stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pelota kesäolympialaisissa 1968

Vuonna 1968 kesäolympialaisissa pelota järjestettiin näytöslajina Méxicossa. Tämä oli toinen kerta kun pelota oli mukana olympialaisten ohjelmassa näytöslajina. Laji järjestettiin ainoastaan miehille. Tapahtumia oli viisi. Vaikka pelotasta jaettiin mitalit, ne eivät olleet virallisia olympiamitaleja.
Tapahtumat

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Zesta punta |  EspanjaMirapeixin veljekset Beascoechea Arrien   |  RanskaEtcheverry Camy Borra Fourneau |  MeksikoHamuin veljekset Andrade Lanzagorta   |
| Paleta-rubber |  MeksikoBecerra Rendon Gastelumendi Baltazar |  ArgentiinaSehter Utge Goyeche Caresella |  UruguayIroldi D'Alba Bell   |
| Paleta-leather |  RanskaBareiltsin veljekset Berrotaran     |  EspanjaAncizu Caballero Reyzabal Casado |  MeksikoSanchez Beltran Del Valle   |
| Xare |  MeksikoLoaiza Hernandez Sanciprian   |  ArgentiinaSehter Utge     |  EspanjaGarraus Lersundi Irigaray   |
| Eskupilota |  EspanjaEsquisabel Basabe Sacristan Iruzubieta |  RanskaArrillaga Minondo Lissar Etchegoin |  MeksikoHernández Tovar Rivero Izquierdo |
Pelota olympialaisissa
1900 |
1904–1920 |
1924 (näytöslaji) |
1928–1964 |
1968 (näytöslaji) |
1972–1988 |
1992 (näytöslaji)
Kesäolympialaisten 1968 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Koripallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pelota (Näytöslaji) | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Tennis (Näytöslaji) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Pertti Eräkare

Pertti Antero Eräkare, vuoteen 1954 Nieminen (24. tammikuuta 1930 Helsinki – 8. lokakuuta 2014 Espoo) oli yleisurheilija sekä yritys- ja pankinjohtaja, joka toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtajana.
Eräkare syntyi kauppias Johan Einar Niemisen ja Lempi Lyydia Jaatisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1954 oli konsultti Sinikka Tellervo Turunen. Eräkare valmistui merkonomiksi vuonna 1960 ja toimi PYP:n ja SYP:n palveluksessa apulaisosastopäällikkönä 1952–1968 ja pankinjohtajana 1971–1989. Tietotehdas -yhtiön johtaja hän oli 1968–1971. Arvo-osuusjärjestelmän käyttöönottoa, käyttöä ja kehitystä hoitaneen Suomen Osakekeskusrekisteri Osuuskunnan toimitusjohtajaksi Eräkare tuli 1989 ja hoiti tätä tehtävää eläkkeelle siirtymiseensä asti, vuoteen 1993. Eräkare oli 1950-luvulla kansallista kärkeä 800 metrin juoksussa ja ylsi mitaleille myös SM-viesteissä HKV:n joukkueessa. Hän oli aktiivinen urheiluvaikuttaja, joka toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtajana 1981–1982.
Joe Murphy

| Joe Murphy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. lokakuuta 1967 (ikä 56) London, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2001
Seurat:  Detroit Red Wings (NHL) Edmonton Oilers (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) St. Louis Blues (NHL) San Jose Sharks (NHL) Boston Bruins (NHL) Washington Capitals (NHL)
NHL-varaus:  1. varaus, 1986 Detroit Red Wings
Joseph Patrick Murphy (s. 16. lokakuuta 1967 London, Ontario, Kanada) on jääkiekkoilija, joka pelasi ammattilaisena 1986–2001. Hän oli oikea laitahyökkääjä ja edusti Edmonton Oilersia voittaessaan Stanley Cupin vuonna 1990.
Murphyn varasi NHL:ään Detroit Red Wings ensimmäisellä varausnumerolla vuonna 1986. Murphy pelasi parhaat vuotensa Edmonton Oilersissa, mutta edusti tämän lisäksi lukuisia muita joukkueita. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi Washington Capitals, joka antoi hänelle potkut vuonna 2001. Murphy pelasi NHL:ssä 779 runkosarjan ottelua tehoilla 233 maalia sekä 295 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän pelasi 120 ottelua ja teki 34 maalia ja 43 maalisyöttöä. Hän teki parhaalla NHL-kaudellaan 82 pistettä (35+47).
Murphyn uraa varjostivat jatkuvat ongelmat valmentajien ja muiden pelaajien kanssa. Uransa jälkeen Murphy on kärsinyt uhkapeli- ja päihdeongelmista ja hän on elänyt jo vuosia kodittomana Ontariossa.
Ura

