stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aventics

| Aventics |
| --- | --- |

 Aventicsin päätoimisto Laatzenissa.
Yritysmuoto:  GmbH
Perustettu:  2013-2014
Kotipaikka:  Laatzen
Toiminta-alue:  koneenrakennus
Liikevaihto:  noin 400 milj. €
Henkilöstö:  2 100
Kotisivu:  aventics.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aventics GmbH (oikeinkirjoitus AVENTICS) on vuonna 2013 perustettu pneumaattisten komponenttien ja -järjestelmien valmistaja. Aventicsin toimipaikkoja ovat Laatzen / Hannover, Gronau (Leine), Bonneville (Ranska), Lexington (USA), Eger (Unkari) ja Changzhou (Kiina). Yhtiö on erikoistunut toimittamaan laivojen ohjaus- ja valvontaratkaisuja sekä hyötyajoneuvojen pneumatiikkaa.
Taustat

Yritys perustettiin vuonna 2013 Bosch-Rexroth-ryhmän pneumaattisen divisioonan myynnin kauttaselvennä. Joulukuussa 2013 se myytiin rahoitusyrittäjälle Triton ja seselvennä on ollut kaupankäyntiselvennä Aventicsin palveluksessa helmikuusta 2014 lähtien.
Pneumatiikassa käyttää paineilmaa väliaineena. Yritys valmistaa sylintereitä, venttiilejä, venttiilijärjestelmiä sekä paineilmanhuoltoyksiköitä.
Historia

Nykyinen yritys voidaan jäljittää takaisin vuonna 1869 perustettuun Westinghouse Air Brake Company -yhtiöön (Wabco). Vuonna 1949 Wabcon pneumatiikkaliiketoiminta siirtyi Rexroth:lle, joka oli tuolloin  Mannesmann-konsernin tytäryhtiö. Lopputuloksena syntyi Mannesmann Rexroth Pneumatik GmbH päätoimipaikkanaan Hannover Saksassa. Vuonna 1991 Mannesmann Rexroth hankki AB Mecman:n (perustettu 1945) ja se liitettiin osaksi pneumatiikkayksikköä ja nimettiin Rexroth Mecman GmbH :ksi. Kun Bosch osti Rexrothin vuonna 2001, Bosch Automation ja Mannesmann Rexroth (Rexroth Mecmanin emoyhtiö) yhdistettiin nykyiseksi Bosch Rexroth:ksi. Pneumatiikkadivisioona eriytettiin syyskuussa 2013 itsenäiseksi yhtiöksi ja nimettiin Rexroth Pneumatics:ksi. Sen jälkeen se myytiin sijoitusyhtiö Triton:lle. Sittemmin yhtiö on toiminut nimellä Aventics. Vuoden 2016 alussa hammasketjuyksikkö myytiin brittiläiselle Renoldille, Maaliskuussa 2017 julkistettiin yrityskauppa, jossa Aventics osti Vector Horizon Technology LLC:n (VHtek) Bowling Green:sta Kentuckysta (USA). VHtek kehittää energiajärjestelmiä, joissa keskitytään päästöjenhallintaan ja kehittyneisiin mekatroniikkalaitteisiin.
Heinäkuussa 2018 julkistettiin yritysostoselvennä. Emerson on pneumatiikkatekniikoiden yritys, joka toimittaa kone- ja tehdas automaatiosovelluksia.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Engineering Tools
Aventur

| Aventur> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1993– 
Tyylilaji:  showkuoro, rock, pop
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi, englanti
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aventur Aleksanterin teatterissa 2017
Aventur on helsinkiläinen showkuoro, johon kuuluu 40–50 mies- ja naislaulajaa ikähaarukassa 20–45 vuotta. Aventurin ohjelmisto koostuu eri aikakausien suomalaisista ja ulkomaisista rock- ja pop-genren tunnetuimmista kappaleista.
Aventur panostaa esiintymisessään tasokkaan laulun lisäksi visuaalisiin elementteihin kuten koreografiaan, valoihin ja puvustukseen sekä body percussionin tapaisiin erikoiselementteihin. Suuremmissa esiintymisissä Aventur käyttää myös videoinserttejä ja on tehnyt yhteistyötä tanssiryhmien, tulennielijöiden ja akrobaattien kanssa. Aventur esiintyi aiemmin sekä taustamusiikin säestämänä että a cappella, mutta nykyään ilmaisuna on yksinomaan a cappella.
Historia

