stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
C.16 Typhoon
Hankinta ja valmistus

Espanjan piti alkuperäisen suunnitelman mukaan hankkia 85 Typhoonia, mutta budjettileikkausten vuoksi lopullinen hankintamäärä jäi 73:een.
Hankituista 19 Tranche 1 -koneesta yksi (CE.16-18) tuhoutui elokuussa 2010 ja koekoneena ollut IPA4 (C.16-20) muutettiin Tranche 2 -koneeksi. Käytössä olevista 17 koneesta seitsemän on kaksipaikkaisia. Koneista viimeinen luovutettiin 10. elokuuta 2007. Typhoonien sarjanumerot ovat CE.16-01 – CE.16-08 ja C.16-21 – C.16-30. Ilmavoimat vastaanottivat kaikkiaan 34 Trance 2 -konetta, joista kuusi on kaksipaikkaisia. Koneiden sarjanumerot ovat CE.16-09 – CE.16-14 ja C.16-31 – C.16-57 sekä C.16-63. Espanjan vaikean taloustilanteen vuoksi koneet jäivät Airbusin hallintaan, kunnes vuoden 2016 lopulla Espanja maksoi hankinnan loppusumman. Koneiden luovutukset saatiin loppuun vuoden 2019 puoliväliin mennessä.
Espanjan piti vastaanottaa 34 Tranche 3 -konetta, mutta talousvaikeudet pakottivat supistamaan määrän 20:een Tranche 3A:han. Tilaukseen sisältyi ainoastaan yksipaikkaisia koneita ja niiden luovutus alkoi 2015. Koneiden sarjanumerot ovat C.16-60 – C.16-78 lukuun ottamatta numeroa C.16-63, joka kuuluu Tranche 2:een. Koneista luovutettiin huhtikuussa 2019 kolme.
Käyttö

Ilmavoimat vastaanotti syyskuussa 2003 ensimmäisen koneen, joka oli kaksipaikkainen CE.16-01 (c/n ST001). Seuraavan vuoden toukokuussa saapui kolme konetta Morónin lentotukikohtaan samoin kuin ensimmäiset lentomiehistöt, jotka olivat saaneet lento- ja huoltokoulutuksensa päätökseen Getafessa. Koneiden saapuessa palautettiin palvelukseen Ala 11:n Grupo 11, joka aloitti uuden Typhoon-henkilöstön kouluttamisen. Grupo 11:een oli tarkoitus perustaa kolme laivuetta (111, 112 ja 113 Escuadrón), mutta 112:ta ei aktivoitu. Lokakuussa aktivoitiin 111 Escuadrón, jonka tehtävänä käyttöönotto, asejärjestelmien testaus ja oppaiden kokoaminen. Laivue saavutti operatiivisen valmiuden heinäkuussa 2008, jolloin se aloitti päivystystehtävät. Tammikuussa 2004 aktivoitiin 113 Escuadrón, joka aloitti koulutuslaivueena kouluttaen myös Saudi-Arabian ja Saksan ilmavoimien lentäjiä.
Dassault Mirage F1 poistui Espanjan ilmavoimien käytöstä 23. kesäkuuta 2013, kun Ala 14 aloitti Los Llanos-Albacetessä kaluston vaihdon Typhooneihin. Lennoston 142 Escuadrón vastaanotti ensimmäiset kahdeksan Typhoonia vuoden 2013 puolivälissä. Vuodessa laivue oli saavuttanut täyden 12 Tranche 2 -koneen vahvuuden. Vuoden 2016 puoleenväliin mennessä laivueen vahvuus oli nostettu 17 koneeseen, joista kaksi oli kaksipaikkaisia CE.16-koneita. Lennoston toinen laivue 142 Escuadrón aktivoitiin uudelleen syyskuussa 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta C.16 Typhoon Wikimedia Commonsissa
Cabo de São Vicenten taistelu

