stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Khorloogiin Bayanmönkh

| Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten paini. Olympialaiset  | Maa:   Mongolia> Miesten paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | München 1972 | 100 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk 1975 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Sofia 1971 | 100 kg |  |
|  Hopeaa | Istanbul 1974 | 100 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Teheran 1974 | 100 kg |  |
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Hopeaa | Teheran 1974 | 100 kg |  |
Khorloogiin Bayanmönkh (mong. Хорлоогийн Баянмөнх; s. 22. helmikuuta 1944 Khyargas) on mongolialainen painija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Münchenin olympialaisissa 1972 alle 100-kiloisten sarjassa. Bayanmönkh voitti urallaan myös kolme mitalia MM-kisoista vuosina 1971 – 1975. Vaikka hän oli pääasiassa vapaapainija, hän voitti Aasian kisoissa 1974 hopeamitalin kreikkalais-roomalaisesta painista. Samoissa kisoissa hän voitti alle 100-kiloisten vapaapainisarjan.
Myös Bayanmönkhin poika Bayanmönkhiin Gantogtokh oli olympiatason painija.
Kellosinilatva

| Kellosinilatva |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Sinilatvakasvit Polemoniaceae
Alaheimo::  Polemonioideae
Suku::  Sinilatvat Polemonium
Laji::  acutiflorum
Kaksiosainen nimi
 Polemonium acutiflorum  Willd. ex Roem. & J.A. Schult. 
Katso myös
   Kellosinilatva Wikispeciesissä   Kellosinilatva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kellosinilatva (Polemonium acutiflorum) on sinikukkainen monivuotinen kasvi. Se voi kasvaa jopa 80 cm korkeaksi. Lehdissä on tavallisesti kahdeksan paria soikeita lehdyköitä. Se muistuttaa sukulaistaan lehtosinilatvaa, mutta kukat ovat suuremmat, ja alalehdissä on vähemmän lehdyköitä.
Kellosinilatvaa tavataan luonnonvaraisena Lapissa, paikoin Siperiassa ja Alaskassa.
Kellosinilatvaa kasvatetaan myös koristekasvina ja leikkokukaksi.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Kellosinilatva (Polemonium acutiflorum)
United States Department of Agriculture (USDA): Polemonium acutiflorum (englanniksi)
Fokker D.X

| Fokker D> X |
| --- | --- |
 Fokker D.X
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Alankomaat
Valmistaja:  Fokker
Suunnittelija:  Reinhold Platz
Pääkäyttäjät:  Espanjan ilmavoimat Suomen ilmavoimat
Valmistusmäärä:  12 
Kehitetty mallista:  Fokker D.VIII
Fokker D.X (myös Fokker D.10) oli hollantilaisen Fokkerin valmistama yksitasoinen hävittäjälentokone. Koneen kehitys käynnistyi Saksassa Fokkerin aiemman D.VIII-hävittäjän pohjalta, mutta saatiin valmiiksi vasta yhtiön siirrettyä toimintosa Alankomaihin, missä tyypin sarjatuotanto myös tapahtui. Konetyyppiä valmistettiin lopulta vain 12 kappaletta, ja sitä käyttivät Espanjan ja Suomen ilmavoimat.
Historia

