stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gueïda Fofana
Seurajoukkueura

Fofana on ranskalaisen ES Mont-Gaillardin kasvatti. Ammattilaisuransa hän aloitti Le Havressa, jossa pelasi ensimmäisen Ligue 2 -ottelunsa 18. elokuuta 2009, kun Le Havre hävisi vieraissa Toursille 0–2. Fofana nousi heti joukkueen runkopelaajaksi pelaten kaudella 2009–2010 yhteensä 30 ja seuraavalla kaudella 34 sarjaottelua. Kesällä 2011 Ligue 1:ssä pelaava Lyon hankki Fofanan 1,8 miljoonalla eurolla.
Ligue 1:ssä Fofana pelasi ensimmäisen ottelunsa 18. syyskuuta 2011, kun Lyon voitti kotonaan Marseillen 2–0. Yhteensä hän pelasi pääsarjassa 18 ottelua kaudella 2011–2012 ja oli voittamassa Ranskan cupia. Seuraavalla kaudella Fofanan vastuu kasvoi, ja hän pelasi 27 sarjaottelua. Lyon voitti Trophée des Championsin kauden alussa. Kaudella 2013–2014 Fofana ehti edustaa Lyonia 25 sarjaottelussa, kunnes maaliskuussa 2014 nivusrevähdys päätti hänen kautensa.
Tauko venyi lopulta vuoden mittaiseksi, sillä heinäkuussa Fofana mursi nilkkansa ja palasi kentille vasta maaliskuussa 2015. Kaudella 2014–2015 hän pelasikin vain kaksi pääsarjaottelua toukokuussa 2015. Kesällä 2015 Fofana loukkaantui uudelleen, ja pohjelihasvamma piti hänet sivussa lähes koko kauden 2015–2016 syyspuoliskon. Fofana ehti tehdä paluun kentille Lyonin kakkosjoukkueessa CFA:ssa, mutta tammikuussa 2016 hän loukkasi jälleen pohkeensa.
Maajoukkueura

Fofana on edustanut Ranskaa kaikissa maajoukkueikäluokissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden EM-kultaa kotikisoissa 2010 ja oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Kolumbiassa 2011, jossa Ranska hävisi pronssiottelun. Fofana pelasi EM-kilpailuissa neljä ja MM-kilpailuissa seitsemän ottelua. Hän teki MM-kisoissa maalin Etelä-Koreaa ja Nigeriaa vastaan.
Saavutukset

Lyon
Ranskan cup: 2011–2012
Ranskan liigacup: hopeaa 2011–2012, 2013–2014
Trophée des Champions: 2012, hopeaa 2015
Ranskan maajoukkue
Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut: 2010
Umhlanga

Umhlanga
Umhlanga (ruokotanssi) on Swazimaassa vuosittain elo- tai syyskuussa järjestettävä seremonia, jossa kymmenet tuhannet pääosin teini-ikäiset naimattomat tytöt kokoontuvat ympäri maata keräämiensä ruokojen kanssa kunnioittamaan kuningataräiti iNdlovukazia. Tytöt pukeutuvat lyhyeen hameeseen, joka on koristellusti ja värikkäästi kirjailtu, ja ovat rinnat paljaina.
Swazimaan kuninkaalla, Mswati III:lla, on tapana valita tyttöjen joukosta itselleen vuosittain uusi morsian entisten jatkoksi.
Guardian (albumi)

| Guardian Stoned Statues |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. marraskuuta 2023
 Tuottaja(t): Stoned Statues, Jere Isberg
 Tyylilaji: progressiivinen rock, punk, alternative metal
 Kesto: 45.20
 Levy-yhtiö: Sakara Records
Listasijoitukset
  20. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Stoned Statuesin muut julkaisut
| Stoned Statues 2022 | Guardian 2023 |   |
Singlet albumilta Guardian
 ”Until Falling” Julkaistu: 4. marraskuuta 2022  ”Not That Real” Julkaistu: 17. maaliskuuta 2023  ”Who Do You Think You Are?” Julkaistu: 8. syyskuuta 2023
Guardian on Stoned Statuesin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2023 levymerkillä Sakara Records.
Kappaleet

