stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 1999
Aiheesta muualla

Doria.fi − Eduskuntavaalit 1999, tilastokeskuksen julkaisu
vaalit.om.fi − Eduskuntavaalit 21.3.1999
Tilaskokeskus − Eduskuntavaalit 1999
| n k  Eduskunta |
| --- | --- | --- |
| Organisaatio |  Kansanedustaja Luettelo  Avustajat  Puhemies Luettelo  Puhemiesneuvosto  Valiokunta  Kansliatoimikunta Sisäinen tarkastus  Tietosuojavastaava  Eduskunnan kanslia Pääsihteeri  Hallinto- ja palveluosasto  Kansainvälinen osasto  Keskuskanslia  Tieto- ja viestintäosasto  Turvallisuusosasto  Valiokuntasihteeristö  |  |
| Politiikka |  Eduskuntaryhmä  Puolueet  |  |
| Vaalit |  1907  1908  1909  1910  1911  1913  1916  1917  1919  1922  1924  1927  1929  1930  1933  1936  1939  1945  1948  1951  1954  1958  1962  1966  1970  1972  1975  1979  1983  1987  1991  1995  1999  2003  2007  2011  2015  2019  2023  2027  |  |
| Toimielimet |  Arkisto  Kirjasto  Tilintarkastajat  Pankkivaltuusto  Oikeusasiamies Ihmisoikeuskeskus  Ulkopoliittinen instituutti  Sitra  |  |
| Rakennukset |  Eduskuntatalo  Kansalaisinfo  Pikkuparlamentti  |  |
| Toiminta |  Valtiopäivät  Lähetekeskustelu  Suullinen kysymys  Välihuuto    |  |
| Muuta |  Nuorten parlamentti  Suomen eduskunta 100 vuotta  |  |
WordPress

| WordPress |
| --- | --- |

 WordPress 4.6.1:n oletusulkoasu.
Luoja:  Matt Mullenweg, Ryan Boren
Kehittäjä:  WordPress-projekti
Julkaisija:  WordPress Foundation
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  27. toukokuuta 2003
Vakaa versio:  6.7.2 (11. helmikuuta 2025)
Kehitystilanne:  Aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Sisällönhallinta
Alusta:  Alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  PHP
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
fi.wordpress.org
WordPress-sivuston muokkausnäkymä.
WordPress (myös WordPress.org) on alun perin blogien luomiseen ja ylläpitoon tarkoitettu, avoimeen lähdekoodin WWW-sisällönhallintaohjelmisto. WordPress on kirjoitettu PHP-kielellä ja se käyttää tietojen tallentamiseen MySQL- tai MariaDB-tietokantaa.
Tammikuussa 2015 internetin 10 miljoonasta suosituimmasta sivustosta 23,3 prosenttia käytti WordPressiä. North Patrolin tutkimuksen mukaan 40 % oppilaitoksista käyttää WordPressiä. Se on suosituin WWW-sisällönhallintajärjestelmä.
WordPress Foundation omistaa WordPressin, WordCampin sekä joitain muita projektiin liittyviä tavaramerkkejä.
Historia

WordPressin edeltäjä oli b2/cafelog. Toukokuussa 2003 arvioitiin b2/cafelogilla luotuja blogeja olleen noin 2 000. Myös b2/cafelog oli ohjelmoitu PHP:llä ja se käytti MySQL-tietokantaa. Ohjelmiston pääkehittäjä oli Michel Valdrighi. WordPressin ohella b2/cafelogista kehitettiin toinenkin vielä nykyisin aktiivisesti käytössä oleva blogiohjelmisto, b2evolution.
WordPressiä on kehitetty vuodesta 2003 alkaen. WordPress-nimen keksi pääkehittäjä Matt Mullenwegin ystävä Christine Selleck.
Vuonna 2005 julkaistujen versioiden 1.5 ja 2.0 myötä WordPressiä kehitettiin sisällönhallintajärjestelmän suuntaan, siihen lisättiin ns. staattiset sivut ja kehittyneempi pohjatiedostojärjestelmä. Versio 2.7:n myötä WordPressiin tuli mm. lisäosien automaattinen asennus ja kokonaan uudistettu hallintapaneeli. WordPress on saatavilla myös Android sekä iOS-mobiililaitteille.
Kesäkuussa 2010 julkaistusta versiosta 3.0 alkaen WordPressissä on ollut sisäänrakennettu tuki useiden blogien ylläpitoon. Ennen 3.0:n julkaisua kahden tai useamman blogin luonti edellytti joko erillisiä WordPress-asennuksia tai WordPressin varsinaisesta koodikannasta haarautetun WordPress MU:n käyttöä. 3.0:n tuki useammille blogeille periytyy WordPress MU:sta.
WordPressin ominaisuuksia

