stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyvinvointivaltio

Hyvinvointivaltio on yhteiskunta, joka turvaa kansalaisilleen laajat taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet sekä usein myös laajan, julkisin verovaroin rahoitetun palvelutarjonnan. Hyvinvointivaltion mittareina on pidetty esimerkiksi elintasoa ja sosiaaliturvan tasoa. Oikeustieteiden näkökulmasta hyvinvointivaltiossa on keskusvallalla keskeinen rooli elintason ja toimeentulon varmistamisessa. Hyvinvointivaltion tavoite on köyhyyden ja suurten sosiaalisten eriarvoisuuksien poistaminen.
Osan hyvinvoinnista tuottaa kolmas sektori, johon kuuluvat muun muassa vapaaehtoiset yksilöt, yritykset ja hyväntekeväisyysjärjestöt. Tämän seikan korostamiseksi käytetään usein termiä hyvinvointiyhteiskunta, kun taas ”hyvinvointivaltio” viittaa pelkkään valtion rooliin. 1990-luvulta alkaen termi ”hyvinvointiyhteiskunta” onkin yleistynyt ja ”hyvinvointivaltio” on ollut usein negatiivissävytteisessä käytössä.
Suomessa sosiaaliset oikeudet on kirjattu perustuslain 19 §:ään. Suomessa hyvinvointipalveluiden järjestäminen on suuressa määrin kuntien vastuulla.
Erilaisia hyvinvointivaltiomalleja

Hyvinvointivaltioita on pyritty määrittelemään ja luokittelemaan osana sosiaalipoliittista tutkimusta. Tunnetuimpia ovat Richard Titmussin ja Gøsta Esping-Andersenin esittämät luokitukset.
Gøsta Esping-Andersen jakaa hyvinvointivaltion kolmeen eri malliin sen mukaan, kenelle kuuluu ensisijainen vastuu sosiaalisten riskien hallinnoinnissa ja hyvinvoinnin tuottamisessa:
Pohjoismainen malli, jossa päävastuu on valtiolla:
Pohjoismainen malli tunnetaan myös sosiaalidemokraattisena hyvinvointivaltiona, joka Esping-Andersenin mukaan on muun muassa Ruotsissa ja Tanskassa. Hyvinvointivaltion etujen piiriin kuuluvat kaikki kansalaiset tasapuolisesti, ja järjestelmän painopiste on tulonsiirroissa.
Keskieurooppalainen malli, jossa päävastuu on perheillä:
Keskieurooppalainen tai konservatiivinen hyvinvointimalli on esimerkiksi Ranskan, Saksan tai Itävallan kaltainen yhteiskunta, jossa hyvinvointirakenteet on luotu ydinperheen ympärille.
Anglosaksinen malli, jossa päävastuu on yksilöillä:
Anglosaksinen malli tunnetaan myös liberaalina hyvinvointivaltiona. Sellainen on esimerkiksi Britanniassa, Irlannissa ja Yhdysvalloissa. Yhteiskunta jakaa vähävaraiset kahtia: avustuksia ansaitseviin ja ansaitsemattomiin. Verokanta ja tulonsiirrot ovat alhaiset ja valtion sosiaalimenojen osuus bruttokansantuotteesta vähäinen. Työn merkitys ja arvostus on suuri. Järjestöt, vapaaehtoistoiminta ja hyväntekeväisyys on huomattava osa hyvinvointipalvelujen rakennetta. Yksityinen sektori osallistuu hyvinvointipalvelujen kustannuksiin työpaikkaetujen ja yksityisten sosiaalivakuutusten kautta.
Ideologiat ja hyvinvointivaltio