Take Me With You – 4.48
Too Late – 3.25
Until Falling – 4.55
Oblivious – 5.14
Be My Guest – 3.47
Who Do You Think You Are? – 3.57
Higher – 7.09
Not That Real – 3.12
You Wanna Believe – 3.49
Guardian – 5.00
Kokoonpano

Jenna Kosunen – laulu, basso
Markus Hakala – kitara, laulu
Allu Tanskanen – rummut
Arvostelut

Kaaoszine:
Soundi:
Inferno:
Aiheesta muualla

Guardian (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Giovanni Giuseppe Bianconi

Giovanni Giuseppe Bianconi, joskus J. Josephi tai Joseph Bianconi, (31. heinäkuuta 1809 Bologna – 18. lokakuuta 1878 Bologna) oli italialainen eläintieteilijä, herpetologi, kasvitieteilijä ja geologi.
Giovanni Giuseppe Bianconi oli luonnonhistorian professori Bolognan yliopistossa.
Herpetologian alalla hän kuvaili useita uusia sammakkoeläinlajeja ja matelijalajeja.
Umiakki

Umiakki jäisissä oloissa
Umiakki on inuiittien kehittämä venetyyppi, jota he käyttävät kulkuneuvona. Sana “umiakki” merkitsee “naisen venettä”, kun kajakki vastaavasti tarkoittaa miesten käyttämää venetyyppiä. Perinteinen umiakki on kajakin tapaan valmistettu jäätikön kuljettamasta ajopuusta tai valaan luusta. Osat on liitetty kehikkoon pingotetulla hylkeennahalla tai -suolilla.
Aiheesta muualla

SPOR: Raritetska binettet - Vitenskapsmuseets etnografiske samling
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Umicore

Yhtiön logo.
Umicore on belgialainen ei-rautametallien valmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1989, ja sen pääkonttori sijaitsee Brysselissä. Siitä on tullut belgialainen yritys, joka kattaa muun muassa jalometallien jalostuksen ja kierrätyksen, jalometallit ja erikoistuotteiden valmistuksen koboltista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Umi no Misaki

| Umi no Misaki |
| --- | --- |
海の御先   (Umi no misaki)
Genre: haaremi, romantiikka 
Manga
Tekijä: Kou Fumizuki
Julkaisija:  Hakusensha
Sarjajulkaisulehti: Young Animal
Ensimmäinen painatus: 2007 – jatkuu
Kirjojen lukumäärä: 4 
Umi no Misaki (jap. 海の御先) on Kou Fumizukin luoma mangasarja, jota julkaistaan parhaillaanmilloin? Hakusenshan joka toinen viikko ilmestyvässä Young Animal lehdessä.
Juoni

Nagi Goto muuttaa pienelle japanilaiselle saarelle ja alkaa opiskella siellä. Hän tutustuu pian useisiin tyttöihin ja saaren ainutlaatuiseen uskomukseen lohikäärmejumalasta, jonka papittarina toimivat kolme hänen luokallaan olevaa tyttöä. Lopulta selviää, että Nagi onkin lohikäärmejumalan reinkarnaatio ja kolme papitarta alkavat palvella häntä vuorotellen.
Giovanni Lattuada

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | renkaat |  |
Giovanni Lattuada (12. tammikuuta 1905 Caronno Pertusella – 16. huhtikuuta 1984) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Hän sai siellä pronssia renkaissa ja osallistui myös rekkiin, jossa jäi 12. sijalle.
Giovanni Gronchi

