stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Biker Mice from Mars (albumi)
Kokoonpano

Jeff Scott Soto – laulu
Will Anderson – kosketinsoitin, kitara, ohjelmointi, taustalaulu
Burleigh Drummond – rummut
Basil Fung – rytmikitara
Lance Morrison – basso
Michael S. Plodene Thompson – Hammond B-3, piano
Terry Wilson – taustalaulu
Biologinen vaara

Biologisen vaaran kansainvälinen merkki.
Biologinen vaara tai biovaara, viittaa biologisiin tekijöihin, jotka aiheuttavat vaaraa eliöille, niistä tärkeimpänä ihmiset. Niihin voi kuulua lääketieteelliset jätteet, kuten käytetyt neulat, pieneliönäytteet, virukset tai myrkyt biologisista lähteistä. Niihin kuuluvat myös eläimille haitalliset aineet. Termiä ”biovaara” ja vastaavaa varoitusmerkkiä käytetäänkin juuri ennakkovaroituksena, että ne joilla on mahdollisuus olla ko. aineille alttiina, voivat siihen valmistautua.
Biologisilla tekijöillä tarkoitetaan
pieneliöitä mukaan lukien ne, joita on muunneltu geneettisesti, soluviljelmiä ja ihmisessä eläviä loisia, jotka voivat aiheuttaa jonkin tulehduksen, allergian tai myrkkyvaikutuksen
Pieneliöllä tarkoitetaan solumaista tai muuta kuin solumaista mikrobiologista rakennetta, joka kykenee lisääntymään tai siirtämään perimää;
Soluviljelmällä tarkoitetaan monisoluisista eliöistä peräisin olevien solujen kasvattamista elatusalustalla.
Unicodessa biovaaran symboli on U+2623 (☣).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Biologinen vaara Wikimedia Commonsissa
Biologinen näyte

Biologisia näytteitä kerätään erilaisista virtavesi- ja järviympäristöistä sekä rannikkovesistä. Pääosa näytteenotosta palvelee kansalliseen lainsäädäntöön tai kansainvälisiin sopimuksiin perustuvia vesistöjen tilan pitkäaikais-seurantoja ja vesipolitiikan puitedirektiivin edellyttämää jokien ja järvien sekä Itämeren biologista seurantaa. Suuri osa näytteenotosta palvelee myös muun muassa jätevesien, vesistörakentamisen tai vesistöjen käytön vaikutusten velvoitetarkkailuun liittyvää vesien tilan seurantaa.
Näytteenottopaikan valinta vaikuttaa merkittävästi näytteiden edustavuuteen. Näytteenoton suunnittelussa tulee ottaa huomioon standardin ja ympäristöhallinnon antamat ohjeet näytteenottopaikkojen, -syvyyksien ja -välineiden valinnasta. Pätevä näytteenottohenkilökunta takaa näytteenoton laadun ja luotettavuuden. Työntekijät pätevöityvät tehtäväänsä koulutuksen ja kokemuksen kautta. Kenttälomakkeiden huolellinen täyttö ja kirjaaminen sisäiseen järjestelmään ovat erittäin tärkeitä näytteiden jäljitettävyyden takaamiseksi.
Aiheesta muualla

Työsuojelu sähkökalastuksessa, OH8/2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
Ohjeita järvien ja jokien pohjaeläimistöseurannan näytteenottoon ja raportointiin, YO87
Brad Lukowich

| Brad Lukowich |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1976 (ikä 48) Surrey, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–
Aik. seurat:  Dallas Stars Tampa Bay Lightning New York Islanders New Jersey Devils San Jose Sharks Vancouver Canucks
NHL-varaus:  90. varaus, 1994 New York Islanders
Brad Lukowich (s. 12. elokuuta 1976 Surrey, BC, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi viisi vuotta Dallas Starsissa (1997–2002), siirtyi sitten Tampa Bayhin (2002–2004), sieltä New York Islandersin ja New Jersey Devilsin (2005–2007) kautta takaisin Tampa Bayhin (2007–2008) ja San Jose Sharksiin (2008–2009). Kaudeksi 2009–2010 Lukowich siirtyi Vancouver Canucksiin ja kaudeksi 2010–2011 takaisin ensimmäiseen NHL-seuraansa Dallas Starsiin.
Hänellä on myös oma levy-yhtiö.
Beren

