stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Diplomats

The Diplomats on yhdysvaltalainen hip hop -ryhmä, joka on peräisin New Yorkin Harlemista. Ryhmä tunnetaan myös nimillä Dipset ja Byrdgang.
The Diplomats -logo
Cam'ronin ja Jim Jonesin perustamaan ryhmään kuuluvat nykyään myös Freekey Zekey, Juelz Santana, 40 Cal, J.R. Writer, Hell Rell ja Jha Jha. Ryhmä on julkaissut yhteensä neljä albumia ja on erityisen aktiivinen mixtapejen julkaisija. The Diplomatsilla on myös oma levy-yhtiö Diplomat Records sekä oma alkoholijuomamerkki, Sizzurp. Ryhmään on yhteydessä myös muita ryhmiä, kuten Purple City ja brittiläinen S.A.S..
Diskografia

Albumit:
Diplomatic Immunity (2003)
Diplomatic Immunity 2 (2004)
More Than Music, Vol.1 (2005)
The Movement Moves On (2006)
Diplomatic Ties (2018)
Mixtapet:
The Diplomats Vol.1
The Diplomats Vol.2
The Diplomats Vol.3
The Diplomats Vol.4
The Diplomats Vol.5
Dipset Byrdgang Vol.1: All Eyes On Zeke
Dipset Byrdgang Vol.2: The New Season
Sippin' On Sizzurp Volume 1
Dipset Memorial Day Mixtape
The Title Stays In Harlem
Who Else But Us?
Aiheesta muualla

The Diplomatsin kotisivut
The Invisible Band

| The Invisible Band Travis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. kesäkuuta 2001
 Tuottaja(t): Nigel Godrich
 Tyylilaji: Alternative rock Indie pop
 Kesto: 55.25
 Levy-yhtiö: Independiente Records, Epic Records
Travisin muut julkaisut
| The Man Who 1999 | The Invisible Band 2001 | 12 Memories 2003 |
The Invisible Band on skotlantilaisen alternative rock-yhtye Travisin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumin nimi viittaa siihen, että yhtyeen mielestä musiikki on tärkeämpää, kuin sen luonut yhtye. Nimi saattaa olla myös vihjaus Adam Smithin "näkymättömään käteen" (engl. invisible hand).
Albumi nousi heti julkaisunsa jälkeen Britannian albumilistan kärkeen neljäksi viikoksi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Francis Healy.
"Sing" – 3:48
"Dear Diary" – 2:57
"Side" – 3:59
"Pipe Dreams" – 4:05
"Flowers in the Window" – 3:41
"The Cage" – 3:05
"Safe" – 4:23
"Follow the Light" – 3:08
"Last Train" – 3:16
"Afterglow" – 4:05
"Indefinitely" – 3:52
"The Humpty Dumpty Love Song" – 5:02
"Ring Out the Bell" (piilotettu kappale Yhdysvaltojen versiossa)
"You Don't Know What I'm Like" (piilotettu kappale Yhdysvaltojen versiossa)
Kokoonpano

Francis Healy – laulu, kitara
Andy Dunlop – kitara
Dougie Payne – basso
Neil Primrose – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Yu Shan

Yu Shan
| --- | --- |
Sijainti:  Taiwan
Vuoristo:  Yushan Range (d) (käännä suomeksi) 
Korkeus merenpinnasta:  3 952 m
Prominenssi:  3 952  m 
Suojelualue:  Yushanin kansallispuisto 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Yushan (kiin.: 玉山; pinyin: Yù Shān; kirjaimellisesti: 'Jadevuori') on Taiwanin korkein vuori ja neljänneksi korkein saarella sijaitseva vuori. Vuoren korkeus on 3 952 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Yushanin kansallispuistossa.
Wolfgang Wiltschko