Cabo de São Vicenten taistelu[lähde? ] voi tarkoittaa seuraavia taisteluita:
Cabo de São Vicenten taistelu (1337), Kastilian ja Portugalin välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1641), Espanjan ja Hollannin välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1681), Espanjan ja Brandenburgin välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1693), Ranskan ja Englannin ja Hollannin yhdistettyjen laivastojen välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1719), Espanjan ja Englannin välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1780), Espanjan ja Britannian välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1797), Espanjan ja Britannian välinen taistelu
Cabo de São Vicenten taistelu (1833), Portugalin sisällissodan taistelu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cabo de São Vicenten taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Campagnolo

Campagnolon logo
Campagnolo on italialainen yritys, jonka Tullio Campagnolo perusti vuonna 1933 Vicenzassa. Yritys valmistaa polkupyörien osia ja keskittyy erityisesti rata- ja maantiepyöräilyyn, kun taas sen kilpailijat Shimano ja SRAM valmistavat myös osia maastopyöriin. Campagnoloa pidetään historiallisesti kaikista merkittävimpänä osien valmistajana.
Useat UCI World Tour -tason tiimit, kuten Movistar, UAE-Team Emirates, Lotto-Soudal ja Cofidis, käyttävät pyörissään Campagnolon komponentteja. Campagnolo liitetään usein myös kaikkien aikojen menestyneimmän pyöräilijän Eddy Merckxin voittoihin.
Colnago C59 Campagnolo Super Record -osasarjalla
Yrityksen perustaja Tullio Campagnolo oli keksijä sekä entinen kilpapyöräilijä, joka oli uransa aikana kehitellyt useita innovatiivisia ratkaisuja, kuten renkaiden pikakiinnityksen ja ketjuvaihteet. Nämä keksinnöt oli tehty erityisesti maantiekäyttöön ja ne olivat erittäin haluttuja aikansa huippukuskien keskuudessa.
1980-luvulla Campagnolo esitteli Ergopower-vaihdejärjestelmänsä, joka on käytössä vielä nykyäänkin. Vastakohtana Shimanon pyrkimyksille yhä pienempiä ja monimutkaisempia osia kohden Campagnolo hyödyntää erilaisia materiaaleja ja niiden ominaisuuksia osiensa erottelemisessa. Campagnolon osiin on yleensä hyvin tarjolla varaosia ja niiden huoltaminen on helppoa. 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa Campagnolo alkoi käyttää hiilikuitua osasarjoissaan.
Campagnolon parhaimmat ja kevyimmät osasarjat tällä hetkellä ovat Super Record ja Record sekä niiden sähköiset EPS-versiot. Niiden jälkeen järjestys kevyimmästä osasarjasta painavimpaan on Chorus, Potenza ja Centaur. Campagnolo valmistaa lisäksi kiekkoja kuten Bora Ultra, Bora One, Eurus ja Khamsin.
Osasarjat

Sähköiset osasarjat
Super Record EPS
Record EPS
Chorus EPS
Mekaaniset osasarjat
Super Record
Record
Chorus
Potenza 11
Centaur
Gravel-käyttöön suunnitellut osasarjat
Ekar
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Campagnolo Wikimedia Commonsissa
Yrityksen verkkosivusto (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Campagnolo
Käännös suomeksi
Bryce Canyonin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Utah, Yhdysvallat
Lähin kaupunki:  Tropic, Utah
Pinta-ala:  145 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Bryce Canyon National Park 
Tyyppi:  Yhdysvaltain kansallispuisto, kansallispuisto 
Perustettu:  15. syyskuuta 1928
Luokitus:  International Dark Sky Park (d) (2019) 
Kävijämäärä:  1 017 681 (2005)
Hallinto:  National Park Service
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Bryce Canyonin kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Lounais-Utahissa Yhdysvalloissa. Nimestään huolimatta kansallispuistolle nimensä antanut luonnonmuodostelma ei ole kanjoni, vaan enemminkin useiden eroosion luomien  hevosenkengän muotoisten amfiteatterien ketju.  Paikan löytäneen Ebenezer Brycen väitetään kuvanneen sitä ”hitonmoiseksi paikaksi lehmän hukkaamiseen”.
Alue on kansallinen monumentti vuodesta 1923, kansallispuisto vuodesta 1924 ja sai nykyisen nimensä vuonna 1928.
Kuvia

