stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abbie Eaton

Eaton kilpailemassa Britannian GT-sarjassa vuonna 2016.
Eaton W Seriesissä kaudella 2021.
Abigail ”Abbie” Eaton (s. 2. tammikuuta 1992 Kingston upon Hull, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija. Hän on ollut The Grand Tour -televisiosarjan testikuljettaja sarjan toisesta tuotantokaudesta lähtien. Hän on kilpa-ajouransa ohella myös kilvanajon opettaja.
Eaton kasvoi lapsena moottoriurheilun parissa: hänen isänsä Paul oli 1980-luvulla menestyksekäs kartingkuljettaja. Hän aloitti itse kartingin harrastamisen kymmenvuotiaana ja kilpaili lajissa Britannian kansallisella tasolla. Hän siirtyi kilpa-autoihin 15-vuotiaana kilpailtuaan Citroën Saxo VTR -autoilla ajetussa SAXMAX-sarjassa. Vuonna 2009 hän voitti luokkansa mestaruuden ensimmäisellä kaudellaan Production Touring Car Championship -sarjassa voitettuaan kauden 18:sta kilpailusta 15. Hän siirtyi kilpailemaan Mazda MX-5 Supercup -sarjaan, jossa voitti mestaruuden vuonna 2014.
MX-5 Supercupin jälkeen Eaton siirtyi kilpailemaan GT-luokkiin. Ensimmäisellä osittaisella kaudellaan brittiläisessä GT Cupissa hän voitti yhden osakilpailun ja siirtyi sitten British GT Championshipiin, jossa hän sijoittui GT4-luokan Maseratilla Pro Am -luokan toiseksi ja koko sarjan neljänneksi. Kaudella 2017 Eaton ei saanut täysiaikaista ajopaikkaa, vaan kilpaili osittaisen kauden Blancpain GT Seriesissä GT3-luokan Ferrarilla. Monzan osakilpailussa Eaton otti luokkavoiton sarjan historian ensimmäisenä naisena.
Eaton oli alun perin naisille tarkoitetun W Series -formulasarjan kriitikko, mutta hänen suhtautumisensa sarjaan muuttui, kun hän näki sen edistävän siihen osallistuneiden naisten uria. Hän liittyi itse sarjaan kilpakuljettajaksi kaudelle 2021. Hänen paras kilpailusijoituksensa kauden aikana oli kuudes sija, jonka hän saavutti kahdesti. Kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa Austinissa hän ajoi terävän kanttikiven päältä ajauduttuaan ulos kilparadalta ja mursi yliajon aiheuttamassa iskussa selkänsä. Hän joutui jättämään kauden päätösosakilpailun väliin loukkaantumisensa vuoksi ja sijoittui sarjan loppupisteissä kolmanneksitoista. Hän kuntoutui vammoistaan ajoissa kauden 2022 avauskilpailua varten ja ajoi jälleen täyden kauden sarjassa. Toisella kaudellaan hän sijoittui jälleen sarjassa kolmanneksitoista oltuaan yksittäisessä kilpailussa parhaimmillaan seitsemäs.
Kilpauransa ohella Eaton on esiintynyt television autoiluohjelmissa. Hänen ensiesiintymisensä oli Drive-sarjassa, jossa ammattikuljettajat opettivat julkisuuden henkilöitä ajamaan kilpaa. Hän toimi sarjassa räppäri Professor Greenin ajokouluttajana, ja he voittivat sarjan ensimmäisen tuotantokauden. Hänet valittiin The Grand Tour -televisiosarjan testikuljettajaksi sarjan toisesta tuotantokaudesta lähtien.
Eaton on tullut tunnetuksi myös seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolestapuhujana. Hän seurustelee niin ikään W Seriesissä kilpailleen Jessica Hawkinsin kanssa.
W Series -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Écurie W | RBR 15 | RBR 6 | SIL 9 | HUN 13 | SPA 10 | ZAN 6 | COA Kesk. | COA DNS | 19 | 13. |
| 2022 | Scuderia W | MIA Kesk. | MIA 13 | CAT 16 | SIL 7 | LEC Kesk. | HUN 8 | SIN 10 |  | 11 | 13. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abbie Eaton Wikimedia Commonsissa
Alberta Highway 63

