stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oldenburg
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldenburg Wikimedia Commonsissa
Ammerland
Aurich
Braunschweig
Celle
Cloppenburg
Cuxhaven
Delmenhorst
Diepholz
Emden
Emsland
Friesland
Gifhorn
Goslar
Göttingen
Grafschaft Bentheim
Hameln-Pyrmont
Hannoverin piirikunta
Harburg
Helmstedt
Hildesheim
Holzminden
Leer
Lüchow-Dannenberg
Lüneburg
Nienburg
Northeim
Oldenburgin piirikunta
Oldenburg
Osnabrückin piirikunta
Osnabrück
Osterholz
Osterode am Harz
Peine
Rotenburg
Salzgitter
Schaumburg
Soltau-Fallingbostel
Stade
Uelzen
Vechta
Verden
Wesermarsch
Wilhelmshaven
Wittmund
Wolfenbüttel
Wolfsburg
Oldenburgin linna
Myllyn Paras

Myllyn Paras on suomalainen elintarvikebrändi, joka on osa Lantmännen-konsernia.
Brändillä valmistetaan, myydään ja markkinoidaan jauhoja, hiutaleita, suurimoita ja pastaa sekä pakastetaikinoita ja leivonnaispakasteita.
Myllyn Paras on Suomen johtavia mylly- ja leivonnaispakaste-alan brändejä. Suomessa se on markkinajohtaja pastatuoteryhmässä, jossa sillä oli yli 50 prosentin markkinaosuus vuonna 2020 sekä pakastetaikinoissa, joissa osuus oli 70 prosenttia. Jauho- ja hiutaletuotteissa se oli Suomen markkinoilla kolmen suurimman brändin joukossa.
Kesäkuun puolessa välissä 2023 linjasto tehtaassa rikkoutui ja joistakin pastapakkauksista löytyi pieniä metalliosia, minkä johdosta tuotteita vedettiin pois myynnistä. Siitä seurasi kaupoissa makaronipula, joka jatkui valtakunnallisesti loppuvuoteen 2023.
Historia > Tuottajain Mylly (1928–1969)

Vuonna 1928 Hyvinkään seudun maanviljelijät perustivat Tuottajain Mylly Oy:n, jonka kauramylly aloitti toimintansa seuraavana vuonna. Yrityksen ensimmäinen merkkituote oli "Oma Jyvä" -kaurahiutaleet. Jauhatukseen otettiin muitakin viljoja: 1933 ohra ja ruis ja 1936 vehnä.
Toisen maailmansodan aikana mylly pidettiin pääosin toiminnassa, vain pommituksista johtuvista sähkökatkoista aiheutui seisauksia. Yhdeksän vuoden viljasäännöstely päättyi vuonna 1949.
Historia > Myllyn Paras (1970–1999)

1970-luvun alusta lähtien mylly toimi perheyrityksenä. Myllyn vieressä toimi makaronitehdas, joka ajautui konkurssiin vuonna 1975. Mylly oli toimittanut tehtaalle raaka-aineet ja kun tehdas ei pystynyt maksamaan velkojaan, makaronilaitteistot siirtyivät myllyn omistukseen. Myllyn Paras aloitti makaronituotantonsa samana vuonna. Pasta oli 1970-luvulla eksoottista ruokaa Suomessa, jossa syötiin lähinnä perunaa ja jonkin verran riisiä.
Marian Konditoria ostettiin Valiolta 1978, jolloin leipomotoiminta alkoi. Vienti Neuvostoliittoon aloitettiin seuraavana vuonna. Myllyn Paras -makaroni ja -tuotemerkki lanseerattiin vuonna 1983. Myllyn Paras toi pakastetaikinat markkinoille ensimmäisenä Suomessa ja siirtyi niiden menestyttyä päivittäisleivonnasta pakastetuotteisiin.
1980-luvun alussa Hyvinkäällä alettiin valmistaa ensimmäisiä pastatuotteita, sarvimakaroneja.
Vuonna 1988 yhtiö alkoi valmistaa laminoituja taikinalevyjä automaattisella laminaattorilaitteella. Myllyn Paras -torttutaikinalevyt lanseerattiin televisiomainoksella "Mä tuun puolen tunnin kuluttua".
Raketti Spagetti syntyi 1980-luvun lopussa, kun yhtiössä mietittiin, mitä tavallisen spagetin tuotannossa syntyvillä pienillä pätkillä tekisi. Pätkiä ei voitu kerätä linjastolta, mutta ideasta syntyi uusi tuote. Tuotteen nimi viittaa ruuanvalmistuksen nopeuteen: pätkäpasta kypsyy hetkessä.
1990-luvulla vienti Venäjälle ja Baltiaan aloitettiin uudelleen.
Historia > Myllyn Paras (2000–2017)