Kansallispuiston kartta.
Bryce Canyon Bryce Pointista nähtynä.
Amfiteatterimuoto näkyy tässä kuvassa
Thorin vasara, erikoinen maapyramidimuodostelma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bryce Canyonin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain kansallispuistot
Acadia
American Samoa
Arches
Badlands
Big Bend
Biscayne
Black Canyon of the Gunnison
Bryce Canyon
Canyonlands
Capitol Reef
Carlsbad Caverns
Channel Islands
Congaree
Crater Lake
Cuyahoga Valley
Death Valley
Denali
Dry Tortugas
Everglades
Gates of the Arctic
Glacier
Glacier Bay
Grand Canyon
Grand Teton
Great Basin
Great Sand Dunes
Great Smoky Mountains
Guadalupe Mountains
Haleakalā
Hawaii Volcanoes
Hot Springs
Isle Royale
Joshua Tree
Katmai
Kenai Fjords
Kings Canyon
Kobuk Valley
Lake Clark
Lassen Volcanic
Mammoth Cave
Mesa Verde
Mount Rainier
North Cascades
Olympic
Petrified Forest
Pinnacles
Redwood
Rocky Mountain
Saguaro
Sequoia
Shenandoah
Theodore Roosevelt
Virgin Islands
Voyageurs
Wind Cave
Wrangell-St. Elias
Yellowstone
Yosemite
Zion
Carsten Schlangen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carsten Schlangen Kultaisen Liigan osakilpailussa Berliinissä 2008. |  Carsten Schlangen Kultaisen Liigan osakilpailussa Berliinissä 2008. |  Carsten Schlangen Kultaisen Liigan osakilpailussa Berliinissä 2008. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | 1 500 metriä |  |
Carsten Schlangen  (s. 31. joulukuuta 1980) on saksalainen keskimatkojen juoksija. Hän sijoittui hopealle 1 500 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Pariisin EM-hallikilpailuissa 2011 hän oli samalla matkalla neljäs. Hän on edennyt 1 500 metrillä välieriin Pekingin 2008 ja Lontoon 2012 olympialaisissa sekä Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Schlangenin ennätys 1 500 metrillä on 3.33,64 ja 800 metrillä 1.46,81.
British Airwaysin lento 38

| British Airwaysin lento 038 |
| --- | --- |
 British Airwaysin Boeing 777 -kone onnettomuuden jälkeen.
Yhteenveto
Päivämäärä:  17. tammikuuta 2008
Onnettomuustyyppi:  polttoaineensyöttöhäiriö, pakkolasku
Tapahtumapaikka:  Heathrow’n lentoasema, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Lähtöpaikka:  Pekingin kansainvälinen lentoasema, Peking, Kiina
Määränpää:  Heathrow’n lentoasema, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuolleita:  0
Loukkaantuneita:  1 vakavaa, 47 lievää
Eloonjääneitä:  152 (kaikki)
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 777-236ER
Lentoyhtiö:  British Airways
Rekisteritunnus:  G-YMMM
Matkustajia:  136
Miehistöä:  16
British Airwaysin lennon 038 onnettomuus tapahtui Lontoon Heathrow’n lentoasemalla 17. tammikuuta 2008. Onnettomuus tapahtui kello 12.42 paikallista aikaa British Airwaysin Boeing 777-236ER -koneelle, kun lentäjät menettivät koneen hallinnan loppulähestymisen aikana moottorien tehonsäädön lakattua toimimasta. Onnettomuuden syyksi ilmeni jäästä johtuva polttoaineensyöttöhäiriö. Koneessa oli 152 henkilöä, heistä 136 matkustajia ja 16 miehistön jäseniä. Onnettomuudessa ei kuollut kukaan, eikä kukaan loukkaantunut vakavasti. Yhdeksän matkustajaa loukkaantui lievästi.
Tausta > Lentokone

