stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
15. joulukuuta
Tapahtumia

1290 eaa. – Egyptin faarao Seti I kuoli ja Ramses II nousi valtaistuimelle.
687 – Pyhä Sergius I valittiin paaviksi.
1256 – Hülegü-kaani valloitti ja tuhosi assassiinien vuoristolinnakkeen Alamutissa nyky-Iranissa, osana mongolien Lähi-idän muslimivaltioiden tuhoamista.
1891 – James Naismith esitteli koripallopelin ensimmäisen version.
1913 – Irtolaismies Robert Merinen murhasi puukottamalla Aleksis Kiven veljen Albert Stenvallin ja tämän vaimon Vilhelmiina Stenvallin Kiven kuolinmökissä Tuusulassa.
1938 – Yrjö Väisälä löysi asteroidin 1488 Aura.
1939 – Elokuva Tuulen viemää ensi-illassa Atlantassa.
1945 – Kenraali Douglas MacArthur määräsi šintolaisuuden menettävän valtionuskonnon aseman Japanissa.
1960 – Belgian kuningas Baudouin I avioitui espanjalaisen doña Fabiola de Mora y Aragónin kanssa Brysselissä.
1961 – Holokaustin pääsuunnittelijana pidetty Adolf Eichmann tuomittiin Jerusalemissa kuolemaan.
1961 – Wäinö Aaltosen veistämä presidentti P. E. Svinhufvudin patsas paljastettiin eduskuntatalon edustalla Helsingissä.
1965 – Gemini-ohjelma: Gemini 6, miehistönään Wally Schirra ja Thomas Stafford, laukaistiin matkaan Cape Kennedystä.
1965 – Elokuva Sound of Music julkaistiin.
1976 – Samoasta tuli YK:n jäsenvaltio.
1978 – Presidentti Jimmy Carter ilmoitti Yhdysvaltain solmivan diplomaattisuhteet Kiinan kansantasavallan kanssa vuoden 1979 alussa. Taiwan paheksui ilmoitusta jyrkästi, Neuvostoliitto ei kommentoinut sitä millään tavoin.
1983 – Suomen kansan yhtenäisyyden puolue (SKYP, uudelta nimeltään Kansalaisvallan Liitto) poistettiin oikeusministeriön puoluerekisteristä sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa 1979 ja 1983.
1991 – Suomenlinna ja Vanha Rauma hyväksyttiin YK:n tiede- ja kulttuurijärjestön (Unesco) maailmanperintöluetteloon.
1994 – Netscape Navigatorin versio 1.0 julkistettiin.
1994 – Palausta tuli YK:n jäsenvaltio.
1994 – Ruotsin valtiopäivät hyväksyi yksimielisesti Ruotsin jäsenyyden Euroopan unionissa.
1995 – Bosman-sääntö syntyi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen seurauksena
2008 – Yleisradio avasi uuden Yle Tehosto -ääniefektiohjelman.
2010 – MTV3 Komedia aloitti lähetyksensä.
2013 – Etelä-Sudanin sisällissota alkoi.
2015 – Viimeinen Ajankohtainen kakkonen -lähetys.
All Saints (yhtye)

| All Saints |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996– 
Tyylilaji:  pop
Jäsenet:   Melanie Blatt   Shaznay Lewis   Nicole Appleton   Natalie Appleton 
Infobox OKNimi-testi OK: 
All Saints on brittiläinen popyhtye, joka perustettiin toukokuussa 1996. Ennen hajoamistaan vuonna 2001 yhtye ehti julkaista viisi listaykköstä, mutta ei saavuttanut samanlaista menestystä vuoden 2006 comebackillaan.
Yhtye solmi levytyssopimuksen London Recordsin kanssa vuonna 1996. Vuonna 1997 julkaistiin ensimmäinen single, "I Know Where It's At", joka nousi Britannian singlelistan neljänneksi. Seuraava kappale "Never Ever" nousi ykköseksi ja toi yhtyelle Brit Award -palkinnot parhaasta singlesta ja musiikkivideosta. All Saints teki comebackin 8. marraskuuta 2006 julkaistulla "Rock Steady" -singlellään ja julkaisi uuden albumin Studio 1, joka nousi Britannian albumilistalla sijalle 40. Toisen singlen "Chick Fit" jäätyä top 75:n ulkopuolelle Parlophone päätti lopettaa yhteistyön yhtyeen kanssa.
Jäsenet

