stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niclas Kalatsev

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Niclas Kalatsev
Syntymäaika: 12. kesäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: , Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Seura
Seura: Tampere United
Junioriseurat
: KooTeePee
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | KooTeePee | 24 | (1) |
| 2010–2011 | KTP | 23 | (5) |
| 2012 | Futura | 22 | (7) |
| 2013 | KooTeePee | 13 | (0) |
| 2015 | Haminan Pallo-Kissat |  ? | (?) |
| 2016– | Tampere United | 18 | (9) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U19 | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. tammikuuta 2016.
Niclas Kalatsev (s. 12. kesäkuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Tampere Unitedia. Vasenjalkainen Kalatsev on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kalatsev debytoi kaudella 2008 Veikkausliigassa kasvattajaseuransa KooTeePeen paidassa. Avausmaalinsa hän teki vuoden 2008 elokuussa IFK Mariehamin verkkoon. Kaudella 2008 Kalatseville kertyi seitsemän ottelua ja yksi maali. Kaudella 2009 Kalatsev pelasi KooTeePeen paidassa Ykkösessä 17 ottelua. Kesällä 2010 Kalatsev siirtyi kolmosessa pelanneeseen KTP:hen. Hän pelasi seuran paidassa 23 ottelussa tehden viisi maalia.
Kauden 2012 Kalatsev pelasi Kakkosessa FC Futuran paidassa tehden 22 ottelussa seitsemän maalia. Kauden 2013 hän pelasi taas kasvattajaseuransa KooTeePeen paidassa Ykkösessä pelaten 13 ottelussa. Kausi 2014 Kalatsevilta jäi väliin erilaisten vammojen takia. Kauden 2015 Kalatsev pelasi Kolmosen Haminan Pallo-Kissoissa.
Tammikuussa 2016 Kalatsev siirtyi Kolmosen Tampere Unitediin.
Kalatsev pelasi vuonna 2008 Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Baauer

| Harry Rodrigues |
| --- | --- |
 Baauer esiintymässä vuonna 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Baauer
Aktiivisena:  2010–
Tyylilajit:  Elektroninen musiikki, trap, miami bass
Levy-yhtiöt:  LuckyMe Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Baauer (oikealta nimeltään Harry Rodrigues, s. 22. huhtikuuta 1989 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja
Baauer sai kansainvälistä julkisuutta internetissä suosituksi nousseella Harlem Shake -kappaleellaan. Kappaleen tahtiin tehdystä tanssista tuli meemi, joka levisi ympäri maailmaa. Muun muassa YouTubeen on ladattu kymmeniätuhansia Harlem Shake tanssivideoita. Monet koulut, yritykset ja jopa Norjan armeija on tehnyt Harlem Shakesta oman versionsa.
Diskografia > EP:t

DumDum (2012)
Diskografia > Singlet

"Harlem Shake"
"Dum Dum"
"Higher" (mukana Just Blaze)
Monty Python

Monty Pythonin lentävän sirkuksen alussa esiintyvä jalka on yksityiskohta Agnolo Bronzinon renessanssiaikaisesta maalauksesta Allegoria del trionfo di Venere.
Monty Python oli vuonna 1969 muodostettu brittiläinen komediaryhmä, johon kuuluivat Graham Chapman, John Cleese, Terry Gilliam, Eric Idle, Terry Jones ja Michael Palin. Ryhmä tuli tunnetuksi BBC:lle tehdystä televisiosarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus (1969–1974). Ryhmä on tehnyt lisäksi neljä elokuvaa sekä lukemattoman määrän oheistuotteita äänitteistä ja kirjoista videopeleihin.
Historia

Yhdysvaltalaista Gilliamia lukuun ottamatta Monty Pythonin jäsenet olivat opiskelleet joko Oxfordin tai Cambridgen yliopistossa. Cleese ja Chapman tekivät vuonna 1967 sarjaa At Last the 1948 Show ja Idle, Jones ja Palin sarjaa Do Not Adjust Your Set. Tiimit ryhtyivät yhteistyöhön vuonna 1969.
Ryhmän kirjoittamat sketsit luotiin lähinnä työpareina Cleese–Chapman ja Palin–Jones. Eric Idle kirjoitti yksin. Terry Gilliam loi sketsejä yhteen nivoneet animaatiot. Televisiosarjan ja elokuvien tekoon osallistuivat myös Neil Innes, joka kirjoitti lauluja Lentävään sirkukseen, sekä näyttelijät Carol Cleveland ja Connie Booth.
Nimi

