stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hääkulkuemaalari

| Hääkulkuemaalari |
| --- | --- |
 Pariksen tuomio. Yksityiskohta Hääkulkuemaalarin maalaamasta pelikestä, n. 360 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 300-luku eaa.?
Kuollut: 300-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 362 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka (Kertš-tyyli)
Hääkulkuemaalari (englanninkielisessä tutkimuksessa Painter of the Wedding Procession) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista niin kutsutun Kertš-tyylin punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuoden 362 eaa. tienoilla. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa.
Hääkulkuemaalari oli viimeisiä ateenalaisia vaasimaalareita, ennen kuin maalattujen vaasien perinne siellä kuoli. Hääkulkuemaalari maalasi erityisesti suuria astioita, kuten hydrioita ja lebeksiä. Hän käytti myös mustakuviotekniikkaa, sillä hän koristeli joitakin Panathenaia-amforoita, jotka maalattiin aina mustakuvioisina.
Hääkulkuemaalaria ei tule sekoittaa varhaisempaan niin kutsuttuun Häämaalariin.
Iasonia

| Iasonia> Ἰασονία.Sijainti |
| --- | --- |
 Iasonia
Koordinaatit:  41°08′10″N, 37°40′58″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Çaytepe, Perşembe, Ordu
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pontinen Vähä-Aasia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iasonia (m.kreik. Ἰασονία, lat. Jasonia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Ordun maakunnan Çaytepeä.
Iasonia sijaitsi Iasonion (Ἰασώνιον, Iasōnion, myös Ἰασονία ἀκτή, Iasonia aktē; lat. Jasonium) -nimisellä niemellä, joka sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisrannikolla Pontoksen eli Mustanmeren etelärannalla 130 stadioninmittaa koilliseen Polemonionista. Iasonionin niemi oli Paryadres-vuorijonon jatke. Niemen nimi on edelleenkin turkiksi Yason Burnu.
Iasonionin niemen uskottiin saaneen nimensä siitä, että Iason ja argonautit olivat rantautuneet siellä retkellään. Itse kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Pseudo-Skylaks mainitsee sen kreikkalaisena akropoliina khalybien heimon alueella.
Veikko Höylä

Veikko Sakari Höylä (s. 13. lokakuuta 1935 Pieksämäki, Suomi) on suomalainen sellisti.
Höylä on opiskellut Sibelius-Akatemiassa Yrjö Selinin ja Pariisissa André Navarran johdolla. Hän toimi Helsingin kaupunginorkesterin sellistinä 1958–1961. Hän on toiminut sittemmin soolosellistinä Lahden kaupunginorkesterissa 1961–1963, Suomen Kansallisoopperan orkesterissa 1963–1975 ja Helsingin kaupunginorkesterissa 1975–1998 sekä 1990 Savonlinnan oopperajuhlaorkesterin soolosellistinä.
Höylä on toiminut myös solistina ja kamarimuusikkona. Hän on soittanut Helsingin kamariorkesterissa, Segerstam-kvartetissa, Voces Intimae-kvartetissa, Finlandia-triossa, Suomalaisessa kamariorkesterissa ja Suomalaisessa jousikvartetissa.
Aiheesta muualla

Veikko Höylän esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  MusicBrainz
Iberomesornis

| Iberomesornis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Alaluokka::  Enantiornithes
Lahko::  Iberomesornithiformes
Heimo::  Iberomesornithidae
Suku::  Iberomesornis
Laji::  romeralli
Kaksiosainen nimi
 Iberomesornis romeralli  J.L. Sanz & J.F. Bonaparte, 1992 
Katso myös
   Iberomesornis Wikispeciesissä   Iberomesornis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iberomesornis romeralli oli pieni ja alkukantainen lintu, joka eli liitukaudella noin 120 miljoonaa vuotta sitten. Lajista tunnetaan vain yksi hyvin säilynyt luuranko, joka löydettiin vuonna 1992 Espanjan Las Hoyasin järvikerrostumista.
Ibemerosorniksen siipiväli oli noin 20 senttiä ja se painoi luultavasti muutamia kymmeniä grammoja. Lajilla oli hampaat ja siivissä kynnet perintönä dinosauruksilta. Ravinnosta ei voida sanoa mitään varmaa. Koska se löydettiin järvikerrostumasta se mahdollisesti hankki ruokansa järvestä, josta se saattoi napata esimerkiksi äyriäisiä.
Ichneumon quadrialbatus

