stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Urheiluarkisto
Historia

Työväen Urheiluliiton sihteeri V. J. Kostiainen ehdotti ensimmäisenä urheiluarkiston ja -museon perustamista vuonna 1923. Perustamishankkeita jatkoi museon ensimmäinen hoitajana maisteri Toivo Okkola, joka keräsikin talteen aineistoa arkistoa varten. Kuitenkin, kun Suomen Urheilumuseosäätiö perustettiin 1938 ja Urheilumuseo ja -kirjasto avattiin vuosina 1943 ja 1946, siirtyi arkiston perustaminen tulevaisuuteen. Arkistoaineistoa kertyi kuitenkin museo- ja kirjastotoiminnan ohessa, ja etenkin urheilukirjaston perustajaksi tituleerattu Anni Collan keräsi myös arkistoaineistoa.
Urheiluarkistohanke nytkähti jälleen eteenpäin 1970-luvun lopulla, kun Urheilukirjasto ja -museo saivat täysipäiväiset hoitajansa ja eri tahot esittivät arkistoa puoltavia lausuntoja. 1980 Urheilumuseosäätiö asetti toimikunnan edistämään arkiston perustamista. Kun säätiön tiloja Olympiastadionin siivessä vuonna 1983 laajennettiin, myös arkistolle saatiin tarvittavat tilat. Vuonna 1984 Urheilumuseosäätiö allekirjoitti urheilun keskusjärjestöjen (Suomen Valtakunnan Urheiluliitto (SVUL), Työväen Urheiluliitto (TUL), Suomen Palloliitto (SPL) ja Finlands Svenska Centralidrottsförbund (CIF)) kanssa urheilun keskusarkiston perustamissopimuksen ja maaliskuun alussa vuonna 1985 Suomen urheiluarkisto aloitti vihdoin toimintansa osana Urheilumuseosäätiötä.
Arkiston toiminta käynnistyi vauhdilla, kun SVUL lajiliittoineen muutti uusiin tiloihin syksyllä 1985 ja arkiston henkilökunta kiirehti siirtämään lajiliittojen vanhat asiakirjat arkistoon. Ensimmäisen vuoden aikana arkistoidun aineiston määrä kasvoi 708 hyllymetriin. Arkiston asiakkaat saivat Urheilukirjaston tiloihin tutkijaparven ja arkisto uuden arkistomakasiinin vanhan ahtaaksijääneen rinnalle, kun Urheilumuseosäätiön tiloja laajenneettiin vuonna 1992. Samaan aikaan käynnistyi myös yhteistyö yksityisten valtionapua saavien arkistojen välillä ja urheiluarkistolle siirrettiin muista arkistoista urheiluaineistoa. Arkistomakasiinit kävivät jälleen ahtaiksi vuosituhannen lopulla. Ongelman ratkaisi Kansallisarkiston myöntämä valtionapu vuokraan ja Urheiluarkistolle osoittama hyllytilaa omista tiloistaan. Yhteensä 320 hyllymetriä aineistoja oli siirretty etämakasiiniin vuoteen 2010 mennessä.
Opetusministeriön vuonna 1997 myöntämän projektirahan turvin urheiluarkisto siirtyi internetaikaan 90-luvun lopulla. Arkistossa otettiin käyttöön ensimmäinen tietokonepohjainen luettelointiohjelma vuonna 1988, ja sitä käytettiin aina vuoteen 2008 asti. Web-selainpohjaiseen tietokantaan arkistossa siirryttiin vuonna 2009.
Vuonna 1994 arkiston nimi muutettiin virallisesti Suomen Urheiluarkistoksi. Urheiluarkisto oli mukana, kun vuonna 1999 80% valtionapua saavat yksityiset arkistot perustivat Yksityiset Keskusarkistot ry:n.
Kokoelmat

