stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fahrin tauti

Fahrin taudille tyypillisiä kalkkeutumia tietokonekerroskuvauksessa nähtyinä
Fahrin tauti on muun muassa liikehäiriöitä aiheuttava neurologinen sairaus, jossa kalkkikertymiä ilmaantuu tyvitumakkeisiin ja pikkuaivoihin. Se aiheuttaa yksilöllisesti vaihtelevan, yleensä hitaasti etenevän oirekuvan.
Fahrin taudin tyypillisiin oireisiin kuuluvat heikkenevä motoriikka, tasapainon ongelmat, puheen epäselvyys, nielemisvaikeudet, dystonia, pakkoliikkeet, ataksia, spastisuus, kävelyvaikeudet ja kasvojen ilmeettömyys. Myös tuntoaistiin liittyviä oireita sekä virtsarakon ja ruoansulatuskanavan ongelmia on todettu usein. Fahrin tautiin liittyy myös neuropsykiatrisia oireita, kuten masennusta, ahdistuneisuutta, harhaluuloisuutta, maniaa, psykoottisia tiloja ja persoonallisuuden muutoksia. Osalla potilaista on ilmennyt muistioireita, kognitiivisia ongelmia ja epilepsiaa.
Fahrin tautin oireet alkavat usein 30–40 ikävuoden välillä. Tautia vastaava aivokuvauslöydös saatetaan myös tehdä, vaikka oireita ei ilmenisi. Aivoissa saattaa ilmetä kalkkikertymiä ilman Fahrin tautia eräiden muiden sairauksien yhteydessä tai tulehdusten jälkiseurauksina. Tyvitumakkeissa saattaa esiintyä kalkkeutumia myös osana normaalia ikääntymisprosessia. Perusväestössä Fahrin taudin esiintyvyydeksi on arvioitu alle yksi miljoonasta. Sairaus on yleisempi miehillä kuin naisilla. Osalla Fahrin tautia sairastavista tautiin liittyy perinnöllinen mutaatio geenissä SLC20A2, PDGFRB, PDGFB tai XPR1. Perinnöllisissä tapauksissa on esiintynyt antisipaatiota eli oireiden alkamisiällä on ollut tällöin tapana aikaistua seuraavassa sukupolvessa. Periytymistapa on ollut pääasiassa vallitseva. Kaikissa perinnöllisissä tapauksissa ei ole onnistuttu paikantamaan mitään tunnettua mutaatiota tiettyyn geeniin.
Fahrin tauti voidaan todeta yleensä aivokuvauslöydösten ja oirekuvan pohjalta sekä muut sairaudet poissulkemalla. Joskus aivo-selkäydinnestetutkimus on tarpeen. Fahrin tauti on parantumaton, mutta sitä voidaan hoitaa esimerkiksi lääkkein.
Eurooppatie E10

Eurooppatie E10 on eurooppatie, joka alkaa Atlantin valtameren rannalta Å i Lofotenin kylästä ja kulkee Skandinavian pohjoisosan vuoriston halki, päättyen Luulajan kaupunkiin Perämeren rannalle.
Vuoden 2007 lopussa E10 lyheni 30 kilometrillä, kun uusi Lofast-tieyhteys tunneleineen valmistui. Sen jälkeen reitti ei enää käytä Melbun ja Fiskebølin välistä lauttayhteyttä. Uuteen tieyhteyteen sisältyy seitsemän tunnelia, joiden yhteispituus on 15 kilometriä.
Reitti

Å i Lofoten (Moskenes)
Narvik
Riksgränsen
Kiiruna
Jällivaara
Ylikainuu
Töre
Luulaja
Lähde:
Kuvia

E10-tien läntinen pää Å:ssa Lofooteilla.
Näkymiä E10:ltä Kiirunan luoteispuolelta lähellä Abiskon kylää.
Eksedra

Roomalaisen huvilan rauniot, jossa eksedra on taka-alalla oleva lattiallinen alue.
Eksedra (m.kreik. ἐξέδρα, lat. exedra) on tavallisesti rakennuksessa oleva puolipyöreä syvennys, jossa on istuimia, tai laaja puolipyöreä rakennus kaupunkiarkkitehtuurissa. Lisäksi eksedralla voidaan tarkoittaa asuinrakennuksen sisäpihan perällä olevaa puoliavointa katettua oleskeluhuonetta.
Eksedroja rakennettiin erityisesti antiikin Kreikan merkittävimpiin kaupunkeihin niihin osiin, jotka oli pyhitetty palvontapaikoiksi. Oppineet ja runoilijat kävivät väittelyitä eksedroissa, joita käytettiin lisäksi lepäämiseen.
Esimerkkejä

