stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lidokaiini

| --- | --- |


Lidokaiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-(dietyyliamino)- N-(2,6-dimetyylifenyyli)asetamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 137-58-6
ATC-koodi: N01BB02
PubChem CID: 3676
DrugBank: APRD00479
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H22N2O 
Moolimassa: 234,34 g/mol
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 68 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 35 % (oraalinen)   3 % (topikaalinen)
Metabolia: Hepaattinen, 90 % CYP1A2-välittyvä
Puoliintumisaika: 1,5–2 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  A(AU) 
Reseptiluokitus:  Prescription Only (S4) (AU)
Antotapa: Intravenoosinen, ihonalainen, topikaalinen
Lidokaiini eli ksylokaiini on amidityyppinen puudute, jonka vaikutus alkaa nopeasti ja on kestoltaan keskipitkä. Vaikutus alkaa minuuteissa ja kestää puudutuksen tyypin mukaan 30–240 minuuttia. Lidokaiini sulkee palautuvasti hermosolujen natriumkanavat ja estää hermoimpulssien välittymisen. Ionisoitumaton lidokaiini läpäisee helposti solukalvon, mikä mahdollistaa lääkeaineen leviämisen kudoksiin ja hermosäikeiden sisälle. Tulehduksessa kudoksen pH laskee, lidokaiini ionisoituu ja tunkeutuminen vaikutuskohtaan heikkenee.
Sitä käytetään usein hammashoidoissa paikallispuudutteena sekä ennenaikaisen siemensyöksyn hoitoon. Lidokaiini on myös tehokas suonensisäisenä lääkkeenä sydämen rytmihäiriöissä.
Lidokaiini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Suomessa lidokaiinilla on myyntilupa valmistenimillä Esliva, Instillido, Lidbree, Lidocaine Baxter, Lidocaine Grindeks, Lidokain Agguettant, Xylocain, Lidocard, Lidoposterin ja Ophtesic. 
Lisäksi lidokaiinia on yhdistelmävalmisteissa Lidocain C Adrenalin, Xylocain Dental Adrenalin, Emla, Fortacin, Oraqix, Tapin, Betolo , Coldycin , Mydrane  ja Rocephalin cum lidocain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Human Metabolome Database (HMDB): Lidocaine (englanniksi)
KEGG: Lidocaine (englanniksi)
ChemBlink: Lidocaine (englanniksi)
Farah

| Farah فراه |
| --- | --- |
 Farah
 Koordinaatit: 32°23′N, 62°5′E 
Valtio:   Afganistan
Maakunta:  Farahin maakunta
Korkeus:  730 m
Väkiluku (2014/15):  36 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Farah (pers. ‏فراه‎, Farāh, pašt. ‏فراه‎) on kaupunki Farahin maakunnassa Afganistanissa ja se on samalla maakunnan hallinnollinen pääkaupunki. Vuonna 2006 kaupungissa oli arviolta 30 200 asukasta.
Maantiede

Farah sijaitsee Lounais-Afganistanissa Farahjoen varrella. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 730 metriä. Alue on avointa aavikkoa ja kesät Farahissa ovat tyypillisesti kuiva ja pölyisiä. Farahin vanhankaupungin rauniot sijaitsevat Farahjoen oikealla rannalla ja sen uusi kaupunki joen toisella puolella.
Historia