Vuonna 2007 Hyvinkään myllyn yhteydessä oleva kattila alkoi toimia bioenergialla, hiutaletuotannossa syntyvällä kauran kuoriaineella. Syntyvää energiaa käytettiin muun muassa prosessihöyrynä ja kiinteistön lämmitykseen ja ylimääräinen energia myytiin Hyvinkään Lämpövoima Oy:n kaukolämpöverkkoon..
Vuonna 2008 Myllyn Paras oli markkinajohtaja kuivapastoissa ja pakastetaikinoissa, viennin osuus on kymmenes.
Lamavuonna 2009 Myllyn Paras teki siihen astisen ennätyksensä joulusesongin myynnissä, 3,7 miljoonaa euroa.
Vuonna 2010 Myllyn Paras kertoi suosivansa suomalaista viljaa: kaura on kokonaan suomalaista samoin kuin lähes kaikki vehnä. Ruista se sen sijaan joutui tuomaan, sillä sitä ei saatu tarpeeksi Suomesta . Myllyn Paras päätti investoida 35 miljoonaa euroa uuteen Venäjälle rakennettavaan hiutaletehtaaseen.
Vuonna 2011 Myllyn Paras järjesti Suomen ensimmäiset piparinleivonnan SM-kisat ja on sen jälkeen järjestänyt niitä vuosittain. Kisoissa palkitaan se, joka muotoilee, paistaa ja koristelee valmistaikinasta upeimman piparkakun.
Vuonna 2015 Myllyn Paras alkoi käyttää pakastetehtaassaan maakaasun sijaan suomalaista Gasum-biokaasua, jolloin tehtaan hiilidioksidipäästöt putosivat nollaan. Konsernin liikevaihto oli 57,6 miljoonaa euroa. Venäjän hiutalemylly avattiin.
Vuonna 2016 konserniin kuuluivat mylly ja pakastetehdas Hyvinkäällä ja Moskovan alueella Domodedovossa sijaitseva hiutalemylly. Vientimaista suurin oli Venäjä. Myllytuotteita vietiin jonkin verran myös Baltian maihin ja Ruotsiin.
Vuonna 2017 Myllyn Paras osallistui Suomi100-hankkeeseen Parasta arjessa -tempauksella, jossa se tarjosi kokkausopetusta nuorille, jotka olivat juuri muuttaneet pois kotoa. Konsernin liikevaihto oli 51 miljoonaa euroa.
Historia > Myllyn Paras ja Sponsor Capital (2018–2020)