| Ichneumon quadrialbatus> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Loispistiäismäiset Ichneumonoidea
Heimo::  Ahmaspistiäiset Ichneumonidae
Suku::  Ichneumon
Laji::  quadrialbatus
Kaksiosainen nimi
 Ichneumon quadrialbatus  Gravenhorst, 1820 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ichneumon quadrialbatus on ahmaspistiäisiin kuuluva hyönteinen. Sen tiedetään loisivan pilkkupussimittarilla. Lajia tavataan ainakin Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä Venäjällä.
HMS Härnösand

| HMS Härnösand |
| --- | --- |
 HMS Härnösand Hampurissa 30. elokuuta 2006

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kockums
Kölinlasku:  joulukuu 1997
Laskettu vesille:  16. joulukuuta 2004
Palveluskäyttöön:  16. joulukuuta 2009
Tekniset tiedot
Uppouma:  600 t
Pituus:  72,8 m
Leveys:  10,4 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  16 MW
Nopeus:  40 solmua
Miehistöä:  28 upseeria ja 16 varusmiestä
Aseistus
Aseistus:  8 x RBS15 Mk II 1 x Bofors 57 Mk3 4 x 400 mm sukellusvenetorpedonheitintä
HMS Härnösand (runkonumero K33) on Ruotsin laivaston Visby-luokan korvetti.
Valmistus

Alus tilattiin 17. joulukuuta 1995 Kockums AB:n telakalta, jossa työt aloitettiin joulukuussa 1997. Se laskettiin vesille 16. joulukuuta 2004 kumminaan kruununprinsessa Victoria ja luovutettiin 12. kesäkuuta 2006 tilaajaa edustaneelle Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitokselle.
Palvelus

Alus vieraili 2006 koeajojen aikana Hampurissa. Se liitettiin laivastoon 16. joulukuuta 2009 ja seuraavana vuonna se osallistui Northern Coast 2010 -harjoitukseen, jonka aikana alus vieraili 16. syyskuuta Turussa. Se palautetaan 2012 materiaalilaitokselle ja edelleen telakalle järjestelmien modernisointia varten. Alus palannee laivastopalvelukseen vuoden 2014 puolivälissä.
I See a Star

| I See a Star |
| --- | --- |
 Singlejulkaisun kansikuva.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Mouth & MacNeal
Levy-yhtiö:  Philips, Decca
Kesto:  2.55
Tyylilaji:  pop rock
Julkaistu:  1974
Säveltäjä(t):  Hans van Hemert, Gerrit den Braber
Euroviisutiedot
Vuosi:  1974
Maa:  Alankomaat
Kieli:  englanti
Sijoitus:  3.
Pisteet:  15
I See a Star (alun perin Ik zie een ster) on Mouth & MacNeal -duon esittämä kappale, joka edusti Alankomaita vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa. Se sai viisitoista pistettä ja sijoittui kolmanneksi. Kappale on Hans van Hemertin säveltämä. Euroviisumenestyksen lisäksi se nousi lukuisten valtioiden listoille, esimerkiksi Britannian sijalle 8. Irlannissa ”I See a Star” ylsi listaykköseksi. Suomeksi kappaleen ovat laulaneet nimellä ”Nään täysikuun” Rolf Bergström, Finntrio ja Päivi Paunu.
Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Irlanti | 1. | 11 | 2.5.1974 |  |
|  Alankomaat | 3. | 10 | 23.3.1974 |  |
|  Norja | 3. | 18 | viikko 17/1974 |  |
|  Belgia | 4. | 10 | 13.4.1974 |  |
|  Britannia | 8. | 10 | 4.5.1974 |  |
|  Suomi | 15. |  | toukokuu 1974 |  |
Kyrenaika

Osmanien ajan maakunnat nykyajan Libyan kartalla.
Kyrenaika (m.kreik. Κυρηναϊκή, Kyrēnaikē, lat. Cyrenaica, arab. برقه‎, Barqah) on maakunta Libyan rannikolla. Alue sai nimensä noin vuonna 631 eaa. perustetusta kreikkalaisesta Kyrenen siirtokunnasta.
Historia > Kreikkalaisten siirtokuntien perustaminen