Suomen Urheiluarkiston kokoelmat muodostuvat urheilun keskusjärjestöjen, lajiliittojen, piiri- ja aluejärjestöjen arkistoista. Järjestöarkistojen lisäksi Urheiluarkistoon on sijoitettu keskeisten urheiluvaikuttajien henkilöarkistoja. Urheiluun ja urheilun merkkihenkilöihin liittyvää arkistomateriaalia löytyy myös maakunta- ja Kansallisarkistoista, yksityisistä keskusarkistoista sekä kaupungin ja kunnan arkistoista.
Urheiluarkisto vastaanottaa vanhoja urheiluun ja liikuntaan liittyviä arkistoja. Järjestön on sovittava asiakirjojen luovutuksesta virallisessa kokouksessa. Arkiston henkilökunta antaa tarvittaessa neuvoja aineiston luovutuksesta ja järjestää pyynnöstä arkistointikoulutuksia urheilujärjestöille.
Yksityiset Keskusarkistot ry sai opetusministeriön projektiavustusen asiakirjojen digitointiin vuosille 2009–2010, minkä myötä siirryttiin arkistossa uuteen aikaan. Ensimmäiseksi digitoinnin kohteeksi urheiluarkistossa valittiin urheilun keskusjärjestöjen pöytäkirjat ja toimintakertomukset.
Suomen Diakoniaopisto

| Suomen Diakoniaopisto |
| --- | --- |

 Kallion kampus
Sijainti:  Alppikatu 2, 00530 Helsinki
Koordinaatit:  60.1847°N, 24.9404°E
Tyyppi:  Ammattioppilaitos
Perustettu:  2016
Rehtori:  Juha-Petri Niiranen
Oppilaita:  noin 4 000(2023)
Verkkosivut
Suomen Diakoniaopisto (SDO) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, joka toimii Helsingissä, Lahdessa ja Oulussa. Oppilaitoksen ylläpitäjänä toimii Suomen Diakoniaopisto Oy – SDO Oy.  SDO tarjoaa ammatillisiin perustutkintoihin ja ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin johtavia koulutuksia, aikuisten perusopetusta ja matalan kynnyksen kansalaistoimintaa. Osakeyhtiö perustettiin vuonna 2016 ja oppilaitoksen toiminta alkoi tammikuussa 2017. Osakeyhtiön osakkaita ovat Diakonissalaitoksen säätiö sr (HDL), Lahden Diakoniasäätiö sr (Dila), Oulun Diakonissalaitoksen säätiö sr (ODL) ja Suomen Kosmetologien Yhdistyksen Opiston Säätiö sr, SKY -Opiston säätiö.
SDO:lla on vuosittain noin 4000 opiskelijaa. Vuonna 2023 sillä oli noin 260 työntekijää.
Historia

Suomen Diakoniaopisto muodostettiin vuonna 2016 yhdistämällä alan kolmen oppilaitoksen (Helsingin Diakoniaopisto, Lahden diakonian instituutti ja Oulun Diakoniaopisto) toiminta Suomen hallituksen ajaman toisen asteen koulutuksen reformin vuoksi. Taustaorganisaation Suomen Diakoniaopisto - SDO Oy:n perustivat aiemmin erillisten ammattioppilaitosten toiminnasta vastanneet Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö, Lahden Diakoniasäätiö ja Oulun Diakonissalaitoksen säätiö. Uuden, yhteensä noin 2 000 opiskelijan Suomen Diakoniaopiston opetustoiminta alkoi vuoden 2017 alusta, jolloin aiempien diakoniaopistojen toiminta itsenäisinä oppilaitoksina lakkasi. Oppilaitoksen kampukset sijaitsivat Helsingissä (Kallio ja Roihupelto), Lahdessa, Oulussa ja Ylitorniolla.
 Osakeyhtiömuotoisen opiston suurin omistaja oli Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö, toiseksi suurin oli Lahden Diakoniasäätiö. Oppilaitoksella oli niin sanottuja pysyviä koulutuspaikkoja 960 Helsingissä, 305 Lahdessa ja 210 Oulussa. Kun mukaan laski vielä ministeriön hankerahoituksella järjestettävät määräaikaiset opiskelupaikat, opiskelijoiden yhteenlaskettu määrä oli noin 2 000.
SDO:n ensimmäisenä toimitusjohtajana ja rehtorina aloitti Juha-Petri Niiranen.
Vuonna 2018 koulutustarjonta laajeni myös kauneudenhoitoalalle, kun Suomen Kosmetologien Yhdistyksen Opiston Säätiö (SKY-Opisto) yhdistyi SDO:hon. Syksyllä 2018 SDO päätti lopettaa koulutuksensa Ylitorniolla. Ylitorniolla oli tarjottu kasvatus- ja ohjausalan opintoja.
Organisaatio