Farah sijaitsee vanhojen kauppareittien varrella ja paikalla on ollut asutusta jo pitkään. Kauppareitit heratista, kandaharista ja Sistanista kohtaavat kaupungin kohdalla. Kaupunki sijaitsee Farahjoen varrella, joka on todennäköisesti sama paikka, kuin Avestassa mainittu Fradaθā. Muita historiallisissa lähteissä mainittuja saman nimen muotoja ovat Prophthasia, Propasta ja Phrada. Phrada oli akhaimenidien Persiaan kuuluneen Drangianan satraapin pääkaupunki. Aleksanteri Suuren vallattua Persian kaupungille annettiin uusi nimi Prophthasia ja myöhemmin se oli sasanidienPersian tärkeä tukikohta valtakunnan rajalla. Islamilaisissa aikalaislähteissä kerrotaan alueen muslimivalloituksesta, mutta Farahia ei mainita niissä nimeltä. Kuitenkin jotkin maantieteilijät, kuten Istakhri, Yakut, Ibn Hawkal ja al-Mukaddasi  mainitsevat paikan omissa teoksissaan. Paikalla kerrotaan olleen sillan ja alueella asuneen kharijiitteja. Mongolit tuhosivat kaupungin vuonna 1221 ja myöhemmin sen hävitti Nadir Šah. 1930-luvulla kaupungin läpi rakennettiin Heratin ja Kandaharin välinen tie ja vuonna 1958 joen ylittävä silta.
Neuvostoliitto teki sotilaallisen väliintulon Afganistanin sodassa vuonna 1979 ja Farahin alueella käytiin ankaria taisteluja neuvostojoukkojen ja paikallisten mujahidien välillä. 1980-luvun puolivälillä Neuvostoliitto rakennutti sotilas- ja lentotukikohdan läheiseen Shindandiin. Yhdysvaltojen johtama liittouma hyökkäsi Afganistaniin vuonna 2001 ja Farah kärsi niin liittouman ilmaiskuista kuin Taliban-liikkeen toiminnasta alueella. Taliban valtasi kaupungin elokuussa 2021.
Talous

Farahin alueen pääasiallinen elinkeino on maatalous. Maatalouden mahdollistavat Farah ja Harutjoilta maanalaisia kanavia (kārīz) pitkin tuotava vesi. Alueen viljelykasveihin kuuluvat muun muassa vehnää, puuvillaa, tupakkaa ja ohraa. Ympäröivän tasangon alueella kasvatetaan myös lampaita, joiden villaa käytetään mattojen valmistuksessa. Farahin taloudellinen merkitys on vähentynyt merkittävästi Kandaharin ja Heratin välisten kauppareittien ohitettua kaupungin 1960-luvulla, kun niiden välille rakennettiin päällystetty maantie.
Väestö

Vuonna 2014/15 Farahissa oli arviolta 36 600 asukasta. Kaupungin tarkka asukasluku vaihtelee eri lähteissä. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa tadžikkeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Farah Wikimedia Commonsissa
Amerikkalaissotilas Farahissa.
Farahiin palanneita pakolaisia vuonna 2013.
Dinajpur

| Dinajpur দিনাজপুর |
| --- | --- |
 Dinajpur
 Koordinaatit: 25°37′N, 88°39′E 
Valtio:  Bangladesh
Alue:  Rangpur
Väkiluku (2011):  191 329
 
 www.dinajpur.gov.bd 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dinajpur (bengaliksi দিনাজপুর, Dinajpur) on kaupunki Luoteis-Bangladeshissa Rangpurin alueella. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 191 329.
Maantiede

Dinajpur sijaitsee Bangladeshin luoteisosassa Punarbhabajoen varrella. Alue on osa Barindin tasaista alluviaalitasankoa.
Historia

Dinajpur on kansanperinteessä yhdistetty Mahabharatan hindulaisessa eepoksessa mainittuun paikannimeen Matsyadesa. Matsyadesa on paikka, jonne Pandavat pakenevat. Ramayanassa sama paikka esiintyy Raman vaimo Sitan karkotuspaikkana. Lähellä sijaitsee kukkula, joka on liitetty Sitan asuinpaikkaan. Dinajpur mainitaan joskus myös Ramayanan kirjoittajana mainitun Valmikin kotikaupunkina. Nykyinen nimi Dinajpur on johdettu ilmeisesti ei-arjalaisesta termistä Dinaj, johon on liitetty sanskritin pääte pur.
Dinajpur oli osa Varendran historiallista aluetta ja sitä hallitsivat Palan ja Senan valtakunnat. Niiden kausilta alueella jäi buddhalaisia monumentteja, kuten Dhibarin monoliitti. Sittemmin aluetta hallitsivat muslimit. 1400-luvulla se oli Bengalin sulttaaneja vastaan sotineen Raja Ganeshan tukialuetta. Joissain tarinoissa Raja Ganesha yhdistetään myös itse kaupungin perustamiseen. Kaupungin historiallisia rakennuksia ovat esimerkiksi Suran moskeija ja Dinajpurin maharadžan palatsi.
Intian jaon yhteydessä Dinajpurista tuli osa Pakistaniin liitettyä Itä-Bengalia.
Talous

