stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bossa nova

| Bossa nova |
| --- | --- |
Alkuperä:  samba, jazz, blues, choro
Alkuperämaa:  Brasilia
Kehittymisen ajankohta:  1950-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  kitara, akustinen kitara, piano, sähköurut, akustinen bassokitara, rummut
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  tropicalismo, Música Popular Brasileira
Bossa novan peruskitararytmi
Bossa nova on brasilialaisen musiikin lajityyppi. Se kehittyi 1950-luvulla Brasilian sambasta ja cool jazzista. Säveltäjä Antônio Carlos Jobimia sekä kitaristi João Gilbertoa voidaan pitää tärkeimpinä bossa novan kehittäjinä. Jobimin katsotaan kehittäneen pitkälti bossa novan melodisen tyylin. Gilberto sen sijaan suodatti parhaat elementit sambasta rytmiin, ja Vinícius de Moraesin vahvuutena olivat monien kappaleiden sanoitukset. Bossa nova on sambaa harmonisempaa, eikä lyömäsoittimilla ole siinä yhtä keskeistä asemaa. Kappaleiden sanat ovat portugaliksi. Yleisimmät soittimet bossa novassa ovat nylonkielinen akustinen kitara, jota soitetaan sormin, piano, sähköiset koskettimet, rummut ja akustinen basso. Se on rytmikkäämpää kuin klassinen musiikki ja yleensä vähemmän improvisoitua kuin jazz, vaikkakin tyyli on saanut paljon vaikutteita jazzista. Bossa nova oli suosittua nuorten muusikoiden ja yliopisto-opiskelijoiden keskuudessa. Bossa novan kautta kesti vain kuusi vuotta Rio de Janeiron eteläpuolella (1957–1963), mutta se laajensi jazzstandardien valikoimaa.
Levinneisyys

Bossa nova on laajalti tunnettu Brasiliassa sekä myös merkittävästi Yhdysvalloissa, Länsi-Euroopassa, Japanissa ja Filippiineillä.
Alkuperä ja historia

Bossa novan musikaalinen tyyli kehittyi sambasta. Se sai myös afroamerikkalaisen jazztyylin vaikutteita. Bossa nova kehittyi Brasiliassa, kun Elizete Cardoso levytti ”Chega de Saudade” -kappaleen Cancão de Amor Demais LP-levyllä. Sävellys perustui Vinicius de Moraesin runoihin ja Antônio Carlos Jobimin musiikkiin. Gilberto esitti laulun pian levyn ilmestymisen jälkeen. Gilberton suositut esiintymiset ja elokuva Musta Orfeus (1959) toivat bossa novalle kuuluisuutta ja tulivat suosituiksi Brasiliassa sekä Latinalaisessa Amerikassa, josta se levisi Pohjois-Amerikkaan yhdysvaltalaisten jazzmuusikoiden vierailuiden mukana. Charlie Parkerin ja Stan Getzin levytykset yhdessä Getz/Gilberto-levyn ja lukuisten kuuluisten jazzesittäjien (kuten Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra) levytysten kanssa vahvistivat bossa novan kuuluisuutta ja johtivat maailmanlaajuiseen suosioon vuoden 1963 aikana.
Jobimin vuonna 1962 säveltämästä ”Garota de Ipanemasta” (Ipaneman tyttö) tuli Astrud Gilberton laulamana maailmanlaajuinen hitti ja bossa novan tunnetuin kappale, kun Stan Getz levytti sen yhdessä João Gilberton kanssa albumille Getz/Gilberto (1963).
Bossa nova -muusikkoja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Laurindo Almeida  Baden Powell de Aquino  Luiz Bonfá  Chico Buarque  Oscar Castro-Neves  Dorival Caymmi  Gal Costa  Celso Fonseca  Stan Getz  Astrud Gilberto  Bebel Gilberto  |  João Gilberto  Antônio Carlos Jobim  Seu Jorge  Nara Leão  Carlos Lyra  Sérgio Mendes  Roberto Menescal  Vinícius de Moraes  Paula Morelenbaum  Sitti Navarro  |  Lisa Ono  Bogdan Plech  Elis Regina  Agostinho dos Santos  Marcos Valle  Walter Wanderley  |
Bossa nova -sävellyksiä

