stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

| 2016 UEFA Under-19 Championship |
| --- | --- |
Joukkueet:  8
 :  54 karsijasta
Isäntämaa:   Saksa
Ajankohta:  11.–24. heinäkuuta 2016
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Ranska
–  Hopeaa:   Italia
Ottelut:  16
Maalit:  57 (3,56 ottelua kohti)
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 olivat järjestyksessään 15. alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut sen jälkeen, kun ikärajaa nostettiin 19:ään vuodesta 2002 alkaen. Karsinnoista selviytyi kahdeksan joukkuetta lopputurnaukseen, joka pelattiin Saksassa 11.–24. heinäkuuta. Isäntäkaupunkeina olivat Aalen, Aspach, Heidenheim, Mannheim, Reutlingen, Sandhausen, Sinsheim, Stuttgart ja Ulm. Kahdesta neljän joukkueen alkulohkosta kaksi parasta joukkuetta pääsivät välieriin, joiden voittajat pelasivat loppuottelun. Pronssiottelua ei pelattu.
Mestaruuden voitti Ranska, jolle mestaruus oli kahdeksas, kun mukaan lasketaan turnauksen aiemmat versiot vuodesta 1948 alkaen, ja kolmas vuonna 2002 alkaneissa alle 19-vuotiaiden kilpailuissa. Hopeaa saavutti Italia, ja hävinneet välieräjoukkueet olivat Englanti ja Portugali. Alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pelasivat viidennestä paikasta seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin, ja sen sai Saksa voittamalla Alankomaat.
Ottelut > Alkulohkot

Lähde:
Merkkien selitykset: 
 V = voitot 
 T = tasapelit 
 H = häviöt 
 TM = tehdyt maalit 
 PM = päästetyt maalit
Ottelut > Lohko A

| Joukkue | Ottelut | V | T | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Portugali | 3 | 1 | 2 | 0 | 6 | 5 | 5 |
|  Italia | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 2 | 5 |
|  Saksa | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 5 | 3 |
|  Itävalta | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 5 | 2 |
Ottelut > Lohko B

| Joukkue | Ottelut | V | T | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Englanti | 3 | 3 | 0 | 0 | 6 | 3 | 9 |
|  Ranska | 3 | 2 | 0 | 1 | 8 | 3 | 6 |
|  Alankomaat | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 8 | 3 |
|  Kroatia | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 7 | 0 |
Ottelut > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. heinäkuuta | Englanti  | 1–2 |  Italia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Picchi 85' (om.) | (0–1) | Dimarco 27' (rp.), 60' | Mannheim     |
|   | Picchi 85' (om.) |  | Dimarco 27' (rp.), 60' | Mannheim     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. heinäkuuta | Portugali  | 1–3 |  Ranska |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Pacheco 3' | (1–1) | Blas 10', Mbappé 67', 75' | Mannheim     |
|   | Pacheco 3' |  | Blas 10', Mbappé 67', 75' | Mannheim     |
Ottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24. heinäkuuta | Ranska  | 4–0 |  Italia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Augustin 6' Blas 19' Tousart 82' Diop 90+2' | (2–0) |   | Sinsheim     |
|   | Augustin 6' Blas 19' Tousart 82' Diop 90+2' |  |   | Sinsheim     |
Jaavanloistorastas

| Jaavanloistorastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Loistorastaat Cochoa
Laji::  azurea
Kaksiosainen nimi
 Cochoa azurea  (Temminck, 1824) 
Katso myös
   Jaavanloistorastas Wikispeciesissä   Jaavanloistorastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jaavanloistorastas (Cochoa azurea) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Jaavanloistorastasta tavataan kotoperäisenä Indonesiassa Jaavan keski- ja länsiosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Jaavanloistorastas on luokiteltu vaarantuneeksi ja sitä uhkaa elinympäristöjen häviäminen.
Elinympäristö

