stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkohammaskotilo

| Valkohammaskotilo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Hammaskotilot Scaphopoda
Lahko::  Dentaliida
Heimo::  Dentaliidae
Suku::  Dentalium
Laji::  dentale
Kaksiosainen nimi
 Dentalium dentale  Linnaeus 1758 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkohammaskotilo (Dentalium dentale) on hammaskotiloiden (Scaphopoda) luokkaan kuuluva nilviäinen. Se on läheistä sukua punahammaskotilolle (Dentalium vulgare).
Ulkonäkö ja ominaisuudet

Valkohammaskotilon kuori on suippo, sylinterimäinen ja hieman käyrä. Kuoren pinnalla on 18–20 pitkittäistä uurretta. Kuori on valkeahko, mutta sen pinnalta saattaa löytyä punertavia raitoja. Pään sivuilta pistää esiin nuijapäisiä lonkeroita, joita eläin käyttää tuntoeliminä ja ravinnon pyydystämiseen. Kielellään eli raudullaan hammaskotilo pystyy hienontamaan pienten nilviäisten, äyriäisten ja huokoseläinten kuoren.
Levinneisyys

Valkohammaskotiloita tavataan Pohjois-Atlantin muta-, hiekka- ja sorapohjaisissa rannikoissa. Pohjaan kaivautuneesta valkohammaskotilosta näkyy vain kuoren kapeampi pää. Valkohammaskotilo elää pääasiassa rannalla, mutta sitä voi tavata myös usean sadan metrin syvyydessä.
Valkobassi

| Valkobassi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Bassit Moronidae
Suku::  Morone
Laji::  chrysops
Kaksiosainen nimi
 Morone chrysops  (Rafinesque, 1820) 
Katso myös
   Valkobassi Wikispeciesissä   Valkobassi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkobassi< (Morone chrysops) on bassien heimoon kuuluva amerikkalainen makean veden kalalaji.
Ulkonäkö ja koko

Valkobassilla on hopeanhohtoiset kyljet ja hiukan tummempi selkämys. Pyrstö on melko tumma, muut evät ovat vaaleita. Lajilla on ahvenen tapaan kaksiosainen selkäevä. Valkobassi on tavallisesti noin 30 senttimetrin mittainen. Suurin tavattu yksilö oli lähes puolimetrinen. Laji voi elää 9 vuoden ikäiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Valkobassi elää luonnovaraisena Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Istutettuja esiintymiä on ollut Meksikossa ja Turkissa. Valkobassi elää monenlaisissa vesissä, suurista järvistä jokien rantalammikoihin. Se liikkuu usein parvina pinnan tuntumassa.  Naaraat tulevat sukukypsiksi kolmen vuoden ikäisenä, urokset vuotta aiemmin.
Tulivuoren kraatteri

Cotopaxin kraatteri
Poásin kraatterijärvi
Tulivuoren kraatteri on maanpinnassa oleva aukko tai painauma, joka toimii tulivuoren purkausaukkona. Kraatterit ovat usein muodoltaan maljamaisia. Osa kraattereista on syviä ja jyrkkäreunaisia ja osa on matalia ja laakeita.
Tulivuoren huipulla on huippukraatteri, jossa vulkaaninen materiaali on lähimpänä maanpintaa. Huipulla saattaa olla vain yksi kraatteri, mutta monilla vuorilla on useampiakin kraattereita. Esimerkiksi Etnan huipulla on neljä kraatteria. Vuoren rinteillä voi olla myös sivukraattereita.
Rauhallisten tulivuorten kraattereihin voi syntyä laavajärviä. Tällainen on esimerkiksi Mount Erebuksella, jossa magma on kuplinut maanpinnalle. Kraatteri voi täyttyä vedellä, jolloin muodostuu kraatterijärvi, joita on sekä aktiivisissa että sammuneissa tulivuorissa. Kraatterijärvet voivat olla sekä hyvin happamia että emäksisiä. Veden happamuus liittyy siihen, mitä kaasuja veteen pääsee. El Salvadorin Tecapan kraatterijärven Laguna de Alegrían veden pH on 2,7, kun taas Nicaraguassa sijaitsevan Nejapa-Mirafloresin kraatterijärven pH on 9,9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta tulivuoren kraatteri Wikimedia Commonsissa
Valeri Tokarev