”Água de Beber” (Jobim)
”Carolina” (Buarque)
”Coisa Mais Linda” (Lyra)
”Corcovado (Quiet Nights of Quiet Stars)” (Jobim)
”Desafinado (Slightly Out of Tune)” (Jobim)
”E la Carioca (She’s a Carioca)” (Jobim)
”Garota de Ipanema” (Jobim)
”Januária” (Buarque)
”Minha Namorada” (Lyra)
”O Barquinho (Little Boat)” (Menescal)
”O Pato” (Silva / Teixeira)
”Samba de Uma Nota Só (One Note Samba)” (Jobim)
”Samba de Verão (Summer Samba)” (Valle)
”Você e eu” (Lyra)
Eritoten Jobimin sävellykset ovat levinneet laajalle osaksi siksi, että niitä on eniten käännetty englanniksi.
Kirjallisuutta

Castro, Ruy: Bossa Nova: The Story of the Brazilian Music That Seduced the World.  Chicago Review Press, 2012.  ISBN 9781613745748.  Google-kirjat. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bossa nova Wikimedia Commonsissa
João Gilberto esiintymässä vuonna 1996
Bucks Fizzin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙Livealbumit | 1 |  |
| ↙Kokoelmat | 7 |  |
| ↙Singlet | 23 |  |
| ↙Videot | 4 |  |
| ↙Musiikkivideot | 18 |  |
Bucks Fizz on englantilainen pop-yhtye, joka perustettiin vuoden 1981 Eurovision laulukilpailua varten.
Albumit

Bucks Fizz (1981)
Are You Ready (1982)
Hand Cut (1983)
I Hear Talk (1984)
Writing on the Wall (1986)
Live at Fairfield Halls (1989)
Kokoelmat

Greatest Hits (1983)
The Story So Far (1988)
The Ultimate Anthology (2005)
Legends (2005)
The Lost Masters (2006)
The Very Best of Bucks Fizz (2007)
The Lost Masters 2 - The Final Cut (2008)
Livealbumit

Live at the Fairfield Hall (1991)
Singlet

| --- | --- |
 "Making Your Mind Up" (1981)  "Piece of the Action" (1981)  "One of Those Nights" (1981)  "The Land of Make Believe" (1981)  "My Camera Never Lies"  "Now Those Days Are Gone"  "Are You Ready" (1982)  "Easy Love"  "If You Can't Stand the Heat" (1982)  "Run for Your Life" (1983)  "When We Were Young" (1983) :  "London Town" (1983)  "Rules of the Game" (1983)  "Talking in Your Sleep"  "Golden Days" (1984)  "I Hear Talk" (1984)  "You And Your Heart So Blue"  "Magical" (1985)  "New Beginning" (1986)  "Love the One You're With" (1986)  "Keep Each Other Warm" (1986)  "Heart of Stone" (1988)  "You Love, Love" (1989)
Videoalbumit

Less Bucks More Fizz – Bucks Fizz Greatest Hits (1986)
The Best of Bucks Fizz (1992)
The Very Best of Bucks Fizz (2007)
The Bucks Fizz Story (2010)
Emerson Burton