Oppilaitoksen kampukset sijaitsevat Helsingissä Alppikadulla ja Sturenkadulla, Lahdessa ja Oulussa. SDO:n toimitusjohtajana ja rehtorina toimii Juha-Petri Niiranen.
Suomen Diakoniaopiston taustaorganisaation Suomen Diakoniaopisto - SDO Oy:n omistajia ovat Helsingin Diakonissalaitoksen säätiö, Lahden Diakoniasäätiö, Oulun Diakonissalaitoksen säätiö sekä Suomen Kosmetologien Yhdistyksen Opiston Säätiö.
Omistajilla on pitkä historia, Helsingin Diakonissalaitos on perustettu vuonna 1867, Lahden Diakonialaitos vuonna 1869 ja Oulun Diakonissalaitos vuonna 1896. SKY-opiston juuret ulottuvat vuoteen 1933, jolloin Margit Grönroos perusti kosmetologikoulun Académie Scientifique de Beauté:n. Siitä tuli vuonna 1960 Suomen Kosmetologien Yhdistyksen Opisto.
Koulutustarjonta

Suomen Diakoniaopisto tarjoaa ammatillisiin perustutkintoihin ja ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin johtavia koulutuksia sekä aikuisten perusopetusta.
SDO tarjoaa perustutkintoihin johtavia koulutuksia seuraavilta aloilta:
sosiaali- ja terveysala (lähihoitaja)
kasvatus- ja ohjausala (lastenohjaaja sekä nuoriso- ja yhteisöohjaaja)
puhtaus- ja kiinteistöpalveluala (kodinhuoltaja)
ravintola- ja catering -ala (kokki)
hius- ja kauneudenhoitoala (kosmetologi ja kosmetiikkaneuvoja)
Vuonna 2023 ammatti- ja erikoisammattitutkintojen koulutustarjonnassa oli seuraavat
ammattitutkinnot:
lähiesimiestyö,
mielenterveys- ja päihdetyö ja
puhtaus- ja kiinteistöpalveluala
ja erikoisammattitutkinnot:
hius- ja kauneudenhoitoala
mielenterveys- ja päihdetyö, ja
vanhustyö.
Lisäksi koulutustarjontaan kuuluu lisäkoulutusta työelämässä oleville ammattilaisille.
Kaikkia koulutuksia voi opiskella myös oppisopimuksella. SDO tarjoaa myös aikuisten perusopetusta.
Osana ammatillista koulutusta SDO järjestää myös tutkintokoulutukseen valmentavaa koulutusta (TUVA)
 sekä työhön ja itsenäiseen elämään valmentavaa koulutusta (TELMA). Suomen Diakoniaopistolla on Opetus- ja kulttuuriministeriön myöntämä vaativan erityisen tuen tehtävä.
Muu toiminta

