stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skotlannin maantiede
Luonto > Eläimistö

Skotlannissa laiduntaa monia hirvieläimiä. Saksanhirviä on pääosin ylänköalueilla ja metsäkauriita metsissä. Lisäksi Skotlannissa elää sinne tuotuja japaninhirviä ja kuusipeuroja. Ketut ja mäyrät ovat levinneet laajalle, mutta eurooppalaisen metsäkissan Skotlannin populaatio on hyvin harvinainen. Sen sijaan Skotlannissa elää peräti 75 prosenttia Britannian oravista, sillä laji on joutunut työntymään pohjoiseen Englantiin istutetun harmaaoravan tieltä.
Skotlantia ympäröivissä merissä on paljon merinisäkkäitä. Pullokuonodelfiinit ja pyöräiset ovat suhteellisen yleisiä, ja kesäisin näkyy lahtivalaita. Miekkavalaita liikkuu Orkney- ja Shetlandsaarten ympäristössä. Arviolta 70 prosenttia Euroopan halleista ja 80 prosenttia Britannian kirjohylkeistä elää Skotlannin vesissä.
Skotlannissa on monipuolinen lintulajisto, ja Britannian 24:stä merilintulajista elää Shetlandsaarilla 21 lajia. Merilinnut elävät siellä laajoissa yhdyskunnissa. Nummilla esiintyy muun muassa metsoja ja riekkoja – jälkimmäiset ovat Britannian ainoita lintuja, jotka vaihtavat talveksi höyhenpukuaan. Talvisin sänkipelloilla talvehtii miljoonia merihanhia. Petolinnuista Skotlannissa elävät sääksi, maakotka, muuttohaukka ja sinisuohaukka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skotlannin maantiede Wikimedia Commonsissa
Ben Nevis on Britannian korkein vuori.
Näkymä Skotlannin suurimmalle järvelle Loch Lomondille.
Saksanhirviä Skotlannissa.
Kirjohylje poikasensa kanssa Skyen saarella.
Sophie Wilmès

Sophie Wilmès
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Belgia  
Asuinpaikka:  Sint-Genesius-Rode (käännä suomeksi)  
Ammatti:  poliitikko  
Puoliso:  Chris Stone (käännä suomeksi) (2009 – )  
| --- | --- |
Verkkosivusto:  www.sophiewilmes.be 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
| Sophie Wilmès |
| --- | --- |
 Wilmès tammikuussa 2020
Belgian ulkoministeri sekä Belgian varapääministeri
 1.10. 2020–  
Monarkki:  Philippe
Pääministeri:  Alexander De Croo
Edeltäjä:  Philippe Goffin
Belgian pääministeri
 27.10.2019–1.10. 2020  
Monarkki:  Philippe
Edeltäjä:  Charles Michel
Seuraaja:  Alexander De Croo
Belgian valtiovarainministeri
 1.10.2015–27.10.2019  
Monarkki:  Philippe
Pääministeri:  Charles Michel
Edeltäjä:  Hervé Jamar
Seuraaja:  David Clarinval
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1975 (ikä 49) Bryssel, Belgia
Puoliso:  Christopher Stone (2002–2023)
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Reformiliike
Tutkinnot:  Saint-Louis'n yliopisto
Aiheesta muualla
www.sophiewilmes.be
Sophie Wilmès (s. 15. tammikuuta 1975) on belgialainen poliitikko, joka toimi Belgian pääministerinä lokakuusta 2019 lokakuuhun 2020. Hän oli myös maan ensimmäinen naispääministeri.
Tausta ja koulutus

Wilmès syntyi Brysselin Ixellesin kaupunginosassa ja vietti lapsuutensa Grez-Doiceau’n kaupungissa Valloniassa. Myöhemmin hän palasi Brysseliin opiskelemaan.. Wilmès on äitinsä puolelta aškenasijuutalainen, ja hän on siksi myös Belgian ensimmäinen juutalainen pääministeri.
Wilmès opiskeli viestintätieteitä IHECS-opistossa (Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales) ja sittemmin talousjohtamista Saint-Louis’n yliopistossa. Hänellä on työkokemusta niin Euroopan komissiosta kuin asianajajatoimistosta, joissa kummassakin hän työskenteli taloushallinnossa ja neuvonantajana..
Poliittinen ura

