stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emäspari
Pariutumisen syyt

Emäspari pysyy yhdessä vetyjen vuorovaikutuksesta muodostuvien vetysidosten avulla. Emäsparien väliset vetysidokset ovat yksi tekijä, joka pitää DNA-kaksoiskierteen koossa. G–C-emäsparilla on kolme vetysidosta, mikä tekee sitä pysyvämmän parin kuin A–T-pari, jolla on vain kaksi vetysidosta. Käytännössä tämä näkyy siinä, että runsaasti A–T-pareja sisältävän DNA-pätkän kaksoiskierre aukeaa alemmassa lämpötilassa kuin runsaammin G–C-pareja sisältävä DNA.
Pariutuminen vain tietyn vastinemäksen kanssa johtuu emästen kemiallisesta rakenteesta. Adeniini ja guaniini ovat isompia puriineja, kun taas niiden vastinemäkset, tymiini ja sytosiini, ovat pienempiä pyrimidiinejä. Vastinemästen vetyjen sijainti on ideaali vetysidosten muodostumisen kannalta. Adeniini ja guaniini ovat rakenteeltaan liian isoja pariutumaan keskenään DNA-kaksoiskierteessä. Niiden vetyjen väliset etäisyydet eivät olisi optimaaliset vetysidosten muodostumiselle. Tymiini ja sytosiini ovat taas liian pienikokoisia pariutumaan keskenään.
Emäsparin muuttuminen toiseksi

Joskus DNA:n kahdentuessa emäksen kohdalle laitetaankin väärä emäs. Solussa on kuitenkin proteiineja, jotka kykenevät tunnistamaan tällaiset mutaatiot ja korjaamaan ne. Joskus emäs muuttuu toiseksi spontaanisti muulloinkin kuin DNA:n kahdentuessa. Myös tällöin DNA:n korjauskoneisto pystyy usein tunnistamaan mutatoituneen alueen. Joskus näin ei kuitenkaan tapahdu, ja virheellisen emäksen parikin muuttuu vastaamaan virheellistä emästä. Tällöin mutaatiosta tulee pysyvä. Hyvin tyypillinen mutaatio on sytosiinin muuttuminen urasiiliksi. Tällöin saattaa käydä niin, että vastinemäspari (sytosiinilla siis guaniini), muutetaankin urasiilin vastinpariksi adeniiniksi, ja lopulta urasiili muutetaan tymiiniksi. Tällöin on tapahtunut mutaatio emäsparista C–G emäspariksi A–T.
A–T-emäsparin rakennekuva
G–C-emäsparin rakennekuva
Carlo Rambaldi

Carlo Rambaldi vuonna 2010.
Carlo Rambaldi (15. syyskuuta 1925 Ferrara – 10. elokuuta 2012 Lamezia Terme, Catanzaron maakunta) oli italialainen tehostetaiteilija. Hän sai kolme Oscar-palkintoa vuosina 1977, 1980 ja 1983. Hän oli vuonna 1983 lisäksi Bafta-ehdokkaana ja voitti vuonna 1982 erikois-Davidin. Vuonna 1987 hänellä oli kyseenalainen kunnia olla ehdolla huonoimpien tehosteiden Golden Raspberry -palkinnon saajaksi.
Tunnetuimpia elokuvia, joissa Rambaldi on työskennellyt, ovat Kolmannen asteen yhteys (1979, Oscar), Alien – kahdeksas matkustaja (1979, Oscar), E.T. – The Extra Terrestrial (1982, Oscar) , Dyyni (1984) ja King Kong elää (1986, ehdolla Golden Rasberry).
Aiheesta muualla

E.T:n ja Alienin isä on poissa, Yle.fi, Uutiset
Carlo Rambaldi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Carlo Porta

| Carlo Porta |
| --- | --- |
 Carlo Porta
Henkilötiedot
Syntynyt: 1775 Milano
Kuollut: 1821 (45–46 vuotta) Milano
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carlo Porta (1775 Milano  – 1821 Milano) oli italialainen runoilija ja virkamies. Hän ei ollut erityisen tunnettu runoilija omana aikanaan, mutta nykyisin häntä pidetään merkittävimpänä italialaisena 1800-luvun murrerunoilijana Giuseppe Gioachino Bellin rinnalla.
Porta joutui sensuurin kohteeksi, kun Milano siirtyi Itävallan valtaan. Hän käytti kirjoittaessaan murretta ja oli omaksunut liberaalin, vielä kulttuuripiireille vieraan maailmankatsomuksen. Häneltä julkaistiin elinaikana vain yksi kokoelma.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlo Porta Wikimedia Commonsissa
Carlo Rainaldi

