stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grete Rosenberg

| Mitalit> Maa:   Saksan keisarikunta.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan keisarikunta.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan keisarikunta.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Saksan keisarikunta> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Margarete "Grete" Rosenberg (7. lokakuuta 1892 Hannover – 5. helmikuuta 1979 Hildesheim) oli saksalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla hannoverilaista HSV 92:ta.
Rosenberg osallistui 15-vuotiaana Tukholman olympialaisiin 1912, joissa hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi jääden vain kahden sekunnin kymmenesosan päähän pronssista ja ui maansa hopeaa saaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Rosenberg voitti 100 metrin vapaauinnissa yhteensä kahdeksan maansa mestaruutta vuosina 1913–1922.
Giola Gandini

Giola Gandini: Omakuva, vuodelta 1933.
Giola Gandini (1906 Parma – 1941 Venetsia) oli italialainen taidemaalari. Hän sairasti lapsena polion, joka teki hänen liikkumisestaan vaikeaa.
Taidemaalarin koulutuksensa Gandini sai Venetsian taideakatemiassa. Hänen uransa kesti vuodesta 1929 aina hänen poismenoonsa asti ja hän ehti osallistua moniin näyttelyihin, kuten Rooman Quadriennaleen vuonna 1935 ja Venetsian Biennaleen vuonna 1940. Teoksissaan Gandini kuvasi intiimejä kotinäkymiä ja teki tutkielmia naisista. Hän työskenteli myös pianistina. Elämäntyyliltään hän oli erakkomainen.
Vuonna 2014 hänelle pidettiin postuumi näyttely, jossa oli myös kolmen muun naistaiteilijan teoksia.
Valikoituja teoksia

Näkymä Canal Grandelle (1932)
Sorelle che cuciono (1932)
Donna che legge (1938)
Asetelma (1940)
Alaston (1940)
Donna appoggiata (1941)
Mallitutkielma (1941)
Käännös suomeksi
Avoin taivas -sopimus

valtiot, jotka ovat allekirjoittaneet ja ratifioineet sopimuksen   valtiot, jotka ovat allekirjoittaneet, mutta eivät ratifioineet  sopimuksesta vetäytyneet valtiot
Avoin taivas -sopimukseen (engl. Treaty on Open Skies) liittyneet valtiot sallivat tarkkailu- ja ilmakuvauslentojen suorittamisen toistensa ilmatilassa vastavuoroisuusperiaatteella. Tämä asevalvontaan liittyvä sopimus allekirjoitettiin Helsingin Etyk-seurantakokouksessa 24. maaliskuuta 1992, ja se on osa Etyjin asevalvontasopimusten verkostoa.
Sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 2002, kun 20 sopimusvaltiota oli ratifioinut sen. Ennen voimaantuloa sopimusta sovellettiin väliaikaisesti ja lentoja tehtiin vuosina 1996–2001 yli 350. Suomi liittyi sopimukseen 10. helmikuuta 2003 osallistuttuaan toimintaan sitä ennen tarkkailijana. Suomen laboratoriona tässä toiminnassa on pääesikunnan alainen Topografikunta.
Tarkoitus

Avoin taivas -sopimus tehtiin lähinnä Naton ja entisen Varsovan liiton jäsenmaiden sekä Neuvostoliiton hajoamisessa itsenäistyneiden valtioiden kesken. Sopimuksella haluttiin vahvistaa rauhaa, lujittaa vakautta ja yhteistyöhön perustuvaa turvallisuutta kylmän sodan jälkeisessä maailmassa. Luotu ilmakuvausjärjestelmä lisää osaltaan luottamusta valtioiden välillä, kun niiden sotilastoimilta edellytetään suurempaa avoimuutta ja läpinäkyvyyttä.
Kuvauslentojen ilmakuva-aineisto on erittäin merkittävää asejärjestelmien todentamisessa asevalvonnassa. Aineistoa voidaan käyttää myös konfliktien estossa ja kriisinhallinnassa sekä tarkkailtaessa ympäristön tilaa. Vaikka satelliitit pystyvät kuvaamaan sotilaskohteita tarkasti, niin sopimus on silti tärkeä: kaikilla valtioilla ei ole käytössään satelliitteja ja lennoilla otetut kuvat ovat halpoja, hyvin tarkkoja ja oikea-aikaisia. Ennen kaikkea sopimuksella luodaan luottamusta ja avoimuutta valtioiden välille.
Sopimusvaltiot