Wilmès on kertonut, että hänen lapsuudenkodissaan puhuttiin paljon politiikasta. Hänet valittiin Ucclen kunnanvaltuustoon vuonna 2000 ja Belgian edustajainhuoneeseen vuonna 2014. Ennen pääministeriksi nousuaan Wilmès toimi Michelin toisessa hallituksessa valtiovarainministerinä.
Ennen valtakunnalliseen politiikkaan tuloaan Wilmès toimi Reformiliikkeen luottamustehtävissä Brysselin lähettyvillä Sint-Genesius-Roden kunnassa vuosina 2009–2013 ja Brysselin alueella vuonna 2013.
Kun Charles Michel nousi Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi Wilmès nousi uudeksi pääministeriksi. Hänen kautensa alkoi 27. lokakuuta 2019. Aluksi Wilmès johti Micheliltä perimäänsä toimitusministeriötä, mutta 16. maaliskuuta 2020 kaikki edustajainhuoneen suurimmat puolueet suostuivat antamaan tukensa Wilmèsin hallitukselle koronaviruspandemian vuoksi. Wilmèsille myönnettiin pandemian vuoksi myös tavallista laajemmat valtaoikeudet kolmeksi kuukaudeksi, joille olisi mahdollista saada jatkoa tarvittaessa. Kuningas Philippe nimitti Wilmèsin hallituksen virallisesti virkaan samana päivänä.
Wilmèsin pääministerikausi päättyi 1. lokakuuta 2020, jonka jälkeen hänestä tuli ulkoministeri, sekä varapääministeri, Alexander De Croon hallituksessa. Wilmèsista tuli maan ensimmäinen naispuolinen ulkoministeri.
Wilmès ilmoitti heinäkuussa 2022 jäävänsä pois ministerintehtävistään, koska hänen miehensä oli aiemmin keväällä saanut aivosyöpädiagnoosin. Wilmès erosi ministerintehtävistään, muttei jättänyt paikkaansa edustajainhuoneessa.
Yksityiselämä

Wilmès on naimisissa australialaisen jalkapalloilijan Christopher Stonen kanssa vuodesta 2002 lähtien. Parilla on neljä lasta. Perhe on kaksikielinen. Christopher kuoli syöpään 25. marraskuuta 2023.
Hieman pääministerikautensa päättymisen jälkeen Wiernès kertoi saaneensa COVID-19-tartunnan ja joutui myöhemmin tehohoitoon.
Great Rhythm & Blues Vol. 1 (Louis Jordan)

| Great Rhythm & Blues Vol>  1 Louis Jordan |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: Rhythm & blues
 Levy-yhtiö: Blue Spectrum Records Bulldog Records
Great Rhythm & Blues Vol. 1 on Louis Jordanin ja Johnny Otisin johtaman yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Levy-yhtiö on Yhdysvalloissa Blue Spectrum Records ja Englannissa levyä on julkaissut Jordanin kuoleman jälkeen lisenssillä Bulldog Records. Markkinoinnista on tällöin huolehtinut President Records ja levykannen on valmistanut Garrod & Lofthouse Ltd. Samassa sarjassa on julkaistu albumit myös artisteilta Charles Brown, Johnny Otis, Joe Turner, Pee Wee Crayton ja Joe Liggins.
Esitelty albumi sisältää Louis Jordanin viimeiset äänitykset, sillä hän kuoli 66-vuotiaana 4. helmikuuta 1975 kotonaan Los Angelesissa saatuaan sydänkohtauksen.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Clive Richardson, joka on ollut mukana Shout Magazinen ja Black Wax Record Shopin toiminnassa.
Kappaleet

