stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poliisin painajainen III – Havana Club

| Poliisin painajainen III – Havana Club> A Family of Cops 3 |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Sheldon Larry
Käsikirjoittaja:  Noah Jubelirer
Tuottaja:  Douglas S. Cramer Nicholas J. Gray
Säveltäjä:  Fred Mollin
Kuvaaja:  Albert J. Dunk
Leikkaaja:  James Bredin
Pääosat:  Charles Bronson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Trimark Pictures
Levittäjä:  Trimark Pictures
Ensi-ilta:   12. tammikuuta 1999 (TV-ensi-ilta)
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Poliisin painajainen II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poliisin painajainen III – Havana Club on vuonna 1999 valmistunut television rikoselokuva. Se on milwaukeelaisesta poliisiperheestä kertovan trilogian viimeinen osa, jonka keskeisimmässä osassa on Charles Bronson. Elokuva jäi hänen viimeisekseen.
Juoni

Pankkiiri Phillip Chandler ja tämän vaimo murhataan. Heidän tyttärensä Caroline hälyttää poliisit ja yrittää ottaa yhteyttä myös veljeensä Evaniin, joka ei vastaa puhelimeen. Anne Meyer ja Joe Fein lähtevät Evanin luokse, jolloin hän pakenee autolla, jääden kuitenkin kiinni. Hän käyttäytyy oudosti muttei kuitenkaan vaikuta syylliseltä. Pian Ben saa eräältä TV-toimittajalta vihjeen, joka johdattaa poliisiperheen yksityiselle sikarikerholle ja sen omistajan, Vincent Coellen luokse. Myös pormestari löytyy paikalta ja Paul alkaa epäillä rahanpesua, johon myös poliisien korkein johto on sekaantunut.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Bronson  | … |  Paul Fein   |
|  Nicole de Boer  | … |  Jackie Fane   |
|  Sebastian Spence  | … |  Eddie Fein   |
|  Joe Penny  | … |  Ben Fein   |
|  Barbara Williams  | … |  Kate Fein   |
|  Kim Weeks  | … |  Anne Meyers   |
|  Torri Higginson  | … |  Caroline Chandler   |
|  Nicole de Boer  | … |  Jackie Fein   |
|  Sean McCann  | … |  Jim Grkowski   |
Aiheesta muualla

Poliisin painajainen III – Havana Club Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Poliisin painajainen III – Havana Club Elonet.
Poliisin painajainen III – Havana Club AllMoviessa. (englanniksi)
Primitive

Primitive voi tarkoittaa seuraavia:
Primitive, Suburban Triben albumi vuodelta 1994
Primitive, Soulflyn albumi vuodelta 2000
Primitive, Atlaksen albumi vuodelta 2018.
Pinneberg (piirikunta)

Pinneberg on piirikunta Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se rajautuu luoteessa Steinburgin piirikuntaan, koillisessa ja idässä Segebergin piirikuntaan, ja koillisessa ja etelässä Hampurin ja Ala-Saksin osavaltioihin. Piirikunnan pinta-ala on noin 664 neliökilometriä ja asukasluku 302 340 vuonna 2010. Piirikunnan pääkaupunkina toimii Pinneberg.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pinneberg (piirikunta) Wikimedia Commonsissa
Pinnebergin viralliset kotisivut
Schleswig-Holsteinin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Dithmarschen
Flensburg
Herzogtum Lauenburg
Kiel
Lübeck
Neumünster
Nordfriesland
Ostholstein
Pinneberg
Plön
Rendsburg-Eckernförde
Schleswig-Flensburg
Segeberg
Steinburg
Stormarn
Pireuksen arkeologinen museo

| Pireuksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Πειραιά |
| --- | --- |
 Pireuksen arkeologisen museon ulkotiloja.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Pireus, Attika, Kreikka
Perustettu:  1935 / 1966
Koordinaatit:  37°56′14″N, 23°38′39″E
 fiPireuksen arkeologinen museo 
   
Pireuksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Πειραιά, Archaiologikó Mouseío Peiraiá) on arkeologinen museo Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se esittelee Pireuksen alueelta sekä Argo-Saronisilta saarilta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Historia ja rakennus

