stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alon Day

Alon Day (2010)
Alon Day (hepr. ‏ אלון דאי‎; s. 4. marraskuuta 1991 Ashdod) on israelilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2009 Day voitti Aasian Formula Renault Challenge -sarjan mestaruuden. Vuosina 2010–2011 Day kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa sijoittuen jälkimmäisellä kerralla sarjan neljänneksi. Hän ajoi myös muutaman kilpailun Formula 3 Euroseries- ja Itävallan F3 -sarjoissa. Vuonna 2012 Day kilpaili Indy Lights -sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Hän jatkoi myös Saksan F3-sarjassa sijoittuen sarjan 11:nneksi. Day on ensimmäinen israelilainen, joka on kilpaillut IndyCar-tasolla. Vuonna 2017 Daystä tuli ensimmäinen israelilainen NASCAR-kuljettaja.
Aiheesta muualla

http://www.driverdb.com/drivers/alon-day/career/
Alonzo Church

| Alonzo Church> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1903
Kuollut: 11. elokuuta 1995 (92 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Oswald Veblen
Tutkimusalue:  Matemaattinen logiikka, Tietojenkäsittelyteoria, matematiikka ja logiikka
Tunnetut työt:  Churchin–Turingin teesi, lambdakalkyyli
Alonzo Church (14. kesäkuuta 1903 Washington – 11. elokuuta 1995 Hudson, Ohio) oli yhdysvaltalainen matemaatikko. Church on teoreettisen tietojenkäsittelytieteen perustajia. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1924 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Göttingenin yliopistossa, sekä opetti Princetonissa (1929–1967) ja Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (1967–1990).
Church tunnetaan ennen kaikkea Churchin–Turingin teesistä ja lambdakalkyylin kehittämisestä.
Alone (Modern Talkingin albumi)

| Alone Modern Talking |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 19. helmikuuta 1999
 Tuottaja(t): Dieter Bohlen
 Tyylilaji: Pop
 Levy-yhtiö: BMG
Listasijoitukset
  4. (Suomen virallinen lista)
Modern Talkingin muut julkaisut
| Back for Good 1998 | Alone 1999 | Year of the Dragon 2000 |
Alone on Modern Talkingin kahdeksas studioalbumi ja toinen vuoden 1998 comebackin jälkeen. Se julkaistiin vuonna 1999 ja se myi yksistään Saksassa yli puoli miljoonaa kopiota. Albumin kappaleista "You Are Not Alone" sekä "Sexy Sexy Lover" nousivat TOP20-hiteiksi monissa Euroopan maissa.[lähde? ]
Kappaleet

| Nro | Nimi | Kesto |
| --- | --- | --- |
| 1. | "You Are Not Alone" (Dieter Bohlen) | 3:41 |
| 2. | "Sexy, Sexy Lover" (Dieter Bohlen) | 3:33 |
| 3. | "I Can't Give You More" (Dieter Bohlen) | 3:41 |
| 4. | "Just Close Your Eyes" (Dieter Bohlen) | 4:17 |
| 5. | "Don't Let Me Go" (Dieter Bohlen) | 3:20 |
| 6. | "I'm So Much in Love" (Dieter Bohlen) | 3:53 |
| 7. | "Rouge et noir" (Dieter Bohlen) | 3:14 |
| 8. | "All I Have" (Dieter Bohlen) | 4:20 |
| 9. | "Can't Get Enough" (Dieter Bohlen) | 3:35 |
| 10. | "Love Is Like a Rainbow" (Thomas Anders) | 3:58 |
| 11. | "How You Mend a Broken Heart" (Dieter Bohlen) | 4:14 |
| 12. | "It Hurts So Good" (Dieter Bohlen and Thomas Anders) | 3:22 |
| 13. | "I'll Never Give You Up" (Dieter Bohlen and Thomas Anders) | 3:26 |
| 14. | "Don't Let Me Down" (Dieter Bohlen) | 3:57 |
| 15. | "Taxi Girl" (Dieter Bohlen) | 3:09 |
| 16. | "For Always and Ever" (Thomas Anders) | 3:22 |
| 17. | "Space Mix '98" (feat. Eric Singleton) (Dieter Bohlen) | 17:14 |
Anders Helenius

| Anders Helenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  stand up -koomikko
Aiheesta muualla
Kotisivu
Anders Helenius (s. 1981 Parainen) on suomenruotsalainen stand up -koomikko. Helenius on yksi Paukutusjengi-stand up -ryhmän perustajajäsenistä. Helenius oli käsikirjoittajana Yle TV2:lla 2014–2017 esitetyssä Noin viikon uutiset -ajankohtaissatiirissa.
Huhtikuussa 2018 hän aloitti toisena juontajana Eeva Vekin kanssa Noin viikon studio -nimisessä ohjelmassa.
Heleniuksen stand up -keikka helsinkiläisestä Manala-ravintolasta huhtikuulta 2011 on julkaistu DVD:llä syksyllä 2011.
Aiheesta muualla

