stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tieto (elokuva)

| Tieto> Knowing |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alex Proyas
Käsikirjoittaja:   Ryne Douglas Pearson  Alex Proyas  Stuart Hazeldine  Juliet Snowden  Stiles White 
Tuottaja:   Todd Black  Jason Blumenthal  Steve Tisch 
Säveltäjä:  Marco Beltrami
Kuvaaja:  Simon Duggan
Leikkaaja:  Richard Learoyd
Pääosat:   Nicolas Cage  Rose Byrne  Chandler Canterbury  Lara Robinson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Escape Artists
Levittäjä:  Fórum Hungary Netflix
Ensi-ilta:   20. maaliskuuta 2009 (USA)  19. kesäkuuta 2009 (Suomi) 
Kesto:  121 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tieto (engl. Knowing) on 2009 valmistunut tieteiselokuva, jonka ohjasi Alex Proyas. Pääosaa esittää Nicolas Cage. Hanketta tarjottiin aluksi useille Columbia Picturesin ohjaajille, mutta lopulta oikeudet kaupattiin Escape Artists -yhtiölle. Rahoittajaksi ryhtyi Summit Entertainment. Tieto filmattiin  Australian Melbournessa, joka sai esittää elokuvan Bostonia. Elokuva julkaistiin 20. maaliskuuta 2009 Pohjois-Amerikassa. DVD- ja Blu-ray-versiot julkaistiin 7. heinäkuuta 2009.
Aiheesta muualla > Arvostelut

Ilja Rautsi: Knowing (2009) 5.4.2009. Elitisti.
Kasteristi

Kasteristi on ortodoksisen ja roomalaiskatolisen kirkon käyttämä sakraaliesine.
Nimitys tulee siitä, että kasteen aikana jokaisen katolisen kaulaan ripustetaan ketjussa tai nauhassa kannettava pienikokoinen ristiriipus; yleensä sitä kannetaan näkymättömissä vaatteiden alla.
Rippisalaisuus

Rippisalaisuus eli rippisinetti (lat. Sigillum confessionis) tarkoittaa papin velvollisuutta pitää salassa kaikki ripissä tai muussa sielunhoidossa kuulemansa.
Suomessa evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen kirkon papeilla on ripistä ja sielunhoidollisesta keskustelusta kirkkolaissa säädetty ehdoton vaitiolovelvollisuus sekä kirkon että valtion silmissä. Pappi ei saa ilmaista ripissä tai sielunhoidossa ilmaistua asiaa tai henkilöä. Rippisalaisuutta ei saa paljastaa edes ripittäytyvän suostumuksella. Jos ripittäytyjä antaa tiedon rikoksesta, joka on tekeillä, papin tulee ilmoittaa viranomaisille asiasta niin, ettei ripittäytyjän henkilöllisyys paljastu. Ehdoton rippisalaisuus, jota tuomioistuin ei voi määrätä murrettavaksi, on vain papeilla. Se ei ulotu muihin kirkon työntekijöihin, eikä myöskään maallikoihin.
Katolisessa kirkossa papeilla on ehdoton vaitiolovelvollisuus. Kanonisen lain mukaan ripissä kuultua ei saa paljastaa, eikä sitä saa käyttää mitenkään ripittäytyjää vastaan, edes silloin kun ripin kuulija on ripittäytyjän esimies. Kanonisen lain säädös on katolisen kirkon sisäinen. Suomen valtiollisen lain näkökulmasta katolisen kirkon papeilla ei ole ehdotonta vaitiolovelvollisuutta ripissä kuullusta, mutta vaitiolovelvollisuuden laajentamista on esitetty.kenen mukaan?
Ensimmäiset maininnat rippisalaisuudesta on 400-luvulta. Rippisalaisuudella on ollut lain mukaan suojattu asema jo 1200-luvulla. Vuoden 1686 Ruotsin valtakunnan kirkkolaissa rippisalaisuuden rikkomisesta seurasi kuolemantuomio, joka muutettiin virasta erottamiseksi Suomessa vuonna 1869. Rippisalaisuus ei vanhene milloinkaan, vaikka henkilö ei olisikaan enää kirkon viranhaltija. Salaisuuden pitämistä ei nähdä subjektiviisena oikeutena vaan viranhaltijan velvollisuutena.
Aiheesta muualla