Ryhmä joutui miettimään itselleen ja sarjalleen nimeä kirjoittaessaan sketsejä Monty Pythonin Lentävän Sirkuksen ensimmäiselle kaudelle kesällä 1969. Ensimmäisiä esille nousseita ehdotuksia olivat Michael Palinin mukaan muun muassa "Megapode", "Arthur Megapoden mitätön show", "Arthur Megapoden eläintarha", "E. L. Moistin lentävä sirkus", "Kauhea, totinen Megapode", "Megapoden atomisirkus", "Vaseliiniparaati", "Milon Venuksen paniikkishow", "Pupu, kahelo, hiirihaukka, sänki ja saapas", "Pöllönvenytystunti", "Hevonen, lusikka ja kulho", ­"Rupikonnanylennyshetki" ja "Paroni van Tookin lentävä sirkus". Eric Idlen mukaan jossain vaiheessa kaikkein todennäköisin nimiehdokas oli "Gwen Dibley". BBC kuitenkin hylkäsi nämä kaikki nimet "kaameina". Lopulta John Cleese ehdotti nimeä "Python", ja Idle yhdisti siihen pubituttunsa nimen "Monty". Nimi "Monty Python" toi ryhmälle mieleen jonkun "iljettävän teatteriagentin", joten se hyväksyttiin. BBC halusi sarjan nimeen mukaan myös "Lentävän sirkuksen", joten sarjan lopullinen nimi oli kompromissi.
Televisiosarja

Monty Pythonin lentävä sirkus saavutti alusta alkaen suosiota Britanniassa uudenlaisella huumorillaan. Huumoriin kuului sketsien pituus, eikä niissä nähtykään totuttua loppuhuipennusta; saumatta liu'uttiin seuraavaan sketsiin. Hengähdystauoiksi oli tiettyihin väleihin punottu houreisen tuntuisia leikeanimaatiopätkiä, joita voi luonnehtia puhdastyylisiksi aasinsilloiksi.
Vuonna 1971 sarja osallistui myös Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailuun ja sijoittui siinä toiseksi (Hopeinen ruusu). Pythonien huumori ei perustunut vakiohahmoihin vaan suurimmaksi osaksi täysin järjettömään humoristiseen ilotulitukseen. He pyrkivät käsikirjoituksissaan aina paisuttelemaan pienimmätkin asiat äärimmäisyyksiin – kuuluisana esimerkkinä 3. jakson ravintolasketsi, jossa tehdään suuri numero likaisesta haarukasta.
Sarjan vaikutus

Monty Pythonin anarkistisella tyylillä on ollut suuri vaikutus komediaan. Monissa suomalaisissakin viihdeohjelmissa, muun muassa Studio Julmahuvissa, voi nähdä selviä Python-vaikutteita, joissakin tapauksissa jopa suoria sketsilainoja. Myös South Park -televisiosarjan luojat Trey Parker ja Matt Stone ovat monesti teoksillaan tunnustaneet rakkauttaan Pythonia kohtaan. Myös Alivaltiosihteeri-huumoriryhmä on kertonut ottaneensa vaikutteita Monty Pythonista.
Monty Pythonilla on ollut suuri vaikutus Englannin kulttuuriin. Näistä näkyvimpiä ovat englannin kieleen tulleet, joko suoraan esityksistä tai niistä johdetut sanat ja ilmaukset kuten Pythonesque, josta on tullut synonyymi surrealistiselle huumorille, ja joka on löydettävissä yleisesti englannin sanakirjoista. Kyseistä termiä käytetään myös animaatiotyylistä, jolla Terry Gilliam teki Monty Pythonin animaatio-osat. Samantapaista tyyliä on käyttänyt muun muassa South Park ja Itse valtiaat.
Monty Pythonin mukaan nimettyjä asioita:
Ohjelmointikieli Python on nimetty sarjan mukaan.
Vuonna 1985, Australiasta löydetty suuri esihistoriallinen käärmelaji, latinankieliseltä nimeltään Montypythonoides riversleighensis nimettiin myös ryhmän mukaan.
Pythonin jäsenten mukaan on nimetty kuusi pikkuplaneettaa: 9617 Grahamchapman, 9618 Johncleese, 9619 Terrygilliam, 9620 Ericidle, 9621 Michaelpalin, 9622 Terryjones sekä 13681 Monty Python.
Yorkshirelaisen panimon Black Sheep Breweryn vuonna 1999 esittelemä olut Monty Python's Holy Grail Ale
Englannin roskapostia tarkoittava sana spam on lainattu Monty Pythonin 1970-luvun Spam-nimisestä sketsistä, jossa ryhmä viikinkejä peittää alleen, eli spämmää keskustelun laulamalla.
Douglas Adams on kirjassaan The Salmon of Doubt kertonut, kuinka Monty Python innoitti häntä. Hän myös kirjoitti joitakin sketsejä yhdessä Graham Chapmanin kanssa.
Britannian pääministeri Margaret Thatcher lainasi Monty Pythonin tunnettua Kuollut papukaija -sketsiä eräässä puheessaan.
Elokuvia

