stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Give It Away

| ”Give It Away” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Blood Sugar Sex Magik
 Äänitetty : huhtikuu-kesäkuu 1991
 Julkaistu: syyskuussa 1991
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: Funk rock
 Kesto: 04.43
 Levy-yhtiö: Warner Bros
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Show Me Your Soul” 1990 | ”Give It Away” 1991 | ”Under the Bridge” 1991 |
"Give it Away" on rockfunk-yhtye Red Hot Chili Peppersin kappale yhtyeen vuoden 1991 albumilta Blood Sugar Sex Magik. Kappale voitti Grammy-palkinnon vuonna 1992 parhaasta hard rock -esityksestä. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista ja kuuluu bändin keikkojen vakiobiiseihin ja se löytyy myös vuoden 2003 Greatest Hits -kokoelmalta. Kappale loppuu Black Sabbathin Sweet Leafiä muistutavalla riffillä.
Kappale oli levyn ensimmäinen single. Aluksi sitä ei suostuttu soittamaan USA:n vaikutusvaltaisimmalla radiokanavalla. Yhtyettä kehotettiin julkaisemaan jotain melodisempaa, jos olisivat halunneet radiosoittoon. Myöhemmin kappaletta ruvettiin soittamaan losangelesilaisella asemalla K-Rock, jonka myötä se alkoi saada suosiota ja rupesi soimaan muillakin radio-asemilla.
"Weird Al" Yankovic teki parodian kappaleesta nimeltä "Bedrock Anthem" kappaleen alussa parodisoidaan myös toista Red Hot Chili Peppersin hittiä, kappaletta Under the Bridge.
Merkitys ja synty

"Give it Away" sai alkunsa yhtyeen jammailu-sessioissa, kun yhtyeen basisti Flea alkoi soittaa menevää bassokuviota, johon rumpali Chad Smith rupesi soittamaan rumpukomppia. Laulaja Anthony Kiedis innostui kuulemastaan ja otti esille sanoitusvihkonsa, jossa oli hänen tekemänsä "Give It Away" -sanoitus.
Slogani "Give It Away" juontaa juurensa antamisen periaatteeseen, johon laulaja Anthony Kiediksen entinen tyttöystävä oli tämän tutustuttanut. Sen mukaan on parempi antaa omastaan pois kuin pitää kaiken itsellään, ja kun antaa energiaa voi itsekin vuorostaan saada sitä takaisin, ja näin maailma ympärilläsi kasvaa. Yksi periaatteista, johon hän oli tutustunut käydessään huumevieroituskokouksissa oli "tapa pysyä kiinni omassa raittiudessaan on antaa raittius toiselle riippuvaiselle".
Kiedis on kirjoittanut kappaleeseen säkeistön, joka viittaa yhtyeen suureen ihailijaan ja ystävään näyttelijä River Phoenixiin, joka oli säännöllinen vierailija yhtyeen luona "Blood Sugar Sex Magikin levytysten aikoihin: "There's a river, born to be giver, keep you warm, won't let you shiver / his heart is never going to wither, come on everybody, time to deliver.".
Musiikkivideo

Singlestä Give It Away tehtiin musiikkivideo, samana vuonna kun se oli ilmestynyt singlenä. Kiedis halusi videon olevan visuaalisesti erilainen. Siksi video on kuvattu mustavalkoisella kameralla ja bändin jäsenet, heidän instrumenttinsa ja vaatteensa kimaltelevat. Warner Brosin johtajat pitivät videota "liian outona" esim. tv:ssa esitettävänä. Videolla jäsenet hyppivät ja pomppivat satunnaisesti ja tekevät myös hyvin satunnaisia. Videolla on paljon peilikuvia ja monia lähikuvia pelkästään Kiediksen (kiiltävästä) suusta laulamassa kappaletta. Bändin jäsenet ovat videolla, tyylilleen uskollisina ilman paitoja. Mm. Chad Smithin asuun kuuluu päässä olevat sarvet. Video loppuu, kun kappaleen loputtua bändi juoksee "auringonlaskuun" pyörien ja potkien. Videon ohjasi Stéphane Sednaoui, joka myöhemmin ohjasi myös yhtyeen vuoden 1999 singlen Around the World musiikkivideon.
Julkaisu ja menestys