Pireuksen arkeologisen museon kokoelma sai alkunsa yksityiskokoelmana. Se käsitti muun muassa Pireuksen antiikin aikaisen sataman alueelta tehtyjä hauta- sekä muita löytöjä. Ensimmäinen museo perustettiin vuonna 1935. Nykyinen museo perustettiin vuonna 1966 aikaisemman laajennukseksi ja avattiin vuonna 1981. Uusi museorakennus rakennettiin vuosina 1996–1998. Tämän jälkeen vanha museorakennus jäi varastotiloiksi. Museo kärsi jonkin verran vaurioita vuoden 1999 maanjäristyksessä ja korjattiin tuon jälkeen.
Museorakennus on kaksikerroksinen ja sen näyttelytilat koostuvat yhteensä kymmenestä salista. Lisäksi esineitä on näytillä myös museon ulkotiloissa. Museon kokonaispinta-ala on noin 1 400 neliömetriä ja näyttelytilojen koko noin 1 000 neliömetriä. Vanha museorakennus sijaitsee nykyisen museon vieressä. Aivan museon vieressä on myös hellenistisellä ajalla rakennetun Zean teatterin arkeologinen alue.
Kokoelmat

Museo esittelee Pireuksen antiikin aikaisen kauppa- ja sotasataman historiaa ja alueelta tehtyjä löytöjä. Lisäksi sen kokoelmiin kuuluu esineitä muun muassa Kallithéasta, Moschátosta, Attikan rannikolta, Argo-Saronisilta saarilta sekä Kytheralta. Ajallisesti löydöt ajoittuvat mykeneläiseltä pronssikaudelta 1700-luvulta eaa. roomalaiselle ajalle 300-luvulle jaa. Merkittävimmät löydöt ajoittuvat klassiselle kaudelle 400- ja 300-luvuille eaa. Esineisiin kuuluu muun muassa marmorisia ja pronsissia patsaita, keramiikkaa, pronssiesineitä, figuriineja, soittimia, koruja, hautakiviä sekä votiivi- ja hautareliefejä.
Varhaisimpiin löytöihin kuuluvat löydöt Kytheran minolaisesta vuorenhuippupyhäköstä sekä Ágios Konstantínoksen mykeneläisestä pyhäköstä Méthanan niemeltä. Museon merkittävimpiä esineitä ovat harvinaiset pronssiveistokset, joita on säilynyt antiikin ajalta muutoin suhteellisen vähän, koska niiden materiaali on käytetty myöhemmin uudelleen. Museon pronssipatsaat ovat säilyneet, koska ne oli piilotettu ennen roomalaisten hyökkäystä, ja jääneet unohduksiin. Niistä merkittävimmät ovat Apollonia esittävä niin kutsuttu Pireuksen Apollon arkaaiselta kaudelta noin 530–520 eaa., mikä on harvoja tuolta kaudelta säilyneitä pronssisia veistoksia; sekä Athenea esittävä pronssipatsas (Pireuksen Athene) ja kaksi Artemiin pronssipatsasta (Pireuksen Artemiit), jotka ovat 300-luvulta eaa. Merkittävimpiin esineisiin lukeutuvat myös Moscháton Kybelen temppelin sekä Kallithéan temppelinkaltaisen muistomerkin veistokset.
Ensimmäinen kerros
Pireuksen leijona, 300-luku eaa.
Timokleideen lekythos, n. 375–350 eaa.
Hautastele, jäähyväisiä jättävä nainen, n. 330 eaa.
Roomalaisten patsaiden huone.
Efebi, roomalainen kopio, 100-luku jaa.
Keisari Balbinuksen patsas, 238 jaa.
Toinen kerros
Hautakivien huone.
Nuori atleetti, noin 400 eaa.
Nuori atleetti sivulta.
Andronin ja hänen poikansa hautastele, n. 375–350 eaa.
Diogeneen Apollonideen pojan hautastele, jossa maalaus on säilynyt poikkeuksellisen hyvin, Pyrrha, n. 350 eaa.
Tragedianaamio, n. 350 eaa.
Pronssipatsaiden huone.
Arkaainen Pireuksen Apollon, n. 530–520 eaa.
Ensimmäinen pronssinen Artemis, n. 350 eaa.
Toinen pronssinen Artemis, n. 350 eaa.
Pireuksen Athene, 300-luku eaa.
Pireuksen Athene, yksityiskohta kasvoista.
Ulkotilat
Mnesitheoksen hauta, n. 330–320 eaa.
Hauta-aitauksen (300-luku eaa.) rekonstruktio.
Hautapylväitä ja steeloja.
Zean teatterin jäänteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pireuksen arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Museon aula.
Edgar (Skotlanti)

