stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän yliopiston kemian laitos
Tutkimus > Rakenne- ja synteesikemia

Rakenne- ja synteesikemia kattaa perinteisistä kemian osa-alueista epäorgaanisen ja orgaanisen kemian. Tutkimusprojektit ovat tyypillisesti luonteeltaan poikkitieteellisiä. Ne voivat liittyä esimerkiksi supramolekyylikemiaan, organometallikemiaan tai materiaalitieteeseen. Tutkimus painottuu kemiallisten yhdisteiden rakenteen ja ominaisuuksien määrittämiseen. Samalla selvitetään, miten kyseisiä yhdisteitä voidaan valmistaa. Tarkastelun kohteena voivat olla yksittäiset molekyylit tai useiden molekyylien muodostama nanomittakaavan rakenne. Siinä kohdin tutkimusala lähestyy nanotieteellistä tutkimusta. Aineiden rakenteellista tutkimusta tehdään kemian laitoksen omien laboratorioiden lisäksi Jyväskylän yliopiston Nanotiedekeskuksessa (Nanoscience Center, NSC), jossa on nanorakenteiden tutkimukseen ja valmistamiseen tarvittavia laitteistoja: puhdastila, häiriösuojatut mittaushuoneet sekä laserlaboratoriot.
Rakenne- ja synteesikemiallisen tutkimuksen avulla pyritään ymmärtämään erilaisten kemiallisten prosessien toimintaperiaatteita. Tutkimustuloksia voidaan hyödyntää erilaisissa käytännön sovelluksissa. Rakenne- ja synteesikemian soveltavan tutkimuksen kohteita ovat mm. lääke- ja luonnonaineiden valmistaminen synteettisesti, erilaiset materiaalisovellukset sekä katalyytit.
Tutkimus > Uusiutuvat luonnonvarat ja elinympäristön kemia

Vahvuusalue Uusiutuvat luonnonvarat ja elinympäristön kemia on osa kemian laitoksen soveltavaa tutkimusta, joka liittyy metsäteollisuuteen, paperiteollisuuteen sekä ympäristökemiaan ja siihen liittyvään analytiikkaan. Tutkimuksen avulla selvitetään esimerkiksi luonnonaineiden kemiallisia ominaisuuksia ja uusiutuvan energian eri muotoja. Laitoksella tutkitaan myös, kuinka biomassaa voidaan eri tavoin hyödyntää kemiallisesti ja termokemiallisesti. Tutkimuksen avulla voidaan esimerkiksi kehittää teollisuusprosessien toimintaa yhteistyössä yritysten kanssa.
Uusiutuviin luonnonvaroihin ja elinympäristöön kohdistuva kemian tutkimus linkittyy Jyväskylän yliopiston poikkitieteelliseen bioresurssitutkimukseen. Tutkimusta koordinoi Resurssiviisausyhteisö (engl. School of Resource Wisdom), joka on Jyväskylän yliopistossa toimiva monitieteinen tieteellisen tutkimuksen ja yhteiskunnallisen vaikuttamisen verkosto. Resurssiviisausyhteisön tutkimuksen avulla pyritään parantamaan luonnonvarojen käytön kestävyyttä ja hallintaa. Yhteisön johtajana toimii professori Janne Kotiaho bio- ja ympäristötieteiden laitokselta.
Tutkimus > Laskennallinen kemia ja spektroskopia

Laskennallinen kemia ja spektroskopia tarkastelevat molekyylitasolla tapahtuvia fysikaalisia ja kemiallisia prosesseja. Lisäksi selvitetään näiden prosessien toimintaa. Perustutkimuksen avulla saatavaa tietoa pyritään soveltamaan erilaisissa käytännön sovellutuksissa. Tietokoneavusteinen laskennallinen kemia on yksi viime aikoina kehittyneistä monitieteisistä tutkimusmenetelmistä. Menetelmä tukee ilmiöiden kokeellista tutkimusta, koska sen avulla voidaan ennustaa ja todentaa havaittavia ilmiöitä. Huomattava osa laskennallisesta kemiasta, ja varsinkin spektroskopia, sivuaa nanotieteellistä tutkimusta. Kemian laitos tekee spektroskopiassa tutkimusyhteistyötä Nanotiedekeskuksen (NSC) kanssa.
Tutkimus > Kemian opettajien koulutus