Onnettomuuskone oli malliltaan Boeing 777-236ER, rekisteritunnukseltaan G-YMMM ja valmistenumroltaan 30314. Se oli valmistunut vuonna 2001. Koneella oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 28 675 tuntia ja 3 957 lentoa. Se oli varustettu kahdella Rolls-Roycen RB211 Trent 895-17 -suihkuturbiinimoottorilla.
Tausta > Miehistö

Koneen kapteeni oli 43-vuotias Peter Burkill. Hänellä oli yhteensä 12 700 tunnin lentokokemus, josta 8 450 onnettomuuskonetyypillä. Hän oli suorittanut liikennelentäjän lupakirjan ja oli pätevä lentämään lentokonemalleja Lockheed L-1011 TriStar, McDonnell Douglas DC-10 ja Boeing 777.
Koneessa oli 41-vuotias kokeneempi perämies ja 35-vuotias toinen perämies. Kokeneemmalla oli yhteensä 9 000 tunnin lentokokemus, josta 7 000 onnettomuuskonetyypillä. Toinen perämies oli lentänyt 5 000 tuntia, joista 1 120 kyseisellä konetyypillä. Molemmat perämiehet olivat suorittaneet liikennelentäjän lupakirjan.
Reitti

Koneen oli määrä lentää Pekingin kansainväliseltä lentoasemalta Lontoon Heathrow’n lentoasemalle. Kone lähti aikataulun mukaisesti 12.10 paikallista aikaa Pekingistä. Aikataulun mukaisesti kone olisi ollut perillä Lontoossa 13.15 paikallista aikaa. Koneen oli tarkoitus laskeutua kiitotielle 27L.
British Airways liikennöi reitillä säännöllisesti kuusi kertaa viikossa.
Onnettomuus

Koneen kapteeni Peter Burkill valmisteli Pekingistä lähtenyttä konettaan laskeutumiseen, kunnes yhtäkkiä Lontoon yläpuolella kiitotien 27L loppuosalla koneen moottoreista katosivat tehot kokonaan. Koneen moottorit eivät vastanneet ensin autopilotin käskyihin eivätkä myöhemmin lentäjienkään käskyihin. Kone alkoi menettää välittömästi ja hallitsemattomasti korkeuttaan. Kone oli tässä vaiheessa jo varsin lähellä maata noin 220 metrin korkeudessa, ja silminnäkijöiden mukaan kone melkein kosketti lentokentän turva-aitaa, ja iskeytyi maahan ennen kiitotietä.
Tämän jälkeen kone iskeytyi maahan, ja laskutelineet repeytyivät irti. Kone liukui useita satoja metrejä ennen kuin se pysähtyi kiitotien päähän. Paikalle hälytettiin useita pelastusyksiköitä. Matkustajat ja miehistön jäsenet pelastautuivat hätäuloskäyntien kautta ulos koneesta. Koneen päälle ruiskutettiin välittömästi sammutusvaahtoa. Koneen toinen siipi ja moottori tuhoutuivat pahoin hätälaskussa.
Onnettomuuden syyt

Onnettomuuden jälkeen British Airways ilmoitti, ettei sillä ole mitään tietoa onnettomuuden syystä. Lontoon poliisi puolestaan ilmoitti, ettei se epäile terroritekoa. Onnettomuuden syyn aiheuttajaksi epäiltiin ensin lintuparvea, joka olisi törmännyt moottoreihin. Heatrow’n lähistöllä on paljon tekojärviä, joissa pesii muun muassa paljon kanadanhanhia.
Turman syyksi epäiltiin aluksi moottoreiden äkkinäistä sammumista polttoainesyötön teknisestä ongelmasta johtuen. Kaksi vuotta onnettomuuden jälkeen 9. helmikuuta 2010 valmistuneen onnettomuustutkinnan mukaan syy oli polttoaineputkien jäätyminen ja siitä seurannut polttoaineensyöttöhäiriö. Tutkijoiden mukaan jään kertymistä ei turvallisuustarkastuksissa olisi pystytty havaitsemaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta British Airwaysin lento 38 Wikimedia Commonsissa
BBC:n kuvaraportti
Peter Burkillin kotisivut
Onnettomuus tapahtui kuvan kaltaisella Boeing 777-236ER -koneella.
Laboratoriokoe polttoaineensyötöstä, jossa nähdään, että jääkiteet vaikeuttavat polttoaineensyöttöä.
Carrollin piirikunta (Maryland)