Kyrenaika oli antiikin aikana kreikkalaisten siirtokuntien aluetta. Se sai nimensä Kyrenestä, joka perustettiin seudun kreikkalaiskaupungeista ensimmäisenä noin vuonna 631 eaa. Kyrenaikaa kutsuttiin myös Pentapoliiksi koska siellä oli viisi tärkeää kaupunkia. Kyrenen lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat Barke, Euesperides ja Taukheira sekä Kyrenen satamakaupunki Apollonia. Akhaimenidit valtasivat Kyrenaikan noin vuonna 513 eaa. Kyrenaikasta tuli kuitenkin myöhemmin itsenäinen.
Historia > Egyptin Ptolemaiosten aika

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen spartalainen palkkasotilas Thibron saapui Kyrenaikaan noin 7 000 palkkasotilaan kanssa. Kyrenestä ja Barkesta karkotetut pyysivät häntä apuun. Thibron valtasi aluksi Kyrenen sataman, ja pakotti kyreneläiset maksamaan lunnaita. Pian kyreneläiset pyysivät Egyptin satraapin Ptolemaios I:n apua. Tämä lähetti sotapäällikkö Ofellaan Kyrenaikaan. Thibronin kuoleman jälkeen vuonna 322 eaa. Kyrenaika liitettiin Ptolemaiosten Egyptiin. Ofellas hallitsi kuitenkin Kyrenaikaa itsenäisesti. Ofellas kuoli noin vuonna 208 eaa. Ptolemaiosten aikana Kyrenaikaan perustettiin kuudes kaupunki Ptolemais. Euesperides sai uuden nimen Berenike ja Taukheira nimen Arsinoe.
Historia > Roomalainen aika

Kyrenaika liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 96 eaa. Vuonna 74 eaa. siitä tehtiin Cyrenaican provinssi. Viimeistään vuoteen 27 eaa. mennessä se oli liitetty Kreetan saaren kanssa yhteen Creta et Cyrenen provinssiksi. Provinssi purettiin noin vuonna 293, ja tämän jälkeen myöhäisroomalaisella kaudella Kyrenaikan alue oli jaettuna Libya superiorin ja Libya inferiorin provinsseiksi.
Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Itä-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Cyrenaica 74–27 eaa. (vallattu 96 eaa.) | Creta et Cyrene | Libya superior | Libya superior | (Libya koillinen) |
| Cyrenaica 74–27 eaa. (vallattu 96 eaa.) | Creta et Cyrene | Libya inferior | Libya inferior | (Libya luoteinen) |
| Creta 67–27 eaa. | Creta et Cyrene | Creta | Creta | (Kreeta) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Historia > Kristillinen aika

Pentapoliin alue mainitaan apostoli Markuksen synnyinpaikkana ja seurakuntana Raamatussa Paavalin kirjeissä.. Kristinusko levisi Pentapolikseen Egyptistä. Aleksandrian Koptinen ortodoksikirkko liitti alueen vaikutuspiiriinsä.
Historia > Islamilainen aika

Islamilaiset arabit valtasivat Kyrenaikan, ja alueen nimi muutettiin Barkaksi vuosina 643–644 jaa.
Historia > Nykyaika

Tripolitania, Kyrenaika ja Fezzan liitettiin Italian Libyan alueisiin vuonna 1934. Libyan valtion perustamisen jälkeen vuonna 1947, Kyrenaikasta tuli osa Libyan valtiota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyrenaika Wikimedia Commonsissa
Hämeenlinnan vankileiri

Punavankeja Hämeenlinnan kauppatorilla 26. huhtikuuta 1918.
Hämeenlinnan vankileiri oli Suomen sisällissodan jälkeen huhti-syyskuussa 1918 Hämeenlinnassa Poltinahon kasarmialueella toiminut vankileiri. Yhteensä siellä oli vangittuna noin 12 000 punaista, joista Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan kuoli 2 464.
Olosuhteet ja vankien kuolleisuus

