stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stade 7 Novembre

| Stade 7 Novembre |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Radès, Tunisia
Koordinaatit:  36°44′53″N, 10°16′28″E
Avattu:  2001
Kenttä:  nurmi
Käyttäjät
 Tunisian jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 60 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stade 7 Novembre (arab. ملعب 7 نوفمبر‎‎) on monikäyttöinen stadion Radèsissa, Tunisiassa. Vuonna 2001 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 60 000 katsojaa ja se toimii Tunisian jalkapallomaajoukkueen kotistadionina. Sitä pidetään Afrikan yhdestä parhaista stadioneista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Worldfootballtravel.com[vanhentunut linkki]
Spedevisio

| Spedevisio |
| --- | --- |

Tyyli:  Sketsi
Kestoaika:  30 minuuttia
Luoja(t):  Pertti Pasanen
Pääosissa:  Pertti Pasanen Simo Salminen Vesa-Matti Loiri
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Mainos-TV
Esitetty:  1965 – 1970
Jaksoja:  68
Aiheesta muualla
IMDb 
Spedevisio on vuosina 1965–1970 lähetetty suomalainen Spede Pasasen sketsisarja. Ensimmäinen lähetys oli 1. syyskuuta 1965 nimellä Spede Pasanen esittää. Ohjelmatiedoissa ohjelman nimi on ollut myös muodossa "SpedeVisio". Puolituntinen sketsikimara esitettiin kahden viikon välein vuosina 1965–1966 ja vuodesta 1967 alkaen ohjelma esitettiin kerran kuukaudessa. Käsikirjoituksesta vastasi Spede Pasanen. Myös Jukka Virtanen kirjoitti jonkin verran sketsejä. Vuosien aikana ohjaajina toimivat Pekka Parikka, Ilkka Linnasalmi, Jouko Sorjanen, Juhani Tiikkanen, Ere Kokkonen ja Jukka Virtanen.
Spedevision ajalta on säilynyt arkistossa vain kolme koostejaksoa, koska tuohon aikaan kalliita kuvanauhoja käytettiin uudelleen. Kaksi jaksoista (30.4.1967 ja 2.8.1967) on julkaistu Spede Show – Pääasia että on kivvaa 1965-1972 DVD:llä. Vuonna 2019 Yleisradion arkistosta löytyi kolmas Spedevisio-kooste, joka sisälsi enimmäkseen ohjelmassa vierailleiden artistien musiikkinumeroita sekä muutaman sketsin. Jakson julkaisupäivä on tuntematon, mutta kuvanauhan loppupuolella on ote Yle TV1:n Televisioteatterin Luule kanssamme -kabareesta vuodelta 1968. Digitoitu jakso on katsottavissa KAVI:n arkistossa.
Spedevisiossa nähtiin vuonna 1968 ensimmäinen versio Speden ”Rautakauppa”-sketsistä, joka toteutettiin vuonna 1978 uudelleen elokuvaan Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy. Alkuperäisessä sketsissä Spede esittää hidasta ja epäkohteliasta rautakaupan myyjää. Aamulehden vuonna 2005 järjestämässä lukijaäänestyksessä Rautakauppa-sketsi äänestettiin kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi tv-sketsiksi.
Jaksoluettelo

