stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kokooja
Virallinen tieteellinen katsaus

Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia julkaisi vuonna 2006 raportin molekyylituotantoa koskevasta tutkimuksesta osana pidempää raporttia A Matter of Size: Triennial Review of the National Nanotechnology Initiative (Kansallisen nanoteknologia-aloitteen kolmivuotiskatsaus). Tutkimuskomitea tarkasteli Nanosystems-julkaisun teknistä sisältöä ja totesi johtopäätöksissään, että mitään nykyistä teoreettista analyysia ei voida pitää lopullisena useiden järjestelmien mahdolliseen suorituskykyyn liittyvien kysymysten osalta ja että optimaalisia reittejä suorituskykyisten järjestelmien toteuttamiseksi ei voida ennustaa luotettavasti. Se suosittelee kokeellista tutkimusta alan tietämyksen lisäämiseksi:
»Vaikka teoreettisia laskelmia voidaan nykyään tehdä, tällaisten alhaalta ylöspäin suuntautuvien valmistusjärjestelmien kemiallisten reaktiosyklien, virhetasojen, toimintanopeuden ja termodynaamisten hyötysuhteiden lopullista saavutettavissa olevaa vaihteluväliä ei voida tällä hetkellä luotettavasti ennustaa. Näin ollen valmistettujen tuotteiden lopulta saavutettavissa olevaa täydellisyyttä ja monimutkaisuutta ei voida ennustaa luotettavasti, vaikka ne voidaankin laskea teoriassa. Lopuksi, optimaalisia tutkimuspolkuja, jotka voisivat johtaa järjestelmiin, jotka ylittävät huomattavasti biologisten järjestelmien termodynaamisen tehokkuuden ja muut kyvyt, ei voida tällä hetkellä luotettavasti ennustaa. Tutkimusrahoitus, joka perustuu tutkijoiden kykyyn tuottaa kokeellisia demonstraatioita, jotka linkittyvät abstrakteihin malleihin ja ohjaavat pitkän aikavälin visioita, on tarkoituksenmukaisinta tämän tavoitteen saavuttamiseksi.»
Grey goo

Yksi mahdollinen visioitu skenaario on hallitsemattomat itsekertaistuvat molekyylikokoonpanot harmaana mönjänä, joka kuluttaa hiiltä jatkaakseen monistumistaan. Jos tällaista mekaanista monistumista ei valvota, se voi mahdollisesti kuluttaa kokonaisia ekologisia alueita tai koko maapallon (ekofagia), tai se voi suoranaisesti kilpailla luonnollisten elämänmuotojen kanssa tarvittavista resursseista, kuten hiilestä, ATP:stäselvennä tai Uv-valosta (jolla jotkin nanomotoriset esimerkit toimivat). Ekofagia- ja "harmaan liman" skenaariot, kuten synteettiset molekyylikokoonpanijat, perustuvat kuitenkin hypoteettisiin teknologioihin, joita ei ole vielä osoitettu kokeellisesti.
Aiheesta muualla

Ralph Merkle: Design considerations for an assembler.
Molecular Dynamics Studio (2016) free open-source multi-scale modeling and simulation program for nano-composites with special support for structural DNA nanotechnology (originally Nanoengineer-1 by Nanorex).
Nano-Hive: Nanospace Simulator (2006) free software for modeling nanotech entities. Web Archive.
Center for Responsible Nanotechnology (2008).
Molecular Assembler website (2008).
Rage Against the (Green) Machine (2003). Wired magazine.
Government launches nano study UK EducationGuardian 11.6.2003. Käyttäjätunnuksella.
Unraveling the Big Debate over Small Machines (2004) from BetterHumans.com. Web Archive.
Kinematic Self-Replicating Machines — online technical book: first comprehensive survey of molecular assemblers (2004) by Robert Freitas and Ralph Merkle.
Design of a Primitive Nanofactory[vanhentunut linkki] (2003).
Video - Nanofactory in Action (2006).
Nanofactory technology (Arkistoitu – Internet Archive).
Review of Molecular Manufacturing.
Integrated Nanosystems for Atomically Precise Manufacturing — United States Department of Energy, Workshop – 5.8.–6.8.2015.
Kojonjoki