Emerson Burton.
Janne Johannes Puurtinen (taiteilijanimeltään Emerson Burton) (s. 17. lokakuuta 1974[lähde? ] Helsinki) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten HIM-yhtyeen pitkäaikaisena kosketinsoittajana.
Puurtisen vanhemmat olivat molemmat balettitanssijoita. Myös Puurtinen itse harrasti balettia, mutta ei pärjännyt alalla. Hän aloitti sen jälkeen pianokoulun. Hän on soittanut koskettimia Cosmos Tangossa, Suburban Tribessä ja Torpedossa ennen liittymistään HIMiin. Vaikka Puurtinen ei teknisesti ottaen ole yhtyeen alkuperäisjäsen, hän on soittanut ensimmäiset keikkansa silloisen His Infernal Majestyn riveissä jo 1990-luvun puolivälissä. Virallisesti hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2001 Deep Shadows and Brilliant Highlights -albumin äänitysten aikoihin. Juho Juntusen kirjoittamassa, vuoden 2002 Synnin viemää -biografiassa tosin mainitaan, ettei Puurtinen itse juurikaan soittanut kyseisellä albumilla.
Janne Puurtisella on myös kokintaitoja. Hänen luotsaamansa menu oli tarjolla Ravintola Ilveksessä joulukuun ajan vuonna 2008. Muusikkona HIM-uransa lisäksi Puurtinen on esiintynyt myös Mikko Lindströmin Daniel Lioneye -yhtyeessä. Hän on myös tehnyt toisen HIM- ja Daniel Lioneye -toverinsa Mikko Paanasen kanssa humoristisen Plasma Mullet -kappaleen. Vuonna 2003 Puurtinen valittiin maailman parhaaksi Goottirock-kosketinsoittajaksi.
HIM-uransa jälkeen Puurtista on voitu kuulla muun muassa Ulla Pirttijärven luotsaamassa Solju-yhtyeessä, Von Hertzen Brothersin War is Over -albumilla ja Elli Haloon Ellips-sooloprojektin debyyttialbumilla nimeltä Yhden naisen hautajaiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emerson Burton Wikimedia Commonsissa
HIM
| --- | --- |
Studioalbumit:   Greatest Lovesongs Vol. 666  Razorblade Romance  Deep Shadows and Brilliant Highlights  Love Metal  Dark Light  Venus Doom  Screamworks: Love in Theory and Practice  Tears on Tape 
Kokoelmat:   And Love Said No – The Greatest Hits 1997–2004  Uneasy Listening Vol. 1  Uneasy Listening Vol. 2  Uneasy Listening Vol. 1 & 2  XX – Two Decades of Love Metal 
EP:t:   666 Ways to Love: Prologue  Live in Hel 
DVD:t:   HIM - Video Collection: 1997-2003  Love Metal Archives vol. 1  Digital Versatile Doom 
Suburban Tribe
| --- | --- |
Studioalbumit:   Primitive  Purity  Panorama  Elektro 57  Suburban Tribe  Manimal  ¡Revolt Now!  Now and Ever After 
Kokoelmat:   Prime Time Collection  Recollection 
Muuta:  Diskografia
Elegia (Johanna Kurkelan kappale)

| ”Elegia” Johanna Kurkela |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Uneni kaunein – Parhaat 2005–2011
 Julkaistu: 12. syyskuuta 2011 
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.53
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Johanna Kurkelan muut singlet
| ”Ainutlaatuinen” 2010 | ”Elegia” 2011 | ”Oothan tässä vielä huomenna” 2012 |
Elegia on laulaja Johanna Kurkelan kappale hänen ensimmäiseltä kokoelma-albumiltaan Uneni kaunein – Parhaat 2005–2011. Sen julkaisi Warner Music Finland albumin ensimmäisenä singlenä 12. syyskuuta 2011. Kappale ei sijoittunut listoilla.
Kappaleet

Digitaalinen lataus
Elegia – 3.53
Charles Bradlaugh

Charles Bradlaugh
Charles Bradlaugh (26. syyskuuta 1833 Lontoo – 30. tammikuuta 1891 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko ja tunnettu ateisti, joka puolusti julkisesti uskonnottomien kansalaisoikeuksia. Hän perusti vuonna 1866 National Secular Societyn, joka toimii edelleen. Hän puhui lähes koko ikänsä ateismin puolesta ja julkaisi myös useita kirjoituksia uskonnosta ja uskonnottomuudesta. Hän sai ateistisen aktivisminsa takia syytteitäkin.
Elämäkerta > Tausta ja varhainen ura