Tuottaa standardeja noudattavaa XML-, XHTML-merkkausta ja CSS-muotoiluja.
Integroitu linkkienhallinta
Hakukoneystävällinen osoiterakenne
Oikeinkirjoituksen tarkistin
Monipuolinen lisäosarajapinta
Paluuviitteet (Trackback ja Pingback)
Staattiset sivut
Kävijöiden esto IP-osoitteen mukaan
Tuki avainsanoille
Käyttäjäryhmät
Kehittäjät

Ohjelmiston kehittämistä ohjaavat:
Ryan Boren
Mark Jaquith
Matt Mullenweg
Peter Westwood
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen verkkosivusto
WordPress.org – Lista ominaisuuksista (englanniksi)
Kattava kokoelma WordPress-aiheisia linkkejä (erityisesti kehittäjille)
Johann Heermann

Johann Heermann
Johann (Johannes) Heermann, (11. lokakuuta 1585 Raudten, Glogau, Sleesia – 17. helmikuuta 1647 Lissa, Puola) oli saksalainen pappi ja virsirunoilija.
Heermann kävi koulua Fraustadissa ja Breslaussa ja opiskeli teologiaa Strasbourgin yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän toimi pappina Göbenissä (nyk. Chobienia). Siellä hänen työtään hankaloittivat kaupungin tulipalo, rutto, 30-vuotinen sota, perheen kärsimykset ja vastauskonpuhdistus sekä oma kurkkusairaus. Hän joutui luopumaan työstään 1638, ja hän siirtyi Lissaan (nyk. Leszno), jossa hän myös kuoli.
Virsirunoilijana hän sai vaikutteita Martin Opitzilta ja hänen runoudestaan. Häntä pidetään Saksan suurimpana virsirunoilija Martin Lutherin ja Paul Gerhardtin välissä. Jo nuorena hän sai runoilijana julkista tunnustusta: 23-vuotiaana hänestä tuli poeta laureatus, kun keisari palkitsi hänet laakeriseppeleellä. Hän oli muutenkin tunnettu kirjailija. Hänen virsiensä lähtökohta on usein vanhemmassa hartauskirjallisuudessa, joista tiedetään ainakin saksalaisen mystikon ja virsirunoilija Martin Mollerin ”Meditationes Patrum. Schöne, Andechtige Gebet, Tröstliche Sprüche, Gottselige Gedancken … Aus den heyligen Altvätern: Augustino, Bernhardo, Taulero, vnd andern, fleissig … zusammen getragen vnd verdeutschet“ (1584–91). Hänen virsiään on nimitetty lohdutusvirsiksi, ja hänen hurskauselämässään on selviä vaikutteita keskiajan mystiikasta.
Virsi Herzliebster Jesu, was hast du verbrochen (1660).
Heermann on kirjoittanut yli 400 virttä. Useimmat virtensä hän kirjoitti vuosien 1630–1636 aikana. Ensimmäiset virtensä hän julkaisi kirjassa Devoti Musica Cordi, Haus- und Herzmusica. Toinen hänen keskeinen virsikirja oli vuonna 1636 ilmestynyt Sontags- und Fest-Evangelia durchs gantze Jahr auff bekandte Weisen gesetzt. Monet hänen virtensä ovat edelleen käytössä niin protestanttisissa kuin katolisissa virsikirjoissa. Myös Johann Sebastian Bach on käyttänyt hänen virsitekstejään useissa kantaateissaan sekä Matteus- ja Johannes-passioissa. (Koraaliː "Herzliebster Jesu, was hast du verbrocheɲ".)
Heermannin virret Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa
71 Laupias Jeesus, minkä rikkomuksen (Herzliebster Jesu, was hast du verbrochen), suom. Johan August Gottlieb Hymander 1877, Samppa Asunta ja Niilo Rauhala 1984
74 Jeesus, sinun vaivas kovat (Jesu, deine tiefe Wunden), suom. virsikirjaan 1701
223 Oi Jeesus, armas ystävä (O Jesum du mein Bräutigam), suom. Elias Lönnrot 1874
520 Oi hyvä Jumala (O Gott, du frommer Gott), suom. virsikirjaan 1701, uud. komitea 1880, 1984
Heermaninin virret Ruotsin kirkon virsikirjassa
441 Jeesus, kärsit syvät haavat (Jesu, deine tiefe Wunden) Suom. v: n 1701 virsikirjaan, Anna-Maija Raittila 1999, uud. vk.-työryhmä 2001
452 Laupias Jeesus, minkä vuoksi kannat (Herzliebster Jesu, was hast du verbrochen) Suom. Johann A. G. Hymander 1877 Uud. suom. Niilo Rauhala 1999
545 Oi Jeesus, neuvoa nyt anon (Wo soll ich fliehen hin) Suom. v: n 1701 virsikirjaan Uud. suom. Pekka Kivekäs 1996
Aiheesta muualla