Ennen NHL:ää Murphy pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjassa, jossa hän edusti Michiganin osavaltionyliopiston joukkuetta. Michigan voitti Murphyn aikana kerran yliopistosarjan kansallisen mestaruuden vuonna 1986.
Detroit Red Wings varasi Murphyn NHL:ään vuonna 1986 ensimmäisellä varausnumerolla. Murphy edusti Red Wingsiä kaudet 1986–1989, joiden aikana hän pelasi sekä Detroitissa että sen farmiseurassa Adirondack Red Wingsissä. Adirondackissä hän oli keväällä 1990 voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Murphy myytiin kesken kauden 1989–1990 Edmonton Oilersin. Oilersissa Murphy pelasi uransa huippuvuodet ja voitti ainoan Stanley Cupinsa vuonna 1990. Murphy muodosti Oilersissa Adam Gravesin ja Martin Gelinasin kanssa ”The Kid Line” -nimellä tunnetun hyökkäyskolmikon. Murphyn tilastollisesti paras kausi oli 1991–1992, jolloin hän teki runkosarjassa uransa parhaat tehot 35+47 ja oli pudotuspeleissä 24 pisteellä joukkueensa paras pistemies. Murphyn huippukaudesta huolimatta Oilers putosi pudotuspelien kolmannella kierroksella hävittyään Chicago Blackhawksille.
Murphy oli sopimuserimielisyyksien kanssa pelaamatta lähes koko kauden 1992–1993. Oilers kauppasi lopulta hänet helmikuussa 1993 Chicago Blackhawksiin vaihdossa Igor Kravtšukiin ja Dean McAmmondiin. Blackhawksissa Murphy pelasi loppukauden aikana 19 runkosarja- ja 4 pudotuspeliottelua. Blachawksissa hän pelasi yhteensä neljä kautta, joiden aikana hän teki 210 runkosarjaottelussa tehot 83+96 ja 36 pudotuspeliottelussa tehot 16+8. Murphy teki kesällä 1996 sopimuksen St. Louis Bluesiin, jossa hän pelasi vajaan kahden kauden aikana 102 runkosarja- ja 6 pudotuspeliottelua. Blues vaihtoi hänet maaliskuussa 1998 San Jose Sharksin Todd Gilliin. San Josessa Murphy teki kauden 1998–1999 aikana 25 maalia, mutta tästä huolimatta yksikään NHL-joukkue ei enää kesällä 1999 tarjonnut hankalan ihmisen maineeseen joutuneelle Murphylle sopimusta. Lopulta marraskuussa Boston Bruins teki sopimuksen Murphyn kanssa. Murphy ei kuitenkaan tullut Bostonissakaan toimeen joukkuekavereidensa ja valmentajiensa kanssa, minkä vuoksi Bruins päätti helmikuussa hyllyttää hänet vain 26 pelatun ottelun jälkeen. Näissä otteluissa Murphy teki tehot 7+7.
Hyllyttämisen jälkeen Bruins asetti Murphyn waivers-listalle. Pitkään oikeaa laitahyökkääjää etsinyt Washington Capitals päätti lopulta palkata Murphyn, vaikka Murphyn maineen vuoksi hänen palkkaamistaan pidettiin riskinä. Murphy pelasi loppukauden Washingtonissa, teki runkosarjassa 29 ottelussa tehot 5+8 ja jäi pudotuspelien 14 ottelussa pisteittä..
Murphyn ura päättyi kaudella 2000–2001, kun Washington antoi Murphylle potkut. Potkujen syynä oli New Yorkissa tapahtunut välikohtaus, jonka päätteeksi Murphya lyötiin pullolla päähän. Ennen irtisanomista Murphy ehti pelata 14 ottelua, joissa hän teki tehot 1+5. Potkujen jälkeen Murphy lopetti uransa.
Myöhemmin Murphy on arvioinut ansainneensa NHL-urallaan yhteensä noin 15–20 miljoonaa dollaria.
Ura > Maajoukkueura