Give It Away julkaistiin ensimmäisenä singlenä albumilta Blood Sugar Sex Magik syyskuussa 1991, hieman ennen kuin itse levy meni myyntiin. Kappale ei kuitenkaan heti tahtonut menestyä. Kappaletta tarjottiin aluksi suositulle radio-asemalle Texasissa. Asemalta kehotettiin palamaan uudestaan, sitten kun on tarjottavana melodisempaa musiikkia, jos halusi radiosoittoon. Yhtye lähti pienelle levynjulkistamiskiertueelle Eurooppaan. Tällä aikaa radio-asema K-Rock alkoi laitta kappaletta soittoon. Tästä alkoi Give It Away:n voittokulku. Kappale sijoittui Alternative Songs-listalla ensimmäiseksi, ollen Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen listaykkönen. Toisen top-kymmenen listasijoituksen se sai Britanniassa, ollen yhdeksäs UK Singles Chart -listalla.
Listasijoituksia

| Lista | Korkein sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| ARIA Charts | 41 | 9 |
| Ranskan singlelista | 49 | 1 |
| Irlannin singlelista | 19 | 3 |
| Britannian singlelista | 9 | 4 |
| Billboard Hot 100 | 73 | 15 |
| Modern Rock Tracks | 1 | 17 |
| Alankomaiden singlelista | 42 | 9 |
Singlet Euroopassa

"Give It Away" (Edit)
"If You Have To Ask" (Friday Night Fever Blister Mix)
"Give It Away" (Single Mix)
"Give It Away" (12" Mix)
"Give It Away" (Rasta Mix)
"If You Have To Ask" (Friday Night Fever Blister Mix)
"Give It Away" (Single Mix)
"Give It Away" (12" Mix)
"Give It Away" (Rasta Mix)
"If You Have To Ask" (Friday Night Fever Blister Mix)
"Give It Away" (Edit)
"If You Have To Ask" (Disco Krisco Mix)
"If You Have To Ask" (Scott & Garth Mix)
"Give It Away" (LP Version)
"Give It Away" (Edit)
"Soul To Squeeze"
"Give It Away" (12" Mix)
"Give It Away" (Rasta Mix)
"If You Have To Ask" (Disco Krisco Mix)
"Give It Away" (Single Mix)
"Give It Away" (12" Mix)
"Give It Away" (Rasta Mix)
"Soul To Squeeze"
"Give It Away" (Edit)
"If You Have To Ask" (Friday Night Fever Blister Mix)
"If You Have To Ask" (Scott & Garth Mix)
"Nobody Weird Like Me" (Live)
Kirjallisuutta

Anthony, K. (2005) Arpikudos. Suom. Tervaharju, H. Like, Helsinki. ISBN 952-471-617-8.
Paul von Gerich

Paul von Gerich
Paul Bruno von Gerich (9. elokuuta 1873 Helsinki – 3. helmikuuta 1951 Hamina) oli keisarillisessa Venäjän armeijassa pitkään palvellut suomalainen sotilas, joka muistetaan lähinnä osuudestaan vuoden 1921 suojeluskuntaselkkauksessa ja yhtenä ministeri Heikki Ritavuoren murhan taustahenkilönä.
Ura

