stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kymmenen välivuotta
Kappaleet

PMA – 1.06
Älä luota kehenkään – 1.32
Life Hacks 101 – 1.55
Kaikki menee vituiks – 1.19
Rajasika-TV – 0.58
Kymmenen välivuotta – 3.28
Jokapäiväinen konfliktimme – 1.51
Slummiutumisen puolesta – 1.37
Ei oo nastaa – 1.06
Toksiset kotibileet – 2.17
Striitit kutsuu – 0.58
Mielellään maan alla, aina ulkopuolella – 1.59
Arvostelut

Inferno:
Soundi:
Korihaiden kausi 2009–2010

Kausi 2009–2010 on Korihaiden 29. SM-sarjassa. Joukkue pelaa ottelunsa Pohitullin palloiluhallissa. Päävalmentajana toimii neljättä kauttaan Jyri Lehtonen, jolla on seuran kanssa sopimus kevääseen 2011 saakka. Korihait sai liigalisenssinsä yhdessä kaikkien muiden seurojen kanssa 17. kesäkuuta 2009.
Areena

Pohitullin palloiluhallia remontoitiin kesän 2009 aikana. Pelikenttä siirtyi turva-aluemääräysten vuoksi 1,5 metriä pääkatsomon suuntaan, jolloin nykyinen pääkatsomo siirrettiin salin eteläpäätyyn. Pääkatsomoon tuli uusi jyrkempi katsomo, jolloin myös sen kapasiteetti laski. Tällä Korihait ja Uusikaupunki pyrkivät nostamaan kapasiteettia 2000 henkeen, joka vaaditaan Korisliiga-seuroilta vuonna 2012.
Kenttä laajennettiin FIBA:n vuoden 2012 sääntöjen mukaisesti: kolmen pisteen viiva siirtyi puoli metriä taaksepäin ja lisäksi korin alle piirrettiin törmäysalue. Areena onkin tiettävästi ensimmäinen pelipaikka Suomessa, jossa siirrytään jo tuleviin sääntömuutoksiin.
Harjoitusottelut

Harjoitusottelut 2009-2010: 1-0
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Päivä | Koti | Tulos | Vieras | Yleisöä | Yhteensä | Raportti |
| 1 | 4. syyskuuta | Korihait | 88-67 | Lapuan Korikobrat | - | 1-0 | [vanhentunut linkki] |
Joukkue 2009-2010

Kauden 2008–2009 jälkeen seurassa jatkoivat Jussi Kumpulainen, Heikki Saaristo ja Bojan Sarcevic, joilla oli sopimus vielä seuraavallekin kaudelle. Ognjen Kuzmićin kanssa Korihait teki kauden 2008-2009 päätteeksi jatkosopimuksen, joka kestää kevääseen 2011 saakka.
Mikko Jalosen kanssa Korihait teki 1+1-vuotisen sopimuksen. Jalonen oli pelannut Korihaissa jo kausina 2003-2005.
Petri Heinonen pelasi Korihaissa vuokralla jo kaudella 2008–2009, jonka jälkeen Heinonen solmi Korihaiden kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen.
Joukkue 2009-2010 > Pelaajasiirrot

| Päiväys | Nimi | Kansalaisuus | Vanha seura | Uusi seura |   |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet | Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet | Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet | Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet | Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet | Vihreällä pohjalla Korihaihin tulleet pelaajat, valkoisella lähteneet |  |

| 19.5 | Mikko Jalonen |  Suomi |  Forssan Koripojat |  Korihait |  |  |
| 5.6 | Niilo Lehtilä |  Suomi |  Korihait |  Kaarinan Ura |  |  |
| 17.6 | Petri Heinonen |  Suomi |  Espoon Honka |  Korihait |  |  |

| 13.7 | Danny Gathings |  Yhdysvallat |  Uppsala Basket |  Korihait |  |  |
| 13.7 | Sad Niskanen |  Suomi |  Korihait |  Kauhajoen Karhu |  |  |
| 15.7 | Arizona Reid |  Yhdysvallat |  Geneva Devils |  Korihait |  |  |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Suomen Koripalloliitto
John Graham Bell

