stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjosukkakolibri
Koko ja ulkonäkö

Kirjosukkakolibri kasvaa noin 8 cm pitkäksi. Se on upean monivärinen: koiras kimaltelee vihreän sävyissä, alavatsa on sähkönsininen. Alapyrstö on punainen ja pitkät pyrstösulat keltaiset. Naaras on vaatimattomamman värinen.
Esiintyminen

Kirjosukkakolibri tunnettiin pitkään vain yhdestä paikasta, mutta 2000-luvulla sitä on löydetty myös kolmesta muusta paikasta Andien länsirinteellä, Kolumbiassa. Lajin levinneisyysalue on pieni, ja sitä uhkaa pirstaloituminen hakkuiden takia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto muutti 2017 sen uhanalaisuusluokitusta äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi, kun uusi arvio levinneisyysalueen koosta oli aiempaa suurempi.
Kiko Seike

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kiko Seike
Syntymäaika: 8. elokuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja, Hyökkääjä
Pituus: 166 cm
Seura
Seura: Urawa Reds
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2014– | Urawa Reds | 89 (23) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 9 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kiko Seike (jap. 清家 貴子, Seike Kiko; s. 8. elokuuta 1996 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Urawa Redsiä.
Maajoukkueura

Seike debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019. Hän on ennen vuoden 2023 MM-kilpailuja pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Aiheesta muualla

Soccerway
Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Yamashita |
2 Shimizu |
3 Minami |
4 Kumagai |
5 Miyake |
6 Sugita |
7 Miyazawa |
8 Naomoto |
9 Ueki |
10 Nagano |
11 Tanaka |
12 Takahashi |
13 Endō |
14 Hasegawa |
15 Fujino |
16 Hayashi |
17 Seike |
18 Tanaka |
19 Moriya |
20 Hamano |
21 Hirao |
22 Chiba |
23 Ishikawa |
Valmentaja Ikeda
Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2024
1 Yamashita |
2 Shimizu |
3 Minami |
4 Kumagai |
5 Takahashi |
6 Koga |
7 Miyazawa |
8 Seike |
9 Ueki |
10 Nagano |
11 Tanaka |
12 Tanikawa |
13 Kitagawa |
14 Hasegawa |
15 Fujino |
16 Hayashi |
17 Hamano |
18 Hirao |
Valmentaja Ikeda
Kikugawa

| Kikugawa (菊川市) |
| --- | --- |
 Ōshōkyō-inin temppeli
 lippu:  symboli
 Kikugawan sijainti Shizuokan prefektuurissa
 Kikugawa
 Koordinaatit: 34°45′28″N, 138°05′05″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Shizuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,19 km²
Väkiluku (04/2020):  48 494
 – Väestötiheys:  514,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Teepensas
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Lintu:  Virtavästäräkki
 
 https://www.city.kikugawa.shizuoka.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kikugawa (jap. 菊川市, Kikugawa-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Kikujoen varrella. Kaupungin itäosassa kohoaa Makinoharan ylänkö. Kikugawassa on 48 494 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 94,19 neliökilometriä.
Kikugawan kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kikugawan ja Ogasan maaseutukaupungit. Tärkeä perinteinen elinkeino kaupungin kukkulaisissa itäosissa on teen viljely ja teetuotteiden valmistus. Muualla harjoitetaan riisin, hedelmien, kuten melonien ja tomaattien, sekä vihannesten viljelyä. 1970-luvulta alkaen alueelle on sijoittunut myös kone- ja hienomekaanista teollisuutta sekä autoteollisuuden liitännäisteollisuutta. Suuri osa teollisuudesta valmistaa laitteita teetuotannon tarpeisiin.
Kikugawan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Edo-kaudella rakennettu Kuroda daikan-yashiki, historiallinen daikan-virkamiehen asuintalo, ja Ōshōkyō-inin buddhalainen temppeli, jonka portti on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kikugawaa palvelee JR Tōkain Tōkaidō-päälinja.
Kuvia