Elämä on Pythonia / Monty Pythonin paremmat pilat (And Now For Something Completely Different, 1971) – parhaita sketsejä koottuna.
Monty Pythonin hullu maailma (Monty Python and the Holy Grail, 1974) – parodia Graalin maljan etsinnästä.
Brianin elämä (Monty Python's the Life of Brian, 1979) – parodia Jeesuksen aikakaudesta.
Monty Python Hollywoodissa (Monty Python Live at the Hollywood Bowl, 1982) – live-esiintyminen
Monty Python – Elämän tarkoitus (Monty Python's the Meaning of Life, 1983) – parodia ihmisen elämänvaiheista syntymästä kuolemaan.
A Liar's Autobiography (2012) – 3D-animaatioelokuva Graham Chapmanin elämästä
Elokuvat Monty Pythonin paremmat pilat eli Elämä on Pythonia (1971) ja Monty Python Hollywoodissa (1982) ovat koosteita TV-sarjassa esitetyistä sketseistä. Edellinen tehtiin markkinoimaan ryhmää Yhdysvalloissa, jossa TV-sarjaa ei ollut esitetty; Suomen-ensi-ilta oli vuonna 1984. Elokuvaa varten Pythonit näyttelivät uudelleen kahden ensimmäisen tuotantokauden parhaita paloja. Jälkimmäisessä Pythonit taas näyttelevät tunnetuimpia sketsejään elävän yleisön edessä Hollywood Bowl -areenalla; Suomen-ensi-ilta oli vuonna 1985.
Sketsejä

Kuollut papukaija (The Dead Parrot, 1969)
Maailman hauskin vitsi (The Funniest Joke in the World, 1969)
Filosofien jalkapallo-ottelu (The Philosophers' Football Match, 1972)
Juustokauppasketsi (The Cheese Shop, 1972)
Dokumenttielokuvia

Monty Python – totuutta hipoen (Monty Python: Almost the Truth (The Lawyers Cut), 2009)
Media > Pelit

Monty Python's Flying Circus: The Computer Game (1990) videopeli Amiga, Amstrad CPC, Commodore 64 ja Sinclair ZX Spectrum -alustoille
Monty Python's Complete Waste of Time (1994)
Monty Python & the Quest for the Holy Grail (1996)
Monty Python's The Meaning of Life (1997)
Python-opoly (2007), lautapeli
Monty Python Fluxx (2008), Looney Labsin julkaisema korttipeli
Monty Python's Cow Tossing (2011), älypuhelinpeli
The Ministry of Silly Walks (2014), älypuhelinpeli
Media > Albumit

Monty Python's Flying Circus (1970)
Another Monty Python Record (1971)
Monty Python's Previous Record (1972)
The Monty Python Matching Tie and Handkerchief (1973)
Monty Python Live at Drury Lane (1974)
The Album of the Soundtrack of the Trailer of the Film of Monty Python and the Holy Grail (1975)
Monty Python Live at City Center (1976)
The Monty Python Instant Record Collection (1977)
Monty Python's Life of Brian (1979)
Monty Python Examines The Life of Brian (promootio) (1979)
Monty Python's Contractual Obligation Album (1980)
The Monty Python Instant Record Collection (Yhdysvaltain versio) (1981)
Monty Python's The Meaning of Life (1983)
Monty Python's The Meaning of Life: Audio Press Kit (promootio) (1983)
The Final Rip Off (1987)
Monty Python Sings (1989)
The Ultimate Monty Python Rip Off (1994)
Monty Python Sings Again (2014)
The Hastily Cobbled Together for a Fast Buck Album (julkaisematon)
Kirjallisuutta

