stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liuqiu
Maantiede

Liuqiu sijaitsee Taiwanin saaren lounaispuolella noin 14 kilometriä mantereelta Kaopingjoen suusta etelään. Taiwanin ulkosaarista Liuqiu on ainoa korallisaari. Pinta-alaa saarella on 6,801 km², pituutta pohjoisesta etelään 4 km ja leveyttä idästä länteen 2 km. Saaren rantaviivan pituus on 12 km. Maastonmuodoiltaan saari viettää hieman kohti koillista kuljettaessa. Liuqiun rannikkoa leimaavat eroosion muovaamat korallikivet. Länsirannikolla on myös muutamia lyhyitä hiekkarantoja. Saarella ei ole jokia tai muita suuria makean veden lähteitä.
Korallisaaren maaperässä viihtyvät vain harvat puulajit. Banianiviikuna on yksi menestyvistä lajeista. Saaren ympärillä on koralliriuttoja. Riuttoja on historiallisesti uhannut liikakalastus, mutta niitä on suojeltu vuodesta 2013 lähtien. Lisääntymiskaudella alueella esiintyy suojeltuja liemikilpikonnia.
Hallinnollisesti saari kuuluu Pingtungin piirikuntaan, ja itse saari jaetaan edelleen Benfun, Zhongfu, Yufun, Dafun, Shangfun, Shanfun, Nanfun ja Tianfun kyliin.
Historia

Liuquin alkuperäinen nimi oli Samagi tai Samaji. Nimi Liuqiu on peräisin Kiinan Tang-dynastian kaudelta. Nimi esiintyy 600-luvulta peräisin olevassa Suin kirjassa. Ei ole kuitenkaan täysin selvää, mihin saareen varhaisissa lähteissä viitattiin. Liuqiusta puhutaan vain epämääräisenä saarena Itä-Kiinan merellä. Nimellä Liuqiu on viitattu Yuan-dynastian kaudella myös itse Taiwanin pääsaaren. Liuqiu on nimenä vakiintunut tarkemmin pienemmän saaren nimeksi Ming-dynastian kaudella, mutta joskus siihen viitataan edelleen nimellä Pikku-Liuqiu.
Saaren asukkaiden sanotaan varhaisissa lähteissä olevan barbaareja, mikä oli yleinen nimitys mille tahansa kansoille, jotka eivät olleet kiinalaisia. Saaren alkuperäisasukkaita olivat Taiwanin aboriginaaleihin kuuluvat sirayat.
Ensimmäisinä eurooppalaisina Liuqiulle saapuivat alankomaalaiset alankomaalaisen laivan kariuduttua Liuquin lähistöllä vuonna 1622. Paikalliset sirayat surmasivat laivan pelastautuneen miehistön. Sama toistui vuonna 1631, ja vuonna 1636 Alankomaiden Itä-Intian kauppakomppania teki kostoretken saarelle. Kauppakomppanian sotilaat surmasivat noin puolet saaren asukkaista, ja muita vietiin orjuuteen.
Qing-dynastian valtakaudella 1700-luvun paikkeilta lähtien saarelle alkoi muuttaa hokkieninkielisiä han-kiinalaisia siirtolaisia Kiinan mannermaalta. Japanin siirtomaakaudella vuonna 1910 saari nimettiin uudelleen, mutta se sai takaisin vanhan nimensä siirtomaakauden päätyttyä.
Talous

Kalastus muodostaa Liuqiun talouden kulmakiven. Ympäröivä merialue on merivirtojen ansiosita rikasta kalastusaluetta. Saaren maaperä soveltuu suhteellisen huonosti maanviljelykseen, mutta saarella kasvatetaan silti esimerkiksi bataatteja, pähkinöitä ja mangoja.
Väestö

Liuqiun asukasluku on noin 13 000. Paikalliset harjoittavat perinteisiä kiinalaisia uskoja ja kristinuskoa. Kristityt ovat pääosin presbyteerejä. Perinteisen uskon harjoittajat uskovat Fujianin Quanzhoun ja Zhangzhoun alueen jumaluuksiin. Saarella on yksi kirkko ja 60–70 temppeliä. Suosittu jumaluus saarella on Guanyin.
Saaren rannikkoa.
Eroosion muokkaama kivi.
Paikallista katunäkymää.
Paikallinen temppeli.
Lush Life

