stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pauli Aaltonen
Elämä ja ura > Toisen kerran Amerikassa

Vuonna 1922 Pauli Aaltonen lähti taas Amerikkaan, jossa hän meni naimisiin suomalaisen Mirjam Salovaaran kanssa. Perhe-elämä ja jatko-opiskelu New Yorkissa eivät kuitenkaan tuntuneet kauan hyvältä, ja Aaltonen lähti erakoksi Kanadan Jamesinlahden metsiin. Siellä hän seurasi eläimiä niiden omassa ympäristössä ja otti niistä aiheita tuleviin veistoksiinsa. Palattuaan yli neljän vuoden erämaaelämän jälkeen New Yorkiin hän osallistui neljään näyttelyyn.
Elämä ja ura > Viimeiset vuodet

Vuonna 1928 hän päätti palata takaisin Suomeen, jossa hän eli synnyinpitäjässään Ilmajoella vapaana taiteilijana. Keväällä 1937 hän teki itsemurhan kärsittyään pitkään alkoholismista.
Teokset

Sankaripatsaiden ja eläinveistosten lisäksi Pauli Aaltonen veisti useita tilausmuotokuvia ja lapsiaiheita sekä teki joitakin maalauksia. Monet Aaltosen parhaista töistä tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana Käkisalmessa.
Aiheesta muualla

Pauli Aaltonen taiteilijamatrikkelissa
Aaltosen Alexander Paischeffin muotokuvapää (1913) Kansallisgallerian sivustolla
Aaltosen näyttelyluettelo, Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
Paul Aaltonen. Pohjalainen kuvanviestäjä, Kansan kuvalehti, 25.09.1931, nro 39, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Paul Aaltonen hiljaisuuteen vetäytynyt taiteilija, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.12.1932, nro 52, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pauli Aaltonen. (Muistelmia ilmajokisesta kuvanveistäjästä), Ilkka, 19.06.1937, nro 162, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vapaussodan sankaripatsas, Ilmajoki, 1924
Kalle Carlstedtin muistomerkki Valkeakosken Sääksmäellä (1991).
Tom Carroll

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Thomas James Carroll
Syntymäaika: 28. toukokuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Watford, Englanti
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 171 cm
Seura
Seura:  Swansea City
Pelinumero: 42
Junioriseurat
:  Tottenham Hotspur
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2017 |  Tottenham Hotspur | 24 | (1) |
| 2011 | → Leyton Orient | 12 | (0) |
| 2012 | → Derby County | 12 | (1) |
| 2013–2014 | → Queens Park Rangers | 26 | (0) |
| 2014–2015 | → Swansea City | 13 | (0) |
| 2017– |  Swansea City | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2011 |  Englanti U19 | 1 | (0) |
| 2013–2015 |  Englanti U21 | 17 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. tammikuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. kesäkuuta 2015.
Thomas James ”Tom” Carroll (s. 28. toukokuuta 1992, Watford) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Englannin valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, josta siirtyi tammikuussa 2017 Swanseaan.
Carroll teki valioliigadebyyttinsä 3. marraskuuta 2012 ottelussa Wigan Athleticiä vastaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Rooman moskeija

| Rooman moskeija> Moschea di Roma |
| --- | --- |
 Rooman moskeija
Sijainti:  Rooma, Italia
Koordinaatit:  41.9349°N, 12.4949°E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1995
Suunnittelija:  Paolo Portoghesi, Vittorio Gigliotti ja Sami Mousawi
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rooman moskeija (ital. Moschea di Roma) on Rooman Pariolissa sijaitseva moskeija, joka avattiin 21. kesäkuuta 1995. Sen suunnittelivat arkkitehdit Paolo Portoghesi, Vittorio Gigliotti ja Sami Mousawi.
Moskeijan rakentaminen hyväksyttiin vuonna 1973, mutta kesti yli 20 vuotta ennen kuin rakennus valmistui. Työtä rahoitti Saudi-Arabian kuningas Faisal. Moskeijan minareetissa ei ole kovaäänisiä, joilla ihmisiä tavallisesti kutsutaan rukoukseen. Moskeijan korkeutta on rajoitettu niin, että se ei saavuttaisi Pietarinkirkon kupolin tasoa.
Moskeijassa on tilaa 12 000 rukoilijalle. Se on Länsi-Euroopan suurimpia moskeijoita ja  Dagestanin Mahatškalan Suuren moskeijan jälkeen myös maantieteellisen Euroopan suurimpia. Moskeijan yhteydessä toimii laaja kirjasto, jossa on arviolta 10 000 arabiankielistä kirjaa. Siellä myös järjestetään arabian kielen kursseja.
Vuonna 2003 Rooman moskeijan imaami erotettiin tämän vaadittua muun muassa ”islamin vihollisten tuhoamista”.
Kuvia

