stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vapaaehtoinen palokunta
Suomen vapaaehtoiset palokunnat > Koulutusjärjestelmä > Peruskurssit

Perehdyttämiskurssi – henkilökohtaisia taitoja, tietoa pelastustoimesta ja omasta palokunnasta.
Pelastustoiminnan peruskurssi (aikaisemmin sammutustyökurssi) – toiminta sammutusyksikön jäsenenä, tietoa tulipaloista (vaaditaan että pääsee osallistumaan hälytystehtäviin).
Sammutustekniikkakurssi – (uusi opetussuunnitelma)  Kurssi antaa valmiuksia ymmärtää tulipalojen kehittymistä sekä leviämistä ja sammuttamista erilaisilla sammutustekniikoilla työturvallisuus huomioiden.
Savusukelluskurssi – lisää tietoa ja taitoja sammutustyöstä, muodollinen pätevyys vaativimpiin sammutustehtäviin. Savusukelluskurssin hyväksytysti suorittaminen antaa peruskoulutuksen savusukeltamalla tehtävään sammutus- ja pelastustyöhön (vapaaehtoinen).
Palokuntien ensiapukurssi – palokuntien tarpeisiin muokattu SPR:n EA2-kurssi. Ensiapukurssilla opittava ensiapuosaaminen mahdollistaa ihmisen auttamisen hätäensiapua vaativissa tilanteissa (vapaaehtoinen).
Pelastustyökurssi – ihmisten ja omaisuuden pelastaminen liikenneonnetomuuksissa (vapaaehtoinen).
Öljyvahingon torjuntakurssi – öljyjalosteiden kerääminen ja leviämisen estäminen onnettomuuksissa (vapaaehtoinen).
CBRNE-kurssi ja Kemikaalisukelluskurssi – toiminta onnettomuuksissa, joissa on mukana myrkyllisiä, säteileviä tai muuten vaarallisia aineita (vapaaehtoinen).
Ensivastekurssi – lisää ja monimutkaisempaa ensiapua ja ensihoitoa kuin palokuntien ensiapukurssilla (vapaaehtoinen).
Pintapelastuskurssi – ihmisten pelastaminen veden varasta (vapaaehtoinen).
Suomen vapaaehtoiset palokunnat > Koulutusjärjestelmä > Täydennyskoulutus

Täydennyskoulutuksen kursseilla opetetaan taitoja, jotka syventävät peruskursseilla opittuja asioita tai joita jokaisen palokuntalaisen ei tarvitse hallita. Kursseja pidetään esimerkiksi viestiliikenteestä, konemiehen toiminnasta, hälytysajosta, myrskyvaurioiden korjaamisesta ja liikuntakoulutuksesta.
Suomen vapaaehtoiset palokunnat > Koulutusjärjestelmä > Päällystön koulutus

Vapaaehtoispäällystön koulutus jakaantuu alipäällystön koulutukseen ja täydennyskoulutukseen sekä sopimuspalokunnan päällikön peruskoulutukseen. Alipäällystön peruskoulutus annetaan kahdella yksikönjohtajakurssilla, joka antaa valmiudet kouluttaa ja johtaa pelastusyksikköä. Alipäällystön koulutusta täydennetään kursseilla palokunnan toiminnasta poikkeusoloissa ja toiminnasta paloilmoitinkeskuksessa. Sopimuspalokunnan päällikkökurssi antaa valmiudet johtaa vapaaehtoista palokuntaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Palokuntaan.fi - hälytystoiminnan esittelyä
John Erwin

| John Erwin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  John Lee Erwin
Syntynyt: 5. joulukuuta 1936
Kuollut: 20. joulukuuta 2024 (88 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1959–
Merkittävät roolit:  He-Man (He-Man)
Aiheesta muualla
IMDb 
John Lee Erwin (5. joulukuuta 1936 Cambridge, Massachusetts – 20. joulukuuta 2024 Camarillo, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten He-Manin ääniroolista animaatiosarjassa He-Man and the Masters of the Universe.
Ura

