stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Portugali
Väestö > Väestörakenne ja väestönkehitys

Vuonna 2016 Portugalin väkiluvun arvioitiin olevan 10 309 573. Suurin osa Portugalin asukkaista on etnisesti portugalilaisia. Vuoden 2016 lopussa maassa asui 392 969 ulkomaalaista eli noin 3,8 prosenttia väestöstä. Portugalissa asuu ulkomaalaisia erityisesti maan entisistä siirtomaista. Brasilialaiset ovatkin suurin ulkomaalaisryhmä (79 569 asukasta) ja kapverdeläiset toiseksi suurin (36 193 asukasta). Portugalissa asuu pysyvästi arviolta 500–700 suomalaista ja talvikausina suomalaisten määrä lisääntyy huomattavasti.
Portugalin väestö ikääntyy, koska hedelmällisyysluku laskee ja ihmiset elävät pidempään. Vuonna 2016 syntyi 87 126 lasta eli 8,4 syntymää tuhatta asukasta kohti (1,9 prosentin kasvu edelliseen vuoteen verrattuna). Vaikka kokonaishedelmällisyysluku kasvoikin hieman, se on edelleen selvästi liian pieni, jotta väestö kasvaisi luonnollisesti.
Ensimmäinen virallinen väestönlaskenta tehtiin vuonna 1864, jolloin väkiluvuksi saatiin noin 4,3 miljoonaa. Sen jälkeen väestö kasvoi alle yhden prosentin vuositahtia käyden tämän yläpuolella ainoastaan 1930- ja 1940-luvulla. Väestö väheni 1960-luvulla, kun monet muuttivat pois maasta työn perässä tai välttyäkseen siirtomaissa käytyjen sotien takia asepalveluksesta.
Vuonna 1974 väkiluku osoitti ensimmäistä kertaa kasvun merkkejä ja vuonna 1981 maan väkiluvuksi arvioitiin 9,8 miljoonaa eli 1,2 miljoonaa enemmän kuin kymmenen vuotta aikaisemmin. Pääosa väestönkasvusta johtui arviolta 500 000–800 000 Afrikan siirtomaista saapuneen pakolaisen asuttamisesta. 1980-luvun alussa väestö kasvoi arviolta 0,8 prosentin vuositahtia ja kääntyi sitten laskuun. Väkiluku oli huipussaan vuonna 2009, minkä jälkeen väestö on vähentynyt, ja vuonna 2016 väestönkasvu oli −0,31 prosenttia.
Väestö > Kieli

Portugalin väestöstä suurin osa puhuu romaanisiin kieliin kuuluvaa portugalia, joka on maan virallinen kieli. Ainoastaan Miranda do Dourossa puhutaan mirandeesia (Lhéngua Mirandesa), jota puhuu noin 5 000 asukasta. Mirandeesi sai alueellisesti tunnustetun aseman 1999.
Väestö > Uskonto

Kristinusko on ollut keskeisessä asemassa Portugalin historiassa ja sillä on edelleen suuri merkitys. Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan Portugalin suurin uskonnollinen yhteisö on katolinen kirkko, johon kuuluu 81,0 % portugalilaisista. Katolilaisten määrä on kuitenkin tasaisesti vähenemässä. Muita kristittyjä on noin 3,3 % ja muita uskontoja 0,6 % väestöstä. Uskontokuntiin kuulumattomia on 6,8 % ja kantansa ilmoittamattomia 8,3 % väestöstä.
Väestö > Terveys

Portugalin terveydenhoitojärjestelmää uusittiin vuonna 2002, jotta kustannuksia saataisiin pienemmäksi ja tehokkuutta paremmaksi. Sitä syytettiin ennen pitkää lääkäripulasta ja tehottomuudesta. Portugalissa on sekä julkisia että yksityisiä sairaaloita. Santa Casa da Misericórdian hyväntekeväisyyssairaalat ovat tärkeitä erityisesti vanhuksille.
Portugalilaisten odotettavissa oleva elinikä on kasvanut muutamilla vuosilla 2000-luvun aikana. Miesten odotettavissa oleva elinikä on vuosina 2000–2016 kasvanut 73,1 vuodesta 77,6 vuoteen ja naisilla 79,8 vuodesta 83,4 vuoteen.
Väestö > Koulutus