Bradlaugh’n isä oli vähävarainen oikeuslaitoksen työntekijä. Bradlaugh joutui jättämään jo varhain kotinsa uskonasioita koskeneen riidan vuoksi. Bradlaugh palveli Britannian armeijassa 1850–1853 ja työskenteli sen jälkeen apulaisena eräässä lakitoimistossa, kunnes hänestä tuli tunnettu uskonnonvastainen luennoitsija. Hän alkoi käyttää nimimerkkiä Iconoclast (”Kuvainraastaja”). Vuodesta 1860 alkaen hän toimitti The National Reformer -nimistä aikakausjulkaisua, jonka hän myös omisti vuodesta 1862. Lehteä syytettiin vuonna 1868 oikeudessa jumalanpilkasta ja kiihotuksesta. Bradlaugh osallistui vuonna 1866 National Secular Societyn perustamiseen. Hän esiintyi myös jyrkkänä tasavaltalaisena.
Bradlaugh teki vuosina 1874–1885 läheistä yhteistyötä radikaalin kansalaisoikeusaktivisti Annie Besantin kanssa. Vuonna 1877 Bradlaugh ja Besant julkaisivat Lontoossa yhdysvaltalaisen lääkärin Charles Knowltonin ehkäisymenetelmiä käsitelleen pamfletin Fruits of Philosophy, jonka kirjoittaja oli edellisenä vuonna saanut kotimaassaan tuomion siveettömän teoksen levittämisestä. Bradlaugh ja Besant tuomittiin teoksen näkyvän markkinoinnin jälkeen kuuden kuukauden vankeuteen, mutta heidän tuomionsa kumottiin muotoseikan vuoksi.
Elämäkerta > Parlamentin jäsenenä

Bradlaugh valittiin vuonna 1880 Northamptonista liberaalipuolueen radikaalina ehdokkaana parlamentin alahuoneeseen. Häneltä kuitenkin estettiin paikkansa vastaanottaminen, sillä hänen vaatimustaan ei-uskonnollisesta uskollisuudenvakuutuksesta uskonnollisen uskollisuudenvalan sijaan ei hyväksytty, vaikka kyseisen vakuutuksen antaminen oli sallittu kveekareille ja muiden kristillisten suuntausten edustajille. Seuraavan viiden vuoden aikana hänet valittiin parlamenttiin kolmesti uudelleen, ja vaikka hän oli nyt valmis vannomaan uskollisuudenvalan, se kiellettiin häneltä joka kerralla, koska hän oli tunnettu ateisti. Bradlaugh yritti useita kertoja saapua parlamenttiin, mutta hänet poistettiin sieltä joka kerta ja heinäkuussa 1880 hänet jopa vangittiin lyhyeksi aikaa. Häntä tukevaan adressiin kerättiin vuonna 1882 yli 240 000 nimeä, mutta parlamentti ei taipunut. Varsinkin Konservatiivipuolue vastusti jyrkästi hänen tuloaan parlamenttiin. Vapaamielinen pääministeri William Ewart Gladstone oli valmis muuttamaan lainsäädäntöä Bradlaugh’n eduksi, mutta ei saanut parlamentin enemmistöä esitysten taakse. Alahuoneen uusi puhemies Arthur Peel salli lopulta tammikuussa 1886 omalla vastuullaan Bradlaugh’n vannoa valan ja vastaanottaa parlamenttipaikkansa. Prosessin aikana yleinen mielipide oli kääntynyt hänen puolelleen.
Vuonna 1888 Bradlaugh sai ajettua läpi lain, jonka mukaan vapaa-ajattelijat saisivat vastaisuudessa korvata uskollisuudenvalan pelkällä vakuutuksella. Muuten hän osoittautui parlamentissa melko konservatiiviseksi edustajaksi ja esiintyi sosialismin vastustajana. Bradlaugh jatkoi alahuoneen jäsenenä kuolemaansa asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Bradlaugh Wikimedia Commonsissa
ES Hammam Sousse

Espoir Sportif de Hammam Sousse (arab. الأمل الرياضي بحمام سوسة‎‎) on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1957. Sen kotistadion on Municipale de Hammam Sousse, joka sijaitsee Hammam Soussessa. Stadion tunnetaan myös nimellä l'Arbi Lahwar.
Saavutukset