Erwin aloitti näyttelemisen 1960-luvulla, mutta pian televisiosarjan Lännen tien jälkeen hän siirtyi ääninäyttelijäksi ja toimi aluksi kertojaäänenä televisiosarjoissa. Animaatiossa Erwin on ääninäyttellyt vuodesta 1968 lähtien ja usein Filmationin tuottamissa animaatioissa. Vuonna 1983 hän sai uransa merkittävämmän roolin He-Manina, kun Filmation sai tehtäväkseen siirtää Mattelin suositun sankarin animaatioksi. Erwin teki äänirooleja animaatioihin aktiivisesti aina 1980-luvun loppuun asti ja 1990-luvulla lainasi ääntään enimmäkseen televisiomainoksiin.
Hän uusi He-Manin ääniroolinsa vuonna 2005 televisiosarjassa Family Guy.
Aiheesta muualla

John Erwin he-man.orgissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
John Erwin TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
John Erwin Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tango pelargonia

Tango pelargonia on suomalainen tangokappale, jonka sävelsi, sanoitti ja levytti Kari Kuuva vuonna 1964. Kappale oli ilmestyessään myyntimenestys ja piti hallussaan Suomen singlelistan ykkössijaa kolmen kuukauden ajan alkuvuodesta 1965. Sen ovat myöhemmin levyttäneet muun muassa Eino Virtanen, Kalevi Nyqvist, Solistiyhtye Suomi ja Petri Hervanto.
Kuuva sävelsi "Tango pelargonian" alkuaan parodiaksi ja jäljitteli tulkinnassaan häntä ennen samassa studiossa levyttänyttä Olavi Virtaa. Kappaleen menestys perustui kuitenkin siihen, että ainakin osa suomalaisesta tangoyleisöstä otti sen vakavissaan.
Vulcan Centaur

Vulcan Centaur on United Launch Alliancen valmistama kantoraketti. Raketin ensilennolla 8. tammikuuta 2024 kuormana oli Astroboticin Peregrine-kuulaskeutuja, joka lähetettiin kohti Kuuta.
Raketin tavoitteena on vähentää Yhdysvaltojen riippuvuutta venäläisistä rakettimoottoreista, joita Atlas V käyttää. Vulcanin on tarkoitus lopulta korvata Atlas V- ja Delta IV-raketit. Hankkeen tavoitteena on tehdä SpaceX:n Falcon-rakettien kanssa kilpailykykyinen raketti ja korvata venäläisvalmisteiset RD-180-rakettimoottorit Blue Originin BE-4-moottoreilla.
Sierra Spacen Dream Chaser -alus on tarkoitus laukaista Vulcan-raketilla.
Historia

Ensimmäistä laukaisua lykättiin useita kertoja. Ensimmäistä laukaisua suunniteltiin vuodelle 2019. 
Raketin ensimmäiseksi tehtäväksi suunniteltiin Pentagonin tehtävä, jonka sopimuksen se sai vuonna 2020. Yhdysvaltain avaruusvoimien USSF-51-tehtävä siirrettiin Atlas V -raketille, ja toukokuussa 2024 odottamassa on 25 laukaisua, jotka on suunniteltu vuoden 2027 loppuun mennessä.
Aiheesta muualla

United Launch Alliancen verkkosivuilla (englanniksi)
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::  Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::  Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::  Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok
Liisa Rautanen

| Liisa Rautanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1957 Lohja (ikä 67)
Arvonimi: Järjestöneuvos
Muut tiedot
Järjestö:  Hengitystuki
Liisa Kerttu Annele Rautanen (s. 13. helmikuuta 1957 Pusula) on vammaisjärjestövaikuttaja, joka on toiminut useassa vammaisjärjestön johtotehtävässä työkseen että luottamustoimijana. Tästä toiminnasta tasavallan presidentti myönsi hänelle järjestöneuvoksen arvonimen 19.12.2014 ja Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin 2022-12-66. joulukuuta 2022.
Henkilöhistoria

Rautanen syntyi Leo ja Kerttu Rautasen vanhimmaksi lapseksi. Vuoden ikäisenä näkyivät ensimmäiset merkit SMA-lihassairaudesta. Kaksi vuotta kyläkoulua käytyään hän siirtyi Ouluun sisäoppilaitokseen. Hän jatkoi opiskelua Järvenpään kauppaoppilaitoksessa, josta hän valmistui merkonomiksi. Sen jälkeen hän teki satunnaistöitä kuten lehtien myyntiä, artikkeleiden tekoa paikallislehtiin ja kirjanpitoja.
Järjestöura

