stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hakapellon hautausmaa

Hakapellon hautausmaan kellotapuli
Hakapellon hautausmaa on Naantalin Soinisissa sijaitseva vuonna 1984 valmistunut hautausmaa ja kappeli, joka kuuluu Naantalin seurakunnalle ja sen omistaa Naantalin seurakuntayhtymä. Alueen koko on lähes 15 hehtaaria. Nykyään suurin osa vanhaan Naantaliin haudattavista sijoitetaan Hakapeltoon, Naantalin kirkon hautausmaan käytyä ahtaaksi. Hakapellon kappelin on suunnitellut Reino Lukander.
Vuoden 1977 marraskuussa Naantalin seurakunta osti yksityishenkilöiltä Hakapellon ja pikkupalstan tilat, jotka oli lohkaistu Soinisten ja Vadjon perintötaloista. Paikalle oli tarkoitus perustaa hautausmaa, ja hautausmaa sekä kappeli valmistuivatkin vuonna 1984. Hakapeltoon haudataan vuodessa keskimäärin 100 vainajaa. Vuonna 2008 vapaita arkkuhautapaikkoja oli 500. Vuonna 2008 valmistuneessa peruskorjauksessa uusia uurnahautapaikkoja rakennettiin 520 ja alueelle valmistui muun muassa toinen muistelupaikka sekä koko alueen kiertävä takorautainen aita. Hakapellossa on myös 1 150 muistolehtopaikkaa.
Hakapellon hautausmaalle haudattuja henkilöitä

Pekka Siitoin, uusnatsi ja okkultisti
Ray-Ban

| Ray-Ban |
| --- | --- |

Perustettu:  1937
Perustaja:  Bausch & Lomb
Kotipaikka:  Milano, Italia
Tuotteet:  aurinko- ja silmälasit
Omistaja:  Luxottica Group
Kotisivu:  https://www.ray-ban.com/eu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ray-Ban on Bausch & Lombin vuonna 1937 perustama aurinko- ja silmälasimerkki. Vuonna 1999 Bausch & Lomb myi aurinkolasiliiketoimintansa italialaiselle Luxottica Groupille. Ray-Banit ovat ainalähde? olleet hyvin suosittuja julkisuuden henkilöiden keskuudessa.
Historia

Ray-Ban-aurinkolasit suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien lentojoukoille, jotka tarvitsivat tyylikkäät lasit suojaamaan lentäjien silmiä auringolta. Aviator-lasit patentoitiin vuonna 1937. Nämä ensimmäiset lentäjämalliset metallisankaiset mutta kevyet Ray-Banit valmistettiin vihreästä heijastuksia vähentävästä materiaalista, ja ne pystyivät suodattamaan pois ultraviolettisäteilyn.
Ray-Banit saivat näkyvyyttä toisessa maailmansodassa kun kenraali MacArthur näyttäytyi ne silmillään lehtikuvissa. Vuonna 1952 Ray-Ban alkoi valmistaa muovikehyksistä Wayfarer-mallia, josta tuli suurta muotia Yhdysvalloissa kaikissa sosiaaliluokissa ja myös naisten keskuudessa. Ray-Baneissa näyttäytyivät tuolloin Audrey Hepburn, Bob Dylan, Andy Warhol, James Dean, Marilyn Monroe, Roy Orbison, John Lennon ja monet muut tähdet.
1970-luvulla Ray-Banien suosio hiipui kilpailijoiden tuotua räväkämpiä malleja markkinoille. 1980-luvulla yhtiö ryhtyi solmimaan menestyksekkäitä sopimuksia lasien näkymisestä televisiossa ja elokuvissa, kuten The Blues Brothers, Tom Cruisen Riskibisnes ja Top Gun, Reservoir Dogs, Miami Vice ja Konnankoukkuja kahdelle. Myös musiikkitähdet kuten Madonna, Michael Jackson, U2 ja Debbie Harry nähtiin Ray-Banit silmillään.
1990-luvulla Ray-Banit menivät taas pois muodista palatakseen vuoden 2007 jälkeen lehtien kansiin, kun klassisista Wayfarereista luotiin uusia, entistä värikkäämpiä malleja. Vuodesta 2008 lähtien Ray-Ban on järjestänyt Ray-Ban Room -näyttelyhuoneita suurilla musiikkifestivaaleilla.
Ominaisuudet