Tammikuussa 2018 pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capital ilmoitti ostavansa enemmistöosuuden Myllyn Parhaasta. Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi yrityskaupan helmikuussa. Kauppaan kuului Myllyn Paras, MP Tehdaspalvelut, Myllyn Paras Oy Pakasteet ja MP Pakastetehdaspalvelut eli Myllyn Paras -liiketoiminta Suomessa ja kaksi tuotantolaitosta Hyvinkäällä: mylly ja pakastetehdas. Sen sijaan Myllyn Parhaan liiketoiminta ulkomailla, kuten Venäjällä tai Kiinassa, eivät kuuluneet kauppaan. Siirtyvän liiketoiminnan liikevaihto oli vuonna 2017 noin 51 miljoonaa euroa. Kaupan yhteydessä Pekka Savela luopui toimitusjohtajan tehtävistä, mutta jatkoi yhtiön vähemmistöomistajana ja Myllyn Paras Oy:n Venäjän liiketoimintojen vetäjänä. Myllyn Parhaan uusi toimitusjohtaja Kirsi Vesterinen aloitti työssään vuoden alussa.   Vuonna 2018 toteutuneen Sponsor Capital -yrityskaupan jälkeen Myllyn Parhaan entinen toimitusjohtaja Pekka Savela jatkoi yrityksen Venäjän liiketoimintojen vetäjänä.  Samalla hänen vetämänsä Myllyn Paras Oy Konserni muutti nimekseen MP Konserni Oy. MP Konserni Oy:lle ei jäänyt Suomeen liiketoimintaa.
Keväällä 2019 lanseerattiin patentoitu rypsikauravalmiste Oatgoods. Myllyn Paras vei tuotteitaan Kiinaan, Baltiaan ja Ruotsiin. Huhtikuussa Myllyn Parhaan toimitusjohtajana aloitti Miska Kuusela. Myllyn Parhaan liikevaihto tilikaudella 2019 oli noin 56,4 miljoonan euroa. Tilikauden tulos oli 0,8 miljoonaa euroa. Yritys työllisti 120 henkilöä.
Keväällä 2020 Myllyn Parhaan makaronimyynti jopa seitsenkertaistui viikkotasolla koronapandemian vuoksi ja siksi tuotannossa otettiin käyttöön yövuoro. Makaronitehdas oli käynnissä myös viikonloppuisin, ensimmäistä kertaa jopa pääsiäisen pyhinä. Poikkeustilanne lisäsi myös jauhojen ja torttutaikinan kulutusta ja Myllyn Parhaan reseptisivujen kävijämääriä. Suosituin oli sämpyläresepti, jota haettiin kolminkertainen määrä normaalitilanteeseen verrattuna. Koulujen ja ravintoiloiden sulkeminen sen sijaan pudotti Food servicen myynnin. Liikevaihto pysyi edellisvuoden tasolla, mutta liikevoitto kasvoi.
Historia > Myllyn Paras ja Lantmännen (2021–)

Myllyn Paras siirtyi Lantmännenin omistukseen syksyllä 2021. Kauppa vaati kilpailuviranomaisen hyväksynnän, joka saatiin keväällä 2022. Kauppa saatiin päätökseen kesällä, jolloin Myllyn Parhaan 110 työntekijää, samoin kuin sen tuotantorakennukset Hyvinkäällä siirtyivät Lantmännenille. Yhtiö joka toimi Suomessa Lantmännen Agro Oy:n kautta maatalousalalla, Lantmännen Cerealia Oy:n kautta elintarvikealalla ja Lantmännen Unibake -yhtiön kautta leipomoalalla. Lantmännen Unibakeen kuului Lantmännen Unibake Finland Oy sekä Vaasan Oy. Myös Myllyn Parhaasta tuli osa Lantmännen Unibakea. Syksyllä Myllyn Paras järjesti Piparinleivonnan SM-kisan sijaan Helsingissä Suomen ensimmäiset Joululeivonnan SM-kisat. Kilpailussa oli oma sarja aikuisille ja 15–20-vuotiaille.
Organisaatio

Myllyn Paras -brändi on osa Lantmännen-konsernia. Se toimii Suomessa:
maatalousalalla Lantmännen Agro Oy:n kautta
elintarvikealalla Lantmännen Cerealia Oy:n kautta ja
leipomoalalla Lantmännen Unibake-yhtiön kautta. Lantmännen Unibake Finland Oy:n brändejä ovat muun muassa Vaasan ja Myllyn Paras
Myllyn Paras -tuotteita valmistetaan Hyvinkäällä. Tehdas on Suomen suurin pastatehdas. Vuonna 2020 siellä tehtiin yli puolet Suomessa myytävästä pastasta.
Tuotteet