Portugalissa on oppivelvollisuus 6–18-vuotiaille. 12 vuotta kestävä pakollinen koulu on kaksi vuotta pidempi kuin OECD-maiden keskiarvo. Portugalin hallitus alkoi 1980-luvun loppupuolella panostaa koulunkäyntiin aiempaa enemmän, kun tutkimuksissa havaittiin, että viidennes yli 15-vuotiaista ei osannut lukea. Lukutaitoisten osuus on tuon jälkeen kasvanut selvästi, sillä Unescon mukaan vuonna 2011 yli 15-vuotiaista 94,5 % osasi lukea.
Portugalin ensimmäinen yliopisto oli Coimbran yliopisto, joka perustettiin Lissabonissa 1290 ja siirrettiin Coimbraan 1537. Vuonna 1559 perustettiin Évoran ja vuonna 1911 Lissabonin yliopisto. Opiskelijamäärältään suurin yliopisto on Porton yliopisto, jossa on 29 000 opiskelijaa. Shanghain Jiao Tong -yliopiston vuosittain tekemässä arviossa vuonna 2013 Lissabonin yliopisto oli sijoilla 301–400 ja Lissabonin teknillinen yliopisto sijoilla 401–500.
Kulttuuri

Portugalilainen kulttuuri juontaa juurensa antiikin Rooman kulttuuriin, mutta siihen ovat jättäneet jälkensä myös monet nykyisen Portugalin alueella asuneet kansat.
Euroopan kulttuuripääkaupunki on ollut kolme kertaa Portugalissa: vuonna 1994 se oli Lissabon, vuonna 2001 Porto ja vuonna 2012 Guimarães.
Kulttuuri > Kirjallisuus ja runous

Portugalin kirjallisuudelle on ollut tunnusomaista monipuolinen runous. Maan kansalliskirjailijakin on runoilija Luís de Camões, joka kirjoitti 1500-luvulla teoksen Os Lusíadas, joka on maan kansalliseepos.
Runous oli pitkään Portugalissa yleisempää kuin proosa.
Ritaritarina Amadís de Gaulan ensimmäinen versio on 1200-luvun lopulta.  Portugalilainen kirjallisuus sai alkuun vaikutteita erityisesti Kastiliasta, mutta Francisco de Sá de Miranda toi 1526 renessanssivaikutteita Italiasta. Renessanssin ajan tunnetuimpia kirjailijoita olivat muiden muassa Gil Vicente ja kronikoitsija Fernão Lopes. Ranskalainen tyyli vaikutti 1700-luvulta 1800-luvulle, kunnes romantiikan vaikutteet saapuivat maahan. Realisteista tunnetuimpia on romaanikirjailija José Maria Eça de Queiroz.
Fernando Pessoa oli tunnettu 1900-luvun alun runoilija. António de Oliveira Salazarin diktatuurin aikana kirjallisuus näivettyi, kunnes se alkoi taas kukoistaa neilikkavallankumouksen jälkeen 1974. Nykykirjailijoista José Saramago palkittiin 1998 Nobelin kirjallisuuspalkinnolla.
Portugalin kansalliskirjasto (Biblioteca Nacional de Portugal) on perustettu 1796.
Kulttuuri > Musiikki

Kirkkomusiikki hallitsi portugalilaista musiikkia pitkään, mutta trubaduureista tuli suosittuja keskiajalla. Polyfoninen musiikki kehittyi 1400-luvulla, ja renessanssimusiikin aikana syntyi paljon sävellyksiä. Taidemusiikki sai uutta suosiota modernin aikana varsinkin uusklassisia sävellyksiä tehneen Luís de Freitas Brancon ja tätä seuranneen Joly Braga Santosin ansiosta. Tunnettuja orkestereita ovat muun muassa Portugalin sinfoniaorkesteri ja Gulbenkian-orkesteri.
Yleisin portugalilaisen kansanmusiikin tyylilaji on fado (suom. ”kohtalo”), josta on kehittynyt kaksi päätyylisuuntausta: Lissabonin ja Coimbran fado. Tunnetuin fadomuusikko on Amália Rodrigues. Hänen kuoltuaan 1999 maassa pidettiin kolmen päivän suruaika. Nuoremmista fadistoista 2000-luvulla ovat saaneet suosiota Mariza, Katia Guerreiro ja Cristina Branco. Fadon sanat ja sävel ovat yleensä melankolisia, ja sitä säestetään kitaroilla. Sen alkuperää ei tunneta, mutta sen juurien on arveltu olevan muun muassa trubaduurien lauluissa tai maurien musiikissa.
Poliittinen musiikki oli suosittua Portugalin diktatuurin aikana. Tunnetuin genren muusikoista oli Zeca Afonso. Populaarimusiikki monipuolistui vallankumouksen jälkeen 1970-luvulla, ja vuosikymmenen lopulla portugalilainen rockmusiikki oli maassa hyvin suosittua. Suosituimpia esiintyjiä ovat popyhtye Madredeus, laulaja Dulce Pontes ja kitaristi Carlos Paredes.
Kulttuuri > Arkkitehtuuri

