stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atjeh-luokka

| Atjeh-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  3 425 t
Pituus:  93,05 m
Leveys:  12,497 m
Syväys:  6,706 m
Koneteho:  3 300 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  306
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 6,7" tykkiä 8 × 4,7" tykkiä
Atjeh-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston risteilijäluokka, johon kuului kuusi alusta.
Suunnittelu

Luokan alukset olivat 92,05 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 12,497 ja syväys 6,706 metriä. Alusten uppouma oli 3 425 tonnia. Alukset oli varustettu höyrykonein, jotka tuottivat 3 300 ihp:tä. Tuolla teholla saavutettiin 14 solmun maksiminopeus.
Alus aseistuksena oli kuusi 170 millimetrin ja kahdeksan 120 millimetrin tykkiä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. Atjeh | Amsterdamin telakka | 1875 | 1876 |  |  |
| Hr. Ms. Tromp | Amsterdamin telakka | 1875 | 1877 |  |  |
| Hr. Ms. Koningin Emma der Nederlanden | Amsterdamin telakka | 1876 | 1879 |  | miehistönsä upottama 1943 |
| Hr. Ms. De Ryuter | Amsterdamin telakka | 1879 | 1880 |  | myyty romutettavaksi 1900 |
| Hr. Ms. Van Speyk | Amsterdamin telakka | 1880 | 1882 |  | myyty romutettavaksi 1946 |
| Hr. Ms. Johan Willem Friso | Amsterdamin telakka | 1883 | 1886 |  |  |
Bill Johnson (alppihiihtäjä)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bill Johnson vuonna 1984. |  Bill Johnson vuonna 1984. |  Bill Johnson vuonna 1984. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | syöksylasku |  |
William Dean ”Bill” Johnson (30. maaliskuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia – 21. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Johnson voitti ensimmäisenä yhdysvaltalaismiehenä olympiakultaa alppihiihdossa, kun hän saavutti kultamitalin syöksylaskussa Sarajevon olympialaisissa 1984. Bormion maailmanmestaruuskilpailuissa 1985 Johnson oli syöksylaskun 14:s.
Maailmancupissa Johnson voitti kolme osakilpailua ja sijoittui parhaalla kaudellaan kokonaiskilpailussa sijalle 14.
Johnson loukkasi vasemman polvensa sekä leikkaushoitoa vaatineen selkänsä, jonka takia hän joutui lopettamaan kilpailemisen vuonna 1986. Hän kuitenkin palasi kilpailemaan joulukuussa 2000, tavoitteenaan Salt Lake Cityn olympialaiset 2002. Johnson ehti kiertää FIS-kilpailuja sekä Nor-Am Cupin kilpailuja 3 kuukautta, kunnes loukkaantui jälleen pahasti maaliskuussa 2001. Onnettomuudessa hän puri melkein kielensä poikki ja hänen vasen aivopuoliskonsa kärsi pahoja ruhjeita, jonka takia hän oli tajuton kolme viikkoa.
Johnsonin urheilija-uraa haittasivat hänen kova alkoholin juontinsa, sekä hänen hankala persoonallisuutensa. Vuonna 1992 hänen 13-kuukauden ikäinen poikansa hukkui ammeeseen. Hän erosi vaimostaan vuonna 2000, teki henkilökohtaisen konkurssin ja asui asuntovaunussa.
Vuonna 2010 Johnson sai vakavan halvauskohtauksen. Kesällä 2013 hän joutui kahdeksi viikoksi teho-osastolle, kun infektio iski kaikkiin hänen sisäelimiinsä. Johnson asui hoitolaitoksessa, ja hänen oli vaikea liikkua ja puhua. Hän pystyi viimeisinä elinvuosinaan kommunikoimaan vain ärähdyksin ja nyökkäämällä.
Osakilpailuvoitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 15. tammikuuta 1984 |  Wengen | syöksylasku |
| 4. maaliskuuta 1984 |  Aspen | syöksylasku |
| 11. maaliskuuta 1984 |  Whistler | syöksylasku |
Amazonianliuskemuura

| Amazonianliuskemuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Liuskemuurat Myrmelastes
Laji::  rufifacies
Kaksiosainen nimi
 Myrmelastes rufifacies  (Hellmayr, 1929) 
Katso myös
   Amazonianliuskemuura Wikispeciesissä   Amazonianliuskemuura Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Amazonianliuskemuura (Myrmelastes rufifacies) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Amazonianliuskemuuraa tavataan Brasiliassa Amazoniassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 671 000 km2. Laajan levinneisyysalueen ja vakaan kannankehityksen turvin laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Amazonianpikkutiira

| Amazonianpikkutiira |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Tiirat Sternidae
Suku::  Pikkutiirat Sternula
Laji::  superciliaris
Kaksiosainen nimi
 Sternula superciliaris  (Vieillot, 1819) 
Katso myös
   Amazonianpikkutiira Wikispeciesissä   Amazonianpikkutiira Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazonianpikkutiira (Sternula  superciliaris) on eteläamerikkalainen tiira. Sen elinympäristö käsittää suuren osan mantereesta, Itä-Kolumbiasta Ranskan Guayanaan, Koillis-Peruun ja Argentiinan keskiosiin Buenos Airesiin. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Paraguaysta 1819.
Bill Irwin

Bill Irwin San Diegon Comic-Conissa vuonna 2018.
Bill Irwin (s. 11. huhtikuuta 1950, Santa Monica) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja klovni. Irwin aloitti uransa vaudeville-esiintyjänä ja esiintyi useissa sirkuksissa 1970-luvulla. Hän on näytellyt myös  useissa televisiosarjoissa. Irwin voitti Tony-palkinnon roolistaan Kuka pelkää Virginia Woolfia? -näytelmässä Broadwayllä. Hänet tunnetaan myös Mr. Noodlen roolista palkitussa lastensarjassa Seesamtie. Vuosina 2008–2011 Irwin näytteli yhdeksän jakson verran C.S.I.-rikossarjassa sarjamurhaaja Nate Haskellia. Hän näytteli tohtori Buck Tierneytä sairaaladraamassa Monday Mornings. Vuonna 2017 Irwin näytteli Cary Loudermilkia FX:n ja Marvelin televisiosarjassa Legion.
Bill Irwin sai oppiarvon Oberlin Collegesta vuonna 1973. Vuonna 1975 hän oli perustamassa Pickle Family Circusta San Franciscoon. Hän lähti tästä sirkuksesta vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Bill Irwin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bill Irwin Elonetissä.
Bill Hybels

| Bill Hybels |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1951 (ikä 72) Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  pastori, kirjailija
Puoliso:  Lynne Hybels
Lapset:  2
Aiheesta muualla
Kotisivu
William "Bill" Hybels (s. 12. joulukuuta 1951 Kalamazoo, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pastori ja kirjailija. Hybels toimi vuoteen 2018 saakka Willow Creek Community Churchin johtavana pastorina ja on tullut tunnetuksi erityisesti evankelikaalisen yhteisön keskuudessa. Willow Creekin perustajana Hybels on luonut ympäri Yhdysvaltoja toimivan seurakunnan ja kustannusyhtiön, joka on julkaissut Hybelsin ja useiden muiden kirkkojen pastoreiden kirjoittamia kirjoja ja opetusmateriaaleja. Hybels perusti myös Global Leadership Summit-järjestön, joka järjestää johtajuuskonferensseja maailmanlaajuisesti.
Elämä ja ura

Bill Hybels syntyi Michiganin Kalamazoossa ja perusti Willow Creekin vuonna 1975. Hybels aloitti jumalanpalvelukset elokuvateatterissa, ennen kuin seurakunta muutti luoteiseen esikaupunkiin. Willow Creek kasvoi Hybelsin aikana kahdeksaan toimipisteeseen Chicagon alueella ja siitä kasvoi yksi Yhdysvaltain suurimmista evankelikaalisista kirkoista. Muun muassa presidentti Bill Clinton osallistui Willow Creekin seurakunnan kokoukseen vuonna 1996. Clinton toimi vierailevana puhujana Global Leadership Summit-tapahtumassa vuonna 2000.
Chicago Tribune lehti uutisoi vuonna 2018 tapahtumista, joissa Hybelsiä syytettiin väärinkäytöksistä 1990-luvulla. Hybels kiisti syytökset, mutta ilmoitti huhtikuussa 2018 siirtyvänsä eläkkeelle.
Amazonianraitatikkanen

| Amazonianraitatikkanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tikkaset Picumnus
Laji::  aurifrons
Kaksiosainen nimi
 Picumnus aurifrons  (Pelzeln, 1870) 
Katso myös
   Amazonianraitatikkanen Wikispeciesissä   Amazonianraitatikkanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazonianraitatikkanen (Picumnus aurifrons) on tikkasten sukuun kuuluva eteläamerikkalainen tikkalaji. Sen esiintymisalue käsittää Amazonin aluetta Perun itäosista Brasiliaan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. August von Pelzeln kuvaili lajin holotyypin Engenho do Gamasta, keskisen Brasilian länsiosasta, vuonna 1870.
Amazonianliejukana

| Amazonianliejukana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Sulttaanikanat Porphyrio
Laji::  flavirostris
Kaksiosainen nimi
 Porphyrio flavirostris  (J.F. Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Amazonianliejukana Wikispeciesissä   Amazonianliejukana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazonianliejukana (Porphyrio flavirostris) on eteläamerikkalainen rantakana. Sen elinympäristö käsittää suuren osan mantereesta, Kolumbian itäosista Brasilian kaakkoisosaan, Pohjois-Argentiinaan, Paraguayhin ja Kaakkois-Peruun. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1789.
Alf Lindberg

Alf Gustaf Natanael Lindberg (26. helmikuuta 1905 Göteborg – 6. maaliskuuta 1990) oli ruotsalainen taidemaalari, jonka taiteessa yhdistyivät Göteborgin koulukunnan koloristinen perinne sekä rakenteellinen kuva-ajattelu. Osassa hänen tuotannostaan tämä aiheutti abstraktin maalaustavan. Hän maalasi ekspressionistisesti myös henkilökuvia ja rannikkomaisemia. Näiden ilmauksellinen voima teki Lindbergistä yhden ikäpolvensa huomattavimmista ekspressionisteista Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Alf Lindberg Kansallisgallerian kokoelmissa
Alibi (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Alibi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
alibi, todiste siitä, että henkilö on ollut rikoksen tapahtumahetkellä jossakin muualla
Alibi, suomalainen rikoslehti
Suurkaupungin varjot (engl. Alibi), yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1929
Alibi, Agatha Christien Roger Ackroydin murhan varhaisten näytelmä- ja elokuvasovitusten (1928 ja 1931) nimi
Alibi,  Koljosen tiekiista- ja Kuolleet Leskiset -yhtyeiden split-EP vuodelta 2009.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alibi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alvar Törnudd

Alvar Saladin Törnudd (23. lokakuuta 1866 Viipuri – 23. helmikuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kirjallisuuden tutkija ja pankinjohtaja.
Törnuddin vanhemmat olivat insinööri Gustaf Törnudd ja Fanny Serenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1885 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1898.
Törnudd väitteli tohtoriksi kirjallisuuden alalta ja oli 1900-luvun alussa mukana Euterpe-ryhmän toiminnassa. Hän sai 1901 sakkoja luettuaan laittomia asevelvollisuuskutsuntoja vastustaneen julistuksen Ruokolahden kirkossa.
Törnudd toimi 25 vuotta Pohjoismaiden Osakepankin konttorin johtajana Imatralla ja hän työskenteli myös kolmen vuoden ajan Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorissa Helsingissä.
Teoksia

Quelques feuilles d’un manuscrit inédit de Sénancour. Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki. Helsingfors 1897
Etienne Pivert de Sénancour : en literaturhistorisk studie : akademisk afhandling, väitöskirja. Helsingfors 1898
Alfons Nossol

Alfons Nossol
Alfons Nossol (s. 8. elokuuta 1932) on puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Franciszek Jop 23. kesäkuuta 1957, ja hänet nimitettiin Opolen hiippakunnan piispaksi 25. kesäkuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszynski, jota avustivat Henryk Roman Gulbinowicz ja Antoni Adamiuk.
Nossol sai arkkipiispan henkilökohtaisen arvonimen 12. marraskuuta 1999. Hän johti hiippakuntaansa, kunnes jäi eläkkeelle 14. elokuuta 2009.
Avosetit (suku)

