stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vladimír Eminger
Ura > Seuraura

Eminger aloitti jääkiekon 3-vuotiaana ja on HC Litvínovin kasvatti. Kaudella 2008–2009 hän oli Litvínovin U18-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+9=14. Kaudeksi 2011–2012 Eminger siirtyi Suomeen ja Oulun Kärppien A-nuoriin, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 5+19=24. Hän edusti myös Kärppien miesten joukkuetta yhdessä European Trophy -ottelussa syksyllä 2011.
Huhtikuussa 2012 Eminger teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen Kärppien kanssa. Hän sai harjoituskaudella Oscar Eklundin ja Ville Pokan loukkaantumisten myötä enemmän peliaikaa joukkueessa ja pelasi Kärppien kaikki kahdeksan European Trophy -ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Eminger teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2012–2013 avauskierroksella Saimaan Palloa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 20.35 minuuttia. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 19. tammikuuta 2013 Kalevan Palloa vastaan ja se ratkaisi Kärpille 4–2-voiton. Joulukuussa 2012 Eminger joutui kuukaudeksi sivuun käsimurtuman takia. Yhteensä hän teki kauden aikana SM-liigassa 36 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 1+6=7.
Kauden 2013–2014 päätteeksi Eminger voitti Suomenmestaruuden. Kesken kauden 2014–2015, marraskuussa 2014 hän jätti Kärpät ja siirtyi monivuotisella sopimuksella kotimaahansa Extraliga-joukkue HC Sparta Prahan riveihin. Kaudella 2015–2016 Eminger eteni joukkueen kanssa finaaleihin, mutta Tšekin-mestaruuden vei kuitenkin HC Bílí Tygři Liberec otteluvoitoin 4–2.
Ura > Maajoukkueura

Eminger on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 20. joulukuuta 2014 Channel One Cupin toisessa ottelussa Sotšissa Suomea vastaan. Hän on pelannut myös kahdeksan nuorten ja 12 poikien maaottelua.
Yleisurheilun Viron-mestaruuskilpailut 2013

