stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ródos
Kulttuuri > Tapahtumat, juhlapäivät ja juhlat

Pääsiäinen on ortodoksien tärkein juhla, jota edeltää 50 päivää kestävä paasto. Paastoa edeltää kautta saaren karnevaaleja. Palmusunnuntaita edeltävänä lauantaina, Lasaruksen lauantaina, lapset kulkevat ovelta ovelle laulaen Lasaruksen hymniä sekä keräävät munia ja rahaa. Palmusunnuntain aamuna ihmiset kerääntyvät kirkkoihin. Kirkossa ihmiset saavat ristin, joka on valmistettu palmunlehdistä. Risti asetetaan kotona ikonin päälle, jossa sitä säilytetään vuoden ajan. Joka ilta pyhän viikon aikana ihmiset kerääntyvät kirkkoihin seuraamaan Kristuksen kärsimysnäytelmää. Kiirastorstaina maalataan kananmunia. Kodeissa rouvat valmistavat kiirastorstaina koulourákia-nimisiä makeita kääryleitä. Illalla he menevät kirkkoon katsomaan pyhän öljyn siunausta. Pitkäperjantaina seurataan Kristuksen kuolemaa, eikä makeita ruokia syödä. Pitkäperjantaina syödään salaattia viinietikalla sekä seesamipastaa. Päivä päättyy kulkueeseen, jossa ihmisillä on kynttilät käsissään. Naulaaminen ja vasarointi katsotaan suureksi synniksi pitkäperjantaina. Ylösnousemusmessu on pääsiäispäivän iltana, ja puolenyön aikaan on kynttilänsytytysseremonia. Kynttilä viedään kotiin ikonia valaisemaan, ja se yritetään saada palamaan koko vuoden. Pääsiäissunnuntaina paasto päättyy, jonka jälkeen esimerkiksi tanssitaan ja grillataan lammas.
Lisäksi Ródoksen jokaisessa kylässä on vuosittain vähintään yksi kirkollinen juhla. Juhlassa syödään herkkuja sekä juodaan ouzoa ja viiniä.
| Ajankohta | Nimi | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä eli Pyhän Basileioksen päivä (kreik. Protochroniá) | Saarella ennustetaan korttipeleillä, kuinka onnekas tuleva vuosi tulee olemaan. Pyhän Basileioksen kunniaksi leivotaan myös kakkuja. |
| 6. tammikuuta | Loppiainen | Nuoret miehet sukeltavat mereen ja etsivät sieltä kilvan krusifiksia, jonka löytäjälle on tiedossa onnellinen vuosi. |
| 7. maaliskuuta | Dodekanesian Kreikkaan liittymisen muistopäivä | Järjestetään kansantanssia ja paraateja. |
| 25. maaliskuuta | Kreikan itsenäisyyspäivä | Sotilasparaateja. |
| Maalis–huhtikuu (siirtyvä) | Pääsiäinen |  |
| 23. huhtikuuta | Kreikan armeijan suojeluspyhimyksen Pyhän Yrjön päivä |  |
| 1. toukokuuta | Vappu | Kukkafestivaaleja ja kulkueita. |
|  | Helluntai (kreik. Αγίου Πνεύματος, Agíou Pneýmatos) (siirtyvä) | Panormítin luostarissa järjestetään juhla. |
| 24. kesäkuuta | Juhannus | Ródoksella sytytetään kokkoja. |
| 15. elokuuta | Neitseen Marian kuolonuneen nukkumisen päivä (kreik. Kímisitis Theotóhou) | Järjestetään juhlia ja kulkueita kautta saaren. |
| Elo–syyskuu | Kulttuurifestivaalit Kalithiéssä, Émponaksessa ja Maritsássa. |  |
| 8. syyskuuta | Tsampíkan luostariin tehdään pyhiinvaellus ja Skiádin luostarissa järjestetään juhla. | Sekä pyhiinvaellus että juhla järjestetään Jumalansynnyttäjän kunniaksi. |
| 26. lokakuuta | Émponaksen viinijuhla |  |
| 28. lokakuuta | Óhi-päivä |  |
Lähde:
Kulttuuri > Uskonnot