Jaavanloistorastas elää vuoristojen sademetsissä 900–3 000 metrin korkeudella.
Brooks Adams

| Brooks Adams |
| --- | --- |
 Adams vuoden 1910 tienoilla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1848 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 13. helmikuuta 1927 (78 vuotta) Boston, Massachusetts
Ammatti:  historioitsija politiikan tutkija lakimies kirjailija
Muut tiedot
Koulutus: Harvardin yliopisto
Merkittävät teokset: The Law of Civilization and Decay (1895)
Peter Chardon Brooks Adams (24. kesäkuuta 1848 – 13. helmikuuta 1927) oli yhdysvaltalainen historioitsija, politiikan tutkija, lakimies, kirjailija ja talouskriitikko. Adamsin teokset käsittelevät sivilisaatioita ja niiden elinkaaria, taloutta, historiaa sekä yhdysvaltalaista valtiojärjestystä.
Adamsin suku oli varakas sekä poliittisesti vaikutusvaltainen, ja hän opiskeli perheperinteen mukaisesti oikeustiedettä. Sairastumisen jälkeen Adams kuitenkin jätti lakitoimen ja aloitti maailmanmatkailun. Hän alkoi tutkia menneiden valtakuntien nousuja ja tuhoutumisia ja kehitti veljensä Henryn kanssa teorian yleismaailmallisista jaksoista, jotka jokainen sivilisaatio käy läpi. Adamsien mukaan sivilisaatiot aluksi kasvavat, saavuttavat sitten kulttuurillisen ja taloudellisen huippunsa ja lopulta rappeutuvat ja tuhoutuvat. Näistä ajatuksista hän kokosi tärkeimmän teoksensa The Law of Civilization and Decay (1895).
1800-luvun loppuun mennessä Adams hylkäsi konservatismin ja hänestä tuli imperialisti sekä yhdysvaltalaisen progressivismin kannattaja.  Hänestä kuoriutui myös kapitalismin kriitikko ja hän vastusti voimakkaasti kultakantaa, jonka hän uskoi olevan ahneiden pohattojen salaliitto maailmantaloutta vastaan. Tähän salaliittoon hän myös yhdisti juutalaiset.
Adams oli omalaatuinen hahmo sekä avoin revisionisti, jonka ajatukset ja historiantulkinnat olivat epäsovinnaisia. Tästä huolimatta hänen teoksensa otettiin hyvin vastaan sekä asiantuntijapiireissä että yleisön keskuudessa, joskin hänen pessimistisiä ennustuksiaan kyseenalaistettiin. Adamsin ajatukset pohjustivat ja edelsivät myöhempiä teoksia, kuten Oswald Spenglerin Länsimaiden perikatoa sekä Arnold J. Toynbeen A Study of Historya.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Peter Chardon Brooks Adams syntyi 22. kesäkuuta 1848 Quincyssä, Massachusettsissa vaikutusvaltaiseen ja varakkaaseen Adamsin sukuun Charles Francis Adamsille ja Abigail Brown Brooksille. Adamsin isä oli diplomaatti ja hänen isoisänsä John Quincy Adams Yhdysvaltojen kuudes presidentti; isoisoisä John Adams oli nuoren tasavallan toinen presidentti. Perheeseen kuuluivat vanhemmat sisarukset Louisa Catherine Adams Kuhn, John Quincy Adams II, Charles Francis Adams Jr. sekä Henry Adams. Adams nimettiin äidinisä Peter Chardon Brooksin mukaan.
Adams oli omalaatuinen ja villi lapsi, joka pienestä saakka härnäsi perhettään ja sukulaisiaan kysymyksillä ja sopimattomilla huomautuksilla. Isä Charles Francis päätti rauhoittaa tiedonjanoista poikaansa opettamalla ja sivistämällä tätä laajasti, ja vei poikansa museoihin, teatteriin ja näytöksiin. Charles piti myös huolta poikansa fyysisestä kunnosta ja kaksikko ulkoili, ui sekä kalasti yhdessä. Adamsilla oli läheinen suhde myös perheen lastenhoitaja Rebecca Blanchardiin. Nuorena Adamsin vanhemmat veljet kiusasivat perheen nuorinta poikaa, mutta Henry-veljestä kuoriutui läheinen ystävä, joka huomasi tämän älynlahjat jo nuorena. Perhe muutti Isoon-Britanniaan toukokuussa 1861.
Elämäkerta > Koulutus ja avioliitto

