stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin huippukokous 2018
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen ulkoministeriö
Trump ja Niinistö Mäntyniemessä 16. 7. 2018
Putin saapuu.
Trump poistuu.
Presidentit tapasivat Presidentinlinnassa.
Suomen ulkoministeriö perusti Finlandia-taloon kansainvälisen lehdistökeskuksen.
Helsingin Sanomien mainostaulu
Mainos Musiikkitalon edustalla: ”Herra presidentti, tervetuloa maahan, jossa on vapaa lehdistö.”
Lintharjun liikuntakeskus

| Lintharjun liikuntakeskus |
| --- | --- |
Osoite:  Kaatronkatu 1, 77600 Suonenjoki
Sijainti:  Suonenjoen keskustaajama
Koordinaatit:  62.62622°N, 27.11086°E
Rakennustyyppi:  monitoimihalli, liikuntahalli
Suunnittelija:  Luovaus Arkkitehdit Oy
Valmistumisvuosi:  2021
Rakennuttaja:  Suonenjoen kaupunki
 fiLintharjun liikuntakeskus 
  
Lintharjun liikuntakeskus on Suonenjoen keskustaajamassa, Suonenjoen yhtenäiskoulun ja lukion vieressä sijaitseva, erityisesti liikuntaa varten suunniteltu monitoimihalli. Se avattiin yleisölle toukokuussa 2021. Liikuntakeskuksessa toimii muun muassa uimahalli, sisäliikuntahalli, kuntosali ja kahvio.
Suonenjoen kaupunki rakennutti 17 miljoonaa euroa maksaneen monitoimihallin ja on rahoittanut rakentamista leasingrahoituksella. Arkkitehtina bruttoalaltaan 6 406 neliömetrin suuruiselle rakennukselle toimi Luovaus Arkkitehdit Oy.
Liuskalääte

| Liuskalääte |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Carduoideae
Suku::  Punaläätteet Serratula
Laji::  tinctoria
Kaksiosainen nimi
 Serratula tinctoria  L. 
Katso myös
   Liuskalääte Wikispeciesissä   Liuskalääte Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liuskalääte (Serratula tinctoria) on monivuotinen asterikasvi. Sitä käytetään värikasvina.
Ulkonäkö

Liuskalääte kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvin varsi on vankka, uurteinen ja yläosastaan haarova. Alimmat lehdet ovat ehytlapaiset ja ylemmät pariliuskaiset. Ne ovat karvattomat ja terävästi hammaslaitaiset. Mykerökukinnot ovat kooltaan kuudesta kymmeneen millimetriä. Yksittäiset kukat ovat purppuranpunaiset, joskus valkoiset.
Levinneisyys

Liuskaläätettä esiintyy Euroopassa pohjoisosia lukuun ottamatta. Se on levinnyt myös Yhdysvaltoihin New Yorkiin ja Connecticutiin. Suomessa liuskalääte on löydetty vain kerran, vuonna 2012 Uudestakaupungista.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Liuskaläätteen levinneisyys Suomessa.
Lintonin rautatieasema

Lintonin rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn varrella Lintonissa, Cambridgeshiressä. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Asema avattiin 1. kesäkuuta 1865. Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Lintonin asema suljettiin samana päivänä.
Asemasta on jäljellä kaikki asemarakennukset sekä osa kummastakin laiturista. Varsinainen asemarakennus on toimistokäytössä, ja asemamestarin talossa toimii koulu. Laitureiden pohjoispää on purettu ja tilalle rakennettu toimistorakennus.
Lintilä

Lintilä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Lapparlan kupeessa viitisen kilometriä Perniön kirkonkylältä itään.
Lintilän kyläkeskus sijaitsee Lapparlan vieressä. Toinen kylän asutuskeskittymä on naapurikylän Koiviston kylämäen yhteydessä. Lintilän kyläalue on pääasiassa peltoa, mutta sen pohjoislaidalla on reunamuodostuma ja länsilaidalla korkeita metsien peittämiä mäkiä, joiden keskellä on pieni Lupajanjärvi.
Lintilän kantatila on lohkaistu Lapparlasta omaksi kyläkseen. Lintilän kantatila on muodostanut ratsutilan Koiviston Keskitalon kanssa. Lintilä ostettiin perintötilaksi 1791 ja se oli yhteisviljelyssä Keskitalon kanssa. Keskitalo sekä toinen tila Koivistosta liitettiin Lintilään 1920. Kolme torppaa itsenäistyi 1931 ja sotien jälkeen kylään lohkottiin kuusi uudistilaa.
Lintulahti