Rautanen oli mukana perustamassa Uudenmaan lihastautiyhdistystä 1982, jonka puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 1986 lähtien. Lihastautiliiton puheenjohtajana hän on toiminut 1995–2000 ja 2005–2010. Hän on toiminut ensin Hengitystuki ry:n puheenjohtajana 1995–1997 ja vuodesta 1998 lähtien toiminnanjohtajana.
Vammaisfoorumin hallituksessa hän on ollut jäsenenä 2001–2005, 2008–2010, 2020.
Perkele (yhtye)

Perkele on ruotsalainen punk/Oi!-yhtye, joka perustettiin kellaribändinä Göteborgissa 1993.
Kaksi alkuperäisjäsentä lähtivät yhtyeestä myöhemmin ja vuodesta 1996 Perkeleessä on kolme jäsentä, Ron (laulu ja kitara), Chris (basso) ja Jonsson (rummut).
Perkeleen ensimmäinen albumi oli nimeltään Från flykt till kamp, jossa kaikki kappaleet olivat ruotsinkielisiä. Albumilla Voice of anger he vaihtoivat kielen englanniksi, mutta tekevät myös silloin tällöin ruotsinkielisiä kappaleita levyilleen. Levyllä Längtan (2008) on myös muutama suomenkielinen kappale: "Irwin", "Muistot" ja Irwin Goodmanin "Rentun Ruusu".
Perkele kuuluu Bandworm Records -nimiseen levy-yhtiöön.
Musiikilliset vaikuttajat

Perkeleen musiikillisia vaikuttajia ovat muun muassa The Who, Rolling Stones, Iron Maiden, Judas Priest, Motörhead, Black Sabbath, Sex Pistols, Misfits, Danzig, Klamydia, Terveet Kädet, Hurriganes, Olavi Virta, Reijo Taipale ja Irwin Goodman.
Diskografia > Studioalbumit

1998 Från flykt till kamp
2000 Voice of anger
2002 No shame
2003 Stories from the past
2005 Confront
2008 Längtan ("minialbumi")
2010 Forever
2013 A Way Out
2019 Leaders Of Tomorrow
Diskografia > EP:t

2003 Göteborg
2010 Punk Rock Army
Sekki

Itäsaksalainen sekkilomake.
Enzo Ferrarin asettama sekki.
Yhdysvaltalainen sekki. Alalaidassa koneluettavat magneettiset numerot.
Sekki (myös šekki ja shekki, engl. cheque) on maksuvälineenä käytettävä arvopaperi. Sekissä on Suomessa oltava nimitys ”shekki” (ruots. check) kielellä, jolla se on laadittu. Sekkien käyttö on Suomessa vähäistä.
Yleistä

Sekki on määrämuotoinen asiakirja, jolla sekin asettaja (trassentti) kehottaa maksajaa (trassaatti) maksamaan tietyn rahamäärän sekkiä esitettäessä. Maksajan on Suomessa oltava pankki (trassaattipankki). Kun sekin saaja (remittentti) lunastaa sekin pankissa, pankki veloittaa rahat asettajan (sekki)tililtä ja maksaa ne saajalle. Sekin asettaja kirjoittaa sekin erityiselle pankin painattamalle sekkilomakkeelle, usein käsin. Sekin arvon voi valita vapaasti, kunhan asettajalla on pankissa varoja sen katteeksi. Sekin voi eräissä tilanteissa myös siirtää eli antaa eteenpäin maksuna. Sekin käyttöön sisältyy riskejä, sillä se voi esimerkiksi kadota. Sen käyttöön sisältyy myös kateriski ja huijaukset ovat mahdollisia.
Pankkisekki tarkoittaa pankin asettamaa sekkiä. Yksityissekki puolestaan on yksityisen henkilön tai yrityksen asettama sekki.
Nimitykset