Murphy pelasi Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa yhteensä kahdeksan ottelua. Lisäksi hän oli mukana nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1986, jossa Kanada voitti hopeaa.
Ura > Pelityyli

Murphy oli nopea luistelija, joka teki paljon maaleja. Murphy pelasi erityisen hyvin kovan paineen alla: hänen tekemistään 34 pudotuspelimaalista 10 oli ottelun voittomaaleja. Murphy ei kuitenkaan koskaan lunastanut niitä odotuksia, joita hänelle ensimmäisenä varatuksi tulemisen vuoksi asetettiin. Lisäksi Murphyn epäsopiva käyttäytyminen varjosti hänen saavutuksiaan pelaajana.
Uran jälkeinen elämä

Peliuran jälkeen Murphy asui useita vuosia Etelä-Amerikassa. Hän toimi kaudella 2013–2014 kanadalaisen junioriseura Alliston Coyotesin päävalmentajana, mutta erosi tehtävistään kesken kauden. Eroamisen taustalla oli Coyotesin jäähallilla sattunut välikohtaus, jonka seurauksena New Tecumsethin kunta antoi Murphylle porttikiellon kaikkiin sen omistamiin liikuntakiinteistöihin.
Myöhemmin Murphy on viettänyt aikaansa elellen Pohjois-Ontarion kaduilla kodittomana. Urheilukanava TSN teki hänestä vuonna 2018 dokumenttielokuvan Finding Murphy, jossa kuvataan hänen elämäänsä kaduilla. Kodittomuuden lisäksi Murphy on kärsinyt alkoholi- ja huumeongelmista ja saanut lyhyen vankeustuomion hotellihuoneen rikkomisesta.
Murphyn ja hänen perheensä mukaan hänen urallaan saamat aivotärähdykset ovat johtaneet hänen myöhempään tilanteeseensa. Murphy oli vuonna 2014 mukana joukkokanteessa, jossa ryhmä entisiä NHL-pelaajia vaati NHL:ltä korvauksia haitoista, joita heidän urallaan saamat aivotärähdykset ovat heille myöhemmin aiheuttaneet. Kanne kuitenkin hylättiin. Helmikuussa 2017 Murphy sai yhteensä yli satatuhatta dollaria entiseltä seuraltaan San Jose Sharksilta ja vakuutusyhtiö Chubbilta Kaliforniassa nostetun kanteen johdettua sovintoratkaisuun, mutta vuonna 2018 tehdyssä haastattelussa hän sanoi kaikkien näiden rahojen jo menneen. Murphyn perheenjäsenten mukaan erityisesti vuonna 1991 tapahtunut taklaus, jossa Detroitin Shawn Burr taklasi Murphya rajusti, johti selkeisiin muutoksiin Murphyn käyttäytymisessä.
Tilastot

| Kausi | Joukkue | GP | G | A | Pts | PIM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985–1986 | Kanada | 8 | 3 | 3 | 6 | 2 |
| 1985–1986 | Kanada U20 | 7 | 4 | 10 | 14 | 2 |
Pertti Eteläpää

Pertti Iikko Antero Eteläpää  (3. toukokuuta 1929 Riihimäki – 1. tammikuuta 2000) oli journalisti, joka toimi Yleisradion tiedotuspäällikkönä.
Pertti Eteläpään vanhemmat olivat  luutnantti Iivari Eteläpää ja Alma Alina Kari ja puoliso vuodesta 1952 Ritva Aulikki Aalto. Eteläpää tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1954. Hän oli vapaa lehtimies 1953–1955, toiminimi Finnpressin päätoimittaja 1955–1957, Turun ylioppilaslehden päätoimittaja 1957–1961 ja Yleisradion tiedotuspäällikkö vuodesta 1962. Eteläpää toimi myös Yleisradion olympiapäällikkönä Tokion, Grenoblen ja Meksikon olympialaisissa.
Jukka Nousiainen (albumi)