Esimerkki vanhasta arkkitehtuurista on Citânia de Briteiros -linnake Guimarãesissa. Talot olivat pyöreitä, ja ne rakennettiin usein graniitista. Tärkeiden rakennusten ympärille rakennettiin suojamuuri.
Roomalaisten saavuttua alueelle 200-luvulla eaa. arkkitehtuuri alkoi kehittyä merkittävästi ja siihen tuli vaikutteita muiden Välimeren maiden kulttuureista. Roomalaiset rakensivat Portugaliin akvedukteja, siltoja, teitä, teattereita, temppeleitä, areenoja ja muita julkisia rakennelmia. Roomalaisten ajalta ovat peräisin muun muassa Belmonten kunnan alueella sijaitsevat Centum Cellas -rauniot, joiden alkuperäisestä käyttötarkoituksesta ei ole täyttä varmuutta. Maurit rakensivat Portugaliin linnoja, temppeleitä ja kalkittuja taloja. 1500-luvun ensimmäisten vuosikymmenten johtavaa portugalilaista arkkitehtuurityyliä kutsutaan kuningas Emanuel I:n mukaan manuelismiksi eli emanuelintyyliksi (estilo manuelino). Siinä oli perinteisten ainesten lisäksi vaikutteita niiden maiden kulttuureista, joita löytöretkeilijät, kuten Vasco da Gama ja Pedro Álvares Cabral, siihen aikaan tutkivat. Säilyneitä manuelismia edustavia rakennuksia ovat esimerkiksi Mosteiro dos Jerónimos Lissabonin Belémissä ja Kristuksen luostari Tomarissa.
Lissabonin maanjäristys 1755 ja sitä seuranneet hyökyaallot eli tsunamit sekä tulipalot tuhosivat monia arkkitehtonisesti merkittäviä rakennuksia. Portugalin Joosef I:n ja hänen pääministerinsä Sebastião de Melon palkkaamat arkkitehdit ja insinöörit rakensivat niitä osittain uudelleen.lähde?
Nykyajan portugalilaisia arkkitehteja ovat esimerkiksi Álvaro Siza Vieira, Eduardo Souto de Moura ja Fernando Távora. Siza Vieira voitti vuonna 1992 ja Souto de Moura vuonna 2011 Pritzker-palkinnon.
Kulttuuri > Kuva- ja koristetaide

Kuvanveisto kukoisti Portugalissa jo 1100–1300-luvuilla kuuluisten henkilöiden hautamuistomerkeissä. Varhaisimpia merkittäviä taidemaalareita oli 1400-luvulla vaikuttanut Nuno Gonçalves. Saman vuosisadan aikana Portugalin palatseihin ja luostareiden tilattiin flaamilaisten taiteilijoiden töitä, mikä vaikutti myös portugalilaiseen kuvataiteeseen. Flaamilainen taite jätti jälkensä erityisesti uskonnolliseen taiteeseen, jonka huomattavimpia edustajia oli Josefa de Óbidos.
Portugalissa kehittyi 1500-luvun alussa myös arkkitehtuurissa vaikuttanut emanuelintyyli, jota edusti muun muassa Vasco Fernandes. Kuvataide koki 1600-luvulla rappion ja alkoi kukoistaa jälleen oikeastaan vasta 1800-luvulla. 1700-luvun lopun tunnettuja taiteilijoita olivat maalari Domingos Sequeira ja kuvanveistäjä Joaquim Machado de Castron. Seuraavalla vuosisadalla Portugalin taide sai vaikutteita erityisesti Pariisista. Naturalistinen ja romanttinen taide näyttäytyi esimerkiksi António Silva Porton ja João Marques de Oliveiran töissä. Abstraktin taiteen tunnetuin nimi oli lähinnä Ranskassa työskennellyt Maria Helena Vieira da Silva. Salazarin aikana monet taiteilijat jättivät Portugalin, kuten maan tunnetuin nykytaiteilija Paula Rego.
Portugalin koristetaide on tunnettu erityisesti azulejo-tyylisistä lasistetuista seinälaatoista, joita on erityisesti monissa 1500- ja 1600-lukujen rakennuksissa.
Kulttuuri > Teatteri ja elokuva

