stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arenan talo

| Arenan talo |
| --- | --- |

Sijainti:  Siltasaari (Kallio), Helsinki
Rakennustyyppi:  asuin- ja liikerakennus
Valmistumisvuosi:  1924
Suunnittelija:  Lars Sonck
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arenan talo on Helsingin Hakaniemessä sijaitseva liike- ja asuinrakennus, joka kattaa kokonaan kolmionmuotoisen korttelin Hakaniemen torin pohjoispuolella. Sitä ympäröivät kadut Hämeentie, Siltasaarenkatu ja Toinen linja. Tanskalaisen mallin mukaisen punatiilisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Lars Sonck ja se valmistui kahdessa vaiheessa vuosina 1924 ja 1929.
Talon länsipuolella sijaitsee Ympyrätalo ja itäpuolella Hakaniemen kauppahalli. Hämeentie alkaa Arenan talon ja kauppahallin välistä. Pohjoisessa talo rajoittuu Toiseen linjaan. Välittömässä läheisyydessä on myös Hakaniemen metroasema. Korttelissa toimii kaksi taloyhtiötä. Lännenpuoleisella sivulla on Asunto Oy Arena, koillisen- ja kaakon puoleisilla sivuilla on Asunto Oy Helsingin Kalliolinnat.
Talon katolla on Oxygenol-valomainos.
Raitiolinjat 3 ja 9 kulkevat talon länsipuolelta Siltasaarenkatua, linjat 6 ja 7 kulkevat itäpuolitse Hämeentietä. Vuoteen 2020 asti rakennuksen ympäri kiersi ns. ”Arenan silmukka” -raide, jota käytettiin vain poikkeusliikenteessä. Siten talo oli täysin raitioteiden ympäröimä. Talon alakerrassa toimi vuoden 2009 loppuun asti Komediateatteri Arena.
Historia

Kun Siltasaari oli vielä nimensä mukaisesti saari, nykyisen Arenan talon edessä sijaitsi tulliportti ja Pikkusilta, josta Itäinen Viertotie (nykyinen Hämeentie) lähti kulkemaan koillista kohti. Helsingin raitioliikenteen sähköistyksen myötä Helsingin Raitiotie- ja Omnibus-Osakeyhtiö hankki Arenan talon tontin eli korttelin 301 omistukseensa, ja tontille valmistui Waldemar Aspelinin piirtämä Hakaniemen voimalaitos vuonna 1900. Se lopetti toimintansa kesäkuussa 1914. Vuonna 1916 tontti myytiin Oy Arena Ab:lle, hinta oli 450 000 markkaa. Talon ensimmäinen vaihe torneineen valmistui Hämeentien ja Siltasaarenkadun risteykseen 1924. Kaksi pohjoisempaa tornia ja loput rakennuksesta valmistuivat vuonna 1929.
Alkuaan Arenan talossa oli ristikkoikkunat, jotka muutettiin yksiruutuisiksi. Rakennustaiteellisesti ratkaisua pidettiin epäonnistuneena. Kesällä 2010 valmistuneessa ikkunaremontissa taloon palautettiin taas ristikkoikkunat. Sisäpihan puolella on säilytetty ristikkoikkunat. Arenan talon tornissa Saija ja John Bertil Sarlinin asunnossa oli Helsingin ensimmäinen radioasema Radiola vuonna 1924. Asunnosta lähetettiin ohjelmia Nuoren Voiman Liiton laitteistolla. Suomen ensimmäinen radiolähetys oli lähetetty Tampereella hieman aiemmin. Talossa ovat toimineet muun muassa elokuvateatterit Arena 1 ja Arena 2, joiden nimi jonkin aikaa oli Roxy ja Tuulensuu. Vuosina 1995–2010 talossa toimi Komediateatteri Arena. Nykyisin teatteritiloissa toimii Helsingin kaupunginteatterin Arena-näyttämö. Luoteistornissa oli alun perin pesutupa vanhanaikaisine puupaljuineen. Oltuaan vuosia tyhjänä torni kunnostettiin toimistotilaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arenan talo Wikimedia Commonsissa
Pörssitieto: Ab Arena Oy.
Hair