Kristinusko tuli saarelle apostoli Paavalin välityksellä 20 vuotta Jeesuksen ristiinnaulitsemisen jälkeen. Ródoksella oli ensimmäisellä vuosisadalla oma piispa, Prohoros. Prohorosta seurasivat Rhotinos ja Euphranoras. Euphranoraksen tiedetään osallistuneen Nikean ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Nykyisin suurin osa rodoslaisista on ortodokseja, ja jokaisessa saaren kylässä on ortodoksinen kirkko. Lisäksi saarella on useita luostareita.
Ródoksen vanhassakaupungissa on myös kaksi katolista kirkkoa, Santa Maria Della Vittoria ja Ágios Frangískos. Triándan kylässä on myös katolinen kappeli. Ródos on vuonna 1928 perustetun roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääpaikka.
Ensimmäinen maininta Ródoksen juutalaisyhteisöstä on makkabilaiskirjassa 100-luvulta eaa. Toisen lähteen mukaan juutalaiset saapuivat saarelle vasta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Navarralainen rabbi Benjamin Tudelalainen vieraili Ródoksella vuonna 1116. Hänen matkakuvauksensa mukaan Ródoksella asui tuolloin 400–500 juutalaista. Juutalaisten lukumäärä kasvoi suuresti vuonna 1280, kun Aragoniasta saapui lisää juutalaisia. Juutalaisten tiedetään taistelleen kiivaasti osmaneja vastaan vuonna 1480, jolloin sulttaani Mehmed II sotajoukkoineen yritti valloittaa Ródoksen. Hyökkäyksestä selviytyi ainoastaan 22 juutalaisperhettä. Ródosta hallitsi vielä 1500-luvun alussa Johanniittain ritarikunta, jonka neuvosto päätti 1500-luvulla tekemässään päätöslauselmassa karkottaa useita juutalaisia saarelta. Thessalonikista saapui kuitenkin hieman myöhemmin uusia juutalaisperheitä saarelle. Saaresta muodostui huomattava sefardijuutalaisuuden keskus. Ródoksen juutalaisväestön koko oli vuonna 1941 2 000 henkeä, ja synagogia oli tuolloin kaikkiaan neljä. Vain Kahal Shalomin synagoga ja antiikinaikainen juutalaishautausmaa säilyivät toisessa maailmansodassa. Kahal Shalomin synagoga rakennettiin alun perin jo 1100-luvulla, mutta se tuhoutui ritarien ja osmanien välisissä taisteluissa ja rakennettiin uudelleen 1400-luvulla. Ródoksen saksalaismiehityksen aikana Ródokselta ja läheiseltä Kosin saarelta kerättiin yhteensä 2 100 juutalaista, jotka sitten lähetettiin Auschwitzin keskitysleirille teloitettavaksi. Ainoastaan noin 150–200 selviytyi leiriltä hengissä. Vuonna 2009 saarella asui noin 40 juutalaista.
Ródoksen muslimiväestön koko on nykyisin noin 3 000 henkeä. Suleiman Suuri joukkoineen valloitti Ródoksen osaksi Osmanien valtakuntaa vuonna 1522, ja suurin osa saaren nykyisistä muslimeista on valloituksen jälkeen saarelle asettuneiden osmanien jälkeläisiä. Muslimeista pääosa työskentelee palvelualoilla, ja heitä asuu Ródoksen kaupungin lisäksi myös esimerkiksi Lindoksessa, Ixiássa ja Sálakoksessa. Ródoksen kaupungin eteläpuolella sijaitsee pieni Kritikán asutuskeskus, jonne 1800-luvulla saapui Kreetan saarelta kreikankielisiä muslimeja.
Ródos liitettiin osaksi Kreikkaa vuonna 1947, minkä seurauksena kaikista saaren muslimeista tuli Kreikan kansalaisia. Muslimit eivät saaneet minkäänlaista erikoisasemaa, eikä heitä tunnustettu vähemmistöksi.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma > Ruoka