Valeri Tokarev
Valeri Ivanovitš Tokarev (ven. Валерий Иванович Токарев, s. 29. lokakuuta 1952 Kapustin Jarissa, Astrahanin alueella, Venäjän SFNT:ssä, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Tokarev valmistui hävittäjälentäjäksi vuonna 1973 Stavropolin sotilaskoulusta. Vuonna 1982 hän suoritti koelentäjän tutkinnon Akhtubinskissa sijaitsevassa koelentokoulussa. Hän on koelentänyt sekä Neuvostoliiton ilmavoimien että Neuvostoliiton laivaston tukialusten lentokoneita.
25.1.1989 hänestä tuli kosmonautti tarkoituksena osallistua Buran-avaruussukkulan koelentoihin. Koulutus kesti maaliskuusta 1989 huhtikuuhun 1991. Hän suoritti tutkinnon Gagarinin nimeä kantavasta ilmavoimien akatemiasta vuonna 1993. Tokarevin ensimmäinen avaruuslento tapahtui NASAn Avaruussukkulalla 6. kesäkuuta 1999. Lento oli ISS-avaruusaseman rakentamislento. Hän lensi Sojuz TMA-7 -lennolla ISS-avaruusasemalle 3. lokakuuta 2005. Tällä lennolla hän suoritti kaksi avaruuskävelyä. Kaikkiaan hänellä on avaruuslentoaikaa 199 vuorokautta. Siirtyi eläkkeelle 10. kesäkuuta 2008.
Tokarev Venäjän ilmavoimien eversti (evp). Hän suoritti vuonna 1997 valtiotieteen maisterin tutkinnon.
Tokarev asuu Tähtikaupungissa, Moskovan lähellä. Hän on naimisissa Irina Nikolajevnan kanssa. Perheessä on kaksi lasta, Olja ja Ivan. Harrastuksia autot, lentokoneet ja metsästys. 23.3.2008 hänet valittiin vaaleilla poliittiseen virkaan Rostovissa.
Aiheesta muualla

NASA: Valeri Tokarev (englanniksi)
Spacefacts: Valeri Tokarev (englanniksi)
Kadikoyweb.com (turkiksi)
Vainikka

Vainikka on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Antti Vainikka (s. 1974), kestävyysjuoksija
Eki Vainikka (s. 1987), BMX-pyöräilijä
Jesse Vainikka (s. 1992), videopeliammattilainen
Pasi Vainikka (s. 1977), tekniikan tohtori ja toimitusjohtaja
Viivi Vainikka (s. 2001), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
RL10

Boeingin Delta IV-kantoraketin toisen rakettivaiheen RL-10B-2-rakettimoottori
RL-10 on 1960-luvulla kehitetty yhdysvaltalainen rakettimoottori, joka ensimmäisenä maailmassa käytti polttoaineenaan nestevetyä ja hapettimena nestehappea.
Käyttö kantoraketeissa

Sen erästä versiota käytettiin NASAn Apollo-kuuohjelman Saturn I-kantoraketin toisena rakettivaiheena. S-IV:ssä, joka oli Saturnus V -kuuraketin toinen moottorivaihe, oli kuusi rinnakkaista RL-10-rakettimoottoria.
Laajemmassa käytössä olleiden Atlas- ja Titan-kantorakettien ylemmässä vaiheessa käytettiin yhtä tai kahta RL-10 -moottoria. Nykyään käytössä olevan Delta IV-kantoraketin ylin rakettivaihe koostuu yhdestä RL-10-moottorista.
Alkuperäisen RL10-moottorin tekniset tiedot

Työntövoima: 66 700 N
Ajoaika: 470 s
Nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori
Ominaisimpulssi: 433 s (4.25 kN·s/kg)
Moottorin massa ilman ajoainetta - 135 kg
Moottorin pituus: 1,73 m
Halkaisija: 0,99 m
Suuttimen laajenemissuhde: 40:1
Ajoaine: nestehappi ja nestevety
Ajoaineen kulutus: 16 kg/s
Valmistaja: Pratt & Whitney
Käyttokohde: Saturn I / S-IV toinen vaihe
Käyttokohde: Centaur-rakettivaihe
Uudemmat versiot