Hair-musikaali Norjan Mossissa 2011.
Hair on yhdysvaltalainen musikaali, jonka teemoina ovat hippiliike, seksuaalinen vapautuminen ja Vietnamin sota. Musikaalin tekstin kirjoittivat James Rado ja Gerome Ragni, ja sen sävelsi Galt MacDermot. Musikaali oli ehdolla The American Theatre Wing's
Antoinette Perry Award -palkinnon, lyhyesti Tonyn saajaksi vuonna 1969 parhaana musikaalina. Musikaalin levytys huomioitiin Grammy-palkinnolla 1968.
Musikaalin ensi-ilta oli 17. lokakuuta 1967 New Yorkissa Joseph Pappin The Public Theaterissa. Varsinainen suurmenestys alkoi New Yorkissa Biltmore Theatressa Broadwaylla jossa ensi-ilta oli 29. toukokuuta 1968. Miespääosissa nähtiin kirjoittajat Rado Claudena ja Ragni Bergerinä. Naispääosan Sheilana tulkitsi Lynn Kellogg. Musikaalia esitettiin 1750 kertaa ja jäähyväisnäytös oli 1. heinäkuuta 1972.
Musikaalin pohjalta tehty elokuva ilmestyi vuonna 1979. Ohjaajana oli Miloš Forman ja pääosissa John Savage (Claude), Treat Williams (Berger) ja Annie Golden (Jeannie). Elokuvassa on mukana alkuperäisen musikaalin näyttelijöihin kuulunut Melba Moore kappaleessa ”3-5-0-0”.
Vuonna 2009 Yhdysvalloissa uusi Broadwaylla esitetty versio voitti Tonyn sarjassa Paras uudelleen tehty musikaali.
Tunnetuimpia lauluja

Musikaali on levytetty nimellä Original Cast – Hair. Tampereen Popteatterin Hair on levytetty kuten myös Lontoon Hair.Elokuvaversion soundtrack on julkaistu levynä  Pääsääntöisesti Hair-tuotannot levytettiin kunkin maan äidinkielellä.
Musikaalin lauluja ovat muun muassa ”Aquarius/Let the Sunshine In” suomeksi ”Aquarius/Kuljen valoon kuljen Aurinkoon” (Esko Elstelä) sekä ”Good Morning Starshine”. Edellinen oli hitti yhdysvaltalaiselle 5th Dimension -lauluyhtyeelle sekä Kristianille. Kristianin version Aquarius-osan on sanoittanut L.Savinainen eli Aarno Raninen.
Nimensä mukaisesti kappale on yhdistelmä musikaalin avausnumerosta ”Aquarius” ja päätöskappaleesta ”Flesh Failures(Let the Sun Shine In)”. Tämä versio on mukana muun muassa Forrest Gump-elokuvassa ja sen musiikista kootulla CD:llä.
Tampereen Popteatterin single ”Aquarius” b-puolenaan ”Kulje valoon, kulje Aurinkoon” nousi samanaikaisesti sijalle 19.
Musiikkinäytteet
Hair musikaalin päätösnumero, viimeinen säkeistö ja kertosäe
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Problems?-yhtye teki kappaleesta 1980 Pelle Miljoonan sanoittaman ja Tumppi Varosen laulaman version nimellä ”Lanka palaa.”
”Good Morning Starshine”, suomeksi ”Hei tähdet taivaan”, oli hitti yhdysvaltalaiselle Oliver-laulaja/lauluntekijälle. Myös lukuisat muut artistit tekivät musikaalin kappaleista omia versioitaan ja hittejä. Parhaimmillaan tekijänoikeusmaksuja kerättiin yli 300:sta musikaalin kappaleiden levytyksestä. Tampereen Popteatterin versio nousi Suomen LP-listalla sijalle 3.
Juoni lyhyesti