Roswitha ja Wolfgang Wiltschko
Wolfgang Wiltschko (21. elokuuta 1938 Kienberg, Böhmerwald) on saksalainen lintutieteeseen erikoistunut eläintieteilijä ja etologi.
Wiltschko opiskeli eläin- ja kasvitiedettä sekä kemiaa Johann Wolfgang Goethe-Universität Frankfurt am Mainissa vuosina 1959–1967, ja väitteli siellä 1967 tohtoriksi punarinnan muutosta ja sen kyvystä aistia maan magneetti­kenttiä (Über den Einfluss statischer Magnetfelder auf die Zugorientierung der Rotkehlchen (Erithacus rubecula)). Hän toimi yliopiston eläintieteen laitoksen assistenttina 1967–1973.
1974 Wiltschko toimi William T. Keetonin stipendiaattina Cornellin yliopistossa Ithacassa. Tämän jälkeen hän oli Johann Wolfgang Goethe-Universität Frankfurt am Mainin eläintieteen professori vuodesta 1975 lähtien, kunnes vetäytyi eläkkeelle vuonna 2003.
Wiltschko toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1992–1997.
Käännös suomeksi
Xtube

Xtuben logo
Xtube oli kanadalainen pornograafista materiaalia tarjoava videonlevityssivusto, jonne käyttäjät voivat ladata täysi-ikäisille tarkoitettua videosisältöä. Palvelun käyttöehdoissa mainitaan, että käyttäjien tulee olla vähintään 18 vuotta täyttäneitä.
Sivuston perusti kanadalainen Webnovas Technologies vuonna 2006. Myöhemmin sen osti maailman suurin pornografia-alan yritys MindGeekin ja se kuului Pornhub NETWORKiin.
Heinäkuussa 2021 ilmoitettiin palvelun sulkemisesta saman vuoden syyskuussa.
Xtubessa vieraili päivittäin 4,5 miljoonaa uniikkia käyttäjää. Sivuston pääasialliset kilpailijat olivat PornoTube ja YouPorn. Erään miehen tiedetään tienanneen 1 300 yhdysvaltain dollaria sivustolle laittamillaan videoilla.
Aiheesta muualla

XTube.com
XTube sags under weight of own success (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
YouTube porn rival scores 2 million members (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Thomas Taylor

Thomas Taylor. Thomas Lawrencen maalaus, n. 1812, Musée des beaux-arts du Canada.
Thomas Taylor (15. toukokuuta 1758 – 1. marraskuuta 1835) oli englantilainen uusplatonilainen filosofi ja kääntäjä. Hän oli ensimmäinen, joka käänsi Platonin ja Aristoteleen teokset sekä orfilaiset katkelmat englannin kielelle.
Elämä

Taylor syntyi Lontoossa ja opiskeli St Paul's Schoolissa. Hän omistautui klassisen kirjallisuuden ja matematiikan tutkimukselle. Hän työskenteli aluksi pankkivirkailijana. Myöhemmin hän pääsi Society for the Encouragement of Artin (Royal Society of Artsin edeltäjä) sihteeriksi, missä toimessa hän tutustui useisiin vaikutusvaltaisiin henkilöihin, ja mahdollisti käännöstensä julkaisemisen.
Taylor oli hellenistisen pakanuuden ja erityisesti Platonin ja uusplatonilaisten filosofisen järjestelmän ihailija ja kannattaja. Taylor ja hänen vaimonsa puhuivat kotona keskenään pelkästään klassista kreikkaa. Taylor oli myös aikansa kristillisyydessä näkemiensä turmeltuneisuuksien ja paheiden sekä sen pinnallisuuden, epäaitouden ja hengellisen tehottomuuden suorasanainen kriitikko. Taylorin mielipiteiden vuoksi häntä pilkattiin usein ja hänellä oli paljon vihollisia, vaikka monien muiden asioiden suhteen hän saikin hyvän vastaanoton.
Taylorin ystäviin Lontoossa kuului muun muassa eksentrinen matkailija ja filosofi John "Walking" Stewart. Taylor otti vaimoineen teini-ikäisen Mary Wollstonecraftin asumaan luokseen.
Käännökset ja omat teokset

