stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirunnuija

| Pirunnuija |
| --- | --- |
 Pirunnuija
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Araliakasvit Araliaceae
Suku::  Pirunnuijat Oplopanax
Laji::  horridus
Kaksiosainen nimi
 Oplopanax horridus  (Sm.) Miq. 
Katso myös
   Pirunnuija Wikispeciesissä   Pirunnuija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pirunnuija (Oplopanax horridus) on araliakasvien heimoon kuuluva laji. Se on piikikäs marjoja tuottava pensas, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Pirunnuija saattaa kasvaa noin viisimetriseksi. Sen lehdet ovat suuret ja sormihalkoiset. Valkeat kukat ovat tertuissa.
Amerikan intiaanien perinteessä kasvia on käytetty paholaisen torjuntaan ja kidutukseen. Kasvista uskotaan saatavan voimaannuttavaa uutejuomaa, joka on aiheuttanut kasvin harvinaistumisen. Uutteen yhdisteitä seskviterpeenejä on tutkittu toiveella löytää tuberkuloosia heikentäviä yhdisteitä ainakin uskomuslääkintää varten.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pirunnuija (Oplopanax horridus)
http://taysin-pihalla.blogspot.fi/2014/01/oplopanax-horridus-pirunnuija.html
Marjaterttu
Philippine Airlinesin lento 434

| Philippine Airlinesin lento 434 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone rullaamassa Zürichin lentoasemalla Sveitsissä joulukuussa 1988.
Yhteenveto
Päivämäärä:  11. joulukuuta 1994
Onnettomuustyyppi:  terrori-isku
Tapahtumapaikka:  Okinawan prefektuurin saaristo, Japani
 :  25°50′45″N, 131°14′30″E
Lähtöpaikka:  Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema, Metro Manila, Filippiinit
Välilaskupaikka:  Mactan-Cebun kansainvälinen lentoasema, Cebun provinssi, Filippiinit
Määränpää:  Naritan kansainvälinen lentoasema, Tokio, Japani
Kuolleita:  1
Loukkaantuneita:  10
Eloonjääneitä:  292
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 747-283B
Lentoyhtiö:  Philippine Airlines
Rekisteritunnus:  EI-BWF
Matkustajia:  273
Miehistöä:  20
Philippine Airlinesin lento 434 oli Philippine Airlinesin 11. joulukuuta 1994 liikennöimä reittilento Filippiinien Ninoy Aquinon kansainväliseltä lentoasemalta Japanin Naritan kansainväliselle lentoasemalle. Se teki välilaskun Filippiineillä Mactan-Cebun kansainvälisellä lentoasemalla.
Koneessa räjähti pommi koneen ollessa matkalla Japaniin. Räjähdyksessä kuoli yksi ihminen ja noin kymmenen loukkaantui. Pommin oli asentanut koneeseen väärennettyä Armaldo Forlani -nimeä käyttänyt Ramzi Yousef koneen ensimmäisellä Filippiinien sisäisellä osuudella. Hän piilotti pommi istuimen 26K alle ja poistui koneesta Mactan-Cebun lentoasemalla. Kone teki onnistuneen hätälaskun Japanin Nahan lentoasemalle. Iskun lisäksi muun muassa World Trade Centerin vuoden 1993 pommi-iskusta epäilty Yousef pidätettiin vuonna 1995.
Pesäpallon miesten Suomen Cup 1982

Vuonna 1982 Ylivieskan Kuula voitti Pesäpallon Suomen Cupin voitettuaan finaalissa Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 10-4.
Ylivieskan Kuulan joukkueessa pelasivat:
Erkki Seppälä, takakenttä; Kari Haapakoski, polttolinja; Veijo Saukkonen, etukenttä; Sakari Haapakoski, lukkari; Samuli Haapakoski, polttolinja; Erkki Jämsä, takakenttä; Mauri Koskela, etukenttä; Juha Keskinen, polttolinja; Osmo Röntynen, polttolinja; Ossi Rapo, etukenttä, pelinjohtaja; Esa Ihalainen, polttolinja; Jukka Sydänmetsä, polttolinja; Pekka Pieskä, takakenttä.
Pieni-Valkeinen (Kangasniemi)

