stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louis Armstrong
Elämä ja ura > Tanssiyhtyeiden kanssa (1928–1947)

Vuonna 1930 Armstrong muutti Los Angelesiin tehtyään ensin Luis Russell Orchestran kanssa kiertueen Yhdysvaltojen eteläosassa. Hän teki debyyttinsä valkokankaalla esiintyen vuonna 1931 julkaistussa elokuvassa Ex-Flame. 1930-luvun alussa hän vaihtoi OKehilta Columbia Recordsille, joka keskittyi OKehia enemmän populaarimusiikin valtavirtaan. Armstrongin ensimmäiset top 5 -nauhoitukset Columbialle olivat ”Chinatown, My Chinatown”, ”You Can Depend on Me” sekä maaliskuussa 1932 listaykköseksi noussut ”All of Me”.
1930-luvulla Armstrong alkoi esiintyä elokuvissa ja isännöidä omaa radio-ohjelmaansa. Vuosikymmenen loppuun mennessä hän oli noussut kansalliseksi tähdeksi. Hän oli ensimmäinen mustaihoinen viihdyttäjä, joka esiintyi säännöllisesti sekä elokuvissa että radiossa. Hän toimi vuoteen 1947 asti Luis Russellin ja muiden orkesterinjohtajien big bandien muodollisena kapellimestarina. Nämä kokoonpanot esittivät improvisoidun jazzin lisäksi kaupallisvetoista tanssimusiikkia.
Louis Armstrong oli myös jazzin ensimmäisiä suurlähettiläitä Euroopassa. Ensimmäisen Britannian-kiertueensa hän teki jo vuonna 1932. Seuraavana vuonna hän teki Tanskassa muutamia aikaansa edellä olevia elokuvatallenteita, joissa big band -jazz sai esiintyä omilla ehdoillaan.
Lähinnä manageriongelmien tähden Armstrong asettui vuodeksi Ranskaan, mutta palasi Yhdysvaltoihin saatuaan asioidensa hoitajaksi impressaari Joe Glaserin. Vuodesta 1942 lähtien Armstrong asui loppuikänsä New Yorkin Coronassa talossa, jonka mestarille valitsi hänen viimeinen vaimonsa Lucille Wilson.
Elämä ja ura > The All Stars ja loppuvuodet (1947–1971)

Vuonna 1947 Armstrong perusti uuden, pienen yhtyeen nimeltään The All Stars, johon kuului jazzmusiikin suurista nimistä muun muassa pianisti Earl Hines, pasunisti Jack Teagarden, rumpali Sid Catlett ja klarinetisti Barney Bigard. Myöhemmin yhtyeessä alettiin käyttää vähemmän nimekkäitä soittajia, kun kävi selväksi, että Armstrong oli kokoonpanon päävetonaula. Armstrong johti All Stars -yhtyettä pitkään ja yhtye hajosi vasta vähän ennen hänen kuolemaansa. Armstrong ei kiinnittänyt juuri huomiota uusien jazz-tyylien kehittymiseen, vaan levytti sen sijaan laulettua populaarimusiikkia ja New Orleansin klassikoita.
Suomessa Louis Armstrong ja All Stars esiintyivät vuosina 1949, 1952 ja 1962. Vuosina 1956 ja 1957 Armstrong esiintyi tiivistahtisilla maailmankiertueilla, joiden lisäksi hän ehti levyttää lukuisia suuritöisiä studioalbumeja, muun muassa Musical Autobiography -sarjan ja Porgy and Bessin. Vuonna 1959 Armstrong sai sydänkohtauksen, ja loppuvuosina hänen soittonsa ja laulamisensa alkoi kärsiä hänen toistuvista terveysongelmistaan.
1960-luvulla Armstrong nousi vielä Yhdysvaltojen pop-listojen kärkeen samannimisen musikaalin tunnussävelmänä olleen ”Hello, Dollyn” avulla, jonka hän myös esitti musikaalielokuvassa Hello, Dolly! yhdessä Barbra Streisandin kanssa. Vuonna 1968 menestystä sai Armstrongin yksi tunnetuimmista kappaleista, ”What a Wonderful World”. Se nousi listojen kärkeen Britanniassa, mutta jäi Yhdysvalloissa aluksi vähemmälle huomiolle.
Louis Armstrong kuoli sydäninfarktiin 6. heinäkuuta 1971 69-vuotiaana. Hänen kuolemastaan uutisoitiin lehdistössä ympäri maailman. Armstrongin hautajaisiin osallistui suuri joukko Yhdysvaltojen musiikkimaailman silmäätekeviä. Hänen henkilökohtaiset arkistonsa lahjoitettiin New Yorkin Flushingissa sijaitsevalle Queens College -oppilaitokselle.
Tuotanto

