stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kehrääjälinnut

| Kehrääjälinnut |
| --- | --- |
 Kehrääjä (Caprimulgus europaeus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes  Ridgway, 1881

Heimot 
 Rasvakehrääjät Steatornithidae  Pöllökehrääjät Podargidae  Australiankehrääjät Aegothelidae  Pökkelökehrääjät Nyctibiidae  Kehrääjät Caprimulgidae 
Katso myös
   Kehrääjälinnut Wikispeciesissä   Kehrääjälinnut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehrääjälinnut (Caprimulgiformes) on lintujen lahko, jonka lähes kaikki lajit ovat hyönteissyöjiä ja yölintuja. Lahko on saanut nimensä kehräämistä muistuttavan äänen takia.
Kehrääjälintujen lahkoon kuuluu viisi heimoa. Varsinaisten kehrääjien (Caprimulgidae) heimon lajeja tavataan lähes kaikkialla maapallolla. Ainoa Suomessa esiintyvä laji on kehrääjä (Caprimulgus europaeus). Kehrääjät ovat keskikokoisia ja ne ovat sopeutuneet saalistamaan suuria lentäviä hyönteisiä hämärässä tai pimeässä ilmasta. Niillä on iso kita ja voimakkaat sukaset suupielissä, jalat ovat lyhyet ja nokka pieni. Puku on pehmeä, ruskeankirjava, pyrstöissä ja siivissä usein valkoisia signaalilaikkuja. Kehrääjät lepäävät päivällä maassa tai pitkittäin oksalla.
Uusimmissa luokituksissa kehrääjälinnut on yhdistetty pöllölintujen (Strigiformes) lahkoon.
K31

| Karabiner Modell 31 |
| --- | --- |

Tyyppi:  suoravetolukkokivääri
Valmistaja:  Waffenfabrik Bern
Valmistusmaa:   Sveitsi
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7,5x55 mm
Aseen pituus:  1 105 mm
Piipun pituus:  652 mm
Paino (tyhjänä):  4,0 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  6 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  780 m/s
Tehokas kantama:  500 m
Teoreettinen kantama:  5 500 m
Karabiner Modell 31 (K. 31/Kar. 31/Mq. 31) on lipassyöttöinen sveitsiläinen suoravetolukkokivääri, joka oli Sveitsin asevoimien peruspalveluskivääri vuodesta 1933 vuoteen 1958. Ase käyttää 7,5x55 mm Swiss -kaliiperin patruunoita. Ase on erittäin tarkka, sitä pidetään sujuvana käyttää ja sitä on kutsuttu yhdeksi menestyneimmistä suoravetolukkovääreistä. Asetta valmistetiin yhteensä noin puoli miljoonaa kappaletta. Asetta valmisti Waffenfabrik Bern.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta K31 Wikimedia Commonsissa
Keltaminla

| Keltaminla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pyrstötimalit Leiotrichidae
Suku::  Chrysominla
Laji::  strigula
Kaksiosainen nimi
 Chrysominla strigula  (Hodgson, 1837) 
Synonyymit
 Minla strigula  Actinodura strigula 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltaminla (Chrysominla strigula) on pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu.
Keltaminla on selkäpuolelta kellanvihreä, vatsapuolelta keltaisempi, päälaki ja pyrstön alapuoli ovat oranssinsävyiset. Linnussa on mustia kuvioita.
Keltaminlan levinneisyysalue ulottuu Himalajalta itään Kiinaan ja Vietnamiin asti.
Keltamolli

| Keltamolli |
| --- | --- |
 Keltamollikoiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Heimo::  Hammaskarpit Poeciliidae
Alaheimo::  Poeciliinae
Suku::  Priapella
Laji::  intermedia
Kaksiosainen nimi
 Priapella intermedia  Álvarez & Carranza, 1952 
Katso myös
   Keltamolli Wikispeciesissä   Keltamolli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltamolli (Priapella intermedia) on hammaskarppeihin kuuluva kala. Se on kotoperäinen laji Meksikossa. Keltamolli voi kasvaa 5 cm pitkäksi. Se elää kirjasvetisissä puroissa ja jokien rantavesissä.
Karhukamera