SDO tarjoaa myös matalan kynnyksen kansalaistoimintaa. Toimintakeskus Sovinto tekee etsivää nuorisotyötä ja nuorten työpajatoimintaa. Aikuisille se tarjoaa yksilöohjausta, avointa ryhmätoimintaa ja vapaaehtoistyötä.
SDO tekee myös hanke- ja kehittämisyhteistyötä yhdessä työelämän ja muiden oppilaitosten kanssa.
Sutton (Lontoon alue)

| Sutton |
| --- | --- |
 Keskustan vanhoja rakennuksia.
 Suttonin sijainti Lontoossa.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Lontoon kaupunkipiiri:  Sutton
Koordinaatit:  51°21′58″N, 0°11′46″W
 fiSutton 
Sutton on alue Lontoon Suttonin kaupunkipiirissä, joka muodostettiin Suttonista ja muista alueen kylistä vuonna 1965. Suttonin kylä mainittiin nimeltä jo vuonna 1086 kirjoitetussa Domesday Bookissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sutton (Lontoon alue) Wikimedia Commonsissa
Mahti (urheilujoukkue)

Mahti (entinen Donkki) on Tampereen yliopiston yleisseura Akateeminen Mahti ry:n alainen koripallojoukkue. Se perustettiin vuonna 2015 Donkki-nimellä silloisen UtaSport ry:n alaisuuteen, mutta yleisseuraksi yhtenäistämisen myötä joukkue vaihtoi nimensä Mahdiksi kaudeksi 2018-2019. Mahdin pelaajat ovat pääasiassa Tampereen yliopiston sekä Tampereen teknillisen yliopiston opiskelijoita. Seuran tavoitteena on mahdollistaa 3. asteen opiskelu ja koripallon pelaaminen opintojen rinnalla. Seuralla on sekä miesten että naisten edustusjoukkueet. Molemmat joukkueet harjoittelevat Tampereen yliopiston yhteydessä olevassa Atalpa-liikuntakeskuksessa. Miesten joukkue pelasi kaudella 2017-18 Koripallon Kortteliliigassa sijoittuen viidenneksi. Kaudella 2017-18 joukkue jatkaa samassa 16 joukkueen sarjassa. Vuoden 2016 kansainvälisessä SELL Student Games -turnauksessa Donkin miehet sijoittuivat pronssille.
Kokoonpano 2018-2019 > Miesten joukkue

Belt Jaakko                     Kinnunen Jaakko

Florian Ray                     Kostilainen Tommi

Forsman Jan (C)             Leivo Jonne

Gonzalez Martin              Nissilä Ilkka

Hiekkamäki Markus         Perttilä Robert

Ikävalko Lassi                  Raiskinmäki Tommi

Kahila Oskar                    Vainio Otto

Kaivonen Antti                 Yang Zhi
Aiheesta muualla

Mahdin esittely UtaSport ry:n kotisivuilla
Mahti KortteliKoriksen kotisivuilla
Stormwarrior (albumi)

| Stormwarrior Stormwarrior |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hansen Studiolla
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Kai Hansen
 Tyylilaji: speed metal, viikinkimetalli
 Kesto: 49.43
 Levy-yhtiö: Remedy Records
Stormwarriorin muut julkaisut
|   | Stormwarrior 2002 | Heavy Metal Fire 2003 |
Stormwarrior on saksalaisen Stormwarrior-nimisen speed metal -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 2002.
Kappaleet

”The Hammer Returneth (intro)”
”Signe of the Warlorde”
”Sons of Steele”
”Bounde by the Oathe”
”Deceiver”
”The Axewielder”
”Deathe by the Blade”
”Thunderer”
”Iron Prayers”
”Defenders of Metal”
”Chains of Slavery”
”Heavy Metal (is the Law)” – (Helloween-cover)
Kokoonpano

Lars ”Thunder Axe” Ramcke – laulu ja kitara
Scott ”Scythewielder” Bölter – kitara
Gabriel Palermo – basso
André ”Evil Steel” Schumann – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Kai Hansen – kitara ja laulu kappaleissa ”Chains of Slavery” ja ”Heavy Metal (is the Law)”
Dirk Schlächter – kitara kappaleessa ”Deathe by the Blade”
Markus Grosskopf – basso kappaleessa ”Heavy Metal (is the Law)”
Aiheesta muualla