Dinajpuria ympäröivä seutu tunnetaan hedelmällisenä viljelymaana, jolla kasvatetaan etenkin riisiä. Muita viljeltyjä kasveja ovat esimerkiksi juutti, vehnä ja sokeriruoko. Kaupungissa on tekstiili-, sokeri- ja riisiteollisuutta.
Väestö

Dinajpurin asukasluku oli Bangladeshin vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 191 329. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 167 374, vuonna 1981 88 967 ja vuonna 1974 61 866.
Kaupungissa sijaitsee Hajee Mohammad Daneshin tiede- ja teknologiayliopisto.
Dinajpur Rajbarin raunioita.
Mohammad Daneshin tiede- ja teknologiayliopiston kirjasto.
Pikku-Poikkelus

| Pikku-Poikkelus |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°25′48″N, 22°51′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Rautajoen valuma−a (35.134)
Laskuoja:  Poikkelusoja Pääjärvenojaan
Järvinumero:  35.134.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,1 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,679 km  
Pinta-ala:  1,758 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiPikku-Poikkelus 
Pikku-Poikkelus eli Vähä-Poikelus on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Kylmäkoskenmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 50 metriä. Järven rantaviiva on 0,68 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on rannassa metsäistä suota. Ranta on rakentamaton eikä sinne johda teitä. Järven ylittää korkeajännitelinja.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Rautajoen valuma-alueeseen (35.134) se kuuluu. Siihen laskee yksi tulo-oja ja järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa pari kilometriä pitkä ja Pääjärvenojaan Kaivolammin yläpuolella yhtyvä Poikkelusoja. Pääjärvenoja on yläjuoksun osuus Rautajoen valuma-alueen pääuomasta, jonka nimi on alajuoksulla Rautajoki. Järven vedenpinnan korkeus on 103,1 metriä ja Kaivolammin 85,0 metriä mpy., joten Poikkelusojalle kertyy pudotusta noin 18 metriä.
Historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järvi sijaitsee Mouhijärven ja Tyrvään pitäjänrajalla . Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järvi Karkun ja Tyrvään välisellä rajalla . Järven nimi ilmestyy vasta vuoden 1961 peruskarttaan, jossa se on ”Vähä Poikelus”. Poikelusoja alkaa pohjoisessa sijaitsevalta suolta ja jatkaa järvestä eteenpäin kohti itää. Järven ylittää nyt korkeajännitelinja .
Jessore

| Jesore যশোর |
| --- | --- |

 Jesore
 Koordinaatit: 23°10′N, 89°13′E 
Valtio:  Bangladesh
Alue:  Khulnan alue
Väkiluku (2011):  237 478
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jessore (bengaliksi যশোর, Jôśor) on kaupunki Bangladeshin lounaisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 237 478.
Maantiede

Jessore sijaitsee Bangladeshin lounaisosassa Gangesin sivuhaara Padman sivujoki Bhairabin varrella. Alue on alluviaalitasankoa Gangesin suistoa. Etelässä sijaitsevat Sundarbansin suot.
Historia

Tarinan mukaan Jessoren nimi Yaśora on johdettu sanskritin sanasta yashohara eli vapaasti kääntäen "häpäisy". Bengalin sulttaani Daud Khan Karrani oli antanut maata paikalta neuvonantajalleen Vikramadityalle. Tarinan yhden version mukaan nimi yashohara viittaa näin paikalle perustetun uuden kaupungin vieneen aikaisemmin Vikramadityan keskuksena toimineen Gaurin maineen. Sittemmin vaikutusvaltainen hahmo alueella oli Vikramadityan poika Pratapaditya. Tarinan toisen version mukaan kaupungin nimi liittyy Pratapadityan maineeseen kapinoivana zamindarina. Hänet alisti suurmoguli Jahangir.
Talous