| Kausi 1 | Kausi 2 | Kausi 3 | Kausi 4 | Kausi 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. 1.9.1965 | 21. 17.8.1966 | 37. 2.8.1967 | 48. 21.8.1968 | 59. 17.9.1969 |
| 2. 15.9.1965 | 22. 31.8.1966 | 38. 30.8.1967 | 49. 18.9.1968 | 60. 15.10.1969 |
| 3. 29.9.1965 | 23. 14.9.1966 | 39. 27.9.1967 | 50. 16.10.1968 | 61. 12.11.1969 |
| 4. 13.10.1965 | 24. 28.9.1966 | 40. 25.10.1967 | 51. 13.11.1968 | 62. 10.12.1969 |
| 5. 27.10.1965 | 25. 12.10.1966 | 41. 22.11.1967 | 52. 11.12.1968 | 63. 7.1.1970 |
| 6. 10.11.1965 | 26. 26.10.1966 | 42. 20.12.1967 | 53. 8.1.1969 | 64. 4.2.1970 |
| 7. 24.11.1965 | 27. 9.11.1966 | 43. 14.2.1968 | 54. 5.2.1969 | 65. 4.3.1970 |
| 8. 8.12.1965 | 28. 23.11.1966 | 44. 13.3.1968 | 55. 5.3.1969 | 66. 1.4.1970 |
| 9. 22.12.1965 | 29. 7.12.1966 | 45. 10.4.1968 | 56. 2.4.1969 | 67. 29.4.1970 |
| 10. 12.1.1966 | 30. 21.12.1966 | 46. 8.5.1968 | 57. 30.4.1969 | 68. 27.5.1970 |
| 11. 26.1.1966 | 31. 18.1.1967 | 47. 5.6.1968 | 58. 28.5.1969 |  |
| 12. 9.2.1966 | 32. 15.2.1967 |  |  |  |
| 13. 23.2.1966 | 33. 15.3.1967 |  |  |  |
| 14. 9.3.1966 | 34. 12.4.1967 |  |  |  |
| 15. 23.3.1966 | 35. 10.5.1967 |  |  |  |
| 16. 6.4.1966 | 36. 7.6.1967 |  |  |  |
17. 20.4.1966: 
18. 4.5.1966: 
19. 18.5.1966: 
20. 1.6.1966:
Näyttelijät

Pertti Pasanen 1965-1970
Simo Salminen 1965-1970
Heikki Kuvaja 1965-1970
Leo Jokela 1965-1970
Vesa-Matti Loiri 1968-1970
Marjatta Raita 1968-1970
Pentti Siimes 1965-1970
Risto Aaltonen 1965-1970
Pertti Metsärinteen yhtye 1965-1970
Työryhmä

Ohjaus: Pekka Parikka, Ilkka Linnasalmi, Jouko Sorjanen, Juhani Tiikkainen, Jukka Virtanen, Ere Kokkonen
Käsikirjoitus: Pertti Pasanen, Jukka Virtanen, Ere Kokkonen
Tuotanto: Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Valmistusvuodet: 1965-1970
RoboCop: Prime Directives

| RoboCop: Prime Directives |
| --- | --- |

Tyyli:  Sci-fi, toiminta, draama
Kestoaika:  90 min
Pääosissa:  Page Fletcher
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Space
Esitetty:  4. tammikuuta 2001 – 25. tammikuuta 2001
Jaksoja:  4
Tuotanto
Tuottaja(t):  Debbie Firestone Jay Firestone Julian Grant Adam Haight Paul Spike Lees
Ohjaaja(t):  Julian Grant
Käsikirjoittaja(t):  Joseph O'Brien Brad Abraham
Tuotantoyhtiö(t):  Robocop Productions
Palkinnot
Voitetut:  Gemini (2001)
Ehdokkuudet:  Golden Reel (2002)
Aiheesta muualla
IMDb 
RoboCop: Prime Directives on kanadalainen Gemini-palkittu minitelevisiosarja, joka perustuu elokuvaan RoboCop. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Kanadassa 4. tammikuuta 2001. RoboCopista tuotettiin yhteensä 4 jaksoa, joista jokainen kesti noin 90 minuuttia. Sarja oli huomattavasti väkivaltaisempi kuin edellinen RoboCop-televisiosarja.
Juoni

Tarina sijoittuu aikaan kymmenen vuotta ensimmäistä elokuvaa myöhemmin, kun RoboCop on vanhentunut, väsynyt ja itsetuhoinen poliisi. Delta City on nykyisin maaplaneetan turvallisin kaupunki, jonka myötä RoboCopia ei katsota enää tarpeelliseksi.
Juoni > Ensimmäinen puolisko

Sarjan ensimmäinen puolisko keskittyy poliisikomentaja John T. Cableen, jonka murhasi juonitteleva OCP:n turvallisuusjohtaja Sara Cable, joka on myös hänen entinen vaimonsa. John T. Cable kuitenkin pelastetaan RoboCopin tavoin kyborgiksi. Hänet nimetään RoboCableksi ja lähetetään tuhoamaan RoboCop. Sillä välin konkurssin partaalla oleva OCP saa uudeksi pääjohtajakseen Damian Lowen, joka onnistuu murhaamaan koko yhtiön johtokunnan. Tuodakseen OCP:n takaisin konkursin partaalta hän suunnittelee käyttävänsä tekoälyä nimeltä SAINT automatisoidakseen koko kaupungin.
Juoni > Toinen puolisko