Teini-ikäisenä Adams opiskeli Lontoossa, missä hänen perheensä asui monta vuotta. Hän palasi Massachusettsiin suvun toiveesta 1865 viimeistelemään opintonsa. Adams aloitti opintonsa Harvardin yliopistossa 1886, missä hän koki suorituspaineita sukutaustansa tuoman taakan vuoksi. Hän valmistui yliopistosta 1870 ja opiskeli sen jälkeen vuoden Harvard Law Schoolissa. Adams toimi isänsä sihteerinä vuonna 1872 Alabama-vaateiden aikaan, ja 1873 sai oikeuden harjoittaa lakia. Vuosina 1872–73 hän opetti lakia Harvard Law Schoolissa. Adams toimi asianajajana Bostonissa vuoteen 1881 saakka, kunnes tuntematon sairaus pakotti hänet lopettamaan hetkellisesti. Tämän jälkeen Adams aloitti maailmanmatkailun. Perhetaustansa turvin hän matkusteli ympäri Eurooppaa, Lähi-itää ja Aasiaa tutkien muun muassa menneiden valtakuntien raunioita.
Adamsilla oli 1880-luvulla suhde Heloise-nimisen kanadalaisnaisen kanssa. Suhteesta on säilynyt niukasti tietoa. Heloise oli tiettävästi ranskanopettaja Bostonissa ja hän matkusti Adamsin kanssa Euroopassa. Adams halusi naida Heloisen mutta nainen kieltäytyi, uskoen olevansa liian alhaista syntyperää tälle. Adamsin suku ei kuitenkaan vastustanut avioliittoa. Tästä huolimatta Heloise ei suostunut naimisiin, mutta pari pysyi läheisinä naisen kuolemaan saakka 1885. Kuoleman jälkeen Adams vetäytyi ulkomaailmasta ja vietti enemmän aikaa äitinsä Abigailin ja siskonsa Maryn kanssa. Ennen kuolemaansa Abigail pyysi poikaansa menemään naimisiin, ja tämän kuoltua 1889 poika teki työtä käskettyä. Adams kirjoitti perhetuttava Anna Cabot Mills Lodgelle etsivänsä tämän kaltaista vaimoa; Anna ehdotti sisartaan Evelyniä, jota Adams kosi välittömästi. Evelyn hyväksyi ja pari vihittiin muutaman viikon päästä syyskuussa 1889. Avioliiton jälkeen Adams lopetti lakitoimen jälleen ja aloitti historiasta kirjoittamisen sekä matkustelun vaimonsa kanssa.
Elämäkerta > Poliittinen herääminen

Adams julkaisi ensimmäisen teoksensa The Emancipation of Massachusetts vuonna 1887. Teos käsittelee hänen kotiosavaltionsa historiaa kielteisesti Salemin noitaoikeudenkäyntien näkökulmasta. Paikallinen eliitti ja Adamsin oma suku närkästyi teoksesta. Kirja enteilikin hänen epäsovinnaista historiantulkintaa.
Adams oli konservatiivi vuodenvaihteeseen 1892–1893, jolloin Grover Cleveland valittiin toista kertaa presidentiksi. Tällöin Yhdysvaltoja ravisteli suuri talouslama, joka uhkasi köyhdyttää Adamsin suvun. Vaikka suurin osa perheen omaisuudesta selvisi lamasta, Adams alkoi suhtautua kriittisesti kultaan jonka hän uskoi aiheuttaneen laman. Adams päätteli että ahneet kapitalistit olivat kultakannan takana, ja hän alkoi tutkia historiallisten valtakuntien talousjärjestelmiä. Hän alkoi kannattaa ensin kaksimetallikantaa ja sitten hopeakantaa, jonka puolesta hän lobbasi aktiivisesti vuoden 1896 vaalien aikaan.
Adams tutki menneiden sivilisaatioiden talouksia ja niiden romahtamisia. Hän kehitteli teorioita yhdessä veljensä Henryn kanssa, ja heidän ajatusten pohjalta hän kirjoitti pääteoksensa The Law of Civilization and Decay, joka julkaistiin 1895. Teoksessa Adams kuvaa, kuinka kehittyneet yhteiskunnat syntyvät, laajenevat, kehittyvät ja lopulta ajautuivat rappioon ja tuhoon. Kirja sai myönteisen vastaanoton asiantuntijoiden sekä yleisön keskuudessa, joskin Adamsin revisionistiset päätelmät ja pessimistiset ennustukset eivät kaikkia miellyttäneet.
Adams oli pitkään demokraatti ja tuki puolueen ehdokasta William Jennings Bryania vuoden 1896 presidentinvaaleissa. Hänen poliittiset näkemykset alkoivat kuitenkin muuttua jo seuraavana vuonna oleskeltuaan pääkaupunki Washingtonissa. Siellä Adams tapasi ja lounasti Theodore Rooseveltin kanssa, josta tuli läheinen ystävä. Roosevelt oli arvostellut myönteisesti Adamsin teoksen The Forum -lehdessä, vaikkei ollutkaan samaa mieltä tämän ennustusten kanssa. Teos oli silti vaikuttanut Rooseveltin ajatteluun.
Elämäkerta > Vaikutusvaltaiseksi historioitsijaksi

