stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjankävijät

| Espanjankävijät |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Hannu Taina, Pekka Pajuvirta 1980.
Ohjaaja:  Mikael Wahlforss
Käsikirjoittaja:  Mikael Wahlforss, Pentti Sarén
Perustuu:  Paavo Koskisen elämään
Tuottaja:  Kari Kekkonen, Pekka Pajuvirta
Säveltäjä:  Heikki Valpola
Kuvaaja:  Kari Kekkonen
Leikkaaja:  Mikael Wahlforss
Pääosat:  Pekka Saaristo   Maria Rosa Romero   Markku Peltola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kari Kekkonen Ky
Ensi-ilta:  26. syyskuuta 1980
Kesto:  69 min
Alkuperäiskieli:  suomi, espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjankävijät on vuonna 1980 ensi-iltaan tullut suomalainen draamadokumentti, joka kertoo Espanjan sisällissodassa vuosina 1936–1939 tasavaltalaisten joukoissa taistelleista suomalaisista vapaaehtoisista. Espanjassa kuvatun elokuvan on ohjannut Mikael Wahlforss ja siinä esiintyy suomalaisten lisäksi myös lukuisia espanjalaisia näyttelijöitä.
Elokuvan päähahmon Kosti Viljasen esikuvana on 1930-luvulla Neuvostoliittoon muuttanut ja sieltä myöhemmin vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan lähtenyt Paavo Koskinen. Hän on myös itse mukana elokuvan dokumentaarisissa osuuksissa. Koskisen lisäksi Espanjankävijöissä nähdään kolme muuta suomalaista sisällissodan veteraania; Sulo Paaso, Evald Helander sekä Tauno Erkkilä. Elokuvassa esiintyy myös sisällissodan aikaisiin toisen tasavallan johtohenkilöihin lukeutunut Dolores Ibárruri, joka puhuu Kansainvälisten prikaatien merkityksestä Espanjan fasismin vastaisessa taistelussa.
Suomessa esitetyn 69-minuuttisen version lisäksi Espanjankävijöistä on olemassa myös kansainväliseen levitykseen tehty versio, jonka pituus on 83 minuuttia.
Sisältö

Espanjankävijät alkaa ja päättyy dokumentaariseen osuuteen, jonka kertoo neljän suomalaisen veteraanin paluusta vanhoille taistelupaikoille lähes 40 vuotta sisällissodan päättymisen jälkeen diktaattori Francon kuoleman myötä. Vuonna 1978 kuvattujen haastattelujen välissä on fiktiivinen kertomus Kosti Viljanen -nimisen suomalaisen miehen osallistumisesta Espanjan sisällissodan taisteluihin Kansainvälisten prikaatien riveissä. Näytellyt jaksot ovat mustavalkoisia ja niiden lomaan on sijoitettu neuvostoliittolaisen sotakuvaajan Roman Karmenin autenttista materiaalia. Kaksi kohtausta pohjautuu Espanjassa taistelleen Paavo Pajusen sotakertomuksiin, jotka hänen puolisonsa Jenny Pajunen toimitti vuonna 1976 kirjaksi Espanja, sinä nuoruutemme. Elokuvan musiikkina kuullaan muun muassa useita kertoja sisällissodan aikainen tasavaltalaisten laulu Ay Carmela.
Arvostelut ja esitykset

Elokuva sai arvostelijoilta pääosin myönteisen vastaanoton. Kritiikki kohdistui lähinnä mustavalkoisen osuuden tekniseen toteutukseen, jonka katsottiin johtuneen elokuvan pienestä budjetista. Teattereissa Espanjankävijöitä ei nähty lainkaan Helsingin ulkopuolella, mutta se osallistui Italiassa San Remon elokuvafestivaaleille vuonna 1980. Suomen televisiossa elokuva on nähty ainoastaan kahdesti, huhtikuussa 1981, jolloin se keräsi peräti 724 000 katsojaa sekä toisen kerran tammikuussa 2015.
Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pekka Saaristo  | … |  Kosti Viljanen   |
|  Maria Rosa Romero  | … |  Luisa   |
|  Markku Peltola  | … |  Sulo Paaso   |
|  Jussi Lähteenmäki  | … |  Evald Helander   |
|  Rafael Tormo  | … |  Juan   |
|  Silvia Alvarez  | … |  Maria   |
|  Matti Varjo  | … |  kertoja   |
Aiheesta muualla

