stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adelaide Botty van den Bruele
Elämä > Kauneuskilpailut

Botty van den Bruele osallistui vuoden 2022 Miss Suomi -kilpailuun, jossa hänet valittiin toiseksi perintöprinsessaksi. Hän oli kiinnostunut kilpailusta ensimmäisen kerran yhdeksänvuotiaana tavattuaan vuoden 2005 Miss Suomi Hanna Ekin. Päätöksen osallistumisestaan hän teki vuonna 2021 sen jälkeen, kun Miss Suomeksi oli valittu Essi Unkuri.
Botty van den Bruele edusti Suomea vuoden 2023 Miss Maailma -kilpailussa Intian Mumbaissa, joka siirrettiin vuoteen 2024. Hän ei yltänyt kilpailussa 40 parhaan joukkoon.
Elämä > Yrittäjyys

Botty van den Bruelen yritys myy käytettyjä merkkilaukkuja. Aiemmin hän työskenteli kollegoidensa kanssa perustamassaan second hand -luksusmuotiyrityksessä, josta hän lähti vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Miss Suomi -kisa muutti sonkajärveläistä Adelaide Botty van den Bruelea Savon Sanomat, 18.9.2022.
Savolaistaustainen missiehdokas avautuu koulukiusaamiskokemuksistaan Savon Sanomat, 20.6.2022.
Sonkajärven tyttö tavoittelee kirkkainta Miss Suomen kruunua Savon Sanomat, 17.6.2022.
Jakob Gustaf Cederberg

Jakob Gustaf Cederberg, aiemmin Smeds (3. toukokuuta 1823 Pietarsaari – 16. marraskuuta 1875 Joensuu) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja liikemies.
Cederbergin vanhemmat olivat merimies Lars Smeds ja Maria Sofia Skutsvik. Hän avioitui 1843 Anna Kristina Variksen kanssa. Isänsä työn jatkajana toiminut kauppias ja tehtailija Carl Johan Cederberg oli heidän poikansa. Jakob Gustaf Cederberg tuli Joensuuhun Nils Ludvig Arppen työmaalle kirvesmieheksi ja toimi sitten sahattujen lautojen vastaanottajana ja suolavaraston hoitajana, tullen tunnetuksi Suola-Kustina.
Porvarioikeudet Joensuussa Cederberg sai 1849 ja perusti kaupungin Rantakadulle kauppa- ja asuintalon. Hän toimi myös laivanvarustajana Antti Juhana Mustosen sekä Simo ja Petter Parviaisen kanssa. Cederbergistä tuli sahayrittäjä 1870-luvulla. Hän vuokrasi ensin Hasanniemen sahaa, mutta hänen perustamansa Gustaf Cederberg & Co -yhtiö rakennutti sitten Pielisjoen rannalle Penttilän sahan. Yhtiöllä oli myös oma lotjaveistämö. Sahayrittäjänä Cederberg ei kuitenkaan ehtinyt pitkään toimia, sillä otettuaan poikansa Carl Johanin ja Bernhardin perustamansa yhtiön osakkaiksi 1874 hän myi heille omistuksensa seuraavana syksynä ja kuoli itse vain muutama viikko myöhemmin.
Aiheesta muualla

Cederberg, Gustaf Biografiasampo.
HMS Collingwood (1908)

| HMS Collingwood |
| --- | --- |
 HMS Collingwood

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Devonportin telakka
Kölinlasku:  3. helmikuuta 1907
Laskettu vesille:  7. marraskuuta 1908
Palveluskäyttöön:  huhtikuu 1910
Poistui palveluskäytöstä:  1921
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 12. joulukuuta 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  19 250 t
Pituus:  163 m
Leveys:  26 m
Syväys:  8,2 m
Koneteho:  24 500 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  756
Aseistus
Aseistus:  10 × BL 12" (304,8 mm)/15 Mk XI -tykkiä kaksoistorneissa 16 × BL 4" (101,6 mm)/15 Mk VII -tykkiä 4 × 3 naulan merkinantotykkiä 3 × 18" (457 mm) torpedoputkea
HMS Collingwood oli Britannian kuninkaallisen laivaston St. Vincent-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 3. helmikuuta 1907. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1908 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1910.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Helmikuussa 1911 Collingwood ajoi Ferrolin edustalla karille, jota ei ollut merkitty merikarttaan. Aluksesta tehtiin 1. taistelulaivaviirikön lippulaiva kesäkuussa 1912.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus siirrettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon (engl. Grand Fleet). Se otti 1916 osaa Skagerrakin taisteluun. Taistelussa aluksella palveli aliluutnanttina prinssi Albert (myöhemmin kuninkaana Yrjö VI). Vuonna 1916 alus siirrettiin 4. taistelulaivaviirikköön.
Rauhan teon jälkeen alus siirrettiin Devonportissa reserviin. Se oli tykistön koululaivana. Alus myytiin romutettavaksi 12. joulukuuta 1922.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maritimequestin kuvagalleria HMS St. Vincent-luokka
St. Vincent -luokan taistelulaivat
Hosea Kutakon kansainvälinen lentoasema

