stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiede keskiajan islamilaisessa maailmassa
Kuvitellut keksinnöt

Jotkut muslimit korostavat islamilaisen maailman tieteellisiä saavutuksia keskiajalla ja haluavat lukea ne nimenomaan islaminuskon ansioiksi.  Islamilaisen kulta-ajan keksintöjä on esitellyt varsinkin Ahmed Salimin vuonna 2006 perustama järjestö  "1001 inventions",  joka on tuottanut maailmanlaajuisia kasvatusohjelmia, näyttelyitä, filmejä ja kirjoja islamilaisen tieteen saavutuksista keskiajalla. Hanke on saanut  julkisuutta ja arvovaltaisia kumppaneita. Useat tieteenhistorioitsijat  ovat arvostelleet sen levittämiä tietoja epäluotettavuudesta ja vääristelystä.
Ayda Albayrak on Helsingin Sanomissa luetellut esimerkkeinä Islamilaisissa kulttuureissa kehitettyinä ja ideoituna kymmenen keksintöä. Niitä olisivat rokottaminen, yliopisto, numerot, näköaistin ymmärtäminen, ajan mittaaminen, säveltavut, kahvi, kosmetiikka, parfyymit ja leikkausvälineet. Albayrak katsoo myös, että "ensimmäinen miehitetty lentoyritys" tehtiin islamilaisessa Espanjassa tuhat vuotta ennen Wrightin veljeksiä ja ennen Leonardo Da Vincin suunnittelemia siipiä. Tällä hän viittaa kansantarinaan siitä, että Abbas ibn Firnas -niminen henkilö olisi hypännyt Córdoban moskeijan minareetista tukikepeillä varustettuun viittaan pukeutuneena. Tieteenhistorioitsijoiden kirjoittamassa teoksessa "1001 Distortions" osoitetaan, että väitteet ovat virheellisiä jokaisen luetellun keksinnön osalta.
Myös oppiin Koraanista ihmeenä on kuulunut uskomus, että se sisältää kaiken tarpeellisen tiedon. Tähän on nykyaikana liittynyt modernien tieteellisten keksintöjen etsiminen Koraanista eli niin sanottu ijaz -kirjallisuus.  Yle:n mukaan vastaavasti hindulaisuutta on propagoitu etsimällä hindulaisuuden vanhoista teksteistä modernin tieteen saavutuksia.
Pseudo-al-Waqidin historiateoksen englanniksi kääntänyt Suleiman al-Kindi kirjoittaa, että muslimit ovat tietämättömiä menneestä historiastaan ja ovat sen takia kehittäneet alemmuudentunteen suhteessa länteen. Kyseessä on myös ollut lännen harkittu strategia.  Eräät tieteenhistorioitsijat  ovat arvelleet, että muslimien innokkuus kehittää kuvitteellista loistavaa menneisyyttä johtuu tästä alemmuudentunteesta.
Mansur ibn Ilyas: Ihmisen verenkierto- ja hermojärjestelmä, (kopio n. 1488). Mansurin kirja oli ensimmäinen islamilainen lääketieteellinen teos, jossa oli kuvia. Yhtä lukuun ottamatta ne ovat kopioita  latinankielisestä 1100-luvun teoksesta.
Tiotepa

| --- | --- |

Tiotepa
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Tris(atsiridin-1-yyli)-sulfanylideeni-λ5-fosfaani
Tunnisteet
CAS-numero: 52-24-4
ATC-koodi: L01AC01
PubChem CID: 5453
DrugBank: DB04572
Kemialliset tiedot
Kaava: C6H12N3PS 
Moolimassa: 189,218 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 51,5 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 1,5–4,1 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi, intramuskulaarinen, intratuumorinen
Tiotepa on solutoimintaa salpaava syöpälääke, sytostaatti. Tiotepan myyntinimi on Thio-Tepa, ja se kuuluu alaryhmältään lajiin alkyloivat aineet. Lääkkeen valmistaja on ollut yhdysvaltalainen Lederle.
Tiotepaa annetaan laskimonsisäisinä infuusioina eli nestetiputuksina pääasiassa, sen antotapa on yleensä parenteraalinen eli ei suun kautta otettava. Ruumiin eri onteloihin, kuten rinnan alueen pleuraonteloon ja vatsan alueen peritoneaalionteloon voidaan injisoida, siis ruiskuttaa tätä lääkeainetta. Se voidaan tehdä esimerkiksi nesteenpoiston yhteydessä, jolloin poistetaan ylimääräisesti syöpäsairauden yhteydessä kertynyttä kudosnestettä.
Tiotepaa on voitu käyttää ainakin kahden eri naisten syöpäsairauden hoidossa: nämä ovat rintasyöpä ja munasarjasyöpä. Muita hoitoaiheita ovat olleet lymfoomat ja sarkoomat.
Aiheesta muualla