Myllyn Paras on Suomen markkinajohtajia pakastetuotteissa ja kuivapastassa. Torttutaikinassa markkinaosuus ylittää 50 prosenttia, pastan osuus on noin 40 prosenttia . Brändin käyttämistä raaka-aineista Suomesta tulee noin 90 prosenttia, keskimäärin alle 200 kilometrin päästä tehtailta. Ulkomailta ostetaan riisiä, spagettia ja durumvehnää, sillä niitä ei saa Suomesta.
Tuotteet > Viljajalosteet > Jauhot

Myllyn Paras -jauhoja käytetään leivonnassa ja ruoanlaitossa. Jauhot valmistetaan testatuista, puhtaista ja laadukkaista viljoista ja aina kun mahdollista, niihin käytetään suomalaista viljaa. Vehnä ja ohra ovat aina suomalaisia, mutta rukiin suomalaisuus riippuu vuosittaisesta satotilanteesta. Suomen ulkopuolelta tuodaan durumvehnää ja tattaria. Jauhamisprosessin jälkeen jauhot pakataan ja niiden annetaan kypsyä pakkauksissaan. Jauhovalikoimaan kuuluu durumvehnäjauho, graham täysjyvävehnäjauho, hiivaleipävehnäjauho, vehnäjauho, ohrajauho, ruisjauho, tattarijauho, korppujauho ja ruiskorppujauho, lettu- ja vohvelijauho, pannukakkujauho, pizzajauho ja sämpyläjauhoseos.
Tuotteet > Viljajalosteet > Pastat

Vuonna 2020 Myllyn Paras -pastaa valmistettiin vuodessa noin 15 miljoonaa kiloa, mikä vastasi yli puolta suomalaisten syömästä pastasta. Pastaa valmistetaan puristamalla pastataikina paineen avulla erimuotoisten muottien läpi, minkä jälkeen se leikataan halutun mittaiseksi ja pussitetaan. Samoista perusraaka-aineesta valmistetaan erilaisia pastatuotteita kuten Cannellonia, Fusillia, Lasagnea, Makaronia, Penneä ja Spagettia. Brändin sarvimakaroni oli Suomen suosituin pastatuote esimerkiksi vuonna 2021, jolloin sitä valmistettiin noin 200 000 kiloa viikossa.  Suomessa myydystä pastasta yli puolet oli sarvimakaronia. Raketti Spagettia valmistuu yhdessä neljän tunnin erässä 50 000 kiloa.
Kesällä 2020 Myllyn Paras toi markkinoille ensimmäisen täysin kotimaisen pastatuotteen, kaurasta valmistetun makaronin. Seuraavana kesänä markkinoille tuotiin myös kierteen, putken ja simpukan muotoisia kotimaisesta vehnästä tehtyjä pastoja. Aiemmin suomalaisissa pastoissa oli käytetty ulkomailta tuotua durumvehnää, jota ei voi kasvattaa Suomessa.
Oman tuotemerkin lisäksi Myllyn paras -pastaa myydään S-ryhmän X-tra- ja Kotimaista-tuotenimillä, K-kaupan Pirkka-merkillä ja Tokmannin Priima-merkillä. Myllyn paras -pastaa on myös Jalostajan ja Kokkikartanon tuotteissa.
Tuotteet > Viljajalosteet > Hiutaleet, leseet, suurimot ja riisit

Hiutaleita ja leseitä Myllyn Paras valmistaa kauran-, ohran-, vehnän ja rukiinjyvistä. Valmistuksessa käytetään kotimaisia viljoja, mutta ulkomailta tuodaan niihin tarvittua riisiä ja tattaria, huonona satovuotena myös ruista. Vehnä- ja ruishiutaleet valmistetaan puhdistamalla jyvät, jonka jälkeen seuraa leikkaus, höyrytys ja litistys. Ohrahiutaleet valmistetaan muuten samoin, paitsi että jyvät myös kuoritaan, kun taas kaurahiutaleet kuoritaan ja lämpökäsitellään. Hiutaleet sopivat puurojen, leivonnaisten ja jälkiruokien valmistukseen. Myllyn Paras valmistaa myös Lidlin Guldsol-hiutaleet ja Pirkan perushiutaleet.
Myllyn Paras valmistaa mannasuurimot erottamalla vehnäjauhatuksessa karkeat ydinrakeet mannasuurimoiksi. Tummissa mannasuurimoissa käytetään vehnäjyvän ydinosaa ja kuorikerroksia, kauramannasuurimot tehdään sekoittamalla kaurarakeita ja mannasuurimoita. Suurimoista voi valmistaa mannapuuroa ja vispipuuroa, jälkiruokia tai leivonnaisia.
Myllyn Parhaan esikypsytetyt ohrasuurimot palkittiin kunniamaininnalla Vuoden Tähtituote -kilpailussa vuonna 2000.
Tuotteet > Pakasteleivonnaiset ja -taikinat

