stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Padovan kasvitieteellisen puutarhan kotisivut
Puutarhan kirjaston kotisivut (italiaksi)
Puutarha Unescon sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  BGCI garden 
Padovan kasvitieteellinen puutarha valmistumisvuonnaan, taustalla Antonius Padovalaisen basilika.
Kasvitieteellisen puutarhan sisäänkäynti.
Eteläportin edessä oleva suihkulähde ja Theofrastoksen patsas.
Puutarhan lihansyöjäkasvien kokoelmaa.
Puutarhan osasto, jossa on macchiakasvillisuutta.
Alppikasvillisuutta.
Kääpiöpalmu, jota Johann Wolfgang von Goethe tutki, kasvaa nykyään lasirakennuksessa
Padovasta löytynyt tammen subfossiili.
Biodiversiteettinäyttelyrakennus.
Luettelo Ruotsin ilmavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Ruotsin ilmavoimien nykyisestä kalustosta.
Lentokoneet

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| JAS 39 | Hävittäjäpommittaja | 134 JAS 39A/B/C/D 0 JAS 39E |  | Ruotsin parlamentti päätti 60:n uuden JAS 39E mallin koneen tilauksesta vuonna 2014. Koneet on tarkoitus luovuttaa aikavälillä 2018-2026. |
| Sk-60W | Suihkuharjoitushävittäjä | 80 |  |  |
| Gulfstream IV SRA-4 (S-102B) | Tiedustelukone | 2 |  |  |
| S-100B Argus | Ilmavalvonta- ja varhaisvaroituskone | 1 |  |  |
| S-100D Argus | Ilmavalvonta- ja varhaisvaroituskone | 2 |  |  |
| KC-130H | Tankkauskone | 1 |  |  |
| C-130E/H | Kuljetuskone | 7 |  |  |
| Saab 340 | Kevyt kuljetuskone | 2 |  |  |
| Gulfstream G550 | Matkustajakone | 1 |  |  |
| AAI RQ-7 | Miehittämätön ilma-alus | 8 |  |  |
Helikopterit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Eurocopter AS332 Super Puma | Kuljetushelikopteri | 9 |  |  |
| UH-60 Black Hawk | Kuljetushelikopteri | 15 |  |  |
| NHIndustries NH90 | Kuljetushelikopteri | 10 |  | Tilattu yhteensä 18, optio seitsemälle muulle. |
| AW109 | Kevyt kuljetushelikopteri | 12 |  |  |
| AW109M | Kevyt kuljetushelikopteri | 8 |  |  |
Ohjukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva |  |
| --- | --- | --- | --- |
| AIM-9L Sidewinder | Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| IRIS-T | Lämpöhakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| AIM-120B AMRAAM | Tutkahakuinen ilmasta ilmaan -ohjus |  |  |
| AGM-65 Maverick | Ilmasta maahan -ohjus |  |  |
| RBS-15 | Meritorjuntaohjus |  |  |
Palaigambrion

| Palaigambrion> Παλαιγάμβριον |
| --- | --- |
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Aiolis
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palaigambrion (m.kreik. Παλαιγάμβριον, myös Palaigambreion, Παλαιγάμβρειον) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen sijaintia ei tunneta, mutta se on saattanut sijaita jossakin Gambrionin lähellä.
Palaigambrionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Sen tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Poliksena kaupungin mainitsee Ksenofon. Palaigambrion oli suurimman osan klassista kautta Persian vallan alla. Sen suhde Gambrioniin on epäselvä.
Palaijin kieli

| Palaiji> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Anatolia
Puhujia:  0 (kuollut kieli)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  anatolialaiset kielet
ISO 639-3:  plq
 Ohje 
Palaijin kieli on muinaiseen heettiläisvaltakuntaan kuuluneessa Palan maakunnassa puhuttu indoeurooppalaisten kielten heettiläiseen ryhmään kuuluva kuollut kieli. Se tunnetaan heettien pääkaupungin Hattušan arkistoista löydettyjen nuolenpääkirjoitusten perusteella.
Palan maakunnan uskotaan sijaineen nykyisessä Keski-Turkin pohjoisosassa. Palaijinkielisiä tekstikatkelmia on löydetty ainoastaan vähän. Ne ovat luonteeltaan uskonnollisia kulttitekstejä. On arveltu, että niiden kirjoittamisen aikaan 1500–1200-luvuilla eaa. palaiji olisi puhekielenä ollut jo kuollut.
Pakokaasun takaisinkierrätys