Hosea Kutakon kansainvälinen lentoasema (IATA: WDH, ICAO: FYWH) on Namibian tärkein ja vilkkain kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee hieman yli 40 km itään pääkaupuki Windhoekista. Windhoekissa on myös toinen lentoasema Eros, jota käytetään enimmäkseen maan sisäisiin lentoihin.
Historia

Etelä-Afrikan pääministerin J. G. Strijdomin mukaan nimetty lentoasema avattiin vuonna 1965, Etelä-Afrikan hallinnon aikana. Lentoasema nimettiin namibialaisen nationalistijohtajan Hosea Kutakon mukaan vuonna 1990, kun maa oli itsenäistynyt.
20. huhtikuuta 1968 lentoasemalla tapahtui onnettomuus, kun välilaskun tehnyt South African Airwaysin lento 228 putosi pian lentoonlähdön jälkeen lentoaseman lähelle. Turmassa kuoli 123 henkilöä.
Aiheesta muualla

Namibia Airports Companyn sivuilla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hosea Kutakon kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Santeri Jacobsson

Santeri (Alexander) Jacobsson (25. marraskuuta 1883 Viipuri – 13. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kauppalanjohtaja ja aktivisti. Hän työskenteli muun muassa Lauritsalan kauppalan ensimmäisenä kauppalanjohtajana.
Perhe

Santeri Jacobsson oli naimisissa 1911–1954 Nagida Smirnovin (1885–1954) kanssa. Heillä ei tiettävästi ollut lapsia. Suurlähettiläs Max Jakobson oli Santeri Jacobssonin veljen Jonas Jakobsonin (1885–1972) poika.
Julkaisut

Santeri Jacobsson, Esitelmä juutalaiskysymyksestä. Aron Isakoff, 1907.
Nagida och Santeri Jacobsson, Lärobok i ryska språket, omakustanne 1945.
Nagida ja Santeri Jacobsson, Venäjän kielen oppikirja, Kansankulttuuri, 1945.
Santeri Jacobsson, Taistelu ihmisoikeuksista : yhteiskunnallis-historiallinen tutkimus Ruotsin ja Suomen juutalaiskysymyksen vaiheista. Gummerus, 1951.
Naked When You Come

| Naked when you come The Lollipops |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Jens Andersen
 Tyylilaji: pop-rock
 Levy-yhtiö: Polydor
The Lollipops muut julkaisut
| The Lollipops 1965 | Naked when you come 1998 | The complete recordings 1963-67 + the 1968 english singles 2001 |
Naked when you come on vuonna 1998 julkaistu The Lollipopsin kokoelma-albumi.
Tanskan Radiolle (DR) tehty DJ Noize -miksaus 60-luvun hitistä "Naked When You Come" on vuodelta 1998. Kokoelman muut raidat ovat 1960-luvulta: "Do You Know..."-LP:ltä (1965), "The Lollipops"- LP:ltä (1965), sekä kahdelta muulta "Lollipops"-nimiseltä albumilta (vuosilta 1965 ja 1968). Lisäksi kokoelmalla on single-levytyksiä vuosilta 1963-1967.
Sävellys ja sanoitus Torben & Jørgen Lundgreen, paitsi 14: Hank Hunter/Stan Vincent ja 17: Madara/White.
Kappaleet