Kun Espanjan–Yhdysvaltain sota alkoi 1898, Adams uskoi Yhdysvaltojen tuhon alkaneen, mutta muutti pian mieltään ja ilmaisi tukensa sodalle. Kun sota oli ohitse ja Yhdysvallat miehittänyt Filippiinit, Adamsista tuli amerikkalaisen imperialismin kannattaja. Hänestä eristäytymispolitiikka ei ollut enää varteenotettava vaihtoehto Yhdysvalloille: ”Puheet eristäytymisestä ovat turhia. Luonto on kaikkivoipa ja maailma kuin suuri virtaus, jossa kansakunnat kieppuvat mukana niin kauan kuin ne vain jaksavat ja voivat.”
Adams uskoi Yhdysvaltojen voivan nousta rappiosta kohti uutta nousua sotilaallisen mahdin avulla. Sodan jälkeen hän alkoi työstää ajatuksiaan uudelleen ja kirjoitti liudan uusia esseitä, joissa hän täydensi aiempia teorioitaan käyttäen hyväksi juuri käytyä sotaa.  Matkatessaan Euroopassa 1899 Evelyn-vaimo koki hermoromahduksen. Adams peruutti suunnittelemansa Aasian-matkan ja keskittyi vaimostaan huolehtimiseen.
Adams oli pitkään pidetty hahmo Massachusettsin demokraattipiireissä, ja monet povasivat hänestä jopa kuvernööriehdokasta vuoden 1898 vaaleihin. Brooks erosi kuitenkin puoluetovereistaan imperialismiin liittyvissä kysymyksissä, ja 1900 hän liittyi republikaaniseen puolueeseen. Hänen ystävänsä ja aateveljensä varapresidentti Theodore Roosevelt nousi presidentiksi 1901, kun presidentti William McKinley salamurhattiin. Adams jatkoi Rooseveltin ystävänä ja neuvonantajana. Muiden progressivismin puolestapuhujien tapaan haaveili yhteiskunnasta, jonka tavoitteena oli taloudellinen ja kulttuurillinen edistys tieteen puitteissa.
Elämäkerta > Paluu lakitoimeen ja viimeiset vuodet

Adams palasi takaisin lain pariin, jota hän opetti Bostonin yliopistossa vuosina 1903–1909. Hän edusti Spokanen kaupunkia 1907 oikeusjutussa rautatiemagnaatti James J. Hilliä vastaan. Hän alkoi kerätä 1904 yhteen John Quincy Adamsin kirjeitä ja papereita, tarkoituksenaan kirjoittaa tämän elämäkerta, mutta työ jäi lopulta kesken riideltyään Henry-veljen kanssa.
Adams työskenteli 1912 Theodore Rooseveltin epäonnistuneen presidenttikampanjan puolesta,  ja otti osaa Massachusettsin perustuslakikokoukseen 1917–18. Kokouksessa hän luennoi pitkään toisille osallistujille historiasta ja esitti radikaaleja uudistuksia osavaltion perustuslakiin, mutta ehdotukset hylättiin.
Läheinen veli Henry kuoli 1918, mikä masensi Adamsia suuresti. Veljen kuoleman jälkeen Adams alkoi käydä läpi uskonasioita, ja kääntyi takaisin kristinuskoon oltuaan suurimman osan elämästään agnostinen skeptikko. Samana vuonna hänet valittiin American Academy of Arts and Sciencesin jäseneksi.
Henryn ja muiden läheisten kuoleman jälkeen Adams ja Evelyn matkustivat yhdessä sihteeri Wilhelmina Harrisin kanssa, jonka Adams oli palkannut 1920-luvulla. Lopulta Evelynin terveys petti ja Adams uskoi tämän lääkärien hoitoon. Adams kärsi itse eturauhausvaivoista ja 1922 hänelle tehtiin vaikea leikkaus, joka ei kuitenkaan parantanut vaivoja. Vaivat johtivat lopulta parantumattomaan syöpään. Adams myös loukkasi lonkkansa kaatuessaan vanhalla työtuolilla. Asuttuaan pitkään yksin Adamsien sukutalossa hän muutti Bostoniin 1926. Henkisesti ja fyysisesti runneltu Evelyn kuoli sairaalassa 14. joulukuuta 1926. Brooks Adams kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin 78-vuotiaana 14. helmikuuta 1927. Kuolinvuoteellaan Adams mutisi nuoruutensa Heloise-rakkaan sekä lastenhoitaja Rebecca Blanchardin nimet. Hän oli tiettävästi halunnut tulla haudatuksi Heloisen viereen, mutta tämän hautapaikasta ei ollut varmuutta eikä testamentissa ollut mainintaa erityisistä hautajaisjärjestelyistä.
Tuotanto ja yhteiskuntateoriat > Yhdysvaltalainen valtiojärjestys