Armstrong teki ensimmäisen levytyksensä keväällä 1923 King Oliverin ryhmän jäsenenä. Hänen ensimmäinen nauhoitettu soolonsa oli kappaleessa ”Chimes Blues”, jossa hän soitti ennalta määritellyn melodian. Samassa nauhoitussessiossa nauhoitettiin myös hänen osittain improvisoitu soolonsa kappaleessa ”Froggie Moore”.
Armstrong nauhoitti vuonna 1925 New Yorkissa ja Chicagossa muun muassa blueslaulajien Ma Raineyn ja Clara Smithin kanssa. Samana vuonna hän osallistui Bessie Smithin huippusuosittuun nauhoitukseen kappaleesta ”St. Louis Blues” sekä soitti Clarence Williamsin Blue Five -yhtyeen nauhoituksissa OKeh-yhtiölle.
Armstrongin ensimmäiset nauhoitukset orkesterinjohtajana tehtiin Chicagossa 12. marraskuuta 1925 OKeh-levy-yhtiölle. Yhtyeen nimi oli Louis Armstrong and His Hot Five ja se koostui suurimmaksi osaksi Oliverin Creole Jazz Bandin jäsenistä. Louisin ja hänen pianistivaimonsa Lil Hardin-Armstrongin lisäksi yhtyeessä soittivat klarinetisti Johnny Dodds, pasunisti Kid Ory sekä banjonsoittaja Johnny St. Cyr. Hot Fiven ja myöhemmin osittain samoista soittajista koostuneen seitsenhenkisen Hot Seven -kokoonpanon nauhoituksia pidetään jazzhistorian keskeisinä äänitteinä erityisesti niiden mielikuvituksekkaan ja tunteikkaan improvisoinnin johdosta. Vuoden 1926 ”Heebie Jeebies” -kappaletta pidetään ensimmäisenä nauhoitettuna esimerkkinä merkityksettömiin tavuihin perustuvasta scat-laulutyylistä. Hot Fiven ”Muskrat Ramble” nousi saman vuoden heinäkuussa top 10:een.
Vuoden 1927 levytys ”Hotter Than That” oli jazzin historian ensimmäinen kokonaan improvisoitu tulkinta "Tiger Ragin" pelkästä sointurakenteesta ilman alkuperäismelodiaa.
Armstrongin kaikkein merkittävimpinä levytyksinä pidetään niin sanotun toisen Hot Fiven eli Savoy Ballroom Fiven vuonna 1928 tekemiä tallenteita, joissa pianoa soitti Earl Hines ja rumpuja Zutty Singleton. Erityisesti ”West End Bluesin” trumpettisoolosta tuli kokonaisen muusikkosukupolven esikuva ja monien analyysien kohde. Kokoonpanon muita klassikkoäänitteitä ovat ”Beau Koo Jack”, ”Tight Like This”, ”Knee Drops” ja ”Two Deuces”. Duettona Hinesin kanssa esitetty ”Weather Bird” oli ennenkuulumattoman eloisa esimerkki jazzin harmonisesta ilottelusta.
Big band -kaudella Armstrongin soolotyyli virtaviivaistui ja jonkin verran kaavamaistui. Monet versiot esimerkiksi ”Mahogany Hall Stompista” ja ”On The Sunny Side of the Streetistä” kuitenkin todistivat jatkuvaa luomisvoimaa. Laulajana Armstrongista kehittyi vähitellen verraton balladitulkki, joka lanseerasi muun muassa monet Hoagy Carmichaelin suosikkisävelmät.
Sodanjälkeisellä kansainvälisten kiertueiden kaudellaan Armstrong teki monia arvostettuja konserttialbumeja. Kaupallisen studiotuotannon ohessa hän sai silloin tällöin tilaisuuden myös kunnianhimoisempiin hankkeisiin. Näistä muistettavimpia ovat levytykset pianisti Oscar Petersonin ja laulajakumppani Ella Fitzgeraldin kanssa.
Soittotyyli