RL-10-moottorista on tehty lukuisia uusia versioita. Delta III:n ja Delta IV:n toisessa vaiheessa käytettävä RL-10B-2 on eräs kehitysversio. Siinä on mm. laajennettava suutin ja sähkömekaaninen kardaani rakettimoottorin massan pienentämiseksi ja luotettavuuden lisäämiseksi. RL-10A-4-2 on käytössä olevan Atlas V-kantoraketin ylävaiheen moottori.
RL-10B-2-moottorin spesifikaatio
Työntövoima: 110.1 kN
Nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori
Ajoaika eli palamisaika: 1 152 s
Ominaisimpulssi: 462 s (4.53 kN·s/kg)
Moottorin massa ilman ajoainetta: 301 kg
Moottorin pituus: 4.14 m
Suuttimen halkaisija: 2.21 m
Laajennusuhde: 250 : 1
Ajoaineen sekoitussuhde: 5.88 : 1
Ajoaine: nestehappi & nestevety
Ajoaineen kulutus: Hapetin 20.6 kg/s, polttoaine 3.5 kg/s
Valmistaja: Pratt & Whitney
Käyttökohde: Delta III, Delta IV:n toinen vaihe
Orion-3 tietoliikennesatelliitti tuhoutui  Delta III-kantoraketin laukaisussa, koska RL-10B-2-moottorin polttokammion juotoksessa oli valmistusvirhe.
RL-10-moottorin jatkokäyttö > Orion

Vuonna 2005 NASA päätti käyttää Apollon kaltaista rakennetta ehdotetussa uudessa miehitetyssä Orion-avaruusaluksessa. Se korvaa avaruussukkulat vuoteen 2014 mennessä. Alusta on tarkoitus käyttää NASAn kaavailemassa kuuohjelmassa.
RL-10-moottorin jatkokäyttö > Altair

Vuonna 2005 NASA päätti käyttää uuden Altairin Kuuhun laskeutumisvaiheessa rakettiensa ajoaineena nestevetyä ja nestehappea. Alkuperäisen suunnitelman mukaan nousuvaihe käyttäisi nestemäistä metaania ja nestehappea, mutta suunnitelmat muuttuivat nyt myös sen ajoaineeksi tulee nestevety ja nestemäinen happi.
Altair-aluksella on tarkoitus pystyä suorittamaan radan kääntö matalalta Kuun ekvaattorin kiertoradalta sen napojen yli lentävälle kiertoradalle. NASA on päättänyt käyttää RL-10-moottoria aluksen avaruudessa työntövoimaa tuottavana päämoottorina.
Aluksen Kuuhun laskeutumisvaiheessa on tarkoitus olla käyttää neljää RL-10-moottoria ja Kuusta nousussa yhtä moottoria. Koska Altair-aluksen tulee pystyä leijumaan Kuun pinnan yllä ja laskeutua tasaisesti tulee RL-10-moottoreiden pystyä toimimaan vain 10 prosentin työntövoimalla. Vuonna 2008 Delta III- ja Delta IV -kantoraketeissa käytetyt RL-10B-2 -moottorit toimivat pienimmillään 20 prosentin teholla. RL-10:n kaltaisten jo koeteltujen laitteiden käyttämisellä NASA pyrkii pitämään uuden kuuohjelmansa kulut ja kustannusylitykset siedettäviä.
RL-10-moottorin jatkokäyttö > Testausalusta

"Common Extensible Cryogenic Engine" (CECE) on moottoritestialusta, jolla kehitetään RL-10-moottoreita, joita voidaan kuristaa riittävästi.
 NASA has contracted with Pratt & Whitney Rocketdyne to develop the CECE demonstrator engine.
Muita käyttökohteita

McDonnell Douglas DC-X-avaruuslentokoneen ("Delta Clipper") prototyypissä käytettiin neljää muokattua RL-10A-5 -rakettimoottoria, joista jokaista pystyi kuristamaan. DC-X teki leijuntakokeita 1990-luvulla osana epäonnistunutta pyrkimystä tehdä laukaisin, joka pystyy lentämään useita kertoja ja jossa ei ole kertakäyttöisiä rakettimoottorivaiheita.
Aiheesta muualla