Ligue Professionnelle 2: 2008
Päävalmentajat

| Kausi | Valmentaja |
| --- | --- |
2005–2007:  Khaled Ben Sassi
2007–2010:  Chiheb Ellili
2010–2011:  Abdelhay Laâtiri
2010–2011:  Robertinho (10/2010–1/2011)
2010–2011:  Samir Jouili (1/2011–7/2011)
2011–2012:  Sofiene Morjane (11/2011)
2011–2012:  Fathi Laabidi (11/2011–)
Edsbyn

| Edsbyn |
| --- | --- |
 Edsbynin rautatieasema.
 Edsbyn
 Koordinaatit: 61°23′N, 15°49′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Ovanåkerin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,53 km²
Väkiluku:  3 985
 – Väestötiheys:  879,7 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Edsbyn on noin 4 000 asukkaan taajama itäisessä keski-Ruotsissa. Se on Ovanåkerin kunnan hallinnollinen keskustaajama. Edsbyn on tunnettu muun muassa suksiteollisuudestaan.
Väestönkehitys

| Edsbynin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 299 | 3 299 |
| 1965 | 1965 |    | 3 691 | 3 691 |
| 1970 | 1970 |    | 4 068 | 4 068 |
| 1975 | 1975 |    | 4 388 | 4 388 |
| 1980 | 1980 |    | 4 598 | 4 598 |
| 1990 | 1990 |    | 4 511 | 4 511 |
| 1995 | 1995 |    | 4 502 | 4 502 |
| 2000 | 2000 |    | 4 189 | 4 189 |
| 2005 | 2005 |    | 4 068 | 4 068 |
| 2010 | 2010 |    | 3 985 | 3 985 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Eero Saari

Eero Saari voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Eero Saari (1899–1960), vuorineuvos
Eero Saari (1907–1955), kansanedustaja
Eero Saari (1928–2023), jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eero Saari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Camp Lazlo

| Camp Lazlo |
| --- | --- |

Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Joe Murray
Pääosissa:  Carlos Alazraqui Jeff Bennett Tom Kenny Doug Lawrence
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  amerikanenglanti
Verkko:   Nelonen  Cartoon Network  Boomerang
Esitetty:  8. heinäkuuta 2005 – 27. maaliskuuta 2008
Jaksoja:  61
Tuotanto
Tuottaja(t):  Kelly Shareena Carlson Janet Dimon
Vastaava(t) tuottaja(t):  Joe Murray Brian A. Miller Mark O'Hare
Ohjaaja(t):  Russell Calabrese
Käsikirjoittaja(t):  Joe Murray Merriwether Williams
Tuotantoyhtiö(t):  Cartoon Network Studios
Palkinnot
Voitetut:  Emmy (2007, 2008)
Ehdokkuudet:  Emmy (2006) Annie (2007)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Camp Lazlo on yhdysvaltalainen Cartoon Network Studiosin tuottama ja Joe Murrayn luoma kolme kertaa Emmylla-palkittu animaatiosarja. Sarja keskittyy partiolaistyyliseen kesäleiriin, jossa seikkailevat erinäiset eläimet, joista päähahmona toimii brasilialainen hämähäkkiapina Lazlo. Sarjasta tuotettiin 61 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2005–2008 aikana.
Suomessa sarjaa esitettiin vuosina 2006–2009 Nelosella ja sitä uusitaan Cartoon Networkissa ja Boomerangissa.
Juoni

Tarina seuraa Pimpleback-vuorilla sijaitsevaa Camp Kidney -leirintäalueen tapahtumia, jossa päähahmona on energinen brasilialainen apina Lazlo. Hän viettää aikaansa leirintäalueella kahden parhaan ystävänsä kanssa Rajin ja Clamin. Heidän leirinjohtajana on vanha hirvi Lumpus, joka ei kestä Lazlon tahattomia tempauksia, joiden seurauksena myös muut leiriläiset käyvät Lumpusin hermoille.
Hahmot