Kikugawan kaupungintalo
Kikugawan rautatieasema
Kikugawa vuoren 1988 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kikugawa Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kolmekymmentä tyrannia

Kolmekymmentä tyrannia (m.kreik. οἱ τριάκοντα τύραννοι, hoi triakonta tyrannoi) oli spartalaismielinen oligarkia, joka hallitsi Ateenaa peloponnesolaissodassa kärsityn tappion jälkeen huhtikuusta 404 eaa. alkaen. Tyrannien johtohahmot olivat Theramenes ja Kritias, joka oli Sokrateen ystävä.
Tyrannit rajoittivat ateenalaisten oikeuksia huomattavasti. Sen sijaan, että kaikki ateenalaiset vapaat miehet olisivat voineet osallistua oikeuden toimintoihin, oikeus suotiin ainoastaan viidellesadalle valitulle. Ainoastaan kolmellatuhannella oli oikeus kantaa asetta tai saada oikeuden päätös asioilleen. Tyrannian aikana satoja ateenalaisia tuomittiin kuolemaan myrkyllä ja tuhansia tuomittiin maanpakoon.
Thrasybulos syöksi tyrannit vallasta Theban avustuksella vuonna 403 eaa.
Kommila

Kommila on kaupunginosa Varkaudessa. Kommila valittiin vuoden kaupunginosaksi vuonna 2003.
Varkauden sairaala ja vuonna 1939 valmistunut Varkauden pääkirkko sijaitsevat Kommilassa.
Kiusanhenki

| Kiusanhenki> Scare School.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  R. L. Stine
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu, nuortenkirjallisuus
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  kovakantinen, sidottu
Sivumäärä:  126
ISBN:  951-0-30146-9
Sarja: The Nightmare Room
Edeltävä:  Täydenkuun Halloween
Seuraava:  Vierailijat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kiusanhenki on nuortenkirjailija R.L. Stinen The Nightmare Room -kirjasarjan yhdestoista teos ja se keskittyy tällä kertaa Sam-nimiseen poikaan ja hänen uuteen kouluunsa.
Juoni

Sam Waterbury saapuu uuteen kouluunsa Wilton Middle Schooliin. Hän on myöhässä ja etsii luokkaa, jonne häntä on neuvottu menemään. Ankeassa koulussa käytävät ovat ilman valoja ja seinistä puuttuu maalia. Pimeydessä Sam on näkevinään vihreän pirun käytävällä, ja myöhemmin hän saa todisteita näylleen, kun Tonya-nimisen tytön reppu löytyy pureskeltuna kahtia. Samin uudet ystävät, Simpson ja Tonya kertovat Samille tarinan Imp-nimisestä kiusanhengestä, joka kiusaa oppilaita ja erityisesti uusia oppilaita, koska haluaa näyttää olevansa paikan pomo. Sam tuo kouluun näytille harvinaisen kanin, joka on hänen isänsä omaisuutta. Kun se katoaa, Sam ryhtyy taisteluun Imp-hirviötä vastaan palauttaakseen rauhan käytäville. Imp jättää Samille viestin, jossa ilmeisesti piilee mysteerin ratkaisu. Sam ei kuitenkaan tiedä, että tuon viestin ratkaisemisella saattaa olla vaarallisia seuraamuksia. Lopulta kun viesti selviää Samille, hän kohtaa kokonaisen piruperheen.
Päähenkilöt

Sam Waterbury - Kirjan päähenkilö. Hän on Wilton Middle Schoolin ensimmäinen oppilas, joka uskaltaa taistella Imp-pirua vastaan.
Tonya – Samin uusi ystävä, joka kertoo Samille tarinan kiusanhengestä.
Simpson – Samin uusi ystävä.
Herra Kimpall – Samin luokanopettaja.
Tim Poster – Koulun nuorimpiin lukeutuva oppilas, joka tuntee myös Samin.
Rouva Simpkin – Koulun rehtori.
Imp – Piru, joka kiusaa koulun oppilaita ja on kirjan pääpaholainen.
Kevätkaihonkukka

| Kevätkaihonkukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Kaihonkukat Omphalodes
Laji::  verna
Kaksiosainen nimi
 Omphalodes verna  Moench 
Katso myös
   Kevätkaihonkukka Wikispeciesissä   Kevätkaihonkukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevätkaihonkukka (Omphalodes verna) on lemmikkejä muistuttava puutarhakasvi.
Ulkonäkö ja koko

