stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Here for None
Kappaleet

Warmen Are Here For None – 3.37
The Driving Force – 4.02
A World Of Pain – 3.09
Too Much, Too Late – 3.58
Night Terrors – 3.31
Hell On Four Wheels – 3.39
The End Of The Line – 4.17
Death’s On Its Way – 3.20
The Cold Unknown – 3.56
Dancing With Tears In My Eyes (Ultravox cover) – 3.22
Kokoonpano

Janne ”Warman” Wirman – kosketinsoittimet
Petri Lindroos – laulu
Antti ”Warman” Wirman – kitara
Jyri Helko – basso
Seppo Tarvainen – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 6½/10
Soundi:
Inferno:
Hopeakurmitsa

| Hopeakurmitsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Chionidi
Heimo::  Pluvianellidae  Jehl, 1975
Suku::  Pluvianellus  Gray, 1846
Laji::  socialis
Kaksiosainen nimi
 Pluvianellus socialis  Gray, 1846 
Katso myös
   Hopeakurmitsa Wikispeciesissä   Hopeakurmitsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeakurmitsa (Pluvianellus socialis) on eteläamerikkalainen rantalintulaji, joka elää aivan mantereen eteläkärjessä Argentiinassa ja Chilessä. Se talvehtii Argentiinan Valdésin niemimaalla. Lajin holotyypin kuvaili George Robert Gray Magalhãesinsalmesta vuonna 1846.
Hopeakurmitsan sukulaisuussuhteista muihin lintuihin ei olla yksimielisiä. Toisinaan se luokitellaan omaan Pluvianellidae-heimoonsa, joskus taas tuppinokkien (Chionidae) heimoon. BirdLife Suomen hyväksymässä luokituksessa laji on sijoitettu tuppinokkiin.
Hinewehi Mohi

Hinewehi Mohi vuonna 2021.
Hinewehi Mohi (s. 1964) on uusiseelantilainen maorilaulajatar.
Hinewehi Mohi syntyi Waipukuraussa ja asuu nykyisin Aucklandissa. Hän opiskeli Waikaton yliopistossa . Hänen ensimmäinen albuminsa oli Oceania (1999), jolla hän teki yhteistyötä Jaz Colemanin kanssa. Levy julkaistiin kansainvälisesti ja myi yksistään Uudessa-Seelannissa platinaa.
Mohi on naimisissa ja hänellä on CP-vammainen tytär Hineraukatauri.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Here and There

| Here and There Elton John |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : "Here" 18. toukokuuta 1974, Royal Festival Hall, Lontoo "There" 27. marraskuuta 1974, Madison Square Garden, New York City
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 1976
 Tuottaja(t): Gus Dudgeon
 Tyylilaji: Pop rock
 Kesto: 54.08
 Levy-yhtiö: DJM Records MCA Records (Yhdysvallat)
Elton Johnin muut julkaisut
| Rock of the Westies 1975 | Here and There 1976 | Blue Moves 1976 |
Here and There on Elton Johnin toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Otsikko viittaa kahteen Elton Johnin konserttiin: "Here" Royal Festival Hallissa Lontoossa ja "There" Madison Square Gardenissa New Yorkissa.
Kappalelista

Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin ellei toisin mainita.
| "Here" |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Skyline Pigeon |  | 4.34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Border Song |  | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Honky Cat |  | 7.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Love Song | Lesley Duncan | 5.25 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Crocodile Rock |  | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| "There" |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Funeral for a Friend/Love Lies Bleeding |  | 11.11 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Rocket Man (I Think It's Going to Be a Long, Long Time) |  | 5.13 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Bennie and the Jets |  | 6.09 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Take Me to the Pilot |  | 5.48 |  |  |  |  |  |  |
Muusikot

Elton John – piano, koskettimet, laulu
Ray Cooper – lyömäsoittimet
Lesley Duncan – laulu ("Love Song" vain)
Davey Johnstone – kitara, taustalaulu
Dee Murray – basso, taustalaulu
Nigel Olsson – rummut, taustalaulu
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster
Hr. Ms. Witte de With