Carlo Rainaldi (4. toukokuuta 1611 – 8. helmikuuta 1691) oli italialainen barokin ajan arkkitehti. Hän vaikutti Roomassa, jossa hänen työnsä jälkeä yhä on nähtävillä.
Rainaldi oli arkkitehti Girolamo Rainaldin poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlo Rainaldi Wikimedia Commonsissa
Eero Kosonen

| Eero Kosonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Eero Tapio Oskari Kosonen
Syntynyt: 12. syyskuuta 1986 (ikä 38) Lappeenranta
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Eepi
Pelipaikka:  Maalivahti
Seura:  Seinäjoen Peliveljet
Pelinumero:  31
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
2002–2005: NST
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2005–2008 2008–2015 | NST Happee | 30 (0+0=0) 23 (0+1=1)[lähde? ] | 30 (0+0=0) 23 (0+1=1)[lähde? ] |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten Salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten Salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Riika 2016 | Salibandy |  |
|  Kultaa | Praha 2018 | Salibandy |  |
Eero Kosonen (s. 12. syyskuuta 1986 Lappeenranta) on suomalainen salibandymaalivahti, joka edustaa Steelersiä. Aiemmin hän pelasi Ruotsin Superliigan Växjö Vipersissa ja Seinäjoen Peliveljissä Ruotsalainen salibandylehti Innebandymagazinet valitsi hänet maailman parhaaksi miespelaajaksi vuonna 2018 ja neljänneksi parhaaksi vuonna 2017.
Ura

Kosonen aloitti salibandyn pelaamisen kotikaupungissaan NST:ssä, jossa hän saavutti muun muassa C-junioreissa SM-hopeaa ja B-junioreissa SM-kultaa vuonna 2005. Sittemmin Kosonen nousi joukkueen edustukseen kaudella 2005-2006. Sitä ennen hän oli jo pelannut yhden ottelun I-divisioonassa joukkueen edustuksessa kaudella 2004-2005. Kaudet 2005-2006 ja 2006-2007 Kosonen toimi varavahdin roolissa, kunnes kaudella 2007-2008 hän pelasi suurimman osan NST:n otteluista yhdessä Ossi Lahden kanssa.
Vuonna 2008 Kosonen siirtyi Happeeseen.[lähde? ]
Elokuussa 2020 Kosonen siirtyi Steelersiin.
Muuta

Kososen veli Topi Kosonen on pääsarjatason pesäpalloilija ja moninkertainen Itä-Länsi -pelaaja.
Aiheesta muualla

Eero Kosonen salibandyn sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2012
7 Forsten |
8 Kivilehto |
9 Koski |
11 Moilanen |
15 Jussila |
16 Hänninen |
17 Mikko Kohonen |
18 Kapanen |
19 Wardi |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
23 Järvi |
24 Koskelainen |
25 Savolainen |
29 Mika Kohonen |
30 Kosonen |
31 Toivoniemi |
40 Vänttinen |
42 Johansson |
50 Tiitu |
Valmentaja Kettunen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2014
5 Manninen |
8 Kivilehto |
9 Salin |
11 Moilanen |
13 Töllikkö |
15 Kailiala |
16 Koskelainen |
17 Lamminen |
18 Kapanen |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
23 Hänninen |
27 Hyvärinen |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
33 Lax |
48 Ikonen |
50 Tiitu |
Valmentaja Kettunen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2016
6 Savonen |
8 Kivilehto |
9 Salin |
10 Aro |
11 Moilanen |
17 Lamminen |
19 Pylsy |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
27 Junkkarinen |
28 Ihme |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
50 Tiitu |
61 Kotilainen |
77 Johansson |
81 Manninen |
87 Kailiala |
Valmentaja Kettunen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2018
5 Hautaniemi |
8 Kivilehto |
9 Salin |
16 Piha |
17 Lamminen |
18 Kapanen |
19 Pylsy |
20 Salo |
21 Väänänen |
22 Kukkola |
29 Kohonen |
30 Stenfors |
31 Kosonen |
35 Toriseva |
36 Lastikka |
56 Savonen |
61 Kotilainen |
66 Leikkanen |
77 Johansson |
87 Kailiala |
Valmentaja Nykky
Eisuke Nakanishi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. kesäkuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Suzuka, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992-2003 2004-2006 | JEF United Ichihara Yokohama F. Marinos |  |
Maajoukkue
| 1997-2002 | Japani | 14 (0) |
Eisuke Nakanishi (jap. 中西 永輔; s. 23. kesäkuuta 1973 Suzuka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Eisuke Nakanishi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997-2002. Hän on osallistunut mm. Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1997 | 5 | 0 |
| 1998 | 6 | 0 |
| 1999 | 1 | 0 |
| 2000 | 1 | 0 |
2001: 0
| 2002 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 14 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Bioreaktori