Sekin suomenkielinen nimitys on Kielitoimiston mukaan ”sekki”. Sanan rinnakkaismuoto on ”šekki”. Suomen laissa käytetty muoto on ”shekki”. Nimitys ”shekki” on kirjoitettava sekkiin sillä kielellä, jolla sekki on laadittu. Asiakirjaa, josta tällainen merkintä puuttuu, ei pidetä sekkinä.
Sekin englanninkielinen nimitys on ”cheque” tai ”check”. Nimen alkuperää ei ole täysin selitetty. Etymologisches Wörterbuch der deutschen Sprache suosii muun muassa Enno Littmannin ja Karl Lokotschin esittämää hypoteesia, että sana johtuu arabian sanasta ”ṣakk” (صك), jolla islamilaisessa pankkitoiminnassa kuvataan korottomia lainoja ja myös konkreettisesti siihen liittyviä kirjallisia maksumääräyksiä. Toiset otaksuvat alkuperäksi shakkipeliä (persian sanasta ”šāh” (شاه) ’kuningas’). ”Check” tarkoittaa englannissa alun perin shakkaamista eli ilmoitusta, että vastapelaajan kuningas on uhattuna. Verbinä käytettynä ”check” on niin muodoin ”pitää shakissa” eli ”pysäyttää” ja lopulta ”kontrolloida” tai ”tarkistaa asian oikeellisuus”. Sekin nimi ”check” tulisi tämän selityksen mukaan lunastuksen yhteydessä tehtävästä katevarmennuksesta.
Viivattu sekki

Viivauksella voidaan estää sekin maksaminen sen luvattomasti haltuunsa saaneelle henkilölle. Yleisviivattu sekki on sekki, jonka etupuolelle on vedetty kaksi yhdensuuntaista viivaa. Viivojen välissä voi lukea sana ”pankki” tai vastaava. Maksava pankki ottaa yleisviivatun sekin vastaan vain omalta asiakkaaltaan tai toiselta pankilta. Erikoisviivattu sekki on sekki, jossa viivojen välissä lukee pankin nimi. Maksava pankki ottaa erikoisviivatun sekin vastaan vain tuolta pankilta.
Sekkien käyttö Suomessa

Sekki on Suomessa edelleen käytössä, joskin melko harvinaisena maksuvälineenä. Sekin käyttö maksuvälineenä alkoi kasvaa 1920-luvulla. 1960-luvun lopulla yksityishenkilöiden raha-asioissa siirryttiin käteisestä paljolti tilirahaan. Palkat alettiin maksaa käteisen sijaan palkansaajan pankkitilille ja maksuvälineenä alkoivat yleistyä käyttösekit. Käyttötilin haltija sai pankistaan omin tunnistustiedoin esipainettuja sekkilomakkeita 25 kappaleen sekkivihkoina. Sekkiin kirjoitettiin rahamääräksi joko ostosten summa tai korkeintaan sata markkaa, jolloin vaihtorahan sai ostospaikan kassasta käteisenä. Pankit olivat sitoutuneet lunastamaan enintään 100 markan suuruiset, muodollisesti oikein täytetyt käyttösekit tarkastamatta sekinkäyttäjän henkilötietoja tai pankkitilillä olevaa katetta. Kauppaliikkeissäkään ei sadan markan sekin esittäjältä siksi yleensä kysytty henkilötodistusta. Kokonainen 25 käyttösekin vihko edusti siis varkaalle 2 500 markan luvatonta käyttömahdollisuutta, ja varkaan rahankäytöstä vastasi sekkivihon laillinen omistaja, jos sekit olivat joutuneet vääriin käsiin tämän huolimattomuuden takia. Asuntomurroissa ja ryöstöissä anastetuista sekeistä vastasi sen sijaan pankki.
Sekin käytön huippuvuosi oli 1984, jolloin Suomessa kirjoitettiin 72 miljoonaa sekkiä. Sekin keskimääräinen summa oli 5 000 markkaa. 1980-luvun puolivälin jälkeen maksukortit syrjäyttivät sekin vähittäiskaupassa. Vuonna 1988 sekkilomake tuli maksulliseksi, eikä 1990-luvun puolivälissä sekkejä enää sanottavasti käytetty kotitalouksien kulutusmenojen maksamiseen. Vuonna 1997 pankit poistivat aiemmin käytössä olleen 1 000 markan sekkitakuun. Tälloin varmentamattoman sekin vastaanotto jäi vastaanottajan riskiksi, minkä piti poistaa sekin käyttö vähittäismaksuista kokonaan.
Yritysten käytössä sekki pysyi pidempään. 1990-luvun puolivälissä sekkiä käytettiin erityisesti pankkien välisissä isoissa rahansiirroissa ja arvopaperikaupassa. Tälloin vältyttiin tilisiirron arvopäiväviiveeltä. Sekin keskikoko vuonna 1996 oli 270 000 markkaa.
Vuonna 2016 Suomessa lunastettiin noin 70 000 sekkiä. Sekin keskimääräinen arvo oli noin 30 000 euroa.
Suomessa sekkien käyttöä sääntelee shekkilaki (244/1932). Sekki on esitettävä maksettavaksi kahdessakymmenessä päivässä (asettamisesta eli päiväyksestä) tai, milloin sekki on asetettu jossakin Euroopan ulkopuolella olevassa valtiossa, jonka rajat eivät ulotu Välimereen, seitsemässäkymmenessä päivässä.
Sekkien käyttö ulkomailla