Baltiansaksalaiseen aatelissukuun kuuluneen von Gerichin vanhemmat olivat Helsingin venäläisen sotasairaalan päällikkö lääkintäkenraalimajuri, todellinen valtioneuvos Carl Theodor Edvard von Gerich ja Julie Olympia von Koeppen. Gerich oli kesään 1918 saakka Venäjän kansalainen. Päästyään ylioppilaaksi 1892 von Gerich lähti sotilasuralle valmistuen Haminan kadettikoulusta 1895. Gerich palveli Pietarissa Henkikaartin Jääkärirykmentissä vuoteen 1914 saakka ja kävi Nikolain Yleisesikunta-akatemian 1899–1901 sekä sen jälkeen Intendentuuriakatemian kurssin 1901–1902. Venäjän vuosinaan von Gerich kirjoitti myös ahkerasti julkaisten venäjäksi kuusi historiateosta ja noin kolmekymmentä asevoimien ohjesääntöä ja opasta.
Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisessä maailmansodassa von Gerich toimi vanhassa yksikössään Henkikaartin Jääkärirykmentissä ensin komppanianpäällikönä ja sitten pataljoonankomentajana taistellen rintamalla Puolassa, Galitsiassa, Liettuassa ja Valko-Venäjällä. Helmikuussa 1917 sodassa kahdeksan kertaa haavoittunut ja lukuisia mitaleja saanut von Gerich nimitettiin 3. Pärnun Krenatöörirykmentin komentajaksi.
Maaliskuun vallankumouksen von Gerich perusti rykmenttiinsä sotilasneuvoston ja myötäili aluksi vallankumouksellisia, mutta Venäjällä vuoden mittaan lisääntynyt anarkia ja väkivallanteot saivat hänet siirtymään mielipiteissään oikealle. Syksyllä 1917 polvensa loukannut von Gerich toimi koulutusupseerina Pietarin seudulla kunnes erosi lokakuun lopulla Venäjän armeijasta ja siirtyi marraskuussa 1917 Suomeen Haminaan, jonne hänen vaimonsa oli jo aiemmin muuttanut.
Suomen sisällissota

Gerich tapasi heti marraskuun alussa Helsingissä sotilaskomitean puheenjohtaja Hannes Ignatiuksen ja P. E. Svinhufvudin ja suostui ryhtymään organisoimaan perusteilla olleiden suojeluskuntien toimintaa. Tätä varten von Gerich lähti Vaasaan jossa hän aloitti 15. joulukuuta suojeluskuntapiirin päällikkönä.
Gerich oli aluksi kouluttamassa suojeluskunnille joukkueenjohtajia Vimpelin kurssilla (Vimpelin koulu) ja sodan alettua hän oli ensin riisumassa aseista venäläisiä joukkoja Lapualla ja Seinäjoella ja johti sitten hallituksen joukkoja Haapamäellä ja Vilppulassa. Helmikuusta lähtien kenraalimajuriksi ylennetty von Gerich johti valkoisten koulutustoimintaa. Sodan jälkeen von Gerich toimi 2. Divisioonan komentajana Viipurissa, sotilasohjesääntökomitean puheenjohtajana ja taktiikan tuntiopettajana Kadettikoulussa vuoteen 1925 asti.
Suojeluskuntaselkkaus

Vuonna 1921 von Gerich siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen Helsingin suojeluskuntapiirin päälliköksi. Niin kutsuttu suojeluskuntaselkkaus sai alkunsa, kun von Gerich julkaisi Hufvudstadsbladetissa 9. kesäkuuta 1921 nimimerkillä artikkelin nimeltä Tuleeko Suomi liittymään balttilaiseen puolustusliittoon?. Tässä kirjoituksessa saksalaismielinen von Gerich arvosteli voimakkaasti Ranskan ja Puolan johtamaa reunavaltiopolitiikkaa Baltiassa ja Itä-Euroopassa. Tämä kirjoitus aiheutti voimakkaita vastalauseita näiden maiden suurlähetystöjen taholta ja Suomen hallitus painosti suojeluskuntajärjestön ylipäällikköä G. D. von Esseniä erottamaan von Gerichin. Kun von Essen ei tähän suostunut hallitus erotti hänet ja määräsi hänen tilalleen kenraalimajuri K. E. Bergin. Berg erotti sitten von Gerichin, mutta joutui sen jälkeen niin voimakkaan arvostelun kohteeksi suojeluskuntien ja armeijan piirissä, että ampui itsensä 22. kesäkuuta 1921 toimittuaan vain kaksi päivää suojeluskuntien ylipäällikkönä.
Ritavuoren murha

