stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuija Lehtinen
Teokset > Aikuisten romaanit

Rosan talo.  Helsinki:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-08023-7
Pirunsaaren veljekset.  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08416-X
Taimitarhan lapset.  Helsinki:  Otava, 1986.  ISBN 951-1-09134-4
Kulkurilinnut.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09864-0
Mies vailla sydäntä.  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10357-1
Viiden tähden Tuhkimo.  Helsinki:  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12609-1
Ruusunnuppu.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13194-X
Onnentyttö.  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13683-6
Maria.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14228-3
Samppanjataivas.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14667-X
Nukkemorsian.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15382-X
Mallitoimisto Pandora.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15954-2
Lumiruusu.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16866-5
Tähtilinna.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17664-1
Särkyneiden sydänten hotelli.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18298-6
Rafaelin enkeli.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18881-X
Mikaelan enkelit.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19750-9
Ruusumadonna.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20485-8
Ruutukuningatar.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21328-8
Mies taskussa.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21806-7 . 2019
Franseska.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-22104-3
Suklaapolkuja.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23006-9
Nappikaupan naiset.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23936-9
Kolme miestä netissä.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24573-5
Miss Seinäruusu.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25511-6
Tuhansien aamujen talo.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 9789511267355
Morsiuskamari.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27361-5
Armon aika.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28534-2
Jatkoaika.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-29065-0
Ensimmäinen, toinen ja kolmas kerta.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-30436-4
Väärä vainaja.  Helsinki:  CrimeTime, 2016.  ISBN 978-952-289-300-0
Sumulaakson kartano.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-31629-9
Viesti menneisyydestä. Helsinki. CrimeTime, 2017. ISBN 978-952-289-392-5
Takaisin Sumulaaksoon. Helsinki. Otava, 2018. ISBN 978-951-1-32604-5
Kuollut jättää jäljen. Helsinki. CrimeTime, 2018. ISBN 978-952-289-478-6
Pensionaatti Huojuva talo, Helsinki. Otava. 2019 ISBN 978-951-1-34564-0
Tornin naakat, Helsinki. CrimeTime 2019  ISBN 978-952-289-570-7
Romantiikkaa ja rokokoota. Helsinki. Otava. 2020. ISBN 978-951-1-37004-8
Klovnin kahdet kasvot.  Helsinki:  Crime Time, 2021.  ISBN 978-952-382-081-4
Studio Thora.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-40996-0
Sumulaakson salatut suhteet. Otava 2022 ISBN 978-951-1-43311-8
Tyttökullat ja kolme vainajaa. Helsinki Crime Time 2024 ISBN 978-952-382-828-5
Matka menneisyyteen, Otava 2024 ISBN 978-951-1-48854-5
Teokset > Nuortenromaanit

Enkelinkuvia hiekassa.  Helsinki:  Otava, 1986.  ISBN 951-1-09027-5
Mun ystävä Rufus.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09782-2
Joka kimma sen tietää.  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10275-3
Siivet varpaiden välissä.  Helsinki:  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10786-0
Vaniljasyndrooma.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11540-5
Koko, Konkka, Ronkka ja Rusina.  Helsinki:  Otava, 1991.  ISBN 951-1-11932-X
Roskisprinssi.  Helsinki:  Otava, 1991.  ISBN 951-1-11975-3
Minun veljeni Jon.  Helsinki:  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12381-5
R.I.P..  Helsinki:  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12759-4
Ikkunaprinsessa.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13362-4
Siskokullat.  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13906-1
Kundi kesätukkainen.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14415-4
Asvalttisoturi.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14977-6
Poika nimeltä Iines.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16901-7
Kundi kuin kameleontti ja muita muodonmuutoksia.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18243-9
Ihan pihalla.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18993-X
Tanja Tavis, Jäkälärinteen 9 D.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-19737-1
Mopo.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20437-8
www.liisanblogi.net.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21242-7
Traktori.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21801-2
Blondi jyrsijä.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22237-8
Piiitkä jäähy.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25600-7
Pesää!  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26773-7
Tyttö elää kesäänsä.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28411-6
Välivuosi.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-29346-0
Lemmikkilyhärit. Helsinki: Otava, 2017. ISBN 978-951-1-31789-0.
Teokset > Nuortenromaanit > Mirkka-sarja