Ray-Baneissa käytetään polarisoituja- tai lasilinssejä ja hiilikuitua, ja niiden UV-suoja on 100-prosenttinen.
Kuvia

Ray-Ban Clubmaster -aurinkolasit.
Ray-Ban Round Icon -aurinkolasit.
Ray-Ban Aviator -aurinkolasit.
Ray-Ban Wayfarer -aurinkolasit.
Ray-Ban Clubround väreissä "musta & kulta".
Aiheesta muualla

Ray-Banin virallinen sivusto ray-ban.com. Viitattu 22.7.2012.
Unohdetut kuvat

| Unohdetut kuvat> Forgotten Silver |
| --- | --- |
 Elokuvan DVD-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Costa Botes Peter Jackson
Käsikirjoittaja:  Costa Botes Peter Jackson
Tuottaja:  Sue Rogers
Kuvaaja:  Alun Bollinger
Leikkaaja:  Michael J. Horton
Pääosat:  Peter Jackson Costa Botes Thomas Robins Sam Neill Harvey Weinstein Leonard Maltin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Uusi-Seelanti
Tuotantoyhtiö:  Wingnut Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  53 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unohdetut kuvat (engl. Forgotten Silver) on Costa Botesin ja Peter Jacksonin ohjaama uusiseelantilainen pseudodokumenttielokuva vuodelta 1995. Se kertoo dokumentaarista tyyliä jäljitellen kuvitteellisesta Colin McKenziestä, uusiseelantilaisesta elokuvan pioneerista, joka keksii 1900-luvun alussa muun muassa kamera-ajon sekä ääni- ja värielokuvan ennen muita, mutta jää unholaan onnettomien sattumien ja ennenaikaisen kuolemansa vuoksi.
Sekä Botes että Jackson esiintyvät elokuvassa omana itsenään dokumentin tekijöinä. Lisäksi elokuvassa esiintyy lavastetuissa haastatteluissa muutamia tunnettuja elokuva-alan henkilöitä, kuten elokuvahistorioitsija Leonard Maltin ja Miramax Filmsin Harvey Weinstein.
Kun elokuva ensiesitettiin Uuden-Seelannin televisiossa 28. lokakuuta 1995, monet luulivat sitä todelliseksi dokumentiksi ja pettyivät tai suuttuivat, kun se paljastettiin jälkeenpäin fiktioksi. Elokuvaa mainostettiin etukäteen dokumenttina ja esimerkiksi The Listener -lehdessä julkaistiin elokuvasta ja Colin McKenziestä laaja artikkeli, jonka kirjoittaja oli juonessa mukana. Toisaalta Jackson ja Botes ovat ilmaisseet, ettei heidän tarkoituksensa ollut huijata katsojia, vaan että ohjelman kuluessa sen fiktiivisyys paljastuisi itse kullekin.
Suomen Yle TV2 -kanavalla elokuva ensiesitettiin aprillipäivänä 1999. Tuolloin Iltalehti esitteli sen tv-sivullaan aitona dokumenttina mainitsematta aiheen kuvitteellisuutta.
Brittiläinen Kolumbia

Brittiläinen Kolumbia (engl. British Columbia, ransk. la Colombie-Britannique) on Kanadan läntisin, vuonna 1871 perustettu, Tyyneen valtamereen rajoittuva provinssi. Sen maapinta-ala on 925 186 neliökilometriä. Vuonna 2021 provinssin asukasluvuksi ilmoitettiin 5 000 879.
Provinssi rajoittuu lännessä Yhdysvaltain Alaskan osavaltioon ja etelässä Washingtonin, Idahon ja Montanan osavaltioihin Yhdysvalloissa. Pohjoisnaapureita ovat Kanadan puolella Yukon ja Luoteisterritoriot, idässä Albertan provinssi.
Lounaisella Vancouverinsaarella sijaitsee provinssin pääkaupunki Victoria. Provinssin suurin kaupunki on Vancouver, joka on mantereen puolella.
Historia

