stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fresh Cream

| Fresh Cream Cream |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuu–lokakuu 1966  Rayrik Studios ja Ryemuse Studios Lontoo
 Julkaistu:  9. joulukuuta 1966    tammikuu 1967
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Robert Stigwood
 Tyylilaji: blues rock poprock
 Kesto: 40.52
 Levy-yhtiö:  Reaction Records Eurooppa: Polydor Records  Atco Records
Listasijoitukset
  6. (joulukuu 1966)   20. (9. joulukuuta 1967)   39. (1968)
Creamin muut julkaisut
|   | Fresh Cream 1966 | Disraeli Gears 1967 |
Fresh Cream on Creamin joulukuussa 1966 julkaistu debyyttialbumi. Se pääsi Britannian listalla kuudennelle sijalle ja Yhdysvalloissa 39. sijalle. Levyn materiaali koostuu oman aikansa popahtavasta rockista sekä blues-covereista.
Brittiläisestä julkaisusta jätettiin pois single "I Feel Free", joka on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Yhdysvaltojen julkaisuun se sisältyi, mutta siitä puolestaan jätettiin pois "Spoonful". Vuoden 2000 uudelleenjulkaisussa ovat kuitenkin mukana molemmat kappaleet. Kappale "Toad" on mainitsemisen arvoinen, koska se sisältää yhden ensimmäisistä nauhoitetuista rock-rumpusooloista.
Vuonna 2003 Fresh Cream sijoittui Rolling Stone -lehden viidensadan parhaan albumin luettelossa 101. sijalle.
Kappaleet

A-puoli
I Feel Free – 2.51 ( säv. Jack Bruce, Pete Brown )
Kappale puuttuu brittipainoksesta.
N.S.U. – 2.43 (säv. Bruce)
Sleepy Time Time – 4.20 (säv. Bruce, Janet Godfrey)
Dreaming – 1.58 (säv. Bruce)
Sweet Wine – 3.17 (säv. Ginger Baker, Godfrey)
Spoonful – 6.30 ( säv. Willie Dixon )
Kappale puuttuu Amerikan-painoksesta.
B-puoli
Cat's Squirrel – 3.03 (säv. kansansäv., sov. S. Splurge)
Four Until Late – 2.07 (säv. Robert Johnson, sov. Eric Clapton)
Rollin' and Tumblin' – 4.42 (säv. Muddy Waters)
I'm So Glad – 3.57 (säv. Skip James)
Toad – 5.11 (säv. Baker)
Kokoonpano

Jack Bruce – laulu, basso, huuliharppu
Eric Clapton – kitara, laulu
Ginger Baker – rummut
Arvostelut