EGR-järjestelmä
Pakokaasun takaisinkierrätys eli EGR-järjestelmä, joka tulee sanoista Exhaust Gas Recirculation ja kierrättää osan pakokaasuista uudelleen sylintereihin. Pakokaasun takaisinkierrätysjärjestelmä on yleensä pakosarjasta imusarjaan tuleva putki, jonka imusarjan päässä on EGR-venttiili. EGR-venttiili voi olla ohjattu alipaineella tai sähköisesti, joista jälkimmäinen on tarkempi. EGR-venttiili säätelee saapuvan pakokaasun määrää imusarjan paineen mukaan - venttiili on kiinni tyhjäkäynnin alipaineessa ja suurella ylipaineella, eli on avoinna osapaineella ja silloin sallii pakokaasun virtauksen imusarjaan.
Pakokaasun takaisinkierrätyksen tarkoitus

Pakokaasun takaisinkierrätyksellä on tarkoitus laskea polttomoottorin NOx-päästöjä johtamalla osa pakokaasuista takaisin imusarjaan ja uudelleen sylinteriin. Typenoksidipäästöjä syntyy korkealla moottorin kuormituksella kun sylinterin palamisen huippulämpötila on korkea - takaisinkierrätetty pakokaasu laskee tätä huippulämpötilaa ja laskee päästöjä. EGR-järjestelmä pystyy tapauksesta riippuen vähentämään typen oksideja jopa 60 %. Toimintaperiaate on hieman ristiriitainen, sillä typenoksidipäästöjä syntyy korkealla moottorin kuormituksella mutta EGR on aina toiminnassa ainoastaan osakaasulla. Pakokaasun takaisinkierrätyksen käyttökelpoisuus riippuu myös käytetystä polttoaineesta. Esimerkiksi metanoli ottomoottorin polttoaineena sietää hyvin pakokaasun takaisinkierrätystä, jopa niin hyvin, että takaisinkierrätystä voidaan käyttää moottorin tehon säädössä tavanomaisen polttoaineseoksen tai imuilman virtauksen rajoittamisen sijasta. Tällä tavoin moottorin hyötysuhdetta saadaan oleellisesti parannettua, kun pumppaushäviöissä päästään dieselmoottorin tasolle.
Painaminen

Kirjapaino vuodelta 1568
Painaminen on tapa muodostaa kuva sileälle alustalle, useimmiten paperille tai kankaalle. Painaminen on syrjäyttänyt käsityönä tehdyt kirjoitukset silloin, kun on vaadittu massatuotantoa.
Historia > Painomateriaalit

Painomateriaali on alusta, jolle kirjoitus tai kuva painetaan. Muinaisen Mesopotamian sumerit käyttivät painomateriaalinaan savilaattoja, joiden yli he pyörittelivät kohokuvioituja sinettejä. Kovettuvia savilaattoja käyttivät sumerien jälkeen painomateriaalina muutkin muinaiset kansat, kuten antiikin kreikkalaiset. Myöhemmin painomateriaaleiksi vaihtuivat Egyptin halki virtaavan Niilin suistossa kasvava papyrus, nahasta valmistettu pergamentti ja lopulta ne korvannut paperi. Paperi oli keksitty Kiinassa, mutta vasta paperin valmistustekniikan kehittyminen Lähi-idässä ja Euroopassa keskiajalla teki mahdolliseksi painotekniikan laajemman leviämisen ja kirjojen painamisen.
Historia > Painopinnat