Beren on J. R. R. Tolkienin kirjoittamassa Silmarillionissa yksi ensimmäisen ajan ihmisten suurista sankareista. Hän rakastuu haltianeito Lúthieniin ja saa Thingolilta tehtäväkseen hakea silmarilin Morgothin rautakruunusta.
Tarina

Beren oli Barahirin ja Emeldirin poika. Hän oli ihminen Bëorin Huoneesta, Dorthonionista, ja suurin sankari ja seikkailija Ensimmäisellä Ajalla. Nuori Beren eli isänsä ja kymmenen uskollisen seuraajan kanssa Dorthonionin ylämailla, ja he osoittivat suurta urheutta suurta vihollista Morgothia, Angbandin Mustaa Kuningasta, vastaan. Dorthonionin Lainsuojattomien tuhon jälkeen Sauron ja Draugluin pakottivat Berenin pois synnyinmaastaan. Tämä matkusti Doriathiin, missä hän tapasi ja rakastui haltianeito Lúthieniin, Sindarin prinsessaan ja Thingolin ja Melianin tyttäreen.
Thingol ei kuitenkaan antanut Lúthienin kättä Berenille. Hän laittoi avioliiton ehdoksi sen, että Beren toisi takaisin yhden varastetun Silmarilin Morgothin Rautakruunusta. Tehtävä vaikutti mahdottomalta, mutta Beren ja Lúthien aloittivat tehtävän Nargothrondin Finrodin ja suuren koiran, Huanin avustuksella, joista kumpikin kuoli suojellessaan Bereniä. He selviytyivät monesta vaarasta, jopa Sauronista, Morgothin voimakkaimmasta luutnantista, ja saivat Morgothin rautakruunusta yhden Silmarilin. Mutta kun he olivat pakenemassa Angbandista, suuri susi Carcharoth, jonka Morgoth itse oli kasvattanut, heräsi. Beren piteli Silmarilia, toivoen että niiden hohto saisi pedon luovuttamaan, mutta hän erehtyi. Carcharoth puraisi hänen kätensä poikki ja nielaisi sen ja myös Silmarilin, ja niin Beren sai nimen Erchamion, yksikäsi. Lúthienin ja Berenin pelastivat Manwën kotkat. Beren jatkoi Carcharothin jahtaamista, lopulta peto lyötiin ja Silmaril eheytyi; tehtävä onnistui, mutta Beren oli kuolettavasti loukkaantunut.
Lúthienin rakkaus Bereniä kohtaan oli niin suuri, että hän kuoli suruunsa. Hänen sielunsa meni Mandosin Huoneeseen, missä hän hurmasi Mandoksen täyttämään toiveensa. Molemmat, hän ja Beren herätettiin henkiin, mutta kumpikin joutuisi kokemaan ihmisten kuoleman ja heidän henkensä menisivät tuntemattomaan pois Ardasta. Silti Beren ja Lúthien elivät jälleen, ja menivät Tol Galeniin, keskelle Adurant-jokea Ossiriandin saarelle. Siellä he asuivat erossa muista kuolevaisista. Beren liittyi Ensimmäisen Ajan tapahtumiin vain yhden kerran, kun hän hyökkäsi kääpiöryhmän kimppuun, jotka olivat tuhonneet Doriathin ja varastaneet Nauglamírin ja Silmarilin sen kanssa. Lúthien synnytti Berenille pojan, Diorin, Thingolin perijän. Berenin miekan nimi oli Dagmor.
Biologinen museo (Tukholma)