| Pieni-Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°04′35″N, 26°41′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Tamaranlampeen 
Järvinumero:  14.927.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,8 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,54 km  
Pinta-ala:  0,89 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Valkeinen 
Pieni-Valkeinen  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Malloksen valuma-alueeseen (14.927) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,8 metriä mpy.
Pirunlinnan Suonia

| Pirunlinnan Suonia |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°15′00″N, 23°38′00″E
Järvinumero:  24.032.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  64,2 m 
Rantaviiva:  2,12 km 
Pinta-ala:  0,09 km² 
Suurin syvyys:  13,5 m 
 fiPirunlinnan Suonia 
Pirunlinnan Suonia on humuspitoinen metsäjärvi Lohjan lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla. Varsinais-Suomen raja kulkee 150 metriä järven eteläpuolitse. Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 24 kilometriä länteen.
Maantiede

Pirunlinnan Suonian pituus lounaasta koilliseen on 900 metriä. Järvi on varsin tasaleveä, enimmillään noin 150 metriä. Saaria ei ole. Järveen virtaa vettä lännestä Peukalosuolta, järven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja koilliseen Särkilammen kautta Nummijärveen, jonka korkeustaso on 14,5 metriä alempi. Pirunlinnan Suonian pohjoispuolella sijaitsee Sikajärvi ja etelässä Iso-Suonia.
Pirunlinnan Suonia (24.032.1.010) kuuluu Kurkelanjärven alueeseen (24.032), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (24). Toinen jakovaihe on Kurkelanjoen alue (24.03). Kurkelanjärven alue levittäytyy Lohjanjärven länsipuolelle, se käsittää 25 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Nummijärvi ja Kurkelanjärvi ovat laajimmat.
Pierre Chabat

Pierre Chabat (1827–1892) oli ranskalainen arkkitehti ja suunnitteli etupäässä teollisuusrakennuksia. Hän opiskeli arkkitehtuuria Pierre Joseph Garrezin oppilaana Pariisissa École des Beaux-Artsissa. Hän oli Chemins de fer du Midi -rautatieyhtiön palveluksessa vuodesta 1855 ja osallistui vuoden 1855 Pariisin maailmannäyttelyn rakennustöihin tarkastajana. Hän siirtyi 1865 Pariisin kaupungin palvelukseen.
Julkaisuja

Fragments d’architecture
Eléments de construction
Dictionnaire des termes employés dans la construction (1875–1876, täydennysosa 1878)
La brique et la terre cuite
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pierre Chabat Wikimedia Commonsissa
Philippe Édouard Léon van Tieghem

| Philippe van Tieghem |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Philippe Édouard Léon van Tieghem
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1839 Bailleul, Ranska
Kuollut: 28. huhtikuuta 1914 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Arvonimi: professori, tohtori
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Gaston Bonnier
Tutkimusalue:  kasvitiede, sienitiede
Philippe Édouard Léon van Tieghem (19. huhtikuuta 1839 – 28. huhtikuuta 1914) oli ranskalainen kasvi- ja sienitieteilijä. Hän on tutkinut muun muassa kasvien taksonomiaa sekä kuvannut ja nimennyt monia kasvitaksoneita. Van Tieghem kirjoitti erityisen paljon Loranthaceae-heimoon liittyviä artikkeleita, ja monet hänen taksonomisista kirjoituksistaan ovat säilyneet tähän päivään asti. Van Tieghemistä käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Tiegh..
Van Tieghemin isä oli tekstiilikauppias ja kuoli Martiniquella keltakuumeeseen ennen van Tieghemin syntymää. Van Tieghemin äiti kuoli myös pian hänen isänsä kuoleman jälkeen. Van Tieghem oli yksi vanhempiensa viidestä lapsesta.
Van Tieghem pääsi opiskelemaan École normale supérieuren korkeakouluun ja työskenteli sittemmin Louis Pasteurin laboratoriossa. Siellä van Tieghem tutustui sienten viljelyyn ja kehitti "van Tieghemin solun" eli kojeasetelman, jolla pystyttiin tarkastelemaan sienirihmaston kasvua mikroskoopilla. Vuonna 1864 van Tieghem saavutti tohtorin arvon fysikaalisissa tieteissä väitöskirjallaan Recherches sur la fermentation de l'urée et de l'acide hippurique ja kaksi vuotta myöhemmin luonnonhistoriassa. Vuosina 1873–1886 van Tieghem toimi opettajana Pariisin École Centrale -korkeakoulussa ja 1878–1914 professorina Ranskan kansallisessa luonnonhistorian museossa (Muséum national d'histoire naturelle). Vuonna 1876 van Tieghem kuvasi ensimmäisenä blastomykoosin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Philippe Édouard Léon Van Tieghem
Pirunnyrkki-sormus

