stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minna Canthin katu

Minna Canthin katu voi tarkoittaa seuraavia katuja eri kaupungeissa:
Minna Canthin katu Helsingissä
Minna Canthin katu Jyväskylässä
Minna Canthin katu Kuopiossa
Minna Canthin katu Tampereella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Minna Canthin katu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maserati Quattroporte

| Maserati Quattroporte |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Maserati
Valmistusvuodet:  1963–1969 1974–2000 2004–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  F-segmentti
Tekniset tiedot
Moottori:  V6, V8
Iskutilavuus:  n. 4 100–4 900 cm³
Vetotapa:  takaveto, neliveto
Maserati Quattroporte on Maseratin valmistama neliovinen luksus-sedan. Autosta on valmistettu viisi sukupolvea, jokainen malli oli markkinoilla noin viisi vuotta.
Quattroporte I (1963–1969)

1960-luvun alussa Maseratin maine oli korkealla. Myynnin kasvaessa prinssi Karim Aga Khan tilasi erikoisversio Maserati 5000 WP:n, runkonumero 103 060. Auton muotoili Pietro Frua. Seuraavana vuonna Maserati esitteli ensimmäisen sukupolven Quattroporten (1963). Auton muotoilusta vastasi taas Frua. Vuoden 1963 'Tipo 107' Quattroporte (ital. neliovinen) sai seuraa kahdesta muusta huomionarvoisesta GT-autosta Facel Vegasta ja Lagonda Rapidesta.
Auto oli varustettu 4,1-litraisella (4136 cm3) V8-moottorilla, joka tuotti tehoa 256 hv (SAE) (191 kW) @ 5 600 r/min. Vaihteistona oli 5-vaihteinen ZF:n manuaalivaihteisto tai 3-vaihteinen automaatti. Huippunopeudeksi Maserati ilmoitti 230 km/h.
Vuosien 1963 ja 1966 välillä autoa tehtiin 230 kappaletta. Vuonna 1966 Maserati uudisti Tipo 107:n. Autoon tuli kahdet ajovalot (käytössä jo USA-mallissa) ja vuodesta 1968 moottoriksi tuli 4,7-litrainen, 295 hp (SAE) (220 kW) versio. Toista sarjaa valmistettiin noin 500 kpl. Valmistus loppui vuonna 1969.
Vuonna 1971 Karim Aga Khan tilasi toisen erikoisversion Maserati Indyn, jolle annettiin tyyppikoodi AM 121.
Quattroporte II (1974–1978)

Vuoden 1974 Torinon autonäyttelyssä Maserati esitteli Quattroporte II (AM 123) -mallin Citroën SM:n rungolla. Citroen oli nimittäin ostanut italialaisyrityksen hiukan aiemmin. Autossa oli kulmikkaampi Bertonen kori, joka oli siihen aikaan muodissa. Malli on ainoa Maserati Quattroporte, jossa oli hydraulinen jousitus ja etuveto. Autossa oli myös kääntyvät ajovalot. Vuoden 1973 öljykriisi alensi kuitenkin tämäntyyppisten autojen kysyntää ja V6-moottori sekä etuveto eivät houkuttaneet asiakkaita. Näin ollen Quattroporte II:a valmistettiin vain 13 kpl. Autoista kuusi oli esisarjaa ja loput seitsemän tehtiin tilauksesta vuosien 1975 ja 1978 välillä.
Quattroporte III (4porte 1976–1979, Quattroporte 1979–1990)