”Lush Life” on Billy Strayhornin säveltämä ja sanoittama jazzstandardi. Strayhorn alkoi säveltää kappaletta jo teini-ikäisenä vuonna 1933, ja sai pianistin paikan Duke Ellingtonin orkesterissa esiteltyään kappaleen tälle vuonna 1939. Toinen asiaan vaikuttanut Strayhornin sävellys oli ”Something to Live For”. Ensimmäinen ”Lush Lifen” levytys on marraskuulta 1948 Carnegie Hallissa pidetystä konsertista, jossa Strayhorn säesti pianolla laulaja Kay Davisia. Ellington ei itse pitänyt kappaleen esittämisestä, ja live-esityksissä pianistina toimi aina Strayhorn. Kappale on niinsanotusti läpisävelletty niin, ettei juuri mikään musiikillinen elementti toistu, mikä on populaarimusiikissa epätavallista.
Pianisti ja laulaja Nat King Cole teki kappaleesta hittiversion, ja Johnny Hartman lauloi menestyneen version vuonna 1963 John Coltranen kanssa nauhoittamalleen albumille John Coltrane and Johnny Hartman. Lisäksi kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Harry James, Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald ja Stan Getz.
Lush Life (Zara Larssonin kappale)

| ”Lush Life” Zara Larsson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: So Good
 Äänitetty : 2015
 Julkaistu: 5. kesäkuuta 2015
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Freedo, Shuko
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: TEN Music Group, Epic Records, Sony Music Entertainment
Zara Larssonin muut singlet
| ”Weak Heart” 2015 | ”Lush Life” 2015 | ”Never Forget You” 2015 |
Lush Life on ruotsalaisen laulajan Zara Larssonin musiikkikappale. Se julkaistiin hänen toisen, So Good-studioalbumin johdantosinglenä Ruotsissa 5. kesäkuuta ja muualla maailmassa 9. kesäkuuta 2015. Kappaleen ovat kirjoittaneet Emanuel Abrahamsson, Marcus Sepehrmanesh, Linnea Södahl, Fridolin Walcher, Christoph Bauss ja Iman Conta Hultén. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Freedo sekä Shuko. Kappaleelle on toteutettu kolme erilaista musiikkivideota. Niistä ensimmäisen ohjasi Måns Nyman ja sillä nähdään Larsson tanssimassa valkoisella taustalla. Toinen video on uudelleeneditoitu versio alkuperäisestä, jossa on tällä kertaa värit ja se on suunnattu kansainvälisille markkinoille. Kolmas video on puolestaan Yhdysvaltain markkinoille suunnattu Mary Clertén ohjaama versio, joka julkaistiin 5. heinäkuuta 2016. Tällä versiolla nähdään Larsson tanssimassa pastellisävyisillä taustoilla.
"Lush Life" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Flanderi), Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Israelissa, Itävallassa, Luxemburgissa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Sveitsissä, Tanskassa ja Unkarissa. Lisäksi se pääsi kymmenen parhaan joukkoon Espanjassa, Suomessa, Tšekissä ja Uudessa-Seelannissa. Kappale on mukana myös tanssipelin Just Dance 2019 lisämateriaalipainoksessa nimeltään Just Dance Unlimited.
Käännös suomeksi
M/S Falkö

M/S Falkö lähestymässä Innamoa
M/S Falkö (entinen Jurmo, Sääminki III) on suomalainen yhteysalus. Falkö liikennöi Nauvon saaristossa muun muassa Norrskatan, Ahvensaaren, Maskinnamon, Innamon ja Seilin saariin. Vuosina 1988-99 Falkö palveli Hiittisten reittialueella. Aluksen omistaa Suomen valtion Arctia Shippingin Saaristovarustamo.
Falkö on rakennettu vuonna 1976 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla ja liikennöi ensin Jurmo-nimisenä Iniön saaristossa sekä vuodesta 1983 vuonna 1987 tapahtuneeseen pidennykseensä asti Kiviapajan ja Savonlinnan välillä nimellä Sääminki III. Sen pituus on (pidennyksen jälkeen) 33,3 metriä ja leveys 6,6 metriä.  Alukselle mahtuu 110 matkustajaa ja 8 henkilöautoa. Samaan tapaan on pidennetty myös sisaralukset Rosala ja Sääminki eli nykyiset Capella ja Rosala II sekä Satava.
Lovis Corinth

