stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guy Hellers
Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Hellers toimi Luxemburgin juniorimaajoukkueiden valmennustehtävissä. Vuonna 2004 hän nousi Luxemburgin A-maajoukkueen peräsimeen. Hellersin johdolla piskuinen Luxemburg on jäänyt karsintalohkojensa jumboksi sekä MM2006- että EM2008-karsinnoissa. Ainoan karsintavoittonsa se otti vieraskentällä Valko-Venäjää vastaan 13. lokakuuta 2007.
Elokuun alussa 2010 Hellers ilmoitti jättävänsä tehtävänsä Luxemburgin valmentajana kuuden vuoden rupeaman jälkeen.
Rahikka (Mäntyharju)

| Rahikka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°27′47″N, 26°51′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Lietjärveen 
Järvinumero:  14.974.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,2 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  570 m  
Rantaviiva:  3,395 km  
Pinta-ala:  38,017 ha  
Saaria:  2 
 fiRahikka 
Rahikka tai Rahikkajärvi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Simunan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 570 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 38 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Simunanjoen valuma-alueeseen (14.974) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 94,2 metriä mpy.
Quedagh Merchant

Quedagh Merchant oli 1690-luvulla rakennettu armenialainen kauppalaiva, joka purjehti Ranskan lipun alla. Laivan kaappasi 30. tammikuuta 1698 merirosvo William Kidd. Hän tahtoi pitää laivasta viedyt arvotavarat itsellään. Myöhemmin hänet etsintäkuulutettiin. Kidd oli kuitenkin kätkenyt aluksen ja sen lastin, jotta hän voisi käydä kauppaa hengellään. Suunnitelma ei onnistunut, ja hänet hirtettiin vuonna 1701.
Kauppamatka

Huhtikuussa 1696 ryhmä armenialaisia kauppiaita palkkasi 350-tonnisen Quedagh Merchantin ja sen miehistön. Laivan kapteeniksi tuli John Wright. Lisäksi alukselle pestattiin kaksi saksalaista perämiestä, ranskalainen tykkimies, yli 90 intialaista työmiestä ja 30 armenialaista kauppiasta. Laiva lastattiin puuvillalla.
Kun laiva pääsi vuonna 1697 perille Bengaliin, kauppiaat myivät pois kaiken puuvillan ja saivat tilalle musliinia ja muita kankaita, 1 400 säkkiä fariinisokeria, 84 paalia raakasilkkiä, 80 arkkua ooppiumia ja muuta tavaraa, muun muassa rautaa. Laiva kulki Intian kärjen ympäri ranskalaisen saattueen kanssa, jotta se voisi puolustautua, jos sen kimppuun hyökättäisiin.
Kaappaus

Kun kapteeni Kidd purjehti tammikuussa 1698 laivallaan Adventure Galleyllä, hän huomasi Quedagh Merchantin noin 25 peninkulman päässä. Kidd lähti heti kauppalaivan perään. Muutaman tunnin päästä Kidd oli tavoittanut aluksen. Ulos laivasta asteli ranskalainen, jonka mukaan Kidd saisi hyvät rahat, jos tämä antaisi heidän olla. Kidd kuitenkin arveli, että hän voisi saada edemmän, jos hän valtaisi koko aluksen.
Kidd joukkoineen tutki laivan lastin. Ranskalainen sanoi, ettei hän ollut laivan kapteeni vaan Wright. Pienen tutkimisen jälkeen selvisi, että ranskalainen puhui totta.
St. Mary's Island

Kun Kidd saapui St. Mary's Islandille Adventure Galleyllä, hän huomasi tällä kertaa oikean meri­rosvo­aluksen. Kidd hioi suunnitelmaansa, mutta hän päätti kuitenkin odottaa kahta muuta laivaansa, Quedagh Merchantia ja Novemberia. Kun alukset viimein saapuivat, Kidd käski miehistön valmistautua taisteluun, mutta kaksi vuotta Kiddin kanssa oli saanut miehistön turhautumaan. Hyökkäystä ei tapahtunut, vaan kapinan jälkeen November upotettiin ja Kiddille jäi Adventure Galley ja Quedagh Merchant. Myöhemmin hän hylkäsi Adventure Galleyn miehis­tövajauksen takia.
Myöhemmin Kidd lähti kohti länttä ja kuuli huhuja, että Englannissa häntä pidetään merirosvona. Kidd piilotti laivan ja sen kalleudet Karibialle ja osti kyydin New Yorkiin. Hänet kuitenkin pidätettiin ja hirtettiin myöhemmin.(1)(2)
Aluksen löytäminen