Kylmä sota (1947-1991) vaikutti voimakkaasti kansalaisten näkemyksiin kaikkialla maailmassa, kun molemmat osapuolet tuottivat propagandaa, joka katkoi yhteyksiä poliittisiin ja taloudellisiin teorioihin.
Sosialismi ja kommunismi tukevat yleensä hyvinvointivaltiota voimakkaasti. Ideologioita, jotka tukevat hyvinvointivaltiota ja markkinataloutta, ovat sosiaalidemokratia, distributismi, liberalismin muoto, jota kutsutaan hyvinvointi- tai sosiaaliliberalismiksi (jota edustivat esimerkiksi John Maynard Keynes ja John Rawls), sosiaalireformismi ja bismarckilainen konservatismi. Konservatismin ja liberalismin monet muodot (kuten libertarismi) suhtautuvat hyvinvointivaltioon kriittisesti. Sosiaaliliberalismia edustavan John Rawlsin yhteiskuntafilosofinen oikeudenmukaisuusteoria on moraalifilosofinen, usein siteerattu puolustus hyvinvointivaltiolle. Hyvinvointivaltion rakentamisella on ollut vahva periaatteellinen kannatus läpi puoluekentän sotien jälkeen ja etenkin 1960-luvulta lähtien. Hyvinvointivaltio on edelleen erittäin suosittu kansalaisten keskuudessa. Suomalaiseen järjestelmään on otettu vaikutteita Ruotsista ja tämän vuoksi maiden sosiaalijärjestelmissä on paljon yhdenmukaisuuksia. Usein puhutaan pohjoismaisesta hyvinvointivaltiosta, ja tämä käsite tunnetaan myös pohjoismaiden ulkopuolella, kuten The Economist Newspaper sanoo. Pohjoismaisen hyvinvointivaltion luomisessa keskeisenä on pidetty Axel Hägerströmin perustaman Uppsalalaisen koulukunnan arvonihilististä ajattelutapaa ja oikeusfilosofiaa.
Hyvinvointivaltio voi perustua sosiaaliliberalismiin, konservatismiin tai sosiaalidemokratiaan.
Väitteitä hyvinvointivaltion puolesta ja sitä vastaan > Väitteitä puolesta

humanitäärinen – oikeus elämän perusasioihin on perustavanlaatuinen ihmisoikeus ja ihmisten ei pitäisi joutua kärsimään tarpeettomasti varojen puutteen takia.
demokraattinen – yhä useammat kehittyneiden valtioiden asukkaat kannattavat vaiheittaista sosiaaliturvan laajentamista osana poliittisten vaalien lupauksia.
eettinen – vastavuoroisuus on lähes universaali moraalinen periaate ja useimmat hyvinvointijärjestelmät perustuvat vastavuoroisuuteen.
altruismi – toisten auttaminen on moraalinen velvollisuus useimmissa kulttuureissa; hyväntekeväisyys ja tuki ihmisille, jotka eivät voi auttaa itseään, nähdään laajalti moraalisina valintoina.
utilitäärinen – sama määrä rahaa tuottaa enemmän iloa köyhälle annettuna kuin rikkaalle annettuna; tällöin varallisuuden jako rikkaalta köyhälle lisää yleistä onnellisuutta yhteisössä.
uskonnollinen – useimmat maailman valtauskonnot tähdentävät yhteisöjen merkitystä enemmän kuin pelkästään henkilökohtaista menestystä. Uskonnollisiin velvollisuuksiin kuuluu hyväntekeväisyys ja solidaarisuus.
keskinäinen oma etu – monet valtiolliset järjestelmät on kehitetty vapaaehtoisvoimin keskinäisten vakuutusten pohjalta.
taloudellinen – sosiaaliset ohjelmat palvelevat monia taloudellisia toimintoja, kuten kysynnän säätely ja työmarkkinoiden rakentaminen.
yhteisöllinen – sosiaaliset ohjelmat edistävät päämääriä, jotka liittyvät koulutukseen, perheeseen ja työhön.
yhteiskuntarauha – järjestelmä pitää yllä yhteiskuntarauhaa ja voi alentaa rikollisuutta, koska ihmisten ei tarvitse ajautua rikollisuuteen pysyäkseen hengissä.
markkinahäiriö – tietyissä tapauksissa yksityissektori ei saavuta sosiaalisia päämääriä tai hoida tuotantoa tehokkaasti, syinä ovat esimerkiksi monopolit, oligopolit, ulkoisvaikutukset tai epäsymmetrinen informaatio.
suuruuden ekonomia – jotkut palvelut saadaan edullisemmin kun hallitus ostaa ne ”bulkkina” yleisölle, kuin jos jokainen kuluttaja ostaisi ne erikseen. Tieverkko, julkinen liikenne, vedenjakelu, palokunta, yleinen terveydenhoito ja maanpuolustus joinakin esimerkkeinä.
tasa-arvoinen koulutusjärjestelmä tuo nopean luokkakierron.
luokkakierto takaa mahdollisimman suuren hyödyn saamisen väestöresursseista.
humanitaariselta kannalta kehittyneimmissä hyvinvointivaltioissa syrjäytymisen äärimmäinen muoto eli asunnottomuus harvinaista.
onnellisuuden kokeminen hyvinvointivaltioissa korkealla tasolla.
Tanskalaiset ovat useassa tutkimuksessa olleet maailman onnellisin kansa – maailman korkeimmasta verotuksesta huolimatta.
Väitteitä hyvinvointivaltion puolesta ja sitä vastaan > Väitteitä vastaan