Allmusic () linkki
Goh Chok Tong

| Goh Chok Tong |
| --- | --- |
 Goh Chok Tong valkoisessa talossa toukokuussa 2004
Singaporen pääministeri
 11.1990- 12. elokuuta 2004  
Edeltäjä:  Lee Kuan Yew
Seuraaja:  Lee Hsien Loong
Singaporen varapääministeri
 1985- ?  
Singaporen kauppa- ja teollisuusministeri
 1981 - ?  
Singaporen keskuspankin johtaja
 20. elokuuta 2004  
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1941 (ikä 83)
Tiedot
 Nimikirjoitus
Goh Chok Tong (yksinkertaiset merkit: 吴作栋; perinteiset merkit: 吳作棟; Pinyin: Wú Zuòdòng; Hokkien Gô· Chok-tòng; s. 20. toukokuuta 1941) oli Singaporen pääministeri marraskuusta 1990 elokuuhun 2004. Hän on 12. elokuuta 2004 toukokuuhun 2011 vanhempi ministeri  ja sen jälkeen Singaporen keskuspankin johtokunnan puheenjohtaja.
Goh Chok Tong on koulutukseltaan taloustieteilijä, hänet valittiin parlamenttiin ensi kertaa 35-vuotiaana 1976 Kansan toimintapuolueen (People's Action Party; PAP) riveistä, joka on hallinnut maata vuodesta 1959 lähtien, ja hän sai seuraavana vuonna ensimmäisen ministerinasemansa. Vuonna 1981 hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi ja 1985 varapääministeriksi. Vuonna 1990 hän seurasi Lee Kuan Yewia pääministerinä ja 1992 hän sai puolueen pääsihteerin aseman.
Goh johti puolueensa kolmiin vaaleihin 1991, 1997 ja 2001, jossa se sai 61%, 65% ja 75% äänistä ja 82/83 paikkaa. Presidentiksi valittiin ensimmäisessä suorassa kansanvaalissa 1993 Ong Teng Cheong ja vuonna 1999 ainoana ehdokkaana Sellapan Rama Nathan.
Goh Chok Tong ilmoitti elokuussa 2003 eroavansa kun talous olisi selvinnut vuoden 2003 SARS-epidemiasta ja 12. elokuuta 2004 hän luovutti pääministerin viran Lee Hsien Loongille ja asettui vanhemmaksi ministeriksi Lee Kuan Yewin tilalle, luovutti joulukuussa myös puolueen pääsihteerin aseman nuoremmalle Leelle ja sai 20. elokuuta 2004 keskuspankin johtokunnan puheenjohtajan aseman.
Goh on julkaissut useita kirjoja hallinnon alalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goh Chok Tong Wikimedia Commonsissa
Singaporen pääministerit
Lee Kuan Yew (1959–1990) | Goh Chok Tong (1990–2004) | Lee Hsien Loong (2004–2024) | Lawrence Wong (2024–)
Guido Pizarro

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Guido Hernán Pizarro Demestri
Syntymäaika: 26. helmikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Junioriseurat
2007–2009: Lanús
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2013 | Lanús | 102 | (5) |
| 2013–2017 | Tigres UANL | 116 | (5) |
| 2017– | Sevilla | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2017– | Argentiina | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. elokuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. elokuuta 2017.
Guido Hernán Pizarro Demestri (s. 26. helmikuuta 1990 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Pizarro siirtyi kasvattajaseurastaan Club Atlético Lanúsista meksikolaisseura Tigres UANLiin vuonna 2013. Hän voitti seurassa pelatessaan kaksi kertaa Meksikon syyskauden (Apertura) mestaruuden 2015 ja 2016 sekä kerran kevätkauden (Clausura) mestaruuden 2014.
10. heinäkuuta 2017 hän teki nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
Aiheesta muualla

Guido Pizarron tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
HMS Bramham

| HMS Bramham |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Alexander Stephen and Sons, Glasgow
Kölinlasku:  7. huhtikuuta 1941
Laskettu vesille:  29. tammikuuta 1942
Palveluskäyttöön:  16. kesäkuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  maaliskuussa 1943 Kreikan laivastolle 10. heinäkuuta 1943 nimellä Themistocles palautettu 1959
Loppuvaihe:  romutettu 1960
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  25,5 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  164
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 2 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × syvyyspomminheitintä
HMS Bramham (viirinumero L51) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus siirrettiin Kreikan laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 10. heinäkuuta 1943 nimellä HHMS Themistocles.
Valmistus

Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 osana vuoden 1939 hätäohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta Govanista, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1941 työnumerolla J1480. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1942. Aluksen nimi on kunnianosoitus North Yorkshiressä pidetylle ketunmetsästykselle. Alus valmistui 16. kesäkuuta 1942.
HMS Royal James

HMS Royal James voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
HMS Royal James, 82-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva (ex - Richard)
HMS Royal James (1671), 102-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva
HMS Royal James (1675), 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Royal James”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Päljärvi