Lukuisista valkoisten perustamista vankileireistä oli Hämeenlinnan leiri yksi pahamaineisimmista ja se tunnettiin erityisesti kovasta kuristaan. Vankien kuolleisuus Hämeenlinnassa oli noin 20 %, mikä oli Lappeenrannan vankileirin ohella toiseksi suurinta Tammisaaren vankileirin jälkeen.
Punavankeja pidettiin Poltinahon vanhoissa venäläisten rakentamissa kasarmirakennuksissa. Huonoissa oloissa eläneiden vankien keskuudessa levisi kulkutauteja, joista vaarallisin oli isorokko. Muita Hämeenlinnan vankileirillä raivonneita tauteja olivat muun muassa tulirokko ja pilkkukuume. Vankien lisäksi kulkutaudit levisivät myös kaupunkiin omaistensa vapauttamista anomaan tulleiden perheenjäsenten sekä itää kohti pyrkivien pakolaisten keskuudessa. Heinäkuusta lähtien joitakin kuolonuhreja vaati myös espanjantauti. Nälkään kuolleita Hämeenlinnan vankileirillä oli sotasurmatiedoston mukaan vain 15, mutta ainoastaan vajaalle 400:lle kuolleelle merkittiin kuolinsyy.
Naisvangit

Hämeenlinna oli Santahaminan vankileirin lisäksi toinen leiri, jossa säilytettiin myös naisvankeja. Heidän joukossaan oli sotilaiden ohella naisia, jotka olivat toimineet punakaarteissa pelkästään huoltotehtävissä kuten sairaanhoitajina ja keittäjinä.
Joukkohaudat

Leirillä kuolleita punaisia on haudattu Ahveniston hautausmaan lähistöllä sijaitseviin kahteen joukkohautaan. Toiselle haudalle on myös pystytetty muistomerkki. Vuonna 1962 paljastetussa muistomerkissä on kuvattuna ”vihan pilvi, josta iskee koston salama” sekä uudelleen nousevaa työväenliikettä kuvaava männyntaimi. Joukkohaudat siunasi Tampereen hiippakunnan piispa Juha Pihkala vuonna 2006.
Kirjallisuutta

Pekkalainen, Tuulikki: Susinartut ja pikku immet – Sisällissodan tuntemattomat naiset Hämeenlinnan vankileirin huone nro 7:ssä.  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31604-1-8
Pekkalainen, Tuulikki ja Rustanius, Seppo: Punavankileirit 1918 – Suomalainen murhenäytelmä.  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31350-5-8
I’ve Gotta Get a Message to You

| ”I've Gotta Get a Message to You” Bee Gees |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Idea
 Julkaistu: heinäkuu 1968
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Robert Stigwood
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Polydor
Listasijoitukset
  1. (1 viikko, 10. elokuuta 1968)    3. (12. elokuuta 1968)    3. (viikko 35/1968)    4. (4. syyskuuta 1968)    6. (27. elokuuta 1968)    6. (viikko 38/1968)    8. (1968)    12. (15. lokakuuta 1968)    15.     23. 
Bee Geesin muut singlet
| ”Jumbo” 1968 | ”I’ve Gotta Get a Message to You” 1968 | ”I Started a Joke” 1968 |
I’ve Gotta Get a Message to You on Bee Gees -yhtyeen vuonna 1968 julkaistu kappale ja single. Siitä muodostui yhtyeen toinen Britanniassa listaykköseksi noussut hitti. Myös Yhdysvalloissa se ylsi top 10:een.
Kappale kertoo kuolemaantuomitusta miehestä, joka viimeisillä hetkillään haluaa vielä lähettää viestinsä rakastamalleen naiselle.
Kappaleet

A-puoli
I've Gotta Get a Message to You – 2.59 (säv. Barry Gibb/Robin Gibb/Maurice Gibb)
B-puoli
Kitty Can – 2.40 (säv. Gibb/Gibb/Gibb)
I Wanna

| I Wanna> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Marie N
Säveltäjä(t):  Marie N
Sanoittaja(t):  Marie N
Euroviisutiedot
Vuosi:  2002
Maa:  Latvia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  176
I Wanna oli vuoden 2002 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Marie N englanniksi ja se on toistaiseksi Latvian ainut voittokappale. Kappale sai 176 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Maltan 12 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 23.
Kappale menestyi kaupallisesti surkeasti, ja se oli ensimmäinen euroviisuvoittokappale, jonka singleä ei julkaistu kotimaansa ulkopuolella. Kaiken lisäksi se ei menestynyt kunnolla edes kotimaassaan.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Idumea (muinaismaakunta)