| Jukka Nousiainen Jukka Nousiainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Nousiaisen kotistudio, Tampere
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2016
 Formaatti: MC
 Tuottaja(t): Jukka Nousiainen
 Tyylilaji: rock iskelmä psykedeelinen musiikki
 Levymerkki: Jukan Musiikki (omakustanne)
Jukka Nousiaisen muut julkaisut
| Jytää vaan 2015 | Jukka Nousiainen 2016 | Ei enää kylmää eikä pimeää 2018 |
Jukka Nousiainen on Jukka Nousiaisen omaa nimeä kantava toinen sooloalbumi, joka julkaistiin kasettiformaatissa 24. helmikuuta 2016. Ensimmäinen 90 kappaletta käsittävä erä on eri tavalla miksattu ja masteroitu. Äänitteestä otettiin kaksi 500 kappaleen painosta, joista ensimmäinen myytiin heti loppuun.
Albumi on tyylisuunnaltaan psykedeelistä iskelmää. Nousiainen itse on kommentoinut albumin tekoa seuraavasti:
»Aina sitä ei vaan jaksa rokata. Uusi levy on paljon rauhallisempi kuin Huonoa seuraa oli. Oli mukavaa laulaa hiljaisella äänellä ja tehdään rauhallisempaa musiikkia vaihteeksi. Itse asiassa päädyin erilaiseen levyyn myös olosuhdeasioiden vuoksi. Edellinen levy tehtiin Keltaisessa talossa, missä sai mölytä kaikessa rauhassa. Mutta kun sitä paikkaa ei enää ole, niin päädyin tekemään tämän levyn kotioloissa. Ja eihän rivitalossa pysty rumpujakaan täysillä hakkaamaan, joten sekin vaikutti siihen minkälaista musiikkia nyt tuli nauhalle.»
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat : 
Soundi : 

Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen antoi albumille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan hauras, hillitty ja harras, ylistäen Nousiaista monimuotoisena muusikkona joka hallitsee tyylilajin kuin tyylilajin.
Albumi ylsi Soundin toimittajien ”Vuoden 2016 parhaat kotimaiset levyt top-20” -listan toiselle sijalle.
Albumi voitti vuoden 2017 Emma-gaalassa "Kriitikoiden valinta" -kategorian.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Jukka Nousiainen.
| --- | --- |
 A-puoli Synnyin syksyllä – 3.49  Lonely Rider – 3.18  Manuaalit hukassa – 6.10  Kohti kaukaista tähteä – 4.22 :  B-puoli Sun kanssas mä lähden minne vaan – 4.25   Sataa taas – 5.00  Pitkää heinää – 4.41  Rypäleet on kerättävä maailmalta – 4.36
Kokoonpano

Jukka Nousiainen – laulu, kitarat, basso, rummut, banjo, wlm -ja gem- urut, piano
Aiheesta muualla

Discogs
Pastorinpensaat

| Pastorinpensaat |
| --- | --- |
 Pastorinpensas (Sibiraea laevigata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (engl. Eudicots)
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Pastorinpensaat Sibiraea  Maxim.
Katso myös
   Pastorinpensaat Wikispeciesissä   Pastorinpensaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pastorinpensaat (Sibiraea) on ruusukasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on neljä lajia. Pastorinpensasta (Sibiraea laevigata) käytetään koristepensaana.
Lajit

Sibiraea angustata
pastorinpensas (Sibiraea laevigata)
Sibiraea tianschanica
Sibiraea tomentosa
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pastorinpensaat – Sibiraea
Juice (luotain)