Lovis Corinth: Omakuva luurangon kanssa (1896).
Lovis Corinth (oikea nimi Franz Heinrich Louis Corinth; 21. heinäkuuta 1858 Tapiau, Itä-Preussi – 12. heinäkuuta 1925 Zandvoort, Alankomaat) oli saksalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän oli Saksan johtavia impressionisteja, mutta hänen tyylissään on myöhemmin vaikutteita myös ekspressionismista. Hänelle ominaisia olivat voimakkaat, vapaat ja leveät siveltimenvedot. Corinthin tunnetuimmat työt ovat muotokuvia ja maisemamaalauksia.
Elämä

Corinth oli parkitsijan poika, ja hän varttui Itä-Preussin maaseudulla. Hänen etunimensä oli alkujaan Louis, mutta hän otti tavaksi kirjoittaa sen Lovis. Hän kiinnostui maalaamisesta ja piirtämisestä jo nuorella iällä. Corinth aloitti taideopintonsa vuonna 1876 Königsbergin taideakatemiassa ja jatkoi niitä vuosina 1880–1884 Münchenin taideakatemiassa, jossa hän sai oppia realistisesta maalaustyylistä. Hänen opettajiaan olivat muun muassa Franz Defregger ja Ludwig von Löfftz. Vuonna 1884 hän oleskeli kolmen kuukauden ajan Antwerpenissä ja vaikuttui näkemästään Rubensin taiteesta. Myöhemmin samana vuonna hän meni oppilaaksi Pariisin Académie Julianiin, jossa hänen opettajanaan toimi William-Adolphe Bouguereau. Corinth kertoi myöhemmin, ettei hän ollut Pariisin vuosiensa aikana lainkaan tietoinen samaan aikaan vaikuttaneesta ranskalaisten impressionistien ryhmästä. Enemmän häneen vaikutti Wilhelm Leiblin naturalistinen tyyli. Corinth palasi Saksaan vuonna 1887, koska ei saanut Pariisin taidepiireiltä hyväksyntää. Seuraavaksi hän alkoi lähestyä sesessionistien piiriä, jonka Max Liebermann oli perustanut vastalauseeksi Berliinin ja Münchenin taidekoulujen akateemiselle taiteelle. Corinth asui vuosina 1891–1901 Münchenissä ja vaikutti paikallisessa sesessionistien ryhmässä, joka kuitenkin hajosi vähitellen. Hän muutti vuonna 1901 Berliiniin ja perusti sinne naisille suunnatun yksityisen taidekoulun. Sen ensimmäisiä oppilaita oli hänen tuleva vaimonsa Charlotte Berend-Corinth.
Corinth valittiin vuonna 1911 Liebermannin tilalle Berliinin sesessionistien ryhmän puheenjohtajaksi. Myöhemmin samana vuonna hän sai pahan sairauskohtauksen, jonka seurauksena hänen vasen puolensa halvaantui. Hän onnistui seuraavana vuonna palauttamaan työkykynsä ja palasi Berliinin sesessionistien puheenjohtajaksi 1915. Corinth sai 1917 Berliinin taideakatemialta professorin arvonimen. Vuonna 1918 hän muutti asumaan Baijerin Walchensee-järven rannalla sijaitsevaan Urfeldiin, jonne rakennutti vuonna 1919 talon ja vietti siellä seuraavina vuosina suuren osan ajastaan. Corinth kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1925 Hollannissa, jonne hän oli matkustanut tutustumaan Rembrandtin ja Frans Halsin teoksiin. Corinth kirjoitti useita omaelämäkertoja.
Taide