| Kojonjoki Koenjoki, Koijoki |
| --- | --- |
 Kojonjokea Metsämaalla Loimaalla 27.4. 2011.
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi, Pirkanmaa, Kanta-Häme
Kunnat:  Loimaa, Humppila, Urjala, Jokioinen, Forssa
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kojonjoen valuma-alue (35.96)
Pinta-ala:  465 km²  
Järvisyys:  0,42 % 
Pääuoman pituus:  70,2 km 
Pääuoman osuudet:  Kojonjoki ←Koenjoki ←Koijoki ←Haisunoja ←Kyörttilänkoski
Yhtyy:  Loimijoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Koijärvi, Forssa 
 :  60.9668°N, 23.7288°E
Laskupaikka:  Koskenkylä, Loimaa 
 :  60.9421°N, 22.9263°E
Esteet:  useita koskia
Taajamat:  Köyliönkylä, Metsämaa, Koijärvi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  116,4 m
Laskukorkeus:  68,6 m
Korkeusero:  47,8 m
Pituus:  70,2 km  
Kaltevuus:  0,68 m/km
Keskiylivirtaama:  35 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  3,8 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,4 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Kojonjoki, myös Koenjoki tai Koijoki , on Varsinais-Suomessa, Pirkanmaalla ja Kanta-Hämeessä Loimaan, Humppilan, Urjalan, Jokioisten ja Forssan alueilla virtaava 70 kilometriä pitkä Loimijoen pisin sivujoki. Vaikka joella on useita käytössä olevia nimiä, käsitellään sitä tässä yhtenä jokena. Sen lähdejärvi on Koijärvi, joka sijaitsee Forssassa.
Joen nimi

Joki virtaa monen pitäjän läpi ja sen varrella asuneet kutsuvat samaa uomaa monilla eri nimillä. Koijärven asukkaat kutsuvat jokea Koijoeksi, keskijuoksulla se nimetään Koenjoeksi ja alajuoksulla Kojonjoeksi. Humppilan ja Metsämaan väliä on kutsuttu myös Haisevanjoeksi. Kojonjoen ja Koenjoen entinen luonnollinen raja lienee ollut Rautajärvi, joka on kuivatettu peltomaaksi ja suoksi vuoden 1859 jälkeen .
Koko joesta käytetään nykyään yleisesti nimitystä Kojonjoki, mutta aiemmin yleisempi nimitys on ollut Humppilanjoki  ja eräissä yhteyksissä on osajoen nimenä käytetty myös Metsämaanjoki . Vesistöjen nimistötutkijoilla on kuitenkin käsitys, että jokien ja järvien nimistö muuttuu melko usein. Eräs nimeämisperuste on läheinen merkittävä kylä, mikä selittäisi Humppilanjoen nimen. Voidaan kuitenkin olettaa, että ennen joella olisi ollut eri nimi ennen Humppilaa. Joki saa usein nimekseen lähdejärven nimen, koska järvelle pääsi kalastamaan usein samannimistä jokea myöten. On ehdotettu, että järvi olisi ollut Koivujärvi ennen muuttumistaan Koijärveksi ja että joki olisi ollut alkujaan Koivujoki, joista Koi-, Kojo- ja Koen-alkuiset nimet olisivat myöhemmin johtuneet.
Koivu, joka olisi alkuperäinen nimeämisperuste, on saattanut olla silmiinpistävän yleinen puulaji Kojonjoen rantojen soistuvissa tulvametsissä. Kun seutu lopulta raivattiin pelloiksi, hävisivät koivut ja niiden mukana joen nimeämisperuste. Loimijoen muista sivujoista puulajin mukaan nimettyjä ovat myös Niinijoki, Petäjoki, Kuusjoki ja Haapajoki.
Joen kulku