Kemian opetuksen vahvuusalueen tutkimus tarkastelee kemian opetusta ja siihen liittyviä ilmiöitä perusopetustasolta yliopisto-opetukseen asti.
Kemian opettajien koulutusta on 2010-luvulla uudistettu. Opetuksen ja kurssisisältöjen kehittämisellä pyritään valmistamaan opettajia paremmin kohtaamaan tulevaisuuden pedagogisia kysymyksiä. Siihen vastataan esimerkiksi kehittämällä ja monipuolistamalla kemian opettamisen käytäntöjä sekä opettajuutta. Muutoksilla pyritään lisäksi vastaamaan mm. opiskelijavalintaan ja opintojen etenemiseen liittyviin haasteisiin. Kemian laitos kehittää kemian opettajien koulutusta oppilaslähtöisesti ja erityistä huomiota kiinnitetään pedagogisiin valmiuksiin. Kemian opetusta kehitetään esimerkiksi soveltamalla monipuolisia ja moderneja oppimismenetelmiä. Opettajien koulutus tapahtuu tutkimuslähtöisesti ja siinä hyödynnetään kemian laitoksen tutkimuksellisia vahvuusalueita.
Kalatonlampi (Kouvola, Vainikka)

| Kalatonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°06′21″N, 27°06′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.982.1.035
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,3 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,848 km  
Pinta-ala:  4,171 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalatonlampi 
Kalatonlampi tai Iso Kalatonlampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vainikan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,3 metriä mpy.
Karaatti (pitoisuus)

Karaatti (lyhenne K) (engl. karat)  on vanha jalometallien pitoisuuden yksikkö. Yksi karaatti on yksi kahdeskymmenesneljäsosa (1/24) painosta. Tässä mielessä 24 karaattia tarkoittaa (lähes) täysin puhdasta jalo­metallia ja esimerkiksi 18 karaattia 750 promillen jalometallipitoisuutta. Nykyisissä suomalaisissa jalometallituotteiden leimoissa karaattia ei käytetä, vaan kulta- tai hopeapitoisuus ilmaistaan tuhannesosina seoksen massasta. Esimerkiksi ulkomailta tuotu 14 karaattia kultaa sisältävä tuote voi alittaa Suomen jalometallisäädösten mukaisen vähimmäispitoisuuden 585 massan tuhannesosaa.
| --- | --- |
Kullan pitoisuus
massan tuhannesosina: karaatteina
375: 9
583,3: 14
750: 18
800: 19,25 *
916,7: 22
999: 24

(*) Portugalissa käytössä oleva kullan pitoisuusyksikkö.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017 pelattiin huhtikuussa 2017. A-lohko pelattiin Ukrainassa ja B-lohko Britanniassa.
Joukkueet

| --- | --- |
 Lohko A  Itävalta   Kazakstan   Puola   Unkari   Ukraina   Etelä-Korea:  Lohko B  Japani   Iso-Britannia   Liettua   Kroatia   Viro   Alankomaat
A-lohko