Edgarin sinetti
Edgar (1074–1107) oli Skotlannin kuningas. Hän syrjäytti edeltäjänsä Edmundin ja Donaldin, eli setänsä ja veljensä, Englannin kuninkaan Vilhelm Punaisen tuella ja alistui samalla Englannin vasalliksi. Setänsä Donaldin hän sokaisi ja heitti tyrmään, veli Edmund sai vetäytyä loppuelämäkseen luostariin. Edgar kuoli naimattomana ja lapsettomana, ja hänen seuraajakseen nousi veli Aleksanteri.
Elpenor

Elpenor (m.kreik. Ἐλπήνωρ) oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi Odysseuksen tovereista matkalla Troijan sodasta takaisin Kreikkaan.
Elpenor oli nuorin laivakunnasta, joka purjehti Odysseuksen miehistönä. Homeros mainitsee, että hän ei ollut taistelussa urheimpia tai viisaimpia. Kreikkalaisten saavuttua Aiaian saarelle, hän oli yksi niistä, jotka Kirke muutti siaksi. Sen jälkeen kun hän myöhemmin sai takaisin ihmishahmonsa ja Odysseus oli jatkamassa matkaansa kohti Ithakaa, Elpenor putosi juovuksissa alas Kirken talon katolta, taittoi niskansa ja kuoli. Hänen toverinsa eivät kiireeltään huomanneet Elpenorin puuttumistaan joukosta, vaan jättivät saaren ja toverinsa ruumiin taakseen. Elpenorin kohtalo selvisi Odysseukselle vasta Haadeksessa, jossa tämä ollessaan kysymässä neuvoa tietäjä Teiresiaalta huomasi joukossa myös Elpenorin haamun, joka pyysi Odysseusta palaamaan Aiaiaan hautaamaan ruumiinsa ja rakentamaan paikalle hautamuistomerkin. Odysseus suostui pyyntöön ja noustuaan takaisin maan pinnalle purjehti saarelle hautaamaan toverinsa ja pystytti airon hänelle hautamuistomerkiksi.
Piikajärvi

| Piikajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kokemäki 
Koordinaatit:  61°14′44″N, 22°12′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  ei laskujokea
Järvinumero:  34.052.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43,6 m 
Rantaviiva:  1,246 km 
Pinta-ala:  7,241 ha  
 fiPiikajärvi 
Piikajärvi on Järilänharjulla Kokemäellä sijaitseva pieni järvi Satakunnassa ja se kuuluu Eurajoen vesistöön. Vaikka järvellä ei ole laskujokea, se luetaan Köyliönjoen keskiosan valuma-alueeseen.
Maantiede

Piikajärven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja suurin leveys 150 metriä. Järvi on asemoitunut luoteis-kaakkois-suuntaan. Järvellä ei ole laskujokea ja sadevesi suotuu harjun pohjaveteen.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä. Järven kaakkoispäässä on rannat suota, mutta muuten ne ovat kangasmetsää. Järven länsirannalla on Piikajärven lentokentän harrasteilmailijoiden virkistysmaja. Lentokenttä ja huoltorakennukset sijaitsevat ´järven luoteiskulmassa.
Noin 1,5 kilometrin päässä sijaitsee Palojärvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön vaikka silläkään ei ole laskuojaa.
Luonto ja historia

Piikajärvi on jääkaudella syntynyt suppa, joka on myöhemmin täyttynyt pohjavedellä. Piikajärvi sijaitsee Järilänharjun ja Koomankankaan välisessä maastossa Kokemäen ja Köyliön välisen rajan tuntumassa.
Sen läheisyydessä kulkee vanha historiallinen Huovintien maantie.
Aiheesta muualla

