stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Park Mi-young

| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten pöytätennis. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten pöytätennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Peking 2008 | joukkuekilpailu |  |
| Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  | Maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Zagreb 2007 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Yokohama 2009 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Rotterdam 2011 | nelinpeli |  |
|  Pronssia | Dortmund 2012 | joukkuekilpailu |  |
Park Mi-young (s. 17. marraskuuta 1981) on eteläkorealainen pöytätennispelaaja. Hän saavutti urallaan olympiapronssin ja neljä MM-pronssia.
Park saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Zagrebin MM-kilpailuissa 2007, kun hän sijoittui parinsa Kim Kyung-ahin kanssa naisten nelinpelissä pronssille. Pekingin olympialaisissa 2008 Park saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli kaksinpelissä jaetulla yhdeksännellä sijalla. Yokohaman MM-kilpailuissa 2009 Park ja Kim saavuttivat jälleen nelinpelissä pronssia ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2011 he olivat kolmannen peräkkäisen kerran pronssilla. Dortmundin MM-kilpailuissa 2012 Park saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksina oli joukkuekilpailun neljäs sija ja kaksinpelin jaettu yhdeksäs sija.
Park oli maailmanrankingissa parhaimmillaan kahdeksantena helmikuussa 2010.
Pokharan kansainvälinen lentoasema

Pokharan kansainvälinen lentoasema (nepaliksi पोखरा अन्तर्राष्ट्रिय विमानस्थल, Pokharā antarrāṣṭriya vimānasthal) (IATA: PKR, ICAO: VNPR) on kansainvälinen lentoasema Pokharassa Nepalissa. Lentoasema aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2023. Se korvaa vanhan Pokharan lentoaseman, joka sijaitsee uudesta noin kolmen kilometriä itään.
Historia

Uuden lentoaseman rakentamisesta Pokharaan keskusteltiin pitkään, sillä vanha lentoasema on hyvin pieni ja kiitotie on lyhyt, eikä sinne voi laskeutua isommilla koneilla. Uutta lentoasemaa ehdotettiin jo 1970-luvulla. Neuvotteluita käytiin useiden eri maiden tahojen kanssa. Projekti oli välillä jumissa, mutta vuonna 2013 Nepalin ilmailuvirasto teki sopimuksen kiinalaisen China CAMC Engineeringin kanssa rakennustöiden aloittamisesta. Lentoaseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 2016. Rakennustöihin lainoja antoivatkin nimenomaan pääosin Kiina ja pienimuotoisemmin esimerkiksi Aasian kehityspankki.
Lentoaseman oli alun perin tarkoitus valmistua vuonna 2021, mutta avajaiset viivästyivät useaan kertaan koronaviruspandemian ja muiden ongelmien takia. Yhdessä kohtaa lentoaseman avajaisia suunniteltiin samaksi päiväksi kuin Siddharthanagarin Gautam Buddhan kansainvälisen lentoaseman. Lentoasema avattiin viimein 1. tammikuuta 2023. Ensimmäinen lento oli Buddha Airin lento 609, joka kuljetti Nepalin pääministerin ja muuta edustustoa. Lentoaseman kehitystä jatkettiin heti avajaisten jälkeen, sillä sieltä puuttui esimerkiksi polttoainevarasto. Myöskään mittarilentämistä asemalle ei oltu vielä saatu sertifioitua käyttöön, mikä oli yksi Yeti Airlinesin lennon 691 onnettomuuden osasyistä.
The New York Timesin tutkinnassa lentoasemalta löytyi lukuisia puutteita. Kiinan antamien lainojen takaisinmaksu voi myös muodostua ongelmaksi Nepalille. Tämä on ollut ongelma useissa Kiinan Vyö ja tie -ohjelman rakennushankkeissa ympäri maailman.
Lentoasema

Lentoaseman kiitotie on 2 500 metriä pitkä, 45 metriä leveä ja betonipäällysteinen. Siltä voi operoida suurimmillaan Airbus A320/Boeing 737 -kokoluokan kapearunkokoneella. Suurempien koneiden operoinnin estää ympäröivä vuoristoinen maasto. Asematasolla voi olla parkkeerattuna kolme kapearunkokonetta, joista kahdelle johtaa matkustajasilta terminaalista. Näiden lisäksi kentälle mahtuu pienempiä koneita.
Käännös suomeksi
Paikallismajuri