Ródoksella on useita erilaisia ruokapaikkatyyppejä. Tavernassa tarjoillaan valmiita ruoka-annoksia, salaatteja, kalaa ja grillattua lihaa. Psistaríassa puolestaan grillattua lihaa, kuten gírosta ja souvlákia. Ouzeríssa saa puolestaan ouzo-nimistä alkoholijuomaa, jonka kanssa tarjoillaan mezédes-alkupaloja. Lisäksi ouzeríssa tarjoillaan sekä lämpimiä että kylmiä liha- ja kasvisruokia. Kafenía on koruttomasti sisustettu kahvila, joissa pelataan lautapelejä ja käydään poliittisia keskusteluja. Myös yökerhoja saarella on runsaasti. Ródoksen yöelämä onkin erittäin vilkasta.
Mezédes-alkupalalajitelman jakavat koko pöytä. Tunnettuja lajitelmaan kuuluvia alkupaloja ovat esimerkiksi dolmádes eli viininlehtikääryleet, oliivit ja tsatsiki. Muita alkupaloja ovat esimerkiksi fasolia eli papuja tomaattikastikkeessa, kalamarákia tiganita eli kalmarin paloja, jotka on paistettu upporasvassa, keftedes eli pienet maustetut lihapyörykät sekä kreikkalainen salaatti.
Tunnettuja lihaa sisältäviä pääruokia ovat muun muassa musaka eli munakoisopaistos, pastítsio eli kerrosruoka, jossa on valkokastiketta, lihaa ja pastaa, paidákia eli grillattu lampaankyljys, britzola eli vasikan- tai porsaankyljys sekä stifádo eli sipuli- ja lihamuhennos, joka on haudutettu savipadassa. Pääsiäisen aikaan syödään grillissa tai uunissa valmistettua lammasta. Gíros eli ohuet vartaasta leikatut lihasiivut pitaleivän ja salaatin kanssa tarjoiltuna sekä souvláki eli grillattu lihavarras ovat pikaruokia. Tunnettu kasvisruoka on gemistá eli munakoisoja, tomaatteja tai paprikoita, jotka on täytetty kasvis–riisisekoituksella.
Kala on ollut Ródoksen asukkaiden perusruokaa jo satojen vuosien ajan. Kala on Ródoksella nykyisin muuhun Kreikkaan verrattuna kallista, koska saaren vedet kärsivät liikakalastuksesta. Tavallisimmat kalalajit ovat punamullo, lahna ja miekkakala. Kalat grillataan tyypillisesti sitruunan kanssa, mutta pikkukaloja myös paistetaan.
Tavernoista ei tavallisesti saa jälkiruokia, vaan niitä myydään galaktopolioissa ja zacharoplastíoissa. Galaktopoliot ovat erikoistuneet maitopohjaisiin jälkiruokiin, kuten esimerkiksi galaktoburekoon eli kermakakkuun ja ryzógaloon eli riisivanukkaaseen. Zacharoplastíot eli konditoriot myyvät esimerkiksi kadaifia eli hunajalla ja manterirouheella täytettyä vehnästä, baklavaa sekä pita me meliä eli hunajakakkua.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma > Juoma