Yellowstonejoen putous
John Graham Bell (12. heinäkuuta 1812 – 22. lokakuuta 1889) oli yhdysvaltalainen eläinten täyttäjä ja keräilijä.
Bell matkusti John James Audubonin seurassa ylös Missouria Yellowstonejoelle vuonna 1843. Marunasirkku (Amphispiza belli) ja pajuvireo (Vireo bellii) on nimetty hänen kunniakseen.
Kuu (vuoden 2009 elokuva)

| Kuu> Moon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Duncan Jones
Käsikirjoittaja:  Nathan Parker
Tuottaja:   Stuart Fenegan  Trudie Styler 
Säveltäjä:  Clint Mansell
Kuvaaja:  Gary Shaw
Leikkaaja:  Nicolas Gaster
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Stage 6 Films
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:  17. kesäkuuta 2009
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  2,5 miljoonaa puntaa
Tuotto:  9 760 104 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuu on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Duncan Jonesin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva on Jonesin esikoisohjaus.
Elokuva kertoo Sam Bell -nimisestä miehestä (Sam Rockwell), joka ajautuu henkilökohtaiseen kriisiin kun hänen kolmen vuoden mittainen työvuoronsa helium-3-kaivauksella on loppumassa Kuussa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sam Rockwell  | … |  Sam Bell   |
|  Kevin Spacey  | … |  GERTY (ääni)   |
|  Dominique McElligott  | … |  Tess Bell   |
|  Kaya Scodelario  | … |  Eve Bell   |
Tuotanto ja vastaanotto

Elokuvan on käsikirjoittanut Jones yhdessä Nathan Parkerin kanssa, ja se kirjoitettiin nimenomaan pääosan esittäjää Sam Rockwellia ajatellen. Elokuva on kunnianosoitus Jonesin ihailemille tieteiselokuville kuten Hiljainen pako, Alien – kahdeksas matkustaja ja Operaatio Outland, jotka keskittyvät uuden teknologian sijasta ihmisiin.
Elokuvalla oli 2,5 miljoonan punnan budjetti. Jones pyrki laskemaan kustannuksia kaikin tavoin ja siksi elokuva on kuvattu studiossa ja siinä on pieni näyttelijäkaarti. Elokuva on kuvattu Lontoossa Shepperton Studios -studioilla, jossa se kuvattiin 33 päivässä.
Elokuva on saanut pääosin myönteisen vastaanoton. Elokuva on saanut Rotten Tomatoes-verkkosivustolla arvosanan 89%, joka perustuu 186 arvioon ja Metacritic-verkkosivustolla arvosanan 67, joka perustuu 29 arvioon. Elokuva voitti myös parhaan brittiläisen elokuvan ja parhaan ohjauksen British Independent Film Awards (BIFA) -palkinnot vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Kuu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Moon Elonet.
Lahden metodistiseurakunta

| Lahden metodistiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  metodismi
Kirkkokunta:  Suomen Metodistikirkko
Perustettu:  1921
Pastori:  Elisa Brander
Pääkirkko:  Oikokatu 6 15140 Lahti
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lahden metodistiseurakunta on Lahdessa toimiva metodistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1925. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Lahden keskustassa Oikokadulla. Seurakunnan johtajana ja pastorina toimii Elisa Brander. Seurakunta kuuluu Suomen Metodistikirkko-kirkkokuntaan
Historia

