stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elias Tuominen

| Elias Juho Eemeli Tuominen |
| --- | --- |
 Elias Tuominen 800 metrin kilpailussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 2000 (ikä 24) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  Yleisurheilu
Seura:  Turun urheiluliitto
Valmentaja:  Thomas Lewandowski
Saavutukset
Voitot:  800 m alle 20-v Suomen mestaruus (2018) 4 × 400 m alle 20-v Pohjoismaiden mestaruus (2018)
Ennätykset:  800 m 1.49,50 (2022)
Aiheesta muualla
[www.eliastuominen.com Kotisivu]
Elias Juho Eemeli Tuominen (s. 5. toukokuuta 2000 Turku) on suomalainen keskimatkan juoksija. Tuomisen päälajiksi on valikoitunut 800 metrin juoksu. Häntä on valmentanut vuoteen 2019 saakka Hannu Fälden, vuosina 2019–2023 Jukka Savonheimo ja vuodesta 2023 Thomas Lewandowski. Tuominen on voittanut yleisessä sarjassa viestijuoksuissa yhden Suomen-mestaruuden ja saavuttanut kaksi SM-hopeaa. Nuorten sarjoissa hän saavutti kansallista menestystä ja edusti Suomea maaotteluissa. Hän voitti 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 800 metrillä vuonna 2018, ja samana vuonna hän juoksi Tanskassa Pohjoismaiden alle 20-vuotiaiden mestariksi 4 × 400 metrin viestissä.
Tuominen edusti vuoteen 2023 saakka Naantalin Löylyä ja siirtyi sitten Turun Urheiluliittoon. Hänen henkilökohtainen ulkorataennätyksensä 800 metrillä on 1.49,50 kesäkuulta 2022. Tuominen piti hallussaan 17-vuotiaiden 600 metrin juoksun Suomen-ennätystä heinäkuussa 2017 juoksemallaan ajalla 1.20,56 vuoteen 2023 saakka.
Kauden 2022 aikana yleisurheilun 22-vuotiaiden Pohjoismaiden ja Baltian mestaruuskisoissa Tuominen juoksi 800 metrin toiselle sijalle ja saavutti viidennen sijan miesten 800 metrin Kalevan kisoissa. Kaudeksi 2023 Tuominen nousi nuorten sarjoista miesten sarjoihin.
Vuoden 2016 parhaimpia tuloksia olivat SM-hopea nuorten SM-halleista 800 metrillä sekä kolme SM-hopeaa Kajaanin SM-kilpailuista, 800 metrillä, 400 metrillä ja 400 metrin aitajuoksussa. Vuonna 2017 17-vuotiaiden sarjassa Iisalmen SM-kilpailuista Tuominen saavutti kaksi hopeaa, 800 metrillä ja 400 metrillä, sekä pronssia 400 metrin aidoissa. Samana vuonna Tukholman Nuorten Suomi-Ruotsi-maaottelussa kotiintuomisina oli toinen sija 800 metrin kilpailusta. Kauden 2018 aikana 19-vuotiaiden sarjoissa Laitilan SM-kilpailuista tuli kultaa 800 metrillä sekä hopeaa 400 metrillä. Kausi jatkui Tanskan Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa kullalla 4 × 400 metrin viestissä sekä kuudennella sijalla 800 metrillä. Vuonna 2019 19-vuotiaiden sarjoissa Porvoon SM-kilpailuista tuli hopeaa 800 metrillä, ja Norjan Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Tuominen saavutti neljännen sijan 800 metrilöä. Seuraavana kautena 2020, 22-vuotiaiden sarjoissa saavutuksia olivat Kemin SM-kilpailuista pronssia 800 metrin kilpailustaja nuorten SM-hallikilpailuista pronssia 800 metrilä. Vuonna 2022 pronssia tuli 800 metrillä SM-kilpailuista Vaasassa.
Aiheesta muualla