Auringonlasku Porissa.
Karhukamera on vuonna 2005 Porissa aloitettu sekvenssi- eli time lapse -kuvausprojekti. Projektin alkuperäisenä tarkoituksena oli luoda ja kehittää uudenlainen, sekvenssikuvaukseen perustuva havaintojärjestelmä. Alkuaikana muun muassa Ursa ja tähtitieteen harrastajain yhdistys Porin Karhunvartijat olivat mukana hankkeessa. Mukana oli myös useita vapaaehtoisia yksityishenkilöitä ja alan harrastajia. Vuoden 2015 loppuun mennessä projektin tiimoilta oli kertynyt jo yli kahdeksan miljoonaa kuvaa.
Kuvamateriaalista on mahdollista havainnoida esimerkiksi säätilan reaaliaikaista kehitystä Porissa, havaita erilaisia luonnonilmiöitä kuten haloja ja sateenkaaria sekä tarkkailla taivaankappaleiden liikkeitä. Lisäksi kuvista on mahdollista havaita myös revontulia, tulipalloja ja satelliitteja. Tähtiharrastuksen lisäksi sekvenssikuvausta voidaan soveltaa esimerkiksi luonnon havainnointiin, kuten lintujen tarkkailuun.
Alkuperäinen kokoonpano (2005 – 2015)

Projektiin kuului yhteensä neljä kameraa; kameroista kaksi oli liikuteltavia ja kaksi oli asennettu kiinteästi Porin Karhunvartijoiden Ulvilan tähtitornin katolle. Tähtitornin katolle sijoitetut kamerat kuvasivat Porin ja Ulvilan taajamien suuntaan. Kamerat ottivat kuvan kerran minuutissa, ja ne olivat nähtävissä reaaliaikaisesti projektin kotisivuilla. Kuvista tehtiin myös videokoosteita (timelapse-video), jotka olivat katsottavissa myös Karhukameran internet-sivuilla. Videokoosteita tehtiin yhden vuorokauden, kuukauden ja lopulta vuoden aikana kertyneistä kuvista. Lisäksi kaikkiin Ulvilan tähtitornin kameroiden ottamiin kuviin liitettiin uusimmat säähavainnot Porin lentoasemalta.
Karhukameran liikuteltavia kuvausyksiköitä käytettiin merijään tutkimukseen Merentutkimuslaitoksen tutkimusprojekteissa. Ensimmäisen kerran Karhukamera oli arktisella alueella TARA-kuunarin mukana Pohjoisella jäämerellä huhtikuusta heinäkuuhun 2007 ja toisen kerran Norjan Polaari-instituutin tutkimusalus r/v Lancella Framinsalmessa syyskuussa 2007.
Karhukamera 2.0 (2020 –)

Viiden vuoden tauon jälkeen Karhukamera-projekti heräsi talviuniltaan. Toimintaperiaate on käytännössä sama, mutta laitteet ovat nykyaikaisempia. Uudempi laitteiston kokoonpano koostui aluksi yhdestä lähes koko taivaankantta kuvaavasta kamerasta. Vuoden 2021 alussa mukaan liitettiin Porin keskustan suuntaan kuvaava videovalvontakamera (cam2), jonka toiminta keskeytyi lopulta laiterikkoon lokakuussa 2022.
Tapaninpäivänä 2021 (cam3/revontulikamera) sai alkunsa, kun vanha käyttämättömäksi jäänyt kamera otettiin jälleen hyötykäyttöön. Sen ympärille luotiin oma itsenäinesti toimiva Linux-pohjainen ohjemisto, joka mahdollistaa tarkemmat havainnot revontuli-ilmiöiden osalta, kuin koko taivaankantta kuvaava kamera.
Vuoden 2022 syyskuun jälkeen projektiin lisättiin 6 uutta videovalvontakameraa, joiden avulla on mahdollista tallentaa taukoamatta ympäri vuorokauden tapahtuvia taivaanilmiöitä.
Vuonna 2023 kameroita on päivitetty uudempiin. Marraskuussa 2023 projektiin lisättiin myös zeniitti-valvontakamera, joka tarkoituksena on kuvata taukoamatta taivaan ylintä kohtaa.
Kameroiden ottamat uusimmat kuvat ovat nähtävillä Karhukameran kotisivulla .
Aiheesta muualla

