stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tähdikit
Lajeja

Arabiantähdikki (Ornithogalum arabicum)
Iltatähdikki (Ornithogalum boucheanum, syn. Honorius boucheanus)
Kellotähdikki, kellohyasintti (Ornithogalum candicans)
Mäkitähdikki (Ornithogalum collinum)
Välimerentähdikki (Ornithogalum divergens)
Oranssitähdikki (Ornithogalum dubium)
Arotähdikki (Ornithogalum fischerianum)
Peitsitähdikki (Ornithogalum lanceolatum)
Jättitähdikki (Ornithogalum magnum)
Vuoritähdikki (Ornithogalum montanum)
Balkanintähdikki (Ornithogalum narbonense)
Nuokkutähdikki (Ornithogalum nutans, syn. Honorius nutans)
Turkintähdikki (Ornithogalum oligophyllym)
Krimintähdikki (Ornithogalum ponticum)
Eteläntähdikki (Ornithogalum pyramidale)
Pyreneittentähdikki, pyreneidentähdikki (Ornithogalum pyrenaicum)
Kapintähdikki (Ornithogalum saundersiae)
Afrikantähdikki (Ornithogalum thyrsoides)
Sarjatähdikki (Ornithogalum umbellatum)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ornithogalum
Suomen Lajitietokeskus: Liljatähdikit – Ornithogalum
ITIS: Ornithogalum (englanniksi)
Flora of North America: Ornithogalum (englanniksi)
La Laigne

| La Laigne |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 La Laigne
 Koordinaatit: 46°12′54″N, 0°45′24″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Charente-Maritime
Arrondissementti:  Charleville-Mézières
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,3 km²
Väkiluku (2019):  480 
 – Väestötiheys:  112 as./km²
Kunnan numero:  17201
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Laigne on kunta Länsi-Ranskassa, Charente-Maritimen departementissa ja Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä La Rochellen kaupungista itään.
Länsi-Ranskassa tapahtui harvinainen maanjäristys 16. kesäkuuta 2023. Järistys oli voimakkuudeltaan arviolta 5,3–5,8 yksikköä. La Laignen kunnassa järistys vaurioitti kymmeniä asuintaloja asuinkelvottomaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Laigne Wikimedia Commonsissa
Valenciennea decora

| Valenciennea decora> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Valenciennea
Laji::  decora
Kaksiosainen nimi
 Valenciennea decora  Hoese ja Larson, 1994 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valenciennea decora on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994.
Levinneisyysalue

Lajia on tavattu Australiassa, Uudessa-Kaledoniassa sekä Fidžissä ja Tongassa.
Elinympäristö

Se elää 2–33 metrin syvyydessä trooppisissa vesissä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä.
Kirjallisuutta

Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton and G.R. Allen: ​Fishes..  In Beasley, O.L. and A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volume 35.2 Australia: ABRS & CSIRO Publishing, 1472 p., 2006.
Chinese Academy of Fishery Sciences: ​Chinese aquatic germplasm resources database..  http://zzzy.fishinfo.cn, 2003.
Wu, H.L., K.-T. Shao and C.F. Lai (eds.): ​Latin-Chinese dictionary of fishes names..  The Sueichan Press, Taiwan. 1028 p., 1999.
Hoese, D.F. and H.K. Larson: ​Revision of the Indo-Pacific gobiid fish genus Valenciennea, with descriptions of seven new species..  Indo-Pac. Fish. (23):71 p., 1994.
Laitakari (Simo)

Laitakari
| --- | --- |
Sijainti:  65°37′26″N, 024°41′35″E, Simo Lapin lääni Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  vain kesäasuntoja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Laitakari on saari Perämerellä Simon kunnan vesialueella Lapin läänissä. Se sijaitsee Karsikon niemen edustalla Maksniemen kylän eteläpuolella, ja sitä erottaa Karsikon Korppikarinnokasta kapea salmi. Saarella on kesäasuntoja. Muut läheiset saaret ovat Länsikari ja Halttari sekä Junnankarit.
Saarella kasvaa lehtimetsää, mutta sen tunnusomaisin piirre on länsirannalla sijaitseva laajahko avokallioalue. Saaren rannat ovat pääosin kivikkoisia.
La Louvière

