stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dieter Quester
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Memphis InternationalTeam Surtees | Surtees TS16 | Cosworth V8 | ARG | BRA | RSA | ESP | BEL | MON | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT 9 | ITA | CAN | USA | - | 0 |
Doug Serrurier

Louis Douglas "Doug" Serrurier (9. joulukuuta 1920 – 4. kesäkuuta 2006) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja ja kilpa-autovalmistaja. Hän osallistui kolmeen F1 -osakilpailuun kausilla 1962–1963 ja 1965. Hän oli parhaimmillaan yhdestoista Etelä-Afrikan GP:ssä 1963. Hän osallistui kilpailuihin itsevalmistamallaan LDS-autolla. Auto perustui ensin Cooperin ja myöhemmin Brabhamin autoon.
Doug Walgren

| Doug Walgren |
| --- | --- |

Edustajainhuoneen jäsen Pennsylvanian 18. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 1977 - 3. tammikuuta 1991  
Edeltäjä:  John Heinz
Seuraaja:  Rick Santorum
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1940 (ikä 83)  Rochester, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  asianajaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Douglas Walgren (s. 28. joulukuuta 1940 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen demokraattinen poliitikko ja asianajaja. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 1977-1991.
Oltuaan seitsemän kautta edustajainhuoneessa Walgren hävisi vuonna 1990 32-vuotiaalle republikaanille Rick Santorumille Pennsylvanian 18. vaalipiirissä.
Doosan Arena

| Doosan Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Plzeň, Tšekki
Rakennustyöt aloitettu:  1953
Avattu:  1955
Remontoitu:  2003, 2011
Omistaja:  Plzeňin kaupunki
Kenttä:  luonnonnurmi
Aiemmat nimet:  Stadion města Plzně
Käyttäjät
 FC Viktoria Plzeň 
Katsojakapasiteetti
 11 700 
Kentän mitat
 105 x 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Doosan Arena on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Plzeňin kaupungissa Tšekissä. Se on useimmin käytetty jalkapallossa, kun jalkapalloseura FC Viktoria Plzeň pelaa stadionilla kotiottelunsa. Stadion avattiin vuonna 1955 ja sitä kunnostettu kahteen kertaan historiansa aikana vuosina 2003 ja 2011. Se on nykyinen yleisökapasiteetti on 11 700.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stadion FC Viktoria Plzeňin kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (tšekiksi)
Denson Seamount

Denson Seamount
| --- | --- |
Tyyppi:  Vedenalainen tulivuori
Sijainti:   Yhdysvallat Kanada
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Denson Seamount on yksi Kodiak-Bowie Seamount -ketjun vedenalaisista tulivuorista, jonka arvioitu ikä on 18 miljoonaa vuotta.[lähde? ] Se sijaitsee ketjun eteläpäässä Kanadan ja Yhdysvaltojen välisellä rajalla.[lähde? ] Vuonna 2004 Gulf of Alaska Seamount Expedition tutki sen vedenalaisia purkauksia.
Kartta ketjusta
6. elokuuta 2004 DSV Alvin laskeutui lähellä Denson Seamountia ja keräsi basalttikalliota yrittäen määrittää Seamountin iän. Haku oli vaikeaa, koska suolainen vesi oli muuttanut vulkaanista kiviä ajan mittaan, mutta he määrittivät laboratoriokokeissa, että Denson Seamount oli noin 18 miljoonaa vuotta vanha.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Denpasar

| Denpasar |
| --- | --- |

 vaakuna
 Denpasarin sijainti Balilla
 Denpasar
 Koordinaatit: 8°39′S, 115°13′E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Bali
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  123,9 km²
Korkeus:  4 m
Väkiluku (2010):  788 589
 – Väestötiheys:  6 364 as./km²
 
