stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giórgos Ntaláras

| Giórgos Ntaláras |
| --- | --- |
 Ntaláras esiintymässä Kanadassa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1949 (ikä 75) Pireus, Kreikka
Ammatti:  laulaja, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  George Dalaras
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  laïkó, rebetiko, folk, pop, folk rock
Soittimet:  kielisoitin, kitara, Busuki, ud, baglamas, tsurás, lyömäsoitin ja huuliharppu 
Levy-yhtiöt:  Minos EMI Universal Music Group Legend Parlophone
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Giórgos Ntaláras (kreik. Γιώργος Νταλάρας, kansainvälisesti usein George Dalaras, s. 29. syyskuuta 1949 Pireus, Kreikka) on kreikkalainen, kansainvälisesti tunnettu laulaja ja muusikko.
Ntaláraksen ensimmäinen levytys tapahtui vuonna 1968. Hän on tuonut muun muassa Mános Chatzidákiksen ja Míkis Theodorákiksen musiikkia tulkitsemalla maailmalla tunnetuksi kreikkalaista rebetikoa ja hän on yhdistellyt omassa musiikissaan vanhaa kansanmusiikkia ja popmusiikkia. Hänen tunnetuimpia kappaleita ovat esimerkiksi ”You Deserved a Better Love” ja ”My Pleasure, My Pain”. Ntaláras nimitettiin vuonna 2006 Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi. Ntaláras on esiintynyt Suomessakin muutamia kertoja, muun muassa Finlandia-talossa vuosina 2010 ja 2014.
Ntaláraksen isä oli kreikkalainen laulaja Loukás Ntarálas, joka oli uransa huipulla 1950- ja 1960-luvuilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giórgos Ntaláras Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut
Gjerdrum

Gjerdrum on Norjan kunta. Se sijaitsee Akershusin läänissä, ja sen hallinnollinen keskus on Ask. Kunnan vaakuna on peräisin vuodelta 1993. Vuonna 2023 kunnassa asui 7 285 henkilöä.
Gjerdrumin kunta sijaitsee maanvyöryille erityisen herkällä alueella. Joulukuussa 2020 kuntakeskus Askissa tapahtui maanvyöry, joka on yksi Norjan kaikkien aikojen suurimmista.
Tunnetut henkilöt

Olaf Devik (1886–1987), meteorologi ja fyysikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gjerdrum Wikimedia Commonsissa
Akershusin läänin kunnat
Asker
Aurskog-Høland
Bærum
Eidsvoll
Enebakk
Frogn
Gjerdrum
Hurdal
Jevnaker
Lillestrøm
Lunner
Lørenskog
Nannestad
Nes
Nesodden
Nittedal
Nordre Follo
Rælingen
Ullensaker
Vestby
Ås
Giorgi Latsabidze

Charity Gala Concert Taiwan (2010)
Giorgi Latsabidze (georg. გიორგი ლაცაბიძე, s. 1978 Tbilisi, Georgia) on georgialainen pianisti, joka voitti ensimmäisen pianokilpailunsa 11-vuotiaana. Latsabidze tunnetaan erityisesti keskeisen romanttisen pianokirjallisuuden, kuten Frederic Chopinin ja Franz Lisztin, tulkkina.
Latsabidze aloitti piano-opinnot 6-vuotiaana ja opiskeli Tbilisin konservatoriossa. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 1999 hän sai N. Rubinstein -palkinnon ja vuonna 2005 Jehudi Menuhin -palkinnon. Hän voitti vuoden 2006 “Young Artists” -pianokilpailun Los Angelesissa.
Häntä opettivat muiden muassa Rusudan Tšodzava, Gerrit Zitterbart, Lazar Berman ja Stewart Gordon.
Latsabidze tulkitsi muiden muassa Franz Lisztiä ja Frédéric Chopinin teoksia, mutta levytti myös, Johann Sebastian Bachia, Wolfgang Amadeus Mozartia, Johannes Brahmsia, Robert Schumannia, Sergei Prokofjevia ja Claude Debussyia.
Latsabidze on levyttänyt Frédéric Chopinin 24 etydiä (Op. 10 ja 12), Franz Lisztin 12 transsendentaalista etydiä ja Claude Debussyn 12 preludia (II kirja).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Giorgi Latsabidzen virallinen sivusto
Giorgi Latsabidze Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gottlieb Muffat