Elias Tuominen Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Epilogi

Epilogi
Epilogi eli jälkinäytös on kirjan, elokuvan, videopelin, sarjan tai muun teoksen lopussa oleva varsinaisesti juoneen liittymätön kohtaus, jossa kerrotaan jotain esimerkiksi päähenkilöiden elämästä varsinaisen tarinan tapahtumien jälkeen. Epilogissa voi olla myös loppupaljastus tai käänne joka voi viitata jatko-osaan. Kirjallisuudessa epilogi tarkoittaa myös jälkisanoja.
Nokia C2-01

| Nokia C2-01 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  marraskuu 2010
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900, WCDMA 850/900/1900/2100
Mitat:  110 × 47 × 15 mm
Paino:  89 g
Näyttö:  2" nestekidenäyttö
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 pikseliä
Värien lukumäärä:  262 144
Muisti:  sisäistä muistia 43 Mt, RAM-muistia 64 Mt, MicroSD-muistikorttipaikka (tuki max 16 Gt korteille)
Kamera:  3,2 megapikseliä (2048 × 1536) 4x zoomilla, itselaukaisimella ja QVGA-videokuvauksella (240 × 320, 4x zoom, 15 kuvaa sekunnissa)
Radio:  on
Musiikkisoitin:  MP3/WAV/WMA/eAAC+
Valmiusaika:  GSM 430 h, 3G 450 h
Puheaika:  GSM noin 9 h, 3G 4 ½ h
Käyttöjärjestelmä:  Nokia OS
Tiedonsiirto:  Bluetooth 2.1 +EDR, GPRS/EGPRS/EDGE luokka 32, 3G (384 kbps)
Liitännät:  MicroUSB 2.0-liitäntä (tiedonsiirto ja lataus), 3,5 mm audioliitäntä, 2 mm latausliitäntä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia C2-01 on marraskuussa 2010 julkaistu ja maaliskuussa 2011 myyntiin tullut matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama matkapuhelin. Sen hintaluokka on noin 70–80 euroa. Vuonna 2012 Nokia C2-01 oli käytetyin puhelin Suomessa 3,9 % käyttäjäosuudellaan.
Tietoja > Virranhallinta

1 000 mAh BL-5C-akku
Tietoja > Sähköposti

Nokia Mail
Nokia Messaging 2.0
Tuetut sähköpostiprotokollat: SMTP, POP3, IMAP4
Tietoja > Selain

CSS 2.1
WAP 2.0, HTML 4.0 ja XHTML 1.1
Proxy Browser
Tietoja > Muuta

Nokia Jako
Nokia Kauppa
Nokia Life Tools
Ääninauhuri ja handsfree-kaiutin
FlashLite versio 3.0
Värivaihtoehdot: musta, lämmin hopea, punainen, tummansininen ja valkoinen
Ella ja Pukari

| Ella ja Pukari |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Parvela
Kuvittaja:  Markus Majaluoma
Kieli:  suomi
Genre:  lapset ja nuoret
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-31-5576-6
Sarja: Ella ja kaverit
Edeltävä:  Ella ja Pate
Seuraava:  Ella yökoulussa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ella ja Pukari on Timo Parvelan kirjoittama Ella-sarjaan kuuluva lastenkirja. Kirja julkaistiin Kirjava kukko -sarjassa vuonna 2000.
Juoni

Ellan ja kavereiden luokalle saapuu uusi oppilas, joka ei ole kovin kiva muille kuin Patelle. Hänen nimensä on Pertti, tosin muut kutsuvat häntä ”Pukariksi”. Ella ja kaverit päättävät, että Pukari on ulkoavaruudesta, ja kohta he tajuavat, että Pate sekä koko koulu ovat myös. Pian olisi koulujenvälisen jalkapallo-ottelun aika. Niinpä Ella ja kaverit keksivät suunnitelman, jolla koko maailma pelastuu.
Erkka Koskinen

| Erkka Koskinen |
| --- | --- |
 Koskinen Kuopio Rockcock -festivaalilla heinäkuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1977
Ammatti:  muusikko, pianoteknikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ervo, Erkka
Tyylilajit:  heavy metal, rautalankametalli, folk rock, rock, iskelmä
Soittimet:  bassokitara, kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Viikate
Levy-yhtiöt:  Ranka Recordings
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Erkka Koskinen (s. 1977) on suomalainen basisti, joka tunnetaan heavy metal -yhtye Viikatteen basistina.
Toimittuaan Viikatteen keikka- ja sessiomuusikkona vuosien ajan Koskinen liittyi yhtyeeseen yhdessä Ari Taimisen kanssa vuonna 2004. Koskinen on ammatiltaan pianonvirittäjä ja on soittanut Viikatteen kosketinosuudet Unholan urut -levyltä alkaen. Viikatteen lisäksi Koskinen on soittanut ainakin yhtyeissä Pikku Kukka ja Tarmo.
Kalusto