Heermann Johann, Nordisk familjebok
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Alexandre Astruc
Filmografia

(k) tarkoittaa että Astruc oli myös käsikirjoittajana
1948: Aller et retour, lyhytelokuva; Astruc teki myös toiminnallisen käsikirjoituksen
1949: Ulysse ou Les mauvaises rencontres, lyhytelokuva
1952: Le rideau cramoisi (k), Jules Barbey d'Aurevillyn novellikokoelmaan Les Diaboliques, Louis-Delluc palkinto
1952: La Putain respectueuse
1955: Les Mauvaises rencontres (k)
1957: Amour de poche
1958: Une vie (k)
1960: La proie pour l'ombre (k)
1962: L'Éducation sentimentale
1964: Le Puits et le Pendule (Edgar Allan Poen novelliin ”Kuilu ja heiluri” (”The Pit and the Pendulum”) perustuva televisioelokuva)
1965: Évariste Galois, lyhytelokuva
1966: La Longue Marche (k)
1968: Flammes sur l'Adriatique (k)
1975: Les Grands Détectives (tv-sarjan jakso La Lettre volée) televisioelokuva Edgar Allan Poen novelliin
1976: Sartre par lui-même, tv-dokumentti (Michel Contant'n kanssa)
1978: Louis XI ou La naissance d'un roi
1979: Louis XI ou Le pouvoir central
1980: À une voix près... ou La naissance de la IIIe république
1980: Arsène Lupin joue et perd (kuusiosainen mini tv-sarja)
1981: Histoires extraordinaires (tv-sarjan jakso La chute de la maison Usher) Edgar Allan Poen "Usherin talon tuho" mukaan
1989: Une fille d'Ève, Honoré de Balzacin romaanin mukaan
1993: Albert Savarus, Honoré de Balzacin romaanin tv-sovitus, Niels Arestrup ja Dominique Sandan kanssa
Julkaisut

1945: Les Vacances, Éditions Gallimard
1975: Ciel de cendres, Le Sagittaire, Roger-Nimier palkinto nuorelle kirjailijalle
1975: La tête la première, Éditions Olivier Orban
1977: Le Serpent jaune, romaani, Éditions Gallimard
1979: Quand la chouette s'envole, (romaani), Le Serpent jaune´n jatko, Éditions Gallimard, Ranskan akatemian Paul-Flat -kirjallisuuspalkinto 1980 parhaasta romaanista tai kritiikkiteoksesta 30-40-vuotiaalle kirjailijalle
1982: Le Permissionnaire, (romaani), Éditions de la Table ronde, Paris
1989: Le roman de Descartes, Éditions Balland, Ranskan akatemian Louis-Barthou palkinto 1990, jaettu kahden muun kirjailijan kanssa
1992: Du stylo à la caméra et de la caméra au stylo: Écrits (1942–1984), Éditions de l'Archipel
1993: L'autre Versant de la colline, (romaani), Éditions Écriture
1994: Évariste Galois, Groupe Flammarion
1996: Le Montreur d'ombres, (muistelmat), Éditions Bartillat
1997: Le Siècle à venir, (romaani), Éditions Trédaniel
2005: Une Rose en hiver (romaani), Éditions e/dite
2008: Les Secrets de Mademoiselle Fechtenbaum (romaani), Éditions France Univers [arkistoitu]
2015: Le plaisir en toutes choses. Haastatteluja Noël Simsolon kanssa, Éditions Neige/Écriture [verkkoversio]
Aiheesta muualla