Toinen puolisko esittelee tohtori David Kaydickin, joka suunnittelee esittelevänsä bioteknisen viruksen hävittääkseen kaiken elollisen maapallolta. Kaydick saa hallintaansa RoboCablen asentaessaan häneen sirun, joka tuottaa kipua, mikäli RoboCable ei tottele tohtorin käskyjä. RoboCop saa vihjeen teknologiaa varastavalta ryhmältä, jotka yrittävät päättäväisesti pysäyttää Kaydickin ja RoboCopin pojan James Murphyn.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Page Fletcher  | … |  Alex Murphy/RoboCop   |
|  Maurice Dean Wint  | … |  John Terrence Cable/RoboCable   |
|  Maria del Mar  | … |  Sara Cable   |
|  Geraint Wyn Davies  | … |  tohtori David Kaydick   |
|  Leslie Hope  | … |  Ann R. Key   |
|  Anthony Lemke  | … |  James Murphy   |
|  Rebeka Coles-Budrys  | … |  Jordan   |
|  Kevin Jubinville  | … |  Damian Lowe   |
|  David Fraser  | … |  Ed Hobley   |
|  Meg Hogarth  | … |  tohtori Colleen Frost   |
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
RoboCop: Prime Directives AllMoviessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Elokuvat:   RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop 
Televisio:   RoboCop: The Animated Series  RoboCop  RoboCop: Alpha Commando  RoboCop: Prime Directives 
Pelit:   RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Sarjakuvat:   RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Hahmot:   RoboCop  ED-209
Revelations: Persona

| Revelations: Persona |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Atlus
Julkaisija:  Atlus
Jakelija:  ASCII Corporation
Taiteilija:  Kazuma Kaneko
Säveltäjä:  Hidehito Aoki Kenichi Tsuchiya Shōji Meguro Misaki Okibe
Pelisarja:  Megami Tensei Shin Megami Tensei: Persona (alasarja)
Julkaistu:  PlayStationJP 20. syyskuuta 1996NA marraskuu 1996 WindowsJP 22. maaliskuuta 1999 PlayStation PortableJP 29. huhtikuuta 2009NA 22. syyskuuta 2009 EU 11. elokuuta 2010
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi) 
Alusta:  PlayStation, Windows, PlayStation Portable
Jakelumuoto:  Alkuperäinen CD-ROM PlayStation Portable UMD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Revelations: Persona (jap. 女神異聞録ペルソナ, Megami Ibunroku Persona) on japanilainen Atluksen suunnittelemaan Megami Tensei -pelisarjaan kuuluvan Shin Megami Tensei: Persona -pelisarjan ensimmäinen peli. Pelin pääelementit perustuvat jungilaiseen psykologiaan.
Vuonna 2009 pelistä julkaistiin PlayStation Portablelle uusi versio nimellä Shin Megami Tensei: Persona. Tämä versio julkaistiin alkuperäisversiosta poiketen myös Euroopassa. Siinä oli uudelleen suunniteltu käyttöliittymä, uusia välinäytöksiä sekä useampi vaikeusaste. Lisäksi peli sisälsi enemmän ääninäyttelyä, kun alkuperäisversiossa hahmoilla oli pelkkiä ääniefektejä taisteluissa ja Filemon oli ainut, joka puhui. Alkuperäinen PlayStation-versio tuli ensi kertaa saataville Eurooppaan yhtenä PlayStation Classic -pienoisretropelikonsolin sisältämistä peleistä 3. joulukuuta 2018.
Pelaaminen