Aventur sai alkunsa vuonna 1993, kun Luoteis-Helsingin musiikkiopiston alaisuudessa toimineeseen, Tapani Ruuskan vetämiin Helsinki-kuoroihin perustettiin showelementtejä esityksiinsä yhdistellyt kuoro. Vuonna 2001 perustettiin rekisteröity yhdistys johtamaan ja kehittämään kuoron toimintaa. Aventur-nimi otettiin käyttöön vuonna 2003 ja vuonna 2009 kuoro itsenäistyi musiikkiopiston alaisuudesta itsenäiseksi kuoroksi Katarina Helanderin vetämänä Tapani Ruuskan lopetettua, tässä yhteydessä taiteelliseksi johtajaksi valittiin Pekka Nebelung. Vuonna 2011 taiteelliseksi johtajaksi vaihtui Arto Joutsimäki ja vuonna 2013 taiteellisen johtajuuden otti kuoron riveissä pitkään laulanut Miika Granholm, joka oli johtanut kuoroa jo Pekka Nebelungin ja Arto Joutsimäen välisessä siirtymävaiheessa.
Aventur on konsertoinut aktiivisesti uransa alkuvaihesta asti. 2000-luvun puolella kuorolla on ollut lähes joka vuosi erityinen show tai gaala. Esiintymisiä on ollut myös hyväntekeväisyystilaisuuksissa sekä lukuisissa yksityistilaisuuksissa ja muiden järjestämissä tapahtumissa (kuten Art Goes Kapakka). Myös show-elementtejä sisältävät joulukonsertit ovat kuuluneet Aventurin perinteeseen.
2018 oli Aventurin 25-vuotisjuhlavuosi. Aventur juhlisti merkkivuotta konsertoimalla aktiivisesti sekä järjestämällä vuoden lopussa juhlakonsertin.
Uran kohokohtia

Uransa aikana Aventur on esiintynyt muun muassa Ruotsissa, Italiassa, Intiassa, Itävallassa ja Sloveniassa. Vuonna 2010 ilmestyneen Ave Maria -joululevynsä lisäksi Aventur on esiintynyt Jimi Tenorin levyllä vuonna 2003. Televisioesiintymisiä Aventurilla on ollut muun muassa vuoden 2009 Ravigaalassa sekä vuoden 2011 Suomen paras kuoro -kilpailussa. Avustavassa roolissa kuoro on ollut Äideistä parhain -elokuvassa ja Haluatko miljonääriksi -ohjelmassa vuonna 2003 sekä Uuden musiikin kilpailussa vuonna 2015. Vuonna 2013 Aventur osallistui Tampereen sävel -kilpailuun ja ansaitsi esityksellään kolme hopeatähteä. Keväällä 2014 sai ensiesityksensä Aventurin siihen asti suurin produktio, KOHU!, jota esitettiin keväällä 2014 Aleksanterin teatterissa Helsingissä ja keväällä 2015 sekä Aleksanterin teatterissa että Tampereella Tullikamarin kulttuurikeskuksessa. Aventurin tähän asti suurin produktio on 7! (luettuna: Seven!), jota esitettiin keväällä 2017 niin ikään sekä Aleksanterin teatterissa Helsingissä että Tampereella Tullikamarin kulttuurikeskuksessa. Suomi 100 -juhlavuoteen Aventur osallistui konsertoimalla itsenäisyyspäivän aattona 5. joulukuuta 2017 ympäri Helsinkiä osana Art Goes Kapakka -tapahtumaa.
Aiheesta muualla

Aventurin kotisivut
Beau Weaver

| Beau Weaver |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Beauregard Rodriquez Weaver
Syntynyt:  Oklahoma
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  Teräsmies (Teräsmies) Herra Fantastinen (Ihmeneloset)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Beauregard Rodriquez Weaver (s. Oklahoma) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka oli muun muassa Teräsmiehen äänenä hahmon 1980-luvun nimikko animaatiosarjassa.
Ura