Musikaali kertoo ryhmästä vaihtoehtokulttuurin nuoria, joista pääosassa ovat Claude ja Berger. Vietnamin sota on käynnissä ja armeijakutsunnat ovat osuneet myös tähän ryhmään. Esiin nousee erilaisia moraalisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä, elämäntavan pohdintaa, huumeet yms. Kun ryhmän jäsenet polttavat saamansa kutsuntakirjeet, mikä oli laitonta, Claude ei tätä tee. Lopulta Claude ilmoittautuu armeijaan ja saa surmansa Vietnamissa.
Elokuvaversio poikkeaa näyttämöversiosta. Siinä Oklahomasta kaupunkiin saapuva Claude tapaa ryhmän, joka esittelee hänelle toisenlaista elämää kuin mihin hän on tottunut.  Tämä saa hänet pohtimaan omia valintojaan. Myös ryhmän sisäiset ristiriidat elämänvalintojen paineissa nousevat esiin. Lopulta Claude ilmoittautuu kutsunnassa määrättyyn paikkaan. Hän ei silti unohda ryhmän kanssa viettämiään päiviä ja kirjoittaa heille tapaamansa tytön Sheilan kautta. Sheilan roolia on muutettu siten, että hän on hienostoperheen tytär, johon Claude ihastuu ensinäkemältä ja ryhmän rohkaisemana onnistuu tapaamaan hänet. Näyttämöversiossa Sheila kuuluu ryhmään.
Hänen ystävänsä päättävät vielä kerran tavata Clauden ja suostuttelevat Sheilan mukaansa tämän autolla. Clauden onnistuu livahtaa ulos kasarmilta yön ajaksi Bergerin ottaessa hänen paikkansa luvun täyttämiseksi. Komennus Vietnamiin tulee tällä ajalla ja Berger saa surmansa siellä.
Sekä näyttämö- että elokuvaversiossa ”Good Morning Starshine” l. ”Hei tähdet taivaan” on tapaamisen runko. Elokuvassa kappale vauhdittaa automatkaa. Näyttämöversiossa kappale on musikaalin juhlakohtaus ennen Clauden lähtöä. ”Flesh Failures/Let The Sun Shine In” l. ”Niin paljon meitä petettiin/Kulje valoon, kulje aurinkoon” päättää näyttämöversion Clauden kuoltua. Elokuvassa laulu soi Bergerin marssiessa muun osaston mukana miehistönkuljetuskoneeseen ja lopulta Arlingtonin sotilashautausmaalla, jonne Claude ja muut Bergerin ystävät ovat tulleet.
Elokuvassa on mukana ajankohdan musiikkia, joka ei sisälly itse musikaaliin. Lauluja on myös lyhennetty tai jätetty pois elokuvan rakenteen tiivistämiseksi.
Tampereen Popteatterin Hair-levytys

