stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guild Wars Factions

| Guild Wars Factions |
| --- | --- |

Kehittäjä:  ArenaNet (käännä suomeksi)
Julkaisija:  NCsoft
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Guild Wars
Julkaistu:  2006
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Guild Wars Factions on ensimmäinen lisäosa MMORPG-peliin Guild Wars. Factions sijoittuu Aasiasta vaikutteita saaneelle Cantha-mantereelle. Vaikka kyseessä on periaatteesa lisäosa, se toimii myös ilman alkuperäistä kopiota pelistä, tosin omistamalla myös alkuperäisen pelin saa siihen enemmän ominaisuuksia. Pelin sivutarina liittyy kahden kansan – Luxonien ja Kurzickien – välisiin taisteluihin Jademeren ja kivettyneen Kaikujen metsän resursseista ja päätarina Shiro Tagachin, keisarin murhaajan, nousemiseen kuolleista ja kostosta. Pelaajalla on mahdollisuus valita puolensa Kurzickien ja Luxonien välisissä taisteluissa.
Factions tuo kaksi uutta ammattia peliin: Assassin on salamurhaaja, joka liikkuu nopeasti varjoissa ja nimen mukaisesti salamurhaa käyttäen aseinaan tikareita. Ritualist on shamaani, joka käyttää sielujen voimia joukkueensa auttamiseen ja vihollisten tuhoamiseen.
Factions tuo mukanaan kokonaan uuden PvE-kampanjan, kaksi uutta hahmoluokkaa assassinin ja ritualistin, uusia taitoja sekä suojavarusteita vanhoillekin hahmoluokille, ja muutaman uuden pelimuodon sekä PvE- että PvP-puolelle.
Assassinin toiminta perustuu hyökkäysskillien ketjuttamiseen ja nopeaan vahingon tuottamiseen. Assassin on myös suosittu tankki: tietyillä skilleillä assassin voi estää lähes kaiken itseensä kohdistuvan vahingon.
Ritualist: Ritualist on sekoitus aikaisemmista ammateista, joka käyttää hyväkseen henkien voimia, esimerkiksi kutsumalla henkiolentoja avukseen taistelukentälle tai vahvistamalla joukkuetoveriensa aseita erilaisilla aseloitsuilla.
Aiheesta muualla

Guild Wars: Factions MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
Pelisarja:   Guild Wars  Guild Wars Factions  Guild Wars Nightfall  Guild Wars 2
Erhard Melcher

| Erhard Melcher> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. marraskuuta 1939 (ikä 84)
Muut tiedot
Yritys:  AMG
Erhard Melcher (s. 17. marraskuuta 1939) on saksalainen insinööri ja liikemies.
Melcher työskenteli 1960-luvun alkupuolella Mercedes-Benzin tuotekehityksessä. Vuonna 1967 hän perusti yhdessä Hans Werner Aufrechtin kanssa Mercedes-AMG:n, jonka osake-enemmistö myytiin Daimler-Chryslerille 1990-luvun lopussa. A tarkoittaa Aufrechtia, M Melcheriä ja G Großaspachia, eli paikkakuntaa, jossa AMG perustettiin.
Aiheesta muualla

Jokamies: Hauskaa syntymäpäivää, C 36 – Mersun ja AMG:n ensimmäinen virallinen yhteistyöprojekti täyttää tänään 25 vuotta (9.9.2018) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ella Lemhagen