Alexandre Astruc Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Maria Guzenina

| Maria Guzenina |
| --- | --- |
 Guzenina vuonna 2024.
Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  S&D-ryhmä
Suomen peruspalveluministeri
 Kataisen hallitus 22.6.2011–24.5.2013  
Edeltäjä:  Paula Risikko
Seuraaja:  Susanna Huovinen
Kansanedustaja
 21.3.2007–16.7.2024  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1969 (ikä 56) Helsinki
Ammatti:  toimittaja
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  ylioppilas (1991)
Uskonto:  ortodoksi
Aiheesta muualla
www.mariaguzenina.net
Maria Edith Guzenina  (o.s. Stieren, ent. Guzenina-Richardson, ent. Lindell, s. 12. tammikuuta 1969 Helsinki) on suomalainen poliitikko, toimittaja ja juontaja. Hän on SDP:n kansanedustaja ja espoolainen kaupunginvaltuutettu. Hän toimi Kataisen hallituksen peruspalveluministerinä kesäkuusta 2011 toukokuuhun 2013. Guzenina valittiin Espoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi tammikuussa 2016.
Vuoden 2024 Eurovaaleissa  hänet valittiin Euroopan parlamenttiin.
Ura

Valtakunnalliseen julkisuuteen Guzenina nousi sen jälkeen, kun hänet oli ensimmäisenä suomalaisena valittu MusicTV-kanavan juontajaksi, jossa tehtävässä hän toimi 1993–1997. MTV:ltä lähtönsä jälkeen hän työskenteli Suomen Yleisradiolle muun muassa Linnunradan pianobaari -nimisen ohjelman (1997–1998) toimittajana sekä vuonna 2003 Yle TV2:n kilpailusarjan Kova laji juontajana. Guzenina toimi Suomen euroviisukarsinnan juontajana vuosina 2002 ja 2004. Suomalaisille TV-katsojille Guzenina tuli tunnetuksi jo 1980-luvun lopulla Timo T. A. Mikkosen suositusta Tänään, tässä ja nyt -ohjelmasta, johon hänet palkattiin 17-vuotiaana kesken lukio-opintojen. Hän on tehnyt nuoruudessaan myös mallintöitä.
Guzenina on toiminut freelancetoimittajana Radio Cityssä, Yleisradion Radio Ainossa ja Radio Novassa. Toimittajana hän on myös kirjoittanut kolumneja Valittujen Palojen kustantamaan Meidän Suomi -lehteen, yhteiskunnallisten vaikuttajien haastattelusarjaa sekä kolumneja Ilta-Sanomiin, Uutispäivä Demariin ja vuoden 2007 loppuun saakka Iltalehteen.
Koulutukseltaan Guzenina on ylioppilas.
Ura > Politiikka

Guzenina valittiin ensimmäisen kerran Espoon kaupunginvaltuustoon vuonna 2004, jolloin hän sai 2 035 ääntä. Hän on uusinut paikkansa vuosina 2008 (5 192 ääntä, viidenneksi eniten koko maassa),  2012 (3 308 ääntä) ja 2017 (3 854 ääntä). Hän oli Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan puheenjohtaja 2004–2008 ja valtuuston 2. varapuheenjohtaja 2008–2011. Guzenina toimi Espoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana tammikuusta 2016 kesäkuuhun 2017. Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien Guzenina on ollut Espoon kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja ja Espoon kaupunginhallituksen konsernijaston puheenjohtaja.
Kansanedustajaksi Guzenina valittiin Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa (12 578 ääntä), toiselle kaudelle vuonna 2011 (14 581 ääntä), kolmannelle kaudelle vuonna 2015 (ääniä 7 827) ja neljännelle kaudelle vuonna 2019 (ääniä 10 005). Perhe- ja sosiaalikysymyksillä profiloitunut Guzenina toimi vuosina 2005–2009 Väestöliiton hallituksen jäsenenä sekä vuosina 2004–2006 Yksin- ja yhteishuoltajien liiton puheenjohtajana.
Kesäkuussa 2008 Guzenina valittiin SDP:n 2. varapuheenjohtajaksi. Hän nousi samana vuonna myös Sosialidemokraattisten Naisten puheenjohtajaksi. Toukokuussa 2010 hänet valittiin SDP:n 1. varapuheenjohtajaksi, jona hän toimi toukokuuhun 2012 asti. Kevään 2011 vaaleja seuranneiden hallitusneuvottelujen jälkeen hänet nimitettiin Jyrki Kataisen hallituksen peruspalveluministeriksi. Guzenina valittiin SDP:n puoluehallituksen jäseneksi Lahden puoluekokouksessa helmikuussa 2017.
Eduskunnassa Guzenina on perustuslakivaliokunnan jäsen, Euroopan neuvoston Suomen valtuuskunnan puheenjohtaja ja Kansainvälisten asiain foorumin jäsen. Aikaisemmin hän oli suuren valiokunnan jäsen.
Yksityiselämä