Ródoksella on ollut viinintuotantoa antiikin ajoilta lähtien, ja se oli aikoinaan merkittävä elinkeinokin saarelle. Ródoksen suurimmat viinintuottajat ovat Émponaksessa toimiva Emery ja Ródoksen kaupungin Kapodistrías-kadulla toimiva CAIR. Petaloúdeksen läheisyydessä toimii Triandafýlloun viinitila.
Emeryn tuottama kuiva Villaré-viini on saarelaisten suursuosikki. Viinitilan Cava Emery on vahva punaviini, jota on verrattu ranskalaisen Burgundin alueen viineihin. Emery tuottaa lisäksi erilaisia kuohuviinejä. CAIR-viinitilan tunnetuimmat viinit ovat punainen Chevalier de Rhodes ja valkoinen kuiva Ílios. CAIR valmistaa lisäksi makeaa Muscat de Rhodes-viiniä sekä kahta erilaista kuohuviiniä.
Aperitiivinä Ródoksella nautitaan esimerkiksi aniksella maustettua ouzoa. Saarelle tuodaan useita erilaisia kansainvälisiä alkoholimerkkejä. Alkoholittomista juomista suosittua on kafes frappe, joka on jäiden kera tarjoiltu vahva kylmä kahvi. Kuuma kahvi keitetään kreikkalaisittain eli ellinikós. Ródoksen italialaistyyppisissä paikoissa tarjoillaan myös espressoa ja cappuccinoa.
Kulttuuri > Viestimet

Ródoslaisia radioasemia ovat Rhodes Radio 107.2 FM, Aigaio Antenna 100.00 FM, vuonna 1997 perustettu Radio Methorios 96.9 FM, Akritas FM, Fm1 Rodos ja Radio1 Rodos.
Saarella julkaistavia lehtiä ovat päivittäin ilmestyvä ja vuonna 1949 perustettu Próodos (kreik. Η Πρόοδος), To Víma tis Dodekanísou (kreik. Το Βήμα της Δωδεκανήσου), päivittäin paitsi maanantaisin ilmestyvä ja vuonna 1982 perustettu Dimokratikí (kreik. Η Δημοκρατική) sekä vuonna 1915 perustettu ja italialaisten vuonna 1939 lakkauttama Dodekanesian vanhin sanomalehti Rodiakí (kreik. Η Ροδιακή). Rodiakí alkoi ilmestyä jälleen vuonna 1948 ja ilmestyy nykyisin päivittäin. Saarella on saatavilla myös Ateenassa julkaistavaa englanninkielistä Athens News -viikkolehteä sekä eurooppalaisia sanomalehtiä.
Kulttuuri > Urheilu

Jo antiikin olympialaisissa kilpailivat saarelta kotoisin olleet nyrkkeilijä Diagoras Rhodoslainen ja juoksija Leonidas Rhodoslainen. Tunnettuja rodoslaisia nykyurheilijoita ovat pituushyppääjä Níki Xánthou (s. 1973) ja jalkapalloilija Alexandros Kaklamanos (s. 1974).
Ródoksen kaupungista ovat kotoisin jalkapalloseurat Diagoras FC ja Rodos FC, jotka pelaavat Beta Ethnikissä eli toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Jalkapalloseurojen kotikenttä on vuonna 1932 rakennettu 3 700-paikkainen Diagoras Stadium. Niin ikään Ródoksen kaupungista tulee koripallojoukkue Kolossos Rodou BC, joka pelaa ylimmällä sarjatasolla A1 Ethnikissä.
Ródoksella on järjestetty sekä paikallisia että kansallisia kilpailuja purjehduksessa, koripallossa, jalkapallossa, uinnissa ja yleisurheilussa. Saarella on käyty kansainväliset rantalentopallon mestaruuskilpailut sekä kansainvälisiä purjelautailu- ja pyöräilykilpailuja. Ródos isännöi vuonna 2007 Island Games -urheilutapahtumaa, johon osallistui yli 2 500 urheilijaa International Island Games Associationin 25 jäsensaarelta. Urheilulajeja oli kisoissa kaikkiaan 14.
Perkele