Ella Lemhagen (2013)
Ella Elisabet Lemhagen (s. 29. elokuuta 1965 Uppsala) on ruotsalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Lemhagen opiskeli Dramatiska institutetin ohjauslinjalla vuosina 1988–1991. Hänen ensimmäinen täyspitkä elokuvansa oli Drömprinsen – filmen om Em (1996). Elokuvallaan Tsatsiki, mutsi ja poliisi (1999) hän sai Guldbagge-palkinnon parhaasta ohjauksesta. Lemhagen on ohjannut myös muiden muassa elokuvat Meno & paluu (2003), Patrik 1,5 (2008) ja Kronjuvelerna (2011) sekä televisiosarjan Järnvägshotellet (2003). Vuonna 2012 hän sai Guldbagge-gaalassa Gullspira-palkinnon työstään nuorelle yleisölle suunnatuissa elokuvissa. Vuonna 2015 Lemhagen ohjasi ja käsikirjoitti ensimmäisen kansainvälisen elokuvansa, All Roads Lead to Romen, jonka pääosanäyttelijät ovat Sarah Jessica Parker, Raoul Bova ja Claudia Cardinale.
Pukusuunnittelija Moa Li Lemhagen Schalin on Ella Lemhagenin sisko.
Aiheesta muualla

Ella Lemhagen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elämä kantaa mua (albumi)

| Elämä kantaa mua Tommi Läntinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen
 Tuottaja(t): Aki Sihvonen, Erno Laitinen, Gabi Hakanen
 Kesto: 39.37
 Levy-yhtiö: Vallila Music House
Listasijoitukset
  11. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Tommi Läntisen muut julkaisut
| Liekki palaa 2015 | Elämä kantaa mua 2022 | Maailma kääntyy kohti valoa 2023 |
Elämä kantaa mua on Tommi Läntisen studioalbumi, joka julkaistiin 18. helmikuuta 2022. Läntinen on sanoittanut ja säveltänyt suuren osan kappaleista yhdessä Janne Rintalan ja Aki Sihvosen kanssa, mutta mukana on myös muita kirjoittajia, kuten Lauri Tähkä ja Timo Kiiskinen, joiden käsialaa on levyn ensimmäisen single, Metsäjätti-elokuvan tunnuskappale "Meidän murusia". Single "Elämä kantaa mua" on Haloo Helsinki! -yhtyeen Leo Hakasen ja Jere Marttilan säveltämä ja Elli Haloon sanoittama. Kirjoittajina Albumilla vierailevat myös Samuli Sirviö, Leo Stillman ja Tommin poika Ilmari Läntinen.
Kappaleet

Suuret kultaiset – 4.18
Linnanmäen ranneke – 3.43
Suudellaan – 3.36
Elämä kantaa mua – 3.01
Nollaan pään – 3.28
Meidän murusia – 3.14
Suru paikan saa – 3.32
Elämä on nyt – 3.48
Maailman lapsi – 3.49
Joku jonka joskus tunsin – 3.21
Rakkauden jälkeen – 3.40
Arvostelut

Soundi:
Emery Worldwiden lento 17

| Emery Worldwiden lento 17 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone Fort Lauderdale – Hollywoodin kansainvälisellä lentoasemalla vuonna 1999.
Yhteenveto
Päivämäärä:  16. helmikuuta 2000
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy
Tapahtumapaikka:  Sacramento-Matherin lentoasema, Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat
 :  38°33′40″N, 121°15′4″W
Lähtöpaikka:  Sacramento-Matherin lentoasema, Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat
Määränpää:  Daytonin kansainvälinen lentoasema, Dayton, Ohio, Yhdysvallat
Kuolleita:  3
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Douglas DC-8-71F
Lentoyhtiö:  Emery Worldwide
Rekisteritunnus:  N8079U
Matkustajia:  0
Miehistöä:  3
Emery Worldwiden lento 17 oli Emery Worldwiden rahtilento Kalifornian Sacramento-Matherin lentoasemalta Ohion Daytonin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 16. helmikuuta 2000 käytetty Douglas DC-8-71F syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen.
Lento 17 nousi lentoaseman kiitotieltä 22L, ja miehistö ilmoitti lennonjohtoon koneen tasapaino-ongelmista. Lentokone kuljetti vaatteita, vaihteistonestettä ja hieman autojen turvatyynyjen aktivoimiseen tarkoitettuja sulakkeita. Kone syöksyi hetken päästä vasen puoli alempana maahan ja sytytti 100–200 autoa tuleen. Kaikki kolme miehistön jäsentä kuolivat turmassa.
Golden Boy