Fokkerin Reinhold Platz suunnitteli vuonna 1918 mallitunnuksen D.VIII saaneen hävittäjän, jonka rungon yläpuolelle sijoitettu siipi oli ajalleen varsin poikkeuksellisesti rakenteellisesti itsekantava. Vaatimattomasta 110 hevosvoiman (82 kW) pyörivästä tähtimoottoristaan huolimatta konetyyppi oli varsin suorituskykyinen. D.VIII:aa ehdittiin rakentaa vain 60 kappaletta ennen ensimmäisen maailmansodan aselepoa, mutta Platz jatkoi tästä huolimatta sen kehittämistä. Hän suunnitteli vielä saman vuoden 1918 aikana tyyppimerkinnän V.29 saaneen prototyyppihävittäjän, joka oli D.VIII:n rivimoottorilla varustettu muunnelma. V.29:n pohjalta syntyi edelleen kehitetty V.41, jonka rakentaminen aloitettiin vielä Fokkerin Saksan tehtailla, mutta se valmistui vasta yhtiön siirrettyä toimintonsa Anthony Fokkerin kotimaahan Alankomaihin.
Kone oli edeltäjiinsä nähden huomattavasti kookkaampi: sen kärkiväli oli peräti 14 metriä. V.41:een kaavailtiin alkuun BMW IIIa -moottoria, joka kuitenkin korvattiin 300-hevosvoimaisella Hispano-Suiza 8Fb:llä. Prototyyppiä seuranneet sarjatuotantokoneet saivat tyyppimerkinnän D.10. Koneita rakennettiin yhteensä 12 kappaletta prototyyppi mukaan lukien. Kymmenen niistä toimitettiin Espanjan ja yksi Suomen ilmavoimille.
Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimille oltiin oli hankkimassa uusia hävittäjälentokoneita 1920-luvun alulla, ja Fokkerilta tilattiin yksi D.X-kone vertailukokeita varten vuonna 1923. Suomen ilmavoimien rekisteritunnuksen 8E3 saanut kone sai siipensä vaneeriverhouksesta lempinimen Faneeri-Fokkeri. Tyypillä oli hyvä liitokyky pitkän siipensä ansiosta, mutta sen ketteryys oli kehnoksi, eikä sen rakenteen arvioitu kestävän kaikkia taitolentoliikkeitä. Kone tuhoutui Utissa 19. elokuuta 1926 laskun mentyä pitkäksi. Kirjanpidossa myöhemmin tunnuksella FO-42 esiintynyttä konetta kaavailtiin korjattavaksi, ja siitä oli tarkoitus tehdä laajamittaisin muutostöin tiedustelukäyttöön soveltuva. Näitä ei kuitenkaan toteutettu, ja koneen runko päätyi lopulta säilytettäväksi Suomen ilmavoimamuseoon Tikkakoskella.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.&&&&008,00 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&014.&&&&0014,00 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.09500002,95 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&021.020000021,20 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0861.&&&&00861 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&01246.&&&&001 246 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Hispano-Suiza 8Fb -nestejäähdytteinen V8-moottori; &&&&&&&&&&&&0224.&&&&00224 kW (&&&&&&&&&&&&0300.&&&&00300 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0225.&&&&00225 km/h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&08150.&&&&008 150 m
Nousuaika: 7,5 min 3 000 metriin
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fokker D.X Wikimedia Commonsissa
Fokker D.X sivulta.
Khoros

Khoros (m.kreik. χορός eli tanssijaryhmä, kuoro) oli joukkue, joka tanssi ja lauloi antiikin kreikkalaisten uskonnollisissa (esimerkiksi Dionysia) ja muissa juhlissa juhlayleisön edessä. Näistä tansseista ja lauluista kehittyivät sekä kuorolyriikka että kreikkalainen teatteritaide. Kreikkalaisen khoroksen laulu (khoroslaulu tai kuorolaulu) oli yksiääninen. Säestyksenä oli kitharan- tai huilunsoitto.
Khoros voi tarkoittaa myös kreikkalaisten näytelmien kuoroa. Nimellä koregi (m.kreik. χορηγός, khorēgos) puolestaan kutsutaan joko kuoron johtajaa tai henkilöä, joka kustansi kuoron harjoittamisen ja näyttämövarusteet. Esimerkiksi Ateenassa näytelmäjuhlien kustannuksiin osallistuminen oli säädetty varakkaiden kansalaisten velvollisuudeksi.
Elena

| Elena |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Elina, Ellen, Helena, Heli, Leena, Lena
Vastineita eri kielissä:  Elen, Elene, Eleni, Jelena
Nimen alkuperä:  soihtu tai kuu kreikaksi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elena on muun muassa Suomessa, Italiassa ja Venäjällä käytetty naisen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 8 114 Elena-nimen saanutta naista, joista suurin osa on 1900-luvun loppupuolella syntyneitä.
Elena on muunnos Helenestä, joka on alun perin kreikkalainen nimi. Helenen taustalla on joko kreikan soihtua tai kuuta merkitsevä sana.
Elenalla on siis sama alkuperä kuin Helenalla.
Kun Elena (ven. Елена) on venäläisen naisen nimenä, se voidaan translitteroida myös Jelena.
Kuvitteellisia Elenoita