Melanie Blatt
Shaznay Lewis
Nicole Appleton
Natalie Appleton
Diskografia > Albumit

All Saints (1997)
The Remix Album (1998)
Saints & Sinners (2000)
All Hits (2001)
Studio 1 (2006)
Red Flag (2016)
Testament (2018)
Luettelo Hondurasin kaupungeista

Hondurasin kartta
Tegucigalpa, Hondurasin pääkaupunki
Tämä on luettelo Hondurasissa sijaitsevista kaupungeista.
Suurimmat kaupungit

Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan yli 20 000 asukkaan kuntia (municipios) olivat:
| Sija | Kaupunki | Departementti  | Väkiluku  (VL2013) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tegucigalpa | Francisco Morazán | &&&&&&&&&0996658.&&&&00996 658 |
| 2 | San Pedro Sula | Cortés | &&&&&&&&&0598519.&&&&00598 519 |
| 3 | La Ceiba | Atlántida | &&&&&&&&&0176212.&&&&00176 212 |
| 4 | Choloma | Cortés | &&&&&&&&&0163818.&&&&00163 818 |
| 5 | El Progreso | Yoro | &&&&&&&&&0114934.&&&&00114 934 |
| 6 | Comayagua | Comayagua | &&&&&&&&&&092883.&&&&0092 883 |
| 7 | Choluteca | Choluteca | &&&&&&&&&&086179.&&&&0086 179 |
| 8 | Danlí | El Paraíso | &&&&&&&&&&064976.&&&&0064 976 |
| 9 | La Lima | Cortés | &&&&&&&&&&062903.&&&&0062 903 |
| 10 | Villanueva | Cortés | &&&&&&&&&&062711.&&&&0062 711 |
| 11 | Siguatepeque | Comayagua | &&&&&&&&&&060910.&&&&0060 910 |
| 12 | Puerto Cortés | Cortés | &&&&&&&&&&059676.&&&&0059 676 |
| 13 | Juticalpa | Olancho | &&&&&&&&&&056302.&&&&0056 302 |
| 14 | Catacamas | Olancho | &&&&&&&&&&051605.&&&&0051 605 |
| 15 | Tocoa | Colón | &&&&&&&&&&049377.&&&&0049 377 |
| 16 | Santa Rosa de Copán | Copán | &&&&&&&&&&048485.&&&&0048 485 |
| 17 | Cofradía | Cortés | &&&&&&&&&&038780.&&&&0038 780 |
| 18 | Olanchito | Yoro | &&&&&&&&&&035265.&&&&0035 265 |
| 19 | Tela | Atlántida | &&&&&&&&&&033797.&&&&0033 797 |
| 20 | San Lorenzo | Valle | &&&&&&&&&&029692.&&&&0029 692 |
| 21 | La Paz | La Paz | &&&&&&&&&&024617.&&&&0024 617 |
| 22 | El Paraíso | El Paraíso | &&&&&&&&&&024384.&&&&0024 384 |
| 23 | Santa Bárbara | Santa Bárbara | &&&&&&&&&&024230.&&&&0024 230 |
| 24 | La Entrada (Nueva Arcadia) | Copán | &&&&&&&&&&021272.&&&&0021 272 |
| 25 | Yoro | Yoro | &&&&&&&&&&021052.&&&&0021 052 |
| 26 | Campo Dos Caminos | Cortés | &&&&&&&&&&020853.&&&&0020 853  |
Muita kaupunkeja aakkosjärjestyksessä

lähde?
Chamelecón
Gracias
Guanaja
La Esperanza
La Mosquita
Nueva Ocotepeque
Omoa
Puerto Castilla
Puerto Lempira
Roatán
Sambo Creek
Siguatepeque
Tocoa
Trujillo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Hondurasin kaupungeista Wikimedia Commonsissa
Georgi Markov (toisinajattelija)