Mirkka ja riparikesä.  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09605-2
Mirkka, lukiolainen.  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10084-X
Mirkka ja Amerikan reissu.  Helsinki:  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10547-7
Mirkka ja ratkaisujen kesä.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11081-0
Mirkka ja Masan metkut.  Helsinki:  Otava, 1991.  ISBN 951-1-11743-2
Masan eläinhotelli.  Helsinki:  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12092-1
Mirkka ja Masan yksityinen juttu.  Helsinki:  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12603-2
Mirkka, Masa ja Miss USA.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-12978-3
Mirkka, Masa ja suuri rakkaus.  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13513-9
Mirkka, Masa ja uudet tuulet.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14131-7
Sarja on julkaistu myös viitenä yhteisniteenä, joista jokaisessa on kaksi kirjaa:
Mirkka, melkein 16.  (yhteisnide)  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16617-4
Mirkka kesäkuumalla.  (yhteisnide)  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17647-1
Mirkka ja Masan tempaukset.  (yhteisnide)  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18588-8
Mirkka ja mahdoton Masa.  (yhteisnide)  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18994-8
Mirkka ja Masa pyörällä päästään.  (yhteisnide)  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19447-X
Teokset > Nuortenromaanit > Laura-sarja

Laura, kultatukka.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14616-5
Rakas Laura.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15270-X
Laura menopäällä.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15939-9
Laura, ystäväni.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16616-6
Laura kielikurssilla.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17295-6
Laura ja Akun tehdas.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17980-2
Laura sydän syrjällään.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18653-1
Laura kesätöissä.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19320-1
Laura pitää pintansa.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20108-5
Laura, sua kaipaan.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-20863-2
Sarjaan liittyy myös niin sanottu ystäväkirja Laura. Omat juttuni (2002).
Teokset > Nuortenromaanit > Janne-sarja

(salanimellä T.H. Lehtinen)
Janne ja sammakkoklaanin kosto.  Helsinki:  Otava, 1994.  ISBN 951-1-13311-X
Janne ja kellarihirviö.  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13849-9
Janne ja lumiliskot.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14379-4
Janne ja tyrmäävä maalitykki.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15328-5
Janne ja ryöstäjäjänis.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16076-1
Teokset > Nuortenromaanit > Futis-sarja

Futiskesä.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18642-6
Futistähtiä.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19382-1
Futiskuvioita.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20113-1
Futismestarit.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-20862-4
Teokset > Nuortenromaanit > Katuhaukat-sarja

Ystävänpalvelus.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16153-9
Talo numero 13.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16627-1
Kolmas mies vasemmalta.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17616-1
Mahdoton yhtälö.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18242-0
Kutsumaton vieras.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-18991-3
Viimeinen keikka.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20426-2
Teokset > Nuortenromaanit > Rebekka-sarja

Rebekka ja kesäprinssi.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21488-5
Rebekka tarttuu toimeen.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-22097-8
Rebekka ja talven taikaa.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22236-1
Rebekka. Konnankoukkuja ja koiruuksia.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23236-0
Rebekka. Tähtityttö.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24194-2
Rebekka. Mansikoita ja morsiusneitoja.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25115-6
Rebekka. Yllätysten ysi.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26218-3
Rebekka. Tuulimyllyjä ja tulpaaneja.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27062-1
Teokset > Nuortenromaanit > Sara-sarja

Sara@crazymail.com.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15535-0
Nottingham kesällä kello 6.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16286-1
Sara ja levottomat jalat.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17617-X
Missä olet, Sara?.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23861-4
Teokset > Nuortenromaanit > Vintiöt-sarja

Karting Team Vintiöt.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23092-2
Hanaa, Vintiöt!  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23237-7
Vauhdin huumaa, Vintiöt.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24297-0
Voitto kotiin, Vintiöt!.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25114-9
Teokset > Nuortenromaanit > Rico-sarja

Sirkuskoira Rico.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26292-3
Sirkuskoira Rico ja öinen ratsastaja.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27533-6
Teokset > Nuortenromaanit > Saimi ja Selma -sarja

Saimi ja Selma: salainen ihailija.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28007-1
Saimi ja Selma: konstikas kätkö.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-28750-6
Saimi ja Selma: kamera käy.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-29747-5
Saimi ja Selma: prinsessa Armada.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-30983-3
Saimi ja Selma: tornin uusi kingi. Helsinki: Otava, 2018. ISBN 978-951-1-32423-2
Saimi ja Selma: kesäkimara. Helsinki. Otava. 2019. ISBN 978-951-1-33563-4.
Saimi ja Selma: tähtihetkiä. Helsinki. Otava. 2020. ISBN 978-951-1-36879-3
Lähde:
Cape Canaveral AFS LC-12