Sekkien käytön yleisyys on vaihdellut maittain. 1980-luvulla ”sekkimaita” olivat Yhdysvallat, Kanada, Ranska ja Iso-Britannia. Sekki oli yleinen myös Italiassa. Niin sanottuihin ”pankkisiirtomaihin”, joissa pankkisiirto oli sekkiä yleisempi, kuuluivat Suomen lisäksi erityisesti Japani, Länsi-Saksa ja Sveitsi sekä myös Ruotsi, Alankomaat ja Belgia.
1990-luvulla sekki oli edelleen yleinen maksutapa monissa EU-maissa. Portugalissa, Irlannissa ja Ranskassa noin puolet tilimaksuista suoritettiin vuonna 1995 sekeillä. EU-maista selvimmin sekkien käyttö oli vähentynyt Isossa-Britanniassa.
Tanskassa ensimmäinen sekki kirjoitettiin vuonna 1857. Sekki oli 1970-luvulla Tanskan supermarketeissa yleisin maksuväline. Sittemmin sekit vaihtuivat maksukortteihin.
Yhdysvalloissa kirjoitettiin 2000-luvun alussa vuosittain noin 70 miljardia sekkiä.
Sekin varmennin

Niin sanottu sekin varmennin (engl. check protector, protectograph, checkwriter) on väärentämisen estämiseksi kehitetty laite. Niillä perforoitiin eli lävistettiin tai painettiin sekkiin sen summa, asettajan nimi tai muita turvatietoja. Perforointia tai paperin kuituihin asti imeytynyttä moniväristä turvapainatusta ei voinut helposti väärentää. Vuosina 1896–1932 Yhdysvalloissa patentoitiin noin 40 sekin varmentimen toimintaperiaatetta. Merkittäviä valmistajia olivat Todd ja Defiance. Myöhemmin turvamerkinnät kehittyivät tietokoneiden optisesti luettaviksi numerosarjoiksi tai viivakoodeiksi. Sekkien varmentaminen päättyi Suomessa euroon siirryttäessä.
Isot palkintosekit

Kilpailujen voittajille jaetaan palkinnonjakotilaisuudessa usein isokokoinen palkintosekki. Todellisuudessa se on vain oikeasta sekistä näytöstarkoituksiin tehty suurennos tai mukaelma, joka on valmistettu paksusta kartongista tai muovista. Varsinainen rahansiirto tehdään muulla tavoin. ”Maailman suurin sekki” on Guinnesin ennätyskirjan mukaan Kuwaitissa kirjoitettu 25 metriä leveä ja 12 metriä korkea sekki.
Sekin oikeudellinen muoto

Sekki on muodollisoikeudellisesti samankaltainen saamisasiakirja kuin vekseli. Sekin ja vekselin käyttötarkoitukset eroavat siten, että kun vekseli on pääasiassa luottoasiakirja, sekki on maksuväline.
Sekki sitoo allekirjoittajaansa eli sekin asettajaa mutta ei maksavaa pankkia. Vaikka pankki ei ole oikeudellisesti velvollinen maksamaan sekissä mainittua summaa, sekki on ollut käyttökelpoinen maksuvälineenä, koska maksun saamiselle on ollut suuri todennäköisyys. Se johtuu siitä, että sekillä on katepakko: sekin asettajalla on oltava pankissa varoja, joista hän voi sekillä määrätä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sekki Wikimedia Commonsissa
Eteläafrikkalainen viivattu sekki.
Autokilpailun palkintosekki.
Viialan koulu