Taylorin tavoitteena oli kaikkien aikaisemmin kääntämättömien antiikin filosofisten teosten kääntäminen englanniksi. Platonin ja Aristoteleen lisäksi Taylor käänsi Prokloksen, Iamblikhoksen, Porfyrioksen, Apuleiuksen, Ocellus Lucanuksen ja muiden uusplatonilaisten ja pythagoralaisten teoksia.
Taylorin käyttämiä käsikirjoituksia oli toimitettu 1500-luvulta saakka, mutta niissä oli aukkokohtia. Taylorilla oli kuitenkin laajat tiedot platonilaisesta ajattelusta ja hän täydensi aukkokohtia oppineilla arvauksilla. Kun myöhemmin löydettiin parempia käsikirjoituksia, arvaukset osoittautuivat usein oikeiksi. Taylorin käännöksillä oli vaikutusta muun muassa William Blaken, Percy Bysshe Shelleyn ja William Wordsworthin ajatteluun. Yhdysvalloissa niitä lukivat muun muassa Ralph Waldo Emerson, Bronson Alcott ja G. R. S. Mead, H. P. Blavatskyn sihteeri.
Taylor julkaisi myös useita omaperäisiä filosofisia teoksia, erityisesti Prokloksen ja Jamblikhoksen uusplatonismista, sekä matematiikkaa käsitteleviä teoksia.
Aiheesta muualla

"Thomas Taylor, the English Platonist" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Thomas Taylorin teoksia Gutenberg-projektissa
Hymns of Orpheus, Thomas Taylorin käännös, 1792 (englanniksi)
On the Mysteries by Iamblichus, Thomas Taylorin käännös (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Thomas Taylor, A Vindication of the Rights of Brutes, 1792 (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Thomas Taylor (neoplatonist)
Käännös suomeksi
Talentia (lehti)

Talentia-lehti on sosiaalialan edunvalvonta- ja ammattilehti. Se on ilmestynyt vuodesta 1974 lähtien ja sitä julkaisee Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia ry. Päätoimittajana toimii Kaisa Yliruokanen.
Lehti ilmestyi aiemmin Sosiaalityöntekijä-nimisenä. Nimimuutos tehtiin vuonna 2002 samassa yhteydessä, kun Sosiaalityöntekijäin Liitto ry muutti vuonna 2002 nimensä Talentiaksi. Talentia-lehti on Aikakauslehtien Liiton jäsen.
Talentia-lehti käsittelee sosiaali- ja varhaiskasvatusalan edunvalvontaa ja työhyvinvointia, sosiaali- ja varhaiskasvatusalalla tehtävää työtä ja ihmisiä sekä alan koulutusta ja tutkimusta sekä kansainvälisiä virtauksia. Lehti ilmestyy 8 kertaa vuodessa yleensä 52-sivuisena. Sen painos on 27 500. Lehti on Talentian jäsenlehti.
Talentia-lehden lukijoista yli 90 prosenttia on naisia. Lukijoiden keski-ikä on noin 40 vuotta.  Lukijat työskentelevät sosiaali- ja varhaiskasvatusalan ohjaus-, asiantuntija-, lähiesimies- ja johtotehtävissä. Lukijoista 4 500 on sosiaalialan korkeakouluopiskelijoita ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa.[lähde? ]
Talentia-lehden erikoisnumerot > 30 päivää

30 päivää -lehti on Talentia-lehden lastensuojeluun keskittyvä erikoisjulkaisu, jossa käsitellään laajaa lastensuojelun kenttää ehkäisevästä työstä sijaishuoltoon, unohtamatta alan tutkimusta ja kansainvälisiä virtauksia, rahoitusta ja politiikkaa. Lehti ilmestyy kerran vuodessa. Sen saavat lastensuojelussa työskentelevät Talentian jäsenet Talentia-lehden liitteenä. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 7 000 kappaletta.
Talentia-lehden erikoisnumerot > Kasvu

Kasvu on erikoisammattilehti, joka käsittelee päivähoidon ja varhaiskasvatuksen ammatillisia asioita lapsen ja päivähoidon työntekijöiden, perheiden ja laajemmin perhepalveluiden näkökulmasta – unohtamatta lastenkulttuuria, tutkimusta ja kehittämistä. Kasvu postitetaan Talentia-lehden mukana varhaiskasvatuksen opettajille, päiväkodin ja varhaiskasvatuksen johtajille ja asiantuntijoille, jotka ovat Talentian jäseniä. Lehti ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Lehti on luettavissa myös sähköisesti. Lehden painos on 11 200 kappaletta.
Talentia-lehden erikoisnumerot > Jane&Paulo