Elena, Claire Danesin esittämä päähenkilö elokuvassa It's All About Love (2003)
Elena, Natalia Sánchezin esittämä päähenkilö elokuvassa Clara & Elena (2001)
Elena, yksi päähenkilöistä lasten animaatiosarjassa Hirviöallergiaa
Elena, hahmo Anton Tšehovin näytelmässä Vanja-eno
Elena Bach, Heidelinde Weisin esittämä lääkäri televisiosarjassa Vuoristosairaala
Elena Delgado, Roselyn Sanchezin roolihahmo televisiosarjassa Ilman johtolankaa
Elena Derevko, Sônia Bragan roolihahmo televisiosarjassa Alias
Elena Gilbert, kuvitteellinen hahmo Vampyyripäiväkirjat-sarjassa.
Elena Gonzalez, Mía Maestron roolihahmo elokuvassa Poseidon (2006)
Elena de la Vega, Catherine Zeta-Jonesin roolihahmo elokuvassa Zorron legenda (2005)
Khormaksarin piirikunta

| Khormaksarin piirikunta |
| --- | --- |
 Näkymä Khormaksarista Shamsan-vuorilta kuvattuna vuonna 1960.
Valtio:  Jemen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Aden
Väkiluku (2003):  47 044
Khormaksarin piirikunta sijaitsee Adenin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 47 044.
Kenttärovasti

Kenttärovastin kauluslaatta
Kenttärovastin olkalaatta
Kenttärovasti on palvelusarvo Puolustusvoimien kirkollisen työn alalla Suomen puolustusvoimissa. Kenttärovastin arvo rinnastetaan maa- ja ilmavoimissa everstiluutnantin ja merivoimissa komentajan arvoon.
Kenttärovastina voi toimia Suomen evankelisluterilaisen kirkon pappi, jolla on pätevyys kirkkoherran virkaan. Koulutukseltaan hän on vähintään ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut, yleensä teologian maisteri. Kenttärovasteja toimii Pääesikunnassa sekä Maavoimien, Merivoimien ja Ilmavoimien esikunnissa sekä maavoimien isoimmissa joukko-osastoissa (Porin-, Karjalan, ja Kainuun prikaatissa) joissa on myös sotilaspastori.[lähde? ]
Kenttärovastin alaisuudessa toimivat hänen vastuualueellaan toimivat sotilaspastorit, sotilasdiakonit, varusmiespapit sekä varusmiesdiakonit.
Aiheesta muualla

Kirkko tukee maanpuolustustyötä (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Kirkollinen työ puolustusvoimissa
| --- | --- |

| --- | --- |
Henkilökunta::  Kenttäpiispa | Kenttärovasti | Sotilaspastori | Sotilasdiakoni
Varusmiehet::  Varusmiespappi ja -diakoni
Franco Jara

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Franco Daniel Jara
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Villa María, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 182 senttimetriä
Seura
Seura: Granada
Pelinumero: 12
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2010 2010– 2011– | Arsenal Sarandí Benfica → Granada | 49 (9) 26 (6) 18 (1) |
Maajoukkue
| 2010– | Argentiina | 4 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. helmikuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. kesäkuuta 2011.
Franco Daniel Jara (s. 15. heinäkuuta 1988 Villa María, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Jara teki ensiesiintymisensä Arsenal Sarandíssa 23. toukokuuta 2008 ottelussa Argentinos Juniorsia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 10. huhtikuuta 2009 ottelussa Colónia vastaan.
30. tammikuuta 2010 Jara teki viisivuotisen sopimuksen portugalilaisseura Benfican kanssa. Lissabonilaisseura maksoi hänestä 5,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Sopimus alkoi kaudesta 2010–2011.
Maajoukkueura

Jara teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 19. tammikuuta 2010 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös tekemään ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa. Seuraavassa kuussa 10. helmikuuta 2010 hän pelasi toisen maaottelunsa Jamaicaa vastaan.
Aiheesta muualla

Tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Kaupunkilaulut

| Kaupunkilaulut, Vol>  1 Kalevauva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. maaliskuuta 2022
 Kesto: 33.29
 Levy-yhtiö: Playground Music
Kalevauvan muut julkaisut
| SOME FOLK 2020 | Kaupunkilaulut, Vol. 1 2022 |   |
Kaupunkilaulut, Vol. 1 on Kalevauvan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022.
Kappaleet

Espoo – 3.42 (feat. Club for Five)
Tampere – 3.52 (feat. Waltteri Torikka)
Vantaa – 3.21 (feat. Sami Hurmerinta)
Oulu – 2.51 (feat. Ernest Lawson)
Turku – 2.56 (feat. Loiriplukari)
Jyväskylä – 2.52 (feat. Seminaarinmäen mieslaulajat)
Kuopio – 2.54 (feat. Erja Lyytinen)
Lahti – 3.19 (feat. Minja Koski)
Kouvola – 3.09 (feat. Norma John)
Seinäjoki – 4.28 (feat. Niko Kivelä)
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Katarína Koščová