Kevätkaihonkukka kasvaa 15–20 senttimetrin korkuiseksi. Sen herttamaiset lehdet muistuttavat orvokkien lehtiä ja kukat 8–10 mm leveitä muistuttavat lemmikkien kukkia. Sen erottaa lemmikeistä siitä, että lemmikkien varsi ja lehdet ovat nukkamaisen karvan peitossa.
Levinneisyys

Kevätkaihonkukka kasvaa villinä Keski- ja Etelä-Euroopassa. Suomessa se on koristekasvi ja joskus viljelykarkulainen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Kevätkaihonkukan (Omphalodes verna) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kevätkaihonkukka (Omphalodes verna)
Puutarha.net: Kevätkaihonkukka (Omphalodes verna)
Kommentti

Kommentti on kantaa ottava selostus, jossa kommentin kirjoittaja referoinnin lisäksi esittää omia ajatuksia aiheesta. Se on niin kutsuttu kainaloteksti eikä esiinny yksinään, vaan on osa suurempaa kokonaisuutta.
Kommentti liittyy alkuperäiseen kohteeseen. Kommentti voi antaa lisätietoja aiheesta. Siinä voidaan myös kritisoida lähtötekstiä.
Kiko Femenía

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Femenía Far
Syntymäaika: 2. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Sanet y Negrals, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Seura
Seura: Villarreal
Pelinumero: 2
Junioriseurat
2000–2001: Beniarbeig
2001–2004: Dénia
2004–2008: Hércules
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2009 | Hércules B | 10 | (0) |
| 2008–2011 | Hércules | 71 | (4) |
| 2011–2013 | Barcelona B | 62 | (6) |
| 2013–2014 | Real Madrid Castilla | 5 | (0) |
| 2015 | Alcorcón | 17 | (0) |
| 2015–2017 | Alavés | 69 | (5) |
| 2017–2022 | Watford | 144 | (2) |
| 2022– | Villarreal | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. elokuuta 2022.
Francisco Femenía Far eli Kiko (s. 2. helmikuuta 1991 Sanet y Negrals, Alicante, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

Kiko on Hérculesin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 15. kesäkuuta 2008 Segunda Divisiónin ottelussa Cádizia vastaan. Ottelun lopputulos 1–1 johti Cádizin putoamiseen sarjaporrasta alemmaksi Segunda División B:hen, vaikka joukkue protestoi laittomasta pelaajasta kotijoukkueen kokoonpanossa viitaten tällä Kikoon.
Kauden 2008–2009 viimeisellä kierroksella hän pelasi toisen ottelunsa edustusjoukkueessa Salamancaa vastaan. Seuraavana kesänä hän solmi joukkueen kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa, joka oli pituudeltaan viisivuotinen. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän nousi nuoresta iästään huolimatta yhdeksi joukkueen avainpelaajista. Hän pelasi lopulta kauden aikana 35 ottelua, ja niissä kertyi peliaikaa yhteensä hieman alle 1000 minuuttia. Hércules nousi myös kauden päätteeksi Primera Divisióniin ensi kertaa 13 vuoteen.
28. elokuuta 2010 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa Athletic Bilbaoa vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle ottelun toisella puoliajalla. Hieman sisääntulonsa jälkeen hän sai paniikkikohtauksen heikosti omalta osalta alkaneen ottelun takia, josta hän kuitenkin myöhemmin toipui. Joukkue hävisi ottelun numeroin 0–1.
6. heinäkuuta 2011 Kiko siirtyi Barcelonan reservijoukkueeseen 2 miljoonan euron siirtokorvauksella, jonka päälle lisättiin vielä 1,5 miljoonan euron lisäkulut. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 62 Segunda Divisiónin ottelua ja teki kuusi maalia. Kaudella 2013–2014 hän pelasi saman sarjatason Real Madrid Castillassa viisi ottelua. Kevätkaudella 2015 hän pelasi niin ikään Espanjan kakkosliigan AD Alcorcónissa 17 ottelua.
Kiko pelasi Deportivo Alavésissa 38 Segunda Divisiónin ottelua kaudella 2015–2016. Seuran noustua pääsarjaan hän pelasi seuraavalla kaudella 31 Primera Divisiónin ottelua.
1. heinäkuuta 2017 Femenia teki 4-vuotisen sopimuksen Englannin Valioliigassa pelaavan Watford FC:n kanssa. Ensimmäisen ottelunsa uudessa joukkueessa hän pelasi 12.8. Liverpoolia vastaan.
Maajoukkueura