RL10B-2 at Astronautix
Spaceflight Now article

DC-XA:n ensilaskeutuminen 21. toukokuuta 1996
René Girard (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. huhtikuuta 1954 (ikä 70)
Syntymäpaikka: Vauvert, Gard, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1972–1980 |  Nîmes Olympique | 242 | (31) |
| 1980–1988 |  Girondins Bordeaux | 280 | (23) |
| 1988–1991 |  Nîmes Olympique | 100 | (15) |
Maajoukkue
| 1981–1982 |  Ranska | 7 | (1) |
Valmennusura
1991–1992:  Nîmes Olympique
1994:  Nîmes Olympique
1996–1997:  Pau
1998:  RC Strasbourg
1998–2002:  Ranska (apuv.)
2002–2003:  Ranska U19
2003–2004:  Ranska U16
2004–2008:  Ranska U21
2009–2013:  Montpellier HSC
2013–2015:  Lille OSC
2016:  FC Nantes
2018:  Wydad Casablanca
2020–2021:  Paris FC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
René Girard (s. 4. huhtikuuta 1954) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Girard pelasi urallaan keskikentällä ja edusti Nîmes Olympiqueta sekä FC Girondins de Bordeaux'ta. Hän lopetti pitkän peliuransa 37-vuotiaana kauden 1990/91 päätteeksi. Ranskan maajoukkueessa Girard pelasi seitsemän maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän oli mukana Ranskan joukkueessa MM-kisoissa 1982.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Ranskan mestaruus (3): 1984, 1985, 1987
Coupe de France (2): 1986, 1987
Trophée des Champions: 1986
MM-neljäs: 1982
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Ranskan mestaruus: 2012
Coupe de la Ligue
Hopeaa: 2011
Euroopan mestaruus: 2000 (apuv.)
UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä (2): 2012, 2014
France Footballin vuoden valmentaja: 2012
Valdemar Bøggild

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu, ruotsalainen järjestelmä |  |
Valdemar Jensen Bøggild (30. syyskuuta 1883 Ringe – 2. heinäkuuta 1943 Ringe) oli tanskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Valdemar Diekn

Valdemar Magnuksenpoika Diekn (1400-luku) oli Hämeen linnanvouti, ja hän saattoi olla myös kihlakunnantuomari 1400-luvun alkupuolella.
Raija Oranen

| Raija Oranen |
| --- | --- |
 Raija Oranen Helsingin Kirjamessuilla 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1948 (ikä 76) Hyrynsalmi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Nainen joka söi junassa appelsiinin (1977)   Valomerkki (1978)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Raija Helena Oranen (ent. Laroma, o.s. Juntunen; s. 2. elokuuta 1948 Hyrynsalmi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut lähes 100 teosta muun muassa romaaneja, lastenkirjoja, novelleja sekä elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia.
Elämä ja ura

Oranen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa muun muassa tiedotusoppia ja dramaturgiaa.
Oranen on kertonut olleensa nuoruudessaan taistolainen ja työskennelleensä toimittajana Tiedonantaja-lehdessä. Hän on myös sanoittanut Agit Prop -yhtyeen levyttämän kappaleen "Laulu II maailmansodasta".
Oranen on käsikirjoittanut televisiosarjat Ruusun aika ja Puhtaat valkeat lakanat, jotka ovat ilmestyneet myös kirjoina. Orasen romaaneja ovat muun muassa historialliset Palladium- ja Maan aamu -sarjat. 2000-luvulla Oranen on kirjoittanut historiallisia romaaneja erityisesti Suomen presidenteistä.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä toimiva tekijänoikeusneuvosto antoi joulukuussa 2015 Oraselle lausunnon lainaamisesta historiallisessa romaanissa Aurora (2014). Oranen oli lainannut kirjaan otteita Katri Lehdon teoksesta Kytäjän kreivitär: Marie Linderin elämä (1985) mainitsematta alkuteosta. Neuvosto katsoi, että lähde ja tekijä olisi tullut mainita. Oranen katsoi hyödyntäneensä Lehdon kirjaa taustamateriaalina. Oraselle myönnettiin vuoden 2023 alusta taiteilijaeläke, 1 515,94 euroa kuukaudessa.
Yksityiselämä

