stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Purkitettu kuumuus
Kokoonpano

Pekka Myllykoski – laulu
Marko Aho – kitara, laulu
Antero Gustafsson – basso, laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Iiro Ollila – taustalaulu (1, 3)
Veijo Airaksinen – huuliharppu (2, 3, 6, 13)
Heikki "Hessu" Laakso – sähköpiano, urut ja klavinetti (2), piano (3, 12), kosketinsoittimet (5), hanuri (8)
Tuomas Lehto – kitara (3, 10)
Altti Uhlenius – soolokitara (11)
Arviot

Desibeli.net:
Aiheesta muualla

Mökkipäiväkirja äänityssessioista[vanhentunut linkki]
Albumin esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
Kappaleiden sanat ja taustatarinat[vanhentunut linkki]
Pyykkikarttu

Norjalainen, koristeltu pyykkikarttu.
Pyykkikarttu eli pesukarttu on käsin tapahtuvassa pyykin pesussa käytettävä työkalu, jolla hakataan pyykkipadasta nostettuja vaatekappaleita pyykkipenkkiä tai rantakiveä vasten. Pyykkikarttua voidaan käyttää sekä pesu- että huuhteluvaiheessa tehostamaan veden vaihtumista tekstiilikudoksen sisällä.
Pyykkikarttu on noin metrin mittainen puunuija, jossa on litteä lapa ja toisessa päässä kädensija. Kartut olivat suosittuja sulhasen tekemiä morsiuslahjoja, ja usein ne koristeltiin puukaiverruksin.
Pyykkikarttua on kutsuttu Länsi-Suomessa nimellä kurikka ja Päijät-Hämeessä ja Kymenlaaksossa nimellä tapuin. Karjalassa sen nimiä ovat paalikka ja pulikka.
Nykyajan lapsille pesukarttu on tullut tutuksi Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjoista, joissa Heta pesee sen avulla pyykkiä.
Aiheesta muualla

Vuorela, Toivo, 1975. Suomalainen kansankulttuuri, s. 523–528.
Robert Farah Maksoud

| Robert Farah Maksoud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1987 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Kolumbia
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2010-
Palkintorahat:  4 924 608 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  163. (6.6.2011)
Turnausvoittoja:  0
Voitot/tappiot:  4–9
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  kierros 2 (2011)
Ranskan avoimet:  kierros 2 (2011, 2012)
Wimbledon:  kierros 2 (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  kierros 1 (2011)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  23. (3.11.2014)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  354–223
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2013)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2012, 2013)
Wimbledon:  3. kierros (2011, 2013)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2011, 2014)
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Robert Farah Maksoud (s. 20. tammikuuta 1987 Montréal, Kanada) on kanadalaissyntyinen kolumbialainen ammattilaistennispelaaja. Farah voitti vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoissa kultaa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Juan Sebastián Cabalin kanssa. Cabalin kanssa Farah on tällä hetkellä ATP-rankingissa historiansa parhaalla sijalla 23. ja pari on saavuttanut kaksi turnausvoittoa vuonna 2014 Rio de Janeirossa ja Winston Salemissa. Grand Slameissa Cabal ja Farah ovat olleet parhaimmillaan puolivälierissä vuonna 2013 Australian avoimissa. Kaksinpelissä Farah on ollut maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla 163. vuonna 2011 ja selviytynyt Grand Slam-turnauksissa parhaimmillaan toiselle kierrokselle. Farah on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 91 kilogrammaa. Hän on oikeakätinen. Farahin valmentajana toimii Jeff Coetzee.
Käännös suomeksi
Pyhän Yrjön kreikkalaisortodoksinen katedraali (Beirut)

| Pyhän Yrjön kreikkalaisortodoksinen katedraali |
| --- | --- |

Sijainti:  Beirut
Koordinaatit:  33°53′47″N, 35°30′19″E
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Yrjön kreikkalaisortodoksinen katedraali on Beirutin kreikkalaisortodoksisen arkkihiippakunnan pääkatedraali.
Purkkaa ja jytää