Armstrong käytti soitossaan voimakkaasti kolmimuunteista rytmiä ja muunteli usein nuottien painotusta saaden musiikin ikään kuin liikkumaan kuulijan suuntaan tai tästä poispäin. Hän käytti usein vibratoa nuottien loppuosalla. Lisäksi hän sijoitti soittamansa nuotit varsinkin myöhemmällä urallaan usein tarkoituksella hieman iskua ennen tai sen jälkeen.
Filmografia

Elokuvat, joissa Armstrong esiintyi näyttelijänä.
| Vuosi | Alkukielinen nimi | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
|  1932 |  Rhapsody in Black and Blue, A A Rhapsody in Black and Blue |  |
|  1936 |  Pennies from Heaven |  |
|  1937 |  Artists and Models |  |
|  1937 |  Every Day’s a Holiday |  |
|  1938 |  Doctor Rhythm |  |
|  1939 |  Going Places |  Viimeisin iskusävel |
|  1943 |  Cabin in the Sky |  Tupa taivaassa |
|  1944 |  Atlantic City |  |
|  1944 |  Jam Session |  |
|  1945 |  Pillow to Post |  Hulluuden huippu |
|  1947 |  New Orleans |  Etelän tähtien alla |
|  1948 |  Song Is Born, A A Song Is Born |  Professori |
|  1948 |  Cowboy Cavalier |  |
|  1948 |  Outlaw Brand |  |
|  1951 |  Here Comes the Groom |  Poikamiesisä |
|  1951 |  Je suis de la revue |  |
|  1952 |  Glory Alley |  |
|  1954 |  Glenn Miller Story, The The Glenn Miller Story | Glenn Miller Story |
|  1956 |  Ford Star Jubilee: You’re the Top |  |
|  1956 |  High Society |  Skandaalihäät |
|  1957 |  Edsel Show, The The Edsel Show |  |
|  1959 |  Nacht von der Premiere, Die Die Nacht vor der Premiere |  |
|  1959 |  Beat Generation, The The Beat Generation |  |
|  1959 |  Five Pennies, The The Five Pennies |  Laulu viidestä pennistä |
|  1961 |  Paris Blues |  Pariisin rytmiä |
|  1965 |  When the Boys Meet the Girls |  |
|  1966 |  Man Called Adam, A A Man Called Adam |  |
|  1968 |  Louis Armstrong |  |
|  1969 |  Hello, Dolly! |  |
|  1971 |  Kid Punch Miller: ’Til the Butcher Cuts Him Down |  |
Kirjallisuutta

Armstrong, Louis: Elämäni New Orleansissa. (My Life in New Orleans, 1954.) Suomentanut Martti Raudas. Helsinki: Otava, 1961.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Armstrong Wikimedia Commonsissa
Louis Armstrong Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Diskografia (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Satchmo Seutulassa.
The Louis Armstrong House Museum. (englanniksi)
| n k James Bond -elokuvien tunnuskappaleiden esittäjät |
| --- | --- |
 John Barryn orkesteri  Matt Monro  Shirley Bassey  Tom Jones  Nancy Sinatra  Louis Armstrong  Paul McCartney  Lulu  Carly Simon  Sheena Easton  Rita Coolidge  A-ha  Gladys Knight  Tina Turner  Sheryl Crow  Garbage  Madonna  Chris Cornell  Jack White & Alicia Keys  Adele  Sam Smith  Billie Eilish 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  NARA  RISM  SNAC  IdRef 
Armstrong vuonna 1947.
Armstrong Helsingissä vuonna 1949 Erik Lindströmin (vas.) ja Ossi Aallon kanssa.
Armstrong vuonna 1953.
Khaos Publishing