Sopimusvaltioita on 34: Alankomaat, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Espanja, Georgia, Islanti, Italia, Kanada, Kreikka, Kroatia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Norja, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki, Turkki, Ukraina, Unkari, Valko-Venäjä, Venäjä, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat.
Kirgisia on allekirjoittanut sopimuksen, mutta ei ole ratifioinut sitä. Kyproksen anomus on ratkaisematta.
Alue

Kuvaus- ja siirtolento voidaan tehdä vain sopimukseen liittyneen maan yli. Siirtolennot tehdään kuvausaukot peitettyinä. Koko sopimusvaltion alue on kuvattavissa, myös aluevedet ja mantereesta erilläänolevat saaret. Lennot ovat sallittuja myös demilitarisoiduilla alueilla, kuten Ahvenanmaalla ja Huippuvuorilla.
Kuvausjärjestelmät

Toisen valtion alueen tarkkailu on mahdollista kaikissa sääoloissa ja kaikkina vuorokaudenaikoina, koska voidaan käyttää
panoraamaa tai yksittäisiä kuvaruutuja kuvaavaa, mustavalkoista filmiä käyttävää valokuvauskameraa
magneettinauhaa käyttävää videokameraa
mustavalkoista valokuvausfilmiä tai magneettinauhaa käyttävää infrapunakeilainta
magneettinauhaa käyttävää, sivulle kuvaavaa SAR-tutkaa (synthetic aperture radar)
sähkömagneettisen säteilyn aikaansaamien elektronisten signaalien (esimerkiksi radio- tai tutkasignaalien) keräämiseen käytettäviä laitteita ei tarkkailukoneessa saa olla.
Käytettävien kuvausvälineiden tulee olla jokaisen sopimusvaltion hankittavissa. Valokuvaus- tai videokameran maaerotuskyky ei saa olla 30 senttimetriä parempi. Infrapunakeilaimen maaerotuskyky ei saa olla 50 senttimetriä parempi eikä SAR-tutkan maaerotuskyky 3 metriä parempi.
Kuvausjärjestelmät katsastetaan ennakkoon lentämällä pilvettömällä säällä, valoisana vuorokaudenaikana erotuskykytestikentän yli. Jokaisella sopimusvaltiolla on oikeus nimetä henkilöitä osallistumaan tällaiseen katsastukseen.
Jokaisella sopimusvaltiolla on oikeus pyytää ja saada haltuunsa kopioita tarkkailulennolla tehdyistä tallenteista. Näin valtiot saavat kerätyksi paljon enemmän tietoa kuin pystyisivät keräämään itse tekemillään lennoilla.
Tarkkailulennot

Lentojen kokonaislukumäärät on tarkoin kiintiöity valtion koon mukaan. Kukin valtio on oikeutettu suorittamaan tarkkailulentoja ja kukin valtio on velvollinen sallimaan tarkkailulennon alueensa yli. Kukin sopimusvaltio saa tehdä yhtä monta lentoa toisen valtion yli kuin toisella valtiolla on oikeus tehdä sen itsensä yli.
Tarkkailulento suoritetaan ennaltanimetyllä lentokoneella ja siitä on ilmoitettava viimeistään 72 tuntia ennen tarkkailtavaan valtioon saapumista. Valtion on myös järjestettävä erotuskykytestikenttä kuvausjärjestelmien katsastusta varten.
Lentokone