Quattroporte III:n julkisti Maseratin uusi johtaja Alejandro de Tomaso tuotantoryhmänsä kanssa vuonna 1976. Auto oli takavetoinen suurella V8-moottorilla varustettu malli. Tomasolle oli tärkeää, että juuri esitellylle Mercedes-Benz 450SEL 6.9:lle oli olemassa italialainen kilpailija.
Tuotantomäärät Quattroportella olivat seuraavat:
1 876 kpl Quattroporte III:a vuosien 1979 ja 1988 välillä.
1 821 kpl standardia 4porte-mallia (1979–1984).
Jäljelle jäävät 55 kpl olivat Royale-malleja, jotka valmistettiin vuosien 1984 ja 1988 välillä. Nämä olivat 80 000 USD:n hintaisia autoja, joita tehtiin vain tilauksesta.
Quattroporte III oli viimeinen italialainen käsin tehty auto erikoismarkkinoille. Kaikki ulkopuoliset liitokset ja saumat oli täytetty, jotta saatiin saumaton ulkonäkö.
Vuonna 1976 Giorgetto Giugiaro esitteli kaksi ItalDesignin näyttelyautoa Maseratin alustalla (Medici I ja Medici II). Vuoden 1976 lopulla Maserati julkisti Quattroporte III (Tipo AM 330) -mallin, jolla oli paljon yhteistä näiden Medici-autojen kanssa. Medici-mallit perustuivat Kyalami coupé-malliin, joka vuorostaan perustui De Tomaso Longchampiin.
Quattroporte III julkaistiin nimellä "4porte". Siinä oli 4,2-litrainen moottori, joka tuotti 251 hv (SAE) (187 kW), myöhemmin 238 hv (SAE) (177 kW). Autoa sai myös 4,9 litran V8-moottorilla (280 bhp @ 5 800 rpm).
Vuonna 1979 Quattroporte sai oikean nimensä takaisin ja sitä valmistettiin 4,2 ja uudella 4,9 litran moottorilla 278 hv (SAE) (207 kW). Jälkimmäisessä oli Borg–Warnerin automaattivaihteisto, joka pian korvattiin Chryslerin Torqueflite-vaihdelaatikolla. Pienemmän moottorin käyttö loppui vuonna 1981.
Vuonna 1986 esiteltiin Maserati Royale -erikoisluksusmalli Quattroporte III:sta. Moottori oli päivitetty 295 hv (SAE) (220 kW) tehoiseksi.
Kaiken kaikkiaan Quattroporte III-mallia tehtiin 2 141 kpl, yksi Italian presidentin käyttöön. Tuotanto päättyi vuonna 1990.
Quattroporte IV (1994–2000)

Quattroporte IV:n muotoili Lamborghini Countachin muotoilija Marcello Gandini. Uusi auto oli pienempi ja ilmanvastukseltaan
parempi (0,31 cd). Autoon asennettiin 2,8-litrainen Biturbo V6, joka tuotti tehoa 280 hv (SAE) (208 kW). Tämä moottori mahdollisti 255 km/h:n huippunopeuden. Italialaisille oli oma mallinsa, jossa oli 2,0 l Biturbo V6, joka tuotti 283 hv (SAE) (211 kW) tehoa.
Vuonna 1995 esiteltiin V8 3,2 l Biturbo, joka kehitti 330 hv (SAE) (246 kW) ja mahdollisti 263 km/h huippunopeuden.
Kun Ferrari otti Maseratin vastuulleen, esiteltiin vuonna 1998 Quattroporte Evoluzione. Tämän parannetun mallin kojetaulusta hävisi Maseratin kuuluisa soikea kello. Tuotanto päättyi vuonna 2000.
Quattroporte V (2004–2012)

Vuonna 2004 Maserati aloitti Pininfarinan muotoileman Quattroporten valmistuksen samalla 4,2 litran moottorilla, joka oli käytössä Maserati Coupéssa ja Maserati Spyderissa.
Aiheesta muualla

MaseratiQuattroporte.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Miliza Korjus

Miliza Elizabeth Korjus [militsa] (18. elokuuta 1909 Varsova, Puolan kuningaskunta, Venäjä – 26. elokuuta 1980 Culver City, Yhdysvallat) oli isänsä puolelta vironruotsalainen ja äitinsä puolelta liettualais-puolalainen koloratuurisopraano ja näyttelijä.
Korjus opiskeli Kiovan konservatoriossa, aloitti laulajan uransa Neuvostoliitossa 1920-luvulla ja siirtyi sieltä Baltian maihin ja Saksaan. Hänet kiinnitettiin Berliinin valtionoopperaan 1933, jossa hän sai lempinimen "Berliinin satakieli". Hänen tunnetuin kappaleensa on 1935 levytetty Warum?, jonka sävelsi saksalainen Theo Mackeben, Johann Wolfgang von Goethen erään runon katkelmaan. Korjus sai filmisopimuksen Hollywoodiin 1930-luvun lopussa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Unohtumaton valssi (The Great Waltz) 1938, josta hänellä oli parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuus. Muista elokuvista mainittakoon espanjankielinen Caballería del Imperio Meksikossa, jossa Korjus asui 1940-luvun alkupuolella, jonka jälkeen Yhdysvalloissa. Hän oli kahdesti naimisissa.
Miliza Korjuksen tytär Melissa F. Wells
Hänen tyttärensä Melissa Foelsch Wells toimi diplomaattina, muun muassa Yhdysvaltain Viron-suurlähettiläänä 1998-2001.
Aiheesta muualla