Hän kasvoi metsäteknikko Mikko Juntusen ja yrittäjä Jenny Juntusen perheen neljäntenä, nuorimpana lapsena. Orasella on kaksi täysi-ikäistä poikaa. Hän on ollut naimisissa Jyrki Orasen kanssa vuodesta 1973.
Oranen asuu Helsingin Toukolassa, mutta viettää aikaansa myös runsaasti Espanjan Aurinkorannikolla.
Tuotanto > Proosa

| Teos | Laji | Kustantaja | Vuosi | Romaanisarja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nainen joka söi junassa appelsiinin | novelleja | W + G | 1977 |  |
| Valomerkki | romaani | W + G | 1978 |  |
| Möttönen ja vehtaaja | saturomaani | W + G | 1979 |  |
| Melkoinen Möttönen | saturomaani | W + G | 1984 |  |
| Anna, elämäsi | romaani | Tammi | 1987 |  |
| Isokiero ja tummanruskea | satukirja | Tammi | 1988 |  |
| Kolmimetrinen mies | satukirja | Tammi | 1989 |  |
| Prinsessa ja peloton Pertteli | satukirja | Tammi | 1991 |  |
| Ruusun aika | romaani | Tammi | 1991 | Ruusun aika |
| Ruusun aika 2 | romaani | Tammi | 1992 | Ruusun aika |
| Isorintainen nainen | romaani | Tammi | 1992 |  |
| Maan aamu | romaani | Gummerus | 1995 | Maan aamu |
| Huviretki | romaani | Gummerus | 1996 | Maan aamu |
| Puhtaat valkeat lakanat | romaani | Gummerus | 1996 | Puhtaat valkeat lakanat |
| Pitkät hiukset | romaani | Gummerus | 1997 | Maan aamu |
| Onnela: varjot, autere ja aamurusko | romaani | Gummerus | 1997 | Puhtaat valkeat lakanat |
| Joulun tarina: kertomus joulupukin ja Korvatunturin alkuperästä | satukirja | Gummerus | 1998 |  |
| Rahasta ja rakkaudesta | romaani | Gummerus | 1998 | Rahasta ja rakkaudesta |
| Onnesta ja autuudesta | romaani | Gummerus | 1999 | Rahasta ja rakkaudesta |
| Miljonääri | romaani | Gummerus | 2000 | Palladium |
| Palatsi | romaani | Gummerus | 2001 | Palladium |
| Ruletti | romaani | Gummerus | 2002 | Palladium |
| Bolero | romaani | Tammi | 2003 |  |
| Kaikki Doriksesta ja muita ällistyttäviä tarinoita | novelleja | Teos | 2004 |  |
| Kohtauspaikka Marinad | romaani | Teos | 2004 |  |
| Ketunpesä | romaani | Teos | 2005 | Maan aamu |
| Hehku | romaani | Teos | 2006 |  |
| Valkea talo jokivarressa | romaani | Teos | 2007 |  |
| Sulo tuli taloon ja muita käänteentekeviä kertomuksia | novelleja | Teos | 2007 |  |
| Fanny | romaani | Teos | 2008 |  |
| Leijonan osa | romaani | Teos | 2009 |  |
| Metsästäjän sydän | romaani | Teos | 2010 |  |
| Nimeltään Kekkonen | romaani | Teos | 2011 |  |
| Kuninkaiden tiet | romaani | Teos | 2012 |  |
| Kaiken takana Kekkonen | romaani | Teos | 2013 |  |
| Aurora | romaani | Teos | 2014 |  |
| Hirmuinen mies | romaani | Teos | 2015 |  |
| Ackté! | romaani | Teos | 2016 |  |
| Kreivin aikaan | romaani | Teos | 2017 |  |
| Marsalkan ruusu | romaani | Otava | 2018 |  |
| Selvä peli | romaani | Otava | 2019 |  |
| Manu | romaani | Otava | 2019 |  |
| Toinen mies | romaani | Otava | 2020 |  |
| Kaikki tämä valo | romaani | Otava | 2021 |  |
| Iso | romaani | Otava | 2022 |  |
| Minä, Armi Maria R. | romaani | Otava | 2023 |  |
↑  Ruusun aika -romaanit perustuvat Ruusun aika -televisiosarjaan. Ne on julkaistu myös yhteisniteenä.
↑  Romaani on julkaistu myös nimellä Etusivun enkeli (Book Studio 2003).
↑  Romaani perustuu Puhtaat valkeat lakanat -televisiosarjaan.
↑  Romaani on julkaistu myös laajennettuna nimellä Takaisin Onnelaan (Otava 2019). Romaani on jatko-osa Puhtaat valkeat lakanat -televisiosarjaan perustuvalle saman nimiselle romaanille, mutta sen tapahtumia ei ole nähty ko. sarjassa.
↑  Kirja on biofiktio Armi Ratiasta.
Tuotanto > Draama