Femenía on pelannut kymmenkunta maaottelua Espanjan juniorimaajoukkueissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiko Femenía Wikimedia Commonsissa
Kikon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Villarreal – Primera División
1 Reina |
2 Femenía |
3 Albiol |
4 Pau |
5 Cuenca |
6 Capoue |
7 Gerard |
8 Foyth |
9 Danjuma |
10 Parejo |
11 Chukwueze |
13 Rulli |
14 Trigueros |
15 Jackson |
16 Baena |
17 Lo Celso |
18 Moreno |
19 Coquelin |
20 Morlanes |
21 Pino |
22 Morales |
23 Mandi |
24 Pedraza |
35 Jörgensen |
Valmentaja Setién
Ketunhäntä kainalossa

| Ketunhäntä kainalossa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hugo Hytönen
Käsikirjoittaja:  Palle
Tuottaja:  Erik Blomberg
Säveltäjä:  George de Godzinsky
Kuvaaja:  Erik Blomberg
Leikkaaja:  Erik Blomberg
Lavastaja:  B. Joni
Pääosat:  Mirjami Kuosmanen Arvo Lehesmaa
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Eloseppo Oy Ab
Ensi-ilta:  29. joulukuuta 1940
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketunhäntä kainalossa on Hugo Hytösen ohjaama suomalainen musiikillinen komediaelokuva vuodelta 1940. Pallen eli Reino Palmrothin käsikirjoitukseen perustuva revyy-ilottelu rakentuu kommelluksien, väärinkäsitysten ja romanttisten kisailujen varaan. Elokuvan tekoa varjostivat Palmrothin ja tuottaja Blombergin erimielisyydet. Ketunhäntä kainalossa sai niin huonon yleisö- ja kriitikkovastaanoton, että Eloseppo-yhtiö lakkautti toimintansa sen myötä.
Juoni

Helsinkiin päätynyt viipurilaisevakko Valle perustaa sota- ja asuinkaverinsa Jallen kanssa trion. Pianistiksi pestataan naapurin Nalle, varakkaan Kontiokorven pariskunnan poika. Kontiokorpien avioliitto on kriisiytynyt Ines-vaimon yhytettyä Mauri-miehensä korkeatasoisen konttoristi Sirkun seurasta. Ineksen vaatimuksesta konttorin naistyöntekijät – Sirkku, Mirkku ja Irkku – saavat kenkää.
Valle, Jalle ja Nalle tapaavat sattumalta Sirkun, Mirkun ja Irkun. Valle on Sirkun suuri rakkaus; lisäksi Jallen ja Mirkun sekä Nallen ja Irkun välille alkaa kehittyä romanttista säpinää. Erikoisten sattumien seurauksena Ineksen kettupuuhka joutuu Vallen haltuun ja Valle pidätetään. Myöhemmin ollaan ravintola Punaisessa Myllyssä, jossa orastavat rakkaudet puhkeavat kukkaan.
Ines puolestaan saa tietää, että hänen kettupuuhkansa alkuperä on hämärä. Mauri selvittää tilanteen parhain päin. Ines lupaa ottaa naiskolmikon takaisin konttoriin ja niinpä kaikki ovat onnellisia. Naiset päättävät vielä luovuttaa kihlasormuksensa Suomen hyväksi – eletäänhän poikkeuksellisen vaikeita aikoja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mirjami Kuosmanen  | … |  Sirkku   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  Valdemar   |
|  Aune Häme  | … |  Mirkku   |
|  Leo Lähteenmäki  | … |  Napoleon, Nalle   |
|  Juliska Koka  | … |  Irkku   |
|  Martti Lohikoski  | … |  Jalmar   |
|  Aino Angerkoski  | … |  Ines Kontiokorpi   |
|  Onni Veijonen  | … |  Mauri Kontiokorpi   |
|  Emmi Jurkka  | … |  Emmi   |
|  Hertta Leistén  | … |  povariakka   |
|  Verna Piponius  | … |  kuulo-ongelmainen nainen   |
|  Lida Salin  | … |  Varpu   |
Tuotanto