Yleisurheilun Viron-mestaruuskilpailut 2013 järjestettiin 27.–28. heinäkuuta Tallinnassa.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Timo Tiismaa | 10,79 | Asko Anipai | 10,84 | Kaspar Mesila | 10,86 |
| 200 m | Marek Niit | 20,89 | Markus Ellisaar | 21,75 | Henri Manninen | 22,11 |
| 400 m | Marek Niit | 46,23 | Rasmus Mägi | 46,53 | Rauno Künnapuu | 48,29 |
| 800 m | Allar Lamp | 1.52,75 | Aarne Nirk | 1.55,28 | Vladimir Vaher | 1.55,69 |
| 1 500 m | Nikolai Vedehin | 3.54,37 | Reio Ridalaan | 4.00,53 | Andi Noot | 4.01,57 |
| 5 000 m | Sergei Tšerepannikov | 14.26,67 | Priit Aus | 14.28,26 | Nikolai Vedehin | 14.29,23 |
| 110 m aidat | Andres Raja | 13,96 | Rauno Kirschbaum | 14,57 | Keiso Pedriks | 14,73 |
| 400 m aidat | Aarne Nirk | 53,11 | Georg Vladimirov | 53,12 | Lauri Savolainen | 54,36 |
| 3 000 m esteet | Priit Aus | 9.02,99 | Kaur Kivistik | 9.15,61 | Dmitri Aristov | 9.36,84 |
| 20 000 m kävely | Lauri Lelumees | 1.38.35,99 | Ainar Veskus | 1.47.03,81 | Virgo Adusoo | 1.47.21,74 |
| Korkeushyppy | Karl Lumi | 216 | Tanel Reismann | 210 | Mikk Meerents | 210 |
| Seiväshyppy | Veiko Kriisk | 500 | Mikk Pahapill | 500 | Anri Mulin Maicel Uibo | 490 490 |
| Pituushyppy | Henrik Kutberg | 751 | Richard Pulst | 744 | Mikk Meerents | 710 |
| Kolmiloikka | Igor Syunin | 15,76 | Lauri Leis | 15,17 | Jaanus Suvi | 15,16 |
| Kuulantyöntö | Kristo Galeta | 19,15 | Raigo Toompuu | 18,98 | Kaupo Valb | 16,93 |
| Kiekonheitto | Gerd Kanter | 65,99 | Martin Kupper | 59,57 | Aleksander Tammert | 58,06 |
| Moukarinheitto | Martin Lehemets | 64,20 | Genro Paas | 60,60 | Mart Olman | 59,84 |
| Keihäänheitto | Risto Mätas | 80,78 | Erki Leppik | 77,70 | Magnus Kirt | 74,47 |
Lähde:
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Ksenija Balta | 11,62 | Diana Suumann | 12,02 | Maarja Kalev | 12,09 |
| 200 m | Ksenija Balta | 23,58 | Ebe Reier | 25,10 | Maarja Kalev | 25,19 |
| 400 m | Helin Meier | 56,16 | Dane Must | 56,51 | Annika Sakkarias | 57,38 |
| 800 m | Liina Tšernov | 2.11,72 | Kelly Nevolihhin | 2.13,99 | Ketlin Kivi | 2.15,25 |
| 1 500 m | Liina Tšernov | 4.20,15 | Birgit Pihelgas | 4.40,15 | Jevgenia Mateitšuk | 4.40,33 |
| 5 000 m | Jekaterina Patjuk | 17.19,05 | Lily Luik | 17.23,48 | Heleene Tambet | 17.37,75 |
| 100 m aidat | Grit Šadeiko | 13,57 | Anna Makarova | 14,54 | Reesika Adojaan | 14,83 |
| 400 m aidat | Maris Mägi | 56,56 | Karmen Veerme | 62,77 | Annika Sakkarias | 63,19 |
| 3 000 m esteet | Kelly Nevolihhin | 11.25,17 | Diana Halla | 11.39,82 | – |  |
| 10 000 m kävely | Margarita Kozlova | 1.02.43,16 | Anastassia Ponomarenko | 1.02.48,69 | Anna Kukankova | 1.03.11,24 |
| Korkeushyppy | Anna Iljuštšenko | 188 | Grete Udras | 185 | Eleriin Haas | 176 |
| Seiväshyppy | Lembi Vaher | 400 | Reena Koll | 400 | Tiina Tikk | 350 |
| Pituushyppy | Grit Šadeiko | 620 | Liane Pintsaar | 599 | Elen Viikmann | 586 |
| Kolmiloikka | Liane Pintsaar | 12,83 | Laura Maasik | 12,47 | Kristel Metsla | 12,36 |
| Kuulantyöntö | Kätlin Piirimäe | 15,08 | Linda Treiel | 13,83 | Lisette Liivrand | 13,70 |
| Kiekonheitto | Anu Teesaar | 49,74 | Kätlin Tõllasson | 47,17 | Eha Rünne | 46,74 |
| Moukarinheitto | Kati Ojaloo | 60,07 | Maris Rõngelep | 55,56 | Ksenia Safonova | 51,10 |
| Keihäänheitto | Liina Laasma | 57,12 | Raine Kuningas | 48,19 | Grit Šadeiko | 46,56 |
Lähde:
Luc Robitaille

| Luc Robitaille |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta, 1966 Montreal, Québec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lucky Luc
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2006
Seurat:  Los Angeles Kings Pittsburgh Penguins New York Rangers Detroit Red Wings
NHL-varaus:  171. varaus, 1984 Los Angeles Kings
Hockey Hall of Fame
 2009 
| Mitalit> Kanada-cup  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada-cup 1991 | jääkiekko |
MM-kilpailut 
|  Kultaa | Italia 1994 | jääkiekko |
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Detroit Red Wings | 2002  |
Luc Robitaille (s. 17. helmikuuta, 1966, Montreal, Québec, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. NHL-urallaan vuosina 1986–2006 hän pelasi kolmeen otteeseen Los Angeles Kingsissä ja lisäksi New York Rangersissa, Detroit Red Wingsissä ja Pittsburgh Penguinsissä. Robitaille on NHL:n kaikkien aikojen toiseksi eniten maaleja tehnyt vasen laitahyökkääjä ja "kiekkokiertolaisuudestaan" huolimatta myös Los Angeles Kingsin maaliseuraennätyksen haltija. Hänen NHL-uransa tilastot runkosarjassa käsittävät 1431 ottelua, 668 maalia, 726 syöttöä, 1394 tehopistettä ja 1177 jäähyminuuttia. Play off -otteluissa Robitaille kirjautti nimiinsä 159 ottelua, 58 maalia, 69 syöttöä, 127 tehopistettä ja 174 minuuttia jäähyjä.
Saavutuksia