 www.denpasarkota.go.id 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Denpasar on kaupunki Indonesiassa. Se on Balin provinssin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee noin 70 km Singarajasta etelään. Denpasarissa on noin 790 000 asukasta (2010). Kaupungin lähistöllä sijaitsee Ngurah Rain kansainvälinen lentoasema. Se on yksi Indonesian vilkkaimmista lentoasemista.
Ngurah Rain kansainvälinen lentoasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Denpasar Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (indonesiaksi)
Death Club Entertainment

| Death Club Entertainment Latexxx Teens |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. elokuuta 2008
 Tuottaja(t): Latexxx Teens
 Tyylilaji: industrial metal, cyberpunk , industrial glam punk
 Kesto: 49.50
 Levy-yhtiö: Decadence
Latexxx Teensin muut julkaisut
| Moloko & Ultra-Violence (EP) 2006 | Death Club Entertainment 2008 | Adrenochrome Redux (EP) 2011 |
Death Club Entertainment on Latexxx Teensin ensimmäinen täyspitkä albumi ja kolmas Roomassa Italiassa vuonna 2008 levytetty. Levy ilmestyi 30. elokuuta 2008. Vierailevana artistina kappaleessa "Long Way To Ruin" laulaa Dope Stars Inc:in laulaja Victor Love.
Kappaleet

Also sprach Zarathustra (Intro) – 1.38
(p)Resident Evil – 3.13
Hey God – 2.54
Maschine Zeit V 2.008 – 3.14
Long Way To Ruin – 4.34 (feat. Victor Love)
L.S.D. – 4.32
Natural Born Chaos – 4.27
Filth & Fury – 4.11
Against – 3.48
Millennium (killing joke) – 5.14
W.A.R. – 3.25
Stardust – 4.41
XIII – 3.54
Kokoonpano

Lex Kaos – laulu
Icy X – laulu, basso, musiikkiohjelmointi
Kami Plastik – kitarat, taustalaulu ja ohjelmointi
La Nuit – kitarat
Roy the Toxic – kosketinsoittimet, syntetisaattorit
Clara Zetkin

Clara Zetkin noin vuonna 1890.
Clara Josephine Zetkin (o.s. Eissner (Eißner); 5. heinäkuuta 1857 Wiederau, Saksi – 20. kesäkuuta 1933 Arhangelskoje, Neuvostoliitto) oli saksalainen naisasianainen ja sosialistinen poliitikko. Zetkin toimi ensin Saksan sosiaalidemokraattisessa puolueessa (SPD) ja oli myöhemmin yksi Saksan kommunistisen puolueen (KPD) näkyvimmistä poliitikoista Weimarin tasavallan aikana. Kansainvälistä naistenpäivää alettiin viettää hänen aloitteestaan.
Zetkin oli yksi edelläkävijöistä, jotka nostivat naisten emansipaation näkyväksi osaksi sosialistisen työväenliikkeen agendaa. Hänen mukaansa naisten epätasa-arvo johtui kapitalismin taloudellisesta rakenteesta ja sukupuolten tasa-arvo voisi toteutua vasta sosialistisen vallankumouksen jälkeen. Porvarilliseen naisasialiikkeeseen Zetkin suhtautui epäluuloisesti.
Elämä > Nuoruus ja poliittisen uran alku