| Giovanni Gronchi |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1955).
Italian 3. presidentti
 11. toukokuuta 1955-11. toukokuuta 1962  
Pääministeri:  Mario Scelba   Antonio Segni   Adone Zoli   Amintore Fanfani   Antonio Segni   Fernando Tambroni
Edeltäjä:  Luigi Einaudi
Seuraaja:  Antonio Segni
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1887 Pontedera, Italia
Kuollut: 17. lokakuuta 1978 (91 vuotta) Rooma
Puoliso:  Carla Bissatini
Tiedot
Puolue:  Italian kristillisdemokraattinen puolue
Uskonto:  roomalaiskatolinen
 Nimikirjoitus
Giovanni Gronchi ['gronki] (10. syyskuuta 1887 – 17. lokakuuta 1978) oli italialainen poliitikko. Hän oli Italian kolmas presidentti vuosina 1955–1962. Gronchi edusti kristillisdemokraattista puoluetta, ja toimi ennen presidentiksi valintaansa edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1948–1955. Sitä ennen hän oli teollisuus- ja kauppaministerinä muun muassa De Gasperin ensimmäisessä hallituksessa. Presidenttikautensa jälkeen hän oli senaatin elinikäinen jäsen.
Gronchin poliittinen ura alkoi katolisessa ammattiyhdistysliikkeessä. Hän nousi katolisen puolueen kansanedustajaksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuosina 1922–1923 hän toimi kauppa- ja teollisuusministeriön alivaltiosihteerinä, mutta joutui luopumaan tehtävästä Mussolinin noustua valtaan. Vuonna 1942 hän ryhtyi yhteistyöhön vastarintaliikkeen kanssa ja palasi politiikkaan heti fasistien kukistuttua.
Käännös suomeksi
Gabrielle Reece

Reece vuonna 2017
Gabrielle ”Gabby” Reece (s. 6. tammikuuta 1970 La Jolla, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rantalentopalloilija ja entinen malli.
Reece syntyi Kaliforniassa newyorkilaiselle äidille ja trinidadilaiselle isälle. Isä kuoli Reecen ollessa viisivuotias. Pituutensa (191 cm) hän peri pitkältä äidiltään. Reece kasvoi Saint Thomasissa Yhdysvaltain Neitsytsaarilla, mistä hän palasi Yhdysvaltoihin 11. luokalla. Reece opiskeli Floridan osavaltionyliopistossa (FSU), josta valmistui viestinnän linjalta.
Reecen johtama nelihenkisjoukkue voitti mestaruuden ensimmäisissä rantalentopallon maailmanmestaruuskilpailuissa (Beach Volleyball World Championships) vuonna 1997. Tällöin hän oli pelannut Women's Beach Volleyball Leaguessa (WBVL) viisi kautta nelihenkisjoukkueen kapteenina. Vuosina 1999–2000 hän pelasi Olympic Challenge Series -sarjaa ja vuosina 1999–2000 FIVB Beach Volleyball World Touria.
Malliuransa Reece aloitti opiskellessaan FSU:ssa. Vuonna 1989 Elle-lehti valitsi hänet maailman viiden kauneimman naisen joukkoon. Hän on ollut kansikuvassa muun muassa Shapessa, Women’s Sports & Fitnessissa, Outsidessa, Ellessä, Life, Travel & Leisure Golfissa, Voguessa ja Peoplessa. Reece on ollut mukana Sports Illustratedin uimapukunumerossa vuosina 1997 ja 2000.
Yhdessä Karen Karbon kanssa Reece julkaisi elämästään kertovan kirjan Big Girl in the Middle vuonna 1997. Hän on myös esiintynyt television urheiluohjelmissa kommentaattorina ja juontajana. Vuonna 2007 hän oli yhdessä puolisonsa Laird Hamiltonin kanssa mukana ABC:n tositelevisiosarjassa Fast Cars and Superstars: The Gillette Young Guns Celebrity Race. Vuonna 2008 Reece julkaisi yhdessä kuntoiluasiantuntija Mike Monroen kanssa oppaan Gabrielle Reece: Fit & Healthy Prenatal Workouts.
Reecen aviopuoliso Laird Hamilton on havaijilainen lainelautailija. Pariskunnalla on lokakuussa 2003 ja tammikuussa 2008 syntyneet tyttäret.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Giovanni Lanfranco