Carrollin piirikunta (engl. Carroll County) on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 168 447 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Westminsterin kunta. Piirikunta on perustettu 19. tammikuuta 1837.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carrollin piirikunta (Maryland) Wikimedia Commonsissa
Bryce Johnson

| Bryce Johnson |
| --- | --- |
 Bryce Johnson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Reno, Nevada, Yhdysvallat
Ammatti:  Näyttelijä
Puoliso:  Dawn Joanne Shand
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  Josh Ford (Suositut)
Aiheesta muualla
brycejohnsonactor.com/home
IMDb 
Elonet
Bryce Johnson (s. 18. huhtikuuta 1977 Reno, Nevada) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Suositut.
Elämäkerta

Johnson syntyi Renossa, Nevadassa ja kasvoi Sioux Cityssä Iowassa, jossa hän asui äitinsä ja kahden veljensä kanssa. Perhe asui hetken aikaa myös Denverissä, Coloradossa, jossa Johnson kävi high schoolia.
Johnson asuu Hollywoodissa vaimonsa Dawn Joanne Shandin kanssa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa golfia, rantalentopalloa ja amerikkalaista jalkapalloa.
Elämäkerta > Ura

Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1995 Johnson muutti Los Angelesiin, jossa hän alkoi opiskella näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa. Vuonna 1999 hän sai ensimmäisen roolinsa Saving Graces -nimisen sarjan pilottijaksosta, mutta sarjaa ei otettu tuotantoon. Se ei kuitenkaan lannistanut Johnsonia, kun hänet roolitettiin John Fordin rooliin televisiosarjassa Suositut (1999–2001). Sarjan myötä Johnson tuli tunnetuksi ja sen päätyttyä hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa Gilmoren tytöt, Dawson’s Creek, Sisko ja sen sisko, House ja Muodon vuoksi. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Anna palaa 2 (2004) ja Sleeping Dogs Lie (2006).
Johnson on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin ja animaatioelokuviin, kuten Call of Duty 2, Doctor Strange: The Sorcerer Supreme, Justice League Heroes ja Hulk Vs.
Blaze the Cat

| Blaze the Cat |
| --- | --- |
 Blaze the Cat pelissä Sonic the Hedgehog (2006).
Pelisarja:  Sonic the Hedgehog
Ensimmäinen peli:  Sonic Rush
Luoja:  Takashi Yuda
Ääninäyttelijä  (englanti):  Bella Hudson
Ääninäyttelijä (japani):  Nao Takamori
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Blaze the Cat on fiktiivinen hahmo Sonic the Hedgehog -sarjan videopeleistä. Hän on prinsessa toisesta ulottuvuudesta.
Hahmo