Clara Zetkinin vanhemmat olivat liberaali ja uskonnollinen opettajapariskunta Gottfried ja Josephine Eissner. Hänen äitinsä oli aktiivinen paikallisessa naisyhdistyksessä. Perhe muutti vuonna 1872 Leipzigiin. Clara Eissner kouluttautui opettajaksi vuosina 1874–1878 Auguste Schmidtin johtamassa Leipzigin Steyber-instituutissa, naisille suunnatussa opettajaseminaarissa. Hän perehtyi historiaan ja kirjallisuuteen ja hankki monipuolisen kielitaidon. Hän osallistui opiskeluvuosinaan Saksan yleisen naisjärjestön (Allgemeiner Deutscher Frauenverein) kokouksiin ja sai myös ensimmäisen kosketuksensa sosialistiseen työväenliikkeeseen. Pian seurasi tutustuminen vastaperustetun sosiaalidemokraattiseen puolueen johtajiin Wilhelm Liebknechtiin ja August Bebeliin. Eissner liittyi vuonna 1878 Sosialistiseen työväenpuolueeseen (SAP), joka myöhemmin vaihtoi nimensä SPD:ksi. Samana vuonna sosialistien toiminta kriminalisoitiin Saksassa niin sanotulla sosialistilailla, joten hän alkoi osallistua maanalaiseen poliittiseen toimintaan samalla kun elätti itsensä yksityisopettajana.
Eissner tutustui vuonna 1878 Saksassa maanpaossa asuneeseen venäläiseen vallankumoukselliseen Ossip Zetkiniin, joka elätti itsensä puuseppänä. Kun Ossip Zetkin karkotettiin Saksasta vuonna 1880, Eissner seurasi häntä vapaaehtoisesti maanpakoon ensin Itävaltaan ja vuonna 1882 Pariisiin Ranskaan. Välillä hän asui jonkin aikaa myös Zürichissä Sveitsissä, johon Saksan maanpakolaissosialistien toiminta oli keskittynyt. Hän vietti suuren osan 1880-luvusta ulkomailla kirjoittaen ja levittäen Saksassa kiellettyä poliittista kirjallisuutta. Hän otti käyttöön Ossip Zetkinin sukunimen, vaikka he eivät menneetkään virallisesti naimisiin, jotta Clara ei menettäisi Saksan kansalaisuutta. Heille syntyi kaksi poikaa, Maxim (1883–1965) ja Kostja (1885–1980). Ossip kuoli tammikuussa 1889 tuberkuloosiin. Vuodesta 1897 Zetkin oli naimisissa taidemaalari Georg Friedrich Zundelin kanssa.
Elämä > Vaikuttajana sosiaalidemokraattisessa liikkeessä

Zetkin piti vuonna 1886 Leipzigissa sosiaalidemokraattien tilaisuuksissa sarjan puheita naiskysymyksestä, jolloin hänen kykynsä esiintyjänä havaittiin. Hän osallistui vuonna 1889 Pariisissa toisen internationaalin perustavaan kokoukseen, jossa hän piti huomiota herättäneen puheen ”naisten vapautuksesta” ja kohosi yhdeksi sosialistisen naisliikkeen tunnetuimmista nimistä. Hän korosti puheessaan, että työväenliikkeen tuli edistää naisten mahdollisuutta elättää itsensä palkkatyöllä sekä vaatia naisille ja miehille samoja palkkoja. Saksan sosialistilain tultua kumotuksi vuonna 1890 Zetkin asettui Stuttgartiin, jossa hän toimitti vuosina 1892–1917 Die Gleichheit (”Tasa-arvo”) -nimistä naisille suunnattua sosialistista aikakauslehteä ja levitti sen kautta ajatuksiaan laajalle lukijakunnalle. Zetkin valittiin vuonna 1895 ensimmäisenä naisena SPD:n puoluetoimikuntaan ja hän oli mukana muotoilemassa puolueen koulutuspoliittista ohjelmaa. Sosiaalidemokraattien sisäisissä oppiriidoissa hän vastusti tiukasti Eduard Bernsteinin revisionismia. Hän kuului myös Saksan kirjansitojien ammattiliiton johtokuntaan sekä toimi räätälien ja ompelijoiden ammattiliiton kansainvälisenä sihteerinä.
Zetkin järjesti vuonna 1907 toisen internationaalin kongressin yhteydessä Stuttgartissa ensimmäisen kansainvälisen naisten sosialistisen kongressin, johon osallistui edustajia 15:stä maasta. Kongressissa perustettiin pysyvä kansainvälinen naissihteeristö, jonka viralliseksi äänenkannattajaksi nimettiin Die Gleichheit. Kansainvälisen naistenpäivän vietto aloitettiin vuonna 1910 Zetkinin ehdotettua sitä Kööpenhaminassa järjestetyssä naiskongressissa.
Elämä > Ensimmäinen maailmansota ja Saksan vallankumous

