stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porsche Supercup Belgian Grand Prix 2018

|  Porsche Supercup Belgian Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  26. elokuuta 2018
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Rata:  Moottorirata   7,004 km
Porsche Supercup
Pituus:  11 kierrosta
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Thomas Preining  (BWT Lechner Racing)
Aika:  2.21,848
Nopein kierros
Kuljettaja:   Thomas Preining  (BWT Lechner Racing)
Aika:  2.24,935
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Thomas Preining  (BWT Lechner Racing)
Toinen:   Zaid Ashkanani  (MRS GT-Racing)
Kolmas:   Mattia Drudi  (Dinamic Motorsport)
Porsche Supercup Belgian Grand Prix 2018 oli Porsche Supercup -kauden 2018 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa. Kilpailun voitti Thomas Preining.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Thomas Preining | BWT Lechner Racing | 11 | 26.42,251 | 1 |
| 2. | 15 |  Zaid Ashkanani | MRS GT-Racing | 11 | +7,556 | 4 |
| 3. | 10 |  Mattia Drudi | Dinamic Motorsport | 11 | +8,821 | 9 |
| 4. | 19 |  Julien Andlauer | Martinet by Alméras | 11 | +9,515 | 2 |
| 5. | 6 |  Nick Yelloly | Fach Auto Tech | 11 | +11,552 | 5 |
| 6. | 1 |  Michael Ammermüller | BWT Lechner Racing | 11 | +12,460 | 7 |
| 7. | 5 |  Jaap van Lagen | Fach Auto Tech | 11 | +12,981 | 8 |
| 8. | 20 |  Florian Latorre | Martinet by Alméras | 11 | +13,525 | 14 |
| 9. | 991 |  Felix Rosenqvist | Dr. Ing h. c. F. Porsche AG | 11 | +13,874 | 10 |
| 10. | 23 |  Larry ten Voorde | Team Project 1 | 11 | +14,120 | 3 |
| 11. | 24 |  Michael de Quesada | Team Project 1 | 11 | +17,796 | 13 |
| 12. | 4 |  Josh Webster | Momo Megatron Lechner Racing Team | 11 | +19,345 | 11 |
| 13. | 12 |  Alberto Cerqui | Dinamic Motorsport | 11 | +21,515 | 17 |
| 14. | 8 |  Al Faisal Al Zubair | Lechner Racing Middle East | 11 | +21,997 | 12 |
| 15. | 14 |  Mikkel O. Pedersen | MRS GT-Racing | 11 | +26,162 | 16 |
| 16. | 25 |  Gustav Malja | Team Project 1 | 11 | +31,147 | 20 |
| 17. | 17 |  Glenn Van Parijs | MRS Cup-Racing | 11 | +32,641 | 19 |
| 18. | 16 |  Richard Heistand | MRS Cup-Racing | 11 | +33,438 | 23 |
| 19. | 30 |  Charlie Frijns | Lechner Racing Middle East | 11 | +35,718 | 22 |
| 20. | 11 |  Gianmarco Quaresmini | Dinamic Motorsport | 11 | +37,123 | 21 |
| 21. | 21 |  Nicolas Misslin | Pierre Martinet by Alméras | 11 | +39,953 | 18 |
| 22. | 9 |  Roar Lindland | Lechner Racing Middle East | 11 | +41,835 | 24 |
| 23. | 22 |  Stéphane Denoual | Pierre Martinet by Alméras | 11 | +54,285 | 30 |
| 24. | 27 |  Mark Radcliffe | IDL Racing | 11 | +1.00,972 | 29 |
| 25. | 7 |  Christof Langer | Fach Auto Tech | 11 | +1.07,252 | 32 |
| 26. | 28 |  Pablo Otero | MRS GT-Racing | 11 | +1.16,975 | 33 |
| 27. | 45 |  Jesse Van Kuijk | GP Elite | 11 | +1.17,181 | 26 |
| Kesk. | 46 |  Ziad Geris | GP Elite | 8 | DNF | 28 |
| Kesk. | 26 |  Tom Sharp | IDL Racing | 1 | DNF | 15 |
| Kesk. | 3 |  Dylan Pereira | Momo Megatron Lechner Racing Team | 0 | DNF | 6 |
| Kesk. | 29 |  Khalid Al Wahaibi | Lechner Racing Middle East | 0 | DNF | 25 |
| Kesk. | 32 |  Victor Blugeon | Martinet by Alméras | 0 | DNF | 27 |
| Kesk. | 18 |  Philipp Sager | MRS Cup-Racing | 0 | DNF | 31 |
Lähde:
Pokémon 3: Unownien loitsu