Kuvien painoaihiot luotiin varhaisina aikoina piirtämällä tai kaivertamalla puuhun, kupariin, silkille tai kiveen. Puupiirros tehdään kohopainona, jossa kuvat ja kirjainmerkit leikataan koholle tasapintaiseen puukappaleeseen, ja kuvioita ympäröivä alue poistetaan. Puukaiverrusta käytettiin Kiinassa painotuotteiden tekoon jo varhain, ja Eurooppaan taito tuli vasta 1300-luvun lopussa. Kuparipiirrokset tehdään syväpainona kaivertamalla kupariseen painopintaan syvennyksiä, jotka painamisen yhteydessä täytetään värillä. Silkkipainomenetelmä kehitettiin Kiinassa jo yli 1000 vuotta sitten, ja Euroopassa se on tunnettu 1400-luvulta alkaen. Siinä kehykseen pingotetaan seulakangas, jonka läpi väri painetaan painopinnalle. 1700-luvun lopulla kehitetyssä kivipainossa tasainen kivipinta käsitellään niin, että osa siitä vastaanottaa väriä ja osa hylkii sitä.
Historia > Ensimmäiset painotuotteet

Painaminen keksittiin Kiinassa ensimmäisen vuosituhannen alkupuolella. Puukaiverruksia oli painettu kankaalle viimeistään vuonna 220, ja Tang-dynastian aikana 618–907 puukaiverruksia painettiin myös paperille. Kiinassa painettiin paljon etenkin buddhalaisia tekstejä. Kiinan vanhin tunnettu ja säilynyt painotuote on puukaiverrus kaudelta 684–705. Koreasta on löytynyt vuodelta 750 peräisin oleva paperille painettu asiakirja, joka on maailman vanhin laatuaan. Tang-dynastian loppupuolella myös taolaiset ryhtyivät painamaan kirjoja ja painaminen nousi suureen suosioon eri puolilla Kiinaa.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Irtokirjasin

Ensimmäiset tunnetut painokäyttöön tarkoitetut irtokirjakkeet valmisti kiinalainen Bi Sheng noin vuonna 1040. Hän valmisti irtokirjakkeensa poltetusta savesta. Vuonna 1298 Wang Zhen keksi puiset irtokirjakkeet. Myöhemmin irtokirjakkeita alettiin valmistaa Kiinassa myös metallista kuten kuparista, pronssista, raudasta ja tinasta. Ensimmäinen korealainen irtokirjakkeilla painettu kirja on vuodelta 1377. Puukaiverrus säilyi Kiinassa ja Koreassa kuitenkin pitkään suosituimpana painopintana näissä maissa käytettyjen monimerkkisten kirjoitusjärjestelmien vuoksi. Eurooppaan irtokirjakkeiden käyttö levisi luultavasti Lähi-idän kautta.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Kirjapainotaidon synty