Lintulahti on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Arvo Lintulahti (1885–1958), kansanedustaja (Kokoomus), pankinjohtaja ja päätoimittaja
Martti Lintulahti (1917–1982), diplomaatti
Meri Lintulahti-Thomas (s. 1946), tv-esiintyjä, elokuvanäyttelijä ja yritysjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lintulammen Palloseura

| Lintulammen Palloseura |
| --- | --- |
Perustettu:  1993
Kaupunki:  Oulu
Sarjataso:  1. divisioona (miehet) 
Värit:              
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lintulammen Palloseura (LiPS) on vuonna 1993 perustettu oululainen kaukalopalloseura. Seuran puheenjohtajana toimii Teemu Pohjonen.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonassa.
Livornon maakunta

Livornon maakunta (ital. Provincia di Livorno) on maakunta Toscanan hallintoalueella Länsi-Italiassa.
Livornon maakunnan pinta-ala on 1 214 km2 ja asukasluku noin 340 000. Maakunta muodostuu 20 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Livorno.
Suurimmat kunnat

Livornon maakunnan väkiluvultaan suurimmat kunnat ovat (31.12.2015):
Livorno (159 219 vakinaista asukasta)
Piombino (34 060)
Rosignano Marittimo (31 394)
Cecina (28 046)
Collesalvetti (16 827)
Campiglia Marittima (13 218)
Portoferraio (11 992).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Livornon maakunta Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (italiaksi)
Livornon maakunta
Bibbona | Campiglia Marittima | Campo nell’Elba | Capoliveri | Capraia Isola | Castagneto Carducci | Cecina | Collesalvetti | Livorno | Marciana | Marciana Marina | Piombino | Porto Azzurro | Portoferraio | Rio Marina | Rio nell’Elba | Rosignano Marittimo | San Vincenzo | Sassetta | Suvereto
Lokakuun 16. päivän liike

Lokakuun 16. päivän liike oli Suomessa 1965 alkanut kansanliike, joka pyrki kumoamaan voimassa olleen neljän vuosittaisen rukouslauantain huvikiellon, jolloin tanssitilaisuudet olivat kiellettyjä. Liikkeen sytykkeenä toimi 17. heinäkuuta 1965 tapahtunut Korson kapina.
Lokakuun 16. päivän liike perustettiin noin neljä viikkoa ennen ensimmäistä mielenosoitusta. Liikkeellä oli löyhä organisaatio, eikä sitä rekisteröity. Sillä oli kuitenkin johtoelin, toimeenpaneva komitea, johon kuuluivat Pentti Järvinen, Tauno-Olavi Huotari, Risto Koivisto, Valde Kantonen, Reijo Martikainen, Raimo Oksanen, Matti Ollikainen, Rauno Matikainen, Matti Puolakka, Raimo Vista ja Heikki Timonen. Tiedotuskampanjassaan liike kertoi vastustavansa kirkon etuoikeuksia ja järjestävänsä mielenosoituksia jokaisena rukouslauantaina, kunnes huvikielto on poistettu.
Liikkeen julkilausuman mukaan ”kirkon erioikeudet ovat tsaristinen jäänne, joka ylläpitää enemmistölle vastenmielisiä rajoituksia ja alistaa muiden uskontokuntien kannattajat luterilaisen valtionkirkon mielivaltaan”.
Liike järjesti Helsingissä mielenosoituksia, joissa suurimmillaan oli yli 1000 osallistujaa. Hallitus asetti ylipoliisipäällikkö Fjalar Jarvan johtaman toimikunnan pohtimaan muutoksia huvi- ja kokoontumislainsäädäntöön. Jarvan toimikunta ehdotti sääntöihin lievennyksiä, ”koska yleinen mielipide on kallistunut siihen suuntaan”. Myös piispainkokous puolsi lievennyksiä. Eduskunta päätti lakkauttaa rukouslauantain huvikiellon keväällä 1968.
Liikkeen perustajajäsenen Pentti Järvisen (1936–2001) mukaan Lokakuun 16. päivän liike oli ensimmäinen ”yhden asian liike”, joka on saavuttanut tavoitteensa.
Aiheesta muualla

Bjarne Nitovuori: Barrikadimaisteri - Pentti Järvinen ja 60-luvun marssijat. Into Kustannus, 2013.
Yle Elävä arkisto: Nuoriso kapinoi huvikieltoa vastaan
Lindelöfin avaruus