Päljärvi tai Päläjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Päljärvi eli Päläjärvi eli Pälläjärvi, järvi Karjalan tasavallan Petrovskin kunnassa
Päljärvi eli Päläjärvi, järvi Karjalan tasavallan Petrovskin kunnassa
Päljärvi eli Päläjärvi, kylä Karjalan tasavallan Petrovskin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Päljärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gabriel Matzneff

| Gabriel Matzneff |
| --- | --- |
 Gabriel Matzneff vuonna 1983.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1936 (ikä 88) Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Kirjailija
Aikakausi:  1961–
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gabriel Matzneff (12. elokuuta 1936, Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Hän on saanut useita palkintoja.
Matzneff on Venäjältä vallankumouksen aikoihin 1917 lähteneestä perheestä.
Kustantaja, kirjailija Vanessa Springora kertoo kirjassaan Suostumus (Le Consentement, 2020) Matzneffin häneen kohdistamasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Springora oli 1980-luvulla 14-vuotias ja vaikeassa elämäntilanteessa, kun Matzneff vietteli hänet ja käytti hyväkseen.
Matzneff on aiemmin julkisestikin kertonut seksuaalisista kokemuksistaan alaikäisten kanssa. Hän on puolustanut lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä syytettyjä allekirjoittamalla avoimen kirjeen, jonka allekirjoittivat myös Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir. Seksin suojaikärajaa tiukentava lakimuutosaloite ei mennyt vuonna 2019 läpi, ja suhtautuminen on Ranskassa ristiriitainen. Matzneff on julkaissut 1970-luvulla esseen "Les Moins de seize ans", jossa hän kertoo mieltymyksistään alaikäisiin.
Kirjallisuutta

Tarmo Kunnas, Ovatko moraalin rajat löytyneet? Yliopisto-lehti 48 (2000) : 15, s. 34–35
Pälkjärven rautatieasema

Pälkjärven rautatieasema (Päi, ratakm 545+397) on Karjalassa, Värtsilä-Matkaselkä eli entisellä Viipuri-Joensuu radalla sijainnut liikennepaikka. Tämä rautatieasema avattiin 1. marraskuuta 1894 Pälkjärven kunnan kirkolta Tohmajärvelle johtavan maantien risteykseen. Liikennepaikka alenettiin laiturivaihteeksi vuonna 1913, eikä sen käyttö ollut kovin suurta. Asemarakennus oli Bruno Granholmin suunnittelema, ja nykyään se on purettu.[lähde? ]
Pälkjärvi jäi sotien takia Neuvostoliiton puolelle, kuten suurin osa Viipuri–Joensuu radasta ja liikennepaikka sijaitsee lähellä valtakunnanrajaa.[lähde? ]
Gabriel Mauritz Waenerberg

Gabriel Mauritz Waenerberg
Gabriel Mauritz Waenerberg (26. tammikuuta 1818 Helsinki – 29. maaliskuuta 1887 Helsinki) oli suomalainen teologian tohtori ja Suomen senaatin esittelijäsihteeri. Hän toimi myös Suomen Lähetysseuran puheenjohtajana 25 vuoden ajan.
Waenerbergin vanhemmat olivat Porvoon pitäjän Piirlahden rusthollari, tykkijunkkari Johan Peter Waenerberg ja Helena Lucia Witting. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1834 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1838, maisteriksi 1840, teologian kandidaatiksi 1843, teologian lisensiaatiksi 1850 ja teologian tohtoriksi 1857. Waenerberg vihittiin papiksi 1843.
Waenerberg toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä kirjastoamanuenssina 1839–1842 ja amanuenssina 1842–1843. Hän oli Porvoon lukion teologian lehtori 1843–1853 ja senaatin kirkollistoimituskunnan esittelijäsihteeri 1853–1882.
Waenerberg oli valtiopäivien kirkkolakivaliokunnan sihteeri 1867, Suomen Pankin valtuusmies 1871–1872, Raamattuseuran komitean puheenjohtaja Helsingissä 1865–1887, Suomen lähetysseuran puheenjohtaja 1861–1886, Diakonissalaitoksen hallituksen puheenjohtaja 1868–1885 ja Vankeusyhdistyksen keskushallituksen jäsen vuodesta 1869 sekä hallituksen puheenjohtaja 1880.
Waenerberg oli naimisissa vuodesta 1841 Agata Sofia Aschanin kanssa. Heillä oli seitsemän lasta joista tunnetuin oli taidemaalari Thorsten Waenerberg.
Aiheesta muualla