Kirjapainotaidon keksijänä pidetään saksalaista Johannes Gutenbergiä, joka eli 1400-luvulla. Hän ei varsinaisesti keksinyt mitään sellaista, mitä ei jo olisi ollut olemassa, mutta hän yhdisti kaikki elementit toimivaksi tekniseksi ratkaisuksi. Jo ennen Gutenbergiä Euroopassa oli jo painettu puuleimasimilla ja puulaatoilla kankaalle kuvia ja kuvioita sekä paperille esimerkiksi pelikortteja ja pyhimystenkuvia. Myös metallileimasimia oli käytetty esimerkiksi rahan lyömisessä. Gutenbergillä oli kultasepän tausta, ja hän keksi 1430-luvulla ryhtyä valamaan erillisiä kirjakkeita metallista. Irtokirjasimet nopeuttivat sivun tekemistä olennaisesti verrattuna siihen, että jokainen sivu olisi kaiverrettu erilliseksi puu- tai metallilevyksi. Seuraavien vuosien aikana Gutenberg valmisti saksan kielessä tarvittavat kirjakkeet sekä kehitti muun muassa painimen, latomistekniikan ja oikeanlaisen painovärin.
Gutenbergin kirjapainotaidon mestarinäytteenä pidetään Raamattua, jonka parissa hän työskenteli vuosina 1452–1455. Kun Gutenbergillä ei ollut rahaa maksaa velkojaan, hänen työtään jatkoivat hänen liikekumppaninsa Johannes Fust ja tämän vävy Peter Schöffer. Kirjapainotaito levisi nopeasti muualle Saksaan, ja kohta muuallakin Euroopassa työskenteli saksalaisia painajia.
Kirjapainotaito teki tiedon monistamisesta nopeaa ja ennen kaikkea halpaa. Kirjapainotaitoa on sanottu yhdeksi maailman suurimmista keksinnöistä. Kirjapainotaito mahdollisti ihmisen käsityksen muokkaamisen itsestään ja maailmasta ympärillään. Lukutaito ja kirjapainotaito kehittyivät yhdessä. Ilman kirjapainotaitoa eivät yliopistotkaan olisi kehittyneet. Niinpä kirjapainoja nousi sinne missä oli yliopistoja.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Kirjapainotaidon leviäminen

Lumppupaperin käyttöönotto oli laskenut hintoja ja laattakirjoina voitiin valmistaa latinan kielioppeja, kansantajuisia hartauskirjoja, viihdettä ja lentolehtisiä. Kirjapainotaito tunnettiin 1400-luvun lopussa jo Turkissa, Tanskassa ja Ruotsissa. Kirjapainotaito osoittautui vahvaksi aseeksi uskonpuhdistuksen aikana 1500-luvulla Lutherin ja hänen vastustajiensa taistellessa sieluista. Lutherin saksankielistä Raamattua väitetään painetun jopa 100 000 kappaletta.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Painokone

Gutenbergin kehittämä painin säilyi melko muuttumattomana vuosisatojen ajan. 1600-luvulla siihen lisättiin jouset painoalustan noston nopeuttamiseksi. Teollisessa vallankumouksessa keksittiin höyryvoima ja sähkö, ja painimista tuli painokoneita. Ensimmäisen höyrymoottorikäyttöisen arkkipainokoneen rakensi vuonna 1811 saksalainen Friedrich König. Kaksi vuotta myöhemmin hän rakensi ensimmäisen sylinteripainokoneen eli pikapainokoneen. Sen jälkeen kehitettiin rotaatiopainokone. Arkkipaino on nykyisin yleisempää kirjojen ja pakkausten painamisessa, mutta esimerkiksi sanomalehdet tehdään rotaatiopainoissa.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Latomakone

Uusi mullistus kirjapainossa tapahtui latomakoneen myötä. Aikaisemmin latojat olivat kirjapainossa laittaneet kirjasimet yksitellen painolevyihin. Sellainen painaminen oli erittäin työlästä. Vuonna 1886 Ottmar Mergenthaler esitteli New York Tribunen kustantajille kehittämänsä latomakoneen. Kone teki seitsemän ammattitaitoisen latojan työn kooten painolevylle automaattisesti rivin kirjasimia, ”a line o’ types”, josta menetelmä sai nimen Linotype. Latojat vastustivat kiihkeästi latomakoneita, mikä hidasti huomattavasti Linotypen yleistymistä. Pitkällä aikavälillä kehitys ei kuitenkaan ollut pysäytettävissä. Latomakonetta on kiittäminen muutaman kolikon hintaisista sanomalehdistä ja tavallisten ihmisten ostettavissa olevista kirjoista ja sitä kautta lukutaidottomuuden vähittäisestä katoamisesta.
Historia > Kirjapainotaidon historia > Valoladonta