Miliza Korjus Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Miliza Korjus Find A Grave (englanniksi)
Melkein Mensa

| Melkein Mensa |
| --- | --- |

Tyyli:  visailuohjelma viihde
Kestoaika:  41 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   FOX  Star Channel 
Esitetty:  18. elokuuta 2020 –
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  70
Tuotanto
Tuottaja(t):  Taku Kaskela
Vastaava(t) tuottaja(t):   Tatu Ferchen  Alex Laszlo  Martti Sivonen 
Ohjaaja(t):  Jan-Aslak Leino
Käsikirjoittaja(t):   Yasir Gaily  Taku Kaskela  Riku Siivonen 
Tuotantoyhtiö(t):  Banijay Finland
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Game Show 2021 Kultainen Venla Game Show 2022
Aiheesta muualla
IMDb 
Melkein Mensa on FOX ja Star Channel -kanavien esittämä suomalainen televisio-ohjelma, jossa jokaisessa jaksossa kolme julkisuuden henkilöä kilpailevat tietovisassa vaihtuvin teemoin. Vastaamista saatetaan hankaloittaa erilaisilla tehtävillä ja vääristä vastauksista rangaistaan. Ohjelmaa juontaa Juha Perälä ja sen vakiokilpailijana on Eero Ritala.
Melkein Mensaa on esitetty yhteensä seitsemän tuotantokautta vuosina 2020–2024.
Ohjelma perustuu norjalaiseen Huskestue-formaatiin.
Jaksot > Seitsemäs tuotantokausi

| Jakso | Vieraat | Ensiesitys Star Channel -kanavalla |
| --- | --- | --- |
| 1 | Juuso Mäkilähde Tuukka Ritokoski Tomi Haustola | 16. tammikuuta 2024 |
| 2 | Karoliina Tuominen Linnea Leino Maaria Nuoranne | 23. tammikuuta 2024 |
| 3 | Sonja Kailassaari Janne Grönroos Kim Herold | 30. tammikuuta 2024 |
| 4 | Iikka Forss Tommi Rantamäki Ulla Virtanen | 6. helmikuuta 2024 |
| 5 | Eeva Vekki Johannes Mollberg Yasir Gaily | 13. helmikuuta 2024 |
| 6 | Joonas Kääriäinen Linda Wiklund Ushma Olava | 20. helmikuuta 2024 |
| 7 | Joona Hellman Sara Chafak Ville Pusa | 27. helmikuuta 2024 |
| 8 | Niko Nousiainen Tytti Junna Julianna Jokela | 5. maaliskuuta 2024 |
| 9 | Fathi Ahmed Ursula Herlin Matti Paalanen | 12. maaliskuuta 2024 |
| 10 | Harri Syrjänen Antto Terras Janne Porkka | 19. maaliskuuta 2024 |
Minna Canthin katu (Jyväskylä)

Minna Canthin katu Jyväskylässä
Minna Canthin katu on noin 300 metriä pitkä katu Jyväskylän keskustan länsiosassa. Sen itäpuolella on kerrostaloja, joissa on myös liikkeitä, länsipuolella Lounaispuisto. Se päättyy etelässä Hannikaisenkatuun, pohjoisessa Seminaarinkatuun. Aikaisemmin katu oli nimeltään Puistokatu, mutta se nimettiin Minnankaduksi, kun Jyväskylän nykyisen Puistokadun nimi vahvistettiin vuonna 1910, ja 1950-luvulla nimi muuttui Minna Canthin kaduksi.
Minerva (elokuva)