Paikallismajuri (saks. Platzmajor tai Capitain-Wachtmeister, ven. plats-maior (плацъ-маiоръ)) eli paikallisadjutantti oli varuskunnan tai linnoituksen komendantin apulaisena toiminut henkilö. Hänen tehtäviinsä kuului vartioinnin ja komendantin kanslian toiminnan johtaminen. Tällainen virkanimitys oli käytössä ennen ensimmäistä maailmansotaa ja se vastasi 1900-luvun alkupuoliskon aikana Suomessa komendantin adjutantin virkaa. Paikallismajuri ei ole sotilasarvo, vaan hallinnollinen virka.
Park Pobedyn metroasema (Pietarin metro)

Park Pobedy (ven. Парк Побе́ды) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 29. huhtikuuta 1961.
Pieni Ilvesjärvi

| Pieni Ilvesjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°13′55″N, 26°03′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Isoon Ilvesjärveen 
Järvinumero:  14.317.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  2,72 km  
Pinta-ala:  13,022 ha  
Tilavuus:  0,0003713 km³ 
Keskisyvyys:  2,85 m  
Suurin syvyys:  6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Ilvesjärvi 
Pieni Ilvesjärvi  on Keski-Suomessa Laukaassa Metsolahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,0 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 371 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 6,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Orajoen valuma-alueeseen (14.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113 metriä mpy.
Näsin linna

| Näsin linna |
| --- | --- |
 Näsin linnan rauniot ulkopuolelta katsoen
Sijainti:  Visingsö, Ruotsi
Koordinaatit:  57°59′53″N, 14°17′28″E
Rakennustyyppi:  varhaiskeskiaikainen kivilinna
Valmistumisvuosi:  1100-luku
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyöreän tornin päältä otettu kuva linnan sisäpihasta. Kuvassa näkyy myös rakenteita, joilla linnaa suojataan eroosiolta.
Näsin linna (ruots. Näs slott) on 1100-luvulla rakennettu linna, joka sijaitsee Ruotsissa Vättern-järven 14 km pituisen Visingsö-saaren eteläkärjessä. Kuitenkin keskiaikaisissa lähteissä linnaan viitataan nimillä Visingsö tai Visingsö hus.
Visingsö oli eräs Ruotsin kuningasvallan voimakkaimmista tukialueista aina 1300-luvun alkuun asti. Linna oli Ruotsin ensimmäinen valtionlinna ja kuninkaanlinna. Sitä käytettiin myös keskuspankkina, jonne kuninkaat keräsivät omia ja valtakuntansa arvoesineitä. Linna on eräs Ruotsin vanhimpia ei-kirkollisia kivirakennuksia.
Linnan rauniot

Linnan rauniot ovat nykyisin 32 x 12 metrin alueelle. Linnasta on jäljellä alaosat pyöreästä tornista ja nelikulmaisesta tornista sekä niitä yhdistävästä pohjoismuurista. Jäljellä olevista torneistakin on aikojen saatossa osa murentunut järveen eroosion seurauksena.
Muurit ovat 3-4 m korkeita ja 1,0 - 1,5 m leveitä ja rakennettu liuske- ja hiekkakivestä. Yhdysmuurin ja läntisen pyöreän tornin kohdalla on yläkerroksen lattiataso noin 2 m nykyisen maanpinnan yläpuolella. Itäisessä tornissa on pyöreäseinäinen huone, johon on myöhemmin avattu sisäänkäynti eteläsuunnasta. Itäisen tornin ulkopinnassa on myös jäänteet käymälästä.
Rauniota on restauroitu ja suojattu eteläsuunnasta järven aiheuttamaa eroosiota vastaan. Muurin yläosaan on valettu betonilevy, joka on päällystetty turpeella.
Linna keskiajalla

