stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikolai Valmo

Nikolai Valmo, sukunimi vuoteen 1933 Varfolomejeff (5. lokakuuta 1890 Savonlinna – 30. joulukuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen Suomen ortodoksisen kirkon rovasti ja Sortavalan ortodoksisen pappisseminaarin rehtori.
Valmo suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Pietarin hengellisessä akatemiassa 1914 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Hän oli suomalaisten keski- ja kansakoulujen uskonnonopettajana 1914–1918, Kyyrölän seurakunnan esimiehenä 1918–1925 ja Sortavalan pappisseminaarin opettajana vuodesta 1925 alkaen. Seminaarin rehtori hänestä tuli 1931. Valmo oli Sortavalan tyttökoulun jatkoluokkien kreikkalais-katolisen uskonnon opettajana 1926 ja Aamun Koitto-lehden toimittajana 1926–1929. Hän oli myös Pyhän Sergein ja Hermanin veljeskunnan jäsenenä ja kuului kirkollishallitukseen useita vuosia. Rovastin arvon Valmo sai 1933.
Nikolai Valmo kuoli joulukuussa 1943 Marian sairaalassa Helsingissä.
Teoksia

Ortodoksisuuteen liittyminen sekä eroaminen siitä : pastori N. Varfolomejevin luennoista pappisseminaarin oppilaille. P. Sergein ja Hermanin veljeskunta, Sortavala 1928
Toimitustöitä

Nimellä N. Varfolomejeff:
Luostarikilvoitus : Lintulan luostari. Sortavala 1932
Luostarikilvoitus : Petsamon luostari. Sortavala 1932
Luostarikilvoitus : Valamon luostari. Sortavala 1932
Nimellä N. Valmo:
Suomen ortodoksinen arkkipiispakunta : kokoelma voimassaolevia säännöksiä Suomen ortodoksisesta arkkipiispakunnasta. Valtioneuvosto, Helsinki 1935
Pyhän isämme Basileios suuren jumalallinen liturgia. Sortavala 1936
Pyhän isämme Johannes Krysostomoksen jumalallinen liturgia. Sortavala 1936
Oi megalýteres epitychíes tis

| Oi megalýteres epitychíes tis Οι μεγαλύτερες επιτυχίες της María Farantoúri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: kreikkalainen taidemusiikki   maailmanmusiikki
 Levy-yhtiö: EMI
María Farantoúrin muut julkaisut
| Énas aiónas ellinikó tragoúdi 2001 | Oi megalýteres epitychíes tis Οι μεγαλύτερες επιτυχίες της 2002 | Tou fengarioú ta páthi 2002 |
Oi megalýteres epitychíes tis (kreik. Οι μεγαλύτερες επιτυχίες της) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin kokoelma-albumi vuodelta 2002.
Kappaleet

Caruso
Drómoi palioí (Δρόμοι παλιοί)
To gelastó paidí (Το γελαστό παιδί)
Min ton rotás ton ouranó (Μην τον ρωτάς τον ουρανό)
Mésa stis thalassinés spiliés (Μέσα στις θαλασσινές σπηλιές)
Krátisa ti zoí mou (Κράτησα τη ζωή μου)
Itháki (Ιθάκη)
Kourasméno pallikári (Κουρασμένο παλληκάρι)
I Jenny ton Peiratón (Η Τζένη των Πειρατών)
Youkali
Poú pétaxe t'agóri mou? (Πού πέταξε τ' αγόρι μου;)
I agápi eínai o fóvos (Η αγάπη είναι ο φόβος)
Kápoios giortázei (Κάποιος γιορτάζει)
Ísouna parápono (Ήσουνα παράπονο)
La Canzone del Mal di Luna
Aftoí pou tha'rthoun (Αυτοί που θα ‘ρθουν)
Píra tous drómous t'ouranoú (Πήρα τους δρόμους τ' ουρανού)
O chrónos pou metráei (Ο χρόνος που μετράει)
Poiós ti zoí mou (Ποιός τη ζωή μου)
Tóra xéro (Τώρα ξέρω)
C/2007 N3