Tarkkailuilma-aluksen tulee olla kiinteäsiipinen ja aseistamaton. Toiminnassa käytettävät lentokonetyypit on nimettävä ennakkoon ja jokaisella sopimusvaltiolla on oikeus osallistua koneen ja sen kuvausjärjestelmien katsastukseen.
Tarkkailtava valtio voi itse antaa käyttöön lentokoneen. Jos niin ei tapahdu, niin tarkkaileva valtio voi valita käytettävän koneen, joko oman tai jonkun toisen valtion omistaman. Koska sopijamaat saavat muodostaa keskenään ryhmiä, niin usein tarkkailulennot ovat useamman valtion yhdessä tekemiä jollakin tarkoitukseen varustetulla erikoiskoneella.
Esimerkiksi Alankomaiden, Belgian, Espanjan, Italian, Luxemburgin, Kanadan, Kreikan, Norjan, Portugalin ja Ranskan muodostama ryhmä (Pod Group) käyttää Kanadan ilmavoimien C-130 Hercules -konetta. Sen ulkoinen polttoainetankki on muunnettu kuvausjärjestelmille sopivaksi säiliöksi. Kukin maa maksaa koneen käytöstä sillä tekemiensä lentojen määrän ja pituuden mukaan.
Kaikissa käytettävissä koneissa ei ole kaikkia sallittuja tarkkailujärjestelmiä. Bulgaria, Romania, Tšekki ja Ukraina on nimennyt koneekseen Antonov An-30 -koneen, jollaisia Venäjä on nimennyt itselleen kolme kappaletta. Venäjällä on lisäksi kolme Tupolev Tu-154 -konetta. Unkarin koneena on Antonov An-26 ja Ruotsin Saab 340. Yhdysvallat käyttää kolmea kappaletta Boeing 707:n sotilasversiota OC-135B. Turkin käytössä on kaksi CASA CN-235 -konetta ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla BAe HS748:n sotilasversio Andover PR MK1. Saksa ei ole nimennyt itselleen uutta konetta sen jälkeen kun sen Tupolev Tu-154M tuhoutui Etelä-Atlantilla 13. syyskuuta 1997.
Lentokoneeseen pitää lentomiehistön ohella mahtua ennalta nimetty käyttöhenkilöstö. Lisäksi tarkkailtava valtio saa asettaa kaksi lennon valvojaa ja tulkin sekä yhden valvojan kutakin kuvausjärjestelmän käyttöpaikkaa kohden. Käytettävissä koneissa on tyypistä riippuen 16 (Andover) – 39 (OC-135) paikkaa. Tarkkailuhenkilöstö nauttii diplomaattien erioikeuksia ja vapauksia.
Neuvoa-antava toimikunta

Sopimusvaltiot perustivat Wieniin neuvoa-antavan toimikunnan (Open Skies Consultative Commission), joka tulkitsee sopimusta. Se voi myös tehdä siihen muutoksia ja ratkaista uudet liittymishakemukset. Toimikunnan päätökset tehdään yksimielisesti, niin että kaikki sopimusvaltiot voivat ne hyväksyä.
Ympäristön tilan tarkkailu

Tarkkailulentokoneiden käyttöä ympäristön tilan seuraamisessa tultaneen lisäämään tulevaisuudessa. Koneita on aiemminkin käytety suurten luonnonmullistusten ja onnettomuuksien seurannassa.
Vuonna 1997 Oderjoen tulviessa Saksan tarkkailukone kuvasi koko aluetta Neissejoelta Itämerelle kymmenen päivän ajan. Saksa luovutti kuvia myös Puolan ja Tšekin käyttöön.
Marraskuussa 1998 Yhdysvaltain kone kuvasi hurrikaani Mitchin tuhoja Hondurasissa ja Nicaraguassa. Vuonna 2000 Yhdysvaltain kone kuvasi Ranskassa ja Saksassa metsätuhoja, joita Lothar-myrsky aiheutti kaatamalla puita yli 200 miljoonaa kuutiometriä.
Espanjan käyttämä kone kuvasi öljylauttoja, joita syntyi, kun Prestige-tankkeri upposi Espanjan rannikolla 20. marraskuuta 2002.
Tarkkailulentoja