Katarína Koščová
Katarína Koščová (s. 11. helmikuuta 1982 Prešov, Slovakia) on slovakialainen laulaja, joka voitti ensimmäisen Slovensko hľadá SuperStar -kilpailun (Suomessa Idols) vuonna 2005.
Diskografia > Albumit

Slovensko hľadá Superstar Top 11 (huhtikuu 2005)
Ešte sa nepoznáme (heinäkuu 2005)
Naboso (lokakuu 2006)
Diskografia > Singlet

Katka
Pehatá
Koľko ešte krát
Posledná
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Katarína Koščován kotisivut (slovakiksi)
Fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (slovakiksi)
Karl Ivanovitš Maksimovitš

| Karl Maksimovitš> Карл Иванович Максимович |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl Ivanovitš Maksimovitš
Syntynyt: 23. marraskuuta 1827 Tula, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 16. helmikuuta 1891 (63 vuotta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Arvonimi: akateemikko
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Karl Ivanovitš Maksimovitš (ven. Карл Иванович Максимович, saks. Karl Johann Maximowicz; 23. marraskuuta 1827 Tula – 16. helmikuuta 1891 Pietari) oli venäläinen kasvitieteilijä sekä akateemikko, joka tutki etenkin Kaukoidän sekä Japanin kasvistoa.
Maksimovitš kävi keskiasteen koulunsa Pietarissa ja korkeakouluopintonsa hän suoritti nykyisenä Tarton yliopistona toimivassa yliopistossa. Vuodesta 1852 alkaen Maksimovitš työskenteli Pietarissa Keisarillisen kasvitieteellisen puutarhan (nykyisen Pietari Suuren kasvitieteellisen puutarhan) konservaattorina. Vuonna 1870 Maksimovitšista tuli kasvitieteellisen puutarhan kasvimuseon johtaja.
Vuonna 1853 Maksimovitš lähti yhdessä Leopold von Schrenckin kanssa kiertomatkalle fregatti Dianan kyydissä. Vuoden 1855 alussa fregatti Diana vaurioitui pahasti tsunamissa ja upposi lopulta Japanin Shizuokassa sijaitsevan Hedan pikkukaupungin edustalle. Niinpä miehistön täytyi jäädä Japaniin. Tämän jälkeen Maksimovitš vietti vielä vuoteen 1857 asti Amurinmaalla Amur-joen valuma-alueella keräten sieltä kokoelman erilaisia kasveja, joita hän tutki vielä myöhemmin palattuaan takaisin Pietariin. Kokoelman pohjalta Maksimovitš julkaisi teoksen Primitiae florae amurensis vuonna 1859. Teoksessa Maksimovitš kuvasi yhteensä 915 tieteelle uutta kasvilajia koppisiemenisiä sekä itiökasveja. Myöhemminkin Maksimovitš teki vielä useita uusia matkoja Venäjän itäosiin sekä Japaniin kartoittaen ja tutkien alueiden kasvillisuutta.
Maksimovitš on antanut tieteellisen nimen muun muassa useille kasvisuvuille. Maksimovitšin tärkeä avustaja oli japanilainen Chōnosuke Sugawa, jonka mukaan Maksimovitš myös nimesi useita kasvilajeja, kuten Rhododendron tschonoskii ja Carpinus tschonoskii. Myös muut kasvitieteilijät ovat nimenneet useita kasvilajeja Maksimovitšin mukaan, esimerkiksi Carex maximowiczii, Lonicera maximowiczii (amurinkuusama) ja Picea maximowiczii (honshunkuusi).
Maksimovitšista käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä Maxim..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Ivanovitš Maksimovitš Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Максимович, Карл Иванович
Käännös suomeksi
Karl Jakob Sundevall