Sisäministeri Heikki Ritavuoren vuonna 1922 murhannut Ernst Tandefelt teki vuonna 1927 tunnustuksen, jonka mukaan aktivisteihin kuulunut apteekkari Oskar Jansson ja kenraali von Gerich olivat kehottaneet häntä murhaamaan Ritavuoren ja järjestäneet hänelle murha-aseen. Motiivina von Gerichin osalta olisi ollut Ritavuoren osallisuus suojeluskuntaselkkauksen jälkiselvittelyssä. Asianomaiset itse kiistivät Tandefeltin väitteet, eivätkä asiasta tehdyt poliisitutkimukset johtaneet selvyyteen.
Muu toiminta

Eronsa jälkeen von Gerich muutti Haminaan jossa hän toimi Saksan varakonsulina vuoteen 1945 saakka sekä vuodesta 1928 Vakuutusosakeyhtiö Tarmon asiamiehenä. Gerich julkaisi useita aikanaan Venäjällä kirjoittamiaan ohjesääntöjä suomen- ja ruotsinkielisinä versioina Upseerin käsikirjasto ja Officerens handbibliotek -sarjoissa. Gerich ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1928.
Paul von Gerich kuoli Haminassa vuonna 1951 77-vuotiaana. Hänet on haudattu Haminan Hietakylän hautausmaalle yhdessä vaimonsa kanssa.
Kunniamerkit

Venäjän Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 3.lk ritari (1906)
Venäjän Pyhän Annan ritarikunnan 3.lk ritari (1909)
Romanovien vallassaolon 300-vuotisjuhlan pronssinen muistomitali (1913)
Venäjän Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 2.lk ritari (1913)
Venäjän Pyhän Annan ritarikunnan 2.lk ritari miekkojen ja ruusukkeen kera (1914)
Venäjän Pyhän Annan ritarikunnan 4.lk ritari (1914)
Venäjän Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 2.lk ritari miekkojen kera (1914)
Venäjän Pyhän Yrjön ritarikunnan Yrjönase (1915)
Venäjän Pyhän Vladimirin ritarikunnan 4.lk ritari miekkojen ja ruusukkeen kera (1915)
Ison-Britannian Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan 3.lk ritari (1916)
Venäjän Pyhän Vladimirin ritarikunnan 3.lk ritari miekkojen kera (1916)
3.lk Vapaudenristi miekkojen kera (1918)
2.lk Vapaudenristi miekkojen kera (1918)
Preussin 2.lk Rautaristi (1918)
Preussin 2.lk Punainen risti (1918)
Vapaussodan muistomitali (1918)
Tampereen valloituksen muistomitali (1919)
1.lk Vapaudenristi rintatähden ja miekkojen kera (1919)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi (1938)
Aiheesta muualla

Mikko Porvali: Pietarin verisunnuntai 1905 (Arkistoitu – Internet Archive)
Lars Westerlund: Polle 1 (Ryssen som blev faktisk överbefälhavare) ja 2 (Den vinner som står ut två minuter längre på slagfältet). Generallöjtnanten Paul von Gerich 1873-1951. Helsingfors 1997. 446 sivua.
Peter Englund: Sodan kauheus ja kauneus. WSOY, 2009. ISBN 978-951-0-35307-3.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Odilo Globočnik