La Louvièren kaupunginosa Houdeng-Aimeries ja siellä Canal du Centre -kanava, kääntösilta ja Pyhän Johannes Kastajan kirkko.
La Louvière on kaupunki Hainaut’n provinssissa Valloniassa Belgiassa. Vuonna 2018 siellä oli 80 637 asukasta.
Kaupunki oli aikoinaan Belgian teollisuuden ytimessä. Siellä on kaksi Unescon maailmaperintökohdetta. Toinen on kanavan neljäsataa vuotta vanhat hydrauliset venenosturit. Toinen on historiallinen kaivosalue heti kaupungin ulkopuolella. Se on avattu 1600-luvulla, mutta varsinaisesti sen maine perustuu 1880-luvun teollisen vallankumouksen aikaan. La Louvière on melko uusi kaupunki, mutta siellä on karnevaaliperinnettä, jonka ansiosta kaupungissa syntyy laskiaisena vilinää ja vilskettä.
Tunnettuja asukkaita

Anna Boch, (1848–1936), impressionistimaalari ja taiteenkerääjä
Eden Hazard, jalkapalloilija (s. 1991)
Thorgan Hazard, jalkapalloilija (s. 1993)
Enzo Scifo, jalkapalloilija (s. 1966)
Viinirypäle

Viinirypäleitä
Viinirypäle on viiniköynnöskasveihin (Vitaceae) kuuluvien viiniköynnösten (Vitis) hedelmä. Viinirypäleistä valmistetaan viiniä, mehua, hilloa, rusinoita ja korintteja tai niitä voidaan syödä sellaisenaan. Rypäleet ovat yksi vanhimpia viljelyskasveja. Viinirypäleitä viljeltiin jo 4000 eaa. Lähi-idässä. Vuonna 2018 viljeltiin 79 miljoonaa tonnia viinirypäleitä.
Rypälelajit

Viinirypäleitä on useita lajeja:
Viiniköynnös Vitis vinifera, viinintekoon Euroopassa
Vitis labrusca, pöytärypäleitä Pohjois-Amerikassa, käytetään joskus viiniksi
Törmäviini Vitis riparia, villi laji Pohjois-Amerikassa, käytetään joskus viiniksi
Vitis rotundifolia, hyytelöön ja joskus viiniksi
Vitis aestivalis Norton, viiniksi
Amurinviini Vitis amurensis, koristekasvi
Ruosteviini Vitis coignetiae, koristekasvi, upeat lehdet
Vitis lincecumii (eli Vitis aestivalis tai Vitis lincecumii),
Vitis berlandieri (eli Vitis cinerea var. helleri), Vitis cinerea, Vitis rupestris ovat lajeja joita käytetään lähinnä hybridien kasvatukseen.
Hybridit eli usean lajin risteymät ovat suosittuja, koska ne kestävät hallaa ja tuholaisia paremmin kuin puhtaat lajit.
Rypäleiden tuotanto ja jalostus

Viinirypäleitä tuotetaan maailmassa vuosittain noin 75 miljoonaa tonnia, josta noin 40 prosenttia Euroopassa. Suurimmat tuottajamaat olivat vuonna 2016 Kiina, Italia ja Yhdysvallat.
Kiinassa rypäleet syödään pääosin (83 % vuonna 2015) sellaisenaan. Saksassa, Ranskassa ja Italiassa yli 80 prosenttia rypäleistä käytetään viinin valmistukseen. Erityisesti Turkissa iso osa rypäleistä kuivataan rusinoiksi. Kaiken kaikkiaan maailman viinirypäleistä noin puolet (47 % vuonna 2015) käytetään viinin valmistukseen, kolmannes (36 %) syödään sellaisenaan ja kymmenennes (8 % vuonna 2014) kuivataan.
Rypäleiden jatkojalostuksessa tarvittavat rypälemäärä vaihtelee:
viinilitran valmistukseen tarvitaan keskimäärin alle kaksi kiloa rypäleitä
rusinakiloon kuluu noin 4 kiloa rypäleitä.
Terveysvaikutukset