Jane&Paulo on nykyisille ja tuleville sosiaalialan korkeakouluopiskelijoille suunnattu julkaisu, joka tarjoaa lukijoille näkökulmia ja ideoita sosiaalialan opiskeluun ja opiskeluaikana tehtyihin valintoihin, työelämään sijoittumiseen ja työelämässä toimimiseen sekä ammatti-identiteetin kasvuun. Jane&Paulo postitetaan Talentia-lehden mukana Talentian opiskelijajäsenille. Irtonumerot jaetaan oppilaitosvierailuilla uusille sosiaalityön ja sosionomi (AMK) -opiskelijoille ja opettajille. Ilmestyy kerran vuodessa. Lehti on luettavissa sähköisesti. Lehden painos on 6 500 kappaletta.
Tutkiva sosiaalityö

Talentia-lehti ja Sosiaalityön tutkimuksen seura julkaisevat yhteistyössä kerran vuodessa ilmestyvän verkkojulkaisun Tutkiva sosiaalityö. Julkaisu on katsaus siihen, mitä sosiaalityössä tutkitaan juuri nyt.
Aiheesta muualla

Talentia-lehti verkko: Talentia-lehti.fi
Julkaisija: Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia ry
Talentia eJulkaisut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yu Jie

Yu Jie
Yu Jie (s. 1973 Sichuan, Kiina) on kiinalainen menestyskirjailija. Hän on julkaissut 29 kirjaa, joista puolet manner-Kiinan ulkopuolella.
Yu on opiskellut Pekingin yliopistossa. Hänen esikoisteostaan myytiin miljoona kappaletta. Hän heräsi ihmisoikeuskysymyksiin vuoden 1987 Tiananmenin aukion tapahtumien jälkeen ja joutui 2004 mustalle listalle vaadittuaan demokraattisia uudistuksia. Tiananmenin tapahtumista hän on sanonut:
»Siitä päivästä lähtien halusin olla itsenäinen ja älykäs ihminen ja vannoin taistelevani valheellisuutta vastaan. Kasvoin yhdessä yössä aikuiseksi. Sinä yönä, kyynelten keskeltä, näin selvästi, mikä on hyvää ja pahaa, mitä on vapaus ja orjuus, mitä on pimeys ja valo. Sen jälkeen kukaan ei ole voinut valehdella minulle eikä pitää minua pilkkanaan.»
Hän on sittemmin julkaissut kirjansa Hongkongissa ja Taiwanissa, koska muualla Kiinassa kirjoja ei saa myydä. Yu allekirjoitti yhtenä ensimmäisistä Peruskirja 08:n ja on ollut perustamassa Kiinaan PEN-järjestöä. Hän kuuluu maanalaiseen kristilliseen kirkkoon. Yhdentoista vuoden vankeuteen tuomittu Liu Xiaobo on hänen hyvä ystävänsä.
Syksyllä 2010 ilmestyy Hongkongissa hänen kirjansa Kiinalainen tähtinäyttelijä – Wen Jiabao (ei suom.). Kiinan viranomaiset ovat yrittäneet estää kirjan julkaisemisen, koska heidän mukaansa kritiikki Weniä vastaan saattaa olla valtiollinen turvallisuusriski.
Yu on naimisissa ja hänellä on 2008 syntynyt poika. Hänen vaimonsa on menettänyt kaksi työpaikkaa miehensä toiminnan vuoksi.
Äiti yö

Kirjan kansi (Kurki-sarja, 1977)
Äiti yö (engl. Mother Night, julk. 1961 suom. 1977 Matti Santalahti, Marjatta Kapari) on yksi Kurt Vonnegutin keskeisistä romaaneista. Se kertoo amerikkalaisesta kirjailijasta nimeltä Howard W. Campbell Jr., joka päätyy toisen maailmansodan aikana Saksaan näytelmäkirjailijaksi ja natsipropagandan kirjoittajaksi. Roolinsa mukaisesti hän julistaa antaumuksella Kolmannen valtakunnan propagandaa radioaalloilla - lähettäen samalla vaivihkaa tärkeitä tietoja liittoutuneille rykimällä ja tauottamalla puhettaan sopivasti. Sodan jälkeen hänen on kadottava, hän oli roolissaan liian hyvä. Viisitoista vuotta hän piileskelee yksinäisessä ullakkokamarissa New Yorkissa, kunnes eräänä kauniina päivänä hänet löytävät sekä ystävät että vihamiehet. Kirjan kertojana on Campbell itse, kun hän odottelee sotarikosoikeudenkäyntiään Israelissa.
Campbell esiintyy pienessä osassa myös Vonnegutin pääteoksessa Teurastamo 5 (1969).
Kirja on saanut nimensä Goethen Faustin mukaan. Kirjan opetus, jota Vonnegut toistelee kirjan eri vaiheissa, on että
»..ihminen on se miksi tekeytyy ja niinpä on syytä olla tarkkana miksi tekeytyy»
.  Kaksi muuta usein lainattua lausetta ovat
»Kuoltuasi olet kuollut»
»Lemmiskele aina kun voit. Se tekee hyvää.»
Kirjan pohjalta on tehty samanniminen elokuva vuonna 1996, jonka pääosassa on Nick Nolte.
Tang-koira