Golden Boy tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Kultapoika, Golden Boy, elokuva vuodelta 1939
Golden Boy, Israelin euroviisuedustuskappale vuodelta 2015
Golden Boy, vuosittain Euroopan jalkapallosarjojen parhaimmalle nuorelle pelaajalle jaettava palkinto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Golden Boy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elsa Tervo

Elsa Sigrid Katarina Tervo (4. maaliskuuta 1892 Nokia – 20. maaliskuuta 1966 Tampere) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja suomentaja.
Henkilöhistoria

Tervon isä Juho Pietari Tervo oli Nokian tehtaan kansakoulun opettaja ja äiti Ida Josefina Sjödahl. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen tyttökoulusta 1911 ja aikoi jatkaa jo kansakouluaikanaan aloittamiaan musiikkiopintoja, mutta päätyi konttoristiksi Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:lle, jossa hän työskenteli vuodet 1912−1918. Vuosina 1918−1923 Tervo toimi Fazerin musiikkikaupan nuottiosaston hoitajana Tampereella ja Viipurissa sekä vuodesta 1923 laulun ja pianonsoiton opettajana Tampereella ja Nokialla. Sinne hän muutti vanhempiensa kuoltua 1941.
Kirjallinen tuotanto

Kirjallisen työnsä ohessa Tervo suomensi italiankielisiä runoja (Giacomo Leopardin laulut, 1962) ja laati kirjoituksia päivä- ja aikakauslehtiin. Hän kävi vuodesta 1924 alkaen useita kertoja Italiassa ja toimi Dante Alighieri -yhdistyksen Tampereen osaston puheenjohtajana. Tervo oli Pirkkalaiskirjailijat-yhdistyksen perustajajäsen. Tervo on haudattu Nokian Keskustan hautausmaalle.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Sinisiä liekkejä (runokokoelma, 1935)
Eerik XIV ja Juhana III (näytelmä, 1937)
Pyörremyrsky (romaani, 1938)
Teltantekijättären lauluja (runokokoelma, 1942; omistettu marsalkka Mannerheimille)
Kartanonrouva ja kulkuri (romaani, 1945)
Erik Barnouw -palkinto

Erik Barnouw -palkinto on Organization of American Historiansin jakama palkinto, joka voidaan myöntää Yhdysvaltain historiaa tai sen tutkimusta ansiokkaasti käsittelevälle dokumenttielokuvalle tai televisio-ohjelmalle. Palkinto on nimetty joukkotiedotukseen erikoistuneen historioitsija Erik Barnouw'n mukaan. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983, ja niitä myönnetään vuosittain 1-2 kappaletta.
Go (vuoden 1999 elokuva)

| Go |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Doug Liman
Käsikirjoittaja:  John August
Tuottaja:   Matt Freeman  Paul Rosenberg  Mickey Lidell 
Säveltäjä:  BT
Kuvaaja:  Enrique Chediak
Leikkaaja:  Stephen Mirrione
Lavastaja:  Fontaine Beauchamp Hebb
Erikoistehosteet:   Martin Becker  James Bomalick 
Pääosat:   William Fichtner  Katie Holmes  Jay Mohr  Sarah Polley  Desmond Askew  Scott Wolf 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 9. huhtikuuta 1999  Suomi 8. lokakuuta 1999 
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  6 500 000 dollari
Tuotto:  28 451 622 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Go on yhdysvaltalainen Doug Limanin ohjaama elokuva vuodelta 1999. Elokuva koostuu kolmesta yhteenpunoutuvasta juonesta, jotka kuvaavat yhtä huumekauppaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Katie Holmes  | … |  Claire Montgomery   |
|  Sarah Polley  | … |  Ronna Martin   |
|  Suzanne Krull  | … |  Stringy Haired Woman   |
|  Desmond Askew  | … |  Simon Baines   |
|  Nathan Bexton  | … |  Mannie   |
|  Robert Peters  | … |  Switterman   |
|  Scott Wolf  | … |  Adam   |
|  Jay Mohr  | … |  Zack   |
|  Timothy Olyphant  | … |  Todd Gaines   |
|  Jodi Bianca Wise  | … |  Ballerina Girl   |
|  William Fichtner  | … |  Burke   |
Doug Limanin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Getting In (1994) · Swingers (1996) · Go (1999)
2000-luku: Medusan verkko (2002) · Mr. & Mrs. Smith (2005) · Jumper (2008) · Fair Game (2010)
2010-luku: Edge of Tomorrow (2014)
HDF-levy