moraalittomuus – sosiaalivaltio puuttuu yksilönvapauteen, joka pakottaa yksilön subventoimaan (tukemaan) toisten kulutusta. Rahan käyttö sosiaalipalveluihin vähentää yksilöiden oikeutta antaa osan rahoistaan toisille ja on vertailukelpoinen yksityisomaisuuden takavarikoinnin kanssa (libertaarien näkemys)
perustuslaillinen omaisuudensuoja – jokaisen yksilön omaisuus on suojattu perustuslailla, ja korkean verotuksen hyvinvointivaltio loukkaa yksilön oikeutta.
ylisääntely – hyvinvointivaltio ylikuormittaa yksityisyrityksiä, mikä hidastaa talouskasvua ja luo työttömyyttä.
tehottomuus – vapaat markkinat tuottavat ja kohdentavat palvelut tehokkaammin ja vaikuttavammin kuin valtion hyvinvointiohjelmat, ja voidaan rahoittaa vähemmillä veroilla. (Friedrich Hayekin mukaan markkinamekanismi on paljon tehokkaampi ja pystyy vastaamaan suuren ihmisjoukon nimenomaisiin tarpeisiin valtiota paremmin.)
hitaus – hyvinvointivaltio ei pysty vastaamaan yhteiskunnallisiin muutoksiin nopeasti kuin toimijat vapailla markkinoilla, minkä vuoksi palvelun laatu laahaa jäljessä.
väärä motivointi – hyvinvointivaltiolla on epätoivottuja vaikutuksia käyttäytymiseen, kuten vähentämällä motivaatiota itsestä ja muista huolehtimiseen tai työntekoon.
yhteisöllisyyden väheneminen – valtion ottaessa vastuun ihmisten taloudellisesta huolenpidosta, yksityisten ei tarvitse enää huolehtia heikommissa asemassa olevista pitämällä huolta perheestä, suvusta tai lahjoittamalla rahaa hyväntekeväisyyteen tai vaikeuksissa olevien auttamiseen.
monimutkaisuus – lainsäädäntöön ja julkiseen hallintoon perustuva sosiaalijärjestelmä johtaa päällekkäiseen ja monimutkaiseen sääntelyyn, jonka hallinnointi on kallista ja jonka seurauksena voi olla kannustinloukkuja.
altruismi – koska toisten auttaminen on moraalinen velvollisuus useimmissa kulttuureissa ja maissa, voidaan sanoa, ettei sosiaalivaltiota tarvita koska moraalinen paine ajaisi yksilöt joka tapauksessa huolehtimaan vähäosaisista.
ei ratkaise köyhyysongelmaa – vastikkeettoman rahan antaminen ei ratkaise alkusyitä, jotka ajavat ihmiset köyhyyteen.
veronmaksuhalukkuuden lasku – korkealla veroasteella ylläpidetty hyvinvointivaltio ajaa yhteiskunnan nettomaksajat välttelemään veroja tai muuttamaan alemman verotuksen maihin.
korruptio – mitä enemmän rahaa käytetään julkiseen sektoriin, sitä suurempi riski on verorahojen väärinkäytöksiin.
markkinahäiriö – verorahoin tuetulla alihinnoittelulla julkinen sektori ajaa yksityiset pois markkinoilta, mikä heikentää palvelutasoa ja palvelun saatavuutta.
Yhteiskunnallisen hyvinvoinnin määritelmä

Hyvinvointi professori Erik Allardtin mukaan:
1) elintaso
tulot
asumistaso
työllisyys
koulutus
terveys
2) yhteisyyssuhteet
paikallisyhteys
perheyhteys
ystävyyssuhteet
3) itsensä toteuttamisen muodot
arvonanto
korvaamattomuus
poliittiset voimavarat
mielenkiintoinen vapaa-ajan toiminta (”tekeminen”)
Tulonsiirrot