Rippisalaisuus Kirkkolaissa (Arkistoitu – Internet Archive). Finlex.
Aika puhua - aika vaieta. Rippisalaisuus ja vaitiolovelvollisuus kirkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Rippisalaisuus. Sosiaaliportti.fi.
Kutub al-Sittah

Sunan Abi Dawud
Kutub al-Sittah (arab. ٱلْكُتُب ٱلسِّتَّة‎, al-Kutub as-Sittah, kirjaimellisesti: "kuusi kirjaa") ovat 800-luvulla koottuja hadith-kokoelmia, jotka koostuvat lyhyistä profeetta Muhammedin lauseista tai kuvauksista hänen teoistaan. Yhdessä Koraanin kanssa ne muodostavat sunni-islamin pyhien kirjoitusten kokoelman ja sisältävät Koraania tarkentavat tiedot Jumalan laista eli šariasta. Myös šiiat luottavat kutub al-sittah -kokoelmien haditheihin elleivät ne ole ristiriidassa šiiojen perimätiedon kanssa. He käyttävät kokoelmasta tällöin nimitystä as-sihah as-sittah ("luotettavat kuusi").
Hadith-kokoelmien kertomukset valittiin islamilaisen perimätiedon mukaan jopa sadoistatuhansista kertomuksista niiden kertojien luotettavuuden perusteella.  Jokainen hadith sisältää tiedon siitä, minkä kertojaketjun (isnad) kautta se on kulkenut. Juridisesti sitoviksi eli kanonisiksi kokoelmiksi hyväksyttiin sunnien keskuudessa aluksi vain Sahih al-Bukhari ja Sahih Muslim (arab. sahih = luotettava). Määrä laajeni neljään 900-luvun lopulla ja viimein kuuteen Ignaz Goldziherin mukaan vasta 1100-luvulla. Viimeinen kaanoniin mukaan hyväksytty oli Sunan Ibn Majah.
Hadith-kokoelmien tuhannet lausumat ovat usein ristiriidassa keskenään jopa saman kokoelman sisällä. Tämän takia myös kuusi kokoelmaa on asetettu keskinäiseen järjestykseen. Kokoelmien sisällä yksittäisten hadithien luotettavuus on usein arvioitu ja merkitty. Kuuden kirjan ulkopuolella on lisäksi useita hadith-kokoelmia, joita myös käytetään uskonnollisia ratkaisuja eli fatwoja laadittaessa. Sunni-islamin piirissä on useita lakikoulukuntia (madhhab), jotka painottavat hieman eri tavalla kunkin kokoelman arvoa. Šiioilla on oma perimätietonsa, jonka valossa he arvioivat kutub as-sittah -kokoelmaa, ja pienemmillä suuntauksilla, kuten ibadiiteilla, omat ratkaisunsa kokoelmista.
Islamin mukaan Jumalan laki (šaria, ’polku’) välittyi profeetta Muhammedin kautta kahdella tavalla. Ensimmäisen osan siitä muodostivat Muhammedin saamat ilmestykset, jotka koottiin Koraaniksi. Toisen osan Jumalan laista muodosti profeetta Muhammedin esikuvallinen elämäntapa (sunna), josta kertovat tarinat kiersivät suullisena perinteenä kaksisataa vuotta, kunnes ne 800-luvulla kirjattiin hadith-kokoelmiin. Islam sai esikuvan tähän rakenteeseen juutalaisuudesta, missä Mooseksen välittämä Jumalan laki (halakha, ’polku’) välittyi samalla tavoin kahta reittiä: kirjallisesti Tooran kautta ja suullisesti kertomuksina Mooseksen teoista (mišna-kirjallisuus).
Kokoelmien kanonisointi