Kalapaikka.net
Eurajoen vesistö
Polykarbonaatti

Polykarbonaateista valmistetaan muun muassa CD-levyjä
Polykarbonaatit (PC) ovat yksi termoplastisten polymeerien ryhmä. Polykarbonaateissa monomeerit liittyvät yhteen karbonaattiryhmillä (-O-CO-O-). Polykarbonaatin CAS-numero on 25037-45-0.
Polykarbonaatti-muovien merkittävin ominaisuus on niiden iskunkestävyys. Polykarbonaateista valmistetaan muun muassa CD-levyjä, kypäriä, iskunkestävää läpinäkyvää muovia, matkapuhelinten näyttöjä, suojalasien linssejä ja aikaisemmin myös armeijan muovisia lautasia.
Polykarbonaattien toinen hyvä ominaisuus on niiden helppo työstettävyys: Polykarbonaattilevyä voidaan särmätä yli 90-asteen kulmiin, kuten useimpia muitakin teknisiä muoveja. Yksi polykarbonaatin erityisominaisuus kuitenkin on, että sitä voidaan taittaa myös lämmittämättä. Materiaalia voidaan sahata muotoon ja sen reunoihin voidaan porata reikiä, ilman että levy vaurioituu työstövaiheessa. Tästä syystä sen käyttö on usein järkevämpää kuin PMMA-pleksin, jos käyttökohteen tarkoitus ja arvo muuten puoltavat kalliimman muovin valintaa.
Polykarbonaattien huono ominaisuus on niiden heikko liuottimien kestävyys. Polykarbonaatti liukenee orgaanisiin liuottimiin ja sillä on heikko amiinien, ammoniakin ja lipeän kesto. Liuottimet liuottavat muovin pintaa ja voivat samalla pilata iskunkestävyyden. Polykarbonaattien lämmönkestävyys on lasiin verrattuna alhainen, mutta kuitenkin yleensä parempi kuin muissa muovilaaduissa.
Polykarbonaattia valmistetaan karboksyloimalla polyoleja fosgeenilla, jolloin muodostuu karbonaattiesteriketju. Tyypillinen polyoli on bisfenoli A, mutta myös esim. lineaarisia dialkoholeja käytetään.
Bisfenoli A:n takia Euroopan unioni on kieltänyt polykarbonaateista valmistetut tuttipullot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valuatlas: Polykarbonaatti (PC),Sanna Nykänen, Tampereen teknillinen yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
The University of Southern Mississippi, Polymer Science Learning Center: Polycarbonates (englanniksi)
PlasticsEurope: Polycarbonate (PC) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Independent Chemical Information Service (ICIS): Polycarbonate CAS No: 25037-45-0 (englanniksi)
Pooskerin saaristo

Pooskerin saaristo
Saanteen niemen koillisrantaa Pooskerin saariston Natura 2000 -alueella Ahlaisten Lanskatanlahdella lähellä Mäntykaria huhtikuussa 2016.
| --- | --- |
Sijainti:  Pori Suomi
| --- | --- |
Tyyppi:  Natura 2000 ‑suojelualue, saaristo 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pooskerin saaristo on Natura 2000 -suojelualue Merikarvialla ja Porin Ahlaisissa. Natura-alueen sisälle jää sekä mantereeseen työntyviä suojaisia lahtia että ulkosaariston puuttomia luotoja. Metsähallituksen hallinnassa olevat osat Natura-alueesta ovat osa Selkämeren kansallispuistoa.
Alueen eteläosan muodostaa Karvianjoen vesistöön kuuluva Ahlaistenjoen suisto. Siihen liittyy kluuvijärven muodostava, maankohoamisen seurauksena merestä irti kuroutunut entinen merenlahti Mustalahti.
Mustalahteen ja Ahlaistenjokisuistoon liittyy pohjoisessa osittain harjuaineksesta muodostuva, metsäinen, osin hiekkarantainen, luode–kaakko-suuntainen Saanteen eli Sandön niemi. Sen jatkeena on ulkosaaristossa Merikarvian puolella samaan harjujaksoon kuuluva pitkä ja kapea Revelin saari.
Merikarvian rannikon mantereen ja siihen maankohoamisen myötä kiinni kasvaneen Pooskerin saaren väliin jää kirkasvetinen ja matala mutta rehevä Pooskerinlahti joka muodostaa suojaisan fladan. Lisäksi Natura-alueeseen kuuluu Pooskerin saaren itärannan niemiä ja saaria lahden länsirannalla.
Pooskerin luoteis- ja itäosissa on soraisia saaria, matalia ruovikkoisia lahtia  ja katajaa kasvavia lehtoisia kumpareita sekä rantaniittyjä. Pooskerin luoteiskärjen viereen Isäntäviikin luona jää Pitkäkarin saari, jossa on sekä kalliota että lehtoa.
Pohjoisessa Pooskerin edustalla olevat Peipunkarit ovat matalia, hiekkarantaisia mutta lohkareisia saaria, joilla esiintyy nummea, hietikkoa ja somerikkoa. Rehevyyttä tuovat rantojen rakkolevä- eli hauruvallit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pooskerin saaristo Wikimedia Commonsissa
Gummandooran ja Pooskerin saaristo Luontoon.fi. Metsähallitus. Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 11.4.2016.
Ahlaisten luontokohteet VisitYyteri. Porin seudun matkailu. Arkistoitu 8.5.2016. Viitattu 11.4.2016.
Elphamen kuningatar