Weaver vietti lapsuutensa Tulsassa ja aloitti työskentelemään aluksi freelancerina useiden eri radiokanavien parissa 1960- ja 1970-luvulla. Hän on ollut Yhdysvaltojen radiopersoonana 1970- ja 1980-luvulla muun muassa popasemien, kuten Los Angelesissa KHJ:llä, San Franciscossa KFRC:llä, San Diegossa KCBQ:lla ja Dallasin KNUS:llä. Erityisesti 1980-luvun alussa Weaver oli muun muassa juontajana Transtar Radio Networkilla ja samoihin aikoihin Weaver ryhtyi tekemään äänirooleja piirrettyihin, mainosjuontoja televisiomainoksiin, sekä elokuvien trailereihin.
Weaver asuu Los Angelesissa, jossa hän on menestyneimpiä ääninäyttelijöitä. Weaveria kuullaan päivittäin useiden televisio- ja elokuvamainosten kertojaäänenä. 2000-luvulla hän on tehnyt harvemmin äänirooleja animaatioihin. Weaver muun muassa valittiin Texas Radio Hall of Fameen vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
St. Julian’s

| Saint Julian's San Ġiljan |
| --- | --- |
 St. Julian'sin lahti illan valossa, 1996.
 lippu:  vaakuna
 Sijainti Maltalla
Valtio:  Malta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Peter Bonello
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,61 km²
Väkiluku (2017):  12 709
 – Väestötiheys:  7 893 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint Julian's (maltaksi San Ġiljan) on kaupunki Maltalla. Kaupunki sijaitsee Vallettasta pohjoiseen ja siellä oli noin 12 700 asukasta vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukasluku oli 8 067. St. Julian's on eräs Maltaan suuntautuvan turismin keskuksia. St. Juliansissa sijaitsee Paceville, joka on kuuluisa lukuisista yökerhoistaan ja yöelämästään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Julian’s Wikimedia Commonsissa
Maltan kunnat
| --- | --- |
Malta:  Attard · Balzan · Birgu · Birkirkara · Birżebbuġa · Cospicua · Dingli · Fgura · Floriana · Għargħur · Għaxaq · Gudja · Gżira · Ħamrun · Iklin · Senglea · Kalkara · Kirkop · Lija · Luqa · Marfa ·  Marsa · Marsaskala · Marsaxlokk · Mdina · Mellieħa · Mġarr · Mosta · Mqabba · Msida · Mtarfa · Naxxar · Paola · Pembroke · Pietà · Qormi · Qrendi · Rabat · Safi · St. Julian's · San Ġwann · St. Paul's Bay · Santa Luċija · Santa Venera · Siġġiewi · Sliema · Swieqi · Tarxien · Ta' Xbiex · Valletta · Xgħajra · Żabbar · Żebbuġ · Żejtun · Żurrieq
Gozo:  Fontana · Għajnsielem · Għarb · Għasri · Kerċem · Munxar · Nadur · Qala · San Lawrenz · Sannat · Victoria (Rabat) · Xagħra · Xewkija · Żebbuġ
Avarrus Arkkitehdit

Avarrus Arkkitehdit on vuonna 2008 perustettu suomalainen arkkitehtitoimisto, joka on erikoistunut korjausrakentamiseen sekä kestävään uudisrakentamiseen. Avarrus Arkkitehtien suunnittelemia kohteita on muun muassa Helsingin Punavuoressa hevostallista asuinrakennukseksi muutettu Ajurien talli, sekä Oulunkylään rakentuva As Oy Helsingin Muurarimestari, massiivitiilikerrostalo painovoimaisella ilmanvaihdolla.
Historia

Pauli Siponen, Niilo Ikonen ja Hossam Hewidy perustivat Avarruksen kilpailutyöryhmän pohjalta vuonna 2008 vielä opiskellessaan Otaniemessä Teknillisessä korkeakoulussa. Kolmikosta Hewidy siirtyi pian työskentelemään kaupunkisuunnittelun tutkimuksen ja opetuksen parissa. Alkuun toimisto keskittyi erityisesti pientaloihin ja kaupunkisuunnitteluun, mutta 2010-luvun alusta lähtien Avarrus Arkkitehdit on tehnyt enenevissä määrin korjausrakentamista ja suurempia rakennussuunnitteluprojekteja. Vuonna 2018 Avarrus sai kolmannen osakkaan sisustusarkkitehti Laura Karhusesta. Vuonna 2023 Avarrus Arkkitehdeilla työskentelee Helsingissä yhteensä 15 arkkitehtia, suunnittelijaa ja sisustusarkkitehtia.[lähde? ]
Suunnittelutyöt