Anders Helenius Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anders Heleniuksen verkkosivut
Alonso Lobo

Alonso Lobo
Alonso Lobo (25. helmikuuta 1555 Osuna – 5. huhtikuuta 1617 Sevilla) oli espanjalainen renessanssinajan säveltäjä. Lapsena hän lauloi sevillalaisen katedraalin kuorossa. Lobo sävelsi muun muassa messuja ja motetteja. Hänen säveltämäänsä maallista ja soitinmusiikkia ei ole säilynyt.
Lobon motetti Versa est in luctum on varsin usein levytetty teos. Säveltäjän merkittävimpiä aikalaisia Espanjassa olivat Tomás Luis de Victoria ja Francisco Guerrero.
Alona Tal

| Alona Tal |
| --- | --- |
 Alona Tal vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1983 (ikä 40)  Herzliya, Israel
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Puoliso:  Marcos Ferraez (2007–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Merkittävät roolit:  Meg Manning (Veronica Mars) Jo Harvelle (Supernatural)
Aiheesta muualla
alona-tal.org
IMDb 
Alona Tal (s. 20. lokakuuta 1983) on israelilainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan televisiosarjoissa Veronica Mars ja Supernatural.
Ura

Alona Tal aloitti uransa esiintyen lasten musiikkivideolla esittäen demoni Mashefulaa. Ensimmäistä päärooliaan hän esitti israelilaisessa elokuvassa Lihiyot Kochav (engl. To Be a Star) vuonna 2003. Sen jälkeen hänelle tarjottiin kahta televisioroolia, saippuasarjassa Tzimerim ja komediasarjassa HaPijamot. Viimeksi mainitussa hän näytteli pääroolia kolmen vuoden ajan. Vuosina 2004–2005 Tal vieraili myös yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Veronica Mars kymmenen jakson ajan. Näiden roolien jälkeen hän esiintyi muiden muassa sarjoissa C.S.I., Todistettavasti syyllinen ja Seitsemäs taivas.
Vuonna 2006 Tal sai roolin Jo Harvellena televisiosarjassa Supernatural. Hän esiintyi sarjan toisella kaudella viiden jakson ajan ja palasi rooliinsa viidennellä kaudella kahdeksi jaksoksi. Vuonna 2011 hän teki toistaiseksi viimeisen esiintymisensä sarjassa.
Näyttelemisensä lisäksi Tal on äänittänyt kappaleita räppäri Subliminalin kanssa.
Andrius Pojavis

| Andrius Pojavis |
| --- | --- |
 Pojavis lehdistötilaisuudessa neljä päivää ennen vuoden 2013 Eurovision laulukilpailua
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1983 (ikä 40) Jurbakas, Liettua
Muusikko
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  indie rock
Soittimet:  laulu, kitara
Aiheesta muualla
www.andriuspojavis.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrius Pojavis (s. 25. marraskuuta 1983, Jurbakas, Liettua) on liettualainen laulaja-lauluntekijä.
Pojavis edusti Liettuaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Something". Hän selviytyi ensimmäisestä semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta 22. sijalle.
Androdamas Rhegionlainen

Androdamas Rhegionlainen (m.kreik. Ἀνδροδαμας Ρηγϊνος) oli antiikin kreikkalainen valtiomies, joka oli kotoisin Rhegionista. Hänet tunnetaan Aristoteleen maininnasta tämän teoksessa Politiikka, osassa, jossa käsitellään kreikkalaisten kaupunkivaltioiden tunnettuja lainsäätäjiä. Aristoteleen mukaan Androdamas toimi lainsäätäjänä Traakian khalkidialaisille. Hän mainitsee erikseen Androdamaan murhaa ja naisten perintäoikeutta koskevat lait, vaikka sanookin, ettei laeissa ollut mitään erityistä.
Aleksandr Romanov

| Aleksandr Romanov |
| --- | --- |
 Aleksandr Romanov vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 2000 (ikä 24) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  New York Islanders
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  TsSKA Moskova (KHL) Montreal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  38. varaus, 2018 Montréal Canadiens
Aleksandr Stanislavovitš Romanov (ven. Алекса́ндр Станисла́вович Рома́нов, s. 6. tammikuuta 2000 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-seura New York Islandersia.
Ura > Seuraura