| Purkkaa ja jytää HattiWatit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loka- ja marraskuussa 1995
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: C-kasetti
 Tuottaja(t): HattiWatit
 Tyylilaji: lastenmusiikki
 Levy-yhtiö: HattiWatit Group
HattiWattien muut julkaisut
|   | Purkkaa ja jytää 1995 | HattiWatit 1998 |
Purkkaa ja jytää on HattiWatit-yhtyeen ensimmäinen pitkä albumi, ja se äänitettiin loka- ja marraskuussa 1995. Se julkaistiin ainoastaan C-kasettina, ja siinä on 14 rock-henkistä lastenlaulua, joista 12 on yhtyeen omaa tuotantoa. Cover-kappaleita kasetilla on ainoastaan kaksi: "On sika kunnossa" (M. A. Numminen), sekä suomenkielinen versio Richard Stanleyn Hurriganes-kappaleesta "The Phone Rang".  Suomenkieliset sanat tähän "Yksin kotona" -kappaleeseen on tehnyt Timo Ahonen. Molempien lainakappaleiden sovituksista vastaa HattiWatit.  Albumin äänityksestä vastasi Hannu Sormunen, joka nykyisin toimii mm. Robinin managerina.
Kappaleet > A-puoli

Grande intro – (säv. ja sov. T. Ahonen)
Lällätyslaulu – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
On sika kunnossa – (säv. ja san. M.A. Numminen, sov. HattiWatit) MAN Productions Oy
Kädet kohti kattoa – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. HattiWatit)
Kitara ja kolme sointu – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Taxikuski – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Vedekieli (hip hop) – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Kappaleet > B-puoli

Räkärokki – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Mutsin murkina – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Yksin kotona (The phone rang) – (säv. Richard Stanley, suom. san. T. Ahonen, sov. HattiWatit) Love Kustannus
Lumiukko huutaa – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
Pahaa unta – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. & J. Ahonen)
HattiWatti boogie – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. HattiWatit)
Hyvää yötä – (säv. ja san. T. Ahonen, sov. T. Ahonen & U. Sihvonen)
Kokoonpano

Timo "Olli" Ohramaa – laulu ja taustalaulu
Uolevi "Ulle" Sihvonen – laulu (kappaleet A4, B3 ja B7) ja taustalaulu
Timo "Timppa" Ahonen – kitara, laulu (kappale B2), taustalaulu, koskettimet ja rumpujen ohjelmointi
Jari "Jarkka" Ahonen – basso
Raimo "Rampe" Kela – helistimet
Kokoonpano > Äänitys / Tuotanto / Kansi

HattiWatit Group – tuotanto, kansitaiteilu
Hannu "Soppa" Sormunen – äänitys, taustalaulu (kappale A5)
Esko Kuokkanen – valokuva
Aiheesta muualla

HattiWatit - Kädet kohti kattoa (Hyvinkää, Ale Pub 28.03.2015) (youtube)
HattiWatit - Vedekieli (Hip Hop) (Hyvinkää, Ale Pub 28.03.2015) (youTube)
HattiWatit
| --- | --- |
Albumit::  Purkkaa ja jytää  •  HattiWatit  • Ilo irti!  • Ipanoiden platta
Kokoelmat::  Salossa Soi 5 - Vuoden uudet Lastenlaulut  • Pääsiäisnoidan Keitokset
Pyhän Volodymyrin katedraali