Kiljavan Partiokeskus (2016)
Talo Spaak (2016)
Kansatalo (2019)
Paasitien Kolmoset (2019)
Noli Myyrmäki (2021)
Kalliolanrinne 4 (2020)
Tähtitorninkatu 16 (2020)
Paviljonki II (2020)
Ajurien talli (2022)
As Oy Helsingin Muurarimestari (arvioitu valmistuminen 2024)[lähde? ]
Tunnustukset

Kestävä Kivitalo 2022, Ajurien talli
Rakentamisen Ruusu 2022, Ajurien talli
Arkkitehtuurin Finlandia -palkinto-ehdokas 2023, Ajurien talli
Aiheesta muualla

www.avarrus.fi
https://www.arkkitehtuurinfinlandia.fi/
https://www.hel.fi/fi/uutiset/rakentamisen-ruusu-2022-asumisen-ja-asuinrakentamisen-laadun-parantamisesta
https://www.kivitalo.fi/ajankohtaista/ajurien-talli-kestava-kivitalo-palkinto/
Beau Brummell

| Beau Brummell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1778 Lontoo
Kuollut: 30. maaliskuuta 1840 (61 vuotta) Caen, Ranska
George Bryan (Beau) Brummell (7. kesäkuuta 1778 Lontoo – 30. maaliskuuta 1840 Caen, Ranska) oli englantilainen dandy, joka oli kuuluisa ystävyydestään Walesin prinssi Yrjön ("prinssihallitsija" vuodesta 1811, kuningas Yrjö IV vuodesta 1820) kanssa. Brummellia pidettiin seurapiirien muoti-ikonina 1800-luvun alussa.
Elämä

Brummellin isä oli pääminister Frederick Northin yksityissihteeri vuosina 1770–1782 ja sittemmin Berkshiren sheriffi. Brummell kiinnitti jo varhaisvuosina suurta huomiota pukeutumiseensa. Eton Collegessa, jonne hänet lähetettiin vuonna 1790 ja jossa hän oli erittäin suosittu, hänet tunnettiin nimellä Buck Brummell. Oxfordin yliopistossa, jossa hän opiskeli lyhyen aikaa Oriel Collegessa, hän säilytti suosionsa ja sai hyvän tarinankertojan maineen, mutta hänellä ei ollut minkäänlaista taipumusta opiskeluun. Ennen 16 vuoden ikää hän lähti Oxfordista Lontooseen, jossa Walesin prinssi Yrjö, jolle hänet oli esitelty Etonissa ja jolle oli kerrottu, että Brummell oli erittäin hauska kaveri, antoi hänelle kornetin arvon ja komennuksen omaan 10. kuninkaalliseen husaarirykmenttiinsä vuonna 1794. Brummellista tuli pian läheinen prinssin kanssa, ja hän oli niin jatkuvasti prinssin seurassa, ettei hän tiettävästi tuntenut omaa rykmenttiään. Vuonna 1798, kun hän oli saavuttanut kapteenin arvon, hän jätti palveluksen ja peri isältään seuraavana vuonna noin 30 000 punnan omaisuuden. Hän asettui Mayfairiin poikamiesasuntoon, ja Walesin prinssin ystävyyden ja oman hyvän pukeutumismakunsa ansiosta hänestä tuli tunnustettu tyylin ja maun auktoriteetti. Hänen pukeutumisensa ei ollut koskaan ylitsevuotavaa, vaan sille oli ominaista pikemminkin harkittu maltillisuus. Hän menestyi sosiaalisesti, hänen sanailunsa olivat kaupungin puheenaiheita, ja vaikka hän ei ollutkaan nokkela, hänellä oli huomattava lahjakkuus kertoa tarinoita huvittavasti.
Brummellin valta seurapiireissä oli jonkin aikaa kiistaton. Lopulta uhkapelaaminen ja tuhlaileminen veivät kuitenkin hänen omaisuutensa, ja hänen sanailunsa osoittautui liian kärkeväksi hänen kuninkaalliselle suojelijalleen. Prinssi ja Brummell riitelivät, ja vaikka Brummell piti jonkin aikaa paikkansa seurapiireissä, hänen suosionsa alkoi heiketä. Vuonna 1816 hän pakeni Calais'hin velkojiaan. Siellä hän sinnitteli neljätoista vuotta, jatkoi holtittomasti vanhaa elämäntapaansa, sai ajoittain apua englantilaisilta ystäviltään, mutta oli aina toivottomasti veloissa. Vuonna 1821 kuningas Yrjö IV vieraili Calais'ssa matkalla Hannoveriin, mutta entiset ystävykset eivät tavanneet toisiaan. Vuonna 1830 ystävien avulla Brummell sai Caenin brittikonsulin viran, josta maksettiin kohtuullinen palkka, mutta kaksi vuotta myöhemmin virka lakkautettiin. Vuonna 1835 Brummellin ranskalaiset velkojat Calais'ssa ja Caenissa menettivät kärsivällisyytensä, ja hänet vangittiin, mutta hänen ystävänsä tulivat jälleen kerran apuun, maksoivat hänen velkansa ja takasivat hänelle pienet tulot. Hän oli nyt menettänyt kaiken kiinnostuksensa pukeutumiseen; hänen henkilökohtainen olemuksensa oli huolimaton ja likainen. Vuonna 1837, kahden halvauskohtauksen jälkeen, hän sai turvapaikan Caenin Bon Sauveurin hoitokodissa, jossa hän kuoli 30. maaliskuuta 1840.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beau Brummell Wikimedia Commonsissa
Beau Is Afraid