| Minerva |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Timo Mänttäri, 1997.
Ohjaaja:  Simo Halinen
Käsikirjoittaja:  Simo Halinen
Tuottaja:  Lasse Saarinen
Säveltäjä:  Sanna Salmenkallio
Kuvaaja:  Tuomo Virtanen
Leikkaaja:  Juha Antti-Poika Simo Halinen
Lavastaja:  Markku Pätilä
Pääosat:  Mikko Reitala Vera Kiiskinen, Asko Sarkola
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinotar
Ensi-ilta:  15. elokuuta, 1997
Kesto:  57 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minerva on Simo Halisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draamaaelokuva vuodelta 1997.
Elokuvassa Mauri ja Minerva ovat eron partaalla oleva aviopari ja he joutuvat tekemään ratkaisevia valintoja elämässään.
Melolonthini

| Melolonthini |
| --- | --- |
 Juhannusturilas (Amphimallon solstitiale)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Melolonthinae
Tribus::  Melolonthini  Samouelle, 1819
Suvut
 Amphimallon  Anoxia  Dasylepida  Dermolepida  Dinacoma  Fossocarus  Gronocarus  Hypothyce  Hypotrichia  Melolontha  Parathyce  Plectrodes  Phyllophaga  Polyphylla  Thyce 
Katso myös
   Melolonthini Wikispeciesissä   Melolonthini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melolonthini on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimon Melolonthinae-alaheimoon kuuluva tribus.
Sukuja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Amphimallon  Anoxia  Dasylepida  Dermolepida |  Dinacoma  Fossocarus  Gronocarus  Hypothyce |  Hypotrichia  Melolontha  Parathyce  Plectrodes |  Phyllophaga  Polyphylla  Thyce |
Melkart-steela

Melkart-steela.
Melkart-steela on Aleppon pohjoispuolelta Syyriasta löydetty steela, joka on yleensä ajoitettu 900-luvun toiselle puoliskolle tai 800-luvun alkupuoliskolle eaa. Steela sisältää Melkartin kuvan ja piirtokirjoituksen, jonka mukaan steelan pystytti Bar-Hadad. Täysin varmaa ei ole, kehen nimi viittaa. Piirtokirjoituksen teksti on arameaa. Nykyisin steela on Aleppon kansallismuseolla.
Steela

Melkart-steela löydettiin 1930-luvun lopulla osana roomalaisajalla rakennettua muuria Bredshin kylästä (noin 7 km Aleppon pohjoispuolella Syyriassa). Basaltista tehty steela kuvaa Melkart-nimistä jumalaa, joka pitää kirvestä yhdessä ja ankh-symbolia toisessa kädessä. Melkart oli erityisesti foinikialaisrannikolla ja Tyroksen kaupungissa palvottu jumala, mutta hänen palvontansa oli yleistä myös laajemmalla alueella. Melkart tulee foinikian sanoista mlk qrt, jotka tarkoittavat kaupungin kuningasta. Viisirivinen arameankielinen piirtokirjoitus sijaitsee jumalan kuvan alapuolella. Piirtokirjoituksen toinen rivi on huonosti säilynyt. Viidennellä rivillä on ainoastaan yksi kirjain, mutta ilmeisesti tekstiä ei kuitenkaan ole tuhoutunut tältä riviltä. Kirjoitustyylin ja kielen perusteella piirtokirjoitus voidaan ajoittaa 900-luvun toiselle puoliskolle tai 800-luvun alkupuoliskolle eaa.
Steelan pystyttänyt Bar-Hadad (Heprealaisessa Raamatussa Ben-Hadad) on perinteisesti yhdistetty Damaskokseen, mutta löytöpaikka Aleppon lähellä sopii huonosti tämän kanssa. Damaskoksen ei tiedetä hallinneen näin laajoja alueita 900–800-luvuilla eaa. Kyseessä voi myös olla jonkun Aleppon lähellä sijainneen kuningaskunnan samanniminen hallitsija. Nimi tarkoittaa Hadadin poikaa, ja Hadad oli rautakautisen Syyrian yksi keskeisimmistä jumalista, jonka tunnettu kulttikeskus oli Aleppo. Bar-Hadad voisi siten olla melko yleinen nimi koko Syyrian alueella rautakaudella. Joidenkin tutkijoiden mukaan kyseessä on arvonimi, jonka Aramin kuninkaat omaksuivat noustuaan kuninkaaksi. Toisaalta piirtokirjoituksen pystyttäjä sanoo olevansa Aramin kuningas, mikä saattaisi kuitenkin viitata Aram-Damaskoksen kuningaskuntaan. On siksi mahdollista, että Damaskoksen Bar-Hadad on pystyttänyt steelan sotaretkellään pohjoiseen. Bar-Hadadin tiedetään käyneen sotia liittolaistensa tueksi myös Syyrian pohjoisosissa.
Piirtokirjoitus steelassa