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 12 (LC-12) oli rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Space Force Stationissa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1967 Atlas-rakettien laukaisuihin.
Historia

Alustan rakennustyöt käynnistyivät tammikuussa 1956 ja Yhdysvaltain ilmavoimat hyväksyi sen käyttöön seuraavan vuoden elokuussa. Rakentamiseen meni kaikkiaan noin 7,3 miljoonaa dollaria. Kompleksin ensimmäinen laukaisu tapahtui 10. tammikuuta 1958, kun siltä laukaistiin Atlas A -raketti. Saman vuoden joulukuussa laukaistiin ensimmäinen päivitetty Atlas C -raketti. LC-12:ssa sattui 24. syyskuuta 1959 onnettomuus, jossa Atlas-raketti räjähti maassa tehdyn koekäytön yhteydessä. Alustalta tehtiin myös 26. syyskuuta 1959 ja 15. joulukuuta 1960 kaksi epäonnistunutta Pioneer-luotaimen laukaisuyritystä Atlas Able -raketilla. Alustalta laukaistiin viisi Atlas D -rakettia toukokuun 1960 ja tammikuun 1961 välisenä aikana. Näitä seurasivat Nasan Ranger- ja Mariner-ohjelmien Atlas Agena B ja -D -laukaisut. Alustalta tehtiin myös kaksi Atlas Antares II FIRE -laukaisua. Alustalta laukaistiin sen käyttöhistorian aikana kaikkiaan 37 Atlas-rakettia, jotka veivät Ranger-, Mariner- ja Pioneer-ohjelmien luotaimia, ATS-, OAO- ja OGO-satelliitteja, sekä projekti FIRE:n koehyötykuormia avaruuteen. Alusta deaktivoitiin lopullisesti 5. marraskuuta 1967 Atlas Able D -raketin ATS-3-satelliitin laukaisun jälkeen, joka jäi alustan viimeiseksi. LC-12:n laukaisualustarakenteet purettiin noin yhdeksän vuotta myöhemmin joulukuussa 1976. Alustan betonibunkkeri purettiin syyskuussa 2009.
Kuvia

Koekäytössä tuhoutunut Atlas Able C alustalla. Raketin oli tarkoitus laukaista Pioneer P-1 radalle.
Atlas-Agena laukaisee Ranger 4 -luotaimen 23. huhtikuuta 1962.
Atlas-Agena laukaisee Mariner 1 -luotaimen 22. heinäkuuta 1962.
Atlas-Agena laukaisee Ranger 6 -luotaimen 30. tammikuuta 1964.
Atlas-Agena laukaisee Mariner 5 -luotaimen 14. kesäkuuta 1967.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cape Canaveral AFS LC-12 Wikimedia Commonsissa
Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustat
Cape Canaveral SFS
Kennedyn avaruuskeskus
Spaceport Florida
| --- | --- |
Alustat: LC-1 · LC-2 · LC-3 · LC-4 · LC-5 · LC-6 · LC-9 · LC-10 · LC-11 · LC-12 · LC-13 · LC-14 · LC-15 · LC-16 · SLC-17 · LC-18 · LC-19 · LC-20 · LC-21 · LC-22 · LC-25 · LC-26 · LC-29 · LC-30 · LC-31 · LC-32 · LC-34 · LC-36 · SLC-37 · LC-39 · SLC-40 · SLC-41 · LC-43 · LC-45 · SLC-46
Muut: Atlantic Missile Range drop zone · Cape Canaveral Mobile Launch Area · CCSFS Skid Strip · Eastern Test Range SLBM Launch Area · Grand Turk Island drop zone · Patrick SFB · SLF
alustat ovat käytössä.
Heather Morris

| Heather Morris |
| --- | --- |
 Morris vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Heather Elizabeth Morris
Syntynyt: 1. helmikuuta 1987 (ikä 38) Thousand Oaks, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tanssija, laulaja
Puoliso:  Taylor Hubbell (2015-)
Lapset:  2
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Brittany Pierce (Glee)
Aiheesta muualla
IMDb 
Heather Elizabeth Morris (s. 1. helmikuuta 1987 Thousand Oaks, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän aloitti uransa Beyoncén taustatanssijana ja tuli tunnetuksi Brittany Piercen roolista Glee-televisiosarjassa.
Ura