Highway 63 Fort McMurrayssä.
Highway 63 Fort McMurrayn pohjoispuolella (Supertest mäki).
Alberta Highway 63 on valtatie koillisessa Albertassa, Kanadassa. Tie on tärkein maantieyhteys albertalaiseen Fort McMurrayn taajamaan ja edelleen Athabascan öljyhiekkaesiintymille, joita hyödyntävät yhtiöt kuljettavat tietä pitkin erittäin raskaita ja suurikokoisia kuormia.
Tie on suurimmaksi osaksi kaksikaistaista (1+1) maantietä, lukuun ottamatta Alberta Highway 881:n liittymästä kaksi kilometriä etelään alkavaa nelikaistaista (2+2) osuutta, joka jatkuu aina Syncruden Mildred Lake -kaivosalueelle saakka, jossa tie muuttuu jälleen kaksikaistaiseksi. Kaksikaistaiset osuudet ovat erittäin vaarallisia. Vuosina 2001–2005 tiellä sattui noin tuhat onnettomuutta, joissa kuoli 25 ja loukkaantui 257 henkilöä. Tietä onkin joissakin yhteyksissä kutsuttu nimillä ”Suicide 63” (suom. ”Itsemurha 63”) ja ”Death Highway” (suom. ”Kuoleman maantie”). Vuonna 2006 Albertan hallitus päätti 240 kilometrin pituisen Highway 55:n ja Fort McMurrayn välisen osuuden leventämisestä asteittain nelikaistaiseksi. Tieosuuden pohjoinen osa Fort McMurrayn ja Highway 881:n liittymän välillä avattiin vuonna 2008. Koko hankkeen kustannusarvio on 650–680 miljoonaa dollaria.
Fort McMurraysta pohjoiseen noin 15 minuutin ajomatkan päässä on Supertest-niminen ylämäki, joka nousee Poplar Creekistä noin kilometrin matkan 7–8 prosentin kaltevuudella ja on tien pahin koetus suurille rekoille ja ylisuurille kuljetuksille varsinkin talvisaikaan.
Reitti

| km | Kunta | Selite | Koordinaatit |
| --- | --- | --- | --- |
| 0 | Thorhild County 7 | Alkaa valtateiden  Highway 28 ja Highway 829 risteyksestä, Radwayn lähistöllä. | 54.0372°N, 113.0257°W |
| 13 | Thorhild County 7 |  Highway 18 erkanee länteen ja Highway 656 itään. | 54.1518°N, 113.0269°W |
| 34 | Thorhild County 7 | Highway 661 risteää Newbrookin pikkukylässä. | 54.3259°N, 112.9398°W |
| 64 | Athabasca County | Highway 663 risteää lännestä ja kulkee samaa reittiä Highway 63:n kanssa. | 54.5874°N, 112.9453°W |
| 73 | Athabasca County | Kulkee Boylen pikkukylän läpi ja Highway 663 erkanee itään. | 54.591°N, 112.8107°W |
| 89 | Athabasca County |  Highway 55 risteää lännestä ja kulkee samaa linjaa Highway 63:n kanssa. | 54.7329°N, 112.8045°W |
| 103 | Athabasca County | Kulkee Grasslandin pikkukylän läpi. | 54.8207°N, 112.6758°W |
| 112 | Athabasca County | Tie kääntyy pohjoiseen,  Highway 55 erkanee itään Atmore pikkukylän lähellä. | 54.8181°N, 112.5745°W |
| 156 | Athabasca County | Kulkee Wandering Riverin pikkukylän läpi. | 55.2014°N, 112.466°W |
| 250 | Wood Buffalo | Kulkee Mariana Laken pikkukylän läpi. | 55.9534°N, 112.0139°W |
| 336 | Wood Buffalo | Highway 881 risteää itään. | 56.519°N, 111.3166°W |
| 352 | Wood Buffalo | Highway 69 risteää itään ja tie saapuu Fort McMurrayhyn. | 56.6589°N, 111.3348°W |
| 362 | Wood Buffalo | Ylittää Athabascajoen. | 56.7315°N, 111.3981°W |
| 385 | Wood Buffalo | Supertest mäki. | 56.9222°N, 111.4651°W |
| 412 | Wood Buffalo | Fort MacKayhin johtava tie erkanee. | 57.1213°N, 111.6333°W |
| 413 | Wood Buffalo | Ylittää Athabascajoen. | 57.134°N, 111.611°W |
| 443 | Wood Buffalo | Päättyy lähellä Bitumountin jalostamoa. | 57.4109°N, 111.6266°W |
Aléxandros Papágos