Jessorea ympäröivällä alueella tuotetaan riisiä, sokeriruokoa ja taateleja. Ennen Intian jakoa 1947 kaupunki oli tärkeä indigovärin tuotantokeskus, mutta jaon jälkeen toiminta siirtyi Intian puolelle.
Väestö

Jessoren asukasluku oli Bangladeshin vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 237 478. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 214 846 ja vuonna 1981 115 495.
Jessoren lentoasema.
Jessoren polytekninen instituutti.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2025

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2025 järjestetään 4.–16. helmikuuta 2025 Itävallan Saalbachissa. Edellisissä kilpailuissa mukana ollut henkilökohtainen alppiyhdistetty on jäänyt pois ohjelmasta, ja sen tilalle on tullut joukkuealppiyhidstetty, jossa kukin maa asettaa kilpailuun yhden pujottelijan sekä syöksylaskijan, jotka laskevat yhden kierroksen omissa lajeissaan, ja joiden ajat lasketaan lopputuloksiin yhteen.
Ohjelma

Lähde: FIS
| Päivä | Aika (UTC+1) | Kilpailu |
| --- | --- | --- |
| 4. helmikuuta | 15.16 | Joukkuekilpailu |
| 6. helmikuuta | 11.30 | Naisten super-G |
| 7. helmikuuta | 11.30 | Miesten super-G |
| 8. helmikuuta | 11.30 | Naisten syöksylasku |
| 9. helmikuuta | 11.30 | Miesten syöksylasku |
| 11. helmikuuta | 10.00 | Naisten joukkuealppiyhdistetty – syöksylasku |
| 11. helmikuuta | 13.15 | Naisten joukkuealppiyhdistetty – pujottelu |
| 12. helmikuuta | 10.00 | Miesten joukkuealppiyhdistetty – syöksylasku |
| 12. helmikuuta | 13.15 | Miesten joukkuealppiyhdistetty – pujottelu |
| 13. helmikuuta | 9.45 | Naisten suurpujottelu – 1. lasku |
| 13. helmikuuta | 13.15 | Naisten suurpujottelu – 2. lasku |
| 14. helmikuuta | 9.45 | Miesten suurpujottelu – 1. lasku |
| 14. helmikuuta | 13.15 | Miesten suurpujottelu – 2. lasku |
| 15. helmikuuta | 9.45 | Naisten pujottelu – 1. lasku |
| 15. helmikuuta | 13.15 | Naisten pujottelu – 2. lasku |
| 16. helmikuuta | 9.45 | Miesten pujottelu – 1. lasku |
| 16. helmikuuta | 13.15 | Miesten pujottelu – 2. lasku |
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku | Franjo von Allmen  Sveitsi  | 1.40,68 | Vincent Kriechmayr  Itävalta  | 1.40,92 | Alexis Monney  Sveitsi  | 1.40,99 |
| Supersuurpujottelu | Marco Odermatt  Sveitsi  | 1.24,57 | Raphael Haaser  Itävalta  | 1.25,57 | Adrian Smiseth Sejersted  Norja  | 1.25,72 |
| Suurpujottelu | Raphael Haaser  Itävalta  | 2.39,71 | Thomas Tumler  Sveitsi  | 2.39,94 | Loïc Meillard  Sveitsi  | 2.40,22 |
Pujottelu: 
| Joukkuelppiyhdistetty |  Sveitsi 1 Franjo von Allmen Loïc Meillard | 2.42,38 |  Sveitsi 2 Alexis Monney Tanguy Nef | 2.42,65 |  Sveitsi 4 Stefan Rogentin Marc Rochat | 2.42,81 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku | Breezy Johnson  Yhdysvallat  | 1.41,29 | Mirjam Puchner  Itävalta  | 1.41,44 | Ester Ledecká  Tšekki  | 1.41,50 |
| Supersuurpujottelu | Stephanie Venier  Itävalta  | 1.20,47 | Federica Brignone  Italia  | 1.20,57 | Lauren Macuga  Yhdysvallat  Kajsa Vickhoff Lie  Norja  | 1.20,71 |
| Suurpujottelu | Federica Brignone  Italia  | 2.22,71 | Alice Robinson  Uusi-Seelanti  | 2.23,61 | Paula Moltzan  Yhdysvallat  | 2.25,33 |
| Pujottelu | Camille Rast  Sveitsi  | 1.58,00 | Wendy Holdener  Sveitsi  | 1.58,46 | Katharina Liensberger  Itävalta  | 1.59,32 |
| Joukkuelppiyhdistetty |  Yhdysvallat 1 Breezy Johnson Mikaela Shiffrin | 2.40,89 |  Sveitsi 1 Lara Gut-Behrami Wendy Holdener | 2.41,28 |  Itävalta 3 Stephanie Venier Katharina Truppe | 21.41,42 |
Mitalistit > Joukkuekilpailu