Idumea oli liiviläisten ja latgallien sekaisin asuttama muinaismaakunta Latviassa. Nimitys Idumea tulee ehkä liivin kielen itäistä maata tarkoittavista sanasta idumaa. Idumean keskus oli Straupen kaupunki, jonne tuli myös alueen ensimmäinen  kirkko. Idumea mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa, jossa siitä puhutaan paikallisten käännyttämisen yhteydessä. Maakunnan on oletettu muodostuneen 1000-luvulla ja sen asema itsenäisenä alueena päättyi vuoteen 1206, jolloin se joutui Saksalaisten ristiretkeläisten käsiin.
Häntälän notkot

Häntälän notkoja Somerolla
Häntälän notkot ovat perinnebiotooppialue Häntälän, Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan kylissä Uskelanjoen sivujoen Rekijoen monihaaraisen jokilaakson latvoilla Somerolla Varsinais-Suomessa. Alueella kulkee Häntälän kylätalolta alkava luontopolku, jossa sen perinnemaisemiin on mahdollista tutustua. Notkot ovat osa laajempaa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta, joka jatkuu myös Salon puolelle Kiikalaan ja Pertteliin.
Lajistoa

Alueen uhanalaisia kasveja ovat muun muassa vienansara, haapariippusammal, tulvasammal, ojaäimäsammal ja haavanhyytelöjäkälä. Harvinaisista kasveista alueella esiintyvät muun muassa sikojuuri, sormikesijäkälä ja silomunuaisjäkälä. Hyönteislajistoon kuuluvat muun muassa Manner-Suomessa harvinainen pikkuapollo (muoto Parnassius mnemosyne f. perkele) ja isolaakasittiäinen.
Lehtolajeista alueella tavataan hyvin runsaina muun muassa keltavuokkoa, kevätesikkoa, isokäenrieskaa, mukulaleinikkiä ja pikkuapollon ravintokasvia pystykiurunkannusta. Niittylajeja ovat muun muassa kullero ja mesiangervo, ja kulttuuritulokkaita muun muassa sikoangervo, nurmilaukka ja hoikkaängelmä, joiden tiedetään liittyvän läheisesti rautakautiseen asutukseen, vaikka kasvillisuuden lisäksi Häntälästä ei olekaan toistaiseksi löytynyt muita merkkejä rautakautisesta asutuksesta.
Luontoretkeilymahdollisuudet

Someron Häntälän kylässä on noin kolmen kilometrin mittainen Häntälän notkojen luontopolku, joka kulkee notkojen maisemissa. Luontopolku seurailee Rekijoen uomaa. Notkot ovat Rekijoen jääkauden jälkeen uurtamia laaksoja, joissa on yhä edelleen laidunnuksen ansiosta erittäin laaja kasvi- ja eläinkanta.
Polun varrella voi tutustua notkojen maisemiin, maanvyöryrinteisiin ja kasvi- sekä eläinlajistoon. Polun varrella on laavu. Reitin puolivälissä on mahdollisuus poiketa erilliselle kilometrin mittaiselle metsäiselle Peuranpolulle, joka on luonteeltaan erilainen kuin avoin notkojen luontopolku.
Luontopolku on avoinna toukokuun alusta lokakuun puoleen väliin. Reitti alkaa Häntälän kyläkeskukselta, jossa on pysäköintimahdollisuus. Lisäksi keskuksella on kyläläisten ylläpitämä kioski ja kahvila. Ryhmät voivat tiedustella opastuksia tai muuta erityisohjelmaa. Notkojen luontopolku kulkee alueella, jossa edelleen laidunnetaan. Siksi sinne ei voi mennä koirien kanssa, jos siellä on karjaa. Peuranpolulle voi mennä myös koirien kanssa.
Aiheesta muualla

Tytti Kontula, Leena Lehtomaa ja Juha Pykälä: Someron Rekijokilaakson maankäytön historia, kasvillisuus ja kasvisto.  (Suomen ympäristö 306, luonto ja luonnonvarat)  Helsinki:  Suomen ympäristökeskus, 2000.  ISBN 952-11-0493-7  Julkaisun verkkoversio Helda.fi -julkaisuarkistossa (viitattu 19.5.2020).
Häntälän notkojen  esittely Retkipaikka.fi-palvelussa
Idles