Tukholman Biologinen museo.
Biologinen museo (ruots. Biologiska museet) on museo Tukholman Djurgårdenin saarella. Museon perusti konservaattori Gustaf Kolthoff.
Vuonna 1893 valmistuneen museorakennuksen on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Agi Lindegren. Harjakattoisen rakennuksen esikuvana olivat ajan muodin mukaisesti norjalaiset keskiaikaiset sauvakirkot ja viikinkilaivat. Museon päähallissa täytetyt eläimet on aseteltu seiniä panoraamana kiertäviin dioraamoihin, joiden taustoina toimivat taiteilija Bruno Liljeforsin tekemät maalaukset. Ylemmän kerroksen galleriaan johtavat puiset kierreportaat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Autódromo Internacional do Algarve

| Autódromo Internacional do Algarve |
| --- | --- |

Sijainti:   Portimão, Algarve, Portugali
Koordinaatit:  37°13′56″N, 8°37′51″W
Aikavyöhyke:  UTC±0
Valmistumisvuosi:  2008
Suunnittelija:   Ricardo Pina
Radan pituus:  4,653 km
Mutkia:  15
Rataennätys:  1.18,750 ( Lewis Hamilton, Mercedes, 2020)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, FIA WEC (2021), MotoGP (2020–2021), WSBK (2008–2015, 2017–), A1 GP, GP2, WTCC, FIA GT
Formula 1
Kilpailun pituus:  66 kierrosta, 306,826 km
Ensimmäinen GP:  2020
Viimeinen GP:  2021
Grand Prix’itä ajettu:  2
Eniten voittoja:   Lewis Hamilton (2)
Autódromo Internacional do Algarve on moottorirata Portimãossa Algarvessa Portugalissa.
Se valmistui lokakuussa 2008. Rata sijaitsee Algarven länsiosassa, noin 13 kilometriä Portimãon kaupungista luoteeseen ja noin 4,5 kilometriä Algarven A22-moottoritieltä pohjoiseen.
Radan rakentaja oli portugalilainen Parkalgar-yhtiö, jonka toimitusjohtaja on Paulo Pinheiro. Rakennusprojektin budjetti oli 200 miljoonaa euroa ja sisälsi itse radan lisäksi myöhemmin kesällä 2009 valmistuneen karting-radan, teknologiapuiston, 200 huoneen Radisson-hotellin, urheilukompleksin sekä 160 huoneistohotellihuonetta. Alueen kokonaispinta-ala on 300 hehtaaria.
Portimãon kaupunki on myöntänyt Parkalgar-yhtiölle 10 vuoden verohelpotukset ja matalan vuokran maa-alueelle. Algarven A22-moottoritieltä on tehty oma liittymä ja uusi tie moottoriradalle. Parhaiten rata-alueelle pääsee autolla. Lähin kansainvälinen lentokenttä on Faron kaupungissa, josta on 75 km ajomatka rata-alueelle.
Radalla on ajettu GP2-sarjan osakilpailu vuonna 2009 ja vuosina 2020–2021 radalla järjestettiin Formula 1 -sarjan Portugalin osakilpailu.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2021 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
Voittajat > GP2