Maria Guzenina avioitui ensimmäisen kerran 18-vuotiaana suomalaisen liikemiehen John Lindellin kanssa. Toinen avioliitto oli amerikkalaisen Randolpf Bowesin kanssa.
Guzenina avioitui seuraavaksi Skunk Anansie -yhtyeen rumpalin Mark Richardsonin kanssa 1990-luvun lopulla ja erosi vuonna 2001. Heille syntyi poika vuonna 1999. Guzenina oli kihloissa Vanajanlinnan markkinointijohtaja Mika Walkamon kanssa, ja kihlaus kesti reilut puoli vuotta päättyen eroon elokuussa 2010. Guzenina eli kahdeksan vuotta avoliitossa Kari Mokon kanssa, mutta erosi keväällä 2022.
Guzeninan äiti on venäläissyntyinen, ja Guzenina puhuu sujuvasti venäjää. Guzeninalle selvisi vasta aikuisiällä, että hänen isänsä Ilkka Stieren oli äitinsä isän adoptoima. Guzeninan oikea isoisä oli kadettikapteeni Pentti Oskari Salonen, joka oli yksi jatkosodan jälkeen asekätkentäjutussa vangituista suomalaisupseereista.
Teokset

Unelmatehdas: Access all areas.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-28962-0
Guzenina, Maria & Pietikäinen, Seppo: Parisuhteen puuhakirja.  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-31300-9
Nagoya terebi hōsō

| Nagoya terebi hōsō kabushikigaisha   名古屋テレビ放送株式会社 |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  6. syyskuuta 1961
Toimitusjohtaja:  Tetsuzō Hori
Kotipaikka:  Nagoya, Aichin prefektuuri, Japani
Toimiala:  radio- ja televisiotoiminta
Henkilöstö:  251
Tytäryhtiöt:  Kabushikigaisha Central Park   Kabushikigaisha Nagoya terebi jigyō   Kabushikigaisha Nagoya terebi eizō   Kabushikigaisha Central Park Annex   Nagoya terebi kaihatsu kabushikigaisha
Omistaja:  Toyota Asahi shinbun -sha Terebi Asahi Yomiuri shinbun Tōkyō honsha Nippon terebi hōsōmō
Kotisivu:  www.nagoyatv.com
Huomioitavaa:  Perustettiin nimellä Chūkyō terebi hōsō, mutta vaihtoi nimensä nykyiseen ennen varsinaisten lähetysten aloittamista.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nagoya terebi hōsō kabushikigaisha (jap. 名古屋テレビ放送株式会社), lyhenne NBN (Nagoya Broadcasting Network) on ANN-verkkoon, jonka pääasemana on TV Asahi, kuuluva japanilainen televisioasema. Sen lempinimi on Mē-tele (jap. メ〜テレ).
Lyhyesti

Nagoya Tv toimii Chūkyōn lähetysalueella (Aichin, Gifun ja Mien prefektuurit). Vuoden 2003 huhtikuusta asema käyttää lempinimenään ”Mē-teleä”. Sen jälkeen aseman nimen esiintyessä esim. News Stationin (nykyinen Hōdō Station) ja Wide! Scramblen kaltaisten ANN:n uutisohjelmien yhteistyökumppanilistassa sekä lehtien ohjelmatiedoissa Mē-teleä o käytetty aseman nimenä.
Nykyisin Toyota ja Asahi shinbun -sha omistavat yhtiön osake-enemmistön. Aiemmin myös Mainichi shinbun -sha ja Yomiuri shinbun -sha ovat sijoittaneet yhtiöön, ja ne jatkavat yhä panostustaan, vaikkakin pienenevässä mittakaavassa.
Asema tekee tiivistä yhteistyötä Japanin itsenäisten UHF-asemien järjestön Terebi Kanagawan (TVK), joka on myös yksi Terebi Nagoyan osakkeenomistajista, kanssa. TVK:n suurin osakkeenomistaja ja sen kanssa samat toimitilat jakava Kanagawa Shinbun -sha taas on Asahi Shinbun -shan liitännäisyhtiö.
Asemalla on kytköksiä myös Hisaya Ōdōri kōen -puiston maanalaiseen kauppakeskukseen.
Verkkovaihdokset