| Odilo Globocnik |
| --- | --- |
 Odilo Globocnik vuonna 1938
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1904  Trieste, Rannikkomaa, Itävalta-Unkari
Kuollut: 31. toukokuuta 1945 (41 vuotta)  Paternion, Itävalta
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksa
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Obergruppenführer
Joukko-osasto:   Schutzstaffel
 Nimikirjoitus
Odilo Globocnik (21. huhtikuuta 1904 – 31. toukokuuta 1945) oli itävaltalainen SS-kenraali. Hän osallistui Varsovan ja Białystokin ghettojen hävittämiseen ja niiden asukkaiden lähettämiseen keskitysleireihin.
Odilo Globocnik syntyi itävaltalaiseen perheeseen Triestessä. Hän oli isovanhempiensa kautta saksalaista sukua. Hän oli ratsuväkiluutnantti Franz Globocnikin toinen lapsi. Hänen isänsä oli ammattisotilas Itävalta-Unkarin armeijassa. Vuonna 1914 perhe muutti Cseklésziin, jossa postimiehenä työskennellyt isä joutui takaisin armeijaan. Samana vuonna Odilo meni sotilaskouluun. Häntä pidettiin lahjakkaana ja lupaavana nuorena miehenä. Kuitenkin ensimmäinen maailmansota lopetti hänen koulutuksensa, kun he muuttivat asumaan pieneen ja epämukavaan taloon Klagenfurtiin. Vuodesta 1919 alkaen Odilo kävi yleistä teknis-ammatillista koulua (Staatsgewerbeschule), josta valmistui (ylioppilastutkintoa vastaava Matura) 1923 kiitettävänä oppilaana. Hän teki myös satunnaisia töitä, kuten kantoi matkalaukkuja rautatieasemalla, ja tuki siten taloudellisesti perhettään.
Liittyminen kansallissosialisteihin

Globocnik aloitti poliittisen toimintansa 1922, kun hän liittyi Kärntenin alueen puolisotilaallisiin organisaatioihin, ja hän käytti hakaristiä. Hänen ammattinsa vuoteen 1932 oli rakennusmyyjä. Hän työskenteli myöhemmin teknikkona ja rakennussuunnittelijana.
Elokuussa 1933 Odilo pidätettiin ensimmäisen kerran, ja samana vuonna hän liittyi SS:ään. Hänet pidätettiin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen tukemisesta. Hänestä oli tullut kansallissosialistisen puolueen jäsen vuonna 1930. Hänet pidätettiin vuosina 1933–1935 neljästi ja hän oli vain vähän yli vuoden vankilassa. Tämä johtui Heinrich Himmlerin puuttumisesta Odilon ja viranomaisten välisiin kiistoihinselvennä.
Hänen ensimmäinen todellinen aktiviteettinsa kansallissosialistisessa puolueessa tapahtui 1931, jolloin hänen nimensä ilmestyi kansallissosialistisiin propagandalehtisiin. Hän oli tässä vaiheessa hylännyt työuransa, ja ryhtyi täysipäiväiseksi kansallissosialistiksi. Globocnik yleni puolueessa nopeasti ja hänestä tuli Itävallan varagauleiter 29-vuotiaana vuonna 1933. Hän oli natsien ykkösmies Itävallan hallituksessa, ja järjesti muun muassa Klagenfurthin piispan säilyttämään natsien käyttöön varaamiaan räjähteitä. Hitler palkitsi hänet Wienin Gauleiterin arvolla 24. toukokuuta 1938. Hän järjesti kuriiri- ja tiedustelupalvelun, joka kuljetti varoja natsi-Saksasta Itävaltaan. Tässä toimessaan Odilo liittyi SS:ään 1934 numerolla 292.776. Hänet erotettiin Gauleiterin toimestaan 30. tammikuuta 1939, ilmeisesti varainkeruuseen liittyvien likaisten toimiensa takia. Hän oli hankkinut häikäilemättömänä miehenä natsien katolis-oikeistosiivestä vihamiehiä, ja Hermann Göringin tiedetään vaatineen hänen erottamistaan. Hitler julisti Josef Bürckelin hänen seuraajakseen. Reichsführer-SS Heinrich Himmler suostuikin armahtamaan Globocnikin. Globocnik liittyi vapaaehtoisena Waffen-SS:ään ja palveli upseerina SS-Verfügungstruppe SS-Standarte Germaniassa maalis–marraskuussa 1939, ja otti osaa Puolan offensiiviin.
Toiminta Puolassa ja sotarikokset siellä