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu |  Italia Giorgia Collomb Lara Della Mea Filippo Della Vite Alex Vinatzer |  Sveitsi Delphine Darbellay Wendy Holdener Luca Aerni Thomas Tumler |  Ruotsi Estelle Alphand Sara Hector Fabian Ax Swartz Kristoffer Jakobsen |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sveitsi | 4 | 5 | 3 | 12 |
| 2 |  Itävalta | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 3 |  Yhdysvallat | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 |  Italia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Uusi-Seelanti | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 |  Norja | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 7 |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Tšekki | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 9 | 9 | 10 | 28 |
Seurasaarisäätiö

Seurasaarisäätiön logo
Seurasaarisäätiön tarkoituksena on Seurasaaren museotoiminnan tukeminen ja tämän toteuttamiseksi säätiö tukee kansatieteellistä tutkimus- ja julkaisutoimintaa, edistää suomalaista aineettoman ja aineellisen kulttuuriperinnön tutkimusta ja tunnetuksi tekemistä, järjestää suomalaisen kulttuuriperinnön ominaisluonnetta kuvaavia esityksiä ja toimintoja, edistää muuta Seurasaareen sopivaa suomalaiseen kulttuuriperintöön liittyvää toimintaa sekä ylläpitää kokoelmia ja järjestää näyttelytoimintaa.
Toiminta

Vuonna 1956 perustetun säätiön tekemä työ näkyy tapahtumissa, joissa suomalainen kulttuuriperintö ja perinteiseksi ymmärretty elämäntapa toimivat sisällöllisinä innoittajina. Toteutustavat tilaisuuksissa ovat luovia, yllätyksellisiä ja monipuolisia intiimeistä tanssi- ja soittoesityksistä ja seminaareista suureen yhteisölliseen vuotuisjuhlaan, Juhannusvalkeisiin. Toiminnan kohderyhminä ovat niin helsinkiläiset vapaa-ajan viettäjät kuin kotimaiset ja kansainväliset matkailijat. Tavoitteidensa toteuttamiseksi säätiö tekee yhteistyötä tutkijoiden ja opiskelijoiden, harrastajien ja ammattitaiteilijoiden sekä perinnejärjestöjen ja oppilaitosten kanssa. Yhteisöllisyys, osallisuus ja suomalaisen kulttuuriperinnön moninaisuus ovat keskeisiä arvoja säätiön toiminnassa. Säätiö saa Helsingin kaupungilta toiminta-avustusta.
Historiaa