| Beau Is Afraid |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ari Aster
Käsikirjoittaja:  Ari Aster
Tuottaja:   Ari Aster  Lars Knudsen 
Säveltäjä:  Bobby Krlic
Kuvaaja:  Pawel Pogorzelski
Leikkaaja:  Lucian Johnston
Pääosat:   Joaquin Phoenix  Nathan Lane  Amy Ryan  Stephen McKinley Henderson  Hayley Squires  Denis Ménochet  Kylie Rogers  Parker Posey  Patti LuPone 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   A24  Access Entertainment  MW Industries  Square Peg 
Levittäjä:  A24
Ensi-ilta:   2023-4-11. huhtikuuta 2023 (Austin)  2023-4-1414. huhtikuuta 2023 (Yhdysvallat)  2023-4-2828. huhtikuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  179 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 miljoonaa dollaria
Tuotto:  11,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beau Is Afraid on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen surrealistinen tragikomedia- ja kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Ari Aster. Pääroolia esittää Joaquin Phoenix. Muita rooleja esittävät muun muassa Patti LuPone, Nathan Lane, Amy Ryan, Kylie Rogers, Parker Posey, Stephen McKinley Henderson, Hayley Squires, Michael Gandolfini, Zoe Lister-Jones, Armen Nahapetian ja Richard Kind.
Elokuvan keskiössä on hyvätapainen, mutta vainoharhainen Beau (Phoenix), joka päätyy surrealistiselle seikkailulle päästäkseen äitinsä luokse. Seikkailulla hän kuitenkin joutuu kohtaamaan pahimmat pelkonsa.
Beau Is Afraid sai maailmanensi-iltansa Austinissa, Texasissa sijaitsevassa Alamo Drafthouse Cinemassa 1. huhtikuuta 2023. Suomen-ensi-iltansa se sai 28. huhtikuuta 2023. Elokuva sai pääasiassa positiivisia arvosteluja, mutta oli taloudellinen floppi, tuottaen ainoastaan noin 11 miljoonaa dollaria. Phoenix sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joaquin Phoenix  | … |  Beau Wassermann   |
|       Armen Nahapetian  | … |  nuori Beau   |
|  Patti LuPone  | … |  Mona Wassermann   |
|       Zoe Lister-Jones  | … |  nuori Mona   |
|  Amy Ryan  | … |  Grace   |
|  Nathan Lane  | … |  Roger   |
|  Kylie Rogers  | … |  Toni   |
|  Denis Ménochet  | … |  Jeeves   |
|  Parker Posey  | … |  Elaine Bray   |
|       Julia Antonelli  | … |  nuori Elaine   |
|  Stephen McKinley Henderson  | … |  terapeutti   |
|  Richard Kind  | … |  tohtori Cohen   |
|  Hayley Squires  | … |  Penelope   |
|  Julian Richings  | … |  outo mies   |
|  Bill Hader  | … |  UPS-mies   |
|  Michael Esper  | … |  poliisi Johnson   |
|  Michael Gandolfini, Théodore Pellerin ja Mike Taylor  | … |  Beaun pojat   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Beau Is Afraid Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ben Hardy

| Ben Hardy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Benjamin Jones
Syntynyt: 2. tammikuuta 1991 (ikä 33) Bournemouth, Dorset, Yhdistynyt Kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Ben Hardy (oik. Benjamin Jones, s. 2. tammikuuta 1991 Bournemouth, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Ura