Romanov on Krylja Sovetov Moskovan kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden tehokkain puolustaja tehoilla 4+11=15. Kaudella 2016–2017 Romanov oli neljällä osumallaan Krylja Sovetovin U17-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja Rodion Porošinin kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös Venäjän nuorten sarja MHL:ssä, jossa Romanov sai tililleen 15 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi TsSKA Moskovan organisaatioon. Romanov pelasi lähes koko kauden MHL-joukkue Krasnaja Armijassa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli seitsemällä osumallaan. Romanov edusti joukkuetta kauden aikana myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi voittoon.
Montréal Canadiens varasi Romanovin toisella kierroksella 38. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kaudella 2018–2019 hän nousi TsSKA Moskovan KHL-joukkueeseen. Romanov teki KHL-debyyttinsä 1. lokakuuta 2018 vieraissa Salavat Julajev Ufaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.16 minuuttia. Romanov keräsi ottelusta teholukeman +1. Hänet valittiin 15. lokakuuta KHL:n viikon tulokkaaksi. Heinäkuussa 2020 Canadiens teki kolmevuotisen tulokassopimuksen Romanovin kanssa.
Heinäkuussa 2022 Canadiens kauppasi Romanovin ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2022 varaustilaisuudessa New York Islandersiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Elokuussa 2022 Romanov teki Islandersin kanssa kolmevuotisen sopimuksen
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
Romanov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Romanov voitti tehoilla 1+7=8 koko turnauksen syöttöpörssin ja puolustajien pistepörssin. Hän voitti myös turnauksen tehotilaston lukemalla +12. Romanov valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Valmennus valitsi hänet Venäjän turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Romanov valittiin myös Tanskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Romanov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän jakoi Venäjän sisäisen tehotilaston voiton Vasili Podkolzinin ja Jegor Zamulan kanssa lukemalla +5. Romanov pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2017, jolloin hän jakoi pelipaikastaan huolimatta neljällä osumallaan turnauksen maalipörssin voiton Canada Westin Ross Armourin kanssa sekä voitti puolustajien pistepörssin.
Muuta

Romanovin isä Stanislav pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä yli 400 ottelua Kansainvälisessä liigassa ja Venäjän Superliigassa. Hän kuului myös Venäjän vuoden 1995 MM-joukkueeseen. Aleksandr Romanovin äidinisä isoisä Zinetula Biljaletdinov on entinen Neuvostoliiton maajoukkuepuolustaja, olympiavoittaja (Sarajevo 1984) ja kuusinkertainen maailmanmestari. Hän on sittemmin luonut pitkän valmentajauran ja toiminut myös Venäjän A-maajoukkueen päävalmentajana vuoden 2004 maailmancupissa sekä vuosina 2011–2014. Biljaletdinov johdatti joukkueen maailmanmestaruuteen vuonna 2012. Hän toimii nykyään KHL-joukkue Ak Bars Kazanin päävalmentajana.
Aldo Rossi

Aldo Rossi (3. toukokuuta 1931 Milano – 4. syyskuuta 1997 Milano) oli italialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän suhtautui kriittisesti vallinneisiin arkkitehtonisiin käytäntöihin. Hänen käsityksensä kaupungista poikkesi täysin Le Corbusierin modernistisista ajatuksista. Rossille myönnettiin useita alansa tunnustuksia, kuten Pritzker-palkinto vuonna 1990.
Rossin mielestä kaupunki on edeltäneiden aikakausien ja tyylisuuntien summa. Vuonna 1966 julkaistussa kirjassaan L'architettura della città ("Kaupungin arkkitehtuuri") hän toi julki käsityksensä modernista arkkitehtuurista perinteisessä eurooppalaisessa kaupungissa. Hän arvosteli modernistista oppia, jonka mukaan muoto seuraa funktiosta. Päinvastoin kuin useat edeltäjänsä hän ei yrittänyt katkaista siteitä menneisyyteen vaan pyrki sovittamaan työnsä orgaaniseksi osaksi olemassa olevaa kaupunkikuvaa. Rossin ratkaisu vanhan ja uuden yhteensovittamisen ongelmaan oli arkkityypit (gli archetipi) eli yleispätevät muodot ja ratkaisut joihin arkkitehtuurin historiassa on toistamiseen turvauduttu.
Rossi oli aviossa sveitsiläisen näyttelijän Sonia Ghesnerin kanssa. Pariskunnalla oli poika Fausto sekä tytär Vera. Aldo Rossi kuoli auto-onnettomuudessa Milanossa 66-vuotiaana.
Ura