Elokuva Espanjankävijät (Arkistoitu – Internet Archive) Teatteri Kultsa.
Espanjanmastiffi

| Espanjanmastiffi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa rekisteröity 517
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  laumanvartija, seura- ja vahtikoira
Elinikä:  10–12
Muita nimityksiä:  mastín español, Spanish Mastiff, mâtin espagnol, Spanischer Mastiff, mastino spagnolo, hispaania mastif
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat #91
Ulkonäkö
Paino:  60–100 kg
Säkäkorkeus:  uros väh. 77-88 cm narttu väh. 72-88 cm
Väritys:  yksivärinen, esim. keltainen, leijonanvärinen, punainen, musta, suden- tai hirvenvärinen myös väriyhdistelmät, kuten tiikerijuovainen, valkoinen mustin laikuin ja yksivärinen, jolla on valkoinen juova rinnassa sallitaan
Espanjanmastiffi (esp. mastín español) on espanjalainen laumanvartijarotu. Sen käyttötarkoituksena on lampaiden suojeleminen susilta, mutta nykyisin myös vahti- ja seurakoirana toimiminen. Kotimaansa ulkopuolella rotu on melko harvinainen.
Ulkonäkö

Espanjanmastiffi on suurikokoinen, vahva, tiivisrakenteinen ja ketterä koira. Karvapeite on tiheä, paksu, keskipitkä ja sileä. Paksun alusturkkinsa ansiosta koira pystyy olemaan ulkona ympäri vuoden, mutta sillä on kuitenkin oltava mahdollisuus päästä suojaan. Rotu on vielä melko alkukantainen eli jalostukselta rotu on välttynyt. Espanjanmastiffilla tulee olla leukapussi, joka suojelee koiran kurkkua mahdolliselta hyökkäykseltä.
Espanjanmastiffeista toivotaan mieluiten yksivärisiä, esimerkiksi keltaisia, leijonanvärisiä, punaisia, mustia, suden- tai hirvenvärisiä, mutta myös tiikerijuovaisia tai valkoisia mustin laikuin. Uroksien säkäkorkeus vähintään 77 cm ja narttujen vähintään 72 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Espanjanmastiffi on erittäin rohkea ja kunnioitusta herättävä, mutta silti lempeä ja miellyttävä koira. Luonteeltaan espanjanmastiffi on varauksellinen ja se tutustuu itse vieraisiin, ei pakottamalla. Omaa isäntäväkeään se kuitenkin rakastaa yli kaiken ja on hyvin kiintynyt perheeseensä. Rotu ei ole luonteeltaan kovin aktiivinen, mutta toimintahalua kuitenkin löytyy. Espanjanmastiffi on lisäksi erinomainen vahtikoira ja soveltuu myös jäljestämiseen ja vetotehtäviin.
Alkuperä

Espanjanmastiffia on käytetty jo 1600-luvulla Mestan (karjankasvattajien yhteenliittymä 1600-luvulla) aikoina karjan, erityisesti lampaiden ajamiseen. Koiran tehtävä oli viedä lampaat laitumelle kesäksi ja tuoda ne takaisin talveksi. Laitumella ja laumaa kuljetettaessa espanjanmastiffi suojeli lampaita susilta ja muilta pedoilta. Rotua käytetään yhä edelleen laumojen kuljetuksiin alkuperäisen käyttötarkoituksen mukaisesti. Lisäksi sitä käytetään nykyisin myös vahtikoirana esimerkiksi maatilojen, ihmisten ja yleensä omaisuuden vartiointiin ja suojeluun.
Rotu on läheistä sukua pyreneittenmastiffille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Presidentillinen kompleksi

| Ak Orda> Cumhurbaşkanlığı Külliyesi |
| --- | --- |

Sijainti:   Ankara
Rakennustyyppi:  Virka-asunto
Valmistumisvuosi:  2014
Käyttäjä:  Turkin presidentti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Presidentillinen kompleksi on Turkin presidentin virka-asunto ja työpaikka. Se sijaitsee Beştepessä, Ankaran lähellä. Kompleksi vihittiin käyttöön 29. lokakuuta 2014.
Rakennusta pommitettiin Turkin vallankaappausyrityksen aikana heinäkuussa 2016.
Galleria