Muhammedin sunnasta kertovien valtavien hadith-määrien takia niiden rajoittaminen tuli ajankohtaiseksi 900-luvulla. Retorisena perusteena tälle oli tarinoiden historiallinen aitous. 900–1000-lukujen aikana monien merkittävien imaamien mielipiteissä kaksi kokoelmaa nousi ylitse muiden: Sahih al-Bukhari ja Sahih Muslim. Niistä käytettiin yhteisnimeä Sahihayn eli "luotettavat" tai "oikeat". Lisäksi kaksi muuta nostettiin niiden rinnalle: Sunan Abi Dawud ja Sunan an-Nasa'i (sanan "sunan" merkitys on tuntematon).  Tähän aikaan jotkut nostivat joukkoon myös Jami` at-Tirmidhin, Ibn Khuzayman (k. 923) ja Muwatta Malikin. 1100-luvun lopulla imaamien näkemykset olivat yhdentyneet niin, että neljän ensin mainitun kokoelman joukkoon pääsivät al-Tirmidhi ja viimeisenä ibn Majah.
Jonathan Brown katsoo, että viimeksi mukaan päässyt kokoelma Sunan Ibn Majah hyväksyttiin sen takia, että se tarjosi runsaasti sellaista sisältöä, jota ei ollut muissa kokoelmissa. Kun Muwatta sisäksi vain 180 muista puuttuvaa hadithia, sellaisia oli Sunan Ibn Majahissa 1 552 ja monia asioita käsiteltiin vain siinä. Brown katsoo, että tämä käytännöllinen näkökohta oli syynä Sunan Ibn Majahin hyväksymiseen "kuuden kirjan" joukkoon, vaikka arvostelu sen luotettavuutta kohtaan on jatkunut nykyaikaan saakka. Toinen syy oli se, että Ibn Majah ei kuulunut samaan sisäpiiriin, jossa muut kokoajat vaikuttivat, ja hänet tunnettiin aluksi pitkään vain Iranin Qazvinissa.
Kun kuusi kirjaa olivat vakiinnuttaneet asemansa pyhinä teksteinä, oli tarpeellista, että niiden kokoajien arvovalta kohoaa kaikkien muiden yläpuolelle. Tämä tapahtui näkemyksellä, että nämä kuusi imaamia olivat myös hafizeja eli osasivat ulkoa yli 100 000 hadithia kertojaketjuineen. Tämän kerrotaan tehneen heistä ylivoimaisia arvioimaan hadithien luotettavuutta – taito, jota sen koommin ei samassa mitassa ole esiintynyt. Tämä seikka sementoi kuuden kirjan kokoelman arvovallan ja estää uusia kokoelmia nousemasta niiden rinnalle.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät

Kuuden kanonisen kokoelman kaikki tekijät tulivat islamisen perimätiedon mukaan Iranista. Iranin koillisesta maakunnasta Khorasanista tulivat Bukhari, Muslim, Abu Dawud, at-Tirmidhi ja al-Nasa'i. Khorasanista tuli myös kuuluisa oppinut al-Ghazali. He olivat taustaltaan arabeja, paitsi Ibn Majah, joka oli persialainen. Tekijöiden kerrotut syntymävuodet sijoittuvat välille 810–830, joten he olivat myös toistensa aikalaisia. Kaikkien kerrotaan tehneen laajoja matkoja kalifaatissa aineistoa kerätessään. Tässä esitettävät seikat perustuvat pienoiselämäkertoihin, jotka löytyvät kirjan Reliance of the Traveller liitteestä x sekä sunnah.com -sivustolla annettuihin tietoihin.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Sahih al-Bukhari