Pyhän Volodymyrin katedraali Kiovassa.
Pyhän Volodymyrin katedraali (ukr. Володимирський собор, Volodymyrskyi sobor) on katedraali Kiovassa. Se on rakennettu 1872–1896. Sen sisäseinien maalaukset ja uusbysanttilainen arkkitehtuuri kuvastavat ukrainalaisen arkkitehtuurin merkittäviä virtauksia 1800-luvun keskivaiheilla ja loppupuolella. Aikakautta luonnehtivat kansallinen herääminen ja kiinnostus historiallisiin tyyleihin.
Katedraali on muodoltaan ristikirkko. Sisätiloissa on parvia. Katedraalista kohoaa bysanttilaistyylisiä kupoleita. Ulkoseinillä on runsaasti koristelua. Rakennuksen tyylillä on tavoiteltu Kiovan Rusin perinteiden toistoa, mutta tulos ei ole aito versio bysantin tai Kiovan Rusin tyyleistä.
Katedraalin viimeistelijänä pidetään Aleksandr Berettiä, mutta talousvaikeuksien ja rakenteellisten ongelmien vuoksi sekä ennen häntä että hänen jälkeensä ulkoasuun ovat vaikuttaneet monet muutkin arkkitehdit. Alkuperäisen suunnitelman teki I. Štrom 1859. Siitä muutti 1861 P. Sparro. Vuonna 1862 Beretti teki keskeisiltä osiltaan uuden suunnitelman. Rakennustyöt pääsivät viimein vauhtiin 1872. R. Bernhardt teki 1875 suuria rakenteellisia muutoksia, ja 1876 Vladimir Nikolajev sai vastuun rakennustyön viimeisen vaiheen valvonnasta.
Kirkon sisätilojen koristelusta jaa maalauksista vastasivat johtavat ukrainalaiset ja venäläiset taiteilijat 1885–1896 ohjenuoranaan bysanttilainen taide ja kirkkokoristelu. Venäläinen V. Vasnetsov yhdessä Kiovan piirustuskoulun opettajien ja oppilaiden kanssa teki merkittävimmän työn. Näyttävin on keskiapsiksessa oleva Vasnetsovin Jumalanäiti.
Kirkossa on 1930-luvulta lähtien ollut 300-luvun kreikkalaisen marttyyrin Pyhän Barbaran reliikki ja 1400-luvun Kiovan metropoliitan Makarios I:n reliikki. Kirkko vahingoittui pahoin toisessa maailmansodassa, mutta sodan jälkeen sitä kunnostettiin ja entistettiin laajasti seurakuntalaisten ja kaupungin tuella. Se on ollut vuodesta 1943 Moskovan patriarkaatin Ukrainan ortodoksisen kirkon katedraali ja tärkein Kiovan kirkko. Vuodesta 1995 katedraali on kuulunut nykyisin tunnustamattomalle Kiovan patriarkaatin Ukrainan ortodoksiselle kirkolle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Volodymyrin katedraali Wikimedia Commonsissa
Ruoveden työväentalo Sointula

| Ruoveden työväentalo Sointula |
| --- | --- |
 Ruoveden työväentalo Sointula.
Osoite:  Museotie 1
Sijainti:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°59′11″N, 24°03′52″E
Valmistumisvuosi:  1928
Rakennuttaja:  Ruoveden työväenyhdistys Tulevaisuus ry
Omistaja:  Ruoveden kk:n työväenyhdistys Tulevaisuus ry
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  rapattu
Kerrosala:  478 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juhlasali
Työväentalo Sointula on Ruovedellä sijaitseva työväentalo.
Historia

Ruoveden työväenyhdistys Tulevaisuus perustettiin heinäkuussa 1905, ja se liittyi samana vuonna Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Se oli järjestyksessä toinen työväenyhdistys Ruovedellä, mutta jäsenmäärältään suurin. Perustamisvuonna maksavia jäseniä oli 222 henkeä. Perustavassa kokouksessa oli läsnä noin 150 henkilö, ja innostus uuden yhdistyksen perustamiseen oli suuri. Ensimmäisessä virallisessa kokouksessa, johon oli saatu puhujaksi Yrjö Mäkelin, oli paikalla jo 300 henkeä. Yhdistys oli vuokralla Ruoveden Vapaaehtoisen palokunnan ja nuorisoseuraliikkeen yhdessä omistamassa talossa, kunnes se sai poliittisista erimielisyyksistä johtuen häädön vappujuhlien jälkeen vuonna 1909.
Pääasiassa talkoilla rakennettu oma hirsitalo valmistui 1909. Suomen sisällissodassa talo takavarikoitiin, mutta se saatiin takaisin vuoden 1919 vapuksi. Työväentalo paloi epämääräisissä olosuhteissa vuonna 1924. Uusi tiilinen työväentalo valmistui vuonna 1928. Tupaantuliaisia vietettiin juhannuksena 1928. Lapualaiset sulkivat talon kesäkuussa 1930, ja se pakkohuutokaupattiin tammikuussa 1931. Talon ostaneet porvarit myivät sen edelleen seurakunnalle. Kihlakunnan oikeuden päätöksellä Työväenyhdistys Tulevaisuus lakkautettiin ”hyvien tapojen vastaisena”. Sotien jälkeen vuonna 1945 Tulevaisuus perustettiin uudelleen ja yhdistys sai talonsa takaisin vuonna 1948. Lapuanliikkeen laittomat toimet tuomittiin valtioneuvoston päätöksellä.
Nykytoiminta

Työväentalossa on sali näyttämöineen, ravintola, keittiö, vaatesäilytys, wc-tilat ja eteistilat. Oman käytön ohella taloa vuokrataan myös ulkopuolisille.
Pytalovo