Argoksen kuninkaiden eksedra, Delfoi
Epigonien eksedra, Delfoi
Nymfaion eli Herodes Atticuksen eksedra, Olympia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eksedra Wikimedia Commonsissa
Euribor

Euriborin vaihtelua vuodesta 1999. 1 viikon korko vihreällä, 3 kuukauden sinisellä ja 12 kuukauden punaisella.
Euribor (engl. Euro Interbank Offered Rate) on päivittäin julkaistava euromaiden yhteinen viitekorko, jolla pankit tarjoutuvat lainaamaan vakuudettomasti varoja toisille pankeille euromääräisillä rahamarkkinoilla. Tätä rahamarkkinaa kutsutaan pankkienväliseksi markkinaksi.
Euribor on euroalueen ja Euroopan tärkein viitekorko. Euriborkorkoja käytetään viitekorkona erilaisten rahamarkkinasopimusten hinnoittelussa. Esimerkiksi Suomessa suurin osa asuntolainoista on sidottu 12 kuukauden euriboriin, jolloin lainan korko tarkistetaan kerran vuodessa. Monissa Euroopan maissa asuntolainoissa käytetään kiinteitä korkoja tai pankkien omia viitekorkoja eli prime-korkoja. Euriboria käytetään myös korkojohdannaisten kohde-etuutena.
Periaatteet

Käytännössä euribor on korko, jolla pankki saa lainattua muilta pankeilta varoja ilman vakuuksia omaan luotonantoonsa pankkien välisiltä rahamarkkinoilta. Näitä varoja pankki lainaa eteenpäin euriboria korkeammalla korolla (euribor + marginaali) halukkaille lainanottajille. Pankkien ottolainauksen volyymit pankkienväliseltä rahamarkkinalta ovat suuria, ja tuo toiminta voidaan mieltää rahan tukkukaupaksi. Pankit antolainaavat rahan halukkaille lainanottajille pienissä erissä ja korkeammalla korolla, ja tämä voidaan mieltää rahan vähittäiskaupaksi. Pankit voivat myös luonnollisesti antolainata rahaa pankkienvälisellä markkinalla ottolainauksen sijaan – näin voidaan menetellä pankin vastaanottamien talletusten kanssa. Pankkien on periaatteessa harvoin kovinkaan taloudellisesti kannattavaa ottolainata pankkien väliseltä markkinalta ja antolainata nämä rahat takaisin pankkien välisellä markkinalla, mutta todellisuudessa tällainen jatkuva pankkien välisellä markkinalla tapahtuva edestakainen kaupankäynti muodostaa euriborkoron.
Euriborkorot julkaistaan jokaisena Target2-järjestelmän aukiolopäivänä klo 12 Suomen aikaa 1 viikon, 1, 3, 6 ja 12 kuukauden ajanjaksoille. Euriborkorot perustuvat niin kutsuttujen paneelipankkien toteutuneisiin rahamarkkinakauppoihin sekä tarvittaessa noteerauksiin. Laskennassa käytetään perustana 360 päivän pituista vuotta. Pankkien ilmoittamista koroista jätetään huomioimatta 15 prosenttia alimmista ja ylimmistä luvuista, ja jäljelle jäävistä koroista lasketaan keskiarvo. Näin saatu luku pyöristetään kolmen desimaalin tarkkuuteen.
Euriborkorkoja hallinnoiva Euroopan rahamarkkinainstituutti EMMI (engl. European Money Markets Institute) on uudistanut euriborin laskentamenetelmiä. Uudessa menetelmässä pankkien antamat noteeraukset perustuvat edelleen ensisijaisesti toteutuneisiin kauppoihin, mutta jos niitä ei ole riittävästi, laskennassa voidaan käyttää apuna myös muuta markkinainformaatiota. Uudistuksen tarkoituksena oli pienentää riskiä väärinkäytöksiin, sillä vuonna 2012 selvisi, että suurten kansainvälisten pankkien virkailijat olivat onnistuneet manipuloimaan muun muassa Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä olevaa Libor-viitekorkoa.
Vielä ennen vuoden 2012 Libor-skandaalia euriborin laskenta perustui 44 pankin paneelin korkotarjouksiin. Tällä hetkellä paneelissa on 18 pankkia: viisi Ranskasta, neljä Espanjasta, kaksi Italiasta ja Saksasta sekä yksi Alankomaista, Belgiasta, Isosta-Britanniasta, Luxemburgista ja Portugalista. Paneeliin kuuluvia pankkeja ovat esimerkiksi BNP Paribas, Deutsche Bank sekä Barclays. Suomalaisista pankeista paneelissa oli mukana OP toukokuuhun 2016 asti sekä Nordea joulukuuhun 2015 asti.
Aiheesta muualla