Ben Hardy varttui Sherbornessa, joka on pikkukaupunki Lounais-Englannissa. Hän opiskeli sikäläisessä Gryphon Schoolissa. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli Arthur näytelmässä The Judas Kiss (Hampstead Theatre, 2012). Hän on näytellyt teatterissa myös klassisen Romeon roolin tragediassa Romeo ja Julia sekä useita muita osia.
Hardyn ensimmäinen televisiorooli oli Peter Beale BBC:n pitkäaikaisessa saippuasarjassa EastEnders. Hardy näytteli sarjassa vuosina 2013–2015. Hardyn ensimmäinen elokuvarooli oli arkkienkeli supersankarielokuvassa  X-Men: Apocalypse (2016). Vuonna 2018 Hardy sai positiivisia arvioita Roger Taylorin roolistaan Queen-yhtyeen vaiheista kertovassa draamassa Bohemian Rhapsody. Hän opetteli soittamaan rumpuja suoriutuakseen roolistaan.
Vuonna 2019 Hardy näytteli Netflixin toimintaelokuvassa 6 Underground. Vuonna 2023 hänellä oli Oliver Jonesin rooli Netflixin romanttisessa komediassa Love at First Sight, joka perustuu romaaniin The Statistical Probability of Love at First Sight.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

X-Men: Apocalypse (2016)
Mary Shelley (2017)
Bohemian Rhapsody (2018)
6 Underground (2019)
Unicorns  (2023)
Love at First Sight (2023)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

EastEnders (2013–2015)
The Woman in White (2018)
The Girl Before (2021)
Steve Sandvoss

Steve Sandvoss
Stephen James "Steve" Sandvoss (s. 23. kesäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa ja valmistui Harvardin yliopistosta. Hän on tullut urallaan tunnetuksi niin elokuvista kuin televisiostakin.
Aiheesta muualla

Steve Sandvoss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Steve Robertson

Steve Robertson (s. 4. heinäkuuta 1964 Hackney) on entinen brittiläinen moottoriurheilija. Hänet tunnetaan yleisimmin Kimi Räikkösen pitkäaikaisena managerina. Hän toimii muun muassa myös Jenson Buttonin ja Felipe Nasrin managerina. Hänen isänsä David Robertson oli myös manageri.
Taustaa

Robertson kilpaili kolme vuotta Britannian F3-sarjassa parhaana tuloksenaan kolmas tila vuodelta 1990. Vuonna 1992 hän kilpaili International Formula 3000 sarjassa huonolla menestyksellä. Vuonna 1993 Robertson voitti Indy Lights Vuoden Tulokas palkinnon. Seuraavana vuonna hän voitti Indy Lights sarjan mestaruuden seitsemällä voitollaan. Robertson on David Empringhamin lisäksi ainoa Indy Lights sarjan mestari, joka ei kilpaillut Champ Car sarjassa. Vuonna 1996 Robertson kilpaili British Touring Car Championship sarjassa huonolla menestyksellä. Heti kauden avauskilpailussa hän pyörähti radalla ja kolaroi tiimikaverinsa Paul Radischin kanssa.
Lopetettuaan urheilu-uransa Robertson ryhtyi yhdessä isänsä Dave Robertsonin kanssa manageroimaan nuoria kuljettajalupauksia. Saatuaan Jenson Buttonin mukaan F1-sarjaan he ryhtyivät nuoren Kimi Räikkösen manageriksi. Heidän ansiostaan Räikkönen siirtyi suoraan Formula Renault sarjasta F1-sarjaan Sauberin kilpakuljettajaksi. Robertsonin managerointiuran huippuhetkiin kuuluu Räikkösen mestaruus vuodelta 2007.
Vuonna 2004 Robertson perusti yhdessä Räikkösen kanssa tallin F3-sarjaan nimellä Räikkönen-Robertson Racing. Tallin kuljettaja Mike Conway voitti kuljettajien mestaruuden vuonna 2006. Vuonna 2010 Robertson ja Räikkönen myivät tallin Anthony Hieattille, joka nimesi tallin Double R Racingiksi.
Käännös suomeksi
Bentinck