Bioreaktori
Bioreaktori on laite, joka ylläpitää biologisen prosessin toimintaolosuhteita jonkin tehtävän (esimerkiksi biologisen vedenpuhdistuksen) suorittamiseksi.
Ympäristötekniikassa bioreaktorilla eli biosuotimella tarkoitetaan laitetta, johon johdetaan jätevettä puhdistettavaksi ja jonka puhdistusprosessissa hyödynnetään mikrobeja. Bioreaktori voi olla myös kuivaa ainetta biologisesti käsittelevä laite (esimerkiksi komposti).
Bioreaktorityypit

Vettä käsittelevät bioreaktorit voidaan jakaa karkeasti aktiivilieteprosesseihin ja kantoaineprosesseihin. Prosessi voi olla joko aerobinen (hapellinen) tai anaerobinen (hapeton). Useissa käytännön sovelluksissa (kuten jätevedenpuhdistamot) aerobisia ja anaerobisia tekniikoita on yhdistetty.
Aktiivilieteprosessissa, biologiset reaktiot perustuvat suureen määrään mikrobeja suspensiona vedessä.
Kantoaineprosessin toiminta perustuu biofilmiin, eli mikrobikasvustoon kantoaineen pinnalla. Kantoaineprosessissa laitteen biologinen teho riippuu paljolti biofilmin peittämästä pinta-alasta.
Kantoaineen käyttöön perustuvia bioreaktoreita on olemassa erityyppisiä:
Fixed bed -tekniikka perustuu paikallaan pysyvään kantoaineeseen.
Trickling filter -bioreaktorissa käsiteltävä vesi suihkutetaan kiinteän kantoainepedin päälle ja annetaan valua sitä pitkin. Menetelmä vaatii jatkuvatoimisen vesipumpun koska kuivuessaan biofilmi saattaa kuolla.
Moving bed -bioreaktorissa kantoaineet ovat vedessä ja niitä ilmastetaan ja liikutetaan pohjasta pumpattavalla ilmalla. Liian suuri kantoaineiden täyttöaste (kantoaineiden kokonaistilavuus säiliön kokonaistilavuuteen nähden) voi pysäyttää bioreaktorin toiminnan. Tämä on melko yleinen tekniikka aktiivilieteprosessin ohella.
Rotating bed -bioreaktorin kantoaineet ovat putkimaisessa säiliössä pyörivässä liikkeessä. Pyörivä liike aikaansaadaan pumppaamalla säiliöön ilmaa tai nestettä tietyssä kulmassa. Menetelmällä saavutetaan erittäin korkea kantoaineiden täyttöaste (yli 90%).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.clewer.com/technology.php (Arkistoitu – Internet Archive)
Carla Esparza

| Carla Esparza |
| --- | --- |
 Esparza vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Carla Kristen Esparza
Syntynyt: 10. lokakuuta 1987 (ikä 37) Torrance, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Cookie Monster
Aktiivisena:  2010–
Pituus:  155 cm
Paino:  52 kg
Painoluokka:  Korsisarja
Kätisyys:  Oikea
Tilastot
Ottelut:  26
Voitot:  19
– tyrmäyksellä:  3
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  11
Tappiot:  7
Carla Kristen Esparza (10. lokakuuta 1987 Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen vapaaottelija ja entinen UFC:n korsisarjan mestari.
Ura