|  Joukkue  |  O |  3p         |  2p         |  1p       |  0p       |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Itävalta  | 5 |  4  |  0  |  0  |  1  |  22  |  4  | +18 | 12 | Joukkueet nousevat 2018 MM-kilpailujen A-sarjaan |
|   Etelä-Korea  | 5 |  3  |  1  |  0  |  1  |  14  |  11  | +3 | 11 | Joukkueet nousevat 2018 MM-kilpailujen A-sarjaan |
|   Kazakstan  | 5 |  3  |  1  |  0  |  1  |  13  |  10  | +3 | 11 |  |
|   Puola  | 5 |  2  |  0  |  1  |  2  |  6  |  17  | -11 | 7 |  |
|   Unkari  | 5 |  1  |  0  |  0  |  4  |  8  |  14  | -6 | 3 |  |
|   Ukraina  | 5 |  0  |  0  |  1  |  4  |  7  |  14  | -7 | 1 | Putoaa 1. divisioonan B-lohkoon 2018 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. | Unkari  | 5-3 |  Ukraina | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. | Etelä-Korea  | 4-2 |  Puola | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. | Kazakstan  | 3-2 |  Itävalta | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.4. | Etelä-Korea  | 5-2 |  Kazakstan | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.4. | Puola  | 2-1 |  Ukraina | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.4. | Itävalta  | 3-1 |  Unkari | Kiova |  |

|  |  |  |  | Yleisömäärä: 1 000 |  |
|  |  |  |      | Yleisömäärä: 1 000 |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.4. | Kazakstan  | 1-0 ja. |  Puola | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.4. | Etelä-Korea  | 3-1 |  Unkari | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25.4. | Itävalta  | 1-0 |  Ukraina | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.4. | Kazakstan  | 4-2 |  Ukraina | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.4. | Puola  | 2-0 |  Unkari | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.4. | Itävalta  | 5-0 |  Etelä-Korea | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.4. | Kazakstan  | 3-1 |  Unkari | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.4. | Itävalta  | 11-0 |  Puola | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.4. | Etelä-Korea  | 2-1 vl. |  Ukraina | Kiova |  |


|  |  |  |      |  |  |
B-lohkon turnaus

|  Joukkue  |  O |  3p         |  2p         |  1p       |  0p       |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Iso-Britannia  | 5 |  5  |  0  |  0  |  0  |  32  |  5  | +27 | 15 | Joukkue nousi 2018 I-divisioonan A-lohkoon |
|   Japani  | 5 |  4  |  0  |  0  |  1  |  22  |  11  | +11 | 12 |  |
|   Liettua  | 5 |  3  |  0  |  0  |  2  |  18  |  12  | +6 | 9 |  |
|   Viro  | 5 |  2  |  0  |  0  |  3  |  11  |  20  | -9 | 6 |  |
|   Kroatia  | 5 |  1  |  0  |  0  |  4  |  14  |  17  | -3 | 3 |  |
|   Alankomaat  | 5 |  0  |  0  |  0  |  5  |  6  |  38  | -32 | 0 | Putoaa 2. divisioonan A-lohkoon 2018 |
Kallisthenes