| Kausi | Lähtö | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 1. lähtö |  Nico Hülkenberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2009 | 2. lähtö |  Luca Filippi | Super Nova Racing | Raportti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Autódromo Internacional do Algarve Wikimedia Commonsissa
Autódromo Internacional do Algarven kotisivut (englanniksi)
Formula 1 -radat
| --- | --- |
Kaudella 2024:    Sakhir   Jedda   Melbourne   Suzuka   Shanghai   Miami   Imola   Monaco   Montréal   Barcelona   Spielberg   Silverstone   Budapest   Spa   Zandvoort   Monza   Baku   Singapore   Austin   México   Interlagos   Las Vegas   Lusail   Abu Dhabi 
Aikaisemmilla kausilla:    Adelaide   Ain-Diab   Aintree   Anderstorp   AVUS   Brands Hatch   Bremgarten   Buddh   Buenos Aires   Caesars Palace   Clermont-Ferrand   Dallas   Detroit   Dijon   Donington Park   East London   Estoril   Fuji   Hockenheim   Indianapolis   Istanbul   Jacarepaguá   Jarama   Jerez   Kyalami   Le Mans   Long Beach   Magny-Cours   Monsanto   Mont-Tremblant   Montjuïc   Mosport Park   Mugello   Nivelles-Baulers   Nürburgring   Paul Ricard   Pedralbes   Pescara   Phoenix   Portimão   Porto   Reims   Riverside   Rouen   Sebring   Sepang   Sotši   TI   Valencia   Watkins Glen   Yeongam   Zeltweg   Zolder 
Formula 1 -luokan Portugalin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2026 | 2027 | 2028 | 2029 |
Radat: Circuito da Boavista (1958, 1960) Monsanto Park (1959) Autódromo do Estoril (1984–1996) Autódromo Internacional do Algarve (2020–2021)
Bergambacht

| Bergambacht |
| --- | --- |
 Den Arendin tuulimylly
 Bergambacht
 Koordinaatit: 51°56′00″N, 04°47′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Etelä-Hollanti
Kunta:  Krimpenerwaard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,05 km²
Väkiluku (2009):  9 728
 – Väestötiheys:  277 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bergambacht on kylä ja entinen kunta Alankomaissa, Etelä-Hollannin maakunnassa. Kunnan pinta-ala oli 38,05 km², josta vesialuetta 2,92 km². Kunnan asukasluku oli marraskuun 2009 lopussa 9 728.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergambacht Wikimedia Commonsissa
Kartta Bergambachtin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Asevoimien liike

Asevoimien liike (Movimento das Forças Armadas - MFA) oli organisaatio, joka koostui Portugalin armeijan alempiarvoisista vasemmistolaisista upseereista. Asevoimien liike oli vastuussa neilikkavallankumouksesta 25. huhtikuuta 1974, jolloin Portugalin korporativistinen Estado Novo -hallitus kukistettiin ja sen pääministeri Marcello Caetano joutui eroamaan. MFA asetti valtaan kansallisen pelastuksen juntan, joka toimi vuosina 1974–1976 sen jälkeen, kun sen presidentti António de Spínola oli antanut virallisen tiedoksiannon klo 1:30 26. huhtikuuta 1974.
Baltasar Breki Samper

| Baltasar Breki Samper> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1989 (ikä 35) Reykjavík, Islanti
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Baltasar Breki Samper (s. 22. heinäkuuta 1989 Reykjavík) on islantilainen näyttelijä.
Ura

Baltasar Breki valmistui islantilaisesta taidealan oppilaitoksesta (Listaháskóli Íslands) vuonna 2015. Hänellä oli ollut jo vuonna 2000 pieni rooli elokuvassa Reykjavik, 101. Baltasar Breki näytteli isohkon sivuroolin islantilaisessa televisiosarjassa Loukussa, jossa hänen roolinsa on Hjörtur Stefánsson. Televisioura jatkui minisarjassa Chernobyl, jossa Baltasar Breki teki Ananenkon roolin.
Baltasar Brekin vanhemmat ovat elokuvaohjaaja Baltasar Kormákur ja koreografi Ástrós Gunnarsdóttir. Hänet tunnetaan myös nimellä Baltasar Breki Baltasarsson.
Filmografia > Elokuvat

Reykjavik, 101 (2000)
Dís (2004)
Veðramót (2007)
Brúðguminn (2008)
Syvyys (Djúpið, 2012)
Vargur (2018)
Filmografia > Televisiosarjat