| Tang-koira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Kiina
Määrä:  Suomessa tuntematon
Rodun syntyaika:  tuhansia vuosia sitten
Alkuperäinen käyttö:  kodin ja pihan vahtiminen, metsästys
Nykyinen käyttö:  vahti- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Táng Gǒu, Tang Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu CKU: ryhmä 5
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  42-56 cm
Väritys:  mikä tahansa yksivärinen
Tang-koira (kiin.: 唐狗; pinyin: Táng gǒu) on kiinalainen koirarotu, joka on hyväksytty roduksi kansallisesti Kiinan kennelunionissa (China Kennel Union, CKU). Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö

Tang-koira on keskikokoinen, tiivisrakenteinen ja tasapainoinen. Rungon korkeus vastaa sen pituutta. Kallo on leveä ja litteä, otsapenger ei saa olla korostunut. Kirsu on suuri ja leveä; vaaleammilla yksilöillä sallitaan vaaleampi sävy. Kieli on perinteisesti sinimusta, kuten muutamilla muilla aasialaisilla (chow chow, shar pei, hokkaidonkoira) tai niiden sukuisilla (eurasier) roduilla, ja suu on kauttaaltaan musta - väri saattaa kuitenkin esiintyä laimentuneena sinisten tai keltaisten yksilöiden ikenissä. Purenta on leikkaava. Silmät ovat keskikokoiset, hieman vinot ja pitkähkön muotoiset; sävyltään yleensä tummat, mutta keltaisilla ja kermanvärisillä yksilöillä sallitaan niihin sointuva sävy. Korvat ovat pienet, pystyt, kolmionmuotoiset, korkealle asettuneet ja hieman eteenpäin kallistuneet. Ihannesäkäkorkeus on 42-56 cm.
Peitinkarva on suoraa ja melko kovaa/karheaa; pohjavilla tiheää ja pehmeää. Karva on lyhyttä ja tiheää päässä, korvissa, raajojen etuosissa ja käpälissä; muualla se on pitkää ja runsasta, muodostaen niskaan ja olkapäille tuuhean kauluksen sekä häntään töyhtön. Karvaa ei saa olla niin paljon, että se haittaa liikkumista tai tekee koiran olosta epämukavan kuumalla säällä. Väritys voi olla mikä tahansa yksivärinen.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rohkea, aktiivinen, eloisa ja tarkkaavainen. Se on omistajalleen erittäin uskollinen ja suhtautuu vieraisiin epäilevästi, minkä vuoksi siitä saakin hyvän kodin ja pihan vartijan. Sen ei kuitenkaan tule olla arka eikä aggressiivinen.
Alkuperä

Tang-koira on kotoisin Kiinan eteläosista, ja sen arvellaan olleen olemassa jo muutamia tuhansia vuosia. Muinaisina aikoina sitä käytettiin sekä metsästys- että vahtikoirana.
Alkuperä > Etymologia

Rodun nimi juontaa juurensa siitä, että Tang-dynastia oli Kiinan historian kukoistuksen aikaa.
Yrsa

| Yrsa |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  7. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaisskandinaavinen, naaraskarhu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yrsa on muinaisskandinaavinen naisen etunimi, jonka merkitykset ovat 'naaraskarhu' tai 'karhutar'. Yrsan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 7. elokuuta.
Suomessa nimi Yrsa on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 170 henkilölle.
Tunnettuja Yrsoja