Perkele  on suomen kielen yleensä paholaista tarkoittava kirosana. Se on lainaa balttilaisesta ukkosenjumalan nimestä, joka liettuassa on Perkūnas, latviassa Perkons ja muinaispreussin kielessä Percunis. Toisaalta sanan on arveltu olevan lainaa germaanisista kielistä.
Perkelettä on väitetty suomalaisen Ukko-jumalan alkuperäiseksi nimeksi ja vanhaa miestä tarkoittavaa Ukkoa kiertoilmaukseksi. Ukkosenjumala on tosin saattanut olla nimeltään myös Ilmarinen, tai vaikkapa jotain sellaista kuin virolaisten Taara. Ukkosenjumala Perkelettä kristityt pitivät epäjumalana, ja leimasivat sen siksi kristinuskon jumalan vastustajan eli Paholaisen ilmentymäksi.
Sanan alkuperä

Perkele-sana on yleisimmän käsityksen mukaan lainaa balttilaisista kielistä. Sitä vastaavat latvian kielen perkons ja liettuan kielen perkūnas, jotka tarkoittavat ukkosenjumalaa. Myös slaavilaisessa mytologiassa oli ylijumala, jonka nimi on samaa kantaa, Perun. Samaan ukkosenjumalien joukkoon kuuluivat teutonien Toran, walesilaisten Tarann, joiden mukaan roomalaiset aikoinaan kutsuivat kelttiläisten taivaanjumalaa nimellä Taranis, sekä skandinaavien Thor.
Perkons ja perkūnas palautuvat 'lyöntiä' tai 'iskua' tarkoittavaan indoeurooppalaiseen sanaan (*perku, *pergo tms.), johon on lisätty jumalan nimeä osoittava *no-pääte. Balttien ja slaavien muinaisen ukkosenjumalan nimi oli luultavasti Perkunos.
Jotkut uuspakanat ovat ottaneet nimen Perkele käyttöön puhuessaan Ukko ylijumalasta, mutta lähinnä omassa piirissään, sillä se voidaan edelleen helposti ymmärtää saatanaksi.
Fenno-ugristiikan professori Ulla-Maija Forsbergin mukaan suomessa ja sen lähisukukielissä ei ainakaan enää näy minkäänlaista viittausta siihen, että nimet ’perkele’ tai ’perkuna’ liittyisivät itämerensuomalaiseen pakanalliseen uskontotermiin eikä liioin ukkoseen. Forsbergin mukaan on siis mahdollista, että perkuna-sanalla on jo muinaisessa balttilaisessa kielimuodossa ollut uskonnollisen merkityksen myötä syntynyttä voimasanakäyttöä, ja se on voinut alun perinkin tulla lainatuksi kantasuomeen nimenomaan voimasanana. Forsbergin mukaan suomen perkele-sanaa vastaavat muun muassa viron põrgu eli ’helvetti’, vatjan põrku eli ’helvetti’, ’manala’, karjalan perkeleh eli ’paha henki’.
Myös arkeologi ja emeritusprofessori Unto Salon mukaan perkele-sanue viittaa itämerensuomalaisissa kielissä nimenomaan ”helvettiin” ja jopa myöhempään kristilliseen ”sielunvihollisen” käsitteeseen.
Perkele Raamatussa

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Raamatun käännöksessä käännökseen 1933/38 saakka perkele esiintyy kreikan diabolos-sanan ja Martti Lutherin Teufel-sanan suomalaisena versiona. Vuodesta 1992 on käännöksessä luovuttu sanasta ”perkele” ja se on korvattu sanalla ”paholainen” (kreikan satanas on yhä käännettynä sanalla ”saatana”).
Kirjallisuutta

Valk, Ülo: Perkele: Johdatus demonologiaan.  ((Kurat Euroopa usundiloos, 1991.) Viron kielestä suomentanut Tapani Hietaniemi)  Tampere:  Vastapaino, 1997.  ISBN 951-768-019-8
Aiheesta muualla