Musiikin johtajana on Raimo Rantanen. Musiikin tyyli vaihtelee kevyestä popmusiikista folkiin, joiden lisäksi mukana on funk-elementtejä sekä  blues- ja psykedelia-sävytteistä rockia. Galt McDermotin kiinnostus afrikkalaisen kansanmusiikkiin on havaittavissa "Aquariuksen" introssa, kun taas ”Hei tähdet taivaan” on purukumipop-vaikutteista musiikkia. Päätösnumero edustaa hyvin funk-musiikin vaikutusta.
Esitys on talletettu Scandia-studiolla. Matthews ei päässyt sopimukseen Scandia-levy-yhtiön kanssa joten levytyksessä soittaa studiokokoonpano joista useat ovat tunnettuja muusikoita. Levytys julkaistiin 1969 Scandia-merkillä.
Osajako
Rauli Koivisto – Claude
Pirkko Saanakorpi – Sheila
Juha Räsänen – Berger
Aila Heikkilä – Jeanie
Reijo Paukku – Woof
Marja-Leena Paimensalo – Dionne
Jukka Siikavire – Hud
Hannele Virta – Crissy
Sirut (Aila Halminen ja Leo Airaksinen), Riitta Norppa, Outi Norppa, Veikko Meskanen, Ulla Koivisto, Sampo Syrjänen, Hely Streng, Riitta Tähtinen, Jukka Mattila, Eeva-Maija Lankinen, Ismo Haapanen, Leea Heino, Risto Haapsaari, Eeva Ahve, Jukka Ahtokivi, Sirpa Tolvanen, Pekka Pajula
Yhtye:
Raimo Rantanen – kapellimestari, piano
Risto Hiltunen – urut
Esko Vuorinen – lyömäsoittimet
Matti Oiling – rummut
Matti Bergström – basso
Eero Lupari – kitara
Kaj Backlund, Leif Källman – trumpetti
Seppo Peltola – pasuuna
Seppo "Paroni" Paakkunainen – baritonisaksofoni, huilu, pikkolo
Musiikkinäytteet
Hair musikaalin avausnumero, intro ja ensimmäinen säkeistö
Hair musikaalin juhlakohtaus, osa introsta ja ensimmäinen säkeistö
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kappaleluettelo
Aquarius 2:38 Aila Halminen ja kuoro
Donna 2:40 Juha Räsänen ja kuoro / Hashish kuoro
Sodomy 0:56 Reijo Paukku ja kuoro
Värillinen 1:22 Jukka Siikavire ja kuoro
Slummit jo jäädä sai 1:28 Rale, Sirut ja kuoro
Oon musta 1:23 Jukka Siikavire, Reijo Paukku, Juha Räsänen, Rale / Ei mitään Marja-Leena Paimensalo ja kuoro
Uskon rakkauteen 1:47 Pirkko Saanakorpi ja Sirut
Ilma 1:29 Aila Heikkilä, Jukka Siikavire, Rale
Täynnä elämää 2:17 Rale ja kuoro
Hiukset 2:56 Rale, Juha Räsänen, Sirut, Aila Heikkilä, kuoro
Frank Mills 2:11 Hannele Virta
Hare Krishna 3:33 Kuoro
Black boys 3:50 Aila Heikkilä, Pirkko Saanakorpi, Eeva Ahve / White boys Marja-Leena Paimensalo, Aila Halminen ja Outi Norppa
Kuinka olla voi niin julmaa? 2:37 Pirkko Saanakorpi
Avaruuteen 4:56 Kuoro
Abie baby 1:56 Sirut
3-5-0-0 4:02  Kuoro / Ihme onhan ihminen Pekka Pajula
Hei tähdet taivaan 2:33 Pirkko Saanakorpi ja kuoro
Niin paljon meitä petettiin 3:50 Rale, Pirkko Saanakorpi, Aila Heikkilä, kuoro/ Kulje valoon, kulje aurinkoon kuoro
Kirjallisuutta

Reijo Paukku on kirjoittanut musikaalin version luomisesta kirjan Hippimusikaali Hair ja Tampereen Popteatterin tarina joka julkaistiin musikaalin ensiesityksen 40-vuotis-päivämäärällä 2009.
Kirja sisältää muun muassa musikaalin alkuperäisversion syntyhistorian, Tampereen version synopsiksen sekä aikalaislehtien arvioita musikaalista.
Aiheesta muualla

