stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesa Toskala
Seurajoukkueura

Toskala aloitti uransa Tampereen Ilveksessä kaudella 1995–1996 ja saavutti SM-hopeaa kaudella 1997–1998. Vuonna 1999 hän siirtyi Ruotsiin Färjestadin joukkueeseen. Siellä Toskala teki uransa ensimmäisen maalin 27. tammikuuta 2000, kun Färjestad voitti Leksandin 7–3. San Jose Sharks varasi hänet NHL:ään vuoden 2000 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 90. Hän siirtyi heti samana vuonna Pohjois-Amerikkaan, mutta kausi kului AHL-liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa San Josen paidassa. NHL:n työsulun aikana kaudella 2004–2005 hän pelasi taas Ilveksessä. Toskala valittiin myös kaksi kertaa NHL:n viikon puolustuspelaajaksi. Sharksin päävalmentajalla Ron Wilsonilla oli nyt kaksi huipputason maalivahtia joukkueessaan, joten kauden 2006–2007 hän kilpailutti Toskalaa ja Nabokovia keskenään. Toskala pelasi 38 ottelua kauden aikana.
Kesäkuussa 2007 San Jose ratkaisi maalivahtitilanteensa kauppaamalla Toskalan Toronto Maple Leafsiin, jossa hän syrjäytti Toronton entisen ykkösmaalivahdin Andrew Raycroftin. Torontossa Toskala pelasi ensimmäisellä kaudellaan 66 NHL-ottelua torjuntaprosentilla 90,4 %. Seuraavalla kaudella 2008–2009 Toronton puolustuspelaaminen heikkeni entisestään, kuten myös Toskalan tilastolukemat. Hän pelasi tuolla kaudella 53 NHL-ottelua torjuntaprosentilla 89,1 %. Seuraavaksi kaudeksi Maple Leafsin General Manageriksi tuli Brian Burke, joka ei luottanut Toskalaan ja arvosteli tätä julkisesti, kuten teki myös päävalmentaja Ron Wilson. Toskalan torjuntaprosentti alkukauden 26 ottelusta oli 87,4 % ja päästettyjen maalien ottelukohtainen keskiarvo 3,66. Lopulta ruotsalainen tulokasmaalivahti Jonas Gustavsson syrjäytti Toskalan ykkösvahdin paikalta.
Tammikuussa 2010 Toronto kauppasi Toskalan Jason Blaken kanssa Anaheim Ducksiin vaihdossa Jean-Sébastien Giguèresta. Hänet kaupattiin pian vaihdon jälkeen toisen suomalaismaalivahdin, Miikka Kiprusoffin edustamaan Calgary Flamesiin. Toskala pelasi loppukaudesta Flamesissä kuusi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 91,8 % ja maalikeskiarvolla 2,26. Kauden päätteeksi Flames tarjosi Toskalalle miljoonan dollarin yksisuuntaista sopimusta, mistä Toskala kieltäytyi. Kaudella 2010–2011 hän piti välivuoden jääkiekosta ja matkusti vaimonsa kanssa maailman ympäri. Loppukaudesta 2010–2011 Toskala oli kuukauden lainasopimuksella AIK:n joukkueessa Elitserienissä. Hän pelasi kaksi ottelua torjuntaprosentilla 89,1 %. Kuukauden jälkeen AIK ei halunnut jatkaa sopimusta.
Kaudeksi 2011–2012 Toskala siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Ilvekseen. Ensimmäisessä ottelussaan HPK:ta vastaan hän pelasi nollapelin (3–0). Loukkaantumisista kärsinyt Toskala pelasi Ilveksessä 22 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 88,5 %. Ilves jäi SM-liigassa viimeiseksi ja joutui karsimaan liigapaikastaan Mestiksen mestaria Vaasan Sportia vastaan.
Toskala pelasi karsintasarjassa Ilveksen viidestä ottelusta kolme, jotka kaikki Ilves voitti. Toskalan torjuntaprosentti oli 96,4 % ja maalikeskiarvo 0,96, ja Ilves säilytti liigapaikkansa.
Maajoukkueessa