Kallisthenes Olynthoslainen (m.kreik. Καλλισθένης; n. 360-328 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli Aristoteleen veljenpoika. Tämän suosituksesta Kallisthenes osallistui Aleksanteri Suuren Aasian sotaretkelle historioitsijana.
Kallisthenes arvosteli sitä, että Aleksanteri omaksui itämaiset tavat, herjaten tätä erityisesti orjamaisista palvontamenoista. Koska hän näin loukkasi kuningasta, häntä alettiin syyttää salaliitosta ja hänet heitettiin vankilaan, jossa hän kuoli joko kidutukseen tai tautiin. Diogenes Laertios kertoo, että häntä pidettiin rautaisessa häkissä, jossa häntä kuljeteltiin paikasta toiseen. Lopulta hänet syötettiin leijonille.
Välikohtaus kiristi myös Aleksanterin ja Aristoteleen välejä. Hänen ystävänsä Theofrastos omisti hänen onnettomalle lopulleen erityisen tutkielman nimeltä Kallisthenes eli Melankoliasta. He olivat ystävystyneet Kallistheneen vieraillessa Ateenassa.
Kallisthenes kirjoitti selonteon Aleksanterin retkistä, Kreikan historian Antalkidaan rauhasta (387 eaa.) Fokian sotaan (357 eaa.), Fokian sodan historian, sekä muutamia muita teoksia, jotka ovat kaikki hävinneet. Yhdessä Aristoteleen kanssa hän kokosi Python kisojen voittajien luettelon Python kisojen voitot (Pythionikai).
Aleksanterin romanttisesta elämästä kirjoitettu romaanintapainen elämäkerta, Aleksanterista keskiajalla liikkeellä olleiden legendojen päälähde, sai alkunsa Ptolemaiosten vallan aikana, mutta nykyisessä muodossaan se kuuluu 200-luvulla eläneelle pseudo-Kallistheneelle. Julius Valerius Alexander Polemiuksen (300-luvun alku) latinankielisissä käännöksissä sen kirjoittajaksi mainitaan henkilö nimeltä Aisopos (tunnetuin Aisopos tosin eli yli 200 vuotta ennen Aleksanteri Suurta); kirjoittajaksi on mainittu myös Aristoteles, kyynikot Antisthenes ja Onesikritos, sekä Arrianos. Tästä elämäkerrasta tunnetaan myös syyrian-, armenian- ja slaavinkieliset versiot, neljän kreikankielisen (kaksi proosamuotoista ja kaksi runomuotoista) lisäksi.
Aiheesta muualla

Lendering, Jona: Callisthenes of Olynthus (Arkistoitu – Internet Archive) Livius.org (englanniksi)
Lendering, Jona: Alexander the Great: the 'good' sources - Official propaganda: Callisthenes (Arkistoitu – Internet Archive) Livius.org (englanniksi)
Stef Clement

| Stef Clement |
| --- | --- |
 Stef Clement vuoden 2013 Tour de l’Ain -kilpailussa
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  181 cm
Paino:  66 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  aika-ajon erikoismies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2003 2004–2005:  Van Hemert Groep CT Rabobank
Ammattilaisjoukkue(et)
2006–2008 2009–2012 2013–2014 2015–2016 2017–2018:  Bouygues Télécom Rabobank Belkin Pro Cycling Team IAM Cycling Team LottoNL-Jumbo
Suurimmat voitot
 Alankomaiden aika-ajomestari 2006, 2007, 2009, 2011 
 Tiedot päivitetty: 21. tammikuuta 2019 
Aiheesta muualla
www.stefclement.com/en
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Stuttgart 2007 | aika-ajo |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | aika-ajo |  |
Stef Clement (s. 24. syyskuuta 1982 Tilburg) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan aika-ajokilpailuissa. Hän kilpaili ammattilaisena 2006−2018.
Clement voitti amatööriurallaan Olympia's Tour -etappikilpailun vuonna 2005. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 Bouygues Télécom -tallissa, jota edusti kolmen vuoden ajan. Hän voitti vuonna 2006 Alankomaiden maantieaika-ajomestaruuden sekä aika-ajoetapin Tour de l'Avenir -kilpailussa.
Vuonna 2007 Clement saavutti pronssia MM-kilpailujen aika-ajossa Stuttgartissa Fabian Cancellaran ja László Bodrogin jälkeen. Lisäksi hän uusi Alankomaiden aika-ajomestaruuden sekä sijoittui kolmanneksi niin Chrono des Herbiers -aika-ajokilpailussa kuin Espanjan ympäriajon 20. etapillakin, aika-ajossa. Pekingin olympialaisissa 2008 Clement oli aika-ajossa yhdeksäs ja voitti samana vuonna Chrono des Herbiers -kilpailun.
Kausilla 2009–2014 Clement edusti alankomaalaistallia Rabobank / Belkin Pro Cycling Team. Hän voitti 2009 Dauphiné Libérén kahdeksannen etapin ja Alankomaiden aika-ajomestaruuden. Hän voitti kotimaansa aika-ajomestaruuden jälleen 2011. Italian ympäriajossa 2012 hän oli 16. etapilla kolmas. Hän voitti kuudennen etapin ja mäkikirikilpailun Katalonian ympäriajossa 2014.
Kausilla 2015–2016 Clement edusti sveitsiläistä IAM Cycling -joukkuetta. Hän sai Bakun Euroopan kisoissa 2015 hopeaa aika-ajossa. Ranskan ympäriajon 2016 kokonaiskilpailussa hän sijoittui 18:nneksi ja saman vuoden Arctic Race of Norway -kilpailussa toiseksi.
Clement palasi edelliseen talliinsa, nimeltään nyt Team LottoNL-Jumbo, viimeisiksi ammattilaisvuosikseen 2017−2018.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi) (hollanniksi) (ranskaksi)
Soundtrack to the Apocalypse