Suomalaisessa hyvinvointivaltiojärjestelmässä on muun muassa seuraavia tulonsiirron muotoja:
KELA: muun muassa opintotuki, työttömyysturva, sotilasavustus
sairausvakuutus
kuntoutus
perhe-etuudet: muun muassa lapsilisä, lapsen kotihoidon tuki
perheiden yhdistäminen on myös tulonsiirto, sillä valtio kustantaa yhdistettävien lentoliput
asumistuki
toimeentulotuki
myös eläkkeet voidaan katsoa tulonsiirroiksi, vaikka ne ovatkin vain ajassa tapahtuvia siirtoja
Euroopan unionin ja kansalliset maataloustuet
Kirjallisuutta

Kujala, Antti; Danielsbacka, Mirkka: Hyvinvointivaltion loppu? Vallanpitäjät, kansa ja vastavuoroisuus.  Helsinki:  Tammi, 2015.  ISBN 978-951-31-8101-7
Saari, Juho (toim.): Hyvinvointivaltio. Suomen mallia analysoimassa.  (Sosiaalipoliittisen yhdistyksen tutkimuksia)  Helsinki:  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-604-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tamminen, Tapio: Hyvinvointiyhteiskunta (Arkistolinkki) Internetix. 1999. Arkistoitu 23.5.2012. Viitattu 29.4.2016.
Martta Viitaniemi: Vapaus valita – uusliberaali markkinaideologia hyvinvointivaltion haastajana (pro gradu) helmikuu 2008. Tampereen yliopisto, politiikan tutkimuksen laitos. Arkistoitu 31.5.2016. Viitattu 29.4.2016.
Yle Elävä arkisto: Hyvinvointivaltion loppu (Ykkösdokumentti)
Korkman, Sixten: Onko hyvinvointivaltiolla tulevaisuutta.  EVA, 2011.  ISBN 978-951-628-514-9  Teoksen verkkoversio Viitattu 29.4.2016.
Hyvinvointivaltion kehitys ja eri mallit (lähteenä Sitran Hyvinvoinnin valinnat, Suomen malli 2000-luvulla –hanke) Sosiaaliturvan historiaa. Oulun ammattikorkeakoulu. Viitattu 29.4.2016.
Andersen, Torben M.; Holmström, Bengt; Honkapohja, Seppo; Korkman, Sixte; Söderström, Hans Tson; Vartiainen, Juhana: The Nordic Model – Embracing globalization and sharing risks.  ETLA, 2007.  ISBN 978-951-628-468-5  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 29.4.2016. (englanniksi)
”Perusteltua olla huolissaan” – Näin tutkijat kommentoivat HS:n gallupia hyvinvointi­valtion tulevaisuudesta Helsingin Sanomat. 29.12.2022.
Puuvillatehtaan työläisen koti (Providence, Rhode Island, Yhdysvallat). Valokuva Lewis Hine (1912).
Laurence Elloy

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1985 | 60 metrin aidat |  |
Laurence Elloy (ent. Machabey, s. 3. joulukuuta 1959 Rouen, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen pika-aitajuoksija.
Elloy saavutti ensimmäisissä sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa 1985 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 8,08 s. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1985 sekä viidenneksi vuosina 1986 ja 1988.
Ulkoradoilla Elloy sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi sekä Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 12,93 s että Rooman MM-kilpailuissa 1987 ajalla 12,83 s. Hän karsiutui välierissä Moskovan 1980 olympialaisissa, Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Alkueriin hän jäi Prahan EM-kilpailuissa 1978 ja Los Angelesin 1984 olympialaisissa.
168-senttinen ja 58 kiloa huippuvuosinaan painanut Elloy voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aidoissa vuosina 1979, 1982 ja 1984–1986 sekä sisäradoilla 60 metrin aidoissa vuosina 1984–1988. Hän paransi molemmilla matkoilla Ranskan ennätystä ja alitti ensimmäisenä ranskalaisnaisena 100 metrin aidoissa 13 sekunnin rajan toukokuussa 1982.
Henkilökohtaiset ennätykset

60 metrin aidat (hallissa): 7,86 (1986)
100 metriä: 11,94 (1982)
100 metrin aidat: 12,69 (1986)
Kassim Abdallah