Georgi Ivanov Markov (bulg. Георги Иванов Марков, 1. maaliskuuta 1929 Sofia, Bulgaria – 11. syyskuuta 1978) oli bulgarialainen toimittaja, palkittu kirjailija ja toisinajattelija, joka kuoli sateenvarjosta annosteltuun myrkkyyn.
Markov oli alun perin kirjailija ja näytelmäkirjailija, mutta hän loikkasi vuonna 1969 Bulgariasta, jota johti itsevaltainen johtaja Todor Živkov. Lännessä Markov työskenteli BBC:n, Radio Free Europen ja Deutsche Wellen palveluksessa. Hän kritisoi radiopuheissaan Bulgarian kommunistista hallintoa ja sen itsevaltaista johtajaa.
Elämä Bulgariassa

Markov valmistui vuonna 1946 lukiosta ja alkoi opiskella yliopistossa kemiaa. Hän työskenteli kemistinä ja kemian opettajana. 19-vuotiaana hän sairasti tuberkuloosia ja joutui sairaalahoitoon. Hän luopui kemistin työstään ja ryhtyi kirjailijaksi. Hän julkaisi 1957 ensimmäisen kirjansa. Bulgarian kirjailijaliitto palkitsi hänet vuonna 1968.
Markov kirjoitti toisesta maailmansodasta ja kritisoi kansallissosialismin valtaa maassa. Todor Živkov yritti rohkaista nuoria kirjailijoita kirjoittamaan sodasta. Markovin näytelmiä ei julkaistu Bulgariassa ja kommunistiset sensorit hyökkäsivät niiden kimppuun.
Kirjailijana ja toisinajattelijana

Vuonna 1969 Georgi Markov matkusti Bolognaan, Italiaan, jossa hänen veljensä asui. Hänen aikomuksensa oli odottaa, kunnes hänen näytelmänsä julkaistaan kotimaassa. Hän pohti usein paluuta kotimaahan. Bulgaria ei uusinut 1971 Markovin matkustuslupaa, joten hän muutti Lontooseen. Siellä hän oppi englantia ja sai vuonna 1972 töitä BBC:n bulgariankieliseltä osastolta. Myöhemmin hän työskenteli Deutsche Wellellä ja Radio Free Europella. Markov sai tietää vuonna 1972, että Bulgarian kirjailijaliitto oli puhdistettu Markovin kaltaisista nuorista kirjailijoista, ja monet olivat joutuneet julkaisukieltoon. Hänet tuomittiin kotimaassaan poissaolevana kuudeksi vuodeksi vankilaan.
Markovin kirjat poistettiin kirjastoista ja kirjakaupoista, ja eikä häntä enää ennen vuotta 1989 mainittu Bulgarian viestimistä.
Markovin näytelmiä esitettiin 1974 Lontoossa ja Edinburghissa.
Markov avioitui vuonna 1975 Annabelle Dilkin kanssa. Pariskunta sai yhden tyttären Alexandra-Rainan(s. 1975). Vuosina 1975 ja 1978 Markov kirjoitti kirjaa “In Absentia Reports”, joka analysoi elämää kommunistisessa Bulgariassa. Hän luki kirjansa kappaleita viikoittain Radio Free Europessa. Hän hyökkäsi kirjassaan kommunistihallintoa ja sen itsevaltaista johtajaa Todor Živkovia vastaan.
Sateenvarjomurhaaja