Viinirypäleistä on löydetty antioksidantteja. Yksi näistä on pterostilbeeni, jonka on aiemmissa tutkimuksissa todettu tehoavan joihinkin syöpäsairauksiin sekä alentavan ns. huonoa kolesterolia. Erityisesti rypäleen siemenillä on terveyttä edistäviä vaikutuksia. Suomen kaupoissa myytävistä rypäleistä on nykyisin valtaosa siemenettömiä.
Tuotanto

| Viinirypäleiden tuotanto 2021 (miljoonaa tonnia) |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Kiina | 11,3 |
| 2 |  Italia | 8,1 |
| 3 |  Espanja | 6,1 |
| 4 |  Yhdysvallat | 5,5 |
| 5 | Muut | 42,6 |
|  | Yhteensä | 73,6 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viinirypäle Wikimedia Commonsissa
Laitakari (Ii)

Laitakari on kylä ja niemi Iin kunnassa Perämeren rannalla noin kaksikymmentä kilometriä kunnan keskustasta pohjoiseen. Varsinainen kylä on vain muutaman kymmenen vakituisen asukkaan asuttama, mutta siellä sijaitsee runsaasti kesämökkejä. Laitakarissa on pieni suojattu satama kalastusaluksille ja huviveneille. Vuonna 1997 satamaan rakennettiin Nordtankin valmistama 500 kilowatin tehoinen tuulivoimala, joka sai vierelleen kesällä 2009 toisen yhden megawatin tehoisen WinWind voimalan.
Ii
| --- | --- |
Kylät:  Alaranta · Iin Asemankylä · Kuivaniemen Asemakylä· Halttula · Iin Hamina · Illinsaari · Jakkukylä · Jokikylä · Koni · Kuivaniemi · Laitakari · Luola-aapa · Meriläisenperä · Myllykangas · Nyby · Oijärvi · Ojakylä · Olhava · Paasonperä · Pohjois-Ii · Sorosenperä · Vuornos · Väli-Olhava · Yli-Olhava · Yliranta
Liikenne:  Iijoen rautatie- ja maantiesilta · Iin rautatieasema· Kuivaniemen rautatieasema · Lähessuon laituri · Myllykankaan rautatieasema · Olhavan rautatieasema · V. Alamäki · Veljekset Salmela · Yhdystie 8520  · Yhdystie 8523
Vesistöt:  Iijoki · Kivijoki · Kuivajoki · Muhojoki · Olhavanjoki · Oijärvi
Rakennukset ja rakennelmat:  Iin kirjasto · Iin kirkko · Iin lukio · Iin pappila · Kestilän saha · Kuivaniemen kirkko · Nybyn lasitehdas · Pahkakosken voimalaitos · Raasakan voimalaitos · Ulkokrunnin loisto · Ulkokrunnin tunnusmajakka
Muuta Iihin liittyvää:  Hiastinlahti · IIK!!-kauhuelokuvafestivaali · Iin Energia · Iin vaakuna · Kruununsaari ja hautausmaa · Taidekeskus KulttuuriKauppila · Litokaira · Nimettömänmatala · Olhavan taistelu · Suurhiekka · Vatunki
La Libertad

La Libertadin alueen sijainti Perun kartalla
La Libertad on yksi Perun 24 alueesta. Se sijaitsee Pohjois-Perussa Tyynen valtameren rannikolla. Pohjoisessa naapurialueena on Lambayeque, etelässä Ancashin alue ja Huánucon alue sekä idässä San Martín ja Cajamarca. La Libertadin alueen pääkaupunki on Trujillo.
Alueen pinta-ala on 25 569 neliökilometriä. Asukkaita on noin 1,6 miljoonaa. Alue on kuivaa autiomaata, mutta laaksot ovat hedelmällisiä. Merenrannikko on kalaisa Humboldtinvirran eli Perunvirran ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Libertad Wikimedia Commonsissa
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Venkaiah Naidu