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kassim Abdallah Mfoihaia
Syntymäaika: 9. huhtikuuta 1987
Syntymäpaikka: Marseille, Ranska
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: CS Sedan Ardennes
Pelinumero: 5
Junioriseurat
2005: AS Busserine
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2007 | ASCJ Felix-Pyat |  |  |
| 2007-2009 | US Marignane | 44 | (0) |
| 2009- | CS Sedan Ardennes | 52 | (0) |
Maajoukkue
| 2007- |  Komorit | 2 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11.4.2011 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11.4.2011 .
Kassim Abdallah Mfoihaia (s. 9. huhtikuuta 1987 Bangoi-Kouni) on komorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla ranskalaista CS Sedan Ardennesia, joka pelaa Ligue 2:ssa.
Abdallah siirtyi vuonna 2005 AS Busserinen joukkueesta ASCJ Felix-Pyatiin. Hän pelasi seurassa kaksi vuotta ja lähti sitten Championnat de France amateur-sarjassa pelanneeseen US Marignaneen. Abdallah oli kentällä joukkueen 44 ottelussa, jonka jälkeen hän siirtyi CS Sedan Ardennesiin kesäkuussa 2009. Hänellä oli seuran kanssa sopimus ainakin vuoteen 2013 saakka, vaikka vuoden 2009 lopulla jopa spekuloitiin Abdallahin siirrosta Olympique de Marseilleenpäivitettävä.
Abdallah on pelannut Komorien maajoukkueessa kaksi ottelua vuodesta 2007 lähtien ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Madagaskaria vastaan.
Neljä Abdallahin sukulaista kuoli Yemenian lento-onnettomuudessa vuonna 2009.
Ondangwa

| Ondangwa |
| --- | --- |

 Ondangwa
 Koordinaatit: 17°54′47″S, 15°58′40″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Oshana
Hallinto:  
 – Pormestari:  Leonard Negonga
Korkeus:  1080 m
Väkiluku (2023):  30 364
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ondangwa (aiemman kirjoitusasun mukaan Ondangua) on kaupunki Pohjois-Namibiassa Ohanan alueella, aivan Oshikoton alueen rajalla. Se on alun alkaen ollut Suomen Lähetysseuran lähetysasema vuosina 1890–1913, minkä jälkeen siitä tuli hallituksen asema. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 30 364 asukasta.
Nimen Ondangwa sanotaan tarkoittavan ’Ondongan loppua’. Ondonga on yksi entisen Ambomaan kuningaskunnista, ja Ondangwa sijaitsee aivan sen länsireunalla.
Ondangwa sijaitsee pohjoiseen, Angolan rajalle Oshikangoon menevän B1-valtatien varrella, noin 80 kilometriä rajalta etelään.
Ondongan kuninkaan King Eliphas Kauluman sanotaan asuvan Ondangwassa. Hänen alamaisensa puhuvat äidinkielenään oshindongaa.
Ondangwa on myös Ondangwan vaalipiirin keskus.
Historia > Suomalainen lähetysasema > Suomalaisen lähetysaseman perustaminen

Ondangwan lähetysaseman perusti vuonna August Pettinen vuonna 1890 noin 15 kilometriä Olukondasta luoteeseen. Tuohon aikaan puhuttiin kahden tunnin matkasta, ja mittayksikkönä lienee ollut matka, jonka härkäkärryt kulkivat tunnissa.
Ondangwan lähetysaseman perustamisen aikaan suomalaiset lähetyssaarnaajat olivat kokeneet takaiskuja lännessä Uukwambin, Ongadjeran ja pohjoisessa Oukwanyaman kuningaskunnissa, ja lähetystyö oli olosuhteiden pakosta keskitettävä Ondongaan.
Ondongassakin oli keskityttävä lähetysasemien verkoston laajentamiseen Länsi-Ondongassa, sillä itäisessä Ondogassa perintöruhtinas Nehale oli tehnyt ulkopuolisten olon mahdottomaksi omavaltaisella käytöksellään.
Elokuussa 1889 tuli jopa tieto siitä, että Nehale suunnitteli lähetyssaarnaajien surmaamista ja heidän asemiensa ryöstämistä siitä syystä, että hän ajatteli näillä olevan paljonkin ampumatarvikkeita.
Pettisen mukana tuli Olukondasta pari kristittyä perhettä, ja kun palveluskuntaankin kuului muutamia kristittyjä, oli seurakunta olemassa heti asemaa perustettaessa.
Historia > Suomalainen lähetysasema > Sairaanhoitotyötä ja yritys puuvillan tuottamiseksi