Himmler ei kuitenkaan unohtanut yhtä uskollisimmista palvelijoistaan. Marraskuussa 1939 Globocnik nimitettiin SS-ja poliisijohtajaksi Lubliniin kenraalikuvernementin alueelle. Pettymyksen tuottaneen puolueuran jälkeen hän sai uuden mahdollisuuden SS:n ja poliisin palveluksessa. Globocnik osallistui Varsovan ja Bialystokin ghettojen hävittämiseen ja niiden asukkaiden lähettämiseen keskitysleireihin. Hän järjesteli myös etnisen puhdistuksen mitat saaneita puolalaisten uudelleenasuttamisia ja työleirejä Lublinin alueelle, sekä oli 45 000 juutalaistyöläisen päällikkö.
Vuonna 1941 hän sai käskyn rakentaa Bełżecin tuhoamisleirin Puolaan. Leiri oli kenraalikuvernementin ensimmäinen, ja pian hän sai rakennuttaa kolme leiriä lisää, nimittäin Sobibórin, Majdanekin ja Treblinkan leirit vuonna 1942. Kaikkiaan Globcnik oli vastuussa yli 1,5 miljoonan vangin kuolemista tuhoamisleireillä. Hän syyllistyi myös orjatyöleirien ylläpitoon, orjatyövoiman käyttöön ja murhattujen omaisuuden varastamiseen operaatio Reinhardin aikana.
Sodan loppuvaihe Italiassa

Benito Mussolinin häviön jälkeen, ja koska hän salakuljetti leiristä omaisuutta, Globocnik siirrettiin Puolasta Friuli-Venetsian alueelle Italian Saksan valtaamalla alueelle syyskuussa 1943 ja hän joutui kotikaupunkiinsa Triesteen. Hänet nimitettiin korkeimmaksi SS- ja poliisijohtajaksi Adrianmeren toiminta-alueelle. Hänen päätehtävänsä oli taistella partisaaneja vastaan, mutta hän otti jälleen päätyökseen juutalaisten tuhoamisen, nyt Italiassa. Liittoutuneiden edetessä Globocnik meni Itävallan Kärnteniin ja piiloutui Alppien vuorille lähelle Weissenseeta, yhä seuranaan esikuntansa jäseniä.
Itsemurha

Joidenkin lähteiden mukaan brittijoukot pidättivät hänet Kärntenin alueella Möslacher Almissa, Weissensee-järvellä 1. toukokuuta 1945, ja saattoi tehdä itsemurhan samana päivänä Paternionissa syanidilla. Tapauksen vahvistukseksi on olemassa valokuvia hänen ruumiistaan.
Todellisuudessa Globocnikin pidättivät Kärntenissä sodan lopussa kersantti John ”Jack” Sowler 4. kuningattaren omista husaareistaselvennä. Sowler kuului majuri Ramseyn alaiseen MI6-järjestöön, joka etsi ja pidätti Itävallassa mahdollisia sotarikollisia. Pian pidätyksen jälkeen Globocnik tappoi itsensä puremalla rikki suuhunsa piilottamansa syanidikapselin. Ruumis vietiin haudattavaksi paikalliseen kirkkomaahan, mutta pastori kieltäytyi hautaamasta ”sellaisen miehen ruumista kirkkomaahan”. Ruumis haudattiin siunatun maan ulkopuolelle lähelle kirkkomaan muuria ilman seremonioita. Huhut, joiden mukaan juutalaiset tai partisaanit olisivat murhanneet hänet, tai että hän olisi selvinnyt hengissä ja työskennellyt Yhdysvaltain tiedustelupalvelulle, ovat osoittautuneet vääriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Odilo Globočnik Wikimedia Commonsissa
http://www.deathcamps.org/reinhard/globocnik.html
http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/Globocnik.html
http://www.nizkor.org/ftp.cgi/people/g/ftp.py?people/g/globocnik.odilo/globocnik.odilo (Arkistoitu – Internet Archive)
http://en.wikiquote.org/wiki/Odilo_Globocnik
http://motlc.learningcenter.wiesenthal.org/pages/t025/t02599.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Odilo Globocnik
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Gibbsin energia