Mähkä, Rami: ”Monty Pythonin komedia vastaelokuvana”. Lähikuva: Audiovisuaalisen kulttuurin tieteellinen julkaisu, nro 1/2017 (30. vsk.), s. 7–25.
Aiheesta muualla

Monty Python's sort-of official site. Eric Idlen ylläpitämä likimain virallinen sivusto. (englanniksi)
Official Monty Python News. (Arkistoitu – Internet Archive) Monty Python -uutisia. (englanniksi)
Monty Python's PythoNET. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
BBC:n Monty Python -artikkeli. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Yläluokan idioottien kilpailua kuvaava sketsi TV-sarjasta Monty Pythonin lentävä sirkus herätti Suomessa pahennusta 1970-luvulla.
Wish You Were Here

| Wish You Were Here Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu–heinäkuu 1975
 Julkaistu: 15. syyskuuta 1975
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: progressiivinen rock space rock
 Kesto: 44.28
 Levy-yhtiö: Harvest (UK), Capitol (US)
Listasijoitukset
 Suomessa 1. (marraskuu 1975)
Pink Floydin muut julkaisut
| The Dark Side of the Moon 1973 | Wish You Were Here 1975 | Animals 1977 |
Wish You Were Here on vuonna 1975 julkaistu, järjestyksessään yhdeksäs Pink Floyd -albumi.
Kaksi vuotta aikaisemmin julkaistu The Dark Side of the Moon oli ollut suuri menestys, mikä nosti yleisön odotukset korkealle seuraavan albumin suhteen. Julkaisunsa jälkeen albumin kysyntä oli niin suurta, etteivät levy-yhtiöt Yhdysvalloissa ja Britanniassa ehtineet painamaan tarpeeksi painoksia vastatakseen kysyntään. Aluksi kriitikoiden ja yleisön vastaanotto oli ristiriitainen, mutta vuosien saatossa albumi saavutti klassikon aseman, ja se on monesti valittu kaikkien aikojen parhaimpien rock-albumien joukkoon. Monet fanit ja Pink Floydin jäsenistä David Gilmour sekä Richard Wright ovat maininneet Wish You Were Heren yhtyeen parhaaksi albumiksi.
Albumin ikoninen kansikuva on valokuvattu Warner Brosin studion piha-alueella Los Angelesissa Kaliforniassa ja sitä on usein jäljitelty valokuvataiteessa. Toisella kansikuvassa esiintyvistä stunttimiehistä oli puvun alla palosuojapuku ja hänen kasvonsa suojattiin hupulla. Hänen viiksensä paloivat, koska kuvaushetkellä tuulen suunta kääntyi. Suuremmilta vaurioilta kuitenkin vältyttiin.
Levyn keskeisin kappale ”Shine On You Crazy Diamond” ja osittain myös nimikappale ”Wish You Were Here” kertovat yhtyeen entisestä jäsenestä Syd Barrettista. Osa albumin kappaleista kertoo osittain yhtyeen omakohtaisista kokemuksista levy-yhtiöiden byrokraattisesta ja kylmästä asenteesta. ”Welcome to the Machine” kertoo sopimuksen solmimisesta ja siitä, mitä se levy-yhtiön näkökulmasta tarjoaa yhtyeelle. ”Have A Cigar” kertoo koko sen aikaisen musiikkibisneksen tekopyhyydestä. Muusikko Roy Harper, joka oli Pink Floydin jäsenten ystävä ja levytti samalla studiolla heidän kanssaan, laulaa kyseisen kappaleen yksin.
Kappaleluettelo

”Shine On You Crazy Diamond”, osat I–V (Gilmour/Waters/Wright) – 13:34
laulusolisti Roger Waters
”Welcome to the Machine” (Waters) – 7:31
laulusolisti David Gilmour
”Have a Cigar” (Waters) – 5:08
laulusolisti Roy Harper
”Wish You Were Here” (Gilmour/Waters) – 5:34
laulusolisti David Gilmour
”Shine On You Crazy Diamond”, osat VI–IX (Gilmour/Waters/Wright) – 12:31
laulusolisti Roger Waters
Muusikot