Vuonna 1898 Suomesta lähetettiin Ondangwan asemalle Hilja Lindberg, joka yhdessä Rautasten tyttären Annan kanssa olivat ensimmäiset naimattomat naispuoliset lähetyssaarnaajat Ambomaalla. Molemmat olivat saaneet harjoitella Helsingin diakonissalaitoksella, sillä heille kaavailtiin sairaanhoitotyötä. Lindbergin oli myös määrä opettaa kentällä puuvillan kehräämistä ja kutomista.
Viljely ja kankaankutominen osoittautuivat kuitenkin liian työlääksi, koska kasvit vaativat runsaasti kastelua, tulokset eivät vastanneet vaadittua työmäärää ja ambolaiset olivat ennemminkin tottuneita saamaan kangasta suoraan suomalaisilta. Tämä kokeilu jouduttiin näin ollen hylkäämään.
Vuonna 1900 lähetysjohtaja Jooseppi Mustakallio kävi tarkastusmatkalla Ambomaalla ja tarkasti myös Ondangwan aseman. Hän oli yleisesti ottaen tyytyväinen näkemäänsä.
Vuonna 1904 Ambomaalle tulleen August Hännisen myötä Ondangwasta tuli tärkein paikka, jossa ambolaiset saattoivat saada sairaanhoitoa. Hännisellä ei, kuten ei kellään muullakaan, ollut varsinaista koulutusta sairaanhoitoon, mutta hän oli toiminut asevelvollisena ns. välskärinä eli jonkinlaisena lääkintämiehenä, ja hän oli myöskin innostunut tästä työmuodosta. Pian hänestä tulikin kuuluisa parantaja. August Pettinen raportoi, että vuonna 1905, jolloin oli paljon erilaisia tauteja liikkeellä, Ondangwan lähetysasemalla oli noin 7 000 hoitokertaa. Seuraavanakin vuonna oli hoitokertoja lähes 3 700. Hänninen näyttää sitten siirtyneen Oniipaan, jossa häneltä kului päivittäin 4–5 sairaitten hoitamiseen.
Historia > Aseellinen selkkaus

Vuoden 1906 helmikuussa sattui Ondangwan välittömässä läheisyydessä aseellinen selkkaus, joka liittyi vallananastusyritykseen. Kuningas Kambonden sisarenpojat Albin ja Martin olivat kastettuja ja Kambonden jälkeen seuraavina vallanperimysjärjestyksessä. Tätinsä Amutalenin yllyttäminä nämä ryhtyivät vehkeilemään kuninkaan surmaamiseksi. Jo tätä ennen he olivat omaksuneet hallitsijanelkeitä ja ryhtyneet ratkomaan alamaisten asioita. Kun Albin sanoutui irti tästä toiminnasta, Martin ampui hänet salakavalasti. Tämän seurauksena näiden miesten tukijoukot joutuivat keskenään taisteluun, jossa noin 40 ondongalaista kuoli ja jonka jälkeen kahden muun elossaolleen perintöruhtinaan oli pakko lähetä maanpakoon.
Näissä yhteenotoissa nähtävästi ondangwalaisten omaisuutta tuhoutui hyvinkin laajalti, sillä vuonna 1908 eivät Ondangwan seurakuntalaiset kyenneet millään lailla tukemaan omaa seurakuntaansa taloudellisesti.
Historia > Hallituksen asemaksi