Corinthin tunnetuimmat maalaukset ovat Walchenseen seutua esittäviä maisematauluja, ihmishahmoja esittäviä maalauksia ja muotokuvia. Hän oli aikanaan Berliinissä hyvin suosittu muotokuvamaalari ja maalasi yli sata muotokuvaa, joukossa monien merkittävien taiteilijoiden ja poliittikkojen muotokuvia. Vuodesta 1900 alkaen hän maalasi myös yhden omakuvan joka vuosi aina hieman ennen syntymäpäiväänsä. Usein hän kuvasi itsensä johonkin erikoiseen rooliin tai valepukuun, mutta omakuvien sanotaan silti paljastavan myös jotain hänen sisäisestä maailmastaan. Corinth maalasi myös väkivaltaisia raamatullisia aiheita, erityisesti useita Jeesuksen ristiinnaulitsemiseen liittyneitä maalauksia. Kaikenlaiset arkiset alastonkuvat ja veriset näkymät esimerkiksi teurastettujen eläinten ruhoista ovat myös hänen taiteessaan toistuvia aiheita. Lisäksi Corinth teki paljon etsauksia sekä litografioita. Pääosan noin 1 200:sta litografiastaan hän teki ensimmäisen maailmansodan jälkeisinä lamavuosina lisätulojen saamiseksi. Hänen grafiikkatöitään on itse asiassa paljon enemmän kuin hänen maalauksiaan.
Corinthin kypsän kauden taiteeseen kuului usein dramaattisia tulkintoja uskonnollisista, mytologisista ja historiallisista aiheista. Monet esittävät myös arkisia tapahtumia. Hänen vapaat siveltimenvetonsa ja voimakas värien käyttönsä on usein yhdistetty ekspressionismiin, vaikka Corinth vastusti pitkään avoimesti ekspressionismia eikä päästänyt kyseistä tyylisuuntaa edustaneita maalauksia sesessionistien näyttelyihin. Hänen mielestään nuoret ekspressionistit toivat Saksan taiteeseen vieraita vaikutteita muun muassa ranskalaisesta fauvismista ja primitiivisestä taiteesta. Myöhemmin hän tosin muutti näkemyksensä ekspressionismista hyväksyvämmäksi ja omaksui siihen liittyneen emotionaalisen lähestymistavan omiin töihinsä. Näin hänen taiteensa edustaa siltaa 1800-luvun realistisesta akateemisesta taiteesta ensin impressionismiin ja sitten ekspressionismiin.
Corinth joutui siirtymään voimakkaampaan työskentelytapaan siveltimen kanssa sairauskohtauksensa jälkeen. Onnistuttuaan saamaan takaisin työkykynsä hän maalasi hyvin ahkerasti elämänsä viimeisen viidentoista vuoden ajan, ja teoksissa näkyy henkilökohtainen kamppailu etenevää sairautta vastaan. Tämän jälkeen syntyneitä töitä pidetään usein hänen parhaimpinaan. Corinthin halvauskohtauksesta seurannutta tyylinmuutosta on luonnehdittu ”kääntymiseksi modernismiin yhdennellätoista hetkellä”, ja nimenomaan sen jälkeen hänen on sanottu saavuttaneen todellisen suuruutensa. Natsi-Saksassa Corinthin myöhäistuotanto tuomittiin rappiotaiteeksi. Kaikkiaan 295 hänen teostaan poistettiin tuolloin Saksassa julkisista kokoelmista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aikajana Corinthin elämästä (saksaksi) Deutsche Historisches Museum
Maria Makela: Lisätietoja Corinthista (englanniksi) MoMa
Corinth vaimonsa Charlotte Berendin kanssa vuonna 1902.
Lovis Corinth: Ecce homo (1925).
Impiö

Impiö on kylä Ranuan kunnassa. Kylä sijaitsee noin 34 kilometriä Ranuan kirkonkylältä itään Simojärven eteläpuolella. Kyläkeskus kouluineen sijaitsee järvimaisemassa Saunajärven ja Impiönjärven välissä sijaitsevalla niemellä noin kolme kilometriä pohjoiseen seututieltä 941.
Kylällä toimi koulu, joka lakkautettiin keväällä 2019. Omaa kauppaa ei ole. Myymäläautoliikennekin loppui muutama vuosi sittenmilloin?. Postipalvelut toimivat postipalveluautolla.
Perinteisistä maa-, metsä-, ja porotaloudesta saa elantonsa joitain perheitä. Osa työssäkäyvistä kulkee pääosin lähikuntien alueella teollisuuden- ja palvelualojen työpaikoissa.
Love?