Viialan koulu
Viialan koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolan Myllykoskella, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on noin 150 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut 1980-luvulla. Koulu sijaitsee Myllykosken taajamassa Viialan asuinalueella. Luokkatasot on jaettu yhteen tai kahteen ryhmään (A, B). Vuonna 2016 koulussa oli 210 oppilasta.
Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Viialan koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyy uuteen Myllykosken yhtenäiskouluun. Vuonna 2020 kouluun siirtyy oppilaita lakkautettavasta Ummeljoen koulusta.
Reckya Madougou

| Reckya Madougou> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1974 Benin
Kansalaisuus:  Benin
Ammatti:  poliitikko, ex-ministeri
Poliitikko
Puolue:  Les Démocrates
Asema:  ex-oikeusministeri, vanki
Koulutus:  tohtori
Tutkinnot:  Institute of Higher International Studies IHEI
Tunnustukset
 "Woman of courage Award" Yhdysvaltain ulkoministeriö 2007; Komentaja, kansallinen ritarikunta Benin (2012), Togo (2014); Kunniamerkki taloudellisen toiminnan edistämiestä, Kongo (2015); Jeune Afrique lehden mukaan vaikutusvaltaisimpien 50 afrikkalaisen naisen joukossa 2016, Africa Magazinen mukaan sadan vaikutusvaltaisimman afrikkalaisen joukossa, 2016 
Aiheesta muualla
reckyamadougou.com
Reckya Madougou (s. 30. huhtikuuta 1974) on beniniläinen poliitikko. Hän oli presidentti Boni Yayin hallituksen ministeri kahdesti, ensin mikrorahoitus-, nuoriso- ja naisten ministerinä ja sen jälkeen oikeusministerinä.
Varhainen elämä

Reckya Madougou oli kiinnostunut  peruskoulussa partiotoiminnasta. Vartuttuaan hän liittyi Nuorkauppakamarin (Jeune Chambre Internationale, JCI) Beninin osastoon, jonka varapuheenjohtaja hän toimi.
Madougou valmistui Institut National d'Economie -yliopistosta (nykyinen Ecole Nationale d'Economie Appliquée et de Management) Beninissä vuonna 1997. Hänelle myönnettiin kauppatekniikan tutkinto ISG Lillestä vuonna 1998, sitten kansainvälisen liiketoiminnan tohtorin tutkinto ylempien kansainvälisten opintojen instituutista vuonna 2000. Hänet valittiin edustamaan Beniniä vuoden 2007 kansainvälisessä vierailevassa johtajuusohjelmassa.
Ura

Reckya Madougou aloitti ammattiuransa osallistumalla Nasuba telecom LC 2 International -hankkeen kehittämiseen. Sitten hän eteni matkapuhelinoperaattori GSM BB Com:in myynti- ja markkinointiosastolle. Myöhemmin hänestä tuli Tunde Motorsin myynti- ja markkinointijohtaja, jolla on Volkswagenin tuotantolisenssi Beninissä. Vuonna 2006 hän perusti oman tutkimus- ja strategiakonsultointiyrityksen, International Key Consultingin.
Ura > Poliittinen osallistuminen

Reckya Madougou aloitti ja johti kansalaisyhteiskunnan kampanjaa otsikolla "Älä koske perustuslakiini" ( ranskaksi: Touche pas à ma Constitution) Beninissä vuosina 2004–2006. Se innosti vastaavia kampanjoita Senegalissa, Burkina Fasossa ja Kamerunissa.
Madougou toimi hallituksessa vuosina 2008--2013. Hänet nimitettiin ensin mikrorahoitus-, nuoriso- ja naisministeriksi. Hänen aloittamansa ohjelmat auttoivat yli kahta miljoonaa edunsaajaa, jotka olivat enimmäkseen naisia, nuoria, pienyrittäjiä ja maanviljelijöitä. Sitten hänestä tuli oikeusministeri. Jätettyään Beninin hallituksen hänestä tuli Togon hallituksen erityisneuvonantaja.
Pidätys ja tuomio