Hr. Ms. Witte de With voi tarkoittaa seuraavia Alankomaiden kuninkaallisen laivaston sotalaivoja:
Hr. Ms. Witte de With (1928), Admiralen-luokan hävittäjä
Hr. Ms. Witte de With (F813), Jacob van Heemskerck -luokan fregatti
Hr. Ms. Witte de Within piti olla  Kortenaer-luokan fregatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hr. Ms. Witte de With”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hr. Ms. Willem van der Zaan

Hr. Ms. Willem van der Zaan on ollut ainakin kahden Alankomaiden laivaston aluksen nimenä.
Hr. Ms. Willem van der Zaan (ML-2), miinalaiva
Hr. Ms. Willem van der Zaan (F829), Karel Doorman -luokan ohjusfregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hr. Ms. Willem van der Zaan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hingen lause

Hingen lauseen todistuksen merkinnät.
Hingen lause eli Hingen teoreema on geometriassa yksinkertainen kolmon geometriaan liittyvä lause. Se kuuluu seuraavasti: Jos kolmioille (viereinen kuva)  ABC ja  ABC' on voimassa  AC=AC' ja  \measuredangle BAC'<\measuredangle BAC, niin silloin on myös  BC'<BC.
Lauseen eräs todistus hyödyntää pistettä D, joka on kulman  C'AC kulmanpuolittajalla. Koska  DC'=DC, seuraa kolmioepäyhtälöstä
Aiheesta muualla

Hingen lause Wolframin MathWorldissa
Hugo Turhapuro

| Hugo Turhapuro |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Olavi Ahonen
Ensi- esiintyminen:  Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon
Viimeinen esiintyminen:  Suomen tasavallan herra presidentti
Henkilötiedot
Status:  Uunon isä
Ammatti:  Pontikankeittäjä, maanviljelijä
Sukupuoli:  Mies
Kotipaikka:  Heinolan mlk
Asuinpaikka:  Heinolan mlk
Suhteet
Lapset:  Uuno Turhapuro   Tarmo Turhapuro   Jeremias Turhapuro   Peni Turhapuro   Veijo Turhapuro   George Turhapuro
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hugo Turhapuro on näyttelijä Olavi Ahosen esittämä hahmo Uuno Turhapuro elokuvissa. Hän on Uuno Turhapuron isä ja ammatiltaan maanviljelijä. Häntä kutsutaan "maanviljelysekspertiksi".
Hugo omistaa pienen punaisen mökin ja palan perunamaata maaseudulla Hämeessä, Heinolan maalaiskunnassa jossa on asunut jo kauan ennen Uunon syntymää. Hugo harrastaa pontikan keittämistä ja erilaisten hyödyllisten keksintöjen valmistamista. Hän on tehnyt herätyskellon, joka kaataa vettä nukkuvan päälle, kun aurinko nousee. Lisäksi hän on rakentanut kahvinkeittoautomaatin, joka keittää kahvin, kun keinuu kiikkutuolissa.
Hugo Turhapuro aloitti ennen poikansa Uuno Turhapuron syntymää rakentamaan tälle valtavan suurta kartanoa. Kun kartanon rakennukset olivat vasta aluillaan, hän etsi kahden kaverinsa kanssa johtaja Uuno Turhapurolle äitiä. Löytyi kaksi sopivaa ehdokasta, Helsingistä kotoisin oleva Tyyne ja kaupunkielämään kyllästynyt Gunhild Donnerstotter. Hugo oli molempien ehdokkaiden kanssa koeaviossa viikon ajan, jonka jälkeen naiset häipyivät. Vajaan vuoden kuluttua hänen talonsa rappusille oli jätetty poikavauva ja lappu, jossa ilmoitettiin lapsen olevan Uuno. Kun Uuno oli 17-vuotias, hän alkoi kysellä Hugolta äidistään. Hugo kertoi Uunolle, ettei tiedä kumpi naisista on äiti. Gunhild palasi maalle ja paljasti olevansa Uunon äiti.
Hugolla on ollut myös liikeasioita vuorineuvos Tuuran kanssa, ennen kuin Uuno meni naimisiin tämän tyttären kanssa. Hän oli Tuuran kesämökillä variksenpelättimenä.
Elokuvassa Uuno Turhapuro muuttaa maalle vuoristoneuvos Tuura ostaa kartanon tietämättä, että se sijaitsee Uunon kotiseudulta ja sai samalla naapurikseen Uunon isän Hugon.
Uunon ollessa presidentti elokuvassa Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti, tuli Hugosta pienen kömmähdyksen ansiosta ministeri Uunon nimittämään hallitukseen.
Hugo on Gunhildin jälkeen seurustellut osuuskaupan leskirouvan, kauppias Rentukan ja postineidin kanssa. Nämä naiset ovat myös saaneet jälkikasvua enemmän tai vähemmän hänen kanssaan. Muita hänen poikiaan ovat Tarmo, George ja Peni ja muutama muu.
Hugo on tiettävästi kuollut 1990-luvun lopulla tai 2000-luvun alussa. Elokuvassa This is my life Uuno mainitsee kysyttäessä, että hänen vanhempansa eivät enää elä.
Hahmon filmografia

Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (1977)
Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990)
Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti (1992)
Hole (Norja)

Hole on kunta Buskerudin läänissä Norjassa. Holen kunta perustettiin vuonna 1838. Tyristrandin kunta erotettiin Holesta 1916. Hole oli osa Ringeriken kuntaa vuosina 1964–1976. Vuoden 2023 alussa Holessa oli 6 888 asukasta.
Holen taajamat ovat Sundvollen, Steinsåsen, Gomnes, Kroksund ja Helgelandsmoen, joka sijaitsee osin myös Ringeriken puolella. Kunnan hallinnollinen keskus on Vikin kylässä.
Holessa sijaitsee Utøyan saari, jossa on työväenpuolueen nuorten leirikeskus.
Tunnettuja henkilöitä

Gunnar Bråthen (1896–1980), poliitikko
Jørgen Moe (1818–1882), kirjailija ja folkloristi
Gabriel Rasch (s. 1975), maantiepyöräilijä
Olav Økern (1911–2000), maastohiihtäjä
Kuvia

Holen kirkko
Tyrifjorden
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hole (Norja) Wikimedia Commonsissa
Buskerudin läänin kunnat
Drammen
Flesberg
Flå
Gol
Hemsedal
Hol
Hole
Kongsberg
Krødsherad
Lier
Modum
Nesbyen
Nore og Uvdal
Ringerike
Rollag
Sigdal
Ål
Øvre Eiker
Norjan läänit | Norja
Histamiini (hevonen)

Histamiini-hevonen (takana oikealla) ystävineen.
Histamiini on lastenkirjailija Raili Mikkasen luoma kuvitteellinen hahmo, pieni pilkullinen hevonen. Televisiossa se on esiintynyt Ylen joulukalenterisarjoissa vuosina 1980 ja 1985. Irja Raninin ohjaamissa tv-ohjelmissa Histamiini ja muut hevoset oli toteutettu marionettinukkeina. Histamiinin ääntä esitti Irja Raninin puoliso, näyttelijä Matti Ranin. Histamiinin tunnuslause on "Klip-klop, klip-klop, hevonen on pop."
Kirjat ja muut julkaisut

Histamiini hukassa Otava, 1982
Histamiinin hiihtoretki Otava, 1983
Histamiini merellä Otava, 1984
Histamiini ratsupoliisina Otava, 1985
Histamiini löytää timantin Otava, 1986
Histamiinista tulee kummi Otava, 1988
Histamiini, joulun sankari Tammi, 2001
Histamiini rakentaa lautan Tammi, 2003 (Keltanokkasarja)
Ystävämme Histamiini Tammi, 2004
Histamiini Eteläluodolla Tammi, 2007
Histamiini ja Koni Alakulo Tammi, 2010
Histamiinin luolaseikkailu Tammi, 2012
Histamiinista on myös olemassa VHS videotallenteita ja lp-levyjä ja äänikirjoja (c-kasetti).
Video: Histamiini ja merenneidon aarre: jaksot 1-5/10
Video: Histamiini ja merenneidon aarre 2: jaksot 6-10/10
lp-levy ja kasetti: Histamiini ja ystävät 1985
Histamiinin joulukalenteri (1980)
Histamiinin joulukalenteri 2 (1985)
Aiheesta muualla