| Pokémon 3: Unownien loitsu> Pokémon 3: The Movie |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kunihiko Yuyama
Käsikirjoittaja:  Hideki Sonoda Takeshi Shudō
Tuottaja:  Chōji Yoshikawa Yukaku Matsusako Takemoto Mori
Säveltäjä:  Shinji Miyazaki Ralph Schuckett
Leikkaaja:  Toshio Henmi Yutaka Itō
Pääosat:  Veronica Taylor Ikue Ōtani Rachael Lillis Eric Stuart Rachael Lillis Maddie Blaustein
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Tuotantoyhtiö:  Tōhō Warner Bros.
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:   8. heinäkuuta 2000  6. huhtikuuta 2001   4. toukokuuta 2001
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  japani
Budjetti:  16 000 000 $
Edeltäjä:  Pokémon 2: Yhden voimalla
Seuraaja:  Pokémon 4Ever
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pokemon Movie 3: Unownien loitsu (engl. Pokemon Movie 3: Spell of the Unown; jap. 劇場版ポケットモンスター 結晶塔の帝王, ENTEI Gekijōban Poketto Monsutā Kesshōtō no Teiō ENTEI) on kolmas pitkä Pokémon-elokuva. Elokuvan mukana julkaistiin lyhytelokuva Pikachu ja Pichu. Elokuvan ensi-ilta oli Japanissa vuonna 2000 ja Suomessa vuoden 2001 toukokuussa.
Juoni

Tarina alkaa, kun professori Spencer Hale lukee 5-vuotialle tyttärelleen, Mollylle, kirjaa, jossa kerrotaan tarupokemoneista, muun muassa Enteistä ja
Unownista. Kesken kaiken Spencer saa viestin, ja joutuu lähtemään tutkimaan vanhaa temppeliä, jossa on omituisia hieroglyfejä. Hän löytää laatikon, jossa on pieniä Unownien kuvilla varustettuja puunpalasia. Hän koskettaa niitä ja katoaa. Tuo salaperäinen laatikko viedään Mollyn kotiin tutkittavaksi, mutta Molly itse alkaa tutkia sitä. Samassa paikalle ilmaantuu hirveästi Unowneja, jotka kieppuvan ja pyörivät oudossa muodostelmassa. Koko rakennus muuttuu kristalliksi ja Molly jää yksin sisälle vangiksi. Kristallin seasta muodostuu Entei, jota Molly luulee isäkseen. Entei toteuttaa kaikki Mollyn toiveet, joten tämä sanoo olevansa todella Mollyn isä.
Toisaalla Ash, Misty ja Brock tapaavat pokémon-kouluttaja Lisan, jota vastaan Ash ottelee. He lähtevät kohti tämän kotikaupunkia, Greenfieldiä, mutta se onkin osittain kristallin peitossa! Kaukana siintää kartano, jossa Molly ja Entei ovat, ja kristalli laajenee ulommas. Paikalle saapuvat myös professori Oak sekä Ashin äiti Delia Ketchum.
Molly kaipaa äitiään, ja huomaa televisiossa Delian. Hän luulee tätä äidikseen, ja käskee Entein hakemaan hänet. Entei noutaa Delian, mistä Ash kimpaantuu ja lähtee Mistyn ja Brockin kanssa pelastamaan äitiään. Pokemoniensa avulla he pääsevät sisään kartanoon, jossa he saapuvat satumaiseen paikkaan. He tajuavat sen olevan Mollyn unelmamaailma, jonne Molly ja Entei saapuvat. Molly haastaa Brockin pokémon-otteluun Ashin ja Mistyn jatkaessa matkaa Rakettiryhmä kintereillään.
Pian he saapuvat meren rantaan, jossa Molly haastaa Mistyn. Ash jatkaa matkaa ja saapuu lopulta äitinsä ja todellisen Mollyn luo, joka uneksii. He koettavat lähteä pois, mutta Molly estää heidän pakonsa kristallipiikeillä.
Entei saapuu paikalle ja Ash ottelee sitä vastaan Totodilella sekä Cyndaquililla ja lopulta Pikachulla. Entei pamauttaa seinän hajalle, josta Pikachu ja Ash putoavat, mutta paikalle ilmestyneet Brock, Misty ja Rakettiryhmä saavat nämä kiinni. He suostuttelevat Mollya palaamaan todelliseen elämäänsä, mutta hän ei halua ja Entei vihastuu. Tämä saa Ashin ja Pikachun taas putoamaan, mutta Ashin tällä kertaa Charizard nappaa heidät kiinni. Charizard ja Entei taistelevat ja juuri kun Entei on voitolla Molly pyytää tätä lopettamaan ja päättää palata normaaliin maailmaan.
Ensiksi heidän on kuitenkin ajettava omaan ulottuvuuteensa Unownit, joiden sijainnin Rakettiryhmä kertoo. He menevät niiden luokse, ja Mollyn uskon voimalla Entei (Pikachun ja Charizardin pienellä avustuksella) saa ajettua Unownit pois.
Kaikki kristallit katoavat, samoin Entei. Mollyn isä ja hänen oikea äitinsä palaavat. Ash, Misty ja Brock jatkavat matkaa, kun taas Molly jatkaa normaalia elämäänsä vanhempiensa sekä uuden pokémoninsa, Teddiursan, kanssa.
Äänirooleissa