Onki: Tiotepa
PubChem: Thiotepa (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Thiotepa (englanniksi)
DrugBank: Thiotepa (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Thiotepa (englanniksi)
ChemBlink: Triethylenethiophosphoramide (englanniksi)
Uuno Tiirikkala

Uuno Vilhelm Tiirikkala (25. tammikuuta 1894 Vanaja – 19. lokakuuta 1956) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Tiirikkala ja Ida Mattinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Kerttu Inkeri Lampenin kanssa.
Opinnot

Tiirikkala kävi Lahden kauppakoulun vuosina 1913–1914 ja suoritti yksityisesti kahdeksannen luokan Hämeenlinnan lyseossa vuonna1929. Tiirikkala oli kuuntelu-upseerina Kadettikoulussa vuosina 1919–1920 ja suoritti hyökkäysvaunukurssin vuonna 1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925. Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuosina 1927–1928 ja Jyväskylän hiihtokokeilukurssin vuonna 1934 sekä konekivääri- ja kranaatinheitinkurssin vuosina 1935 ja 1938.
Jääkärikausi

Tiirikkala liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Tiirikkala saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi ja myöhemmin komppanianpäälliköksi 5. jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Sisällissodan taisteluihin hän otti osaa Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika

Tiirikkala toimi sisällissodan jälkeen opettajana Helsingissä kesällä 1918 pidetyillä tiedonantokursseilla. Kurssien jälkeen hänet siirrettiin 18. elokuuta 1918 alkaen nuoremmaksi upseeriksi Vuoristoprikaatin tiedonanto-osastoon. Vuoristoprikaatista hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:n 2. pataljoonaan ja edelleen 15. joulukuuta 1918 alkaen 3. Divisioonan tiedonanto-osastoon. Seuraavaksi hänen viestitaidoistaan sai tuta Kenttälennätinpataljoona, jonne hänet siirrettiin 16. joulukuuta 1919.
Kenttälennätinpataljoonasta hänet siirrettiin aliupseerikoulun johtajaksi Pohjois-Savon rykmenttiin 12. tammikuuta 1921, josta hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 20. huhtikuuta 1921 alkaen 2. konekiväärikomppaniaan. Pohjois-Savon rykmentistä hänet siirrettiin aliupseerikoulun johtajaksi Suomen valkoiseen kaartiin itsenäisyyspäivänä vuonna 1929. Seuraavaksi hänet nimitettiin 1. syyskuuta 1931 Vöyrin pataljoonan komentajaksi ja 19. joulukuuta 1931 saman pataljoonan aliupseerikoulun johtajaksi ja edelleen 1. heinäkuuta 1937 Lapuan pataljoonan komentajaksi.
Luottamustoimet

Tiirikkala toimi Pohjois-Savon rykmentin kunnianeuvoston jäsenenä vuosina 1925–1926 ja Suomen valkoisen kaartin kunnianeuvoston puheenjohtajana vuosina 1932 ja 1937 sekä 1. Divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä vuonna 1934. Kaartilaisen päätoimittajana hän toimi vuosina 1932–1934 ja Tuusulan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1937–1939 sekä Tuusulan Voima-Veikkojen puheenjohtajana vuosina 1937–1938.
Tiirikkala toimi Tuusulan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1937–1941 ja kunnan tilintarkastaja vuosina 1939–1940 sekä Tuusulan Voima-Veikkojen kunniajäsenenä vuodesta 1940 alkaen. Hauhon Rintamamiesyhdistyksen kunniajäseneksi hänet valittiin vuonna 1943. Hän istui myös monissa johtokunnissa muun muassa Silkkiteos Oy:ssä, Tuusulan Ratsastajissa, Tuusulan Hevosystävissä, Oriyhdistyksessä ja Keski-Uudenmaan Ampumaseurassa.
Talvi-, jatko- ja Lapinsota