Välirauhan aikana valmistuneen Ketunhäntä kainalossa -elokuvan taustalla oli tuottaja Erik Blombergin halu hyödyntää Pallen eli Reino Hirvisepän (Palmrothin) kirjailijamainetta. Elokuvan hahmot olivat esiintyneet Pallen 1930-luvulla kirjoittamissa revyissä. Elokuva valmistui epäonnisten tähtien alla: kuvaukset tehtiin hutaisten ja Palle ja Blomberg riitaantuivat.
Kymmenkesäinen Jussi Jurkka näytteli Ketunhäntä kainalossa -elokuvassa ensimmäisen elokuvaroolinsa: hänellä oli kreditoimaton rooli juoksupoikana.
Ketunhäntä kainalossa lavastajanimimerkin B. Joni takana oli Jan Tschiftschis (1911–1986). Useat hänet lavastamistaan elokuvista ovat tuhoutuneet kokonaan tai osittain. Tschiftschis teki myös pari pientä elokuvaroolia, kuten ensimmäinen oluenjuoja Valentin Vaalan melodraamassa Laveata tietä.
Vastaanotto

Elokuvan yleisömenestys oli surkea ja se jäi Elosepon viimeiseksi elokuvaksi. Epäonnen takia jäi tekemättä yhtiön seuraavaksi kaavailtu elokuva Laulava tuhkimo, jossa olisi ollut pääroolissa tuolloin kuusitoistavuotias Maaria Eira.
Aikalaiskriitikot tyrmäsivät Ketunhäntä kainalossa -teoksen. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti tylyssä arviossaan: ”--- tämä 'vuoden 1941 revyy', on ikävintä nähtävää, mitä ylimalkaan valkokankaalle saattaa kuvitella pantavan”. Aamulehden Pallas (Olavi Vesterdahl) katsoi, että elokuva olisi toiminut paremmin puhtaana revyy-teoksena ilman juonta, jota hän piti vaikeaselkoisena. Kauppalehden E. T. rinnasti elokuvan seuranäyttämöiden iltamiin. Savon Sanomat oli kritiikissään yleistä linjaa suopeampi ja piti elokuvaa riemastuttavana ”sillisalaattina”.
Keväällä isä sai siivet

| Keväällä isä sai siivet |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tomi Kontio
Kieli:  suomi
Genre:  nuoret fantasia
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  261
ISBN:  951-31-1947-5
Sarja: Austraasia
Seuraava:  Austraasian viimeiset lapset
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keväällä isä sai siivet on Tomi Kontion romaani, joka ilmestyi kustannusosakeyhtiö Tammen kustantamana vuonna 2000. Kirja on nuorille suunnattu romaani ja Austraasia-trilogian ensimmäinen osa. Kirja kertoo kaksosista nimeltä Tomi ja Timo Kokko, jotka asuvat Rastasharjussa. Eräänä päivänä maa alkaa täristä, taivas muuttuu punaiseksi ja heidän isälleen kasvaa siivet. Isä lentää maakuoppaan avautuneeseen taivaaseen. Kukaan ei usko kaksosia heidän kertoessaan tästä, ja jopa poliisi tuntuu epäluotettavalta.
Kontio sai romaanistaan Finlandia Junior -palkinnon ja vuonna 2001 Lasten LukuVarkaus -palkinnon. Teoksesta otettiin toinen painos vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Risingshadow.fi: Keväällä isä sai siivet
Kikuchi