Histamiinin joulukalenteri Ylen Elävässä arkistossa
Histamiini ja Pirpo, Salaratsupoliisit Ylen Elävässä arkistossa
Histamiini ja merenneidon aarre Ylen Elävässä arkistossa
Histamiinin joulukalenteri

| Histamiinin joulukalenteri |
| --- | --- |

Tyyli:  joulukalenteri
Kestoaika:  10 minuuttia, 15 minuuttia (jakso 24)
Pääosissa:  Harri Hyttinen   Pirkko Aarnio   Matti Ranin
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yleisradio (1980, 1984), Yle Areena (2018)
Esitetty:  1. joulukuuta 1980 – 24. joulukuuta 1980, uusintana vuonna 1984
Jaksoja:  24
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jarmo Oksa
Ohjaaja(t):  Irja Ranin
Käsikirjoittaja(t):  Raili Mikkanen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio 1980
Seuraaja:  Histamiinin joulukalenteri 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Histamiinin joulukalenteri on vuonna 1980 esitetty joulukalenterisarja, jonka pääosassa nähtiin Histamiini-niminen hevonen. Sarja on uusittu vuonna 1984. Sarja on julkaistu DVD:llä ja 1.12.2018 lähtien sarja on ollut Yle Areenassa.
Näyttelijät (Intiimiteatteri)

Harri Hyttinen - Tallitonttu Rämäkkä
Pirkko Aarnio - Noitaneiti Anelma Unelma (ääni)
Matti Ranin - Histamiini (ääni)
Aiheesta muualla

Yle Areena: Histamiinin joulukalenteri
Huuri (täsmennyssivu)

Huuri tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Huuri, islamiin liittyvä käsite
Huuri, sukunimenä:
Aleksanteri Huuri (1881–1937), suomalainen insinöörieversti
Kalervo Huuri (1908–1941), suomalainen filosofian tohtori ja orientalsiti, Aleksanteri Huurin poika
Olavi Huuri (1911-1989), suomalainen metsänhoitaja, visapuun tutkija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Huuri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ernst Tandefelt

Ernst Tandefelt
Knut Ernst Robert Tandefelt (10. maaliskuuta 1876 Sysmä – 3. toukokuuta 1948, Nikkilä, Sipoo) oli suomenruotsalainen aatelismies, liikemies ja aktivisti. Hänet tunnetaan parhaiten sisäasiainministeri Heikki Ritavuoren murhaajana. Tämä 14. helmikuuta 1922 tapahtunut murha on toistaiseksi Suomen viimeisin valtiollinen murha ja itsenäisyyden ajan ainoa. Tandefeltin isoisän pikkuserkku Otto Johan Tandefelt oli yksi Hans Axel von Fersenin murhaajista.
Ministeri Heikki Ritavuoren murha ja aktivistit

Tandefeltin murhan motiiveja ja mahdollisia taustahenkilöitä ei poliisi aikanaan kunnolla tutkinut. Viranomaiset eivät halunneet tutkia itse varsinaista tekoa eli ampumista laajemmin. Murhan tutkimus annettiin vielä tuossa vaiheessa kokemattomalle Helsingin poliisilaitokselle. Ilmiselvästi tällainen valtiollinen murha olisi kuulunut salaiselle poliisille eli Etsivälle keskuspoliisille.[lähde? ]
Etsivä keskuspoliisi oli kuitenkin aktivistien miehittämä ja murhan tutkimuksessa olisi voinut paljastua EK:lle sekä sen johdolle ikäviä asioita tai kytköksiä Ritavuoren murhaan. EK:n silloinen johtaja aktivisti Ossi Holmström pelkäsi EK:ssa työskentelevien aktivistien nimien tulevan esiin, jos murhaa tutkittaisiin perinpohjaisesti. Tuolloin haluttiin todeta Tandefelt selvästi syylliseksi ja asettaa oikeuden eteen.
Yksi pääkysymys sivuutettiin: "Mikä sai juuri elämänsä vihdoinkin kuntoon saaneen perheenisän poliittisen murhan kannalle?". Nykytietämyksellä voidaan todeta, että teon tausta on selvästi laajempi kuin tuolloin väitetty mielenvikaisen hetkellinen päähänpisto.
Oikeudenkäynti > Helsingin raastuvanoikeus > Kolmas käsittely