Rossi opiskeli arkkitehtuuria Politecnico di Milano -koulussa vuodesta 1949 vuoteen 1959. Uransa hän aloitti Ignazio Gardellan studiossa 1956 ja siirtyi sieltä Marco Zanuson leipiin. Hänen varhaisimmat 1960-luvun työnsä olivat lähinnä teoreettisia ja niissä näkyi 1920-luvun italialaisen modernismin sekä arkkitehti Adolf Loosin ja taidemaalari Giorgio de Chiricon töiden vaikutus. Vuonna 1955 Rossi alkoi kirjoittaa arkkitehtuuriin keskittyneeseen Casabella-continuità -julkaisuun. Lehti lopetettiin vuonna 1964. Rossi jatkoi kirjoitteluaan Società- ja Il contemporaneo -lehdissä. Samana vuonna hän aloitti Luca Medan kanssa Milanon 53. Triennalen suunnittelun. Vuonna 1971 Rossi voitti suunnittelukilpailun San Cataldon hautausmaan laajennuksesta Modenassa ja sai kansainvälistä mainetta.
Vuonna 1983 Rossi otti vastaan vuoden mittaisen tehtävän Venetsian Biennalen arkkitehtuurin osaston johtajana. Vuonna 1985 hän voitti kilpailun genovalaisen Teatro Carlo Felicen restauroimiseksi. 1987 Rossi vei voiton kahdessa kansainvälisessä kilpailussa: toinen oli Pariisin La Villette ja toinen Deutsches Historisches Museum Berliinissä. 1980-luvun lopulla Rossi jatkoi teollisen muotoilun tutkimuksiaan Uniforille ja Alessille. Vuonna 1990 hänelle myönnettiin ensimmäisenä italialaisena Pritzker-palkinto. Hän voitti niin ikään palkinnot “Campione d'Italia nel mondo” sekä “1991 Thomas Jefferson Medal in Architecture”. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Ca' di cozzi -hanke, jossa hahmoteltiin toimisto- ja asuinaluetta Veronan kaupunkia ympäröiville kummuille.
Opetustyö

Opetustyönsä Rossi aloitti vuonna 1963, ensin Ludovico Quaronin apulaisena Arezzossa ja sen jälkeen Carlo Aymoninon kanssa Istituto di Architettura di Venezia -oppilaitoksessa. 1965 hänet nimitettiin opettajaksi Politecnico di Milanoon. Vuodesta 1971 vuoteen 1975 hän opetti arkkitehtuuria Zürichissä, josta hän siirtyi Venetsiaan. Vuonna 1979 hänestä tuli akateemikko Accademia nazionale di San Luca -oppilaitokseen. Rossi teki uraa myös Italian ulkopuolella, hän toimi Seminario internazionale di Santiago de Compostelan johtajana, opetti useissa Yhdysvaltain yliopistoissa, kuten Cooper Unionissa New Yorkissa ja teki yhteistyötä Institute for Architecture and Urban Studies -instituutin kanssa.
Autobiografia scientifica

Vuonna 1981 Rossi julkaisi tieteellisen omaelämäkerran (Autobiografia scientifica) Max Planckin esimerkin viitoittamana. Teoksessaan hän "hienostuneessa epäjärjestyksessä" ("in discreto disordine") kertailee muistojaan, esineitä, paikkoja, muotoja, valoja ja yrittää etsiä tapaa kuvailla niistä jääneitä vaikutelmia ("cercare un modo di descrivere"). Rossi vakuutteli itselleen: "Ajattelin kirjassani analysoida projektejani ja kirjoituksiani, työtäni jatkumona; käsittää ne ja selittää ne sekä saman aikaisesti esittää ne. Mutta olen nähnyt, että kirjoittaessani näistä asioista syntyikin aivan uusi projekti, jossa itsessään on jotain ennalta aavistamatonta."
Keskeisiä töitä