Sisänäkymä pääsaliin.
Sisäänkäynti.
Rooman moskeija.
Sisäpihaa.
Moskeijan minareetti.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
La Moschea – The Mosque (englanniksi) (romevacationtips.com)
Francesca Pacifici: ROMA - Alla scoperta della moschea più grande d'Europa (italiaksi) (didaweb.net)
Moschea di Roma (englanniksi) (lonelyplanet.com)
The Stone Roses

| The Stone Roses |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1984–1996
Tyylilaji:  alternative rock, indie rock, madchester
Kotipaikka:  Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ian Brown, laulu   Aziz Ibrahim, kitara, taustalaulu (1996)  "Mani" Mounfield, basso (1987–1996)  Robbie Maddix, rummut, taustalaulu (1995–1996) 
Entiset jäsenet:  John Squire, kitara, taustalaulu (1984–1996)  Andy Couzens, kitara (1984–1986)  Peter Garner, basso (1984–1987)  "Reni" Wren, rummut, taustalaulu (1984–1995) 
Levy-yhtiö:  Silvertone   Geffen  
Aiheesta muualla
thestoneroses.co.uk
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Stone Roses on englantilainen, Manchesterista lähtöisin ollut rockyhtye. Se on julkaissut kaksi kokopitkää levyä, joista etenkin ensimmäinen, vuonna 1989 julkaistu The Stone Roses, on saavuttanut yleisön ja kriitikoiden pysyvän suosion. Albumi mainitaan etenkin yhtyeen kotimaassa usein kaikkien aikojen parhaimpien joukkoon kuuluvaksi. The Stone Roses on vaikuttanut paljon 1990-luvun puolivälin brittipop-ilmiöön. Mm. Noel Gallagher on sanonut, että hän halusi tulla rocktähdeksi kun näki ensimmäistä kertaa yhtyeen esiintyvän.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita on mm. "I Wanna Be Adored", "She Bangs The Drums", "Made Of Stone", "I Am the Resurrection", "Fools Gold", "Waterfall" ja "Love Spreads".
Suomessa yhtye on esiintynyt yhteensä neljä kertaa, vuonna 1990 Provinssirockissa ja vuonna 1995 Tullikamarilla sekä kaksi kertaa Tavastialla.
Musiikillinen ja visuaalinen tyyli

Yhtye oli rock-perinteen jatkaja mm. The Beatlesin, The Byrdsin ja Led Zeppelinin jalanjäljissä, mutta se saavutti myös tanssikansan suosion yhdistämällä sointiinsa moderneja rytmejä. The Stone Roses oli kotonaan Manchesterista alkaneessa Madchester-muotivirtauksessa, jossa elektroninen tanssimusiikki ja rock soivat sulassa sovussa.
Yksi The Stone Rosesin visuaalisista tavaramerkeistä olivat kitaristi John Squiren Jackson Pollock -vaikutteiset maalaukset, joita se käytti levyjen kansissa.
Historia > Alkuajat (1984-1988)

The Stone Rosesin perustivat manchesterilaiset lapsuudenystävät, laulaja Ian Brown ja kitaristi John Squire vuonna 1984. Yhtyeen soundissa kuului ensi alkuun punk The Clashin ja Sex Pistolsin innoittamana, mutta punk-vaikutteet vaihtuivat pian 1960-lukulaiseen kitararockiin. Vuonna 1987 julkaistu single "Sally Cinnamon" edusti jo tunnistettavaa Stone Roses -soundia, joka puhkeaisi kukkaan seuraavien vuosien aikana. Myös yhtyeen klassinen kokoonpano oli saanut lopullisen muotonsa, bassossa Gary "Mani" Mounfield, rummuissa Alan "Reni" Wren. Yhtye ryhtyi työstämään debyyttialbumiaan Silvertone-yhtiölle.
Historia > The Stone Roses (1989-1992)