Myllyn Parhaan pakasteleivonnaiset ovat paistovalmiita. Vuonna 2017 valikoimaan kuului muun muassa leipiä, sämpylöitä, piirakoita, pasteijoita, karjalanpiirakoita ja cocktail-riisipiirakoita, kakkuja ja kahvileipiä, kuten korvapuusti tai kinuskikampa tai joulutorttuja. Pasteijat on tehty lehtevästä taikinasta ja piiraat hiivapohjaisesta taikinasta.
Myllyn Parhaan pakastetaikinoita voi käyttää ruuanlaitossa ja leivonnassa. Sen voitaikinat, lehtitaikinat ja torttutaikinat tekee lehteviksi se, että ne kaulitaan koneellisesti niinkutsutulla laminointikoneella, jolla taikinaan saadaan noin 100 kerrosta. Kotona tehdyissä taikinoissa kerroksia on parhaimmillaan noin kymmenen. Muita pakastetaikinoita ovat kauramurotaikina, ruis-kaurataikina, pullataikina ja piparkakkutaikina. Voitaikinaa voidaan valmistaa vuorokaudessa 35 000 kiloa.
Vuonna 2003 Elintarviketeollisuus palkitsi vuoden parhaat uutuustuotteiden jälkiruokasarjassa Myllyn Parhaan pakastetun ja valmiiksi kaulitun pullataikinan. Perusteluissa taikinan mainittiin olevan "kätevä raaka-aine kotileipojalle, ja pakkauksen ohjeet toimivat".
Markkinat

Myllyn Paras valmistaa tuotteita esimerkiksi Lidille. Esimerkiksi vuonna 2021 se valmisti kahdeksan eri maan Lidleihin herneproteiinista ja durumvehnästä valmistettua Gnocchi Makaronia. Suomalaista pastaa ei ollut aiemmin juuri myyty ulkomaille. Kiinaan yhtiö vei juotavaa puuroa, jota kuvailtiin vellin, pirtelön ja smoothien sekoitukseksi. Annospusseissa on eri makuja, kuten mustikka, ja juoma valmistuu, kun sen sekoittaa kuumaan veteen.
Palkinnot ja tunnustukset

Myllyn Paras on useina vuosina kuulunut Suomen 50 arvostetuimman brändin joukkoon. Esimerkiksi vuonna 2020 se oli sijalla 24.
Vuonna 2008 Myllyn Paras sai Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.
Myllyn Paras sijoittui kolmanneksi Sustainable Brand Index 2015 -tutkimuksessa. Vuonna 2016 se oli neljäs, vuonna 2019 viides ja vuosina 2020 ja 2021 seitsemäs.  Vuonna 2023 Myllyn Paras oli sijalla 4.
Patentit

Vuonna 2017 Myllyn Paras teki 10 patenttihakemusta ja oli Suomen 12. suurin patentinhakija.
Vuonna 2010 Myllyn Paras haki EU-tasoista patenttia Lippa-sämpylälle, joka oli maailman ensimmäinen taittopaistettu sämpylän. Lippa pysyy valmistustapansa ansiosta avattunakin pitkään tuoreena.
Myllyn Parhaan muita innovaatioita ovat:
suurkeittiöitä varten kehitetty Baker’s Touch -pakkaus, jossa paistovalmiit tuotteet on ladottu leivinpaperille, mikä säästää aikaa ja auttaa pitämään tuotteen kunnossa tehtaalta uuniin asti. Tuotteella on patentti.
Vuonna 2019 lanseeratulle rypsikauravalmiste Oatsgoodsille on haettu patenttia.
Aiheesta muualla