Megami Tensei- ja Shin Megami Tensei -peleissä taistellaan kutsumalla demoneita. Mutta Persona-peleissä pelaajilla on käytössä nujakointi- tai tuliaseita. Taikahyökkäysiin käytetään persoonia (Persona), olentoja, jotka ovat "persoonallisuuden ruumiillistumia". Suurin osa persoonista perustuu eri tarusankareihin, jumaliin tai demoneihin, ja ne luokitellaan Tarot-korttien isojen arkanoiden (Major Arcana) mukaan.
Pelialueena toimivassa kaupungissa paikasta toiseen siirrytään kaupunkia esittävän karttamaisen näkymän kautta. Kullakin kaupungin alueilla kuljettaessa rakennukset ja sokkelomaiset rakenteet näytetään ensimmäisen persoonan näkökulmasta.
Demonien kohtaaminen tapahtuu pelissä lähinnä sattumanvaraisesti. Kamppailessaan demoneita vastaan pelaaja ohjailee omalla vuorollaan yksitellen jokaista ryhmänsä (Party) jäsentä. Pelaaja voi ohjata hahmoa hyökkäämällä joko aseellaan tai persoonallaan, tai yrittämällä puhua viholliselle.
Persoonia käyttäessään kukin hahmo voi kantaa mukanaan kolmea persoonaa. Pelaaja voi saada käyttöönsä vahvempia persoonia yhdistämällä niitä loitsukorttien kanssa paikassa nimeltä Samettihuone (Velvet Room). Loitsukortteja voi saada vain puhumalla vihollisille, mutta pomovastuksille tai vihamielisille ihmisille pelaaja ei voi puhua.
Juoni

Peli sijoittuu Mikage-chon kaupunkiin (amerikkalaisessa PlayStation-versiossa Lunarvale). St. Hermelin lukiossa, missä protagonisti ja hänen luokkatoverinsa Masao "Mark" Inaba, Kei Nanjo, Hidehiko "Brown" Uesugi, Yuka Ayase, Eriko "Elly" Kirishima ja Yukino Mayuzumi kokeilevat peliä nimeltä "Persoona". Pelin aikana heidän eteensä ilmestyy aavemainen tyttö ja opiskelijat menettävät tajuntansa. Protagonisti tapaa olennon nimeltä Filemon.
Opiskelijoiden luokkatoveri, Maki Sonomura, on ollut sairaalassa jo jonkin aikaa. Eräänä päivänä heidän käydessään siellä salaperäisen Reiji Kidon kanssa tapahtuu maanjäristys ja kuolleet potilaat muuttuvat zombeiksi. Nanjon hovimestari, Yamaoka, saa surmansa. Yhtäkkiä opiskelijat herättävät omat persoona-voimansa ja kutsuvat mytologisia hahmoja taistelemaan zombeja vastaan. Filemon selittää pyhäkön luona mistä on kysymys, mutta tämän jälkeen miehet yhtiöstä nimeltä SEBEC (Saeki Electronics & Biological & Energy Corporation) ampuvat Makin äitiä.
Kaupunki joutuu demonien valtaan ja lukio on ainut turvallinen rakennus. Yhtäkkiä Maki ilmestyy koululle ja herättää oman persoonansa. Ryhmä vapauttaa myös Kein ja Hidehikon, jotka ovat poliiseiksi naamioituneiden demonien vankeina. He kohtaavat SEBECin johtajiin kuuluvan Takahisa Kandorin, joka oli vastuussa kaikista tapahtumista todellisuuksien rajoja murtavan DEVA (Dimension Variable Accelerator System) -järjestelmän kautta. Laitteen toimintahäiriön seurauksena he päätyvät paikkaan, joka näyttää 6 kuukauden takaiselta Mikage-cholta, mutta toinen maailma, josta Maki väittää "olevansa kotoisin". Tässä maailmassa he kohtaavat kaksi salaperäistä tyttöä nimeltä Aki ja Mai.
Taisteltuaan demoneita vastaan jonkin aikaa opiskelijat suuntaavat kohti SEBECin rakennusta päästäkseen todelliseen maailmaan. Kandori on ehtinyt DEVAn avulla ottaa ihmiset hallintaansa. Yhtäkkiä hän joutuu oman persoonansa, Nyarlathotepin, valtaan, mutta hänet onnistutaan silti voittamaan. Ennen kuolemaansa Kandori paljasti liittäneensä DEVAn Makin mieleen ja näin luonut hänelle oman maailmansa. Lisäksi paljastuu, että heidän mukanaan kulkenut Maki sekä Aki ja Mai olivat varjoja todellisen Makin sydämestä. Makin todellinen minä oli Sielujen meressä.
Todellisen Makin palattua ryhmä matkaa Avidya-maailmaan, jossa he kohtaavat Pandoran, Makin tyhjän muodon, joka aikoi käyttää DEVAa luodakseen tyhjyyden maailman. Mutta Pandora kukistetaan ja hän yhdistyy takaisin Makiin, minkä jälkeen ryhmä palaa todelliseen maailmaan.
Juoni > Vaihtoehtoinen tarina