Lindelöfin avaruus (tai lyhyemmin Lindelöf) on sellainen topologinen avaruus  X, jonka jokaisella avoimella peitteellä on numeroituva osapeite. Käsite on nimetty suomalaisen matemaatikon Ernst Lindelöfin mukaan, joka vuonna 1903 todisti, että jokaisella  \mathbb {R} ^{n}:n osajoukolla on tämä ominaisuus.
Lauseita

Jokainen  N_{2}-avaruus on Lindelöf.
Lindelöf (suku)

Lindelöf-aatelissuvun vaakuna
Lindelöf on alkuaan ruotsalainen sukunimi tai suku, jonka useat sukuhaarat on aateloitu. Lindelöf-suku on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneeseen numeroilla 143 ja 1098. Suomessa on elänyt ainakin kolme aatelista Lindelöf-sukua. Tunnetuin näistä on vuonna 1883 aateloidun Lorenz Leonard Lindelöfin sukuhaara. Nimi Lindelöf esiintyy kuitenkin kaikissa yhteiskuntaluokissa, muun muassa vuonna 1939 Turun Crichton-Vulcanin telakalla oli lakossa kaksi Lindelöf-nimistä metallityöläistä.
Suomalainen Lindelöf-aatelissuku

Lorenz Leonard Lindelöf (1827–1908), matematiikan professori, Helsingin yliopiston rehtori, kouluylihallituksen ylijohtaja, valtiopäiväedustaja, valtioneuvos  Aateloitiin vuonna 1883.
Uno Lindelöf (1868–1944), englantilaisen filologian professori, kansanedustaja, Lorenz Leonardin poika.
Ernst Lindelöf (1870–1946), matematiikan professori, suomalaisen funktioteorian koulukunnan perustaja, Lorenz Leonardin poika.
Carl Lindelöf (1877–1956), suomalainen viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi, Lorenz Leonard Lindelöfin poika
Lucia Scardoni

Lucia Scardoni vuonna 2019.
Lucia Scardoni (s. 22. maaliskuuta 1991) on italialainen maastohiihtäjä.
Scardoni kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa helmikuussa 2012 sijoittuen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 44:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 15:s Rukan Nordic Opening -tapahtuman perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2015. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän sai pisteitä ensimmäisen kerran oltuaan 28:s Drammenin perinteisen sprintissä helmikuussa 2016. Scardoni sijoittui viidenneksi tammikuussa 2020 Tour de Skihin kuuluneessa perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa. Parhaimmillaan hän on ollut yksittäisessä kilpailussa kuudes Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2020.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Scardoni sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 28:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 42:nneksi. Italian viestijoukkueen mukana hän oli kahdeksas. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 33:s, perinteisen hiihtotavan parisprintissä kymmenes ja viestissä yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui henkilökohtaisilla mnatkoilla parhaimmillaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 24:nneksi ja Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 vapaan sprintissä 25:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä viidestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 Scardoni sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 29:nneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucia Scardoni Wikimedia Commonsissa
Lintian-jinja

Lintian-jinjan torin portti.
Lintian-jinja (kiin.: 林田神社; pinyin: Líntián shénshè, jap. 林田神社, Hayashida jinja) on Taiwanin Hualienin piirikunnassa eli entisessä Karenkōn prefektuurissa sijaitseva šintolainen pyhäkkö. Vuoden 1943 oppaan nimeltä ”Šintopyhäkkö ja Uskonto Taiwanissa” (jap. 臺灣に於ける神社及宗教, Taiwan ni okeru jinja oyobi shūkyō) mukaan Japanin keisarikunnan hallitus perusti vuonna 1913 Lintianin kylän, ja sen viereiselle alueelle rakennettiin kahden vuoden jälkeen Lintian-jinja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lintian-jinja Wikimedia Commonsissa
Lucille Opitz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lucille Opitz |  Lucille Opitz |  Lucille Opitz |  |
Maa:   Saksa
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | joukkuetakaa-ajo |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2007 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Nagano 2008 | joukkuetakaa-ajo |  |
Lucille Opitz (s. 22. marraskuuta 1977) on saksalainen pikaluistelija. Hän oli mukana Torinon olympialaisissa 2006 voittamassa Saksalle joukkuetakaa-ajon kultaa ja saavutti samasta lajista pronssia matkakohtaisista MM-kilpailuista Salt Lake Citystä 2007 ja Naganosta 2008. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras arvokisasaavutuksensa on EM-kilpailujen seitsemäs sija vuosina 2004 ja 2006.
Linden Ashby