Lazlo on hauskan pitämistä rakastava energinen apina, mutta Kidney-leirin tiukkojen sääntöjen ja rutiinien vuoksi hänellä on vaikeuksia sopeutua leirillä ystäviensä kanssa. Lazlon kannustavan asenteensa ja mielikuvituksensa ansiosta hän kuitenkin kykenee ratkomaan ongelmia, jotka eivät yleensä miellytä leirin johtajaa Lumpusia.
Raj on yksi Lazlon huonetovereista Kidney leirillä. Hän on intialainen norsu, jolla on useita huolen aiheita. Raj muun muassa inhoaa sotkua, pelkää käärmeitä ja ötököitä, sekä pelkää olla yksin. Huolimatta useista peloistaan hän pysyy ystäviensä Lazlon ja Clamin rinnalla seikkailuissa mukana.
Clam on hyytelömökin kolmas jäsen. Hän on rodultaan kääpiöalbiinosarvikuono, joka tuntuu usein olevan tyhmä. Clam on kuitenkin erittäin musikaalinen ja akateeminen nero, joka väärinymmärretään usein. Hän on suojelevainen ystäviään Lazloa ja Rajia kohtaan, sekä rakastaa jännittäviä seikkailuja
Lumpus on Kidney-leirin turhautunut leirinjohtaja, joka luulee liikoja itsestään. Kaikki täytyy olla juuri kuin hän itse haluaa niiden olevan. Lumpus halusi olla todella suuren ja merkittävän leirinjohtajana, mutta joutui tyytymään Kidneyn leirille, jossa hän pitää huolen siitä ettei kenelläkään ole hauskaa.
Slinkman on banaanietana, joka toimii leirinjohtajan Lumpusin apulaisena. Hänellä ei ole minkäänlaista persoonallisuutta ja vaikuttaa tylsältä, joka kuitenkin osaa ulkoa koko leirinpavun käsikirjan. Slinkman on uskollinen ja tottelevainen, joka ottaa leirin haltuunsa aina kun Lumpus on menettänyt hermonsa.
Edward T. Platypus
Samson J. Clogmeyer
Chip ja Skip
Dave ja Ping Pong
Komentaja Hoo-Ha
Patsy Smiles
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carlos Alazraqui  | … |  Lazlo, Clam, Heimlich McMuesli, No-Neck   |
|  Jeff Bennett  | … |  Raj, Samson, Hoo-Ha, Pierre   |
|  Tom Kenny  | … |  Algonquin C. Lumpus, Slinkman, Clyde   |
|  Doug Lawrence  | … |  Edward, Dave, Ping Pong, Leslie   |
|  Jodi Benson  | … |  Patsy Smiles, Almondine, Jane Doe   |
|  Jill Talley  | … |  Nina Neckerly, Gretchen, Rubella Mucus   |
|  Steve Little  | … |  Lemmingsit, pormestari Pothole McPucker, Skip   |
|  Tara Strong  | … |  Amber, sivuäänet   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  herra Thomas, Sir Frederick Richards   |
|  Jennifer Hale  | … |  Mrs. McCannon, Misty, Susie   |
|  Nick Jameson  | … |  Dookie   |
|  Cree Summer  | … |  Fern, Fernin äiti, Mistyn äiti, Jon   |
|  Phil LaMarr  | … |  Blake the Zobie Hunter   |
|  Candi Milo  | … |  Rajin äiti   |
|  Alan Young  | … |  sivuäänet   |
Lähettää