Muhammed ibn Ismail al-Bukhari (810–870), edusti opillisesti shafi'i-koulukuntaa ja laati kokoelmista arvostetuimman, nimeltään Sahih al-Bukhari eli "luotettava buharalainen". Kerrotaan, että nykyisen Uzbekistanin alueella Buharassa syntynyt imaami aloitti Muhammedista kertovien hadithien kokoamisen 16-vuotiaana kiertäen elämänsä aikana Khorasanin, Irakin, Egyptin, Hijazin ja Syyrian. Hänen sanotaan keränneen 600 000 tarinaa Profeetasta, joista hän valitsi kokoelmiinsa 7 563, joita piti luotettavina (niitä on 2 230 tai toisen tiedon mukaan 2 600 ilman kaksoiskappaleita). Ayaan Hirsi Alin mukaan sotilaalliset aiheet hallitsevat al-Bukharin kokoelmaa: tarinoista 400 kertoo Muhammedin ryöstöretkistä ja 80 antaa ohjeita saaliin jakamisesta. Tarinan mukaan al-Bukhari joutui elämänsä ehtoolla mu'taziliittien vainoamaksi ja pakeni Samarkandiin, missä kuoli.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Sahih Muslim

Muslim ibn al-Hajjaj (820–875) syntyi Persian Nishapurissa ja edusti shafi'i-koulukuntaa kuten al-Bukhari. Hänen kokoelmassaan Sahih Muslim on 9 200 hadithia (2 200 ilman kaksoiskappaleita). Muslimia pidetään oppi-isänsä Bukharin jälkeen toiseksi merkittävimpänä hafizina. Bukhari asetetaan hänen edelleen, koska Bukharin hadithien katsotaan olevan yleensä luotettavampia, mutta Muslimin ansiona on kokoelman korkeatasoinen järjestely.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Sunan an-Nasa'i

Ahmad ibn Ali al-Nasa'i (830–915) oli kotoisin Persian Nasasta. Kerrotaan, että Nasa'i paastosi joka toinen päivä ja oli kiinnostunut naisista, joita hänellä oli neljän vaimon lisäksi jalkavaimoina. Hänen kerrotaan kuolleen kharijiittien lahkoon kuuluneen muslimin murhaamana, koska Nasa'i oli mieltynyt imaami Aliin, jota nämä pitivät petturina.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Sunan Abi Dawud

Abu Dawud (817–889) syntyi Sistanissa, Persian Khorasanissa ja kuoli Irakin Basrassa. Myös hän kuului islamilaisen lain shafi'i-koulukuntaan. Häntä pidetään yleisesti neljänneksi merkittävimpänä hafizina. Hänen keruukohteikseen mainitaan Khorasan, Irak, Hijaz, Sham (Syyria), Egypti ja Nishapur. Abū Dāwūdin kerrotaan sanoneen: “Olen kirjoittanut 500 000 hadithia Jumalan lähettiläästä, joista valitsin 4 800 kaikkein autenttisinta tähän kirjaan (Sunan Abi Dawud).
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Jami at-Tirmidhi

Tirmidhi (824–892) syntyi ja kuoli kotikaupungissaan Termezissä, joka on Turkmenistanissa Afganistanin rajalla. Hän oli myös Bukharin oppilas. Hänen sanotaan keränneen haditheja Khorasanissa, Irakissa, Medinassa ja Mekassa. Sana "Jami" tarkoittaa kokoelman nimessä täydellistä kokoelmaa. Se tunnetaan myös nimellä Sunan tai Sahih al-Tirmidhi. Kokoelma sisältää kaksoiskappaleineen noin 4 400 hadithia, jotka on jaettu 46 kirjaan.
Hadith-kokoelmat ja niiden kerääjät > Sunan Ibn Majah