Blaze muistuttaa monessa asiassa Sonicia. Blazen voimat perustuvat tulen käyttöön. Hän pystyy tulta ympärillään pyörittämällä suorittamaan samantyyppisiä hyökkäyksiä kuin Sonic. Blaze on voimakkaiden Solsmaragdien suojelija, kuten Knuckles the Echidna on Mestarismaragdin suojelija Sonicin ulottuvuudessa. Sol smaragdeilla on samoja voimia kuin Kaaossmaragdeilla, joten ne kiinnostavat muitakin. Kun Blaze saa kerättyä kaikki seitsemän Sol smaragdia, hänestä tulee entistä voimakkaampi Burning Blaze. Blazen arkkivihollinen on samasta ulottuvuudesta kotoisin oleva Eggman Nega. Blazen ystäviä ovat Silver the Hedgehog, Cream the Rabbit, Sonic the Hedgehog, Miles ”Tails” Prower sekä Marine the Raccoon.
Blazen ensiesiintyminen on Sonic Rush -pelissä. Tri. Ivo ”Eggman” Robotnik saapuu Blazen ulottuvuuteensa ja vie hänen vartioimansa Solsmaragdit, jolloin Blazen ja Sonicin maailmat eivät ole enää tasapainossa ja alkavat sulautua yhteen. Blaze seuraa Eggmania Sonicin maailmaan, jossa hän kohtaa Creamin. Hänellä ei ole oikeita ystäviä omassa maailmassaan, minkä vuoksi hän aluksi haluaa toimia yksin ja ilman apua. Sonic ja Blaze taistelevat pelissä kerran toisiaan vastaan, mutta tajuavat olevansa samalla puolella. He kukistavat Eggmanin ja Eggman Negan ja palaavat sitten omiin ulottuvuuksiinsa.
Blazella on ystävä nimeltä Silver the Hedgehog. Silverin erikoiskykynä on telekineesi, jota hän käyttää eniten ystäviensä ja erityisesti Blazen suojelemiseen. Vaikka Silver on naiivi, Blaze tavallaan pitää hänestä. Kaiken sen lisäksi Sonic the Hedgehog (2006) -pelin Silver tarinan lopussa, kun Silver yrittää imeä Solarista sieluunsa, muttei kykene tähän, sen sijaan Blaze, jonka sielu on tulessa, pystyy.selvennä Blaze onnistuu sulkemaan Solariksen sieluunsa, ja hän pyytää Silveria suorittamaan Chaos Controllin (siirtääkseen itsensä toiseen ulottuvuuteen). Silver epäröi. Hän sanoo, ettei pysty tekemään hänelle pahaa ja että Blaze on tämän ystävä. Blaze hymyilee ja kääntyy Silveriin päin. Hän sanoo ”Olet niin naiivi, mutta juuri siitä sinussa pidän.” Sitten Blaze imee Solarisin täysin itseensä ja alkaa haihtua. Silver huutaa ”Blaze!” Blaze hymyilee ja sanoo ”Onnea matkaan Silver!” minkä jälkeen Blaze lentää taivaaseen, ja tumma taivas muuttuu kauniiksi taivaaksi. Sen jälkeen Silver jää suremaan parasta ystäväänsä ja jatkaa eteenpäin.
Pelit joissa Blaze esiintyy

Sonic Rush
Sonic the Hedgehog (2006)
Sonic Rush Adventure
Sonic and the Secret Rings (avattavana hahmona)
Sonic Riders: Zero Gravity (avattavana hahmona)
Mario & Sonic at the Olympic Games
Super Smash Bros. Brawl (avattavana figuurina)
Mario and Sonic at the Olympic Winter Games
Sonic and the Black Knight
Sonic Generations
Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games
Team Sonic Racing
Muut esiintymiset