| Aléxandros Papágos> Αλέξανδρος Παπάγος |
| --- | --- |
 Aléxandros Papágos vuonna 1954.
Kreikan pääministeri
 19. marraskuuta 1952 – 4. lokakuuta 1955  
Edeltäjä:  Dimítrios Kiousópoulos (v.t.)
Seuraaja:  Konstantínos Karamanlís
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1883 Ateena, Kreikka
Kuollut: 4. lokakuuta 1955 (71 vuotta) Kreikka
Ammatti:  sotilas
Arvonimi: Sotamarsalkka vuodesta 1949
Tiedot
Puolue:  Kreikkalainen kansankokous (1950–1955)
Uskonto:  ortodoksi
 Nimikirjoitus
Aléxandros Papágos (kreik. Αλέξανδρος Παπάγος; 9. joulukuuta 1883 Ateena – 4. lokakuuta 1955 Ateena) oli kreikkalainen sotilas, joka johti Kreikan armeijaa toisessa maailmansodassa 1940–1941 sekä hallituksen joukkoja Kreikan sisällissodan loppuvaiheessa 1949. Myöhemmin hän siirtyi politiikkaan ja toimi Kreikan pääministerinä vuosina 1952–1955.
Papágos aloitti palveluksensa Kreikan armeijassa vuonna 1906 ja osallistui Balkanin sotiin vuosina 1912–1913 sekä Kreikan Turkin-sotaretkeen 1919–1922. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1927 ja hänestä tuli vuonna 1935 sotaministeri ja 1936 yleisesikunnan päällikkö. Italian hyökätessä Kreikkaan lokakuussa 1940 Papágoksesta tehtiin ylipäällikkö ja hän johti menestyksekästä puolustustaistelua, jonka tuloksena Italian joukot pakotettiin perääntymään Albanian puolelle. Kreikan puolustus kuitenkin murtui nopeasti Saksan hyökättyä huhtikuussa 1941 ja antautumisen jälkeen Papágos jäi saksalaisten vangiksi. Liittoutuneet vapauttivat hänet saksalaisten vankileiriltä vasta aivan toisen maailmansodan viimeisinä päivinä.
Papágos palasi maailmansodan jälkeen Kreikan armeijaan ja johti sotilasoperaatioita sissisotaa käyneitä kommunisteja vastaan. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi vuonna 1949. Papágos erosi ylipäällikön tehtävistä toukokuussa 1951 ja perusti Kreikkalainen kansankokous (Ellinikós Synagermós) -nimisen puolueen, josta tuli nopeasti Kreikan suurin puolue. Papágos nautti suurta henkilökohtaista kansansuosiota ja marraskuun 1952 parlamenttivaaleissa saavutetun ratkaisevan voiton jälkeen kohosi pääministeriksi. Hän kuoli virassa ollessaan kolme vuotta myöhemmin.
Aléxandros Papágoksen isä oli kenraalimajuri Leonídas Papágos. Papágoksen mukaan on nimetty Ateenan esikaupunki Papágou.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aléxandros Papágos Wikimedia Commonsissa
Yömyöhä

| Yömyöhä |
| --- | --- |
Vuosi:  1986–
Tekijä(t):  Pirkka-Pekka Petelius, Pedro Hietanen
Alkuperämaa:  Suomi
Yömyöhä oli Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen vuodesta 1986 lähtien tekemä radioviihdeohjelma. Jokaisella lähetyksellä oli teema, ja lähetykseen liittyi teeman mukaisia haastatteluja sekä muita hupailuja. Usein "kuuntelijat" ovat voineet myös soittaa Yömyöhiin ja kysyä jotakin teemaan liittyvää asiaa. Silloin tällöin Yömyöhissä on ollut mukana myös tietokilpailu, johon kuuntelijat voivat vastata. Ohjelmien ideana on, että Hietanen toimi juontajana ja Petelius näytteli lähes kaikki muut hahmot. Yömyöhä-lähetyksistä ovat saaneet alkunsa monet myös televisiossa esiintyneet hahmot, kuten Herra 47, Jarna Kuiva sekä Marja-Liisa Hirvesmieli. Sketsien väliin soitettiin musiikkia. Sarjan alkupuolen vakiohahmo oli keravalainen moponuori Jarna Kuiva, jonka tunnettu sanonta on "Se on kyllä hyvä...!". Jarna Kuiva esiintyi aluksi jokaisessa Yömyöhässä, mutta kahdeksannen jakson ("Sana on vapaa") jälkeen hahmo poistui ohjelmasta. Jarna Kuiva soitti kuitenkin vielä kerran studioon ohjelmassa "Freoninkierrätysiltamat Gumbostrandissa" ja vastasi samalla jakson tietokilpailukysymykseen. Muita sarjan vakiohahmoja ovat olleet muun muassa Herra 47, Ylva Hubatsa, Marja-Liisa Hirvesmieli, Pappi Helias ja Siiri Hyhmä. Lähetyksissä oli paljon improvisoituja sketsejä sekä runsaasti kaksimielisyyksiä ja sananmuunnoksia. Sketsien lisäksi ohjelmissa oli usein mukana myös uutisia ja mainoksia. EMI on julkaissut kaikki vuosien 1986–1999 aikana tulleet Yömyöhät Serpien kylässä -nimisenä tupla-CD-levyjen sarjana.
Muutamia ohjelmassa esiintyviä hahmoja

