stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yazid Mansouri
Maajoukkueura

Mansouri oli jo vuonna 1999 Algerian maajoukkueen mukana, mutta pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. marraskuuta 2001 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Sittemmin hän edusti Algeriaa myös vuosien 2002, 2004 ja 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa.
Mansouri toimi myös Algerian maajoukkueen kapteenina pelaamissaan arvokisoissa. Viimeisen kerran hän toimi kapteenina vuoden 2010 Afrikan kisoissa. Mansouri valittiin myös vuoden 2010 MM-kisoihin, jossa hän ei kuitenkaan enää toiminut kapteenin roolissa,  eikä myöskään pelannut kisoissa otteluakaan. Kolme päivää myöhemmin viimeisestä Algerian alkulohkon ottelusta, Mansouri ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Mansouri pelasi urallaan yhteensä 67 maaottelua.
Joulukuussa 2010 Mansouri huomioitiin merkkipalkinnolla Algerian Kultaisen pallon tilaisuudessa pelattuaan maajoukkueessa kymmenen vuotta.
Nanna Christiansen

Christiansen 2017
Nanna Christiansen (s. 17. kesäkuuta 1989) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 104 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän pelasi yhden ottelun vuoden 2013 EM-kisoissa ja kuului myös vuoden 2009 EM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan lopputurnauksessa. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2009.
Christiansen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2007–2013 ja uudelleen vuodesta 2014. Hän on pelannut myös BK Skjoldissa.
Muuttokirja

Muuttokirja oli seurakunnan papin kirjoittama todistus haltijan luku- ja kristinopintaidoista. Sitä nimensä mukaisesti tarvittiin muutettaessa seurakunnasta toiseen. Esimerkiksi kristillisen avioliiton solmiminen ei ollut mahdollista ilman jonkinlaista käsitystä katekismuksesta, ja tämä käsitys sekä mahdolliset muut seikat olivat kirjattuina kyseiseen todistukseen. Muuttokirjasta eli -setelistä tunnetaan jo ainakin 1740-luvulta painettu lomake, joka antoi haltijastaan muun muassa seuraavanlaisia tietoja: nimi, syntymäaika ja -paikka, kotipaikka, lukutaito, katekismuksen tunteminen (uskontunnustus, isä meidän -rukous, kymmenen käskyä) sekä kiinnostavia huomioita muuttokirjan kantajan elämäntavoista ja avioliittokelpoisuudesta.  Se oli siis pitkälti ote lähtöseurakunnan rippikirjasta, ja muuttokirjasta tuloseurakunnan pappi saattoi merkitä muuttomiehen uuden kotiseurakuntansa kirjoihin. Muuttokirjalle läheistä sukua on lukuseteli, joka oli todistus osallistumisesta lukukinkereihin. Myös lukuseteli sisälsi vastaavanlaisia huomioita kantajansa vaelluksen nuhteettomuudesta.
Muuttokirjalla oli kuitenkin huomattavia oikeudellisia tehtäviä. Sitä voitiin käyttää käräjillä mm. mainetodistuksena. Niinpä sitä voidaan pitää nykyisen virkatodistuksen ja henkilöllisyystodistuksen edelläkävijänä.
Muuttokirjoja ei pidä sekoittaa muuttaneiden luetteloihin, jotka kuuluvat seurakunnan historiakirjoihin. Muuttaneiden luettelot sisältävät vuosittain lyhyen yhteenvedon saapuneiden muuttokirjojen antamista tiedoista sekä poismuuttaneista seurakuntalaisista.
Wind & Wuthering

| Wind & Wuthering Genesis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu-lokakuu 1976
 Julkaistu: 27. joulukuuta 1976
 Tuottaja(t): David Hentschel, Genesis
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 51.03
 Levy-yhtiö: Charisma
Genesiksen muut julkaisut
| A Trick of the Tail 1976 | Wind & Wuthering 1976 | ...And Then There Were Three... 1978 |
Wind & Wuthering on brittiläisen rock-yhtye Genesiksen kahdeksas studioalbumi vuodelta 1976. Levy on viimeinen, jolla vuodesta 1970 yhtyessä kitaraa soittanut Steve Hackett on mukana.
Kappaleet