Heather Morris aloitti tanssimisen yksivuotiaana ja harrasti siitä lähtien monia eri tanssilajeja. Hän osallistui lapsena useisiin tanssikilpailuihin. 19-vuotiaana hän alkoi luoda ammattitanssijan uraa Los Angelesissa. Morris osallistui Tanssi jos osaat -ohjelmaan, mutta ei päässyt 20 parhaan joukkoon. Hän sai kuitenkin työtä Beyoncén taustatanssijana ja oli mukana tämän maailmankiertuella vuonna 2007. Morris esiintyi sittemmin pienissä rooleissa elokuvissa Iltasatuja ja Annetaan palaa! sekä televisiosarjoissa Eli Stone ja Swingtown.
Vuonna 2009 Morrisille tarjottiin työtä Fox-kanavan musikaalisarja Gleen näyttelijöiden tanssinopettajana, mutta hän päätyikin näyttelemään sarjassa. Hänen roolihenkilönsä on höpsö cheerleader Brittany Pierce. Osa oli aluksi pieni, mutta sarjan toisella tuotantokaudella Brittanystä tehtiin yksi päähenkilöistä.
Morris kilpaili Dancing with the Starsissa vuonna 2017.
Yksityiselämä

Heather Morris syntyi Kaliforniassa ja kasvoi Arizonan Scottsdalessa. Hänen isänsä kuoli, kun hän oli 14-vuotias. Morris valmistui Desert Mountain High Schoolista ja oli koulunsa tanssiaiskuningatar.
Morris asuu Los Angelesissa. Hän meni naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä Taylor Hubbellin kanssa vuonna 2015. Parilla on kaksi poikaa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuvan nimi Suomessa | Alkuperäinen nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Iltasatuja | Bed Time Stories | tanssija | kreditoimaton |
| 2009 | Annetaan palaa! | Fired Up! | Fiona |  |
| 2012 | Ice Age 4 | Ice Age: Continental Drift | Katie | äänirooli |
| 2012 | Spring Breakers | Spring Breakers | Bess |  |
| 2015 | Most Likely to Die | Most Likely to Die | Gabriella, ”Gaby” |  |
| 2016 | Folk Hero & Funny Guy | Folk Hero & Funny Guy | Nicole |  |
| 2019 | Santa Fake | Santa Fake | Emily |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Swingtown | Swingtown | discotanssija | ”Get Down Tonight” |
| 2008 | Eli Stone | Eli Stone | tanssija | 2 jaksoa |
| 2009–2015 | Glee | Glee | Brittany Pierce | 92 jaksoa |
| 2010 | Ensisilmäyksellä | How I Met Your Mother | pukutanssija | ”Girls Versus Suits” |
| 2016 | Go-Go Boy Interrupted | Go-Go Boy Interrupted | Katie | 3 jaksoa |
| 2018 | Raven’s Home | Raven’s Home | Lady | ”Raven’s Home: Remix” |
| 2024 | So Help Me Todd | So Help Me Todd | Judy Maxon |  |
Diskografia

Glee: The Music, Volume 1 (2009)
Glee: The Music, Volume 2 (2009)
Glee: The Music, Volume 3 Showstoppers (2010)
Glee: The Music, The Christmas Album (2010)
Glee: The Music, Volume 4 (2010)
Glee: The Music, Volume 5 (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heather Morris Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heather Morris TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fox - Glee - Heather Morris (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei 
Muut:  Europeana
Haas F1 Team