Ensimmäisen tarkkailulentonsa Suomi teki Saksaan vuonna 1997. Toisena Suomen lentona oli tarkkailulento Venäjällä 22.–26. kesäkuuta 1998. Tämä lento tehtiin Venäjän ilmavoimien Antonov An-30B -koneella. Suomalaiset saivat mukaansa filmit, jotka oli kuvattu koneen kameroilla.
Venäjä lensi Suomessa 27. heinäkuuta – 1. elokuuta 1998. Suomi teki valvontalennon Venäjälle 9.–13. huhtikuuta 2001. Suomi lensi Yhdysvalloissa heinäkuussa 2001. Yhdysvaltain ilmavoimien OC-135B-kone kuvasi Suomessa 8. elokuuta 2001.
Suomi lensi Norjassa 2.–4. syyskuuta 2002 Kanadan ilmavoimien Lockheed C-130 Hercules -koneella yhdessä Ruotsin ja Benelux-maiden kanssa.
Yhdysvallat lensi Suomessa OC-135B -koneella 6.–9. kesäkuuta 2003. Venäjä lensi Suomessa 21.–25. kesäkuuta 2004.
Suomi lensi tarkkailulennon Ruotsissa 16.–19. toukokuuta 2005. Koneena käytettiin Ruotsin tarkkailukonetta Saab 340 "OS-100". Lennon tarkoituksena oli kouluttaa suomalaista henkilöstöä käyttämään Ruotsin koneen järjestelmiä. Ukraina lensi Suomessa 4.–8. heinäkuuta 2005 Ukrainan Antonov An-30B -koneella. Suomi lensi Venäjän ilmatilassa 8.–12. elokuuta 2005. Koneena oli Ruotsin ilmavoimien Saab 340 "OS-100" -kone, jota lensi 6-henkinen ruotsalaismiehistö mukanaan yhdeksänhenkinen suomalaismiehistö. Venäjä lensi tarkkailulennon Suomen ilmatilassa 3.–7. lokakuuta 2005 Antonov An-30B -koneella.
Suomi lensi 19. maaliskuuta 2006 alkaen Open skies -lennon Venäjällä.
Historiaa