Yrsa Cannelin (1913–2004), suomalainen näyttelijä ja laulaja
Yrsa Sigurðardóttir (s. 1963), islantilainen kirjailija
Yrsa Stenius (1945–2018), suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Yrsa Cannelin

| Yrsa Cannelin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mercedes Yrsa Helena Hasselblad
Syntynyt: 30. marraskuuta 1913
Kuollut: 16. kesäkuuta 2004 Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Mercedes Yrsa Helena Cannelin (myöh. Hasselblad; 30. marraskuuta 1913 – 16. kesäkuuta 2004 Ruotsi) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnettiin etenkin operettirooleistaan.
Ura

Cannelinin vanhemmat olivat sähköinsinööri, Sortavalan kaupungin sähkölaitoksen johtaja Paul Victor Cannelin ja laulaja ja laulupedagogi Borghild Laurentia Andrea (o.s. Gerne). Hänen vanhempi sisarensa oli näyttelijä ja laulaja Aagot Cannelin.
Yrsa Cannelin työskenteli Svenska Teaternissa näyttelijänä ja operettilaulajana 1933–1941. Hänen roolejaan olivat muun muassa kreivitär Maritza ja Suza operetissa Mazurka.
Cannelin kävi Svenska Teaternin oppilaskoulua. 18-vuotiaana oppilaana vuonna 1932 hän debytoi Svenska Teaternissa Kreivitär Maritza operetissa Lisan roolin varsinaisen roolin esittäjän sairastuttua.
Cannelin avioitui ruotsalaisen upseerin Björn Hasselbladin (1911–1986) kanssa vuonna 1941 ja avioiduttuaan muutti Ruotsiin puolisonsa kanssa.
Äiti Volgan muistomerkki

Äiti Volgan muistomerkki.
Äiti Volgan monumentti (ven. Монумент Волга, Monument Volga) on muistomerkki Volga-joen kunniaksi. Monumentti sijaitsee Rybinskin kaupungissa Rybiskin tekojärveen työntyvän hiekkavallin päässä, tekojärven padon ja siinä olevien kanavasulkujen yläpuolella. Neuvostonaista esittävä 28 metriä[lähde? ] korkea veistos tervehtii Rybinskin mereltä Volgalle palaavia. Äiti Volgan monumentti valmistui vuonna 1953.[lähde? ] Muistomerkin jalustassa ylistetään Neuvostomaan sähköistämistä.
Yu Long

Long Yu
Yu Long (kiin. 余隆, Yú Lóng; s. 1964 Shanghai) on kiinalainen kapellimestari.
Yu syntyi musikaaliseen perheeseen ja sai varhaista musiikkikasvatusta isoisältään, säveltäjä Ding Shandelta. Myöhemmin hän opiskeli pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa Shanghain konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1987. Hän jatkoi opintojaan Berliinin taideyliopistossa, palasi Euroopasta vuonna 1992 ja sai nimityksen Kiinan kansallisoopperan pääkapellimestariksi Pekingissä. Vuonna 1998 hän perusti Pekingin musiikkifestivaalin, josta vastasi vuoteen 2018 saakka. Yu johti vuonna 2000 aloitetta Kiinan filharmonikkojen perustamiseksi ja on toiminut sen pääkapellimestarina. Vuonna 2003 hän pääsi Guangzhoun sinfoniaorkesterin johtoon, vuonna 2009 Shanghain sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi ja vuonna 2015 Hongkongin filharmonisen orkesterin päävierailijaksi.
Yu on esiintynyt Shanghain sinfoniaorkesterin kanssa eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa. Hänen johdollaan Kiinan filharmonikoista tuli vuonna 2008 ensimmäinen Vatikaanissa esiintynyt kiinalaisorkesteri. Hän on vieraillut muiden muassa New Yorkin ja Los Angelesin filharmonikkojen, Chicagon sinfoniaorkesterin, Philadelphian orkesterin, Philharmonia-orkesterin, Orchestre de Parisin, Münchenin filharmonikkojen, NDR:n filharmonikkojen ja Sydneyn sinfoniaorkesterin johdossa. Perinteisen ohjelmiston ohella Yu on johtanut nykymusiikin, kuten Krzysztof Pendereckin, Philip Glassin, Tan Dunin, Unsuk Chinin ja Qigang Chenin teosten esityksiä. Yu solmi vuonna 2018 eksklusiivisen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Hänen ensilevytyksenään sille ilmestyi tulkinta Chenin teoksesta Wu Xing.
Yu on vieraillut esimerkiksi Promsissa ja Edinburghin kansainvälisellä festivaalilla. Elokuussa 2017 hän teki debyyttinsä Luzernin festivaalilla johtamalla Shanghain sinfoniaorkesterissa konsertissa, jonka ohjelmisto koostui Aaron Avshalomovin, Pjotr Tšaikovskin ja Dmitri Šostakovitšin teoksista. Yu on ollut mukana johtamassa MISA-kesäfestivaalia Shanghaissa. Deutsche Grammophonin 120-vuotisjuhlien kunniaksi kaudella 2018–19 hän johti Keisarillisessa esi-isien temppelissä konsertin, jonka esiintyjiin kuuluivat muiden muassa Aida Garifullina ja Daniil Trifonov.
Yu pääsi vuonna 2016 ulkomaalaisena kunniajäsenenä Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemiaan ja sai Bundesverdienstkreuzin. Hän sai vuonna 2013 Kiinan taidepalkinnon. Hän on myös saanut ritarin arvot Ordre des Arts et des Lettresissä ja Kunnialegioonassa.
Ystävät, toverit