Karhukameran kotisivut
Kalliomäen pysäkki

Kalliomäen pysäkki (lyh. Kam) on rataosalla Iisalmi–Kontiomäki Pohjois-Savossa Sonkajärven kunnassa sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka. Se oli Sukevan keskusvankilan pysäkki, jossa vankivaunut pysähtyivät. Kalliomäestä haarautui Sukevan keskusvankilalle johtanut Kalliosuon rata, joka purettiin 1970-luvulla.
Kalliomäki avattiin laiturivaihteena noin vuonna 1932. Se muutettiin miehttämättömäksi 1969 ja tavaraliikenne lakkautettiin 1976. Henkilöliikenne lakkautettiin 28. toukokuuta 1983 ja koko liikennepaikka 3. kesäkuuta 1984.
Kalliomäen pysäkkirakennus on uusin Iisalmi–Kajaani-radan asemarakennuksista, koska Sukevan keskusvankila valmistui radan valmistumisen jälkeen. Kalliomäessä on osittain tiilirakenteinen pysäkkirakennus, ja se on ainut tiilirakenteinen asemarakennus Iisalmi–Kajaani-rataosalla. Pysäkkirakennuksessa oli matkatavaratila, odotustila sekä asemamiehen toimisto ja lipunmyynti. Asemamiehen toimistosta on lippuluukku odotustilaan. Jokaiseen osaan asemasta on oma sisäänkäynti ja matkatavaratilaan myös leveät tavaraovet tavarankäsittelyn helpottamiseksi. Lämmitys tapahtui pönttöuuneilla. Matkatavaratila ei ollut lämmintä tilaa. Rakennus on varastokäytössä.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: Kuvia Kalliomäen pysäkiltä
Kasperi

Kasperi voi tarkoittaa seuraavia:
Kasperi, miehen etunimi:
Kasperi Heikkinen (s. 1980), suomalainen hard rock -kitaristi
Kasperi Heinänen (s. 2001), suomalainen jääkiekkoilija
Kasperi Hirvonen (s. 1996), suomalainen jääpalloilija
Kasperi Hämäläinen (s. 2001), suomalainen pesäpalloilija
Kasperi Kaksonen (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija
Kasperi Kapanen (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
Kasperi Kotkaniemi (s. 1999), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Kasperi Kropsu (s. 1993), suomalainen skeittaaja ja katuvalokuvaaja
Kasperi Laine (s. 1978), rap-artisti
Kasperi Liikonen (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Kasperi Nordman, suomalainen näyttelijä
Kasperi Nuto (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Kasperi Ojala (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija
Kasperi Ojantakanen (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Kasperi Salo (s. 1979), suomalainen sulkapalloilija
Kasperi Sarikoski (s. 1988), suomalainen jazzpasunisti ja säveltäjä
Kasperi Tanttu (1886–1918), suomalainen kirjailija
Kasperi Torikka (s. 1999), suomalainen jääkiekkoilija
Kasperi Valto (s. 2003), suomalainen mäkihyppääjä
Kasperi Vehkaoja (s. 2005), suomalainen pesäpalloilija
Kasperi Vehmaa (s. 2005), suomalainen pituushyppääjä
Kasperi Virta (s. 2003), tanssija ja näyttelijä
Kasperi, Seinäjoen suuralue
Kasperi, lähiö Seinäjoella Kasperin suuralueella
Karhukankaan rautatieasema

Karhukankaan rautatieasema (lyh. Khg) on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radalla. Liikennepaikka sijaitsee Ylivieskan kaupungin alueella Iso-Kähtäväjärven itäpuolella, noin yhdeksän kilometriä etelään Ylivieskan rautatieasemalta, ja sen etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 622,9 ratakilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta. Liikennepaikalla toimii raiteenvaihtopaikkana, eikä sillä kaupallisia henkilö- tai tavaraliikenteen pysähdyksiä. Se on nimetty läheisen kohouman mukaan.
Karhukankaan liikennepaikka avattiin 1. kesäkuuta 1958. Kokkola–Ylivieska-radan kaksoisraidetöissä Karhukankaasta tehtiin raiteenvaihtopaikka ja liikennepaikan sijaintia muutettiin 11. joulukuuta 2016. Liikennepaikkaan kuuluu kaksi pääraidetta. Varsinaista asemarakennusta ei ole, ainoastaan laitetila.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: Kuvia Karhukankaan rautatieasemalta
Keramotí

Keramotí (kreik. Κεραμωτή) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Keramotí, kylä ja Néstoksen kunnan kunnallisyksikkö Kaválan alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella
Keramotí, kylä Náxoksen saarella Etelä-Egean saarten alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keramotí”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karheakellukka

| Karheakellukka> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Kellukat Geum
Laji::  hispidum
Kaksiosainen nimi
 Geum hispidum  Fr. 
Katso myös
   Karheakellukka Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karheakellukka (Geum hispidum) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja kellukoiden (Geum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä karkeakarvainen ruohovartinen kasvi, joka muistuttaa muita keltakukkaisia kellukoita, kuten japaninkellukkaa (Geum macrophyllum), idänkellukkaa (Geum aleppicum) ja kyläkellukkaa (Geum urbanum).
Ulkonäkö