Kun Markov 7. syyskuuta 1978 (Todor Živkovin syntymäpäivänä) käveli Waterloo Bridgeä linja-autopysäkille, häntä pisti joku reiteen sateenvarjolla, pyysi anteeksi ja lähti pois. Markov kertoi myöhemmin lääkäreille miehen puhuneen englantia ulkomaisella korostuksella.
Markovin jalkaa särki tapauksen jälkeen. Kun hän palasi työpaikalleen BBC:hen, hän huomasi punaisen näppylän kohdassa, johon sateenvarjon kärki oli osunut. Hän kertoi tapauksen työtovereilleen. Sinä iltana hän sai kovan kuumeen ja hänet vietiin sairaalaan, jossa hän kuoli kolme päivää myöhemmin. Tapausta kutsutaan sateenvarjomurhaksi.
Tutkimus

Sairaalassa Markov kertoi lääkäreille epäilevänsä, että hänet olisi myrkytetty. Scotland Yard määräsi ruumiinavauksen. Ruumiinavauksessa patologit löysivät pienen, pyöreän, metallisen, nuppineulanpään kokoisen kuulan Markovin reidestä.
Kuula oli 1,52 mm leveä, 90 % platinaa ja 10 % iridiumia. Siihen oli porattu kaksi 0,35 mm halkaisijaltaan olevaa reikää, jotka yhdessä muodostivat X:n muotoisen kammion kuulan sisälle. Kuulaa tutkittiin Porton Downin sotilaslaboratoriossa. Tutkijat saivat selville, että kuulassa oli todennäköisesti puhdistettua risiiniä. Reikiä käytettiin risiinin täyttämiseen. Kuula oli voideltu erikoisella eristeellä, joka suli 37 °C lämpötilassa (ihmisen ruumiinlämpötila) ja vapautti risiinin Markovin verenkiertoon  aiheuttaen tämän kuoleman. Vaikka Markov olisi selviytynyt elossa, olisi ollut vaikeata löytää Markovin ruumista todisteita risiinimyrkytyksestä, sillä risiini ei näy verenkierrossa.
Kymmenen päivää Markovin murhan jälkeen eräs toinen bulgarialainen toisinajattelija, kirjailija Vladimir Kostov, sai samanlaisen piston Pariisin metrossa. Lääkärit löysivät samanlaisen kuulan Kostovin reidestä. Kostov selvisi, sillä hänellä oli villahousut jalassa ja todennäköisesti kaikki myrkky ei levinnyt ruumiiseen. Kostov kertoi, että hän oli nähnyt miehen, joka kantoi pientä salkkua, ei sateenvarjoa. Joidenkin mukaan Markovia oli todella pistetty sateenvarjolla, mutta Markov ei sanonut esineen olleen sateenvarjo.
Tunnettut KGB-loikkarit Oleg Kalugin ja Oleg Gordievski  kertoivat, että Bulgarian salainen poliisi oli suunnitellut murhan. Asiakirjat Markovin murhasta tuhottiin, kun kommunistinen hallinto menetti vallan maassa vuonna 1989, joten todisteita puuttuu paljon.
Bulgarialainen toimittaja Hristo Hristov väitti, että tekijä oli Tanskassa asuva italialainen Francesco Giullino. Giullino oli Bulgarian salaisen palvelun palkkaama agentti, joka kierteli matkailuautolla ympäri Eurooppaa ja esiintyi muun muassa antiikkikauppiaana. Giullino oli asunut Tanskassa, ja ollut 40 päivää Lontoossa ja oli asunut lähellä Markovin asuntoa. Giullino tiettävästi elää vielämilloin? ja matkustelee vapaasti ympäri Eurooppaa. Häntä vastaan ei ole nostettu syytettä. Bulgarian entistä johtajaa Todor Živkovia on myös haastateltu, mutta tämä kiisti asian. Bulgariassa ollaan haluttomia tutkimaan enää tapausta, eräänä syynä siihen on se, että Bulgarian lakien mukaan tapaus vanheni 30 vuodessa eli syyskuussa 2008.
Luonnos sateenvarjosta, joka oli Markovin murhan väline.
Kaaviokuva luodista
Joulun julkinen asema