Yömyöhissä oli usein vieraana studiossa myös yksi alan asiantuntija tai asiantuntijapaneeli. Näitä kaikkia "vieraita" esitti Petelius. Lisäksi joka ohjelmassa oli raportteja ja haastatteluja eri puolilta maailmaa.
Nuorison edustaja, nisäkäsasiantuntija, maskotti ja asettaja Jarna Kuiva
Herra 47
Laakavenyttäjä Ylva Hubatsa
Vihta Raappana
Lisääntymisasiantuntija Mööd Knuller
Hiihtäjäpariskunta Marja-Liisa ja Harri Hirvesmieli
Per "Pelle" Haschisblad
Yliparafiini, sotasosiolisti ja yliopiston profeetta Rusi Tonkkari
Kansanmusiikkiasiantuntija Käsnä Määlitsä-Kannikka
Rauhankähmijä Teso Irska
Aseistakieltäytyjä Pentti Hilkuri
Saumahiplari Olli Kuhtaja
Hampaaton Rieppo Sörttiröijy
Teologian vastaava marsipaani Ylermi Tissi
Sisätautien erikoisfakiiri Silmu Alakavio-Köyherö
Taika- ja loitsuasiantuntija, 230-vuotias Slarva Pylpyrä
Imaamipappi Helias
Kankunraavinta-asiantuntija Algot
Orvaskeden kauppalan apulaislaama Orvo Muusi
Tippurilan pysäköinninvalvojien sekakuoron johtaja, kapellimestaaja ja kirjailija Herbert von Kirahvi
Maanviljelijä Helga Orvo Hynninen
Laatikkoruoka-asiantuntija Veijo Wochjem
Titteliasiantuntija, ammattijaospäällikkö ja sosiaalihallituksen vt. mulkku Usko Uskonto
Armas Skörbä
Lääninpihtaaja Siiri Hyhmä
Silsa Uuhi
Ametisti Aivo Kasvain
Pääkokki Pär Sereikä
Maailmankaikkeuden uusi paavi Reino Virtanen
Ääniteiden rakennusmestari Kaiku Ontelo
Kaupunginarkkitehti Hilpi Perhesilmä
Rouva Partareikä
Amatöörirunoilija Olli Kerava
Toimija Olli Patsas
Lääkintärakuuna Keino Munuainen
Televisiosarjat

Yömyöhä jalostettiin ensimmäistä kertaa televisioon syksyllä 1988, sarjaan Hei hulinaa. Sarja jatkui vuoteen 1989, kunnes ohjelman nimi vaihdettiin Hui helinääksi. Televisiosarjoissa oli useita samoja sketsejä ja hahmoja kuin radion Yömyöhissä. Vuonna 1992 Petelius ja Hietanen tekivät vielä televisiosarjan Neurovisio, jossa käytettiin myös monia samoja ideoita kuin Yömyöhissä. Neurovisiossa esiintyi Peteliuksen ja Hietasen lisäksi myös Jope Ruonansuu.
Ohjelmat