| Khaos Publishing |
| --- | --- |
Perustettu:  2014
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  kirjankustantaminen
Kotisivu:  www.khaospublishing.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Khaos Publishing Oy on julkaisija Iina Eskon vuonna 2014 perustama kulttuurikustantamo. Kustantamo aloitti julkisen toimintansa 2015 perustamalla verkkokaupan itsenäisille julkaisijoille kesäkuussa ja julkaisemalla syksyllä ensimmäisen oman teoksensa. Vuosina 2016-2020 Khaos Publishing ylläpiti kivijalkakirjakauppaa Kosminen-kulttuuritilan yhteydessä Helsingissä ensin Eerikinkadulla ja myöhemmin Pursimiehenkadulla.
Julkaistuja teoksia

Grey Mélange, 2023, Aura Saarikoski, ISBN 978-952-68478-9-4
Almost All the Flowers in My Mother’s Garden, 2022, Hilla Kurki, ISBN 978-952-68478-6-3
Wasted Years – Sad, sexy, and artist-run, 2020, toim. Sorbus, ISBN 978-952-68478-5-6
Kone-Suomi, 2017, toim. Kalle Kinnunen, ISBN 978 952 68478 4 9
One-Dog Policy, 2016, Maija Astikainen, ISBN 978-952-68478-3-2
Muistaks ku jotain mut sit ei mitään, 2016, Elmeri Terho, ISBN 978-952-68478-2-5
History of Ukkeli, 2016, Teemu Keisteri, ISBN 978-952-68478-1-8
Tekken-antologia, 2015, Juho Hänninen, ISBN 978-952-68478-0-1
Aiheesta muualla

http://khaospublishing.com
http://kosminen.info
Anne Ketola

| Anne Ketola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1983 Joensuu
Kansalaisuus:  Suomi
Koulutus ja ura
Instituutti:  Tampereen yliopisto
Tutkimusalue:  käännöstiede
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anne Ketola (s. 1983 Joensuu) lähde? on suomalainen käännöstieteilijä, kuvataiteilija ja kääntäjä.
Hän on kirjoittanut yhdessä Riitta Oittisen ja Melissa Garavinin kanssa lastenkirjallisuuden kuvakirjojen kääntämistä käsittelevän kirjan Translating Picturebooks, joka ilmestyi vuonna 2017 Routledgen kustantamana.
Koulutus ja työura

Ketola työskentelee käännöstieteen yliopistonlehtorina Tampereen yliopistossa.
Ketola on suorittanut filosofian tohtorin tutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 2018. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2018) oli otsikoitu Word–Image Interaction in Technical Translation : Students Translating an Illustrated Text. Väitöstutkimuksessaan Ketola tarkastelee kuvan ja sanan vuorovaikutusta teknisten tekstien kääntämisessä.
Teoksia

Ketola, A. Word–Image Interaction in Technical Translation: Students Translating an Illustrated Text (Kuvan ja sanan vuorovaikutus teknisessä kääntämisessä: Kuvitettu teksti opiskelijoiden kääntämänä). Acta Universitatis Tamperensis; 2364, Tampereen yliopisto, Tampere, 2018. ISBN 978-952-03-0705-9 (nidottu); ISBN 9789520307066 (pdf). (Väitöskirja)
Oittinen, R.; Ketola, A. & Garavini, M. Translating Picturebooks. Revoicing the Verbal, the Visual and the Aural for a Child Audience. Routledge, New York, 2017. ISBN 978-1-35162-217-2 (ebook).
Aiheesta muualla

Anne Ketola: Kuinka kääntäjäksi kouluttaudutaan? (Virikkeitä 3/2018/ Ibby Finland) (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto: Kuvailutulkkaus tekee maalauksen näkyväksi sanoin (sktl.fi)
Anne Ketola (englanniksi) (scholar.google.com)
Anne Ketola (englanniksi) (researchgate.net)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii  Google Scholar  ORCID 
Muut:  IdRef
Keskusteluohjelma

