stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian maanjäristys 2016

| Italian maanjäristys 2016 |
| --- | --- |

Päivämäärä:  24. elokuuta 2016 3.36 CET 
Magnitudi:  6,2  (Mw)
Episentrumin sijainti:  42.714°N, 13.172°E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:  Italia
Henkilövahingot:  297 kuollutta
Italian maanjäristys tapahtui 24. elokuuta 2016 kello 3.36 paikallista aikaa lähellä Perugian kaupunkia Keski-Italiassa. Maanjäristyksen voimakkuus oli 6,2 momenttimagnitudia. Maanjäristyksessä on kuollut ainakin 247 henkeä ja loukkaantunut 368. Suurin tuho tapahtui Amatricen, Accumolin ja Arquata del Tronton kylissä. Niiden kaikki rakennukset tuhoutuivat lähes täysin. Järistysalueella oli onnettomuuden sattuessa noin 20 000 ihmistä.
Alueella sattui varhain aamulla 4,7 magnitudin jälkijäristys 25. elokuuta.
Lähes samalla alueella, 68 km Perugiasta, sattui 6.6 momenttimagnitudin maanjäristys 30. lokakuuta. Norcian pikkukaupungin kirkko romahti ja Rooman metrolinjat suljettiin. Lokakuun loppupuolella koettiin myös 5.5 ja 6.1 momenttimagnitudin järistykset, joiden takia monien pikkukaupunkien asukkaat olivat poistuneet kodeistaan.
Lahtan-Pravoberežnajan linja

| Lahtan-Pravoberežnajan linja>  |
| --- | --- |

Perustiedot
Järjestelmä:  Pietarin metro
Reitti:  Spasskaja–Ulitsa Dybenko
Avattu:  30. joulukuuta 1985
Tekniset tiedot
Pituus:  11,2 km
Asemia:  8
Raideleveys:  1 520 mm
Lahtan-Pravoberežnajan linja (ven. Лахтинско-Правобережная линия, Lahtinsko-Pravoberežnaja linija) on Pietarin metron neljäs linja. Linja avattiin 30. joulukuuta 1985.
Linjan pituus on 11,2 kilometriä ja siinä on kahdeksan asemaa.
Asemat

Spasskaja (Спасская), vaihtomahdollisuus Frunzen–Primorjen-linjan asemalle Sadovaja ja Moskovan–Petrogradin-linjan asemalle Sennaja ploštšad
Dostojevskaja (Достоевская), vaihtomahdollisuus Kirovin–Viipurin-linjalle asemalle Vladimirskaja
Ligovski prospekt (Лиговский проспект)
Ploštšad Aleksandra Nevskogo-2 (Площадь Александра Невского-2), vaihtomahdollisuus Nevan–Vasilinsaaren-linjan asemalle Ploštšad Aleksandra Nevskogo-1
Novotšerkasskaja (Новочеркасская)
Ladožskaja (Ладожская)
Prospekt Bolševikov (Проспект Большевиков)
Ulitsa Dybenko (Улица Дыбенко)
Jan-Eric Nyström

Nyström trikkikuvaamossaan vuonna 1998. Laitteet on v. 2010 tallennettu Elävän kuvan museoon.
Jan-Eric Nyström (s. 24. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen animaattori ja trikkikuvaaja.
Hän työskenteli animaation parissa vuodesta 1973 lähtien. Varusmiesaikanaan hän toimi animaattorina Pääesikunnan elokuvaosastolla.
Hän on animoinut useita palkittuja lastenelokuvia (mm. ”The Kidnapping”, 1974) ja satoja piirrosanimaatioita mainoksiin, kuten ”Biolan Kanankakka”, ”Lasol” ja ”Masinol”. Trikkikuvaajana hän on toteuttanut lukuisten kotimaisten dokumentti- ja kokoillanelokuvien alku- ja lopputekstijaksot.
Hän on toteuttanut myös elokuvien erikoistehoisteita, kuten esimerkiksi aseiden suuliekkejä pienoismallien avulla kuvattuihin kohtauksiin Talvisota-elokuvassa (1989).
1980-luvun puolivälistä lähtien Nyström kehitti Animac-tietokoneohjelmaa, jonka avulla animaattori saattoi kuvata piirroksensa videokameralla ja näyttää ne peräjälkeen halutulla nopeudella ja näin tarkistaa luomansa liikkeen toimivuuden etukäteen. Disney-yhtiö käytti Animac-ohjelmaa vuodesta 1989 alkaen, Kaunottaresta ja hirviöstä (1991) Pocahontasiin (1995).
Nyström jäi eläkkeelle 2014.
Hän harrastaa pienoisrautateitä ja on rakentanut pihalleen puutarhajunaradan.
Tuotantoa