Kompleksi ilmasta katsottuna
Presidentti Erdoğanin toimisto, joka sijaitsee presidentin kompleksissa.
Rex Tillerson ja Recep Tayyip Erdoğan tapaamishuoneessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkue (jääkiekko)

| Pohjois-Amerikka |
| --- | --- |

Liitto:  National Hockey League Kansainvälinen jääkiekkoliitto National Hockey League Players' Association
Valmentaja:   Todd McLellan

Ensimmäinen ottelu
  Eurooppa 0–4 Pohjois-Amerikka  (Quebec City, Quebec, Kanada; 8. syyskuuta 2016) 
Viimeinen ottelu
  Ruotsi 3–4 Pohjois-Amerikka  (Toronto, Ontario, Kanada; 21. syyskuuta 2016) 
Suurin voitto
  Eurooppa 0–4 Pohjois-Amerikka  (Quebec City, Quebec, Kanada; 8. syyskuuta 2016) 
Suurin tappio
  Pohjois-Amerikka 2–3  Tšekki (Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat; 14. syyskuuta 2016) 
Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkue (engl. Team North America) oli pohjoisamerikkalainen jääkiekkojoukkue, joka osallistui jääkiekon maailmancupiin 2016. Se muodostui pohjoisamerikkalaisista pelaajista, jotka ovat syntyneet 2. lokakuuta 1992 tai sen jälkeen. Yhdistelmäjoukkueen toiminnanjohtajina toimivat Stan Bowman ja Peter Chiarelli.
Syyskuussa 2016 Pohjois-Amerikan joukkue aloitti turnauksen pelaamalla ensimmäisen ottelunsa Suomen maajoukkuetta vastaan. Nuorten yhdistelmäjoukkueen osallistuminen tapahtumaan herätti paljon keskustelua, sillä koskaan aikaisemmin maailmancupissa ei ollut kilpaillut yhdistelmäjoukkueita.
Kokoonpano

Kokoonpano sisältää ne 23 pelaajaa, jotka edustivat Pohjois-Amerikan yhdistelmäjoukkuetta maailmancupissa.
| Pelipaikka | Kansallis>  | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV |  | John Gibson |
| MV |  | Connor Hellebuyck |
| MV |   | Matt Murray |
| P |  | Aaron Ekblad |
| P |  | Ryan Murray |
| P |  | Morgan Rielly |
| P |  | Colton Parayko |
| P |  | Seth Jones |
| P |  | Jacob Trouba |
| P |   | Shayne Gostisbehere |
| H |  | Sean Couturier |
| H |  | Connor McDavid |
| H |  | Nathan MacKinnon |
| H |  | Sean Monahan |
| H |  | Jonathan Drouin |
| H |  | Ryan Nugent-Hopkins |
| H |  | Mark Scheifele |
| H |   | Auston Matthews |
| H |  | Dylan Larkin |
| H |  | Jack Eichel |
| H |  | Brandon Saad |
| H |  | J. T. Miller |

Lähde: National Hockey League Players' Association, National Hockey League
Petit Le Mans 2006

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2006 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 30. syyskuuta 2006 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2006 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Petit Le Mans 2007

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2007 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 2007 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli American Le Mans Series -kauden 2007 toiseksi viimeinen kilpailu.
Yleiskilpailun voittivat LMP1-luokassa ajaneet Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2007 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Porolahti

Kuva Porolahdesta helmikuussa 2006. Vasemmalla Tammisalo, oikealla etualalla asumaton saari ja kauempana oikealla Roihuvuori.
Kuva samasta kohdasta kuin yllä, mutta heinäkuussa 2008.
Porolahti (ruots. Poroviken) on rehevöitynyt merenlahti Itä-Helsingissä Tammisalon ja Roihuvuoren välissä. Porolahti on yhdistetty  Tammisalon kanavalla Strömsinlahteen. Porolahden peruskoulu sijaitsee lähellä Porolahtea. Tämän lahden erottaa Tammisalon kanavasta asumaton saari, jonka poikki kulkee kevyen liikenteen tie. Tiiliruukinlahdesta Porolahden erottaa silta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porolahti Wikimedia Commonsissa
Protestilista