Keskusteluohjelma on radion tai television ohjelmatyyppi, joka perustuu keskusteluihin tai haastatteluihin. Se voi rakentua toimittajan ja yhden vieraan välille (haastatteluohjelma), useamman vieraan keskeiseksi juontajan johdolla tai näiden yhdistelmäksi niin, että studiovieraiden yhteisosuuden väliin on sijoitettu yksi tai useampi etukäteen tehty insertti aiheeseen liittyvän henkilön yksilöhaastattelusta. Keskusteluohjelmia on varsinkin televisiossa hyvin monentyyppisiä, ulottuen asiapitoisista ajankohtaiskeskusteluista päättäjien ja asiantuntijoiden kesken aina komediallisiin ja osittain ennalta käsikirjoitettuihin viihdekeskusteluihin, kuten talk show tai paneelishow. Toimittajan ja vieraan kahdenkeskinen keskusteluohjelma voi olla kysymys-vastaus-tyyppinen haastattelu tai tasavertaisempi keskustelu, jossa molemmat osapuolet esittävät näkökantojaan.
Keskusteluohjelma on siis eräänlainen kattokäsite kaikille radio- ja tv-ohjelmille, jotka perustuvat vuorovaikutukseen kahden tai useamman esiintyjän kesken. Keskusteluohjelmat, jopa haastattelut, ovat sähköisessä mediassa kehittyneet yhä vapaamuotoisemmiksi niin, että niille ominaisia piirteitä ovat keskeytykset, päällepuhuminen, takeltelu ja toisto. Keskustelu- ja haastatteluohjelman ero on häilyvä: esimerkiksi Arto Nyberg kutsuu tv-ohjelmasarjaansa keskusteluohjelmaksi, vaikka se rakentuu pikemminkin peräkkäisistä yhden henkilön kysymys-vastaus-tyyppisistä haastatteluista.
Toimittajalla tai juontajalla on keskusteluohjelmassa hyvin keskeinen rooli: hän jakaa puheenvuoroja, esittää kysymyksiä ja kuljettaa keskustelun teemaa siirtymällä sopivassa kohdin sen uuteen osa-alueeseen. Vetäjä voi vaikuttaa keskustelun luonteeseen: tuleeko siitä aggressiivinen väittely, ristikuulustelu vai hyväntahtoinen rupattelu. Toimittaja toimii myös välittäjänä keskustelijoiden ja katsojien välillä: hän pyytää selvennyksiä keskustelijoiden kieleen, vetää yhteen keskustelussa sanottua ja on usein ainoa, joka katsoo kameraan ainakin alku- ja loppujuonnoissa.
Television keskusteluohjelmien vieraiksi halutaan mieluiten sanavalmiita ja myös elekieleltään sopivan muttei liian eloisia henkilöitä. Asiaohjelmissa painottuu vieraan asiantuntemus, viihdeohjelmissa tilannetaju ja kiinnostavan sanottavan keksiminen vaikka spontaanisti. Uusia keskustelijoita pyritään löytämään, mutta riskien välttämiseksi usein suositaan liikaakin samoja tuttuja kasvoja.
Talk show

Viihteellisten keskusteluohjelmien yleisin muoto on Yhdysvalloissa kehittynyt talk show, jossa vierailee yksi tai kaksi julkisuuden henkilöä kerrallaan tai peräkkäin  vitsikkäässä haastattelussa, jonka teemat, kysymykset ja jopa vastaukset voivat olla etukäteen sovittuja. Välinumeroina on musiikki- tai muita lavaesityksiä ja kevyttä vuorovaikutusta studioyleisön kanssa. Talk show’t ovat yleensä vahvasti juontajansa henkilöön keskittyneitä, hän on ohjelmassaan tavallaan suurempi tähti kuin nimekkäinkään vieras. Jopa päivittäin lähetettävien talk show -ohjelmien tuotantotiimiin saattaa kuulua parisataa ihmistä. Komediallisten talk show -ohjelmien Suomessakin tunnettuja pioneereja ovat olleet David Letterman, Jay Leno ja Conan O’Brien, asiapitoisempien muun muassa yhdysvaltalaiset Oprah Winfrey ja Dick Cavett sekä brittiläiset David Frost ja Michael Parkinson.
Panel show