Giovanni Lanfranco: Omakuva (vuosien 1628–1632 väliltä)
Giovanni Lanfranco: Resurrezione (1622)
Giovanni Lanfranco (myös Giovanni di Steffano, Il Cavaliere Giovanni Lanfranchi; 26. tammikuuta 1582 Parma – 30. marraskuuta 1647 Rooma) oli italialainen taidemaalari. Hän oli tärkeä Bolognan koulukunnan seuraaja.
Lanfranco oli Agostino Carraccin oppilaana Parmassa vuosina 1600–1602 ja opiskeli myöhemmin myös Annibale Carraccin johdolla Roomassa. Hän maalasi siellä 1610-luvulla Palazzo Mattein kattofreskot, joissa hän yhdisteli Annibale Carraccilta opittuja tekniikoita ja tyylejä itsenäisen tutkimuksen kautta Antonio da Correggiolta ja Caravaggiolta omaksuttuihin vaikutteisiin. Vuosina 1621–1625 Lanfranco maalasi taidetta Sant'Andrea della Vallen kupoliin.
Lanfranco työskenteli vuodesta 1633 tai 1634 vuoteen 1646 Napolissa. Siellä hän teki tunnetuimman työnsä Reale cappella del Tesoro di san Gennaron kupoliin vuosina 1641–1646. Lanfranco oli sekä Roomassa että myöhemmin Napolissa Domenichinon kilpailija.
HMS Vanity (D28)

| HMS Vanity |
| --- | --- |
 HMS Vanity

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Beardmore and Company, Dalmuir
Kölinlasku:  28. heinäkuuta 1917
Laskettu vesille:  3. toukokuuta 1918
Palveluskäyttöön:  21. kesäkuuta 1918
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 4. maaliskuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 100 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  95,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  134
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4"/L45 (102 mm) Mk V -tykkiä yksiputkisina P Mk I -asennuksina 1 × 3" 20 cwt Mk I -ilmatorjuntatykki 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Vanity (viirinumerot D28, kesäkuusta 1918 G18, syyskuusta 1918 G19, L38 ja I28) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1918 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilauksessa William Beardmore and Companyltä Glasgowista, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1917. Alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta.
Palvelus

Alus palveli laivastossa 1930-luvulle, jolloin se sijoitettiin reserviin. Elokuussa 1939 alus siirrettiin Rosythissa ylläpidettävään reserviin, jolloin se osallistui laivastokatselmukseen reservilaivaston mukana. Se pysyi palveluksessa liitettynä Rosythiin sijoitettuun 15. hävittäjälaivueeseen. Se määrättiin muutettavaksi ilmatorjuntakykyiseksi saattajaksi (WAIR), minkä vuoksi se siirrettiin lokakuussa muutostöitä varten telakalle.
Heinäkuussa 1940 aluksella aloitettiin muutostöiden jälkeiset koeajot ja se aloitti valmistautumisen saattuetehtäviin. Se siirrettiin elokuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi, kunnes alus siirrettiin tammikuussa 1942 Scapa Flowhun Kotilaivastoon.
Tammikuussa alus suojasi Ruotsista terästuotteita kuljettaneita saarronmurtajia Pohjanmeren ylitse (operaatio Performance), minkä jälkeen se palasi helmikuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi. Alus suojasi Pohjanmeren saattueita, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1945 Kanaaliin.
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus poistettiin palveluksesta ja  siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja myytiin seuraavana vuonna romutettavaksi Grangemouthiin.
HMS Vanityn Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri.
HMCS Hamilton

| HMCS Hamilton |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fore River Shipyard, Quincy, Yhdysvallat
Kölinlasku:  4. maaliskuuta 1917
Laskettu vesille:  21. joulukuuta 1918
Palveluskäyttöön:  Royal Navy: 23. syyskuuta 1940 Kanada: kesäkuu 1941
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 8. kesäkuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 060 t
Pituus:  95,83 m
Leveys:  9,65 m
Syväys:  2,79 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  3 × 4"/L50 tykkiä 1 × 3" ilmatorjuntatykki 3 × .50" konekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMCS Hamilton (viirinumero I24) oli Kanadan laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi Newport-luokan hävittäjän USS Kalkin Bethlehem Steelin Fore Riverin telakalta, missä köli laskettiin 17. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 24. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 29. maaliskuuta 1919.
Palvelus