Seurasaarisäätiön perustamisasiakirjan allekirjoittivat perustajajäsenet filosofian tohtori Niilo Valonen, mainospäällikkö Matti Perkoila, valtionarkeologi C.A. Nordman ja filosofian tohtori Toivo Vuorela 18.4.1956 Kansallismuseossa. Perustamisen taustalla vaikutti kaksi tärkeää syytä: elävöittämistoiminnan järjestäminen Seurasaareen ja rahoituksen hankkiminen ulkomuseolle. Säätiön hallintoelimiä ovat sen edustajisto (lakkautettu 1998) ja hallitus. Säätiön perustajat nimesivät ensimmäisen edustajiston ja kutsuivat koolle myös ensimmäisen vuosikokouksen, jossa valittiin hallituksen varsinaiset jäsenet.
Säätiön keskeisiä toimintoja ovat olleet juhannusjuhlien ja muiden vuotuisjuhlien järjestäminen Seurasaareen, kansatieteellisten filmien teko ja tieteellinen kyselytoiminta sekä Seurasaari-Fölisö - lehden ja tieteellisen Ethnologia Fennica -aikakauslehden julkaiseminen. Muita keskeisiä toimintoja ovat olleet Seurasaaren museo-oppaan tekeminen, Seurasaaren tapahtumista ja toimijoista kertovien esitteiden teko, Seurasaaren rakennustoiminnan tukeminen, ylipäätään kansatieteellinen tutkimustyö ja tieteellisten seminaarien järjestäminen. Nykyinen toiminta keskittyy aineettoman kulttuuriperinnön esittelyyn, julkaisutoimintaan ja kansatieteellisen tutkimustyön tukemiseen.
| Seurasaarisäätiö |
| --- | --- |
Perustettu:  1954
Kotipaikka:  Helsinki
Tarkoitus:  Seurasaaren museotoiminnan tukeminen ja suomalaisen kulttuuriperinnön edistäminen
Apurahat:  Emil ja Lempi Hietasen tiederahasto
[seurasaarisaatio.fi Säätiön sivut]
Tiedetoimikunta

Tiedetoimikunta perustettiin kansatieteelliseksi asiantuntijaryhmäksi vuonna 1978. Se osallistui muun muassa seminaarien järjestelyihin ja aikakausjulkaisu Ethnologia Fennican sisällön suunnitteluun sekä käsitteli Niilo Valoselta jääneitä tutkimusaineistoja ja käsikirjoituksia sekä työskenteli niiden julkaisemiseksi. Seurasaarisäätiön tiedetoimikunta koostuu yliopistojen ja museoiden edustajista, joiden oppialaan ja asiantuntemukseen kuuluu kansatieteellinen tutkimus ja tutkimusten ohjaus. Tiedetoimikunta laatii säätiön hallitukselle vuosittain esitykset Emil ja Lempi Hietasen tiederahastosta myönnettävistä stipendeistä.
Tiederahasto

Emil ja Lempi Hietanen määräsivät keskinäisellä testamentillaan omaisuutensa Seurasaarisäätiölle. Omaisuuden hoitoa varten Seurasaarisäätiöön perustettiin vuonna 1993 Emil ja Lempi Hietasen rahasto, josta jaetaan vuosittain tutkijahuoneapurahoja ja tutkimusstipendejä suomalaiseen kansatieteelliseen tutkimukseen Suomessa ja tutkimusten julkaisuun. Apurahat myöntää Seurasaarisäätiön hallitus, ja sen kansatieteellisenä asiantuntijaelimenä toimii säätiön tiedetoimikunta.
Merimies Emil Hietanen (1908–1991) ja keittäjä Lempi Kovanen (1908–1988) olivat lapseton helsinkiläinen pariskunta, joka halusi turvata säästäväisyydellä ansaitsemansa omaisuuden testamenttaamalla sen Seurasaarisäätiölle. Pariskunnan harrastuksiin kuuluivat käsitöiden teko, ulkoilu ja kielten opiskelu.
Toimitilat

Seurasaarisäätiön toimitilat sijaitsivat pitkään Meilahdessa Villa Tomtebossa, mutta loppukesästä 2011 saakka toimitilat ovat sijainneet Seurasaaren Isännäntalossa. Seurasaarisäätiö ylläpitää saaressa Kahvihuone Mieritziä ja Juhlakentän kioskia.
Hallitus

Säätiön asioita hoitaa ja sen päättämisvaltaa käyttää lain ja sääntöjen mukaisesti hallitus. Hallitukseen kuuluu seitsemän jäsentä, joista kolme on Helsingin kaupungin nimeämiä, yksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran, yksi Helsingin yliopiston (kansatiede), yksi Suomen Muinaismuistoyhdistyksen ja yksi Seurasaarisäätiön nimeämä.
Hallituksen puheenjohtajat