Stormwarrior (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Stormwarrior (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Stormwarrior
| Lars Ramcke • Alex Guth • Yenz Leonhardt • Falko ReshoftEntiset jäsenet: Scott Bolter • Jussi Zimmermann • Andre Schumann • Tim Zienert • Gabriel Palermo • David Wiczorek |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Stormwarrior • Northern Rage • Heading Northe • Heathen Warrior • Thunder & Steele
Livealbumit:  At Foreign Shores – Live in Japan
EP:t:  Heavy Metal Fire • Wolfsnaechte 2012 Tour EP
Makinami

Makinami on ollut ainakin kolmen Japanin laivaston aluksen nimenä.
Makinami, Yūgumo-luokan hävittäjä, laskettu vesille 1941, uponnut 1943
Makinami, Ayanami-luokan hävittäjä, laskettu vesille 1960, poistettu palveluksesta 1990
Makinami, Takanami-luokan hävittäjä, laskettu vesille 2002, palveluksessa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Makinami”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stefano Pioli

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stefano Pioli
Syntymäaika: 20. lokakuuta 1965 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Parma, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Al-Nassr
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1984 | Parma | 42 | (1) |
| 1984–1987 | Juventus | 35 | (0) |
| 1987–1989 | Hellas Verona | 42 | (0) |
| 1989–1995 | Fiorentina | 154 | (1) |
| 1995–1996 | Padova | 4 | (0) |
| 1996–1997 | Pistoiese | 14 | (1) |
| 1997–1998 | Fiorenzula | 21 | (0) |
| 1998–1999 | Colorno |  |  |
Maajoukkue
| 1985–1987 | Italia U21 | 5 | (0) |
Valmennusura
1999–2002: Bologna Primavera
2002–2003: Chievo Primavera
2004–2006: Modena
2006: Modena
2006–2007: Parma
2007–2008: Grosseto
2008–2009: Piacenza
2009–2010: Sassuolo
2010–2011: Chievo
2011: Palermo
2011–2014: Bologna
2014–2016: Lazio
2016–2017: Internazionale
2017–2019: Fiorentina
2019–2024: Milan
2024–: Al-Nassr
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Stefano Pioli (s. 19. lokakuuta 1965) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Syyskuusta 2024 lähtien hän on toiminut saudiarabialaisen Al-Nassrin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Pioli aloitti pelaajauransa AC Parmassa 1982. Hän edusti Serie B:ssä pelannutta seuraa kaksi kautta ja juhli jälkimmäisellä B:n mestaruutta. Pioli ei kuitenkaan jäänyt edustamaan Parmaa, vaan siirtyi 1984 Juventukseen, jossa teki pääsarjadebyyttinsä. Ura ei kuitenkaan lähtenyt Juventuksessa toivottuun lentoon, ja Pioli pelasi kolmen kauden aikana vain 35 liigaottelua. Kesällä 1987 hän jätti seuran ja siirtyi Hellas Veronaan. Peliaikaa tuli myös eurokentillä esiintyneessä Veronassakin niukasti, ja 1989 Pioli siirtyi ACF Fiorentinaan.
Violassa Pioli viihtyi kuuden kauden ajan ja sai aiempaa enemmän vastuuta myös kentällä. Piolin debyyttikaudella Fiorentina eteni UEFA Cupin finaaliin, jossa Pioli ei kuitenkaan mahtunut kokoonpanoon. Hän edusti Violaa kuuden kauden ajan ja pelasi seuran paidassa 145 liigaottelua. Fiorentinasta Pioli siirtyi Calcio Padovaan ja pelasi uransa lopun alemmilla sarjatasoilla. Hän lopetti US Fiorenzuolassa 1998.
Saavutukset