Ibn Majah (824–887) oli persialainen, ja hänen kotikaupunkinaan oli Iranin Qazvin. Hänen keruukohteikseen mainitaan muun muassa Khorasan, Irak, Hijaz, Egypti, Syyria (Sham), Ishafan ja Nishapur.  Sunan ibn Mājah sisältää 37 kirjaa, 1 560 lukua  ja 4 341 hadithia. Niistä 1339 ("Zawā’id of Sunan Ibn Mājah") on sellaisia, joita ei ole muissa kokoelmissa. Sunan Ibn Mājah sisältää kaikista kokoelmista eniten haditheja, kun kaksoiskappaleet jätetään huomiotta. Se sisältää myös eniten heikoiksi arvioituja haditheja.
Ibn Majahin selkeä tyyli ja eräät muut seikat tekivät hänet niin suosituksi, että kokoelma hyväksyttiin kuudenneksi hadith-kokoelmaksi muiden joukkoon, vaikka tämä tapahtuikin vasta 1100-luvulla.
Niukasti ulkopuolella

Kuuden kirjan ulkopuolelle on jäänyt useita hadith-kokoelmia, joita silti arvostetaan islamin monissa koulukunnissa. Niistä tärkein on Muwatta Malik.
Niukasti ulkopuolella > Muwatta Malik

Imaami Ibn Anas Ibn Malik (712–795) oli perimätiedon mukaan medinalainen, ja ikänsä puolesta hänen kokoelmansa ("kuljettu polku") on kaikkein varhaisin. Sitä ei kuitenkaan ole laskettu kuuden kirjan joukkoon malikiittien lakikoulukuntaa lukuun ottamatta, missä se korvaa Sunan Ibn Majahin. Muwattaan sisältyvät hadithit on melkein kaikki sisällytetty myös Bukharin kokoelmaan, joten Muwatta on siksikin voitu jättää kuuden kirjan ulkopuolelle. Malikiitit ovat toiseksi yleisin sunnikoulukunta hanafin jälkeen. Ibn Malikin kerrotaan joutuneen poliittisiin erimielisyyksiin kalifi al-Mansurin kanssa, minkä takia hän sai 70 ruoskaniskua.
Vaikka Malikin teoksen katsotaan syntyneen jo 700-luvulla, se tunnetaan vasta myöhempinä kopioina, joten todellinen kirjoitusajankohta on jäänyt epäselväksi.
Imaamit ja historiatiede

Imaameja koskevat tiedot ovat epävarmoja. Ne sisältävät myös liioittelua. Jos ilmoitetut hadithien lukumäärät pitävät paikkansa, esimerkiksi Bukharin olisi pitänyt löytää ja arvioida useita kymmeniä haditheja joka päivä 44 vuoden ajan. Tehtävä vaikuttaa mahdottomalta yhdelle ihmiselle. Tämän takia on arveltu, että "buharalainen" olisi todellisuudessa kokoamisprojektille annettu tuotemerkki eikä yksittäinen henkilö. Toisaalta on epäilty, että puheet sadoistatuhansista haditheista ovat liioittelua. Muhammed-perinne on voinut syntyä pienessä piirissä ja kootut hadithit voivat hyvinkin sisältää suurimman osan kaikesta kootusta materiaalista. Muita epäilyttäviä seikkoja ovat hafizien muistisaavutukset sekä itse ajatus pitkän suullisen hadith-perinteen olemassaolosta kertojaketjuineen.
Muhammed-tarinoitten kokoamisen kerrotaan tapahtuneen pääasiassa Khorasanista ja Keski-Aasiasta tulleiden imaamien toimesta eli kaukana Mekasta ja Medinasta. Tämän vastapainoksi heidän kerrotaan matkustelleen laajasti koko kalifaatin alueella. Orientalisti Karl-Heinz Ohlig on esittänyt teorian, että islam olisi alun perin myös kehittynyt siellä, mistä imaamitkin tulivat eli itäisessä Iranissa ja Keski-Aasiassa. Myös ensimmäiset arkeologiset löydöt nimestä muhammad alkavat Iranista ja seuraavat sieltä lähteneen Abd al-Malik ibn Marwanin sotajoukon reittiä Damaskokseen.
Khorasan ja Transoxiana. Hadith-kokoelmien kerääjien synnyinseudut olivat Keski-Aasiassa.
Moskeija Uzbekistanin Buharassa (Bukharin kotikaupungissa)
Haozdarin raunioportti muinaisessa Sistanissa (Abu Dawudin kotikaupungissa)
Moskeija Uzbekistanin Termezissä (Tirmidhin kotikaupungissa)
Pääsiäiskynttilä