Suotuisat arvostelut ja puskaradio nostivat The Stone Roses -albumin menestykseksi ja The Stone Rosesin ilmiöksi. Albumilta julkaistiin ensimmäiseksi singlet "Made Of Stone" ja "She Bangs The Drums", mutta vuoden 1989 kruunasi ennenjulkaisemattomia kappaleita sisältänyt tuplasingle "Fools Gold/What The World Waiting For". Alun perin singlen B-puoleksi tarkoitettu, hypnoottinen, lähes 10-minuuttinen "Fools Gold" nousi suosioon niin rock- kuin tanssiklubeillakin. Yhtye oli noussut vajaan vuoden aikana kotimaansa suurimmaksi ja menestyneimmäksi yhtyeeksi. Myös singlen toinen kappale "What The World Is Waiting For" oli erittäin suosittu positiivisen tunnelmansa ja Jimi Hendrix vaikutteisen Squiren riffittelyn takia.
Vuoden 1990 kesällä The Stone Roses järjesti jättimäisen, legendaariseen maineeseen nousseen festivaalin Spike Islandilla, Mersey-joen suistolla, sekä julkaisi viimeisen singlensä "One Love" Silvertone-levy-yhtiön leivissä. Yhtyeestä lupailtiin suurta maailmanlaajuista menestystä. The Stone Rose kuitenkin hiljeni saman vuoden aikana, sillä levytyssopimuksen purkamisesta kehkeytyi kaksi vuotta kestänyt oikeustaistelu, mikä keskeytti yhtyeen nousukiidon.
Vuosina 1991-1992 julkaistiin debyyttialbumilta vielä singlet kappaleista "I Wanna Be Adored", "Waterfall", "I Am The Resurrection", jotka tulivat suosituiksi. Samoihin aikoihin eläteltiin toiveita yhtyeen toisesta studioalbumista ja yhtye aloittikin 1992 toisen albuminsa kappaleiden teon ja nauhoittamisen.
Historia > Toinen tuleminen ja hajoaminen (1994-1996)

The Stone Rosesin ensimmäinen uusi julkaisu neljään vuoteen oli single "Love Spreads" vuonna 1994. Sen julkaisi Geffen. Single otettiin hyvin vastaan sillä se nousi Ison-Britannian singlelistan toiselle sijalle, ja sitä seurasi pitkään odotettu kakkosalbumi Second Coming. Albumi oli edeltäjäänsä raskaampi ja äänimaailmaltaan rikkaampi. Kappaleista pitkälti vastanneen John Squiren kitarointi oli saanut entistä syvempiä blues- ja hard rock-sävyjä. Vaikka menestyikin hyvin kaupallisesti, Second Coming ei ole noussut samanlaiseen klassikkoasemaan kuin debyytti. Erityisen rankkaa kritiikki oli tuoreeltaan.
Sopimusvastoinkäymiset ja Brownin ja Squiren valtataistelu verottivat The Stone Rosesin bändihenkeä. Rumpali Reni oli ensimmäinen, joka lähti 1995, ja 1996 seurasi Squire. Erimielisyyksistä ei suollettu yksityiskohtia julkisuuteen, mutta seurauksena oli The Stone Rosesin voimahahmojen Ian Brownin ja John Squiren välien täydellinen katkeaminen. Molemmat ovat esittäneet eriytymisen yhdeksi syyksi toisen osapuolen päihteiden käyttöä [lähde? ]. The Stone Roses jatkoi hetken, mutta Brownin johtama, varamiehistöllä esiintynyt yhtye ei saavuttanut fanien suosiota.
Historia > The Stone Rosesin jälkeen (1996-2011)