Brittiläisen Kolumbian alue asutettiin varsin pian jääkauden jälkeen. Eurooppalaiset saapuivat alueelle 1778, jolloin alueen alkuperäisväestön lukumäärä oli arviolta 300 000. James Cook purjehti Vancouverinsaarelle 1778, ja pian häntä seurasivat uudisasukkaat. Uudisasukkaiden tuomat taudit aiheuttivat suurta tuhoa alkuperäisväestössä, joka oli suhtautunut ystävällisesti eurooppalaisiin.
1800-luvulla Hudson Bay Company etsi uutta toimipistettä Tyynenmeren rannikolta, ja sen työntekijä James Douglas asettui Vancouverinsaarelle 1842. Seuraavana vuonna saaren eteläkärkeen perustettiin Fort Victoria, josta kehittyi provinssin nykyinen pääkaupunki. Cariboon alueelta löydettiin 1860-luvulla kultaa, mikä aiheutti kultaryntäyksen ja Brittiläinen Kolumbia kasvoi räjähdysmäisesti. Brittiläinen Kolumbia siirtyi Hudson Bay Companyltä kruunulle 1870, ja siitä tuli provinssi 1871.
Provinssi koki toisen suuren kasvupyrähdyksen 1950-luvulla, kun kaupungistumisen myötä ihmisiä muutti suurimpiin asutuskeskuksiin. Alaskan tie oli lisännyt provinssin kauttakulkua,selvennä mutta uusi Trans-Kanadan valtatie mahdollisti hyvät liikenneyhteydet muualle Kanadaan.
Maantiede

Brittiläisen Kolumbian maisemaa hallitsevat Kalliovuoret ja Kolumbiavuoret. Vuoristojoen väliin jäävä tasankoalue on nimeltään Sisäylänkö, ja vuoristojen pohjoispuolella on Alaskaan ulottuva Stikinen ylänkö. Provinssin koillisosa on osa suuria tasankoja. Tasanko- ja ylänköalueet ovat valtavien metsien peitossa. Ylängöiltä saavat alkunsa lukuisat joet, joista suurimmat ovat itään laskeva Peace sekä Tyyneenmereen laskevat Fraser ja Columbia.
Provinssin rannikko on hyvin pirstaleinen. Rannikon tuhansista saarista suurimmat ovat Vancouverinsaari ja Kuningatar Charlotten saaret. Runsassateisella Tyynenmeren rannikolla on lauhkean vyöhykkeen sademetsää, joka jatkuu Alaskaan.
Brittiläisen Kolumbian pinnanmuodot.
Lake O'Hara.
Mount Robson.
Maantiede > Metsätuhot

Brittiläisessä Kolumbiassa esiintyi vuoden 2007 tienoilla metsätuhoja, joiden aiheuttaja oli  vuoristoniluri eli vuoristomäntykovakuoriainen (Dendroctonus ponderosae). Ilmastonmuutoksesta johtuvat leudot talvet hyödyttävät kuoriaisen selviytymistä talven yli. Pahiten kuoriainen iski vuonna 2007 kontortamäntyyn, joka tuottaa 45 prosenttia Brittiläisen Kolumbian puusadosta. Provinssin metsäministeriö arvioi vuonna 2007, että 80 prosenttia männyistä tuhoutuu viidessä vuodessa. Puukuolemat taas kiihdyttävät ilmaston lämpenemistä entisestään. Kovakuoriainen levittää haitallista sientä, joka värjää puun siniharmaaksi. Osa terveistäkin puista kaadetaan, jotta puu saataisiin hyödynnettyä ennen tautia.
Maantiede > Kaupungit

Kymmenen suurinta kaupunkia asukasluvun mukaan
| Kaupunki | 2006 | 2001 | 1996 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vancouver | 578 041 | 545 671 | 514 008 |
| Surrey | 394 976 | 347 825 | 304 477 |
| Burnaby | 202 799 | 193 954 | 179 209 |
| Richmond | 174 461 | 164 345 | 148 867 |
| Abbotsford | 123 864 | 115 463 | 104 403 |
| Coquitlam | 114 565 | 112 890 | 101 820 |
| Saanich | 108 265 | 103 654 | 101 388 |
| Kelowna | 106 707 | 96 288 | 89 422 |
| Delta | 96 723 | 96 950 | 95 411 |
| Langley Township | 93 726 | 86 896 | 80 179 |
Lähde: Statistics Canada
Hallinto