Suomen Pankin tilastotietoja euriborkoroista
Tilastotietoa euriborkoroista (englanniksi)
European Banking Federationin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Elohopea (sarjakuvahahmo)

| Elohopea |
| --- | --- |
 Elohopea
Luoja(t):  Stan Lee   Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Uncanny X-Men #4 (1964)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Pietro Django Maximoff
Status:  aktiivinen
Pituus:  182 cm
Paino:  79 kg
Ryhmäsidokset:  Kostajat
Edelliset ryhmäsidokset:  Pahojen Mutanttien Veljeskunta Tekijä-X
Henkilöllisyydet:  Pietro Frank
Voimat:  Yliluonnollinen nopeus, sähkön hallitseminen, jään hallitseminen, magnetismin hallitseminen, ketteryys ja refleksit
Suhteet
Sukulaiset:  – Magneto (isä) Magda Maximoff (äiti, kuollut) Wanda Maximoff (sisko) Lorna Dane (sisarpuoli) Crystalia Amaquelin Maximoff (vaimo) Luna (tytär)
Elohopea (engl. Quicksilver), oikealta nimeltään Pietro Maximoff, on hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby, ja hän esiintyi ensimmäistä kertaa X-Men-sarjakuvan 4. numerossa vuonna 1964.
Suomessa Elohopea esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 45 (1967). Lisäksi Elohopeasta on esiintynyt elokuvissa kaksi eri versiota: X-Men-elokuvasarjassa häntä näyttelee Evan Peters ja elokuvassa Avengers: Age of Ultron Aaron Taylor-Johnson.
Historia

Elohopean erikoisominaisuus on nopeus. Elohopea on Magneton poika. Elohopealla on kaksoissisko Purppuranoita (Wanda Maximoff), jolla on omia taikavoimia. Heillä on myös sisarpuoli Polaris (Lorna Dane), joka hallitsee magnetismia, mutta ei yhtä hyvin kuin isänsä.
Pietrolla on myös vaimo Epäinhimillisten kuningasperheen Kristalli (Crystalia Amaquelin Maximoff) ja tytär Luna. Lunalla ei ole todettu vielä mutanttivoimia, mutta Kristalli hallitsee elementtejä. Vuoden 2006 Son of M -minisarjassa todettiin että Lunalla on voimia.
Ne ovat ilmeisesti Epäinhimillisten voimia, koska mutanttivoimat tulevat esiin vasta murrosiässä. Luna on mainitussa sarjassa kuusivuotias.
Elohopea on ollut siskonsa kanssa Pahojen Mutanttien Veljeskunnan jäsen, mutta he eivät silloin tienneet Veljeskunnan johtajan Magneton olevan heidän isänsä. Isyys keksittiin Marvelilla vasta myöhemmin, kun Magneto nähtiin ensi kerran ilman kypärää ja joku huomasi Magneton huomattiin olevan Elohopean näköinen.
Elohopea on ollut myös Kostajien ja Epäinhimillisten kuninkaallisen perheen jäsen. Myöhemmin hän huomasi, että Kristallilla oli suhde toisen miehen kanssa ja he erkanivat. Tämän jälkeen hän liittyi Yhdysvaltain hallituksen sponsoroimaan ryhmään nimeltä Tekijä-X.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966 | Len Carlson | The Marvel Super Heroes |  |  |
| 1996 | Adrian Egan | X-Men |  |  |
| 1996 | Paul Haddad | X-Men |  |  |
| 2002 | Richard Ian Cox | X-Men: Evolution |  |  |
| 2009 | Mark Hildreth | Wolverine and the X-Men |  |  |
| 2010–2011 | Scott Menville | The Super Hero Squad Show Marvel Super Hero Squad: Comic Combat |  |  |
| 2014–2016 | Aaron Taylor-Johnson |  | Captain America: The Return of the First Avenger Avengers: Age of Ultron | Lego Marvel’s Avengers |
| 2014–2016, 2019 | Evan Peters |  | X-Men: Days of Future Past X-Men: Apocalypse X-Men: Dark Phoenix |  |
Emmanuelle Chriqui