| Juice |
| --- | --- |
Alkuperäinen nimi:  JUICE
 Juice-luotaimen konseptikuva
Organisaatio:  Euroopan avaruusjärjestö
Valmistaja:  Euroopan avaruusjärjestö
Tehtävätyyppi:  Planeettaluotain
Ohilennot:  Suunnitellut: Mars Maa
Kohde:  Galilein kuut
Laukaisu:  14. huhtikuuta 2023
Laukaisualus:  Ariane 5
Kohteessa:  Jupiter
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Jupiter Icy Moon Explorer (JUICE) on Euroopan avaruusjärjestön avaruusluotainhanke, jonka tarkoituksena on vierailla Jupiterin Galilein kuiden ympäristössä ja tutkia erityisesti Ganymedes-, Kallisto- ja Europa-kuita. Luotaimen tieteellinen tehtävä on kartoittaa kuiden pintaa sekä pinnan alapuolella mahdollisesti olevia nestemäisiä meriä ja niiden mahdollista elinkelpoisuutta.
Juice laukaistiin 14. huhtikuuta 2023 klo 12:14 UTC, ja se saapuu Jupiterin alueelle 2031 kahdeksan matkavuoden jälkeen. Joulukuussa 2034 luotain saapuu Ganymeden kiertoradalle tutkimuksia varten. Juice on ensimmäinen luotain, joka tutkii muuta kuuta kuin Maan Kuuta.
Tieteelliset tavoitteet

JUICE-kiertoratakone suorittaa yksityiskohtaisia tutkimuksia Ganymedesta ja arvioi sen mahdollisuuksia tukea elämää. Europan ja Kalliston tutkimukset täydentävät vertailevan kuvan näistä Galilein kuista. Kolmen kuun uskotaan sisältävän sisäisiä nestemäisiä valtameriä, ja siksi ne ovat keskeisiä elinkepoisten planeettojen elämän edellytysten ja asuttavuuden ymmärtämisessä.
Ganymeden ja vähemmässä määrin Kalliston tutkimuksen tärkeimmät tieteelliset tavoitteet ovat:
Valtameren kerrosten karakterisointi ja oletettujen maanalaisten vesivarastojen havaitseminen
Pinnan topografinen, geologinen ja koostumuskartoitus
Jäisten kuorien fysikaalisten ominaisuuksien tutkimus
Sisätilojen sisäisen massajakauman, dynamiikan ja kehityksen karakterisointi
Ganymedeen hauraan Ilmakehän tutkiminen
Tutkimus Ganymeden sisäisestä magneettikentästä ja sen vuorovaikutuksista Jovian magnetosfäärin kanssa.
Europassa painopiste on elämälle välttämättömässä kemiassa, mukaan lukien orgaaniset molekyylit, sekä pinnan piirteiden muodostumisen ja ei-vesi-jäämateriaalin koostumuksen ymmärtäminen. Lisäksi JUICE tarjoaa kuun ensimmäisen maanalaisen luotauksen, mukaan lukien ensimmäisen jääkuoren vähimmäispaksuuden määrityksen viimeksi aktiivisilla alueilla.
Kauempana avaruudellisesti erotettuja havaintoja tehdään myös useille pienille epäsäännöllisille satelliiteille ja vulkaanisesti aktiiviselle kuulle Io.
Aiheesta muualla

JUICE Red Book - avaruusluotainhanke-ehdotuksen teknologiayhteenveto.
ESA:n Juice-sivut
Juicen rakenne
Jussi Eskola (koripalloilija)

| Jussi Eskola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jussi Eskola
Syntynyt: 23. helmikuuta 1987 (ikä 37) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  189 cm
Paino:  94 kg
Nyk. joukkue:   Oulun NMKY
Sarja:  I-divisioona A
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005–2007 2007–2008 2008–2010 2010–2011 2011–2014 2014–2015:   Torpan Pojat  Team Componenta  Joensuun Kataja  KTP-Basket  Kauhajoen Karhu  Oulun NMKY
Valmennusura
2015–:   Oulun NMKY
Jussi Eskola (s. 23. helmikuuta 1987 Oulu) on suomalainen ammattikoripalloilija.
Eskola pelasi Korisliigaa Torpan Pojissa, Team Componentassa, Joensuun Katajassa, KTP-Basketissa ja Kauhajoen Karhussa. Hän on pelannut urallaan 351 Korisliigan ja 146 1. divisioonan ottelua. Lisäksi Eskolalla on tilillä 8 Suomen Cupin sekä LiigaCupin ottelua. Eskola on esiintynyt myös 31 nuorten maaottelussa.
Kaudella 2005-2006 Eskola oli voittamassa A-poikien Suomen mestaruuden Torpan Poikien riveissä.
2008-2009 irtosi SM-hopeaa Joensuun Katajan joukkueessa ja pari vuotta myöhemmin pronssia KTP:n paidassa.
Eskola piti taukoa pelaamisesta kauden 2014–2015 jälkeen. Pelitauon aikana Eskola toimi ONMKY:n 1. divisioonan edustusjoukkueen päävalmentajana.
Paluu parketille pelaajana tapahtui 2019-2020 pelikaudella. Eskola toimii nykyisen joukkueensa Oulu Basketballin kapteenina (C).
Pelityyli ja ominaisuudet