Kohopainosta offsetpainamiseen siirryttäessä mekaaniset metallilatomakoneet korvautuivat 1950-luvulta alkaen valokuvausmenetelmään perustuvilla valolatomakoneilla, joissa kirjainmerkit valotettiin yksi kerrallaan valoherkälle paperille tai filmille. Valoladonnan valtakausi kesti 1980-luvun lopulle, jolloin tekstintuotannossa alettiin siirtyä nykyisiin, täysin tietokonepohjaisiin menetelmiin joissa erillistä ladontavaihetta ei enää tarvita.
Historia > Offsetpaino ja teollinen syväpaino

Offsetpaino kehitettiin kivipainon pohjalta 1900-luvun alkuvuosina. Siinä painoväri siirtyy painolevyltä paperille kumikankaan kautta. Syväpaino kehittyi 1910-luvulla niin, että se tuli mahdolliseksi teollisessa mittakaavassa.
Historia > Digitaaliset painomenetelmät

Nykyään perinteisten painomenetelmien rinnalle ovat tulleet erilaiset digipainomentelmät, jolloin kyseessä on painoaihion tulostaminen suoraan paperille. Tulostusmenetelminä on tällöin elkografia, elektrofotografia, elektrografia, ionografia, magnetografia, mustesuihku ja termografia, joista yleisimpiälähde? ovat elektrofotografia ja mustesuihku. Myös termografiaa saatetaan käyttää esimerkiksi kuittien tulostamiseen.
Painotekniikan muutos vaikutti 1980-luvulla esimerkiksi Englannissa koko painetun median rakenteeseen. Uudet mediakeisarit, esimerkiksi Rupert Murdoch, nousivat valtaan ja irrottivat lehden ja sen painamisen. Digitaalisesti ladottu lehti voitiin tuolloin painattaa siellä, missä se oli edullisinta. Tämä paransi lehtien kannattavuutta ja johti päälehtien omistuksen suurempaan keskittymiseen. Digitaalinen painaminen ja nettilehdet ovat puolestaan tuoneet uusia toimijoita kirjojen ja lehtien julkaisijoiksi.
Historia > Historia Pohjolassa

Ensimmäinen Ruotsissa painettu kirja on vuodelta 1483. Vanhin Suomea varten tilattu painettu kirja on vuonna 1488 Lyypekissä painettu Missale Aboense, ja ensimmäinen suomenkielinen kirja Tukholmassa vuonna 1542 tai 1543 painettu Mikael Agricolan Abckiria. Suomen ensimmäinen kirjapaino perustettiin Turun Akatemian yhteyteen vuonna 1642. Sen perusti tukholmalainen kirjapainaja Peder Eriksson Wald (1603–1653). Kirjapainotoiminta oli kuitenkin Suomessa niin pienimuotoista, että aluksi kirjasimet Turun kirjapainossa riittivät vain puolen sivun painamiseen kerralla. Muualla Euroopassa kirjapainoja toimi yleisesti suhteellisen pienissäkin kaupungeissa. Turun toinen kirjapaino perustettiin vuonna 1668 ja Viipurin kirjapaino vuonna 1689.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Painaminen Wikimedia Commonsissa
Painaminen
| --- | --- |
Painotekniikat:   Kohopaino  Offsetpaino  Rotaatiopaino  Syväpaino  Flexopaino  Silkkipaino  Digipaino  Tarvepainatus 
Kiinalainen paperille painettu Timanttisutra, vanhin tunnettu painettu kirja, Tang-dynastian ajalta vuodelta 868.
Johannes Gutenberg, kirjapainotaidon keksijä.
Ryobi neliväri offset-painokone
Luettelo seiväshypyn Suomen mestareista

Tämä on luettelo seiväshypyn Suomen mestareista. Seiväshypyn Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1910 asti voittaja ratkesi yhteistuloksen perusteella. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1994 lähtien.
Mestaruudet

