Lutetia (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset > Seinen eteläpuoli

Asemakaava
Roomalaisessa Lutetiassa oli roomalaisille kaupungeille tyypillinen ruutuasemakaava, jonka cardo maximus eli pohjois-eteläsuuntainen pääkatu kulki nykyisen Rue Saint-Jacquesin paikalla. Se oli vedetty linjassa, joka kulki kaupungin korkeimmalta kohdalta eli nykyiseltä Montagne Sainte-Genevièven kukkulalta suoraan La Citéa kohti kohdaten Seinen suorassa kulmassa. Kyseinen korkein kohta oli nykyisten Rue Saint-Jacques ja Rue Soufflot -katujen risteyksessä lähellä nykyistä Panthéonia. Rue Saint-Jacquesin alta on löydetty varhaisella keisarikaudella rakennetun kadun kiveystä.
Pääkadun länsipuolella kulki samansuuntainen tavallinen cardo nykyisen Boulevard Saint-Michelin paikalla. Itä-länsisuuntaisina poikkikatuina oli useita decumanuksia.
Forum
Kaupungin forum sijaitsi asemakaavan keskiössä, ja sitä rajasivat kahden jo mainitun cardo-kadun lisäksi decumanukset, jotka sijaitsivat nykyisten Rue Cujas'n ja Rue Malebranchen paikalla. Forum rakennettiin ehkä 100-luvun alussa. Se vaikuttaa korvanneen paikalla olleen aikaisemman, ensimmäisellä vuosisadalla rakennetun pyöreän rakennuksen. Forum oli muodoltaan suorakulmion muotoinen ja sen koko oli noin 78 × 100 metriä. Pitkät sivut olivat pohjois- ja eteläsivuilla.
Forumin keskellä oli koroke, jonka arvellaan toimineen temppelin perustana. Pohjois-, itä- ja eteläsivulta forumia rajasivat pylväshallit, jotka oli rakennettu osaksi cryptoporticusten päälle, ja joiden kadun puolen sivuilla oli myymälätiloja. Forumin länsipäässä oli koko aukion levyinen basilika, jonka yhteydessä toimi mahdollisesti kaupungin curia. Forumin pääsisäänkäynnit olivat pohjois- ja eteläsivujen keskellä. Forumin jäänteet kaivettiin esiin 1800-luvulla ja sen eteläosaa tutkittiin uudelleen vuonna 1970.
Termit
Lutetiassa oli kolme kylpylää. Pohjoisimpana Boulevard Saint-Michelin paikalla kulkeneen cardon varrella sijaitsivat niin kutsutut Clunyn termit (nyk. Thermes de Cluny). Ne ajoitetaan noin vuosiin 175–225. Rakennuskokonaisuus oli pohjakaavaltaan suorakulmainen, ja sen koko oli noin 100 × 65 metriä. Keskiössä oli suuri pyöreä tila. Kylpylän frigidariumista eli kylmien kylpyjen huoneesta on säilynyt noin 14,5 metrin korkuuudelta ristiholvattua kattoa, jota tukevat laivan keulojen muotoiset konsolit. Lisäksi on säilynyt caldariumia, tepidariumia ja gymnasiumia. Kiviseinät oli täytetty laastilla ja päällystetty pienillä kivillä ja tiilivyöhykkeillä.
Clunyn termien säilyneet osat rakennettiin 1300–1400-luvuilla osaksi Clunyn luostaria ja collegea. Kylpylän kaivaukset suoritettiin 1800-luvulla sekä vuosina 1946–1956. Nykyisin rakennuksen jäänteet, jotka ovat säilyneet nykyaikaan poikkeuksellisen hyvin, ovat osa Clunyn museota (Musée de Cluny). Osa jäänteistä näkyy kadulle.
Toinen kylpylä sijaitsi cardo maximuksen itäpuolella, Clunyn termeistä kaakkoon. Se ajoitetaan jonkin verran Clunyn termejä varhaisemmaksi ja korvasi paikalla olleen aiemman rakennuksen. Kylpylän koko oli noin 75/80 × 68 metriä.
Kolmas kylpylä sijaitsi forumin eteläpuolella. Se rakennettiin forumia myöhemmin aiemman rakennuksen paikalle. Kylpylän koko oli noin 60 × 40 metriä, ja se oli koristeltu maalatuilla seinillä ja marmorilla. Kylpylä sai vetensä etelästä tulleesta akveduktista, jonka pituus oli 16 kilometriä ja johon kuului 330 metriä pitkä kaarisilta. Siitä on säilynyt joitakin osia.
Amfiteatteri ja teatteri
Kaupungin itäosassa sijaitsi gallo-roomalainen amfiteatteri, jossa oli ovaalinmuotoisen areenan lisäksi myös teatterinäyttämö. Katsomo ei ympäröinyt koko areenaa niin kuin tyypillisessä amfiteatterissa, vaan yksi sivu oli näyttämöä. Rakennus ajoitetaan ensimmäiselle vuosisadalle. Rakenteensa perusteella siellä on järjestetty sekä gladiaattori- että teatteriesityksiä. Koko rakennuksen suurin pituus oli noin 130 metriä ja leveys noin 100 metriä, kun taas keskiössä olleen areenan suurin pituus oli noin 52 metriä ja leveys noin 46 metriä. Katsomossa oli tilaa arviolta 15 000–17 000 hengelle.
Keskiajalla amfiteatterin paikkaa käytettiin hautausmaana. Ajan kuluessa rakennuksen tarkka paikka unohtui, mutta paikalle syntynyt kaupunginosa säilytti muiston siitä nimessään Clos des Arènes. Amfiteatteri löydettiin rakennustöiden yhteydessä vuonna 1860. Suuri osa jäänteistä tuhottiin tämän jälkeen. Loppujen säilyttämistä ajanutta hanketta johti Victor Hugo. Lopulta raunioita kunnostettiin ja paikka avattiin julkisena aukiona vuonna 1896. Nykyisin paikka tunnetaan nimellä Arènes de Lutèce.
Lounaaseen Clunyn termeistä, lähellä nykyistä Lycée Saint-Louisia, sijaitsi pieni roomalainen teatteri, jossa oli tyypillinen puolikaaren muotoinen katsomo ja sen edessä suorakulmainen näyttämö. Rakennuksen koko oli noin 72 × 49 metriä. Teatteri kaivettiin vuosina 1861–1884.
Muut rakennukset ja rakennelmat
Nykyisellä Montmartren kukkulalla kaupungin ulkopuolella sijaitsi varhaisella keisarikaudella Mercuriukselle omistettu pyhäkkö. Sen läheltä on löydetty pieni nekropoli eli hauta-alue.
Varhaisen keisarikauden nekropoli, joka tunnetaan nimellä Fief des Tombes, sijaitsi kaupungin eteläpuolella. Sen hautaukset päättyvät 200-luvun lopulle. Aluetta tutkittiin osittain 1800-luvulla ja se kaivettiin uudelleen vuosina 1957–1960. Varhaisen kristillisen ajan hautausmaa sijaitsi kaupungin itäpuolella nykyisessä Saint-Marcelissa.