Jätettyään The Stone Rosesin John Squire perusti The Seahorses -yhtyeen ja esiintyi mm. Oasis-yhtyeen Knebworth esiintymisessä elokuussa 1996 kappaleessa "Champagne Supernova". Perinnetietoista brittirockia soittanut Seahorses ryhmä kuitenkin lopetti julkaistuaan vain yhden levyn. Sittemmin Squire on julkaissut kaksi soololevyä, joilla hän myös ensimmäistä kertaa laulaa. Squire jatkaa niin ikään maalaamista ja on järjestänyt näyttelyjä teoksilleen.
Myös Ian Brown luo soolouraa ja on saavuttanut sillä kriitikoiden arvostuksen. Hän on julkaissut neljä studioalbumia vuoden 1996 jälkeen.
Mani jatkaa basson soittamista Primal Scream -yhtyeessä.
Bändin kolme jäsentä on ilmaissut vuosien mittaan kiinnostuksensa koota The Stone Roses uudestaan, mutta laulaja Ian Brown on tyrmännyt ajatuksen. Hän kuitenkin esittää yhä The Stone Rosesin kappaleita muun keikkamateriaalinsa ohessa.
Historia > Kolmas tuleminen

Yhtye ilmoitti lokakuussa 2011 palaavansa yhteen. Se on harjoitellut salaa ja esiintyy Manchesterissa Heaton Parkissa 29. ja 30. kesäkuuta 2012. Sen jälkeen se lähtee laajalle maailmankiertueelle.
Stone Roses julkaisi uuden singlensä BBC:n Radio1-kanavan välityksellä 12.5.2016 ja kappale kantaa nimeä "All For One" ja musiikillisesti antaa kunnioitusta vanhemmalle tuotannolle.
Yhtyeen kokoonpano > helmikuu 1984 - heinäkuu 1986

Ian Brown - laulu
John Squire - kitara, taustalaulu
Andy Couzens - kitara
Peter Garner - basso
Alan "Reni" Wren - rummut, taustalaulu
Yhtyeen kokoonpano > heinäkuu 1986 - elokuu 1987

Ian Brown - laulu
John Squire - kitara, taustalaulu
Peter Garner - basso
Alan "Reni" Wren - rummut, taustalaulu
Yhtyeen kokoonpano > Tunnetuin kokoonpano (marraskuu 1987 - maaliskuu 1995)

Ian Brown - laulu
John Squire - kitara, taustalaulu
Gary "Mani" Mounfield - basso
Alan "Reni" Wren - rummut, taustalaulu
Yhtyeen kokoonpano > maaliskuu 1995 - huhtikuu 1996

Ian Brown - laulu
John Squire - kitara, taustalaulu
Gary "Mani" Mounfield - basso
Robbie Maddix - rummut, taustalaulu
Yhtyeen kokoonpano > huhtikuu 1996 - marraskuu 1996

Ian Brown - laulu
Aziz Ibrahim - kitara, taustalaulu
Gary "Mani" Mounfield - basso
Robbie Maddix - rummut, taustalaulu
Diskografia > Albumit

The Stone Roses (1989) UK #9, US #86
Second Coming (1994) UK #2, US #47
Diskografia > Kokoelmat

Turns Into Stone (1992) (Sisältää kappaleita vuosilta 1985-1992)
The Complete Stone Roses (1995)
Garage Flower (1996) (demoja)
Remixes (2000)
The Very Best of The Stone Roses (2002)
Diskografia > Singlet

So Young/Tell Me (1985)
Sally Cinnamon (1987) [julkaistu uudelleen vuonna 1990]
Elephant Stone (1988) [julkaistu uudelleen vuonna 1990]
Made Of Stone (1989) [julkaistu uudelleen vuonna 1990]
She Bangs The Drums (1989) [julkaistu uudelleen vuonna 1990]
Fools Gold/What The World Is Waiting For (1989) [julkaistu uudelleen vuonna 1990]
One Love (1990)
I Wanna Be Adored (1991)
Waterfall (1992)
I Am The Resurrection (1992)
Love Spreads (1994)
Ten Storey Love Song (1995)
Fools Gold '95 (1995)
Begging You (1995)
Crimson Tonight/ EP (1995)
Fools Gold (remix) (1999)
All For One (2016)
Aiheesta muualla