Naked When You Come (DJ Noize 1998 mix)
I'll stay by your side
Do you know (how much I love you)
Love theme (instr.)
Stop (before you break my heart)
I'm so sad
Ha ha ha - hee hee hee
Little cat lost
I feel the sun up there
Are you lonesome just like me
There was a time
Boy with freckles and red hair
Another girl
Lollipop lips
A freight train to Boston
Oh girl
Birthday party
Don't matter what you do
So blue
You don't have to go
I love her so
Sussy Moore
Why fly the birds
Hey, sing dey dee doo daa
Look at this boy
Love is a game for two
Words ain't enough
Fisherman
Lollipop shake
Naked when you come
Sarcofagus

| Sarcofagus> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1977–1982, 2007–
Tyylilaji:  heavy metal, progressiivinen metalli, hard rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti, suomi
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarcofagus on vuonna 1977 perustettu suomalainen heavy metal -yhtye, joka on yksi Suomen ensimmäisiä heavy metal -yhtyeitä.
Historia

Yhtyeen keulahahmo Kimmo Kuusniemi esitti tekemässään dokumenttielokuvassa Promised Land Of Heavy Metal mielipiteenään, ettei Suomi 1980-luvun alussa ollut valmis heavy metalliin.  Levynsä Moottorilinnut yhtye joutui julkaisemaan nimen Kimmo Kuusniemi Band alla, koska ei saanutselvennä käyttää nimeä Sarcofagus. Levy oli samalla ensimmäinen suomeksi laulettu heavy metal -albumi. Yhtye on edelleen sitä mieltä, että levy olisi pitänyt julkaista Sarcofagus-nimen alla. Pääosan Moottorilinnut-levyn kappaleista lauloi Jukka Ritari, mutta 1000 megawatin totuus kappaleen lauloi Kirka ja Elävien hautausmaa sekä Metallinen sateenkaari kappaleet Muska.
Yhtyeen kolmesta albumista kaksi ensimmäistä, Cycle of Life ja Envoy of Death, on julkaissut uudelleen cd-muodossa vuonna 1996 italialainen Mellotron-yhtiö. Vuosina 2006-2007 Poptori julkaisi cd-painoksen yhtyeen kolmesta ensimmäisestä levystä. Syyskuussa 2009 Rocket Records julkaisi kokoelman Anthology 1979–1982, joka sisältää yhtyeen koko vuosina 1979-1982 julkaistun tuotannon.
Sarcofaguksen kokoonpano on vaihdellut eri levyillä. Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Kimmo Kuusniemi (kitara, rummut), Tanja Katinka Karttunen (laulu), Esa Kotilainen (kosketinsoittimet), Juha Kiminki (basso) ja Pete Ahonen (kitara).
Diskografia

Cycle of Life (1980,  JP-Musiikki)
Envoy of Death (1980,  JP-Musiikki)
Moottorilinnut (1982,  julkaistu nimellä Kimmo Kuusniemi Band)
Motorbirds Web Edition (2004,  omakustanne)
Core Values (2007,  Rockadillo)
Back From The Valley Of The Kings (2016, omakustanne)
Livealbumit
Live in Studio 1979 (2008,  omakustanne)
Kokoelma-albumit
Anthology 1979–1982 (2009,  Rocket Records)
Singlet
Go to Hell & All Those Lies (1979,  JP-Musiikki)
Videot
Moottorilinnut (1981)
Moottorilinnut (Motorbirds) DVD (2008,  Kimmo Kuusniemi Band / Sarcofagus)
Kokoonpano

Kimmo Kuusniemi, kitara, rummut
Tanja Katinka Karttunen, laulu
Esa Kotilainen, kosketinsoittimet
Juha Kiminki, basso
Aiheesta muualla

Sarcofaguksen kotisivut
Haastatteluja ja videoita Ylen Elävässä arkistossa
Kimmo Kuusniemen haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Alexander Armfelt (1862–1941)

Alexander Armfelt (3. helmikuuta 1862 - 11. marraskuuta 1941 Menton, Ranska) oli suomalainen kreivi, kamariherra ja todellinen valtioneuvos.
Perhe