Popteatterin tarina ja Suomalainen "Hair" – The Story of Pop Theatre and the Finnish "Hair" Sunpoint.net. Arkistoitu 23.9.2009. Viitattu 4.7.2020. (suomeksi), (englanniksi)
Rauhanaate ja 1960-luku Yle Oppiminen. 15.12.2015. Viitattu 4.7.2020.
Arezzo

| Arezzo |
| --- | --- |
 Piazza Grande ja La Pieve
 lippu:  vaakuna
 Arezzo
 Koordinaatit: 43°27′47″N, 11°52′41″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Arezzo
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Alessandro Ghinelli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  384,53 km²
Korkeus:  +296 m
Väkiluku (2015):  99 543
 – Väestötiheys:  259 as./km²
Postinumero:  52100
Suuntanumero(t):  0575
 
 http://www.comune.arezzo.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arezzo on kaupunki Italian Toscanassa, noin 80 kilometriä Firenzestä kaakkoon. Se on Arezzon maakunnan pääkaupunki. Arezzossa on arviolta 99 543 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 384,53 neliökilometriä.
Kaupunki sijaitsee 296 metriä merenpinnan yläpuolella. Se oli aikoinaan etruskien tärkeä kaupunki nimeltään Arretium. Napoleon valloitti sen aikoinaan, ja toinen maailmansota tuhosi monia kaupungin historiallisista rakennuksista.
Etruskien taiteen hieno esimerkki, Arezzon hirviö, on löytynyt Arezzosta. Roomalaisaikaan kaupunki oli tärkeä keramiikan tuotannon keskus. Siellä tuotettu terra sigillata oli arvostettua, ja sitä vietiin ympäri valtakunnan. Tuotanto alkoi kaupungissa n. 40 eaa. ja jatkui aina toisen vuosisadan puoliväliin asti.
Nähtävyydet

Arezzon kuuluisin nähtävyys on San Fransescon kirkossa oleva freskosarja. Sen on tehnyt Piero della Francesca 1400-luvun puolivälissä. Freskot kertovat Todellisen ristin legendan.
Piazza Grande on kaupungin pääaukio. Sitä ympäröivät vaakunoin koristellut talot. Aukion lähellä oleva kirkko, La Pieve di Santa Maria, toimii hyvin maamerkkinä.
Aukion takana, mäen päällä, on suuri puisto. Sen itäreunalla on Medicien rakennuttama linna, Fortezza Medicea. Puiston vastakkaisella puolella on tuomiokirkko.
Arezzossa järjestetään vuosittain yksi Italian suurimmista rockfestivaaleista, Arezzo Wave. Se on ilmainen tapahtuma heinäkuun ensimmäisellä viikolla ja kerää noin 150 konserttiin yleisöä lähes 250 000. Suomalaisista siellä on esiintynyt Leningrad Cowboys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arezzo Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (italiaksi)
Arezzon maakunta
Anghiari | Arezzo | Badia Tedalda | Bibbiena | Bucine | Capolona | Caprese Michelangelo | Castel Focognano | Castel San Niccolò | Castelfranco Piandiscò | Castiglion Fibocchi | Castiglion Fiorentino | Cavriglia | Chitignano | Chiusi della Verna | Civitella in Val di Chiana | Cortona | Foiano della Chiana | Laterina | Loro Ciuffenna | Lucignano | Marciano della Chiana | Monte San Savino | Montemignaio | Monterchi | Montevarchi | Ortignano Raggiolo | Pergine Valdarno | Pieve Santo Stefano | Poppi | Pratovecchio Stia | San Giovanni Valdarno | Sansepolcro | Sestino | Subbiano | Talla | Terranuova Bracciolini
Araninpaimenkoira

| Araninpaimenkoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Katalonia,  Espanja
Määrä:  uhanalainen
Rodun syntyaika:  viimeistään 1600-1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  karjan paimennus
Nykyinen käyttö:  paimenkoira
Muita nimityksiä:  Gos d'atura aranès, Can aranés tath bestiar, Pastor aranés
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros n. 58 cm (minimi 53 cm) narttu n. 55 cm (minimi 50 cm)
Väritys:  fawn, kanelinpunainen tai harmaa
Araninpaimenkoira (katalaaniksi gos d'atura aranès, oksitaaniksi can aranés tath bestiar, espanjaksi pastor aranés) on hyvin harvinainen espanjalainen koirarotu.
Ulkomuoto