Miehet (* = Molempien jalkojen yhteistuloskilpailu) (yht. 117)
8 – Eeles Landström, Antti Kalliomäki
5 – Aulis Reinikka, John Lindroth, Eemeli Salomäki
4 – Urho Aaltonen* (mestaruuksista 3 yhteistuloskilpailuissa), Yrjö Helander, Kimmo Pallonen, Vesa Rantanen
3 – Erkki Kataja, Valto Olenius, Jani Lehtonen, Heikki Vääräniemi, Matti Mononen, Tomas Wecksten
2 – Jussi Ruoho, Armas Rauhamaa, Väinö Salo, Paavo Korpela, Pentti Nikula, Risto Ivanoff, Erkki Mustakari, Kimmo Kuusela, Asko Peltoniemi, Petri Peltoniemi, Mikko Latvala, Jere Bergius, Mikko Paavola, Urho Kujanpää, Juho Alasaari
1 – Santeri Sahlström*, Jaakko Mikkola, Urho Peltonen, Yrjö Koivisto, Arvo Järvinen, Ilmari Nikander, Arvi Vanonen, Aaro Häkkinen, Urho Saariaho, Eero Lähdesmäki, Aatos Koivurinta, Aarne Ketonen, Mauno Hurme, Risto Ankio, Kauko Nyström, Aulis Kairento, Auvo Pehkoranta, Tapani Haapakoski, Rauli Pudas, Veijo Vannesluoma, Jussi Autio, Jouni Marjaniemi
Naiset (yht. 31)
11 – Minna Nikkanen
6 – Teija Saari
5 – Wilma Murto
2 – Elina Lampela
1 – Birgitta Ivanoff, Tiina Vilenius, Annu Mäkelä, Hanna Palamaa, Saara Laaksonen, Aino-Maija Karvinen, Vanessa Vandy
Vuosittain

Vesa Rantanen voitti miesten Suomen mestaruuden 1997, 2000, 2001 ja 2004.
Matti Mononen voitti miesten Suomen mestaruuden 2003, 2006 ja 2007.
Eemeli Salomäki voitti miesten Suomen mestaruuden 2008–2009, 2012–2013 ja 2015
Palaiománina

| Palaiománina Παλαιομάνινα |
| --- | --- |
 Palaiománinan kylää.
 Palaiománina
 Koordinaatit: 38°33′6″N, 21°14′23″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Aitolia-Akarnania
Kunta:  Xirómero
Kunnallisyksikkö:  Astakós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3807010801
Korkeus:  120 m
Väkiluku (2021):  633
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  300 01
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palaiománina (kreik. Παλαιομάνινα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Xirómeron kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 633 (2021).
Palaiománinan kylää ja oletettavasti antiikin Matropoliin linnoitteiden raunioita.
Palaiománinan kylä sijaitsee noin 34 kilometriä luoteeseen Mesolóngista. Se on rakennettu noin 120 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Palaiománina muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Παλαιομανίνας, Dimotikí Koinótita Palaiomanínas), johon ei kuulu muita asutuksia.
Kylän lähellä sijaitsee antiikin aikaisten linnoitteiden raunioita, jotka on tulkittu Matropoliin kaupungin jäänteiksi, vaikkakin joskus niitä on esitetty myös antiikin Sauriaksi.
Palaiperkote

| Palaiperkote> Παλαιπερκώτη.Sijainti |
| --- | --- |
 Palaiperkote
Koordinaatit:  40°14′10″N, 26°41′11″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Erdaği tai Umurbey (Bergaz), Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Troas
Palaiperkote (m.kreik. Παλαιπερκώτη, Palaiperkōtē; lat. Palaepercote) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Troaksessa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan usein nykyiseen Erdağiin, mutta sijaintipaikaksi on ehdotettu myös lännempänä sijaitsevaa nykyistä Umurbeytä.
Palaiperkoten historiasta tiedetään vain vähän. Sen nimi, ”Vanha Perkote”, liittyy lähellä Hellespontoksen rannalla sijainneeseen Perkoten kaupunkiin. Vaikka Palaiperkote on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu lähinnä siihen, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Palaiperkote kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 451/450–421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Palaiperkosios (Παλαιπερκόσιος).
Kaupungin ehdotetulta sijaintipaikalta Erdağista on löydetty muurien jäänteitä, jotka ajoitetaan arkaaiselle kaudelle. Kaupungin vaihtoehtoisesta paikasta Umurbeystä on löydetty asutuspaikka, jonka historia alkaa arkaaiselta kaudelta tai jopa pronssikaudelta.
Luettelo Puolan laivaston aluksista