Pääsiäiskynttilöitä Alankomaista.
Pääsiäiskynttilä on monissa läntisissä kirkkokunnissa, kuten katolisessa, anglikaanisessa ja joissakin luterilaisissa kirkoissa käytetty kynttilä. Se sytytetään pääsiäisyön messussa. Sen sytyttäminen päättää pitkäperjantain pimeyden, jolloin useimmat kirkon kynttilöistä ja muista valonlähteistä on sammutettu. Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta.
Keskiajalla kynttilöistä kehittyi tavallisia kynttilöitä huomattavasti suurempia. Erityisesti katolisessa kirkossa kynttilät voivat olla edelleenkin 1-2 metriä. Salisburyn katedraalissa väitetään olleen 36 jalkaa (noin 10 metriä) korkea kynttilä. Myös kynttilän jalat ovat suuria. Joissakin, erityisesti protestanttisissa kirkoissa kynttilöiden koko on pienentynyt.
Pääsiäiskynttilä heidelbergiläisessä kirkossa vuonna 2011.
Pääsiäiskynttilän sytyttäminen, ulkona kirkon ulkopuolella.
Kynttilä sytytetään pääsiäisyön messun alussa. Se voidaan sytyttää kirkon ulkopuolella palavasta pääsiäistulesta. Sytyttämisen hoitaa tavallisesti diakoni. Messun aikana kaikki kirkon kynttilät sytyteään pääsiäiskynttilän liekistä. Kynttilöiden koristeluihin kuuluu risti sekä alfa ja omega, kreikkalaiten aakkosten ensimmäinen ja viimeinen kirjain, jotka ovat yleisiä kristillisiä symboleita. Ristin ympärillä on meneillään olevan vuoden vuosiluku ja kynttilään kiinnitetään ennen sen sytyttämistä viisi suitsukepihkan palaa Kristuksen viiden haavan mukaan.
Suomen evankelis-luterialisissa kirkoissa pääsiäiskynttilä  palaa lukupulpetin vieressä kaikissa jumalanpalveluksissa pääsiäisestä helluntaipäivän vesperiin saakka. On myös mahdollista sammuttaa pääsiäiskynttilä helatorstaina, evankeliumin lukemisen yhteydessä, kun ylösnoussut Kristus hävisi opetuslasten näkyvistä. Helluntain jälkeen pääsiäiskynttilä siirretään kuorissa lähelle kastemaljaa, ja sitä poltetaan vain kasteen ja hautaan siunaamisen aikana. Kastekynttilä voidaan sytyttää pääsiäiskynttilästä. Pääsiäiskynttilää voidaan käyttää myös pyhäinpäivän iltajumalanpalveluksessa. Paastonajan alkaessa tuhkakeskiviikkona pääsiäiskynttilä viedään pois kirkkosalista ja tuodaan sinne vain kasteitten ajaksi.
Miro Karppanen

| Miro Karppanen |
| --- | --- |
 Miro Karppanen Rovaniemen SM-hiihdoissa vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1998 (ikä 26) Kitee
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  K1PPAR1
Pituus:  175 cm
Seura:  Imatran Urheilijat
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2020–
Paras sijoitus:  26.
 Tietolaatikko päivitetty 25. marraskuuta 2023 
Miro Oskari Kristian Karppanen (s. 22. marraskuuta 1998 Kitee) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Imatran Urheilijoita.
Ura > Kansalliset kilpailut