Kauppa-alus Quedagh Merchant löytyi joulukuussa 2007 kolmen metrin syvyydestä 21 metriä rannasta uponneena Catalinan saaren läheltä Dominikaanisesta tasavallasta.
Golden Gate (salmi)

| Golden Gate |
| --- | --- |
 Golden Gate -silta ylittää Golden Gaten salmen.
 fiGolden Gate 
Valtio:  Yhdysvallat
Merialue:  Tyynimeri
Pituus:  5 km
Leveys:  2–5 km
Suurin syvyys:  115 m
Keskisyvyys:  90 m
Golden Gate on salmi, joka yhdistää San Franciscon lahden Tyyneenmereen Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Salmen pohjoisrannalla sijaitsee Marinin niemimaa ja etelärannalla San Franciscon niemimaa ja San Franciscon suurkaupunki. Salmi on noin 5 kilometriä pitkä, 2–5 kilometriä leveä ja keskimäärin 90 metriä syvä; syvimmillään se ulottuu 115 metrin syvyyteen Golden Gate Bridgen alapuolella. Se syntyi viime jääkaudella, kun Sacramento- ja San Joaquin -jokien vedet kuluttivat kallioperään uoman matkallaan Tyyneenmereen.
Golden Gate sumussa kuvattuna Twin Peaksin kukkuloilta San Franciscossa.
Golden Gatessa esiintyy voimakkaita vuorovesivirtauksia, joiden nopeus voi olla 4,5–7,5 solmua. Virtaukset ovat kasanneet salmen pohjaan sillan molemmin puolin hiekkavalleja, joiden korkeus on enimmillään jopa 10 metriä. Salmella on usein myös tiheitä sumuja, joita syntyy, kun Tyyneltämereltä virtaa rannikolle kosteaa, lämmintä ilmaa kylmän Kalifornianvirran yli ja kosteus tiivistyy painuessaan lähelle maan- tai vedenpintaa. Golden Gate Bridgeen on asennettu kaksi sumusireeniä, jotta laivat pystyvät kulkemaan salmen läpi turvallisesti myös sumussa.
Varhaiset 1500-luvun tutkimusmatkailijat, kuten João Rodrigues Cabrilho ja Francis Drake, eivät jostain syystä havainneet Golden Gatea purjehtiessaan Kalifornian rannikolla, mahdollisesti koska se oli sumun kätkössä. Salmen löysi vasta vuonna 1769 José Francisco Ortegan johtama tutkimusretkikunta, joka eteni maitse nykyisen San Franciscon alueelle ja pysähtyi salmen rannalle. Ensimmäisenä eurooppalaisena laivana salmen läpi purjehti 5. elokuuta 1775 Juan Manuel de Ayalan komentama San Carlos, joka ankkuroi pieneen poukamaan lähelle Angel Islandia.
Salmi tunnettiin 1840-luvulle saakka nimellä Boca del Puerto de San Francisco (’San Franciscon sataman suu’). Kapteeni John C. Frémont katsahti salmea 1. heinäkuuta 1846, kaksi vuotta ennen Kalifornian kultaryntäystä, ja totesi sen olevan ’kultainen portti, jonka kautta voisi käydä kauppaa itämaiden kanssa’. Hän kirjoitti muistelmissaan:
»Tälle Portille annoin nimeksi ”Chrysopylae” eli ”Kultainen portti” samasta syystä kuin Byzantionin sataman nimi oli Chrysoceras eli Kultainen sarvi.»
Joseph B. Straussin suunnittelema Golden Gate Bridge rakennettiin salmen yli vuosina 1933–1937 suuren laman aikana. Punaoranssia, art deco -tyylistä siltaa käyttää vuosittain noin 40 miljoonaa ajoneuvoa, ja siitä on muodostunut San Franciscon kaupungin symboli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Golden Gate (salmi) Wikimedia Commonsissa
Guy Lacombe