Breidablick (2011) dokumentti, Yle FST
Ballongmannen (2016) dokumentti, Yle FST:lle.
Eadweard Muybridge (2007) käsikirjoitus, kuvaus ja animaatiot
Aiheesta muualla

Jan-Eric Nyström Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jan-Eric Nyström Elonetissä.
Animato – Jan-Eric Nyströmin kotisivut
Römpötti, Harri: Animaattori Jan-Eric Nyström teki 1990-luvun vaihteessa suomalaista elokuvahistoriaa, kun hänen kehittämänsä Animac-ohjelma otettiin käyttöön Disney-elokuvissa Helsingin Sanomat.  22.7.2021.
Lauro de Bosis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lauro De Bosis. |  Lauro De Bosis. |  Lauro De Bosis. |  |
Maa:   Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | Draama |  |
Lauro Adolfo De Bosis (9. joulukuuta 1901 Rooma – 3. lokakuuta 1931 Livorno) oli italialainen runoilija, lentäjä ja fasismin vastaisen liikkeen puolestapuhuja.
De Bosis osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa voitti hopeaa draamassa teoksellaan Icarus, joka sisälsi piilotettua kritiikkiä fasismia kohtaan. Hän seurusteli yhdysvaltalaisen näyttelijän Ruth Draperin kanssa.
Lauro De Bosis ja hänen lentokoneensa Klemm Kl 25 vuodelta 1931.
De Bosis kannatti aluksi Italian diktaattori Benito Mussolinia, koska toivoi tämän kohentavan valtion hyvinvointia ensimmäisen maailmansodan jäljiltä. Hän muutti myöhemmin kantaansa ja liittyi fasismin vastustajien liikkeeseen, kun näitä alettiin vainota ja teloittaa. De Bosiksen viimeinen merkittävä poliittinen kannanotto tapahtui vuonna 1931, kun hän pudotti lentokoneestaan fasismihallintoa kritisoivia lentolehtisiä Rooman kaduille, minkä seurauksena hän pakeni lentämällä Välimerelle ja katosi sen yläpuolella.
In a Silent Way

| In a Silent Way Miles Davis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1969
 Julkaistu: 1969
 Tuottaja(t): Teo Macero
 Tyylilaji: fuusiojazz, avant-garde jazz
 Kesto: 38:10.00
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Miles Davisin muut julkaisut
| Filles de Kilimanjaro 1969 | In a Silent Way 1968 | Bitches Brew 1970 |
In a Silent Way on Miles Davisin vuonna 1969 julkaistu jazzalbumi, joka koostuu kahdesta, levyn koko puoliskon täyttävästä kappaleesta. Levyä pidetään yhtenä fuusiojazzin merkkipaaluista. Jo kahdella aikaisemma albumilla kuultiin mm. sähköbassoa ja sähköpianoa, mutta In a Silent Way on ensimmäinen albumi, jossa sähköisyys oli merkittävässä osassa. Se on myös ensimmäinen albumi, jonka lopulliseen muotoon vaikutti ratkaisevasti tuottaja Teo Maceron leikkaus. Molempien kappaleen leikkauksessa alun teema toistetaan kappaleen lopussa. Tämä on yleinen rakenne muussakin jazz -musiikissa, mutta tällä levyllä ajatus on viety pidemmälle, ja loppuun on leikattu täsmälleen sama otto jota on käytetty kappaleen alussa.
Albumilla soittavat useat myöhemmin fuusiojazzin kehitykseen merkittävästi vaikuttaneet muusikot mm. Chick Corea, Wayne Shorter ja kuukautta aikaisemmin debyyttialbuminsa äänittänyt englantilainen kitaristi John McLaughlin. Seuraavalla albumillaan Bitches Brew Davis vei kehityskulkua vielä pitemmälle yhdistelemällä musiikkiin elementtejä rock- ja funk-musiikista.
In a Silent Way oli yksi neljästä Miles Davisin albumista, jotka valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die.
Kappaleet > Alkuperäinen levyn A-puoli