Eleventh Earl of Mar – 7.46 (säv. Tony Banks, Mike Rutherford, Steve Hackett)
One for the Vine – 10.01 (säv. Banks)
Your Own Special Way – 6.19 (säv. Rutherford)
Wot Gorilla? – 3.23 (säv. Phil Collins, Banks)
All in a Mouse's Night – 6.40 (säv. Banks)
Blood on the Rooftops – 5.29 (säv. Hackett, Collins)
Unquiet Slumbers for the Sleepers... – 2.24 (säv. Hackett, Rutherford)
...In That Quiet Earth – 4.50 (säv. Hackett, Rutherford, Banks, Collins)
Afterglow – 4.11 (säv. Banks)
Kokoonpano

Phil Collins – laulu, rummut, symbaalit, perkussiot
Steve Hackett – sähkökitara, akustinen kitara, 12-kielinen kitara, kalimba, autoharp
Tony Banks – piano, syntetisaattorit, Hammond-urut, mellotron, sähköpiano, 12-kielinen kitara, taustalaulu
Mike Rutherford – bassokitara, bassopedaalit, sähkökitara, 12-kielinen kitara, taustalaulu
Arvostelut

AllMusic:
NHL Challenge

NHL Challenge oli sarja NHL-joukkueiden 2000-luvun alkuvuosina pelaamia jääkiekon harjoitusotteluita pohjoismaisia joukkueita vastaan. Otteluita pelattiin viisi ruotsalaisia ja yksi suomalaista joukkuetta vastaan. Otteluiden ajankohta oli aina syyskuussa ennen sarjakauden alkua. Otteluissa näkyi NHL:n joukkueiden eurooppalaisten joukkueiden tasoero eurooppalaisten hävitessä kaikki ottelut maalierolla 29–10. Ottelut pelattiin NHL:n säännöillä.
Jo vuonna 2001 Coloradon piti pelata Jokereita vastaan, mutta suunnitelmat muuttuivat terrori-iskujen takia. Coloradon piti pelata tuolloin myös Djurgårdenia vastaan. Tosin aiemminkin on pelattu NHL Challenge -otteluita.
Ottelut 2000-luvulla

| Aika | NHL-joukkue | Haastaja | Tulos | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.9.2000 | Vancouver Canucks | MODO Hockey | 5–2 | Globen |
| 15.9.2000 | Vancouver Canucks | Djurgårdens IF Hockey | 2–1 | Globen |
| 17.9.2001 | Colorado Avalanche | Brynäs IF | 5–2 | Globen |
| 16.9.2003 | Toronto Maple Leafs | Helsingin Jokerit | 5–3 | Hartwall Areena |
| 18.9.2003 | Toronto Maple Leafs | Djurgårdens IF Hockey | 9–2 | Globen |
| 19.9.2003 | Toronto Maple Leafs | Färjestads BK | 3–0 | Globen |
Naamioviikunakaija

| Naamioviikunakaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Siniviikunakaijat Cyclopsitta
Laji::  nigrifrons
Kaksiosainen nimi
 Cyclopsitta nigrifrons 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamioviikunakaija (Cyclopsitta nigrifrons) on siniviikunakaijoihin kuuluva pieni papukaijalaji. Sitä pidettiin aiemmin oranssiviikunakaijan (Cyclopsitta gulielmitertii) alalajina.
Väestöllinen muuntuminen