Zetkin kuului SPD:n radikaalisiipeen, joka ei hyväksynyt uuden puoluejohdon etääntymistä vallankumouksellisesta marxilaisuudesta eikä varsinkaan sitä, että puolue vuonna 1914 hyväksyi Saksan osallistumisen ensimmäiseen maailmansotaan niin sanotun linnarauhapolitiikan nimissä. Zetkin oli järjestämässä vuonna 1915 sodanvastaista naisten kansainvälistä konferenssia Sveitsin Bernissä. Palattuaan Saksaan hänet tuomittiin kansankiihotuksesta vankilaan, josta hänet tosin vapautettiin neljän kuukauden vankeuden jälkeen heikon terveyden perusteella. Zetkin oli vallankumouksellisen sosialistin Rosa Luxemburgin ystävä ja osallistui vuonna 1916 spartakistiliiton perustamiseen. Kun Zetkin vuonna 1917 asettui tukemaan kirjoituksissaan Venäjän bolševikkeja, Die Gleichheitin johtokunta erotti hänet päätoimittajan paikalta. Hän erosi muiden sotaa vastustaneiden vasemmistososiaalidemokraattien mukana SPD:stä ja liittyi uuteen Saksan itsenäiseen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (USPD).
Maailmansodan päätyttyä Saksan vallankumoukseen myös naiset saivat Saksassa äänioikeuden. Zetkin valittiin tammikuussa 1919 USPD:n edustajana Weimarin kansalliskokoukseen, jossa hän 29. tammikuuta käytti Saksan historian ensimmäisen puheenvuoron naispuolisena kansanedustajana. Puheenvuorossa hän arvosteli jyrkästi oikeistososiaalidemokraatti Friedrich Ebertin hallitusta spartakistikapinan tukahduttamisesta.
Elämä > Kommunistina

Maaliskuussa 1919 Zetkin siirtyi USPD:stä hieman aiemmin perustettuun Saksan kommunistiseen puolueeseen (KPD). Hän oli tunnetuimpia KPD:hen liittyneitä poliitikkoja ja saavutti nopeasti näkyvän aseman puolueessa. Hänet valittiin lokakuussa 1919 puolueen keskuskomiteaan. Hänet valittiin vuonna 1919 kommunistien edustajana Württembergin osavaltion perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen ja kesäkuun 1920 vaaleissa Saksan valtiopäiville. Hän sai kunnian käyttää 2. heinäkuuta 1920 KPD:n valtiopäiväryhmän ensimmäisen puheenvuoron. Zetkin keskitti kuitenkin suuren osan aktiivisuudestaan vuonna 1920 perustettuun Kommunistiseen internationaaliin eli Kominterniin. Hän oli vuodesta 1921 Kominternin naisjaoston sihteeri ja Kominternin toimeenpanevan komitean (IKKI) jäsen ja joutui viettämään runsaasti aikaa Moskovassa. Neuvostojohtaja V. I. Leninin kuoltua vuonna 1924 Zetkinin vaikutusvalta Kominternissa väheni. Vuodesta 1925 alkaen hän oli avustusjärjestö Kansainvälisen Punaisen Avun puheenjohtaja.
Zetkin esiintyi julkisesti neuvostokommunismin tukijana, mutta yksityisessä kirjeenvaihdossaan hän arvosteli 1920-luvun lopulla KPD:tä neuvostoliittolaisten ideoiden kaavamaisesta soveltamisesta.
Zetkin avasi elokuussa 1932 Saksan valtiopäivät ikäpuhemiehen ominaisuudessa ja uhmasi kansallissosialisteja vallankumoushenkisellä puheellaan. Kansallissosialistien noustessa Saksassa valtaan tammikuussa 1933 Zetkin oli juuri matkustanut Neuvostoliittoon, johon hän asettui pysyvästi maanpakoon. Hän kuoli parantolassa Moskovan lähellä saman vuoden kesäkuussa. Hänen tuhkansa haudattiin Moskovan Kremlin muuriin.
Jälkimaine