Protestilista on julkinen koonti viranomaisen luona protestoiduista asiakirjoista. Asiakirjat ovat yleensä velkojien asettamia trattoja, joita ei ole maksettu määräajan kuluessa ja jotka on tämän jälkeen protestoitu. Talouslehdet, kuten Kauppalehti ja Taloussanomat, julkaisevat Suomen Asiakastieto Oy:n kokoamaa listaa protestoiduista asiakirjoista.
Aiheesta muualla

Protestilista (Kauppalehti) (Maksullinen; vaatii kirjautumisen)
Fortum Waste Solutions

| Fortum Waste Solutions Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1979
Kotipaikka:  Riihimäki
Toimiala:  ympäristöhuolto
Tuotteet:  vaarallisten jätteiden käsittely
Liikevaihto:  105,5 miljoonaa euroa (2016)
Nettotulos:  5,4 miljoonaa euroa (2016)
Henkilöstö:  261
Omistaja:  Fortum
Kotisivu:  wastesolutions.fortum.com/fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fortum Waste Solutions Oy, aiemmin Ekokem, on Fortumin omistama Pohjoismaissa toimiva suomalainen ympäristöhuoltoalan yritys, jonka päätoimialoja ovat vaarallisten jätteiden käsittely, kierrätys ja loppusijoitus sekä maaperän kunnostus ja ympäristörakentaminen.[lähde? ]
Historia > Suomen Ongelmajäte ja Ekokem 1979–2016

Oy Suomen Ongelmajäte – Finlands Problemavfall Ab perustettiin vuonna 1979 Riihimäellä. Yrityksen nimi oli vuosina 1985–2014 Ekokem Oy Ab ja vuosina 2014–2017 Ekokem Oyj.[lähde? ]
Ekokem osallistui 2014 Syyrian kemiallisten aseiden tuhoamisoperaatioon. Ensimmäinen jäte-erä Syyriasta saapui Suomeen juhannuksena 2014, toinen erä heinäkuussa ja kolmas lasti elokuussa. Fortum Waste Solutions hävitti Syyriasta evakuoituja teollisuuskemikaaleja yhteensä noin 300 tonnia. Syyriasta saapuvat jätteet poltettiin korkealämpötilauunissa 1 050–1 200 asteen lämpötilassa, jolloin poltettavan jätteen pitkä viipymä uunissa varmisti jätteiden täydellisen palamisen. Kemikaalien vastaanottaminen Suomeen hävitettäväksi oli erittäin merkittävä panos Syyrian kemiallisen aseen hävittämisprosessissa. Ekokem osallistui laajempaan operaatioon kuuluvaan tehtävään OPCW:n ja Yhdistyneiden kansakuntien yhteisessä valvonnassa. Tuhottavaa materiaalia oli teollisuuskemikaaleina 500 tonnia ja lisäksi miljoonia litroja myrkyllistä jätettä.
Historia > Fortum Waste Solutions 2017–

Elokuussa 2016 suomalainen energiayhtiö Fortum osti Ekokem Oyj:n ja keväästä 2017 yhtiö on käyttänyt nimeä Fortum Waste Solutions Oy.
Vuonna 2017 jalostamossa käsiteltiin noin 6 000 tonnia kuluttajien muovipakkausjätettä, vuonna 2018 määrä oli noin 10 000 tonnia. Syksyllä 2018 jalostamolle avattiin uusi käsittelylinja, minkä ansiosta sen tuotantokapasiteetti kolminkertaistui noin 30 000 tonniin vuodessa.
Alkuvuonna 2019 Fortum kertoi aloittavansa sähköautojen akkujen kierrätyksen. Fortumin mukaan sähköauton litiumioniakusta pystytään uudella hydrometallurgisella kierrätysprosessilla kierrättämään jopa 80 prosenttia aiemman 50 prosentin sijaan. Suomalaisen Crisolteq-yrityksen kehittämässä teknologiassa akut tehdään ensin turvallisiksi mekaanista käsittelyä varten, minkä jälkeen muovit, alumiini ja kupari erotetaan toisistaan ja ohjataan kukin omaan kierrätysprosessiinsa. Talteenotetut koboltti, mangaani ja nikkeli toimitetaan akkuvalmistajille uusien akkujen tuotantoa varten. Fortumin tavoite on kierrättää Suomessa koko Euroopasta kerättyjä akkuja.
Toiminta