Araninpaimenkoira muistuttaa kooltaan ja rakenteeltaan melko paljon katalonianpaimenkoiraa, mutta on kuitenkin tyypiltään epäyhtenäinen sillä paikalliset paimenet välittävät enemmän työskentelyominaisuuksista kuin ulkonäöstä. Tunnusomaisimmat piirteet ovat kirkkaat silmät ja luonnontöpö häntä. Liikkuvaiset korvat ovat useimmiten riippuvat, mutta voivat toisinaan olla myös luonnostaan pystyt. Kirsu on riippukorvaisilla yksilöillä musta ja pystykorvaisilla ruskea. Karvapeite on hieman lyhyempi kuin katalonianpaimenkoiralla ja laadultaan joko laineikas tai kihara. Väritys vaihtelee, mutta on useimmiten vaalea (fawn), tummasävyinen kanelinpunainen tai harmaa. Raajoissa voi esiintyä pääväristä poikkeavat merkit, jotka eivät kuitenkaan saa olla valkoiset. Urokset ovat vähintään 53 cm (ihanne 58 cm)  ja nartut vähintään 50 cm (ihanne 55 cm) korkeita.
Luonne ja käyttäytyminen

Araninpaimenkoira on älykäs ja eloisa. Sillä on erinomainen kyky ohjata ja vartioida lampaita. Se sopeutuu kaikenlaisiin ankariin ilmastoihin ja olosuhteisiin, ja sillä on erittäin hyvä kylmänsietokyky.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Val d’Aran-laaksosta Kataloniasta, jossa se on elänyt jo vuosisatojen ajan täysin eristyksissä muiden rotujen vaikutteilta. Se polveutuu todennäköisesti pitkäkarvaisesta pyreneittenpaimenkoirasta. Aranilaisten maanviljelijöiden mukaan aiemmin oli olemassa myös lyhytkarvainen, pienikokoisempi muunnos, joka oli nykyistä rotua helpommin koulutettava.
Käännös suomeksi
Shari Arison