Waenerbergin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Haastekilpailu

Haastekilpailut ovat kilpailuja, joissa etsitään ratkaisuja tai ideoita esimerkiksi yhteiskunnallisiin haasteisiin. Kilpailuissa voidaan etsiä myös uusia keksintöjä tai teknologioita. Haastekilpailuiden tavoitteena on usein laajentaa ihmiskunnan kykyjä jonkin tietyn ongelman ratkaisemiseksi tai tavoitteen saavuttamiseksi. Haastekilpailut yleistyvät parhaillaan sekä Suomessa että kansainvälisesti kovaa vauhtia. Kuuluisimpia haastekilpailuita on Britanniassa järjestetty Longitude Prize (1714–1765 ja jälleen vuodesta 2014 lähtien). Suomessa tunnettuja haastekilpailuita ovat tiedepohjainen ideakilpailu Helsinki Challenge, Sitran Ratkaisu 100 ja suomalaisten säätiöiden yhteinen haastekilpailu Vuosisadan rakentajat.
Formula 2 Unkarin Grand Prix 2019

|  Formula 2 Unkarin Grand Prix 2019 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2019. 

Päivämäärä:  3. elokuuta 2019
Sijainti:  Mogyoród, Unkari
Rata:  Moottorirata   4,381 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  37 kierrosta, 162,097 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nyck de Vries  (ART Grand Prix)
Aika:  1.49,809
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jordan King  (MP Motorsport)
Aika:  1.32,436 (kierroksella 33)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Nicholas Latifi  (DAMS)
Toinen:   Nyck de Vries  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Jack Aitken  (Campos Racing)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  28 kierrosta, 122,668 km
Sää:   Puolipilvinen
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nobuharu Matsushita  (Carlin)
Aika:  1.33,056 (kierroksella 4)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Mick Schumacher  (Prema Racing)
Toinen:   Nobuharu Matsushita  (Carlin)
Kolmas:   Sérgio Sette Câmara  (DAMS)
Formula 2 Unkarin Grand Prix 2019 oli Formula 2 -kauden 2019 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 3.–4. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Mogyoródissa Unkarissa.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Nyck de Vries | ART Grand Prix | 1.49,809 |  | 1 |
| 2 | 8 |  Luca Ghiotto | UNI-Virtuosi Racing | 1.50,036 | +0,227 | 2 |
| 3 | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 1.50,578 | +0,769 | 3 |
| 4 | 9 |  Mick Schumacher | Prema Racing | 1.50,748 | +0,939 | 4 |
| 5 | 1 |  Louis Delétraz | Carlin | 1.50,853 | +1,044 | 5 |
| 6 | 11 |  Callum Ilott | Sauber Junior Team by Charouz | 1.50,871 | +1,062 | 6 |
| 7 | 15 |  Jack Aitken | Campos Racing | 1.50,962 | +1,153 | 7 |
| 8 | 2 |  Nobuharu Matsushita | Carlin | 1.51,408 | +1,599 | 8 |
| 9 | 19 |  Anthoine Hubert | BWT Arden | 1.51,513 | +1,704 | 18 |
| 10 | 7 |  Zhou Guanyu | UNI-Virtuosi Racing | 1.51,573 | +1,764 | 9 |
| 11 | 16 |  Jordan King | MP Motorsport | 1.51,717 | +1,908 | 10 |
| 12 | 12 |  Juan Manuel Correa | Sauber Junior Team by Charouz | 1.51,788 | +1,979 | 11 |
| 13 | 5 |  Sérgio Sette Câmara | DAMS | 1.51,817 | +2,008 | 12 |
| 14 | 20 |  Giuliano Alesi | Trident | 1.52,644 | +2,835 | 13 |
| 15 | 14 |  Arjun Maini | Campos Racing | 1.52,718 | +2,909 | 14 |
| 16 | 21 |  Ralph Boschung | Trident | 1.52,956 | +3,147 | 15 |