Thomas Learmont kohtaa haltioiden kuningattaren. Katharine Cameronin piirros 1900-luvun alusta.
Elphamen kuningatar on Etelä-Skotlannin ja Pohjois-Englannin kansanperinteessä esiintyvä haltiakuningatar, jonka rinnakkaismuoto on keijukaisten kuningatar.
Vuonna 1598 noitaoikeudenkäynnissä syytetty skotlantilainen Andro Man käytti haltiakuningattaresta nimimuotoa Quene of Elphen. Andro Manin mukaan kuningatar oli paholainen tai paholaisen vaimo, jonka miehen nimi oli Christsonday. Vuonna 1588 syytetty Alison Pearson poltettiin noitana, koska hän tunnusti tunteneensa Elphamen kuningattaren.
Elphamen kuningatar esiintyy kahdessa Francis James Childin balladikokoelmaan kuuluvassa balladissa: Thomas Rymer (balladi numero 37) sekä The Queen of Elfan's Nourice (numero 40).
Popocatépetl

Popocatépetl
| --- | --- |
Tyyppi:  kerrostulivuori
Sijainti:  Meksiko
Vuoristo:  Sierra Nevada
Korkeus merenpinnasta:  5 452 m
Prominenssi:  3 020 m
Purkautunut viimeksi:  2005–
Ensimmäinen nousu huipulle:  Diego de Ordás, 1519
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori Meksikossa.   5 426-metrinen vuori on Pico de Orizaban (5 636 m) jälkeen Meksikon toiseksi korkein vuori. Popocatépetl sijaitsee maan pääkaupungista Méxicosta 70 kilometriä kaakkoon.
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori. Se purkautui joulukuussa 2000,  jolloin evakuoitiin yli  40 000 ihmistä purkauksen tieltä. Keväällä 2016 vuori on jälleen osoittanut aktivoitumisen merkkejä.
Tulivuori purkautui räjähdysmäisesti 9. maaliskuuta 2019 kello 23.16 paikallista aikaa.. Toinen saman kuukauden räjähdysmäinen purkaus tapahtui 18. maaliskuuta 2019 kello 21:38 paikallista aikaa.
Popocatépetlin rinteillä sijaitsevat luostarit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Diego de Ordás valloitti kahden sotilaan kanssa vuoren ensimmäisenä vuonna 1519.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Popocatépetl Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Popocatepetl
Käännös suomeksi
Elpida Memory

| Elpida Memory, Inc>  エルピーダメモリ株式会社 |
| --- | --- |

ISIN:  JP3167640006
Perustettu:  1999
Lakkautettu:  2013
Kotipaikka:   Japani
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Tuotteet:  DRAM
Omistaja:  Micron Technology
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elpida Memory, Inc. (jap. エルピーダメモリ株式会社, Erupīda Memori Kabushiki-gaisha) oli japanilainen DRAM-muistiteknologiaa valmistava ja kehittävä yhtiö. Yhtiön perustivat NEC ja Hitachi vuonna 1999 nimellä NEC-Hitachi Memory Inc ja nimi muutettiin vuonna 2000.
Hitachin, Mitsubishi Electricin ja NECin DRAM-muistien valmistus siirtyivät Elpida Memory -yhtiölle.
Yhtiö omisti enemmistöosuuden taiwanilaisesta Rexchip Electronics -yhtiöstä.
Yhtiö ajautui konkurssiin vuonna 2012.
Micron Technology osti yhtiön vuonna 2013.
Poljarnyje Zori