| Venkaiah Naidu |
| --- | --- |

Intian varapresidentti
 11. elokuuta 2017 – 11. elokuuta 2022  
Edeltäjä:  Mohammad Hamid Ansari
Seuraaja:  Jagdeep Dhankhar
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1949 (ikä 75) Nelloren piirikunta
Ammatti:  maanviljelijä
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Uskonto:  hindulaisuus
Muppavarapu Venkaiah Naidu (teluguksi ముప్పవరపు వెంకయ్య నాయుడు, Muppavarapu Veṅkayya Nāyuḍu; s. 1. heinäkuuta 1949) on intialainen poliitikko, joka toimi maansa varapresidenttinä vuosina 2017–2022. Hän edustaa Intian kansanpuoluetta (BJP).
Naidu liittyi 14-vuotiaana kansallismieliseen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön, jonka lisäksi hän on opiskeluaikoinaan liittynyt hindunationalistiseen Akhil Bharatiya Vidyarthi Parishad -opiskelijajärjestöön. Hän toimi Intian kansanpuolueen nuorisojärjestön varajohtajana vuonna 1980. Naidusta tuli puolueensa pääsihteeri vuonna 1993 ja puheenjohtaja vuonna 2002. Vuosina 1998, 2004, ja 2010 hänet äänestettiin edustajaksi parlamentin ylähuoneeseen Karnatakan osavaltiosta ja vuonna 2016 Rajasthanista. Valtakunnan politiikan lisäksi Naidu on toiminut Andhra Pradeshin osavaltion lainsäätäjänä kahden kauden ajan.
Naidu on ensimmäinen Intian varapresidentti, joka vieraili ensimmäisen virkavuotensa aikana 28:ssa Intian 29 osavaltioista. Viimeiseen osavaltioon, Sikkimiin, hän ei päässyt sääolosuhteiden takia.
Yksityiselämä

Naidu menetti äitinsä ollessaan 18 kuukautta vanha, minkä jälkeen hän kasvoi sukulaistensa adoptoimana.
Naidu on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta, poika ja tytär. Naidu on vannottanut heitä pysymään poissa politiikasta niin kauan kuin hän itse toimii poliitikkona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venkaiah Naidu Wikimedia Commonsissa
Intian varapresidentin verkkosivujen profiili
Volkswagen Golf VIII

| Volkswagen Golf VIII |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Malesia  Saksa
Valmistaja:  Volkswagen Golf
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2019–
Korimalli:  5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Golf VII
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A3 (Typ 8Y) Cupra Formentor Ford Tourneo Connect III SEAT León (Typ KL) Škoda Octavia (Typ NX) Volkswagen Caddy (Typ SB) Volkswagen Talagon
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MQB Evo
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen kaksoiskytkin 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Volkswagen Golf VIII on Volkswagenin Golf-mallin kahdeksas sukupolvi, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien.
Volkswagen Golf VIII (2019–)