Armfeltin vanhemmat olivat hovitallimestari, kreivi Mauritz Wladimir Armfelt ja Alexandrine von Bilderling. Hänen isoisänsä oli kreivi, ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt. Hänen sisaruksiansa olivat kreivi Nikolai Armfelt ja kreivitär Alexandrine Armfelt.
Armfelt avioitui Sofia von Mörderin kanssa, joka oli Venäjän keisarillisen hovin tallimestari Ivan Karlovitš von Mörderin tytär. Pariskunta sai yhteensä seitsemän lasta: Xenian, Dimitrin, Tatianan, Alexanderin, Vladimirin, Kirillin ja Tamaran.
Armfelt avioitui toisen kerran Viktoria Antonovna Averinon kanssa Petrogradissa vuonna 1920.
Armfeltin poika kreivi Kirill Armfelt opiskeli Pietarin keisarillisessa yliopistossa oikeustiedettä. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan tykistön vänrikkinä. Hän pakeni Venäjän vuoden 1917 vallankumousta Ranskaan. Hän työskenteli ammustehtaalla Soissonsissa vuonna 1920.
Armfeltin toinen poika kreivi Vladimir Armfelt osallistui luutnanttina ja aliratsumestarina ensimmäiseen maailmansotaan. Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin ja loi uran pankkiirina. Hän avioitui Maria Barclay de Tolly-Weymannin kanssa, joka oli ruhtinas Login Barclay de Tolly-Weymannin ja Catharina Tjernisjevin tytär.
Ura

Armfelt aloitti uran Venäjän keisari Aleksanteri II:n paašipoikana Pietarissa. Hän siirtyi Venäjän keisarillisen sisäministeriön palvelukseen vuonna 1882. Vuonna 1884 hänestä tuli Suomen sotilaspiirin talousosaston johtaja. Seuraavaksi hänestä tuli valtion sihteeri vuonna 1887. Vuonna 1890 hänet ylennettiin kollegisihteeriksi. Vuonna 1891 hänet ylennettin Venäjän posti- ja lennätinlaitoksen toimistopäälliköksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Venäjän sisäministeriön  talousosastolle toimistopäälliköksi. Venäjän keisari Aleksanteri III ylensi hänet nimineuvokseksi vuonna 1892. Vuonna 1894 hänet ylennettiin kollegiasessoriksi.
Armfelt sai Venäjän keisari Nikolai II:ltä kamarijunkkarin arvon vuonna 1896.
Hänet ylennettiin 6. luokan virkamieheksi sisäministeriössä. Hovineuvoksen arvon hän sai vuonna 1898 ja kollegineuvoksen arvon vuonna 1901. Vuonna 1904 Armfelt korotettiin valtioneuvoksen arvoon.
Vuonna 1906 hänet ylenettiin 5. luokan virkamieheksi sisäministeriössä. Hän sai kamariherran ja todellisen valtioneuvoksen arvonimet Nikolai II:ltä samana vuonna.
Vuonna 1909 hän siirtyi Pietarin keisarillisen koulutusinstituutin johtajaksi. Armfelt valittiin Pyhän synodin kouluneuvoston jäseneksi. Preussin Punainen Risti palkitsi Armfeltin Johanniittain ritarikunnan ritaruudella. Armfelt oli Pietarin lastensuojelukodin hallituksen kunniajäsen.
Ritarikunnat

Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1915)
Johanniittain ritarikunta ritari (1912)
Pyhän Vladimirin ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1909)
Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1894)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1888)
By

By tai BY tarkoittaa seuraavia:
Valko-Venäjä, ISO 3166-1 -koodi BY, valtio tai muu maantieteellinen alue
Britannia Airways, IATA-koodi BY, lentoyhtiö
Thomsonfly, IATA-koodi BY, lentoyhtiö
By, kunta Ranskassa
By, taajama Avestan kunnassa Ruotsissa
Bratislawa Youghurt, soluyhteisö Teekkarikylässä Espoon Otaniemessä
John By (1779-1836), englantilainen pioneeri, Rideaun kanavan suunnittelija, Ottawan perustaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”By”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuuma nuoriso

| Kuuma nuoriso> Porky’s |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bob Clark
Käsikirjoittaja:  Bob Clark
Tuottaja:  Bob Clark Don Carmody Harold Greenberg Arnold Kopelson Melvin Simon
Säveltäjä:  Paul Zaza
Kuvaaja:  Reginald H. Morris
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios Astral Media
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuuma nuoriso (Porky’s) on Bob Clarkin käsikirjoittama ja ohjaama kanadalais-yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1981. Nuorille suunnattu alatyylinen seksikomedia nousi kaikkien aikojen eniten lipputuloja saaneeksi kanadalaiselokuvaksi.
Juoni