Luettelo Puolan laivaston aluksista sisältää Puolan merivoimissa palvelleet alukset sen uudelleen perustamisesta 1918 alkaen.
Palveluksesta poistetut

Kotlin-luokka
ORP Warszawa (56 ja 275)
Kashin-luokka
ORP Warszawa (271)
Foxtrot-luokka
ORP Wilk (292)
ORP Dzik (293)
Osa-luokka
ORP Hel (421)
ORP Gdańsk (422)
ORP Gdynia (423)
ORP Kołobrzeg (424)
ORP Szczecin (425)
ORP Elbląg (426)
ORP Puck (427)
ORP Ustka (428)
ORP Oksywie (429)
ORP Darłowo (430)
ORP Świnoujście (431)
ORP Dziwnów (432)
ORP Władysławowo (433)
Tarantul-luokka
ORP Górnik (434)
ORP Hutnik (435)
Hansa A type
ORP Zetempowiec, myöhemmin ORP Gryf
Smielyj-luokka
ORP Grom (53)
ORP Wicher (54)
MV-luokka
ORP Kaszub
ORP Kujawiak
ORP Kurp
ORP Krakowiak
ORP Mazur
ORP Slazak
Orzeł-luokka (Nato-raportointinimi Whiskey )
ORP Orzeł (292)
ORP Sokol (293)
ORP Kondor (294)
ORP Bielik (295)
Palveluksesta poistetut > Liittoutuneiden luovuttamat alukset

Danae-luokan risteilijät
ORP Dragon
ORP Conrad
G-luokan hävittäjät
ORP Garland
M-luokan hävittäjät
ORP Orkan
N-luokan hävittäjät
ORP Piorun
Hunt-luokan saattuehävittäjät
ORP Kujawiak
ORP Ślązak
ORP Krakowiak
Bourrasque-luokan hävittäjät
ORP Ouragan
S-luokan sukellusveneet
ORP Jastrząb
U-luokan sukellusveneet
ORP Dzik
ORP Sokół
Sukellusveneentorjunta-alukset
ORP CH11
ORP CH15
Moottoritorpedoveneet
ORP S2
ORP S3
ORP S4
ORP S5
ORP S6
ORP S7
ORP S8
ORP S9
ORP S10
T371-luokan miinanraivaajat
T225 myöh. ORP Albatros
T228 myöh. ORP Czapla
T231 myöh. ORP Jaskolka
T241 myöh. ORP Jastrzab
T243 myöh. ORP Kania
T244 myöh. ORP Kondor
T246 myöh. ORP Kormoran
T465 myöh. ORP Krogulec
T467 myöh. ORP Orlik
D3-tyypin moottoritorpedoveneet
TP1 myöhemmin KT81
TP2 myöhemmin KT82
OD 200 -luokan sukellusveneentorjunta-alukset
ORP Bezwzgledny myöh S51
ORP Bustry myöh S52
ORP Dziarski myöh S53
ORP Dzielny myöh S54
ORP Karny myöh S55
ORP Niedoscigly myöh S56
ORP Nieuchwytry myöh S61
ORP Odwazny myöh S62
ORP Smialy myöh S63
ORP Sprawny myöh S64
ORP Szybski myöh S65
BMO-luokan sukellusveneentorjunta-alukset
ORP Blyskawiczny myöh S71