HDF-raakalevyä.
HDF-levy (engl. high-density fiberboard) on ohut kova puukuitulevy, joka valmistetaan kuivausmenetelmällä hienorakenteisesta puukuidusta. Valmistuksessa käytetään myös sideainetta, kuten formaldehydihartseja, jotka voivat aiheuttaa terveyshaittoja erityisesti HDF-levyjen kanssa työskentelevien parissa. HDF-levyn rakenne on kauttaaltaan homogeeninen ja erittäin tiivis, yleensä 500–1450 kg/m³. HDF-levystä saadaan hyvin säänkestävää ja se on helposti työstettävissä.
HDF-raakalevyn molemmat pinnat ovat sileät. Levyjä saa myös pinnoitettuna melamiinilla, viilulla tai maalilla sekä myös eri tavalla rei'itettynä tai jyrsittynä. Levypaksuudet ovat yleensä 3–6 mm. HDF-levyä käytetään laajalti esimerkiksi kalusteteollisuudessa, lattianpäällysteiden runkorakenteena, oviteollisuudessa pintarakenteena ja ajoneuvoteollisuudessa.
HDF-levyä ei valmisteta Suomessa.
Erik August Kollin

Erik August Kollin (28. joulukuuta 1836 Pohja – 1901) oli pietarinsuomalainen muun muassa Fabergélla työskennellyt kultaseppä.
Hän oli oppipoikana kulta- ja hopeaseppä Alexander Palménilla Tammisaaressa. Saatuaan kisällin arvon hän muutti Pietariin 1858 ja pääsi työskentelemään jalokivimestari August Holmströmille. Hänet hyväksyttiin alalle 1868 ja vuonna 1870 hän avasi oman työpajan Pietarissa.
Kollin oli Fabergén ensimmäinen johtava kultaseppä (1870-1886), kunnes Mihail Perhin korvasi hänet (1886-1903). Myös Perhinin seuraaja Henrik Wigström oli suomalainen.
Kollin teki töitä August Holmströmille ja Carl Fabergélle. Myöhemmin hän vastasi Fabergélla kaikista työpajoista. Hän oli erikoistunut kulta- ja hopeaesineisiin, jotka usein olivat oman aikansa arkaaista tyyliä. Hän käytti Fabergélle tekemissään esineissä Fabergén merkintöjen vieressä merkintää EK.
Vuosien 1885–1899 välisenä aikana Kollin toimi itsenäisenä kultaseppänä Pietarissa osoitteessa Demidov pereulok 9. Toimintaa jatkoi usean vuoden ajan hänen leskensä Henrika (Henrietta) Eleonora Backman (1841 – n. 1920).
Erik Barnouw

| Erik Barnouw> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1908
Kuollut: 19. heinäkuuta 2001 Vermont
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Instituutti:  Columbian yliopisto
Tutkimusalue:  mediahistoria
Palkinnot:  Peabody-palkinto 1944 George Polk -palkinto 1971
Erik Barnouw (1908 – 19. heinäkuuta 2001 Vermont) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiotoiminnan historiaan erikoistunut tieteilijä. Hän toimi Columbian yliopistossa vuodesta 1946 vuoteen 1973.
Barnouw osallistui myös itse radio-ohjelmien tekemiseen, ja vuonna 1944 hän sai Peabody-palkinnon dokumentaarisesta Words at War -radiosarjasta. George Polk -jornalismipalkinnon hän sai 1971 kirjastaan The History of Broadcasting in the United States.
Organization of American Historians on vuodesta 1983 alkaen jakanut Erik Barnouw -palkintoa tunnustukseksi Yhdysvaltain historiaa käsitteleville dokumenttielokuville ja televisio-ohjelmille.
Emeryville