Karheakellukka voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi ja se on kasvutavaltaan pysty. Karheakellukan varret ovat tavallisesti ylös asti punaruskeat ja niissä on keltaisia karvoja. Lehdet ovat väriltään tummanvihreitä. Ylimmät lehdet ovat parilehdykkäisiä ja niissä on melko lyhyet, alle senttimetrin pituiset korvakkeet. Tyvilehdet ovat karvaisia ja niissä on tavallisesti kolmiliuskainen päätölehdykkä. Karheakellukan kukat ovat tummankeltaiset ja kukkien terälehdet ovat suunnilleen yhden senttimetrin pituiset. Karheakellukka kukkii heinäkuussa.
Elinympäristö

Karheakellukka kasvaa laidunmailla, niityillä ja tienpientareilla.
Levinneisyys

Karheakellukkaa tavataan Euroopassa vain Espanjan itäosissa sekä harvinaisena Etelä-Ruotsissa. Karheakellukkaa ei ole tavattu Suomessa.
Karheakellukka on löydetty Etelä-Ruotsista Varbergistä, Hallannin maakunnasta, mistä sen on kuvannut Elias Magnus Fries vuonna 1818.
Karheakellukan tieteellisen nimen lajinimi (hispidum) tarkoittaa karkeakarvaista.
Keramidit

Keramidien yleinen rakenne
Keramidit ovat vahamaisia lipidejä ja kuuluvat sfingolipidien luokkaan. Keramidit koostuvat sfingosiinista ja rasvahappoketjusta. Keramidien rasvahappoketju voi vaihdella pituudeltaan 14 hiilestä 26 hiileen.
Keramidit sijaitsevat solukalvolla. Aiemmin luultiin keramidien olevan vain rakenteellisia molekyylejä, mutta keramidit toimivat myös signalointimolekyyleinä ja osallistuvat mm. solujen erilaistumiseen ja solujen kasvun säätelyyn. Keramidien ja niiden metaboliittien on huomattu olevan yhteydessä syöpiin, hermostollisiin sairauksiin, diabetekseen ja ylipainoon .
Keramidit säätelevät esimerkiksi tulehdusreaktioita ja ohjelmoitua solukuolemaa eli apoptoosia. Sydän- ja verisuonitautiriskin kanssa korreloivia veren keramidejä erittyy vereen tulehdusreaktioissa, kudosten hapenpuutteessa sekä liiallisen kalorien nauttimisen aiheuttamassa lipidien kertymisessä. Monet keramidit saattavat kertyä verisuonten seinämien plakkeihin lisäten valtiomokovettumataudin riskiä.
Tällä hetkellä ei tarkkaan tunneta miten keramidit signaloivat. Yksi hypoteesi on, että keramidit vaikuttavat solukalvon jäykkyyteen stabiloiden kalvon lipidimolekyylikeskittymiä ja sitä kautta mahdollistaen signaloinnin. 
Keramidien on myös huomattu muodostavan mitokondrioiden kalvolle kanavia, jota kautta proteiinit pääsevät mitokondriosta ulos.
Keramiikan historia