Zetkinin muistoa kunnioitettiin näkyvästi varsinkin Itä-Saksassa, jossa hänelle pystytettiin muistomerkkejä ja hänen mukaansa nimettiin katuja. Hänen kuvansa oli vuodesta 1971 kymmenen markan setelissä.
Kansainvälistä naistenpäivää vietetään edelleen monissa maissa Zetkinin ehdotuksen mukaisesti maaliskuun 8. päivänä.
Suomennettuja teoksia

Nainen ja hänen taloudellinen asemansa (alkuteos Die Frau und ihr ekonomische Lage). Suomentanut J. E. Latukka, Työväen kirjapaino, Viipuri 1907.
Lenin (alkuteos Erinnerungen an Lenin), 1929. Suomentanut Jyrki Iivonen, Lenin-museo, Tampere 1985.
Aiheesta muualla

Clara Zetkin: Henkinen köyhälistö, naiskysymys ja sosialismi
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clara Zetkin Wikimedia Commonsissa
Ossip Zetkin, Clara Zetkinin avopuoliso.
Zetkin noin vuonna 1930.
Digimon Adventure: Anode ja Cathode Tamer

| Digimon Adventure: Anode Tamer Cathode Tamer |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SIMS
Julkaisija:  Bandai
Pelisarja:  Digimon
Julkaistu:  JP 15. joulukuuta 1999
Lajityyppi:  Taktinen roolipeli
Pelimuoto:  Yksinpeli Moninpeli
Alusta:  WonderSwan WonderSwan Color
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Digimon Adventure: Anode ja Cathode Tamer SIMS:in kehittämiä ja Bandain julkaisemia taktisia roolipelejä. Pelit on julkaistu WonderSwan-käsikonsoleille vuosina 1999 ja 2000. Pelit kuuluvat Digimon-tuotesarjaan.
Anode ja Cathode ilmestyivät alun perin mustavalkoisina versioina erillisinä julkaisuina, mutta myöhemmin niistä tehtiin yhdistellyt väriversiot WonderSwan Color -käsikonsolille joka julkaistiin yksinoikeudella vain Hongkongissa. Tämä väriversio on myös yksi harvoista WonderSwan Color -peleistä, joka on virallisesti käännetty englanniks.
Peleissä seurataan Digimon Tamers -animekaudeltakin tuttua Ryo Akiyamaa ja hänen seikkailujaan Digimonien maailmassa. Hän käyttää apunaan Adventure ja Zero Two -kausilta olevia Digimoneja.
Julkaisut

Anode Tamer: 15. joulukuuta 1999
Cathode Tamer: 20. tammikuuta 2000
Veedramon: 18. syyskuuta 2001
Aiheesta muualla

Digimon Adventure: Anode Tamer MobyGamesissa (englanniksi)
digimon-adventure-anode-tamer, digimon-adventure-cathode-tamer  Digimon Adventure: Anode ja Cathode Tamer MobyGamesissa (englanniksi)
Cobra Verde

| Cobra Verde Hideous Divinity |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 16th Cellar Studio
 Julkaistu: 28. lokakuuta 2014
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 43.43
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Hideous Divinityn muut julkaisut
| Obeisance Rising 2012 | Cobra Verde 2014 |   |
Cobra Verde on italialaisen teknisen death metalin yhtye Hideous Divinityn toinen studioalbumi. Se on julkaistiin 28. lokakuuta 2014 levymerkillä Unique Leader Records.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Andrzej Kuziola.
Kappaleet

In My Land I Was a Snake – 7.56
The Somber Empire – 5.09
Cobra Verde – 5.37
Salt in Martyr's Tear – 3.40
Sinister and Demented – 5.16
Desolation Within – 3.37
Alonest of the Alone – 4.11
Adjinakou – 4.34
The Last and Only Son – 3.43  (Ripping Corpse -cover)
Kokoonpano