”Hesionin poika” on erittäin huonosti säilynyt; muita ehdotuksia isän nimeksi on mm. Atarsamak, Attarhamek ja Tab-Rimmon. Jotkut tutkijat rekonstruoivat myös isoisän nimen, mutta ei ole täysin varmaan onko teksti jatkunut. Koska kuitenkin muiden rivien teksti on selvästi pidempi, on toden näköistä, että teksti on näiltä osin ajan myötä pyyhkiytynyt pois. Viidennellä rivillä on ainoastaan yksi kirjain (h), joka vastaa suomen possessiivisuffiksia (yks. 3. p., tässä vastaa päätettä -nsa).
Meliz Karlge

| Meliz Karlge> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. joulukuuta 1973 (ikä 50) Bankeryd, Småland, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Merkittävät roolit:  ”Sophie Nordh”   Johan Falk -elokuvat
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Meliz Karlge (s. 23. joulukuuta 1973 Bankeryd, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä, joka on esiintynyt Johan Falk -elokuvissa Sophie Nordhin roolissa.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Hus i helvete | Gita, Minoon sisko |
| 2009 | Johan Falk 1 – erikoisyksikkö | Sophie Nordh |
| 2009 | Johan Falk: Aseveljet | Sophie Nordh |
| 2009 | Johan Falk: National Target | Sophie Nordh |
| 2009 | Johan Falk: Leo Gaut | Sophie Nordh |
| 2009 | Johan Falk: Operaatio Satakieli | Sophie Nordh |
| 2009 | Johan Falk: Lainsuojattomat | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: Pelin säännöt | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: 107 patrioottia | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: Kaikkien ryöstöjen äiti | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: Organisaatio Karayan | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: Soluttautuja | Sophie Nordh |
| 2012 | Johan Falk: Koodinimi Lisa | Sophie Nordh |
| 2015 | Johan Falk: Ojasta allikkoon | Sophie Nordh |
| 2015 | Johan Falk: Hiljaista diplomatiaa | Sophie Nordh |
| 2015 | Johan Falk: Veritimantit | Sophie Nordh |
| 2015 | Johan Falk: Suljettu | Sophie Nordh |
| 2015 | Johan Falk: Päätös | Sophie Nordh |
Lähde:
Milja Aarnio

| Milja Aarnio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Milja Mirjami Aarnio, alun perin Lehikoinen
Syntynyt: 3. tammikuuta 1923 Polvijärvi
Kuollut: 3. tammikuuta 2011 (88 vuotta) Turku
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kuvanveistäjä, keramiikkataiteilija ja kuvaamataidonopettaja
Taiteilija
Taidesuuntaus:  naivismi
Kuuluisimpia töitä:  Merenneito, pronssi, (1965)
Milja Mirjami Aarnio, alun perin Lehikoinen (3. tammikuuta 1923 Polvijärvi – 3. tammikuuta 2011 Turku) oli turkulainen kuvanveistäjä, keramiikkataiteilija ja kuvaamataidonopettaja, jonka tunnetuin teos on pronssiveistos Merenneito (1965) Tampellan teollisuusalueella Tampereella.
Aarnio opiskeli Helsingissä Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1946–1949 ja 1961–1963 Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Aarnion teoksia esiteltiin ensi kertaa julkisesti Turussa vuonna 1958. Hänen varhaisimmat julkisesti esitellyt teokset olivat vesivärimaalauksia.
Aarnio tunnetaan saviveistoksistaan, joihin kohdistunut mielenkiinto oli hänen oman arvauksensa mukaan syttynyt jo lapsena.
Merenneito, Tampere, 1965.
Aiheesta muualla