Brooks Adams ja hänen veljensä Henry uskoivat, että yhdysvaltalainen demokratia sekä yhteiskuntajärjestys oli tuomittu epäonnistumaan. Veljekset katsoivat, ettei perustajaisien unelma tasavallasta voinut toteutua, sillä yhteiskunnan poliittinen koneisto oli läpimätä ja korruptoitunut. Heistä yhdysvaltalainen kapitalismi keskittyi liikaa taloudelliseen kehitykseen, eikä se ottanut huomioon ihmisten sieluntarpeita.
Vaikka Adams olikin 1800-luvulla pessimistinen tulevaisuuden suhteen, tuli hänestä vuosisadan loppuun mennessä amerikkalaisen imperialismin ja progressivismin kannattaja. Hän ehdotti uudeksi yhteiskuntajärjestelmäksi sosiaalista korporativismia, jossa uudella amerikkalaisella imperiumilla ja tarkkaan rajoitetuilla suuryrityksillä olisi ratkaiseva rooli. Tämä uusi, parempi maailma olisi yhdysvaltalaisjohtoinen. Adams uskoi että Yhdysvallat voisi uuden imperiuminsa myötä välttää tuhon, ja hänestä maan tuli nousta Englannin, Konstantinopolin ja Rooman valtakunnan veroiseksi talousmahdiksi. Teoksissaan America’s Economic Supremacy (1900) ja The New Empire (1902) Adams käsitteli maailman tilaa Espanjan–Yhdysvaltain sodan jälkeen. Hän esittää, että tie kehittyneeseen tulevaisuuteen rakentuu sivistämisen, opetuksen sekä tarkoituksellisen ja ammattimaisen hallinnon varaan. Yhdysvaltalainen hallinto tuli järjestää uudelleen tieteen ja taidokkaan hallinnon puitteissa, etteivät Adamsin inhoamat plutokraatit ja sosialistit saaneet enempää valtaa. Kirjassaan The Theory of Social Revolutions (1913) Adams tutki yhdysvaltalaisen valtiomuodon ongelmia ja puutteita, joista huomattavimmaksi hän nosti varakkaat kansanosat, jotka käyttävät laajaa valtaa mutta jotka eivät ota vastuuta toimistaan.
Tuotanto ja yhteiskuntateoriat > Yhdysvaltojen historia

Henry-veljen kuoltua Adams keräsi tämän kirjoituksia teokseen The Degradation of the Democratic Dogma (1919). Kirja käy läpi Adamsien sukuhistoriaa: se alkaa Yhdysvaltain demokratian perustajiin lukeutuneesta John Adamsista ja päättyy kahteen pojanpojanpoikaan, jotka lopulta hylkäävät ”demokraattisen dogmin”. Veljekset kiistelivät myös sukuhistoriasta. Adams alkoi 1904 keräämään yhteen John Quincy Adamsin kirjeitä ja papereita, tarkoituksenaan kirjoittaa elämäkerta. Vanhempi veli Charles oli aikonut samaa, ja sai tietää veljensä suunnitelmista vasta 1905 otettuaan yhteyttä Massachusettsin historiallisen seuran kirjastoon. Adams työsti elämäkertaa marraskuuhun 1908 saakka, kunnes lähetti lähes 600-sivuisen käsikirjoituksen Henry-veljelle. Veljeksille syntyi kiistaa siitä kuinka Quincy Adamsia tuli muistaa. Henryn mielestä veljen tulkinnat Quincystä olivat liian myönteiset, sillä hän itse suhtautui kielteisesti isoisäänsä. Lopulta teos jäi kesken.
Tuotanto ja yhteiskuntateoriat > Korkeakulttuurien elinkaaret