Tiirikkala osallistui talvisotaan YH:n (ylimääräisten harjoitusten) aikana 1. Täydennys-Divisioonan esikuntapäällikkönä, josta hänet komennettiin varsinaisten taistelujen alettua komentajaksi Jalkaväkirykmentti 61:een. Hän osallistui rykmentin komentajana osaa taisteluihin Taipale-Vuosalmi akselilla.
Välirauhan aikana Tiirikkala komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 9:n päälliköksi, mistä hänet siirrettiin myöhemmin komentajaksi 11. Divisioonan Hanhikosken harjoituskeskukseen. Hanhikoskelta hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 31:n komentajaksi ja edelleen Kanta-Hämeen suojeluskuntapiirin 8. alueen päälliköksi.
Jatkosodan puhjettua hänet määrättiin komentajaksi Jalkaväkirykmentti 44:n 2. pataljoonaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin komentajan viransijaiseksi Jalkaväkirykmentti 23:een. Jatkosodassa hän osallistui taisteluihin Laatokan Karjalassa, Aunuksessa ja Syvärillä. Vielä vuoden 1941 puolella hänet siirrettiin pois rintamajoukoista ja hänet sijoitettiin suunnittelu-upseeriksi 6. Armeijakuntaan ja toimi samalla Upseerien taistelukurssin johtajana. Vuonna 1942 hänet siirrettiin ensimmäiseksi koulutusupseeriksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een, josta hänet siirrettiin Pataljoonankomentajaksi Jalkaväen aliupseerikouluun, missä tehtävässä hän olikin vuoteen 1944 saakka, jolloin hänet siirrettiin komentajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 29:ään.
Vielä kumminkin tarvittiin Tiirikkalan sotilasosaamista ja hänet lähetettiinkin Lapinsotaan. Hän sai komentoonsa Jalkaväkirykmentti 8:n, jonka komentajana hän osallistui taisteluihin Lapissa, missä hän haavoittui miinasta 14. toukokuuta 1945 Harjuvaarassa.
Sotien jälkeinen aika

Sotien jälkeen Tiirikkala jatkoi Jalkaväkirykmentti 8:ssa, mutta nyt komentajan viransijaisena vuoteen 1946 saakka. Edellä mainittuna vuonna hänet nimitettiin Jääkäripataljoona 3:n komentajaksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1948 saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi Silkkiteos Oy:n palvelukseen. Hänet haudattiin Tuusulaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Hilfsgruppenführer 24. joulukuuta 1917  Vänrikki 11. helmikuuta 1918  Luutnantti 31. heinäkuuta 1919  Kapteeni 16. toukokuuta 1921  Majuri 6. joulukuuta 1929  Everstiluutnantti 1941  Eversti 1948 |     |  Vapaudenristi 2.lk. miekkojen kera  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. ritarimerkki  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Puolan Polonia Restituten ritarikunnan 4. lk. kunniamerkki |
Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Tilastollinen malli