Yhdysvaltalainen postikortti 1940-luvulta Hyvää juhlanaikaa -tervehdyksellä.
Joulun julkinen asema koskee joulun asemaa virallisissa yhteyksissä ja julkisuudessa ja sitä, että joulun kristillinen harjoittaminen koskisi myös muiden uskontojen kannattajia tai uskonnottomia. Joulukuussa vietetään useita erilaisia juhlia eri maissa ja joulua vietetään eri syistä.
Suomessa tämä on koskenut ennen muuta koulujen joulujuhlia, joissa on luterilaisen kirkon aseman vuoksi ollut uskonnollisia ohjelmia. Opetushallituksen ohjeiden mukaan kristillisiä elementtejä kuten virsiä sisältävää ohjelmaa ei katsota koulun yhteiseksi. Opetushallitus on todennut, että kaikkien oppilaiden tulee voida osallistua juhlaan. Tällöin joulujuhla on kaikille oppilaille ja joulukirkkoon menevät ne lapset, jotka kuuluvat samaan kirkkokuntaan.
Historia

Joulu on vuosittainen 25. joulukuuta vietettävä juhla, jota kristityt viettävät Jeesuksen syntymän muistojuhlana. Joulun ajankohta on muinaisen roomalaisen kalenterin talvipäivänseisauksen päivämäärä. 
Kristillinen kirkko yhdisti Jeesuksen syntymäjuhlan tähän päivään 300-luvun puolivälissä.
Suomen kielen sana joulu ja juhla ovat ruotsalaisia tai skandinaavisia lainasanoja. Sana joulu tulee alun perin ennen kristinuskoa vietetyn talvipäivänseisauksen juhlan muinaisgermaanisesta nimestä. Monet kansat ovat vanhoista ajoista viettäneet vuotuista juhlaa keskitalvella. Joulussa ovat yhdistyneet kristillinen juhla, muinainen roomalainen saturnalia-juhla sekä Euroopan pohjoisten kansojen maatalousvuoden päättäjäis- ja keskitalven juhla, Suomessa vanha vuodenvaihteenjuhla kekri.
Muinaisten germaanien talvijuhla tunnetaan nykyisin sen englanninkielisellä nimityksellä Yule. Kristinuskon leviämisen myötä yule yhdistettiin kristilliseen jouluun. Roomalaiset viettivät saturnalia-juhlaa 17. ja 23. joulukuuta välisenä aikana. Talvipäivänseisauksena 25. joulukuuta oli Sol Invictuksen eli Voittamattoman auringon päivä.
Reformaation jälkeen puritaanien kaltaiset ryhmät vastustivat joulun viettoa. 1600-luvulla joulun vietto oli ajoittain kiellettyä Englannissa ja Bostonin siirtokunnassa Pohjois-Amerikassa.
Neuvostoliitossa joulun viettäminen kiellettiin 1920-luvun lopulla. Vuonna 1936 joulu kuitenkin muokattiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen määräyksestä uudenvuodenjuhlaksi, ja joulukuusi liitettiin siihen. Joulupukin tilalle nostettiin Pakkasukko, joka oli jakanut Venäjällä lahjoja jo 1800-luvulla. Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalin valitsi Pakkasukolle sinisen nutun, jotta se eroaisi lännen kapitalistisesta Joulupukista. Pakkasukon avustajana toimi Lumityttö eli Lumikeiju. Pakkasukko, Lumityttö ja Lumiukko ovat edelleen merkittävä osa venäläistä uudenvuodenjuhlaa.
Nykyaika