Vaarallisten jätteiden käsittelyn lisäksi Fortum Waste Solutionsin toimialueeseen kuuluu muiden jätteiden hyödyntäminen ja energiantuotanto, niihin liittyvät palvelut, pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistus sekä ympäristörakentamisen palvelut.[lähde? ]
Fortum Waste Solutions toimii Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Kesäkuussa 2016 Fortum Waste Solutions avasi Riihimäelle ainutlaatuisen jalostamokokonaisuuden eli Kiertotalouskylän, jossa yhdyskuntajätteestä erotellaan raaka-aineita kierrätykseen ja uusiokäyttöön.[lähde? ]
Fortumin muovijalostamolla Riihimäellä käsitellään kaikki eri puolilta Suomea tulleet kotitalouksien keräämät muovipakkaukset. Myös teollisuus toimittaa pakkausmuovijätteensä Fortumille. Materiaalista valmistetaan muovipellettejä.
Vastaanotettu muovi punnitaan ja syötetään lajittelulaitokseen, jossa eri muovilaadut erotellaan toisistaan koneellisesti. Välivarastoinnin jälkeen eri muovilaadut pestään ja niistä valmistetaan muovipellettejä eli granulaatteja. Fortumin granulaatteja käyttävät esimerkiksi Amerplast (muun muassa kaupoissa myytäviin kierrätysmuovikasseihin), Orthex (muun muassa kukkaruukkuihin) ja Sinituote (tiskiharjan varsia). Kierrätysmuovista tehdään myös putkia ja muita teollisuuden tarvitsemia muoviosia, kuten muovilankkuja.
Tunnustuksia

Energiateollisuus ry:n kestävän kehityksen foorumi valitsi vuoden 2017 ilmastoteoksi Ekokemin kehittämän jalostamokokonaisuuden Kiertotalouskylä-hankkeen.
Aiheesta muualla

Fortum Waste Solutions Oy:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Susanna Perko, Touko Perko: Mustasta valkoiseksi. Ekokem, ongelmajätteet ja yhteiskunta 1979–2004. Ekokem 2004.
Pietari II (Jugoslavia)

| Pietari II |
| --- | --- |
 
Jugoslavian kuningas
Valtakausi:  9. lokakuuta 1934 – 29. marraskuuta 1945
Kruunajaiset:  28. maaliskuuta 1941
Edeltäjä:  Aleksanteri I Paul (valtionhoitaja)
Seuraaja:  Aleksandar Karađorđević (maanpaossa)

Syntynyt:  6. syyskuuta 1923 Belgrad, Jugoslavia
Kuollut:  3. marraskuuta 1970 (47 vuotta) Denver, Colorado, Yhdysvallat
Puoliso:  Alexandra
Lapset:  Aleksandar, Jugoslavian kruununprinssi
Suku:  Karađorđević
Isä:  Aleksanteri I
Äiti:  Marija Karađorđević
Uskonto:  ortodoksi
Pietari II (Петар II Карађорђевић; Petar II Karađorđević) (6. syyskuuta 1923 Belgrad, Jugoslavian kuningaskunta – 3. marraskuuta 1970 Denver, Colorado, Yhdysvallat) oli viimeinen Jugoslavian kuningas 1941–1945.
Hän oli Jugoslavian Aleksanteri I:n ja Romanian prinsessa Marie von Hohenzollern-Sigmaringenin poika. Hänen kummisetänsä oli Yhdistyneen kuningaskunnan Yrjö VI. Hän nai Tanskan ja Kreikan prinsessa Alexandran Lontoossa 1944. Heidän poikansa kruununprinssi Aleksandar syntyi 1945.
Elämäkerta