Suomen metodstikirkko järjestäytyi itsenäisiksi yhteisöiksi vuoden 1889 eriuskolaislain jälkeen. Lahden kristillisessä kentässä metodistien vaikutus oli pysyvä 1910-luvulta lähtien. Lahden sijainti ja luonne tarjosi otollisen kohteen metodistipastorien työlle. Erityisesti 1910-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta lähtien metodistit järjestivät julkisia tilaisuuksia. Pysyviä jäseniä kertyi siten, että Lahden metodistiseurakunta voitiin perustaa vuonna 1921.
Metodistien kannatus Lahdessa oli kuitenkin vähäistä 1940-luvun alkuun saakka. Talvi- ja jatkosodan aikainen muuttoliike kartutti kuitenkin tuntuvasti Lahden metodistiseurakunnan jäsenkuntaa. 1970-luvulla Lahden metodistiseurakunta kokoontui Anttilanmäellä Vilhonkatu 14:ssä ja seurakunnalla oli yhteinen pastori Vuoksenlaakson metodistiseurakunnan kanssa.
Vuonna 1981 seurakunta hankki Pertunmaalta Tervakon leirikeskukseksi. Aluksi leirejä pidettiin lapsille ja nuorille ja vuonna 1982 aloitettiin aikuisten leirit. 1990-luvulla seurakunta hankki uudet tilat Oikokadulta. Uusi metodistikirkko vihittiin käyttöön 2. marraskuuta 1992.
Labeoninae

| Labeoninae |
| --- | --- |
 Juovaimubarbi (Garra cambodgiensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Alaheimo::  Labeoninae  Bleeker, 1859
Suvut
 Katso teksti 
Katso myös
   Labeoninae Wikispeciesissä   Labeoninae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Labeoninae on karppien heimon (Cyprinidae) alaheimo, jonka lajeja tavataan Aasiassa, Euroopassa ja Afrikassa.
Labeoninae-alaheimon monofyleettisyys ja asema ovat kiistanalaisia. Eri lähteiden mukaan se käsittää 40–53 sukua ja noin 500 lajia.
Tärkeimpiä sukuja ovat Garra (imubarbit) ja Labeo.
Suvut

WoRMS lukee seuraavat suvut Labeoninae-alaheimoon:
Akrokolioplax Zhang & Kottelat, 2006
Altigena Burton, 1934
Bangana Hamilton, 1822
Brevibora Liao, Kullander & Fang, 2010
Cirrhinus Oken, 1817
Cophecheilus Zhu, Zhang, Zhang & Han, 2011
Crossocheilus Kuhl & van Hasselt, 1823
Discocheilus Zhang, 1997
Discogobio Lin, 1931
Fivepearlus Li, Yang, Li & Chen, 2017
Garra Hamilton, 1822
Garroides Nguyen & Vu, 2014
Hongshuia Zhang, Qiang & Lan, 2008
Incisilabeo  Fowler, 1937
Labeo Cuvier, 1816
Labeobarbus Rüppell, 1835
Labiobarbus van Hasselt, 1823
Lanlabeo Yao, He & Peng, 2018
Longanalus Li, 2006
Mekongina Fowler, 1937
Osteochilichthys Hora, 1942
Osteochilus Günther, 1868
Parapsilorhynchus Hora, 1921
Parasinilabeo Wu, 1939
Prolixicheilus Zheng, Chen & Yang, 2016
Protolabeo Zhang, Zhao & An, 2010
Pseudocrossocheilus Zhang & Chen, 1997
Pseudogyrinocheilus Fang, 1933
Ptychidio Myers, 1930
Qianlabeo  Zhang & Chen, 2004
Rectoris Lin, 1935
Semilabeo Peters, 1881
Sinigarra Zhang & Zhou, 2012
Sinocrossocheilus Wu, 1977
Speolabeo Kottelat, 2017
Stenorynchoacrum Huang, Yang & Chen, 2014
Tariqilabeo Mirza & Saboohi, 1990
Vinagarra Nguyen & Bui, 2009
Zuojiangia Zheng, He, Yang & Wu, 2018
Koria–Voikkaa-rata

Koria–Voikkaa-rata oli Suomen rataverkkoon kuulunut 11 kilometrin pituinen vuoden 1940 lopulla valmistunut reservirata, joka kulki Kymijoen länsipuolelta yhdistäen Korian rautatieaseman ja Voikkaan tehdastaajaman.
Tarkoitus