Kojonjoki alkaa Koijärvestä suoraksi kaivettuna ojana, jonka tehtävänä on ollut laskea tai kuivattaa Koijärvi. Ojan alkupään karttanimi on Kyörttilänkoski, jonka voimakkaimmin kaivettu osuus päättyy 117,5 metrin korkeuskäyrän kohdalle, jossa Saviniementie ylittää ojan . Kojonjoen koskia on perattu moneen kertaan ja niihin on rakennettu patoja tai lisäuomia myllyjä varten. Alempana ojan lounainen suunta kääntyy kaakkoiseksi ja karttanimeksi on kirjoitettu Haisuoja. Suonpään kylän pelloilla oja kääntyy kohti länttä ja saapuu Uumenankulmalla Pahurinharjun pohjoispuolelle. Vasta täällä esiintyy ojalla luontaista mutkittelua.
Letonsuon ja Letonojan kohdalla uoma ylittää harjujakson siirtyen sen eteläpuolelle. Koijoen nimisenä se muistuttaa lähinnä jyrkkäreunaista kanavaa, joka suoraviivaisesti virtaa Koijärven kylän läpi. Koijärven kirkon kohdalla Salmentie ylittää joen, alempana on lisäksi kaksi pienempää kylätien siltaa, ja yhdystien 2841 silta. Kylän jälkeen joki virtaa kohti länttä. Kedonojankulmalta Koenkulmalle joki muodostaa Jokioisten ja Humppilan Forssan puoleiset kuntarajat. Luoteeseen virtaavan joen ylittää täällä Turku–Toijala-rautatie, joka kulkee Matkun läpi. Koenkulmalla sijaitsee Sahankoski (pudotus 1,7 m), jossa oli pato vuonna 1946 ja joen latvoilla sijaitsi Uumenakoski (pudotus 1,0 m, pituus 100 m) Valijärven lähellä .
Myllynkulmalla joki on kääntynyt lounaaseen päin ja saanut Koenjoen nimen. Joki virtaa Humppilan asemanseudun pohjoispuolella Kesonkulman peltojen kautta alittaen täällä kilometrin välin sekä valtatien 2 että valtatien 9. Samalla joki läpäisee pellolla Humppilan kautta kulkevan harjun, jonka luoteiset osat muodostavat Kanteenmaalle ulottuvan harjujakson. Samalla joki kääntyy etelä-lounaaseen entisen Rautajärven aukealle. Matkalla Jaukkarinkulmalle se muodostaa Humppilan ja Loimaan välisen kuntarajan. Pitempi koskiosuus sijaitsee Humppilan pohjoispuolella Venäjänkankaan ja Myllynkulman tienoilla. Siellä ovat Venäjänkoski (1,4 m, 100 m) sekä Humppilan ala- (3,8 m, 250 m) ja yläkosket (2,3 m, 200 m). Yläkoskessa on pato ja myllymuseo ja muissa on ollut myllyt. Yläkosken mylly on vuodelta 1908 .
Rautajärven aukean jälkeen joen vaihtoehtoiseksi nimeksi tulee myös Kojonjoki. Se saapuu Hurrinkulmalla uudelleen valtatielle 9 ja virtaa Metsämaan kirkonkylän kautta luoteeseen Kaukajoenkulmalle. Hurrinkulmalla ja molemmin puolin valtatietä 9 on kolme koskea. Kuoponkoski (4,1 m, 100 m), Korvenkoski (1,7 m) ja Jaukkarinkoski sijaitsevat kaikki ennen kuivatettua Rautajärveä . Metsämaan alapuolella sijaitsevat Kojonmaa, Kojonperä ja Kojonkulma. Kojonperällä joki kääntyy lounaaseen ja siihen yhtyy viiden kilometrin päässä Köyliönkylässä suurin sivujoki Onkijoki. Heti Onkijoen yläpuolella on kahden kilometrin sisällä Kuivakoski, Kolkkakoski (1,4 m, 500 m) ja Plussinkoski (4,2 m, 60 m) sekä kilometrin ylempänä Rahnunkoski (6,5 m, 140 m). Plussinkoskessa on ollut pato ja mylly ainakin vuonna 1875 ja Rahnunkoskessa pato ja mylly vuonna 1920 ja 1967 . Köyliönkylästä on kolme kilometriä Koskenkylällä sijaitsevaan joensuuhun. Kojonjoki yhtyy Loimijokeen neljä kilometriä Alastaron kirkolta ylävirtaan päin.
Luonto