| Rooli | Alkuperäinen ääni | Englanninkielinen ääni | Suomenkielinen ääni |
| --- | --- | --- | --- |
| Ash Ketchum | Rica Matsumoto | Veronica Taylor | Sari Ann Moilanen |
Pikachu: Ikue Ōtani
| Misty | Mayumi Iizuka | Rachael Lillis | Kiti Kokkonen |
Togepi: Satomi Kōrogi
| Brock | Yūji Ueda | Eric Stuart | Juha Paananen |
| Jessie | Megumi Hayashibara | Rachael Lillis | Mari Laari |
| James | Shin'ichirō Miki | Eric Stuart | Anssi Känsälä |
| Meowth | Inuko Inuyama | Maddie Blaustein | Pauli Virta |
| Wobbuffet | Yūji Ueda | Kayzie Rogers | Kayzie Rogers |
Charizard: Shin'ichirō Miki
| kertoja | Unshō Ishizuka | Ken Gates | Pasi Ruohonen |
| Molly Hale | Akiko Yajima | Amy Birnbaum | Outi Alanen |
| Spencer Hale/Entei | Naoto Takenaka | Dan Green | Heikki Sankari |
| Schuyler | Hirohide Yakumaru | Ed Paul | Antti Jaakola |
| Delia Ketchum | Masami Toyoshima | Veronica Taylor | Minna Tasanto |
| professori Oak | Unshō Ishizuka | Stan Hart | Pauli Virta |
| Lisa | Ai Katō | Lisa Ortiz | Jenni Sivonen |
| David | Kōichi Yamadera |  ? | Pasi Ruohonen |
| reportteri | Yōko Sōmi |  ? | Jenni Sivonen |
| Tracey Sketchit | Tomokazu Seki | Ed Paul | Juha Paananen |
Tunnuslaulut

Rica Matsumoto – OK! 2000
PJ Lequerica – Pokémon Johto
Mika Turunen – Pokémon Johto
Televisioesitykset

Elokuva on esitetty MTV3-kanavalla kolmeen otteeseen: 16. huhtikuuta 2005, 12. elokuuta 2006 ja 20. tammikuuta 2007. TV-esityksissä elokuvasta käytettiin nimeä Pokémon 3: Kristallitorni.
Prodikos