Alkuperäisen PlayStation-version japanilaisjulkaisussa, mutta PSP-versiossa myös Pohjois-Amerikan ja Euroopan julkaisuihin sisältyy vaihtoehtoinen tarina nimeltä Lumikuningatar (Snow Queen). Pelaaja voi pelissä valita pelin aikana voi Kandorin ja SEBECin jahtaamisen sijasta selvittää erään St. Hermelin lukiossa olevan naamion mysteeriä.
Luokanvalvoja Takami joutuu Lumikuningatar-naamiossa elävän pahan hengen valtaan ja kyseinen henki alkaa jäädyttää St. Hermelin lukiota ja nostaa esiin kolme tornia asettaen niiden vartijoiksi Naamion kolme edellistä uhria. Filemon antaa persoonankäyttäjille tehtäväksi etsiä Demonipeilin palaset, joilla vapauttaa neiti Takami. Henki paljastuu lopulta Tomomi Fujimoriksi, Takamin ystäväksi tämän lukioajoilta, joka puolestaan oli ollut pahan Yön kuningattareksi kutsutun hengen vallassa.
Hahmot > Viholliset

Takahisa Kandori (jap. 神取 鷹久, Kandori Takahisa) (Amerikan PlayStation-versiossa Guido Sardenia): Johtaa SEBEC-yhtiön haaraa Mikage-chossa. Johti DEVA-järjestelmän (Dimension Variable Accelerator System) kehittämistä ja piti Makin mieltä kytkettynä siihen. Paljastuu myöhemmin Reijin velipuoleksi. Kandorin arkana on Torni. Hänen persoonansa on Nyarlathotep (amerikkalaisessa PlayStation-versiossa Massacre), joka myöhemmin valtasi hänen ruumiinsa. Kandorin japaninkielinen ääni on Jūrōta Kosugi.
Kumi Hirose (jap. 広瀬 久美, Hirose Kumi): Esiintyy vain Lumikuningatar-tehtävässä. Surullinen tyttö, joka halusi paeta todellisuutta omaan maailmaansa. Lumikuningatar teki hänestä Hypnos-tornin vartijan ja hänen persoonansa on Hypnos.
Michiko Matsudaira (jap. 松平美 智子, Matsudaira Michiko): Esiintyy vain Lumikuningatar-tehtävässä. Sadistinen tyttö, josta Lumikuningatar teki Nemesis-tornin vartijan ja hänen persoonansa on Nemesis.
Yuriko Yamamoto (jap. 山本百 合子, Yamamoto Yuriko): Esiintyy vain Lumikuningatar-tehtävässä. Tekopirteä tyttö, joka pelkäsi ajautuvansa elämässään kohti alamäkeä lukiosta valmistumisen jälkeen. Lumikuningatar teki hänestä Thanatos-tornin vartijan ja hänen persoonansa on Thanatos.
Tomomi Fujimori (jap. 藤森 知美, Fujimori Tomomi): Esiintyy vain Lumikuningatar-tehtävässä. Hän oli lukiovuosinaan Saeko Takamin ohella St. Hermelin lukion näytelmäkerhon jäsen. Hän sai pääosan näytelmästä Yön kuningatar, mutta rooliasuun kuuluneessa naamiossa oleva henki valtasi hänet. Yön kuningatar (alias Nyks) esiintyy aluksi hänen persoonanaan, mutta aikookin todellisuudessa tuoda maailmaan ikuisen yön.
Hahmot > Sivuhenkilöt