Esparza otteli uransa ensimmäisen ammattilaisottelunsa helmikuussa 2010, jolloin hän voitti Cassie Trostin. Hän voitti vielä vuonna 2010 kahdesti ennen kuin hän lähti viime hetken korvaajaksi Bellator 24 -tapahtumaan elokuussa 2010. Hän kuitenkin hävisi tuolloin Megumi Fujiille toisessa erässä käsilukolla. Hän voitti vielä joulukuussa 2010 Nina Nunesin. Esparza voitti vuoden 2011 ensimmäisessä ottelussaan Yadira Anzalduan. Hän otteli toisen kerran Bellatorissa, kun hän otteli Jessica Aguilaria vastaan Bellator 46 -tapahtumassa kesäkuussa 2011. Hän hävisi ottelun hajaäänin. Esparza voitti vielä vuoden 2011 aikana Felica Herrigin joulukuussa. Toukokuussa 2012 ilmoitettiin, että Esparza siirtyy ottelemaan Invictaan. Esparza voitti vuonna 2012 Invictassa kahdesti, kun hän voitti ensin Sarah Schneiderin teknisellä tyrmäyksellä, ja tämän jälkeen Lynn Alvarezin teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2013 Esparza otteli vain yhden ottelun, kun hän otteli Invicta 4 -tapahtumassa Bec Hyattia vastaan Invictan korsisarjan mestaruudesta. Esparza voitti ottelun pistein 50–45.
Joulukuussa 2013 ilmoitettiin, että Esparza kilpailisi Ultimate Fighter -sarjan 20. tuotantokaudella. Kauden voittaja kruunattaisiin uudeksi korsisarjan mestariksi. Esparza voitti ensimmäisellä kierroksella Angela Hillin, seuraavalla kierroksella Tecia Torreksen ja välierissä Jessica Pennen. Esparza kohtasi loppuottelussa Rose Namajunasin. Esparza voitti loppuottelun, kun hän onnistui ottamaan kuristusvoiton kolmannessa erässä. Esparza kuitenkin hävisi heti seuraavassa ottelussa mestaruuden Joanna Jędrzejczykille maaliskuussa 2015 UFC 185:ssa. Hän hävisi ottelun toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä. Kesäkuussa 2015 Esparza ilmoitti joutuvansa olkapääleikkaukseen, joka aiheutti 6–8 kuukauden ottelutauon.
Hän palasi takaisin ottelemaan huhtikuussa 2016, jolloin hän kohtasi Juliana Liman UFC 197 -tapahtumassa. Esparza voitti ottelun yksimielisellä päätöksellä. Esparza otteli seuraavan kerran helmikuussa 2017, jolloin hän hävisi Randa Markosille hajaäänituomiolla. Hän voitti vuonna 2017 kahdesti, kun hän voitti ensin Maryna Morozin ja joulukuussa Cynthia Calvillon. Kummatkin voitot tulivat yksimielisellä päätöksellä. Vuonna 2018 Esparza otteli kahdesti, mutta hävisi kummankin ottelun. Hän hävisi kesäkuussa Cláudia Gadelhalle hajaäänituomiolla ja syyskuussa Tatiana Suarezille teknisellä tyrmäyksellä. Vuonna 2019 Esparza otteli kahdesti, joista kumpikin ottelu oli voitokas. Hän voitti hajaäänituomiolla Virna Jandiroban huhtikuussa ja enemmistötuomiolla Alexa Grasson syyskuussa. Vuonna 2020 Esparza otteli kahdesti voittaen ensin toukokuussa Michelle Waterson-Gomezin hajaäänituomiolla ja heinäkuussa Marina Rodriguezin samoin hajaäänin. Toukokuussa 2021 hän voitti Xiaonan Yanin toisen erän teknisellä tyrmäyksellä.
Esparza pääsi ottelemaan korsisarjan mestaruudesta toukokuussa 2022 UFC 274:ssa Rose Namajunasia vastaan. Esparza voitti ottelun hajaäänituomiolla. Esparza puolusti mestaruuttaan UFC 281 -tapahtumassa saman vuoden marraskuussa. Hän otteli kiinalaista Zhang Weilita vastaan. Zhang voitti ottelun toisessa erässä luovutuksella.
Carsta Löck