Kalk oli Euroopassa aina vuoteen 1920. Yhdysvaltoihin palattuaan alus oli koululaivana, kunnes se siirrettiin reserviin Philadelphiaan. Kesäkuussa 1940 alus palautettiin palvelukseen valvomaan Yhdysvaltain puolueettomuutta.
Palvelus > HMS Hamilton

Alus siirrettiin 23. syyskuuta Britannian kuninkaalliselle laivastolle 3. syyskuuta allekirjoitetun laivoja tukikohdista -sopimuksen nojalla säilyttäen nimensä HMS Kalk. Sille siirtyi 24. syyskuuta brittimiehistö ja alus nimettiin Halifaxissa HMS Hamiltoniksi.
Halifaxista alus lähti 1. lokakuuta Newfoundlandin kautta Britteinsaarille. Se saapui 4. lokakuuta St. Johnsiin, jossa se kolaroi sisaraluksensa HMS Georgetownin kanssa kummankin aluksen vaurioituessa pahoin. Aluksen korjaus määrättiin tapahtuvaksi St. Johnsissa New Brunswickissä, jonne se hinattiin. Alusta vesille laskettaessa 26. lokakuuta se otti pohjaan vaurioituen uudelleen. Alus odotti vuoden lopun telakkapaikkaa ja se poistettiin kuninkaallisen laivaston alusluettelosta, joten sen miehistö siirrettiin muille aluksille.
Palvelus > HMCS Hamilton

Vuoden 1941 alkupuoliskon alus oli telakalla korjattavana. Se otettiin 6. heinäkuuta 1941 Kanadan laivaston palvelukseen nimettynä HMCS Hamiltoniksi. Koeajojen päätyttyä alus aloitti 12. heinäkuuta operationaalisen palveluksen läntisessä saattajaosastossa (engl. Western Escort Force) St. Johnsissa. Alus kolaroi elokuussa Alankomaiden laivaston sukellusveneen Hr. Ms. O 15:n kanssa Halifaxissa. Hävittäjä siirrettiin telakalle korjattavaksi, mistä se palasi palvelukseen lokakuussa. Alus aloitti palveluksensa Halifaxin ja Newfoundlandin välisten saattueiden suojana. Sillä oli runsaasti erilaisia konehuonevikoja, joita jouduttiin toistuvasti korjaamaan telakoilla.
Heinäkuussa 1943 aluksella jatkuvat viat estivät sen käytön ja se poistettiin palveluksesta elokuussa. Alus siirrettiin koululaivaksi HMCS Cornwallisiin Halifaxiin.
Euroopan sotatoimien päätyttyä toukokuussa 1945 alus sijoitettiin poistolistalle. Se myytiin kesäkuussa Boston Iron and Metal Companylle Baltimoreen romutettavaksi. Alus poistettiin 8. kesäkuuta alusluettelosta ja sen varastot tyhjennettiin. Hinaaja Foundation Security hinasi HMCS Hamiltonin ja HMCS St. Francisisin Baltimoreen. Alukset törmäsivät 14. heinäkuuta yhdysvaltalaiseen kauppalaivaan Winding Gulfiin. Törmäyksessä hinausvaijeri katkesi ja hinauksessa olleet alukset joutuivat tuuliajolle. Yhdysvaltain rannikkovartioston USCG Hornbeam hinasi toisen hylyn Baltimoreen, mutta toinen ajautui rantaan Sakonnet Pointissa Rhode Islandilla.
HMS Vanguard (1835)

| HMS Vanguard |
| --- | --- |
 HMS Vanguardin pienoismalli

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  toukokuu 1833
Laskettu vesille:  25. elokuuta 1835
Palveluskäyttöön:  18. maaliskuuta 1836
Loppuvaihe:  romutettu 1875
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 608 62/94 bm
Pituus:  57,91 m (tykkikansi) 47,24 m (köli)
Leveys:  17,37 m
Syväys:  6,81 m
Miehistöä:  645
Aseistus
Aseistus:  78 tykkiä
HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1835 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