Prodikos (m.kreik. Πρόδικος, lat. Prodicus; n. 465/450–398 eaa.) oli kreikkalainen sofisti, grammaatikko ja esisokraatikkoihin lukeutunut filosofi. Hänet tunnetaan "Sokrateen edelläkävijänä".
Prodikos oli kotoisin Iuliista Keoksen saarelta. Hän tuli Ateenaan Keoksen lähettiläänä, ja tuli siellä tunnetuksi puhujana ja opettajana. Kuten Protagoras, myös Prodikos koulutti oppilaitaan toimimaan politiikassa. Protagoraan työkaluina olivat kuitenkin lähinnä retoriikka ja tyyli, kun taas Prodikos opetti ensisijaisesti etiikkaa. Hänen etiikkansa oli pessimististä. Hän hoiti yhteiskunnalliset velvollisuudet huolimatta sairaalloisuudestaan, mutta painotti silti elämän suruja. Hän ei kuitenkaan suosinut toivotonta antautumista, vaan ajatteli, että työ toimii parannuskeinona. Hän otti esikuvakseen Herakleen, viriilin aktiivisuuden ruumiillistuman. Hänen näkemystensä vaikutusta voidaan havaita niinkin myöhään kuin kristillisessä teoksessa Hermaan paimen.
Hänen näkemyksensä jumaluskon synnystä oli hyvin moderni. Hän esitti, että ihmiset palvoivat ennen jumalina kaikkia suuria voimia joista oli hyötyä, esimerkkinä Niilin palvominen. Myöhemmin ihmiskunnalle palveluksia tehneet henkilöt tehtiin mytologioissa jumalaisiksi. Prodikos ei kuitenkaan ollut ateisti, sillä muun muassa panteistinen Zenon Elealainen puhui voimakkaasti hänen puolestaan.
Hänen luonnonfilosofiastaan tunnetaan ainoastaan teosten Luonnosta ja Ihmisen luonnosta nimet. Muussa filosofiassaan hän painotti sanojen tarkan käytön merkitystä. Kaksi tutkielmaa olivat erityisen tunnettuja. Toinen oli Kielen asianmukaisuudesta, johon Platon usein viittaa. Toinen sisälsi tunnustetun apologian Herakleen valitsemisesta, jossa sekä Hyve että Pahe houkuttelevat Heraklesta, ja josta Ksenofonin esittämä Sokrates antaa tiivistelmän (Muistelmia II:I).
Prodikoksen merkittävin oppilas oli Sokrates. Myös Therameneen, Euripideen ja Isokrateen sanotaan olleen hänen oppilaitaan. Hänen seuraajansa antoivat hänestä erilaisia arvioita. Platon satirisoi hänen opetuksiaan varhaisissa dialogeissaan, Aristofanes kutsui häntä "solisevaksi puroksi" ja Aiskhines paheksui häntä sofistina.
Aiheesta muualla

Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Prodicus The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Esisokraattinen filosofia
| --- | --- |
Miletoslaiset:   Thales  Anaksimandros  Anaksimenes 
Pythagoralaiset:   Pythagoras  Alkmaion Krotonlainen  Filolaos  Arkhytas 
Efesoslaiset:   Herakleitos 
Elealaiset:   Ksenofanes  Parmenides  Zenon Elealainen  Melissos 
Pluralistit:   Anaksagoras  Empedokles  Arkhelaos 
Atomistit:   Leukippos  Demokritos 
Sofistit:   Protagoras  Gorgias  Prodikos  Hippias 
Muita:   Ferekydes  Diogenes Apollonialainen
Portugali-päivä

Portugali-päivä (port. Dia de Portugal), 10. kesäkuuta, on Portugalin kansallispäivä, ja sitä vietetään Luís de Camõesin kuoleman (1580) muistoksi hänen kuolinpäivänään. Camões kirjoitti Portugalin kansalliseepoksen Lusiadit. Päivä on viralliselta nimeltään Dia de Camões, de Portugal e das Comunidades Portuguesas eli 'Camõesin, Portugalin ja Portugalin yhteisöjen päivä'[lähde? ].
Fasistihallinnon aikana 1944 päivä julistettiin portugalilaisen rodun päiväksi, Dia da Raça. Päivä oli pannassa neilikkavallankumouksen aikana, mutta sen jälkeen juhlaa on vietetty myös portugalilaisten emigranttien juhlana.[lähde? ]
Shout at the Devil

| Shout at the Devil Mötley Crüe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Cherokee Studios, Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 26. syyskuuta 1983
 Formaatti: LP, CD, C-kasetti
 Tuottaja(t): Tom Werman
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, glam metal
 Kesto: 44.10
 Levy-yhtiö: Elektra Records
Muut kannet
   Alkuperäisen CD-julkaisun kansikuva. Ylärivissä Nikki Sixx ja Vince Neil, alarivissä Mick Mars ja Tommy Lee.    Albumin takakansi. Vasemmalta: Nikki, Vince, Mick ja Tommy.
Mötley Crüen muut julkaisut
| Too Fast for Love 1981 | Shout at the Devil 1983 | Theatre of Pain 1985 |
Singlet albumilta Shout at the Devil
 ”Too Young to Fall in Love” Julkaistu: 1983  ”Looks That Kill” Julkaistu: 1983
Shout at the Devil on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen toinen studioalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 1983. Yhtye teki albumin avulla lopullisen läpimurtonsa keräten mainetta maailmanlaajuisesti. Albumia on kehuttu yhtyeen esikoislevyn Too Fast for Love tavoin sekä tyylilajinsa vaikuttavimmaksi että itse yhtyeen parhaaksi tuotokseksi. Shout at the Devil on myös yhtyeen raskain albumi nimilevyn Mötley Crüe ohella. Albumi on tyyliltään enemmän hard rockia ja heavy metalia kuin useita eri tyylejä yhdistellyt Too Fast for Love.
Nauhoittaminen