Aarnio, Milja (s.1923 Polvijärvi) Oulun taidemuseo. Arkistoitu 12.5.2021. Viitattu 21.6.2020.
Melolontha

| Melolontha |
| --- | --- |
 Saksanturilas (Melolontha melolontha)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Melolonthinae
Tribus::  Melolonthini
Suku::  Melolontha  Fabricius, 1775
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Melolontha Wikispeciesissä   Melolontha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melolontha on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.
Lajeja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Melolontha aceris  Melolontha aeneicollis  Melolontha afflicta  Melolontha albida  Melolontha albidiventris  Melolontha albopruinosa  Melolontha anita  Melolontha bifurcata  Melolontha chinensis  Melolontha ciliciensis  Melolontha clypeata  Melolontha costipennis  Melolontha cuprescens  Melolontha davidis  Melolontha excisicauda  Melolontha flabellata |  Melolontha formosana  Melolontha frater  Melolontha fuliginosa  Melolontha furcicauda  Melolontha gobiensis  Melolontha gussakovskii  Melolontha guttigera  Melolontha heydeni  Kastanjaturilas Melolontha hippocastani  Melolontha hissarica  Melolontha incana  Melolontha indica  Melolontha insignis  Melolontha insulana  Melolontha japonica  Melolontha kraatzi |  Melolontha laevipennis  Melolontha laticauda  Melolontha macrophylla  Melolontha maculata  Melolontha mandarina  Melolontha masafumii  Melolontha medvedevi  Saksanturilas Melolontha melolontha  Melolontha minima  Melolontha mongolica  Melolontha nepalensis  Melolontha nitidicollis  Melolontha opaca  Melolontha papposa  Melolontha pectoralis  Melolontha permira |  Melolontha pygidialis  Melolontha rubiginosa  Melolontha rufocrassa  Melolontha sardiniensis  Melolontha satsumaensis  Melolontha sculpticollis  Melolontha shanghaiana  Melolontha shikokuana  Melolontha taihokuensis  Melolontha tamina  Melolontha tarimensis  Melolontha taygetana  Melolontha tenuicauda  Melolontha tricostata  Melolontha virescens  Melolontha wushana |
Miikka Tarpeenniemi

Miikka Tarpeenniemi (s. 1993) on suomalainen teologi, opettaja ja evankelis-luterilaisen kirkon pappi.
Tarpeenniemi vihittiin papiksi Seinäjoella kesäkuussa 2020, minkä jälkeen hän on työskennellyt seurakuntapastorina Vaasassa ja Jyväskylässä. Aiemmin hän toimi opettajana Hämeenlinnan seudulla. Vuodesta 2022 lähtien hän on työstänyt uskonnonpedagogiikan väitöskirjaa Helsingin yliopistossa.
Tarpeenniemi on ollut mukana useissa akateemisissa ja ammatillisissa luottamustehtävissä, kuten Suomen kirkon pappisliiton valtuustossa (2022–2025), Piispainkokouksen teologikoulutustoimikunnassa (2019–2020), Akavan opiskelijoiden valtuuskunnassa (2018–2019), Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n opiskelijatoimikunnassa (2018–2019) ja Opettajaksi opiskelevien liiton hallituksessa (2018–2019).
Tarpeenniemen esikoistietokirja Murhattu paavi? – Salaliittoteoriat ja katolisen kirkon vaietuin kohtalo (Reuna, 2023) ilmestyi maaliskuussa 2023. Kirjassa kuvataan paavi Johannes Paavali I:n kuolemasta syyskuussa 1978 syntyneitä salaliittoteorioita.
Meritorni

| Meritorni |
| --- | --- |
 Meritorni kesällä 2017
Osoite:  Aallokko 3
Sijainti:  Espoonlahti, Espoo
Koordinaatit:  60.1510°N, 24.6339°E
Rakennustyyppi:  asuinkerrostalo
Valmistumisvuosi:  1999
Suunnittelija:  Juha Mutanen luonnosvaihe Simo Järvinen
Urakoitsija:  Skanska
Runkorakenne:  betoni
Julkisivumateriaali:  teräskasetti
Korkeus:  70
Kerrosluku:  22
Kerrosala:  10 212 m2
Tilavuus:  33 600 m3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meritorni on 70 metrin korkuinen, 22-kerroksinen tornitalo, joka sijaitsee aivan merenrannassa Espoon Kivenlahdessa. Rakennus valmistui marraskuussa 1999 ja oli Suomen korkein asuinrakennus aina vuoteen 2006 saakka, jolloin Vuosaaren tornitalo Cirrus valmistui.
Nykyään Meritorni on Suomen kuudenneksi korkein asuinrakennus ja Espoon viidenneksi korkein rakennus Fortumin ja Koneen toimitalojen, asuintorni Niittyhuipun ja Leppävaaran Panorama Towerin jälkeen.
Meritornin rakentamisprosessi oli varsin pitkä ja vaiheikas. Sille annettiin rakennuslupa jo vuoden 1984 syksyllä, ja perustustyöt aloitettiin kesällä 1989. Lopullinen sopimus toteutuksesta solmittiin vasta maaliskuussa 1998 ja rakennustyöt aloitettiin heti keväällä 1998. Meritornin on suunnitellut arkkitehti Juha Mutanen, luonnosvaiheen suunnittelu on arkkitehti Simo Järvisen.
Aiheesta muualla