| Shari Arison |
| --- | --- |
 Shari Arison vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1957 (ikä 67) New York, Yhdysvallat
Muut tiedot
Omaisuus:  5,5 miljardia dollaria (3/2018)
Yritys:  Carnival Cruises (5%), Bank Hapoalim (20%), Shikun & Binui (lähes 50%)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Shari Arison (s. 9. syyskuuta 1957, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-israelilainen yritysjohtaja, hyväntekijä ja miljardööriperijätär. Hänen edesmennyt isänsä oli liikemies Ted Arison (1924–1999), joka perusti risteilylaivayhtiö Carnival Corporationin ja jätti tyttärelleen huomattavan omaisuuden. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Shari Arisonin varallisuudeksi 5,5 miljardia dollaria. Hän oli tuolloin Israilin rikkain nainen ja kolmanneksi rikkain henkilö.
Arsion on investoinut perimiänsä sijoituksia huomattavassa määrin uudelleen. Hän hallitsee omistuksiaan erityisesti holdingyhtiö Arison Investmentsin välityksellä, jonka hän siirsi hallintaansa myymällä vuonna 2005 Eurocom-tietoliikenneyhtiön omistuksiaan ja ostamalla veljensä Micky Arisonin, äitipuolensa ja Hapoalin-pankin johtajan osuudet holdingyhtiöstä.  Vuoden 2018 alussa hänen varallkisuutensa pääosa muodostui kolmen julkisesti noteeratun yhtiöiden omistusosuuksista: 5 prosentin osuus risteilyoperaattori Carnival Cruisesista, 20 prosentin osuus Tel Avivista käsin toimivasta israelilaisesta Bank Hapoalimista ja lähes puolet israililaisesta rakennusyhtiöstä Shikun & Binui.  Hän on sijoittanut myös rakennushankkeisiin, mukaan luettuna suolanpoistolaitos ja aurinkovoimalaitos. Hän esitteli vuonna 2008 luxemburgilaisen teollisuus- ja vesilaitosten vuotojen ja siirtohävikin vähentämiseen erikoistuneen Miya -sijoitusyhtiön ja laajentanut yli 120 miljoonan dollarin kansainvälisin yritysostoin tämän osa-alueen omistuksiaan.
Arisonin vanhemmat erosivat hänen lapsuudessaan vuonna 1966. Hän vietti nuoruudessaan aikaansa sekä äitinsä luonna Iraelissa että isänsä luona Yhdysvalloissa. Koulun jälkeen, hän muutti Israeliin ja suoritti asevelvollisuutensa Israelin puolustusvoimissa. Sitten hän opiskeli muutaman lukukauden Miamissa sijaitsevassa Dade Community Collegessa, ja palasi koulupudokkaana Israeliin vuonna 1991. Hän perusti isänsä kanssa isän nimeä kantavan hyväntekeväisyyssäätiön (Ted Arison Family Foundation) vuonna 1981  ja on toiminut sen johdossa (1987–). Hänen isänsä kuoltua 1999, hän peri 35 prosenttia isänsä varallisuudesta.
Hän on eronnut kolmesti, ja hänellä on neljä lasta.
Hän on julkaissut kirjan Birth – When the Spiritual and the Material Come Together (2009; kirjan ISBN 978-1-60747-725-9; useita muitakin formaatteja).
Aiheesta muualla

Ted Arison Family Foundation (englanniksi) (arisonfoundation.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Arkkivoltti

Arkkivoltti Speyerin tuomiokirkossa.
Arkkivoltti on arkkitehtuurissa pylväisiin tai pilareihin nojaava kaari, kaareksi taivutettu arkkitraavi. Hellenistisestä arkkitehtuurista peräisin olevaa arkkivolttia sovellettiin myöhemmin muun muassa romaanisissa, goottilaisissa ja renessanssikirkkojen arkkitehtuurissa. Myös kaariaukon reunaa kiertävää koristelistaa voidaan nimittää arkkivoltiksi.
Juhani Arajärvi