| Emmanuelle Chriqui |
| --- | --- |
 Emmanuelle Chriqui Toronton elokuvajuhlilla 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emmanuelle Sophie Anne Chriqui
Syntynyt: 10. joulukuuta 1975 (ikä 48) Montréal, Quebec, Kanada
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Emmanuelle Sophie Anne Chriqui (s. 10. joulukuuta 1975 Montréal, Quebec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä.
Chriqui syntyi Montrealissa marokonjuutalaisille vanhemmille. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa; jälkimmäisten joukossa ovat muun muassa 100 kimmaa (2000), Rokulipäivä (2000), Ihmisjahti (2003) ja Viiden päivän sota (2011).
Chriquin pitkäaikaisin televisiorooli on ollut sivuosa Sloan McQuewickinä HBO:n Entouragessa vuosina 2005–2011. Hänet tunnetaan myös Mentalist-sarjasta, jossa hän näytteli sarjamurhaaja Red Johnin apuria Lolerei Martinsia.
Chriqui sijoittui vuonna 2006 Maxim-lehden Hot 100 -listan 37. sijalle. Tammikuussa 2010 verkkosivusto AskMen.com valitsi hänet vuoden 2009 kauneimmaksi naiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emmanuelle Chriqui Wikimedia Commonsissa
Emmanuelle Chriqui Twitterissä
Emmanuelle Chriqui Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Engberg

Engberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gabriel Engberg (1872–1953), suomalainen taidemaalari
John Engberg (1892–1918), suomalainen yleisurheilija ja jalkapalloilija
Lotta Engberg (s. 1963), ruotsalainen laulaja
Maud von Rosen-Engberg (1902–1988), ruotsalainen kuvanveistäjä
Oskar Engberg (1875–1955), suomalainen työväenliikkeen vaikuttaja
Peter Engberg (s. 1970), suomalainen kitaristi ja musiikkituottaja
Pia Rantala-Engberg, suomalainen diplomaatti
Teemu Engberg (s. 1999), suomalainen jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Excalibur (sarjakuva)

Excalibur on Marvel Comicsin sarjakuva, jonka tapahtumat sijoittuvat Isoon-Britanniaan. Se kertoo Excalibur-nimisestä supersankariryhmästä. Osa ryhmän hahmoista on lainattu Ryhmä-X -sarjakuvasta. Yksi näistä Ryhmä-X'n jäsenistä on Kolossi. Toinen melko tunnettu hahmo on Kapteeni Britannia. Alkuperäinen ryhmä koostuu kuitenkin seuraavista henkilöistä Varjokissa, Painajainen, Rachel Summers alias Feeniks, Meggan ja Kapteeni Britannia. Ensimmäinen Suomeen rantautunut Excalibur -lehti ilmestyi 1991. Sitä ei tullut muutamaa numeroa enempää, mutta lehden kotimaassa Amerikassa ryhmää käsiteltiin syvemminkin.
Excaliburia kuvittamassa oli Alan Davis ja tarinankertojana toimi Chris Claremont
Engel (täsmennyssivu)

Engel on sukunimi. Nimeä kantaa Suomessa nykyään 46 henkilöä. Tunnettuja nimen kantajia ovat:
Carl Ludvig Engel (1778–1840), saksalainen arkkitehti
Ernst Engel (1821–1896), saksalainen tilasto- ja taloustieteilijä
Friedrich Engel (1909–2006), saksalainen SS-upseeri
Georgia Engel (1948–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jakob Engel-Schmidt (s. 1983), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Jerzy Engel (s. 1952), puolalainen jalkapallovalmentaja ja -pelaaja
Johann Jacob Engel (1741–1802), saksalainen kirjailija ja professori, Preussin taideakatemian jäsen
Leo Engel (1920–2000), suomalainen taidegraafikko
Maro Engel (s. 1985), saksalainen autourheilija.
Engel voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:
Engel, saksalaisen Rammstein-yhtyeen kappale ja singlelevy
Engel-palkinto, kirkkotaiteen palkinto
Kino Engel, helsinkiläinen elokuvateatteri
Engel-Yhtymä (alk. Engel kiinteistöpalveluyhtymä), entinen suomalainen valtionyhtiö
Engblom