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. kesäkuuta 1955 (ikä 69)
Syntymäpaikka: Villefranche-de-Rouergue, Aveyron, Ranska
Pelipaikka: Keskikenttä
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1979   1979–1981   1981–1983   1983–1985   1985–1986   1986–1987   1987–1989 |  FC Nantes    RC Lens    FC Tours    Toulouse FC    Stade Rennais FC    Lille OSC    AS Cannes |  |
Valmennusura
1995–1997    1998–1999   1999–2002   2002–2005   2005–2007   2007–2009   2009–2011   2012–2013:  AS  Cannes   Toulouse FC    EA Guingamp    FC Sochaux    Paris Saint-Germain    Stade Rennais    AS Monaco    Al Wasl FC
Guy Lacombe (s. 12. kesäkuuta 1955 Villefranche-de-Rouergue, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen ammattilaisjalkapalloilija.
Ura pelaajana

Lacomben pelaajauran suurin saavutus on jalkapallon olympiakulta Los Angelesin olympialaisissa 1984 Ranskan maajoukkueessa.
Meriitit
Olympiakulta 1984
Ranskan mestaruus 1977
Ura valmentajana

Heinäkuussa 2009 hän aloitti AS Monacon päävalmentajana.  Lacomben johdolla Monaco sijoittui kauden 2009/10 päätteeksi kahdeksanneksi. Kesällä 2010 joukkue joutui luopumaan keskikentän sielustaan Nenêstä eivätkä peliesitykset syksyllä 2010 olleet edelliskauden veroisia. Lopullinen niitti seurajohdolle oli Monacon putoaminen Coupe de Francesta amatöörijoukkue SO Chambéry Footia vastaan tammikuussa 2011. Ottelun jälkeen Lacombe sai potkut tehtävistään.
Marraskuussa 2012 Lacombesta tuli Al-Waslin päävalmentaja.  Pesti päättyi potkuihin jo helmikuussa 2013.
Meriitit
Coupe de France: 2006
Hopeaa: 2009, 2010
Coupe de la Ligue: 2004
Hopeaa: 2003
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä: 2003
Quebecin vapautusarmeija

FLQ:ta tukeva graffiti Montrealissa kesällä 1971.
Quebecin vapautusarmeija, ranskaksi Front de libération du Québec (FLQ), oli vuosina 1963–1971 Kanadassa toiminut aseellinen itsenäisyysliike, joka pyrki terrorin avulla luomaan Quebecin provinssista itsenäisen, ranskankielisen ja sosialistisen valtion. FLQ syyllistyi toimintansa aikana yli kahteen sataan englanninkielisiä vastaan suunnattuun pommiattentaattiin ja kymmeniin ryöstöihin, joissa kuoli yhteensä kuusi ihmistä.
”Lokakuun kriisinä” tunnetun poikkeustilan aloittaneissa terroriteoissa FLQ sieppasi brittidiplomaatti James Crossin ja Quebecin provinssin työministerin Pierre Laporten lokakuussa 1970 ja murhasi Laporten, koska provinssihallitus kieltäytyi suostumasta sen vaatimuksiin. Pääministeri Pierre Trudeaun julistaman sotatilalain aikana Kanadan poliisi teki demokraattisessa valtiossa epätavallisen rajuja kotietsintöjä ja pidätti, uhkaili ja kuulusteli satoja ihmisiä heidän yhteyksistään FLQ-järjestöön.
Historiaa