Tilastollinen malli on pyrkimys yleistää tietyssä satunnaisotoksessa tai satunnaisesti valitussa osapopulaatiossa havaittu tapahtuma koskemaan koko populaatiota. Tilastollinen malli esittää tämän satunnaismuuttujien ja niihin liittyvien todennäköisyysjakaumien suhteen matemaattisesti erilaisten yhtälöiden avulla. Tyypillisesti sillä kuvataan, kuinka yksi tai useampi satunnaismuuttuja (selittävä/t muuttujat) selittää tarkasteltavan satunnaismuuttujan (selitettävä muuttuja) vaihtelua. Tilastollinen malli ei määräydy deterministisesti vaan se sisältää mallin parametreihin liittyvää satunnaisvaihtelua.
Matemaattisesti tilastollinen malli voidaan esittää parina   (Y,P), jossa   Y on mahdollisten havaintojen joukko ja   P on  Y:hyn liittyvien todennäköisyysjakaumien joukko. Tilastollisessa analyysissa oletetaan, että havaittu aineisto on generoitunut tietyistä joukon  P jakaumista. Tilastollinen malli mahdollistaa tilastollisen päättelyn, jonka avulla voidaan tehdään päätelmiä mallin hyvyydestä kuvaamaan tiettyä satunnaisilmiötä.
Erilaisia tilastollisia malleja

Tilastollisia malleja voidaan jaotella eri tavoin. Yleinen erottelu perustuu mallin funktionaaliseen muotoon, jolloin mallit ryhmitellään lineaarisiin ja epälineaarisiin malleihin.
Mallien jako voi perustua myös kuvattavan ilmiön luonteeseen, spatiaaliset mallit kuvaavat alueellista satunnaisvaihtelua, kun taas temporaaliset mallit kuvaavat ajassa tapahtuvaa satunnaisvaihtelua. Mallit voivat kuitenkin sisältää komponentteja useammista eri osa-alueista, esimerkiksi spatio-temporaalinen malli kuvaa sekä ajassa tapahtuvaa, että alueellista satunnaisvaihtelua.
Erilaisia tilastollisia malleja > Lineaarinen malli

Yleisin lineaarinen mallinnusmenetelmä on lineaarinen regressioanalyysi. Lineaarinen regressiomalli voidaan esittää seuraavasti: 

 Y_{i}=\beta _{0}+\beta _{i}x_{i}+\epsilon _{i} ,

jossa  Y_{i} on havaintoon tai mittaukseen  i liittyvä satunnaismuuttujan  Y arvo. Regressiokertoimia merkitään  \beta _{i}, taustatietoa satunnaismuuttujilla  x_{i} sekä jäännöksiä  \epsilon _{i}. Lineaarisen regressioanalyysin yhteydessä jäännösten  \epsilon _{i} oletetaan olevan riippumattomia ja samoin jakautuneita noudattaen  N(0,1)-jakaumaa. Lineaarisen regressioanalyysin sovelluksena voisi olla esimerkiksi energian kulutuksen kasvaminen ilman lämpötilan laskiessa.
Erilaisia tilastollisia malleja > Yleistetty lineaarinen malli

Yleistetyt lineaariset mallit kattavat usein käytetyt epälineaariset mallit. Epälineaarisista malleista useimmin käytettyjä ovat Logistinen regressio, Poisson-regressio sekä log-lineaariset mallit. Logistisella regressiolla voidaan analysoida dikotomisen vastemuuttujan regressiota, kun taas Poisson-regressio sopii lukumäärä vasteen analysointiin. Lineaarinen regressioanalyysi on yleistettyjen lineaaristen mallien erikoistapaus. Esimerkiksi koppakuoriaisten kuolemien lukumäärää hyönteismyrkyn vahvuuden suhteen voitaisiin mallintaa Poisson-regressiolla.
Erilaisia tilastollisia malleja > Aikasarjamalli

Aikasarja-analyysissa tutkitaan temporaalisia malleja, joilla pyritään mallintamaan tietyn satunnaisen tapahtuman ajassa tapahtuvaa muutosta. Yksinkertainen malli voidaan kirjoittaa esimerkiksi seuraavasti:

  Y_{t}=m_{t}+s_{t}+\epsilon _{t} ,

jossa  Y_{t} on ajanhetkellä  t mitattu tai havaittu satunnaismuuttujan  Y arvo ja parametrit  m_{t},  s_{t} ja  \epsilon _{t} kuvaavat trendiä, kausivaihtelua sekä satunnaisvaihtelua tässä järjestyksessä. Aikasarjoja käytetään paljon esimerkiksi Ekonometriassa, jossa niillä voidaan mallintaa esimerkiksi yrityksen tuloksen kasvua ajan suhteen.
Erilaisia tilastollisia malleja > Spatiaalinen malli