Ulkoministeriön julkaisema virallinen emoji perkeleestä
Talviolympialaiset 1968

Vuoden 1968 talviolympialaiset järjestettiin Grenoblessa, Ranskassa 6.–18. helmikuuta vuonna 1968. Kisojen järjestelyoikeutta haki myös Lahti.
Kisat avasi presidentti Charles de Gaulle, olympiavalan vannoi Leo Lacroix ja olympiatulen sytytti Alain Calmat.
Valintaprosessi

Kisojen pitopaikka päätettiin Innsbruckissa, Itävallassa, 28. tammikuuta 1964.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maa | Kaupunki | Kierros 1 | Kierros 2 | Kierros 3 |  |  |
|  Ranska | Grenoble | 15 | 18 | 27 |  |  |
|  Kanada | Calgary | 12 | 19 | 24 |  |  |
|  Suomi | Lahti | 11 | 14 |  |  |  |
|  Japani | Sapporo | 6 |  |  |  |  |
|  Yhdysvallat | Lake Placid | 3 |  |  |  |  |
|  Norja | Oslo | 1 |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmaan kuului 35 kilpailutapahtumaa kymmenessä urheilulajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Jääkiekko
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Taitoluistelu
Osallistujat

Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 158 urheilijaa 37 maasta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Argentiina   Australia   Bulgaria   Chile   Espanja   Intia   Iran   Islanti   Iso-Britannia  |   Italia   Itä-Saksa   Itävalta   Japani   Jugoslavia   Kanada   Etelä-Korea   Kreikka   Libanon  |   Liechtenstein   Länsi-Saksa   Marokko   Mongolia   Neuvostoliitto   Norja   Puola   Ranska   Romania  |   Ruotsi   Suomi   Sveitsi   Tanska   Tšekkoslovakia   Turkki   Unkari   Uusi-Seelanti   Yhdysvallat  |
Mitalitaulukko

Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.
| Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja | 6 | 6 | 2 | 14 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 5 | 5 | 3 | 13 |
| 3 |  Ranska | 4 | 3 | 2 | 9 |
| 4 |  Italia | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 5 |  Itävalta | 3 | 4 | 4 | 11 |
| 6 |  Alankomaat | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 7 |  Ruotsi | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 8 |  Länsi-Saksa | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 9 |  Yhdysvallat | 1 | 5 | 1 | 7 |
| 10 |  Suomi | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 10 |  Itä-Saksa | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 12 |  Tšekkoslovakia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 13 |  Kanada | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 14 |  Sveitsi | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 15 |  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 35 | 39 | 32 | 106 |
Lähde: Grenoble 1968 olympic.it. Viitattu 22.1.2016. (englanniksi)
Savon rata

Savon rata on osa Suomen rataverkkoa. Se ulottuu Kouvolasta Iisalmeen, pituutta radalla on 358 kilometriä ja se on koko matkalta sähköistetty.
Rataosuudella on 9 henkilöliikenteen nykykäytössä olevaa asemaa: Kouvola, Mäntyharju, Mikkeli, Pieksämäki, Suonenjoki, Kuopio, Siilinjärvi, Lapinlahti ja Iisalmi. VR liikennöi radalla InterCity- ja Pendolino-junia.
Historia > Suunnittelu ja reittivaihtoehdot

Rautatien rakentamista Savoon alettiin suunnitella 1870-luvulla. Kiistaa herätti radan linjaus ja siitä esitettiin useita eri versioita. Aluksi esitettiin länsi–itä-suuntaista rataa, mutta pian päädyttiin etelä–pohjois-suuntaiseen rataan. Rataa suunniteltiin rakennettavan muun muassa Taavetin, Mikkelin ja Kangasniemen kautta Jyväskylään, Taavetin, Mikkelin ja Varkauden kautta Kuopioon sekä Kaipiaisten, Mikkelin ja Suonenjoen kautta Kuopioon. Valtiopäivien edustaja Edvin Avellan huomautti vuonna 1885, että Taavetin ja Mikkelin kautta Kuopioon kulkeva rata ei sivunnut tarpeeksi vesireittejä, eikä palvellut siten kasvavaa puunjalostusteollisuutta.lähde? Vuoden 1885 valtiopäivillä 17. huhtikuuta rata päätettiin rakentaa Kouvolan, Mikkelin, Pieksämäen ja Suonenjoen kautta Kuopioon.
Historia > Rakentaminen ja käyttöönotto