| C/2007 N3 (Lulin) |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjä:  Quanzhi Ye, Chi-Sheng Lin
Löytöpäivä:  11. heinäkuuta 2007
Kiertorata
Apheli:  - AU
Periheli:  1,24 AU
Isoakselin puolikas:  −5708,205556110919 AU
Eksentrisyys:  1,000212252329737
Kiertoaika:  -
Inklinaatio:  178,3723312564329°
Edellinen periheli:  -
Seuraava periheli:  -
C/2007 N3 (Lulin) on komeetta, jonka löysivät Quanzhi Ye ja Chi-Sheng Lin 11. heinäkuuta 2007.  Komeetta on nimetty löytöpaikkana olleen taiwanilaisen Lulinin observatorion mukaan.
Komeetan rata on hyperbolinen, eikä se siis luultavasti palaa Aurinkokunnan sisäosiin.
Lähestyessään Aurinkoa komeetta vähitellen kirkastui, ja sen odotettiin näkyvän jopa paljain silmin alkuvuodesta 2009 matalalla etelätaivaalla. Komeetta saavutti perihelin 10. tammikuuta, ja se oli lähinnä maapalloa 27. helmikuuta. Lyhimmillään Maan ja komeetan välimatka oli 0,41AU.
Aiheesta muualla

Astronomy Picture Of the Day 5.1.2009 (englanniksi)
Bosnia ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta

Bosnia ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta, lyhenteeltä Bosnia ja Hertsegovinan ST (serbokroaatiksi Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina, SR Bosna i Hercegovina, SR BiH, Социјалистичка Pепублика Босна и Херцеговина, СР Босна и Херцеговина, СР БиХ) eli Bosnia ja Hertsegovinan kansantasavalta, lyhenteeltä Bosnia ja Hertsegovinan KT (serbokroaatiksi Narodna Republika Bosna i Hercegovina, NR Bosna i Hercegovina, NR BiH, Народна Република Босна и Херцеговина, НР Босна и Херцеговина, НР БиХ), vuosina (1945-1963) oli sosialistinen tasavalta osana Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa vuodesta 1943 vuoteen 1992. Se on nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan edeltäjä, ja perustettiin fasisminvastaisen vastarinnan aikana Mrkonjić Gradissa on 25. marraskuuta 1943. Sosialistinen tasavalta hajosi vuonna 1990, kun se hylkäsi kommunistiset periaatteet 1990, ja itsenäistyi 1992. Alueen pääkaupunki oli Sarajevo, joka pysyi pääkaupunkina itsenäistymisen jälkeen.
Nəriman Nərimanov

Nəriman Nərimanov vuonna 1913.
Nəriman Nəcəf oğlu Nərimanov (ven. Нарима́н Кербала́й Наджа́ф оглы́ Нарима́нов, Nariman Kerbalai Nadžaf ogly Narimanov; 14. huhtikuuta 1870 Tbilisi – 19. maaliskuuta 1925 Moskova) oli azerbaidžanilainen poliitikko ja kirjailija.
Nəriman Nərimanov syntyi kauppiasperheeseen. Hän valmistui Gorin opettajaseminaarista vuonna 1890 ja Odessan Novorossijskin yliopistosta lääkäriksi vuonna 1908. Hän työskenteli opettajana ja lääkärinä. Vuonna 1905 Nərimanov liittyi sosiaalidemokraattiseen Hümmət-ryhmään. Vuonna 1909 hänet pidätettiin ja karkotettiin Astrahaniin. Vuodesta 1913 lähtien hän teki puoluetyötä Bakussa. Vuonna 1917 Nərimanov toimi Hümmətin puheenjohtajana ja Bakun puoluejärjestön jäsenenä sekä keväällä 1918 Bakun kansankomissaarien neuvoston kaupungintalouden komissaarina. Vuonna 1919 hän työskenteli Moskovassa Neuvosto-Venäjän ulkoasiain kansankomissariaatissa sekä kansallisuusasiain kansankomissaarin sijaisena.
Vuonna 1920 Nərimanovista tuli Azerbaidžanin vallankumouskomitean ja Azerbaidžanin SNT:n kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Vuodesta 1922 lähtien hän toimi Taka-Kaukasian SFNT:n liittoneuvoston puheenjohtajana ja yhtenä Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajista. Nərimanov oli myös VKP(b):n keskuskomitean Kaukasian byroon ja Taka-Kaukasian puoluekomitean jäsen. Vuosina 1923 ja 1924 hän osallistui VKP(b):n edustajainkokouksiin, joissa hänet valittiin puolueen keskuskomitean ehdokasjäseneksi.
Nərimanov perusti Azerbaidžanin ensimmäisen azerinkielisen kansankirjaston, laati oppikirjoja ja toimi kääntäjänä. Hän on kirjoittanut näytelmiä, azerikirjallisuuden ensimmäisen historiallisen tragedian Nadir şah (”Nadir- saahi”, 1899), realistisen romaanin Bahadır və Sona (”Bahadır ja Sona”, 1896) sekä kaunokirjallisuutta käsitteleviä artikkeleita.
Nəriman Nərimanov on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen. Neuvostoliitossa hänen mukaansa nimettiin hallintopiirejä, paikkakuntia ja muita kohteita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nəriman Nərimanov Wikimedia Commonsissa
Ohjusvene Turku