6-osainen pirunnyrkkisormus
8-osainen pirunnyrkkisormus
Pirunnyrkkisormus on neljästä, kuudesta, kahdeksasta tai kahdestatoista kultaisesta tai hopeisesta sisäkkäisestä renkaasta muodostuva sormus. Suomessa 6-osainen keltakultainen pirunnyrkkisormus on suosittu erityisesti rauhanturvaajien keskuudessa ja sitä kutsutaankin usein myös nimellä ”YK-sormus”.[lähde? ]
Sormuksen alkuperäisestä suunnittelijasta ei ole olemassa varmaa tietoa.
Eräs syntytarina: "Arabisoturi oli kovin mieltynyt yhteen naiseensa. Mustasukkaisena miehenä hän keksi oivan valvontakeinon, koottavan sormuksen, jonka vain hän osaa koota. Niinpä taistelu- ja valloitusmatkoille lähtiessään hän pujotti oman sormuksensa naiselleen sormeen. Ovelana arabina hän ei kertonut naiselleen, että irroitettuaan sormuksen sormesta, se hajoaisi osiin. Muutaman reissun jälkeen mies sai sormuksen takaisin alkuperäisessä kunnossa. Näin mies tiesi, että nainen oli ollut uskollinen retkien aikana.Yhden pitkän matkan aikana nainen ihastui erääseen toiseen mieheen. Hän ei voinut pettää miestään sormus sormessa. Niinpä hän otti sen pois sormestaan ja sormus meni palasiksi. Nainen ei osannut kasata sitä ja niinpä nainen joutui palauttamaan sen palasina miehelleen. Tästä mies tiesi, että nainen oli ollut uskoton."
Sormuksia on valmistettu ainakin kullasta, hopeasta, tummennetusta hopeasta ja messingistä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

4-osaisen pirunsormuksen kokoamisohje Rauhanturvaajien ylläpitämällä sivustolla.
4-osaisen pirunnyrkkisormuksen kokoamisohje
6-osaisen pirunnyrkkisormuksen kokoamisohje
Ploudalmézeau

Rannikkoa
Ploudalmézeau on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 994 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ploudalmézeaun pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Kunnan lähellä tapahtui vuonna 1978 tuhoisa Amoco Cadizin öljyvuoto-onnettomuus.
Provo

| Provo |
| --- | --- |
 Näkymä Provoon.
 Provo Utahin piirikunnan ja osavaltion kartalla
 Provo
 Koordinaatit: 40°14′40″N, 111°39′39″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Utah
Piirikunta:  Utah
Väkiluku (2010):  112 488
 
 www.provo.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Provo  kaupunki Yhdysvalloissa, Utahin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 112 488. Provon-Oremin suurkaupunkialue, johon kuuluvat Provon lisäksi Oremin ja Springvillen kaupungit, on väkiluvultaan Utahin osavaltion toiseksi suurin Salt Lake Cityn metropolin jälkeen.
Aikanaan aluetta asuttivat ute-intiaanit ja varsinaisen kaupungin perustivat alun perin linnoituksena mormonit vuonna 1849. Kaupunki on nykyään mormonikulttuurin keskus: vuonna 2010 lähes 90 prosenttia sen väestöstä oli Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon (MAP-kirkon) jäseniä. Kaupungissa sijaitsee myös yksityinen, MAP-kirkon hallinnoima Brigham Youngin yliopisto.
Maantiede