John Edyen suunnittelema alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1833. Se laskettiin vesille 25. elokuuta 1835 ja valmistui 5. heinäkuuta 1836 Portsmouthissa. Valmistuskustannukset olivat 56 983 puntaa ja varustamiskustannukset 20 756 puntaa.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1836 Välimeren laivastoon päällikkönään Duncombe Pleydell Bouverie. Aluksen päällikkönä olivat 25. tammikuuta 1837 alkaen Sir Thomas Fellowes ja 2. huhtikuuta 1840 alkaen Sir David Dunn. Alus oli huollettavana Portsmouthissa huhtikuusta syyskuuhun 1840, minkä jälkeen se palasi Välimerelle. Se osallistui loppuvuonna 1840 Syyrian sotatoimiinm ja oli Lissabonin edustalla ennen kotiin paluuta vuonna 1842. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1843.
Syyskuusta 1844 toukokuuhun 1845 alus varustettiin Portsmouthissa meripalvelukseen. Se palautettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1845 Kanaalin laivueeseen päällikkönään George Wickens Willes. Alus siirrettiin myöhemmin koelaivueeseen. Alus oli 1847 Lissabonissa. Sen päällikkönä oli  6. marraskuuta 1847 George Frederick Richin. Vuonna 1848 alus oli Välimerellä. Se poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 1849.
Toukokuusta 1849 huhtikuuhun 1850 alus oli Plymouthissa huollettavana. Muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Sheernessin telakalta, mutta tilaus peruutettiin 1860. Alus palautettiin palvelukseen 18. helmikuuta 1861 Kingstownin vartiolaivana päällikkönään Edmund Heathcote. Se makasi Sheernessissä ankkurissa maaliskuussa 1862. Alus nimettiin 20. lokakuuta 1867 HMS Ajaxiksi, mikä vapautti sen nimen taistelulaiva HMS Vanguardille. Aluksen romutus saatiin 26. kesäkuuta 1875 päätökseen Chathamissa.
Vapaus (täsmennyssivu)

Vapaus voi viitata johonkin seuraavista:
vapaus, politiikan ja filosofian käsite
Vapaus, Kauniin Kuolemattoman albumi
Teppo Vapaus, suomalainen toimittaja ja muusikko (oik. Frank Leppänen)
Lehtiä

Vapaus, vuosina 1906–1963 Mikkelissä ilmestynyt SDP:n maakuntalehti
Vapaus, vuosina 1917–1974 ja 1988–1991 Sudburyssä, Kanadassa ilmestynyt suomenkielinen kommunistinen sanomalehti
Vapaus, vuosina 1918–1937 Leningradissa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti
Viikko-Vapaus, Mikkelissä vuosina 1977–2011 ilmestynyt poliittinen viikkolehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vapaus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Guetta Blaster

| Guetta Blaster David Guetta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003-2004
 Julkaistu: 13. syyskuuta 2004
 Tuottaja(t): David Guetta, Joachim Garraud
 Tyylilaji: house, pop
 Levy-yhtiö: Virgin Records
David Guettan muut julkaisut
| Just a Little More Love 2002 | Guetta Blaster 2004 | Pop Life 2007 |
Singlet albumilta Guetta Blaster
 ”Money” Julkaistu: 9. huhtikuuta 2004  ”Stay” Julkaistu: 13. syyskuuta 2004  ”The World is Mine” Julkaistu: 22. marraskuuta 2004  ”In Love With Myself” Julkaistu: 18. maaliskuuta 2004
Guetta Blaster on ranskalaisen DJ:n David Guettan toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 13. syyskuuta 2004 Virgin Recordsin kautta.
Kappaleet