Spatiaalisessa tilastotieteessä mallinnetaan satunnaismuuttujan  Y arvojen vaihtelua kaksi- tai kolmiulotteisessa avaruudessa. Tyypillisiä mallinnusmenetelmiä ovat pisteprosessit sekä spatiaalinen interpolointi. Yksinkertainen spatiaalinen malli voi olla esimerkiksi spatiaalinen regressiomalli:

 Y(s)=\beta x(s)^{T}+\epsilon (s) ,

jossa  Y(s) on paikassa  s mitattu tai havaittu satunnaismuuttujan  Y arvo. Regressiokertoimia merkitään vektorilla  \beta , taustatietoa satunnaismuuttujavektorilla  x(s)^{T} sekä jäännöksiä vektorilla  \epsilon (s). Tavalliseen regressiomalliin verrattuna spatiaalinen regressiomalli eroaa siten, että jäännökset eivät yleensä ole riippumattomia, vaan riippuvat läheisten jäännösten arvoista. Tästä seuraa, että perinteinen pienimmän neliösumman menetelmä ei toimi parametrien estimoinnissa. Spatiaalisia malleja käytetään esimerkiksi biologiassa mallinnettaessa eläin- tai kasvipopulaation kokoa tai elinympäristöä. Muita mahdollisia sovellusaloja ovat esimerkiksi maantiede ja geologia, joissa käyttökohteena ovat esimerkiksi peltojen ja metsien suhteellinen määrä tietyllä alueella tai kallioperän mallintaminen mahdollisten malmivarantojen löytämiseksi.
Kirjallisuutta

Lineaarinen regressioanalyysi ja yleistetyt lineaariset mallit:
Moore, D.S., McCabe, G.P. (2006). Introduction to the practice of statistics, 5th Edition, Freeman.
McCullagh, P., Nelder, J. (1989). Generalized Linear Models, Chapman and Hall. ISBN 0-412-31760-5.
Aikasarja-analyysi:
Brockwell, P.J. and Davis, R.A. (2003). Introduction to time series and forecasting, Springer.
Brockwell, P.J. and Davis, R.A. (2009). Time Series: Theory and Methods, Springer.
Chatfield, C. (2004). The Analysis of time series: an introduction, Chapman and Hall.
Shumway, R. and Stoffer, D. (2006). Time series analysis and its applications: with R examples, Springer
Spatiaalinen tilastotiede:
Bailey, T.C. and Gatrell, A.C. (1995). Interactive spatial data analysis, Longman.
Banerjee, S.,Carlin, B.P., Gelfand, A.E. (2003). Hierarchical modeling and analysis for spatial data, Chapman and Hall.
Ripley, B.D. (1981). Spatial statistics, Wiley.
Winkler, G. (2003). Image analysis, random fields and Markov chain Monte Carlo methods, 2nd Edition, Springer.
Kaasukondensaatti

Kaasukondensaatti (engl. natural gas liquid(s), NGL; natural gas condensate, gas condensate) on öljyn tai maakaasun tuotannossa tai jo alkuperäisessä tuotantolähteessä näiden mukaan dispergoitunut nestemäinen hiilivetyseos. Seokseen yleisimmin sisältyvät hiilivedyt ovat etaani ja butaani.
Energiavaroja arvioitaessa tuotantoalueiden kaasukondensaatti luetaan konventionaalisiin fossiilisiin polttoaineisiin. Kaasukondensaattia voidaan myös kuljettaa. Se on 1. luokan palava neste.
Esimerkki maakaasutuotannon yhteydessä saatavan kaasukondensaatin erottamisprosessista (englanniksi).
Kaasukondensaatti voidaan erottaa kaasusta paineistamalla kaasukondensaattiseos tai jäähdyttämällä se maakaasun hiilivetyjen kastepistelämpötilaa kylmempään lämpötilaan.
Kiilleliuske