Kojonjoen valuma-alue on peltovoittosta, sillä 44 % siitä maatalousmaata. Rakennettua maata on 4 % ja metsämaata on 52 % . Joen uomaa on historiallisina aikoina perattu ja padottu, mutta sitä ei kuitenkaan pidetä voimakkaasti muutettuna jokena . Sateet näkyvät joessa virtaaman nopeana kasvuna ja tulvaherkkyytenä, sillä valuma-alueen maa-ala on ojitettua eikä vettä varastoivia järviä on vain muutama. Tulvien eroosion jokeen huuhtomat ravinteet heikentävät joen tilaa entisestään ja rajoittavat kalakantaa. Joen ekologinen tila on välttävä, sillä maatalouden ja metsätalouden hajakuormitus rasittaa joen tilaa. Suuret typpi- ja fosforikuormitukset syntyvät pääasiassa peltomaan valumista lähiojiin. Humppilan vedenpuhdistuslaitoksen puhdistetut vedet on aikaisemmin laskettu Aronojaa myöten Kojonjokeen. Puhdistamon toiminta on päättynyt.
Loimijoen vedenlaadun tutkimisen yhteydessä seurattiin myös Koenjoen metallikuormitusta. Keskivirtaaman (MQ) aikana on vedessä todettu esiintyvän kromia 0,04 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), sinkkiä 0,4 μg/l, nikkeliä 0,1 μg/l ja syaania 0,2 μg/l. Keskialivirtaaman (MNQ) aikana metallien pitoisuudet kymmenkertaistuvat.
Kojonjoen valuma-alue > Yleistä

Kojonjoki on Loimijoen pisin sivujoki ja sillä on sivujoista suurin valuma-alue. Valuma-alueen pinta-ala on 447 neliökilometriä  tai 466 neliökilometriä, lähteestä riippuen. Valuma-alueen järvisyys 0,42 % ja siinä onkin vain seitsemän järveä. Valuma-alueen pituus on noin 50 kilometriä, joten sen laskennallinen leveys on noin 9 kilometriä. Valuma-alue sijaitsee Loimaan, Ypäjän, Humppilan, Jokioisten, Urjalan, Forssan ja Tammelan kuntien alueita.
Kojonjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.96) sijaitsee Kokemäenjoen vesistöalueella (35) Loimijoen valuma-alueen (35.9) sisäosissa. Kojonjoki yhtyy Loimijokeen, joka yhtyy vuorostaan Kokemäenjokeen sen keskijuoksulla. Kokemäenjoki laskee Selkämereen Porissa.
Kojonjoen valuma-alue > Pääuoma

Valuma-alueen pääuomaksi joen haaroista ne, jotka muodostavat pisimmän joen tai, kuten Suomessa tehdään yleensä, valitaan se haara, jossa on suurin virtaama. Kojonjoen valuma-alue on pitkä mutta samalla kapea, jolloin sen sivu-uomat ovat lyhyitä. Kojonjoki on siksi alajuoksun jokihaaroista selkein valinta pääuomaksi, koska sillä on sivu-uomiin verrattuna suurin virtaama. Vesistöviranomaiset ovat latva-alueella merkinneet pääuomaksi sen haaran, joka alkaa Koijärvestä. Pääuoman osuudet ovat alajuoksulta alkaen lueteltuna Kojonjoki, Koenjoki ja Koijoki, sekä latva-alueella, varmuuden vuoksi vielä nimettynä, Haisunoja ja Kyörttilänkoski.
Kojonjoen valuma-alue > Sivu-uomia

Kojonjoen valuma-alueen pääuoman sivu-uomia on kerätty alla olevaan taulukkoon. Taulukon tietojen lähteet näkyvät taulukon alla ja ne on yksilöity kunkin rivin oikeassa sarakkeessa. Sivu-uomat on kuvailtu tarkemmin taulukon jälkeen kirjoitetussa tekstissä.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys Loimi- joesta (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Kojonjoki yhtyy Loimijokeen Loimaan Alastarolla Köyliönkylässä.
| Onkijoki | Köyliönkylä (Loimaa) | 3 | 21 |  | 87 | 2,2,4,4,–,4 |  |
| Krotinoja | Kojonmaa |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Majanoja | Majanoja | 17 |  |  | 15 | 2,2,4,–,–,3 |  |
| Haapaoja | Metsämaa |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Kurkisuonoja | Hurrinkulma | 24 |  |  | 14 | 2,2,4,–,–,4 |  |

| Rautaoja | Jaukarinkulma, (Humppila) | 29 |  |  | 38 | 2,2,4,–,–,4 |  |
| Aronoja | Järvensuo |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Lieto-oja | Venäjänkangas |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Portaanpäänoja | Venäjänkangas | 37 |  |  | 19 | 2,2,4,–,–,4 |  |
| Kontionoja | Myllynkulma |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Koenkydönoja | Virtalankulma |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Sokeaoja | Matku | 50 |  |  | 23 | 2,2,4,–,–,3 |  |

| Tolvanoja | Siltalankulma (Forssa) |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Siltastenoja | Siltalankulma (Jokioinen) |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Vuohenoja | Kedonojankulma (Jokioinen) |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |

| Haukamonoja | Vuoltu (Forssa) | 57 |  |  | 13 | 2,2,4,–,–,3 |  |
| Ilvesoja | Koijärvi | 60 |  |  | 16 | 2,2,4,–,–,4 |  |
| Letonoja | Koijärvi | 64 |  |  | 13 | 2,2,4,–,–,4 |  |
| Valijärven laskuoja | Uumenankulma | 66 |  |  | 2 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Mustanoja | Suonpää |  |  |  |  | 2,2,–,–,–,– |  |
| Kilunoja | Suonpää | 67 |  |  | 11 | 2,2,2,–,–,3 |  |
Kilunojalta on matkaa Koijärvelle kolme kilometriä.

Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = katsottu tai mitattu Karttapaikan verkkopalvelusta , 3 = katsottu SYKE:n VALUE valuma-aluerajaustyökalulla , 4 = luettu SYKE:n HERTTA-verkkopalvelun virtavesien tietokannasta
Ensimmäinen sivujoki Onkijoki on samalla Kojonjoen suurin. Se on 21 kilometriä pitkä ja sillä on omat sivujoet Haaraoja ja Haaranjoki. Kojonjoen alajuoksulla on vain pieniä sivujokia. Sellaisia ovat Majanoja, joka tuo Kojonsuolta vettä, Kurkisuonoja ja Rautaoja. Rautaoja, joka on laskenut kuivatettuun Rautajärveen, on Kiipunjärven laskujoki.
Kymmenen kilometriä yläjuoksullepäin laskee Koenjokeen Portaanpäänoja ja ylempänä vielä pieni Ahvenlammin laskuoja. Sokeanoja on Sokealammin, Raitoonlammin ja Halinanlammin yhteinen laskuoja.
Koijokeen laskevat Haukamonoja, Ilvesoja, Letonoja ja Valijärven laskuoja. Latvavesien ojat ovat pienempiä ja pääuoma voidaan jäljittää Koijärvestä, jonka laskujoki Koijoki on.
Kojonjoen valuma-alue > Järviä

Valuma-alueella sijaitsee vain seitsemän suurempaa järveä. Niiden yhteys valuma-alueen sivu-uomiin on esitetty edellisessä kappaleessa.
Aiheesta muualla

Suojanen, Eeva: Koijoen-Kojonjoen varrella virtaa historia. Turun Sanomat, 1.8.2004.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.5.2012. Arkistoitu 19.3.2014.
Naula, Tiina: Kojonjoki (valokuvia)
Holsti, Heikki: Toutaimen luontaisen lisääntymisen seuranta kulo- ja Rautavedellä sekä Kokemäenjoella ja Loimijoella, 2011
Loimijoen sivujoet
Punkalaitumenjoki
Kourajoki
Matkusjoki
Hanhijoki
Niinijoki
Kojonjoki
Petäjoki
Ypäjoki
Kuusjoki
Haapajoki
Jänhijoki
(35.9)
Koijoki Humppilan asemanseudulla.
Kokonaisluku (tietotekniikka)

Kokonaisluku on tietotekniikassa yksi tietotyypeistä. Kokonaisluku tietotyyppinä antaa tulkinnan tietokoneen muistissa oleville bittijonoille. Jos muuttujan viittaama tieto on staattisesti tyypitetty, se ei saa viitata muunkaltaiseen tietoon.
Kokonaisluvut yleisesti ohjelmointikielissä

Ohjelmointikielissä voidaan antaa muuttujan määrittävä lause:
int abc = 42;
Tässä abc on muuttujan nimi eli tunnus, int on muuttujan abc tyyppi ja literaali 42 on muuttujaan sijoitettava arvo. Ohjelmointikielen kääntäjä antaa virheen, jos muuttujaan yritetään sijoittaa jotain mitä tyyppijärjestelmän mukaan siihen ei voida sijoittaa. Muuttuja abc luo symbolisen tietovaraston, josta tietoa voidaan hakea ja johon tietoa voidaan kirjoittaa.
Esimerkkejä int literaaleista ovat:
42
10000
-233000
Negatiiviset luvut esitetään tyypillisesti käyttäen kahden komplementtia. Tässä esityksessä nollalle on vain yksi esitystapa ja negatiivisia lukuja on yksi enemmän kuin positiivisia.
C-kielen kokonaisluvut