Monte Amiata, Gallaratese, Milano, 1968–1973
1971 Voitti Gianni Braghierin kanssa kilpailun San Cataldon (Modena) hautausmaasta, joka rakennettiin 1980
Teatro del Mondo Venetsia, 1979
Palazzo Hotel, Fukuoka, 1986
Deutsches Historisches Museum, Spreebogen, Berliini, 1988
Teatro Carlo Felice, Genova, 1992 (entinen oli tuhoutunut toisessa maailmansodassa)
Bonnefantenmuseum, Maastricht, 1992–1995
Cirque de Soleil-Haus, Berliini, 1997–2000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aldo Rossi Wikimedia Commonsissa
Aldo Rossin piirustuksia. (englanniksi)
Designboom. (englanniksi)
Broner, Kaisa: ”Aldo Rossi – siirtymävaiheen suunnannäyttäjä”. Arkkitehti 5/1984.
Bonnefantenmuseum Maastrichtissa.
Anatolikós Ólympos

| Anatolikós Ólympos Ανατολικός Όλυμπος |
| --- | --- |
 Platamónaksen kaupunki.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Anatolikós Ólympos
 Koordinaatit: 40°04′00″N, 22°34′00″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Pieria
Kunta:  Dío-Ólympos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  110202
Väkiluku (2011):  8 343
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KN
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anatolikós Ólympos (kreik. Ανατολικός Όλυμπος; myös Anatolikós Ólimbos; virallisesti Δημοτική Ενότητα Ανατολικού Ολύμπου, Dimotikí Enótita Anatolikoú Olýmpou) on yksi Dío-Ólympoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 8 343 (vuonna 2011).
Anatolikós Ólympos, suomeksi ”Itäinen Ólympos”, käsittää nimensä mukaisesti Ólympos-vuoren alueen itäosan. Dío-Ólympoksen kunnasta se käsittää eteläosan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Leptokaryán kaupunki.
Anatolikós Ólympos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Dío-Ólympoksen kunnaksi yhdessä Díon ja Litóchoron kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Leptokaryán kaupunki.
Kunnallisyksikön osat

Anatolikós Ólympoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Leptokaryá | Leptokaryá | 3 700 |
| Panteleímonas | Néos Panteleímonas | 810 |
| Panteleímonas | Panteleímonas | 11 |
| Panteleímonas | Paralía Panteleímonos | 90 |
| Platamónas | Platamónas | 2 013 |
| Póroi | Ágios Dimítrios | 14 |
| Póroi | Néoi Póroi | 733 |
| Póroi | Póroi | 23 |
| Skotína | Áno Skotína | 0 |
| Skotína | Paralía Skotínis | 66 |
| Skotína | Skotína | 883 |
Yhteensä: 8 343
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anatolikós Ólympos Wikimedia Commonsissa
Anders Hellant

Anders Hellant (30. marraskuuta 1717 Pello – 23. marraskuuta 1789 Tornio) oli liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko.
Hellantille on pystytetty muistomerkki Tornion kirkon seinustalle vuonna 2001.
Ilmari Wirkkalan suunnittelema muistolaatta Hellantin kotitalon (Hallituskatu 5) paikalla nykyään olevan rakennuksen seinässä. Muistolaatta on vuodelta 1954.
Hellantin vanhemmat olivat Pohjois-Lapin vouti Anders Hellant vanhempi ja Brita Kempe. Hän opiskeli Uppsalassa muun muassa tähtitieteilijä Anders Celsiuksen johdolla ja pääsi tämän avulla mukaan ranskalaisen Maupertuis’n 1736–1737 johtamaan astemittausretkikuntaan Tornionjoelle. Hellant puolusti Uppsalassa 1738 tutkimustaan Et nyt sät at fiska i the norländska elfvar, mutta palasi sitten tehtailijaksi Tornioon. 1742 hänet nimitettiin Lapin varatuomariksi ja 1756-1762 hän oli Lapin taloustirehtööri. Hän jatkoi silti ilmatieteellisten havaintojen sekä magneettisten ja tähtitieteellisten mittausten tekemistä. 1744–1748 hän julkaisi almanakan Tornion horisontin mukaan ja 1748–1749 hän oli tähtitieteilijänä mukana Ruotsin ja Norjan rajankäynnissä. Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi Hellant kutsuttiin 1750. Akatemian julkaisuihin hän kirjoitti parikymmentä tutkielmaa, muun muassa Om vattnets värme i norden (1753), Om klimatets hälsösamhet i Kuusamo och Sodankylä (1769) sekä Beskrifning om staden Torneå (1774). Celsiuksen ohella hän oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota maankohoamiseen Suomessa ja Ruotsissa.
Hellant kuoli naimattomana.
Aiheesta muualla