| Teos | Laji | Kantaesittänyt teatteri / tuotantoyhtiö | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuka parantaa | televisionäytelmä | YLE TV2 | 1971 |
| Meirän Manse | näytelmä | Turun ylioppilasteatteri | 1972 |
| Tul Turkusse | näytelmä | Malmin työväennäyttämö | 1972 |
| Toivoilleen isänmaa antoi | näytelmä | Ylioppilasteatteri | 1973 |
| Riisuminen | näytelmä | Tampereen Työväen Teatteri | 1984 |
| Kuningaskobra | näytelmä | Nokian Työväennäyttämö | 1985 |
| Tyttö ja tanssiva karhu | tanssinäytelmä | Tanssiteatteri Hurjaruuth | 1987 |
| Rikos aamulla | televisionäytelmä | YLE TV2 | 1988 |
| Lupaus | televisiosarja |  | 1988 |
| Yksinäinen paikka | televisiosarja |  | 1988 |
| Ruusun aika | televisiosarja | MTV | 1990–1991 |
| Oy Linnuntie | televisiosarja |  | 1991 |
| Luonnollinen kuolema | televisiosarja |  | 1992 |
| Puhtaat valkeat lakanat | televisiosarja | MTV3 | 1993–1996 |
| Kuut, tähdet, auringot | musiikkidraama | Savonlinnan kaupunginteatteri | 1998 |
| Pala purppuraa |  |  | 1999 |
| Taru auringon kullasta | musiikkidraama |  | 1999 |
| Kuninkaiden tiet | musiikkidraama |  | 1999 |
| Kirjava silta | televisiosarja | YLE TV2 | 1999 |
| Armollinen ruhtinatar | näytelmä | Mikkelin Teatteri | 2002 |
| Minä, ruhtinatar |  | Anttolanhovi | 2003 |
| Kaikki maan hedelmät |  |  | 2008 |
| Punaisten kukkien puutarha | näytelmä | Mikkelin Teatteri | 2009 |
↑  Näytelmään perustuu samanniminen elokuva.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raija Orasen koko tuotanto aikajärjestyksessä (Arkistoitu – Internet Archive)
Raija Orasen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sanojen ajan artikkeli Raija Orasesta Kirjasampo.fi:ssä
Vallankumoussotureita, rakkaustarinoita ja talouskysymyksiä. Vetus Et Nova 10.11.2012.
Valeri Spitsyn

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Stuttgart 1993 | 50 km |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1994 | 50 km |  |
Valeri Anatoljevitš Spitsyn (ven. Валерий Анатольевич Спицын, s. 5. joulukuuta 1965) on entinen venäläinen kävelijä.
Spitsyn käveli 50 kilometrillä neljänneksi Barcelonan olympialaisissa 1992. Samassa lajissa hän käveli vuoden kuluttua pronssia Stuttgartin MM-kilpailuissa Valentin Konosen ja Jesús Ángel Garcían jälkeen. Uransa ainoan arvokisavoiton hän saavutti 50 kilometriltä vuoden 1994 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Helsingissä.
21. toukokuuta 2000 Spitsyn käveli päälajissaan 50 kilometrillä uuden maailmanennätyksen (3.37.26), kunnes puolalainen Robert Korzeniowski rikkoi sen 8. elokuuta 2002. Korzeniowskin aika oli 3.36.39.
Ennätykset