| Turku |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Oy Wärtsilä Ab Helsingin Telakka
Tila:  romutettu 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  300 t
Pituus:  45,0 m
Leveys:  8,9 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  3 × MTU-dieselmoottori á 3 000 kW
Nopeus:  yli 30 solmua
Miehistöä:  30
Aseistus
Aseistus:  8 × meritorjuntaohjus MTO-85 1 × 57 mm ilmatorjuntatykki 2 × 23 mm ilmatorjuntatykki 2 × 12,7 mm konekivääri 2 × syvyyspomminpudotin
Ohjusvene Turku (kylkinumero 61) oli Suomen merivoimien Helsinki-luokan ohjusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Wärtsilän Helsingin telakalta ja se luovutettiin laivastolle 1. syyskuuta 1981.
Palvelus

Alus on romutettu 2011.
Nioh

| Nioh |
| --- | --- |
 Nioh-pelin virallinen kansikuva PSN-kaupassa.
Kehittäjä:  Team Ninja
Julkaisija:  Koei Tecmo
Jakelija:  PlayStation Now, Epic Games Store ja Steam
Ohjaaja:  Fumihiko Yasuda, Yōsuke Hayashi
Tuottaja:  Kou Shibusawa, Hisashi Koinuma
Säveltäjä:  Yugo Kanno (käännä suomeksi)
Pelisarja:  Nioh
Julkaistu:  NA 7. helmikuuta 2017EU 8. helmikuuta 2017JP 9. helmikuuta 2017
Lajityyppi:  toimintaroolipeli, fantasia, historia
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli, yhteistyöpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18
Alusta:  PlayStation 4, Windows
Jakelumuoto:  Blu-ray, digitaalinen lataus
Oheislaite:  peliohjain
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Nioh (jap. 仁王, Niō, suom. hyväntahtoinen kuningas) on Team Ninjan toimintaroolipeli, joka on julkaistu 7. helmikuuta 2017 PlayStation 4 -pelikonsolille, sekä tietokoneille.
Peli sijoittuu 1600-luvun Japaniin, ja sen tarinassa on yhdistetty Japanin historiaa, japanilaista perinnettä ja kansantarinoita. Pelissä pelataan William Adams -nimisellä englantilaisella merirosvolla, joka haaksirikkoutuu Japanin rannikoille, kouluttautuu siellä samurai-sotilaaksi ja alkaa taistella yokaiksi kutsuttuja demonivoimia vastaan.
E3 2018 -tapahtumassa paljastettiin seuraaja Nioh 2.
Pelaaminen

Peliä on verrattu From Softwaren Dark Souls ja Bloodborne -peleihin kokemuspisteiden keräämisessä ja tason nollautumisessa. Lisäksi mainitaan pelin olevan riittävästi erilainen jotta se kantaa omillaan, mainiten muun muassa erilaiset asennot (engl. stance) taistelumekaniikan osana. Tämän lisäksi taistelumekaniikkaa monipuolistaa entisestään kattava asevalikoima ja niiden uniikit liikkeet ja liikesarjat.
Kehitys

Pelin kehitys alkoi vuonna 2004 13 vuotta ennen julkaisua.
Pelin varhaisesta versiosta kerrottiin sen olevan nimellä Oni ja perustuvan Akira Kurosawan kesken jääneeseen käsikirjoitukseen.
Peli on ollut kehityksessä eri muodoissa eri osastoilla kunnes Team Ninja vastaanotti sen kehitystyön 3-4 vuotta ennen julkaisua.
Myynti