"Shhh/Peaceful" (Miles Davis) – 18:03
"Shhh" – 6:14
"Peaceful" – 5:42
"Shhh" – 6:20
Kappaleet > Alkuperäinen levyn B-puoli

"In a Silent Way/It's About That Time" (Joe Zawinul, Miles Davis) – 19:57
"In a Silent Way" (Joe Zawinul) – 4:11
"It's About That Time" (Miles Davis) – 11:27
"In a Silent Way" (Joe Zawinul) – 4:14
Muusikot

Miles Davis – trumpetti
Wayne Shorter – sopraanosaksofoni
John McLaughlin – kitara
Chick Corea – sähköpiano
Herbie Hancock – sähköpiano
Joe Zawinul – urut
Dave Holland – kontrabasso
Tony Williams – rummut
Kulttuuritalo Virta

Kulttuuritalo Virta
Kulttuuritalo Virta (aik. Imatran kulttuurikeskus) sijaitsee Imatran kaupungin hallintokeskuksessa Vuoksen länsirannalla Mansikkalassa. Arto Sipisen suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1986. Rakennukseen suunniteltu laajennus, johon kaupunginteatteri olisi muuttanut, jäi sittemmin toteutumatta.
Kulttuuritalo Virta on kaksiosainen rakennus. Ensimmäisessä osassa on Imatran kaupunginkirjaston pääkirjasto, Ticketmasterin myyntipiste, Imatran taidemuseo ja kaupungin historiaa esittelevä kaupunginmuseo. Sisäänpääsy museoihin on ilmainen.
Toisessa osassa sijaitsee Imatran Musiikkiopisto, kaksi konsertti- ja kongressikäyttöön sopivaa salia, Karelia-sali ja Kaleva-sali sekä kahvila Virta.
Talon kahta eri osaa yhdistää Käytävägalleria, jonka kuntalaiset taiteilijat ja yhteisöt voivat varata omia näyttelyitään varten ilmaiseksi.
Kulttuuritalo Virta oli Suomen ensimmäisiä monia eri kulttuurilaitoksia yhdistäviä monitoimitaloja tai kulttuurikeskuksia, joita rakennettiin 1980-luvulla erityisesti Itä-Suomen kaupunkeihin. Muita olivat Mikkelin Mikaeli, nykyisen Kouvolan Kuusankoskitalo sekä Pieksämäen Kulttuurikeskus Poleeni.
Kulttuuritalo Virta sai uuden nimen 25-vuotisjuhlassaan marraskuussa 2011. Aiemmin koko rakennusta kutsuttiin Imatran kulttuurikeskukseksi.
Rakennuksen tilat

Karelia-saliin mahtuu kerrallaan noin 500 ihmistä istumapaikoille, joista permannolla on noin 400 ja lehterillä noin 120. Kaleva-salin istumapaikkamäärä on noin 100 henkilöä. Rakennuksen Vuoksen puoleisella sivulla sijaitsee myös 200-paikkainen ulkoauditorio Vuoksi, joka on käytössä vain kesäaikaan. Talossa on useita vuokrattavia neuvottelu- ja kokoontumistiloja.
Viereisen kaupungintalon tiloja ja palveluita voidaan myös käyttää tapahtumien yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kulttuuritalo Virta Wikimedia Commonsissa
Kulttuuritalo Virta
Sisäkuva
Kuuba yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008

Kuuban joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 28. helmikuuta 2008.
Joukkue > Miehet

60 metrin juoksu: Henry Vizcaíno
60 metrin aitajuoksu: Dayron Robles, Yoel Hernandez
Korkeushyppy: Victor Moya
Pituushyppy: Wilfredo Martinez
Kolmiloikka: Arnie David Giralt, Osniel Tosca
Joukkue > Naiset