| Avosetit |
| --- | --- |
 Preeria-avosetti (Recurvirostra americana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Avosetit Recurvirostridae
Suku::  Avosetit Recurvirostra  Linnaeus, 1758
Lajit
 Avosetti (Recurvirostra avosetta)  Preeria-avosetti (Recurvirostra americana)  Australianavosetti (Recurvirostra novaehollandiae)  Andienavosetti (Recurvirostra andina) 
Katso myös
   Avosetit (suku) Wikispeciesissä   Avosetit (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avosetit (Recurvirostra) on avosettien heimoon kuuluva lintusuku. Avosetit ovat pitkäjalkaisia, käyränokkaisia ja mustavalkoisia kahlaajia.
Avosettien sukuun kuuluu neljä lajia:
Andienavosetti (Recurvirostra andina)
Australianavosetti (Recurvirostra novaehollandiae)
Avosetti (Recurvirostra avosetta)
Preeria-avosetti (Recurvirostra americana)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Recurvirostra (englanniksi)
Ananaskakku

Ananaskakku on leikattuna halki
Ananaskakku (kiin.: 鳳梨酥; pinyin: fènɡ lí sū) on suosittu ja perinteinen taiwanilainen leivos, joka valmistetaan jauhoista, munista, voista ja ananashillosta. Toisinaan ananas voidaan korvata myös vahakurpitsalla, mutta tällaiset kakut eivät ole yhtä suosittuja.
Taiwanissa vietetään elokuussa vuosittaista ananaskakkufestivaalia. Kakkuja ostavat niin paikalliset ja turistitkin. Turisteille kakkuja myydään nimenomaan paikallisena leivoksena.
Hokkieniksi leivoksen keskeinen osa, eli ananas, on ông-lâi, joka on homonyymi ilmaukselle "menestys tulossa". Tästä syystä kakkuja syödään uutena vuotena hyvän onnen toivossa.
Jeff Bridges

| Jeff Bridges |
| --- | --- |
 Jeff Bridges San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1949 (ikä 74) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Susan Geston (1977–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1950–
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Oscar  2010 Crazy Heart 
Aiheesta muualla
www.jeffbridges.com
IMDb 
Elonet
Jeffrey Leon Bridges (s. 4. joulukuuta 1949 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Oscar-voittaja. Hänen isänsä Lloyd Bridges ja veljensä Beau Bridges ovat myös näyttelijöitä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat muun muassa Viimeinen elokuva, Rajut kaverit, King Kong, Portti ikuisuuteen, Starman, Loistavat Bakerin pojat, Tilaa rakkaudelle, Big Lebowski, Iron Man, Crazy Heart ja Kova kuin kivi sekä Tron-elokuvat. Hän on ollut uransa aikana neljä kertaa ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi ja voitti palkinnon viidennellä ehdokkuudellaan, roolistaan Crazy Heartissa. Hän sai oman nimikkotähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1994.
Yksityiselämä

Bridges on ollut naimisissa Susan Gestonin kanssa vuodesta 1977 lähtien, ja heillä on kolme lasta. Bridgesillä diagnosoitiin vuoden 2020 lokakuussa lymfooma eli imusolmukesyöpä, jonka hoidot on aloitettu.
Valikoitu filmografia