Filemon (engl. Philemon): Hän on pitkä mies, jolla on poninhäntä sekä perhoskuviolla varustettu naamio. Hän on hyväntahtoinen henki, joka elää "tajunnan ja alitajunnan välissä" sekä antoi protagonistille ja tämän luokkatovereille näiden persoonat. Filemonin japaninkielinen ääni on Ken’yū Horiuchi ja PSP-versiossa englanninkielinen ääni Travis Willingham.
Igor: Pitkänenäinen vanha mies, joka on Filemonin palvelija sekä Samettihuoneen, maailmojen välissä sijaitsevan astraalisen tilan, haltija. Seuranaan hänellä Samettihuoneessa ovat pianonsoittaja Nimetön (Nameless) ja sopraano Belladonna, jotka esittävät "Sielun aariaa" (Aria of the Soul).
Saeko Takami (jap. 高見 冴子, Takami Saeko): Protagonistin luokanvalvoja. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on neiti Smith.
Rehtori Ooishi (jap. 大石, Ōishi): St. Hermelin lukion rehtori. Hän on ollut virassaan jo siitä asti, kun neiti Takami oli opiskelija. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on rehtori Kotter.
Vararehtori Takashi Hanya (jap. 反谷 孝志, Hanya Takashi): St. Hermelin lukion vararehtori, joka on luonteeltaan neiti Takamin vastakohta ja on erittäin ankara sääntöjen noudattamisessa. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on Dean "Darth Harding" Harding.
Yamaoka (jap. 山岡, Yamaoka): Nanjon hovimestari, joka uhraa itsensä sairaalaan kuolleiden potilaiden muuttuessa zombeiksi. Pelin aikana hän palaa myöhemmin muuttuneena Nanjon äärimmäiseksi persoonaksi. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on Alfred.
Yosuke Naito (jap. 内藤 陽介, Naitō Yōsuke): Makin ihastus, joka jo kuitenkin tapailee tämän parasta ystävää, Chisato Kasaita. Yosuke ja Chisato katosivat kaksi kuukautta ennen pelin tapahtumia ja olivat vankina Makin unimaailmassa. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on Bruce.
Chisato Kasai (jap. 香西 千里, Kasai Chisato): Makin paras ystävä, jolla oli suhde Yosuke Naiton kanssa. Tämä paljastui lopulta vain yritykseksi tehdä Maki mustasukkaiseksi. Amerikkalaisessa PlayStation-versiossa hänen nimensä on Selina.
Sodan lapset

| Sodan lapset> Der Unhold |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Volker Schlöndorff
Käsikirjoittaja:   Volker Schlöndorff  Jean-Claude Carrière 
Perustuu:  Michel Tournierin romaaniin Keijujen kuningas
Tuottaja:   Gebhard Henke  Ingrid Windisch 
Säveltäjä:  Michael Nyman
Kuvaaja:  Bruno de Keyzer
Leikkaaja:  Nicolas Gaster
Tuotantosuunnittelija:  Ezio Frigerio
Pääosat:   John Malkovich  Gottfried John  Marianne Sägebrecht 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa, Ranska, Iso-Britannia
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sodan lapset on saksalais-ranskalais-brittiläinen elokuva vuodelta 1996. Elokuva kertoo sotavangiksi jääneestä ranskalaisesta, joka pääsee palvelijaksi Hermann Göringin kartanoon ja sen jälkeen linnaan, jossa koulutetaan sotilaiksi Hitler-Jugendin nuoria.
Elokuva perustuu Michel Tournierin Goncourt-palkittuun romaaniin Keijujen kuningas (1970).
Stade Bollaert-Delelis

| Stade Bollaert-Delelis |
| --- | --- |
 Kuva rugbyottelusta vuodelta 2007
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Lens
Koordinaatit:  50°25′28″N, 2°48′54″E
Avattu:  1933
Remontoitu:  2015
Käyttäjät
 RC Lens 
Katsojakapasiteetti
 38 223 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stade Bollaert-Delelis on jalkapallostadion Lensin kaupungissa. Stadion on avattu heinäkuussa 1933, mutta se remontoitiin jalkapallon EM–kilpailuja varten ja avattiin uudelleen vuonna 2015. Stadionille mahtuu 38 223 katsojaa. Jalkapalloseura RC Lens käyttää sitä kotistadioninaan. Stadionia on käytetty myös jalkapallon MM–kilpailuissa 1998 sekä rugbyn maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stade Bollaert-Delelis Wikimedia Commonsissa
RoboCop: Alpha Commando