Alkujaan yhdysvaltalaisten Avoin taivas -ehdotuksen tarkoituksena oli 1950-luvulla tarjota mahdollisuus luvalliseen ilmavalokuvaukseen luottamusta lisäävänä toimena. Kylmän sodan aikana Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ampuivat kymmeniä toistensa lentokoneita alas pääosin luvattoman ilmatiedustelun vuoksi.
Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower ehdotti Neuvostoliiton Nikolai Bulganinille vastavuoroista ilmatarkkailua Geneven tapaamisessa 21. heinäkuuta 1955, mihin Neuvostoliitto ei suostunut.
Aloite oli seurausta tiedusteluun käytettyjen yhdysvaltalaisten RB-29-koneiden alasampumisesta 7. marraskuuta 1954 Hokkaidon lähellä. Yhdysvaltain ilmavoimien niin ikään tiedustelutarkoituksiin käyttämä pommikone RB-47 oli 8. toukokuuta 1954 joutunut neuvostoliittolaisten MiG-15- ja MiG-17-koneiden takaa-ajamaksi ja se onnistui vain vaurioituneena palaamaan lentotukikohtaansa Britanniaan lentotankattuna.
Yhdysvaltain tiedustelulennot Neuvostoliiton ilmatilassa johtivat laajaa kansainvälistä huomiota herättäneeseen U-2:a lentäneen Gary Powersin alasampumiseen vappuna 1960.
Suunnitelman vastavuoroisista kuvauslennoista otti uudelleen esille Yhdysvaltain presidentti George H. W. Bush vuonna 1989. Hän ehdotti Ety-kokouksessa tällaisia lentoja luottamusta lisääväksi toimeksi maiden välille. Neuvottelut Naton ja Varsovan liiton välillä alkoivat helmikuussa 1990. Saman vuoden kesäkuussa Nato-maat ehdottivat sopimusta jatkoksi niille todentamistoimille, joista sovittiin Wienissä tavanomaisia aseita Euroopassa, TAE, koskevissa neuvotteluissa. Vuoden 1990 TAE-sopimus koski panssarien, tykkien, taistelukoneiden ja helikopterien vähentämistä.
Jo aiemmin Tukholman asiakirjassa vuodelta 1986 oli sovittu luottamusta ja turvallisuutta lisääväksi toimeksi tietojenvaihto asevoimista ja sotaharjoituksista. TAE-neuvotteluissa ei kuitenkaan ollut rittävästi aikaa sopia ilmatarkkailun yksityiskohdista. Ennakkovalmisteluista kuitenkin sovittiin ja Kanada teki ensimmäisen Avoin taivas -koelennon Unkarissa vuonna 1990. Neuvotteluja tarkkailulennoista jatkettiin ja sopimus allekirjoitettiin vuonna 1992.
Sopimus astui voimaan vasta vuonna 2002, sen jälkeen kun Venäjä ja Valko-Venäjä olivat ratifioineet sen. Ennen virallista voimaantuloaan sopimusta toteutettiin tilapäisesti vilkkaan koelentotoiminnan muodossa.
Ennen nykyistä monikansallista sopimusta oli voimassa vain yksi kahdenvälinen sopimus: Romanian ja Unkarin vuonna 1991 tekemä Avoin taivas -sopimus.
Aiheesta muualla

Sopimusteksti http://www.finlex.fi/fi/sopimukset/sopsteksti/2003/20030040/20030040_2
From Russia with Love

From Russia with Love tarkoittaa seuraavia asioita:
James Bond Istanbulissa (From Russia, with Love), Ian Flemingin romaani
Salainen agentti 007 Istanbulissa (From Russia with Love), James Bond -elokuva
”From Russia with Love”, sävelmä elokuvasta, suom. ”Idän ja lännen tiet”
From Russia with Love, elokuvaan ja romaaniin perustuva videopeli
From Russia with Love, Tori Amosin albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”From Russia with Love”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Frederick Knott

Frederick Major Paull Knott (28. elokuuta 1916 – 17. joulukuuta 2002) oli englantilainen näytelmäkirjailija. Hänen näytelmänsä ovat saavuttaneet Hollywoodissa tuotettuina elokuvasovituksina laajan yleisön.
Knott syntyi Kiinassa englantilaiselle lähetystyöntekijäpariskunnalle. Hän palveli brittiarmeijassa koko toisen maailmansodan ajan ja kohosi majuriksi asti. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin.
Knottin menestynein näytelmä Dial M for Murder sai kantaesityksensä Lontoossa kesäkuussa 1952. Näytelmä esitettiin pian New Yorkissakin, ja kun Alfred Hitchcock päätti ohjata siitä elokuvasovituksen, Knott sai tehtäväkseen laatia myös elokuvakäsikirjoituksen. Kolmiulotteista tekniikkaa kokeillut Täydellinen rikos sai ensi-iltansa 1954.
Näytelmä Wait Until Dark esitettiin ensi kertaa 1966 Broadwayllä. Terence Youngin ohjaama elokuvasovitus Yksin pimeässä valmistui vain vuotta myöhemmin, 1967. Elokuvassa pääroolin sokeana Susyna esitti Audrey Hepburn, kun häntä Broadwaylla oli esittänyt Lee Remick.
Knottin näytelmää Wait Until Dark on esitetty suomeksi nimillä Odota pimeän tuloa ja Odota pimeää ja näytelmää Dial M for Murder nimillä Täydellinen rikos ja Soita 03 rikospoliisi.
Aiheesta muualla