Ruotsin väestöllinen muuntuminen vuosina 1735–2000. Sininen käyrä osoittaa syntyvyyttä ja punainen kuolevuutta tuhatta asukasta kohti.
Väestöllisen muuntumisen teoria eli väestöllisen muuntumisen malli tai demografinen transitio[lähde? ] eli väestötransitio on väestönkasvun malli, jonka pääpiirteitä kaikkien maiden väestön rakenteen kehityksen ja väestönkasvun katsotaan noudattavan niiden teollistuessa.
Väestöllinen muuntuminen on mallissa jaettu neljään vaiheeseen, joista ensimmäisessä sekä syntyvyys että kuolevuus ovat korkeita. Toisessa eli kiihtyvän kasvun vaiheessa kuolevuus vähenee ravitsemuksen ja terveydenhuollon parantumisen ansiosta, mutta syntyvyys säilyy samana. Kolmannessa eli hidastuvan kasvun vaiheessa kuolevuus vähenee entisestään, mutta myös syntyvyys alkaa muun muassa tietoisen syntyvyyden säännöstelyn seurauksena vähetä. Neljännessä eli pysähtyneen kasvun vaiheessa sekä syntyvyys että kuolevuus ovat vakiintuneet pieniksi ja luonnollinen väestönkasvu lähes pysähtynyt. Joskus esiintyy myös viidettä eli väestön vähenemisen vaihetta, joka kuitenkin on useimmissa tapauksissa väliaikainen tila.
Nelivaiheisen väestöllisen muuntumisen teorian esitti 1920-luvulla Warren Thompson, joka perusti sen 1700- ja 1800-lukujen väestötilastoihin.
Eri vaiheita voidaan tarkastella joko ajan funktiona tai lisääntyvän varallisuuden mukaan.
Vaiheet

Väestöllisen muuntumisen mallissa on viisi vaihetta.
Vaiheet > Ensimmäinen vaihe

Ensimmäisessä eli hitaan kasvun vaiheessa vuodessa syntyy ja kuolee noin 35 ihmistä tuhatta kohden. Kuolleisuus vaihtelee riippuen kulloisestakin ravitsemus- ja tautitilanteesta, mutta syntyvyys säilyy koko ajan suurin piirtein samalla tasolla. Väestö kasvaa hitaasti tai pysyy samana. Ensimmäiseen vaiheeseen kuuluvia maita ei maailmassa enää ole, sillä köyhimmissäkin kehitysmaissa asukasluku on alkanut kasvaa nopeammin. Joissakin köyhissä Afrikan maissa katovuodet saattavat aiheuttaa  tilapäisesti erittäin suurta kuolleisuutta.
Vaiheet > Toinen vaihe

Toisessa eli kiihtyvän kasvun vaiheessa kuolleisuus alkaa vähetä, kun ravitsemus ja hygienia paranevat ja lääketiede kehittyy. Useimmissa tapauksissa vuotuinen kuolleisuus vähenee tasolle 20 ihmistä tuhatta kohden, mistä seuraa luonnollisen väestönkasvun kiihtyminen syntyvyyden säilyessä samana. Nykyaikana kiihtyvän kasvun vaiheessa ovat vain kaikkein kehittymättömimmällä tasolla olevat, pääasiassa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa sijaitsevat valtiot sekä joitakin Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän maita.
Vaiheet > Kolmas vaihe

Kolmannessa eli hidastuvan kasvun vaiheessa kuolleisuus jatkaa vähenemistään, mutta myös syntyvyys vähenee jopa kuolleisuutta nopeammin. Tämän johdosta kasvu hidastuu elinolosuhteiden parantuessa, kun tietoinen syntyvyyden säännöstely lisääntyy. Elinolosuhteiden vaikutus syntyvyyden säännöstelyyn tapahtuu välillisesti ja tämän johdosta syntyvyys pienenee kuolleisuuteen nähden myöhemmässä vaiheessa. Hidastuvan kasvun vaiheessa on suurin osa maailman kehitysmaista. Kiina on jo hyvin pitkällä kolmannessa vaiheessa, kun taas Intiassa väestönkasvun hidastuminen on melko äskettäinen ilmiö.
Vaiheet > Neljäs vaihe

Neljännessä eli pysähtyneen kasvun vaiheessa syntyvyys ja kuolleisuus ovat pienet. Kuolleisuus pysyy vuosittain lähes samana, mutta syntyvyyteen vaikuttaa kulloistenkin hedelmällisessä iässä olevien naisten määrä sekä erilaiset taloudellis-yhteiskunnalliset tekijät (voidaan sanoa, että ympäristön kantokyky tulee vastaan) ja esimerkiksi muotikysymykset. Neljännen vaiheen maita ovat useimmat teollisuusmaat; niissä luonnollinen väestönkasvu on lähes tai kokonaan pysähtynyt.
Vaiheet > Viides vaihe