Suomen maajoukkueessa Toskala on pelannut kaksissa arvokilpailuissa. Hän oli mukana vuosien 1999 ja 2000 MM-kilpailuissa, joista tuloksena oli MM-hopea ja MM-pronssi. Toskala oli myös mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Suomen päävalmentaja Raimo Summanen valitsi vuoden 2004 maailmancupiin maalivahtikolmikoksi Calgary Flamesin Miikka Kiprusoffin, Atlanta Thrashersin Kari Lehtosen sekä NHL:n runkosarjakauden 2003–2004 parhaan torjuntaprosentin omanneen San Jose Sharksin Vesa Toskalan. Toskala valittiin kolmosvahdiksi Atlanta Thrashersin Pasi Nurmisen loukkaannuttua eikä hän päässyt turnauksessa pelaamaan. Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Kanadalle 3–2.
Aiheesta muualla

Toskala The Goaltender Home Page -sivustolla
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1998
2 Kiprusoff |
3 Nummelin |
4 Timonen (A) |
8 Linna |
9 Lydman |
12 Jokinen |
14 Helminen |
15 Törmänen |
16 Peltonen (C) |
18 Lius |
19 Toskala |
22 Eloranta |
23 Ikonen |
24 Kapanen (A) |
25 Rintanen |
27 Niemi |
29 Alatalo |
31 Sulander |
32 Ruutu |
33 Tuomainen |
35 Myllys |
37 Mäkiaho |
42 Karalahti |
72 Laukkanen |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1999
1 Kiprusoff |
2 Kiprusoff |
3 Nummelin (A) |
4 Timonen |
5 Berg |
6 Martikainen |
7 Niemi |
8 Selänne (A) |
9 Lydman |
11 Koivu (C) |
12 Jokinen |
14 Helminen |
15 Törmänen |
16 Peltonen |
17 Kallio |
22 Eloranta |
25 Sihvonen |
31 Sulander |
32 Rintanen |
33 Tuomainen |
35 Toskala |
42 Karalahti |
72 Lind |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2000
3 Nummelin (A) |
5 Berg |
7 Niemi |
9 Lydman |
10 Tikkanen |
14 Helminen (C) |
16 Peltonen (A) |
17 Kallio |
21 Lumme |
24 Sihvonen |
25 Hentunen |
27 Lind |
28 Kapanen |
30 Nurminen |
31 Sulander |
32 Rintanen |
33 Tuomainen |
34 Virta |
35 Toskala |
41 Aalto |
42 Karalahti |
44 Niinimaa |
62 Jokinen |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon maailmancup 2004
2 Pitkänen |
4 Timonen (A) |
5 Väänänen |
6 Salo |
7 Berg |
8 Selänne |
9 Hagman |
10 Nieminen |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen (A) |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
21 M. Koivu |
22 Eloranta |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Numminen (A) |
30 Lehtonen |
32 Lydman |
34 Kiprusoff |
35 Toskala |
36 Hahl |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Raimo Summanen
Toskala Ilveksessä vuonna 2012.
Toskala vastaan Rick Nash.
L’Épine (Vendée)

| L’Épine |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 L’Épine
 Koordinaatit: 46°58′46″N, 2°16′01″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Vendée
Arrondissementti:  Les Sables-d'Olonne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,0 km²
Väkiluku (2015):  1 654
 – Väestötiheys:  184 as./km²
Kunnan numero:  85083
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
L’Épine on kunta Vendéen departementissa Pays de la Loiren hallintoalueella läntisessä Ranskassa. Kunta sijaitsee Noirmoutierin saaren keskiosassa Atlantin rannikolla.
Port de Morin
Kunnan elinkeinoja on kalastuksen lisäksi matkailu. Kunnan satama Port de Morin on suosittu huvivenesatama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta L’Épine (Vendée) Wikimedia Commonsissa
Vancouver Whitecaps FC