Carsta Löck (28. joulukuuta 1902 Deezbüll, Schleswig-Holstein, Saksan keisarikunta – 19. lokakuuta 1993 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä. Löck näytteli muun muassa Pöperö-Maijaa (jonka ääntä esitti Isa Quensel) Vaahteramäen Eemeli -elokuvissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Carsta Löck & sv:Carsta Löck
Emil Kalske

Emil (Eemeli) Yrjönpoika Kalske (ent. Lamberg, ven. Эмиль Георгиевич Кальске, Emil Georgijevitš Kalske; 20. maaliskuuta 1888 Pietari, Venäjän keisarikunta – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli pietarinsuomalainen bolševikki, joka osallistui Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) ja sen sotilasjärjestön perustamiseen.
Elämänvaiheet

Kalske oli ammatiltaan metallityöläinen. Hän työskenteli vuosina 1905–1915 asetehtaalla ja oli mukana ensin sosialistivallankumouksellisten (”eserrien”) ja sittemmin bolševikkien toiminnassa. Hän siirtyi joksikin aikaa Helsinkiin, mutta palasi jo vuonna 1916 Pietariin, jossa hän sai työpaikan Aivaz-tehtaalta.
Kalske kuului pietarinsuomalaisen bolševikin Eino Rahjan ystäviin, ja oli tämän puolison Lydia Parviaisen serkku. Kun Rahja ja Parviainen vuoden 1917 heinäkuun levottomuuksien jälkeen auttoivat pidätyksen uhkaamaa Vladimir Leniniä pakenemaan Suomeen, vietti Lenin elokuussa yhden yön ja päivän Kalskeen asunnossa Pietarin esikaupunkialueen Udelnajassa ennen rajan ylitystä junalla. Kalske piilotteli Leninin seurassa tullutta toista bolševikkijohtajaa Grigori Zinovjevia asunnossaan aina lokakuun vallankumoukseen saakka. Leninin ja Rahjan palatessa Pietariin lokakuussa 1917 Kalske otti heidät vastaan Suomen asemalla ja vei heidät asuntoonsa ennen varsinaiseen piilopaikkaan siirtymistä. Kalske sai Leniniltä vuosina 1918–1920 useita pieniä vastapalveluksia, kuten apua majoitukseen vieraillessaan Moskovassa.
Kalske osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen Moskovassa elo–syyskuussa 1918. Hän oli yksi syyskuussa 1918 perustetun SKP:n sotilasjärjestön kolmesta alkuperäisestä johtavasta jäsenestä puheenjohtaja Eino Rahjan ja sihteeri Kullervo Mannerin ohella. Kalske osallistui sotilasjärjestössä muun muassa Suomesta Neuvosto-Venäjälle tulleiden kommunistiloikkarien kuulusteluihin ja teki vääriä henkilöllisyyspapereita Suomeen lähetettäville vakoojille. Hän osallistui SKP:n kolmanteen puoluekokoukseen elokuussa 1920 keskuskomitean osaston johtajana, ja oli läsnä myös neljännessä puoluekokouksessa seuraavana vuonna.
Vuodesta 1923 Kalske asui Petroskoissa Neuvosto-Karjalassa. Hän toimi Petroskoin tietoliikennehallinnon johtajana ja Kontupohjan paperikombinaatin yleisen osaston päällikkönä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistusten aikana 11. heinäkuuta 1937, tuomittiin kuolemaan 4. tammikuuta 1938 ja teloitettiin ampumalla Petroskoissa 14. tammikuuta. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Muuta

Kalskeen asunto, jossa hän vuonna 1917 piilotteli Leniniä, sijaitsi puutalossa nykyisessä osoitteessa Jaroslavski prospekt 11. Huonokuntoinen talo purettiin vuonna 2005.
Aiheesta muualla