"Money" (Radio edit) (feat. Chris Willis & Moné) – 3.06
"Stay" (feat. Chris Willis) – 3.30
"The World Is Mine" (feat. JD Davis) – 3.38
"Used To Be The One" (feat. Chris Willis) – 4.06
"Time" (feat. Chris Willis) – 4.07
"Open Your Eyes" (feat. Stereo MCs) – 4.15
"ACDC" – 4.01
"In Love With Myself" (feat. JD Davis) – 4.26
"Higher" (feat. Chris Willis) – 3.43
"Movement Girl" (feat. James Perry) – 4.01
"Get Up" (feat. Chris Willis) – 3.03
"Last Train" (feat. Miss Thing) – 3.07
Kappaleet > Bonuskappaleet

"Old School Acid" (feat. James Perry) – 3.18
"Stay" (Remix) (feat. Chris Willis) – 3.27
Kappaleet > Bonus CD/DVD

"Stay" (Fuzy Hair RMX edit) (feat. Chris Willis) – 4.45
"The World is Mine" (Deep Dish RMX edit) (feat. JD Davis) – 4.07
"Old School Acid" (feat. James Perry) – 3.18
DJ Mix
Interview
Video mix
"Stay" music video
"Money" music video
Singlet

"Money" (9. huhtikuuta 2004)
"Stay" (13. syyskuuta 2004)
"The World Is Mine" (22. marraskuuta 2004)
"In Love With Myself" (2005)
Unilever Ingman Production

| Unilever Ingman Production Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2006
Emoyhtiö:  Unilever
Tytäryhtiöt:  Ingman Glass AB, UAB Ingman Ledai, COOO Ingman Morozhenoye, Ingman Jäätised As
Omistaja:  Unilever
Kotisivu:  www.ingman.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unilever Ingman Production Oy (entinen Ingman Ice Cream Oy Ab) on suomalainen elintarvikealan yritys, joka valmistaa jäätelöä. Se on osa kansainvälistä kulutustavarajättiä Unileveriä. Jäätelöitä myydään Ingman-tuotemerkillä.
Yrityksen Suomen-tehdas sijaitsee Sipoossa Helsingin lähellä ja valmistaa muun muassa Kingis- ja Jättis-jäätelöitä. Maaliskuussa 2022 Unilever ilmoitti lakkauttavansa tehtaan heinäkuun 2022 loppuun mennessä ja siirtävänsä tuotannon Ruotsiin.
Historia

Ingman Ice Cream syntyi vuonna 2006, kun Ingman Foods Oy Ab jaettiin kahteen osaan: jäätelötoiminnasta muodostetaan Ingman Ice Cream Oy Ab ja meijeritoiminnoista Ingman Foods.
Vuonna 2011 Ingman Group myi Ingman Ice Creamin Unileverille. Vuoden 2012 lopulla yrityksen nimeksi tuli Unilever Ingman Production Oy.
Huhtikuussa 2022  Unilever ilmoitti lopettavansa Sipoon jäätelötehtaan toiminnan heinäkuun loppuun mennessä. Työntekijät Sipoolla irtisanotaan ja Ingman-jäätelöiden tuotanto siirtyy Ruotsiin.
Aiheesta muualla

Ingman-jäätelöt
Uniluoto

| Uniluoto |
| --- | --- |
 Satamatietä Uniluodon kaupunginosassa.
Kaupunki:  Pori
Suuralue:  Meri-Pori
Kaupunginosa nro:  62
Väkiluku:  407 (2013)
Postinumero(t):  28880
Uniluoto on Porin 62. kaupunginosa. Se sijaitsee Meri-Porissa, noin 20 kilometrin päässä Porin keskustasta, Mäntyluodon eteläpuolella. Uniluodon länsipuolella on Kallon saari. Uniluodossa sijaitsee Mäntyluodon koulu.
Kuvia

Uniluodon kerrostaloaluetta.
Uniluodon omakotitaloja.