Linna ympärillä olevaa vesialuetta on tutkittu meriarkeologisin menetelmin. Historiallisen, geologisen ja arkeologisen aineistoa perusteella on tehty arvioita siitä, miltä linna ympäristöineen aikoinaan näytti.
Linna
Arvio linnan ulkoasusta perustuu jäljellä oleviin muureihin ja torneihin, aikaisempiin arkeologisiin ja kirjallisiin lähteisiin sekä vertailemalla saman aikakauden muihin linnoihin. Eroosion kuluttaman niemen muotoa on suhteutettu maan kohoamisen aiheuttamaan vedenpinnan nousuun, jonka vaikutus tässä kohtaa Vätterniä arvioidaan olevan noin 1,5-1,7 metriä.
Kuvahahmotelma on arvio siitä, millainen linna on saattanut olla kooltaan,
ulkomuodoltaan ja laajuudeltaan.
Satama
Satama-alueen itä- ja länsipuolen laitureiden mittaukset viittaavat siihen, että ranta oli noin 50 metriä nykyistä ulompana.
Veden pinnan alapuolella oleva valli on kartoitettu. Tämä valli on saattanut toimia perustana vihollislaivoilta suojaaville paalutuksille sekä aallonmurtajana, joka on suojannut satamaa lounaistuulilta.
Kylä
Linna on tarvinnut latoja, pajoja, asuntoja palvelusväelle jne.
Paikka oli kuninkaanistuin vuosina 1150-1300 ja oli lähteiden mukaan valtakunnan vahvin linnoitus.
Jälkiä asumisesta voidaan selvästi nähdä rantakaistaleen jäämistöstä, keramiikasta, rakennusmateriaaleista jne. Asutusta oli myöhäiskeskiajalle asti.
Historia

Linnan mahdolliseksi rakennuttajaksi tutkijat ovat arvelleet Sverker vanhempaa tai hänen poikaansa Kaarle Sverkerinpoikaa, joka murhattiin saarella vuonna 1167. 1150-luvulta 1220-luvulle asti Vätternin itäpuoliselta Itä-Götanmaalta lähtöisin oleva Sverkerin suku kamppaili Ruotsin kruunusta länsigötanmaalaisen Eerikin suvun kanssa.
Joka tapauksessa 1100-luvun loppun mennessä Visingsön linna oli suuri merkittävä rakennus ja 1200-luvulla Ruotsin kuninkaat käyttivät sitä ahkerasti. Se näyttää olleen kuningasmahdin ainoa todellinen linnarakennus 1100-luvun toisella puoliskolla ja 1200-luvun alkupuoliskolla. Ruotsin kuninkaista saarella kerrotaan kuolleen Eerik X Knuutinpoika vuonna 1216, Juhana Sverkerinpoika vuonna 1222 ja Maunu Ladonlukko vuonna 1290. 1200-luvulla sekä norjalaiset ja islantilaiset lähteet mainitsevat Visingsön linnan Ruotsin valtakunnan voimakkaimpana yksittäisenä kohteena. Vuonna 1318 kuningas Birger Maununpoika panttasi kuitenkin sekä linnan että saaren Tanskalle. Samana vuonna saarella taisteltiin. Ilmeisesti tämä johti linnan tuhoamiseen, sillä se katosi samaan aikaan historiasta.
Visingsön linna oli rakennusvaiheessaan maantieteellisesti poliittisen järjestelmän keskiössä. Kun Mälarinlaakson merkitys kasvoi 1200-luvun toisella puoliskolla, Visingsö jäi syrjäseuduksi, mikä heijastui nopeana taantumisena vuoden 1318 jälkeen.
Linnanherrat

Sverker vanhempi, murhattu 25.12.1156, mahdollinen linnanherra.
Kaarle Sverkerinpoika, murhattu Visingsössä 12.4.1167.
Birger Brosa, kuoli linnassa 9.1.1202.
Eerik X Knuutinpoika, kuoli linnassa "äkilliseen kuumeeseen" 10.4.1216.
Juhana Sverkerinpoika, kuoli linnassa 10.3.1222.
Maunu Ladonlukko, kuoli linnassa 18.12.1290.
Linna populaarikulttuurissa

Jan Guilloun kirjoissa ja niihin pohjautuvissa elokuvissa seikkailee kuvitteellinen mies Arn Magnusson, joka käy Näsin linnassa useita kertoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Näs Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Tukholma 1882–1883 (ruotsiksi)
Näs Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Tukholma 1856–1870 (ruotsiksi)
Pohjapiirros Näsin linnan jäljellä olevasta pohjoisosasta.
Eräs näkemys siitä miltä Näsin linna ympäristöineen olisi saattanut näyttää 1200-luvun lopussa.
Palvelutasosopimus

Palvelutasosopimus eli SLA (Service Level Agreement) on asiakkaan ja palveluntarjoajan välinen sopimus, jossa määritellään palvelulle tietyt vaatimustasot. Sitä mitataan erityyppisillä mittareilla ja palvelutason alittamisesta seuraa yhteisesti sovittu sanktio.
Philip Broberg

| Philip Broberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 2001 (ikä 23) Örebro, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  AIK IF (Allsv.)   Skellefteå AIK (SHL)   Edmonton Oilers (NHL)   Bakersfield Condors (AHL)
NHL-varaus:  8. varaus, 2019 Edmonton Oilers
Philip Broberg (s. 25. kesäkuuta 2001 Örebro, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura St. Louis Bluesissa. Edmonton Oilers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden 2019 kahdeksantena pelaajana.
Ura > Seuraura