Yhdysrata rakennettiin ohittamaan armeijan huollolle tärkeällä Pietarin radalla olleet ilmapommituksille alttiit Kymijoen ylittävä Korian ratasilta ja Kouvolan ratapiha.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan yhdysrata oli tarkoitus rakentaa Pietarin radalta Korialta Savon radan Harjun asemalle asti. Voikkaalta oli kuitenkin jo olemassa valmis rautatieyhteys Savon radalle Voikkaa–Haarankallio-rataa pitkin, joten yhdysrataa ei tarvinnut rakentaa loppuun asti.
Rakentaminen

Radan rakentaminen alkoi talvisodan alussa, mutta rakentamisesta ei kerrottu julkisuudessa strategisista syistä. Koko rata oli valmis vuoden 1940 lopulla.
Koria–Voikkaa-radalle pääsi Pietarin radalta vain lännestä päin eli Lahden suunnasta, sillä risteyskohdassa ei ollut kolmioraidetta. Rata kulki Kyöperilässä Kymijoen yli Voikkaalle 226 metriä pitkää teräsristikkosiltaa pitkin, jonka rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1938. Tämä kesällä 1939 valmistunut silta oli alun perin tarkoitettu käytettäväksi kaksikerroksisena (junat alhaalla ja autot ylhäällä), mutta sitä käytettiin tiettävästi vain yksitasoisena. Silta toimi radan purkamisen jälkeen maantiesiltana marraskuuhun 1986 asti, jolloin se jäi kevyen liikenteen käyttöön uuden teräspalkkisen maantiesillan valmistuttua.
Käyttö

Yhdysradan käyttö oli vilkkaimmillaan vuonna 1941. Radalla oli jatkosodan vuosina jonkin verran sotilas-, ambulanssi-, tavara-, hiekka- ja tukkijunaliikennettä, mutta sen merkitys jäi lopulta vähäiseksi, koska Korian silta ei kärsinyt vaurioita pommituksissa. Yhdysradan Voikkaan siltakin säilyi ehjänä pommitusyrityksistä huolimatta. Yksi pommeista tosin osui sillan eteläpuolella kulkeneen kapearaiteisen Kuusankosken–Voikan rautatien kiskoihin, mutta syntyneet vauriot jäivät vähäisiksi.
Purkaminen

Korian ja Voikkaan välinen rataosuus purettiin sodan jälkeen tarpeettomana vuosina 1945–1946, ja venäläistä alkuperää olleet kiskot toimitettiin Neuvostoliittoon. Ne päätyivät ilmeisesti Muurmannin radalle. Syynä purkamiseen oli Neuvostoliitossa ratakiskoista vallinnut pula, ja mahdollisesti myös strategisesti tärkeitä kohteita koskeneet rauhanehtojen vaatimukset.
Kymijoen yli kulkeva entinen Voikkaan yhdistetty maantie- ja rautatiesilta, samoin kuin ratalinja sillalta etelään Keltin kevytsoratehtaan pohjoispuolelle asti, on nykyisin kevyen liikenteen käytössä asvaltoituna pyörätienä. Sillan pohjoispuolinen rataosuus nykyiselle Kouvola–Kuusankoski-radalle asti on osittain autotienä, osittain teollisuustonttina, osittain pensoittuneena joutomaana ja osittain se on jäänyt Kuusaantien penkan alle. Ratahallintokeskus ja Puolustusvoimat ovat sopineet, että vanha ratalinja säilytetään rakentamiselta vapaana kriisiraideyhteytenä.
Korian–Keltin teollisuusrata