КАЛЬСКЕ Эмиль Георгиевич Inkeri.ru
Centro Federal de Educação Tecnológica de Minas Gerais

| Centro Federal de Educação Tecnológica de Minas Gerais |
| --- | --- |

Perustettu:  1909
Rehtori:  Márcio Basílio
Henkilökunta:  1009
Opiskelijoita:  13 623 (2005)
Sijainti:  Belo Horizonte,  Brasilia
Sivusto:  http://www.cefetmg.br/
Centro Federal de Educação Tecnológica de Minas Gerais (CEFET-MG) on yliopisto Minas Geraisn kaupungissa Brasiliassa. Se on yksi kolmesta Minas Gerais kaupungin rahoittamasta julkisesta yliopistosta.
Sisäänkäynti kampukselle.
Cardenal Cisneros (1897)

| Cardenal Cisneros |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ferrol
Kölinlasku:  1890
Laskettu vesille:  19. maaliskuuta 1897
Palveluskäyttöön:  1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 888 t
Pituus:  110,97 m
Leveys:  18,59 m
Syväys:  6,61 m
Koneteho:  14 800 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  542
Aseistus
Aseistus:  2 × 9,4"/40 tykkiä 8 × 5,5"/35 tykkiä 8 × 6 naulan tykkiä 10 × 1 naulan tykkiä 5 × torpedoputkea
Cardenal Cisneros oli Espanjan laivaston vuonna 1897 vesillelaskettu Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijä, joka nimettiin kardinaali Francisco Jiménez de Cisnerosin muistoksi.
Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin vuonna 1890. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1897 ja valmistui vuonna 1904.
Palvelus

Alus haaksirikkoutui vuonna 1905.
Emätinhuuhtelu

Emätinhuuhtelu tarkoittaa emättimen huuhtelemista, tyypillisesti vedellä, johon on mahdollisesti sekoitettu kemikaaleja. Emätinhuuhtelua ei suositella, koska siitä voi olla terveyshaittoja. Se häiritsee emättimen normaalia bakteerikantaa ja emättimen omaa puhdistumismekanismia.
Huuhtelu yhdynnän jälkeen ei ole tehokas ehkäisykeino.
Terveyshaitat

Emätinhuuhtelua ei suositella, koska siihen liittyy terveysongelmia, kuten kohdunkaulan syöpä, sisäsynnytintulehdus, endometriitti ja kohonnut seksitautien riski.
Monien terveydenhoidon ammattilaisten mukaan emätinhuuhtelu on vaarallista, koska se häiritsee sekä vaginan normaalia bakteerikasvustoa että vaginan normaalia puhdistumismekanismia ja voi aiheuttaa tai levittää tulehduksia. Huuhtelu voi myös aiheuttaa seuraavia raskauden ongelmia kohdunulkoinen raskaus, matala syntymäpaino, ennenaikainen synnytysvaiheen alkaminen, ennenaikainen synnytys, ja kohtutulehdus sekä vakavia gynekologisia seurauksia, kuten kohdunkaulan syöpä, sisäsynnytintulehdus, endometriitti, bakteerivaginoosi ja kohonnut seksitautien riski, mm. HIV. . Bakteerivaginoosi on yhteydessä haitaillisiin seurauksiin raskaudelle ja lisääntyneeseen seksitautien riskiin. Siksi Yhdysvaltain terveys- ja sosiaaliministeriö suosittelee voimakkaasti olemaan huuhtelematta emätintä, mainiten useita riskejä. Säännöllinen huuhtelu vedellä voi johtaa pH-epätasapainoon ja aiheuttaa emätininfektioita, kuten hiivatulehdus.
Antiseptiset huuhteluaineet voivat vahingoittaa emättimen bakteeritasapainoa ja aiheuttaa tulehduksia.
Tutkimuksen mukaan säännöllisesti emätintään huuhtelevat naiset saivat useammin kohdunulkoisen raskauden, tulehduksia ja alipainoisia lapsia kuin naiset, jotka tekivät sitä harvoin tai eivät koskaan.
Yleisyys

Rochesterin yliopiston tutkimuksessa vuonna 1995 Yhdysvalloissa yli puolet afroamerikkalaisista naisista ja 21 % valkoisista naisista huuhteli vaginaansa säännöllisesti, minkä vuoksi edellisillä oli useammin bakteerivaginoosi.
Ehkäisy

Vaginahuuhtelu yhdynnän jälkeen vähentää raskauden riskiä arviolta 30 %. Kondomi vähentää riskiä 98 %. Huuhtelu vie työntää siemennesteen syvemmälle vaginaan lisäten raskauden riskiä.
Alapesu