Provo sijaitsee Utahin osavaltion keskiosan pohjoiskolkassa Utahin piirikunnassa. Kaupunki on rakennettu Provojoen varrelle Utahjärven ja Wasatchvuoriston väliin. Matkaa Salt Lake Cityyn pohjoisessa on noin 70 kilometriä. Provon lähistöllä sijaitsevat myös Uintan kansallismetsä ja Timpanogosin luolan kansallismonumnetti.
Historia

Tiettävästi ensimmäiset eurooppalaiset nykyisen Utahin piirikunnan alueella olivat espanjalaiset fransiskaaniveljekset Francisco Dominguez ja Silvestre de Escalante. Heidän tarkoituksenaan oli löytää reitti Santa Festä New Mexicosta Montereyhyn Kaliforniaan. Vuonna 1776 he olivat saapuneet Provon laaksoon, jonka säätä he kuvailivat ihastelevaan sävyyn. Paikallisille intiaaneille opetettiin kristinuskoa, mutta veljekset eivät lupauksistaan huolimatta koskaan palanneet takaisin jatkettuaan matkallaan edelleen eteenpäin. Munkkien jälkeen seuraava länsimaalainen alueella oli kanadanranskalainen turkistenmetsästäjä Étienne Provost ja hänen johtamansa 22 miehen joukko. Intiaanit hyökkäsivät joukkion kimppuun vuonna 1825 ja 17 heistä sai surmansa. Provost pakeni henkiinjääneiden kanssa vuorille.
Provostin jälkeen saapuivat puolestaan mormonit. Brigham Young oli johtanut seuraajansa Ison Suolajärven laaksoon vuonna 1847. Vuonna 1849 mormonit perustivat nykyiseen Provoon Fort Utah-nimisen linnoituksen, joka sai nimensä paikellisten ute-intiaanien mukaan. Myöhemmin sama linnoitus sai uuden nimen Fort Provo turkismetsästäjä Provostin mukaan. Linnoitus rakennettiin suojaamaan mormonmeja utejen hyökkäyksiltä, joista vastaan käytiin sotia vuosina 1850 ja 1853. Nykyinen Provon kaupunki muodostui linnoituksen ympärille muodostuneesta asutuksesta. Kaupunkiin tuli rautatie Salt Lake Citystä vuonna 1873 ja Scofieldistä vuonna 1878, mikä teki Provosta lähialueen kaivosten logistisen keskuksen. Viime vuosikymmenien ajan Provo on ollut yksi Yhdysvaltojen nopeimmin kasvavista kaupunkialueista.
Talous

Provosta on kehittynyt korkean teknologian ja ohjelmistoteollisuuden keskus.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Provossa aikavälillä 2012–2016 olivat 42 600 USD ja henkilöä kohden 18 181 USD. 27,2 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Provon asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 112 488 ja vuoden 2016 arvion mukaan 116 868. Kaupungin asukkaista 88,6 % oli taustaltaan valkoisia, 3,5 % oli kahdesta tai useammasta rodusta ja 2,5 % oli aasialaistaustaisia. Latinot mistä tahansa rodusta muodostivat 16,5 % väestöstä.
Koulutus

Provo on vuonna 1875 perustetun, MAP-kirkon omistaman Brigham Youngin yliopiston kotipaikka. Oppilaitos aloitti akatemiana ja siitä tuli yliopisto vuonna 1903. Kaupungissa sijaitsee myös Utah Valley State College.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Provo Wikimedia Commonsissa
Fort Utah piirroksessa vuoden 1851 paikkeilta.
Novellin pääkonttori Provossa.
Pohjamiina