| Idles إدلس |
| --- | --- |

 Idles
 Koordinaatit: 23°49′14″N, 5°56′9″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Tamanrasset
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  54 125 km²
Väkiluku (2008):  4 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Idles (myös Idélès, arab. إدلس‎) on kylä, kunta ja keidasalue Algerian Tamanrassetin maakunnassa. Se sijaitsee Ighargharin laaksossa Ahaggarvuoristossa Saharan keskiosassa. Kunnassa on 4 900 asukasta (vuonna 2008).
Idlesin kunta käsittää Ighargharenin laaksoa rajoittavat Aleksodin, Tédefestin, Turhan ja Eğérén vuoret sekä Amadghorin ja Ameğîdin tasangot. Idlesin kylä koostuu keskuskylän lisäksi Idebnânin korttelista sekä Ésewelin, Imsawenin ja Tifôkrawînin pikkukylistä. Kuntaan kuuluvat myös Hirafokin, Mertoutekin ja Amguidin kylät sekä entisten paimentolaisten muodostamat Istenin, Talezzitin, Tamôdehetin ja Abdenézén asutukset.
Tuaregipäällikön asemapaikkana tunnetun Idlesin vakituinen asutus koostui 1800-luvulla muutamista Touatin alueelta muuttaneista maanviljelijöistä. Vuonna 1955 kylässä oli vain 250, mutta vuonna 1986 jo yli tuhat asukasta. He ovat etupäässä tuaregeja ja mustien orjien jälkeläisiä. Seudun perinteinen elinkeino on keinokasteluun perustuva hedelmien ja vihannesten viljely. Nykyään monet saavat elantonsa pienimuotoisesta kaupankäynnistä ja erilaisista julkisista palveluista. Kunnassa on kymmenkunta alakoulua, keskikoulu, naisten ammattikoulu ja lukuisia koraanikouluja.
Matkailijoita houkuttelevat Mertoutekin kalliomaalaukset ja vuorikiipeilyyn soveltuvat Oudanin kalliorinteet, jotka tunnetaan paremmin nimellä Garet-el-djenoun. Ahaggarin asukkaat islaminuskoon 1000-luvulla käännyttäneen Aggag-Aleminen hautapaikka on vuotuinen pyhiinvaelluskohde. Ouksemin kraatterin natronsuolaa hyödynnetään ajoittain perinteisin menetelmin. Amadghorin suolaesiintymät ylläpitivät aikoinaan hausojen maahan suuntautunutta karavaanireittiä.
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat

| Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat> Sijainti |
| --- | --- |
 Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat
Koordinaatit:  61.08094851°N, 21.62177789°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Rauma
Historia
Tyyppi:  hiidenkiuas-alue
Ajanjakso:  pronssikausi
Huippukausi:  1500–500 eaa.
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Korkeus:  17–32 m
Pinta-ala:  75000 m²
 lähteet  
Aiheesta muualla
  Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kylmänkorvenkallion hiidenkiukaat muodostavat muinaisjäännösalueen Rauman Vasaraisten kylässä sijaitsevalla Kylmänkorvenkalliolla. Alueelta tunnetaan 14 hiidenkiuasta ja viisi kivistä kivipöytää, jotka ajoitetaan väljästi pronssikauteen 1500–500 eaa. Hiidenkiukaisiin on tehty pronssikaudella sekä ruumis- että polttohautauksia.
Yleiskuvaus

Alueen röykkiöt, joita Satakunnassa kutsutaan yleisesti hiidenkiukaiksi, sijaitsevat korkeahkoilla metsäisillä kallioilla. Kallioalue on yhtenäinen ja lounas-koillis-suuntainen. Rauhoitettu alue on kooltaan 150×500 metriä, jossa röykkiöt sijaitsevat kahdessa ryhmässä. Eteläisessä ryhmässä on kymmenen rauniota, joista viisi on tutkittu, ja pohjoisessa ryhmässä on loput neljä tutkimatonta rauniota. Kallioalueen länsipuolella on alavaa savimaata, joka on raivattu peltomaaksi. Muualla on hoitometsää, jonka pohjoista osaa kutsutaan Kettunummeksi. Alueelta ei ole löydetty hautauksiin liittyviä asuinpaikkoja.
Muinainen ympäristö

Vaikka kaivauksilta ei ole saatu tarkkoja ajoituksia, arvellaan korkeimmalla sijaitsevat röykkiöt rakennetun pronssikauden ensimmäisellä puoliskolla. Silloin olisi merenranta sijainnut kallioalueen alapuolella peittäen nykyiset pellot. Kalliot kuuluivat mantereen edustalle auenneen saariston saarelle, sillä tämä kohta on maatunut mantereeksi vasta myöhemmin rautakaudella.