| Soundtrack to the Apocalypse Slayer |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 1983 – heinäkuu 2003
 Julkaistu: 25. marraskuuta 2003
 Formaatti: 3CD + DVD
 Tuottaja(t): Jeff Fura, Rick Rubin, Dino Paredes, Andy Wallace, Toby Wright, D. Sardy, Matt Hyde, Kevin Estrada, Nick John, Rick Sales
 Tyylilaji: thrash metal
 Levy-yhtiö: American
Slayerin muut julkaisut
| God Hates Us All 2001 | Soundtrack to the Apocalypse 2003 | Christ Illusion 2006 |
Soundtrack to the Apocalypse on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin boksijulkaisu, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2003 levymerkillä American Recordings.
Kokoonpano

Tom Araya – basso, laulu
Jeff Hanneman – kitara
Kerry King – kitara
Dave Lombardo – rummut (levyllä #1 kappaleet 1–18, levyllä #2 kappale 15, levyllä #3 kappaleet 1–7, 10–11, 16–17, levyllä #4 kappaleet 1–10, 15–17, levyllä #5 kappaleet 1–14)
Paul Bostaph – rummut (levyllä #2 kappaleet 1–14, 16–22, levyllä #3 kappaleet 12, 14–15, levyllä #4 kappale 14)
Jon Dette – rummut (levyllä #4 kappale 11)
Aiheesta muualla

Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Discogs -sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Soundtrack to the Apocalypse
Käännös suomeksi
Karabiha

Karabihan kartano.
Karabiha (ven. Кара́биха) on kylä Jaroslavlin alueella Venäjällä. Runoilija Nikolai Nekrasov asui ja työskenteli siellä jonkun aikaa ja sen johdosta kylässä on nykyään Nekrasovin museo.
Speedcar Series Dubain kolmas Grand Prix 2008

|  Dubain Grand Prix 2008 |
| --- | --- |
 1. osakilpailu 5 osakilpailusta kaudella 2008–2009. 