Verkkosivut
Myllyn Parhaan logo
Myllyn Paras Korppujauho -pakkaus vuonna 2017
Myllyn Paras Sporttipasta -pakkaus kesällä 2017
Myllyn Paras Pyöreä kauramurotaikina -pakkaus vuonna 2017
Weener

| Weener |
| --- | --- |
 Weenerin raatihuone
 lippu:  vaakuna
 Weener
 Koordinaatit: 53°10′N, 7°21′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Leer
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81,2 km²
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2018):  15 842
 – Väestötiheys:  195 as./km²
Postinumero:  26826
Suuntanumero(t):  04951, 04903, 04953, 04961
 
 www.weener.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Weenerin sijainti Leerin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Ala-Saksin osavaltiossa.
Weener on kaupunki Leerin piirikunnassa Ala-Saksin osavaltiossa Saksan luoteiskolkassa. Se on osa Pohjanmeren rannikolla Saksan ja Alankomaiden rajaseudulla sijaitsevaa Rheiderlandia. Ems virtaa Weenerin itäpuolitse.
Maantiede

Weener sijaitsee historiallisella Itä-Friisian alueella Ala-Saksin luoteisosassa lähellä Alankomaiden rajaa. Etäisyys Oldenburgista on noin 60 kilometriä länteen ja Bremenistä noin 100 kilometriä länteen. Etäisyys Alankomaiden Groningenista on noin 50 kilometriä itään. Weener rajoittuu idässä ja kaakossa Emsiin. Leerin piirikunnan pääkaupunki Leer (Ostfriesland) sijaitsee Emsin itärannalla Weenerin koillispuolella.
Weener koostuu viidestätoista kaupunginosasta. Noin puolet väestöstä asuu kantakaupunki Weenerissä, joka sijaitsee kaupungin keskiosassa. Muut neljätoista kaupunginosaa sijaitsevat pääosin kantakaupungin etelä- ja länsipuolella. Lähes kolme neljäsosaa Weenerin alueesta on maatalouskäytössä, metsämaata on hyvin vähän. Maaperä on suurelta osin marskia ja geestiä.
Historia

Ensimmäinen maininta Weeneristä on vuodelta 951. Tuolloin käytettiin kirjoitusasua in Uuianheri, nykyistä asua on käytetty keskiajan lopulta alkaen. Weener alkoi kasvaa Emsin länsirannalle liikenteellisesti edulliselle paikalle. Satama rakennettiin 1570. Weenerin nousu kohtasi useita takaiskuja, joista vakavin oli kolmikymmenvuotinen sota, joka toi mukanaan elintarvikepulan ja köyhyyttä. Sodan jälkeen Weenerin nosti kukoistukseen hevoskauppa: vuosittain myytiin vähintään tuhat hevosta.
Itä-Friisian kreivikunta kaatui Preussin syliin Carl Edzardin (1716–1744) kuoltua, ja Weenerin taloudellinen kehitys pysähtyi. Ranskalaisvallan aika 1800-luvun alussa oli niin ikään huonoa. 1800-luvulla rakennettu kanava Dortmundista Emsiin hyödytti Weenerin naapurikaupunkeja, Weener sen sijaan menetti varustamokaupungin asemansa. Rautatieverkkoon Weener kytkettiin 1876 ja paikkakunnalle perustettiin teollisuutta.
Maailmansotien välisenä aikana Weener kasvoi huomattavasti ja se sai kaupunkioikeudet 1929. Toisen maailmansodan jälkeen Weener sai uutta teollisuutta ja entistä kuihtui pois. Kaupunkiin liitettiin useita maalaiskuntia 1973. Emsiä alettiin käyttää turistihoukuttimena ja matkailun merkitys kasvoi.
Weenerin historiallisia rakennuksia on muun muassa kulttuurikeskus Organeum. Eri tyylisuuntia edustavia kirkkorakennuksia on runsaasti. Pyhälle Yrjölle omistetun Georgs-kirkon historia alkaa 1230-luvulta. Weenerin satama on muutettu urheiluvenesatamaksi; sen alueella on useita entisaikojen makasiineja ja porvaristaloja.
Talous ja liikenne