Broberg on Örebro HUF:n kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 U16 Elitissä Örebro HK:n tehokkain puolustaja tehoilla 2+18=20. Kauden 2017–2018 päätteeksi Broberg voitti U16 SM:n pronssia. Kaudella 2016–2017 hän toimi Örebron J20-junioreiden varakapteenina, mutta Broberg siirtyi kuitenkin kesken kauden AIK IF:ään. Kaudella 2018–2019 hän nousi seuran miesten joukkueeseen, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. 17-vuotiaan Brobergin tulokaskausi toi siellä 41 runkosarja- ja kolmessa nousukarsintasarjan ottelussa tehot 2+7=9. Hän oli sarjan tehokkain U18-ikäinen pelaaja.
Toukokuussa 2019 Broberg teki vuoden mittaisen SHL-sopimuksen Skellefteå AIK:n kanssa. Edmonton Oilers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella koko NHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana kesällä 2019. Broberg oli varaustilaisuuden pienimmällä numerolla varattu ruotsalaispelaaja. Hän teki seuran kanssa jo heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Brobergin vahvistettiin muutamaa päivää myöhemmin pelaavan kauden 2019–2020 vielä lainalla Skellefteåssa. Saman kuun lopulla hän itse päätti olla osallistumatta myös syksyn tulokasleirille. Broberg perusteli ratkaisuaan kanadalaiselle Ottawa Citizen -lehdelle näin:
»Tiedän, etten ole tarpeeksi hyvä pelatakseni vielä NHL:ssä. Siksi mennen Skellefteåhan, pelatakseni miehiä vastaan joka päivä, harjoitellakseni heitä vastaan ja pelatakseni ehkä maailman kolmanneksi parhaassa liigassa. He sanoivat, että se paikka, mikä sinusta itsestäsi tuntuisi parhaalta paikalta kehityksesi kannalta on se, missä sinun kannattaisi pelata. OHL:ssä pelaisin 35 minuuttia pelissä. SHL:ssä kilpailisin joka päivä aikuisia miehiä vastaan ja pelaisin kovempia pelejä. Minä ja Edmonton ajattelimme SHL:n olevan paras juttu minulle.»
Broberg teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 30. elokuuta 2019 sveitsiläistä SC Berniä vastaan. Hänet merkittiin Skellefteåan kolmospuolustajapariin Filip Berglundin viereen. Broberg sai ottelussa jääaikaa 16.08 minuuttia. SHL-debyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2019 IK Oskarshamnia vastaan. Broberg sai ottelussa jääaikaa 17.40 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. SHL-uransa avausmaalin Broberg teki 29. helmikuuta 2020 Leksands IF:ää vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 45 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8.
Elokuussa 2020 Edmonton Oilers lainasi Brobergin Skellefteån SHL-joukkueeseen myös kaudeksi 2020–2021 alustavasti IIHF:n siirtotakarajalle asti.
Brobergistä tuli rajoitettu vapaa agentti kauden 2023–2024 jälkeen. Elokuussa St. Louis Blues teki Brobergille kaksivuotisen ja yhteensä 9,16 miljoonan dollarin arvoisen sopimustarjouksen, jonka hän allekirjoitti. Kun Oilers ei viikon määräajan kuluessa käyttänyt oikeuttaan vastata tarjoukseen, Brobergistä tuli Bluesin pelaaja.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
| Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2018 | jääkiekko |  |
Broberg pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019, 2020 ja 2021, joista vuoden 2020 turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2021 turnauksessa hän toimi Ruotsin kapteenina. Broberg teki turnauksen kaikki kolme syöttöpistettään avausottelussa Tšekkiä vastaan, jonka Ruotsi voitti lukemin 7–1. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Broberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Broberg valittiin koko turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Valmennus valitsi hänet Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Broberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Broberg pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä Broberg on pelannut 26 nuorten ja 40 poikien maaottelua.
Pelityyli