| 17 | 10 |  Sean Gelael | Prema Racing | 1.52,995 | +3,186 | 17 |
| 18 | 18 |  Tatiana Calderón | BWT Arden | 1.33,997 | +4,188 | 20 |
| 19 | 17 |  Mahaveer Raghunathan | MP Motorsport | 1.55,217 | +5,408 | 16 |
| 20 | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | Ei aikaa |  | 19 |
Lähde:
Tulokset > Lauantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 37 | 1:02.40,675 | 3 | 25 |
| 2. | 4 |  Nyck de Vries | ART Grand Prix | 37 | +0,752 | 1 | 18+4 |
| 3. | 15 |  Jack Aitken | Campos Racing | 37 | +1,045 | 7 | 15 |
| 4. | 8 |  Luca Ghiotto | UNI-Virtuosi Racing | 37 | +2,995 | 2 | 12 |
| 5. | 5 |  Sérgio Sette Câmara | DAMS | 37 | +4,144 | 12 | 10 |
| 6. | 16 |  Jordan King | MP Motorsport | 37 | +5,048 | 10 | 8+2 |
| 7. | 2 |  Nobuharu Matsushita | Carlin | 37 | +5,282 | 8 | 6 |
| 8. | 9 |  Mick Schumacher | Prema Racing | 37 | +15,807 | 4 | 4 |
| 9. | 7 |  Zhou Guanyu | UNI-Virtuosi Racing | 37 | +17,795 | 9 | 2 |
| 10. | 11 |  Callum Ilott | Sauber Junior Team by Charouz | 37 | +18,562 | 6 | 1 |
| 11. | 19 |  Anthoine Hubert | BWT Arden | 37 | +20,018 | 18 |  |
| 12. | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 37 | +22,072 | 19 |  |
| 13. | 20 |  Giuliano Alesi | Trident | 37 | +22.754 | 13 |  |
| 14. | 12 |  Juan Manuel Correa | Sauber Junior Team by Charouz | 37 | +23,756 | 11 |  |
| 15. | 10 |  Sean Gelael | Prema Racing | 37 | +28,183 | 17 |  |
| 16. | 18 |  Tatiana Calderón | BWT Arden | 37 | +1.15,823 | 20 |  |
| 17. | 17 |  Mahaveer Raghunathan | MP Motorsport | 37 | +1.16,712 | 16 |  |
| 18.† | 21 |  Ralph Boschung | Trident | 33 | DNF | 15 |  |
| Kesk. | 14 |  Arjun Maini | Campos Racing | 17 | DNF | 14 |  |
| Kesk. | 1 |  Louis Delétraz | Carlin | 3 | DNF | 5 |  |
Lähde:
Tulokset > Sunnuntain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 9 |  Mick Schumacher | Prema Racing | 28 | 43.59,841 | 1 | 15 |
| 2. | 2 |  Nobuharu Matsushita | Carlin | 28 | +1,453 | 2 | 12+2 |
| 3. | 5 |  Sérgio Sette Câmara | DAMS | 28 | +3,396 | 4 | 10 |
| 4. | 16 |  Jordan King | MP Motorsport | 28 | +4,177 | 3 | 8 |
| 5. | 15 |  Jack Aitken | Campos Racing | 28 | +4,960 | 6 | 6 |
| 6. | 4 |  Nyck de Vries | ART Grand Prix | 28 | +11,428 | 7 | 4 |
| 7. | 6 |  Nicholas Latifi | DAMS | 28 | +12,314 | 8 | 2 |
| 8. | 8 |  Luca Ghiotto | UNI-Virtuosi Racing | 28 | +12,930 | 5 | 1 |
| 9. | 7 |  Zhou Guanyu | UNI-Virtuosi Racing | 28 | +13,821 | 9 |  |
| 10. | 11 |  Callum Ilott | Sauber Junior Team by Charouz | 28 | +23,877 | 10 |  |
| 11. | 19 |  Anthoine Hubert | BWT Arden | 28 | +26,891 | 11 |  |
| 12. | 20 |  Giuliano Alesi | Trident | 28 | +29,527 | 13 |  |
| 13. | 1 |  Louis Delétraz | Carlin | 28 | +35,741 | 20 |  |
| 14. | 12 |  Juan Manuel Correa | Sauber Junior Team by Charouz | 28 | +38,514 | 14 |  |
| 15. | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 28 | +39,932 | 12 |  |
| 16. | 14 |  Arjun Maini | Campos Racing | 28 | +40,093 | 19 |  |
| 17. | 10 |  Sean Gelael | Prema Racing | 28 | +40,737 | 15 |  |
| 18. | 21 |  Ralph Boschung | Trident | 28 | +42,857 | 18 |  |
| 19. | 17 |  Mahaveer Raghunathan | MP Motorsport | 28 | +59,688 | 17 |  |
| Kesk. | 18 |  Tatiana Calderón | BWT Arden | 7 | DNF | 16 |  |
Lähde:
Muuta