| Ohjelma | Esitetty | Julkaistu |
| --- | --- | --- |
| Hellyysilta | 17. tammikuuta 1986 | Serpien kylässä 0 |
| Luontoilta | 6. kesäkuuta 1986 | Serpien kylässä 1, Luontoilta -C-kasetti |
| Hippiäisen ja nousiaisen perinteet | 9. tammikuuta 1987 | Serpien kylässä 1 |
| Kulttuuriruutu | 23. lokakuuta 1987 | Serpien kylässä 2 |
| Karvaspartakiadit | 5. helmikuuta 1988 | Serpien kylässä 2 |
| Matkailu kaventaa | 9. syyskuuta 1988 | Serpien kylässä 3 |
| Sota ja rauha | 10. helmikuuta 1989 | Serpien kylässä 3 |
| Sana on vapaa | 15. syyskuuta 1989 | Serpien kylässä 4 |
| Burn in ja out | 24. joulukuuta 1989 | Serpien kylässä 4 |
| Ey-henkinen vainajien toivekonsertti | 26. lokakuuta 1990 | Serpien kylässä 5 |
| Freoninkierrätysiltamat Gumbostrandissa | 19. huhtikuuta 1991 | Serpien kylässä 5 |
| Kriittinen katsaus menneeseen | 20. maaliskuuta 1992 | Serpien kylässä 6 |
| Uusia ilmiöitä ja teknologiaa | 20. marraskuuta 1992 | Serpien kylässä 6 |
| Usko tai älä usko | 14. toukokuuta 1993 | Serpien kylässä 7 |
| Tasa-arvo ja suvaitsevaisuus | 11. helmikuuta 1994 | Serpien kylässä 7 |
| Jarrutusilta | 4. marraskuuta 1994 | Serpien kylässä 8 |
| Ammatit EU-aikana | 23. huhtikuuta 1999 | Serpien kylässä 8 |
| interaktiivinenmediavuorovaikutuspaluulaajakaista@chat.siejamie | 2. joulukuuta 2005 | Serpien kylässä 9 |
| Huovutusilta | 26. toukokuuta 2006 | Serpien kylässä 9 |
| Päivitysiltamat | 1. joulukuuta 2006 | Serpien kylässä 10 |
| Jenkkakahva-kansanradio | 31. toukokuuta 2008 | Serpien kylässä 10 |
| Suomi-brändvin-iltamat | 6. joulukuuta 2008 | Serpien kylässä 11 |
| Kevätohjelma | 29. toukokuuta 2009 | Serpien kylässä 11 |
Julkaisut > Serpien kylässä -CD:t

EMI on julkaissut kaikki vuosien 1986-1999 aikana tulleet Yömyöhät Serpien kylässä -nimisenä tupla-CD-levyjen sarjana. Levyt on julkaistu kahdessa boxissa. Ensimmäisessä boxissa on sarjan neljä ensimmäistä osaa sekä ekstralevy Kovan päivän ilta haastattelu. Se sisältää Kalevi Pollarin tekemän radiohaastattelun. Toinen boxi sisältää osat 5–8 sekä osan 0. Osa 0 sisältää yhden CD:n, jossa on kaikkien aikojen ensimmäinen Yömyöhä, "Hellyysilta". Tupla-CD:t 1–6 sekä ekstralevy Kovan päivän ilta haastattelu on julkaistu myös erillisinä. Ohjelmien välimusiikkeja ei kuulla CD-versioissa.
Julkaisut > Luontoilta-C-kasetti

Yömyöhien toinen jakso, "Luontoilta", julkaistiin vuonna 1986 C-kasettina. C-kasetilla ei ollut mukana ohjelman välimusiikkeja.
Aiheesta muualla

Zamben Yömyöhä-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Viralliset Serpien kylässä-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Luontoilta ja muita Yömyöhän ihmeitä
Alex Newell

Alex Newell
Alex Newell on yhdysvaltalainen laulaja. Newell esitti Glee-sarjassa mustaa transsukupuolista hahmoa. Newellin lauluääni ja ääniala muistuttavat naisen vastaavia. Newell esiintyy transsukupuolisten yhdistysten tilaisuuksissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Alex Newell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aleksandr Misurkin

| Aleksandr Misurkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1977-09-2323. syyskuuta 1977 Jeršitši, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  venäläinen
Ura
Tyyppi:  kosmonautti
Lennot

Sojuz TMA-08M:  Sojuz TMA-08M
:  Retkikunta 35
 
Aleksandr Aleksandrovitš Misurkin (ven. Александр Александрович Мисуркин), (s. 23. syyskuuta 1977 Jeršitši, Smolenskin alue, Neuvostoliitto), on venäläinen kosmonautti. Misurkin valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2006 ja vuonna 2011 Sojuz TMA-08M -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 35.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Misurkin Wikimedia Commonsissa
Västeråsin kunta

| Västeråsin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västmanlandin lääni
Maakunta:  Västmanland
Keskustaajama:  Västerås
Kuntakoodi:  1980
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  958,83 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  156 838
 – Väestötiheys:  163,6 as./km²
 