Gynekologi Jatta Rautkorven mukaan riittää tehdä alapesu haalealla vedellä, yleensä 1-2 kertaa päivässä. Jos käyttää pesuainetta, se voi nostaa emättimen pH-arvoa, mikä voi aiheuttaa kutinaa, kirvelyä ja liiallista valkovuotoa. Itse emätintä ei pidä huuhdella eikä suihkuttaa vettä sen sisälle, vaan emätin puhdistuu valkovuodolla.
Huuhtelupussi. Kuvan peräruiskeneula pitäisi kuitenkin vaihtaa emätinneulaan (kuvassa alavasemmalla), joka on pidempi ja jossa on sivusuuntaisia reikiä.
Canon PowerShot S50

Canon PowerShot S50-digitaalikamera objektiivi ulkona
Canon PowerShot S50-digitaalikamera läppä kiinni
Canon PowerShot S50-digitaalikameran selkäpuoli
Canon PowerShot S50 on Canonin Powershot-tuoteperheen vuonna 2003 julkaistu digitaalikamera. 
Siinä on viiden megapikselin CCD-kenno, 3-kertainen optinen ja 4-kertainen digitaalizoom sekä yhdeksän pisteen AiAF-tarkennus. Kamera painaa ilman akkua ja muistikorttia noin 260 grammaa. Se toimii NB-2L-akulla.
Tärkeimmät ominaisuudet

5 megapikseliä
13 kuvausohjelmaa
3 × optinen zoom (35–105 mm kinovastaavuus)
9 pisteen AiAF-automaattitarkennus
iSAPS-tekniikka
DIGIC-prosessori
Flexizone AF/AE -ohjaus
1,8 tuuman TFT-näyttö
Videokuvaus QVGA (neljännes VGA:sta)
Suomenkieliset käyttövalikot
Aiheesta muualla

Kameran tekniset tiedot
Centria (juna)

| Centria (juna)> Perustiedot |
| --- | --- |
Junatyyppi:  erikoispikajuna
Liikenne alkoi:  1978 1985 (uudelleen)
Liikenne päättyi:  1980 1989 (uudelleen)
Seuraaja:  nimetön InterCity-vuoro
Liikennöitsijä:  Valtionrautatiet
Reitti
Alkuasema:  Jyväskylä
Pääteasema:  Helsinki
Matkan kesto:  3 h 45 min
Tekniset tiedot
Kalusto:  ns. siniset vaunut
Sähköistettu osuus:  Helsinki–Tampere
Matkanopeus:  140 km/h
Centria oli VR-yhtymän edeltäjän Valtionrautateiden liikennöimä erikoispikajunavuoro Helsingistä Jyväskylään. Centria aloitti liikennöinninsä alkujaan vuosina 1978–1980 siten, että EP 91 lähti Helsingistä kello 13.00 ja saapui Jyväskylään kello 16.45 ja junan vastakkaiseen suuntaan kulkeva pari EP 92 lähti Jyväskylästä kello 18.40 ja saapui Helsinkiin kello 22.30. Centria teki paluun aikatauluihin vuonna 1985 siten, että Helsingin suunnan vuoro EP 92 lähti Jyväskylästä kello 6.00 ja saapui Helsinkiin ennen kello kymmentä. Junan vastakkaiseen suuntaan kulkeva pari EP 93 lähti Helsingistä kello 16.00 ja saapui Jyväskylään kello 19.45.
Centrian liikennöinti lopetettiin jälleen 14. elokuuta 1989 ja se muuttui nimettömäksi InterCity-vuoroksi.
Budapestin veneonnettomuus

Hableány vuonna 2017.
Budapestin veneonnettomuus sattui toukokuussa 2019, kun jokilaiva ja vene törmäsivät toisiinsa Tonavalla aivan Budapestin keskustassa Margitin sillan kohdalla. Onnettomuus tapahtui kello 21 jälkeen ja oli iltahämärä. Vähintään seitsemän kuoli ja 21 oli kateissa. Jokilaiva oli nimeltään Viking Sigyn. Uponnut vene oli Hableány ja kooltaan pienempi.
Unkarin poliisi pidätti Viking Sigynin kapteenin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Budapestin veneonnettomuus Wikimedia Commonsissa