Weenerin teollisuusalueet on sijoitettu Bundesstraße 436:n varrelle. Kaupungissa toimii muun muassa muovituotteiden valmistaja Weener Plastic. Huviveneilyyn liittyvä matkailu on eräs Weenerin elinkeinoista. Maataloudessa maitotuotteiden merkitys on huomattava.
Weenerin rautatieasema, Bahnhof Weener, sijaitsee rataosuudella Leer–Groningen. Emdenistä Ruhrin alueelle vievä moottoritie BAB 31 kulkee Weenerin pohjois- ja länsipuolitse ja risteää alemman tieverkon B 436:n kanssa keskustan luoteispuolella. Viisikilometrinen BAB 280 erkanee BAB 31:stä länteen aivan Weenerin rajalla ja jatkuu Alankomaiden alueella moottoritienä A 7.
Ystävyyskaupungit

Weenerillä on kaksi ystävyyskaupunkia: Ranskan Les Pieux ja Suomen Eurajoki.
Lähteet ja viitteet

↑  Entfernung von Weener nach_ Luftlinie.org. Viitattu 9.5.2020.
1 2 3  Geschichte Weener.de. Stadt Weener. Viitattu 9.5.2020.
↑  Städtepartnerschaften Weener.de. Stadt Weener. Viitattu 15.5.2020.
Aiheesta muualla

Weener, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Weener
Westerstraßen ja Marktstraßen risteys
Käännös suomeksi
Olaf Scholz

| Olaf Scholz |
| --- | --- |
 Scholz vuonna 2024
Saksan 9. liittokansleri
 8. joulukuuta 2021 −  
Presidentti:  Frank-Walter Steinmeier
Varakansleri:  Robert Habeck
Edeltäjä:  Angela Merkel
Saksan varakansleri
 14. maaliskuuta 2018 − 8. joulukuuta 2021  
Liittokansleri:  Angela Merkel
Edeltäjä:  Sigmar Gabriel
Seuraaja:  Robert Habeck
Saksan valtiovarainministeri
 14. maaliskuuta 2018 − 8. joulukuuta 2021  
Liittokansleri:  Angela Merkel
Edeltäjä:  Peter Altmaier (vt.)
Seuraaja:  Christian Lindner
Sosiaalidemokraattien puheenjohtaja (vt.)
 13. helmikuuta 2018 − 22. huhtikuuta 2018  
Edeltäjä:  Martin Schulz
Seuraaja:  Andrea Nahles
Saksan työ- ja sosiaaliministeri
 21. marraskuuta 2007 − 27. lokakuuta 2009  
Liittokansleri:  Angela Merkel
Edeltäjä:  Franz Müntefering
Seuraaja:  Franz Josef Jung
Kansanedustaja
 26. lokakuuta 2021 –   22. syyskuuta 2002 – 10. maaliskuuta 2011   27. syyskuuta 1998 – 30. toukokuuta 2001  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1958 (ikä 66) Osnabrück, Ala-Saksi, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Puoliso:  Britta Ernst (vih. 1998)
Tiedot
Puolue:  SPD
Tutkinnot:  Hampurin yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
olaf-scholz.spd.de
Olaf Scholz (s. 14. kesäkuuta 1958 Osnabrück, Ala-Saksi, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko ja Saksan liittokansleri vuodesta 2021. Hän toimi Saksan varakanslerina ja valtiovarainministerinä 14. maaliskuuta 2018 − 8. joulukuuta 2021. Hänestä tuli SPD:n virkaatekevä puheenjohtaja Martin Schulzin erottua 13. helmikuuta 2018.
Tausta ja yksityiselämä