1. huhtikuuta 1962: Kanava aloittaa Nippon terebin ja Nippon kyōiku terebin (NET terebi) crossnet-asemana. Kansai-lähtöiset koko Japanin kattavat verkot ovat Yomiuri terebi ja Mainichi hōsō. Tähän aikaan lähetetyt NET terebin olivat verkotettuja Chūbu-Nippon hōsōlle (CBC).
1. lokakuuta 1964: Morning Show siirtyy kanavalle CBC:ltä.
1. huhtikuuta 1966: Kanava liittyy uutisverkko NNN:ään.
1. huhtikuuta 1969: Chūkyō UHF terebi hōsō (vuodesta 1970 lähtien Chūkyō terebi hōsō) perustetaan. Tästä lähtien Nagoya tv näytti Nippon terebin ja NET terebin suosituimmat ohjelmat jättäen loput Chūkyō terebi hōsōlle.
1. tammikuuta 1970: Kanava liittyy ANN-verkkoon yhdessä Chūkyō terebin kanssa.
Huhtikuussa 1970 kanava solmii kolmivuotisen sopimuksen, jossa sitoutuu näyttämään parhaimpiin katseluaikoihin vain Nippon terebin ohjelmia. Syyskuussa 1972 kanava kuitenkin rikkoo sopimuksen näyttämällä NET terebin ohjelmia.
1. huhtikuuta 1972: Kanava liittyy samana päivänä perustettuun NNS-verkkoon yhdessä Chūkyō terebin kanssa.
28. joulukuuta 1972: Asema päätetään muuttaa huhtikuun ensimmäisestä päivästä 1973 lähtien yksinomaan NET terebin ohjelmia lähettäväksi kanavaksi.
1. huhtikuuta 1973: Kanava eroaa NNN:stä. Myös NNS-verkon jäsenyys Chūkyō terebin kanssa perutaan. Tämän myötä Nippon terebin ohjelmat katoavat kanavalta. Kanava syntyy uudelleen NET terebi -verkon täysjäsenenä. Kanava liittyy myös yksityisten lähetystoimijoiden koulutusjärjestöön ja alkaa lähettää opetusohjelmia. Kansailaisten verkkojen ohjelmat yhdistettiin Mainichi hōsōn kanssa Tōkai terebille ja CBC:lle tarkoitettuja ohjelmia lukuun ottamatta.
31. maaliskuuta 1975: Ns. suolisolmun avaus -tapauksessa kansailaiset koko Japanissa näkyvät ohjelmat siirtyivät Mainichi hōsōlta ABC terebille.
30. syyskuuta 1977: Mainichi shinbun news -lähetykset päättyvät. Tämä katkaisee viimeisen linkin TBS terebiin, jonka kanssa asemalla on ollut yhteistyötä perustamisestaan lähtien.
Ennen Terebi Aichin perustamista osaa Terebi Tōkyōn (entinen Tōkyō 12 Channel) ohjelmista näytettiin myös kanavalla syndikoituina.
Kanavat > Emoasema

Analogilähetykset (Nagoyan televisiotorni): JOLX-TV, kanava 11, 10 kW
Digitaalilähetykset (Seton digitaalitorni): JOLX-DTV, kanava 22 (looginen kanava 6), 3 kW
GCN-koodi 1547
Kanavat > Analogilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Aichin prefektuuri

Toyohashi: kanava 60, 100 W
Komaki-Tōkadai: kanava 45
Toyota: kanava 61
Mihama: kanava 61
Itä-Inabu: kanava 59
Länsi-Inabu: kanava 40
Hōrai-Ōno: kanava 41
Hōrai-Ōno-kita: kanava 59
Kanavat > Analogilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Gifun prefektuuri

Nagara: kanava 59
Seki: kanava 60
Nakatsugawa: kanava 6
Mizunami: kanava 57
Gujō-Hachiman: kanava 6
Takayama: kanava 12
Gero: kanava 8
Toki-minami: kanava 38
Toki
Kanavat > Analogilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Mien prefektuuri