Kahdeksannen sukupolven Golf esiteltiin lokakuussa 2019. Valmistajan mukaan malliuudistus oli suurin Golfin historiassa, ja se vei auton liitettävyyden sekä autonomisen ajamisen uudelle aikakaudelle. Volkswagenin suunnittelujohtaja Klaus Bischoff kuvaa kahdeksannen sukupolven Golfin ohjaamoa täysin digitaaliseksi ympäristöksi. Malli perustuu samalle MQB-pohjalevylle kuin edeltäjänsä, lisäksi myös monet moottorit ovat perua edeltäjästä. Auto on kuitenkin aiempaa taloudellisempi noin 50 kilogrammaa kevyempänä ja aerodynaamisempana. Hybridimalli on saatavilla, mutta sähköversio e-Golf jätettiin pois valikoimasta, sillä Volkswagen keskittää sähköautonsa jatkossa omaksi ID.-mallistokseen. Kahdeksannen sukupolven Golfin kehitykseen Volkswagen investoi 1,8 miljardia euroa.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Golf sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat 1,0 TSI (89/109 hv), 1,4 TSI (148 hv) ja 1,5 TSI (128/158 hv). Kaikkien paitsi pienitehoisimman moottorin yhteyteen on saatavana kevythybridijärjestelmä. Dieselmoottori on 2,0 TDI (113/148 hv), jonka yhteyteen tulee myöhemmin saataville kevythybridijärjestelmä. Kuusivaihteinen manuaalivaihteisto on täysin uusi. DSG-kaksoiskytkinvaihteistoa ohjataan aiempaa huomattavasti pienempikokoisella sähkötoimisella vaihteenvalitsimella.
Urheilullisen GTI-mallin moottorina on turboahdettu 2,0-litrainen bensiinimoottori teholtaan 245 hevosvoimaa. GTI Clubsport -mallissa teho on nostettu 300 hevosvoimaan.
Malliston huipulla on Golf R, jossa 2,0-litrainen bensiinimoottori kehittää 320 hevosvoimaa. R on aina nelivetoinen.
Kahdeksannen sukupolven Golf sai kevyen päivityksen vuonna 2024, jossa korjattiin joitakin aiemmassa versiossa kritisoituja ominaisuuksia. Muun muassa ohjauspyörän hipaisukytkimet on palautettu perinteisiksi painonapeiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Golf VIII Wikimedia Commonsissa
Volkswagen Golf VIII Variant
Volkswagen Golf VIII GTI
Volkswagen Golf VIII R
La Légende de La Pop

| La Légende de La Pop Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: pop, soul
 Levy-yhtiö: Play On / Pias France
La Légende de La Pop on Michael Jacksonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin Ranskassa vuoden 2009 loppupuolella. Albumi koostuu The Jackson 5 -yhtyeen varhaisista kappaleista, joita se äänitti Steeltown Recordsin alaisena 1960-luvun loppupuolella, vuotta ennen kuin se siirtyi Motown Recordsille.
Kappaleet

Big Boy – 2.58
The Tracks of My Tears – 2.26
Some Girls Want Me for a Lover – 2.16
You've Changed – 2.37
We Don't Have to Be Over 21 – 2.20
Jam Session (Partie 1) – 3.38
Jam Session (Partie 2) – 3.40
Monologue – 0.25
My Girl – 2.26
Valtionrautateiden eläkelaitos

Valtionrautateiden eläkelaitos oli aiemmin Suomessa toiminut eläkelaitos, jonka varoista maksettiin valtionrautateiden virkamiesten ja heidän leskiensä eläkkeet. Valtionrautateiden eläkelaitos aloitti toimintansa vuonna 1882.
Toiminta > Eläkelaitoksen tarkoitus

Valtionrautateiden eläkelaitoksen tarkoituksena oli antaa eläkkeitä osakkailleen ja näiden kuolinpesille.
Eläkelaitoksessa oli kuusi luokkaa, joissa vuotuinen eläke vaihteli virasta eroaville 2 400 markasta 1 400 markkaan sekä kuolinpesille 1 800 markasta 1 050 markkaan.
Toiminta > Eläkkeiden maksaminen

Kassan osakas, joka oli täyttänyt 55 vuotta sekä saanut eläkkeen saantia varten hyväkseen lukea vähintään 30 vuoden ajan, oli oikeutettu saamaan täyden eläkkeen siinä luokassa, jonka mukaan hän oli viimeksi suorittanut säädetyt maksut. Sellaiselle osakkaalle, joka oli ollut osallisena eläkelaitoksessa vähemmän kuin kymmenen vuotta, ei saanut antaa täyttä eläkettä vaan ainoastaan 18/24-osan siitä.
Jos osakas kivulloisuuden tähden erosi taikka jos hänen toimensa lakkautettiin, hän oli siinä tapauksessa, että hän sai eläkkeen saantia varten lukea hyväkseen vähintään kahdentoista vuoden ajan, oikeutettu ikävuosiin katsomatta saamaan eläkkeen siinä luokassa, johon hän kuului.
Jos osakas, ennen kuin hän oli oikeutettu eläkkeen saantia varten lukemaan hyväkseen vähintään kaksitoista vuotta, oli saanut niin vaikean ruumiinvamman tai taudin, että hänen siitä syystä oli ollut pakko erota valtionrautateiden palveluksesta, hän oli oikeutettu saamaan 6/24-osaa eläkkeestä siinä luokassa, johon hän kuului, mutta tässä tapauksessa eläkemaksut oli suoritettava kahdeltatoista vuodelta.
Jos osakas oli kuollut, hänen kuolinpesälleen tuleva eläke oli siinä luokassa, johon vainaja oli kuulunut. Kuolinpesälle tuleva eläke oli jaettava tasan eläkkeeseen oikeutettujen kesken. Jos ainoastaan yksi eläkkeensaantiin oikeutettu oli olemassa, eläke oli suoritettava hänelle kuitenkin täysimääräisenä.
Toiminta > Eläkkeen hakeminen