Carl Jakob Sundevall
Karl Jakob Sundevall (22. lokakuuta 1801, Högestad, Skåne – 2. helmikuuta 1875, Tukholma) oli ruotsalainen eläintieteilijä.
Sundevall opiskeli Lundin yliopistossa vuodesta 1817, ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1823. Hän matkusteli Itä-Intiassa 1827–1828, minkä jälkeen opiskeli lääketiedettä ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 1830.
1833 hänet nimitettiin Tukholman Luonnonhistoriallisen valtionmuseon intendentiksi ja 1836 Lundin yliopiston eläintieteen ja taloustieteen lehtoriksi. Palattuaan 1838 ranskalaisten Huippuvuorille suuntautuneelta tutkimusmatkalta hänet nimitettiin em. museon professoriksi ja intendentiksi, ja hän toimi selkärankaisten osaston professorina 1841–1871.
Sundevall toimi useiden tieteellisten seurojen jäsenenä. Useimmat hänen töistään käsittelivät selkärankaisten systematiikkaa. Merkittävimmät työnsä hän teki ornitologian alalla ja erityisesti lintujen anatomian tutkimuksessa, keskittyen jalkojen ja lantionseudun fylogeniaan. Hän luokitteli suuren joukon tieteelle uusia lintulajeja, erityisesti Johan August Wahlbergin eteläisestä Afrikasta keräämistä näytteistä, muun muassa saharanpussitiaisen. Suomessa tavatuista lajeista hän on luokitellut idänuunilinnun.
Teoksia

Lärobok i zoologien (Lehrbuch der Zoologie), 1835
Methodisk öfversigt af idislande djuren (Methodische Übersicht wiederkäuender Tiere), 1844
Svenska foglarne (1856-71)
Conspectus avium picinarum, 1866
Methodi naturalis avium disponendarum tentamen, 1872.
Karol Świderski

Karol Świderski vuonna 2019.
Karol Świderski (s. 23. tammikuuta 1997 Rawicz) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän siirtyi tammikuussa 2019 kotimaansa Jagiellonia Białystokista kreikkalaisseura PAOK:iin, jossa hän pelasi kolme vuotta. Tammikuussa 2022 hän siirtyi yhdysvaltalaiseen MLS-seura Charlotteen. Helmi-kesäkuussa 2024 hän pelaa lainasopimuksella Italian Serie A:n Hellas Veronassa.
Świderski pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Andorraa ja Englantia vastaan. Hän on maaliskuun 2024 loppuun mennessä pelannut 30 A-maaottelua, joista 15 ottelua avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt kymmenen: ensimmäisessä ottelussaan Andorraa vastaan, kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Islantia vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan, lokakuussa 2021 MM-karsintaotteluissa San Marinoa ja Albaniaa vastaan, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan, kesä- ja syyskuussa 2022 Kansojen liigan otteluissa Walesia vastaan, maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan ja lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan.
Karl Jansson

Karl Jansson
Karl Algot Jansson (30. lokakuuta 1898 Lohja – 29. kesäkuuta 1963) oli suomalainen toimittaja ja oikeistoradikaali aktivisti.
Elämä ja ura

Jansson liittyi vuonna 1917 Lohjalle perustetun suojeluskunnan ratsastavaan osastoon ja hän oli myöhemmin sisällissodan ohella mukana myös Aunuksen retkikunnassa. 1930-luvulla Jansson osallistui Lapuan liikkeeseen, Arvi Kalstan perustaman Suomen Kansan Järjestö -puolueen toimintaan ja oli Vapaussodan Rintamamiesten liiton julkaiseman Rintamamies-lehden toimittajana. Jansson myös kirjoitti SKJ:n Hakkorset-lehteen. Syyskuussa 1939 Jansson oli mukana Saksassa vierailleessa Vapaussodan Rintamamiesten liiton lähetystössä yhdessä pankinjohtaja P. H. Norrménin ja insinööri John Rosbergin kanssa. Lähetystöä johti Etsivän keskuspoliisin entinen johtaja Esko Riekki ja lähetystön oli tarkoitus selvittää, olivatko Saksa ja Neuvostoliitto sopineet aiemmin elokuussa Suomen kuulumisesta Neuvostoliiton etupiiriin. Lähetystö pääsi tapaamaan SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmleriä mutta tämä kiisti että mitään tällaista olisi sovittu. Jansson vieraili Saksassa myös syksyllä 1940 jääkäriluutnantti Gunnar Lindqvistin kanssa esittämässä SS:lle Vapaussodan Rintamamiesten liiton kutsun SS-joukkojen toipilaiden saamiseksi toipumislomille Suomeen. Samalla Jansson kävi tutustumassa SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitlerin parakkeihin ja kirjoitti Rintamamies-lehteen ylistävän artikkelin SS:stä. Samana vuonna hän osallistui suomalaisten SS-miesten rekrytointiin.
Roolissaan kirjoittajana hän hyökkäsi ruotsalaista kansanpuoluetta vastaan kirjoittaen, että tämä oli "joutunut anglo-saksien propagandan huijaamaksi" ja että tämä "erotti ruotsalaiset suomalaisesta kansanruumiista" ja esti "tätä kansanosaa luomasta kohtalontietään uudessa Euroopassa". Keväällä 1942 Jansson valittiin ruotsinkielisen natsijärjestön Samfundet Folkgemenskapin puheenjohtajaksi. Syksyllä 1944 Jansson oli mukana Sonderkommando Nordin Suomen johdossa ja hän toimi yhteysmiehenä ja erikoisagenttina Kristiinankaupungin ja Närpiön seudulla. Jansson asui tällöin 1944–1945 Kristiinankaupungin kaupunginhotellissa, jossa sijaitsi myös Saksaan yhteyksiä hoitanut Sonderkommando Nordin salainen radioasema, jota hoiti SS-mies Timo Räihä. Sonderkommando Nordin toiminta paljastui syksyllä 1945 ja valtiollinen poliisi Valpo aloitti toiminnassa mukana olleiden pidätykset vuoden 1946 puolella. Jansson pääsi kuitenkin pakenemaan Ruotsiin jossa hän asui lopun elämäänsä. Hän oli 1950-luvun lopulla Hudiksvallin seudulla metsätyömailla työnvälittäjänä ja hän lienee kuollut 1960-luvulla syöpään. Sotilasarvoltaan Jansson oli luutnantti.
Khairul Amri