Pytalovon vaakuna.
Pytalovo (ven. Пыта́лово, latv. Pitalova, Abrene) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Velikajajokeen laskevan Utrojan rannalla 102 kilometriä Pihkovasta lounaaseen. Kaupunki on Pytalovon piirin keskus. Sen alueella haarautuvat Pihkovasta Riikaan ja Väinänlinnaan johtavat rautatiet. Asukkaita on 6 500 henkeä (vuonna 2006).
Pytalovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1782. Neuvosto-Venäjän ja Latvian välisen vuoden 1920 rauhansopimuksen mukaan Pytalovo ympäröivine alueineen liitettiin Latviaan. Vuodesta 1925 lähtien nimenä oli Jaunlatgale. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1938 se sai uuden nimen Abrene.
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1944 Neuvostoliitto siirsi rajaa Latvian ja Venäjän neuvostotasavaltojen välillä siten, että kaupungista ympäristöineen tuli osa Venäjään kuuluvaa Pihkovan aluetta. Tästä Pytalovon piiristä käytiin kiistaa uudelleen itsenäistyneen Latvian ja Venäjän välillä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuodesta 1991. Vuonna 2007 maat allekirjoittivat rajasopimuksen, jonka mukaan alue kuuluu Venäjälle.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat vuonna 1930 rakennettu uusvenäläistä tyyliä edustava Pyhän Nikolaoksen kirkko sekä seudun historiaa esittelevä Kansojen ystävyyden museo.
Aiheesta muualla

Pytalovon kotisivut (venäjäksi)
Pytalovon piiri Pihkovan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Pihkova (Pskov)


Dno | Nevel | Novoržev | Novosokolniki | Opotška | Ostrov | Outova (Gdov) |
Petseri (Petšory) | Porhov | Pustoška | Pytalovo | Sebež | Velikije Luki
Pihkovan alue
Ruotsin maastopalot 2018

| Ruotsin maastopalot 2018 |
| --- | --- |

Omaisuusvahinko:  25 000 hehtaaria metsää toistaiseksi
Ruotsin vuoden 2018 maastopalot laajenivat erityisen lämpimän sään vuoksi erityisen kuivissa metsissä enintään 81 palopaikan tulipaloiksi eri paikoissa Ruotsia. Ruotsi sai apua sammuttamiseen useilta Euroopan unionin mailta. Sammutuslentokoneiden ja -helikoptereiden lisäksi joistain maista lähetettiin myös henkilöitä ajoneuvoineen maalta tapahtuvaa sammutusta varten.
Palokohteet

| Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> lääni | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> maakunta | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> kunta | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> alue | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> paloalueita | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit> palopinta-ala | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit>  | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit>  | Ruotsin metsäpaloista kärsineet läänit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gävleborg |  | Ljusdal | Enskogen |  |  |  |  |  |
| Gävleborg |  | Ljusdal | Kårböle |  |  |  |  |  |
| Gävleborg |  | Ljusdal | Nötberget |  |  |  |  |  |
| Gävleborg |  | Ljusdal | Ängra |  |  |  |  |  |
Jämtland: 
Länsi-Götanmaa: 
| Taalainmaa |  | Älvdalen | Trängslet |  |  |  |  |  |
| Västernorrland |  | Örnsköldsvik | Brattsjö |  |  |  |  |  |
Euroopan unionin jäsenvaltioiden apu

| Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> maa | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> henkilökunta | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> autot | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> helikopterit | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> lentokoneet | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu> alue | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu>  | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu>  | Ruotsin metsäpaloihin saama ulkomainen apu>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Italia |  |  |  | 2  |  |  |  |  |
Itävalta: 
| Liettua |  |  | 1 |  |  |  |  |  |
Norja: 
Portugal: 
| Puola | 139 | 44 |  |  |  |  |  |  |
| Ranska | 60 |  |  |  2  | Färila |  |  |  |
| Saksa |  |  | 5 | 2 |  |  |  |  |
Tanska:
Pyhän Yrjön kirkko (Eastergate)

| Pyhän Yrjön kirkko |
| --- | --- |

Perustiedot
Sijainti:  Eastergate, West Sussex
Koordinaatit:  50°50′15.72″N, 0°39′32.76″W
Rakennustyyppi:  kivikirkko
Uskonnollinen käyttö:  Englannin kirkko
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhän Yrjön kirkko (St George’s Church) on anglikaaninen kirkkorakennus Eastergaten kylässä West Sussexissa, Englannissa. Nimeä Eastergate kylästä ja seurakunnasta alettiin käyttää 1400-luvulla. Kirkko kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan.
Historia