nuorten MM-kisoissa 1986
Calder Memorial Trophy 1987 (kauden tulokas)
Stanley Cup 2002
pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993 ja 2001 (kahdeksan kertaa)
MM-kisoissa 1992 ja 1994 (kultaa)
Los Angeles Kings jäädytti virallisesti Robitaillen pelinumeron 20 20. tammikuuta 2007
Coupé Cloué

Coupé Cloué (oik. Jean Gesner Henri; 10. toukokuuta 1925 Léogâne – 29. tammikuuta 1998 Port-au-Prince) oli haitilainen laulaja, kitaristi ja jalkapalloilija.
Cloué pelasi jalkapalloa useissa haitilaisjoukkueissa, kuten Aigle Noir AC:ssa. Jalkapallouransa jälkeen hän perusti 1950-luvulla kuubalaisvaikutteisen Trio Select -kokoonpanon. Vaikka Cloué käytti haitilaisia rytmejä, hän säilytti musiikissaan aina kuubalaisen sävyn. Lisäksi hänen musiikkinsa oli voimakkaasti afrikkalaistyylistä. Clouén musiikkityylistä on käytetty nimitystä kompa mamba. Trio Selectin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1960. 1960-luvun alkupuolella yhtyettä laajennettiin, ja sen uudeksi nimeksi tuli Ensemble Select Coupé Cloué. Albumeita ilmestyi kaikkiaan yli kaksikymmentä.
Cloué piti vuonna 1973 ensimmäisen konserttinsa Haitin ulkopuolella. Hän saavutti menestystä New Yorkin haitilaisyhteisössä ja myös laajan suosion Länsi-Afrikassa tehtyään ensimmäisen monista konserttikiertueistaan siellä vuonna 1975. Cloué ei oman ilmoituksensa mukaan ollut afrikkalaistyylistä huolimatta kuullut afrikkalaista musiikkia ennen tätä matkaa.
Clouélla oli seitsemän lasta. Hän kuoli kotonaan kärsittyään diabeteksesta ja kohonneesta verenpaineesta.
Hillevågin kirkko

| Hillevågin kirkko Hillevåg kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1961
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  370
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hillevågin kirkko (norj. Hillevåg kirke) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1961.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hillevågin kirkko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Makedonian nimikiista

Kreikan Makedonia   Makedonian tasavalta (nyk. Pohjois-Makedonia)Historiallisen Makedonian valtakunnan alue ympäröity punaisella ja nykyinen maantieteellinen Makedonia harmaalla viivalla.
Kartta Makedonian nimen käytöstä. Punaisella merkityt käyttivät nimeä Fyrom, sinisellä merkityt käyttivät Makedonian tasavallan nimeä kahdenvälisissä suhteissa, vihreällä merkityt eivät tuoneet kantaansa esille. Harmaalla merkityillä ei ole suhteita Pohjois-Makedonian kanssa.
Makedonian nimikiista viittaa yli 20 vuotta jatkuneeseen kiistaan Kreikan ja Makedonian tasavallan (nyk. Pohjois-Makedonian) välillä. Kreikka vastusti Makedonia-nimen käyttöä haluten varata nimen koskemaan ainoastaan Kreikan antiikin aikaista Makedonian valtakuntaa sekä maan nykyistä Makedonian maakuntaa. Kreikka ja Makedonian tasavalta pääsivät sopuun nimestä 12. kesäkuuta 2018. Sopimuksen mukaan Makedonian tasavallan uudeksi nimeksi tuli ”Pohjois-Makedonia” tai virallisesti ”Pohjois-Makedonian tasavalta”. Sopimus allekirjoitettiin 17. kesäkuuta 2018. Se hyväksyttiin Makedonian parlamentissa 11. tammikuuta 2019 ja Kreikan parlamentissa 25. tammikuuta 2019.
Aiemmin maat saavuttivat pitkäksi ajaksi jonkinlaisen kompromissin Makedonian suostuessa käyttämään nimilyhennettä FYROM (the Former Yugoslav Republic of Macedonia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia) virallisissa yhteyksissä. Aiemmin kreikkalaiset ehdottivat myös, että Makedonia käyttäisi esimerkiksi nimeä ”Illyria”, ”Keski-Balkanin tasavalta” tai ”Eteläslavia” Makedonian nimen sijaan. Makedonian hallitus suhtautui ehdotuksiin kielteisesti. Nimikiistaan pyrittiin löytämään ratkaisua pitkään, ja eräinä usein esiintyneinä kompromissiehdotuksina olivat ”Pohjois-Makedonian” ohella muun muassa nimet ”Ylä-Makedonia” ja ”Uusi Makedonia”.
Kiista Jugoslavian hajoamisen jälkeen