Keramiikan historia kuvaa keramiikan historiaa. Varhaisimmalta ajalta peräisin oleva keramiikka on löydetty Kiinan Jiangxin maakunnasta Xianrendongin luolasta. Tämä vanhin tunnettu keramiikka on 19 000-20 0000 vuotta vanhaa. Muinaisina aikoina oli eri puolilla maailmaa keraamisia kulttuureja. Lähi-idässä Mesopotamian alueella oli 7600-7000 Samarran kulttuuri Samarran ja Hassunan alueella, jolloin saviastiat maalattiin koristeellisin kuvioin. Noin 9000 vuotta sitten itäisessä Afrikassa oli Khartumin tyylisuunta, jonka ruukut ovat Afrikan vanhinta keramiikkaa. Euroopassa kehittyi kivikauden ja pronssikauden vaihteessa nuorakeraaminen kulttuuri ja kellopikarikulttuuri. Mesoamerikassa ensimmäisistä maanviljelyskylistä noin 1500 ekr. on löydetty merkkejä keramiikasta. Andien alueen etelärannikon seudulla oli 600-200 ekr. Nascan kulttuuri, jonka aikana esiintyi keramiikkatyyli, jossa saviesineisiin maalattiin ihmishahmoja sekä antropomorfisia ja naturalistisia kuvioita.
Poltetun saven, keramiikan käyttöä edelsivät esikeraamiset kulttuurit, jotka valmistivat saviastioita korien avulla auringossa kuivattamalla. Muinaisessa Egyptissä käytettiin keramiikan poltossa tiileillä vuorattuja uuneja. Tuolloin käytettiin paljon kvartsia sisältävää savea ja keraamiset esineet päällystettiin sinivihreällä lasitteella. Antiikin Kreikassa keraamiset maljakot olivat muodoltaan siroja. Keskiajalla saveen sekoitettiin hiekkaa. Tästä on kehittynyt nykyisin käytetty Grog-savi. 1300-luvulla Saksassa kehitettiin entistä korkeampaa polttolämpötilaa kestäviä savilaatuja, jotka olivat väriltään joko kellanruskeaa tai harmaata.
Antiikin Kreikassa Attikassa syntyi noin 550 eaa. keramiikassa tyyli, jossa vaaseihin tehtiin musta amfora. Attikan tyylin piirteet yhdistyivät korinttilaiseen keramiikkatyyliin ja tämä yhdistelmä levisi etruskien keskuuteen. Noin 530 jaa. Ateenassa syntyi ruukkujen maalaustyyli, jossa oli punaisia kuvioita mustalla pohjalla. Keskiajalla islamilaisilla alueilla kehitettiin keramiikkatekniikka, jossa saviesineiden pintaan liitettiin uusi savikerros ja johon tehtiin kaiverruksia. Kaiverretut kuviot täytettiin lyijylasitteella.
Keramin

| Keramin |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö OAO
Perustettu:  1950
Kotipaikka:  Minsk,  Valko-Venäjä
Toimiala:  rakennusteollisuus
Tuotteet:  teollisuuden, kodin ja julkisten tilojen keraamiset tuotteet
Liikevaihto:  1 077 miljardia BYR eli  95,0 milj. EUR (2012)
Nettotulos:  83,1 miljardia BYR eli  7,3 milj. EUR (2012)
Henkilöstö:  2 657 (2012 keskimäärin)
Omistaja:  enemmistö: Valko-Venäjän valtio
Kotisivu:  www.keramin.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keramin (ven. Керамин ОАО) on Valko-Venäjän pääkaupungissa toimiva teollisuusyritys, joka valmistaa keraamisia rakennustarvikkeita ja sanitaaritilojen keramiikkaa niin julkiselle vallalle, muille yrityksille kuin yksityisasiakkaille. Suurelle yleisölle rautakaupoissa ja yrityksen omissa vähittäismyymälöissä myytäviin tuotteisiin kuuluu esimerkiksi keraamisia laattoja ja lavuaareja. Yrityksen enemmistöomistaja on Valko-Venäjän valtio ja yritysmuoto on osakeyhtiö (OAO).  Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2012 runsas 2 600 työntekijää.
Aiemmin yhtiö oli pääosin yksityinen, mutta päämistaja joutui myymään määräävän osake-enemmistön valtiolle. [lähde? ]
Keraminin liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 1 077 miljardia ja nettotulos 83,1 miljardia Valko-Venäjän ruplaa. Euroiksi muunnettuna liikevaihto oli 95,0 miljoonaa ja nettotulos 7,3 miljoonaa (valuuttamuunnos Valko-Venäjän virallisin vuoden 2012 lopun kurssein). Yritys vei osan tuotannostaan ulkomaille.
Yhtiön nimi on esillä myös jääkiekkoseura HK Keramin Minskin nimessä.
Keltamustamonarkki

| Keltamustamonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Kirjosiipimonarkit Carterornis
Laji::  chrysomela
Kaksiosainen nimi
 Carterornis chrysomela  (Garnot, 1827) 
Synonyymit
 Monarcha chrysomela 
Katso myös
   Keltamustamonarkki Wikispeciesissä   Keltamustamonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltamustamonarkki (Carterornis chrysomela) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltamustamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen tai melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Karl Fredrik Mandelin