1950-luvun Floridassa kuusi teinipoikaa päättää vierailla paikallisessa Porky’s-ilotalossa. Siellä heitä kuitenkin kohdellaan huonosti ja heidän rahansa viedään. He päättävät kostaa ja panevat ranttaliksi.
Vastaanotto

Yhdysvaltalaiskriitikko Roger Ebert ihmetteli elokuvan naisvihamielisyyttä, valitteli että miesnäyttelijät ovat aivan yli-ikäisen näköisiä kokemattomiksi teinipojiksi ja antoi elokuvalle puolitoista tähteä neljästä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii elokuvaa 1/5 tähden veroiseksi, komiikaltaan latteaksi ja meluisaksi mutta tyrmistyttävän määrätietoiseksi rellestykseksi. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Kuuma nuoriso yrittää olla tuhmanpuoleinen farssi, mutta onnistuu tarjoamaan pikemminkin jahkaavaa vetkuttelua.
Jatko-osa

Elokuva sai jatko-osat Villit fiftarit – Porky's II (Porky's II: The Next Day, 1983) ja Porkyn kosto (Porky’s Revenge, 1985).
Kosmos (kirjankustantamo)

| Kosmos |
| --- | --- |
Perustettu:  2015
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  kirjankustannus
Kotisivu:  kosmoskirjat.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kosmos on suomalainen kirjankustantamo, joka aloitti toimintansa keväällä 2015. Sen perustivat Mikko Aarne ja Pekka Ruuska. Aikaisemmin musiikkiyhtiö Kaiku Entertainment Oy:n tytäryhtiönä toiminut Kosmos siirtyi kokonaan kustantaja Mikko Aarnen omistukseen huhtikuussa 2017. Bonnier osti yhtiön kesäkuussa 2018.
Kosmos työllistää vakituisesti kolme ihmistä ja lukuisia freelancereita. Kosmos julkaisee sekä kaunokirjallisuutta että tietokirjallisuutta, noin 20 nimikkeen verran vuodessa. Kustannuspäälliköksi nimitettiin 2024 Taija Roiha.
Vuonna 2016 Kosmos julkaisi rap-artisti Paperi T:n ensimmäisen kirjan, runoteoksen post-alfa. Kosmoksen muita kirjailijoita ovat muun muassa toimittaja Emmi-Liia Sjöholm (Paperilla toinen), Draama-Helminäkin tunnettu Helmi Kajaste (Rakenna, kärsi ja unhoita), toimittaja Johanna Vehkoo (Valheenpaljastajan käsikirja), toimittaja Anni Saastamoisen (Depressiopäiväkirjat ja Sirkka) sekä Kalevi Jäntin palkinnon saaneet Olavi Koistinen (Mies joka laski miljardiin) ja Pontus Purokuru (Römaani, Täysin automatisoitu avaruushomoluksuskommunismi).
Aiheesta muualla

Kotisivut.
Pikaraitiotie

Hiawatha Line Minneapolisissa, Minnesotassa.
Luas-pikaraitiotievaunu Dublinissa.
Trambaix-pikaraitiotievaunu Barcelonassa.
Pikaraitiotie on kaupunkiraideliikenteen muoto. Pikaraitiovaunulla tarkoitetaan junaa, joka teknisen ratkaisunsa puolesta on nopeampi kuin tavallinen raitiovaunu, mutta kevyempi kuin metrojuna. Yleensä kalusto soveltuu ainakin mitoituksen puolesta myös katuliikenteeseen. Kaikkia pikaraitiotiemäisiä järjestelmiä tai rataosia ei aina kutsuta pikaraitiotieksi, vaan esimerkiksi vain raitiotieksi. Esimerkiksi Göteborgissa osa raitioteiden linjauksista on teknisesti pikaraitiotietasoisia. Pikaraitiotien linjaus sovitetaan palveltavaan kaupunkirakenteeseen: reitti linjataan lähelle asuntoja, työpaikkoja ja palveluita.
Kansainvälisen joukkoliikenneliiton UITP:n pikaraitiotiekomissio julkaisi 1983 seuraavan määrittelyn: ”Pikaraitiotie on raideliikennemuoto, joka voidaan kehittää asteittain nykyaikaisesta raitiotiestä pikajoukkoliikennemuodoksi, joka kulkee omalla kaistallaan, maan alla, maan tasassa tai maanpinnan yläpuolella.”
Pikaraitiotien ominaisuuksia > Nopeus ja pysäkit