Makedonian itsenäistyessä Jugoslaviasta Kreikka ei suostunut tunnustamaan tuoretta valtiota sen käyttämän nimen takia. Kreikan mielestä Makedonian pyrkimykseen käyttää Makedonia-nimeä sisältyy verhottuja aluevaatimuksia Kreikalle. Euroopan yhteisön välimieskomission lausunnon mukaan vuonna 1992 Makedonian nimen käyttöön ei liittynyt minkäänlaisia aluevaatimuksia. Yhdysvaltojen tunnustaessa Makedonian itsenäisyyden vuonna 1994 Kreikka julisti Makedonian taloussaartoon, joka jatkui vuoteen 1995 asti, kunnes maat pääsivät väliaikaiseen sopimukseen. Sopimukseen sisältyi Makedonian aiemman lipun muokkaaminen (jonka symbolia Verginan aurinkoa Kreikka piti omanaan) ja vakuutukset siitä, ettei Makedonia tulisi esittämään aluevaatimuksia Kreikalle.
Makedonian nimikiista Kreikan kanssa oli kauan esteenä sen liittymiselle esimerkiksi Euroopan unioniin ja Natoon, joiden kummankin jäsenenä Kreikka vastusti Makedonian jäsenyyttä ennen nimikiistan ratkaisua. Aiemmin Kreikka vastusti kaikkia ratkaisuja, joissa Makedonian tasavallan nimessä esiintyy missään muodossa nimi ”Makedonia”. Sen sijaan se lupasi tukea Makedonian pyrkimyksiä liittyä EU:hun ja Natoon, mikäli maa suostuu käyttämään FYROM-nimeä.
Vuonna 2007 Kreikka myöntyi alustavasti siihen, että Makedonian tasavallan nimessä voisi esiintyä nimi ”Makedonia” jossakin muodossa. Tämän jälkeen maat pyrkivät useampaan otteeseen lähempiin kompromisseihin. Sovittelijana kiistassa toimi erityisesti YK:n erityislähettiläs Matthew Nimetz.
Ratkaisua pitkään jatkuneeseen kiistaan etsittiin uusin ponnistuksin vuodesta 2017 kesään 2018 saakka. Makedonian puolelta neuvotteluhalukkuutta lisäsi uuden Zoran Zaevin johtaman hallituksen halu edistää EU:n hakuprosessia sekä liittyä Natoon jo vuoden 2018 aikana. Kreikassa puolestaan Aléxis Tsíprasin hallitus oli ollut aiempia hallituksia halukkaampi edistämään sovintoa. Kreikkalaiset ehdottivat, että Makedonian tasavalta valitsisi nimeensä jonkun etuliitteen erotuksena Kreikan Makedoniasta, jolloin maan nimi voisi olla esimerkiksi ”Ylä-Makedonia”, ”Uusi Makedonia”, ”Pohjois-Makedonia”, ”Slavo-Makedonia” tai ”Vardarin Makedonia”.
Kiista Jugoslavian hajoamisen jälkeen > Préspan sopimus