Albumin tuotti aikaisemmin muun muassa Cheap Trickin ja Ted Nugentin kanssa työskennellyt Tom Werman. Hän oli yhtyeelle uusi tuttavuus, ja basisti Nikki Sixx tunsi hänen kanssaan välittömästi yhteenkuuluvuutta ja tuli samalla hyvin toimeen, ainakin aluksi. Werman ymmärsi erinomaisesti, mitä Nikki halusi ilmaista kappaleillaan ja millaista äänimaailmaa hän haki. Kaksikolla oli hyvin samanlaiset käsitykset yhtyeen musiikista ja siitä, miten siitä saataisiin vielä parempaa.lähde tarkemmin? Albumi äänitettiin Hollywoodin Cherokee Studiosissa noin yhdeksässä kuukaudessa. Samaan aikaan studiossa työskennellyt, sooloalbumiaan työstänyt The Doorsin entinen kosketinsoittaja Ray Manzarek vieraili usein yhtyeen luona juoden heidän viinaansa, käyttämällä heidän huumeitaan sekä kertomalla tarinoita entisestä yhtyekaveristaan Jim Morrisonista.
Nikki Sixx oli kiinnostunut albumin työstöaikoina mustasta magiasta. Yhtyeellä oli tapana tehdä kokeiluja ja nauhoitella teeman mukaisia kappaleita ja loitsuja. Jossakin vaiheessa jotkut yhtyeen jäsenet makasivat studion lattialla yrittäen lausua Jesus is Satan (suom. 'Jeesus on Saatana') takaperin kattoon kiinnitetyn gongin pyöriessä ja kumistessa heidän yläpuolellaan aavemaisesti. Sixxin mukaan heidän äänittäjänsä otti kyseisenä päivänä, koska piti yhtyeen jäseniä riivattuina. Yhtyeen tapojen mukaisesti aika niin studiossa kuin sen ulkopuolella sisälsi railakasta huvittelua: yhtenä iltana Nikki, Tommy sekä hänen rumputeknikkonsa Clyde "The Spide" Duncan joutuivat paikallisten poliisien häiriköimiksi. Vastauksena siihen kolmikko päätti virtsata poliisiauton sisälle avoimesta ikkunasta. Samana yönä Tommy heitti tiiliskiven studion lasin läpi.
Kritiikki

Metalliyhtyeitä syytettiin kyseisenä aikana yleisesti satanismista, väkivaltaisista ja itsemurhaan kehottavista tai muuten sopimatonta kieltä sisältävistä sanoituksista ja myös kielteisesti nuorisoon vaikuttavasta musiikista. Myös Mötley Crüe sai oman osansa arvostelusta, kun albumin kappale ”Bastard” pääsi PMRC:n "Filthy Fifteen" -listalle väkivaltaisten sanoitustensa vuoksi. Albumin nimi herätti joissakuissa närää, ja yhtyettä syytettiin satanismista. Yhtye puolustautui jatkuvasti painottamalla nimessä lukevan Shout at the Devil eikä Shout with the Devil. Albumin nimi oli ollut alun perin Shout with the Devil, mutta Nikki Sixx muutti sen, osittain levy-yhtiön sekä Tom Zutautin painostuksesta.[lähde? ]
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”In the Beginning” | Workman | 1.13 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Shout at the Devil” | Sixx | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Looks That Kill” | Sixx | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Bastard” | Sixx | 2.54 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”God Bless the Children of the Beast” (instrumentaali) | Mars | 1.33 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Helter Skelter” (The Beatles -cover) | Lennon, McCartney | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Red Hot” | Mars, Neil, Sixx | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Too Young to Fall in Love” | Sixx | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Knock ’Em Dead, Kid” | Neil, Sixx | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Ten Seconds to Love” | Neil, Sixx | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Danger” | Mars, Neil, Sixx | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Rolling Stone:
Kokoonpano