|  Haas-Ferrari |
| --- | --- |

Koko nimi:  MoneyGram Haas F1 Team
Päämaja:   Kannapolis, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Tallipäällikkö:   Ayao Komatsu
Tekninen johtaja:   Andrea de Zordo
Kilpakuljettajat:  31.  Esteban Ocon 87.  Oliver Bearman
Testikuljettajat:  51.  Pietro Fittipaldi
Runko:  VF-25
Moottori:  Ferrari 066/12
Renkaat:  P Pirelli
Ensimmäinen kilpailu:  Australian GP 2016
Kilpailuja:  191
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  3
Sijoitus kaudella 2024:  7. (58 p.)
Haas F1 Team (kauppanimeltään Haas Formula LLC, kaudella 2019 Rich Energy Haas F1 Team, 2021 Uralkali Haas F1 Team, 2023– MoneyGram Haas F1 Team) on yhdysvaltalainen Formula 1 -talli, joka on osallistunut F1-sarjaan kaudesta 2016 alkaen.
Tallin perusti yhdysvaltalainen NASCAR-sarjan tallipäällikkö Gene Haas. Tallin päämaja sijaitsee kotimaassaan Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Tallipäällikkönä tallissa toimii entinen Jaguar Racingin ja Red Bull Racingin tekninen johtaja Günther Steiner, teknisenä johtajana toimii Rob Taylor ja aerodynamiikka johtajana Ben Agathangelou.
Haas on ensimmäinen yhdysvaltalainen talli pitkään aikaan, joka on osallistunut F1-sarjaan. US F1 Team yritti osallistua kaudelle 2010, mutta ajautui ennen kauden alkua taloudellisiin vaikeuksiin ja sai FIA:lta kilpailukiellon. Tallilla ei ole yhteyttä Carl Haasin omistamaan 1980-luvulla F1-luokassa kilpailleeseen Haas Lola -talliin tai Pohjois-Amerikan sarjoissa menestyneeseen Newman/Haas Racingiin.
Historia

Alun perin talli suunnitteli osallistuvansa F1-sarjaan jo kaudella 2015, mutta päätti lopulta siirtää osallistumisensa vuodella eteenpäin. Talli suunnitteli ajavansa Dallaran valmistamalla rungolla. Syyskuussa 2014 talli vahvisti käyttävänsä Ferrarin voimayksikköä (moottori, vaihdelaatikko, ERS ym.). Toukokuussa 2015 talli ilmoitti julkistavansa syksyllä kauden 2016 kuljettajansa, joista yhtenä ehdokkaana oli GP2-sarjassa ajava Alexander Rossi. Syyskuussa 2015 talli julkisti, että Lotus-kuljettaja Romain Grosjean oli kirjoittanut kuljettajasopimuksen Haasin kanssa ja lokakuussa Meksikon GP:n aikana talli ilmoitti toiseksi kuljettajakseen silloisen Ferrarin testikuljettajan Esteban Gutiérrezin.
Historia > Kausi 2016

Melbournen avauskilpailussa Esteban Gutiérrezin matka päättyi 18:lla kierroksella, kun Fernando Alonso törmäsi hänen peräänsä. Romain Grosjean sijoittui tallin debyyttikilpailussa pisteille tultuaan maaliin kuudentena. Viimeksi vastaavaan on pystynyt Toyota vuonna 2002. Toisessa kilpailussa Bahrainissa Gutiérrez joutui jälleen keskeyttämään kilpailun alkupuolella. Grosjean paransi edellisen kilpailun suoritustaan sijoittumalla viidenneksi. Kauden aikana Grosjean ajoi kaikki tallin tulokaskauden pisteet, joilla talli sijoittui lopputuloksissa kahdeksanneksi.
Historia > Kausi 2017

Kaudelle 2017 Haas vaihtoi toisen kuljettajansa, kun edellisenä kautena pisteittä jäänyt Gutierrez korvattiin Renault-tallissa ajaneella Kevin Magnussenilla. Kauden aikana talli keräsi enemmän pisteitä kuin tulokaskaudellaan, mutta sijoittui jälleen lopputuloksissa kahdeksannelle sijalle.
Historia > Kausi 2018

Talli jatkoi samoilla kuljettajilla myös kaudella 2018. Aikaisempiin kausiin verrattuna Grosjean otti kauden avauspisteensä vasta Itävallan GP:ssä, jossa hän ajoi myös tallin historian parhaan sijoituksen (4. sija). Grosjeanin 6. sija Italian GP:ssä hylättiin sääntöjenvastaisen autonlattian vuoksi. Magnussen puolestaan ajoi Bahrainin ja Itävallan osakilpailuissa kauden parhaimmat tuloksensa (5. sijat), sekä teki historiaa Singaporen osakilpailussa ajamalla ensimmäisen nopeimman kierroksen tallille.
Historia > Kausi 2019

Talli solmi lokakuussa 2018 monivuotisella sopimuksella päätukijakseen brittiläisen energiajuomayhtiö Rich Energyn ja vaihtoi nimekseen Rich Energy Haas F1 Team kaudesta 2019 alkaen, samalla autojen väritys muuttui sponsorin väreiksi, mustaksi ja kullaksi. Kilpakuljettajina jatkoivat Romain Grosjean ja Kevin Magnussen. Tallin pääsponsori Rich Energy jätti tallin kesken kauden, vedoten tallin huonoon menestykseen.
Historia > Kausi 2020