Suomalainen POM 87 pohjamiina.
Pohjamiina perustuu suunnattuun räjähdysvaikutukseen kuten ontelokranaatti. Pohjamiina, viralliselta lyhenteeltään Suomessa POM 87 ja POM 87 94, on pioneerijoukkojen erikoismiina. Sen räjähdysaineen massa on 4 kg ja teräksenläpäisykyky n. 8 cm. Miina kaivetaan maahan. Miinassa on magneettinen ja seisminen sensori sekä yliajolaskuri. Siihen voidaan myös ohjelmoida virittymisaika.
Pohjamiina puhkaisee panssarivaunun pohjan (joka on yleensä suhteellisen ohut) käyttäen suunnatulla räjähdysvaikutuksella muodostettua kineettistä läpäisijää (Explosively Formed Penetrator) ja tuhoaa vaunun varsinkin ammusvaraston tai polttoainevaraston kohdalle osuessaan. Muutenkin pohjamiinan tuottama paine- ja lämpöisku sekä sirpaleet lamauttavat tai eliminoivat panssarivaunun miehistön. Pyörien ja telaketjun alla pohjamiina toimii kuten telamiina.
Pohjamiinan erikoisuutena on sen ontelokranaattia suurempi tuhovoima ja mahdollisuus käyttää erikoislaatuisia sytyttimiä kuten langatonta tai langallista tähystyssytytintä tai magneettiherätesytytintä. Lisäksi pohjamiina voidaan ohjelmoida laskemaan sen ylittäneiden ajoneuvojen määrä, jolloin se räjähtää vasta tietyn ylitysmäärän jälkeen. Näin vaikeutetaan merkittävästi pohjamiinan paljastumista.
Telamiinan tavoin pohjamiina voidaan varustaa purkamista vaikeuttavalla ansalla tai se voidaan ohjelmoida räjähtämään purkuyrityksestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjamiina Wikimedia Commonsissa
Petri Hohenthal

Nils Petri Bogislaus Hohenthal (11. huhtikuuta 1946 Helsinki – 23. helmikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen trubaduuri, muusikko, säveltäjä ja sovittaja. Hänen pääinstrumenttinsa oli kitara. Solo ry myönsi Hohenthalille vuonna 1994 mestaritrubaduurin arvon hänen ansioistaan suomalaisen trubaduurikulttuurin esiintuojana ja edistäjänä.
Hohenthal oli ehdolla vuoden 2003 eduskuntavaaleissa liberaalien listalla. Hän sai 96 ääntä.
Hohenthal kuoli keuhkosyöpään 58-vuotiaana 23. helmikuuta 2005. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Yhtyeet

Three Voices, laulaja ja kitaristi (1964–1967)
Pihasoittajat (1969–1970)
Cumulus, laulaja, kitaristi, viulisti, säveltäjä ja sovittaja (1970–1979)
Alan Miehet, (1979–1981)
Les Cavaliers, trubaduuri (1984–)
Julkaisuja

Petri Hohenthal: Pois murheet (1976)
Petri Hohenthal: Laulu se on ollut iltojeni ilo (1983)
Petri Hohenthal: Sininen hämärä (1983)
Petri Hohenthal & Vesa Nuotio: Murheet pois (1989)
Petri Hohenthal: Kuusi neilikkaa (1990)
Petri Hohenthal, Jan Steen & Roland Koppaz: Kolme bardia (1991)
Hohenthals (=Petri ja Jan Hohenthal): Toivotut (2002)
Aiheesta muualla

Petri Hohenthalin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Petri Hohenthal Populaarimusiikin museon tietokannassa
http://www.hely.info/haastattelut.html
Petri Hohenthalin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pirttilammi (Kuru, Luode)

| Pirttilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°59′22″N, 23°32′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskuoja:  Pepsunoja 
Järvinumero:  35.356.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168 m  
Rantaviiva:  0,668 km  
Pinta-ala:  2,201 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPirttilammi 
Pirttilammi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Luoteen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168 metriä mpy.
Plotopteridae