Pääministerit Tsípras ja Zaev ilmoittivat päässeensä alustavaan sopimukseen nimestä 12. kesäkuuta 2018. Sen mukaan Makedonian tasavallan nimeksi tuli ”Pohjois-Makedonia” (Severna Makedonija) tai virallisesti ”Pohjois-Makedonian tasavalta” (Republika Severna Makedonija). Maan asukkaita voidaan edelleen kutsua ”makedonialaisiksi” ja maan kieltä ”makedonian kieleksi”. Tsípras ja Zaev allekirjoittivat sopimuksen maiden rajalla Préspa-järven rannalla 17. kesäkuuta 2018, ja siksi se tunnetaan ”Préspan sopimuksena”.
Alustava sopimus vaati hyväksynnän kummankin maan parlamentissa. Tsíprasin hallitus joutui sopimuksen vuoksi epäluottamusäänestykseen Kreikan parlamentissa heti sen julkaisun jälkeen, mutta voitti äänestyksen, jonka jälkeen sopimus voitiin allekirjoittaa. Sopimus hyväksyttiin Makedonian parlamentissa 11. tammikuuta 2019 81 äänellä 120:stä. Kreikassa puolustusministeri Pános Kamménos erosi hallituksesta vastalauseena sopimukselle 13. tammikuuta 2019. Tsíprasin hallitus voitti kuitenkin seuranneen toisen epäluottamusäänestyksen aiheesta 16. tammikuuta 2019. Tämän jälkeen sopimus hyväksyttiin Kreikan parlamentissa 25. tammikuuta 2019 äänin 153–146. Kreikassa oli laajoja mielenosoituksia sopimusta vastaan koko prosessin ajan.
Sopimuksen hyväksyminen sai laajalti myönteisen vastaanoton kansainvälisessä yhteisössä. Sitä kiittivät muun muassa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk, EU:n komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker ja Naton pääsihteeri Jens Stoltenberg. Pääministeri Zaev onnitteli Tsíprasia ja kuvasi sopimuksen hyväksymistä ”historialliseksi voitoksi”, joka ”päättää pitkään jatkuneen diplomaattisen konfliktin Ateenan ja Skopjen välillä”. Pian sopimuksen hyväksymisen jälkeen Kreikan ulkoministeri Giórgos Katroúgkalos allekirjoitti lain sopimuksesta.
Nimenmuutos astui virallisesti voimaan erilaisten muodollisuuksien jälkeen 12. helmikuuta 2019. Voimaanastuminen vaati muun muassa Makedonian Nato-jäsenyyttä koskevan sopimuksen allekirjoittamisen sekä ilmoitukset Kreikalta Makedonialle Préspan sopimuksen ja Naton jäsenyyssopimuksen hyväksymisestä, ja Makedonialta Kreikalle ja YK:lle nimenmuutoksen voimaanastumisesta.
Oman lisänsä nimikiistaan toi presidentti Gjorge Ivanov, joka ei hyväksy nimenmuutosta ja on kieltäytynyt allekirjoittamasta lakeja, joissa käytetään uutta nimeä. Lakeja on 11, ja parlamentti hyväksyi ne helmi-maaliskuun aikana. Presidentin käytös jarruttaa Pohjois-Makedonian liittymistä Euroopan unioniin. Parlamentti voi pakottaa presidentin allekirjoittamaan lait äänestämällä niistä uudelleen, sillä Pohjois-Makedonia ei ole presidenttivaltainen maa. Tilanne voi ratketa myös siksi, että Pohjois-Makedoniassa on presidentinvaalit keväällä 2019.
Makedonian nimen käyttö kahdenvälisissä suhteissa

Ennen nimikiistan ratkeamista 107 valtiota oli tunnustanut Makedonian ottaman nimen ”Makedonian tasavalta”. Jotkut valtiot olivat käyttäneet tätä nimeä jo alusta lähtien kun Makedonia itsenäistyi, toiset valtiot olivat muuttaneet kantaansa sen jälkeen, kun YK:ssä otettiin käyttöön nimi ”Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia”.
Makedonian nimen käyttö kahdenvälisissä suhteissa > Luettelo maista jotka käyttivät nimitystä ”Makedonian tasavalta”