Peli on myynyt yli miljoona yksikköä ja on Koei Tecmon menestynein tuote länsimarkkinoilla.
Lisäosat

Pelin lisäosat:
Dragon of the North
Defiant Honour
Bloodshed's End
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 88/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
GameSpot: 9/10
IGN: 9.6/10
IGN antoi pelille 9.6/10 arvostelussa.
GameSpot antoi pelille 9/10 arvostelussa.
Pelit-lehden Niko Nirvi antoi pelin PS4-versiolle 88 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

Nioh MobyGamesissa (englanniksi)
Bohdan H’melnytskyin ritarikunta

Ritarikunnan 1. luokan tunnus
Bohdan H’melnytskyin ritarikunta (ukr. Орден Богдана Хмельницького, Orden Bohdana H’melnytskoho) on ukrainalainen ritarikunta, jota myönnetään sotilaille, ja toisinaan myös siviileille, poikkeuksellisista ansioista maanpuolustuksen saralla sekä toisen maailmansodan veteraaneille. Ritarikunta on nimetty hetmani Bohdan H’melnytskyin mukaan ja se on perustettu vuonna 1995.
Kunnianosoitusta jaetaan kolmessa luokassa:
1. luokka
2. luokka
3. luokka
Capitale du crime

| Capitale du crime La Fouine |
| --- | --- | --- |

Mixtapen tiedot
 Julkaistu: 18. helmikuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Canardo
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Banlieue Ouest
Listasijoitukset
  78.
La Fouinen muut julkaisut
| Aller retour 2007 | Capitale du crime 2008 | Mes repères 2009 |
Capitale du crime on ranskalais-marokkolaisen La Fouinen kolmas mixtape, jonka julkaisi Banlieue Ouest vuonna 2008. Levy sijoittui parhaimmillaan ranskalaisen Le Charts albumilistalla sijalle 78.
Kappaleet

Intro
Capitale du crime (feat. Canardo)
Cherche la monnaie
Dignity (feat. Matchstick)
Game Over (feat. B.S Adebisi)
On ouvre d'autres portes (feat. Smoker)
Street soldat (feat. Green)
On fonctionne comme ca (feat. Grodash)
Parce qu'on vient d'en bas (feat. Gued'1)
On reve de s'evader (feat. Kyu & B.Nasty)
On ne choisit pas (feat. Mike Kenly)
La Reine du 9.3 (Black Barby)
De Loin ou de pres (feat. B.O Digital)
Equipe de negros (B.S Adebisi feat. Gued'1)
Oblige de tricher (MAS)
Hall 4 Criminel (Chabodo)
Ici c'est compton (C4 Clan)
Un Frere ne se remplace pas (Edwige feat. Canardo)
Rap d'adulte (Gapoze)
C'est les yvelines (Vf Gang)
Tire sur les gens
Niko Nieminen

| Niko Nieminen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nigel
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2013
Seurat:  Blues (SML) Tappara (SML) HPK (SML)
Niko Nieminen (s. 16. kesäkuuta 1982 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelityyliltään "duunari", jonka vahvuuksiin kuului liike ja monipuolisuus. Niemisen heikkouksiin kuului laukaus ja ajoittainen kaksinkamppailujen häviäminen kokeneemmille puolustajille. Hän laukoi oikealta. Nieminen pelasi SM-liigassa yhteensä 554 runkosarjaottelua tehopistein 90+94=184 ja keräten 287 jäähyminuuttia sekä 46 playoff-ottelua tehopistein 4+5=9 ja keräten 16 jäähyminuuttia.
Ura > Seuraura