Frederick Knott Internet Broadway Databasessa
Frederick Knott IMDb:ssa
CONCACAF Gold Cup

CONCACAF Gold Cup on CONCACAF-maiden eli Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton maiden yhteinen jalkapalloturnaus.
Gold Cupia edeltäneet turnaukset

| Vuosi | Mestari | Isäntämaa |
| --- | --- | --- |
CONCACAFin mestaruusturnaus
| 1963 | Costa Rica | El Salvador |
| 1965 | Meksiko | Guatemala |
| 1967 | Guatemala | Honduras |
1969: Costa Rica
| 1971 | Meksiko | Trinidad ja Tobago |
Karsintaturnaus
1973: Haiti
1977: Meksiko
1981: Honduras
| 1985 | Kanada |   |
| 1989 | Costa Rica |   |
Eniten Gold Cup -voittoja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 9 |  Meksiko | 1993, 1996, 1998, 2003, 2009, 2011, 2015, 2019, 2023 |
| 7 |  Yhdysvallat | 1991, 2002, 2005, 2007, 2013, 2017, 2021 |
| 1 |  Kanada | 2000 |
Eniten CONCACAF-mestaruuksia

Meksiko 12 kertaa
USA 7 kertaa
Costa Rica 3 kertaa
Kanada 2 kertaa
Guatemala, Haiti ja Honduras 1 kerta
Corleone

| Corleone (Cunigghiuni) |
| --- | --- |
 Kaupunkikuvaa
 Corleone
 Koordinaatit: 37°49′0″N, 13°18′0″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Sisilia
Metropolikaupunki:  Palermo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  229,46 km²
Korkeus:  218–1 569  m
Väkiluku (31.12.2015):  11 234
 – Väestötiheys:  49 as./km²
 
 comune.corleone.pa.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Corleone (sisiliaksi Cunigghiuni) on noin 11 000 asukkaan kaupunki Sisiliassa Palermon metropolikaupungissa.
Historia

Kaupunki on peräisin jo arabien valtakaudelta ennen 1000-lukua. Kaupungin nimi tunnetaan muodossa Qurliyūn arabiankielisissä 900-luvun lähteissä. Kaupungin tunnetuin nähtävyys on Chiesa Madre -kirkko, jonka rakentaminen aloitettiin 1300-luvulla. Corleonessa on myös 1000- ja 1100-lukujen välillä rakennettu vartiotorni.
Corleone on 1960-luvulta lähtien tullut tunnetuksi mafian vuoksi. Eräät corleonalaiset mafiaperheet nousivat 1980-luvun alun ns. toisessa mafiasodassa palermolaisten perheiden tilalle mafian vaikutusvaltaisimmiksi perheiksi. Tunnettuja corleonelaisia mafiosoja ovat muiden muassa Salvatore Riina ja Bernardo Provenzano. Mafiamaineen vuoksi on ehdotettu, että kaupunki ottaisi takaisin vuosisatoja sitten käytetyn nimen ”Cuor di Leone” (Leijonan sydän).
Fiktiossa

Corleone esiintyy Kummisetä-elokuvissa ja -romaaneissa mafiaperheen nimenä ja alkuperäkaupunkina. Elokuvassa mafiaperheen päämies Vito Corleone saa sekaannuksen vuoksi nimensä kotikylänsä mukaan. Mario Puzon Kummisetä-romaanin mukaan kyse on tietoisesta kotiseutumuiston vaalimisesta: ”Uudessa kotimaassaan hän muutti nimensä Corleoneksi säilyttääkseen edes jonkin siteen kotikyläänsä. Tämä oli yksi niistä harvoista tunteellisista eleistä, joita hän milloinkaan harrasti.”
Gottlieb von Jagow