Gibson Thunderbird
ESP-LTD Phoenix-204 (varalla)
Ampeg B2RE (nuppi)
Ampeg SVT 6*10 (kaappi)
Triodipajan valmistama MurMur -särkijä
Ibanez Turbo Tube Screamer
Boss Chromatic Tuner TU-3
Aiheesta muualla

Ervo Viikate Viikatteen kotisivulla
Evert Viktor Wasastjerna

Evert Viktor (Victor) Wasastjerna (27. toukokuuta 1862 Vaasa – 18. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Wasastjernan vanhemmat olivat senaattori Jakob Viktor Wasastjerna ja Wendla Helena Wilhelmina Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1894 Hanna Maria Grenman. Wasastjerna tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1891 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1893. Wasastjerna toimi Helsingissä yksityislääkärinä. Hän oli samalla myös Helsingin yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1893–1898, Helsingin poliisilaitoksen lääkärinä 1899–1902 ja 1905–1927, Helsingin Puhelinyhdistyksen lääkärinä 1901–1933 sekä Reijolan tuberkuloosisairaalan lääkärinä 1905–1908. Hän oli Oy Eiran sairaalan toimitusjohtajana 1924–1933 ja oli vuodesta 1929 Nummelan parantolan johtokunnan puheenjohtajana.
Wasastjerna oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Enemy of God

| Enemy of God Kreator |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 2005
 Tuottaja(t): Andy Sneap
 Tyylilaji: Thrash metal
 Kesto: 55.48
 Levy-yhtiö: Steamhammer/SPV
Kreatorin muut julkaisut
| Live Kreation 2003 | Enemy of God 2005 | Hordes of Chaos 2009 |
Enemy of God on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 2005 julkaistu kahdestoista studioalbumi.
Kappaleet

Enemy of God – 5.43
Impossible Brutality – 4.30
Suicide Terrorist – 3.28
World Anarchy – 3.55
Dystopia – 3.41
Voices of the Dead – 4.33
Murder Fantasies – 4.50
When Death Takes Its Dominion – 5.38
One Evil Come – A Million Follow – 3.19
Dying Race Apocalypse – 4.40
Under a Total Blackened Sky – 4.28
The Ancient Plague – 9.29
Kokoonpano

Mille Petrozza – laulu, kitarat
Sami Yli-Sirniö – kitarat
Christian Giesler – basso
Jürgen Reil – rummut
Aiheesta muualla

Enemy of God Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Enemy of God Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kreator
| --- | --- |
Studioalbumit:   Endless Pain  Pleasure to Kill  Terrible Certainty  Extreme Aggression  Coma of Souls  Renewal  Cause for Conflict  Outcast  Endorama  Violent Revolution  Enemy of God  Hordes of Chaos  Phantom Antichrist  Gods of Violence  Hate Über Alles 
EP:t:   Flag of Hate  Out of the Dark ... Into the Light 
Kokoelmat:   Scenarios of Violence  Voices of Transgression – A 90s Retrospective  Past Life Trauma (1985–1992) 
Livealbumit:   Live Kreation  Dying Aliv  London Apocalypticon – Live at the Roundhouse 
Singlet:   Behind the Mirror  Isolation  Lost  Leave This World Behind  Chosen Few  Phantom Antichrist  666 - World Divided  Hate Über Alles (2022)  Strongest of the Strong 
Videografia:   Live in East Berlin  Hallucinative Comas  Live Kreation: Revisioned Glory  Enemy of God Revisited  At the Pulse of Kapitulation: Live in East Berlin 1990/1991  Dying Alive
Ella ja Aleksi