20 kilometrin kävely: 1.27.17 (2002)
50 kilometrin kävely: 3.37.26 (2000)
Valdemar Christian

Valdemar Christian, (26. kesäkuuta 1622 Frederiksborgin linna – 26. helmikuuta 1656 Lubin, Puola), Slesvig-Holsteinin kreivi, oli kuningas Kristian IV:n ja Kirsten Munkin poika. Hän omisti Tåsingessa olevan Valdemarin linnan, joka on saanut nimensä hänen mukaansa.
Käännös suomeksi
Vaahteraliigan kausi 2018

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Järjestyksessä: 39.
Joukkueita: 6
Runkosarja
Runkosarja alkoi: 10. toukokuuta
Runkosarja päättyi: 2. syyskuuta
| Voittaja | Helsinki Roosters |  |
Pudotuspelit
| Päiväys | 8. syyskuuta – 15. syyskuuta |  |
| Mestari |  Helsinki Roosters |  |
| Hopeaa |  Kuopio Steelers |  |
| Pronssia |  Wasa Royals |  |
Palkitut
| Vuoden pelaaja |  Brandon Connette (Roosters) |  |
| Vuoden tulokas |  Tino Ndongo (Steelers) |  |
| Ari Tuuli Trophy |  Mikko Seppänen (Butchers) |  |
| Matti Lindholm Trophy |  Toni Ahonen (Roosters) |  |
| Vuoden hyökkääjä |  Adam Connette (Roosters) |  |
| Vuoden linjamies |  Arttu Tennberg (Butchers) |  |
| Paras tuomari | Veikko Lamminsalo |  |

|    ← 2017  2019 → |    ← 2017  2019 → |  |
Vaahteraliigan kausi 2018 oli Vaahteraliigan 39. kausi. Kausi käynnistyi 10. toukokuuta 2018 ja Vaahteramalja XXXIX pelattiin 15. syyskuuta 2018. Helsinki Roosters pelasi niin sanotun täydellisen kauden ja voitti kaudella jokaisen ottelunsa. Roostersin mestaruus oli ennätyksellisesti seitsemäs peräkkäinen.
Uutena joukkueena sarjassa oli Kuopio Steelers, joka nousi I-divisioonan mestarina sarjaan. Viime kaudella viimeiseksi jäänyt Seinäjoki Crocodiles sai pitää sarjapaikkansa Turku Trojansin jättäytyessä sarjasta. Hieman ennen kauden alkua Hämeenlinna Huskies jätti sarjapaikkansa valmentajasotkuista johtuneen pelaajapulan vuoksi.
Kauden jälkeen sarjan parhaana pelaajana palkittiin Roostersin pelinrakentaja Brandon Connette.
Runkosarja

Kaudella 2018 pelattiin kaksinkertainen sarja. Suomessa pelattujen EM-kilpailuiden vuoksi sarjassa oli kahden viikon maajoukkuetauko.
|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roosters | 10 | 10 | 0 | 526 | 166 | +360 | 20 |
| Steelers | 10 | 8 | 2 | 404 | 315 | +89 | 16 |
| Royals | 10 | 4 | 6 | 202 | 265 | -63 | 8 |
| Butchers | 10 | 3 | 7 | 181 | 281 | -100 | 6 |
| Crocodiles | 10 | 3 | 7 | 213 | 413 | -200 | 6 |
| Saints | 10 | 2 | 8 | 240 | 326 | -86 | 4 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |
|  | 8.9. - Helsinki, Velodromi | 8.9. - Helsinki, Velodromi |  |  |  |  |  |
|  |  Roosters | 47 (40) |   |  |  |  |  |
|  |  Butchers | 7 (0) |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 15.9. - Helsinki, Telia 5G Areena | 15.9. - Helsinki, Telia 5G Areena |  |
|  |   |   |   |   |  Roosters | 44 (30) |  |
|  |   |   |   |   |  Steelers | 14 (14) |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  | 9.9. - Kuopio, Väinölänniemi | 9.9. - Kuopio, Väinölänniemi |   |  |  |  |  |
|  |  Steelers | 34 (21) |   |  |  |  |  |
|  |  Royals | 26 (13) |   |  |  |  |  |