Enrico "H." Di Lorenzo – laulu
Enrico Schettino – kitara
Antonio Poletti – kitara
Stefano Franceschini – bassokitara
Giulio Galati – rummut
Kokoonpano > Vieraileva muusikko

Dallas Toler-Wade – laulu (kappale 7)
Kokoonpano > Tuotanto

Stefano Morabito – äänittäjä
Andrzej Kuziola – kansikuva
Arvostelut

Imperiumi.net:
Metal Temple:
Aiheesta muualla

Cobra Verde Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Cobra Verde Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Doug Shedden

| Doug Shedden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1961 (ikä 63) Wallaceburg, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1992
Seurat:  Erie Blades (AHL) Pittsburgh Penguins (NHL) Detroit Red Wings (NHL) Quebec Nordiques (NHL) Adirondack Red Wings (AHL) Fredericton Express (AHL) Baltimore Skipjacks (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Newmarket Saints (AHL) Davos (NLB) Bolzano (ITA) Muskegon Fury (CoHL)
NHL-varaus:  93. varaus, 1980 Pittsburgh Penguins
Douglas Arthur "Doug" Shedden (s. 29. huhtikuuta 1961 Wallaceburg, Ontario) on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Hän toimi Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kaudella 2007–2008. Hän johdatti Suomen Euro Hockey Tourilla hopealle ja MM-kilpailuissa pronssille.
Pelaajaurallaan Shedden pelasi 416 ottelua NHL-liigassa Pittsburghin, Detroitin, Quebecin ja Toronton joukkueissa. Keskushyökkääjänä pelannut Shedden teki NHL-urallaan 139 maalia ja antoi 186 maalisyöttöä kooten yhteensä 325 tehopistettä. Parhaimmat kautensa pelaajana Shedden pelasi Pittsburghissa Mario Lemieuxin kanssa samassa ketjussa.
Shedden on valmentanut Pohjois-Amerikassa CHL-, ECHL-, UHL- ja AHL-sarjoissa. Seuroina olivat Wichita Thunder (CHL), Louisiana IceGators (ECHL), Flint Generals (UHL), Memphis RiverKings (CHL) ja St. John's Maple Leafs (AHL). Suomeen hän tuli kaudeksi 2005–2006 HIFK:n päävalmentajaksi. Shedden johdatti HIFK:n runkosarjassa toiseksi ja pudotuspeleissä välieriin asti. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Jokerien päävalmentajaksi. Shedden johdatti myös Jokerit runkosarjan toiseksi, mutta pudotuspeleissä Jokerit hävisi runkosarjavoittajalle Kärpille finaalissa ja jäi hopealle. Seuraavalla kaudella Shedden johdatti Jokerit kauden päätteeksi neljänneksi.
15. marraskuuta 2006 Shedden nimitettiin Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi kaudelle 2007–2008.Hänen pestinsä päättyi Kanadan MM-kilpailuihin 2008, jolloin hän johdatti joukkueen pronssille.
Shedden valmensi Sveitsin NLA-joukkue EV Zugia vuosina 2008–2014. Lokakuussa 2014 hän aloitti KHL-joukkue Medveščak Zagrebin päävalmentajana.
Doorilainen aarrekammio