| Emeryville |
| --- | --- |


 Emeryville
 Koordinaatit: 37°49′53″N, 122°17′07″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Alamedan piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ruth Atkin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,0 km²
 – Josta vettä:  1,8 km² 
Korkeus:  7 m
Väkiluku (2010):  10 080
 – Väestötiheys:  3 124,6 as./km²
 
 City of Emeryville 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Emeryville on pieni kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Berkeleyn ja Oaklandin kaupunkien välissä ja rajoittuu merenrannassa San Franciscon lahteen. Vuonna 2010 siellä asui 10 080 asukasta.
Emeryvillessä pitää kotipaikkaansa usea merkittävä yritys, kuten animaatiostudio Pixar, kahvipaahtimo Peet's Coffee & Tea, ravintolaketju Jamba Juice, sekä opetusteknologiaan erikoistunut LeapFrog. Huolimatta pienestä maapinta-alastaan Emeryvillen alueella sijaitsee myös Ikea sekä Bay Street ostoskeskus, jossa on lähes 80 liikettä ja 2 000 autopaikkaa.
Emeryvillen alueella oli pitkään Amerikan alkuperäisheimojen asutusta, koska sen hetteikköiset vuorovesitasanteet ja kivikkoiset rannat tarjosivat erinomaiset mahdollisuudet simpukoiden sekä ostereiden keräämiseen, kalastamiseen ja metsästämiseen. Lisäksi asukkaat keräsivät ravinnokseen tammenterhoja. Pitkään jatkuneen asutuksen vuoksi paikalle kertyi jättimäinen raakkutunkio, joka on sittemmin hävinnyt elinkeinoelämän ja teollisuuden tilatarpeiden vuoksi.
Elis Furuhjelm

Elis Furuhjelm (5. toukokuuta 1850 Helsinki – 16. heinäkuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen senaatin protokollasihteeri ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Furuhjelmin vanhemmat olivat senaattori, Viipurin hovioikeuden presidentti Harald Viktor Wilhelm Furuhjelm ja Eva Matilda Aglaê von Kothen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1866 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1871, filosofian maisteriksi 1873 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1877. Furuhjelm sai varatuomarin arvon 1883.
Furuhjelm oli vt. varalääninkamreerina Oulussa 1879–1885 ja sihteerinä teollisuushallituksessa 1885–1890. Sen jälkeen hän oli senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan protokollasihteerinä 1890–1906 ja hän oli poliittisista syistä virasta erotettuna 1903–1905 osallistuttuaan sortovuosien passiiviseen vastarintaan. Furuhjelm oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Furuhjelm oli naimisissa vuodesta 1877 Selma Gabriela Antellin kanssa. Heidän poikiaan olivat tähtitieteilijä, professori, kansanedustaja ja ministeri Ragnar Furuhjelm sekä säveltäjä, musiikkikirjailija Erik Furuhjelm. Taidemaalari Dagmar Furuhjelm ja oikeusneuvos, valtiopäivämies Knut Gustaf Victor Furuhjelm olivat Elis Furuhjelmin sisaruksia.
Teoksia

Ur Finlands kulturhistoria under 1840-1870 talen 1. G. W. Edlund, Helsingfors 1902
Erik Balling