Brittiläinen Kolumbia on provinssi, mikä tarkoittaa että sillä on laaja itsehallinto. Provinsseilla on oma verotus ja lainsäädäntö, sillä ne itse huolehtivat muun muassa järjestyksestä, paikallisesta infastruktuurista, luonnonvarojen käytöstä, koulutuksesta ja terveydenhuollosta. Provinsseilla on omat perustuslait, jotka eivät kuitenkaan saa olla ristiriidassa liittovaltion perustuslain kanssa. Sama pätee muuta lainsäädäntöä.
Kruunun edustaja ja provinssin päämies on varakuvernööri, jonka nimeää viideksi vuodeksi kerrallaan Kanadan kenraalikuvernööri konsultoituaan Kanadan pääministeriä. Brittiläisellä Kolumbialla on kuusi edustajaa maan parlamentin senaatissa ja 42 edustajaa edustajainhuoneessa.
Brittiläisen Kolumbian parlamentti säätää provinssin lait. Parlamentti on yksikamarinen ja sen jäsenet valitaan suorilla vaaleilla neljän vuoden välein. Provinssin 87 vaalipiiristä valitaan jokaisesti yksi edustaja parlamenttiin. Vaalit voittaneen puolueen johtajasta tulee Brittiläisen Kolumbian pääministeri ja hän valitsee hallituksen. Varakuvernöörin tehtävänä on hyväksyä parlamentin asettamat lait. Lisäksi hän edustaa provinssia ulospäin.
Provinssin tuomiovaltaa pitää kolme tuomioistuinta. Ne ovat provinssin tuomioistuin (Provincial Court), ylioikeus (Supreme Court) ja vetoomustuomioistuin (Court of Appeal).
Hallinto > Hallinnollinen jako

Brittiläinen Kolumbia on jaettu 29 kunnallispiiriin (engl. Regional district), jotka muodostuvat kunnista. Provinssissa on yhteensä 162 kuntaa jotka järjestävät kunnallispalvelut osittain kunnallispiirien kautta. Esimerkiksi aluesuunnittelu, tiestö ja vesiverkko ovat kunnallispiirien vastuulla. Kunnallishallinto on rajoitettu asutuskeskuksiin, minkä vuoksi suurin osa provinssista ei kuulu minkään kunnan alueeseen. Nämä alueet ovat suoraan kunnallispiirien alaisina.
Kunnallispiirit ovat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alberni-Clayoquot  Bulkley-Nechako  Capital  Cariboo  Central Coast  Central Kootenay  Central Okanagan  Columbia-Shuswap  Comox Valley  Cowichan Valley  |  East Kootenay  Fraser Valley  Fraser-Fort George  Kitimat-Stikine  Kootenay Boundary  Mount Waddington  Metro Vancouver  Nanaimo  North Okanagan  Northern Rockies  |  Okanagan-Similkameen  Peace River  Powell River  Skeena-Queen Charlotte  Squamish-Lillooet  Stikine Region  Strathcona  Sunshine Coast  Thompson-Nicola  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brittiläinen Kolumbia Wikimedia Commonsissa
The Political Economy of British Columbia's Rainforests
Kanadan provinssit ja territoriot
| --- | --- |
Provinssit:  Alberta  Brittiläinen Kolumbia  Manitoba  New Brunswick  Newfoundland ja Labrador  Nova Scotia  Ontario  Prinssi Edwardin saari  Quebec  Saskatchewan 
Territoriot:  Luoteisterritoriot  Nunavut  Yukon 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Kroatia  Vatikaani 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove  Yle 
Muut:  NARA  IdRef 
Vancouver.
Provinssin parlamenttitalo.
Brittiläisen Kolumbian kartta
Paskolammi (Kärppälä)

| Paskolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°22′45″N, 23°13′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Piimäsjärven valuma−alue (35.136)
Laskuoja:  oja Masojärveen 
Järvinumero:  35.136.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,7 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,74 km  
Pinta-ala:  2,247 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiPaskolammi 
Paskolammi on Pirkanmaalla Sastamalan Kärppälässä Masossa sijaitseva lampi.
Maantiede