Elokuvia alettiin näyttää Portossa 1896. Maassa järjestetään toistakymmentä elokuvafestivaalia, kuten Fantasporto Portossa, IndieLisboa Lissabonissa sekä Caminhos do Cinema Português Coimbrassa. Portugalilainen elokuva ei ole kovin tunnettua maailmalla, ja ainoa kansainvälisesti tunnettu elokuvaohjaaja on Manoel de Oliveira. Näyttelijä Joaquim de Almeida on tehnyt kansainvälistä uraa Hollywoodissa asti. Portugalilaista elokuvataidetta pyrkii kehittämään ja vaalimaan maan hallituksen vuonna 1975 perustama ICAM-järjestö (Instituto de Cinema, Audiovisual de Multimédia, ”Elokuvan, audiovisuaalisten välineiden ja multimedian laitos”), jonka seuraaja on ICA (sana multimedia pudotettiin nimestä vuonna 2007).
Teatteritaide on hiljalleen selviytynyt Salazarin ajasta, ja kansallisteatterin rinnalle maahan on syntynyt monia pienempiä teattereita kulttuuriministeriön tuen ansiosta. Teattereita on tukenut myös Calouste Gulbenkianin säätiö.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Portugalilaiset ruokalajit vaihtelevat alueittain. Kalaa, kuten sardiinia ja bacalhauta eli turskaa käytetään yleisesti. Arabien ja maurien ruokakulttuureista on jäänyt joitakin vaikutteita myös portugalilaiseen ruokaan, varsinkin maan eteläosissa. Chiliä ja valkosipulia käytetään laajasti. Tavallisimpia kasviksia ovat tomaatit, kaali ja sipuli.lähde?
Juusto ei kuulu tyypillisiin portugalilaisiin ruokalajeihin, vaan sitä syödään usein ennen ateriaa tai sen jälkeen. Portugalilaisia juustoja ovat esimerkiksi vuohenmaidosta tehty Castelo Branco ja tuorejuusto Saloio.
Portugali tunnetaan ulkomailla portviineistä ja madeiraviineistä. Maassa tuotetaan myös roséviini Mateusta. Suomessa vähemmän tunnettu viinityyppi on Portugalin pohjoisosassa valmistettava vihreä viini (vinho verde). Portugalissa olutta ja viiniä saavat lain mukaan nauttia kuusitoista vuotta täyttäneet.
Maan suuria ravintolaketjuja on Burger Ranch, jolla on 22 ravintolaa eri puolilla Portugalia. Portugalin ensimmäinen McDonald’s-ketjun ravintola avattiin 1991. Maailmalla portugalilaiseen ruokaan erikoistuneita ravintolaketjuja ovat esimerkiksi Australiassa perustettu Oporto ja Etelä-Afrikassa perustettu Nando’s.
Kulttuuri > Maailmanperintökohteet

Portugalissa on 13 maailmanperintökohdetta, joista 12 on kulttuurikohteita ja yksi luonnonkohde. Kohteista 10 sijaitsee Manner-Portugalissa, kaksi Azoreilla ja yksi Madeiralla. Luettelo Portugalin maailmanperintökohteista:
Alto Douron viinialue (2001)
Angra do Heroísmon keskiosa (1983)
Kristuksen nunnaluostari, Tomar (1983)
Sintran kulttuurimaisema (1995)
Évoran historiallinen keskusta (1986)
Guimarãesin historiallinen keskusta (2001)
Porton historiallinen keskusta (1996)
Pico-saaren viinitarhakulttuurimaisema (2004)
Alcobaçan luostari (1989)
Batalhan luostari (1983)
Hieronymiteksen luostari ja Belémin torni, Lissabon (1983)
Côan laakson esihistorialliset kivitaidekohteet (1998)
Madeiran alkuperäiset laakeripuumetsät (1999)
Kulttuuri > Tiedotusvälineet