Quebecin vapautusarmeijan perustivat maaliskuussa 1963 kanadalaiset Raymond Villeneuve ja Gabriel Hudon sekä belgialainen Georges Schoeters, toisen maailmansodan aikainen vastarintaliikkeen taistelija. Quebecissä oli tuolloin menossa niin sanottu ”hiljainen vallankumous”, suuri yhteiskunnallinen murros katolisen kirkon vallasta kohti nykyaikaista demokratiaa. FLQ otti mallia siirtomaahallintoa vastustaneista järjestöistä, etenkin Algerian ja Kuuban kommunistiliikkeistä, pyrkimyksissään taistella englanninkielisten ylivaltaa vastaan Kanadan ranskankielisillä alueilla. Järjestö sai jäseniä ja toimintamalleja vähän aiemmin perustetuista, osin maltillisemmista itsenäisyysliikkeistä kuten Rassemblement pour l’Indépendance Nationale (per. 1960), Comité de libération nationale (per. 1962) ja Réseau de résistance (per. 1962).
Keväällä 1963 FLQ asetti pommeja valtionhallinnon ja vauraan Westmountin kaupunginosan talojen postilaatikoihin Montrealissa. Eräs vartija kuoli ja FLQ:n perustajakolmikko Villeneuve, Hudon ja Schoeters tuomittiin 6–12 vuoden vankeusrangaistuksiin. Pian Hudonin pikkuveli Robert perusti ALQ-ryhmän (Armée de libération du Québec) ja unkarilainen Ranskan muukalaislegioonan entinen sotilas François Schirm ARQ:n (Armée révolutionnaire du Québec). Elokuussa 1964 Schirmin ryhmä teki aseellisen ryöstön montrealilaiseen asekauppaan ja sai saaliikseen noin 50 000 Kanadan dollaria käteistä. Kaksi kaupan työntekijää kuoli ammuskelussa, toinen erehdyksessä poliisien luodeista. Muut ryöstäjät saivat 20 vuoden vankeustuomion, tappoon syyllistynyt elinkautisen.
Historiaa > Pommi-iskut laajenevat

1960-luvun keskivaiheilla FLQ pyrki soluttautumaan ammattiyhdistysliikkeeseen, mutta kun tämä ei onnistunut, se alkoi itsenäisesti tehdä terrori-iskuja työtaistelutoimien kohteina olleisiin yrityksiin. Toukokuussa 1966 montrealilaisen kenkätehtaan sihteeri kuoli kirjepommin räjähtäessä. FLQ alkoi julkaista jäsenlehdessään pommien teko-ohjeita, ja pommi-iskujen teho kasvoi. Niiden kohteina olivat muun muassa puolustusvoimien tilat, englanninkielinen McGill-yliopisto, Canadian Imperial Bank of Commercen konttori, Montrealin pormestarin Jean Drapeaun virka-asunto, valtion omistama kirjakauppa, Eaton-ketjun tavaratalo ja Montrealin arvopaperipörssi, jonka pommi-iskussa helmikuussa 1969 loukkaantui 27 ihmistä.
Kesäkuussa 1970 yksi kuoli kirjepommin räjähtäessä Kanadan pääesikunnassa Ottawassa. Tuossa vaiheessa yli 20 FLQ:n terroristia oli jo vangittuna, muun muassa 31 iskuun syyllisyytensä myöntänyt Pierre-Paul Geoffroy, jonka asunnosta oli pidätyshetkellä löytynyt 161 dynamiittipötköä ja 35 erää TNT-räjähdettä. Hänet tuomittiin 124:ään elinkautistuomioon ja vielä lisäksi 25 vuoden vankeuteen, mikä oli Kansainyhteisön maiden mittavin vankeustuomio koskaan.
Historiaa > Lokakuun kriisi

Lokakuun 5. päivän aamuna 1970 kolme FLQ:n jäsentä kidnappasi Britannian kaupallisen edustajan James Crossin tämän virka-asunnosta Montrealissa. Kaappaajat vaativat muun muassa puolta miljoonaa Kanadan dollaria, 23 FLQ-jäsenen vapauttamista vankilasta, manifestinsa julkaisemista ja itselleen esteetöntä pakoreittiä joko Algeriaan tai Kuubaan. Hallitus kertoi suostuvansa vain manifestin televisiointiin. FLQ kaappasi pian Quebecin työministeri Pierre Laporten tämän kotipihalta. Quebecin provinssin vastavalittu pääministeri Robert Bourassa pyysi apua pääministeri Pierre Trudeaulta, joka saattoi vastentahtoisesti voimaan sotalain. Sen turvin tehtiin nopeasti yli 1 600 kotietsintää ja viitisen sataa pidätystä. Pian ministeri Laporte löytyi erään henkilöauton tavaratilasta kuristettuna kuoliaaksi.
Joulukuun 3. päivänä 1970 poliisi neuvotteli laihtuneen mutta hyväkuntoisen brittidiplomaatti Crossin vapaaksi sitä vastaan, että hänen kaappaajansa päästettiin pakenemaan Kuubaan. Viranomaiset saivat FLQ:n toiminnan loppumaan vuonna 1971; sen kannatuskin oli romahtanut Laporten murhan seurauksena. Yli sata järjestön jäsentä ja kannattajaa sai yhteensä 282 vuoden vankeustuomiot ja vietti yhteensä 134 vuotta maanpaossa.
Sotalain aikaisia toimia on myöhemmin kritisoitu hätiköidyiksi, mielivaltaisiksi, ylimitoitetuiksi ja epädemokraattisiksi. Monien mielestä tehokkaalla poliisityöllä olisi saavutettu sama tulos Tapauksia tutkimaan asetettu McDonaldin komissio ja toinen tutkimushanke julkaisivat molemmat raporttinsa vuonna 1981, ja niissä todettiin monet sotalain alla tapahtuneet tutkintatoimet, kuten murtautumiset ja salakuuntelut, laittomiksi.
FLQ populaarikulttuurissa