| Gottlieb von Jagow |
| --- | --- |

Saksan ulkoministeri
 1913 – 1916  
Edeltäjä:  Alfred von Kiderlen-Waechter
Seuraaja:  Arthur Zimmermann
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1863 Berliini, Preussin kuningaskunta
Kuollut: 11. tammikuuta 1935 (71 vuotta) Potsdam, Natsi-Saksa
Gottlieb von Jagow (22. kesäkuuta 1863 Berliini – 11. tammikuuta 1935 Potsdam) oli saksalainen diplomaatti, joka toimi Saksan keisarikunnan ulkoministerinä vuosina 1913–1916. Hän menetti otteensa Saksan ulkopolitiikasta ensimmäisen maailmansodan aikana.
Jagow syntyi aateliseen maanomistajaperheeseen ja oli koulutukseltaan juristi. Hän aloitti diplomaattiuransa vuonna 1895. Jagow oli vuodesta 1906 Saksan ulkoministeriön esittelyneuvoksena, 1907–1909 lähettiläänä Luxemburgissa ja 1909–1913 suurlähettiläänä Roomassa. Ulkoministeri Alfred von Kiderlen-Waechterin kuoltua sydänkohtaukseen Jagow suostui vastentahtoisesti hänen seuraajakseen tammikuussa 1913. Jagow oli luonteeltaan vetäytyvä ja varovainen. Hän pyrki aluksi parantamaan Saksan suhteita Englantiin ja sai muun muassa 1914 neuvoteltua yhteisymmärryksen Bagdadin rautatietä koskeneessa kiistassa. Jagow myös varoitti Saksan muuta johtoa siitä, että sodan puhjetessa Manner-Euroopassa Englanti ei välttämättä jäisi puolueettomaksi vaan saattaisi liittyä Saksan vihollisiin. Ensimmäiseen maailmansotaan johtaneen heinäkuun kriisin aikana vuonna 1914 hän kuitenkin asettui tukemaan kansleri Theobald von Bethmann Hollwegia tämän vaatiessa Saksan ehdotonta tukea Itävalta-Unkarille Serbiaa vastaan, eikä pyrkinyt puuttumaan tapahtumien etenemiseen.
Jagow vastusti Saksan Schlieffen-suunnitelmaan sisältynyttä hyökkäystä Ranskaan puolueettoman Belgian kautta. Hyökkäyksen pysähdyttyä syksyllä 1914 hän kannatti rauhanneuvotteluihin ryhtymistä, mutta ei saanut tukea. Jagow vastusti myös meriministeri Alfred von Tirpitzin vaatimusta rajoittamattoman sukellusvenesodan aloittamisesta, sillä hän aavisti sen johtavan lopulta Yhdysvaltojen sodanjulistukseen Saksalle. Saksan ylin sodanjohto alkoi halveksia pelkurina pidettyä Jagowia. Vastahankansa vuoksi hänet siirrettiin pois ulkoministerin paikalta marraskuussa 1916 ja hänen seuraajakseen tuli Arthur Zimmermann. Sodan päätyttyä Jagow julkaisi vuonna 1919 muistelmateoksen Ursachen und ausbruch des Weltkriegs (”Maailmansodan syyt ja puhkeaminen”).
Béziers

| Béziers |
| --- | --- |

 vaakuna:  Logo
 Béziers
 Koordinaatit: 43°20′51″N, 03°13′08″E 
Hallinto:  
 – Pormestari:  Robert Ménard
Väkiluku (2020):  78 683
 – Väestötiheys:  824,1 as./km²
 
 https://www.ville-beziers.fr/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Béziers on kunta ja kaupunki Hérault’n departementissa Oksitanian hallintoalueella Ranskassa. Kaupungissa oli 78 683 asukasta vuonna 2020 ja sen asukastiheys oli tuolloin 824,1 asukasta/km2. Béziers'n pinta-ala on 95,5 neliökilometriä.  Béziers perustettiin noin 625 vuotta ennen ajanlaskun alkua.
Hallinto