Talk show’ta uudempi viihteellisen keskusteluohjelman formaatti on paneelishow (engl. panel show, comedy panel), joka on rakennettu joko näennäiseksi kilpailuksi vieraiden kesken tai muuten vain hauskaksi rupatteluksi juontajan, vakiovieraiden ja vaihtuvien vieraiden kesken. Suomalaisia esimerkkejä ovat Uutisvuoto ja Pitääkö olla huolissaan?. Viime mainitussa ohjelmassa kirjailija Kari Hotakainen luki etukäteen kirjoittamansa vastaukset näkyvästi papereistaan, mikä osaltaan ilmensi, ettei kyse muidenkaan panelistien kohdalla välttämättä ole spontaanista keskustelusta vaan huolella etukäteen mietitystä sanailusta.
Esimerkkejä keskusteluohjelmista > Suomalaisia

A-talk
Arto Nyberg
Bermudan kolmio
Ben Furman
Bettina S.
Elisabeth kohtaa
Entä jos?
Enbuske & Linnanahde Crew
Enbuske, Veitola & Salminen
Haastattelijana Mirja Pyykkö
Hardwick
Heikki & Mikko Show
Hyppönen-Enbuske Experience
Joonas Hytönen Show
Kolmas pyörä
Korkojen kera
Krisse
Loirinuotiolla
Maria!
Mediapeli
Me, Myself and I
M-Show
Pyöreä pöytä
Ruben & Joonas
Suorana: Kortesmäki
Tiistaitiima
Vinkkimiehet
Esimerkkejä keskusteluohjelmista > Ulkomaisia

The Colbert Report
The Daily Show
Dr. Phil
Jimmy Kimmel Live!
Larry King Live
Last Call with Carson Daly
The Late Late Show
Late Night with Conan O'Brien
Late Night with David Letterman
Late Show with David Letterman
Meet the Press
Okna
The Oprah Winfrey Show
Parkinson
Rush Limbaugh
The Today Show
The Tonight Show with Conan O'Brien
The Tonight Show Starring Johnny Carson
The Tonight Show Starring Jimmy Fallon
Trisha Goddard
Jessikka Aro

| Jessikka Aro |
| --- | --- |
 Jessikka Aro vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1980 (ikä 44–45) Hyvinkää
Ammatti:  viestintäjohtaja
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Putinin trollit – Tositarinoita Venäjän infosodan rintamilta
Tunnustukset:  Suuri journalistipalkinto (2015) Suuri journalistipalkinto (2016)
Jessikka Aro (s. 1980 Hyvinkää) on suomalainen toimittaja ja vuodesta 2024 Tehyn viestintäjohtaja. Hänet tunnetaan Venäjän informaatiosodankäyntiä käsittelevistä kirjoistaan ja kirjoituksistaan. Aron esikoiskirja Putinin trollit julkaistiin 2019 ja hänen toinen kirjansa Putinin maailmansota 2024.
Aron artikkelisarja "Venäjän trollit Suomessa" sai vuonna 2015 Bonnierin Vuoden juttu -palkinnon ja vuonna 2016 Bonnierin Suuren journalistipalkinnon. Vuonna 2020 International Women’s Media Foundationin myönsi hänelle tunnustuksen informaatiosodankäyntiin liittyvästä rohkeasta journalismista.
Ammattiura

Aro on työskennellyt muun muassa tiedottajana Hyvinkään kaupungin nuorisopalvelussa, Reilun kaupan edistämisyhdistyksessä ja Yleisradion ohjelmaviestinnässä. Toimittajana hän on tehnyt töitä Yleisradiolle ja Helsingin Sanomille.
Hän toimi sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattijärjestö Tehyn määräaikaisena viestintäpäällikkönä syyskuusta 2022 lähtien ja aloitti järjestön viestintäjohtajana 1. huhtikuuta 2024.
Ammattiura > Kirjat