Portugalin laajalevikkisin sanomalehti on Jornal de Notícias, jonka levikki vuonna 2008 oli 120 737. Toiseksi suurin on Correio da Manhã, jonka levikki samana vuonna oli 110 552.
Portugalin Internet-verkkotunnus on .pt. Internetin käyttäjien määrä on 2000-luvulla ollut voimakkaassa kasvussa, osuus on yli EU:n keskiarvon ja vaihtelee eri tutkimuksissa 48%:sta 78 prosenttiin.
Portugalin tärkein puhelinoperaattori on Portugal Telecom (PT), joka vuoteen 1994 oli maassa myös ainoa puhelinoperaattori. Muita operaattoreita ovat Vodafone ja Optimus. Matkapuhelintiheys on Portugalissa maailman suurimpia, ja lankapuhelinliittymät ovat matkapuhelinliittymiä harvinaisempia.
Portugalin kansallinen televisio- ja radiopalvelujen tarjoaja on 1955 perustettu Rádio e Televisão de Portugal (Portugalin radio ja televisio). Maan suurin kaapelitelevisioyhtiö on Portugal Telecomin TV Cabo. Kaapeliverkon kautta televisiota katsottiin kesäkuussa 2004 73,6 prosentissa talouksista. Suurimpia televisiokanavia ovat muiden muassa RTP 1, RTP 2, SIC ja TVI, joiden osuus katsojamääristä oli vuonna 2000 yhteensä 92,9 prosenttia.
Kulttuuri > Juhlapäivät

Jokaisella kunnalla on omat juhlapäivänsä. Antonius Padovalaisen, Johannes Kastajan ja Pyhän Pietarin kunniaksi vietettävät kesäkuun juhlat ovat suosittuja. Antonius Padovalaisen juhla vietetään 13. kesäkuuta lähinnä Lissabonissa, Johannes Kastajan 24. kesäkuuta erityisesti Portossa ja Bragassa sekä Pyhän Pietarin 28.–29. kesäkuuta etenkin Póvoa de Varzimissa ja Barcelosissa.
Kansalliset juhlapäivät ovat:
| Päivämäärä | Suomalainen nimi | Paikallinen nimi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä | Ano Novo |  |
| tiistai, päivämäärä vaihtelee | Laskiainen | Carnaval |  |
| perjantai, päivämäärä vaihtelee | Pitkäperjantai | Sexta-Feira Santa |  |
| sunnuntai, päivämäärä vaihtelee | Pääsiäinen | Páscoa |  |
| 25. huhtikuuta | Vapauden päivä | Dia da Liberdade | Neilikkavallankumouksen (1974) kunniaksi vietettävä juhla. |
| 1. toukokuuta | Vappu | Dia do Trabalhador |  |
| torstai, päivämäärä vaihtelee | Corpus Christi | Corpo de Deus |  |
| 10. kesäkuuta | Portugali-päivä | Dia de Portugal | Päivämäärä johdettu Luís de Camõesin kuolinpäivästä. |
| 15. elokuuta | Neitsyt Marian taivaaseenastuminen | Assunção |  |
| 5. lokakuuta | Tasavallan päivä | Implantação da República | Vietetään Portugalin ensimmäisen tasavallan perustamisen (1910) kunniaksi |
| 1. marraskuuta | Pyhäinpäivä | Todos os Santos |  |
| 1. joulukuuta | Itsenäisyyden palauttaminen | Restauração da Independência | Vietetään sen kunniaksi, kun Portugali vuonna 1640 itsenäistyi Espanjan vallan alta. |
| 8. joulukuuta | Synnitön sikiäminen | Imaculada Conceição |  |
| 25. joulukuuta | Joulupäivä | Natal |  |
Urheilu