60 metrin juoksu: Virgen Benavides
60 metrin aitajuoksu: Anay Tejeda
Kolmiloikka: Yargelis Savigne
Kuulantyöntö: Yumileidi Cumbá, Misleydis Gonzalez
Tulokset > Miehet

| laji | urheilija | kilpailu | sijoitus | tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m | Henry Vizcaino | alkuerät | 3. | 6,70 |
| 60 m | Henry Vizcaino | välierät | 8. | 6,77 |
| 60 m aidat | Yoel Hernández | alkuerät | 3. | 7,74 |
| 60 m aidat | Yoel Hernández | välierät | 3. | 7,63 |
| 60 m aidat | Yoel Hernández | loppukilpailu | 8. | 7,91 |
| 60 m aidat | Dayron Robles | alkuerät | 7. | 8,53 |
| Korkeushyppy | Víctor Moya | karsinta | 3. | 227 |
| Korkeushyppy | Víctor Moya | loppukilpailu | 5. | 227 |
| Pituushyppy | Wilfredo Martínez | karsinta | 6. | 782 |
| Pituushyppy | Wilfredo Martínez | loppukilpailu | 8. | 772 |
| Kolmiloikka | Arnie David Giralt | karsinta | 1. | 17,20 SB |
| Kolmiloikka | Arnie David Giralt | loppukilpailu | 2. | 17,47 PB |
| Kolmiloikka | Osniel Tosca | karsinta | 6. | 16,93 |
| Kolmiloikka | Osniel Tosca | loppukilpailu | 6. | 17,13 SB |
Tulokset > Naiset

| laji | urheilija | kilpailu | sijoitus | tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m | Virgen Benavides | alkuerät | 3. | 7,29 |
| 60 m | Virgen Benavides | välierät | 5. | 7,25 |
| 60 m aidat | Anay Tejeda | alkuerät | 1. | 7,93 |
| 60 m aidat | Anay Tejeda | välierät | 1. | 7,96 |
| 60 m aidat | Anay Tejeda | loppukilpailu | 3. | 7,98 |
| Kolmiloikka | Yargelis Savigne | karsinta | 2. | 14,56 |
| Kolmiloikka | Yargelis Savigne | loppukilpailu | 1. | 15,05 AR |
| Kuulantyöntö | Misleydis González | karsinta | 8. | 18,32 SB |
| Kuulantyöntö | Misleydis González | loppukilpailu | 4. | 18,75 PB |
Laury Thilleman

Laury Thilleman
Laury Thilleman (s. 30. heinäkuuta 1991) on ranskalainen missi. Hänet kruunattiin vuoden 2011 Miss Ranskaksi 4. joulukuuta 2010; hän edusti kilpailussa Bretagnea. Hän osallistui vuoden 2011 Miss Universum -kilpailuun ja ylsi kymmenen parhaan kärkeen. Hän on 179-senttinen.
Thilleman arvosteli Miss Universumiksi valittua Miss Angola Leila Lopesia tämän voiton jälkeen. Hän piti tätä liian varautuneena eikä tarpeeksi persoonallisena. Hän sanoi Lopesin olleen usein farkuissa ja ilman meikkejä; hän sanoikin kaikkien kilpailijoiden yllättyneen voitosta ja ilmaisi näkemyksenään, että Miss Angolan voittoon vaikutti kilpailun järjestäminen Brasiliassa (toisessa Portugalin entisessä siirtomaassa).
Hän on valmistunut kauppakorkeakoulu Brest Business Schoolista.
Käännös suomeksi
Lahtari

Lahtari oli punaisten käyttämä haukkumanimi Suomen sisällissodassa taistelleille valkoisille sotilaille sekä myös yleisesti porvareille ja suojeluskuntalaisille. Valkoisen armeijan ylipäällikköä Carl Gustaf Emil Mannerheimiä kutsuttiin lahtarikenraaliksi. Valkoisten punaisista käyttämä samankaltainen nimitys oli punikki.
Sanaa käytettiin kuitenkin jo yli kymmenen vuotta ennen Suomen sisällissotaa. Sanomalehdistössä sen poliittinen merkitys esiintyy ensimmäisen kerran marraskuussa 1905, jolloin Työmies kirjoittaa suurlakon jälkeen muodostettavista uusista poliisivoimista ”lahtarikaartina”. Viikkoa myöhemmin lehti käyttää samaa termiä polyteknikkojen perusteilla olevasta järjestyskaartista, minkä jälkeen se levisi nopeasti myös muihin työväenlehtiin.
Alkujaan sana lahtari oli 1800-luvulla teurastajasta käytetty nimitys, jonka alkuperä on ruotsin kielen slakta ’teurastaa’.
Aiheesta muualla