Kikuchi voi tarkoittaa:
Paikat

Kikuchi, Japanin kaupunki Kumamoton prefektuurissa
Kikuchijoki, joki Japanin Kumamoton prefektuurissa
Kikuchin piirikunta, Japanin piirikunta Kumamoton prefektuurissa
Henkilöt

Kan Kikuchi, japanilainen kirjailija
Mika Kikuchi, japanilainen näyttelijä
Naoya Kikuchi, japanilainen jalkapalloilija
Rinko Kikuchi, japanilainen näyttelijä
Shinkichi Kikuchi, japanilainen jalkapalloilija
Tarcisio Isao Kikuchi, japanilainen roomalaiskatolinen piispa
Muuta

Kikuchi-klaani, japanilainen klaani
Kikuchi-linja, rautatielinja Japanin Kumamoton prefektuurissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kikuchi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kommilan ratapiha

Kommilan ratapiha (lyh. Kmm) on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Varkauden kaupungissa Pohjois-Savon maakunnassa rataosalla Varkaus-Kommila. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 429,7 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen ja Kouvolan asemien kautta. Rautateitse matkaa Pieksämäen asemalle on 53,6 kilometriä ja Varkauden asemalle 7,8 kilometriä.
Kommilan ratapiha toimii Stora Enson tavaraliikenteen luovutusratapihana. Liikennepaikalla on ainoastaan tavara- ja vaihtotyöliikennettä.
Kommilassa turvalaitteena on varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Opastimien opasteet eivät ole riippuvaisia vaihteiden asennosta, tämän takia suurin nopeus ratapihalla on 30 km/h.
Kiusaus (vuoden 1938 elokuva)

| Kiusaus |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Teuvo Tulio
Käsikirjoittaja:  Yrjö Kivimies
Perustuu:  Teuvo Mannilan Kymmenes käsky niminen romaanikäsikirjoitus vuodelta 1937
Tuottaja:  Abel Adams
Säveltäjä:  Toivo Lampén
Kuvaaja:  Erik Blomberg
Leikkaaja:  Teuvo Tulio
Pääosat:  Regina Linnanheimo   Unto Salminen  Yrjö Hämäläinen  Aku Peltonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Adams Filmi Oy
Ensi-ilta:  25. maaliskuuta 1938
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiusaus on vuonna 1938 valmistunut saaristolaispapin kokemista viettelyksistä kertova suomalainen elokuva, jonka ohjasi Teuvo Tulio. Elokuva perustuu Teuvo Mannilan Kymmenes käsky nimiseen romaanikäsikirjoitukseen vuodelta 1937. Elokuvan ulkokuvaukset tehtiin Tytärsaarella.
Elokuvan ensi-ilta oli 25. maaliskuuta 1938 Helsingissä ja Kotkassa. Elokuvan kaikki materiaali tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Regina Linnanheimo  | … |  Raili, Martin morsian   |
|  Unto Salminen  | … |  pastori   |
|  Yrjö Hämäläinen  | … |  Martti, nuori kalastaja   |
|  Aku Peltonen  | … |  Merimies-Nikko   |
|  Ida Kallio  | … |  Leena-muori   |
|  Seija Rauni  | … |  Paula   |
Juoni