Ella ja Aleksi on Teleks-yhtyeen Markus Koskisen ja Egotrippi-yhtyeen Sampo Haapaniemen musiikkiprojekti.
Ellalta ja Aleksilta ilmestyi vuonna 2004 albumi Lenni Lokinpoikanen, joka myi platinaa ja pysyi Suomen virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla neljä viikkoa vuodenvaihteessa 2004–2005. Emma-gaalassa 2005 Ella ja Aleksi palkittiin vuoden yllättäjinä. Lenni Lokinpoikanen sai jatkoa syksyllä 2005, jolloin julkaistiin Kolme muskettisopulia -albumi. Kummallakin albumilla on 13 kappaletta, joka on Ellan ja Aleksin mielestä ainoa oikea määrä[lähde? ]. Vuonna 2008 ilmestyi 14 kappaleen levy nimeltään Talventörröttäjät.
Ellan ja Aleksin tuotanto on konemusiikkipohjaista ja taustojen päälle räppäävät oikeat lapset, jotka ensilevyn aikaan olivat nelivuotiaita. Lasten henkilöllisyyttä ei paljastettu heidän suojelemisekseen julkisuudelta. Heidän oikeat nimensä eivät ole Ella ja Aleksi. Itse asiassa vuonna 2008 ilmestyneelle kolmannelle levylle oli valittu uudet artistit (Pop-Talk (Arkistoitu – Internet Archive), osa 50, Sampo Haapaniemi). Kahden ensimmäisen levyn tyttölaulaja esittäytyi aikuisena naisena Siiriksi.
Kappaleiden sanoitukset koskevat ihmissuhteita, perheitä ja lähiympäristöä. Esimerkiksi radiohitin ”MC koppakuoriainen” sanoitukset kertovat kotikasvatuksen tärkeydestä ja kehottavat olemaan kiusaamatta. Koskinen ja Haapaniemi ovatkin kertoneet tuoreen isyytensä vaikuttaneen sanoitusten näkökulmiin[lähde? ].
Projekti sai alkunsa Helsingin kaupungin rakennusviraston ympäristöaiheiselle lastenlevylle, ”Siistin stadin snadeille”, tehdystä kappaleesta ”Laulu kaupungin puista”. Suomen Ympäristökasvatuksen Seura ry antoi Koskiselle ja Haapaniemelle levystä vuoden 2005 ympäristökasvatuksen ruusun.
Diskografia

Lenni Lokinpoikanen (2004)
Kolme muskettisopulia (2005)
Talventörröttäjät (2008)
Takapihan tavikset (2009)
↑  https://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/456fe33c-65c7-4075-80ac-dbd269cc3627
Emma Katajalaakso

Emma Sofia Katajalaakso (s. 31. lokakuuta 1999 Rauma) on suomalainen keskimatkojen juoksija, kestävyys- ja estejuoksija. Hän edusti vuoteen 2020 Kannuksen Ura ja sittemmin Lahden Ahkeraa. Häntä valmensi aiemmin Kari Aho ja vuodesta 2021 Ville Hautala.
Katajalaakso saavutti Tampereen Kalevan kisoissa 2021 pronssia 1 500 metrillä ja 3 000 metrin estejuoksussa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 4 000 metrin viestissä ja 4 × 1 500 metrin sekaviestissä 2021.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 2.10,66 | Jämsä | 1. heinäkuuta 2021 |
| 1 500 m | 4.27,23 | Lahti | 20. kesäkuuta 2021 |
| 3 000 m | 9.31,18 | Lahti | 19. elokuuta 2021 |
| 5 000 m | 16.48,31 | Tampere | 29. elokuuta 2021 |
| 3 000 m esteet | 10.19,82 | Tampere | 28. elokuuta 2021 |
Elinluovutuskortti

Elinluovutuskortti antaa luvan käyttää kortin täyttäneen henkilön elimiä ja kudoksia kuoleman jälkeen toisten henkilöiden hengen pelastamiseksi tai terveyden parantamiseksi. Vuoden 2010 lakimuutoksen jälkeen kortti ei enää ole välttämätön, sillä nykyisin oletetaan vainajan suostuneen elintensä luovutukseen, ellei hänen tiedetä sitä elinaikanaan erityisesti kieltäneen. Elinluovutuskortin mukana kantaminen on edelleen hyvä varmistaa tahtonsa toteutuminen.
Suomalaisista noin 18 prosenttia on allekirjoittanut elinluovutuskortin. Vuonna 2009 tehdyn kyselyn mukaan 90 % suomalaisista olisi valmis luovuttamaan elimiä kuolemansa jälkeen toisen ihmisen sairauden hoitoon. Mikäli kuollut henkilö on eläessään antanut luvan elimiensä käyttöön elinsiirroissa, toimenpide voidaan tehdä, vaikka lähiomaiset sitä vastustaisivat. Kansallisen Terveysarkiston Omakantaan pystyy ilmaisemaan mielipiteensä elinluovutuksesta.
Kortin hankinta