Kaudella 2020 tallin kuljettajina jatkoivat Grosjean ja Magnussen. VF-20-auto oli hidas ja vaikea ajettava, mutta sillä ajettiin kauden aikana kahdesti pisteille, kun Magnussen oli kymmenes Unkarissa ja Grosjean oli yhdeksäs Eifelin osakilpailussa. Grosjean loukkaantui Bahrainin osakilpailussa, kun hänen autonsa osui radan metallikaiteeseen ja syttyi palamaan, ja Grosjean itse loukkasi jalkansa sekä kätensä poistuessaan palavasta autosta. Sakhirin ja Abu Dhabin osakilpailuissa Grosjeanin korvasi tallin testi- ja varakuljettaja Pietro Fittipaldi, joka ajoi parhaimmillaan 17:nneksi Sakhirin osakilpailussa.
Historia > Kausi 2021

Kaudeksi 2021 talli vaihtoi nimekseen Uralkali Haas F1 Team ja teki merkittävän päätöksen, kun VF-21-auto suunniteltiin suurelta osin edellisen kauden mukaisesti, jotta talli pystyisi keskittymään kauden 2022 merkittäviin sääntömuutoksiin. Grosjeanin ja Magnussenin tilalle valittiin tulokaskuljettajat Mick Schumacher ja Nikita Mazepin. Mazepinin valinta talliin aiheutti kohua mediassa, koska häntä syytettiin epäasiallisesta naisen kourimisesta, mutta pyysi anteeksi tekoaan. Kuljettajakaksikon ensimmäinen kilpailu Bahrainissa päättyi Mazepinin pyörähdyksen aiheuttamaan keskeytykseen ja Schumacher oli viimeinen ruutulipulle ajanut kuljettaja, myös hän pyörähti kilpailun aikana. Kauden päätöskilpailussa Nikita Mazepinilla todettiin aika-ajojen jälkeen koronavirustartunta, eikä hänen tilallaan ajanut kukaan, koska talli ei ajattanut varakuljettajaansa kertaakaan perjantain ja lauantain harjoituksissa ja sääntöjen mukaan tallin kolmoskuljettajan on oltava mukana vähintään yhdessä harjoitussessiossa kauden aikana. Talli ei saavuttanut kauden aikana yhtään pistettä. Parhaaksi tulokseksi jäi Mick Schumacherin Unkarin GP:n 12 sija.
Historia > Kausi 2022

Kesken kauden 2022 alkua talli purki Mazepinin sopimuksen Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 ja hänen tilalleen palkattiin paluun F1-sarjaan tehnyt Kevin Magnussen. Magnussen osoitti heti tallin parantuneen vauhdin ajamalla kauden avauskilpailussa Bahrainissa peräti viidenneksi, mikä oli tallin paras kilpailusijoitus sitten Itävallan GP:n 2018. São Paulon GP:ssä Magnussen ajoi yllättäen tallin ensimmäisen paalupaikan. Kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten Toro Rosson ja Italian GP:n 2008, jolloin Ferrarin moottoria käyttänyt asiakastalli on ajanut paalupaikan aika-ajoissa. Talli teki samalla uuden ennätyksen ajamalla ensimmäisen paalupaikkansa 143 kilpailussaan rikkoen aiemman BAR-tallin nimissä olleen ennätyksen eniten kilpailuja ennen tallin ensimmäistä paalupaikkaa. Talli saavutti kauden aikana 37 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.
Historia > Kausi 2023

Kaudella 2023 tallin kuljettajina toimivat Nico Hülkenberg ja Kevin Magnussen.
Historia > Kausi 2024

Kaudella 2024 tallin kuljettajina jatkavat Nico Hülkenberg ja Kevin Magnussen.
Tulokset Formula 1 -sarjassa > Saavutukset

Palkintopallisijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
1: 
Paalupaikat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | São Paulon Grand Prix 2022 | Kevin Magnussen |
Nopeimmat kierrokset
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Singaporen GP 2018 | Kevin Magnussen |
| 2 | Singaporen GP 2019 | Kevin Magnussen |
Kuljettajat

Esteban Gutiérrez (2016)
Romain Grosjean (2016–2020)
Kevin Magnussen (2017–2020, 2022–2024)
Pietro Fittipaldi (2020)
Mick Schumacher (2021–2022)
Nikita Mazepin (2021)
Nico Hülkenberg (2023–2024)
Oliver Bearman (2024–)
Esteban Ocon (2025–)