Viralliset The Stone Roses-sivut
The Stone Roses-fani sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
HS:n juttu The Stone Roses -albumista (Arkistoitu – Internet Archive)
Desibeli.netin juttu The Stone Roses -albumista
Sapele

| Sapele |
| --- | --- |
 Sapele
 Koordinaatit: 5°54′N, 5°40′E 
Valtio:  Nigeria
Osavaltio:  Delta
Väkiluku (2000):  130 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sapele on kaupunki Deltan osavaltiossa Nigerian eteläosassa. Vuonna 2000 siellä oli noin 130 000 asukasta.
Sapele sijaitsee Benin-joen varressa lähellä paikkaa, jossa sivujoet Ethiope ja Jamieson yhtyvät joen pääuomaan. Kaupunki on nykyisin Nigerian merkittävimpiä jokisatamia, jossa käsitellään ja rahdataan sahatavaraa, kumia ja palmuöljyä.
Aiheesta muualla

Origins of Sapele Township Journal of the Historical Society of Nigeria
Trilogia

Trilogia on kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja. Yleensä trilogioita esiintyy elokuva- tai kirjateoksissa. Trilogian teokset ovat yleensä itsenäisiä ja eri aikaan tehtyjä. Trilogioita esiintyy myös videopeleissä ja näytelmissä, mutta trilogioita voivat olla myös musiikkikappaleet, albumit ja taulut. Jälkimmäisessä tapauksessa kolme (suhteellisen) itsenäistä taulua muodostavat yhdessä vierekkäin aseteltuna yhden, suuremman kokonaisuuden, jolloin periaatteessa yksi taulu on siis jaettu kolmeen (suhteellisen itsenäiseen) osaan.
Kuuluisia elokuvatrilogioita

Batman Begins, Yön ritari ja Yön ritarin paluu
Captain America: The First Avenger, Captain America: The Return of the First Avenger ja Captain America: Civil War
Dollaritrilogia
Hobitti
Iron Man, Iron Man 2 ja Iron Man 3
Spider-Man – hämähäkkimies, Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 ja Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3
Aki Kaurismäen Suomi-trilogia
Kummisetä, Kummisetä osa II ja Kummisetä osa III
Medusan verkko, Medusan isku ja Medusan sinetti
Paluu tulevaisuuteen
Taru sormusten herrasta
Thor, Thor: The Dark World ja Thor: Ragnarök
Tähtien sota Episodit I–III
Tähtien sota Episodit IV–VI
Tähtien sota Episodit VII–IX
Saija Varjus

| Saija Varjus |
| --- | --- |
 Saija Varjus Seinäjoen Tangomarkkinoilla 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1965 (ikä 59) Parkano
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  Iskelmämusiikki
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Saija Varjus (s. 30. tammikuuta 1965 Parkano) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet valittiin vuonna 1996 Tangokuningattareksi. Aikaisemmin Varjus työskenteli musiikin- ja luokanopettajana. Hänen tunnetuimpiin levytyksiinsä kuuluvat muun muassa iskelmät ”Dam dam da da di dum” (1997) ”Vastatuuleen” (1998), ”Kuiskaten” (2002) ja ”Ihana aamu” (2002). Vuonna 2010 Varjus oli mukana Toivo Kärjen sota-aikaisista sävellyksistä koostetulla kaksoisalbumilla On elon retki näin, lauloi kahdeksan kappaletta, joista  "Pyyhi rakkahin kyynelees nuo" (1944)  oli ensilevytys .
Yksityiselämä

Saija Varjuksella todettiin tammikuussa 1998 MS-tauti, joka on vaikeuttanut hänen liikkumistaan niin että joutuu käyttämään kulkemiseensa rollaattoria, sähköllä kulkevaa invamopoa ja pyörätuolia. Hän meni 13. lokakuuta 2007 naimisiin kitaristi Petri Hämäläisen kanssa.. Avioliitto, joka oli Varjuksen toinen, päättyi eroon vuonna 2013. Vuosina 2013–2015 Varjus oli avoliitossa Tero Lempisen kanssa.
Diskografia

Saija Varjus (1997)
Yambaijaa (1998)
Tähtiin kirjoitettu (2000)
Ihana aamu (2002)
Varjus (2007)
Aiheesta muualla