Mick Schumacherin ensimmäinen voitto ja palkintosija.
Haataja

Haataja on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anna Haataja (s. 1996), suunnistaja
Antti Haataja (s. 1977), valokuvaaja ja tietokirjailija
Arttu Haataja (s. 2001), futsalpelaaja
Hans Haataja (1932–2012), mainoselokuvien ohjaaja
Iida Haataja (s. 1994), kestävyysjuoksija
Jaakko Haataja (1846–1918), perämies, runoilija ja merimieslaulujen kerääjä
Johannes Haataja (1928–1991), hammaslääketieteen professori, Kyösti Haatajan poika
Juha-Pekka Haataja (s. 1982), jääkiekkoilija
Katherine Haataja (s. 1969), ruotsalais-suomalainen oopperalaulaja ja yrittäjä
Kristina Haataja (s. 1953), kääntäjä ja toimittaja
Kyösti Haataja (1881–1956), professori, kansanedustaja ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja, Jaakko Haatajan poika
Lauri Haataja (1947–2012), historiantutkija, tietokirjailija ja kirjallisuuskriitikko
Paul-Erik Haataja (s. 1944), kirjailija
Samuli Haataja (s. 1976), The Crash -yhtyeen perustajajäsen, basisti ja taustalaulaja
Sini Haataja (s. 1998), pesäpalloilija
Teemu Haataja (s. 1974), pesäpalloilija.
Kaisa Broner-Bauer, o.s. Haataja (s. 1942), arkkitehti
Sirkka Oikarinen, o.s. Haataja (s. 1959), kilpakävelijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Grateful Dead

| Grateful Dead |
| --- | --- |
 Grateful Dead vuonna 1979.
Tiedot
Toiminnassa:  1965–1995
Tyylilaji:  psykedeelinen rock, folk rock, country, bluegrass, acid rock, blues-rock, rock and roll
Kotipaikka:   San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jerry García, kitara   Phil Lesh, basso   Bill Kreutzmann, rummut   Vince Welnick, kosketinsoitin   Bob Weir   Mickey Hart   Brent Mydland   Ron "Pigpen" McKernan   Tom Constanten   Keith Godchaux   Donna Godchaux  
Levy-yhtiö:  Warner Bros. Records, 1966–1972   Grateful Dead Records, 1973–1976   Arista Records, 1977–1989   Rhino Records (Remasters), 2001–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grateful Dead oli vuonna 1965 perustettu sanfranciscolainen rock-yhtye. Yhtye tunnettiin uniikista tyylistään, jossa yhdistyivät rock, folk, bluegrass, blues, reggae, country, jazz, psykedelia, space rock ja gospel sekä konserteissa pitkät improvisaatiot.
Historia