| Poljarnyje Zori (Полярные Зори) |
| --- | --- |

 Murmanskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Poljarnyje Zori
 Koordinaatit: 67.3659°N, 32.5021°E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Murmanskin alue
Perustettu:  1968
Kaupungiksi:  1991
Väkiluku (2010):  15 096
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Suuntanumero(t):  +7 81532
 
 www.pz-city.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Poljarnyje Zori (ven. Поля́рные Зо́ри) on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Luoteis-Venäjän Murmanskin alueella, sisämaassa Kuolan niemimaan länsiosassa. Se sijaitsee Nivajoen rannalla pari kilometriä Imandrajärvestä alavirtaan, Pinozero-järven rannalla. Poljarnyje Zori on Muurmannin radan ja Kuolan valtatien varrella.
Poljarnyje Zorin tärkein työnantaja on Kuolan ydinvoimalaitos, joka sijaitsee keskustasta noin 15 km pohjoiseen Imandrajärven rannalla. Paikkakunta sai alkunsa 1968, kun ydinvoimalaa alettiin rakentaa. Kaupunkioikeudet se sai 1991.
Poljarnyjen Zorin lähellä oleva ja siihen nykyään kuuluva Haapalahden eli Afrikandan taajama sai rautatieaseman jo 1932. Afrikanda sai aikanaan nimensä siitä, että siellä kesäisin ajateltiin olevan yhtä kuumaa kuin Afrikassa.[lähde? ]
Poljarnyje Zorin kaupunkipiirikunta ja sen väestö

Paikallishallinnossa Poljarnyje Zori on Murmanskin alueen alainen kaupunkipiirikunta. Kaupunkipiirin väestöstä (17 641 as., 2010 väestönlaskenta) enemmistö asuu Poljarnyje Zorin kaupungissa (15 096 as.) ja pieni osa maaseutukylissä (2 545 as.).
Poljarnyje Zorin kaupunkipiirikunnan alueeseen kuuluvat seuraavat asutukset:[lähde? ]
Poljarnyje Zori
Nivanniska, Zašejek (Зашеек)
Haapalahti, Afrikanda (Африканда)
Pirenga (Pirijärvi) (Пиренга)
Ystävyyskaupungit

Poljarnyje Zorin suomalainen ystävyyskunta on Muonio.
Aiheesta muualla

Kola Nuclear Power Plant (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Poljarnyje Zori mojgorod.ru (venäjäksi)
Poljarnyje Zorin horisontti Pinozero-järveltä
Ulitsa Lomonosova
Eduardo Santos

| Eduardo Santos |
| --- | --- |

Kolumbian 15.presidentti
 7. elokuuta 1938–7. elokuuta 1942  
Edeltäjä:  Alfonso López Pumarejo
Seuraaja:  Alfonso López Pumarejo
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1888
Kuollut: 27. maaliskuuta 1974 (85 vuotta)
Eduardo Santos Montejo (28. elokuuta 1888 Bogotá – 27. maaliskuuta 1974 Bogotá) oli  kolumbialainen kustantaja ja poliitikko, Kolumbian Liberaalipuolueen aktiivinen jäsen. Hän omisti merkittävän Bogotássa ilmestyvän sanomalehden El Tiempo, ja  toimi Kolumbian presidenttinä elokuusta 1938 elokuuhun 1942. Hänet valittiin vaaleissa ainoana ehdokkaana.
Eduardo Santos oli Kolumbian presidentti Juan Manuel Santosin isosetä.
Patrick Bruel

Patrick Bruel
Patrick Bruel, alkujaan Patrick Maurice Benquigui (s. 14. toukokuuta 1959, Tlemcen, Ranskan Algeria) on ranskalainen laulaja, näyttelijä ja ammattimainen pokerin pelaaja.
Tausta