Eläkehakemus oli tehtävä kirjallisesti eläkelaitoksen Helsingissä olevalle johtokunnalle. Hakemukseen oli liitettävä virallinen todistus, josta saatiin selville eläkkeeseen oikeutetun tai oikeutettujen nimi, syntymäpäivä ja maine sekä kuolinpesään nähden edesmenneen osakkaan nimi ja kuolinpäivä sekä lääkärintodistus, jos kivulloisuus tai ruumiinvamma ilmoitettiin eläkkeen perusteeksi. Hakemuksessa oli ilmoitettava, missä hakija halusi nostaa eläkkeen.
Kääpiömittari

| Kääpiömittari |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Kenttämittarit Larentiinae
Suku::  Gymnoscelis
Laji::  rufifasciata
Kaksiosainen nimi
 Gymnoscelis rufifasciata  Haworth, 1809 
Katso myös
   Kääpiömittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiömittari (Gymnoscelis rufifasciata) on yleinen, varsin pienikokoinen ruskeankirjava mittariperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Vain 15–19 mm siipivälillään kääpiömittari kuuluu pienimpiin mittariperhoslajeihin. Etusiivet ovat levottoman kirjavat ja niissä vuorottelevat selvästi punaruskeat ja harmaat alueet siten, että sisimpien poikkiviirujen välinen alue ja siiven kärkiosa ovat punaruskeat. Ulompi poikkiviiru on selvä, väriltään vaalea ja kaksinkertainen. Sen sisäpuolella on rivi mustia, siiven keskiosaan suuntautuneita nuolitäpliä. Takasiivet ovat tyviosastaan ja etureunasta vaaleat, ulkoreunasta punaruskeat ja niissäkin erottuu vaalea, kaksinkertainen poikkiviiru.
Pienen kokonsa vuoksi kääpiömittarin voi sekoittaa erilaisiin pikkumittareihin, mutta siipien selvän punaruskean värin vuoksi käytännössä lähinnä vain kannusruohomittariin (Eupithecia linariata).
Levinneisyys ja lentoaika

Kääpiömittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Skandinaviaan ja idässä Keski-Aasiaan. Suomessa pohjoisimmat havainnot on tehty Kemi-Kajaani-linjalta. Perhoset lentävät kesän aikana kahtena, ehkä jopa kolmena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi on lennossa huhti-toukokuun vaihteesta kesäkuun puoleenväliin ja toinen sukupolvi lentää heinäkuun alkupuoliskolta syyskuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat

Kääpiömittari elää lämpimillä kankailla, tienvarsilla, rinteillä ja pihoilla. Lajin yksilömäärissä on huomattavaa vuosittaista vaihtelua ja joinakin vuosina runsaslukuinen perhonen saattaa toisina vuosina vaikuttaa kadonneen kokonaan. Perhoset ovat aktiivisia öisin, jolloin niitä lentää helposti kirkkaiden valojen luokse ja jossain määrin myös makealla nesteellä kostutetulle syötille. Toukkia voi etsiä karistelemalla ravintokasveja ja niiden kasvattaminen on helppoa. Talvehtiva vaihe on kotelo, jonka sisällä on valmis perhonen.
Ravintokasvi