David Gilmour – laulu, kitarat, lap steel -kitara, EMS Synthi AKS, basso, koskettimet, nauhaefektit
Roger Waters – laulu, basso, kitara, VCS3-syntetisaattori, nauhaefektit
Richard Wright – koskettimet, VCS3-syntetisaattori, taustalaulu
Nick Mason – rummut, lyömäsoittimet, nauhaefektit
Muusikot > Vierailijat

Roy Harper – laulu kappaleessa ”Have a Cigar”
Dick Parry – saksofoni kappaleessa ”Shine on You Crazy Diamond”
Venetta Fields – taustalaulu kappaleessa ”Shine on You Crazy Diamond”
Carlena Williams – taustalaulu kappaleessa ”Shine on You Crazy Diamond”
Stéphane Grappelli – viulu kappaleessa ”Wish You Were Here”
Thaimaansuomalainen

Thaimaan Suomalainen on suomenkielinen lehti, jota toimitetaan Pattayalla Thaimaassa sekä kesästä 2021 alkaen myös Suomessa. Vakituisia avustajia lehdellä on lisäksi Bangkokissa, Hua Hinissä ja Mae Phimissä. Lehden päätoimittaja on A. Juhana Keronen.
Pandemiavuosina painetuista lehdistä luovuttiin kokonaan ja Thaimaan Suomalaisen sivustolle ilmestyivät myös Hua Hinin, Mae Phimin, Pattayan ja Phuketin paikallissivut. Nettilehden pääsivuilla on valtakunnallisia uutisia Thaimaasta ja lähialueilta. Paikallissivuilla on ao. paikkakuntaa koskevia uutisia sekä ainoastaan paikallisesti toimivien yritysten mainoksia.
Maksullisia sisältöjä Thaimaan Suomalaisessa alettiin julkaista vuonna 2021. Kaikki suomalaisia koskevat matkustus- ja viisumisäädökset sekä valtaosa artikkeleista ovat edelleen maksuttomia, mutta siinä missä maksuttomat artikkelit kertovat lähinnä siitä, mitä Thaimaassa tapahtuu, kertovat maksulliset siitä, miksi niin tapahtuu.
Thaimaan Suomalaisen toimitukseen vuodesta 2005 saakka kertynyttä Thaimaan asioiden tuntemusta on hyödynnetty mm. Helsingin Sanomissa, Radion Novan uutisraporteissa, MTV:n 45 minuuttia -ohjelmissa sekä muissa suomalaismedioissa. Taustatoimitustyötä on tehty mm. Ilta-Sanomille, Yleisradiolle sekä nykyisen Otavamedian julkaisuille.
Maksullisten sisältöjen tilaushinnat ovat 15 €/vuosi ja 2 €/kk. Lehden lukijamäärät ovat pandemiavuosien aikana ja sen jälkeen kasvaneet tuntuvasti. Tämän hetkinen ennätys on maaliskuulta 2023, jolloin nettilehden sivuilla käytiin yli 310.000 kertaa tilaajat mukaan lukien.
Aiheesta muualla

Thaimaansuomalaisen sivut
Tokion olympiastadion

| Tokion olympiastadion> Kokuritsu |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Shinjuku, Tokio, Japani
Koordinaatit:  35°40′41″N, 139°42′53″E
Avattu:  1958
Suljettu:  2014
Purettu:  2015
Omistaja:  National Agency for the Advancement of Sports and Health
Kenttä:  Ruoho
Arkkitehti:  Mitsuo Katayama
Katsojakapasiteetti
 57 363 
Kentän mitat
 107 x 71 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tokion olympiastadion (jap. 国立競技場, Kokuritsu kyōgijō) oli stadion Shinjukussa, Tokion erillisalueella Japanissa. Stadion oli vuoden 1964 Tokion olympialaisten päästadion. Stadionilla on myös pidetty vuoden 1991 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut.
Stadion suljettiin toukokuussa 2014, koska paikalle rakennetaan uusi stadion. Vuonna 1958 valmistuneen stadionin purkaminen uuden tieltä saatiin päätökseen vuoden 2015 alkupuolella. Uusi stadion rakennetaan Rugbyn maailmanmestaruuskilpailuiden 2019 ja Kesäolympialaisten 2020 järjestämiseksi. Stadion voi hakea myös yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuita kesäolympialaisten 2020 jälkeen ja tulee isännöimään myös vuosittaista Golden Grand Prix -yleisurheilukilpailua, joka siirtyy nyt neljän vuoden ajaksi muualle.
Salomon von Rajalin