Saaristolaisseurakunnan uusi pastori on vihkimässä kalastaja Marttia ja tämän morsianta Railia kun Martti joutuu lähtemään pelastamaan haaksirikkoisia kesken vihkimisen. Martti loukkaantuu pelastustyön aikana ja joutuu vuodepotilaaksi viikkokausiksi. Pastori vierailee usein Martin luona mutta alkaa samalla tuntea vetoa tämän morsianta kohtaan. Toivuttuaan Martti palaa takaisin kalastajan työhönsä. Eräänä iltana pastori tapaa Marttia myrskyiseltä mereltä kotiin odottavan Railin rannalla ja kutsuu tämän asuntoonsa lämmittelemään. Asunnossa pastori yrittää suudella Railia mutta tämä torjuu yrityksen. Heidät yllättää kauppa-apulainen Paula joka on myös rakastunut Marttiin. Paula kertoo näkemästään kotiinpalaavalle Martille joka hylkää sen jälkeen lasta odottavan Railin.
Talvella Raili käy pastorin ja kertoo Martin hylänneen hänet Paulan takia. Pastori kutsuu nyt Paulan puhutteluun ja uhkaa tätä seurakunnasta karkotuksella. Paula kertoo Martille Railin käynnistä pastorin luona ja tämän uhkauksesta. Raivostunut Martti lähtee pappilaan ja yrittää puukottaa pastoria osuen kuitenkin paikalle tulleeseen Railiin joka saa kuitenkin vain vaarattoman pintahaavan. Martti poistuu paikalta ja lähtee lopulta muiden kalastajien kanssa pyyntiin. Merellä puhkeaa myrsky ja Raili pyytää pastoria lähtemään merelle pelastamaan myrskyn kouriin joutuneita kalastajia.
Pelastusvene täyttyy pian kohmettuneista kalastajista ja omantunnon tuskia kärsivä pastori luovuttaa paikkansa veneessä merestä pelastetulle Martille. Itse hän jää elokuvan lopussa jäälautalle odottamaan toista venettä vaikka tietääkin että lautta ehtii melko varmasti hajota ennen kuin vene ehtii paikalle.
Kita-ku (Osaka)

| Kita-ku (北区) |
| --- | --- |
 Kitan alueen toimistorakennuksia yöllä
 Kitan suuralueen sijainti.
 Koordinaatit: 34°42′20″N, 135°30′36″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Kaupunki:  Osaka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,33 km²
Väkiluku (2012):  113 135
 – Väestötiheys:  10 952 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kita-ku (jap. 北区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se muodostaa nimensä mukaisesti (”pohjoinen”) Osakan keskustan pohjoisosan. Suuralue rajautuu jokiin kolmelta sivulta: pohjoisessa Yodogawaan, idässä Ōkawaan ja etelässä Tosaborigawaan. Sen länsipuolella on Fukushiman suuralue. Kitan suuralueen pinta-ala on 10,33 neliökilometriä ja siellä on 113 135 asukasta (vuonna 2012).
Osakan rautatieasema sijaitsee Kitan suuralueella. Se on huomattava liikenteen solmukohta, jota palvelevat myös Hankyū- ja Hanshin-rautatiet. Aseman ympärille on kohonnut korkeiden rakennusten toimistokaupunginosa huvittelumahdollisuuksineen ja suurine tavarataloineen. Aivan tämän alueen eteläpuolella Dōjima- ja Tosaborijoen välissä on Nakanoshiman pitkänomainen saari, jolla sijaitsee useita merkittäviä rakennuksia, kuten kaupungin hallintorakennuksia ja pankkeja, sekä Nakanoshiman puisto.
Suuralueen itäosan merkittäviin nähtävyyksiin kuuluu Tenjinbashin pitkä ostoskäytävä, joka johtaa Ōsaka Tenman-gūn pyhäkölle. Ōgawa-joen varsi alueen itäreunalla on vuorostaan keväisin suosittu kirsikankukkien katselupaikka. Historiallisesti Kitan alueella sijaitsi yksi Osakan kolmesta vanhasta kaupunginosasta, Tenmagumi, ja alueella on edelleen perinteistä käsityökulttuuria.
Kitan suuralueella on useita museoita. Nakanoshiman saarella sijaitsevat Itämaisen keramiikan museo, Osakan tiedemuseo ja Osakan kansallinen taidemuseo; lisäksi Kitassa toimivat Osakan lastenmuseo, Osakan asuntomuseo ja Japanin rahapajan museo. Nakanoshiman saarella on myös vuonna 1918 rakennettu punatiilinen Ōsaka-shi chūō kōkaidō (Osaka City Central Public Hall).