Vince Neil – laulu
Nikki Sixx – basso
Mick Mars – kitara
Tommy Lee – rummut
Aiheesta muualla

Shout at the Devil Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Shout at the Devil Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Porraspeli

Porraspeli
Porraspeli on heittopeli, jossa heitetään bolan kaltaisia narupalloja tikasmaiseen porraspeliin roikkumaan tavoitellen ennaltasovittua pistemäärää (virallisissa säännöissä 21). Tyypillinen pelaajamäärä on 2-4 pelaajaa tai joukkuetta.
Säännöt

Pelin tarkoitus on kerätä tasan 21 pistettä heittämällä narupalloja porraspeliin niin, että ne jäävät roikkumaan portaisiin eli tankoihin. Pelin voittaa pelaaja tai joukkue, joka ensimmäiseksi saavuttaa tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi.
Virallinen heittomatka on 4,5 metriä. Ylin porras on arvoltaan kolme pistettä, keskimmäinen porras kaksi pistettä ja alimmainen porras yhden pisteen. Kaikki kolme narupalloa ylimpään portaaseen saanut joukkue saa lisäksi bonuspisteen. Yhden kierroksen maksimipistemäärä on 10. Pisteet lasketaan vasta, kun kaikki pelaajat/joukkueet ovat heittäneet omat narupallonsa porraspeliin ja vain vaakatankoihin riippumaan jääneistä narupalloista saa pisteitä.
Pelin ensimmäisen kierroksen aloittaja on yhdellä heitolla parhaan pisteen saanut pelaaja/joukkue. Seuraavan kierroksen aloittaa aina edellisellä kierroksella eniten kerännyt pelaaja/joukkue. Toisena heittää seuraavaksi eniten pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue.
Ensimmäinen pelaaja/joukkue heittää kolme narupalloa yksitellen peliä kohti yrittäen saada ne roikkumaan portaista. Heittotyyli on vapaa.
Toinen pelaaja/joukkue jatkaa heittäen omat narupallonsa peliä kohti. Pelaaja/joukkue voi omien pisteiden keräämisen lisäksi yrittää vähentää ensimmäisen heittäjän pisteitä tiputtamalla kyseisen joukkueen narupalloja pelistä.
(Kolmen pelaajan/joukkueen versiossa kolmas jatkaa toisen jälkeen samalla idealla)
Kun kaikki ovat heittäneet, lasketaan pisteet riippumaan jääneistä narupalloista ja merkitään ne ylös. Seuraavan kierroksen aloittaa eniten kierroksella pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue, jonka jälkeen jatkaa toiseksi eniten pisteitä saanut.
Peliä jatketaan, kunnes joku pelaajista voittaa saamalla tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi. Jos pelaaja/joukkue heittää yli 21 pistettä, he tippuvat edellisen kierroksen päättyessä olleeseen pistelukuun.
Historia

Porraspeli syntyi vuonna 2016 yrittäjien Joni Kauppinen ja Risto Hirvonen toimesta ja mallisuojattiin Suomeen samana vuonna. Kaupalliset versiot valmistetaan Suomessa, tarkemmin Lappeenrannassa ja Kerimäellä. Narupalloina toimivat kierrätetyt golfpallot eli golfharrastajien tuntemana järvipallot.
Pohjois-Karjalan rajavartiosto

Pohjois-Karjalan rajavartioston lippu, jossa Karjalan maakuntavaakuna.
Pohjois-Karjalan rajavartiosto (ruots. Norra Karelens gränsbevakningssektion) on yksi Suomen rajavartiolaitoksen neljästä rajavartiostosta. Sen toimialueena ovat Pohjois-Karjalan sekä Pohjois-Savon maakunnat.
Rajanylityspaikat

Rajavartiosto vastaa rajatarkastuksista Joensuun lentoaseman ja Niiralan kansainvälisillä rajanylityspaikoilla sekä Lieksan Inarin ja Ilomantsin Leminahon ja Ruhovaaran tilapäisillä rajanylityspaikoilla. Toimimattomina ovat tällä hetkellä Kivipuron, Kokkojärven, Haapovaaran ja Valkeavaaran tilapäiset rajanylityspaikat. Rajatarkastuksilla tarkoitetaan lainmukaisen maastalähdön ja maahantulon valvontaa. Rajatarkastusten lisäksi rajavartioston toinen päätehtävä on rajavalvonta rajanylityspaikkojen välisillä alueilla. Rajavalvonta toteutetaan maastossa liikkuvilla partioilla sekä teknisellä valvonnalla. 
Valkeavaaran (Kitee), Ruukinpohjan (Ilomantsi) ja Aittovaaran (Lieksa) valvontatornit sekä Ruukinpohjan partiomaja huutokaupattiin kesäkuussa 2012 teknisen valvonnan korvattua tähystyspartioinnin alueella.
Organisaatio