Nègres blancs d’Amérique (1968), FLQ:n entisen jäsenen, journalisti Pierre Vallièresin muistelmakirja;
Määräykset ovat määräyksiä (Les Ordres, 1974), dokudraama lokakuun kriisistä, arvostetuimpia kanadalaiselokuvia;
Octobre (1994), Pierre Falardeaun näytelmäelokuva, jonka sanotaan antavan myönteisen kuvan Pierre Laporten murhaajista;
Black October (2000), kaksituntinen tv-dokumentti, haastateltavina mm. Pierre Trudeau ja kaappauksen kokenut brittidiplomaatti James Cross;
October 1970 (2006), 8-osainen draamasarja lokakuun kriisistä.
Green Hydrogen Systems

| Green Hydrogen Systems |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2007
Kotipaikka:  Kolding, Tanska
Toimiala:  Energia
Tuotteet:  elektrolyysilaitteet
Kotisivu:  www.greenhydrogensystems.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Green Hydrogen Systems on tanskalainen elektrolyysilaitteiden toimittaja. Yritys tuottaa laitteita vihreän vedyn tuotantoon, joka perustuu paineistettuun alkaliseen teknologiaan. Yritys tuottaa elektrolyysilaitteita 75 MW:sta 400 MW:iin. Yritys aloitti vuonna 2007 tuotekehitysyrityksenä ja on siirtynyt kaupallistamisvaiheeseen vuonna 2017. Yhtiö listattiin Kööpenhaminan pörssiin kesäkuussa 2021. Yrityksellä oli vuonna 2020 yli 300 työntekijää.
Hatch Endin rautatieasema

| Hatch End |
| --- | --- |

Perustiedot
Lyhenne:  HTE
Aiemmat nimet:  Pinner (n. 1844–1897) Pinner and Hatch End (1897–1920) Hatch End for Pinner (1920–1956)
Rataosa:  Watford DC Line
Sijainti:  51°36′34.2″N, 0°22′05.2″W
Osoite:  Station Approach, Hatch End, Suur-Lontoo, HA5 4HU
Kunta:  Harrow, Lontoo
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Avattu:  noin 1844
Liikenne
Käyttäjiä (v.):  691 046 (2017–2018)
Liikennöitsijä(t):  London Overground
Vaihtoyhteydet:  linja-autot H12 ja H14
Asemarakennus
Tyyppi:  pinta-asema
Lipunmyynti:  kyllä
Ratapiha
Raiteisto:  2 laituriraidetta
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Hatch Endin rautatieasema on London Overgroundin asema Harrow’n kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee Watford DC Linen varrella, Carpenders Parkin ja Headstone Lanen asemien välissä. Asema on Lontoon Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 6.
Asema avattiin noin vuonna 1844 nimellä Pinner. Se sai uudeksi nimekseen ensin Pinner and Hatch End 1. tammikuuta 1897 ja sitten Hatch End for Pinner 1. helmikuuta 1920. Tarkenne poistui käytöstä 11. kesäkuuta 1956, jolloin nimi lyheni nykyiseen muotoonsa. Asemaa käytti noin 690 000 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Asemarakennus
Aseman nimikyltti
Grace Geyoro