Teorian alkuperäisessä mallissa on vain neljä vaihetta, mutta useat tutkijat ovat esittäneet, että siihen tarvitaan viides vaihe. Se edustaa maita, jotka ovat käyneet läpi taloudellisen siirtymän teollisuudesta tietopohjaisiin yhteiskuntiin, jota kutsutaan deindustrialisaatioksi. Saksan, Italian, Espanjan, Portugalin, Kreikan ja erityisesti Japanin kaltaisissa maissa syntyvyysluvut ovat alhaisemmat kuin kuolleisuusluvut, joten niiden väestö vähenee. Näiden maiden väestönkasvu perustuu maahanmuuttoon. Väestön vähenemisestä ovat kärsineet nopeasti myös muut maat, erityisesti Venäjä, Ukraina ja Baltian maat, joihin kommunismin kaatumisen jälkeinen nopea taloudellinen muutos on vaikuttanut.
Kritiikki

Väestöllisen muuntumisen teoriaa on kritisoitu muun muassa siitä, että kehitysmaiden kuolevuus laski nopeammin kuin teollistuneissa maissa, joissa vastaava kehitys tapahtui rinnakkain teollisen kehityksen kanssa.
Teoriaa on myös kritisoitu oletuksesta, jonka mukaan syntyvyyden lasku johtuu vain taloudellisesta vaurastumisesta. Kriitikot uskovat syntyvyyden laskuun vaikuttavan tämän lisäksi muita tekijöitä, kuten esimerkiksi naisten kouluttaminen.
Väestöllisen muuntumisen malli
Moura

| Moura |
| --- | --- |
 Näkymä Mouraan
 lippu:  vaakuna
 Mouran sijainti
 Koordinaatit: 38°7′N, 7°30′E 
Valtio:  Portugali
Alue:  Alentejo
Ala-alue:  Baixo Alentejo
Piiri:  Beja
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Álvaro Azedo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  958 km²
Väkiluku (2022):  13 320
 – Väestötiheys:  13,9 as./km²
 
 www.cm-moura.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moura on Portugalin kaupunki Bejan piirissä Alentejon hallintoalueella. Mouran kunnan pinta-ala on noin 958 neliökilometriä ja väkiluku 13 320 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 13,9 asukasta neliökilometrillä.
Mouran pormestari on sosialistisen puolueen Álvaro Azedo. Kunnan juhlapäivä on 24. kesäkuuta.
Mourassa on Amarelejan aurinkovoimala.
Freguesiat

Amareleja
Moura (Santo Agostinho)
Moura (São João Baptista)
Póvoa de São Miguel
Safara
Santo Aleixo da Restauração
Santo Amador
Sobral da Adiça
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moura Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Bejan piirin kunnat
Aljustrel
Almodôvar
Alvito
Barrancos
Beja
Castro Verde
Cuba
Ferreira do Alentejo
Mértola
Moura
Odemira
Ourique
Serpa
Vidigueira
Willem van Hanegem

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Willem van Hanegem
Syntymäaika: 20. helmikuuta 1944 (ikä 80)
Syntymäpaikka: Breskens, Zeeland, Alankomaat
Lempinimi: Wim
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1962–1966 1966–1968 1968–1976 1976–1979 1979 1979–1981 1981–1983 |  Velox SC  Xerxes  Feyenoord  AZ Alkmaar  Chicago Sting  FC Utrecht  Feyenoord | 109 (39) 68 (32) 247 (88) 75 (10) 27 (6) 54 (3) 51 (2) |
Maajoukkue
| 1968–1979 |  Alankomaat | 52 (6) |
Valmennusura
1983–1986 1986–1989 1989–1991 1991–1992 1992–1995 1995–1996 1997–1999 2001 2002–2004 2005–2007 2007–2008:  Feyenoord (apuv.)  FC Utrecht (apuv.)  FC Wageningen apuv.  Alankomaiden B-joukkue  Feyenoord  Al-Hilal  AZ Alkmaar  Sparta Rotterdam  Alankomaat (apuv.)  Maroc Profs  FC Utrecht
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Willem (”Wim”) van Hanegem (s. 20. helmikuuta 1944 Breskens) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura pelaajana