Paskolammin pinta-ala on 2,2 hehtaaria, ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 120 metriä. Siihen laskee vain yksi oja Pehkusuolta ja sen luusua sijaitsee lammen itärannalla, josta saa alkunsa neljä kilometriä pitkä laskuoja kuivattuun Masojärveen Masojärvi laskee Masojokeen, joka muuttuu alajuoksulla Kärppälänjoeksi. Järven rantaviiva on 0,74 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soista metsämaastoa. Ranta on rakentamatonta eikä sinne johda teitä.
Vesistösuhteita

Paskolammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Piimäsjärven valuma-alueeseen (35.136) se kuuluu. Lampi sijaitsee valuma-alueen latvoilla. Järven vedenpinnan korkeus on 128,7 metriä ja Masojärvessä 117,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 11,7 metriä.
Historia

Vuoden 1855 Kalmbergin kartastossa Paskolammin nimi on kirjoitettu "Paskajärvi". Se on tuolloin ollut autio erämaajärvi  Järven vedenpintaa on laskettu hieman. Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järven ympärille piirretty suomaata ja lammen luokse tulee Kutalan suunalta kärrypolku . Vuoden 1961 peruskartassa on järven ympärillä edelleen suota, mutta sen itäpuolelle on raivattu peltomaata..
Meri-Naantali

Meri-Naantali on Naantalissa merenrannalla sijaitseva vuosina 1980–1984 rakennettu asuntoalue. Asuntoalueen rakensi Kivikartio Oy ja sen suunnitteli arkkitehti Reino Lukander. Alueeseen kuuluu kolme seitsemänkerroksista ja viisi neljäkerroksista kerrostaloa. Kerrostalojen vieressä on rivi- sekä omakotitaloja. Asuntoalueen yhteydessä on venevalkama. Meri-Naantali sijaitsee alle kilometrin päässä Naantalin keskustasta.
Markku Purho

Markku Purho (31. heinäkuuta 1950 – 4. lokakuuta 2024) oli suomalainen taikuri ja koomikko.
Purho aloitti uransa jo vuonna 1962, ensimmäinen esiintyminen tapahtui Jokelan VPK:n poikaosaston pikkujoulussa. Vuosikymmenten aikana hän esiintyi erilaisissa tilaisuuksissa noin 5000 kertaa. Purho järjesti vuosittain Kouvolan Taikapäivät, joka toi Kouvolaan vuosittain noin 200 taikuria. Hän toimi myös Suomen Taikapiiri ry:n  sihteerinä ja puheenjohtajana. Purho voitti vitsinkerronnan Suomen mestaruuden vuosina 1995 ja 1996. Vuonna 1999 Esiintyvät Taiteilijat ry. valitsi hänet vuoden viihdetaiteilijaksi. Suomen Taikapiiri palkitsi hänet Vuoden taikuri -nimityksellä vuosina 2000 ja 2010. Purholla oli myös internetissä taikakauppa.
Markku-liitto valitsi vuonna 2006 Purhon kymmenenneksi vuoden Markuksi.
Palkinnot ja tunnustukset

Vitsinkerronnan Suomen mestari 1995
Vitsinkerronnan Suomen mestari 1996
Vuoden taikuri 2000
Vuoden viihdetaiteilija 1999
Vuoden Markku 2006
Vuoden taikuri 2010
taiteilijaeläke 2014
Ardala

| Ardala |
| --- | --- |
 Ardala
 Koordinaatit: 58°21′41″N, 13°20′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Skara
Väkiluku (31.12.2023):  700
Ardala on taajama Skaran kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 700 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardala Wikimedia Commonsissa
Eggby

| Eggby |
| --- | --- |

 Eggby
 Koordinaatit: 58°25′57″N, 13°38′38″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Skara
Väkiluku (31.12.2023):  218
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eggby on taajama Skaran kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 218 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eggby Wikimedia Commonsissa
Masojärvi

| Masojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala, Nokia
Koordinaatit:  61°21′50″N, 23°14′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuloveden alue‎ (35.13)
Laskujoki:  Masojoki 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  noin 117 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  70 m  
Saaria:  ei saaria
 fiMasojärvi 
Masojärvi on laskettu järvi, joka sijaitsee Pirkanmaalla Sastamalan ja Nokian rajalla Mason kylässä.
Maantieto