C-ohjelmointikielessä tuntee viisi etumerkillistä kokonaislukutyyppiä ja niitä vastaavat etumerkittömät kokonaislukutyypit. Näihin on mahdollista viitata eri avainsanojen yhdistelmillä. Lisäksi standardi mahdollistaa toteuttaa lisätyyppejä.
Varhainen C-kielen määritelmä ei määrännyt muuttujien kokoa bitteinä, joka määrää niiden suurimmat tallennettavan luvun tai arvoalueen.
Standardin versiosta C99 on muuttujille määrätty vähimmäiskoot.
(unsigned) char on vähintään 8 bittiä , [0, 255]
signed char, 8 bittiä, [−128, 127]
(signed) short int, 16 bittiä,  [−32,768, +32,767]
unsigned short int, 16 bittiä,  [0, 65,535]
(signed) int, 16 bittiä, [−32,768, +32,767]
unsigned int, 16 bittiä, [0, 65,535]
(signed) long int, 32 bittiä, [−2,147,483,648, +2,147,483,647]
unsigned long int, 32 bittiä, [0, 4,294,967,295]
(signed) long long int, 64 bittiä, [−9,223,372,036,854,775,808, +9,223,372,036,854,775,807] (C99-standardi)
unsigned long long int, 64 bittiä, [0, 18,446,744,073,709,551,615] (C99-standardi)
Huomaa, että alustasta ja ympäristöstä riippuen kokonaisluvut voivat käyttää eri kokoja. Näitä ovat esimerkiksi ILP32- ja LP64-mallit, joissa int, long ja osoitin voivat käyttää eri kokoja.
Kokonaisluvut binäärilukuina

Java 7:n int on oletusarvoisesti etumerkillinen 32-bittinen kokonaisluku.
0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 vastaa 0;
0111 1111 1111 1111 1111 1111 1111 1111 vastaa 2 147 483 647 (2ˆ31−1);
1000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 vastaa -2 147 483 648 (−(2ˆ32));
1111 1111 1111 1111 1111 1111 1111 1111 vastaa -1.
Riippuen valitusta kokonaislukutyypistä sitä vastaa erikokoinen binääriluku. Esimerkiksi kokonaisluku 45 varataan tietokoneen muistiin kyseisillä eri binääriluvuilla:
Jos kokonaislukutyyppi on byte: 0010 1101 (8 bittiä)
Jos kokonaislukutyyppi on short: 0000 0000 0010 1101 (16 bittiä)
Jos kokonaislukutyyppi on int: 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0010 1101 (32 bittiä)
Jos kokonaislukutyyppi on long: 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0000 0010 1101 (64 bittiä)
Implisiittiset kokonaisluvut

C99 vaatii toteutusta antamaan diagnostiikan kun tietotyyppinä on implisiittisesti kokonaislukutyyppi int.
Esimerkiksi ennen C99:ää voi olla:
extern x;
f(y)
{
    register z = g(x) + y;
    return z;
}
.. jossa x, y ja z käsiteltiin tyyppinä int.
Kokonaisluvun ylivuoto ja ympäripyörähtäminen

Kokonaislukujen käsittelyssä on kaksi tapahtumaa, joista toisinaan molempiin viitataan ylivuotona. Täsmällisesti sanottuna aritmeettinen ylivuoto pätee vain etumerkillisiin (signed) ja osoitintyyppeihin, ja on määrittelemätön toiminto. Ympäripyörähtäminen on etumerkittömille (unsigned) tietotyypeille. Ympäripyörähtämisessä arvo palaa luotettavasti nollaan. Historiallisesti on sallittu myös yhden komplementti, mutta nykyisin voi olettaa käytössä olevan kahden komplementti. C-kielen standardissa ylivuoto on määrittelemätön, jonka vuoksi ylivuodot muutetaan määritellyiksi ympäripyörähtämisiksi.
Kokonaisluvun ylivuoto ja ympäripyörähtäminen > Epäonnistuneet aritmeettiset operaatiot

Etumerkittömän (unsigned) aritmeettisen operaation ylivuototapauksissa ongelma ratkeaa modulo-operaationa, joka säilyttää vähiten tärkeät bitit. Kahden kokonaisluvun yhteen- tai kertolaskussa tulos voi olla yllättävän pieni ja pienestä kokonaisluvusta vähentäminen voi kääntyä suureksi positiiviseksi arvoksi. Esimerkiksi 8 bitin kokonaisluvun 255 + 2 tuottaa tulokseksi 1, joka on 257 mod 28. Vähennyslasku 0 − 1 tuottaa tulokseksi 255, joka vastaa kahden komplementtina arvoa −1.
Kokonaisluvun ylivuoto ja ympäripyörähtäminen > Arvoalueen maksimisuuruus ylitetty