Veikko Huovinen:Lahtari ja punikki pdf
Kansalliskirjasto – haku: Lahtari
Jan-Erik Lönnqvist

Jan-Erik Lönnqvist (s. 1977) on suomalainen psykologi, joka on toiminut sosiaalipsykologian professorina Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa 1. syyskuuta 2014 lähtien. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2008.
Lönnqvist kertoo tutkivansa etenkin persoonallisuuspsykologiaa, moraalipsykologiaa ja poliittista psykologiaa. Vuonna 2020 hän sai huomiota mediassa kertomalla tutkimuksestaan, jonka mukaan "itsekeskeiset miehet, jotka ovat riidanhaluisia, omapäisiä, epäsympaattisia ja epäempaattisia, omistavat huomattavasti muita useammin Audin, BMW:n tai Mercedeksen kaltaisen statusauton."
Julkaisut

Jan-Erik Lönnqvist: Issues in socially desirable responding and personality research (väitöskirja). Helsingin yliopisto, 2008. http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-10-4990-3
Klaus Helkama, Rauni Myllyniemi, Karmela Liebkind, Johanna Ruusuvuori, Jan-Erik Lönnqvist, Nelli Hankonen, Tuuli Mähönen, Inga Jasinskaja-Lahti ja Jukka Lipponen: Johdatus sosiaalipsykologiaan. Edita, 2015.
Aiheesta muualla

Jan-Erik Lönnqvist ORCID:ssa
Jan-Erik Lönnqvist Google Scholarissa
Lauro Rossi

Lauro Rossi
Lauro Rossi (19. helmikuuta 1812 – 5. toukokuuta 1885) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli muun muassa Niccolò Antonio Zingarellin johdolla. Rossin tuotantoon kuuluu lähes kolmekymmentä oopperaa ja kirkkomusiikkia. Hänen sävellysoppilaitaan oli muun muassa Ruggero Leoncavallo.
Lauritz Wigand-Larsen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa systeemi |  |
Lauritz Wigand-Larsen (24. elokuuta 1895 Bergen – 4. kesäkuuta 1951 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.
James Sie

| James Sie> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. joulukuuta 1962 (ikä 61)  Summit, New Jersey
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Jackie Chan (Jackie Chan seikkailee)
Aiheesta muualla
IMDb 
James Sie (s. 18. joulukuuta 1962 Summit, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tehnyt enimmäkseen äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin.
Ura

Kiinalaisia sukujuuria omaava Sie syntyi New Jerseyssä vuonna 1962. Hän aloitti näyttelemisen televisiossa myöhäisellä iällä ja esiintyi usein pienissä rooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Lahjomattomat, Takaa-ajajat, Dharma ja Greg, Teho-osasto, Siskoni on noita, Ilman johtolankaa ja Num3rot.
2000-luvun alussa Sie ryhtyi tekemään äänirooleja ja on saavuttavat suurempaa menestystä merkittävien roolien merkeissä. Hän ääninäytellyt animaatioissa kuten Aikamatka, Justice League Unlimited, Scooby-Doo, Jackie Chan seikkailee, Kukkulan kuningas ja Ice Age 2. Hän myös tehnyt äänirooleja videopeleihin, kuten Bruce Lee: Quest of the Dragon, Shark Tale, Narc, Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots ja World of Warcraft: Mists of Pandaria
Ääniroolit

Jackie Chan seikkailee (2000–2005)
Aikamatka (2001)
Kukkulan kuningas (2002–2005)
Danny Phantom (2004–2006)
The Infinite Darcy (2004)
Justice League Unlimited (2004)
Scooby-Doo (2004)
Avatar (2005–2006)
The Batman vs. Dracula (2005)
Roni Neutroni (2005)
Ice Age 2 (2006)
Shorty McShorts' Shorts (2006)
Hellboy Animated: Sword of Storms (2006)
Vaihdokit (2006)
W.I.T.C.H. (2006)
The Invincible Iron Man (2007)
Random! Cartoons (2007)
The Grim Adventures of Billy & Mandy (2007)
Chill Out, Scooby-Doo! (2007)
Idaho