| Doorilainen aarrekammio |
| --- | --- |
 Doorilaisen aarrekammion rauniot.
Sijainti:  Athene Pronaian pyhäkkö­alue, Delfoin arkeologinen alue, Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka, Kreikka
Koordinaatit:  38°28′48.5″N, 22°30′29.4″E
Rakennustyyppi:  aarrekammio
Valmistumisvuosi:  n. 490–460 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delfoin arkeologinen alue 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Doorilainen aarrekammio oli antiikin aikainen aarrekammio Athene Pronaian pyhäkköalueella Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Athene Pronaian pyhäkköalueella, joka on osa Delfoin arkeologista aluetta ja Unescon maailmanperintökohdetta.
Doorilaisen aarrekammion ja Massalialaisten aarrekammion raunioita, taustalla Tholos.
Niin kutsuttu Doorilainen aarrekammio rakennettiin arkaaisen kauden lopulla tai klassisen kauden alussa noin vuonna 490–460 eaa. Sen rakennuttanutta kaupunkia ei tunneta.
Aarrekammio sijaitsi Athene Pronaian pyhäkköalueella Massalialaisten aarrekammion länsipuolella sen ja vanhemman Athene Pronaian temppelin välissä. Se oli aarrekammioille tyypillisesti pieni antatemppelin mallinen rakennus, jossa oli cella ja pronaos. Sen julkisivussa pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis). Rakennus on saanut nimensä siitä, että se edusti doorilaista tyyliä. Sen cella avautui etelään päin.
Aarrekammiossa oli doorilaistyylinen friisi, joka koostui triglyfeistä ja metoopeista. Metooppien veistoksista on säilynyt joitakin osia, joiden perusteella ne edustavat aikakauden niin kutsuttua ankaraa tyyliä ja ovat saattaneet esittää jotakin taistelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doorilainen aarrekammio Wikimedia Commonsissa
Douglas Worsnop

| Douglas Worsnop> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. marraskuuta 1952 (ikä 71)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  johtava asiantuntija, varatoimitusjohtaja; vieraileva professori (FiDiPro, 2007-2015)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Hope College (B.A., kemia), Harvardin yliopisto (PhD, fysikaalinen kemia)
Instituutti:  Aerodyne Research Inc. (Yhdysvallat); Ilmatieteen laitos, Helsingin yliopisto, Itä-Suomen yliopisto
Tutkimusalue:  ilmakehän aerosolien kemia ja reaktiot; aihepiirin analytiikka, laboratorio- ja kenttämittaustekniikat
Palkinnot:  Benjamin Y. H. Liu palkinto (2004, Amerikan aerosolitutkimuseura), Yoram Kaufman palkinto (2010, AGU Atmospheric Sciences), ACS Award for Creative Advances in Environmental Science & Technology (2017, American Chemical Society);  AAAS Fellow (2005), AGU (Fellow), Suomen Tiedeseura (jäsen, 2010-)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Douglas R. Worsnop (s. 1. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen kemisti ja ilmakehän aerosolien tutkija. Hän on yhdysvaltalaisen Aerodyne Research -yrityksen varatoimitusjohtaja sekä aerosoli- ja pilvikemian tutkimuksen johtaja. Lisäksi hän on toiminut Helsingin yliopistossa Markku Kulmalan kutsumana vierailevana FiDiPro-professorina (Finland Distinguished Professor), ja hän on ollut yhteistyössä myös Ilmatieteen laitoksen ja Itä-Suomen yliopiston kanssa. Hänen erityistä osaamisaluettaan ovat ilmakehän aerosolien kemia ja reaktiot, kemiallinen analytiikka sekä erilaiset laboratorio- ja kenttämittaustekniikat.
Worshop suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) kemia pääaineenaan Hope Collegessa ja valmistui kemian tohtoriksi (Ph.D.) Harvardin yliopistosta.
Worsnop on työtovereineen julkaissut monia tutkimusartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä, kuten Sciencessa ja Naturessa tytärlehtineen. Vuonna 2017 Worsnop lukeutui geotieteiden alalla viitatuimpien tutkijoiden joukkoon ja kuului kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävällä 2017 Highly Cited Researchers -listalla runsaan kahdenkymmenen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään.
Vuonna 2005 hänet valittiin AAAS:n fellow -jäseneksi. Hän on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2010.
Aiheesta muualla

Douglas R. Worsnop -haku Google Scholarissa (englanniksi) (scholar.google.com)
Douglas Worsnop Helsingin yliopiston Tuhat-tutkimustietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi) (tuhat.helsinki.fi)
WorldCat-haku au:Worsnop, Douglas R. (englanniksi) (worldcat.org)