Kykyjenetsijätoimisto Future Considerationsin pelaajatarkkailija Christoffer Hedlund pitää Brobergin suurimpana vahvuutena luistelua. Hedlund on luonnehtinut hänestä näin:
»Hän on fantastinen eteenpäinluistelija. Hän pystyy kuljettamaan kiekon omalta alueelta vastustajan kenttäpuoliskolle hyvin nopeasti hyödyntäen voimakasta ja pitkää liukuaan. Brobergin huippunopeus on tämän varausluokan ehdotonta kärkeä. Brobergin toinen suuri vahvuus on hänen kokonsa. Suorissa hyökkäyksissä hän voi suojata kiekkoa vastustajan puolustajilta toisella kädellään ja puolustuspäässä hän pystyy tehokkaasti sitomaan vastustajan hyökkääjän laitaan.»
Hedlund pitää Brobergin suurimpina heikkouksina hänen pelinlukutaitoaan ja kypsyyttään. Hedlundin mukaan hänellä on vaikeuksia oppia virheistään, ja Broberg usein yrittää epäonnistuneita kuvioita uudestaan.
»Tämä ilmenee useimmiten, kun Broberg yrittää luistella kahden tai kolmen pelaajan ohi ja menettää kiekon, mistä seuraa vastahyökkäys omiin. Uskon, että Brobergin vaikeudet miehiä vastaan pelaamisessa johtuivat hänen vielä vajavaisista kyvyistä prosessoida informaatiota ja ymmärtää peliä. Broberg hyötyisi paljon myös kiekonkäsittelytaitojensa kehittämisestä. Hän tekee ajoittain pieniä virheitä kiekollisena, mitkä vaikuttavat negatiivisesti hänen kykyynsä liikuttaa kiekkoa tai alustaa tilannetta. Hänen kätensä eivät ole surkeat, mutta niiden kehittäminen entistä paremmiksi auttaisi häntä hyödyntämään vahvuuksiaan entistä enemmän.»
Muuta

Brobergin pikkuveli Marcus pelaa puolustajana AIK IF:n J20-junioreissa.
Philip Cairnsin katoamistapaus

Philip Cairns (s. 1. syyskuuta 1973) oli irlantilainen poika, joka katosi Dublinissa lähdettyään kotoaan kouluun 23. lokakuuta 1986. Hänen katoamisensa on yksi Irlannin tunnetuimmista katoamistapauksista.
Katoaminen

Cairns lähti Coláiste Éanna -koulustaan lounastauolle kotiinsa Rathfarnhamin esikaupunkialueelle kello 12:50 katoamispäivänään. Neljäkymmentä minuuttia myöhemmin hän otti laukkunsa mukaan ja lähti paluumatkalle kohti koulua. Tämän jälkeen Cairnsista ei tehty varmistettuja havaintoja. Kuusi päivää katoamisen jälkeen Cairnsin laukku löydettiin läheiseltä polulta. Joitain koulukirjoja todettiin kadonneen.
Myöhemmät vaiheet

Vuonna 2020 Cairnsin perhe osallistui RTÉ:n Scannal-sarjaan kuuluneeseen dokumenttiin. Philip Cairnsin vanhin sisko vetosi katsojiin tiedon saamiseksi 13-vuotiaana kadonneen veljensä kohtalosta. Toimittaja Emma McMenamy kirjoitti katoamistapauksesta kirjan The Boy Who Never Came Home (2021). Teoksessa kuvaillaan katoamistutkinnan vaiheita ja tutkijoiden käsityksiä tapahtumista. Vuoteen 2023 mennessä poliisi oli käynnistänyt 238 tutkintalinjaa, mutta kukaan ei ollut tullut pidätetyksi epäiltynä katoamiseen mahdollisesti liittyvästä rikoksesta. Cairnsin serkku on toimittaja, kirjoittaja Gareth O'Callaghan, joka on myös vedonnut yleisöön tapauksen selvittämiseksi.
Cairnsin katoamistapauksen tutkinnanjohtajana vuosina 1998–2016 toiminut Tom Doyle on kertonut pitävänsä katoamista henkirikoksena, koska mistään muusta ei ole viitteitä.
Myöhemmät vaiheet > Eamonn Cookeen kohdistuneet epäilyt