Amerikan ateistien johtaja Madalyn Murray O’Hair ehdotti, että maailman valtiot pitäisivät juhlapäivinä koko maapallolle yhteisiä luonnonkierron tapahtumia: kevätpäiväntasausta ja syyspäiväntasausta sekä talvipäivänseisausta ja kesäpäivänseisausta.
Ateistien etujärjestön Vapaa-ajattelijain liiton mielestä kirkolliset juhlapäivät virallisessa kalenterissa loukkaavat valtion puolueettomuutta uskontojen suhteen eli kirkon ja valtion eroa.
Koulujen joulujuhlissa on vanhastaan ollut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon aseman vuoksi uskonnollista ohjelmaa. Opetushallitus sanoo, että kaikkien oppilaiden tulee voida osallistua juhlaan. Nykyisin moni koulu on erottanut uskonnollisen juhlan erilliseksi kokonaisuudeksi. Joulujuhla järjestetään kaikille kun taas joulukirkkoon menevät vain ne lapset, jotka kuuluvat samaan kirkkokuntaan. Opetushallituksen mukaan selkeintä on järjestää kristillinen jouluperinne, esimerkiksi joulukirkko jouluvirsineen ja joulukuvaelmineen, erikseen uskonnottomasta joulujuhlasta.
Nimitykset

Suomessa kaikki keskitalven juhlaperinteet sisältyvät neutraaliin joulu-sanaan. Englannin kielessä toisinaan sanaa yule käytetään nimityksen Christmas (”Kristus-messu”) rinnalla tai asemasta. Yhdysvalloissa on liikekumppanien kesken lähetetty joulun alla kirjallinen tervehdys Season’s Greetings. Monikielisissä tervehdyksissä voidaan esittää yleisiä hyvän toivotuksia tai hyviä juhlia. Suomessa hyvän joulun toivottaminen on yleistä sekä virallisissa että yksityisissä yhteyksissä. Suomeksi voidaan tarvittaessa toivottaa myös hyviä juhlia, hyvää juhlakautta tai hyvää talven juhla-aikaa. Hyvän uuden vuoden toivottaminen on yleinen hyvän tulevaisuuden toivotus.
Kirjallisuutta

Brown, Derren ym.: The Atheist’s Guide to Christmas.  London:  Friday Books, 2010.  ISBN 978-0-00-738982-7  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kantelupukki – uskonnonvapaus kaikille.
Vuonna 1931 ilmestyneen Bezbozhnik-lehden kansi, joka kuvaa aikaa, jolloin ateistisessa Neuvostoliitossa oli kielletty kuusen haku joulunviettoon.
Yhdysvaltain ilmavoimien joulutervehdys.
”Merry Xmas”.
Musta leski (kappale)

| ”Musta Leski” Dingo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Purppuraa
 Julkaistu: 8. kesäkuuta 2005
 Tuottaja(t): Antti Suomalainen
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Edel Records
Dingon muut singlet
| ”Autiotalo (uusiojulkaisu)” 2004 | ”Musta Leski” 2005 | ”Purppuraa” 2005 |
Musta Leski on Dingon singlejulkaisu vuodelta 2005. Kappale oli Dingon ensimmäinen levytys 11 vuoteen. ”Musta Leski” oli myös ensimmäinen Dingon kappale, jolla soittaa uudistunut kokoonpano.
Kappaleet

Musta Leski
Kokoonpano

Pertti Neumann ‎– laulu
Erik Valkama ‎– kitara
Jarkko Eve ‎– basso, laulu
Pekka Siistonen ‎– kosketinsoittimet
Ari Toikka ‎– rummut
Kʼicheʼ kieli

| K’iche’ |
| --- | --- |
Muu nimi:  quiché
Tiedot
Alue:   Guatemala
Virallinen kieli:   Guatemala (kansalliskieli)
Puhujia:  1,9 milj.
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielenhuolto:  ALMG
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  mayakielet
Kieliryhmä:  quichékielet
ISO 639-3:  quc
 Ohje 
Kʼicheʼ (toisinan myös quiché) on mayakieliin kuuluva Guatemalan quiché-alkuperäiskansan puhuma kieli. Vuonna 2009 k’iche’llä arvioitiin olevan noin 1,9 miljoonaa puhujaa. Kielen lähimpiä sukukieliä ovat muun muassa achi ja kekchí. K’iche’ luokitellaan uhanalaiseksi.
Guatemalassa k’iche’ on tunnustettu kansalliskieleksi, mutta se ei ole virallinen kieli.
Levinneisyys