Ajankohta:  5.–6. joulukuuta 2008
Sijainti:  Dubai Autodrome, Dubai
Rata:  Moottorirata   5,390 km
Perjantain kilpailu
Pituus:  16 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Vitantonio Liuzzi  (Union Properties)
Aika:  2.04,680
Nopein kierros
Kuljettaja:   Heinz-Harald Frentzen  (Phoenix Racing)
Aika:  2.05,910 (kierroksella 15)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Vitantonio Liuzzi  (Union Properties)
Toinen:   Heinz-Harald Frentzen  (Phoenix Racing)
Kolmas:   Gianni Morbidelli  (Palm Beach)
Lauantain kilpailu
Pituus:  19 kierrosta
Palkintokoroke
Ensimmäinen:  {{{{{voittajan maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{voittaja2}}}
Toinen:  {{{{{toiseksi tulleen maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{toinen2}}}
Kolmas:  {{{{{kolmanneksi tulleen maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{kolmas2}}}
Speedcar Series Dubain kolmas Grand Prix 2008 oli Speedcar Series -kauden 2008–2009 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 5.–6. joulukuuta Dubai Autodromen moottoriradalla Dubaissa.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Vitantonio Liuzzi | Union Properties | 2:04.680 |  | 1 |
| 2 | 80 |  Heinz-Harald Frentzen | Phoenix Racing | 2:05.134 | +0.454 | 2 |
| 3 | 25 |  Christopher Zöchling | Durango | 2:05.380 | +0.700 | 3 |
| 4 | 27 |  Jean Alesi | HPR | 2:05.580 | +0.900 | 4 |
| 5 | 10 |  Gianni Morbidelli | Palm Beach | 2:05.630 | +0.950 | 5 |
| 6 | 21 |  Mathias Lauda | Phoenix Racing | 2:06.120 | +1.440 | 6 |
| 7 | 85 |  Hasher Al Maktoum | Union Properties | 2:06.218 | +1.538 | 7 |
| 8 | 07 |  Stefan Johansson | Palm Beach | 2:06.439 | +1.759 | 8 |
| 9 | 69 |  Johnny Herbert | JMB Racing | 2:06.668 | +1.988 | 9 |
| 10 | 13 |  Damien Pasini | JMB Racing | 2:06.742 | +2.062 | 10 |
| 11 | 09 |  Marcel Tiemann | Continental Circus | 2:06.948 | +2.268 | 11 |
| 12 | 50 |  Marchy Lee | HPR | 2:07.060 | +2.380 | 12 |
| 13 | 96 |  Jacques Villeneuve | Durango | 2:07.282 | +2.602 | 13 |
| 14 | 32 |  Eric Charles | Continental Circus | 2:13.022 | +8.432 | 14 |
Lähde:
Tulokset > Perjantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 20 |  Vitantonio Liuzzi | Union Properties | 16 | 40:55.976 | 1 | 10 |
| 2. | 80 |  Heinz-Harald Frentzen | Phoenix Racing | 16 | +0.839 | 2 | 8 |
| 3. | 10 |  Gianni Morbidelli | Palm Beach | 16 | +3.091 | 5 | 6 |
| 4. | 69 |  Johnny Herbert | JMB Racing | 16 | +12.858 | 9 | 5 |
| 5. | 85 |  Hasher Al Maktoum | Union Properties | 16 | +15.815 | 7 | 4 |
| 6. | 96 |  Jacques Villeneuve | Durango | 16 | +34.741 | 13 | 3 |
| 7. | 50 |  Marchy Lee | HPR | 16 | +40.868 | 12 | 2 |
| 8. | 13 |  Damien Pasini | JMB Racing | 16 | +1:18.517 | 10 | 1 |
| 9. | 32 |  Eric Charles | Continental Circus | 16 | +1:37.722 | 14 |  |
| 10. | 27 |  Jean Alesi | HPR | 16 | +1:51.563 | 4 |  |
| 11. | 25 |  Christopher Zöchling | Durango | 15 | +1 kierros | 3 |  |
| Kesk. | 21 |  Mathias Lauda | Phoenix Racing | 4 | DNF | 6 |  |
| Kesk. | 09 |  Marcel Tiemann | Continental Circus | 2 | DNF | 11 |  |
| Kesk. | 07 |  Stefan Johansson | Palm Beach | 1 | DNF | 8 |  |
Lähde:
Käännös suomeksi
Stockvik