C. A. Nordman 1956–1960
Niilo Valonen 1960–1983
Jouni Apajalahti 1983
Kari Poutasuo 1984-1988
Erkki Virkkunen 1989
Pertti Mustonen 1990–2000
Teppo Korhonen 2001–2007
Timo Ohmero 2008–2011
Pia Olsson 2012–2015
Miia Perkkiö 2016
Tiina Suopajärvi 2017–2018
Sanna-Maria Pakkanen 2019–2021
Sakari Katajamäki 2022–
Julkaisuja

Uusimman ajan etnologinen tutkimus taajamissa ja kylissä. Seminaari 4.-8.2.1974. Toimituskunta: Niilo Valonen, Matti Perkoila. Toimittaja: Pirkko Kovalainen. Seurasaarisäätiön toimitteita 1. Helsinki 1974.
Kulttuurityylien ja muotien kansanomaistuminen. Seminaari 10.-14.2.1975. Toimituskunta: Niilo Valonen, Matti Perkoila. Toimittajat: Leena Sammallahti, Leena Hakli, Timo Niiranen. Kuvien taitto: Taina Rasi. Seurasaarisäätiön toimitteita 2. Helsinki 1976.
Puurakennukset, historia, tutkimus ja suojelu. Seminaari 9.-12.2.1976. Toimituskunta: Niilo Valonen, Matti Perkoila ja Ossian von Konow. Seurasaarisäätiön toimitteita 3. Helsinki, 1976.
Talo ja perhe. Symposiumi 26.3.1979 Helsinki. Toimituskunta: Niilo Valonen, Bo Lönnqvist. Toimittaja: Päivyt Niemeläinen. Seurasaarisäätiön toimitteita 4. Helsinki 1980.
Temaattinen elämäkerta etnologisena ja museaalisena tutkimusmenetelmänä. Seminaari 19.3.1982. Helsinki. Toimittaja: Päivyt Niemeläinen-Amin. Seurasaarisäätiön toimitteita 5. Helsinki 1983.
Niilo Valonen. Muinaisrunoja Itä-Karjalan kalliopiirroksissa. Valosen kesken jääneen käsikirjoituksen ja muistiinpanojen pohjalta julkaisun ovat laatineet painokuntoon FM Päivyt Niemeläinen-Amin ja FT Leena Sammallahti. Seurasaarisäätiön toimitteita 6. Helsinki 1985.
Emil Hietanen. Merimiehestä mesenaatiksi. Nieminen, Aila (toim.). Seurasaarisäätiön toimitteita 7. Helsinki 2007.
Aineen taikaa. Näkyvän ja näkymättömän kulttuurin jäljillä. Toimittaneet Aila Nieminen, Pia Olsson, Helena Ruotsala, Katriina Siivonen. Ethnos-toimite 15. Seurasaarisäätiön toimitteita 8. Helsinki, 2011.
Nieminen, Aila (toim.), Seurasaaren kansanpuisto, Seurasaarisäätiön toimitteita 9. Helsinki, 2014.
Nieminen, Aila & Taneli, Eskola (toim,) Seurasaari. Puisto meren syleilyssä. Seurasaarisäätiön toimitteita 10. Helsinki, 2016.
Rajaamatta. Etnologisia keskusteluja. Hannaleena Hieta, Aila Nieminen, Maija Mäki, Katriina Siivonen ja Timo J. Virtanen (toim.). Ethnos-toimite 20. Seurasaarisäätiön toimitteita 11. Turku 2017.
Places and Houses in Borderland. Wooden Architecture and Building Tradition in the North 1700–1940. Editors: Reidun Laura Andreassen, Teppo Korhonen and Einar Niemi. Ethnos–toimite. Seurasaarisäätiön toimitteita 12. Keuruu 2024.
Aiheesta muualla

Seurasaarisäätiön verkkosivut