Engblom on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Abraham Engblom (1804–1865), suomalainen kappalainen ja kirjallisuuden suomentaja
Alma Engblom (1856–1926), suomalainen taidemaalari
Brian Engblom (s. 1955), kanadalainen jääkiekkoilija
Helge Runar Engblom (1908–1965), suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti
Kaj Engblom (s. 1936), suomalainen laivanvarustaja, merenkulkuneuvos
Ossian Engblom, O. Jones (1897–1967), suomenruotsalainen näytelmäkirjailija
Skip Engblom, Z-Boysin perustaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Egberto Gismonti

Egberto Gismonti vuonna 1980.
Egberto Amin Gismonti (s. 5. joulukuuta 1947 Carmo, Rio de Janeiro) on brasilialainen säveltäjä, kitaristi ja pianisti.
Gismonti aloitti pianotunnit kuusivuotiaana. Viidentoista vuoden klassisen musiikkikoulutuksen jälkeen hän jatkoi opintojaan Pariisissa, jossa opiskeli orkestrointia ja analyysia Nadia Boulangerin ja Jean Barraquén johdolla. Barraqué oli Arnold Schönbergin ja Anton Webernin oppilaita.
Palattuaan Brasiliaan Gismonti alkoi tutkia eri musiikin tyylejä. Hän kiinnostui Maurice Ravelin orkestroinnista ja soinnutuksesta, mutta myös perinteisestä brasilialaisesta choro-kitaramusiikista. Tätä varten hän opetteli soittamaan kitaraa, aluksi klassista kuusikielistä ja vuodesta 1973 alkaen kymmenkielistä. Hän vietti pari vuotta tutkien kitaran erilaisia viritysmahdollisuuksia ja etsien uudenlaisia sointivärejä. Hän alkoi käyttää musiikissaan myös erilaisia lyömäsoittimia, kelloja ja ihmisääniä. 1970–1980-luvuilla Gismonti levytti ECM-levymerkille useita albumeja lyömäsoitintaiteilija Naná Vasconcelosin kanssa.
Omien levytysten ohella Gismonti on tehnyt musiikkia eri yhtye- ja orkesterikokoonpanoille, useisiin balettiteoksiin, elokuviin ja televisiosarjoihin sekä kuvataiteilijoiden näyttelyihin. Hän on myös osallistunut muiden taiteilijoiden levytysprojekteihin tuottajana, sovittajana tai muusikkona.
Gismonti konsertoi trioineen Huvilateltassa Helsingin juhlaviikoilla 5. syyskuuta 1997.
Sävellyksiä eri kokoonpanoille

Music for 48 Strings – omistettu Igor Stravinskylle
Ritmos & Danças – kitaralle ja orkesterille – omistettu Leo Brouwerille
Dança das Sombras – kamariorkesterille – 1983
10 Guitar Studies – 1979/1990
10 Strings Quartet – 1987/1990
Songbook – julkaisijana Editions Gismonti – 1989/1990
10 Piano Studies – 1989/1990
Musica de Sobrevivência – sinfonista musiikkia, tilaajana São Paulon kaupunki – 1990
Realejo – kamariorkesterille – 1991
Strawa no Sertão – kamariorkesterille – 1991
Cabinda, a cantiga dos Espiritos – Zürichin sinfoniaorkesterin tilausteos – 1992
Imagem & Variações – São Paulon sinfoniaorkesterin tilausteos – 1992
Strawa no Sertão, Maxixe – Kööpenhaminan sinfoniaorkesterin tilausteos – 1993
Lundú – Kööpenhaminan sinfoniaorkesterin tilausteos – 1993
Forró – Bahian sinfoniaorkesterin tilausteos – 1993
Frevo – Cordoban sinfoniaorkesterin tilausteos – 1993
Dança dos Escravos – Cordoban sinfoniaorkesterin tilausteos – 1993
Diskografiaa