Van Hanegem pelasi uransa huippuvuodet Feyenoord Rotterdamissa juhlien mestaruuksia niin Alankomaissa kuin Euroopankin kentillä. Maajoukkuetasolla van Hanegemin suurin saavutus oli MM-hopea vuoden 1974 lopputurnauksessa.
Van Hanegem on sanonut, ettei pidä saksalaisista. Aina, kun hän pelasi saksalaisia vastaan, hänellä oli toisen maailmansodan muistoista johtuvia ongelmia. "I don't like Germans. Everytime I played against German players, I had a problem because of the war." (Winner, D. Brilliant Orange. Bloomsbury, 2000.) Van Hanegemin veli, isä ja sisar menehtyivät II maailmansodassa, kun liittoutuneet pommittivat Wehrmachtin joukkoja Breskensin kaupungissa syksyllä 1944.
Van Hanegemin poika Willem van Hanegem nuorempi on kansainvälistä menestystä saavuttanut EDM-artisti.
Meriitit
Alankomaiden mestaruus (3): 1969, 1971, 1974
Alankomaiden Cupin voitto (2): 1969, 1978
Euroopan Cupin voitto: 1970
Intercontinental Cupin voitto: 1970
UEFA Cupin voitto: 1974
MM-hopeaa 1974
Ura valmentajana

Van Hanegem aloitti valmennusuransa Feyenoordissa toimien Ab Fafién ja Thijs Libregtsin apuvalmentajana vuosina 1983–1986. Hän toimi apulaisvalmentajana myös FC Utrechtissa ja FC Wageningenissa ennen siirtymistään Alankomaiden amatöörimaajoukkueen päävalmentajaksi 1991.
Van Hanegem palasi Feyenoordin 1992 ja luotsasi joukkueen liigamestaruuteen 1993 sekä Cupin voittoon 1994 ja 1995. Feyenoordista van Hanegem siirtyi 1995 valmentamaan saudiarabialaista Al Hilalia, jonka päävalmentajana hän voitti Saudi-Arabian mestaruuden ja Arabian cupin 1996.
Van Hanegemin valmennuksessa AZ Alkmaar nousi Alankomaiden pääsarjaan 1998. Hän on toiminut urallaan myös Alankomaiden maajoukkueen apulaisvalmentajana. Vuosina 2005–2007 van Hanegem valmensi Maroc Profsia.
Heinäkuussa 2007 FC Utrecht palkkasi van Hanegemin seuran uudeksi päävalmentajaksi Saudi-Arabiaan siirtyneen Foeke Booyn seuraajaksi. Debyyttikaudellaan Utrechtissa van Hanegem luotsasi seuran Eredivisiessä 10. sijalle. Kausi 2008/09 alkoi samoissa merkeissä. Joulukuussa 2008 van Hanegem kuitenkin erotettiin seurasta hänen kerrottuaan muutamaa päivää aikaisemmin, ettei olisi halukas jatkamaan seurassa enää kauden jälkeen. Hän oli myös pettynyt seuran päätökseen erottaa hänen apuvalmentajansa.
Meriitit
Alankomaiden mestaruus: 1993
Alankomaiden cupin voitto (2): 1994, 1995
Saudi-Arabian mestaruus: 1996
Arabian Cupin voitto: 1996
Alankomaiden 1. divisioonan voitto: 1998
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Willem van Hanegem Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Wim Jansen | Feyenoord Rotterdamin päävalmentaja 1992–1995 | Seuraaja: Arie Haan |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Foeke Booy | FC Utrechtin päävalmentaja 2007–12/2008 | Seuraaja: Ton du Chatinier |
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Geels |
2 Haan |
3 van Hanegem |
4 van Ierssel |
5 Israël |
6 Jansen |
7 de Jong |
8 Jongbloed |
9 Keizer |
10 R. van de Kerkhof |
11 W. van de Kerkhof |
12 Krol |
13 Neeskens |
14 Cruijff |
15 Rensenbrink |
16 Rep |
17 Rijsbergen |
18 Schrijvers |
19 Strik |
20 Suurbier |
21 Treytel |
22 Vos |
Valmentaja Michels
Never Let Me Go (Timmy Trumpetin, Cascadan ja Harris & Fordin kappale)