Suomessa lähetettiin Nelosella vuosina 2006-2009.
Aiheesta muualla

Camp Lazlo Wiki
Cisitalia

| Cisitalia |
| --- | --- |
Koko nimi:  Consorzio Industriale Sportive Italia
Päämaja:   Italia
Perustajat:  Piero Dusio
Tunnetuimmat kuljettajat:   Piero Dusio
Moottorit:  BRM
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Italian GP 1952
Kilpailuja:  1 (0 lähtöä)
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Italian GP 1952
Cisitalia oli Italialaisen Piero Dusion perustama Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen osakilpailuun.
Tallin perusteet saivat alkunsa toisen maailmansodan loppupuoliskolla 1944, jolloin Dusio suostutteli Fiatilla työskennellyttä autojen suunnittelijaa Dante Giacosaa rakentamaan matalakustanteinen kilpa-auto. Tuloksena oli samana vuonna Consorzio Industriale Sportiva Italian eli Cisitalian perustaminen. Ensimmäinen kilpa-auto D46 suunniteltiin Fiatin osista ja siihen asennettiin 1 100 cm3:n moottori. Giovanni Savonuzzin viimeistelemä auto ajoi ensimmäisen kilpailunsa Torinon Coppa Brezzin -osakilpailussa vuonna 1946, jonka Dusio voitti. Vuosina 1947-48 Cisitalian autonsuunnitteluprojektit alkoivat tuottaa vaikeita aikoja yritykselle, kun vuoden 1947 malli 202MM osoittautui liian kalliiksi ja monimutkaiseksi ja yrityksen yhteistyökumppanin Ferdinand Porschen suunnittelema kilpa-auto Cisitalia 360 oli takamoottorin vuoksi monimutkainen vuoden 1948 kisoihin. Yritys kuitenkin pelastui, kun Dusio siirsi tuotantoa Argentiinaan, missä nimesi automerkkinsä Automotores Argentinosiksi eli Autoariksi Argentiinan hallituksen tukemana Dusion Carlo-pojan jäädessä Cisitalian Torinon osaston johtopuolelle.
Dusion yritys osallistua Formula 1-sarjan Italian GP:hin 1952 kariutui hänen autonsa moottorin hajoamiseen jo harjoituksissa. Hän perusti myöhemmin vielä Cisitalian tehtaan Argentiinaan, jossa valmistettiin Cisitalia 750-mallia.
Cisitalia 360.
Formula 1-tulokset

| Vuosi | Valmistaja | Moottori | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | Cisitalia D46 | BPM |  | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | GER | NED | ITA |
| 1952 | Cisitalia D46 | BPM |  Piero Dusio |  |  |  |  |  |  |  | DNQ |
Aiheesta muualla

Cisitalia Museum
Cisitalia Club of North America
Museum of Modern Art New York
Edson Bispo dos Santos

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edson Bispo vuonna 2009. |  Edson Bispo vuonna 2009. |  Edson Bispo vuonna 2009. |  |
Maa:   Brasilia
Miesten koripallo (pelaajana)
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 |  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chile 1959 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 |  |  |
|  Pronssia | México 1955 |  |  |
|  Pronssia | Chicago 1959 |  |  |
| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo (valmentajana).Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo (valmentajana).Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo (valmentajana).Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Brasilia> Miesten koripallo (valmentajana). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Cali 1971 |  |  |
|  Pronssia | México 1975 |  |  |
Edson ”Edson Bispo” Bispo dos Santos (27. toukokuuta 1935 Rio de Janeiro – 12. helmikuuta 2011 São Paulo) oli brasilialainen koripalloilija, koripallovalmentaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Bispo osallistui Brasilian miesten maajoukkueessa pelaajana kolmiin kesäolympialaisiin: Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 Brasilia voitti pronssia, ja Melbournessa 1956 maa oli kuudes. Bispo voitti Brasilian maajoukkuepelaajana myös maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja kolme mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista. Bispo toimi myös koripallovalmentajana ja johdatti Brasilian maajoukkueen muun muassa kahdesti mitaleille Pan-Amerikan kisoissa.
Bispo kuoli 75-vuotiaana 12. helmikuuta 2011.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1959
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Boccardo |
7 Senra |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Nóbrega |
13 Fonseca |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Empire Records

| Empire Records |
| --- | --- |
Perustettu:  2001
Perustajat:  Mariusz Kmiołek
Tyylilajit:  black metal, death metal, thrash metal, heavy metal, grindcore
Kotimaa:  Puola
Sijainti:  Ciechocinek
Infobox OKNimi-testi OK: 
Empire Records on puolalainen itsenäinen levy-yhtiö, jonka perusti Mariusz Kmiołek vuonna 2001. Levy-yhtiö on julkaissut levyjä mm. Vaderille, Vesanialle sekä Abused Majestylle.