Egberto Gismonti (Brasilia 1969)
Sonho 70 (Brasilia 1970)
Janela De Ouro (Ranska 1970)
Computador (Ranska 1970)
Orfeo Novo (Saksa 1971)
Água & Vinho (Brasilia 1972)
Arvore (Brasilia 1973)
Academia De Danças (Brasilia 1974)
Coraçoes Futuristas (Brasilia 1976)
Dança Das Cabeças (ECM 1977, Naná Vasconcelosin kanssa)
Carmo (Brasilia 1977)
Sol Do Meio Dia (ECM 1978)
No Caipira (Brasilia 1978)
Solo (ECM 1979)
E. Gismonti & N. Vasconcelos & M. Smetak (Brasilia 1979)
Magico (ECM 1979, Charlie Hadenin ja Jan Garbarekin kanssa)
Circense (Brasilia 1980)
Folk Songs (ECM 1981, Charlie Hadenin ja Jan Garbarekin kanssa)
Em Familia (Brasilia 1981)
Sanfona (ECM 1981)
Frevo (Brasilia 1981)
Fantasia (Brasilia 1982)
Guitar From ECM (Ranska 1982)
Sonhos De Castro Alves (Brasilia 1982)
Cidade Coraçao (Brasilia 1983)
Egberto Gismondi & Hermeto Pascoal (Brasilia 1984)
Works (ECM 1984)
Egberto Gismonti (Brasilia 1984)
Duas Vozes (ECM 1985, Naná Vasconcelosin kanssa)
Trem Caipira (Brasilia 1985)
Alma (Brasilia 1986)
Feixe De Luz (Brasilia 1987)
Pagador De Promessas(Brasilia 1988)
Dança Dos Escravos (ECM 1989)
Kuarup (Brasilia 1980, elokuvamusiikkia)
Duo Gismonti/Vasconcelos Jazzbuhne Berlin (DDR 1989, live)
Infância (ECM 1990)
Children's Music - A Viagem Do Vaporzinho Tereré (Brasilia 1980, Dulce Bressanten kanssa)
Children's Music - O Pais Das Aguas Luminosas (Brasilia 1980)
Children's Music - O Girigivel Tereré (Brasilia 1980, Francis Himen kanssa)
Amazônia (Brasilia 1991, elokuvamusiikkia)
El Viaje (Ranska 1992, elokuvamusiikkia)
Casa Das Andorinhas' (Brasilia 1992)
Música de Sobrevivência (ECM 1993)
Egberto Gismonti - 1993 - Live at the 87 Festival in Freiburg Proscenium (Saksa 1993)
Egberto Gismonti - 1993 - Live at 93 São Paulo (Brasilia 1993)
Zigzag (ECM 1996)
Meeting Point (ECM 1997)
In Montreal (ECM 2001, Charlie Hadenin kanssa)
Saudações (ECM 2009, kuubalaisen kamariyhtye Camerata Romeun ja poikansa Alexandre Gismontin kanssa)
Magico: Carta de Amor (ECM 2012, live-arkistokooste Charlie Hadenin ja Jan Garbarekin kanssa taltioiduista yhteisesiintymisistä vuodesta 1981 alkaen)
Käännös suomeksi
FS Ventôse (F733)

| Ventôse |
| --- | --- |
 Ventôse

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantiers de l'Atlantique
Kölinlasku:  28. kesäkuuta 1991
Laskettu vesille:  14. maaliskuuta 1992
Palveluskäyttöön:  5. toukokuuta 1993
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 600 t (standardi) 2 950 t (kuormattu)
Pituus:  93,50 m
Leveys:  14 m
Syväys:  4,40 m
Koneteho:  4 x SEMT Pielstick 6PA6 L280 -dieselmoottoria, 8 680 hv (6 470 kW
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  11 upseeria 36 aliupseeria 42 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x 100 mm CADAM -tykki 2 x 20 mm modèle F2 2 x Exocet MM38 1 x helikopteri
Ventôse (runkonumero F733) on Ranskan laivaston 1993 palvelukseen otettu Floréal-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 1989 Chantiers de l'Atlantiquelta, missä köli laskettiin 28. kesäkuuta 1991. Se laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 1993.
Palvelus