Hellant Tornion kaupungin sivuilla (Viitattu 16.2.2014)
Promemoria om Anders Hellant (1717-1789), ruotsiksi (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 16.2.2014)
Boström, H. J. 1918. Anders Hellant: kaksisatavuotis muisto 1717 30/11 1917.  P.L.K:n julkaisuja, nide 3. Perä-Pohjolan ja Lapin kotiseutuyhdistys, 1918. 82 s.
Tobé, Erik 1991. Anders Hellant. En krönika om sjuttonhundratalets märkligaste tornedaling. Tornedalica. 224 s.
Animal Kingdom

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Animal Kingdom tarkoittaa seuraavia asioita:
The Animal Kingdom, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1932
Animal Kingdom, australialainen elokuva vuodelta 2010
Disney’s Animal Kingdom, teemapuisto
Animal Kingdom, englantilainen rockyhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Animal Kingdom”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andro Knego

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Knego vuonna 2010. |  Knego vuonna 2010. |  Knego vuonna 2010. |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 |  |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 |  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Filippiinit 1978 |  |  |
|  Pronssia | Kolumbia 1982 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekkoslovakia 1981 |  |  |
Andrija ”Andro” Knego (s. 21. lokakuuta 1956 Dubrovnik, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpaurallaan Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.
Knego kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka voitti olympiakisoista kultaa Moskovassa 1980, hopeaa Montréalissa 1976 ja pronssia Los Angelesissa 1984. MM-kilpailuista Knegon edustama Jugoslavia voitti maailmanmestaruuden Filippiineiltä 1978 ja MM-pronssia Kolumbiasta 1982. Lisäksi Knego saavutti EM-hopeaa Tšekkoslovakiasta 1981. Hän jatkoi pelaajauraansa vielä Kroatian itsenäistymisen jälkeen mutta ei enää edustanut maata arvoturnauksissa.
Andrew Pozzi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrew Pozzi sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. |  Andrew Pozzi sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. |  Andrew Pozzi sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. |  |
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2018 | 60 m aidat |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2017 | 60 m aidat |  |
|  Hopeaa | Toruń 2021 | 60 m m aidat |  |
Maa:  Englanti
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Birmingham 2022 | 110 m aidat |  |
Andrew Pozzi (s. 15. toukokuuta 1992) on brittiläinen yleisurheilija, joka on voittanut pika-aidoissa sisäradoilla maailman- ja Euroopan-mestaruuden.
Pozzi saavutti hopeaa 110 metrin aitajuoksussa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Vuonna 2018 hän sijoittui kuudenneksi Kansainyhteisön kisoissa ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli seitsemäs. Hän saavutti pronssia Kansainyhteisön kisoissa 2022 ja oli kuudes Münchenin EM-kilpailuissa. Parhaiten hän on menestynyt sisäratojen arvokilpailuissa 60 metrin aitajuoksussa: MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuosina 2012 ja 2014 sekä voitti kultaa vuonna 2018, ja EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 2017, saavutti hopeaa 2021 sekä sijoittui kuudenneksi vuonna 2019. Hän on voittanut Britannian-mestaruuden ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksussa vuosina 2012, 2016 ja 2018 sekä sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa vuosina 2014, 2016, 2017, 2018 ja 2022.
Pozzin ennätys 110 metrin aitajuoksussa on Pariisissa juostu 13,14 ja 60 metrin aitajuoksussa Birminghamissa juostu 7,43, molemmat vuodelta 2017.
Parhaat tulokset kausittain

Päivitetty 11.8.2020
| Vuosi | 110 metrin aidat | 60 metrin aidat |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 13,73 | 7,87 |
| 2012 | 13,34 | 7,56 |
| 2013 | – | 7,58 |
| 2014 | – | 7,53 |
| 2015 | 13,62 | – |
| 2016 | 13,19 | 7,61 |
| 2017 | 13,14 | 7,43 |
| 2018 | 13,28 | 7,46 |
| 2019 | 13,28 | 7,61 |
| 2020 | 13,14 | 7,48 |
| 2021 | 13,25 | 7,43 |
| 2022 | 13,28 | 7,59 |