Erik Balling (29. marraskuuta 1924 – 19. marraskuuta 2005) oli tanskalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hänen ohjaamansa, Grönlannin maisemissa kuvattu romanttinen draamaelokuva Qivitoq (1956) oli ehdolla vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon ja kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla 1957 Kultaisesta palmusta.
Balling ohjasi Islannin ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvan Gogo – rattotyttö (79 af stöðinni, 1962). Hänen muita töitään ovat Rakkautta Kööpenhaminassa (1960), Suku on pahin (1962), Kuolema tulee päivälliselle (1965), Lyö lujaa Freddy! (1965), Freddie ja tyttökopla (1966), toistakymmentä Olsen-kopla-sarjan komediaelokuvaa (1968–1981) sekä 1980-luvun taitteen televisiosarja Matador.
Electrified Brain

| Electrified Brain Municipal Waste |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 2022
 Tuottaja(t): Arthur Rizk
 Kesto: 33.59
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Municipal Wasten muut julkaisut
| The Last Rager 2019 | Electrified Brain 2022 |   |
Electrified Brain on crossover thrash -yhtye Municipal Wasten seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 1. heinäkuuta 2022 levymerkillä Nuclear Blast.
Kappaleet

Electrified Brain – 2.45
Demoralizer – 2.55
Last Crawl – 2.28
Grave Dive – 2.31
The Bite – 1.37
High Speed Steel – 2.31
Thermonuclear Protection – 3.02
Blood Vessel / Boat Jail – 1.55
Crank The Heat – 2.42
Restless And Wicked – 2.24
Ten Cent Beer Night – 2.15
Barreled Rage – 2.22
Putting On Errors – 1.33
Paranormal Janitor – 2.55
Kokoonpano

Tony Foresta - laulu
Richard “Ryan Waste” Joy - kitara
Nick Poulos - kitara
Philip “Land Phil” Kyle - basso
Dave Witte - rummut
Arvostelut

Inferno:
Soundi:
Aiheesta muualla

Electrified Brain Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Electrified Brain Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
HDL

HDL (engl. high-density lipoprotein) on veressä sijaitseva lipoproteiini. Se kuljettaa kolesterolia kudoksista maksaan vähentäen näin riskiä sairastua rasvankovetustautiin ja sepelvaltimotautiin. HDL on lipoproteiineista pienin.
Lipoproteiinit jakautuvat viiteen ryhmään, kylomikronit, VLDL, IDL, LDL ja HDL. HDL-kolesteroli on niin sanottua hyvää kolesterolia, LDL taas huonoa.
HDK Maribor

| HDK Maribor |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Kaupunki:  Maribor,  Slovenia
Kotiareena:  Ledna Dvorana Tabor Maribor
Sarjataso:  Slovenian jääkiekkoliiga
Värit:           
Päävalmentaja:   Marko Fišer
Mestaruudet:  2009–2010 (Slohokej League)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hokejsko Drsalni Klub Maribor on jääkiekkoseura Mariborista, Sloveniasta. Seura on perustettu vuonna 1993 ja se pelaa nykyisin Slovenian jääkiekkoliigassa. Joukkue pelasi myös kaudella 2012–2013 Kroatian jääkiekkoliigassa ja vuosina 2009–2012 Slohokej Leaguessa, jonka mestaruuden Maribor voitti 2009–2010.
Go Betty Go

Go Betty Go oli yhdysvaltalainen Pop Punk yhtye. Se perustettiin vuonna 2001 Los Angelesissa ja sen kaikki jäsenet olivat tyttöjä. Yhtyeen kappale "C'mon" on ollut pelissä Burnout 3. Myös kappale "Very, Very Rich Town" on ollut pelissä The Sims 2: Yliopisto, tosin Sims-kielellä. Yhtye on nyt tauolla. Toistaiseksi viimeinen esiintyminen oli tammikuussa 2010.
Diskografia > Studioalbumit