Gibbsin energia, joka tunnetaan myös nimellä Gibbsin vapaaenergia tai Gibbsin funktio on termodynaaminen potentiaali, joka kuvaa suurinta mahdollista työtä, jonka reversiibeli prosessi voi tehdä vakiopaineessa ja -lämpötilassa, kun ilmakehää vastaan tehtyä työtä ei huomioida. Gibbsin energia on nimetty Josiah Willard Gibbsin mukaan, ja sen yksikkö on joule (J).
Termodynaaminen tasapainotila

Klassisessa termodynamiikassa tutkitaan termodynaamisen järjestelmän (engl. system) tasapainon määräytymistä ja tasapainotilan ominaisuuksia. Kemiallisessa vapaaehtoisessa muutoksessa (kuten kemiallisessa reaktiossa) paineen ja lämpötilan ollessa vakioina tasapainotila saavutetaan kun Gibbsin vapaaenergia reaktioajan funktiona saa pienimmän arvonsa. Tässä tasapainotilassa  dG=0.
Gibbsin vapaaenergian paineriippuvuus

Gibbsin vapaaenergia määritellään sisäenergian ja entropian avulla:
Derivoimalla yhtälön (1) saadaan  dG\,=\,dU+P\,dV+V\,dP-S\,dT-T\,dS. Kun järjestelmässä tehdään vain laajenemistyötä (  dU=\delta q_{rev}+\delta w_{rev} ) saadaan Gibbsin vapaaenergialle hyvin tärkeä riippuvuus reaktiopaineesta ja reaktiolämpötilasta:
Gibbsin vapaaenergian kokonaisdifferentiaali paineen ja lämpötilan suhteen on
Vertaamalla yhtälöitä (2) ja (3) toisiinsa, voidaan todeta, että vakiolämpötilassa pätee
Yhtälöstä (4) on todettavissa, että Gibbsin vapaaenergia suurenee kun paine suurenee. Edelleen voidaan todeta, että yhtälön (4) tilavuussuure voidaan esittää ideaalikaasun tilanyhtälön avulla, joten Gibbsin vapaaenergialle saadaan  dG=nRT{\frac {dP}{P}}. Jos esim. kemiallisen reaktion tapauksessa reaktiopaine muuttuu  P_{\text{a}}:sta  P_{\text{b}}:hen, niin Gibbsin vapaaenergian muutos reaktiolle on:
Reaktion tasapainovakion tarkastelussa Gibbsin vapaaenergia  G suhteutetaan standardiseen Gibbsin vapaaenergiaan  G^{\ominus }, joka on 1 mol kaasua standardipaineessa (1 bar):  G\,=\,G^{\ominus }+RT\ln {\frac {P}{P^{\ominus }}}.
Gibbsin vapaaenergian lämpötilariippuvuus

Tarkasteltaessa yhtälöä (2) ja otettaessa paine vakioksi, voidaan Gibbsin vapaaenergian lämpötilariippuvuudelle kirjoittaa
Yhtälöstä (6) voidaan todeta, että Gibbsin vapaaenergia pienenee lämpötilan suurentuessa. Toisaalta Gibbsin vapaaenergia voidaan ilmaista entalpian avulla:  G=H-TS. Jakamalla tämä yhtälö termeittäin lämpötilallaA ja sen jälkeen osittaisderivoimalla lämpötilan suhteen saadaan
Yhtälössä (7) kaksi viimeistä termiä ovat toistensa vastalukuja,B joten saadaan
Yhtälö (8) sovellettuna kemialliselle muutokselle tai reaktiolle on
Yhtälö (9) on keskeinen, koska se suhteuttaa reaktion Gibbsin vapaaenergian muutoksen lämpötilariippuvuuden (so. reaktion tasapainotilan) reaktion entalpian muutokseen.
Gibbsin vapaaenergian määritys

Klassisen termodynamiikan avulla ei voi laskea absoluuttista  G:n arvoa, sen sijaan  \Delta G voidaan laskea määrittämällä ensin