| Salomon von Rajalin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1757 Karlskrona, Ruotsi
Kuollut: 23. syyskuuta 1825 (68 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ruotsi
Palvelusvuodet:  1773–1809
Taistelut ja sodat:  Kustaa III:n sota Suomen sota  Palvan meritaistelu
Sotilasarvo:  amiraali
Salomon Maurits von Rajalin (25. elokuuta 1757 Karlskrona, Ruotsi – 23. syyskuuta 1825 Tukholma, Ruotsi) oli Ruotsin merivoimien amiraali.
Ura

Von Rajalin syntyi Karlskronassa Ruotsissa. Hänen vanhempansa olivat Blekingen läänin maaherra Johan von Rajalin ja tämän vaimo Barbara Eleonora von Gertten. Hänen isoisänsä oli suomalaissyntyinen amiraali Thomas von Rajalin.
Von Rajalin ylennettiin 16-vuotiaana saaristolaivaston vänrikiksi ja hän palveli vuosina 1780–1782 Ranskan merivoimissa. Palattuaan Ruotsiin hän nousi sotilasarvoissa nopeasti ja hänet nimitettiin silloisen Karibiassa sijainneen Ruotsin Saint-Barthélemyn siirtomaan ensimmäiseksi kuvernööriksi. Von Rajalin purjehti paikalle Sprengtporten-fregatilla, jonka kotisatama oli Viapori. Hän oli vuosina 1788–1790 kestäneen Kustaa III:n sodan aikana saaristolaivaston komentajana ja loisti erityisesti Porkkalanniemessä 26. elokuuta 1789.
Rauhansopimuksen jälkeen vuonna 1791 von Rajalinista tuli kontra-amiraali. Vuonna 1799 hänestä tuli vara-amiraali. Suomen sodan aikana vuonna 1808 hänet komennettiin saaristolaivastoon, mutta hän erosi virasta saman vuoden lokakuussa.
Yksityiselämä

Von Rajalin meni naimisiin 10. marraskuuta 1787 Karlskronassa Fredrika Lovisa Jägerskiöldin kanssa, joka oli vara-amiraali Christer Ludvig Jägerskiöldin ja hänen vaimonsa Anna Fredrika Grubben tytär. Von Rajalin kuoli 23. syyskuuta 1825 Tukholmassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salomon von Rajalin Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2025

| Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2025 |
| --- | --- |
 
Sijainti:   Tokio, Japani
Kilpailupaikka:  Japanin kansallisstadion
Avajaiset:  13. syyskuuta 2025
Päättäjäiset:  21. syyskuuta 2025
 ← 2023 2027 → 
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2025 järjestetään Tokiossa, Japanissa 13.–21. syyskuuta 2025. Kilpailut ovat järjestyksessään 20. yleisurheilun MM-kilpailut. Kilpailupaikkana toimii Japanin kansallisstadion.
Hakuprosessi

Tokion ohella kilpailuja hakivat Nairobi, Singapore sekä Chorzów. Tokio valittiin kisaisännäksi 14. heinäkuuta 2022.
Nagai-stadion

Nagai-stadion
Nagai-stadion (大阪市 長居陸上競技場, Ōsaka-shi Nagai Rikujō Kyōgijō) on Japanin Osakassa sijaitseva urheilustadion. Stadionille mahtuu 50 000 katsojaa. Stadionilla pelattiin jalkapallon MM-kisojen otteluita vuonna 2002 ja sillä järjestettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2007. Nagai-stadion toimii myös jalkapalloseura Cerezo Osakan kotiotteluiden pelipaikkana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nagai-stadion Wikimedia Commonsissa
Chiba Ekiden