Sivu 1
"Choo Choo Ch' Boogie" (V. Horton, D. Darling, M. Gabler)
"Caldonia (What Makes Your Big Head Hard?)" (F. Charrosin)
"Let the Good Times Roll" (Thread, Moore)
"I Got the Walkin' Blues" (J. Otis, S. Otis, D. Hartis)
"Saturday Night Fish Fry" (L. Jordan, E. Walsh)
Levyetiketin mukaan kappaleen #2 tekijät ovat (Fleecie, Moore). Kappaleen #5 tekijälistaan on myös lisätty J. Carrington ja D. Isenberg.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, Victoria Music Pub. Co. Ltd. 2, Edwin H. Morris & Co. Ltd. 3, 5 Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.
Sivu 2
"Ain't Nobody Here But Us Chickens" (Whitney, Kramer)
"Beans and Cornbread" (Clark, Moore)
"(I'm Gonna Move to the) Outskirts of Town" (Weldin, Razaf)
"Helping Hand" (E. Sanford, J. Townsend)
"I'm a Good Thing" (Damita Joe)
Levyetiketin mukaan kappaleen #3 tekijät ovat Weldon, Razaf ja Jacobs.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, 3, Leeds Music Ltd. 2, Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Copyright Control 5, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.
Muusikot

Louis Jordan – laulu, alttosaksofonisoolot
Shuggie Otis – kitarat, basso, piano, urut
Johnny Otis – rummut, piano
Irv Cox – tenorisaksofoni
Bob Mitchell – trumpetti
Gunnar Setterwall

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gunnar Setterwall |  Gunnar Setterwall |  Gunnar Setterwall |  |
Maa:  Ruotsi
Miesten tennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | Sisänelinpeli |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | Sekanelinpeli |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | Sisänelinpeli |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | Sekasisänelinpeli |  |
Carl Gunnar Emanuel Setterwall (18. elokuuta 1881 Tukholma – 26. helmikuuta 1928 Tukholma) oli ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan neljä olympiamitalia.
Setterwall saavutti Lontoon kesäolympialaisissa 1908 pronssia sisänelinpelissä yhdessä Wollmar Boströmin kanssa. Tukholman kesäolympialaisissa 1912 hän saavutti hopeaa sisänelinpelissä Carl Kempen kanssa sekä hopeaa sekanelinpelissä ja pronssia sekasisänelinpelissä Sigrid Fickin kanssa. Tukholman sekanelinpelin loppuottelussa Setterwall ja Fick hävisivät Heinrich Schomburgkille ja Dora Köringille erin 4–6, 0–6. Sisänelinpelin loppuottelussa Setterwall ja Kempe taipuivat André Gobertille ja Maurice Germotille erälukemin 4–6, 14–12, 2–6, 4–6.
HMS Moth (1915)

| HMS Moth |
| --- | --- |
 Alus keisarillisen Japanin laivaston tykkiveneenä

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sunderland Shipbuilding Company
Kölinlasku:  1915
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1915
Palveluskäyttöön:  5. tammikuuta 1916
Poistui palveluskäytöstä:  Japanin valtaama 1941 Suma
Loppuvaihe:  uponnut 19. maaliskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  635 t
Pituus:  72,39 m
Leveys:  11 m
Syväys:  1,2 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  14 solmua (26 km/h)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  2 x 6" BL Mk VII -tykkiä 2 x QF 12 naulan tykkiä 6 x .303 Maxim -konekivääriä
HMS Moth (viirinumero T70) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Insect-luokan tykkivene.
Valmistus

Alus tilattiin Sunderland Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin vuonna 1915. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 9. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 5. tammikuuta 1916.
Palvelus