Quichén kielialue kattaa suurimman osan Guatemalan ylängöstä etenkin Quichén departementissa, mutta myös Totonicapánissa, Sololássa ja Quetzaltenangossa. Guatemalassa k’iche’ on puhutuin alkuperäiskieli; se on myös yksi puhutuimmista intiaanikielistä. Joitakin syrjäseutuja lukuun ottamatta useimmat k’iche’n puhujat taitavat myös espanjaa enemmän tai vähemmän.
Kieli jakautuu useisiin toisistaan poikkeaviin murteisiin, joita monet kielitieteilijät pitävät erillisinä kielinä. Murteista keskik’iche’llä on eniten puhujia ja sitä käytetään myös alueen kouluissa sekä mediassa. Muita merkittäviä murteita ovat läntinen keskik’iche’, san-andrés-k’iche’, joyabaj-k’iche’, itäk’iche’, cunén-k’iche’ ja nahualá-k’iche’, joista viimeksi mainittu on säilyttänyt monia arkaaisia kantamayasta periytyviä piirteitä. Vaikka k’iche’llä ei ole Guatemalassa virallista asemaa, sitä opetetaan monissa kouluissa ja puhutaan radiossa. Toistaiseksi vain harvat ihmiset kykenevät lukemaan kieltä, sillä SIL:n tietojen mukaan vain 20 000 (noin prosentti kielen puhujista) osaa lukea sitä hyvin ja toiset 20 000 jonkin verran. Quichéintiaanit käyttävätkin kirjakielenään espanjaa.
Vuoden 2002 väestönlaskennassa 890 596 ihmistä (8,7 prosenttia) ilmoitti k’iche’n äidinkielekseen; 1 270 953 (11,3 prosenttia) ilmoitti olevansa etnisesti quichéintiaaneja. SIL International puolestaan määrittelee pelkästään keskik’iche’lle 1,9 miljoonaa puhujaa; yhdessä muiden, pienempien murteiden kanssa kielen puhujamäärä olisi tällöin selvästi yli kaksi miljoonaa.
Kirjalliset perinteet

Tunnetuin k’iche’n kielellä (tosin latinalaisin kirjaimin) kirjoitettu teos on quichéintiaanien kansalliseepos Popol Vuh, jonka nimi nykyisen oikeinkirjoituksen mukaan olisi Popol Wuj. Ennen espanjalaisvalloitusta kieltä kirjoitettiin mayojen kirjoitusjärjestelmällä.
Nykyisin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin quichéksi vuonna 1995.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaalit | Alveolaarit | Palataalit | Velaarit | Uvulaarit | Glottaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  |  |  |  |
| Klusiili | Norm. | p | t |  | k | q | ʔ |
| Klusiili | Ejekt. | p' | t' |  | k' |  |  |
| Affrikaatta | Norm. |  | t͡s | t͡ʃ |  |  |  |
| Affrikaatta | Ejekt. |  | t͡s' | t͡ʃ' |  |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | s | ʃ |  | χ |  |
| Lateraali | Lateraali |  | l |  |  |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  | r |  |  |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | w |  | j |  |  |  |
Lähde:
Oikeinkirjoitus