Valmiita elinluovutuskortteja jaetaan apteekeissa, terveyskeskuksissa, lääkäriasemilla, joillakin huoltoasemilla ja Suomen Punaisen ristin Veripalvelussa. Kortin voi tilata maksuttomasta palvelunumerosta tai tilata tai tulostaa itse Lahja elämälle -verkkosivuilta. Korttia suositellaan kuljetettavaksi aina mukanaan, jotta esimerkiksi vakavan onnettomuuden sattuessa tieto mahdollisista siirrännäisistä saadaan sairaalaan mahdollisimman pian.
Ruumiin luovutus tutkimuskäyttöön

Ruumiinsa voi testamentata myös tutkimuskäyttöön. Tämä tapahtuu ruumiinluovutuskirjalla, jonka allekirjoittamalla henkilö sitoutuu antamaan kehonsa kuoleman jälkeen opetuskäyttöön. Lomakkeita voi tilata yliopistojen lääketieteellisistä tiedekunnista. Testamentin voi peruuttaa soittamalla laitokselle. Anatomian laitos maksaa tarvittaessa ruumiin tuhkaamisen. Palsamoinnin takia ruumiiden tulee olla kokonaisia. Siksi ruumiin luovuttaja ei voi luovuttaa elimiä tai kuolla tapaturmaisesti. Myös pitkä kuljetusmatka yliopistoille karsii luovuttajia. Ongelmia tuottaa myös varastointitilojen rajallisuus.
Aiheesta muualla

Elinluovutus - usein kysyttyjä kysymyksiä Sosiaali- ja terveysministeriö
Elinluovutuskortti.fi
Oi! Mikä ihana sota

| Oi! Mikä ihana sota> Oh! What a Lovely War |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Attenborough
Käsikirjoittaja:  Len Deighton
Perustuu:  Joan Littlewoodin musikaaliin Charles Chiltonin näytelmään
Tuottaja:  Richard Attenborough Brian Duffy Len Deighton
Kuvaaja:  Gerry Turpin
Leikkaaja:  Kevin Connor
Pääosat:  Dirk Bogarde Phyllis Calvert Jean Pierre Cassel John Clements John Gielgud Jack Hawkins Kenneth More Laurence Olivier Michael Redgrave Vanessa Redgrave Ralph Richardson Maggie Smith Susannah York John Mills
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Accord Productions
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   10. maaliskuuta 1969  11. syyskuuta 1970
Kesto:  144 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oi! Mikä ihana sota (engl. Oh! What a Lovely War) on vuonna 1969 ensi-iltansa saanut Richard Attenborough’n ohjaama brittiläinen elokuvamusikaali, joka kertoo satiirisesti ensimmäisestä maailmansodasta. Elokuvassa esiintyvät muun muassa Dirk Bogarde, Phyllis Calvert, Jean Pierre Cassel, John Clements, John Gielgud, Jack Hawkins, Kenneth More, Laurence Olivier, Michael Redgrave, Vanessa Redgrave, Ralph Richardson, Maggie Smith, Susannah York ja John Mills.
Oi! Mikä ihana sota perustuu samannimiseen Oi! Mikä ihana sota -teatterimusikaaliin vuodelta 1963.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Wendy Allnutt  | … |  Flo Smith   |
|  Colin Farrell  | … |  Harry Smith   |
|  Malcolm McFee  | … |  Freddie Smith   |
|  John Rae  | … |  isoisä Smith   |
|  Corin Redgrave  | … |  Bertie Smith   |
|  Maurice Roëves  | … |  George Smith   |
|  Paul Shelley  | … |  Jack Smith   |
|  Kim Smith  | … |  Dickie Smith   |
|  Angela Thorne  | … |  Betty Smith   |
|  Mary Wimbush  | … |  Mary Smith   |
|  Paul Daneman  | … |  tsaari Nikolai II   |
|  Isabel Dean  | … |  Sir John Frenchin lady   |
|  Christian Doermer  | … |  Fritz   |
|  Meriel Forbes  | … |  Lady Grey   |
|  Ian Holm  | … |  presidentti Raymond Poincaré   |
|  Guy Middleton  | … |  Sir William Robertson   |
|  Cecil Parker  | … |  Sir John   |
|  Natasha Parry  | … |  Sir William Robertsonin lady   |
|  Gerald Sim  | … |  kirkkoherra   |
|  Cecilia Darby  | … |  Sir Henry Wilsonin lady   |
|  Peter Gilmore  | … |  sotamies Burgess   |
|  Ben Howard  | … |  sotamies Garbett   |
|  John Owens  | … |  Seamus Moore   |
|  Kathleen Wileman  | … |  4-vuotias Emma Smith   |
|  Dirk Bogarde  | … |  Stephen   |
|  Phyllis Calvert  | … |  lady Haig   |
|  John Clements  | … |  kenraali Helmuth von Moltke   |
|  John Gielgud  | … |  kreivi Leopold Berchtold   |
|  Jack Hawkins  | … |  Frans Joosef I   |
|  Kenneth More  | … |  Vilhelm II   |
|  Laurence Olivier  | … |  sotamarsalkka Sir John French   |
|  Michael Redgrave  | … |  Sir Henry Wilson   |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Sylvia Pankhurst   |
|  Ralph Richardson  | … |  Sir Edward Grey   |
|  Maggie Smith  | … |  laulajatar   |
|  Susannah York  | … |  Eleanor   |
|  John Mills  | … |  sotamarsalkka Douglas Haig   |
Tuotanto