International Chiba Ekiden on vuosittain Chiban kaupungissa Japanissa järjestettävä katuviestikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensi kertaa vuonna 1988 ja vuoteen 2006 asti kilpailussa juostiin erikseen naisten ja miesten kilpailu. Vuodesta 2007 lähtien kilpailu on juostu sekakilpailuna, jossa joukkueet koostuvat kolmesta naisjuoksijasta ja kolmesta miesjuoksijasta. Kilpailuun osallistuu vuosittain lukuisia maailman huippujuoksijoita.
Viestin kulku

Viestin yhteismitta on 42 195 metriä eli maraton ja se koostuu kuudesta osuudesta:
Miehet 5 km
Naiset 5 km
Miehet 10 km
Naiset 5 km
Miehet 10 km
Naiset 7,195 km
Japanin kansallisstadion

| Japanin kansallisstadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Shinjuku, Tokio, Japani
Koordinaatit:  35°40′41″N, 139°42′53″E
Rakennustyöt aloitettu:  11. joulukuuta 2016
Avattu:  21. joulukuuta 2019
Kenttä:  Ruoho
Kustannukset:  15,7 miljardia yeniä
Arkkitehti:  Kengo Kuma
Käyttäjät
 Japanin jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 68 000 (Olympialaisissa)  80 016 (Maksimimäärä) 
Kentän mitat
 105 x 68 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Japanin kansallisstadion (jap. 国立競技場, Kokuritsu kyōgijō), tunnettu ennen nimellä Uusi kansallinen stadion, on Tokion Shinjukun erillisalueella sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadion toimii vuoden 2020 kesäolympialaisten ja paralympialaisten päänäyttämönä. Olympialaisissa kilpaillaan yleisurheilussa ja jalkapallossa sekä järjestetään avajaiset ja päättäjäiset.
Vanhan kansallisen stadionin purku saatiin päätökseen toukokuussa 2015 ja uuden stadionin rakentaminen alkoi 11. joulukuuta 2016. Rakennus valmistui 30. marraskuuta 2019, jolloin Japanin jalkapallomaajoukkue siirtyi pelaamaan stadionille.
Kuvia

Purettu vanha kansallistadion marraskuussa 2016.
Stadion marraskuussa 2017.
Stadion joulukuussa 2019.
Stadion sisältäpäin.
Yi Peng 3

| Yi Peng 3 |
| --- | --- |
Lippuvaltio:  Kiina
IMO-numero:  9224984
MMSI-numero:  414270000
Aiemmat nimet:  Avra (2007–2016) Leda (2001–2007)
Omistaja:  Ningbo Yipeng Shipping
Luovutettu:  2001
Tekniset tiedot
Pituus:  224 m
Leveys:  32 m
Syväys:  14,5 m
Bruttovetoisuus (GT):  40 622
Lähteet:  
Yi Peng 3 (aikaisemmin Avra ja Leda, IMO 9224984) on kiinalainen kuivarahtialus, joka valmistui vuonna 2001. Sen pituus on 224 metriä, leveys 32 metriä ja syväys 14,5 metriä. Aluksen omistaa Ningbo Yipeng Shipping -yhtiö.
Alus on aikaisemmin purjehtinut Marshallinsaarten, Liberian ja Kreikan lippujen alla nimillä Avra (2007–2016) ja Leda (2001–2007).
Yi Peng 3 herätti julkista huomiota marraskuussa 2024, jolloin sen havaittiin tehneen poikkeuksellisiksi tulkittuja liikkeitä kahden Itämerellä katkenneen tai vaurioituneen merikaapelin lähellä. 17. marraskuuta 2024 vaurioitui Ruotsin ja Liettuan välinen Arelionin omistama merikaapeli ja 18. marraskuuta 2024 vaurioitui Cinian omistama C-Lion1-kaapeli Suomen ja Saksan välillä.
Tanskan TV2:n mukaan kaikuluotainkuvissa näkyi laajoja mustia viivoja merenpohjassa reitillä, jolla Yi Peng 3 oli kulkenut tanskalaisen datakaapelin yli marraskuun alussa. The Wall Street Journalin lähteiden mukaan Venäjän tiedustelupalvelu oli ohjeistanut aluksen kapteenia katkaisemaan tietoliikennekaapelit ankkurin avulla.
Tanskan laivasto seurasi Yi Peng 3 -alusta havaintojen jälkeen.