Viimeinen elokuva (The Last Picture Show, 1971)
Fat City – kova kaupunki (Fat City, 1972)
Paha porukka (Bad Company, 1972)
Kilparatojen sankari (The Last American Hero, 1973)
Rajut kaverit (Thunderbolt and Lightfoot, 1974)
Cowboy Hollywoodissa (Hearts of the West, 1975)
Loputon treeni (Stay Hungry, 1976)
King Kong (King Kong, 1976)
Joku murhasi hänen miehensä (Somebody Killed Her Husband, 1978)
Kyltymättömät (Winter Kills, 1979, esitetty Suomessa myös nimillä Salaliitto ja Viimeinen viesti)
Portti ikuisuuteen (Heaven's Gate, 1980)
Cutterin kosto (Cutter's Way, 1981)
Tron (Tron, 1982)
Suutele minua jäähyväisiksi (Kiss Me Goodbye, 1982)
Viimeinen yksisarvinen (The Last Unicorn, 1982)
Kaikki pelissä (Against All Odds, 1984)
Starman (Starman, 1984, esitetty Suomessa myös nimellä Vieras tähtien takaa)
Viiltävä terä (Jagged Edge, 1985)
8 miljoonaa tapaa kuolla (8 Million Ways to Die, 1986)
Ankea aamu (The Morning After, 1986)
Nadine – luodinkestävä rakkaus (Nadine, 1987)
Tucker – mies ja unelma (Tucker: The Man and His Dream, 1988)
Nähdään aamulla (See You in the Morning, 1989)
Loistavat Bakerin pojat (The Fabulous Baker Boys, 1989)
Texasville – unohduksen maa (Texasville, 1990)
Fisher King (The Fisher King, 1991)
Sydänmensärkijöitä (American Heart, 1992)
Pelon hetket (The Vanishing, 1993)
Peloton (Fearless, 1993)
Räjähdyspisteessä (Blown Away, 1994)
Villi-Bill (Wild Bill, 1995)
Myrskyn todistajat (White Squall, 1996)
Tilaa rakkaudelle (The Mirror Has Two Faces, 1996)
Big Lebowski (The Big Lebowski, 1998)
Kavahda naapuriasi! (Arlington Road, 1999)
Simpatico – korkein panoksin (Simpatico, 1999)
Kandidaatti (The Contender, 2000)
Rikospaikalla (Scenes of the Crime, 2001)
K-PAX (K-PAX, 2001)
Seabiscuit – amerikkalainen legenda (Seabiscuit, 2003)
Amatöörit (The Moguls, 2005)
Surf’s Up – tyrskyn ratsastajat (Surf’s Up, 2007)
Iron Man (2008)
Koiran vuosi (A Dog Year, 2009)
Vuohia tuijottavat miehet (The Men Who Stare Goats, 2009)
Crazy Heart (2009)
Tron: Perintö (2010)
Kova kuin kivi (True Grit, 2010)
The Giver (2014)
Seventh Son (2015)
Hell or High Water (2016)
Tron: Ares (2025)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Jeff Bridges Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jeff Bridges NNDB:ssä
Jeff Bridges Elonetissä.
Bad Decisions

| ”Bad Decisions” The Strokes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The New Abnormal
 Äänitetty : 2019
 Julkaistu: 18. helmikuuta 2020
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Julian Casablancas Billy Idol Tony James
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: indie rock, new wave, garage rock revival
 Kesto: 04.53
 Levy-yhtiö: RCA Records Cult Records
The Strokesin muut singlet
| ”At the Door” 2020 | ”Bad Decisions” 2020 | ”Brooklyn Bridge to Chorus” 2020 |
Bad Decisions on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta The New Abnormal 18. helmikuuta 2020.
Kappale on yhtyeen laulaja Julian Casablancasin kirjoittama ja Rick Rubinin tuottama. Kappaleen tekijöiksi on myös merkitty Billy Idol ja Tony James, sillä sen kertosäe muistuttaa Idolin ”Dancing with Myself” -hittiä.
”Bad Decisions” ylsi kotimaassaan Billboard Hot Rock Songs -listan kuudennelle sijalle.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Bad Decisions | Casablancas, Idol, James | Rubin | 4.53 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 4.53 |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Julian Casablancas – laulu
Albert Hammond Jr. – kitara
Nick Valensi – kitara
Nikolai Fraiture – basso
Fabrizio Moretti – rummut
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Billboard Hot Rock Songs: 6.
Acadia
Historia > Britannian vallan aika