Portugalin suosituin urheilulaji on jalkapallo. Maajoukkuetta pidetään maailman parhaimpiin kuuluvana, ja helmikuussa 2014 joukkue oli FIFAn rankingissa sijalla 4. Suurin Portugalissa järjestetty urheilutapahtuma oli jalkapallon EM-kilpailut 2004, joissa maa ylsi loppuotteluun, jonka kuitenkin hävisi Kreikalle. Menestyneimpiä Portugalin jalkapalloilijoista on Mosambikissa syntynyt Eusébio, joka oli 1960-luvun parhaimpia maalintekijöitä, sekä 2000-luvulla parhaana pidetty, Al-Nassr FC:n riveissä pelaava Madeiralla syntynyt Cristiano Ronaldo. Portugalin liigaa ovat hallinneet SL Benfica, FC Porto ja Sporting CP, jotka ovat voittaneet kahta lukuun ottamatta kaikki mestaruudet.
Yksilölajeista Portugali on saanut menestystä erityisesti pitkän matkan juoksussa. Rosa Mota on voittanut maratonilla olympiakultaa sekä maailman- ja Euroopan-mestaruuden. Carlos Lopesilla on myös maratonin olympiavoitto. Kesäolympialaisiin maa on osallistunut vuodesta 1912 lähtien, talviolympialaisiinkin seitsemän kertaa (1952, 1988, 1992, 1994, 1998, 2006 ja 2010). Motan ja Lopesin lisäksi kahteen olympiamitaliin ovat yltäneet kestävyysjuoksija Fernanda Ribeiro ja ratsastaja Luís Mena e Silva.
Myös pyöräilyä arvostetaan Portugalissa: vuosina 2012 ja 2013 Portugalin vuoden urheilijaksi valittiin maantiepyöräilyn maailmanmestari Rui Costa ennen jalkapallotähti Cristiano Ronaldoa.
Estorilin rata isännöi Formula 1 -ajoja vuosina 1984–1996, ja se on edelleenkin merkittävä kansainvälinen kilparata muissa luokissa. Muita harrastettuja urheilulajeja ovat koripallo, futsal, käsipallo, lentopallo, rullaluistinhockey, yleisurheilu ja pyöräily. Portugalissa on noin 70 golfkenttää, ja se on yksi Euroopan suosituimpia golfmatkakohteita. Portugal Masters -turnaus on osa European Touria.
Perinteinen portugalilainen kamppailulaji on kepeillä pelattava jogo do pau, joka kehittyi maan pohjoisilla alueilla. Maaseudulla kehitettyä lajia muunneltiin kaupungistumisen myötä. Sen säilymistä edistää jogo de pau -liitto (Federação Portuguesa de Jogo do Pau).
Härkätaistelu on suosittua Portugalissa, mutta se eroaa Espanjassa järjestetystä muodosta. Portugalilaisessa härkätaistelussa härkää ei pyritä tappamaan, ja yleensä 1700-luvun asuun pukeutunut taistelija ratsastaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Portugali Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Portugali Wikimatkoissa
Portugalin hallituksen sivut (portugaliksi)
Portugali Google Mapsissa
| n k Euroopan valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia1  Azerbaidžan1  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia1  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kazakstan1  Kreikka  Kroatia  Kypros1  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki1  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Vatikaani  Venäjä1  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Artsakh1  Etelä-Ossetia1  Katalonia  Kosovo  Pohjois-Kypros1  Transnistria  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Aasiaan.
| n k Euroopan unionin jäsenvaltiot |
| --- | --- | --- | --- |
|  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |   Alankomaat   Belgia   Bulgaria   Espanja   Irlanti   Italia   Itävalta   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia   Liettua   Luxemburg    Malta   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Tanska   Tšekki   Unkari   Viro  |  |
| n k  Pohjois-Atlantin liitto |
| --- | --- | --- |
| Jäsenvaltiot |  Alankomaat   Albania   Belgia   Bulgaria   Espanja   Islanti   Italia   Kanada   Kreikka   Kroatia   Latvia   Liettua   Luxemburg   Montenegro  Norja   Pohjois-Makedonia   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi  Tanska   Tšekki   Turkki   Unkari   Viro   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat  |  |
| Rakenne |  Päämaja  Pääsihteeri  Supreme Headquarters Allied Powers Europe  Parlamentaarinen yleiskokous  Standardointisopimus  |  |
| Kahdenväliset suhteet |  Major non-NATO ally  Naton rauhankumppanuus  |  |
| Tunnukset |  Naton lippu  |  |
| n k Portugalinkielisten maiden yhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Angola  Brasilia  Guinea-Bissau  Itä-Timor  Kap Verde  Mosambik  Portugali  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe 
Portugali satelliittikuvassa tammikuussa 2004.
Rua Augusta Lissabonissa.
Serra da Estrelan vuoristoa.
Lusitanian kartta.
Afonso Henriquesin aikainen Portugalin ensimmäinen lippu.
Lissabonin maanjäristys 1755.
António de Oliveira Salazar, Portugalin pääministeri vuodesta 1932 vuoteen 1968
Portugalin presidentin lippu.
Portugalin aluejaon kartta.
Portelan lentoasema
Portugalin väkiluvun kehitys YK:n arvioiden mukaan vuosina 1960–2017.
Lissabonin katedraalin julkisivu.
Coimbran yliopisto.
Fadolaulaja.
Vuosina 1732–1750 rakennettu Torre dos Clérigos Portossa.
Maailmanperintökohde Paços do Concelho, Sintra.
Ottelutunnelmaa José Alvalade -stadionilla.
Jogo do paun peluuta portugalilaisella kadulla.
Estonian Business School