Alkuperäinen Oi! Mikä ihana sota -musikaali avattiin Broadwaylla Broadhurst Theaterissa New Yorkissa 30. syyskuuta vuonna 1964; musikaalia esitettiin 125 näytöstä. Musikaali oli ehdolla myös parhaan musikaalin Tony-palkintoon.
Oi! Mikä ihana sota kuvattiin Technicolor-menetelmällä Englannin Kentin Lamberhurstissa ja East Sussexin Brightonissa kesällä vuonna 1968.
Oi! Mikä ihana sota on Jane Seymourin elokuvadebyytti.
Julkaisu

Oi! Mikä ihana sota sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa 10. maaliskuuta vuonna 1969. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 3. lokakuuta. Suomessa elokuva sai ensi-illan 11. syyskuuta vuonna 1970. Paramount Pictures toimi elokuvan levittäjänä.
Elokuva on saatavilla myös DVD:nä.
Julkaisu > Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | New York Film Critics Circle -palkinto | Paras naisnäyttelijä | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 1969 | British Society of Cinematographers -palkinto | Paras kuvaus | Gerry Turpin | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras miessivuosa | Laurence Olivier | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras musiikki | Don Challis ja Simon Kaye | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras lavastus | Donald M. Ashton | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras kuvaus | Gerry Turpin | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras puvustus | Anthony Mendleson | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto: UN Award | – | – | Voitto |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras elokuva | – | Ehdokkuus |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras ohjaus | Richard Attenborough | Ehdokkuus |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras naissivuosa | Mary Wimbush | Ehdokkuus |
| 1970 | BAFTA-palkinto | Paras leikkaus | Kevin Connor | Ehdokkuus |
| 1970 | Directors Guild of America -palkinto | Paras ohjaaja | Richard Attenborough | Ehdokkuus |
| 1970 | Golden Globe | Paras ulkomaalainen englanninkielinen elokuva | – | Voitto |
Aiheesta muualla

Oi! Mikä ihana sota Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Oi! Mikä ihana sota Elonet.
Oi! Mikä ihana sota AllMoviessa. (englanniksi)
Espen Sandberg