| ”Never Let Me Go” Timmy Trumpet, Cascada & Harris & Ford |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2021
 Tuottaja(t): Manuel Reuter, Yann Peifer
 Tyylilaji: dance
 Kesto: 03.30
 Levy-yhtiö: Spinnin’ Records
Timmy Trumpetin muut singlet
| ”Cardio” 2021 | ”Never Let Me Go” 2021 | ”Friday” 2021 |
Cascadan muut julkaisut
| ”One Last Dance” 2021 | ”Never Let Me Go” 2021 |   |
Harris & Fordin muut julkaisut
| ”Dreams” 2021 | ”Never Let Me Go” 2021 |   |
Never Let Me Go on australialaisen DJ-tuottajan Timmy Trumpetin, saksalaisyhtyeen Cascadan sekä itävaltalaisen DJ-tuottajan Harris & Fordin musiikkikappale. Sen julkaisi Spinnin’ Records digitaalisesti ladattavana singlenä 5. marraskuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Timothy Jude Smith, Jeremy Alexander Bunawan, Patrick Poehl, Kevin Kridlo ja Marius Groeh. Kappale ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille.
Naamiovihertikka

| Naamiovihertikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Vihertikat Picus
Laji::  erythropygius
Kaksiosainen nimi
 Picus erythropygius  (Elliot, 1865) 
Katso myös
   Naamiovihertikka Wikispeciesissä   Naamiovihertikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamiovihertikka (Picus erythropygius) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Keski- ja Etelä-Myanmarista Thaimaahan ja Indokiinaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, ja sen holotyypin kuvaili Daniel Giraud Elliot Kotšin-Kiinasta 1865.
Vyörasia

Veitsen kahvassa olevan naruhameisen naisen alaselässä näkyy mahdollisesti vyörasiaa esittävä kohouma.
Vyörasia  on pronssikaudella käytetty naisten pronssinen vyökoru. Se kiinnitettiin vyöllä lantion korkeudelle, joko etupuolelle tai selän puolelle. Vyörasiat yleistyivät keskipronssikauden alussa, ja niitä käytettiin Monteliuksen periodeilla III–IV eli noin 1300–900 eaa.
Nimityksiä

Vyörasia ei ole vakiintunut nimitys suomen kielessä, vaan se on suora käännös ruotsin kielen sanasta. Muissa kielissä sitä kutsutaan: tansk. hængedåse, ruots. bältedosa, saks. Gürteldose ja engl. hanging vessel. Arkeologiassa se kuuluu eri esineluokkaa kuin vyökulho.
Vyörasia > Kehitys

Pronssikaudella varallisuuden lisääntyessä tuli naisilla tavaksi esitellä sitä varsin näyttävillä koruilla. Vyölevy kiinnitettiin vyötärölle alavatsan kohdalle vyöllä. Sitten vyölevyn lisäksi alaselän puolelle kiinnitettiin vyörasia, ja myöhemmin vyölevyn tilalle otettiin vyötutulus. Vyörasiasta kehitettiin tilavuudeltaan hieman suurempi vyökulho, joka saattoi pronssikauden loppupuolella olla jopa kapean selän levyinen. Varhaisempia vyökulhoja on vaikea erottaa vyörasioista, mutta myöhemmin ne kasvoivat mitoiltaan näitä selvästi suuremmiksi.
Vyörasia > Piirteitä