Eskola tunnetaan hyvänä puolustajana, heittäjänä ja syöttäjänä. Eskola tekee kentällä ollessaan myös paljon tilastoissa näkymättömiä asioita joukkueensa hyväksi. Eskola luetaan hyvien suomalaisten roolipelaajien kastiin, jotka tukevat joukkueen tähtipelaajia.
Tilastot > Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Torpan Pojat | Korisliiga | 18 | 71,4 % | 25,0 % | 50,0 % | 0,3 | 0,3 | 0,6 | 0,1 | 0,1 | 0,2 | 0,0 | 1,4 |
| 2006–2007 | Torpan Pojat | Korisliiga | 20 | 50,0 % | 20,0 % | 60,0 % | 0,3 | 0,2 | 0,5 | 0,2 | 0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,8 |
| 2007–2008 | Team Componenta | Korisliiga | 38 | 45,5 % | 38,1 % | 81,6 % | 0,4 | 0,6 | 1,0 | 0,7 | 1,1 | 0,6 | 0,0 | 6,6 |
| 2008–2009 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 40 | 50,0 % | 27,9 % | 66,7 % | 0,3 | 0,8 | 1,1 | 0,4 | 0,4 | 0,5 | 0,0 | 2,5 |
| 2009–2010 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 41 | 66,7 % | 35,7 % | 52,6 % | 0,6 | 1,6 | 2,2 | 0,5 | 0,4 | 0,6 | 0,1 | 4,2 |
| 2010–2011 | KTP-Basket | Korisliiga | 39 | 75,0 % | 36,2 % | 33,3 % | 0,5 | 1,4 | 1,8 | 0,9 | 0,4 | 0,4 | 0,1 | 4,6 |
| 2011–2012 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 40 | 50,0 % | 35,1 % | 66,7 % | 0,3 | 1,7 | 2,0 | 1,1 | 0,6 | 0,7 | 0,0 | 4,7 |
| 2012–2013 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 41 | 70,6 % | 41,2 % | 72,2 % | 0,2 | 1,4 | 1,6 | 1,1 | 0,7 | 0,4 | 0,0 | 8,7 |
| 2013–2014 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 32 | 58,6 % | 33,6 % | 71,0 % | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 1,1 | 0,6 | 0,4 | 0,0 | 6,5 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | 309 | 57,4 % | 36,0 % | 67,1 % | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 0,7 | 0,5 | 0,5 | 0,0 | 4,8 |
Tilastot > Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | Torpan Pojat | Korisliiga | 2 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| 2008–2009 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 10 | 100 % | 25,0 % | 50,0 % | 0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,2 | 0,5 | 0,1 | 0,0 | 1,0 |
| 2009–2010 | Joensuun Kataja | Korisliiga | 5 | 0,0 % | 35,0 % | 50,0 % | 0,4 | 1,2 | 1,6 | 0,2 | 0,2 | 0,4 | 0,0 | 4,4 |
| 2010–2011 | KTP-Basket | Korisliiga | 7 | 66,7 % | 36,8 % | 100 % | 0,4 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | 4,7 |
| 2011–2012 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 4 | 0,0 % | 41,2 % | 75,0 % | 0,0 | 1,8 | 1,8 | 0,5 | 1,0 | 0,3 | 0,0 | 6,8 |
| 2012–2013 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 9 | 100 % | 39,1 % | 75,0 % | 0,1 | 1,1 | 1,2 | 1,1 | 0,8 | 0,1 | 0,0 | 6,6 |
| 2013–2014 | Kauhajoen Karhu | Korisliiga | 4 | 100 % | 28,6 % | 100 % | 0,8 | 3,5 | 4,3 | 1,0 | 1,3 | 0,8 | 0,3 | 4,0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga (Suomi) | 41 | 70,0 % | 36,3 % | 75,0 % | 0,3 | 1,1 | 1,4 | 0,5 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 4,1 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo
Paul Reeves