Bruelin perhetausta on juutalainen. Vuonna 1960 hänen opettajina toimineet vanhempansa erosivat. Siitä alkaen hän oli äitinsä kasvatettavana. Myöhemmässä vaiheessa äiti avioitui uudelleen ja hän synnytti kaksi velipuolta Patrickille.
Vuonna 1962 Algerian itsenäistyttyä perhe kuului ryhmään "Pieds-Noirs" (Algerian ranskalaiset). Heillä oli Ranskan kansalaisuus ja he muuttivat vastahakoisesti pois Algeriasta.
Nuorukaisena Bruel suunnitteli jalkapalloilijan uraa. Hän päätti kuitenkin ryhtyä muusikoksi, kun oli kuullut Michel Sardoun esiintymisen vuonna 1975. Samoihin aikoihin hän kävi koulua tunnetussa Lycée Henri-IV:ssa ja vaikka oli oppilaana hermoja rasittava, niin hän suoritti ylioppilastutkinnon arvosanalla "Bien".
Vuonna 2003 hänen sukunimensä Bruel virallistettiin. Samana vuonna hänen kumppaninsa Amanda Maruani synnytti Bruelin ensimmäisen lapsen. Vuotta myöhemmin hänet vihittiin Maruanin kanssa ja seuraavana vuonna syntyi heidän toinen poikansa.
Muusikko

Aluksi Bruel saavutti menestystä näyttelijänä ja vuonna 1979 osallistui näytelmään Le Coup de sirocco. Hän jatkoikin tämän jälkeen esiintymisiään elokuvissa, televisiossa ja myös teatterissa. Hänen ensimmäinen singlensä "Vide" (suom. "Tyhjä") levytettiin vuonna 1982, mutta siitä ei tullut menestystä. Bruel oli kuitenkin päättänyt jatkaa laulajan uraa ja seuraava levytys "Marre de cette nana-là" ("Kyllästynyt tuohon misuun") oli hänen ensimmäinen hittinsä.
Vuoteen 2004 mennessä Patrick Bruelillä oli takanaan 40 erilaista elokuva- ja televisiotuotantoa. Hän on tehnyt viisi studioalbumia ja useita livealbumeita. Hänen vuonna 2002 ilmestynyttä yhteislevytystään Entre Deux on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Peluri

Musiikin, television ja elokuvien lisäksi Bruel on tullut tunnetuksi ammattimaisena pokerin pelaajana. Vuonna 1998 hän voitti WSOP-rannekkeen ja vuodesta 2007 alkaen hän on ansainnut yli 750 000 dollaria live-turnauksissa.
Diskografia

1982: Vide
1987: De face
1987: A tout à l'heure (live)
1989: Alors, regarde
1991: Si ce soir... (live)
1994: Bruel
1995: On s'était dit... (live)
1995: Plaza de los héroes
1999: Juste avant
2001: Rien ne s'efface... (live)
2002: Entre deux
2003: Entre deux à l'Olympia
2004: Puzzle
2006: Des souvenirs devant
2007: Des souvenirs ensemble... (live)
Filmografia

1978 : Le Coup de Sirocco.
1981 : Maigret se trompe
1982 : Ma femme s'appelle reviens
1982 : Les Diplômés du dernier rang
1983 : Le Bâtard
1983 : Le Grand Carnaval
1984 : La Tête dans le sac
1984 : Marche à l'ombre
1985 : P.R.O.F.S
1986 : Attention bandits
1986 : Champagne amer
1988 : La Maison assassinée
1989 : Force majeure
1989 : L'Union sacrée
1992 : Toutes peines confondues
1993 : Profil bas
1996 : Le Jaguar
1996 : Sabrina
1997 : K
1998 : Les folies de Margaret d
1998 : Hors-jeu
2001 : Les Jolies Choses
2001 : Le Lait de la tendresse humaine
2004 : Une Vie à t'attendre
2005 : Lobo
2006 : L'Ivresse du pouvoir
2006 : O Jerusalem
2007 : Un secret
2009 : Le Code a Changé
2010 : Comme les 5 doigts de la main
2012 : Paris-Manhattan
2012 : Le Prénom
2013 : Les Gamins
2014 : Les Yeux jaunes des crocodiles
2014 : Tu veux ou tu veux pas
2015 : Ange et Gabrielle
Aiheesta muualla

Patrick Bruel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Patrick Bruelin biografia (Arkistoitu – Internet Archive), Radio France Internationale
Eilean Bàn

Eilean Bàn
Eilean Bàn on pieni Hebrideihin kuuluva saari Skotlannin länsirannikolla. Saaren kautta kulkee silta Skotlannin mannermaalta suuremmalle An t-Eilean Sgitheanachin saarelle. Saaren nimi on gaelin kieltä ja tarkoittaa valkoista saarta.