| Juhani Arajärvi |
| --- | --- |

Suomen valtiovarainministeri
 Svinhufvud I Paasikivi I 1917–1918  
Edeltäjä:  -
Seuraaja:  Kaarlo Castrén
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1867 Urjala
Kuollut: 13. marraskuuta 1941 (74 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Suomalainen puolue
Juhani Arajärvi (vuoteen 1906 Alin, 25. heinäkuuta 1867 Urjala – 13. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, poliitikko ja ministeri.
Juhani Arajärven vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Kristian Alin ja Regina Eerola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1891 ja filosofian maisteriksi 1894 suorittaen myös teologian opintoja.  Ylioppilaana Arajärvi toimi koulunjohtaja Alma Forsténin ja eversti Lennart Forsténin lapsen kotiopettajana Sippolassa. Hänen tuleva puolisonsa oli everstin siskontytär.
Arajärvi oli Viipuri-lehden päätoimittajana 1894–1896, Kymenlaakson kansanopiston johtajana 1896–1903 ja sen jälkeen Kansallis-Osake-Pankin konttorinjohtajana Kotkassa 1903–1906 ja Tampereella 1906–1918 ja viimeksi pankin johtokunnan jäsenenä Helsingissä 1918–1939.
Arajärvi oli porvarissäädyssä Kotkan edustaja säätyvaltiopäivillä 1904–1905. Suomalaisen puolueen ja Kokoomuksen kansanedustaja hän oli 1907–1914, 1917–1918 ja 1919–1922 sekä valtiovaraintoimituskunnan päällikkö (eli valtiovarainministeri) Svinhufvudin I ja Paasikiven I hallituksissa eli senaateissa 1917–1918. Kaikkiaan Arajärvi toimi senaattorina (ministerinä) 366 päivää. Arajärvi on yksi Suomen itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista. Hän ajoi läpi kaupan jolla Suomen valtio osti lokakuussa 1918 61,1 % norjalaisomistuksessa olleen Aktiebolaget W. Gutzeit & Co :n (myöhemmin Enso-Gutzeit Oy) osakkeista. Arajärvelle myönnettiin ministerin arvonimi 1918.
Arajärvi toimi myös maanviljelijänä Vihdin Olkkalassa omistaen siellä 1929–1938 ja 1940–1941 600 hehtaarin kokoisen Kourlan kartanon. Hän oli mukana useissa asuinpaikkakuntiensa kotiseutuhenkisissä hankkeissa, muun muassa perustamassa kansanopistoa Kymenlaaksoon. Sukujuuriltaan hän oli hämäläistä sukua Urjalan ja Akaan seudulta. Arajärven isä oli Urjalan Honkolan kartanon työnjohtaja ja puoliso vuodesta 1896 Sofie Fredrique Charpentier, jonka vanhemmat olivat kapteeni Carl Axel Theodor Charpentier ja Marie Constance Forstén. Pariskunnan vuonna 1917 syntynyt poika reservin kornetti Matti Risto Juhaninpoika Arajärvi kaatui Talvisodassa maaliskuussa 1940. Juhani Arajärven kuoltua Kourlan kartanon omisti hänen nuorin tyttärensä Eeva Arajärvi (s. 1920) joka oli naimisissa varatuomari Kaarlo Tuurnan kanssa. Arajärven toinen tytär Kerttu oli naimisissa 1920- ja 30-lukujen Suomen urheilutoiminnassa näkyvän persoonan Väinö Teivaalan kanssa.
Kirjallisuutta

Kalevi Kalemaa : Itsenäisyyssenaattori : Juhani Arajärven elämä ja työ. Ilkka ja Erkki-Juhani Taipale, Helsinki 2009, toinen uudistettu painos 2016 ISBN 9789529371419
Eero Tuurna : Sofie ja Juhani Arajärvi : isovanhempiemme elämänvaiheita ; perustuu tekijän aiemmin julkaisemiin kirjasiin Kirjeitä Vaasasta sekä lyhyt johdanto Juhani Arajärven (1867–1941) vaiheisiin, Matti Arajärven kunnian tie ja Isoäitimme suku : johdatus Constance Forsténin, Marie Charpentierin ja Sofie Arajärven vaiheisiin, toimitus ja esipuhe Erkki-Juhani Taipale ja Ilkka Taipale. Erkki-Juhani Taipale – Ilkka Taipale, Lempäälä 2017
Antifasismi

Hollantilaisia vastarintaliikkeen jäseniä kuvattuna Yhdysvaltain armeijan sotilaiden kanssa vuonna 1944.
Antifasistinen mielenosoitus Sveitsissä.
Antifaschistische Aktionin tunnus.
Antifasistinen tunnus, hakaristi kielletty.
Antifasismi viittaa fasismia (usein myös kansallissosialismia) vastustaviin liikkeisiin ja aatteisiin.  Antifasismilla alettiin tarkoittaa Espanjan sisällissodassa (1936–1939) erilaisten äärioikeistolaisten tai sellaisiksi katsottujen liikkeiden vastustamista. Antifasistiset  liikkeet ovat usein radikaaleja ja äärivasemmistolaisia, kuten Antifaschistische Aktion tai Antifa. Francon Espanjassa antifasismi oli synonyymi anti-francolaisuudelle ja siihen kuului vaatimuksia laajoista kulttuurisista uudistuksista.