Nieminen oli Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Espoo Bluesiin, jonka A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä Nieminen oli kaudella 2000–2001 tehoilla 16+13=29. Hän teki samalla kaudella myös liigadebyyttinsä pelattuaan kauden aikana 14 SM-liigaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2001–2002 Nieminen oli tehoilla 24+17=41 Bluesin A-nuorten paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin yhdeksännen sijan HPK:n Juhamatti Yli-Junnilan kanssa. SM-liigassa Nieminen pelasi kauden aikana viisi ottelua.
Kausi 2002–2003 oli Niemiselle ensimmäinen kokonainen SM-liigassa, eikä hän pelannut kauden aikana enää A-nuorissa. Nieminen teki 41 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 5+2=7. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 19. lokakuuta 2002 Turun Palloseuraa vastaan. Nieminen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Hän pelasi Bluesissa vielä kolme seuraavaa kautta, kunnes Nieminen teki huhtikuussa 2006 kolmivuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. kesken toisen sopimuskautensa, siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2008 joukkue vuokrasi hänet loppukaudeksi 2007–2008 takaisin Bluesiin, jonne puolestaan siirtyi Tapparasta puolustaja Kimmo Pikkarainen. Nieminen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi Tapparaan, jossa Nieminen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 18+15=33, joilla hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Kaudeksi 2009–2010 Nieminen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2010–2011 Nieminen jakoi 11 osumallaan HPK:n sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Ville Viitaluoman ja Armands Bērziņšin kanssa. Maaliskuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2011–2012 Nieminen oli 13 osumallaan HPK:n toiseksi paras maalintekijä Marko Luomalan jälkeen.
Toukokuussa 2012 Nieminen palasi vuoden mittaisella sopimuksella Bluesiin. Hän muodosti syyskaudella 2012–2013 Teemu Rinkisen ja Teemu Ramstedtin kanssa tehokkaan "TNT-ketjun". Nieminen kuului heikon kauden pelanneen Bluesin onnistujiin ja hoiti hienosti fyysisen roolin. Hänen teholukemansa +8 oli joukkueen paras. Niemisen kausi päättyi kuitenkin jo 36 ottelun jälkeen loukkaantumiseen. Nieminen ilmoitti elokuussa 2013, että lopettaa pelaajauransa jatkuvien loukkaantumisten takia.
Ura > Maajoukkueura

Nieminen on pelannut kymmenen nuorten maaottelua kaudella 2001–2002.
Bohdan Myh’ailitšenko

Bohdan Myh’ailitšenko (s. 21. maaliskuuta 1997 Boryspil) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan useimmiten vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Šah’tar Donetskia lainalla belgialaisseura Anderlechtista. Hän on pelannut Ukrainan A-maajoukkueessa vuodesta 2020.
Myh’ailitšenko pelasi Kiovan Dynamon junioreissa vuodesta 2010. Hän pelasi Dynamon edustusjoukkueessa ensimmäisen ottelunsa Ukrainan Cupissa huhtikuussa 2015 ja pääsi Ukrainan liigassa ensi kerran kentälle toukokuussa 2015 kauden viimeisessä ottelussa. Hänen liigauransa jatkui lainasopimuksilla Stal Kamianskessa vuonna 2017 ja Zorja Luhanskissa kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 Myh’ailitšenko siirtyi Zorja Luhanskin omistukseen. Elokuussa 2020 hän siirtyi belgialaisseura Anderlechtiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 41 liigaottelua ja teki maalin ensimmäisessä liigaottelussaan Sint-Truidenia vastaan. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi Ukrainaan lainasopimuksella Šah’tar Donetskin joukkueeseen. Hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Ukrainan liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista kolme maalia kaudella 2019–2020. Hän on pelannut kaudella 2022–2023 helmikuun loppuun mennessä Mestarien liigassa neljä ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.
Myh’ailitšenko pelasi useissa Ukrainan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015.
Myh’ailitšenko pelasi Ukrainan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Sveitsiä ja Espanjaa vastaan. Syyskuussa 2022 hän palasi maajoukkueeseen 1,5 vuoden tauon jälkeen. Hän on pelannut tammikuun 2023 loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa.
Nikolai Vatutin

Nikolai Fjodorovitš Vatutin 1940-luvulla.
Nikolai Fjodorovitš Vatutin (ven. Николай Фёдорович Ватутин, 16. joulukuuta 1901 Tšepuhino, Kurskin alue – 14. huhtikuuta 1944) oli neuvostoliittolainen jalkaväenkenraali.
Tausta