| RoboCop: Alpha Commando |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus.
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min.
Luoja(t):  Eric Lewald Julia Lewald
Pääosissa:  David Sobolov Akiko Morison Dean Haglund
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Kanada
Esitetty:  7. syyskuuta 1998 – 3. helmikuuta 1999
Jaksoja:  40
Tuotanto
Tuottaja(t):  Paul Sabella Jonathan Dern Jay Firestone Larry Houston Robert Winthrop
Ohjaaja(t):  Victor Dal Chele Tom Tataranowicz
Käsikirjoittaja(t):  Cary Bates Larry Braman Carter Crocker Steve Cuden Mark Edens Michael Edens Adam Gilad Sam Graham Chris Hubbell Peter Hunziker Gary Stuart Kaplan Ann Knapp Eric Lewald Julia Lewald Steven Melching Martha Moran Richard Mueller Synthia Riddle Erica Rothschild Bruce Reid Schaefer Douglas Sloan Richard Stanley Jan Strnad Larry Swerdlove Bruce Talkington Len Uhley Brooks Wachtel Len Wein Russ Wiederspahn
Tuotantoyhtiö(t):  Metro-Goldwyn-Mayer
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Daytime Emmy (1999)
Aiheesta muualla
IMDb 
RoboCop: Alpha Commando on Daytime Emmy -ehdokkuudella huomioitu yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu Ed Neumeierin ja Mike Minerin luomaan samannimiseen hahmoon RoboCopiin. Sarjan tuotti Metro-Goldwyn-Mayer, joka jäi myös yhtiön viimeiseksi tuottamaksi sarjaksi. RoboCop: Alpha Commandosta tehtiin yhteensä 40 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1998–1999 välisenä aikana.
Sarjaa oli tekemässä muutamia samoja käsikirjoittajia, jotka olivat 1980-luvun RoboCop: The Animated Seriesin kanssa tekemisissä. Huolimatta siitä RoboCop: Alpha Commando oli omanlaisensa versio RoboCopista verrattuna edellisiin elokuviin ja televisiosarjoihin. Hahmojen suunnittelusta vastasivat Frank Brunner, Carlos Huante, Keith Matz ja David Williams.
Vuonna 2007 sarjan kaikki 40 jaksoa julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa.
Juoni

Sarja aloittaa tarinansa vuonna 2020, jolloin RoboCop aktivoidaan oltuaan viisi vuotta kylmiössä poissakytkettynä. Myöhemmin se sijoittuu vuoteen 2030, kun liiton huipputekninen ryhmä nimeltä Division Alpha tarvitsee RoboCopin apua yrittäessään kukistaa maailmaa vellovan rikollisjärjestön. Agentti Nancy Miner lähetetään RoboCopin luojan tohtori Neumeierin luokse aktivoimaan uutta työpariaan kylmiöstä. Viiden vuoden poissaolon jälkeen se ei aivan heti toimi, kuten pitäisi. Sarjan edetessä RoboCop saa uusia ja parennettuja lisäyksiä kehoonsa taistellessaan uudessa Detroitissa rikollisia vastaan yhdessä agentti Minerin kanssa.
Päähahmot

RoboCop on tohtori Neumeierin luoma kansainvälinen kyborgipoliisi, jonka tehtävänä on taistella maailman rikollisia vastaan. Organisaatio nimeltä Division Alpha päätti aktivoida kyborgipoliisin takaisin töihin viiden vuoden tauon jälkeen.
Nancy Miner on Division Alphan agentti, joka sai RoboCopin uudeksi parikseen. Aluksi hän ei ollut mielissään valinnasta, sillä Minerin edellisen työparin tappoi robotti. Kaksikosta kuitenkin tuli luottava pari ja he ovat myös hyviä ystäviä keskenään. Miner pian oppi, että RoboCop on huomattavasti enemmän kuin pelkkä robotti. Yhdessä kaksikon tehtävänä on pysäyttää maailman vaarallisimmat, kovimmat, älykkäimmät ja väkivaltaisimmat rikolliset Division Alphan käskystä. Minerilla on myös poika Matt.
Cornelius Neumeier on RoboCopin luonut huolimaton tiedemies, joka sai luomuksensa valmiiksi ollessaan vielä high schoolissa. Nykyisin hän työskentelee Division Alphalle pitääkseen luomuksensa ajan tasalla maailman vaarallisimpien rikollisten kanssa. Neumeier viettää myös usein aikaansa RoboCopin ja Minerin kanssa joutuen välillä heidän kanssaan mukaan tehtäviin, josta hän ei pidä lainkaan liiallisen vaaran vuoksi.