Loukussa (Ófærð 2015, 2019)
Chernobyl (2019)
Aiheesta muualla

Mbl.is: Ljúfur og listfengur (14.9.2008)
Biseksuaalisuuden häivyttäminen

Biseksuaalisuuden häivyttäminen tai biseksuaalisuuden näkymättömäksi tekeminen tai biseksuaalisuuden mitätöiminen käsittelee taipumusta jättää huomiotta, poistaa, vääristää tai uudelleenselittää biseksuaalisuuden esiintymistä. Äärimuodossa biseksuaalisuuden häivyttäminen tarkoittaa biseksuaalisuuden olemassaolon kiistämistä. Biseksuaalisuuden häivyttäminen on yksi bifobian muoto.
Sekä heteroseksuaalit että homoseksuaalit voivat pyrkiä häivyttämään biseksuaalisuutta. Yksi esimerkki biseksuaalisuuden häivyttämisestä on biseksuaalien kutsuminen homoseksuaaleiksi tai heteroseksuaaleiksi. Biseksuaalisuus on saanut kasvanutta huomiota osana HLBT-liikettä. Tutkimusten mukaan ihmisen läheisimmän sukulaisen, bonobon, edustajat ovat lähes kaikki biseksuaaleja.
Tutkijan Kenji Yoshinon mukaan yksi syy häivyttämiseen on seksuaalisen suuntautumisen vakauttaminen. Vakauttamisen hyötynä on se, että yksilön suuntautumista ei kyseenalaisteta jatkuvasti, mikä taas saattaisi aiheuttaa yksilölle ahdistusta. On olemassa yleinen käsitys, jonka mukaan biseksuaalit eivät ole vielä vain päättäneet suuntautumistaan, ja että yksilön täytyy perustavanlaatuisesti olla joko hetero- tai homoseksuaali. Toinen Yoshinon nostama syy on se, että seksuaalisuuden pitäisi kohdistua tiettyyn sukupuoleen, ja biseksuaalisuus lieventää kohteen sukupuolen merkitystä. Kolmas syy Yoshinon mukaan on yksiavioisuus eli monogamia, joka edellyttää paria.
Biseksuaalisuuden käsite on hetero- ja homoseksuaalisuuksiin verrattuna tuore. Biseksuaali tutkija Alfred Kinsey kuvasi ja mittasi biseksuaalisuutta 1950-luvulla ja kannatti näkemystä, jonka mukaan seksuaalisuus on jatkumo. Kinseyn asteikon keskipaikkeille putoavat ihmiset ovat Kinseyn mukaan enemmän tai vähemmän biseksuaalisia. Kinseyn ajatuksiin muut tutkijat reagoivat jopa kiistämällä biseksuaalisuuden olemassaolon. Muut tutkijat kävivät vastaan kolmella eri argumentilla: biseksuaalit ovat heteroseksuaaleja jotka ”vain tekevät kokeiluja”, biseksuaalit ovat ihmisiä jotka ovat pakotettuja yhdestä sukupuolesta koostuviin laitoksiin (luostarit, vankilat) ja niissä kanssakävivät seksuaalisesti vastahankaisesti ainoan saatavilla olevan sukupuolen kanssa, biseksuaalit ovat homoseksuaaleja jotka eivät halunneet homoseksuaalin leimaa ja siksi esittivät olevansa kiinnostuneita myös vastakkaisesta sukupuolesta.
Bergamon Alpit

| Bergamon Alpit |
| --- | --- |
 Pizzo Arera (2 512 m)
Maantiede
Sijainti:   Italia
Päävuoristo:  Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Pizzo di Coca
Korkeus meren-pinnan tasosta:  3 052 m
Bergamon Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka sijaitsee Lombardiassa, Pohjois-Italiassa.
Bergamon Alppien korkein huippu on Pizzo di Coca (3 052 m).
Huippuja