Italian mestaruus: 2022
Tahoejärvi

| Lake Tahoe |
| --- | --- |
 Emerald Bay, Lake Tahoe
Valtiot:  Yhdysvallat 
Paikkakunta:  Kalifornia, Nevada
Koordinaatit:  39°05′00″N, 120°02′00″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Truckee River
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1 899,5  m 
Pituus:  35  km
Leveys:  19  km 
Rantaviiva:  116 km
Pinta-ala:  4 957 km²
Tilavuus:  151 km³
Keskisyvyys:  301 m
Suurin syvyys:  501 m
 fiTahoejärvi 
Tahoejärvi (engl. Lake Tahoe) on makeanveden järvi Sierra Nevadan vuorilla Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Kalifornian ja Nevadan osavaltioiden välisellä rajalla, länteen Nevadan Carson Citystä. Järvi on tunnettu kirkkaasta vedestään ja ympäröivästä vuorimaisemastaan. Järveä ympäröivää aluetta kutsutaan Lake Tahoeksi tai lyhyemmin Tahoeksi.
Maantiede

Tahoejärvi on syvimmillään 501 metriä syvä. Se on Oregonin Crater Laken (593 m) jälkeen Yhdysvaltain toiseksi syvin järvi. Koko maailmassa on 15 Tahoejärveä syvempää järveä.
Järvi on noin 35 kilometrin pituinen ja 19 kilometrin levyinen, ja sillä on rantaviivaa noin 116 kilometriä. Sen pinta-ala on 497 neliökilometriä, ja sen valuma-alueen pinta-ala on 1 298 neliökilometriä. Noin kaksi kolmasosaa rantaviivasta sijaitsee Kalifornian puolella. Eteläisellä rantaviivalla sijaitsee järveä ympäröivistä kaupungeista suurin, Kalifornian noin 24 000 asukkaan South Lake Tahoe. Järven ainoa saari on Fannette Island.
Makila

Makila on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan keskiosissa Kemiön kirkonkylän pohjoispuolella.
Makila on rakennettu useiden pienten mäkien päälle kirkonkylältä Sauvoon vievän maantien länsipuolelle. Makilan kyläalue ulottuu Dalkarbybäckenilta länteen Gärdorna-nimiselle peltoalueelle. Alueella on kolme korkeaa mäkeä: Råberget, Bollberget ja Majberget. Makilan länsiosa on pääasiassa metsää peltojen sijoittuessa kylän eteläosan laajaan laaksoon.
Makilasta on löytynyt pronssikautisia hautaröykkiöitä, sekä rautakautisen asuinpaikan jäännökset. Rautakauden lopulla alueen asutus on luultavasti hävinnyt ja siirtynyt mantereelle. Makilan kylä lienee asutettu vasta historiallisella ajalla. Makilan neljä kantatilaa mainitaan vuoden 1540 maakirjassa. Kemiön kirkonkylältä tuleva maantie on kulkenut kylän läpi, mutta oikaistu kyläalueen itälaidalle 1960-luvulla.
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan puolueista.
Nykyiset parlamenttipuolueet