Aikaisempi järvi on kuivatettu niin pieneksi lammeksi, että se voidaan käytännöllisesti pitää kuivattuna. Jäljellä on metsäistä suota, avosuota ja luhtaan verrattavaa kosteikkoa. Avovesialueen pituus on 350 metriä ja parikymmentä metriä leveä. Se on kapeimmillaan vain järvialueen läpi virtaavan joen levyinen. Järveen laskee pelto- ja metsäojat, joista yksi on samalla Paskolammin laskuoja. Läpi virtaava joki kulkee entisen järven pohjaa myöten ja kääntyy Masojärvenkorven halki Mason kylän pelloille. Laskujoen nimi on Masojoki, joka muuttuu keskijuoksulla Viiteriojaksi ja alajuoksulla Kärppälänjoeksi. Nykykartassa alemman altaan kohdalla lukee Masojärvi.
Kuivatun järven allas on kuivunut keskeltä metsäksi ja muodostaa siten kaksi syvempää allasta. Kummassakin altaassa on suota ja luhtaa. Jälkimmäiseen luhteikkoon on vuonna 1998 perustettu luonnonsuojelualue, joka kuuluu Natura 2000- verkostoon.
Vesistösuhteita

Masojärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Piimäsjärven valuma-alueeseen (35.136) se kuuluu. Kosteikkoalueen ja kapean avovesialueen kautta on kaivettu johto-oja, jonka kautta vedenpinta saadaan pidettyä alhaalla. Järven vedenpinnan korkeus on noin 117 metriä.
Historia

Kalmbergin kartastossa järven nimi oli kirjoitettu "Masajärvi". Masojärven vedenpinnan korkeutta laskettiin alemmaksi vuonna 1881. Järven historiallista kokoa voidaan arvioida esimerkiksi vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa vertaamalla sen rantaviivaa kartan mittakaavaan. Järvi oli piirretty pitkäksi ja kapaeaksi. Järvi oli kaakossa kapeampi ja luoteessa leveämpi. Keskellä sijaitsi lahdelma, joka työntyi koilliseen. Mikäli järvi on piirretty oikein, olisi se ollut noin kilometrin pituinen ja suurimmillaan 200 metriä leveä.
1960- ja 1970-luvuilla Masojärven laskussa paljastuneet maa-alueet olivat yhteensä 23 hehtaaria.
Aiheesta muualla

Marjamäki, Anne: Kärppälän kyläsuunnitelma (Arkistoitu – Internet Archive), 2003
Kokemäenjoen alue (35.1)
Matti Piuhola

Matti Piuhola (19. lokakuuta 1929 Isokyrö – 31. joulukuuta 2007 Seinäjoki) oli suomalainen elokuvahistorioitsija ja vanhojen elokuvien ja niiden oheistuotteiden keräilijä.lähde?
Piuhola järjesti elokuvakiertueita, jotka olivat suosittuja 1940-luvulta 1970-luvulle, paikoissa joissa ei ollut kiinteitä elokuvateattereita. Elämänsä aikana hän keräsi merkittävän kokoelman vanhoja elokuvia, julisteita, äänilevyjä ja elokuva- ja musiikkilaitteita. Hän saattoi järjestää omia elokuvanäyttelyitä kokoelmansa voimin, josta löytyi ensimmäinen suomalainen elokuvajuliste Kokkolasta vuodelta 1897 ja ensimmäiset suomalaiset äänielokuvat Turusta vuodelta 1929. Suomalaisten elokuvien lisäksi hän keräsi myös ulkomaalaisia elokuvia, muun muassa tuhoutuneeksi luullun filippiiniläisen elokuvan Zamboanga vuodelta 1937.lähde?
Vuonna 1996 Piuhola teki dokumentin Elävien kuvien kampeajat, joka sisälsi hänen kuvaamiaan haastatteluja ja joka käsitteli elokuvan historiaa. Lisäksi hän kirjoitti historiallisia artikkeleita pohjalaisiin lehtiin.lähde?
Aiheesta muualla