| Love? Jennifer Lopez |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2011
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 2011
 Tuottaja(t): BeatGeek, Mike Caren, D'Mile, Kuk Harrell, Nata "Danja" Hills, Jimmy Joker, Lady Gaga, Jennifer Lopez, Benny Medina, Terius "The-Dream" Nash, Oligee, Radio, RedOne, Antonio "LA" Reid, StarGate, C. "Tricky" Stewart
 Tyylilaji: dancepop, pop, R&B
 Kesto: 46.58
 Levy-yhtiö: Island
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Jennifer Lopezin muut julkaisut
| Brave 2007 | Love? 2011 | Dance Again... the Hits 2012 |
Love? on poplaulaja Jennifer Lopezin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2011. Albumin suureksi hitiksi muodostui sen ensimmäinen single "On the Floor", jolla vierailee rap-artisti Pitbull.
Albumi ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | On the Floor (featuring Pitbull)  | RedOne, Kinda Hamid, AJ Junior, Teddy Sky, Bilal Hajji, Armando Perez, Gonzalo Hermosa, Ulises Hermosa | RedOne | 4.27 |  |  |  |  |  |
| 2. | Good Hit | Terius Nash, Christopher Stewart | C. "Tricky" Stewart, The-Dream | 4.04 |  |  |  |  |  |
| 3. | I'm Into You (featuring Lil Wayne)  | Taio Cruz, Mikkel S. Eriksen, Tor E. Hermansen, Dwayne Carter | StarGate | 3.20 |  |  |  |  |  |
| 4. | (What Is) Love? | Diana Gordon, Emile Dernst II | D'Mile | 4.26 |  |  |  |  |  |
| 5. | Run the World | Nash, Stewart | C. "Tricky" Stewart, The-Dream | 3.55 |  |  |  |  |  |
| 6. | Papi | RedOne, Junior, BeatGeek, Sky, Hajji, Jimmy Joker | RedOne, BeatGeek, Jimmy Joker | 3.43 |  |  |  |  |  |
| 7. | Until It Beats No More | Troy Johnson, Evan Bogart, Jörgen Elofsson | Radio | 3.52 |  |  |  |  |  |
| 8. | One Love | Jennifer Lopez, Anesha Birchett, Antea Shelton, Dernst II | D'Mile | 3.54 |  |  |  |  |  |
| 9. | Invading My Mind | RedOne, Junior, BeatGeek, Sky, Hajji, Joker | RedOne, Jennifer Lopez, Lady Gaga, BeatGeek, Jimmy Joker | 3.20 |  |  |  |  |  |
| 10. | Villain | Nash, Stewart | C. "Tricky" Stewart, The-Dream | 4.03 |  |  |  |  |  |
| 11. | Starting Over | Gordon, Nathaniel Hills, Marcella Araica | Danja | 4.02 |  |  |  |  |  |
| 12. | Hypnotico (bonus track)  | RedOne, Gaga, Aliaune Thiam, Claude Kelly, Tami Chynn | Jimmy Joker | 3.35 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 46.58 |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition bonus tracks |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 13. | Everybody's Girl | Michael Caren, Ollie Goldstein, Shep Crawford, Gordon | Mike Caren, Oligee | 3.28 |  |  |  |  |  |
| 14. | Charge Me Up | RedOne, Junior, BeatGeek, Sky, Joker | RedOne, BeatGeek, Jimmy Joker | 3.58 |  |  |  |  |  |
| 15. | Take Care | Stewart, Ester Dean, Makeba Riddick, Robyn Fenty, Hermansen, Eriksen, Robert Thompson, Eldra DeBarge, William DeBarge, Etterlene Jordan | C. "Tricky" Stewart | 2.56 |  |  |  |  |  |
| 16. | On the Floor (Ven a Bailar) (featuring Pitbull)  | Hajji, Hamid, G. Hermosa, U. Hermosa, Janussi, Khayat, Perez, Sandell; translation by: Julio R. Copello, Jimena Romero | RedOne | 4.27 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 62.12 |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Allmusic:
The A.V. Club: C–
Entertainment Weekly: C
Los Angeles Times:
Rolling Stone:
Lentävät luupäät

| Lentävät luupäät |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Spede Pasanen
Käsikirjoittaja:  Spede Pasanen
Tuottaja:  Spede Pasanen
Säveltäjä:  Aarno Raninen
Kuvaaja:  Mara Kakko
Leikkaaja:  Eva Jaakontalo
Lavastaja:  Kristine Elo
Pääosat:  Riitta Väisänen   Simo Salminen   Vesa-Matti Loiri   Heikki Kinnunen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmituotanto Spede Pasanen Oy
Ensi-ilta:   17. helmikuuta 1984
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  81 007
Edeltäjä:  Pölhölä
Seuraaja:  Hei kliffaa hei
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lentävät luupäät on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Spede Pasasen elokuva. Elokuvassa nähtävät lentolaitteet ovat pitkälti ilmailusta kiinnostuneen Spede Pasasen suunnittelemia. Elokuva on myös Riitta Väisäsen debyytti näyttelijänä.
Juoni