Kokonaisluvun ylivuoto tapahtuu kun aritmeettinen operaatio pyrkii tuottamaan etumerkillisen (signed) kokonaislukuarvon, joka ylittää tai alittaa määritellyn lukualueen maksimisuuruuden. 8-bittinen kokonaisluku 127 + 1 tuottaa tulokseksi −128, joka on kahden komplementti luvusta 128. Ongelman voi kiertää käyttämällä etumerkitöntä (unsigned) tyyppiä kun arvot eivät tule koskaan olemaan negatiivisia (8-bittiselle kokonaisluvulle arvot välillä 0 ja 255), tai käyttämällä suurempaa tyyppiä (kasvattamalla 8-bittinen kokonaisluku 16-bittiseksi).
Kun muuttujalle varattuun muistipaikkaan yritetään alustaa maksimisuuruuden ylittävä arvo, kääntäjä leikkaa muistin ylivuodon välttämiseksi ylimääräiset siihen mahtumattomat bitit. Esimerkiksi kokonaisluku 1234 on binäärilukuna 10011010010 (11 bittiä) ja kun se sovitetaan 8 bittiin, siitä kääntäjä leikkaa ylimääräiset kolme bittiä (100). Tuloksena on kahden komplementtina tulkittu kokonaisluku -46.
Muunnokset kokonaislukujen ja liukulukujen välillä

Myös muunnoksissa liukuluvuista kokonaislukuihin voi tapahtua virheitä.
Jacques Derrida

| Jacques Derrida |
| --- | --- |
 Derrida Berliinissä 16. kesäkuuta 1994.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1930 El Biar, Ranskan Algeria
Kuollut: 8. lokakuuta 2004 (74 vuotta) Pariisi, Ranska
Koulutus ja ura
Koulukunta:  jälkistrukturalismi, mannermainen filosofia
Vaikutusalueet:  dekonstruktio, différance
Väitöstyön ohjaaja:  Jean-Toussaint Desanti
Opettaja:  Étienne Borne
Postmodernismi
Robert Venturi: , 1959–1964. Chestnut Hill, Pennsylvania.
Pääartikkelit
Postmoderni filosofia | Postmoderni taide | Postmodernismi (arkkitehtuuri) | Postmoderni kirjallisuus
Aiheet
Dekonstruktio | Kriittinen teoria | Memphis-ryhmä | Oulun  koulu
Tekijät
Jean Baudrillard | Pierre Bourdieu | Rosi Braidotti | | Gilles Deleuze | Jacques Derrida | Paul Feyerabend | Michael Graves | Hans Hollein | Philip Johnson | Emmanuel Lévinas | Jean-François Lyotard | Jarmo Mäkilä | Reima Pietilä | Kimmo Sarje | Ettore Sottsass | James Stirling
Jacques Derrida (synt. Jackie Élie Derrida; 15. heinäkuuta 1930 El Biar, Ranskan Algeria – 8. lokakuuta 2004 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen filosofi. Derrida luetaan merkittävimpiin jälkistrukturalisteihin, ja häntä pidetään dekonstruktion kehittäjänä. Tärkeimpiä Derridan työhön vaikuttaneita henkilöitä olivat Martin Heidegger ja Sigmund Freud. Derrida oli 1900-luvun tunnetuimpia ja kiistellyimpiä filosofeja. Derridalle myönnettiin muun muassa Cambridgen yliopiston kunniatohtorin arvo vuonna 1992, mutta vasta tiukan keskustelun ja yliopiston viranhaltijoiden järjestämän äänestyksen jälkeen. Ennen Derridan tapausta vastaava äänestys oli järjestetty viimeksi 29 vuotta aiemmin.
Elämä

Derrida syntyi El Biarissa Algerin departementissa Ranskan Algeriassa algerianjuutalaiseen pied-noir-perheeseen 15. heinäkuuta 1930. Algerian juutalaisväestölle oli myönnetty vuonna 1870 Ranskan kansalaisuus, jonka myötä arabiankielinen suku oli ranskalaistunut. Hänellä todettiin vuonna 2003 haimasyöpä, johon hän kuoli 8. lokakuuta 2004.