Toukat elävät etenkin kanervalla (Calluna vulgaris) ja vadelmalla (Rubus idaeus). Toisen sukupolven toukat usein pihlajan (Sorbus aucuparia) kukinnoissa.
Aiheesta muualla

Pertti Pakkanen: Eupithecia in Finland
Kääpiömittari
kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Vlindernet (hollanniksi)
Voimasointu

Voimasointu (en. power chord) merkitsee sointua, joka rakentuu pohjasävelestä, puhtaasta kvintistä (ns. viitossointu tai kvinttisointu) ja mahdollisesta oktaavista. Se on terssitön vajaasointu. Voimasointuja käytetään enimmäkseen kitaransoitossa, ja erityisesti rock- ja metallimusiikissa. Kvintin tilalla voidaan myös soittaa käännetty kvartti. Nimi "voimasointu" tulee siitä, että puhdas kvintti ei ole duuri eikä molli, ja se kuulostaa näin voimakkaammalta [lähde? ] kuin diatoninen sointu. Voimasointua merkitään yleisimmin isolla kirjoitetulla pohjasävelellä, jonka perässä on luku 5, esim. C5.
Joidenkin lähteiden mukaan rock and roll -kitaristi Link Wray oli pioneeri voimasoinnun käytössä. Blues-kitaristi Elmore James käytti 1950-luvun lopulla voimasointuja särönsoundin kanssa, kuten myöhemmät rock-kitaristit (esimerkiksi kappaleessa "I Need You"). Tunnetuin esimerkki voimasointujen käytöstä lienee Deep Purplen kitaristin Ritchie Blackmoren riffi kappaleessa Smoke on the Water.
Tabulatuuri-esimerkki

A5 oktaavilla     ja ilman   | 
e|-------------|-------------|
H|-------------|-------------| Kyseessä on A-voimasointu.
G|---2---------|-------------| Kaikki voimasoinnut on soitettavissa samalla
D|---2-tai-7---|---2-tai-----| otteella eri sävelistä, vaihtamalla asemaa.
A|---0-----7---|---0-----7---| Esimerkissä on käytetty standardi-viritystä.
E|---------5---|---------5---|
Mikäli kitara viritetään standardivireen sijasta täyskvarttiviritykseen, kaikki voimasoinnut voidaan soittaa miltä tahansa kieliparilta käänteisinä kvartteina.
Nuotti-esimerkki

Kyseessä on F5-voimasointu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaikki voimasoinnut (kuva ja pdf)
LMUR

LMUR-ohjus Armija 2021 -näyttelyssä.
LMUR (ven. Легкая многоцелевая управляемая ракета, Legkaja mnogotselevaja upravljajemaja raketa, ЛМУР) on venäläinen helikopterista laukaistava ohjus. Se tunnettiin kehitysvaiheessa nimellä Izdelije 305 (Изделие 305, "tuote 305").
Nimestään huolimatta ohjus on kaksi kertaa raskaampi kuin aiemmat helikopterista laukaistavat ohjukset 9M120 Ataka (AT-9 Spiral) tai 9M123 Hrizantema (AT-15 Springer). Sen kantomatka on lähes 15 km, kaksi kertaan entisten ohjusten. Ohjus voidaan laukaista näkymättömään maaliin ja ohjata myöhemmin kohteeseen.
Ohjuksen hakupäässä on lämpökamera, jonka kuva välitetään laukaisevaan helikopteriin tai komentopisteeseen. Kuva välitetään AS-BPLA-viestilaitteistolla. 9B-7755-lämpökameran on kehittänyt MNITI Moskovassa. Navigaatio perustuu inertiaohjaukseen, radiokorkeusmittariin ja BNAP-305-satelliittivastaanottimeen. Siivissä on datalinkin antennit taaksepäin. Ohjuksen moottori on kiinteäpolttoaineinen rakettimoottori.
Ohjus on suhteellisen kallis; Puolustusministeriön vuoden 2018 sopimuksessa 14,2 miljoonaa ruplaa kappaleelta.