Pikaraitiovaunujen huippunopeus on yleensä 60–100 km/h, kiihtyvyys ja hidastuvuus 0,8–1,2 m/s². Matkanopeus linjalla on eri järjestelmissä yleensä välillä 20–40 km/h. Helsingin seudun pikaraitiotiehankkeissa tyypillinen keskinopeustavoite on 25 km/h, kun taas nopeus kantakaupungin raitioteillä on noin 14 kilometriä tunnissa. Matkanopeus riippuu pysäkkitiheydestä ja kaupunkiympäristöstä. Jos pysäkkitiheys on sama kuin metrolla, matkanopeus on sama kuin perinteisellä raitiovaunulla.
Pysäkkiväli vaihtelee eri olosuhteissa ja eri pikaraitiotiejärjestelmissä välillä noin 300–2 000 metriä. Jos kaupunkirakenne on jatkuva, optimaalinen pysäkkiväli on usein luokkaa 500–600 metriä. Pysäkkitiheys on yleensä tiheämpi kuin metrolla tai paikallisjunalla. Yleensä pysäkit pyritään sijoittamaan alle 300 metrin päähän merkittävimmistä linjan alueen palveluista, työpaikoista ja kerrostalokortteleista ja enintään 600 metrin päähän palveltavista pientaloasunnoista.
Pikaraitiotien ominaisuuksia > Kustannukset

Pikaraitiotien suurin haittapuoli ovat bussijärjestelmään verrattuna korkeat investointikustannukset. Saksalaisen Cristoph Groneckin vuonna 2003 Strassenbahn Magazin -lehdessä julkaistun tutkimuksen mukaan maantasoinen pikaraitiotie maksaa kuitenkin noin 1⁄4–1⁄7 eritasoisesta metrosta. Eritasoiseksi tai tunneliin rakennettu pikaraitiotie maksaa yhtä paljon kuin vastaavalla mitoituksella toteutettu metro tai paikallisjuna. Suomessa 25 kilometriä pitkän Raide-Jokerin kustannusarvio (2018 rahan arvolla) on noin 386 miljoonaa euroa, kun taas 21 kilometriä pitkä Länsimetro maksaa yli kaksi miljardia euroa.
Pikaraitioteitä eri maissa

Pikaraitiotie ja metro ovat Suomessa termeinä erotetut mutta kansainvälisesti vastaavaa erotusta ei aina tehdä, joten maailmalla pikaraitiotietä saatetaan myös kutsua metroksi.
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi

Suomessa ensimmäinen pikaraitiotie otettiin käyttöön Tampereella vuonna 2021. Pääkaupunkiseudulla aloitti pikaraitiotie Raide-Jokeri 21. lokakuuta 2023. Lisäksi pikaraitioteitä on suunniteltu Turkuun ja muun muassa Kouvolaan sekä epävirallisemmin muun muassa Kokemäki–Pori-radan maastokäytävään sekä Lappeenrannan ja Imatran välille.
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi > Tampere

Tampereen pikaraitiotiehen kuuluu kaksi linjaa (1 ja 3), joista molemmat kulkevat Keskustan kautta. Linja 1 on lyhyt, vain 4 kilometrin pituinen linja, joka kulkee Ratinasta Kaupin alueelle. Linja 3 taas kulkee Pyynikintorilta Hakametsän kautta Hervannan eteläpuolella sijaitsevalle uudelle asuinalueelle Hervantajärvelle. Tampereen raitiotien uusi osa, joka jatkaa Pyynikintorilta Santalahteen, on jo rakenteilla, ja se otetaan käyttöön vuonna 2023. Seuraavana vuonna linja laajenee Lentävänniemeen asti. Linjan 3 laajentamisen lisäksi linjaa 1 tullaan todennäköisesti laajentamaan etelässä Hatanpään ja Pirkkalan suuntaan sekä idässä Koilliskeskukseen Linnainmaalle. Tampereen pikaraitiotien on suunniteltu laajenevan myös muihin suuntiin, kuten Ylöjärvelle, Kangasalle, Vuorekseen ja Pirkkalaan, jonka kautta mahdollisesti myös lentoasemalle. Tampereen raitiovaunut kulkevat katuja pitkin (Keskusta ja Hervanta), omalla kaistallaan autokaistojen välissä (Kaleva) ja myös erillisiä raiteita pitkin muun liikenteen ulkopuolella (Kauppi, Hakametsä-Turtola-Hallila-Hervanta -rataosuus ja Hervantajärvi). Erillisillä raiteilla raitiovaunut voivat kulkea 70 kilometriä tunnissa.
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi > Pääkaupunkiseutu