Les Démocrates -puolueen johtajana Reckya Madougou ilmoitti aikovansa osallistua 11. huhtikuuta 2021 järjestettävään Beninin presidentinvaaliin. Hänen ehdokkuutensa hylättiin, koska hän ei saanut 16 pormestarin tai parlamentin jäsenen tukea. Hänet pidätettiin 3. maaliskuuta 2021 järjestetyssä tapaamisessa toisen oppositiopoliitikon kanssa Porto-Novossa. Hallituksen edustaja syytti häntä "suunnitelmasta salamurhata useita poliitikkoja". Oikeudenkäyntipäivää ei ilmoitettu.
Reckya Madougou tuomittiin 11. joulukuuta 2021 vankeuteen 20 vuodeksi "osallisena terroristisiin tekoihin".
Madogoun asianajajat tuomitsivat 10. helmikuuta 2023 vierailukiellon, joka on annettu vangille ja entiselle ministerille. Samalla vaativat asiakkaansa vapauttamista YK:n ihmisoikeustyöryhmän päätöksen mukaisesti.
Madougou valitti Beninin entisen presidentin Nicephore Soglon vierailukiellosta 12. toukokuuta 2024.
Pidätys ja tuomio > Tuomion arviointia

Huhtikuun 2021 alussa Beninistä pakeni tuomari Essowe Batamoussi, joka haki turvapaikkaa Ranskasta. Hän sanoi työskennelleensä CRIET -tuomioistuimessa. Tuomarin mukaan Madogoun tapauksessaan ei ollut mitään, joka olisi oikeuttanut hänen pidättämisensä. Tuomarin mukaan: "Hänen tapauksessaan ei ollut oikeutta". Syytökset olivat hänen mukaansa valheellisia, traagisia ja täysin poliittisesti motivoituneita. Batamoussi kertoi, että tuomarit saivat uhkauksen: "Jos emme laittaisi häntä vankilaan, olisimme vaarassa."
Presidentti Talon painosti oikeusjärjestelmää tyrmäämään kaikki, jotka uhkasivat hänen valtaansa. Tuomari lähetti The Washington Postille luettelon 43 ihmisestä – aktivisteista, tutkijoista, poliitikoista – jotka kaikki oli vangittu Talonin toimikauden aikana. "En kestänyt sitä enää", tuomari sanoi. "Meidän piti olla itsenäisiä, mutta päinvastainen oli totta. Presidentti ei sietänyt vakavia vastaehdokkaita, ja Reckya oli yksi niistä."
Eräs Madogoun asianajajista sanoi, että kolme hallituksen kätyriä tuomitsi rouva Reckya Madougoun ilman asiakirjoja, ilman todisteita 20 vuodeksi vankeuteen. Hänen puolustusasianajajalleen annettiin aikaa puolustukseen viisi minuuttia.
Vaatimukset vapauttamisesta

Vuoden 2023 Beninin maaraportissa Yhdysvaltain ulkoministeriö totesi, että marraskuussa 2022 YK:n ihmisoikeusneuvosto julkaisi lausuntonsa Reckya Madougoun pidätyksestä ja tuomitsemisesta. "Työryhmä päätteli, että Madougoun vangitseminen oli mielivaltaista ja ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen vastaista. Työryhmä pyysi hallitusta vapauttamaan Madougoun välittömästi ja maksamaan hänelle korvauksen."
Alioune Tine, Afrikajom Centerin perustaja ja YK:n riippumaton asiantuntija Malin ihmisoikeustilanteesta kehotti 29. maaliskuuta 2024 presidentti Patrice Talonia vapauttamaan välittömästi ja ehdoitta Reckya Madougoun. Hän vaati myös toisen Beninin poliittisen vangin Joël Aïvon vapauttamista.  Alioune Tine perusteli vaatimustaan sillä, että he olivat tasavallan presidenttiehdokkaita ja presidentin vastustajia. Hän vahvisti myös: "Emme saa enää suvaita mantereella, että oppositiota tai poliittista toisinajattelua pidettäisiin rikoksena."
Julkaisut

Soigner les certitudes (Stephens Akploganin kanssa). Julkaisut Jean-Jacques Wuillaume, 2020.
Mon combat pour la parole : les défis d'une mobilisation citoyenne pour la promotion de la gouvernance démocratique. L'Harmattan, 2008.