Vyörasioita on löydetty sekä votiiviuhreina soista ja maakätköistä että naisten haudoista. Ne olivat pyöreitä ja kuperia tai tasapintaisia rasioita, joka sidottiin vyön avulla rasian alla olevista silmukoista. Tutkijat esittävät, että niitä pidettiin alaselkän puolella ja että niissä kuljetettiin mukana pieniä esineitä. Joistakin rasioista onkin löytynyt pronssinen kansi, jotka sulkivat esineet rasiaan turvaan putoamiselta. Toisissa yhteyksissä on löytynyt jäänteitä myös puisesta kannesta. Rasian pinta koristeltiin tähtikuviolla, ympyräkuvioilla, viivoilla, kaarikuvioilla ja näiden kaikkien kuvioiden yhdistelmillä.
Vyörasia, jossa tallessa kansi. Käsirenkaat samasta kätköstä. Hillinge, Skärstad, Småland, Ruotsi.
Edessä vasemmalla vyökulho ja vyötutulus, takana pienet vyörasiat. Kronshagenin kätkö Rendsburg-Eckernfördenissä, Pohjois-Saksassa. Ajoitus 900 eaa.
Vyörasia Dörmtestä Alasaksista Pohjois-Saksasta. Saksan kansallismuseo. Ajoitus 1200–1000 eaa.
Vyörasia, aikaista tyyppiä, RAÄ Västra Vemmerlöv 23:1, periodi IV, 1100–900 eaa.
Vyörasia, Nöbblelöv, Simris, Skåne, periodilta III, ajoitus  1300-1100 eaa., halkaisija 7 cm ja korkeus 2 cm.
Vyörasia pronssia, Östra Sönnarslöv, Skåne, pronssikausi periodi IV, 1100-900 eaa., halkaisija 14,2 cm ja korkeus 5,6 cm.
Wendie Malick

Wendie Malick vuonna 2011.
Wendie Malick (s. 13. joulukuuta 1950 Buffalo) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. 
Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Dynastia – viimeinen luku (1991), Ammu vaan! (1997–2003), Frasier (2003–2004) ja Hot in Cleveland (2010–2015).
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2005 | Bratz Rock Angelz | Burdine Maxwell |
| 2008 | SpongeBob SquarePants featuring Nicktoons: Globs of Doom | Kaunis Upea |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wendie Malick Wikimedia Commonsissa
Wendie Malick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wendie Malick Allmoviessa (englanniksi)
Never Let Me Go

Never Let Me Go voi tarkoittaa seuraavia:
Ole luonani aina (engl. Never Let Me Go), Kazuo Ishiguron romaani vuodelta 2005
Ole luonani aina (engl. Never Let Me Go), Kazuo Ishiguron romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2005
Never Let Me Go, Placebo-htyeen albumi vuodelta 2022
"Never Let Me Go", Timmy Trumpetin, Cascadan ja Harris & Fordin musiikkikappale vuodelta 2021.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Never Let Me Go”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Voimistelu Pan-Amerikan kisoissa 2019

Voimistelussa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 27. heinäkuuta – 5. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Villa El Salvador Sports Centerissä.
Telinevoimistelussa miehet kilpailivat kahdeksassa ja naiset kuudessa lajissa. Rytmisessä voimistelussa naiset kilpailivat viidessä yksilö- ja kolmessa joukkuekilpailussa. Trampoliinivoimistelussa kummallekin sukupuolelle oli yksilökilpailu. Menestynein maa oli Yhdysvallat 25 mitalilla, joista kahdeksan oli kultaisia. Yhdysvaltain Evita Griskenas voitti rytmisen voimistelun viidestä kilpailusta neljä voittaen yhteensä viisi mitalia. Myös kanadalainen Ellie Black saavutti viisi mitalia telinevoimistelussa.
Mitaliyhteenveto > Telinevoimistelu > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu   tiedot |  Brasilia Francisco Barretto Arthur Mariano Luís Guilherme Porto Caio Souza Arthur Zanetti |  Yhdysvallat Cameron Bock Grant Breckenridge Brody Malone Robert Neff Genki Suzuki |  Kanada Zachary Clay René Cournoyer Justin Karstadt Cory Paterson Samuel Zakutney |
| Moniottelu   tiedot |  Caio Souza |  Arthur Mariano |  Cory Paterson |
| Permanto   tiedot |  Tomás González |  Robert Neff |  Andrés Martínez |
| Hevonen   tiedot |  Francisco Barretto |  Robert Neff |  Carlos Calvo |
| Renkaat   tiedot |  Fabian de Luna |  Arthur Zanetti |  Federico Molinari |
| Hyppy   tiedot |  Audrys Nin Reyes |  Jorge Vega |  Alejandro de la Cruz |
| Nojapuut   tiedot |  Isaac Núñez |  Caio Souza |  Cameron Bock |
| Rekki   tiedot |  Francisco Barretto |  Arthur Nory |  Huber Godoy |