Siirtomaakaudelta pitkälle 1900-luvulle kaikissa mayakielissä käytettiin vaihtelevia, espanjan oikeinkirjoitukseen pohjautuvia kirjoitusasuja. Myös Popol Vuhissa käytettiin espanjalaista ortografiaa. Vasta muutama vuosi sittenmilloin? Guatemalassa luotiin yleinen mayakielten kirjoitusstandardi, jonka asetti Academia de las Lenguas Mayas de Guatemala (ALMG). Tämä oikeinkirjoitus muistuttaa eräiltä osin (esim. kirjainten k ja q äänneasu sekä ejektiiviä merkitsevä heittomerkki) Etelä-Amerikassa puhuttavien ketšuan ja aimaran oikeinkirjoitusta.lähde?
| --- | --- |
Popol Vuhin ensimmäinen lause eri kirjoitusasuissa:
Vanha espanjalainen ortografia: Are v xe tzíh varal Quíche ubí.
ALMG:n ortografia: Are’ uxe’ ojer tziij waral K’iche’ ub’i’.
(Ximénezin espanjalainen käännös): Este es el principio de las antíguas hístorías aquí en el quiché.
(Tedlockin englantilainen käännös): This is the beginning of the ancient word, here in the place called Quiché.
(epävirallinen saksalainen käännös): Dies ist der Beginn der alten Erzählung hier in dem Ort, der Quiché genannt wird.
(epävirallinen suomalainen käännös, pohjautuu saksalaiseen): "Tämä on vanhan tarinan alku paikasta, joka tunnetaan nimellä Quiché."
Kielioppi

K’iche’n perussanajärjestys on VOS. Muiden mayakielten tavoin k’iche’ hyödyntää runsaasti erilaisia partikkeleita. K’iche’ on ergatiivikieli.
Aiheesta muualla

Quichénkielinen Wikipedia hautomossa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Quiché-Sprache
Puhuttua k’iche’ä.
Käännös suomeksi
Primo Carnera

| Primo Carnera Maailman raskaansarjan maailmanmestari |
| --- | --- |
 Primo Carnera (oikealla)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Primo Carnera
Syntynyt: 26. lokakuuta 1906 Sequals, Friuli-Venezia Giulia Italia
Kuollut: 29. kesäkuuta 1967 (60 vuotta)
Kansalaisuus:  Italia
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  The Ambling Alp
Pituus:  197  cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  102
Voitot:  88
– tyrmäysvoitot:  71
Tappiot:  14
Ratkaisemattomat:  0
Primo Carnera (26. lokakuuta 1906 – 29. kesäkuuta 1967) oli italialainen nyrkkeilijä, joka nousi ammattilaisnyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestariksi 1930-luvulla. Hän oli ensimmäinen italialainen ammattilaisnyrkkeilyn maailmanmestari kaikki sarjat huomioiden ja on yhä kaikkien aikojen suurikokoisimpia maailmanmestareita; hän oli 197 cm pitkä ja voittaessaan maailmanmestaruuden hän painoi 118 kiloa. Myös hänen nyrkkinsä ympärysmitta oli huomattavat 38 cm. Ainoastaan Sonny Listonilla on ollut yhtä suuri. Hänestä käytettiin lempinimeä "Vaeltava alppivuori".
Carnera nousi raskaansarjan maailmanmestariksi tyrmäämällä Jack Sharkeyn 6. erässä 29. kesäkuuta 1933 New Yorkissa käydyssä ottelussa. Hän puolusti titteliään voitokkaasti lokakuussa 1933 Paulino Uzcudunia ja maaliskuussa 1934 Tommy Loughrania vastaan. Kesäkuun 14. päivänä 1934 hän hävisi MM-tittelin Max Baerille. Tuossa ottelussa Baer pudotti Carneran kanveesiin yksitoista kertaa.
Nyrkkeilyuransa jälkeen Carnera kilpaili ammattilaispainijana. Hän esiintyi myös elokuvissa, muun muassa yhdessä Max Baerin kanssa vuonna 1933 valmistuneessa elokuvassa Naisten suosikki (The Prizefighter and the Lady).