Nothing Is More (2005)
Diskografia > EP:t

Worst Enemy (2004)
Reboot (2015)
Ella Marie Hætta Isaksen

| Ella Marie Hætta Isaksen |
| --- | --- |
 Isaksen vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1998 (ikä 26) Teno, Norja
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Ella Marie Hætta Isaksen (s. 25. huhtikuuta 1998 Teno) on norjalais-saamelainen laulaja, näyttelijä ja ympäristöaktivisti. Hän voitti Sámi Grand Prix -laulukilpailun vuonna 2016 ja on sen jälkeen toiminut ISÁK-yhtyeen vokalistina. Isaksen on myös näytellyt Anna joen virrata -elokuvassa sekä kirjoittanut kirjan Derfor må du vite at jeg er same (2021), jossa hän kertoo kokemuksistaan saamelaisena Norjassa.
Isaksen on toiminut aktivistina norjalaisessa Natur og Ungdom -ympäristöliikkeessä ja kevättalvella 2023 hän oli järjestämässä suurta mielenosoitusta Fosenin tuulivoimalahanketta vastaan Oslossa. Korkein oikeus oli lokakuussa 2021 antanut tuomion, jonka mukaan tuulivoimalahanke loukkaa saamelaisten poronhoitajien ihmisoikeuksia. Mielenosoitukset järjestettiin sen johdosta, että tuomion langettamisesta oli kulunut 500 päivää. Støren hallitus taipui lopulta esittämään anteeksipyynnön poronhoitajille. Lopullista ratkaisua asiaan ei kuitenkaan tuolloin saatu, sillä hallitus ei katsonut tuomion edellyttävän jo rakennettujen voimaloiden purkamista, mitä aktivistit vaativat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ella Marie Hætta Isaksen Wikimedia Commonsissa
Ellen Fiedler

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 | 400 m aitajuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sittard 1980 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1983 | 400 m aitajuoksu |  |
Ellen Fiedler (o.s. Neumann, s. 26. marraskuuta 1958 Demmin, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kilpaurallaan Itä-Saksaa edustanut yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Hän saavutti olympiapronssia ja MM-mitaleja.
Fiedler saavutti 400 metrin aitajuoksussa MM-hopeaa 1980. Vuonna 1981 hän voitti aitajuoksun sekä maailmancupin että Euroopan cupin finaalissa. Vuonna 1983 hän uusi Euroopan cupin voittonsa ja saavutti pronssia Helsingin MM-kilpailuissa, joissa hän juoksi myös Itä-Saksan sittemmin voittaman 4 × 400 metrin viestijuoksun alkuerässä. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui kuudenneksi. Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti pronssia ajalla 53,63, joka jäi hänen ennätyksekseen.
Grasspin

| Grasspin |
| --- | --- |
Julkaisija:  Zilec Electronics - Jaleco
Julkaistu:  1983
Lajityyppi:  Tasohyppely
Alusta:  Kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
  [ ohje ]  
Infobox OK    : 
Grasspin on brittiläisen Ashby Computers and Graphics Ltd:n (A.C.G.) vuonna 1983 kehittämä ja Zilec Electronics - Jaleco -yhtiön julkaisema videopeli, joka muistuttaa vuoden 1981 videopeliä Lady Bug. A.C.G. kuuluisan Ultimate Play the Game -brändin takana, ja tämä on yksi heidän peleistään, jonka he tekivät ennen Ultimaten julkaisemista.
Pelin tarkoitus

Grasspin on periaatteessa sokkelopeli, jossa pelihahmo työntää seiniä vaihtaakseen sokkelon asettelua pysty- ja vaakakäytävien välillä. Pelin tavoitteena on kerätä kaikki kirjaimilla merkityt liput, ennen kuin takaa-ajavat viholliset saavat pelihahmon kiinni. Käytettävissä on myös pelastusrenkaita, jotka ovat oikeastaan ammuksia nopeaa pakenemista varten. Korkeampiin sokkeloihin alkaa ilmestyä myös punaisia seiniä, joita työntäessään pelihahmo menettää henkensä.
Grasspinissä on näyttö, joka liikkuu hieman vasemmalle ja oikealle paljastaen joen sokkelon kummallakin puolella. Jos pelihahmolla on hallussaan pelastusliivit, voi se hypätä jokeen ja kellua alavirtaan paetakseen takaa-ajajia.
Aiheesta muualla

Video Grasspin-pelistä gamespot.com