Pizzo di Coca (3 052 m)
Pizzo di Scais (3 040 m)
Pizzo di Redorta (3 037 m)
Pizzo del Diavolo (2 915 m)
Pizzo Recastello (2 888 m)
Monte Gleno (2 883 m)
Monte Tornello (2 688 m)
Corno Stella (2 620 m)
Monte Legnone (2 610 m)
Pizzo dei Tre Signori (2 554 m)
Monte Toro (2 524 m)
Pizzo Arera (2 512 m)
Pizzo di Presolana (2 511 m)
Pizzo Camino (2 492 m)
Grigna (2 410 m)
Monte Resegone (1 875 m)
Birger Lönnberg

Bror Birger Lönnberg (22. lokakuuta 1908 Helsinki – 21. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lönnbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Gunnar Lönnberg ja Impi Matilda Sandén ja puoliso vuodesta 1934 Birgit Sigrid Nordberg. Lönnberg kävi kansakoulun, suoritti erilaisia kursseja ja opiskeli omatoimisesti 1926–1937. Hän oli Ab Stockmann Oy:n juoksupoika, hissipoika, harjoittelija ja edustaja 1926–1934, oman liikeyrityksen pitäjä Hyvinkäällä 1934–1937 ja Stockmannin edustaja 1937–1943, tukkuosaston ostaja 1943–1947, tukkutoiminnan myyntipäällikkö 1947–1954, prokuristi vuodesta 1949, tukkuosaston päällikkö 1954–1956, tukkuosaston johtaja 1956–1968, saneerausryhmän puheenjohtaja 1968–1969 ja suunnitteluryhmän puheenjohtaja 1969–1971. Hänellä oli lukuisia kaupan alan ja muita liike-elämän asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mutta myös urheiluun ja erityisesti suunnistukseen liittyviä kotimaisia ja kansainvälisiä tehtäviä. Lönnberg oli suunnistuksessa Suomen mestari 1938 ja pronssimitalisti 1945, samoin viestisuunnistuksessa pronssimitalisti 1938 ja hopeamitalisti 1944. Suomen mestaruuden suunnistuksessa hän voitti myös ikämiessarjassa 1945 ja 1946. Hän toimi suunnistuksessa myös kilpailujen järjestäjänä, johtajana, valvojana ja ratamestarina. Lönnberg oli perustamassa suunnistusseura IK Örneniä 1933 ja toimi seuran puheenjohtajana 1944–1948. Hän oli perustamassa myös Suomen Suunnistusliittoa 1945 ja kansainvälistä suunnistusliitto IOF:ia 1961. Lönnberg toimi Suomen ruotsinkielisten urheilujärjestöjen keskusliitto CIF:n varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Kauppaneuvoksen arvonimen Lönnberg sai 1971.
Bolaman alue

| Bolaman alue Região de Bolama/Bijagós |
| --- | --- |
 Hiekkaranta Bolamasaarella.
 Bolaman alueen sijainti Guinea-Bissaussa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bolama
Pinta-ala:  2 624,4 km²
Väkiluku (2009):  33 929
 – väestötiheys:  12,9 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GW-BL
Bolaman eli Bissagossaarten alue (port. Região de Bolama/Bijagós) on Guinea-Bissaun lounaisosissa sijaitseva saaristomaakunta, jossa vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan asui 33 929 ihmistä.
Bissagossaarista koostuvaa Bolaman aluetta rajaa lännessä ja etelässä Atlantin valtameri. Itänaapureina ovat Guinea-Bissaun Quinaran ja Tombalin alueet. Pohjoispuolelle sijoittuvat Bissaun autonominen sektori (pääkaupunki Bissau) sekä Biombon ja Cacheun alueet.
Alueen hallinnollinen keskus on Afrikan mantereen läheisellä Bolaman saarella (Ilha Bolama) sijaitseva Bolaman taajama. Sen satamaan on vesitse noin 38 kilometriä (satelliittikuvan perusteella) pääkaupunki Bissaun satamasta. Bolaman alue jakaantuu hallinnollisesti neljään osa-alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Bolama, Bubaque, Caravela ja Uno. Suurimmat etniset ryhmät ovat bissagot (64,3 %), biafadat (6,2 %), pepelit (5,6 %) ja mankanjat (5,2 %).
Ympäristöarvojensa puolesta Bolaman aluetta pidetään ainutlaatuisena, sillä sen 88 saarta muodostavat Unescon Bissagossaarten biosfäärialueen (Reserve da Biosfera do Arquipélago dos Bijagós). Bolaman alueen eli Bissagossaarilla sijaitsevat Guinea-Bissaun merkittävimmistä suojelualueista Orangon kansallispuisto, João Vieiran ja Poilãon merellinen kansallispuisto sekä Formosan, Nagon ja Chediãn saarten yhteisöjen merisuojelualue.
Aiheesta muualla