Paikalla oli kirkko ainakin vuonna 1086. Kirkon kuoriosa on peräisin 1000- ja 1100-lukujen vaihteesta. English Heritage listasi kirkon Grade II* -luokkaan 5. kesäkuuta 1958.
Kuvan sakasti rakennettiin 1920-luvulla.
Pintakirkkaus

Pintakirkkaus on tähtitieteessä käytetty yksikkö, jolla kuvataan laajahkojen kohteiden kuten galaksien tai tähtisumujen kirkkautta.
Pintakirkkaus on laajan kohteen keskimääräinen magnitudi pinta-alan (oikeammin avaruuskulman) yksikköä kohti. Pintakirkkaus voi riippua esimerkiksi säteilevän kiinteän kappaleen lämpötilasta tai säteilevien pilvien hitusten määrästä.
Salkkari

Salkkari voi tarkoittaa seuraavia:
Salkkari, astia
Salon Seudun Sanomat, puhekielessä Salkkari, sanomalehti
Salatut elämät, puhekielessä Salkkarit, televisiosarja, sanaliiton osana myös yksikössä, esim. salkkarihahmo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Salkkari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pinta (Galápagossaaret)

Pinta
Satelliittikuva Galapagossaarista –  Pinta kuvan yläreunassa
| --- | --- |
Sijainti:  Galápagos Santa Cruz Ecuador
Saariryhmä:  Galápagossaaret
Korkein kohta:  777 m
Pinta-ala:  59 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pinta  on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on pohjoisin saariston suurista saarista. Siellä oli aikoinaan paljon kilpikonnia, mutta ne metsästettiin lähelle sukupuuttoa. Galápagoksenjättiläiskilpikonnan alalaji Geochelone nigra abingdoni eli vain tällä saarella. Lajin viimeinen edustaja kuoli kesäkuussa 2012.
Rusorahkasammal

| Rusorahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Laji::  rubellum
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum rubellum  Wils. 
Katso myös
   Rusorahkasammal Wikispeciesissä   Rusorahkasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusorahkasammal (Sphagnum rubellum) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Rusorahkasammalta esiintyy koko Suomessa pohjoisinta Lappia ja Lapin kolmiota lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään rusorahkasammal on ruskeanpunaista.
Porolanmaa

Porolanmaa on pieni Kokemäkeen kuuluva kylä Satakunnassa. Nykyään Porolanmaa liitetään herkästi Korkeaojaan, vaikka aiemmin tilanne oli lähinnä toisinpäin. [lähde? ] Esimerkiksi sähköt tulivat ensin Porolanmaahan, josta sähköverkkoa laajennettiin pikkuhiljaa Korkeaojalle ja Häyhtiönmaahan.
Salkku

Lukolla varustettu salkku.
Pilottisalkku
Salkku on kahvallinen suorakulmion muotoinen kuljetus- ja säilytyslaukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen, niinpä se on yleinen varsinkin virkamiesten sekä yrittäjien että muiden liikkeenharjoittajien keskuudessa. Ulkopintamateriaaliltaan salkku on yleensä keinonahkaa. Salkussa voi olla myös numerolukko, sillä työkäytössä salkku saattaa sisältää hyvinkin tärkeää ja salassa pidettävää tietoa.
Salkkutyyppien nimityksiä ovat:
Pilottisalkku, alun perin lentäjien käyttämä, paksu ja ylhäältä aukeava salkkutyyppi jossa numerolukko.
Attache- tai attaseasalkku, alun perin lähetystöhenkilökunnan käyttämä salkku, nimitys tulee ranskan kielen Attaché-sanasta.
Ruonanjoki

Ruonanjoki voi tarkoittaa seuraavia:
Ruonanjoki, Ikaalisten reittiin kuuluva joki Ylöjärvellä ja Hämeenkyrössä
Ruonanjoki, Ikaalisten reittiin kuuluva joki Parkanossa
Ruonanjoki, pienen rannikkovesistön muodostava joki Sauvossa
Ruonanoja, pieni vesistö Taivassalossa
Ruonanoja