Karppanen on edustanut kesästä 2019 asti seuratasolla Imatran Urheilijoita. Sitä ennen hän edusti Kiteen Urheilijoita. SM-kilpailuissa Karppanen on saavuttanut henkilökohtaisissa kisoissa hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä Imatralla 2022 ja yhdistelmäkilpailussa Imatralla 2025, sekä pronssia perinteisen hiihtotavan 50 km kisassa Rovaniemellä 2024. SM-parisprinteissä hän on saavuttanut seuraavat mitalit: kultaa Imatralla 2022 vapaalla hiihtotavalla Olli Ahosen kanssa, hopeaa Tampereella 2023 vapaalla hiihtotavalla Olli Ahosen kanssa, hopeaa Vantaalla 2024 perinteisellä hiihtotavalla Ville Ahosen kanssa, ja pronssia Imatralla 2025 vapaalla hiihtotavalla Olli Ahosen kanssa. SM-viesteissä hän on saavuttanut Imatran Urheilijoiden joukkueessa hopeaa Inarin SM-kilpailuissa 2023 ja pronssia Rovaniemellä 2022 sekä Äänekoskella 2024.
Kesäisin järjestettävässä Vuokatin Aateli Race -rullahiihto- ja maastojuoksutapahtumassa Karppanen on parhaimmillaan sijoittunut kuudenneksi vuonna 2022. Rullahiihdon SM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi vapaan hiihtotavan 16 km kisassa Vuokatissa vuonna 2020.
Ura > Kansainväliset kilpailut

Karppanen teki maailmancup-debyyttinsä marraskuussa 2019 Rukalla. Siellä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 69:nneksi ja keskeytti perinteisen hiihtotavan 15 km:n kilpailussa. Seuraavan kerran Karppanen hiihti maailmancupissa kaudella 2021–2022, jolloin hän kuului B-maajoukkueeseen. Marraskuussa 2021 Rukalla Karppanen sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 64:nneksi, ja helmikuussa 2022 Lahdessa hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 63:nneksi sekä perinteisen hiihtotavan 15 km:n kilpailussa 60:nneksi.
Kaudella 2022–2023 Karppanen hiihti B-maajoukkueessa. Tuolla maailmancup-kaudella hän hiihti ainoastaan kauden päättäneissä Lahden osakilpailuissa, sijoittuen perinteisen hiihtotavan 20 km:n yhteislähtökilpailussa 54:nneksi.
Kaudelle 2023–2024 Karppanen valittiin jälleen B-maajoukkueeseen. Marraskuussa 2023 Rukalla Karppanen sijoittui perinteisen hiihtotavan 10 km kisassa 26:nneksi ja vapaan hiihtotavan 20 km yhteislähtökisassa 27:nneksi. Perinteisen hiihtotavan kisan sija 26 on hänen toistaiseksi paras sijoituksensa maailmancupissa. Karppanen hiihti joulukuussa 2023 myös sekä Jällivaaran että Östersundin maailmancup-osakilpailuissa. Jällivaarassa hän sijoittui vapaan hiihtotavan 10 km kisassa 48:nneksi ja 4x7,5 km viestihiihdossa miesten joukkueen kanssa 6:nneksi. Östersundissa hän sijoittui vapaan hiihtotavan kisassa 62:nneksi. Keväällä 2024 Karppanen hiihti Lahden maailmancup-osakilpailuissa, sijoittuen perinteisen hiihtotavan 20 km kisassa 40:nneksi.
Kaudella 2024–2025 Karppanen hiihti yhä B-maajoukkueessa. Joulukuussa 2024 Rukalla Karppanen sijoittui vapaan hiihtotavan 20 km yhteislähtökisassa 60:nneksi. Tammikuussa 2025 Les Roussesissa hän hiihti vapaan hiihtotavan 10 km kisassa sijalle 50.
Karppanen on hiihtänyt myös Ski Classics -maratonhiihtosarjan osakilpailuja Team Kaskipuun ja Team Mäenpään talleissa. Ski Classics Pro Tour -osakilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 19:nneksi Marcialongassa 2024.
Muuta