Sonic Archie -sarjakuva
Sonic Universe -sarjakuva
Aiheesta muualla

Mobius Encyclopaedia (englanniksi)
Sonic Retro (englanniksi)
Cameron Jerome

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Cameron Zishan Rana-Jerome
Syntymäaika: 14. lokakuuta 1986 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Huddersfield, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Milton Keynes Dons
Pelinumero: 35
Junioriseurat
: Huddersfield Town Grimsby Town Sheffield Wednesday
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2004 2004–2006 2006–2011 2011–2014 2013–2014 2014–2018 2018 2018–2020 2020– | Middlesbrough Cardiff City Birmingham City  Stoke City Crystal Palace (laina) Norwich City  Derby County Göztepe Milton Keynes Dons | 0 (0) 73 (24) 181(37)  50 (7)  28 (2)  130 (38)  18 (5) |
Maajoukkue
| 2005– | Englanti U21 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. syyskuuta 2007.
Cameron Zishan Jerome (s. 14. lokakuuta 1986 Huddersfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Milton Keynes Donsia. 185-senttimetriä pitkä Jerome on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Juniorina Jerome pelasi kotikaupunkinsa Huddersfield Townissa lisäksi Grimsby Townissa ja Sheffield Wednesdayssa. Ennen kuin Jerome siirtyi vuonna 2004 Cardiff Cityyn edusti hän Middlesbroughia.
Kaudella 2004–05 Jerome teki 7 maalia 32 pelaamassaan ottelussa ja jatkoi hyvin myös seuraavalla kaudella ollen joukkueen paras maalintekijä 20 maalilla. Huimassa vireessä olleen Jeromen odotettu siirto Cardiffista tapahtui 31. toukokuuta 2006 kun Birmingham hankki hyökkääjän kolmella miljoonalla punnalla. Siirto oli myös pienelle seuralle hyvä, sillä Cardiff sai hankittua siirtorahoilla uusia pelaajia mm. Michael Chopran ja Stephen McPhail'n.
Ensimmäisen maalinsa Birminghamin paidassa Jerome teki 12. syyskuuta 2006 Loftus Roadilla ottelussa Queens Park Rangersia vastaan.
Siirtoikkunan viimeisenä päivänä elokuussa 2011 Jerome siirtyi Birminghamista Stokeen. Debyyttinsä hän teki Eurooppaliigan pelissä Kiovan Dynamoa vastaan.
Kauden 2013-2014 hän pelasi lainasopimuksella Crystal Palacessa. Pelaamassaan kahdessakymmenessäkahdeksassa ottelussa hän onnistui maalinteossa kahdesti.
Elokuussa 2014 Norwich City ja Stoke sopivat siirrosta, jonka hinnaksi arvioitiin 1,5 miljoonaa puntaa.
Aiheesta muualla

Jeromen profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Carl Wåhlström

Carl Wåhlström oli ruotsalainen urkuri ja urkujenrakentaja. Hänen isänsä oli urkujenrakentajamestari Anders Wåhlström.
Carl Wåhlström aloitti 1752 kymmenen vuotta kestäneet urkurakennuksen opinnot Jonas Grenin ja Petter Stråhlen johdolla. Opettajiensa ja edeltäjiensä tavoin 
Wåhlström oli tiiviisti yhteistyössä myös Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian kanssa. Hän opiskeli urkujenrakennuksen teoriaa. Hän oli myös hyvin perehtynyt matematiikkaan, mekaniikkaan ja statiikkaan. Myöhemmin hän oli tunnettu urkurakentaja, joka Grenin ja Stråhlen kuoltua 1765 jatkoi Johan Niclas Cahmanin perustaman rakentamon toimintaa. Wåhlström rakensi urkuja myös Suomeen, muun muassa vuonna 1772 Ulrika Eleonoran kirkkoon Helsinkiin. Hän tarkasti Kristiinankaupunkiin Ulrika Eleonoran kirkkoon Nils Strömbäckin vuonna 1776 rakentamat urut.
Chaosium

Chaosium on Greg Staffordin vuonna 1975 perustama kirja- ja pelikustannusyhtiö. Yhtiön pääpaikka sijaitsee Haywardissa. Chaosium on yksi vanhimmista yhä toimivista roolipelejä tuottavasta yhtiöstä.
Chaosiumin julkaisemia pelejä ovat mm. White Bear and Red Moon, Nomad Gods, Call of Cthulhu sekä RuneQuest ja Hero Wars. Pelejä on käännetty myös ranskaksi, saksaksi, espanjaksi ja italiaksi. RuneQuestin säännöt muotoiltiin peliformaatiksi nimeltä Basic Role-Playing (BRP), jota on käytetty monissa yhtiön myöhemmin julkaisemissa peleissä.
Aiheesta muualla

Chaosiumin kotisivut
Brownsville Station (yhtye)

Brownsville Station keikalla Charlottessa Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa. Charlotte Memorial Stadium, 5.5.1972.
Brownsville Station on yhdysvaltalainen yhtye, joka oli suosionsa huipulla 1970-luvulla. Sen alkuperäisiä jäseniä olivat kitaristi-vokalisti Cub Koda,  kitaristi-vokalisti Mike Lutz, rumpali T. J. Cronley ja basisti-vokalisti Tony Driggins. Yhtyeen suurin hitti oli Top Ten -listalla kolmossijan saanut ”Smokin' in the Boys Room” vuonna 1973.