Espen Sandberg (s. 17. kesäkuuta 1971 Sandefjord) on norjalainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee yleensä yhdessä maanmiehensä Joachim Rønningin kanssa. Molemmat ovat kotoisin Sandefjordin kaupungista.
Sandberg opiskeli Tukholman elokuvakoulussa vuosina 1992–1994. Rønningin ja Sandbergin esikoisohjaus on Bandidas (2006). Vuonna 2014 he ohjasivat kaksi ensimmäistä jaksoa televisiosarjaan Marco Polo.  Vuonna 2017 julkaistiin heidän ohjaamansa Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge.
Rønningin ja Sandbergin ohjaamat Max Manus (2008) ja Kon-Tiki (2012) ovat Norjan katsotuimmat elokuvat yli kolmeen vuosikymmeneen.
Rønning ja Sandberg ovat myös Skandinavian suurimpiin kuuluvan mainoselokuvien tuotantoyhtiön Motion Blurin osaomistajia.
Aiheesta muualla

Espen Sandberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nokia C2-00

| Nokia C2-00 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  kesäkuu 2010
Käyttöverkot:  GSM 900/1800
Mitat:  108 × 45 × 15 mm
Paino:  74 g
Näyttö:  1,8" TFT-näyttö
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 160 pikseliä
Värien lukumäärä:  65 000
Muisti:  sisäistä muistia 64 Mt, RAM-muistia 16 Mt, MicroSD-muistikorttipaikka (tuki max 32 Gt korteille)
Kamera:  VGA-kamera (640 × 480) itselaukaisimella ja QCIF-videokuvauksella (176 × 144, 15 kuvaa sekunnissa, 5x zoom)
Radio:  on
Musiikkisoitin:  MP3/AAC/WAV/AMR/MIDI/WMA
Valmiusaika:  460 h
Puheaika:  vajaa 6 h
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Tiedonsiirto:  CSD, HSCSD, GPRS luokka 12, EGPRS luokks 6, Bluetooth 2.1 +EDR
Liitännät:  MicroUSB 2.0-liitäntä, 3,5 mm audioliitäntä
Muuta:  2 SIM-korttipaikkaa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia C2-00 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kesäkuussa 2010 julkaistu kahdella SIM-korttipaikalla varustettu matkapuhelin, joka oli suunnattu kehittyville markkinoille. Sen hintaluokka oli 40–50 euroa ilman veroja.
Tietoja > Virranhallinta

1 020 mAh BL-5C-akku
Tietoja > Sähköposti ja viestintä

Nokia Messaging Service
Tuetut sähköpostiprotokollat: SMTP, IMAP4 ja POP3
MMS
Tietoja > Internetselain

Opera Mini 4.0
Tietoja > Muut sovellukset

Kalenteri, muistio, äänitys, laskin ja kello
Tietoja > Muuta

Värivaihtoehdot: dynaaminen harmaa, musta, lumenvalkoinen, tummansininen ja magenta
Eraldo Monzeglio

Eraldo Monzeglio
Eraldo Monzeglio (6. kesäkuuta 1906 Vignale Monferrato – 3. marraskuuta 1981) oli italialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Monzeglio pelasi urallaan Casalessa 1923–1926, Bolognassa 1926–1935 ja AS Romassa 1935–1939. Bolognassa hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1928–1929. Italian maajoukkueessa Monzeglio pelasi vuosina 1930–1938 yhteensä 35 ottelua, ja hän oli yksi niistä neljästä pelaajasta, joka oli voittamassa maailmanmestaruutta sekä 1934 että 1938.
Pelaajauran jälkeen Monzegliosta tuli valmentaja. Hän valmensi Italiassa mm. Juventusta, Sampdoriaa ja Napolia sekä Sveitsissä FC Chiassoa.
Eraldo Pizzo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eraldo Pizzo |  Eraldo Pizzo |  Eraldo Pizzo |  |
Maa:   Italia
Miesten vesipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | Vesipallo |  |
Eraldo Pizzo (s. 21. huhtikuuta 1938 Rivarolo) on italialainen entinen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Pro Reccoa. Pizzo osallistui yhteensä neljiin olympialaisiin ja sai yhden mitalin, kultaa Rooman kisoista 1960. Hän teki olympialaisissa peräti 53 maalia, joista 29 vuoden 1968 kisoissa.
Esperance

| Esperance |
| --- | --- |

Valtio:  Australia
Osavaltio:  Länsi-Australia
Väkiluku (2016):  10 421
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Esperance on kaupunki Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa. Kaupungissa oli noin 10 400 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Esperance Wikimedia Commonsissa