Radan rakentaminen aloitettiin vuonna 1886. Sitä rakensi parhaimmillaan yli 10 000 työntekijää. Rata valmistui ensimmäisenä Mikkelin ja Kuopion välillä vuonna 1888, mutta senaatti ei antanut lupaa liikenteen aloittamiseen. Koko rataosuuden avajaispäivää vietettiin 1. lokakuuta 1889. Rakentaminen kesti yhteensä kolme vuotta ja seitsemän kuukautta. Jatkoa tälle radalle oli luvassa seuraavana vuonna, jolloin valmistui Kotkan rata Kouvolasta Kotkaan.
Historia > Jatke Kajaaniin

Vuoden 1900 valtiopäivillä päätettiin Savon radan jatkamisesta Kuopiosta Iisalmen kautta Kajaaniin.
Tällöin eräänä laajimmista rakennuskohteista oli silta- ja pengeryhteys Kallaveden yli eli Kallansillat. Alun perin tarkoitus oli rakentaa rata rahojen säästämiseksi kapearaiteiseksi,lähde? mutta se päätettiin kuluista huolimatta tehdä leveäraiteiseksi. Liikenne Iisalmeen alkoi 1. heinäkuuta 1902 ja liikenne Kajaaniin alkoi 16. lokakuuta 1904. Radan pituus siihen aikaan oli 443 kilometriä ja se tehtiin mutkaiseksi, jotta säästettäisiin maastonmuokkauskuluissa.
Historia > Liikennöinti

Vielä 1800-luvun lopulla matkustaminen oli hidasta. Matka Mikkelistä Kouvolan kautta Helsinkiin kesti yli 12 tuntia, joskin pari tuntia täytyi odottaa Kouvolassa junan vaihtoa.lähde? Vuonna 1904 matka-aika Kuopiosta Kouvolaan oli noin 10 tuntia ja Mikkelistä Kouvolaan noin neljä tuntia. Vuonna 1914 matka-ajat olivat nopeutuneet ja Kuopiosta Kouvolaan kesti noin kahdeksan tuntia ja Mikkelistä Kouvolaan noin kolme tuntia. Ennen Suomen itsenäisyyttä oli Mikkelistä Viipuriin paremmat yhteydet kuin Helsinkiin, sillä Viipuri oli lähempänä ja se oli Itä-Suomen suurin kaupunki. Kouvolassa junanvaihtokaan ei kestänyt kuin kymmenisen minuuttia. Itsenäisyyden jälkeen Helsingistä tuli Mikkelistä lähtevän matkustajaliikenteen kannalta yhä tärkeämpi. Alkuperäisen Viipuri-keskeisen linjauksen takia Helsingistä tulevat junat joutuvat vieläkin vaihtamaan kulkusuuntaa jatkaessaan Savon radalle. Vuoteen 1939 mennessä matka-aika oli jo nopeutunut niin, että matka Helsingin ja Mikkelin välillä kesti noin 5,5 tuntia.
Vielä vuoteen 2002 asti pääsi monille Kouvola–Kuopio-välin pienille asemille paikallisjunalla, mutta kyseiset junavuorot sekä henkilöliikenne niiden käyttämillä liikennepaikoilla kuitenkin lakkautettiin matkustajamäärien vähyyden vuoksi.
Savon radan Pendolino-liikenne alkoi 5. kesäkuuta 2005 (Iisalmesta Kuopion ja Mikkelin kautta Helsinkiin, Pieksämäki–Kuopio-välillä oli liikennöity jo aiemmin).lähde?
Historia > Kunnostus ja sähköistys