Grateful Dead aloitti vuonna 1965 nimellä The Warlocks. Kun selvisi, että sen niminen yhtye oli jo olemassa, yhtyeen jäsen Jerry Garcia näki sanakirjassa hakusanan Grateful Dead (suom. 'kiitolliset vainajat') ja ehdotti sitä yhtyeen nimeksi. "Kiitollinen vainaja" on kansanperinteessä vainajan sielu tai enkeli, joka osoittaa kiitollisuutta sille, joka järjestää sen ruumiille hautajaiset.
Grateful Dead esiintyi Woodstockin Festivaaleilla vuonna 1969.
Psykedeelisen rockin tunnetumpiin edustajiin lukeutuva yhtye säilyi varsinkin Yhdysvalloissa hyvin suosittuna hippinostalgian ikonina, kunnes hajosi vuonna 1995 kitaristi Jerry Garcian kuoltua.
Grateful Deadin jäsenistä Bob Weir, Mickey Hart sekä Bill Kreutzmann ovat jatkaneet esiintymistä Dead & Company -yhtyeessä, jossa kitaraa soittaa John Mayer.
Diskografia > Studioalbumit ja livealbumit

Grateful Dead julkaisi säännöllisesti livealbumeita, jotka ovat olennainen osa yhtyeen kehitystä. Nämä ”alkuperäiset” livealbumit, jotka usein sisältävät studioalbumeilla julkaisematonta materiaalia, on lueteltu tässä.
The Grateful Dead 1967 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/McKernan)
Anthem of the Sun 1968 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan)
Aoxomoxoa 1969 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan/Constanten)
Live/Dead 1969 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan/Constanten)
Workingman's Dead 1970 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan)
American Beauty 1970 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan)
Grateful Dead 1971 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/McKernan)
Europe '72 1972 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/McKernan/K. Godchaux/D. Godchaux)
History of the Grateful Dead, Volume One (Bear's Choice) 1973 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/McKernan)
Wake of the Flood 1973 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/K. Godchaux/D. Godchaux)
Grateful Dead from the Mars Hotel 1974 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/K. Godchaux/D. Godchaux)
Blues for Allah 1975 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/K. Godchaux/D. Godchaux)
Steal Your Face 1976 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/K. Godchaux/D. Godchaux)
Terrapin Station 1977 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/K. Godchaux/D. Godchaux)
Shakedown Street 1978 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/K. Godchaux/D. Godchaux)
Go to Heaven 1980 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Reckoning 1981 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Dead Set 1981 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
In the Dark 1987 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Dylan & The Dead (live, with Bob Dylan) 1989 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Built to Last 1989 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Without a Net 1990 (Garcia/Weir/Lesh/Kreutzmann/Hart/Mydland)
Diskografia > Kokoelmat

Skeletons from the Closet (Best of the Grateful Dead) 1973
What a Long Strange Trip It's Been 1977
Dead Zone: The Grateful Dead CD Collection (1977–1987) 1987
The Arista Years 1996
Grayfolded 1996
Grateful Dead 1977–1995 1996
Selections From the Arista Years 1997
So Many Roads 1965–1995 1999
So Many Roads (1965–1995) Sampler 1999
The Golden Road (1965–1973) 2001
Postcards of the Hanging 2002
Birth of the Dead 2003
The Very Best of The Grateful Dead 2003
Beyond Description (1973–1989) 2004