Kiilleliuske on metamorfinen, väriltään harmahtava ja yleisesti tummahko liuskekivilaji. Se on koostumukseltaan hyvin samankaltainen kuin fylliitti, mutta fylliittiä selvästi karkearakeisempi. Yksittäiset mineraalirakeet ovat usein erotettavissa silmämääräisesti. Toisinaan se lohkeilee levyiksi.
Kiilleliuskeen päämineraaleja ovat kvartsi, maasälvät sekä kiilteet (biotiitti ja muskoviitti).
Kiilleliuskeet ovat usein syntyisin savikivistä, josta se metamorfoosin myötä muuttuu ensin saviliuskeeksi, sitten fylliitiksi ja edelleen kiilleliuskeeksi.
Kiilleliusketta käytetään rakennuskivinä, erityisesti verhouksissa ja laattoina.
Kumissi

Kumissia juomalasissa ja kumissipullo
Hevosta lypsetään
Kumissi on hevosen maidosta valmistettu kefiirin kaltainen mieto alkoholijuoma. Hevosenmaidon suuresta sokeripitoisuusta johtuen kumississa on enemmän alkoholia (0,7-2,5%) kuin vastaavissa lehmänmaidosta valmistetuissa juomissa. Kumissia juodaan lähinnä Keski-Aasiassa.
Aleksei Titov (säveltäjä)

Aleksei Nikolajevitš Titov (ven. Алексей Николаевич Титов; 12. heinäkuuta 1769 – 8. marraskuuta 1827) oli venäläinen säveltäjä ja kenraalimajuri. Hän kuului merkittävään muusikkosukuun, jonka patriarkka oli hänen isänsä Nikolai Sergejevitš Titov. Myös Aleksein veli Sergei Titov oli muusikko. Säveltäjä Nikolai Titov oli Aleksein poika.
Titov soitti viulua ja omisti musiikkisalongin, josta tuli yksi Pietarin taiteellisen elämän suurimmista keskuksista. Titovin sävellystuotantoon kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten kymmenen oopperaa, joiden tyylilajit vaihtelevat koomisista oopperoista historiallisiin ja isänmaallisen sanoman sisältäviin teoksiin. Titov sai vaikutteita Joseph Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin klassismista sekä venäläisestä kansanmusiikista.
Tirttula

Tirttulan kylä sijaitsi Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä kirkonkylän Linnanmäen rinteiden ja Polviselän harjun välisessä laaksossa Viipuri–Pietari-maantien varressa. Talot sijaitsivat maantien varressa, pellot niiden takana. Tirttulassa oli ennen talvisodan syttymistä 24 taloa.
Aiheesta muualla

VirtuaaliKivennapa kivennapa.fi. Viitattu 14.12.2015.
Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Titus Tatius

Jacques-Louis David: Sabiinitarten väliintulo. Titus Tatius on kuvattuna vasemmalla.
Titus Tatius oli tarunomainen sabiinikuningas ja Romuluksen kilpailija. Tatius teki kostoretken Roomaan sabiinitarten ryöstön jälkeen ja valloitti Quirinaliksen ja Capitoliumin, mutta suostui lopulta sovintoon naisten taivuttamana. Titus Tatius ja Romulus hallitsivat Roomaa yhdessä, kunnes Tatius kuoli epäselvissä olosuhteissa.
Bad Hersfeld

| Bad Hersfeld |
| --- | --- |

 vaakuna
 Bad Hersfeld
 Koordinaatit: 50°52′N, 9°42′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hessen
Piirikunta:  Hersfeld-Rotenburg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73,8 km²
Korkeus:  212 m
Väkiluku (2018):  29 761
 – Väestötiheys:  403 as./km²
Postinumero:  36251
Suuntanumero(t):  06621, 06625
 
 www.bad-hersfeld.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Hersfeldin sijainti Hersfeld-Rotenburgin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Hessenin osavaltiossa.
Bad Hersfeld on kaupunki Hersfeld-Rotenburgin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se sijaitsee noin 110 kilometriä Frankfurt am Mainista koilliseen ja noin 50 kilometriä Kasselista etelään.
Maantiede