| Puolue> Nimi | Puolue> Nimi | Puolue> Perustettu | Politiikka> Puheenjohtaja | Politiikka> Asemointi | Politiikka> Ideologia | Jäsenet> Alahuone | Jäsenet>  | Jäsenet>  | Jäsenet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Konservatiivipuolue | 1834 | Rishi Sunak | keskusta-oikeisto | konservatismi, talousliberalismi | 365 / 650  |  |  |  |
|  | Työväenpuolue | 1900 | Keir Starmer | keskusta-vasemmisto | sosiaalidemokratia, demokraattinen sosialismi | 199 / 650  |  |  |  |
|  | Skotlannin kansallispuolue | 1934 | Nicola Sturgeon | keskusta-vasemmisto | separatismi, liberaalinationalismi | 44 / 650  |  |  |  |
|  | Liberaalidemokraatit | 1988 | Ed Davey | keskusta | liberalismi, sosiaaliliberalismi | 11 / 650  |  |  |  |
|  | Demokraattinen unionistipuolue | 1971 | Arlene Foster | oikeisto | arvokonservatismi, oikeistopopulismi | 8 / 650  |  |  |  |
|  | Sinn Féin | 1970 | Mary Lou McDonald | keskusta-vasemmisto, vasemmisto | demokraattinen sosialismi, vasemmistonationalismi | 7 / 650  |  |  |  |
|  | Plaid Cymru | 1925 | Adam Price | keskusta-vasemmisto, vasemmisto | liberaalinationalismi, regionalismi | 3 / 650  |  |  |  |
|  | Social Democratic and Labour Party | 1970 | Colum Eastwood | keskusta-vasemmisto | irlantilainen nationalismi, sosiaalidemokratia | 2 / 650  |  |  |  |
|  | Alba Party | 2021 | Alex Salmond | keskusta-vasemmisto | skotlantilainen nationalismi, sosiaaliliberalismi | 2 / 650  |  |  |  |
|  | Englannin ja Walesin vihreä puolue | 1990 | Siân Berry   Jonathan Bartley | vasemmisto | vihreä liike, ekososialismi | 1 / 650  |  |  |  |
|  | Alliance Party | 1970 | Naomi Long | keskusta-oikeisto | liberalismi, EU-myönteisyys | 1 / 650  |  |  |  |
Tahoua

| Tahoua |
| --- | --- |
 Lapsia Tahouassa.
 Tahoua
 Koordinaatit: 14°53′N, 5°16′E 
Valtio:  Niger
Alue:  Tahoua
Korkeus:  381 m
Väkiluku:  73 002
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tahoua on Tahouan alueen pääkaupunki Nigerissä. Vuonna 2001 kaupungin asukasluku oli 73 002, joista naisia oli 37 476 ja miehiä puolestaan 35 526.
Tahoua sijaitsee kuivan paimentolaisalueen, jossa laidunnetaan lampaita, lehmiä ja vuohia, ja viljellyn alueen rajalla. Viljellyllä alueella kasvatetaan maapähkinää. Sahelin aluetta koetteli 1970- ja 1980-luvuilla kuivuus, jonka aikana Tahoua oli pakolaiskeskuksena.
Tahoua sijaitsee tärkeässä risteyskohdassa pääkaupungista Niameysta Agadeziin johtavan tien varrella. Tahouassa on myös lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tahoua Wikimedia Commonsissa
Sutor Basket Montegranaro

| Sutor Basket Montegranaro |
| --- | --- |
Liiga:  Promozione
Perustettu:  1947
Areena:  PalaSavelli kapasiteetti 3 800
Kotipaikka:  Montegranaro, Italia
Värit:           
Presidentti:   Tiziano Basso
Päävalmentaja:   Fabrizio Frates
Kotisivu:  www.sutorbasket.it
Sutor Basket Montegranaro on italialainen koripalloseura Montegranarosta.
Historia

Vuonna 1947 perustettiin Società Sportiva Enzo Bassi, josta irtautui oma koripalloseura vuonna 1955. Koripalloseuran nimeksi valittiin Società Sportiva Sutor. Vuonna 1985 seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Serie A2:een. Ensimmäisen kerran seura nousi pääsarjaan kaudeksi 2006–2007. Historiansa parhaan saavutuksen se saavutti kaudella 2007–2008 oltuaan runkosarjan neljäs. Pudotuspeleissä seuran tie katkesi kuitenkin Olimpia Milanoon, joka voitti otteluparin voitoin 3–2.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (italiaksi)
Lega Basket Serie A (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Taifuuni Irma