| Linden Ashby |
| --- | --- |
 Linden Ashby San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Clarence Linden Garnett Ashby III
Syntynyt: 23. toukokuuta 1960 (ikä 64) Atlantic Beach, Florida
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Susan Walters
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Linden Ashby (s. 23. toukokuuta 1960 Atlantic Beach, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa Cameron Kirstenin roolista saippuaoopperassa Tunteita ja tuoksuja. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Melrose Placessa ja Johnny Cagen roolissa Mortal Kombatissa.
Ashby valmistui Jacksonvillessä sijaitsevasta Bolles Schoolista.
Ashby on naimisissa näyttelijä Susan Waltersin kanssa. Heillä on vuosina kaksi tyttärtä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linden Ashby Wikimedia Commonsissa
Linden Ashby Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Linden Ashby Biography (1960-) Film Reference. Viitattu 16.7.2023. (englanniksi)
Ihmisoikeudet Laosissa

Ihmisoikeudet Laosissa ovat kansainvälisten sopimusten määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. Laos on sitoutunut turvaamaan nämä oikeudet ratifioimalla lukuisia sopimuksia. Amnesty Internationalin mukaan
Laosin ihmisoikeuksissa on ollut puutteita.
Mekong rannalla
Henkilökohtaiset vapausoikeudet

Vapausoikeudet turvaavat yksilön vapautta julkisen vallan puuttumisilta. Tällaisia oikeuksia ovat muun muassa oikeus elämään, henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen samoin kuin liikkumisvapaus, yksityiselämän suoja ja yhdistysvapaus sekä omaisuuden suoja.
Laosissa on käytössä kuolemanrangaistus, mutta vuosien 1989–2014 välillä ketään ei ole tiettävästi teloitettu.
Vankiloissa on ahdasta ja olot joissakin vankiloissa ovat erittäin huonot.
Mielivaltaiset pidätykset ovat periaatteessa kiellettyjä, mutta niitä kuitenkin esiintyy. Myös oikeudenkäyntijärjestelmässä on puutteita.
Poliittiset oikeudet ja vapaudet

Poliittisia oikeuksia ja vapauksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Laos on yksipuoluemaa.  Äänestäminen parlamenttivaaleissa on pakollista, mutta puolue valitsee kaikki ehdokkaat.
Tasa-arvo-oikeudet

Tasa-arvo-oikeuksiin kuuluvat muun muassa rodullinen, sukupuolellinen ja uskonnollinen yhdenvertaisuus.
Kristittyjä on vangittu Laosissa uskonnon harjoittamisen vuoksi.
Vuonna 2008 ainakin 1700 hmong-kansan pakolaista palautettiin Thaimaasta Laosiin. Valtion lehden mukaan palaajia koulutettiin kommunistisen puolueen aatteeseen. Ulkopuolisia tarkkailijoita ei sallittu.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet eli niin kutsutut TSS-oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Padot

Tuhansia ihmisiä, varsinkin etnisiä vähemmistöjä, pakkosiirrettiin seitsemän uuden padon ja muiden kehitysprojektien vuoksi vuonna 2008. Siirrot heikensivät ruokahuoltoa ja aiheuttivat lasten aliravitsemusta. lisäksi suunnitteilla on 12 uutta patoa ja 65 vesivoimaprojektia.
Aiheesta muualla

Laos Human Rights Watch
Lintu (täsmennyssivu)

Lintu voi tarkoittaa seuraavia asioita:
linnut, eläinluokka
”Lintu”, suomennos Belle ja Sebastian -televisiosarjan tunnussävelmästä ”L’Oiseau”
Lintu, Rafael Saifulinin veistos Kiskon Toijassa
Sukunimi

Hannu Lintu (s. 1967), kapellimestari
Margit Lintu, ikonimaalari
Pekka Lintu (s. 1947), diplomaatti
Lucina

Lucina voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Lucina, naisen etunimi
Lucina, synnyttämisen jumalatar roomalaisessa mytologiassa
146 Lucina, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lucina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liuskakurjenpolvi

| Liuskakurjenpolvi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Geraniales
Heimo::  Kurjenpolvikasvit Geraniaceae
Suku::  Kurjenpolvet Geranium
Laji::  dissectum
Kaksiosainen nimi
 Geranium dissectum  L. 
Katso myös
   Liuskakurjenpolvi Wikispeciesissä   Liuskakurjenpolvi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liuskakurjenpolvi (Geranium dissectum) on vaatimattomankokoinen, lähinnä Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa tavattava kurjenpolvilaji. Suomessa laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko

Yksi- tai joskus harvoin kaksivuotinen liuskakurjenpolvi kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Varren ja lehtiruotien hapsikarvat ovat alaviistoja. Varsilehdet ovat viisiliuskaisia ja syvään kapealiuskaisia. Aluslehtien liuskat ovat leveämpiä. Lyhytperäiset kukat ovat ylimpien varsilehtien tasalla. Kukat ovat punertavan sinipunaisia, 5–8 mm leveitä. Terälehdet ovat matalalanttoisia ja otakärkisten verholehtien pituisia. Liuskakurjenpolvi kukkii kesä-elokuussa. Hedelmykset ovat noin yhden sentin pituisia ja sirottavasti hapsi- ja nystykarvaisia. Siemenkuori on verkkomaisesti syväkuoppainen.
Liuskakurjenpolvi muistuttaa hieman kivikkokurjenpolvea (G. colombinum).
Levinneisyys

Liuskakurjenpolvea tavataan Euroopassa Atlantin rannikolta Länsi-Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle saakka. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin ja Baltiaan. Lajia kasvaa yleisenä myös Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan sekä Kaukasuksen alueella. Satunnaisena sitä tavataan myös muualla Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja monin paikoin Lähi-idässä. Ihmisen mukana laji on levinnyt Pohjois-Amerikan itä- ja länsiosiin. Pohjoismaissa liuskakurjenpolvi on varhainen kulttuuritulokas. Suomessa sen vanhat esiintymät keskittyvät Ahvenanmaalle ja Varsinais-Suomen saaristoon. Muualta Suomesta lajia on tavattu satunnaisena tulokkaana useista satamakaupungeista ja sisämaan suurista kaupungeista.
Elinympäristö

Suomessa liuskakurjenpolvi kasvaa kallioilla ja tienvarsilla sekä satunnaisena nurmikoilla ja satamakentillä. Ruotsissa laji on myös tavallinen peltojen rikkakasvi. Liuskakurjenpolvi on kalkinsuosija. Laji on Suomessa viime vuosikymmeninä harvinaistunut. Taantumisen suurimpana syynä on perinteisen laidunnuksen vähenemisestä johtuva kasvupaikkojen umpeenkasvu.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Liuskakurjenpolven levinneisyys Suomessa.
ITIS: Geranium dissectum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Geranium dissectum (englanniksi)
Liuskakurjenpolven kukka ja hedelmiä.
Liuskakurjenpolven lehtiä.
Hversu Noregr byggðist

Hversu Noregr byggðist (”Miten Norja asutettiin”) on toinen niistä keskiajan islantilaiseen saagakirjallisuuteen kuuluvista teksteistä, jotka luetaan myyttisestä Fornjótr-jättiläisestä ja tämän suvusta kertoviin tarinoihin (Frá Fornjóti ok hans ættmönnum). Toinen näistä sisällöllisesti samalle tarinamateriaalille pohjautuva ja mahdollisesti samasta lähteestä juontuva teksti on Norjan löytäminen. Hversu Noregr byggðist kertoo myyttisen tarinan Norjan synnystä ja kuvaa samalla muutamien norjalaisten kuninkaiden polveutumista tarinassa mainituista myyttisistä ja tarunhohtoisista hahmoista, alkaen Fornjótr-jättiläisestä ja tämän pojista, joista Nórr antaa myös nimensä valloittamalleen alueelle, ”Nórrin tielle” (isl. Norvegr) eli Norjalle. Teksti käsittelee samankaltaista tarinamateriaalia kuin useat muinaissaagat, minkä vuoksi myös Hversu Noregr byggðist luetaan muinaissaagoihin, vaikka se poikkeaakin näistä muodoltaan ja tyyliltään. Hversu Noregr byggðist on säilynyt pelkästään Flateyjarbók-käsikirjoituksessa.
Ajoitus ja alkuperä

Tekstin Hversu Noregr byggðist iästä ja sen suhteesta toiseen edellä mainittuun tekstiin Norjan löytäminen on esitetty erilaisia näkemyksiä. Yleisesti ottaen Hversu Noregr byggðist -tekstiä pidetään näistä kahdesta lähteestä nuorempana, vaikka onkin esitetty myös sellaisia näkemyksiä, joiden mukaan Hversu Noregr byggðist olisi toiminut esikuvana viimeksi mainitulle. Flateyjarbókiin Hversu Noregr byggðist -tekstin lisäsi toinen käsikirjoituksen kirjoittajista, Magnús Þórhallsson. Hän ei kuitenkaan oletettavasti ole ollut tekstin alkuperäinen laatija, huolimatta siitä, että todennäköisesti juuri hän on lisännyt sen alkuun lyhyen johdantovirkkeen, jonka jälkeen tarina alkaa Norjan löytäminen -tekstiä myötäillen Fornjótrista ja tämän jälkeläisistä.