| Estonian Business School |
| --- | --- |
Perustettu:  1988
Tyyppi:  Yksityinen yliopisto
Rehtori:  Meelis Kitsing
Sijainti:  Tallinna,  Viro
Osoite:  Lauteri 3
Sivusto:  Estonian Business School
Estonian Business School (EBS) on Virossa Tallinnassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Estonian Business School on Baltian maiden vanhin yksityinen yliopisto ja tarjoaa englanninkielistä kauppatieteen koulutusta. EBS on toiminut vuodesta 2011 myös Helsingissä. EBS:n tilat sijaitsevat Technopolis Ruoholahden kampuksella ja niissä opiskelee 250 opiskelijaa. Kaikki EBS:n opinto-ohjelmat ovat akkreditoituja Viron koulutus- ja tiedeministeriön alaisuuteen.
Historia

Vuonna 1998 Estonian Business School aloitti ensimmäisen englanninkielisen kandidaattiohjelmansa (International Business Administration). Myös suomalaisia opiskelijoita on osallistunut kandidaattiohjelmaan ensimmäisistä vuosista lähtien. Suomalaisten kiinnostus Estonian Business Schoolia kohtaan on kasvanut vuosi vuodelta.
Vuonna 2011 EBS perusti sivutoimipisteen Helsingin Ruoholahteen. Vuodesta 2015 EBS Helsingissä on voinut opiskella kandidaatin tutkinnon lisäksi myös maisterin tutkinnon.
Vuonna 2016 EBS:n englanninkieliselle kansainvälisen liikkeenjohdon kandidaattiohjelmalle myönnettiin ensimmäisenä Virossa EPAS-akkreditointi.
Saavutukset

Estonian Business School ylsi vuonna 2013 sijalle 166 maailman kauppakorkeakoulujen internet-näkyvyyttä mittaavan Ranking Web of Business Schools -tutkimuksen mukaan. Euroopassa Estonian Business School sijoitettiin internet-näkyvyydessä sijalle 67.
Eduniversalin listauksessa Estonian Business School sijoitettiin vuonna 2016 neljän palmun ryhmään (asteikolla 1-5), joka tarkoittaa sijoitusta maailman 300:n parhaan kauppakorkeakoulun joukossa sekä "merkittävää kansainvälistä vaikutusta".
Opiskelu EBS Tallinnassa

Opiskelu koulussa keskittyy kansainvälisyyteen, monipuolisuuteen sekä käytännönläheisyyteen. Opiskelu on mahdollista viroksi ja englanniksi.
Estonian Business School tarjoaa täyspäiväistä lähiopetusta sekä etäopintoja. Tallinnan lisäksi on mahdollista opiskella myös Helsingissä, missä Estonian Business Schoolilla on moduuliopintoja tarjoava sivutoimipiste EBS Helsinki.
Kaikki EBS:n opinto-ohjelmat ovat akkreditoituja Viron koulutus- ja tiedeministeriön alaisuuteen. Estonian Business Schoolista valmistuville opiskelijoille myönnetään Viron tasavallan hyväksymä EBS:n virallinen tutkintotodistus.