Vuoden 1914 alusta olivat suomalaiset jättäneet Ondangwan tyhjäksi. Kun ensimmäinen maailmansodan aikana englantilaiset ottivat Lounais-Afrikan haltuunsa ja tulivat myös Ambomaalle, he valitsivat vuonna 1915 asuinpaikakseen Ondangwan ja nostivat siellä Englannin lipun ensi kertaa salkoon joulupäivänä tuona vuonna. Englantilaisten johtajana oli majuri C. N. Manning, josta käytettiin nimitystä Resident Commissioner.
Lokakuussa 1915 Ambomaalle saapui luutnantti C. H. L. Hahn, Carl Hugo Hahnin pojanpoika, jonka isä oli Etelä-Afrikassa Paarlin saksalaisen seurakunnan pastori. Tämä Hahnin suvun jälkeläinen toimi 30 vuoden ajan Ambomaan korkeimpana hallintoviranomaisena ja vaikutti suuresti suomalaisten lähetyssaarnaajien ja siirtomaahallinnon suhteisiin ja niiden kehittymiseen.
Ondangwan aseman virallinen status oli pitkään selvittämättä, mutta viimein vuonna 1921 hallitus osti sen Suomen Lähetysseuralta.
Toisen maailmansodan lopulla vuonna 1945 Etelä-Afrikan hallitus lähetti Ambomaalle erityisen Ambomaan ja Kavangon koulutyön organisaattorin (Organizer of Native Education), jonka asemapaikkana oli aluksi Ondangwa. Ensimmäisenä organisaattorina toimi D. R. Rootman. Myöhemmin tämän virkamiehen toimipaikaksi tuli Grootfontein, josta hän kerran lukukaudessa teki virkamatkan Ambomaalle.
Politiikka

SWAPO voitti Ondangwan vaalit vuonna 2015 ylivoimaisesti. Tulokset olivat seuraavat:
| Ondangwan paikallisvaalit 2015> Puolue | Ondangwan paikallisvaalit 2015> Äänimäärä | Ondangwan paikallisvaalit 2015> Ääniosuus | Ondangwan paikallisvaalit 2015> Paikkoja | Ondangwan paikallisvaalit 2015>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO | 2 582 | 90,2% | 6 |  |
| DTA | 158 | 5,5% | 1 |  |
| Rally for Democracy and Progress | 123 | 4,3% | 0 |  |
| Yhteensä | 2 863 | 100% | 7 |  |
Vuoden 2020 vaaleissa SWAPO voitti jälleen suurella erolla muihin nähden. Tulokset olivat seuraavat:
| Ondangwan paikallisvaalit 2020> Puolue | Ondangwan paikallisvaalit 2020> Äänimäärä | Ondangwan paikallisvaalit 2020> Ääniosuus | Ondangwan paikallisvaalit 2020> Paikkoja | Ondangwan paikallisvaalit 2020>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO | 1 923 | 48,9% | 4 |  |
| Independent Patriots for Change | 1744 | 44,4% | 3 |  |
| Popular Democratic Movement | 149 | 3,8% | 0 |  |
| All People’s Party | 54 | 1,4% | 0 |  |
| Namibia Economic Freedom Fighters | 38 | 1,0% | 0 |  |
| Congress of Democrats | 24 | 0,6% | 0 |  |
| Yhteensä  | 3 932  | 100%  | 7 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ondangwa Wikimedia Commonsissa
Natalja Zasulskaja

Natalja Borisovna Zasulskaja (ven. Наталья Борисовна Засульская, s. 28. toukokuuta 1964 Kaunas, Liettua, Neuvostoliitto) on venäläinen ammattilaisuransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi hyökkääjänä ja nousi yhdeksi lajinsa menestyneimmistä pelaajista.
Zasulskaja pelasi urallaan muun muassa Leningradin Spartakissa (nyk. BK Spartak Pietari), espanjalaisissa CB L’Horta Godellassa ja Pool Getafessa sekä Moskovan Dynamossa.
Zasulskaja saavutti merkittäviä voittoja sekä seurajoukkueissa että maajoukkuetasolla. Hän voitti Euroliigan mestaruuden kahdesti ja juhli Neuvostoliiton liigan mestaruutta vuonna 1990. Espanjan liigassa hän hallitsi kenttiä seitsemän vuoden ajan peräkkäisillä mestaruuksilla, ja Venäjän liigassa hän nousi kolmena vuonna maan parhaaksi. Espanjan cupin hän voitti neljä kertaa.
Myös maajoukkueuralla menestystä tuli runsaasti. Hän saavutti olympiapronssia Soulissa 1988 Neuvostoliiton joukkueessa ja voitti olympiakultaa Barcelonassa 1992 IVY-joukkueen riveissä. Vuoden 1998 MM-kisoissa hän oli mukana tuomassa Venäjälle hopeaa. Lisäksi hän voitti Neuvostoliiton paidassa Euroopan mestaruuden kolmesti, vuosina 1987, 1989 ja 1991. Viimeisen ottelunsa hän pelasi Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000.
Hänen ansionsa koripallon parissa tunnustettiin vuonna 2010, kun hänet valittiin FIBA:n Hall of Fameen.