Vancouver Whitecaps FC on kanadalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan miesten korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Brittiläisen Kolumbian suurin kaupunki Vancouver. Vancouverille myönnettiin MLS-franchise 18. maaliskuuta 2009, ja se liittyi liigaan Portland Timbersin ohella kaudeksi 2011.
Vancouver Whitecapsin nimellä, joka viittaa Rannikkovuorten lumihuippuihin ja Tyynenmeren aallonharjoihin, pelattiin alun perin North American Soccer Leaguessa vuosina 1974–1984. Seura voitti liigan mestaruuden vuonna 1979. NASL:n lopetettua toimintansa vuonna 1984 myös alkuperäinen Vancouver Whitecaps lakkautettiin. Whitecaps teki paluun Pohjois-Amerikan sarjoihin, kun A-Leaguessa (myöhempi USL First Division) pelannut, vuonna 1986 perustettu Vancouver 86ers hankki oikeudet vanhaan nimeen vuonna 2000. Tämä Whitecaps voitti USL First Divisionin mestaruuden kausina 2006 ja 2008.
Whitecapsin kotistadion on BC Place, joka toimi vuoden 2010 talviolympialaisten päänäyttämönä. Suurimman osan MLS-kauden 2011 kotiotteluistaan joukkue pelasi kuitenkin väliaikaisella Empire Fieldillä BC Placen ollessa remontissa.
Whitecapsin organisaatioon kuuluu myös USL Premier Development Leaguessa pelaava miesten joukkue, USL W-Leaguessa pelaava naisten joukkue sekä useita nuorten harjoitusohjelmia.
Joukkue > Kokoonpano

Päivitetty: 29. joulukuuta 2023
Entisiä valmentajia

Teitur Þórðarson
Aiheesta muualla

Vancouver Whitecaps FC:n sivusto (englanniksi)
Vince Bellissimo

| Vince Bellissimo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1982 (ikä 41) Toronto, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada,    Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Asiago Hockey
Sarja:  Serie A
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  San Antonio Rampage (AHL),   Lowell Lock Monsters (AHL),   Florida Everblades (ECHL),   ERC Ingolstadt (DEL),   KalPa (SM-liiga),   HC Innsbruck (EBEL)
NHL-varaus:  158. varaus, 2002 Florida Panthers
Vince Bellissimo (s. 14. joulukuuta 1982) on kanadalais-italialainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2010 Italian Serie A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Ura

Bellissimo pelasi viimeisen juniorikautensa USHL-liigan Toledo Scarecrowsissa 2001–2002. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi hyökkääjäksi, ja hän sijoittui sarjan pistepörssissä toiseksi tehtyään 76 pistettä 61 ottelussa. Florida Panthers varasi Bellissimon NHL:ään vuoden 2002 varaustilaisuudessa 158. varauksena. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi NCAA-yliopistosarjaan Länsi-Michiganin yliopiston joukkueeseen. Bellissimo pelasi lopulta yliopistosarjassa kolme kautta, ja siirtyi ammattilaiseksi yliopistokauden 2004–2005 jälkeen, kun teki loppukauden mittaisen sopimuksen AHL:n San Antonio Rampagen kanssa maaliskuussa 2005.
Syyskuussa 2005 Bellissimo teki kahden vuoden sopimuksen NHL-joukkue Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei Carolinassa päässyt pelaamaan, vaan pelasi farmissa sekä AHL:ssa että ECHL:ssä. Kausi 2005–2006 meni osaksi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja ECHL:n Florida Everbladesissa, ja kauden 2006–2007 Bellissimo pelasi kokonaisuudessa ECHL:ssa.
Bellissimo siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigaan ERC Ingolstadtin joukkueeseen. Saksassa Bellissimo oli DEL-liigan neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja, kun hän viimeistei 55 ottelussa 31 maalia. SM-liigajoukkue KalPa hankki Bellissimon joukkueeseensa kaudeksi 2008–2009. Hän sai potkut kuitenkin joukkueesta heikosti sujuneen alkukauden jälkeen marraskuussa. Loppukaudeksi hän siirtyi Itävallan pääsarjaan HC Innsbruckiin.
Bellissimo palasi kaudeksi 2009–2010 Saksan liigan Ingolstadtiin. Tammikuussa 2010 hän kuitenkin vapautettiin sopimuksestaan, ja hän siirtyi Seria A:ssa pelaavaan Asiagoon.
Aiheesta muualla

Vince Bellissimo The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Maltan europarlamenttivaalit 2014

