulin Molla Çelebin moskeijan minbar.
Metoikit

Metoikit (m.kreik. μέτοικοι, métoikoi) olivat antiikin Ateenassa asuvat vieraspaikkakuntalaiset. Useimmat heistä olivat kreikkalaisia, mutta heidän joukossaan oli myös barbaareja, kuten foinikialaisia ja fryygialaisia.  Heitä oli ehkä puolet varsinaisten kansalaisten lukumäärästä, eli noin 20 000.
Metoikkeja koskivat samat velvollisuudet kuin kansalaisia, mutta he maksoivat myös erillistä veroa (metoikion). Metoikit eivät saaneet omistaa taloja eivätkä maata. He palvelivat Ateenan armeijassa raskasaseistettuna hopliitteina, kevytaseistettuina tai laivastossa. Metoikit toimivat pääasiassa käsiteollisuuden ja kaupankäynnin piirissä.
Perikleen vuonna 451 eaa. säätämän lain mukaan metoikkinaisen ja ateenalaisen miehen lapsilla ei ollut kansalaisoikeutta. Metoikille saatettiin antaa kansalaisoikeus.lähde?
Kuopion Elo

Kuopion Elo (Männistön Elo) on kuopiolainen urheiluseura. Elo perustettiin vuonna 1919. Elo on jalkapalloseura, mutta seuran toimintaan on kuulunut myös muita urheilulajeja, mm. futsal, yleisurheilu, voimistelu, nyrkkeily, paini, hiihto ja pyöräily.
Historia > Männistön Elo perustetaan

Savon Kansa -lehdessä oli 27.5.1919 vaatimaton ilmoitus:
Männistön työläisnuoriso on perustanut voimistelu- ja urheiluseuran nimellä Elo. Samalla valittiin kolmihenkinen toimikunta, jonka tehtävänä on neuvotella Kuopion työväen voimistelu- ja urheiluseura Riennon kanssa seuran liittymisestä haaraosastona Rientoon. Elon jäsenluku on jo vähän yli sadan.
Seuran perustamisesta ei ole mustaa valkoisella. Vanhoja seuran veteraaneja haastattelemalla on kuitenkin saatu tietää perustamisvaiheet. Vuoden 1919 kevätkesällä on seuran perustaminen ollut ensi kertaa esillä. Se on tapahtunut Itkonsaaressa, jonne oli kokoontunut parikymmentä henkeä keskustelemaan seuran perustamisesta. Asiasta oli sovittu ja hieman myöhemmin oli perustamiskokous pidetty rautatieläisten talossa Maaherrankadulla.
Historia > Elon alkutaival

Alkuvuosinaan Elo kilvoitteli lähinnä toisen kuopiolaisen työväen urheiluseuran Riennon kanssa, mm. ensimmäinen jalkapallo-ottelu heidän välillään käytiin jo vuonna 1919. Ottelu kuului kilpailuun ”Potkupallokilpailu Kasper Voutilaisen kiertopalkinnosta”, Riento – Männistön Elo 3-0. Elo on siis vanhin nykyisistä Kuopiolaisista jalkapalloseuroista. (Ottelusta uutisoitiin 22.7 tiistain Savon Kansassa).
Urheilukilpailuja järjestettiin usein ja lajeina olivat mm. yleisurheilu, voimistelu, paini, hiihto ja tuohon aikaan harvinainen polkupyöräily. Elo on myös ollut tunnettu tanssien järjestäjä koko olemassaolonsa ajan.
Historia > Männistön Urheilijat

20-luvulla politiikka astui mukaan kuvioihin ja se aiheutti kinaa myös seuran jäsenten välillä. Osa jäsenistä oli työväenliikkeen vankkoja kannattajia, kun taas osa halusi vain urheilla ilman poliittisia paineita. Vuonna 1929 seura menetti omaisuutensa valtiolle koska "vasemmistolaisia" seuroja ei silloin Suomessa hyväksytty. Osa seuran jäsenistä perusti "uuden" urheiluseuran, Männistön Urheilijat. Osa Elolaisista siirtyi Kuopion Kisa-Veikkojen jäseniksi.
Poliittisista myllerryksistä huolimatta urheilutoiminta jatkui vireänä, ainoastaan sotavuosina 1939 - 1945 toiminta oli luonnollisesti hiljaista. Vuonna 1946 Männistön Urheilijat muutti nimensä takaisin Eloksi.
Historia > Palloilu ja hiihto ykköslajeiksi