 www.vasteras.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Västeråsin, Hallstahammarin, Skinnskattebergin, Köpingin, Arbogan ja Kungsörin kuntien alueella sijainneet pitäjät.
Västeråsin kunta (ruots. Västerås kommun) on Västmanlandin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Västerås.
Kunnan maapinta-ala on 958,83 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 156 838 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 302,01 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 31,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1918 Sankt Ilianin ja Lundbyn maalaiskunnat liitettiin Västeråsin kaupunkiin. Badelundan maalaiskunta liitettiin kaupunkiin vuonna 1946.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Dingtuna (Dingtuna, Lillhärad ja Västerås-Barkarö)
Kolbäck (Kolbäck, Rytterne ja Säby)
Kungsåra (Björksta, Irsta, Kungsåra, Kärrbo ja Ängsö)
Skultuna (Haraker, Skultuna ja Romfartuna)
Tillberga (Hubbo, Sevalla, Tillberga ja Tortuna)
Lisäksi Skeriken maalaiskunta liitettiin Västeråsin kaupunkiin. Kuntablokin kuntaliitokset suoritettiin pääosin vuonna 1967, jolloin Dingtunan, Kungsåran, Skultunan ja Tillbergan maalaiskunnat liitettiin Västeråsin kaupunkiin. Vuonna 1971 kaupunki muutettiin Västeråsin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Samalla kuntaan liitettiin vielä Rytternen seurakunta jaetusta Kolbäckin maalaiskunnasta. Kolbäckin muut seurakunnat Kolbäck ja Säby liitettiin Hallstahammarin kuntaan.
Väestönkehitys

| Västeråsin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 73 729 | 73 729 |
| 1955 | 1955 |    | 81 654 | 81 654 |
| 1960 | 1960 |    | 91 899 | 91 899 |
| 1965 | 1965 |    | 104 497 | 104 497 |
| 1970 | 1970 |    | 116 725 | 116 725 |
| 1975 | 1975 |    | 117 911 | 117 911 |
| 1980 | 1980 |    | 117 487 | 117 487 |
| 1985 | 1985 |    | 117 706 | 117 706 |
| 1990 | 1990 |    | 119 761 | 119 761 |
| 1995 | 1995 |    | 123 728 | 123 728 |
| 2000 | 2000 |    | 126 328 | 126 328 |
| 2005 | 2005 |    | 131 934 | 131 934 |
| 2010 | 2010 |    | 137 207 | 137 207 |
| 2015 | 2015 |    | 145 218 | 145 218 |
| 2020 | 2020 |    | 155 551 | 155 551 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 28 701 | 19,8 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 10 400 | 7,2 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 12 246 | 8,4 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 93 871 | 64,6 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 4 549 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 11,7 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 6 321 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,4 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 194 740 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 49 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,3 %
18–64-vuotiaat: 61,1 %
65 vuotta täyttäneet: 18,6 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 0,8 | 0,7 |
|   | jalostus | 25,0 | 24,2 |
|   | palvelut | 73,7 | 74,6 |
|   | tuntematon | 0,5 | 0,5 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 65 684 | 62 995 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 104,3 |  |
Taajamat

Kunnassa on 14 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 93,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 9 171 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Västerås | 110 877 |
| 2 | Skultuna | 3 133 |
| 3 | Hökåsen | 2 956 |
| 4 | Irsta | 2 717 |
| 5 | Tillberga | 2 180 |
| 6 | Barkarö | 1 163 |
| 7 | Enhagen-Ekbacken | 1 012 |
| 8 | Dingtuna | 1 005 |
| 9 | Kvicksund* | 995 |
| 10 | Tidö-Lindö | 637 |
| 11 | Örtagården | 460 |
| 12 | Tortuna | 459 |
| 13 | Kärsta och Bredsdal* | 230 |
| 14 | Munga | 212 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Kvicksundin taajamassa on 1 768 asukasta, ja se kuuluu myös Eskilstunan kuntaan. Koko Kärsta och Bredsdalin taajamassa on 261 asukasta, ja se kuuluu osin myös Enköpingin kuntaan. Irstan taajaman nimenä on joskus ollut myös Ullvi.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Brustorpet
Gesala
Haraker
Litslunda
Lospånga by
Lycksta
Malmen
Orresta
Roligheten
Roparudden
Råstock
Åkesta
Ändesta
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Abelsberg
Kylla
Sevalla
Svanå
Svenbo