Kolmannen käsittelyn alettua huhtikuun alussa puolustus muutti kantaansa syyntakeisuuden suhteen, sillä Tandefelt ei näyttänyt saavuttaneen teollaan yleistä ihailua. Ernst Tandefelt oli toivonut saavansa samanlaisen kansallissankarin maineen kuin Eugen Schauman tai Lennart Hohenthal, mutta näin ei ollut käymässä. Päinvastoin, Heikki Ritavuoren hautajaiset 21. helmikuuta olivat muodostuneet kansalliseksi surujuhlaksi. Kaiken lisäksi Hufvudstadsbladet ja muut oikeiston lehdet, joista Tandefelt oli kertonut saaneensa motiivin teolleen, olivat tuominneet heti murhan jälkeen Tandefeltin mielenvikaiseksi ilman minkäänlaisia perusteluita. Hufvudstadsbladetilla oli pääkiihottajan maine, joten se yritti väistää vastuutaan yleisen mielipiteen muokkaajana tekemällä eroa Tandefeltin tekoon ja ajatuksiin. Korostamalla Tandefeltin syyntakeisuutta elinikäinen kuritushuonetuomio alkoi näyttää varmalta.
Puolustusasianajaja Carl Olofsson korosti kolmannessa käsittelyssä Tandefeltin Katajanokan vankilassa kokemia henkisiä järkytyksiä. Hänen mielestään nämä vuosien 1914–1917 aikaiset kokemukset tekivät Tandefeltista täyttä ymmärrystä vailla olevan, joten tätä ei voitu tuomita syyntakeisena. Oikeus pyysi kaksi asiantuntijalausuntoa neurologian dosentti Harry Fabritiukselta ja Helsingin lääninvankilan lääkäri sekä Lapinlahden sairaalan vt. ylilääkäri Einar Anttiselta. Kumpikin totesi, ettei Tandefelt ollut mielisairas, vaikka hänellä olikin historiassaan traumaattisia kokemuksia ja hän oli luonteeltaan persoonallinen. Jälkimmäinen tosin ehdotti mielentilatutkimusta, koska Tandefelt oli kärsinyt hermostuneisuudesta, pääkivuista ja unettomuudesta Katajanokan lääninvankilassa murhan jälkeen, eli samoista oireista kuin venäläisten kidutusten jälkeen Kivelän mielisairaalassa. Syyttäjän mukaan oli kuitenkin luonnollista, että murhaaja on aina hermostunut ja ahdistunut murhan jälkeen vankilassa istuessaan.
Tästä alkoi oikeudessa ja lehdistössä kiista Tandefeltin syyntakeisuudesta. Puolustus otti tavoitteekseen Tandefeltin saamisen mielentilatutkimukseen. Jutun käsittelyä lykättiin jälleen alkavaksi 24. huhtikuuta 1922.
Oikeudenkäynti > Helsingin raastuvanoikeus > Neljäs käsittely

Neljännessä käsittelyssä puolustus vaati kovasti mielentilatutkimusta, kun taas syyttäjä korosti Tandefeltin syyntakeisuutta. Syyttäjä totesi, että Hufvudstadsbladetin uutisointi oli kiihotuksellista ja se selvästi synnytti Tandefeltin motiivin. Neljännestä käsittelystä tuli täysin poliittinen. Eemeli Niemelä teki puheenvuorostaan sanomalehtikatsauksen, jossa osoitti Ritavuoresta oikeistolehdissä ja kommunistien Suomen Työmies -lehdessä julkaistujen uutisten olleen perättömiä. Edistyspuolue oli huolissaan siitä, ettei oikeudenkäynnissä ollut kiinnitetty huomiota lehdissä julkaistujen tietojen virheellisyyteen. Niemelä sai hallitukselta ja puoluejohdolta vanhana nuorsuomalaisten Helsingin piirin johtohenkilönä sekä Edistyspuolueen vaikuttajana tehtäväkseen oikaista tiedot oikeudessa. Edistyspuolueen pää-äänenkannattaja Helsingin Sanomat uhrasi lähes puolet seuraavan päivän lehdestä Niemelän puheenvuoron julkaisuun. Tällä tavalla Ritavuoren ja hallituksen maine puhdistettiin.
Oikeistolehdistä erityisesti Uusi Suomi pyysi anteeksi kirjoitteluaan. Muut oikeistolehdet pahoittelivat, mutta murhaa tukevia kirjoituksiakin lehdistä löytyi. Joissakin ruotsinkielisissä porvaripiireissä Tandefeltiä jopa pidettiin sankarina ja tekoa ihannoitiin. Muuten oikeistopiirit tuomitsivat teon julkisesti, mutta muuten ymmärsivät tai jotkut jopa hyväksyivät murhan.
Neljännen käsittelyn päätteeksi raastuvanoikeus päätti, ettei Tandefelt tarvinnut mielentilatutkimusta. Vain oikeusneuvosmies Knut Furuhjelm oli asiasta eri mieltä. Juttua lykättiin vielä kerran puolustuksen loppulausunnon valmistelua varten.
Oikeudenkäynti > Helsingin raastuvanoikeus > Viides ja viimeinen käsittely