Pietari II nousi valtaistuimelle 1934 isänsä salamurhan jälkeen. Valtionhoitajana toimi isän serkku, ruhtinas (knez) Paul. Kuningas ja hänen neuvonantajansa vastustivat natsi-Saksaa, mutta pelkäsivät Hitlerin hyökkäävän Jugoslaviaan, eikä Britannia voinut auttaa. Jugoslavia liittyi akselivaltoihin Saksan kanssa.
27. maaliskuuta 1941 Pietari II julistettiin täysi-ikäiseksi, ja hän osallistui brittien tukemaan kaappaukseen sopimuksen solminutta hallitusta vastaan.
Operaatio Barbarossaan valmistautunut Saksa hyökkäsi samanaikaisesti Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Muutamassa viikossa Saksa, Bulgaria, Unkari ja Italia valtasivat maan, ja se antautui lopullisesti 17. huhtikuuta. Jugoslavia jaettiin hyökkääjien kesken, ja osasta muodostettiin itsenäinen Kroatian nukkevaltio.
Pietari pakeni hallituksen kanssa maasta ensin Kreikkaan, Jerusalemiin ja Kairoon. Hän saapui Englantiin kesäkuussa 1941 ja liittyi moniin muihin maanpakolaishallituksiin. Pietari kävi koulunsa loppuun Cambridgen yliopistossa ja liittyi kuninkaallisiin ilmavoimiin.
Jugoslaviassa muodostui kaksi pääasiallista kilpailevaa vastarintaliikettä: kuningasmieliset četnikit puolustusministeri Draža Mihailovićin johdolla ja kommunistit Josip Broz Titon johtamina. Liittoutuneet tukivat aluksi Mihailovićia, mutta käänsivät tukensa Titolle.
Kansalliskokous syrjäytti kuningas Pietari II:n sodan jälkeen 29. marraskuuta 1945, kun hän oli vielä maanpaossa. Hän ei ikinä virallisesti luopunut kruunusta. Sodan jälkeen hän asettui Yhdysvaltoihin ja kuoli Denverissä, Coloradossa epäonnistuneen maksasiirron jälkeen. Hänestä tuli ainoa eurooppalainen kuninkaallinen, joka on haudattu Yhdysvaltain maaperälle, Pyhän Savan luostariin Libertyvilleen, Illinoisiin. Tammikuussa 2013 Pietarin jäännökset kuitenkin siirrettiin Serbiaan ja uudelleenhaudattiin Oplenacin kuninkaalliseen mausoleumiin Topolan kaupungissa.
Pietarin poika Aleksandar Karađorđević vaatii edelleen Serbian kruunua. Pietarin edesmennyt veli, ruhtinas Tomislav Karađorđević oli edellinen kruununperijä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pietari II (Jugoslavia) Wikimedia Commonsissa
Official Website of The Serbian Royal Family (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aleksanteri I valtionhoitaja: Ruhtinas Paul | Jugoslavian kuningas 1941–1945 | Seuraaja: Aleksandar Karađorđević (maanpaossa) |
Espanjankuukehrääjä

| Espanjankuukehrääjä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Kehrääjämäiset Bombycoidea
Heimo::  Riikinkukkokehrääjät Saturniidae
Alaheimo::  Saturniinae
Suku::  Graellsia
Laji::  isabellae
Kaksiosainen nimi
 Graellsia isabellae  (Graells, 1849) 
Synonyymit
 Actias isabellae 
Katso myös
   Espanjankuukehrääjä Wikispeciesissä   Espanjankuukehrääjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjankuukehrääjä (Graellsia isabellae) on kookas eteläeurooppalainen yöperhonen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteissä II ja V lueteltuihin lajeihin. Ranskassa laji on täysin rauhoitettu.
Koko ja ulkonäkö