Snaken valuma-alue Idahossa
Idaho [ˈaɪdəhoʊ] on Yhdysvaltain luoteisosassa Kalliovuorilla sijaitseva harvaan asuttu osavaltio, joka oli hallinnollisesti territorio vuoteen 1890. Osavaltion pääkaupunki on Boise.
Nimi

Sanan ”Idaho” alkuperää ei tunneta. Alkuvuodesta 1860 Yhdysvaltain kongressi suunnitteli uuden territorion perustamista Kalliovuorten alueelle. Kongressin pöytäkirjoissa mainitaan toukokuun 10. ja 11. päivinä, että ”Idahon territorio” oli kaikkein suosituin ehdotus, ja että Idaho oli erästä intiaanikieltä ja tarkoitti ”Vuoren jalokiveä”. Viime hetkellä territorion nimeksi valittiin kuitenkin Coloradon territorio. Se perustettiin helmikuussa 1861.
Idaho-sanaa ei tiedetä käytetyn ennen vuotta 1860. Edellisenä vuonna alueelle oli saapunut suuri määrä kullankaivajia, jotka olivat mahdollisesti kuulleet sanan intiaaneilta. Kullankaivajilla ei ollut oikeutta kongressiedustukseen. Muuan George M. Willing oli silti saapunut Denveristä Washingtoniin ajamaan heidän etujaan, vaikka olikin hävinnyt vaalit. Willing väitti keksineensä koko nimen Idaho, ja että sen oli innoittanut hänen tapaamansa pikkutyttö Ida. Willingin kertomus julkaistiin vasta vuonna 1875 ja hänellä oli maine epäluotettavana tarinankertojana, joten tämänkään selityksen aitoudesta ei ole varmuutta. Ilmeisesti Willingin ehdotus Coloradon territorion nimeksi hylättiin kun paljastui, ettei Idaho ollut aito intiaaninimi. Kalliovuorten kaivosmiesten parissa nimestä tuli kuitenkin suosittu.
Runoilija Joaquin Miller käytti nimeä Idaho 1860-luvun alussa. Ainakin kerran hän kirjoitti nimen ”E-dah-hoe” ja väitti sen tarkoittavan ”valoa vuorijonon yllä”. Idahon territorio perustettiin lopulta 3. maaliskuuta 1863, vaikka kongressi olikin harkinnut myös Montanan nimeä.
Maantiede

Idaho rajoittuu pohjoisessa Kanadan puoleiseen Brittiläisen Kolumbian provinssiin. Lännessä naapureina ovat Washingtonin ja Oregonin osavaltiot, idässä Montana ja Wyoming sekä etelässä Utah ja Nevada. Länsirajana on osittain alueellisesti merkittävä Snake River -joki.
Idaho kuuluu Yhdysvaltojen vuoristoisimpiin alueisiin. Kalliovuoret hallitsee sen maisemia. Snake Riverissä sijaitseva Shoshonen vesiputous on korkeampi kuin Niagaran putoukset.
Vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Boisessa on melkein 33 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta helmikuuhun, kylmimmillään joulukuussa -4,4 astetta.
Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa Idahon alueella asui noin 8000 intiaania, jotka kuuluivat kahteen ryhmään, shoshoneihin ja bannockeihin. Espanjalaiset tekivät tutkimusretkiä alueelle 1500-luvulta alkaen, ja tutustuttivat maan luoteisosan intiaanit hevosiin ja muihin kotieläimiin sekä uusiin viljelyskasveihin. Myöhemmin Idaho oli rajaseutua, johon muutti eri syistä vainojen kohteeksi joutuneita sekä Euroopasta että Amerikan itäosista.
1900-luvun puolivälissä Idahon syrjäisyys houkutteli maallemuuttajia ja vaihtoehtoväkeä. 1980-luvulla heitä seurasivat äärioikeistolaiset ryhmät. 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä osavaltioon muutti 100 000 uutta asukasta, monet heistä Kaliforniasta ja Tyynenmeren rannikolta.
Hallinto ja politiikka