Bad Hersfeld sijaitsee Hessenin koillisosassa Fuldan jokilaaksossa. Kaupungin lounaispuolella sijaitsee Vogelsbergin vuoristo, jonka ylin huippu kohoaa 773 metriä merenpinnan yläpuolelle. Luoteessa sijaitsee Knüllgebirgen vuoristo, jonka ylin huippu on 635 metriä merenpinnan yläpuolella. Koillisessa puolestaan sijaitsee Seulingswaldin vuoristo, jonka ylin huippu on 480 metriä merenpinnan yläpuolella. Sijainti jokilaaksossa vuoristojen ympäröimänä vaikuttaa merkittävästi kaupungin ilmastoon.
Historia

Bad Hersfeldin kirjoitettu historia alkaa vuodesta 736. Tuolloin munkki Sturmius (n. 705–779) rakensi puisen majan Haerulfisfelt-nimiseen paikkaan erämaiden syliin. Mainzin ensimmäinen arkkipiispa Lullus (n. 710–786) puolestaan perusti alueelle benediktiiniluostarin vuonna 769. Hersfeld on mainittu ensi kerran markkinapaikkana vuonna 1142 ja kaupunkina 1170. Hersfeldin luostari - Abtei Hersfeld - oli tuolloin voimissaan ja sen apottiluostarit pitivät itseään kaupungin omistajina. Luostarin valta mureni seuraavina vuosisatoina Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan pirstaloiduttua. Maallista valtaa edustava Hessenin maakreivikunta alkoi saada jalansijaa 1370-luvulta alkaen. Valtataistelu huipentui vitalisnacht-nimellä kutsuttuna huhtikuisena yönä vuonna 1378. Vuonna 1439 suuri osa Hersfeldiä paloi. Sen jälkeen nykyiseen vanhaankaupunkiin rakennettiin useita Weserin renessanssin tyylisiä taloja. Uskonpuhdistuksen seurauksena Hersfeld päätyi protestanttien hallintaan, vuonna 2011 protestantteja oli virallisesti runsas puolet väestöstä ja katolisia noin seitsemäsosa.
Napoleonin sotien aikana 1807 itse keisari Napoleon määräsi Hersfeldin poltettavaksi, sillä kaupunkilaiset olivat niskuroineet häntä vastaan. Badenilainen yliluutnantti Johann Baptist Lingg von Linggenfeld taktikoi asiat siten, että vain muutama talo tuli poltetuksi. Hän sai lisänimen "Der Mann von Hersfeld".
Vuonna 1821 Hersfeldistä tuli vastaperustetun Hersfeldin piirikunnan pääkaupunki. Rautatieverkkoon kaupunki liitettiin 1866. Vuonna 1972 tehtiin merkittäviä aluehallinnollisia muutoksia, joihin kuului myös Hersfeldin piirikunnan liittäminen osaksi Hersfeld-Rotenburgin piirikuntaa. Samassa yhteydessä Bad Hersfeldin kaupunkiin liitettiin useita ympäristön maalaiskuntia.
Talous ja liikenne

Kun Saksat jälleenyhdistyivät 1990 Bad Hersfeld muuttui valtakunnan rajan läheisyydessä sijaitsevasta kaupungista keskellä liittotasavaltaa sijaitsevaksi kaupungiksi, joten usea logistiikkayritys asettui sinne. Elektroniikkateollisuuden merkitys on niin ikään suuri. Alaa edustaa muun muassa Asteelflash Hersfeld GmbH. Bad-etuliite tarkoittaa kylpyläkaupunkia, joihin aikoinaan matkustettiin hakemaan apua sairauksiin ja vaivoihin. Myös 2000-luvulla Bad Hersfeldissä on useita terveydenhoitoalan toimijoita, kuten Klinikum Bad Hersfeld.
Bad Hersfeldin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Bebra–Fulda. Moottoritie BAB 4 kulkee Bad Hersfeldin keskustaajaman halki, BAB 7 puolestaan kaupungin länsipuolitse. Bad Hersfeldin kautta kulkee useita valtakunnallisia polkupyöräreittejä, kuten Fulda-Radweg ja Hessischer Radfernweg R7.