Elokuva kertoo kahdesta pohjalais-hämäläisestä veljeksestä (Spede Pasanen ja Simo Salminen), joista toista kärpänen puree takapuoleen. Veljekset menevät heti tekniikan tohtori Terassin (Yrjö Tähtelä) puheille (tällä tehdään pilaa lääkäriin viittaavasta sanasta tohtori), joka uskottelee veljeksille, että Pasasen esittämän veljeksen takapuoleen on pistänyt ilmailukärpänen. Ja että purema ei ole vaarallinen mikäli tämä oppii lentämään. Niinpä veljekset alkavat harjoitella lentämistä mitä kummallisimmilla laitteilla, apunaan pilailupuodista ostettu lentäjän opas.
Samaan aikaan suomalainen Kimmel Kinos (Riitta Väisänen) voittaa Miss Universum -kilpailun, jonka seurauksena kaksi missiagenttia (Heikki Kinnunen ja Aake Kalliala) alkavat houkutella häntä maailmankiertueelle huonoin tuloksin. Missiagenttien ja pohjalais-hämäläisten veljesten tiet kohtaavat, kun agentit kuulevat veljesten keskustelevan Salmisen esittämän veljeksen agenttiopinnoista ja pyytävät häneltä apua. Kuvioihin sotkeutuu myös tohtori Terassin rakentama, täysin ihmistä muistuttava, alkoholilla toimiva robotti (Vesa-Matti Loiri), joka pohjalais-hämäläisten veljesten tavoin ihastuu Kimmel Kinokseen välittömästi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Riitta Väisänen  | … |  neiti Kimmel Kinos   |
|  Simo Salminen  | … |  salaiseksi agentiksi opiskellut pohjalaishämäläinen   |
|  Vesku Loiri  | … |  robotti   |
|  Heikki Kinnunen  | … |  Mr. Smith, englantilainen missikeisari   |
|  Aake Kalliala  | … |  Tättäri, suomalainen missiagentti   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  tekniikan tohtori Terassi   |
|  Pehr-Olof Sirén  | … |  kenraali Auravaara   |
|  Pirkko-Liisa Tikka  | … |  pankkivirkailija   |
|  Elli Castrén  | … |  Miss Universum -kisan juontaja   |
|  Anna-Maija Kokkinen  | … |  tarjoilija   |
|  Tenho Salminen  | … |  riippuliitäjä   |
|  Heikki Laitinen  | … |  riippuliitäjä   |
|  Antti Nummelin  | … |  riippuliitäjä   |
|  Keijo Myöhänen  | … |  riippuliitäjä   |
|  Lasse Andersson  | … |  riippuliitäjä   |
|  Spede Pasanen  | … |  ilmailukärpäsen purema pohjalaishämäläinen   |
|  Marita Pekkala  | … |  Miss Universum -kisan perintöprinsessa   |
|  Martti Kakko  | … |  mies lentokentällä   |
|  Pauli Virtanen  | … |  tupakoiva mies ostoskeskuksessa   |
|  Pekka Lampela  | … |  laskeutumispaikan osoittava mies   |
|  Marjut Ollila  | … |  muotivalokuvaaja   |
Tekijät

Ohjaus: Spede Pasanen
Käsikirjoitus: Spede Pasanen
Tuottaja: Spede Pasanen
Kuvaus: Mara Kakko
Leikkaus: Eva Jaakontalo
Äänitys: Pekka Lampela & Lasse Keso
Kuvausassistentit: Juha Jalasti & Timo Jalasti
Kuvaussihteeri: Marjut Ollila
Muut osallistujat: Tenho Salminen, Heikki Laitinen, Antti Nummelin, Keijo Myöhänen, Lasse Andersson & Annina Enbuske
Musiikki: Aarno Raninen
Lavastus: Kristine Elo
Tuotantopäälikkö: Ere Kokkonen
Negatiivinleikkaus: Leena Palmu
Tuotanto: Filmituotanto Spede Pasanen Oy, 1984
Kiitokset: Lahden Ilmailukerho
Aiheesta muualla