Grace Geyoro
Grace Geyoro (s. 2. heinäkuuta 1997) on ranskalainen, Kongon demokraattisessa tasavallassa syntynyt jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2023 puoliväliin mennessä 64 ottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki viisi ottelua ja teki kolme maalia ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan.
Geyoro voitti Ranskan joukkueessa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2012 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016.
Geyoro on pelannut Paris Saint-Germainissa vuodesta 2012 lähtien. Hän voitti Ranskan liigamestaruuden vuonna 2021 ja cupmestaruuden vuosina 2018 ja 2022.
Pusaanjärvi

| Pusaanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°26′41″N, 23°59′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskuoja:  oja Peränteeseen 
Järvinumero:  35.424.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,7 m  
Rantaviiva:  5,512 km  
Pinta-ala:  86,782 ha  
Tilavuus:  0,00122755 km³ 
Keskisyvyys:  1,41 m  
Suurin syvyys:  4,9 m  
Saaria:  1 
 fiPusaanjärvi 
Pusaanjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Pusaankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 87 hehtaaria, se on 1,5 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0012 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys 4,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,7 metriä mpy.
Rautjärvi (Kouvola, Tirva)

| Rautjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Anjalankoski ja Valkeala)
Koordinaatit:  60°55′20″N, 27°06′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  Välioja Immasenjärveen 
Järvinumero:  14.183.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  67,2 m  
Pituus:  2,9 km  
Leveys:  1,5 km  
Rantaviiva:  12,2475 km  
Pinta-ala:  2,20046 km²   
Tilavuus:  0,00405552 km³ 
Keskisyvyys:  1,84 m  
Suurin syvyys:  4,34 m  
Saaria:  3 
 fiRautjärvi 
Rautjärvi  on Kymenlaaksossa Anjalankosken ja Valkealan rajalla, Kaipiaisten ja Tirvan välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 220 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, se on 2,9 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,24 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 4,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0041 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 12,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 67,2 metriä mpy.
Grits

Grits-annos paistetun kananmunan, juuston, pekonin ja silputtujen sipulinvarsien kera.
Grits on karkeista maissijauhoista tehty suolainen puuro tai velli, joka on suosittu ruoka Yhdysvaltojen eteläisissä osavaltioissa. Sitä syödään aamiaisella voin tai siirapin kera, lounaalla juuston ja päivällisellä kinkun ja ”punasilmäkastikkeen” (engl. red eye gravy) kera. Tämä ohut kastike tai liemi tehdään sianlihan rasvaisesta paistoliemestä ja mustasta kahvista. Kinkku ja punasilmäkastike oli tarinan mukaan Elvis Presleyn mieliruokaa.
Italialaista polentaa muistuttava grits voidaan keittää veteen, maitoon tai suolaiseen liha- tai kasvisliemeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grits Wikimedia Commonsissa
Grivy-Loisy

| Grivy-Loisy |
| --- | --- |
 Saint-Laurentin kirkko
 Grivy-Loisy
 Koordinaatit: 49°25′02″N, 4°37′55″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Vouziers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,6 km²
Väkiluku (2019):  184 
 – Väestötiheys:  15 as./km²
Kunnan numero:  08200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grivy-Loisy on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä Vouziers’n kaupungista länteen.
Kirkon portaali
Saint-Laurentin kirkko on linnoitettu kirkko. Sen katto rakennettiin siten, että kaikki kyläläiset mahtuisivat vintillä olevaan turvahuoneeseen hyökkäyksen sattuessa. Julkisivua hallitsee suuri kaareva portaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grivy-Loisy Wikimedia Commonsissa
Rautjärvi (Padasjoki)

| Rautjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°18′24″N, 25°07′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Kylänjoki 
Järvinumero:  35.786.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,2 m  
Rantaviiva:  9,183 km  
Pinta-ala:  1,22093 km²   
Tilavuus:  0,00578544 km³ 
Keskisyvyys:  4,74 m  
Suurin syvyys:  13,26 m  
Saaria:  9 
 fiRautjärvi 
Rautjärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0058 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 13,3 metriä. Järvellä on kartan mukaan 9 saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy.
Pitkälammi (Asikkala)

| Pitkälammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°09′17″N, 25°44′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Asikkalanselän alue (14.21)
Laskuoja:  oja Säynätjärveen 
Järvinumero:  14.212.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,8 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,896 km  
Pinta-ala:  3,251 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkälammi 
Pitkälammi  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Urajärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Asikkalanselän alueella (14.21), jonka Urajärven valuma-alueeseen (14.212) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,8 metriä mpy.