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mohammad Khairul Amri Bin Mohammad Kamal
Syntymäaika: 15. maaliskuuta 1985
Syntymäpaikka: Singapore {{{syntymämaa}}}
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: LionsXII
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2000-2003: National Football Academy
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004-2008 | Young Lions | 114 | (54) |
| 2008-2010 | Tampines Rovers | 45 | (21) |
| 2010-2011 | Persiba Balikpapan | 23 | (9) |
| 2012 | LionsXII | 6 | (0) |
| 2013 | Tampines Rovers | 25 | (12) |
| 2014- | LionsXII | 11 | (5) |
Maajoukkue
| 2004- | Singapore | 89 | (19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. huhtikuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. huhtikuuta 2014.
Khairul Amri (s. 15. maaliskuuta 1985) on singaporelainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa LionsXII:tä. Hyökkääjänä pelaava Amri on pelannut koko uransa Singaporen liigassa. Hän on pelannut vuodesta 2004 asti Singaporen jalkapallomaajoukkueessa, jonka luottopelaajia Amri on. Hänen veljensä Khairul Nizam pelaa myös LionsXII:ssä.
Käännös suomeksi
Keeppi

Keeppi on noin käsivarsien puoleen väliin yltävä, niskaan tukeutuva ja hartioilla kannateltava asuste, joka yleensä on viittamainen, mutta joskus myös takin kaltainen. Keepissä voi olla kaulan peittävä poolomainen kaulus. Erotuksena boleroon keepissä ei ole hihoja, mutta jotkin mallit voidaan kiinnittää käsivarren alta napeilla tai vastaavilla. Keeppejä valmistetaan eri tekniikoilla monenlaisista materiaaleista esimerkiksi neulomalla tai valmiista kankaasta koostamalla. Keeppejä käytetään varsinkin naisten juhla-asusteina, esimerkiksi häissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keeppi Wikimedia Commonsissa
Kirsi-Mari Kallio

Kirsi-Mari Kallio on suomalainen laskentatoimen tutkija. Hän toimii professorina Turun yliopiston Turun kauppakorkeakoulun Porin yksikössä. Hänen tutkimuksensa tarkastelee muun muassa suoritusmittausta yliopistotyön kontekstissa.
Kellojärvi

Kellojärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kellojärvi, järvi Enontekiöllä
Kellojärvi, järvi Kuhmossa
Kellojärvi, järvi Suomussalmella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kellojärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kellokas

Kellokas tarkoittaa seuraavia asioita:
kellokas, lehmä tai poro, jolla on kaulassaan kello ja jota muu karja laitumella seuraa
Luontokeskus Kellokas Kolarin Äkäslompolossa
Kellokas, eteläsuomalainen paikallislehti, nykyinen Vartti.
Kuvaannollisessa kielenkäytössä johtohahmo tai esikuva, usein tunnustuksen nimessä:
Vuoden kellokas, Naistoimittajat ry:n jakama palkinto
Vuoden kellokas, Lapin sosiaali- ja terveysturvayhdistyksen jakama vuotuinen tunnustuspalkinto
maaseutumatkailun Kellokas-palkinto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kellokas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.