| Taifuuni Irma |
| --- | --- |
 Irma 22.11. 1981
Nimettiin::  17. marraskuuta 1981
Laantui::  27. marraskuuta 1981
Alin paine::  902 mbar
Kovin tuuli::  250 km/h
Kuolleita::  261
Tuhot::  35 miljoonaa USD
 Irma-myrskyn reitti  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Taifuuni Irma (JWTC-koodi: 26W) oli vuoden 1981 taifuunikauden 25. nimetty myrsky ja toinen supertaifuuni. Se koetteli kovimmin Luzonin saarta, jossa upposi rahtialus ja rankkasateet aiheuttivat noin 9 miljoonan dollarin vahingot. Kuolonuhrien määräksi arvioitiin 200–409, mikä tekee siitä 15. tuhoisimman Filippiineille iskeneen taifuunin vuoden 1947 jälkeen.
Tahmela

| Tahmela |
| --- | --- |
 Tahmelaa Hyhkyn rannasta kuvattuna.
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Lounainen suuralue
Suurpiiri:  Pispala
Osa-alueet:  Ansionkallio
Postinumero(t):  33240
Lähialueet:  Ylä-Pispala, Pyynikki
Tahmela on Tampereella sijaitseva kaupunginosa. Se sijaitsee Ylä-Pispalan ja Pyynikin välissä Pyhäjärven rannalla. Tahmelassa on Varalan urheiluopisto. Tahmelan rannassa on vuokrapalstaviljelypalstoja. Kurpitsaliike ry perustettiin vuonna 1998 puolustamaan palstaviljelyn jatkumista Tahmelassa.
Tahmelassa sijaitsee suuri, 1960-luvulle saakka erittäin kirkasvetinen lähde, josta yli 600 taloutta Pispalan ja Tahmelan alueella sai juomavetensä. Veden jakelusta vastasi vuoteen 1961 saakka toiminut osuuskunta.
Tahmelassa sijaitsee lähteen lisäksi kulttuurikeskus Hirvitalo.
Tahmela on saanut nimensä alueella sijainneen samannimisen, vuoden 1870 tienoilla rakennetun torpan mukaan. Torppa sijaitsi nykyisen Selininkadun varrella.  Tahmela siirrettiin Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Siihen saakka se oli ollut osa Pispalan taajaväkistä yhdyskuntaa. Tahmelan asemakaava vahvistettiin vuonna 1945 yhtä aikaa Pispalan asemakaavan kanssa.  Runoilija Yrjö Jylhä asui nuoruudessaan Tahmelassa ja hänen mukaansa on nimetty yksi kaupunginosan kaduista.  Tahmelan viertotien entinen nimi vuosina 1945–1978 oli Valtakunnantie ja sen jälkeen vuoteen 1996 Tahmelan valtatie. Nimet viittaavat toisaalta "Vuorenmaan valtakuntana" tunnettuun taloryhmään, toisaalta siihen, että katu oli tarkoitus rakentaa Pispalan pohjoispuolitse kulkevan Paasikiventien tavoin valtatieluokkaiseksi alittamalla Pyynikinharju tunnelissa.  Vallikadun tienoilla sijaitsee jäänteitä Venäjän armeijan ensimmäisen maailmansodan aikana rakennuttamista linnoitteista, jotka ulottuivat Tahmelasta Pispalanharjulle.  Hopankadun nimi juontuu lähistöllä olleesta, vuonna 1908 rakennetusta ja 1980-luvun lopulla puretusta hyppyrimäestä.
Lähellä Varalan urheiluopistoa sijaitsee Ansionkallion asutusalue. Nimen kerrotaan syntyneen siten, että alueen omistanut kunnallisneuvos Otto Thuneberg ryhtyi myymään sieltä 1900-luvun vaihteessa tontteja "ei armosta, vaan ansiosta" vastapainona hieman aiemmin syntyneelle Armonkallion kaupunginosalle.