Ammatiltaan Scholz on asianajaja. Scholz on ollut naimisissa brandenburgilaisen ministerin Britta Ernstin kanssa vuodesta 1998. Parilla ei ole lapsia.
Noustessaan kansleriksi Scholzista tuli ensimmäinen Saksan liittokansleri, joka ei kuulu mihinkään järjestäytyneeseen uskontokuntaan. Scholzin perhetausta on luterilaisuudessa, ja hänet itse on kastettu uskoon. Scholz erosi kirkosta 2010-luvun lopulla, mutta on myöntänyt, että uskonto on vaikuttanut hänen maailmankatsomukseensa.
Poliittinen ura > Nuorsosialisti 1975–1989

Scholz liittyi SPD:hen opiskelijana 1975. Vuosina 1982−1988 hän oli SPD:n nuorsosialistien (Jusos) varapuhemies ja 1987−1989 International Union of Socialist Youthin varapresidentti. Hän tuki Jusoksen marxistista siipeä ”Freudenberger Kreis”, ja vaati kapitalistisen talouden lopettamista. Hän arvosteli ”aggressiivis-imperialistista” Natoa ja sosialistien ja liberaalien yhteishallitusta.
Vuonna 1979 Neuvostoliitto hyökkäsi Afganistaniin tähdättyään satoja ydinohjuksia Länsi-Eurooppaan. Nato reagoi tähän tuomalla Yhdysvaltain keskimatkan strategisia Pershing-ohjuksia Eurooppaan SPD:n johtajan, liittokansleri Helmut Schmidtin rohkaisemana. Tällöin Scholtz hyökkäsi Naton ”aggressiivis-imperialistista strategiaa” ja sen SPD:ssä olevia tukijoita vastaan. Hänelle Nato ja Yhdysvallat − ei Neuvostoliitto − oli päävihollinen, historioitsija Hubertus Knabe kertoo. Itä-Saksan nuorisojohtaja kertoo Scholzin olevan niitä, jotka ovat usein halukkaita yhteistyöhön kommunistien kanssa. SPD:n nuorisosiivessä Scholz toimi radikaalien marxistien puhemiehenä ja hyökkäili usein nuorten ei-marxilaista enemmistöä vastaan. Scholz kävi 9 kertaa Itä-Saksassa, joka vapautti hänet rajamaksusta ja jonka kakkosmies Egon Krenz otti kahdesti Scholzin vastaan. SPD:n nuorisojärjestö Jusos myös vaati, että Neuvostoliitto ”laittaisi paljon enemmän ydinohjuksia Yhdysvaltojen ovelle”. Jusoksen johtajana Gerhard Schröder alkoi työskennellä Itä-Saksan nuorisojärjestön kanssa, ja Scholz seurasi hänen jälkiään, Knabe kuvaa.
Poliittinen ura > Kansanedustajaksi

Vuonna 1998 valittiin 40-vuotias Scholz ensi kerran liittopäiville, Hamburg-Altonan edustajana. Saksan liittopäivillä hän oli edustajana vuosina 1998–2001, 2002–2011 ja uudelleen 2021 lähtien.
30. toukokuuta 2001 hänestä tuli Hampurin sisäministeri edeltäjän erottua nepotismisyytösten vuoksi. Lokakuussa 2001 hän menetti tehtävänsä puolueen vaalitappion vuoksi.
Vuonna 2002 Scholz valittiin taas liittopäiville ja 2002–2004 hän toimi myös SPD:n pääsihteerinä. Hän erosi, kun puoluejohtaja Gerhard Schröder ilmoitti luopuvansa puheenjohtajan tehtävistä puolueessa heränneen vastustuksen vuoksi.
Poliittinen ura > Ministerinä ja pormestarina

Scholz toimi Merkelin I hallituksen työ- ja sosiaaliministerinä 21. marraskuuta 2007 – 27. lokakuuta 2009. SPD:n voitettua Hampurin osavaltiovaalit hänet valittiin pormestariksi (Erster Bürgermeister) 7. maaliskuuta 2011.
Edeltäjän erottua hänestä tuli SPD:n puheenjohtaja vuonna 2018. Varakanslerina ja valtiovarainministerinä hän toimi 2018–2021 ja liittokanslerina joulukuusta 2021 alkaen.