Algeria
Andorra
Argentiina
Azerbaidžan
Bahrain
Bangladesh
Bolivia
Bosnia ja Hertsegovina
Botswana
Brasilia
Britannia
Brunei
Bulgaria
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
El Salvador
Fidži
Filippiinit
Guatemala
Guinea
Haiti
Honduras
Indonesia
Intia
Irak
Iran
Irlanti
Islanti
Israel
Itä-Timor
Itävalta
Jamaika
Kambodža
Kanada
Kazakstan
Kiina
Kroatia
Kuuba
Kuwait
Laos
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Malesia
Malta
Marokko
Mauritius
Moldova
Monaco
Mongolia
Montenegro
Mosambik
Myanmar
Namibia
Nepal
Nicaragua
Nigeria
Norja
Oman
Pakistan
Paraguay
Peru
Pohjois-Korea
Puola
Qatar
Romania
Ruanda
Ruotsi
Sambia
Saudi-Arabia
Serbia
Seychellit
Singapore
Slovakia
Slovenia
Sri Lanka
Sudan
Suomi
Suriname
Sveitsi
Swazimaa
Syyria
Tadžikistan
Tansania
Thaimaa
Tšad
Tšekki
Turkki
Turkmenistan
Tuvalu
Yhdistyneet arabiemiraatit
Uganda
Ukraina
Unkari
Uruguay
Valko-Venäjä
Venezuela
Venäjä
Vietnam
Viro
Yhdysvallat
Zimbabwe
Makedonian nimen käyttö kahdenvälisissä suhteissa > Luettelo maista jotka käyttivät nimitystä ”Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia”

Alankomaat
Australia
Belgia
Egypti
Espanja
Kreikka
Latvia
Ranska
Saksa
Tanska
Vatikaanivaltio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makedonian nimikiista Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Macedonia naming dispute
Kreikan Makedonian lippu, jossa on Verginan aurinko.
Makedonian tasavallan entinen lippu, joka oli käytössä vuosina 1992–1995.
Makedonian tasavallan nykyinen lippu vuodesta 1995.
Käännös suomeksi
Kampenin kirkko (Oslo)

| Kampenin kirkko Kampen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2021.
Sijainti:  Oslo, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1882
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kampenin kirkko (norj. Kampen kirke) on Oslon kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1882.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kampenin kirkko (Oslo) Wikimedia Commonsissa
Jakub Obrovský

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Jakub Obrovskýn muistolaatta |   Jakub Obrovskýn muistolaatta |   Jakub Obrovskýn muistolaatta |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | Patsaat |  |
Jakub Obrovský (24. joulukuuta 1882 Brno Brno-Bytrc – 31. maaliskuuta 1949 Praha) oli tšekkiläinen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä.
Obrovskýn veistämä muistopatsas vuoden 1775 talonpoikaiskapinasta.
Obrovský osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin pronssimitalilla patsaissa teoksellaan "Odysseus". Vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin hän ei osallistunut, koska hän boikotoi niitä Adolf Hitlerin harjoittaman politiikan vuoksi.
VLF (taajuusalue)

ITU:n määrittelemät radiotaajuusalueet
VLF (engl. very low frequency, hyvin matala taajuus), joskus myös hyvin pitkät aallot (engl. very long wave(s)) eli VLW, on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) termi radiotaajuusalueelle, joka kattaa 3–30 kHz:n radioaallot (aallopituusalue 10–100 km; 'hyvin pitkät aallot').
VLF on akronyymi englannin kielen sanoista very low frequency ('hyvin matala taajuus').
Hyödyntäminen

VLF-radiotaajuusalueen taajuuksia käytetään muun muassa maaperätutkimuksiin ja sukellusveneiden kanssa viestimiseen ja aikamerkin lähettämiseen radio-ohjatuille kelloille. Koska aallonpituusalue alkaa kymmenestä kilometristä, on aluetta kutsuttu suomeksi myös peninkulma-aalloiksi. VLF-alueen radioaalto etenee pinta-aaltona tuhansia kilometrejä, eivätkä ydinräjähdykset vaikuta niihin merkittävästi.
Alialueet