Vuosina 1950–1951 rakennettiin radasta uudelleen kuuden kilometrin pituinen Korialta Kelttiin johtanut osuus. Se poikkesi alkuperäisestä yhdysradasta siten, että sille tultiin Pietarin radalta idän eli Kouvolan suunnasta. Alkuperäiselle, lännestä tulleelle ratalinjalle tehtiin vain Korian tiilitehtaan pistoraide. Teollisuusrata päättyi Oy Renlund Ab:n, nykyisin Leca Finland Oy:n kevytsoratehtaalle ja sitä käytettiin myös radan varrella olevan Valtion viljavaraston (nyk. Suomen Viljava Oy) liikenteeseen, sekä tukkien kuljetukseen, mistä on säilynyt muistomerkkinä ison puunpurkunosturin jäänteet parisataa metriä Kymijoen Lauttavalkamasta alavirran suuntaan. 1950-luvun alussa teollisuusrataa suunniteltiin jatkettavaksi pohjoiseen Voikkaan paperitehtaalle asti ja Voikkaan sillan molempiin päihin kasattiinkin korkeat sillan ylätasolle johtavat penkat Hottinkoskesta saadusta louhintakivestä, mutta ratahanketta ei kuitenkaan toteutettu 1960-luvulla Kuusanniemeen rakennettavien tehtaiden ja Pessankosken kautta Voikkaalle aukaistavan ratayhteyden vuoksi. Sillan päissä olevat korkeat rautatiekäyttöön suunnitellut penkat poistettiin uuden Voikkaan sillan liikennejärjestelyissä 1980-luvun lopulla.
Puukuljetukset Koria–Keltti-radalla loppuivat jo vuonna 1966, jolloin tukinuitto Kymijoella päättyi Kuusaanlammelta alaspäin. Viimeksi tällä radalla säilytettiin käytöstä poistettuja tavara- ja säiliövaunuja, joista viimeiset romutettiin tammikuussa 2006. Kun Koria–Keltti-rata lakkautettiin kesällä 2004, sen ainoa vartioitu tasoristeys purettiin.  Koko radan kiskotus purettiin loppukesällä 2008. Osittain entistä ratalinjaa myöten raivattiin vuonna 2008 Korian ja Kuusankosken taajamat yhdistävä yhdyslatu. Latu liittyy Kuusankosken Uuden hautausmaan takana Nauha-Anhavan latuverkostoon. Valaisematon perinteisen ja vapaan hiihtotyylin latureitti kulkee etelän suuntaan Kuusankosken Rekolan kulmalta voimalinjan alla ja pellon halki kevytsoratehtaan kulmalle, josta se jatkuu ratalinjaa myöten Korialle Hurjatielle. Profiililtaan tasaisella seitsemän kilometrin ladulla on kuitenkin kaikkiaan lähes 20 tienylitystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voikkaan entinen ratasilta Wikimedia Commonsissa
Voikkaan ratasilta on nykyään kevyen liikenteen siltana.
Kulttuurišokki

Itäsaksalaisia opiskelijoita ottamassa vastaan ensimmäistä intialaista opiskelijaa kouluunsa Dresdenissä 1951
Kohtaaminen valloittajien kanssa kivääreillä ja hevosilla järkytti atsteekkeja, joten he sekoittivat eurooppalaiset idässä olevien profeettojen kanssa.
Mallin mukaan ihmisillä on aluksi (1) kuherruskuukausi ja sitten (2) siirtymäkausi, ts. Kulttuurisokki. Mutta myöhemmin ihmiset alkavat sopeutua (3) (katkoviiva osoittaa, että jotkut ihmiset vihaavat uutta kulttuuria). Ja (4) viittaa joihinkin ihmisiin, jotka palaavat paikkaansa sopeutuakseen muinaiseen kulttuuriin.
Kulttuurišokki tarkoittaa ihmisen vaikeutta sopeutua vieraaseen kulttuuriin. Siihen liittyvät oireet voivat olla psyykkisiä ja fyysisiä, voimakkuudeltaan eriasteisia ja jokainen kokee sen eri tavoin. Kulttuurišokkiin liittyvien tuntemusten voimakkuus riippuu omasta henkisestä kapasiteetista, oman ja kohdattavan kulttuurin erilaisuudesta sekä aiemmista kokemuksista.
Termin määritteli ensimmäistä kertaa antropologi Kalervo Oberg 1950-luvulla.
Kulttuurišokin vaiheet