Nikolai Vatutin syntyi Voronezin läänissä (nykyinen Belgorodin lääni) maantyöläisperheeseen.
Hän liittyi puna-armeijaan vuonna 1920, jolloin Venäjän sisällissota oli vielä käynnissä. Hän taisteli Ukrainassa toimivia Nestor Makhnon johtamia anarkisteja vastaan. Vuonna 1921 hän liittyi kommunistiseen puolueeseen ja eteni keskijohdon tehtävissä. Vuodesta 1926 vuoteen 1936 hän vuoroon johti eri yksiköitä ja vuoroon opiskeli muun muassa Frunzen sotilasakatemiassa ja yleisesikuntaupseeriksi. Vuosien 1937–1938 aikana Lev Trotskin valtaan nostamat ja tsaarin armeijasta vallankumouksessa puolta vaihtaneet upseerit puhdistettiin pois puna-armeijan johtavilta paikoilta. Tässä yhteydessä avautui Vatutinille tie kenraalikuntaan. Vuonna 1938 hän sai divisioonankomentajan aseman ja pääsi Kiovan sotilasläänin yleisesikuntaan. Samaan aikaan hän työskenteli ahkerasti kommunistisen puolueen tehtävissä, joka loi hänelle hyvät suhteet poliittisiin upseereihin.
Toinen maailmansota

Vuonna 1939 Vatutin suunnitteli Neuvostoliiton osuuden Puolan offensiivista. Tällöin hän toimi puna-armeijan eteläisen ryhmän esikuntapäällikkönä. Vuonna 1940 hän liitti Romanian Bessarabian Neuvostoliittoon Georgi Žukovin johtamassa operaatiossa. Molemmat operaatiot olivat rauhanomaisia, ilman taisteluja, mutta logistisesti opettavaisia. Vatutin nousi kenraaliluutnantiksi. Hänestä tuli yleisesikunnan operatiivisen osaston päällikkö. Hän oli tähän liian kokematon, mutta Josif Stalinin suosiossa, jollaisia kenraaleja ei kovin montaa tuohon aikaan ollut. Hän oli osin vastuussa Neuvostoliiton heikosta valmiudesta vastata Saksan hyökkäykseen 22. kesäkuuta 1941.
30. kesäkuuta 1941 hänestä tuli Georgi Žukovin varakomentaja ja puna-armeijan luoteisrintaman esikuntapäällikkö. Hän osoitti täällä taistelunjohto-osaamisensa. Hän pyrki valikoimaan osaavimmista alaisistaan uusia johtajia ja kouli heitä. Hänen puolustuksensa perustui hyökkäykseen.
Vuonna 1942 hänestä tehtiin Brjanskin rintaman (myöhemmin Voronežin rintama) komentaja ja hän toimi puna-armeijan komentajana Kurskin taistelussa. Rintama uudelleen nimettiin 1. Ukrainan rintamaksi ja lokakuussa 1943 Vatutin johti Kiovan vapautustaistelua.
Salamurhan uhri

Vatutin jäi natsien aseistaman Ukrainan kapinallisarmeijan väijytykseen kaukana rintaman takana 28. helmikuuta 1944 ja kuoli saamiinsa vammoihin 14. huhtikuuta.
Nigerin jalkapallomaajoukkue

Nigerin jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään Mena, edustaa Nigeriä kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Nigerin jalkapalloliitto on jäsenenä Afrikan jalkapalloliitossa CAF:ssä. Menestykseltään Niger on jäänyt yhdeksi maanosansa heikoimmista maajoukkueista.
8. lokakuuta 2011 Niger selvisi ensimmäisen kerran historiansa aikana Afrikan-mestaruuskisoihin.
Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1974 - Ei osallistunut karsintoihin
1978 - Ei selvinnyt karsinnoista
1982 -  Ei selvinnyt karsinnoista
1986 - Vetäytyi
1990 -  Ei osallistunut karsintoihin
1994 -  Ei selvinnyt karsinnoista
1998 - Vetäytyi
2002 -  Ei osallistunut karsintoihin
2006 -  Ei selvinnyt karsinnoista
Afrikan-mestaruuskilpailut