Ise: kanava 61
Toba: kanava 4
Isobe: kanava 41
Inabe-Hokusei: kanava 38
Nabari: kanava 56
Kiinagashima-Jūsu: kanava 53
Owase: kanava 10
Kumano: kanava 11 (sama kanava kuin emoasemalla)
Kanavat > Digitaalilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Aichin prefektuuri

Toyohashi: kanava 14, 10 W
Kanavat > Digitaalilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Gifun prefektuuri

Chūnō: kanava 14
Nakatsugawa: kanava 14
Gujō-Hachiman: kanava 14
Takayama: kanava 14
Gero: kanava 14
Toki-minami: kanava 14
Kanavat > Digitaalilähetysten tärkeimmät lähetysasemat > Mien prefektuuri

Ise: kanava 14
Toba: kanava 22
Isobe: kanava 22
Nabari: kanava 37
Owase: kanava 14
Kumano: kanava 22
Iga: kanava 48
Informaatiokameroiden asennuspisteet

Aichin prefektuuri: Nagoyan rautatieasema, Nagoya-Yanagibashi, Tōmein pikatien Tōgōn taukopaikka, Chūbu Centrairin kansainvälinen lentoasema
Gifun prefektuuri: Gifu-Nagaragawa, Takayama
Mien prefektuuri: Toba, Owase
Käytössä vain Aichin maailmannäyttelyn aikaan: Aichin maailmannäyttelyn Nagakuten näyttelyalue
Nykyisiä ohjelmia

Lähetysajat ovat Japanin aikaa. HD-merkityt ohjelmat lähetetään HD-kuvanlaadulla.
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia

Asteriskilla (*) merkityt ohjelmat näkyvät myös osassa muita Asahi-ryhmän kanavia.
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Uutisohjelmia

Mē-tele News (HD)
Start Up! (ma–pe 16.69–16.54, HD)
Up! (ma–pe 18.17–19.00, HD)
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Urheiluohjelmia

Spoken! (su 0.30–0.50, HD)
Nagoya Grampuksen ja FC Gifun kotiotteluiden suorat lähetykset
Mē-tele on vuodesta 2007 panostanut suoriin jalkapallolähetyksiin, mitä kanava kutsuu ”Mē-telen J-suunnitelmaksi”. Alkaen 23. maaliskuuta 2008 kanavalla esitettiin viikonlopun myöhäisilloissa jalkapallo-otteluita kolme viikkoa perätysten. Kanava tukee Nagoya Grampuksen mestaruuskamppailua ja FC Gifun nousuyrityksiä J. Leaguen ykkösdivisioonaan.
Chūnichi Dragonsin vierasottelulähetykset (kanavalla ei ole oikeuksia kotiotteluihin, mutta se panostaa sen puutteessa erityisesti Yomiuri Giantsin vastaisiin otteluihin).
Kesän lukiolais-baseballin Aichin turnauksen lähetykset (semifinaalit ja finaali). Lähetyksillä on ollut vuosien mittaan useita sponsoreita.
Muitakin urheiluotteluita (kuten koripalloa) lähetetään epäsäännöllisesti nauhoitettuina mm. myöhäisiltaisin.
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Lifestyle-ohjelmia

Do desu ka! (ma–pe 6.00–8.00, la 6.30–7.55, HD)
Sata aha! (la 10.55–11.45, HD)
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Dokumentti- ja matkailuohjelmia

Udo-chan no tabi shite gomen (la 9.30–10.00,HD) (*)
Mē-tele Document (epäsäännöllinen lähetysaika)
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Variety- ja musiikkiohjelmia

King Kong no aru koto nai koto (ti 0.20–0.50, HD) (*)
Axel Billy! (ke 0.20–1.20, HD) (*)
Mē-tele Live Bomber-E (joka kuun 1. keskiviikko 1.25–1.55, HD, lähetetään osittain 5.1-surround-äänin) (*)
Mecha Rencha (ke 2.54–3.24)
Nykyisiä ohjelmia > Itse tuotettuja, paikallisesti lähetettäviä ohjelmia > Itsekritiikkiohjelmia

Mē-tele Ombuds (joka kuun 1. sunnuntai 5.35–5.50, oli ennen nimeltään ”Ombuds 11”, mutta nimi muutettiin digitalisaation yhteydessä)