Maltan europarlamenttivaalit 2014 järjestettiin 24. toukokuuta 2014, ja ne olivat osa vuoden 2014 europarlamenttivaaleja koko unionin alueella. Vaaleissa valittiin 6 europarlamentaarikkoa kaudeksi 2014–2019.
M/S Sovereign

| MS Sovereign Sovereign of the Seas (1987–2008) |
| --- | --- |
 "Sovereign of the Seas" ankkuroituna.
Tyyppi:  Risteilyalus
Lippuvaltio:  Bahama
Kotipaikka:  1987–2005 Oslo, Norja 2005–2008 Nassau, Bahama 2008– Valletta, Malta
IMO-numero:  8512281
MMSI-numero:  249539000
Tunnuskirjaimet:  9HUE9
Aiemmat nimet:  Sovereign of the Seas
Omistaja:  Pullmantur Cruises (2008–nyk.)
Aiemmat omistajat:  Royal Caribbean International (1987–2005), Sovereign Of The Seas Inc. (2005–2008)
Rakennustelakka:  Chantiers de l'Atlantique, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  A29
Vesillelasku:  Huhtikuun 4. 1987
Luovutettu:  Tammikuu 1988
Status:  Liikenteessä
Tekniset tiedot
Pituus:  268.33 m
Leveys:  32.21 m
Syväys:  7,55 m
Bruttovetoisuus (GT):  73 192
Koneisto:  4 × 9, Pielstick-Alsthom diesel
Koneteho:  21 844 kW
Nopeus:  19 kn
Hyttejä:  2 250
MS Sovereign on Pullmantur Cruisesin omistama entinen Royal Caribbean International-varustamon risteilylaiva. Se otettiin käyttöön tammikuussa 1988 ja se liikennöi Bahamalla. Sovereign-luokan laivat olivat risteilyalalla ensimmäiset ns. megalaivat ja asettivat nykyisten risteilylomien standardin. Lokakuussa 2008 M/S Sovereign of the Seas siirtyi Pullmantur Cruisesille ja se uudelleennimettiin MS Sovereigniksi. Laiva teki neitsytmatkansa Pullmanturin omistuksessa 23. maaliskuuta 2009. MS Sovereign tekee pääasiassa risteilyjä Välimerellä.
Venus Williams

| Venus Williams |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  72,5 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  lokakuu 1994–
Palkintorahat:  42 648 697 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (25.2.2002)
Turnausvoittoja:  49
Voitot/tappiot:  818–278
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2003, 2017)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2002)
Wimbledon:  voitto (2000, 2001, 2005, 2007, 2008)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2000, 2001)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (7.6.2010)
Turnausvoittoja:  22
Voitot/tappiot:  185–38
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2001, 2003, 2009, 2010)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (1999, 2010)
Wimbledon:  voitto (2000, 2002, 2008, 2009, 2012, 2016)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (1999, 2009)
Aiheesta muualla
www.venuswilliams.com
ITF
WTA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | sekanelinpeli |  |
Venus Ebony Starr Williams (s. 17. kesäkuuta 1980 Lynwood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennisammattilainen ja nelinkertainen olympiavoittaja. Hän oli WTA:n rankinglistalla maailman ykköspelaaja vuonna 2002 yhteensä 11 viikon ajan. Hän on Richard ja Oracene Williamsin tytär. Venuksen valmentajana toimii hänen isänsä Richard Williams. Hänen nuorempi siskonsa Serena Williams on myös tunnettu tennisammattilainen.
Ura