Kulttuurišokkiin on määritelty neljä eri vaihetta:
Kuherruskuukausi: Uuteen kulttuuriin saavuttaessa innostus nähdä ja kokea kaikki ulkopuolisen tarkkailijan silmin. Vieras kulttuuri nähdään hyvässä valossa huomaamatta sen huonoja puolia.
Šokin kynnysvaihe: Pienet asiat alkavat ärsyttää ja uuden kulttuurin huonot puolet ja käytännön ongelmat tulevat esiin. Väsymys, masennus ja koti-ikävä ovat tämän vaiheen yleisiä oireita.
Sopeutuminen: Vähittäinen oppiminen, toimeentuleminen erilaisissa tilanteissa ja ymmärrys toimintatapojen syistä auttavat sopeutumaan uuteen kulttuuriin. Olo alkaa tuntua kotoisammalta ja kommunikaatio-ongelmat vähenevät. Yleinen uudesta kulttuurista johtuva stressi vähenee.
Paluušokki: Paluu omaan kulttuuriin voi aiheuttaa suuremman šokin kuin kulttuurišokki vieraassa kulttuurissa. Uudelleensopeutuminen omaan kulttuuriin voi viedä aikaa vieraassa kulttuurissa kertyneiden kokemusten ja mahdollisesti muuttuneen omakuvan vuoksi.
Aiheesta muualla

Kulttuurishokki-juttusarja (Arkistoitu – Internet Archive) antropologisessa verkkomediassa, AntroBlogissa.
Kulttuurishokki-kolumni Kepa-lehdessä (Arkistoitu – Internet Archive). Marko Lehto.
Pakolaisleirit ovat kulttuurishokki Pakistanin naisille[vanhentunut linkki]. Maailma.net.
Kokemuksia kulttuurishokista (Arkistoitu – Internet Archive). Blogi.
Jamaikanlaulurastas

| Jamaikanlaulurastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  jamaicensis
Kaksiosainen nimi
 Turdus jamaicensis  Gmelin, 1789 
Katso myös
   Jamaikanlaulurastas Wikispeciesissä   Jamaikanlaulurastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jamaikanlaulurastas (Turdus jamaicensis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Jamaikanlaulurastasta tavataan kotoperäisenä Jamaikalla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Johan Anders Schmidt

Johan Anders Schmidt (13. lokakuuta 1738 Saksi – 6. tammikuuta 1802 Sipoo) oli saksalaissyntyinen lasinpuhaltaja, joka toimi Åvikin lasitehtaan ja Mariedalin lasitehtaan puhallusmestarina.
Schmidtin vanhemmat olivat lasinpuhaltajamestari Johann Gottfried Schmidt ja Anna Catharina Zander. Hänen puolisonsa vuodesta 1761 oli  Maria Mickelintytär Losche (k. 1778), toinen puoliso oli Ulrica Lovisa Limatia (k. 1783) ja kolmas vuodesta 1783 Dorothea Thitz (k. 1809). Schmidtin lapsista myös isänsä kaima Johan Anders (1769–1836) ja Carl Gustaf (1783–1825) olivat lasinpuhaltajia.
Schmidt tuli Suomeen Ruotsista, jossa hän oli ollut perustamassa lasiruukkeja ja toiminut lasinpuhaltajana Casimirsborgin lasitehtaassa Smålandissa. Suomessa hän oli Somerolla Åvikin lasitehtaan puhaltaja- ja hyttimestari vuodesta 1759 noin vuoteen 1780 ja Sipoossa Mariedalin lasitehtaan osakas ja puhaltajamestari vuodesta 1781. Schmidt oli 1700-luvulla Suomessa mahdollisesti ainoa lasinpuhaltaja, joka osasi myös maalata, kullata ja kaivertaa lasiastioita. Hän tunsi myös valkoisen läpikuultavan luulasin reseptin.
Aiheesta muualla