Vuonna 1960 aloitettiin 15 vuotta kestänyt Savon radan perusparannus ja siihen liittyneet mutkaisen radan oikaisut, joiden tuloksina radasta tuli suoraviivaisempi ja sillä voitiin ajaa suuremmilla nopeuksilla. Monilta osin kyseessä oli käytännössä radan rakentaminen uudelleen. Suurimmat työt tehtiin Kouvolan ja Mikkelin sekä Suonenjoen ja Kuopion välillä. Ensimmäinen suuri muutos oli radan lähtökaarteen loiventaminen Kouvolassa, ja huomattavia mutkien oikaisuja tehtiin muun muassa Vuohijärvellä, Hillosensalmella, Suonenjoen asemalla ja Kuopion Kurkimäessä sekä Pitkälahdessa. Monien oikaisuiden yhteydessä jouduttiin tekemään tunneleita ja kallioleikkauksia.
Mikkeli–Pieksämäki-osa otettiin käyttöön VR:n ensimmäisenä kauko-ohjattuna rataosana 16. huhtikuuta 1962. Kauko-ohjauksen rakentaminen oli aloitettu 1960, ja sitä oli kokeiltu Vuolingossa jo 1955. Vuonna 1963 otettiin myös Kouvola–Mikkeli-rataosan kauko-ohjaus käyttöön. Kauko-ohjauksen seurauksena monista pienistä liikennepaikoista tuli miehittämättömiä. Kauko-ohjauksen avulla pystyttiin kuitenkin tehostamaan junakohtauksia, nopeuttamaan liikennettä ja lisäämään turvallisuutta. Kouvola–Pieksämäki-rataosan sähköistäminen aloitettiin vuonna 1977. Jännite kytkettiin lokakuussa 1980 ja sähköliikenne aloitettiin Kouvola–Pieksämäki-välillä 1. joulukuuta 1980. Samaan aikaan, kun Kouvolan ja Pieksämäen välistä osuutta sähköistettiin, Pieksämäen ja Kuopion välille rakennettiin kauko-ohjausta. Vuonna 1979 sovittiin myös sähköistyksen jatkamisesta Pieksämäeltä Iisalmeen. Pieksämäki–Kuopio-rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön vuonna 1982 ja sähköistys 17. tammikuuta 1983. Pieksämäki–Iisalmi-rataosan sähköistys otettiin virallisesti käyttöön 28. toukokuuta 1984. Kauko-ohjaus Kuopiosta Iisalmeen otettiin käyttöön vuonna 1988.lähde? 
1960-luvulla rakennettu Kouvolan ja Pieksämäen välinen kauko-ohjaus oli tullut käyttöikänsä päähän. Uusi kauko-ohjausjärjestelmä otettiin käyttöön syksyllä 2001. Vuonna 2001 myös junakulunvalvonta otettiin käyttöön ja radalta poistettiin tasoristeyksiä ja liikennepaikkoja. Lakkautettujen liikennepaikkojen vaihteet ja sivuraiteet purettiin.
Heinäkuussa 2024 Savon radan nopeuden ja kapasiteetin noston suunnitteluun myönnettiin EU:n hankerahoitusta 2,25 miljoonaa euroa. Nopeuden ja kapasiteetin nostoa suunnitellaan Kouvola–Kuopio-välillä sekä Iisalmi–Kontiomäki-välillä. Rata kuuluu Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon (TEN-T-verkkoon), mikä oli perusteena EU:n rahoituksen hakemiseen.
Historia > Sivuradat

Mäntyharjun Mynttilästä on pistoraide Ristiinaan Pelloksen vaneritehtaille. Ensimmäinen juna radalla kulki 21. marraskuuta 1979. Radalla ei koskaan ole ollut säännöllistä henkilöliikennettä.
Otavan satamarata
Iisveden rata