Saija Varjus Pomus-tietokanta
Saija Varjus (Arkistoitu – Internet Archive) Mediamusiikin esittelysivu
Saija Varjuksen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuningattaret
| --- | --- |
1980-luku:   1987: Arja Sipola  1988: Kirsi Rissanen  1989: Arja Koriseva 
1990-luku:   1990: Jaana Lammi  1991: Kaija Pohjola  1992: Eija Kantola  1993: Merja Raski  1994: Tiina Räsänen  1995: Marita Taavitsainen  1996: Saija Varjus  1997: Niina Päivänurmi  1998: Kirsi Ranto  1999: Taina Kokkonen 
2000-luku:   2000: Mira Kunnasluoto  2001: Mira Sunnari  2002: Johanna Pakonen  2003: Saija Tuupanen  2004: Johanna Debreczeni  2005: Kati Fors  2006: Elina Vettenranta  2007: Jenna Bågeberg  2008: Hanna Talikainen 
2010-luku:   2011: Mervi Koponen  2013: Heidi Pakarinen  2014: Maria Tyyster  2015: Susanna Heikki  2016: Erika Vikman  2017: Aino Niemi  2018: Saana Sassali  2019: Pirita Niemenmaa 
2020-luku:   2022: Heta Halonen  2023: Charlotta Saari  2024: Miia Laitinen
Tree of Life

| Tree of Life Jonny Bro & Marks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Jonny Bro & Marks
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 46.58
 Levy-yhtiö: omakustanne
Joniveljen muut julkaisut
| Ajatuksen voimalla 2005 | Tree of Life 2007 | Hallittu kaaos 2008 |
Marksin muut julkaisut
| Street Corner Symphony – The Remixes 2005 | Tree of Life 2007 |   |
Tree of Life on Jonny Bron ja Marksin vuonna 2007 julkaistu albumi. Levyn kappaleet ovat instrumentaalisia.
Kappaleet

Laidbaxploitation – 4.18
Let Me – 2.50
Everyone of Us – 4.29
Silent Takeover – 3.32
I Think I Saw Dilla Last Night – 3.57
Get It Straight – 3.10
Believe That – 4.16
Tree of Life – 3.42
Confused on a Daily Basis – 5.53
Maiaya – 3.13
Sounds Like You – 3.17
Words of Wisdom – 4.21
Biitit

Jonny Bro: 1, 3, 5, 7, 9, 11
Marks: 2, 4, 6, 8, 10, 12
Aiheesta muualla

Discogs: Jonny Bro & Marks – Tree of Life (CD, Album)
Tom Burke (näyttelijä)

| Tom Burke |
| --- | --- |
 Tom Burke vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tom Burke (s. 30. kesäkuuta 1981 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Only God Forgives (2013), The Invisible Woman – kielletty rakkaus (2013), The Souvenir (2019), Mank (2020) ja Furiosa: A Mad Max Saga (2024).
Televisiossa Burke on näytellyt pääosaa salapoliisisarjassa C. B. Strike, joka kertoo Cormoran Strike -nimisestä yksityisetsivästä. Sarja perustuu J. K. Rowlingin salanimellä kirjoittamiin kirjoihin. Burke tunnetaan myös The Musketeersista, jossa hän esitti muskettisoturi Athosta. Muita rooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa The Crown ja Sota ja rauha.
Burke on näyttelijäpari David Burken ja Anna Calder-Marshallin lapsi. Näyttelijä Alan Rickman oli hänen kummisetänsä.
Aiheesta muualla

Tom Burke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sadovajan metroasema

| Sadovaja> Садовая |
| --- | --- |

 Pietarin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Frunzen–Primorjen linja
Sijainti:  59.926667°N, 30.3185°E
Paikkakunta:  Pietari, Venäjä
Avattu:  30. joulukuuta 1991
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Sadovaja (ven. Садовая) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1991.
Rutanen

Rutanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aleksi Rutanen (s. 1994), jääkiekkoilija
Emil Rutanen (1895–1939), jääkäri
Erkki Rutanen (1932–2015), psykologi ja tieteen popularisoija
Matti Rutanen (1888–1964), ITE-taiteilija
Mikael Rutanen (1893–1932), kirjailija
Mirja Rutanen (1929–2008), kirjallisuuden suomentaja
Pasi Rutanen (s. 1936), toimittaja ja diplomaatti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sadovoje

| Садовое |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Kalmukia
Piiri:  Sarpinskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
 – Hallinnon tyyppi:  Kylä
Väkiluku (2002):  6 505
Aikavyöhyke:  UTC+3
 – Kesäaika:  UTC+4
 Sarpinskin piirin hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sadovoje (kalmukiksi  ja ven. Садовое) on kylä Sarpinskin piirissä Kalmukian tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Se sijaitsee 177 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta pohjoiseen. Vuonna 2002 Sadovojessa oli 6 505 asukasta. Sadovoje on Sarpinskin piirin hallinnollinen keskus.
Tom Burridge

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Tom Eustace Burridge (30. huhtikuuta 1881 Pimlico – 16. syyskuuta 1965 Chatham) oli brittiläinen jalkapalloilija, joka pelasi Upton Park FC:ssa. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja voitti joukkueineen kultaa.
Trilemma (taloustiede)

Trilemmalla tarkoitetaan talouspolitiikan rajoitetta, joka on opittu osin "kantapään kautta". Maalla ei voi samaan aikaan olla seuraavia kolmea:
kiinteää valuuttakurssia
vapautettuja kansainvälisiä pääomanliikkeitä
itsenäistä rahapolitiikkaa.
Asia on pohjimmiltaan melko helppo ymmärtää. Jos kahdessa maassa on eri korkotaso, jos valuuttakurssi on uskottavasti kiinteä eikä sijoituksia rajan ylitse säännöstellä, tarjoutuu mahdollisuus periaatteessa valtaviin keinotteluvoittoihin. Rahaa voi lainata alemman koron maasta ja sijoittaa korkean koron maahan, mikä aiheuttaa paineita sekä valuuttakurssin muutokselle että korkojen tasoittumiselle. Rahapoliittisen ohjauskoron nostaminen aiheuttaa näissä oloissa helposti ulkomailta otettavien luottojen määrän kasvua, ja toimii vastoin tarkoitustaan ikään kuin rahapolitiikan löysäämisenä.
Obstfeld, Shambaugh ja Taylor (2005, The Journal of Economics and Statistics, vol 87) ovat tehneet empiiristä analyysiä mahdollisuuksista ylläpitää ulkomaisesta korkotasosta poikkeavaa korkotasoa. Aineistoja oli kolme, yksi klassisen kultakannan ajalta (1870–1914), toinen Bretton Woods -järjestelmän ajalta (1959–1970) ja kolmas nykyajalta (1973–2000). Oli selvästi havaittavissa, että ulkomaisen korkotason muutokset vaikuttivat kunkin maan korkotasoon voimakkaammin, jos pääomanliikkeiden sääntely oli vähäisempää.
Yhtenä trilemman realisaationa voi pitää Suomen 1990-luvun alun lamaa. Suomi yritti 1980-luvun lopulla ylläpitää kiinteää valuuttakurssia, vapaita pääomaliikkeitä ja itsenäistä rahapolitiikkaa.
Saija Varjuksen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Saija Varjus Seinäjoen Tangomarkkinoilla 2005.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙Kokoelmat | 1 |  |
| ↙Singlet | 22 |  |
Tämä on Saija Varjuksen diskografia.
Studioalbumit

Saija Varjus (1997)
Yambaijaa (1998)
Tähtiin kirjoitettu (2000)
Ihana aamu (2002)
Varjus (2007)
On elon retki näin  (2010, 8 kappaletta)
Kokoelmat

Parhaat (2001)
Singlet

Jokainen päivä on liikaa
Dam dam da da di dum / Soi maininki hiljainen
Niin pelkään
Unohdettu sydän
Yambaijaa
Voit mua auttaa
Tähtiin kirjoitettu
Kuiskaten
Kauriinmetsästäjä
Sulje se tv
Adagio
Neljän kopla
Etsijä
Enemmän
Kun oot mun
Mieleesi jään
Sähköö
Routakukkia
Orja kuuman rakkauden
Suutele synnit pois (AXR Music) (2012)
Mä tein oikein (2014)
Vielä kerran (Turenki Records Oy) (3/2015)