Williams tuli tunnetuksi vuonna 1997, jolloin hän selviytyi Yhdysvaltain avoimissa loppuotteluun. Tuolloin Martina Hingis oli vielä häntä parempi. Lopullinen läpimurto tapahtui vuonna 2000, jolloin hän voitti Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Hän voitti myös Sydneyn olympialaisissa kaksi olympiakultaa, kaksinpelistä ja nelinpelistä. Kaksinpelin finaalissa hän voitti Venäjän Jelena Dementjevan ja nelinpelissä hänen parinaan pelasi hänen pikkusiskonsa Serena. Hän voitti myös seuraavana vuonna Wimbledonin ja Yhdysvaltain avoimet. Wimbledonin hän voitti myös vuosina 2005, 2007 ja 2008 sekä hävisi loppuottelun vuosina 2002 ja 2003. Ranskan avoimissa Williams on päässyt finaaliin vuonna 2002 ja Australian avoimissa vuonna 2003. Kaikissa Venus Williamsin tappioon 2000-luvulla päättyneissä Grand Slam -finaaleissa voittaja on ollut Serena Williams.
Venus Williams nousi maailmanlistan ykköseksi ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 2002 ja oli listan kärjessä kolmeen otteeseen yhteensä 11 viikon ajan. Nelinpelaajana hän on Serena-siskonsa kanssa voittanut Ranskan ja Yhdysvaltain avoimet vuonna 1999, Wimbledonin vuosina 2000, 2002 ja 2008 sekä Australian avoimet vuosina 2001 ja 2003. Sekanelinpelissä hän voitti Justin Gimelstobin parina Australian ja Ranskan avoimet mestaruudet vuonna 1998.
Venus Williams on voittanut 45 WTA-kaksinpeliturnausta. Viimeisin voitto on helmikuulta 2014 Dubaissa käydystä turnauksesta, jonka loppuottelussa hän voitti Alizé Cornetin.
Vuoden 2009 Ranskan avoimissa Venus Williams putosi kolmannella kierroksella hävittyään suoraan kahdessa erässä unkarilaiselle Ágnes Szávayille.
Wimbledonin vuoden 2009 turnauksessa Williams eteni naisten kaksinpelissä loppuotteluun, jossa hän kohtasi siskonsa Serena Williamsin. Sisarukset kohtasivat Wimbledonin loppuottelussa neljännen kerran urallaan. Venus hävisi loppuottelun suoraan kahdessa erässä.
Venus Williams keskeytti osallistumisensa Yhdysvaltain avoimeen tennisturnaukseen 2011 ja ilmoitti julkisuudessa, että hänellä on diagnosoitu Sjögrenin syndrooma. Sairauden vuoksi Williams ei pelannut pitkään aikaan. Wimbledonin tennisturnaukseen 2012 hän kuitenkin osallistui ja voitti nelinpelimestaruuden yhdessä sisarensa Serenan kanssa.
Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa (7)

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Wimbledon |  Lindsay Davenport | 6–3, 7–6(3) |
| 2000 | Yhdysvallat |  Lindsay Davenport | 6–4, 7–5 |
| 2001 | Wimbledon |  Justine Henin | 6–1, 3–6, 6–0 |
| 2001 | Yhdysvallat |  Serena Williams | 6–2, 6–4 |
| 2005 | Wimbledon |  Lindsay Davenport | 4–6, 7–6(4), 9–7 |
| 2007 | Wimbledon |  Marion Bartoli | 6–4, 6–1 |
| 2008 | Wimbledon |  Serena Williams | 7–5, 6–4 |
Nelinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa (14)

| Vuosi | Turnaus | Pari | Vastustaja loppuottelussa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Ranska |  Serena Williams |  Martina Hingis    Anna Kournikova | 6–3, 6–7, 8–6 |
| 1999 | Yhdysvallat |  Serena Williams |  Chanda Rubin   Sandrine Testud | 4–6, 6–1, 6–4 |
| 2000 | Wimbledon |  Serena Williams |  Julie Halard-Decugis    Ai Sugiyama | 6–3, 6–2 |
| 2001 | Australia |  Serena Williams |  Lindsay Davenport    Corina Morariu | 6–2, 4–6, 6–4 |
| 2002 | Wimbledon |  Serena Williams |  Virginia Ruano Pascual    Paola Suárez | 6–2, 7–5 |
| 2003 | Australia |  Serena Williams |  Virginia Ruano Pascual    Paola Suárez | 4–6, 6–4, 6–3 |
| 2008 | Wimbledon |  Serena Williams |  Lisa Raymond   Samantha Stosur | 6–2, 6–2 |
| 2009 | Australia |  Serena Williams |  Daniela Hantuchová   Ai Sugiyama | 6–3, 6–3 |
| 2009 | Wimbledon |  Serena Williams |  Samantha Stosur   Rennae Stubbs | 7–6(4), 6–4 |
| 2009 | Yhdysvallat |  Serena Williams |  Cara Black  Liezel Huber | 6–2, 6–2 |
| 2010 | Australia |  Serena Williams |  Cara Black  Liezel Huber | 6–4, 6–3 |
| 2010 | Ranska |  Serena Williams |  Květa Peschke    Katarina Srebotnik | 6–2, 6–3 |
| 2012 | Wimbledon |  Serena Williams |  Andrea Hlaváčková   Lucie Hradecká | 7–5, 6–4 |
| 2016 | Wimbledon |  Serena Williams |  Tímea Babos  Jaroslava Švedova  | 6–3, 6–4 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Venus Williamsin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Venus Williams WTA:n sivuilla (englanniksi)
Vestamagerin metroasema