Bentinck on Hollannissa ja Isossa-Britanniassa vaikuttanut aatelissuku. Se on alkujaan lähtöisin Pfalzista ja siirtyi sieltä Hollantiin sekä 1300-luvulla Gelderniin. Uudella ajalla suvun edustajia siirtyi myös Englantiin ja Oldenburgiin. Englannin palvelukseen siirtyneen Hans Willem Bentinckin vanhin poika Henry Bentinck sai vuonna 1716 Portlandin herttuan arvon ja hänen veljensä Vilhelm vuonna 1732 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtakunnankreivin arvon. Viimeksi mainitusta polveutuu suvun saksalainen haara.
Nykyinen Englannin kuningatar Elisabet II on sukua Bentinckeille äitinsä äidin puolelta.
Sukuun kuuluneita

Hans Willem (William) Bentinck, Portlandin jaarli (1649–1709), Vilhelm III Oranialaisen neuvonantaja
William Cavendish-Bentinck, Portlandin 3. herttua (1738–1809), Ison-Britannian pääministeri, Henry Bentinckin pojanpoika
William Bentinck (1774–1839), Intian kenraalikuvernööri, William Cavendish-Bentinckin poika
George Bentinck (1802–1848), konservatiivipoliitikko, William Bentinckin veljenpoika
Cecilia Bowes-Lyon, o.s. Bentinck (1862–1938), kuningatar Elisabet II:n isoäiti
Bettino Craxi

| Bettino Craxi |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 4. elokuuta 1983– 17. huhtikuuta 1987  
Presidentti:  Sandro Pertini Francesco Cossiga
Varapääministeri:  Arnaldo Forlani
Edeltäjä:  Amintore Fanfani
Seuraaja:  Amintore Fanfani
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1934 Milano
Kuollut: 19. tammikuuta 2000 (65 vuotta) Hammamet, Tunisia
Tiedot
Puolue:  Italian sosialistinen puolue
 Nimikirjoitus
Benedetto "Bettino" Craxi  kuuntele ääntämys (ohje) (24. helmikuuta 1934 Milano, Italia – 19. tammikuuta 2000 Hammamet, Tunisia) oli italialainen poliitikko. Hän toimi sosialistisen puolueen Partito Socialista Italiano (PSI), johtajana vuosina 1976–1993 ja Italian pääministerinä 1983–1987.
Poliittinen ura

Craxi liittyi sosialistiseen nuorisoliikkeeseen myöhäisessä teini-iässä. Vuonna 1957 hänet valittiin PSI:n keskuskomitean jäseneksi. Craxi nousi Italian sosialistipuolueen johtoon puoluesihteeriksi 42-vuotiaana vuonna 1976 ja sai puolueen etääntymään entisistä liittolaisista Italian kommunisteista.. Hän muun muassa korvasi puoluelipun sirpin ja vasaran ruusulla. Craxi pyrki myös yhdistämään hajanaista puoluetta ja muutti sen sosiaali- ja talouspoliittisia linjauksia maltillisempaan suuntaan. Hän nousi Amintore Fanfanin jälkeen vuonna 1983 Italian pääministeriksi ja pysyi tehtävässä neljä vuotta. Hän hyväksyi amerikkalaisten risteilyohjusten sijoittamisen Sisiliaan, millä hän suututti kommunistit.
Fanfanista tuli Craxin jälkeen vuonna 1987 uudestaan pääministeri. Craxi toimi Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä vuosina 1989–1992.
Viimeiset vuodet

Korruptioon liittyvät syytökset johtivat Craxin eroon puolueen johdosta vuonna 1993. Vankeusrangaistuksen välttääkseen hän pakeni toukokuussa 1994 Tunisiaan, ja hänet tuomittiin sekaantumisesta laittomaan puoluerahoitukseen poissaolevana 20 vuoden vankeuteen. Hän kuoli 65-vuotiaana Tunisiassa sydänkohtaukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bettino Craxi Wikimedia Commonsissa
Bettino Craxi Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.