Mikäli Snorri Sturluson laati Norjan löytäminen -tekstin, kuten esimerkiksi Finnbogi Guðmundsson (1965) on esittänyt, on Hversu Noregr byggðist mahdollisesti kirjoitettu vasta aikaisintaan vuosien 1225–1230 välisenä aikana. Sigurður Nordal (1944-1945) on esittänyt, että Hversu Noregr byggðist olisi johdanto sitä seuraaville sukupuille, joissa listataan Haraldr Kaunotukan (isl. hárfagri) esi-isät aina pakanajumala Óðinniin, Troijan sankareihin, roomalaisten jumalaan Saturnukseen sekä Raamatun Aatamiin saakka.
Hversu Noregr byggðist osana Flateyjarbókia

Elizabeth Ashman Rowe (2000) on esittänyt, että Hversu Noregr byggðist olisi eräänlainen Magnús Þórhalssonin vastaus sen ja Norjan kuninkaiden sukupuiden listaamisen jälkeen seuraavaan Eirekr Kaukomatkaajan saagaan ja Norjan löytäminen -tekstiin, jotka kummatkin ensimmäinen Flateyjarbókin kirjoittajista, Jón Þórðarson, oli lisännyt käsikirjoitukseen. Hän on katsonut, että Hversu Noregr byggðist -tekstin yhteys Eirekr Kaukomatkaajan saagaan olisi olennainen syy siihen, miksi teksti on lisätty käsikirjoitukseen. Kyseinen saaga kertoo Fornjótrin jälkeläisiin kuuluvan Þrándrin pojasta Eirekristä, jonka isä on antanut tarinan mukaan nimen myös hallitsemalleen Trondheimin alueelle (isl. Þrándheimr). Saagassa Eirekr matkaa itään etsimään kuolemattomien maata (paratiisia) ja saapuu Konstantinopoliin (isl. Miklagarðr), missä saa vastaukset paratiisia koskeviin kysymyksiinsä. Yhdessä Eirekr Kaukomatkaajan saagan kanssa Hversu Noregr byggðist luo kristillistyneemmän myytin Norjan perustamisesta verrattuna siihen myyttiin, jonka Norjan löytäminen -tekstiin liitetty Snorri Sturluson luo teoksensa Heimskringla alussa olevassa Ynglinga sagassa. Viimeksi mainitussa Ynglingien kuningassuvun esi-isien, aasa-jumalien, kerrotaan olleen peräisin Troijasta. Hversu Noregr byggðist ja Eirekr Kaukomatkaajan saaga taas luovat kuvan kristillisen kulttuurin siirtymisestä Norjaan kristikunnan itäisestä osasta jo norjalaisen kuningasvallan varhaisimpina hetkinä. Näin ne luovat Norjan kuningasvallasta kuvan, joka on hieman vähemmän pakanallinen. 



Hversu Noregr byggðist näyttää muutenkin häivyttävän yhteyksiä aasa-jumaliin. Toisin kuin tekstissä Norjan löytäminen, jossa kerrotaan Fornjótrin jälkeläisen Thorrin uhraavan pakanajumalille, Hversu Noregr byggðist -tekstin mukaan kveenit uhraavat Thorrille itselleen. 



Maantieteellisesti Hversu Noregr byggðist keskittyy Norjaan ja sen koillispuolella oleviin salaperäisiin alueisiin sen sijaan että kertoisi Górrin matkoista Itämeren alueelle tai Tanskaan, kuten Norjan löytäminen tekee. Näin se kääntää painopistettä pois Tanskasta, aikana, jolloin norjalainen kuningasdynastia oli tullut päätökseensä Olavi Haakoninpojan kuoltua ja vallan painopiste siirtyi kuningatar Margareetan myötä islantilaisille epäedullisempaan suuntaan eli Tanskaan.