| Paul Reeves |
| --- | --- |

Uuden-Seelannin kenraalikuvernööri
 1985–1990  
Edeltäjä:  David Beattie
Seuraaja:  Catherine Tizard
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1932
Kuollut: 14. elokuuta 2011 (78 vuotta)
Paul Alfred Reeves (6. joulukuuta 1932 – 14. elokuuta 2011) oli uusiseelantilainen anglikaaninen piispa. Hän toimi Aotearoan, Uuden-Seelannin ja Polynesian arkkipiispana ja priimaksena vuosina 1980–1985. Vuosina 1985–1990 Reeves oli maansa 15. kenraalikuvernööri. Lisäksi hän toimi Aucklandin teknillisen yliopiston kanslerina vuosina 2000–2011.
Reeves oli ensimmäinen maoritaustainen kenraalikuvernööri.
Reeves vihittiin papiksi 1960. Hän palveli kirkkoa Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Hänet nimitettiin Waiapun piispaksi vuonna 1971, ja vuonna 1979 hän siirtyi Aucklandin piispaksi, jona hän toimi vuoteen 1985.
Reeves kritisoi vuosina 1984–1990 toimineen työväenpuolueen hallituksen liberaaleja taloudellisia uudistuksia (Rogernomics).
Valtiovierailulla Vanuatulla vuonna 1988 Reeves kutsuttiin tappamaan seremoniassa sika; asia herätti kiistan, sillä Reeves toimi Auckland New Zealand Society for the Prevention of Cruelty to Animals -eläinsuojelujärjestön johtajana. Hän erosti järjestön johtajan paikalta kohun takia.
Vuonna 2004 Reeves esitti tasavaltaa puolustavan kannan. Hän kuoli syöpään 78-vuotiaana elokuussa 2011. Hänellä oli useita kunniatohtorin arvoja.
Käännös suomeksi
Peter Standertskjöld-Nordenstam

Peter Standertskjöld-Nordenstam on entinen suomalainen jalkapalloilija. Standertskjöld-Nordenstam pelasi ensimmäisen ottelunsa HIFK:n jalkapallon edustusjoukkueessa kaudella 1999 ja viimeisen 2011. Enimmäkseen keskikentällä pelannut Standertskjöld-Nordenstam palkittiin HIFK:n keskushallituksen toimesta Vuoden urheilusuorituksesta 2006. Standertskjöld-Nordenstam edusti vuonna 2011 päättyneellä urallaan jalkapallossa myös Ponnistusta ja Ekenäs IF:ää.
Standertskjöld-Nordenstam on pelannut myös jääpalloa pääsarjatasolla HIFK:ssa voittaen lajissa Suomen mestaruuden.
Aiheesta muualla

HIFK Fotboll
Polyyppi (lääketiede)

Kolonoskopian paljastama polyyppi paksusuolessa.
Polyyppi on limakalvolta nouseva epänormaali muodostuma, joka voi esiintyä esimerkiksi paksusuolessa, nenässä, mahalaukussa tai virtsarakossa.
Polyyppien aiheuttamat oireet riippuvat niiden sijainnista. Suolessa esiintyvä polyyppi on tavallisesti oireeton. Adenomatoottisen polyypin muodostuminen paksusuoleen voi kuitenkin edeltää suolisyövän kehittymistä, ja siellä havaittu polyyppi tulisi siksi poistaa. Kuitenkaan läheskään kaikista adenoomista ei tule pahanlaatuisia. Nenässä pieni polyyppi voi olla oireeton, kun taas suuri voi täysin tukkia sieraimen. Nenän polyyppien mahdollisia oireita ovat muiden muassa nenän tukkoisuus ja heikentynyt hajuaisti.
Joskus polyyppien taustalla on potilaalla jo oleva sairaus, kuten familiaalinen adenomatoottinen polypoosi, Peutz–Jeghersin oireyhtymä tai juveniili polypoosi.