Vestamager on Kööpenhaminan metron linjan M1 pääteasema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Vestamagerin asema on avattu vuonna 2002. Metrojunia liikennöi asemalta Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vestamagerin metroasema Wikimedia Commonsissa
Vestamagerin asema Kööpenhaminan metron verkkosivuilla (tanskaksi)
Mandariininhatut

| Mandariininhatut |
| --- | --- |
 Mandariininhattu (Holmskioldia sanguinea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Mandariininhatut Holmskioldia  Retz.
Katso myös
   Mandariininhatut Wikispeciesissä   Mandariininhatut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mandariininhatut (Holmskioldia) on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: mandariininhattu (Holmskioldia sanguinea). Sukuun on kuvattu aikojen kuluessa muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin joko siirretty muihin sukuihin tai todettu samaksi lajiksi kuin mandariininhattu.
Mandariininhattujen tieteellinen nimi (Holmskioldia) viittaa 1700-luvulla eläneeseen tanskalaiseen fyysikkoon ja professoriin Theodor Holmskioldiin.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Holmskioldia
ITIS: Holmskioldia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Holmskioldia (englanniksi)
Mandas

| Mandas (Màndas) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Mandas
 Koordinaatit: 39.655°0′0″N, 9.129°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  45,02 km²
Korkeus:  457 m
Väkiluku:  2 192
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09040
Suuntanumero(t):    070
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://web.tiscali.it/mandasnet 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mandas (sardiksi Màndas) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 192 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 45,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 457 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mandas Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Vinasat

| Vinasat-1 |
| --- | --- |
COSPAR ID:  2008-018A
Ohjelma:  Vinasat
Organisaatio:  Vietnam
Valmistaja:  Lockheed Martin
Tehtävätyyppi:  tietoliikennesatelliitti
Laukaisu:  2008-04-18 22:1718. huhtikuuta 2008 kello 22.17 (UTC) Guyanan avaruuskeskus
Laukaisualus:  Ariane 5
Massa:  2 600 kg
Kiertorata
Viitejärjestelmä:  Maakeskeinen
Kiertorata:  Geostationaarinen rata
Vinasat on vietnamilainen tietoliikennesatelliittien perhe. Se on osa kansallista satelliittiohjelmaa, jonka tarkoituksena on kehittää Vietnamille oma satelliittitietoliikennejärjestelmä.
Ohjelman ensimmäinen tietoliikennesatelliitti laukaistiin avaruuteen 2008-04-18 22:1718. huhtikuuta 2008 kello 22.17 (UTC) Guyanan avaruuskeskuksesta Ariane 5-raketilla.
Tätä ennen Vietnam oli vuokrannut satelliittien välittämää tietoliikennekapasiteettia noin 15 miljoonalla dollarilla vuosittain.
Satelliitit > Vinasat-1

Ensimmäinen Vietnamin satelliitti, Vinasat-1, laukaistiin Guyanan avaruuskeskuksesta Kourousta Ariane 5 -kantoraketilla yhdessä Star One C2-satelliitin kanssa. Satelliitin on suunnittellut ja rakentanut yhdysvaltalainen Lockheed Martin-yhtiö. Sen hinta oli 200 miljoonaa dollaria.
Satelliitti painaa 2600 kg ollen keskikokoinen tietoliikennesatelliitti. Satelliitissa on 20 transponderia ja se voi välittää 200 digitaalista televisiokanavaa tai kymmeniä tuhansia nopeita Internet-yhteyksiä. Sen toiminta-aika on 15-22 vuotta geostationaarisella kiertoradalla asemassa 132 astetta itäistä pituutta.
Vietnamissa projektia on johtanut Hoang Minh Thong. Satelliittia operoi Vietnamin Posti- ja telelaitos. Maajärjestelmineen investointi oli noin 300 miljoonaa dollaria. Maa-asemat rakennettiin Ha Tayn ja Bình Dươngin maakuntiin.