Karppanen opiskelee liikuntateknologiaa. Ylioppilaaksi hän on valmistunut vuonna 2018 Sotkamon lukiosta urheilulinjalta. Karppanen hiihtää Atomic-merkkisillä suksilla, ja käyttää Leki-merkkisiä sauvoja.
Pluto

| 134340 Pluto |
| --- | --- |
 New Horizons -luotaimen 13. heinäkuuta 2015 ottama kuva Plutosta noin 766 000 kilometrin etäisyydeltä.
Löytäminen
Löytäjät:  Clyde Tombaugh
Löytöaika:  18. helmikuuta 1930
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  5 906 376 272 km 39,5 AU
Eksentrisyys:  0,24880766
Kiertoaika Auringon ympäri:  248 a 197 d 5,5 h
Synodinen kiertoaika:  366,7 d
Keskiratanopeus:  4,7490 km/s
Inklinaatio:  17,14175°
Kuiden lukumäärä:  5
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  2 370 km
Pinta-ala:  17 000 000 km2
Massa:  1,290×1022 kg 0,0021 Maan massaa
Keskitiheys:  2,05 g/cm3
Putoamiskiihtyvyys pinnalla:  0,6 m/s2
Pyörähdysaika:  -6 d 9 h 17,6 m
Akselin kaltevuus:  119,61°
Absoluuttinen kirkkaus:  -0,7
Albedo:  0,30
Pakonopeus:  1,2 km/s
Pinnan lämpötila:  alin: 33 K keski: 44 K ylin: 55 K
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  <0,01 kPa
Koostumus
Typpeä Metaania:  90 % 10 %
Pluto (symbolit:  tai ; virallisesti 134340 Pluto) on plutoidi ja kääpiöplaneetta, joka kiertää Aurinkoa pääosin Neptunusta kauempana Kuiperin vyöhykkeellä. Se on varsinaisen vyöhykkeen kappaleista suurin, mutta vasta toiseksi massiivisin kaikista transneptunisista kohteista: Massiivisin on hajanaisen kiekon Eris, joka on suunnilleen saman kokoinen kuin Pluto.
Pluto on jäästä ja kivestä koostuva pienehkö ulkoplaneettojen kuita muistuttava kappale, jonka läpimitta on vajaat 2 400 kilometriä, joten se on paljon pienempi kuin Maapallon Kuu. Pluto on Auringosta niin kaukana, että sieltä katsoen Aurinko näyttäisi vain hyvin kirkkaalta tähdeltä.lähde tarkemmin? Pluto saattaa olla samankaltainen kuin Neptunuksen kuu Triton. Plutolla on viisi tunnettua kuuta: Kharon, Hydra, Kerberos, Nix ja Styx.
Pluto löytyi vuonna 1930, ja sitä pidettiin pitkään aurinkokunnan yhdeksäntenä planeettana. Vuoden 1992 jälkeen Neptunuksen takaa kuitenkin löytyi lisää jäisiä taivaankappaleita, joista osa oli vain vähän Plutoa pienempiä ja yksi jopa Pluton kokoinen. Koska silloin ei ollut enää selvyyttä siitä, kuinka monta planeettaa Aurinkokunnassa oli, Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) loi vuonna 2006 uuden planeetan määritelmän. Tämän määritelmän mukaan Kuiperin vyöhykkeen kappaleet eivät ole planeettoja, ja siten Pluto menetti asemansa planeettana.
Taiteilijan näkemys Pluton pinnasta. Pinnalla näkyy puhdasta metaania, ja auringonvalon voimakkuus on noin tuhannesosa maan pinnalla havaittavasta voimakkuudesta.