Puolan armeijan ilmavoimat
Perustaminen

Ensimmäinen taisteluyksikkö 1. erillinen hävittäjälaivue (puol. 1. Samodzielna Eskarda Lotnictwa Mysliwskiego) aloitti toimintansa 7. heinäkuuta 1943. Yksikkö oli 23. heinäkuuta Grigorjenskojessa noin 15 kilometriä Moskovan eteläpuolella. Laivue nimettiin 20. elokuuta Puolan 1. hävittäjälaivueeksi ja edelleen 6. lokakuuta 1. hävittäjärykmentti "Warszawaksi".
Samassa lentotukikohdassa alkoi 1. huhtikuuta 1944 2. pommitusrykmentti "Krakowin" ja 103. erillinen yhteyslentolaivueen perustaminen, mutta suunnitellun maataistelurykmentin perustamista siirrettiin. Pommitusrykmenttiin sijoitettiin 32 konetta ja yhteyslentolaivueeseen kymmenen Polikarpov Po-2 kaksitasoa.
Kesäkuussa rykmentit siirrettiin Gostomelin tukikohtaan noin kahdenkymmenen kilometrin päähän Kiovasta etelään. Saman aikaisesti noin 600 puolalaista siirrettiin Jegorjevskiin, Tškaloviin, Buguruslaniin, Sorotšinskiin, Volskiin ja Kineliin ilmavoimien koulutuskeskuksiin. Puolan armeijan esikuntaan perustettiin 5. kesäkuuta 1944 ilmavoimien komentajan johtama ilmavoimaosasto johtamaan perustettujen ilmavoimien yksiköiden toimintaa. Ensimmäiseksi ilmavoimien komentajaksi nimitettiin eversti Józef Smaga.
1. ja 2. rykmentti laskeutuivat 16.–17. elokuuta ensimmäisen kerran Puolan valtauksen jälkeen puolalaiseen lentotukikohtaan Dysissä lähellä Lublinia. Tällöin Puolan armeijan ilmavoimien täydennyksenä oli Neuvostoliiton 611. maataistelurykmentti, joka myöhemmin puolalaisten lentäjien sijoittamisen jälkeen nimettiin Puolan 3. maataistelurykmentiksi. Rykmentin kalustona oli 32 Iljusin Il-2 ja yksi Po-2 kone. Rykmentit siirtyivät 19. elokuuta lähemmäs etulinjaa Zadybie Stareen ja Wola Rowskaan.
Puolan 1. armeijan komentaja kenraali Zygmunt Berling määräsi 30. elokuuta, että kolmesta rykmentistä sekä viestikomppaniasta ja yhteyslentueesta muodostetaan Puolan 1. lentodivisioona. Divisioonan vahvuus oli lähes 600 miestä ja se varustettiin 106:lla Jak-1-, Il-2- ja Po-2-koneella. Syyskuussa Harkovan ja Kazanin alueilla Neuvostoliitto aloitti Puolan 1. sekailma-armeijakunnan perustamisen. Armeijakunnan henkilöstö oli aluksi neuvostoliittolaisia, jotka korvattiin lentokoulutuskeskuksista valmistuvilla puolalaisilla. Sen kalustona oli 303 Pe-2-, Jak-9-, Jak-3- ja Il-2-konetta. Helmikuussa 1945 yhtymä siirrettiin Puolaan Łowiczin, Sochaczewin, Łódźin ja Kutnon lentotukikohtiin.
Elokuussa ja syyskuun alussa 1944 103. erillinen yhteyslentolaivue, joka oli edelleen alistettu Puolan 1. armeijalle, sai seurakseen kolme vastaavaa yksikköä. Puolan 2. armeijalle alistettiin 3. laivue ja 4. sekä 5. laivue liitettiin osaksi Puolan armeijan viestijoukkoja.
Lokakuussa nimettiin 1. lentodivisioona 4. sekalentodivisioonaksi. Kaikki Puolan lentoyksiköt liitettiin 31. lokakuuta vasta perustettuihin Puolan armeijan ilmavoimiin, jonka komentajana oli kenraalimajuri Teodor Polynin. Marraskuun alussa perustettiin uusia yksiköitä 12. lääkintälentorykmentti, 13. kuljetuslentorykmentti, 17. yhteyslentorykmentti sekä ensimmäinen Puolan ilmavoimien lentosotakoulu Zamośćiin. Lentosotakoulun johtajaksi määrättiin prikaatikenraaliksi ylennetty Jozef Smaga. Opetus koulussa alkoi 2. tammikuuta 1945. Puolalaisia lentäjiä koulutettiin myös 15. erillisessä reservilentorykmentissä, joka oli perustettu 28. marraskuuta 1944.
Joulukuussa 1944 ilmavoimat otti vastaan Neuvostoliiton ilmavoimilta vastuulleen 7. tukikohta-alueen. Ilmavoimiin liitettiin maaliskuussa 1945 kaksi uutta yksikköä, jotka olivat Okęcien lentokentälle sijoitettu 6. erillinen kuljetuslentolaivue ja 14. erillinen tiedustelu- ja tulenjohtorykmentti.