Idahon lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 35 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 70 jäsentä.
Vuonna 2013 senaatissa on 28 republikaania, 7 demokraattia, edustajainhuoneessa 57 republikaania ja 13 demokraattia.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Vuodesta 2019 kuvernöörinä on ollut Brad Little.
Osavaltio on jaettu 44 piirikuntaan.
Idaho on vankkaa republikaanisen puolueen tukialuetta. Yhdysvaltojen presidentinvaaleissa se on asettunut republikaanien ehdokkaan taakse vuodesta 1952 (Dwight D. Eisenhowerin valinnasta alkaen) paitsi vuonna 1964, jolloin Idaho tuki Lyndon B. Johnsonia. 2000-luvun vaaleissa demokraattien ääniosuus on ollut noin kolmanneksen.
Talous

Idahon bruttokansantuote vuonna 2010 oli 55 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 43. tilalla.
Alueella viljellään muun muassa perunaa ja siellä on myös kaivosteollisuutta.
Vuonna 2011 suurimmat työnantajat olivat St. Lukesin terveyskonserni, Wal-Mart, Micron Technology, Idahon yliopisto ja Meridianin koulupiiri.
Liikenne

Idahon lentoasemista 21:llä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Niistä kahdeksalta lähti matkaan yli sata matkustajaa. Vilkkaimmat lentoasemat olivat Boisen (1 488 000 lähtevää matkustajaa) ja Idaho Fallsin (148 000) lentoasemat.
Idahon suurimmat rautatieyhtiöt ovat rahtia kuljettavat BNSF Railway ja Union Pacific Railroad. Muita pienempiä rautatieyhtiöitä on kuusi. Amtrakin matkustajajunista Idahon halki kulkee Empire Builder.
Idahon ainoa satama on Lewistonin satama. Päästäkseen sinne Tyyneltämereltä laivojen on kuljettava yli 450 kilometriä jokia pitkin ylävirtaan. Se sijaitseekin kauempana sisämaassa kuin yksikään toinen Yhdysvaltain länsirannikon satama.
Väestö

Vuonna 2014 Idahossa oli noin 1,6 miljoonaa asukasta.
Pääkaupunki Boise on yksi kolmesta osavaltion yli sadantuhannen asukkaan kaupungista Meridianin ja Nampan ohella. Yli 50 000 asukasta on viidessä muussa kaupungissa: Idaho Falls, Caldwell, Pocatello, Coeur d’Alene ja Twin Falls.
Idahossa toimii kolme julkista yliopistoa ja joukko yksityisiä korkeakouluja ja muita oppilaitoksia.
Kulttuuri

Idahon varhaisinta kulttuuria edustivat toisaalta kaivoskylien "oopperatalot" joissa esitettiin musikaaleja ja vakavia näytelmiä, toisaalta kirkon toiminta. Myöhemmin Idahon yliopisto otti johtavan roolin musiikin, kuvataiteen, arkkitehtuurin, luovan kirjoittamisen ja teatterin saralla.
Ernest Hemingwayn vanhin poika Jack Hemingway asui Idahon Ketchumissa ja vaikutti osavaltion kalastussäädösten kehittämiseen. Hän hoiti isänsä kulttuuriperintöä ja julkaisi joitakin omaelämäkerrallisia teoksia.
Urheilu

Idahossa on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista hiihtokeskuksista, Sun Valley. Se on perustettu vuonna 1936.
| Joukkue | Laji | Sarja |
| --- | --- | --- |
| Boise Hawks | Baseball | Northwest League |
| Boise State Broncos | Amerikkalainen jalkapallo | Mountain West Conference |
| Idaho Vandals | Amerikkalainen jalkapallo | Western Athletic Conference |
| Idaho State Bengals | Amerikkalainen jalkapallo | Big Sky Conference |
| Idaho Falls Chukars | Baseball | Pioneer Baseball League |
| Idaho Stampede | Koripallo | NBA G League |
| Idaho Steelheads | Jääkiekko | ECHL |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Idaho Wikimedia Commonsissa
Osavaltion ylin hallintorakennus Boisessa.