Utrechtin sopimuksessa vuonna 1713 Acadia luovutettiin Isolle-Britannialle, jolloin Acadia nimettiin uudelleen Nova Scotiaksi. Utrechtin sopimus ja siihen liitetty Englannin kuningatar Annan kirje takasivat acadialaisille mahdollisuuden lähteä Nova Scotiasta ilman erillisiä ehtoja. Samaan aikaan Ranska pyrki houkuttelemaan siirtolaisia muuttamaan Saint Johnin ja Cape Bretonin saarille, joista jälkimmäinen oli korvannut Placentian ranskalaisten kaupankäynnin keskuksena. Saarten hankalien elinolosuhteiden takia suurin osa Nova Scotiassa asuvista acadialaisista päätti kuitenkin jäädä aloilleen. Englantilaisia asukkaita sen sijaan ei ollut Nova Scotiassa vielä nimeksikään. Englantilaiset yrittivätkin estää acadialaisia lähtemästä Nova Scotiasta, sillä muuten alueelle ei olisi jäänyt tarpeeksi maanviljelijöitä. Lisäksi englantilaiset pelkäsivät acadialaisten mukanaan viemien kauppasuhteiden vaikuttavan Cape Bretonin saaren ja muiden alueiden valtasuhteisiin. Ranskalaiset puolestaan ajattelivat, että jäämällä Nova Scotiaan, acadialaiset estäisivät alueen englantilaisen kolonisaation.
Vuonna 1720 ranskalaiset rakennuttivat Cape Bretonin saarelle Louisbourg-nimisen linnakkeen varmistaakseen valta-asemansa saarella. Samaan aikaan merkittävä määrä siirtolaisia Ranskasta ja Newfoundlandista muutti saarelle. Itävallan perimyssodan aikaan ranskalaiset yrittivät saada Nova Scotian takaisin haltuunsa. Yritys epäonnistui, ja britit valloittivat Louisbourgin vuonna 1745. Seuraavana vuonna ranskalaiset järjestivät mittavan sotilasoperaation Nova Scotian valtaamiseksi, mutta operaation aikana iskenyt kova myrsky aiheutti laivaston rivien hajoamisen. Puolet joukoista menehtyi myrskyssä. Ranskalaisten maajoukot onnistuivat saamaan haltuunsa New Minasin kylän, josta britit kuitenkin karkottivat heidät nopeasti.
Vuonna 1748 solmitussa Aachenin rauhassa Saint Johnin ja Cape Bretonin saaret annettiin Ranskalle. Englantilaiset kokivat päätöksen saarten luovutuksesta nöyryyttävänä. He päättivätkin muuttaa strategiaansa ja tehdä lopun niin ranskalaisten kuin acadialaistenkin läsnäolosta alueella. Niinpä Britanniasta lähti 2 000 uutta siirtolaista, jotka perustivat Halifaxin kaupungin vuonna 1749. Acadialaiset pyrkivät pysymään puolueettomina, joten heidän muuttoaaltonsa suuntautui Ranskan hallussa olevien alueiden laidoille. Englantilaiset yrittivät edelleen saada acadialaiset Englannin kuninkaan alamaisiksi. Ranskalaiset taas julistivat kapinallisiksi ne, jotka eivät vannoneet uskollisuutta Ranskan kuninkaalle. Vuosien 1751 ja 1754 välillä molemmat osapuolet rakennuttivat tahoillaan linnoituksia ja valmistautuivat uuteen sotaan.
Historia > Grand dérangement > Acadialaisten karkotus

Vuosina 1755–1764 tapahtunut acadialaisten karkotus oli osa Britannian sotatoimia Uudessa Ranskassa. Tänä aikana alueen noin 14 100:sta acadialaisesta 11 500 karkotettiin. Vain 2 600 onnistui välttämään karkotuksen ja jäi siirtokuntaan.
Estääkseen acadialaisten osallistumisen sotilaallisin toimiin englantilaisia vastaan Nova Scotian kuvernööri Charles Lawrence aloitti acadialaisten maastakarkotuksen Beauséjourin taistelussa saavutetun voiton jälkeen vuonna 1755. Vuoteen 1763 mennessä naapuriterritoriot oli liitetty Nova Scotiaan ja acadialaiset karkotettu Uuteen-Englantiin. Monet onnistuivat pakenemaan ranskankielisiin siirtokuntiin, kuten Kanadaan tai Saint Johnin saarelle (nykyinen Prinssi Edwardin saari). Vaihtoehtoisesti he piileskelivät alkuperäisasukkaiden joukossa. Monet siirtokunnat kieltäytyivät vastaanottamasta acadialaisia, minkä vuoksi nämä karkotettiin Englantiin tai palautettiin Nova Scotiaan. Vuonna 1758 Saint Johnin saari tyhjentyi asukkaista lähes kokonaan. Kaksi kolmannesta karkotettiin Ranskaan ja loput pakenivat Restigouche-joelle tai Quebeciin. Vuonna 1763 Ranskan siirtomaat luovutettiin Britannialle. Acadialaiset karkotettiin imperiumin alueilta. Osa acadialaisista pakeni Ranskan hallintaan jääneille Saint-Pierre ja Miquelonin saarille, mutta lähes kaikki heistä karkotettiin uudelleen vuonna 1778. Yli puolet acadialaisista menehtyi karkotusten aikana.