Alus oli 2014 palveluksessa kotisatamanaan Fort-de-France Martiniquella.
Egean hajautetun hallinnon alue

| Egean hajautetun hallinnon alue Αποκεντρωμένη Διοίκηση Αιγαίου> Hajautetun hallinnon alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Alueet:  Pohjois-Egean saaret Etelä-Egean saaret
Perustettu:  1.1.2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pireus
Pinta-ala:  9 122 km²
Väkiluku (2021):  522 763
 – väestötiheys:  57,31 as./km²
 
apdaigaiou.gov.gr
Egean hajautetun hallinnon alue (kreik. Αποκεντρωμένη Διοίκηση Αιγαίου, Αpokentroméni Dioíkisi Aigaíou) on yksi Kreikan aluehallinnon seitsemästä hajautetun hallinnon alueesta. Se käsittää Pohjois-Egean saarten sekä Etelä-Egean saarten alueet ja sen pääkaupunki on Pireus. Alueen väkiluku on 522 763 (2021).
Egean hajautetun hallinnon alue perustettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä vuoden 2011 alussa.
Alueet, alueyksiköt ja kunnat > Pohjois-Egean saarten alue

Chíoksen alueyksikkö
Chíos · Oinoússes · Psará
Ikarían alueyksikkö
Foúrnoi Korseón · Ikaría
Límnoksen alueyksikkö
Ágios Efstrátios · Límnos
Lesboksen alueyksikkö
Länsi-Lesbos · Mytilíni
Sámoksen alueyksikkö
Anatolikí Sámos · Dytikí Sámos
Alueet, alueyksiköt ja kunnat > Etelä-Egean saarten alue

Ándroksen alueyksikkö
Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö
Agathonísi · Astypálaia · Kálymnos · Leipsoí · Léros · Pátmos
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö
Kárpathos · Kásos
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö
Kéa · Kýthnos
Kosin alueyksikkö
Kos · Nísyros
Míloksen alueyksikkö
Kímolos · Mílos · Sérifos · Sífnos
Mýkonoksen alueyksikkö
Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö
Amorgós · Náxos ja Pienet Kykladit
Pároksen alueyksikkö
Antíparos · Páros
Ródoksen alueyksikkö
Chálki · Megísti · Ródos · Sými · Tílos
Sýroksen alueyksikkö
Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö
Anáfi · Folégandros · Íos · Síkinos · Thíra
Tínoksen alueyksikkö
Tínos
Aiheesta muualla

Αποκεντρωμένη Διοίκηση Αιγαίου. Egean hajautetun hallinnon alueen kotisivu. (kreikaksi)
Kreikan hajautetun hallinnon alueet
Attika
Egea
Epeiros ja Länsi-Makedonia
Kreeta
Makedonia ja Traakia
Peloponnesos, Länsi-Kreikka ja Jooniansaaret
Thessalia ja Keski-Kreikka
Eight Miles High (albumi)

| Eight Miles High Golden Earring |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1969 Olympic Sound Studios Lontoo
 Julkaistu: marraskuu 1969
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Fred Haayen
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, progressiivinen rock
 Kesto: 37.81
 Levy-yhtiö: Polydor Records
Golden Earringin muut julkaisut
| On the Double 1969 | Eight Miles High 1969 | Golden Earring 1970 |
Eight Miles High on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin albumi vuodelta 1969.
Kappaleet > A-puoli

Landing – 4.27 (säv. Gerritsen)
Song Of A Devil's Servant – 6.00 (säv. Kooymans)
One Huge Road – 3.05 (säv. Kooymans)
Everyday's Torture – 5.19 (säv. Kooymans)
Kappaleet > B-puoli

Eight Miles High – 19.00 (säv. Gene Clark, David Crosby, Roger McGuinn)
Kokoonpano

George Kooymans - kitara, laulu
Rinus Gerritsen - basso, kosketinsoittimet
Barry Hay - kitara, huilu, laulu
Sieb Warner - rummut, lyömäsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Eight Miles High discogs.com -sivustolla
FK Aktobe

Futbolnyi klub Aktobe on jalkapalloseura Aqtöbesta, Kazakstanista. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Superliigassa.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1967 nimellä Aktjubinets, joka oli käytössä vuoteen 1995 saakka. Tämän jälkeen seuralla on ollut käytössä lukuisia nimiä: Aktobemunai (1996), Aktobe (1997) ja Aktobe-Lento (2000–2004) ennen nykyisen nimen käyttöönottoa.
Superliigassa joukkue on pelannut 11 kauden ajan, vuosina 1992–1997 ja uudelleen vuodesta 2001 tähän päivään. Historiansa ensimmäisen Kazakstanin mestaruuden se voitti vuonna 2005.