Vuoden 1893 talouslaman jälkeen Adams ryhtyi tutkimaan menneiden valtakuntien nousuja, talousjärjestelmiä sekä romahduksia. Adams kehitti ajatuksia yhdessä veljensä kanssa ja kirjoitti niiden pohjalta magnum opuksensa The Law of Civilization and Decay (1895). Kirjassaan Adams esittää että suuret sivilisaatiot käyvät läpi tiettyjä ajanjaksoja, jotka lopulta johtavat rappioon ja tuhoon. Sivilisaatioiden ajanjaksot ovat Adamsin mukaan seuraavanlaiset: valtion perustavat barbaarit, jotka alkavat palvoa tiettyä jumalaa. Tämän jälkeen valtakunta laajenee kaupankäynnin myötä, ja lopulta valta ja raha keskittyvät suuriin kaupunkeihin. Tässä vaiheessa valtio on keskittänyt liikenevät voima- ja miesvarat talouteen, eikä se kykene torjumaan vihollisten hyökkäystä, mikä lopulta johtaa valtakunnan romahdukseen. Aluksi valtiota hallitsevat hyväntahtoiset ”sotilaallis-uskonnolliset miehet”, mutta myöhemmin heidän tilalleen tulevat ”taloudelliset miehet” – kauppiaat ja pankkiirit, jotka saattavat valtion perikatoon.
Adams haki teorioilleen tukea luonnontieteiden puolelta, ja esitti ”lakinsa” perustuvan biologisille tosiasioille: ihmisten toimintaa ajaa luonnonvoimainen ”energia”, joka ilmenee heissä pääosin pelkona ja ahneutena. Tämä voima myös luo ihmisen erilaiset arkkityypit:
»Teoria perustuu tieteellisesti hyväksyttyyn sääntöön, jonka mukaan voiman ja energian lait ovat yleismaailmallisia. Täten eläinkunnan harjoittama toiminta on sellaista, jonka kautta auringon säteilemä energia välittyy. –– Aiemmissa vaiheissa tämä [energian] keskittyminen on ilmennyt ilmiselvissä kohdissa. Alkukantaisissa ja hajanaisissa yhteisöissä tämä ilmenee voimakkaana mielikuvituksena, ja tämä ihmistyyppi on uskonnollinen, sotilaallinen sekä taiteellinen. Mitä pidemmälle yhteisö keskittyy yhteen paikkaan, pelko antaa periksi ahneudelle ja ihmisen taloudellinen puoli voittaa sotilaallisen ja uskonnollisen.» 
(Vapaa suomennos ja lyhennelmä.)
Mina J. Carsonin (1983) mukaan Adamsin ajattelu on oudolla tavalla animistista. Filosofi J. E. Salomaa on kutsunut Adamsin teoriaa ”energeettiseksi historian tulkinnaksi”, kun taas teologi Yrjö Massa väitöskirjassaan (1954) ”kulttuuriteoriaksi”.
Tuotanto ja yhteiskuntateoriat > Talousteoriat

Adams tutki tarkemmin myös taloutta. The Law’ssa hän kuvaa, kuinka historiallisesti kauppakeskukset ovat siirtyneet aina idästä kohti länttä; ensin Konstantinopoliin, sitten Venetsiaan ja sieltä Pariisiin sekä Amsterdamiin ja lopulta Lontooseen. Hän ennusti, että ennen pitkää maailman rahakeskus siirtyy Lontoosta New Yorkiin. Hän odotti Ison-Britannian talouden taantuvan 1800-luvun lopulla, ja että Venäjä ja Saksa nousisivat uusiksi uhiksi Yhdysvaltojen vallalle. Hän ennusti kirjassaan America’s Economic Supremacy (1900), että 50 vuoden päästä Yhdysvallat ja Venäjä olisivat maailman johtavat valtiot ja näistä ensiksi mainittu olisi mahtavempi. Adams vastusti ankarasti kultakantaa vuoden 1893 laman jälkeen, ja alkoi kannattaa ensin kaksimetallikantaa, jonka jälkeen hopeakantaa.
Tuotanto ja yhteiskuntateoriat > Juutalaisvastaisuus

Adams inhosi veljensä Henryn tavoin juutalaisia, ja he uskoivat heidän toimivan salaliitossa maailmantaloutta vastaan. Adamsin mukaan ahneet kapitalistit olivat hänen vihaamansa kultakannan takana, ja hän uskoi näiden solmineen salaliiton juutalaisten kanssa. Adamsin mukaan juutalaiset olivat myös Rooman valtakunnan talousromahduksen ja muiden historiallisten katastrofien takana. Hän avasi ajatuksiaan juutalaisista kirjeessään veljelleen 1890-luvun alussa: ”Rooma oli siunattu, todellinen maanpäällinen paratiisi lukuun ottamatta valehtelevia ja juonittelevia juutalaisia, joiden joukko on samalla tavalla hallinnut ja manipuloinut maatamme jo monen vuoden ajan”.