Jalkapalloilussa TUL:n seurat olivat sodan jälkeen tulleet mukaan Suomen Palloliiton toimintaan. Kun sarjat tulivat yhteisiksi kaikille seuroille, lisääntyi yleinen mielenkiinto sarjoja kohtaan. Jalkapallon suosio kasvoi myös seuran keskuudessa ja naisvoimistelu, nyrkkeily ja yleisurheilu jäivät pikkuhiljaa vähemmälle, koska jalkapalloilijat valtasivat muiden vuorot.
Hiihto oli myös vakiinnuttanut keskeisen lajin aseman seurassa 50-luvulla ja seuran omat sarjahiihdot vetivät runsaasti väkeä.
Kuopion Pallo ja Elo yhdistyivät vuonna 1978, samana vuonna myös Elon hiihtojaosto eriytyi omaksi seurakseen, Kuopion Hiihtäjiin.
Historia > Jalkapallo

Elo on menestynyt parhaiten jalkapallossa, jossa se on noussut kahteen otteeseen mestaruussarjatasolle; vuosiksi 1969–1970 ja 1982. Seuran paras saavutus on yhdeksäs sija jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1969. Kuopion Elo on pelannut mestaruussarjan lisäksi 19 kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (sen nimitykset ovat Suomessa olleet B-sarja 1930-35 ja 1940/41, Itä-länsisarja 1936-39, Suomensarja 1943/44–1969, II divisioona 1970–1972, I divisioona 1973–93 ja Ykkönen 1994-). Vuonna 1982 Elo oli tekemässä kuopiolaista jalkapallohistoriaa, kun seuran nousu korkeimmalle sarjatasolle tarkoitti sitä, että pääsarjassa pelasi yhtä aikaa kolme kuopiolaisjoukkuetta; KuPS, Koparit ja Elo. Vuonna 1984 Elo karsi noususta pääsarjaan kaudeksi 1985, mutta hävisi nousukarsinnassa KPV:lle yhteismaalein 3-2.
Suomen cupissa Elo on päässyt kahdeksan parhaan joukkoon neljänä vuotena. Puolivälierissä tuli häviöt 1961 (HPS) ja 1980 (Haka). Välierässä 1968 häviö tuli vasta uusintaottelussa (KuPS voitti 4-1, ens. ottelu 0-0) ja 1975 välierässä myös lopullinen cupin voittaja Reipas oli 1-5 parempi.
1980-luvun loppupuolella seuralle alkoi kasaantua talousvaikeuksia ja toiminnan jatko alkoi olla vaakalaudalla. Lopulta seuran jalkapallojaosto yhdistyi Koparien kanssa vuonna 1992 FC Kuopioksi.
Fuusion myötä Elon jalkapallotoiminta hiljeni 20:ksi vuodeksi. Vuonna 2012 Elo palasi kentille aloittaen Vitosesta. Toiminnan käynnisti uudelleen Elon entisen pelaajan Tapani Hämäläisen poika Petteri Hämäläinen.
Elon historian menestynein pelaaja Olavi Rissanen pelasi Elon paluupelissä 65-vuotiaana. Paluukaudellaan  Elo sijoittui Suomen Palloliiton Itä-Suomen piirin Viitosessa kuudenneksi.
Vuonna 2015 Elo voitti Vitosen mestaruuden ja nousi kaudelle 2016 neljänteen divisioonaan.
Vuonna 2016 Elo käynnisti uudelleen myös junioritoiminnan. Vuonna 2021 Elolla oli viisi juniorijoukkuetta.
Vuonna 2021 Elo sijoittui Itäisen alueen Nelosessa toiseksi ja lunasti sarjapaikkansa pykälää ylemmästä sarjasta.
Vuonna 2022 Elo pelasi menestyksekäästi Palloliiton Itäisen alueen Kolmosta, voitti sarjansa ja nousi pelaamaan Miesten Kakkosta kaudella 2023.
Pelaajat ja joukkueenjohto > Edustusjoukkue 2023