Wikimapia karttalinkki Bolaman alueelle, linkkien selitykset pääosin (ranskaksi) tai (englanniksi)
Bradley-ilmiö

Douglas Wilder, jonka mukaan Wilder-efekti on nimitetty.
Bradley- (engl. Bradley-effect) tai Wilder-ilmiö on mielipidetiedustelujen epätarkkuustekijä tapauksissa, joissa Yhdysvaltain politiikassa vaalikampanjassa ovat vastakkain valkoinen ja ei-valkoihoinen ehdokas. On ollut tapauksia, joissa tilastollisesti merkittävä määrä valkoihoisia äänestäjiä kertoo kyselyssä ennen vaaleja, että he ovat joko vilpittömästi epätietoisia tai todennäköisesti äänestävät ei-valkoihoista ehdokasta, mutta nämä äänestäjät muuttavat käyttäytymistään, kun antavat äänensä.
Valkoiset äänestäjät, jotka sanoivat, että ovat epätietoisia, jakautuvat tilastollisesti suurin luvuin valkoihoisen ehdokkaan taakse, ja useat niistä valkoihoisista äänestäjistä, jotka sanoivat äänestävänsä mustaihoista ehdokasta loppujen lopuksi antavat äänensä valkoihoiselle ehdokkaalle. Tämä haluttomuus antaa tarkkoja kyselyvastauksia on joskus laajentunut myös vaalien jälkeisiin kyselyihin.
Tutkijat ovat teoretisoineet, että jotkut valkoihoiset äänestäjät tuntevat sosiaalista painetta olla antamatta julkisesti tukeaan valkoihoiselle ehdokkaalle, koska he pelkäävät, että se saisi heidät näyttämään rasistilta.
Asfaltti

Levitetyn asfaltin reuna.
Kuolleenmeren rannalta kerättyä luonnollista bitumia.
Asfalttipäällysteet (kreikan kielen sanasta άσφαλτος, vuoripiki) ovat öljystä jalostetun bitumin ja kiviaineksen seoksia, joita käytetään teiden päällystykseen. Asfalttipäällysteet luetaan betonin ohella kestopäällysteisiin, toisin kuin esimerkiksi öljysora. Asfalttipäällysteistä puhuttaessa käytetään usein yleisnimitystä asfaltti (myös asvaltti).
Asfaltti on myös nimitys luonnossa esiintyvälle bitumille.
Historia

Asfaltin historia alkaa muinaisista Mesopotamiasta, jossa asfalttia käytettiin tekemään temppelikylpylöistä ja vesitankeista vesitiiviitä. Muinaiset foinikialaiset, egyptiläiset sekä roomalaiset hyödynsivät luonnollisen asfaltin liimaavaa ja eristävää ominaisuutta.
Luonnollista asfalttia löytyy asfalttilähteistä sekä kiviasfalttina. Sen merkittävimmät esiintymisalueet ovat Israel, Kroatia, Syyria sekä Trinidad ja Tobago.
Ensimmäiset varsinaiset asfaltin käytöt tienrakennukseen tapahtuivat Babyloniassa vuonna 625 eaa.