Ensimmäisessä maailmansodassa alus siirrettiin rahtialuksella yhdessä sisaralustensa HMS Mantiksen, HMS Tarantulan ja HMS Gnatin kanssa Abadaniin Persiaan, jossa oli Anglo-Persian Oil Companyn öljyputken päätepiste ja öljynjalostamo. Abadanista tykkiveneet siirtyivät omin voimin Tigrikselle sijoitettuun laivueeseen lähelle Bagdadia. Ne osallistuivat toiseen Mesopotamian operaatioon ottomaaneja vastaan.
Venäjän vallankumouksessa alus osallistui Pohjois-Venäjän tapahtumiin sisaralustensa HMS Cicalan, HMS Cockchaferin, HMS Cricketin ja HMS Glowwormin kanssa tukien valkoisten sotatoimia bolsevikkeja vastaan. Se lähti 1. huhtikuuta 1919 Abadanista RFA War Bahadurin saattamana Suezille ja Port Saidiin, mistä matka jatkui HMS Dianan saattamana. Alus saapui 1. kesäkuuta Plymouthiin, mistä se jatkoi matkaansa Mantiksen kanssa Venäjälle heinäkuussa. Alus palasi lokakuussa muiden tykkiveneiden mukana Britteinsaarille.
Chathamista alus lähti 17. tammikuuta 1920 Kiinan asemalle yhdessä sisaralustensa Cicalan, Cricketin, Cockchaferin ja Mantiksen kanssa sluuppi HMS Magnolian saattaamana. Osasto jatkoi 5. helmikuuta matkaansa Devonportista HMS Bluebellin, HMS Colombon, HMS Foxgloven, HMS Hollyhockin ja Magnolian saattamina. Osaston mukana oli lisäksi tankkeri RFA Ebonol Port Saidiin, missä osastoon liittyi RFA Dredgol. Tykkiveneet saapuivat 12. kesäkuuta Hongkongiin, jossa Moth viipyi kunnostettavana aina lokakuuhun ennen siirtoaan läntiselle joelle. Vuonna 1929 alus osui Jangtsella kiveen, mikä aiheutti alukselle vaurioita.
Aluksen miehistö upotti aluksensa 12. joulukuuta 1941. Hylky joutui japanilaisten haltuun 25. joulukuuta, ja se kunnostettiin. Alus liitettiin 1. heinäkuuta 1942 keisarillisen Japanin laivastoon nimellä Suma. Se upposi 19. maaliskuuta 1945 osuttuaan miinaan Anchingissa, ja se poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta.
Gunnar Silfverstolpe

Gunnar Silfverstolpe tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Gunnar Mascoll Silfverstolpe (1893–1942), ruotsalainen runoilija
Gunnar Westin Silverstolpe (1891–1975), ruotsalainen taloustieteilijä ja professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gunnar Silfverstolpe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gerhard Ritter

Gerhard Ritter (6. huhtikuuta 1888 – 1967) oli saksalainen historioitsija, joka tutki Lutheria, uskonpuhdistusta, eurooppalaista valtiotaitoa ja Saksassa toisen maailmansodan aikana vallinnutta vastarintaliikettä, jossa hän oli itse ollut mukana. Hän oli professori Hampurissa vuodesta 1924 ja Freiburgissa vuodesta 1925.
Teoksia

Stein, eine politische Biographie (2 nidettä, 1931)
Die Dämonie der Macht (6. painos 1968, 1. painos 1940 nimellä Machtstaat und Utopie)
Die Neugestaltung Europas im 16. Jahrhundert (1950).
HMS Munin (1911)

| HMS Munin |
| --- | --- |
 HMS Munin

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums Mekaniska Verkstads AB, Malmö
Laskettu vesille:  5. joulukuuta 1911
Palveluskäyttöön:  10. tammikuuta 1913
Poistui palveluskäytöstä:  18. lokakuuta 1940
Loppuvaihe:  upotettu maalilaivana 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  350 t (standardi) 420 t (kuormattu)
Pituus:  66,3 m
Leveys:  6,5 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  10 000 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  73
Aseistus
Aseistus:  4 x 75 mm/L50 M/05 -tykkiä 2 x 457 mm torpedoputkea
HMS Munin (runkonumero 8) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta Malmöstä. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1911 ja liitettiin laivastoon 10. tammikuuta 1913.
Palvelus

Alus osallistui laivaston mukana maan puolueettomuuden valvontaan sekä ensimmäisen maailmansodan lopulla että toisen maailmansodan alussa. Alus poistettiin palveluksesta 18. lokakuuta 1940. Alus upposi tykistömaalina 1946.
Great Portland Streetin metroasema