Päivitetty 8. lokakuuta 2023.
Pelaajat ja joukkueenjohto > Joukkueenjohto

Päivitetty 19. elokuuta 2023.
Päävalmentaja:  Pekka Niskanen
Valmentaja:  Esa-Pekka Vartiainen
Maalivahtivalmentaja:  Tomi Vepsäläinen
Pelaajat ja joukkueenjohto > Tunnettuja pelaajia

Olavi Rissanen
Pekka Parviainen
Jouko Suomalainen
Tapani Hämäläinen
Jarmo Flink
Martti Räsänen
Ilja Venäläinen
Tero Taipale
Tomi Räsänen
Pelaajat ja joukkueenjohto > Joukkueessa pelanneita ulkomaalaisia pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1981  Frank Clark   Paul Lazarus   Mark Smith 1982  Frank Clark   John Bartley   Mark Dennehy   Mark Newson   Geoff Langley   Paul Williams |   |  1985  Hugh Smith 1986  Pat Corbett   David Lindsay 1987  Pat Corbett   Paul Hammond |   |  1988  Pat Corbett   Paul Sugrue 1989  Pat Corbett   Paul Sugrue 1990  Pat Corbett   Valeri Tshupin |
Aiheesta muualla

Kuopion Elon kotisivut: http://kuopionelo.fi/
Kuopion Elon Facebook-sivut: https://www.facebook.com/KuopionElo
| n k Miesten jalkapallon TUL:n mestarit |
| --- | --- |
TUL:n jalkapallomestaruus:  1920: Kullervo  1921: Kullervo  1922: Kullervo  1923: Kullervo  1924: Kullervo  1925: Kullervo  1926: Töölön Vesa  1927: Jyry  1928: Kullervo  1929: TuWe  1930: Vesa  1931: ViTo  1932: TP-V  1933: TaTo  1934: TP-V  1935: Töölön Vesa  1936: Töölön Vesa  1937: KTP  1938: TP-V  1939: KTP  1940: TP-V  1941: keskeytettiin  1942: ei pelattu  1943: TP-V  1944: ei pelattu  1945: Kullervo  1946: TP-V  1947: KTP  1948: RTU  1949: KTP  1950: KTP  1951: KTP  1952: KTP  1953: Turun Pyrkivä  1954: Turun Pyrkivä  1955: Karihaaran Tenho 
TUL Cup:  1973: Into  1974: Turun Pyrkivä  1975: Turun Pyrkivä  1976: Into  1977: MiPK  1978: Turun Pyrkivä  1979: JyPK  1980: OTP  1981: KTP  1982: PPT  1983: KTI  1984: Elo  1985: PPT  1986: OTP  1987: PPT  1988: Elo  1989: OTP  1990: PPT  1991: OTP  1992: VanPa  1993: FC Jazz  1994: TP-V  1995: Ponnistus  1996: FC Jazz  1997: TP-V  1998: FC Jazz  1999: Kajaanin Haka  2000: PP-70  2001: PP-70  2002: FC Jazz  2003: PP-70  2004: KooTeePee  2005: KooTeePee  2006: Kiisot  2007: TP-V  2008: KTP  2009: Warkaus JK  2010: KooTeePee  2011: JyPK  2012: KooTeePee  2013: ei pelattu  2014: Sisu-Pallo  2015: ei pelattu  2016: TP-V  2017: Toejoen Veikot  2018: MiPK  2019: MiPK  2020: ei pelattu  2021: ei pelattu  2022: ToTe  2023: TP-V  2024: TP-V