Aro keräsi joukkorahoituksen avulla rahaa kirjahankkeelle, jonka aihe on Vladimir Putinin hallinnon informaatiosodankäynti ja nimi Vladimir Putin’s Troll Empire. Elokuussa 2016 rahoitusta oli koossa noin 30 000 Yhdysvaltojen dollarin edestä. Sen jälkeen Aro jäi Yleisradion tehtävistä palkattomalle vapaalle kirjoittamaan kirjaa. Putinin trollit ilmestyi suomeksi 2019, ja vuonna 2024 se oli käännetty 14 kielelle..
Aron toinen kirja Putinin maailmansota julkaistiin vuonna 2024. Kirjassa käsitellään Smolenskin lento-onnettomuutta vuonna 2010, Saksasta käsin toimivaa Venäjän propagandamediaa, Venäjän informaatio-operointia Afrikassa sekä Tallinnan Pronssisoturi-tapahtumia vuonna 2007. Kirjassa Aro esitti muun muassa, että Venäjä olisi aiheuttanut Smolenskin lentoturman vuonna 2010. Tätä näkökulmaa pidetään yleisesti salaliittoteoriana. Tältä osin puolalaisen sanomalehden Gazeta Wyborczan varapäätoimittaja arvosteli kirjan väitteitä ja lähteiden valintaa. Samoin Faktabaarin toimittaja Joonas Pörsti piti Ylen Kulttuuriykkönen-ohjelmassa kirjan kuvausta Smolenskin tapahtumista epäuskottavana.
Ammattiura > Muuta

Aro oli kuultavana Yhdysvaltain edustajainhuoneen ulkoasiainkomitean tilaisuudessa heinäkuussa 2019 Venäjän informaatiosodasta. Komitean tilaisuus oli nimeltään ”Venäjän disinformaatiohyökkäykset vaaleissa: oppitunteja Euroopasta”.
Aroon kohdistunut häirintä

Venäjän verkkopropagandasta ja trollitehtaista kirjoittamiensa juttujen vuoksi Aro on vuodesta 2014 alkaen ollut Venäjä-mielisten trollien häirinnän kohteena. Aron mukaan muun muassa MV-lehti on osallistunut hänen mustamaalaamiseensa, ja Johan Bäckman on levittänyt hänestä virheellistä tietoa Venäjän medioissa väittäen hänen työskentelevän Yhdysvaltojen ja Viron turvallisuuspalveluille ja keräävän laitonta henkilörekisteriä Vladimir Putinin kannattajista.
The New York Timesin mukaan MV-lehti käytti hyväkseen Aron saamaa sakkotuomiota amfetamiinin hallussapidosta vuodelta 2004. MV-lehden julkaistua valheellista tietoa huumetuomiosta, julkaistiin 1. maaliskuuta 2016 yli 20 päätoimittajan allekirjoittama luotettavaa journalismia puolustava kannanotto. MV-lehdessä Aron väitettiin saaneen tuomion huumeiden levittämisestä. Todellisuudessa Aro oli saanut opiskeluaikoinaan sakkorangaistuksen huumeiden hallussapidosta, mutta häntä ei ollut tuomittu niiden levittämisestä.
Aro sanoi haastattelussaan vuonna 2016, että hänestä levitetty mustamaalaus ja disinformaatio ei ole estänyt häntä tekemästä työtään, vaikka sillä oli juuri se tarkoitus. Päin vastoin se sai hänet tajuamaan, että hänen tekemänsä työ on tärkeää. Tutkimustensa perusteella hän on todennut, että trollauksen kohteeksi joutuneet usein vetäytyvät sosiaalisesta mediasta. Trollien tarkoitus onkin hänen mukaansa pelotella hyvin argumentoivat keskustelijat pois keskusteluista.
Aro kävi keväällä 2019 Yhdysvalloissa kansalaisjärjestö Avaazin järjestämissä tapaamisissa kertomassa somepalveluille häneen kohdistuneesta vihapuheesta. Matkan syyksi hän kertoo, että käyttäjäraportit Facebookille, Twitterille ja Youtubelle eivät useinkaan johda mihinkään, vaan vastauksena on: ”Sisältö ei riko yhteisönormejamme.”