Vuoden 2010 loppuun Pohjois-Karjalan rajavartiosto koostui Kontiolahden Onttolassa sijaitsevasta esikunnasta ja rajajääkärikomppaniasta sekä Ilomantsin, Lieksan ja Tohmajärven rajavartioalueista. 1.1.2011 kaikki raja- ja merivartioalueet lakkautettiin kaksiportaiseen johtamisrakenteeseen siirtymisen myötä.
Lieksan rajavartioalueella toimivat Kivipuron ja Inarin rajavartioasemat.
Ilomantsin rajavartioalueeseen kuuluivat Hattuvaaran, Möhkön ja Talikkajärven rajavartioasemat.
Tohmajärven rajavartioalueella olivat Värtsilän, Välivaaran ja Närsäkkälän rajavartioasemat sekä Niiralan rajatarkastusasema.
Rajavartioston lyhenne on P-KR ja sen komentajana vuonna 2020 toimii eversti Marko Turunen.
Vartioston nykyiset toimipisteet ovat viiden rajavartioaseman lakkauttamisen jälkeen Tohmajärven, Ilomantsin ja Lieksan rajavartioasemat sekä Niiralan rajatarkastusasema.
Organisaatio > Muuta

Pohjois-Karjalan rajavartioston piirissä harjoitetaan radioamatööritoimintaa kutsumerkillä OI7R. Rajavartioston piirissä ensimmäinen kutsumerkki oli OI5R Kaakkois-Suomen rajavartioston rajakoululla Immolassa Imatralla ja toinen OI9R Lapin rajavartiostossa Ivalossa.
Aiheesta muualla

Rajavartiolaitos: Pohjois-Karjalan rajavartiosto (Arkistoitu – Internet Archive) (raja.fi)
Suomen rajavartiolaitoksen hallinnollinen jako
Päähallintopaikka: Rajavartiolaitoksen esikunta
Kaakkois-Suomen rajavartiosto | Kainuun rajavartiosto | Lapin rajavartiosto | Länsi-Suomen merivartiosto | Pohjois-Karjalan rajavartiosto | Raja- ja merivartiokoulu | Suomenlahden merivartiosto | Vartiolentolaivue
Pohjankiisla

| Pohjankiisla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Ruokit Alcidae
Suku::  Kiislat Uria
Laji::  lomvia
Kaksiosainen nimi
 Uria lomvia  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Pohjankiisla Wikispeciesissä   Pohjankiisla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pohjankiislan muna.
Pohjankiisla (Uria lomvia) on Suomessa erittäin harvinainen lintu.
Koko ja ulkonäkö

Musta pää ja selkä, valkea rinta, maissa pysty istuma-asento. Pohjankiisla on hiukan suurempi kuin etelänkiisla: Pituus on 40–44 cm ja siipien kärkiväli 64–75 cm.
Levinneisyys

Pohjankiisla pesii luodoilla, saarilla ja rannikoilla kaukana pohjoisessa. Se siirtyy talveksi hiukan etelämmäksi jään rajaa seuraten. Suomessa laji on erittäin harvinainen. Ensimmäisen kerran laji tavattiin Korppoosta 1901. Vuonna 1902 Suomessa todettiin poikkeuksellinen pohjankiislojen massaesiintyminen. Jäämerellä riehunut talvimyrsky toi pohjankiisloja erityisesti Itä-Suomeen. Vuonna 1964 Suomesta löytyi kuollut pohjankiisla, 1986 elävä yksilö, joka kuitenkin kuoli seuraavana vuonna Korkeasaaressa. Viimeisin havainto on vuodelta 1988, kun löytyi kalaverkkoon kuollut yksilö.
Lisääntyminen

Pohjankiisla tekee vain yhden munan kerrallaan.
Ravinto

Pohjankiislat syövät enimmäkseen kalaa, mutta myös meren selkärangattomia.
Aiheesta muualla

Pohjankiisla Lintukuva-verkkopalvelussa