Great Portland Street on Lontoon metroasema lähellä Regent's Parkia. Se sijaitsee Baker Streetin ja Euston Squaren välissä, ja sen kautta kulkevat linjat Hammersmith & City Line, Circle Line ja Metropolitan Line. Metroasema oli osa maailman ensimmäistä maanalaista rautatietä, Metropolitan Railwaytä, joka kulki Bishop's Roadin (nykyisin Paddington) ja Farringdon Streetin välillä.
Asema avattiin 10. tammikuuta 1863 nimellä Portland Road. Se nimettiin 1. maaliskuuta 1917 uudelleen Great Portland Streetiksi, mutta nimeä pidennettiin vuonna 1923 muotoon Great Portland Street and Regent’s Park. Nimi lyheni jälleen Great Portland Streetiksi vuonna 1933.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Great Portland Streetin metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Baker Streetin metroasema ▷ Hammersmithin metroasema |  |  Circle Line |  | Euston Squaren metroasema (en) ▷ Edgware Roadin metroasema (en) |
| Baker Streetin metroasema ▷ Hammersmithin metroasema |  |  Hammersmith & City Line |  | Euston Squaren metroasema (en) ▷ Barkingin asema |
| Baker Streetin metroasema ▷ Amershamin asema / Cheshamin metroasema / Uxbridgen metroasema (en) / Watfordin metroasema (en) |  |  Metropolitan Line |  | Euston Squaren metroasema (en) ▷ Aldgaten metroasema |
muokkaa wikidataa
HMS Munin (P152)

| HMS Munin |
| --- | --- |
 HMS Munin

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bergens Mekaniske Verksteder, Bergen
Laskettu vesille:  5. lokakuuta 1977
Palveluskäyttöön:  3. heinäkuuta 1978
Poistui palveluskäytöstä:  21. huhtikuuta 2001
Tekniset tiedot
Uppouma:  180 t
Pituus:  36,6 m
Leveys:  6,3 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  2 x MTU MB20V -dieselmoottoria, 5 400 kW
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  1 x 57 mm allmkan 7102 6 x RBS 12 tai 24 x miinaa 2 x 7,62 mm ksp M/58 2 x 57 mm lysraketställ syvyyspommeja
HMS Munin (runkonumero P152) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille  5. lokakuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 3. heinäkuuta 1978.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 21. huhtikuuta 2001.
Gerhard Schwenzer

Gerhard Schwenzer SS.CC. (s. 1. lokakuuta 1938) on katolisen kirkon saksalainen pappi. Hän sai pappisvihkimyksensä 25-vuotiaana 18. heinäkuuta 1964 ja toimi Oslon hiippakunnan piispana Norjassa vuosina 1983–2005. Hänen seuraajakseen astui Bernt Ivar Eidsvig.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Bishop Gerhard Schwenzer, SS.CC. (englanniksi)
Hanbitin ydinvoimalaitos

| Hanbitin ydinvoimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ydinvoimala
Polttoaine:  Uraani
Teho:  5 875 MW
Omistaja:  Korea Hydro and Nuclear Power
Sijainti:  Etelä-Jeolla, Etelä-Korea
Koordinaatit:  35°24′54″N, 126°25′26″E
Hanbitin ydinvoimalaitos (kor. 한빛원자력발전소, hanja 한빛原子力發電所) on Etelä-Korean Etelä-Jeollassa sijaitseva ydinvoimalaitos.
Voimalan nimi oli vuoteen 2013 asti Yonggwangin ydinvoimalaitos, mutta sen nimeä vaihdettiin paikallisten kalastajien valituksista johtuen.
Reaktorit

Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:
| Nimi | Reaktorityyppi | Teho | Käyttöönottovuosi | Käytöstäpoistovuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hanbit 1 | PWR | 950 MW | 1986 | Käytössä |
| Hanbit 2 | PWR | 950 MW | 1987 | Käytössä |
| Hanbit 3 | PWR | 1 000 MW | 1995 | Käytössä |
| Hanbit 4 | PWR | 1 000 MW | 1996 | Käytössä |
| Hanbit 5 | PWR | 1 000 MW | 2002 | Käytössä |
| Hanbit 6 | PWR | 1 000 MW | 2002 | Käytössä |
Haarukkahapero

| Haarukkahapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  heterophylla
Kaksiosainen nimi
 Russula heterophylla  (Fr.) Fr. 
Katso myös
   Haarukkahapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haarukkahapero (Russula heterophylla) on pallomainen, laakealakkinen haperolaji. Lakin väri voi vaihdella vihreän, ruskean ja keltaisen välillä. Jalka on valkoinen ja ruskeansävyinen. Heltat ovat valkoiset. Maku on mieto ja haarukkahapero onkin hyvä ruokasieni. Se kasvaa tammimetsissä Suomessa hyvin harvinaisena.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Haarukkahapero (Russula heterophylla)
UniProt: Taxonomy - Russula heterophylla (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Russula heterophylla (englanniksi)
Gitte Sunesen

| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 1997 |  |  |
Gitte Sunesen (s. 11. joulukuuta 1971 Hammel) on tanskalainen käsipalloilija. Hän on Tanskan maajoukkueen pelaajana voittanut olympiakultaa Atlantassa 1996 sekä maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 1997. Seuratasolla Sunesen edusti muun muassa GOG Gudmea.
Giuditta Grisi

Giuditta Grisi
Giuditta Grisi (28. heinäkuuta 1805 Milano – 1. toukokuuta 1840 Lodi) oli italialainen mezzosopraano. Hän oli sopraano Giulia Grisin sisko ja ballerina Carlotta Grisin serkku.
Grisi opiskeli Milanossa ja teki debyyttinsä vuonna 1826 Wienissä Fallieron roolissa oopperassa Bianca e Falliero. Hän erikoistui nopeasti Rossinin rooleihin, ja lisäksi hän loi useita rooleja esimerkiksi Giuseppe Persianin, Carlo Coccian ja Giovanni Pacinin oopperoissa. Bellini kirjoitti häntä varten Romeon roolin oopperassa I Capuleti e i Montecchi (1830).
Grisi esiintyi eri puolilla Italiaa, mutta myös Lontoossa ja Pariisissa. Hän kuoli 34 vuoden iässä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Giuditta Grisi
Solmio

Leveä solmio puvun osana.
Solmio eli kravatti  on kaulan ympärille puettu kankaasta valmistettu asuste, jota käytetään kauluspaidan kanssa. Eräs muunnelma solmiosta on solmuke eli rusetti.
Solmiota käyttävät yleensä miehet, mutta toisinaan myös naiset joko muodikkaana vaatekappaleena tai osana univormua. Solmio kehittyi kaulan ympärille solmitusta huivista. Modernin solmion malli on 1630-luvulta, Ranskan Ludvig XIII:n puolelle Guisen herttuaa ja Maria de' Mediciä vastaan liittyneiltä kroatialaisilta palkkasotilailta, joiden perinteinen solmiomainen huivi herätti Ranskassa huomiota ja kehittyi muodiksi.
Alkuperä

Nykyaikaisen solmion ajatellaan olevan peräisin Ranskasta kroatialaisten palkkasotureiden pukeutumisesta Kolmikymmenvuotisen sodan (1618–1648) aikana heidän toimiessaan ranskalaisten joukoissa ja käyttäessään perinteistä kudottua ja kapeaa kaulanauhaa. Tämä koriste herätti kiinnostusta pariisilaisissa, ja sen nimeksi vakiintui kroaatista johdettu ranskankielinen sana cravate, josta juontuu suomenkielinen sana kravatti. Sen suomenkielinen vastine solmio voitti sanakilpailun vuonna 1932 ja alkoi vähitellen syrjäyttää kravatti-sanaa.
Valmistus

Solmioita valmistetaan eri materiaaleista ja niiden sekoitteista, joista silkki on yleisin. Villa on toinen perinteinen materiaali, samoin puuvilla ja pellava. Solmioita valmistetaan myös keinokuiduista. Laadukas solmio leikataan kankaasta diagonaalin suuntaan ja sen sisällä on tukikangas, joka antaa solmiolle ryhdin. Neulotut solmiot ovat harvinaisempi laji, joiden näkyvä osa on usein tasalevyinen ja päättyy suorasti.
Kravattisolmu