Stockvikin tehdasaluetta vuonna 2010.
Stockvik on noin 2 500 asukkaan taajama Sundsvallin kunnassa Ruotsin Medelpadin maakunnassa, Västernorrlandin läänissä. Se sijaitsee Pohjanlahden rannalla ja Eurooppatie E4:n varrella, muutama kilometri Sundsvallin keskustasta etelään. Stockvikin keskus on nykyisin Bredsand noin kilometrin pohjoisempana. Se rakennettiin 1950-luvulla turvallisen matkan päähän Stockvikin kemiantehtaasta.
Stockvikin kehitys teollisuuspaikkakunnaksi alkoi Fredrik Sundbergin vuonna 1873 perustamasta sahasta. Sen tilalle rakensi Stockholms Superfosfat -lannoiteyhtiö kemiantehtaan nimeltä Stockviksverken, joka käynnistyi vuonna 1939 ja alkoi valmistaa kalsiumsyanamidia, karbideja ja PVC-muoveja. 1980-luvulla tehtaan osti Nobel Industrier -yhtiö, jonka tuotanto-ohjelmaan ovat siellä kuuluneet lastulevyliimat, lääketeollisuuden lisäaineet ja valkaisuaineena käytettävä natriumkloraatti..
2000-vuosikymmenellä Stockvikin tehdas kuului AkzoNobelin omistamalle Eka Chemicalsille ja työllisti noin 500 ihmistä. Sittemmin AkzoNobel on myynyt erikoiskemikaalinsa yhdysvaltalaiselle pääomasijoitusyhtiölle Carlyle Groupille, ja Stockvikin tehtaan toiminta jatkuu nimellä Nouryon Pulp and Performance Chemicals AB.
St. Petersburgische Zeitung

Lehden etusivu vuodelta 1729.
St. Petersburgische Zeitung oli Pietarissa vuosina 1727–1914 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti. Vuodesta 1852 lähtien sen nimenä oli St. Petersburger Zeitung ja elokuusta 1914 Petrograder Zeitung.
St. Petersburgische Zeitungin perustaminen liittyy Pietari I:n uudistuksiin, joiden yhteydessä Venäjälle houkuteltiin paljon ulkomaisia, etupäässä saksalaisia tiedemiehiä. Sankt-Peterburgskije vedomostin tavoin sen julkaisijana toimi Venäjän tiedeakatemia. Lehden ensimmäiset numerot sisälsivät virallisia tiedoituksia, tietoja tiedeakatemian julkaisemista kirjoista, yksityisiä ilmoituksia ja teatteriesitysten mainoksia. Ensimmäisiin toimittajiin kuului historioitsija Gerhard Friedrich Müller.
1700-luvun lopulla Venäjälle syntyi myös muita saksankielisiä sanomalehtiä, jotka seuraavalla vuosisadalla saivat seurakseen kulttuuriin, eri ammattialoihin ja uskontoon erikoistuneita aikakausjulkaisuja. Sävyltään virallisen St. Petersburgische Zeitungin kilpailijoista vakavin oli vuonna 1876 perustettu liberaali St. Petersburger Herold.
St. Petersburger Zeitungin päätoimittajana työskenteli vuosina 1852–1874 Friedrich Clemens Meyer von Waldeck, joka otti lehden vuokralle vuonna 1859. Meyerin johdolla siitä tuli Pietarin saksalaisyhteisön tuntoja heijastanut moderni päivälehti. Vuosina 1874–1878 lehti toimi kansanvalistusministeriön alaisuudessa ja vuonna 1878 se vuokrattiin toimittaja Paul von Kügelgenille. Tämän kuoltua vuonna 1904 lehteä johtivat hänen poikansa Paul Siegwart von Kügelgen ja Karl von Kügelgen. 1900-luvun alussa St. Petersburger Zeitung oli yksi Itä-Euroopan merkittävimmistä saksankielisistä sanomalehdistä.
Ensimmäisen maailmansodan syttyminen oli kova isku venäjänsaksalaisten kulttuuri- ja liiketoiminnalle. Heitä pidettiin vihollisina ja saksan puhuminen julkisilla paikoilla kävi vaaralliseksi. Viranomaiset lakkauttivat Petrograder Zeitungin ja Petrograder Heroldin joulukuussa 1914, ja seuraavana vuonna saksankielisen lehdistön toiminta kiellettiin koko Venäjän alueella. Neuvostoliitossa saksankielisiä lehtiä julkaistiin, mutta niiden ideologinen tavoite oli täysin erilainen. Vuonna 1991 perustettiin uusi St. Petersburgisch Zeitung.