♂
♂ -   △
♀
♀ - △
Espanjankuukehrääjä on melko kookas perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Siivet ovat pohjaväriltään vaaleanvihreät. Siipien reunat ja siipisuonten kohdat ovat punaruskeat. Siipien keskellä on kirjava silmätäplä. Takasiivissä on pitkä, taaksepäin suuntautunut kannus. Siipiväli on 65–100 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Espanjankuukehrääjää tavataan paikoittaisesti Ranskan ja Espanjan alueilla sekä Valais'n kantonissa Sveitsissä. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena maaliskuun ja heinäkuun alun välisenä aikana. Lentoajan alku riippuu paikallisesta lämpötilasta ja ilmankosteudesta.
Elinympäristö ja elintavat

Espanjankuukehrääjää tavataan 100–1800 m merenpinnasta kasvavissa mäntymetsissä. Molemmat sukupuolet ovat aktiivisia yöllä. Naaras munii 100–150 munaa. Täysikasvuiset toukat koteloituvat maahan ja kotelo talvehtii jopa useita vuosia, ellei talvikausi ole riittävän kylmä.
Ravintokasvi

Toukka elää joillakin mäntylajeilla, ainakin metsämännyllä (Pinus sylvestris), vuorimännyllä (Pinus mugo) sekä mustamännyllä (Pinus nigra). Kasvatuksessa toukka saattaa syödä myös ambrapuita (Liquidambar).
Aiheesta muualla

Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Proteus

Proteus oli antiikin mytologiassa tulevaisuuteen näkevä jumala, joka huolehti Poseidonin (room. Neptunus) karjasta (valaat) ja osasi muuttaa muotoaan. Proteuksen ennustajantaidot ovat niiden käytettävissä, jotka saavat tämän kiinni pettävästä muodonmuuttajan kyvystä huolimatta. Tiukasti pideltynä Proteus palaa normaaliin vanhan miehen muotoonsa ja suostuu kertomaan tulevaisuudesta.
Homeros mainitsee Proteuksen pitävän majaa Faroksen saarella, joka on yhden päivämatkan päässä Aegyptuksen joesta eli Niilistä. Vergilius puolestaan sijoittaa Proteuksen Rodoksen ja Kreetan välisille seuduille Karpatos-saarelle. Jotkin lähteet mainitsevat myös Proteuksella olevan tyttären, Idonean.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Proteus Wikimedia Commonsissa
Porokylän Leipomo

| Porokylän Leipomo |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1983
Toimitusjohtaja:  Erik Kärki
Puheenjohtaja:  Eero Kärki
Kotipaikka:  Nurmes
Tuotteet:  leipomo- ja konditoriatuotteet
Liikevaihto:  19.7 miljoonaa € (2021)
Henkilöstö:  noin 140
Kotisivu:  https://porokylanleipomo.fi/fi/etusivu/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porokylän Leipomo Oy on nurmeslainen leipomoalan perheyritys, joka perustettiin vuonna 1983. Leipomon toinen toimipiste Lieksassa keskittyi vuonna 2014 valmistamaan yrityksen gluteenittomat tuotteet.   Päätuotteita ovat ruisleivät sekä gluteenittomat leipomotuotteet. Leipomot sijaitsevat Pohjois-Karjalassa, Nurmeksen ja Lieksan kaupungeissa. Leipomo työllisti vuonna 2021 140 henkilöä, liikevaihto vuonna 2021 oli 19.7 miljoonaa euroa. Porokylän Leipomo oli vuonna 2018 Suomen kolmanneksi suurin gluteenittomien tuotteiden valmistaja.
Syksyllä 2018 leipomon toimitusjohtajana ja pääomistajana toiminut Timo Väänänen myi osuutensa yhtiöstä Kärjen perheelle. Aiemmin yhtiön talouspäällikkönä toiminut Erik Kärki siirtyi yrityksen toimitusjohtajaksi.
Vuonna 2019 Porokylän Leipomo aloittaa tuotteiden ulkomaanviennin ja ensimmäisenä vientikohdemaana on Ruotsi.
Historia

Porokylän Leipomon perusti vuonna 1983 Eero Kärki ja hänen veljensä. Leipomon omistus siirtyi Timo Väänäselle vuonna 2006. Erik Kärki osti yrityksen vuonna 2018 ja siirtyi yhtiön toimitusjohtajaksi. Eero Kärki, joka on Erik Kärjen isä, toimii yrityksen hallituksen puheenjohtajana.