1957–1968 - Ei osallistunut karsintoihin
1970 - Ei selvinnyt karsinnoista
1972 - Ei selvinnyt karsinnoista
1974 - Vetäytyi
1976 - Ei selvinnyt karsinnoista
1978 - Vetäytyi
1980 - Vetäytyi
1982 - Ei osallistunut karsintoihin
1984 - Ei selvinnyt karsinnoista
1986–1990 - Ei osallistunut karsintoihin
1992 - Ei selvinnyt karsinnoista
1994 - Ei selvinnyt karsinnoista
1996 - Vetäytyi kesken karsinnan
1998 - Hylättiin edellisten karsintojen keskeyttämisen takia
2000–2010 - Ei selvinnyt karsinnoista
2012 - 1. kierros
2013 - 1. kierros
2015 - Ei selvinnyt karsinnoista
Valmentajia

Frédéric Costa (2008–2009)
Harouna Doula Gabde (2009–2012)
Rolland Courbis (2012)
Gernot Rohr (2012-2014)
Blue Sea Film Festival

| Blue Sea Film Festival |
| --- | --- |

Tyyppi:  elokuvajuhlat
Järjestämistiheys:  vuosittain
Paikkakunta:  Rauma
Ensimmäisen kerran:  1994
Seuraavan kerran:  17.–18.8.2023
Kotisivut
Blue Sea Film Festival eli Sinisen meren elokuvajuhlat on Raumalla vuosittain järjestettävä elokuvafestivaali. Rauman elokuvakerho järjesti festivaalin ensimmäisen kerran elokuussa 1994.
Festivaaliin kuuluu Itämeren maiden asukkaille suunnattu Baltic Herring -lyhytelokuvakilpailu, jossa on kolme sarjaa: avoin sarja, opiskelijasarja ja ammattilaissarja. Festivaalin yhteydessä myönnetään myös Kampela-tunnustuspalkinto elokuvakulttuurin hyväksi tehdystä työstä.
Aiheesta muualla

Blue Sea Film Festival
Nuorten Ohjaamo

Nuorten Ohjaamo on alle 30-vuotiaiden nuorten matalan kynnyksen palvelupiste, jonka toimintamalli rakentuu monialaisesti tietoa, neuvontaa, ohjausta ja tukea tarjoavasta Ohjaamosta, eri hallinnonalojen peruspalveluista ja laajasta yhteistyöverkostosta.
Ohjaamon logo
Ohjaamon ydintoimintaan kuuluu henkilökohtainen neuvonta ja ohjaus, tuki elämänhallintaan, urasuunnitteluun, sosiaalisten taitojen ja valmiuksien kehittämiseen sekä kouluttautumisen ja työllistymisen tukeminen. Ohjaamossa työskentelevät ammattilaiset selvittävät nuoren tilanteen ja palvelutarpeen yksilöllisesti tukien nuoren omaa osallistumista. Ohjaamon käytössä on toiminnallisia palveluja, jotka sekä auttavat tunnistamaan nuoren tarpeet että vahvistavat hänen toimintakykyään ja arjessa pärjäämistään. Nuoren kanssa yhteistyössä luodaan suunnitelma sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ohjaamon palveluja käyttääkseen nuori ei tarvitse lähettävää tahoa, vaan Ohjaamo on avoinna kaikille.
Ohjaamon laajaan yhteistyöverkostoon kuuluu viranomaistahojen, oppilaitosten ja työpajojen lisäksi esimerkiksi kolmannen sektorin toimijoita, vapaaehtoistyötä tekeviä ja muita nuorten parissa toimivia tahoja. Ohjaamo toimii myös yritysyhteistyön linkkinä paikallisten yrittäjien ja yrittäjäjärjestöjen suuntaan työnantajien ja nuorten kohtaamista edistäen.
Toimintamallin tavoitteena on, että Ohjaamo toimii nuoren tukena, kunnes tilanteeseen löydetään pidempikestoinen ratkaisu esimerkiksi yhteistyöverkoston tarjoamien palveluiden kautta tai nuoren siirtyessä opintoihin tai työelämään.
Ohjaamotoiminnan kehittämistä tukee Euroopan sosiaalirahasto (ESR).
Ohjaamot Suomessa

Ohjaamoja toimii eri puolilla Suomea, muun muassa pääkaupunkiseudulla, Jyväskylässä, Forssassa, Kokkolassa, Joensuussa ja Rovaniemellä.
Vuonna 2018 Ohjaamoja on noin 50 eri puolilla Suomea.
Aiheesta muualla

Ohjaamot Suomessa
Kohtaamon nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)