Kravattisolmu on kravattiin tehtävä kiristyvä solmu. Kravatin ohuemman pään on tarkoitus liukua solmun sisällä ja siten mahdollistaa kravatin kiristämisen ja löysäämisen.
Kaksi yleisimmin käytettyä solmua ovat englantilainen solmu (four-in-hand) ja ranskalainen solmu (puoli-Windsor). Englantilainen kravattisolmu on muodoltaan toispuolinen, suipompi ja kapeampi kuin ranskalainen kravattisolmu. Solmun valinta riippuu kauluksen muodosta sekä solmion leveydestä ja materiaalista. Englantilainen solmu sopii yleensä paremmin kauluksiin, joiden kielien väliin jää kapeampi rako. Yksinkertaisempana solmuna englantilainen solmu on myös parempi vaihtoehto, jos solmion materiaali on hyvin paksua. Ranskalainen solmu on symmetrisempi ja sopii kaulukseen, jonka aukko on leveämpi.
Englantilaisen solmun solmiminen:
Yleinen virhe on solmia kravatin solmu liian tiukaksi. Useimmissa tilanteissa solmu näyttää paremmalta, jos se on löyhä, eli solmu kiedotaan muotoonsa löysästi ja kiristetään vasta lopuksi. Jos solmion materiaali on ohutta, solmua voidaan kasvattaa kietomalla kravatin pääosaa solmun ympärille kerran tai kaksi ennen kuin leveä pää kiertää ylös ja itsensä alle. Kravattisolmuja on monia erilaisia, kaikkiaan 85 tai jopa 188.
Solmion värit ja kuviot

Nykyään solmio on eräs miehen puvun värikkäimmistä osista. Solmion värit valitaan yleensä siten, että ne toistavat paidan tai puvun värejä tai muutoin sopivat niihin. Helppo muistisääntö on sellainen, että solmio on aina paitaa tummempi sekä erivärinen kuin puku. Solmion kuvioiden määrä kannattaa suhteuttaa muuhun pukeutumiseen turhia ristiriitoja välttäen. Esimerkiksi viistoruudullinen solmio vaakaruudullisen paidan kanssa on yhdistelmä, joka vaatii hyvää tyylitajua onnistuakseen.
Yksivärinen solmio on helppo sovittaa muuhun pukeutumiseen ja varma yhdistelmä on samanvärinen solmio sekä paita. Raidallisten solmioiden käytössä kannattaa olla varovainen Isossa-Britanniassa, jossa monilla organisaatioilla on oma kuvionsa (vrt. tartaanit). Englantilaisten solmioiden raidat kulkevat yleensä vasemmalta oikealle alas ja amerikkalaisten toisinpäin. Muita väri- ja kuvioyhdistelmiä on lukuisia. Kuviot voivat olla kankaaseen kudottuja, painettuja tai käsinmaalattuja. Geometriset kuviot ovat yleisiä, etenkin kudottuina. Painetuissa solmioissa on laaja valikoima sarjakuvahahmoja, eläimiä jne., joiden käyttöä kannattaa harkita varoen.
Solmionpidike

Vapaana liehuva solmio on usein tiellä, etenkin ruokaillessa. Solmion voi taittaa rinnan kohdalta paidan sisälle, joka luo parhaimmillaan tyylikkään rentoutuneen vaikutelman, ilman takkia ja hihat käärittynä. Se ei kuitenkaan sovi useimpiin tilanteisiin, joten solmion kanssa käytetään usein solmionpidikettä, joka on esim. jousitoiminen koru, joka puristaa solmion paidan nappilistaan kiinni. Toinen yleinen malli on kultainen ketju, joka kiinnitetään nappiin. Solmionpidikkeen materiaalin (kulta tai hopea) kuuluu vastata vyönsolkea, kalvosinnappeja ja kelloa, tai värin (pidikkeet ovat usein emaljoituja) asun muita värejä. Nykyään harvinaisen plastron-solmion kanssa käytetään kankaan läpäisevää solmioneulaa.