Pääkaupunkiseudun pikararaitiolinja 15 (rakennusvaiheessa nimeltään Raide-Jokeri) on Espoon Keilaniemen ja Helsingin Itäkeskuksen välinen noin 25 kilometriä pitkä pikaraitiotie. Se korvaa runkolinjan 550, jonka reittiä raitiotien linjaus mukailee. Pikaraitiolinja 15:n rakentaminen alkoi kesäkuussa 2019, ja sen liikennöinti alkoi lokakuussa 2023.
Pikaraitiolinja 15:n lisäksi pääkaupunkiseudulla on selvitetty pikaraitiotietä Helsingin Arabian, Viikin ja Malmin välille (nk. Viima) ja Vantaan poikittaislinjalla Helsinki-Vantaan lentoasema – Tikkurila – Hakunila – Mellunmäki (Vantaan pikaraitiotie). Etelä-Espooseen on suunniteltu pikaraitiotietä Matinkylästä Suurpellon kautta Leppävaaraan. Myös Kruunusillat-hanke toteutetaan pikaraitiotienä.
YTV on tutkinut pääkaupunkiseudulla myös duoraitiovaunujen käyttömahdollisuuksia ja hahmotellut seuraavia reittejä:
Tapiola (metroasema) – Leppävaara – Helsinki – Pisara
Soukka – Kivenlahti – Kauklahti – Helsinki – Pisara
Klaukkala – Vantaankoski – Helsinki – Pisara
Aviapolis – Tikkurila – Helsinki – Pisara
Hakunila – Tikkurila – Helsinki – Pisara
Malmin lentokenttä – Malmi – Helsinki – Pisara
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi > Turku

Turussa pikaraitiotietä on suunniteltu kaupunkiseudun nk. Keskusakselille Naantali – Raisio – Turku – Kaarina sekä Varissuon ja Runosmäen lähiöihin. Raitiotie kulkisi keskustan halki maan pinnalla. Raitiotien suunnitelmien kehitysprosessi on parhaillaan käynnissä ja rakentamisesta tullaan päättämään lähitulevaisuudessa. Myös Turussa raideleveys olisi todennäköisesti tavanomaiseksi muodostunut 1 435 mm.
Uudessa selvityksessä Turun seudun joukkoliikenne 2020 ehdotetaan pikaraitiotielinjoja keskustasta Varissuolle, Runosmäkeen ja Majakkarantaan, myöhemmin Raisioon, Kaarinaan ja Turun satamaan. Alustavasti on tutkittu myös duoraitiovaunuliikennettä Turusta Saloon, Uuteenkaupunkiin ja Loimaalle.
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi > Oulu

Ouluun on myös ehdotettu rakennettavaksi pikaraitiotie joukkoliikenneverkon kuormittuneimmalle osuudelle keskustan ja Linnanmaan välille sekä mahdollisesti myös lentoaseman suuntaan. Tarkempia suunnitelmia ei kuitenkaan vielä ole laadittu, ja raitiotie toteutuneekin aikaisintaan 2030-luvulla.
Pikaraitioteitä eri maissa > Suomi > Jyväskylä, Kuopio ja Lahti

Jyväskylän, Lahden ja Kuopion uutisoitiin selvittävän duoraitioliikenteen mahdollisuuksia vuonna 2018. Jyväskylässä selvitykseen osallistuvat myös Äänekoski, Laukaa ja Muurame. Lahdessa Heinola ja Orimattila sekä Kuopiossa Suonenjoki, Siilinjärvi, Lapinlahti ja Iisalmi. Duoraitiovaunut liikennöisivät yleisen liikenteen rautatieverkolla sekä kaupunkikeskustojen raitioteillä.