Emporis - Meritorni
Elevaattorit.org - Meritorni
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meritorni Wikimedia Commonsissa
Mohamed Abdelaziz

Mohamed Abdelaziz vuonna 2005.
Mohamed Abdelaziz (arab. محمد عبد العزيز‎, Muḥammad ‘Abd al-‘Azīz; 17. elokuuta 1947 Smara, Espanjan Sahara, toisen tiedon mukaan 1948 Marrakesh, Ranskan Marokko – 31. toukokuuta 2016 Tindouf, Algeria) oli Saharan demokraattisen arabitasavallan ensimmäinen presidentti elokuusta 1982 kuolemaansa saakka. Sitä ennen hän toimi Länsi-Saharan itsenäisyyttä ajaneen Polisario-rintaman pääsihteerinä.
Milja Heino

Milja Heino (s. 10. maaliskuuta 1982) on suomalainen thainyrkkeilijä. Hän on otellut vuodesta 2004 lähtien. Hän on alle 54-kiloisten sarjan suomenmestari vuosilta 2005 ja 2006.
Oikeakätinen Heino kilpailee amatööritasolla. Hän on otellut 33 kertaa: otteluista hän on voittanut 29 ja hävinnyt neljä. Heino edusti tamperelaista Chitalada-seuraa ja häntä valmensi Pertti Nurmi.
Saavutuksia

SportAccord Combat Games -mestaruus 2010 (-54kg)
WMC-ammattilaisliiton maailmanmestaruus 2009 (118lbs/53,5kg)
IFMA amatöörien maailmanmestaruus 2006 (-54kg)
pronssia, WMF amatöörien MM-kisat 2006 (-54kg)
Suomenmestari 2005 ja 2006 (-54kg)
SM-hopeaa 2004 (-57 kg)
WMC Euroopanmestaruus 118lbsmilloin?
S1 maailmanmestaruusmilloin?
WPMO maailmanmestaruusmilloin?
Thailand Teprasit Stadion Champion
Thailand Chonburi Stadion Champion
Aiheesta muualla

Milja Heino Suomen Muay Thai-liiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Marko Kauppinen

| Marko Kauppinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Mikkeli, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kohu, Mako
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2017
Seurat:  Jukurit (II-div./Mestis/SML) JYP (SML) AIK IF (SEL) TPS (SML) Mora IK (SEL) Tappara (SML) Jokerit (SML) KalPa (SML) MODO Hockey (SHL)
NHL-varaus:  214. varaus, 1997 Philadelphia Flyers
Marko Ilari Kauppinen (s. 23. maaliskuuta 1979 Mikkeli) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka toimi maaliskuuhun 2021 saakka Mikkelin Jukureiden SM-liigajoukkueen päävalmentajana. Hän pelasi omalla pelaajaurallaan SM-liigassa yhteensä 880 runkosarjaottelua tehopistein 91+212=303 ja keräten 687 jäähyminuuttia sekä 121 playoff-ottelua tehopistein 15+34=49 ja keräten 115 jäähyminuuttia. Kaudella 2006–2007 Kauppinen teki SM-liigan pudotuspelien puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen tehoilla 5+12=17. Pelaajauransa viimeisellä kaudellaan 2016–2017 Kauppinen toimi Jukureiden kapteenina joukkueen seurahistorian ensimmäisellä SM-liigakaudella. Hän pelasi urallaan myös kolmena kautena Ruotsissa.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Matias Strozyk kuvaili Kauppista vuonna 2010 nopeasti luistelevaksi kiekolliseksi puolustajaksi, joka ei ole kuitenkaan kovin fyysinen, isokokoinen eikä vahva pelaaja.