Karl Fredrik Mandelin (29. kesäkuuta 1854 Joensuu – 3. helmikuuta 1906 Vaasa) oli suomalainen filosofian maisteri ja apteekkari.
Mandelinin vanhemmat olivat satulaseppämestari Johan Fredrik Mandelin (1814–1880) ja tämän ensimmäinen puoliso Fredrika Miikkulainen (1824–1864). Hän kävi neljä luokkaa Joensuun lyseota 1865–1868 ja hän meni sitten oppilaaksi Ferdinand Olsonin apteekkiin Joensuussa 1869. Mandelin valmistui farmaseutiksi 1873 ja hän työskenteli sitten Olsonin apteekissa Joensuussa, August Emil Leonard Piispasen apteekissa Kuopiossa, Borgmanin apteekissa Pietarissa, Anders Mortimer Hallmanin apteekissa Lappeenrannassa ja Jürgensin apteekissa Pietarissa. Hän valmistui proviisoriksi 1878 ja hän oli sitten jonkin aikaa työssä Oskar Hedlundin apteekissa Savonlinnassa kunnes hän lähti syksyllä 1878 Tarton yliopistoon harjoittamaan farmaseuttisia opintoja. Mandelin suoritti Tartossa farmasian maisterin tutkinnon 1880 ja sai filosofian maisterin arvon 1881.
Mandelin oli Tarton yliopiston farmaseuttisen laboratorion apulaislaboraattorina 1880, laboraattorina 1880–1884 sekä yliopiston farmaseuttisen kemian ja farmakognosian yksityisdosenttina 1883–1885. Mandelin teki valtionavun turvin opintomatkat Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan ja Itävaltaan 1883 sekä Saksaan, Ranskaan ja Englantiin 1889. Hän sai 1884 Vaasan 2. apteekin perustamisluvan, ja apteekki aloitti toimintansa lokakuussa 1885. Apteekki toimii edelleen Vaasassa Vaasan Keskusapteekin nimellä. Vuodesta 1889 alkaen Mandelin toimitti yhdessä tohtori Hugo Lojanderin kanssa Finsk farmaceutisk tidskrift -julkaisua. Hän julkaisi useita tutkimuksia farmasian alalta pääasiassa saksan kielellä, ja hän oli Deutsche chemische Gesellschaftin jäsenenä Berliinissä sekä Naturforschergesellschaftin ja Gelehrte Estnische Gesellschaftin jäsenenä Tartossa.
Karl Fredrik Mandelin oli naimisissa vuodesta 1884 Tartosta kotoisin olleen Emmelin Elise Ottilie (Emmy) Dukowskyn (1857–1918) kanssa. Heidän poikiaan olivat Vuokkiniemen taistelussa Itä-Karjalassa lokakuussa 1918 kaatunut Karl Johan Gunnar Mandelin (1886–1918), kanslianeuvos Erik Fredrik Hjalmar Mandelin (1887–1953), jääkärieversti Karl Rainer Wolfgang Mandelin (1889–1941) ja jääkärieverstiluutnantti Georg Werner Fredrik Mandelin (1891–1941).
Julkaisuja

Über die Citrate des Chinins (1879)
Über das Vorkommen und über die Verbreitung der Salicylsäure in der Pflanzengattung Viola (1881)
Über die Violaquercitrin, ein neues Glycosid (1882)
Über das Vorkommen der Salicylsäure in den Blüthen der Spiraea ulmaria, im Nelken-Oele und in den Buccoblättern (1882)
Über das vermeintliche Vorkommen der Salicylsäure in den Blüthen der Spiraea ulmaria (1882)
Über Vanadinschwefelsäure, ein neues Reagens für Alkaloide (1883)
Über das Empfindlichkeit der Iodoformreaction des Acetons (1883)
Über eine Modifikation der Vitali'schen Atropin Reaction (1883)
Eine neue Reaktion zur Erkennung und Unterscheidung des Nepalins und Aconitins (1884)
Die erste internationale pharmaceutische Ausstellung in Wien 1883 (1884)
Zur Lösung der Aconitinfrage (1885)
Utdrag ur reseberättelse, eripainos Finsk farmaceutisk tidskrift 1890, häft 12. Nikolaistad 1891 (nimellä K. F. Mandelin)
Kirjallisuutta

Erik Mandelin : Pappa ; toim. Klaus Castrén. K. Castrén, Helsinki 1997, apteekkari Karl Fredrik Mandelinin elämäkerta
Kangaslampi (Konnevesi, Lummukankylä)

| Kangaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°32′53″N, 26°29′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Lummukkaan 
Järvinumero:  14.719.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,5 m  
Pituus:  320 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,774 km  
Pinta-ala:  2,281 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangaslampi 
Kangaslampi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Lummukankylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 320 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Lummukan valuma-alueeseen (14.719) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,5 metriä mpy.