Lentävät luupäät Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Love & Death

| Love & Death Sentenced |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Tico Tico -studiolla maaliskuusta heinäkuuhun 1995
 Julkaistu: 12. syyskuuta 1995
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 21.15
 Levy-yhtiö: Century Media
Sentencedin muut julkaisut
| Amok 1995 | Love & Death 1995 | Down 1996 |
Love & Death on metalliyhtye Sentencedin toinen minialbumi. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta vuonna 1995.
Albumi on laulaja-basisti Taneli Jarvan viimeinen julkaisu Sentencedin kanssa. Se sisältää viisi ennenjulkaisematonta kappaletta, joista yksi on Billy Idol -laina "White Wedding". Albumin kappaleet ovat myös bonusmateriaalina Amokin uusintapainoksessa.
Kappaleet

The Way I Wanna Go – 4.13 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva)
Obsession – 5.25 (säv. Jarva, Sentenced, san. Jarva)
Dreamlands – 4.50 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Jarva)
White Wedding – 3.23 (säv. ja san. Billy Idol)
Love and Death – 3.24 (säv. Lopakka, Sentenced, san. Lopakka)
Kokoonpano

Taneli Jarva – basso, laulu
Sami Lopakka – kitara
Vesa Ranta – rummut
Miika Tenkula – soolokitara
Aiheesta muualla

Albumin sanoitukset Sentencedin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumi Love & Death Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Love & Death Discogsissa. (englanniksi)
Sentenced
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:   The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:   Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:   Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t:  Buried Alive
Love Ain’t No Stranger

| ”Love Ain’t No Stranger” Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Slide It In
 Julkaistu: tammikuu 1984
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 04.31
 Levy-yhtiö: Liberty, Geffen
Whitesnaken muut singlet
| ”Give Me More Time” 1984 | ”Love Ain’t No Stranger” 1984 | ”Slow An’ Easy” 1984 |
Love Ain’t No Stranger on brittiläisen hardrockyhtye Whitesnaken kappale vuodelta 1984. Se oli Whitesnaken ensimmäinen single Yhdysvalloissa ja se saavutti siellä suuren suosion. Kappale sisältyi myös samana vuonna julkaistulle yhtyeen seitsemännelle albumille Slide It In.
Kappale

Kappale alkaa Jon Lordin rauhallisilla Hammond-uruilla. Se kuitenkin kasvaa raskaammaksi kappaleen edetessä. Kappale sisältää tunnetun kertosäkeen ja se on yleensä aina mukana Whitesnaken keikoilla. Kappaleesta on saatavilla myös liveversio vuoden 2006 live DVD:llä Live...in the still of the night.
Kokoonpano

David Coverdale – laulu
Micky Moody – kitara
Jon Lord – kosketinsoittimet
Mel Galley – kitara
Colin Hodkingson – basso
Cozy Powell – rummut
Luettelo Bahaman lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Bahamalla.
Nykyiset lentoyhtiöt

| Lentoyhtiö | IATA | ICAO | Kutsutunnus | Aloitti toiminnan  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Abaco Air | - | - | - |  ? |
| Air Charter Bahamas | - | - | - |  ? |
| Bahamasair | UP | BHS | BAHAMAS | 1973 |
| Cat Island Air | - | CIS | - |  ? |
| Cherokee Air | - | - | - |  ? |
| Flamingo Air | - | - | - |  ? |
| Golden Wings Charters | - | - | - |  ? |
| Island Helicopters | - | - | - |  ? |
| Pineapple Air | - | PNP | - |  ? |
| Regional Air | - | RGB | - |  ? |
| Safari Seaplanes | - | - | - |  ? |
| SkyBahamas Airlines | Q7 | SBM | TROPICAL SKY | 2006 |
| Southern Air Charter | PL | SOA | SOUTH AIRCHARTER |  ? |
| Stella Maris Aviation | - | - | - |  ? |
| Take Flight Charters | - | - | - |  ? |
| Twin Air | - | - | - |  ? |
| Western Air | WT | WST | - | 2001 |