Ruonanoja voi tarkoittaa seuraavia:
Ruonanoja, virtavesi Taivassalossa, muodostaa Ruonanojan valuma-alueen (82.062)
Ruonanoja, virtavesi Simossa, muodostaa Ruonanojan valuma-alueen (84.136)
Lisäksi on 15 Ruonanoja-nimistä virtavettä, jotka eivät muodosta omaa nimettyä vesistöaluetta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ruonanoja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pinta (laiva)

Pintan replika.
Pinta oli nopein Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisellä, vuonna 1492 Atlantin poikki länteen suuntautuneella matkalla käytetyistä purjelaivoista.
Pinta oli karaveli-tyyppinen purjealus ja pienempi kuin Santa María. Pintan pituus oli 20 metriä ja leveys 7 metriä. Miehistönä siinä oli 26 miestä. Pintan kapteenina toimi Martín Alonso Pinzón. Pintan miehistöön kuulunut Rodrigo de Triana näki ensimmäisenä Uuden maailman 12. lokakuuta 1492.
Muut Kolumbuksen ensimmäisen tutkimusmatkan purjealukset olivat Santa María ja Niña.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pinta (laiva) Wikimedia Commonsissa
TheNina.com
Kristoffer Kolumbuksen laivat
Kolumbuksen laivojen miehistöt
Ruokoperho

| Ruokoperho |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Puuntuhoojamaiset Cossoidea
Heimo::  Puuntuhoojat Cossidae
Alaheimo::  Zeuzerinae
Suku::  Phragmataecia
Laji::  castaneae
Kaksiosainen nimi
 Phragmataecia castaneae  (Hübner, 1790) 
Katso myös
   Ruokoperho Wikispeciesissä   Ruokoperho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruokoperho eli ruokotuhooja (Phragmataecia castaneae) on melko harvinainen, puuntuhoojiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Ruokoperho on yleisvaikutelmaltaan tasaisen harmaa perhoslaji. Siipien pohjaväri on harmaa, siipisuonten kohdalla hieman ruskeampi. Etusiivissä on himmeitä tummia täpliä. Erikoisena piirteenä perhosen takaruumis on huomattavan pitkä ja ulottuu lepäävällä perhosella selvästi siivenkärkiä pitemmälle. Siipiväli 32–37 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Eurooppalainen laji. Suomessa ruokoperhoa tavataan pääasiassa lounaisrannikolla. Lisäksi sillä vaikuttaa olevan erilliset esiintymät Jurvassa ja Ruotsinpyhtäällä. Aikuiset perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Ruokoperho on yöaktiivinen ja elää kaislikoissa. Perhoset myös lentävät valolle ja naaraita voi löytää lepäämästä ruokojen varsilla. Toukka elää järviruo'on varren alaosan sisällä ja talvehtii kahdesti ruo'on varren alaosassa koteloituen varren sisään, lähelle toukan tekemää ulostuloaukkoa vasta kolmantena kesänään. Ennen perhosen kuoriutumista kotelo työntyy osittain ulos varresta. Toukan vaivaamat ruo'ot eivät yleensä tuota kukintoa.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on järviruoko (Phragmites australis).
Aiheesta muualla

Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Poron alue

| Poron alue région du Poro |
| --- | --- |
 Savanesin piirikunta ja siihen kuuluva Poron alue (vihreällä) Norsunluurannikon kartalla.
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Savanes
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Korhogo
Pinta-ala:  13 400 km²
Väkiluku (2014):  763 900
Poron alue (ransk. région du Poro) on Savanesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 13 400 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Korhogo. Asukkaita on 763 900 henkeä (vuonna 2014).
Poron alue rajoittuu idässä Tchologon ja Hambolin, etelässä Bérén ja lännessä Bagouén alueisiin sekä pohjoisessa Maliin. Kasvillisuus on metsäsavannia. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.
Alue käsittää Dikodougoun, Korhogon, M’Benguén ja Sinématialin departementit. Kuntia ovat Dikodougou, Guiembé, Karakoro, Komborodougou, Korhogo, M’Bengué, Napiéolédougou, Niofoin, Sinématiali, Sirasso ja Tioroniaradougou.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, jamssi, riisi ja tupakka. Myytäväksi tuotetaan puuvillaa, cashewpähkinöitä ja mangoja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä. Tongonissa on suuri kultakaivos.