| Ystävät, toverit |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Raimo Mäkinen 1990.
Ohjaaja:  Rauni Mollberg
Käsikirjoittaja:  Joni Skiftesvik   Rauni Mollberg
Tuottaja:  Rauni Mollberg
Säveltäjä:  Kari Rydman
Kuvaaja:  Kjell Lagerroos
Leikkaaja:  Kaie-Ene Rääk   Olli Soinio
Lavastaja:  Tom Hamberg
Pääosat:  Mikk Mikiver   Stina Ekblad  Hannu Lauri  Paavo Liski  Aulis Rosendahl   Ain Lutsepp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmi-Molle Oy
Ensi-ilta:   19. marraskuuta 1990  4. lokakuuta 1991
Kesto:  132 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  18 487 466 markkaa
Katsojat:  38 567
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ystävät, toverit on suomalainen elokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut ja tuottanut Rauni Mollberg.
Elokuva on julma tarina ahneudesta ja vallasta. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaiseen Petsamoon. Pääosassa on Arno Jurmala -niminen nikkelitehtailija, joka nöyristelee aina sitä puolta, joka vuorollaan on sodassa voitolla, eli aluksi natseja, sitten puna-armeijaa.
Elokuva kuvattiin yhdeksässä jaksossa kesäkuun 1989 ja toukokuun 1990 välillä, kaikkiaan noin 90 kuvauspäivässä. Valtaosa kuvauksista ajoittui syksyyn ja niistä huomattava osa vietettiin Norjassa, kun Kirkenesistä löytyi elokuvaan sopiva kaivoskylä ja Hauksjöenistä hirsilinna Jurmalan talon ulkokuvia varten. Suomessa kuvattiin pääosin Vesilahdella Mollbergin kotistudiolla, johon lavastettiin Jurmalan linnan sisäkuvat. Neuvostoliitossa kuvattiin luostaria ja saastunutta luontoa.
Elokuvassa puhutaan viittä eri kieltä, suomea, englantia, ruotsia, saksaa ja venäjää. Valmistuttuaan Ystävät, toverit oli siihen asti kallein suomalainen elokuva 18,5 miljoonan markan budjetillaan. Arvostelijat kuitenkin suhtautuivat siihen karsaasti ja katsojia oli vähemmän kuin Mollbergin aiemmilla elokuvilla. Teattereissa katsojia oli 38 567.
Tuotannon ristiriidat

Elokuvan toinen käsikirjoittaja kirjailija Joni Skiftesvik on arvostellut voimakkaasti tuottaja-ohjaaja-käsikirjoittaja Mollbergia siitä, että tämä ”käveli hänen ylitseen” elokuvan toteutusvaiheessa. Skiftesvikin mukaan osa Suomen Elokuvasäätiön hyväksymästä käsikirjoituksesta jätettiin kuvaamatta, kokonaisia elokuvan tasoja poistettiin, tematiikkaa muutettiin ja Mollberg tuottajavaltaansa käyttäen sisällytti elokuvaan omia teemojaan neuvottelematta käsikirjoittajan kanssa.
Aiheesta muualla

Joni Skiftesvik : Valkoinen Toyota vei vaimoni (WSOY 2015, romaani).