Béziers'n pormestari kaudella 2020-2026 on Choisir Beziers'n listoilta valittu Robert Ménard. Kaupunginvaltuustossa on 49 paikkaa, jotka jakautuivat ehdokaslistojen välillä seuraavasti:
Choisir Béziers, 43 paikkaa
De l'audace pour notre ville, kolme paikkaa
À gauche Béziers, yksi paikka
Béziers en commun: l'écologie solidaire en actions, yksi paikka
listattomat, 1 paikka
Väestö

Vuonna 2020 Béziers'ssä asui 78 683 ihmistä. Heistä 52,61 % oli naisia, mikä on noin prosentin enemmän kuin Ranskassa keskimäärin. Béziers'n väestötiheys on 824,1 asukasta/km2.
Väestö > Työpaikat

| Ammattiryhmä | Määrä | Prosenttia |
| --- | --- | --- |
| Maanviljelijät | 173 | 0,3 |
| Käsityöläiset, yrittäjät | 2 378 | 3,7 |
| Johtajat ja aivotyön tekijät | 2 823 | 4,4 |
| Keskitason ammatit | 5 957 | 9,3 |
| Ei-ruumiilliset ammatit | 9 902 | 15,4 |
| Ruumiilliset ammatit | 6 984 | 10,9 |
| Eläkeläiset | 18 745 | 29,2 |
| Työelämän ulkopuolella | 17 252 | 26,9 |
| Yhteensä | 64 215 | 100,0 |
Väestö > Perherakenne

Béziers'n perheistä 58,8 prosentilla on lapsia. Lapsiperheistä 39,97 % on yksinhuoltajia, joista noin 85 % on naisia. Béziers'n perheistä 41,3 % elää lapsettomassa parisuhteessa.
Liikenne > Julkinen liikenne > Paikallisliikenne

Béziers'n paikallisliikenne järjestetään linja-autoin. Kaupungin linjastossa on 22 linjaa, joista kaksi ovat runkolinjoja. Béziers'n paikallisliikenne palvelee Béziers'n lisäksi myös 17 muuta kaupunkia.
Liikenne > Julkinen liikenne > Yhteydet muihin kaupunkeihin > TGV

Béziers on yhteydessä Ranskan TGV-suurnopeusrataverkkoon. Béziers'n kautta kulkevat suurnopeusjunat pysähtyvät Gare de Béziers'n asemalla.
Nähtävyyksiä

Cathédrale Saint-Nazaire de Béziers
Pont Vieux
Plateau des Poetes
La Fontaine Musicale
Les Halles
Ystävyyskaupungit

Beziers'llä on kolme ystävyyskaupunkia,
Espanjalaiskaupunki Chiclana de la Frontera vuodesta 1993,
Saksalaiskaupunki Heilbronn vuodesta 1965 ja
Venäläiskaupunki Stavropol vuodesta 1982.
Béziers'n väestö vuonna 2020 jaoteltuna ikäluokittain
TGV-kartta, jossa Béziers on korostettuna
CONCACAF Gold Cup 2013

CONCACAF Gold Cup 2013 oli järjestyksessään 12. CONCACAF Gold Cup. Se pelattiin 7.–28. heinäkuuta 2013 Yhdysvalloissa 13:ssa eri kaupungissa yhtä monella stadionilla.
Loppuottelussa isäntämaa Yhdysvallat voitti Panaman 1–0. CONCACAF Gold Cupin voitto oli Yhdysvalloille viides.
Joukkueet

Turnaukseen pääsivät automaattisesti isäntämaa Yhdysvallat sekä Pohjois-Amerikan muut joukkueet Kanada ja Meksiko. Lisäksi mukaan pääsi Karibian edustajiksi neljä parasta joukkuetta vuoden 2012 Caribbean Cupista (Kuuba, Trinidad ja Tobago, Haiti ja Martinique) sekä Väli-Amerikan edustajiksi viisi parasta joukkuetta vuoden 2013 Copa Centroamericanasta (Costa Rica, Honduras, El Salvador, Belize ja Panama).
Belize osallistui CONCACAF Gold Cupiin vuonna 2013 ensimmäistä kertaa.