Viimeinen käsittely alkoi 8. toukokuuta 1922. Puolustuksen puheenvuorossa Olofsson yritti vakuuttaa Tandefeltin olevan epätasapainoinen. Olofsson väitti, ettei aktivistisuunnitelma räjäyttää venäläislaivoja vuonna 1914 ollut lähtöisin "normaaliaivoista". Hänen mielestään itsemurhayritykset ja kidutuksesta saadut henkiset vammat tekivät hänestä syyntakeettoman. Kuvitelmat hallituksen mahdollisista toimista kiihdyttivät Tandefeltin epänormaalia persoonaa ja saivat hänet ampuvaan Ritavuoren.
Puolustus vaati ottamaan nämä asiat huomioon oikeuden päätöksessä. Oikeus ei kuitenkaan vakuuttunut näin vanhoihin tapahtumiin vetoamisesta, vaan julisti tuomioksi:
»Ernst Tandefelt, joka ei rikosta tehdessään ollut täyttä ymmärrystä vailla, tuomitaan pidettäväksi vankilassa jäljellä olevan elämänsä ajan ja menettämään kansalaisluottamuksensa»
Rouva Katri Ritavuorelle määrättiin korvaukseksi 1 300 markkaa. Ernst Tandefelt valitti tuomiosta hovioikeuteen, koska häntä ei ollut lähetetty mielentilatutkimukseen. Myös Katri Ritavuori valitti tuomiosta, koska korvaus oli liian pieni maksamaan edes varatuomari Niemelän 4 751 markan laskua, ja vaati 5 000 markan korvausta.
Oikeudenkäynti > Turun hovioikeus

Turun hovioikeus käsitteli Tandefeltin valituskirjelmän, jossa asianajaja Olofsson väitti poliittisten kantojen vaikuttaneen oikeuden päätökseen. Kirjelmän mukaan oikeus edusti Heikki Ritavuoren vastaista poliittista kantaa. Tähän väitteeseen kirjelmä ei antanut enempää selvitystä. Kirjeessä vedottiin myös poliittisen rikollisen oikeuteen päästä mielentilatutkimukseen. Kirjelmän lopussa Tandefelt kysyi, miksi hän muka täysissä järjissä olisi mennyt pilaamaan elämänsä, johon kuului pieni lapsi, rakastava vaimo ja kohtuullisen hyvätuloinen talous.
Mutkikas tapaus ei saanut yksimielistä päätöstä, ja hovioikeus piti äänin 2–1 raastuvanoikeuden päätöksen voimassa. Yksi oikeuden jäsenistä olisi halunnut lähettää Tandefeltin mielentilatutkimukseen. Hovioikeus kuitenkin korotti leski Katri Ritavuoren korvauksen 2 600 markkaan.
Oikeudenkäynti > Korkein oikeus ja päätös mielentilatutkimuksesta

Tandefelt ei kuitenkaan vielä luovuttanut, vaan valitti Korkeimpaan oikeuteen 28. elokuuta 1922 siitä, ettei hänelle ollut vieläkään tehty lainmukaista lääkärintarkastusta. Tämä kannatti ja lopulta Korkein oikeus määräsi ensimmäisessä käsittelyssään 11. lokakuuta 1922 jälkeen Tandefeltin mielentilatutkimukseen Lapinlahden mielisairaalaan. Lapinlahdessa oikeuspsykiatrian alilääkäri Akseli Nikula tutki Tandefeltia useita kuukausia ja teki loppulausuntonsa 20. maaliskuuta 1923.