LW-alue (engl. long wave , 'pitkä aalto')
148,5–283,5 kHz
varattu yleisradiotoiminnalle
kattaa 50 % VLF-alueesta
Aiheesta muualla

Wikikirjastossa on aihe: Wikikirjasto: Radiotaajuuskirja
NASA: Our planet is a natural source of radio waves at audio frequencies. An online receiver at the Marshall Space Flight Center is playing these songs of Earth so anyone can listen. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Radio
| --- | --- |
ITU-radiotaajuusalueet:   ELF  SLF  ULF  VLF  LF  MF  HF  VHF  UHF  SHF  EHF  THF 
AM-alueet:   SW ('lyhyet aallot')  MW ('keskipitkät aallot')  LW ('pitkät aallot') 
FM-alueet:   ULA (ultralyhyet aallot) 
Modulaatiot:   Amplitudimodulaatio (AM)  Taajuusmodulaatio (FM) 
Muuta:   Aallonpituus  DAB (digiradiotekn.)  DRM (digiradiotekn.)  Radioaalto  Radiotaajuusalueet 
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettinen spektri: gammasäteily • röntgensäteily • ultraviolettisäteily • valo • infrapunasäteily • alimillimetrisäteily • mikroaallot • radioaallot
Radiotaajuusalueet: THF • EHF • SHF • UHF • VHF • HF • MF • LF • VLF • ULF • SLF • ELF
Valo: violetti • sininen • syaani • vihreä • keltainen • oranssi • punainen
Voeren

| Voeren Voere Fourons |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Voerenin sijainti.
 Voeren
 Koordinaatit: 50°45′N, 5°45′E 
Valtio:  Belgia
Maakunta:  Limburg
Arrondissementti:  Tongeren
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Huub Broers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50.63 km²
Väkiluku (1.1.2008):  4 207
 – Väestötiheys:  83 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  3790 Moelingen 3790 Sint-Martens-Voeren 3791 Remersdaal 3792  Sint-Pieters-Voeren 3793 Teuven 3798 's-Gravenvoeren
 
 www.voeren.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Voeren (limburgiksi Voere) (ransk. Fourons) on kunta Limburgin maakunnassa, Flanderissa, Belgiassa. Kunta kuuluu Tongerenin arrondissementtiin. Voerenissa oli 1. tammikuuta 2008 4 207 asukasta, joista naisia oli 2 078 ja miehiä 2 129. Pinta-alaa kunnalla on 50,63 km² ja asukastiheys on 83 asukasta neliökilometrillä. Kunnan pormestari on Huub Broers.
Voeren on Limburgin maakunnan eksklaavi, sillä se on kokonaan erossa varsinaisesta maakunnasta. Etelässä kunta rajautuu Liègen maakuntaan ja pohjoisessa Alankomaihin.
Voeren muodostuu seuraavista osista: 's-Gravenvoeren (ransk. Fouron-le-Comte), Sint-Pieters-Voeren (ransk. Fouron-Saint-Pierre), Sint-Martens-Voeren (ransk. Fouron-Saint-Martin), Moelingen (ransk. Mouland), Teuven ja Remersdaal (ransk. Rémersdael) (valloniksi Rebievå).
Historia

1000-luvulla nykyisestä Voerenin kunnan alueesta 2/3 kuului Dalhemiin, joka oli Brabantin herttuan omaisuutta. Loput 1/3 olivat osa Limburgin herttuakuntaa, johon myös Brabant kuului vuoden 1288 jälkeen. Myöhemmin nykyinen Voerenin alue kuului Burgundien Alankomaille, sitten Habsburgien Alankomaille ja lopulta kahdeksankymmenvuotisen sodan päätyttyä siitä tuli osa Espanjaa. Myöhemmin itävaltalaiset vielä kontrolloivat entistä Espanjan valta-aluetta. Vuosien 1794–1815 jälkeen Voerenin alueesta tuli osa Liègen maakuntaa, kunnes vuonna 1963 alueesta tuli osa Limburgin maakuntaa ja Flanderia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voeren Wikimedia Commonsissa
Kunnan virallinen kotisivu (hollanniksi) (ranskaksi)
Voeren.net (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Limburgin provinssin kunnat
Näkymä Sint-Martens-Voerenin kylään.