DJ, radiopersoona Eamonn Cooke tuomittiin vuonna 2007 kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen neljän tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Cooken hyväksikäyttämäksi 9-vuotiaana joutunut nainen väitti ensimmäisen kerran vuonna 2011 nähneensä Cooken laittavan kätensä pojan kaulalle. Nainen uskoi pojan olleen Philip Cairns. Vuonna 2011 rikostutkijat pitivät tietoja erittäin epämääräisinä. Nainen suostui antamaan kirjallisen lausunnon asiasta vasta 11. toukokuuta 2016. Todistajanlausuntonsa mukaan nainen oli ollut lokakuussa 1986 Cairnsin kanssa autossa, jota kuljettanut Eamonn Cooke oli vienyt kaksikon radioaseman studiolle. Väitetysti Cooke oli studiolla riidellyt pojan kanssa ja ryhtynyt väkivaltaiseksi. Kertomansa mukaan todistaja oli pyörtynyt eikä Cooken autossa virottuaan enää nähnyt poikaa.
Parantumatonta syöpää sairastanutta Eamonn Cookea puhutettiin asiasta toukokuussa 2016. Tuolloin Cooke tunnusti Philip Cairnsin olleen hänen kotonaan ja radioaseman studiolla. Seuraavassa puhutuksessa Cooke toisti tunnustuksen. Hän kuitenkin väitti pojan olleen asunnossa, jonka hän oli ostanut vasta katoamisen jälkeen vuonna 1987. Cairnsin laukkua on verrattu Cooken DNA-näytteeseen, mutta osumaa ei tullut. Cooken osuuden mahdollisuutta ei kuitenkaan suljettu pois.
Katoamistapauksen entinen tutkinnanjohtaja Tom Doyle kertoi vuonna 2023 pitävänsä todistajan kertomusta luotettavana. Hänen mukaansa Eamonn Cooken tulisi olla pääepäilty.
Myöhemmät vaiheet > Muita käsityksiä

Toisen entisen rikostutkijan mukaan mikään ei liitä Eamonn Cookea Cairnsin katoamiseen. Hänen mukaansa katoamisen taustalla oleva henkilö on ollut paikallinen ja tuntenut katoamispaikan ympäristön hyvin.
Pukinjuuret

| Pukinjuuret |
| --- | --- |
 Isopukinjuuri (Pimpinella major)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Alaheimo::  Apioideae
Suku::  Pukinjuuret Pimpinella  L. (1753)
Katso myös
   Pukinjuuret Wikispeciesissä   Pukinjuuret Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukinjuuret (Pimpinella) on kasvisuku sarjakukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 158 lajia yksi-, kaksi- tai monivuotisia ruohoja.
Pukinjuurilajeista anisruoho on tunnettu maustekasvi. Suomessa luonnonvaraisena kasvavia pukinjuuria ovat yleinen ahopukinjuuri sekä harvinainen, uhanalainen ja rauhoitettu isopukinjuuri.
Pukinjuurilajeja

anaganpukinjuuri (Pimpinella anagodendron) – esiintyy Kanariansaarilla.
anisruoho (Pimpinella anisum)
teidenpukinjuuri (Pimpinella cumbrae) – esiintyy Kanariansaarilla.
palmanpukinjuuri (Pimpinella dendrotragium) – esiintyy Kanariansaarilla.
gomeranpukinjuuri (Pimpinella junoniae) – esiintyy Kanariansaarilla.
isopukinjuuri (Pimpinella major)
saksanpukinjuuri (Pimpinella peregrina) – esiintyy Euroopassa.
purppurapukinjuuri (Pimpinella rhodantha)
ahopukinjuuri (Pimpinella saxifraga)
paasipukinjuuri (Pimpinella tragium)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pukinjuuret (Pimpinella)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pukinjuuret (Pimpinella)
United States Department of Agriculture (USDA): Pimpinella (englanniksi)
Anisruoho kuvattuna teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen.
Osmo Kiikka

Osmo Johannes Kiikka (22. heinäkuuta 1909 Helsinki − 4. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Teknos-Maalit Oy:n toimitusjohtaja.
Osmo Kiikan vanhemmat olivat diplomi-insinööri Antti Kiikka ja Jenny Maria Wirtanen. Kiikka valmistui insinööriksi 1932.
Osmo Kiikka toimi Lennart Holmberg oy:n suunnitteluinsinöörinä 1938−1939, Rakennusosakeyhtiö Pyramidin
työpäällikkönä 1940−1956 sekä Teknos-Maalit oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1955 alkaen ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1959 alkaen.
Kiikka oli Väriteollisuusyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1958, varapuheenjohtajana 1964−1965 ja puheenjohtajana 1966−1975. Hän oli Kemian keskusliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1967 ja varapuheenjohtajana 1967−1976, Suomen teollisuusliiton hallituksen jäsenenä 1967−1975 ja johtokunnan jäsenenä vuodesta 1972 sekä Teollisuuden keskusliiton edustajiston jäsenenä vuodesta 1976.