Johan Anders Schmidt Biografiasampo.
Johan Anders Murto

Johan (Hannes) Anders Murto (6. tammikuuta 1884 Oulu – 6. syyskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtion seerumilaboratorion ja Pasteur-laitoksen johtaja.
Murron vanhemmat olivat kelloseppä Anders Murto ja Maria Kaakinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1905 ja hän valmistui  Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1909, lisensiaatiksi 1912 ja tohtoriksi 1914. Murto toimi valtion seerumilaboratoriossa amanuenssina 1911–1912 ja assistenttina 1913–1916. Hän oli seerumilaboratorion ja Pasteur-laitoksen johtajana vuodesta 1916 alkaen. Murto oli Helsingin yliopiston serologian dosenttina 1918-1924 ja Suomalainen Tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1919 alkaen.
Teoksia

Nimellä J. A. Murto:
Ueber die Einwirkung des Alkohols auf die Opsonine des tierischen Blutserums. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A N:o II, 8. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1911
Ueber die Bakterienkonglutination bei Typhus und typhusähnlichen Infektionen, väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A N:o V, 5. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1914
Über die Eigenschaften der Leprasera bei der Wassermannschen Reaktion ; kirj. J. A. Murto, Paavo Pirilä ja Wäinö Helme. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 10, 21. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1918
Über die Wassermannsche Reaktion bei Lepra ; kirj. Paavo Pirilä, J. A. Murto ja Wäinö Helme. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 10, 20. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1918
Oligodynamiasta. Duodecim 1/1929
Lavantauti ja sen leveneminen. Lääkintöhallitus, Helsinki 1930
Janne Mäkelä

Janne Mäkelä voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Janne Mäkelä (s. 1971), suomalainen jalkapalloilija
Janne Mäkelä (s. 1979), suomalainen yleisurheilija
Janne Mäkelä (s. 1981), suomalainen pesäpalloilija
Janne Mäkelä, suomalainen salibandyn pelaaja
Janne Mäkelä, suomalainen jääkiekkoilija
James H. Magill (1911–2000), brittiläinen Suomessa toiminut diplomaatti, joka tunnettiin myös nimellä Janne Mäkelä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Janne Mäkelä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jopen pahimmat

| Jopen pahimmat – parhaita juttuja vuosien varrelta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jope Ruonansuu (toim. Tapio Pieksä)
Kansitaiteilija:  Jani Blommendahl
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  pehmeäkantinen, nidottu
Sivumäärä:  160
ISBN:  951-20-6196-1

Seuraava:  Sikapieni Hiace
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jopen pahimmat on Jope Ruonansuun elämästä kertova kirja, joka julkaistiin vuonna 2002. Kirjan on kirjoittanut Ruonansuun muistelusten pohjalta hänen managerinsa Tapio Pieskä.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely www.joperuonansuu.com-sivustolla
Jamaikanrastas

| Jamaikanrastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  aurantius
Kaksiosainen nimi
 Turdus aurantius  Gmelin, 1789 
Katso myös
   Jamaikanrastas Wikispeciesissä   Jamaikanrastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jamaikanrastas (Turdus aurantius) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Jamaikanrastasta tavataan Jamaikalla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lahden kuvakokoelma

| Lahden kaupunginmuseon kuvakokoelma |
| --- | --- |
 Kokoelmaan kerätään muun muassa Lahdessa tapahtuvien urheilukisojen kuvia. Kuvassa urheilukisat Lahdessa vuonna 2016.
Tyyppi:  kaupunginmuseon kuva-arkisto
Sijainti:  Lahti 
Johtaja:  Päivi Taipale
Kotisivut:  www.lahdenmuseot.fi
    
Lahden kuvakokoelma on Lahden kaupunginmuseon kokoelma, joka koostuu paikallisista valokuvista. Kokoelmaan kuuluu noin puoli miljoonaa kuvaa, joista 70 000 on digitaalisia. Kuvat on koottu Päijät-Hämeen alueelta, Lahden historiasta sekä Viipuriin liittyvästä kuva-aineistosta.