Matti Piuholan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Matti Piuhola Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Al-Taghabun

Suura 64 Koraanissa vuodelta 1874
Al-Taghabun (arab. التغابن‎, al-taghābun, suom. Kilpailun suura) on Koraanin 64. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi tai medinalaiseksi. Se sisältää 18 jaetta. Suura on saanut nimensä jakeessa 9 mainituista "kilpailun päivästä". Islamilaisen selityksen mukaan jae viittaa siihen, että tuomiopäivänä uskovat vievät uskottomien paikat Paratiisissa.
Sisältö

Suuran alku ja loppu ylistävät Jumalaa, keskellä polemisoidaan uskottomia vastaan.
Jakeet 1–4 kertovat Jumalan mahdista.
Jakeet 5-11 ovat polemiikkia uskottomia vastaan.
Jakeet 12–18 vaativat tottelemaan Jumalaa ja profeettaa.  Jakeen 14 on islamilaisessa tulkinnassa arveltu tarkoittavan sitä painostusta, jota aviovaimot ja lapset harjoittivat estääkseen muslimeja lähtemästä Mekasta Hidzran aikana.
Suura 64 arabialaisena resitaationa
Sisar Bonifacen mysteerit

| Sisar Bonifacen mysteerit> Sister Boniface Mysteries |
| --- | --- |
 Vasemmalta oikealle Ruth Penny (Ami Metcalf), Felix Livingstone (Jerry Iwu), sisar Boniface (Lorna Watson), Sam Gillespie (Max Brown) ja Peggy Button (Ami Metcalf)
Tyyli:  draama rikos komedia mysteeri
Luoja(t):  Jude Tintall
Perustuu:  Isä Brown ja hänen laumansa -televisiosarjaan ja G. K. Chestertonin kirjoihin
Pääosissa:  Lorna Watson Max Brown Jerry Iwu Ami Metcalf Belinda Lang Tina Chiang Virginia Fiol Carolyn Pickles
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BritBox  C More
Esitetty:  8. helmikuuta 2022 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  20
Tuotanto
Säveltäjä(t):  Michael Price
Tuotantoyhtiö(t):  BBC Studios BritBox
Aiheesta muualla
IMDb
Sisar Bonifacen mysteerit (Sister Boniface Mysteries) on brittiläinen rikosdraamasarja. Se on Isä Brown ja hänen laumansa -televisiosarjan spin-off. Sarjan päähenkilö on sisar Boniface, jonka ensiesiintyminen on Isä Brown ja hänen laumansa -sarjan ensimmäisen kauden kuudennessa jaksossa.
Näyttelijät > Päähahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lorna Watson  | … |  sisar Boniface   |
|  Max Brown  | … |  rikoskomisario Sam Gillespie   |
|  Jerry Iwu  | … |  rikosylikonstaapeli Felix Livingstone   |
|  Miranda Raison  | … |  toimittaja Ruth Penny   |
|  Ami Metcalf  | … |  konstaapeli Peggy Button   |
Näyttelijät > Sivuhahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Belinda Lang  | … |  rouva Clam   |
|  Carolyn Pickles  | … |  äiti Adrian   |
|  Virginia Fiol  | … |  sisar Reginald   |
|  Tina Chiang  | … |  sisar Peter   |
|  David Sterne  | … |  Tom Thomas   |
|  Ivan Kaye  | … |  Ted Button   |
|  Sarah Crowden  | … |  neiti Thimble   |
|  Robert Daws  | … |  Hector Lowsley   |
Näyttelijät > Vierailevat hahmot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Williams  | … |  isä Brown   |
|  Sylvestra Le Touzel  | … |  Prunella Gladwell   |
|  John Thomson  | … |  Leonard Monk   |
|  Maggie Steed  | … |  Vivienne Bonham-Crane   |
|  Geoff McGivern  | … |  Malise Bonham-Crane   |