| Plotopteridae |
| --- | --- |
 Copepteryx
 Eoseeni–Mioseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Suliformes
Heimo::  †Plotopteridae  Howard, 1969
Suvut
 Copepteryx  Hokkaidornis  Klallamornis  Olympidytes  Phocavis  Plotopterum  Stemec  Tonsala 
Katso myös
   Plotopteridae Wikispeciesissä   Plotopteridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plotopteridae on sukupuuttoon kuollut lentokyvyttömien merilintujen heimo. Niiden ruumis oli nykyisten käärmekaulojen tapainen ja kallo kuin valkosuulien. Lajit olivat elintavoiltaan samankaltaisia pingviinien kanssa. Ei ole täysin varmaa, olivatko ne sukua pingviineille, vai johtuvatko samankaltaisuudet konvergenttisesta evoluutiosta. Plotopteridae-heimon siivet olivat lyhyet ja sopivat enemmän sukeltamiseen ja ohjailuun (kuten pingviinien ja sukupuuttoon kuolleen siivettömänruokin).[lähde? ]
Plotopteridae eli pohjoisella Tyynellämerellä, kaukana etelän pingviineistä. Tästä syystä niitä on joskus kutsuttukin pohjoisen pallonpuoliskon pingviineiksi. Heimon fossiileja on löydetty Kaliforniasta, Washingtonista, Brittiläisestä Kolumbiasta ja Japanista. Niiden koko vaihteli suurikokoisesta merimetsosta parin metrin pituuteen.[lähde? ]
Plotopteridae-heimon aikaisin laji Phocavis maritimus eli eoseeniepookin keskivaiheilla, mutta useimmat heimon lajeista elivät mioseeniepookin keskellä, minkä jälkeen ne luultavasti kuolivat sukupuuttoon. Samaan aikaan kuolivat jättipingviinit, ja hylkeiden sekä delfiinien määrä lisääntyi. Tästä on päätelty, että merinisäkkäiden lisääntyminen johti Plotopteridae-heimon kuolemaan.[lähde? ]
Pieni-Valkeinen (Joutsa)

| Pieni-Valkeinen Vähä Valkeajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°53′37″N, 26°01′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.236.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,3 m  
Pituus:  550 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  1,535 km  
Pinta-ala:  13,417 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Valkeinen 
Pieni-Valkeinen tai Vähä Valkeajärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Kivisuon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Haapasuon länsireunassa osittain harjujakson sisällä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat kangasmetsää tai itäpuolella suomaata. Järven pohjoispäässä ja kaakoisrannassa on vapaa-ajan asuntoja. Niille tulee tiet harjua seuraavalta tieltä.
Leivonmäen kansallispuisto

Lammen rannat, kahta mökkirantaa lukuun ottamatta, kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Lammen lähellä kulkee kaksi viitoitettua kävelyreittiä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,3 metriä mpy.
Polttotaso

Polttotaso on pinta linssin takana, jolle kaikkien eri suunnista tulevien yhdensuuntaisten valonsädekimppujen suuntakohtainen polttopiste asettuu. Esimerkiksi kameran filmi tai kuvakenno on polttotasolla ja seuraa polttotasoa jos kameran fokus on äärettömässä. Toisinpäin, polttotasolla olevat valonlähteet aiheuttavat kukin yhdensuuntaisen valonsäteen linssin toiselle puolelle.
Myös linssin edessä on polttotaso, jos fokus on lähellä, ja silloin terävyysalue on välittömästi polttotason etu- ja takapuolella, ja sitä kauempana tai lähempänä on bokeh-ilmiö.
Vastaava asia on myös parabolisille peileille ja mikroaalto- ja satelliittiantenneille.
Picus

Picus
Picus oli roomalaisessa mytologiassa ennustajajumala ja Saturnuksen, nymfi Canensin puoliso ja Faunuksen isä.
Picus esitettiin varhaisimmissa versioissa puisen toteemin päällä istuvana palokärkenä, mutta myöhemmin myös nuorukaisena, jonka päällä palokärki istui. Picuksen taru perustui käsitykseen siitä, että palokärki oli profeetallinen Marsille pyhitetty lintu.
Myöhemmissä roomalaisten runoilijoiden teoksissa Picuksen kerrottiin olleen Ausonian kuningas, jonka Kirke muutti palokärjeksi sen jälkeen, kun hän oli torjunut Kirken hänelle osoittaman rakkaudentunnustuksen.
Picus elää nimenä edelleen vihertikkojen sukujen nimenä.
Polttoturve

Polttoturve on kuivilta soilta polttoainekäyttöön rouhittua turvetta. Turve on luokitukseltaan uusiutumaton luonnonvara, koska turve kasvaa vuoden aikana vain 0,5 millimetriä.
Pirttilammi (Sysmä, Vintturi)

| Pirttilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°40′21″N, 25°41′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.261
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,3 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,883 km  
Pinta-ala:  4,247 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPirttilammi 
Pirttilammi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Vintturin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,3 metriä mpy.