Gottlieb Theophil Muffat (1690 – 10. joulukuuta 1770) oli itävaltalainen säveltäjä ja urkuri. Hän oli Georg Muffatin poika.
Muffat syntyi Passaussa ja opiskeli Johann Fuxin johdolla Wienissä. Hänet nimitettiin hoviurkuriksi vuonna 1717. Hänen oppilaisiinsa kuului tuleva keisarinna Maria Teresia. Uransa loppupuolella Muffat ilmeisesti lopetti säveltämisen keskittyäkseen yksinomaan urkurintoimeensa. Hän kuoli Wienissä 1770.
Muffatin tuotanto koostuu lähinnä kosketinsoitinmusiikista ja edustaa tyypillistä barokkimusiikkia. Joitakin Muffatin teoksia on aiemmin luultu Georg Friedrich Händelin tai Girolamo Frescobaldin säveltämiksi.
Grands-Pontsin alue

| Grands-Pontsin alue région des Grands-Ponts |
| --- | --- |
 Lagunesin piirikunta ja siihen kuuluva Grands-Pontsin alue (vihreällä) Norsunluurannikon kartalla.
Valtio:  Norsunluurannikko
Piirikunta:  Lagunes
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Dabou
Pinta-ala:  5 500 km²
Väkiluku (2014):  356 500
Grands-Pontsin alue (ransk. région des Grands-Ponts) on Lagunesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 5 500 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Dabou. Asukkaita on 356 500 henkeä (vuonna 2014).
Grands-Pontsin alue rajoittuu lännessä Gbôklén ja pohjoisessa Lôh-Djibouan ja Agnéby-Tiassan alueisiin, lännessä Abidjaniin ja etelässä Atlantin valtamereen.
Alue jakautuu Daboun, Grand-Lahoun ja Jacquevillen departementteihin ja kuntiin.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely ja kalastus. Vientiin tuotetaan kautsua, kaakaota ja palmuöljyä.
George Johnstone Stoney

| George Johnstone Stoney |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1826 Oakley Park, Birr, Irlanti
Kuollut: 5. heinäkuuta 1911 (85 vuotta) Lontoo
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Fysiikka
   
George Johnstone Stoney (15. helmikuuta 1826 Oakley Park, Birr, Irlanti – 5. heinäkuuta 1911 Lontoo) oli angloirlantilainen fyysikko, joka otti käyttöön termin "elektroni".
Elämä ja ura

Stoney opiskeli luonnontieteitä Dublinin Trinity Collegessa. Vuonna 1848 Stoneysta tuli tähtitieteilijä William Parsons Rossen avustaja, joka hankki hänelle luonnontieteiden professuurin Galwayn Queen's Collegessa (nykyisin National University of Ireland Galway) vuonna 1852. Vuonna 1857 hänestä tuli Queen's Universityn sihteeri Dublinissa.
Metrijärjestelmän kannattajana Stoney uskoi, että tiede hyötyisi vakioyksiköiden järkevästä valinnasta, ja tämä sai hänet keksimään ajatuksen sähkön vakioyksiköstä. Stoney kutsui yksikköään "elektroniksi". Vuonna 1897 fyysikko Joseph John Thomson todisti, että katodisäteily koostuu pienistä sähköllä varatuista hiukkasista. Tiedemies ja Stoneyn veljenpoika George Francis Fitzgerald tajusi heti, että nämä hiukkaset olivat Stoneyn elektroneja. Nykyään Thomsonia pidetään elektronin löytäjänä, ja Stoneya käsitteen ja nimen keksijänä. Elektronin keksimisen lisäksi Stoney työskenteli optiikan, kaasujen ja taivaankappaleiden parissa. Hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka käsittelivät planeettojen ilmakehiä ja erityisesti Aurinkoa, ja koetti selittää ilmakehän puuttumisen Kuusta ja vedyn puuttumisen Maan ilmakehästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Johnstone Stoney Wikimedia Commonsissa
Geomsaekeoreul ibryeokhaseyo: WWW

| Geomsaekeoreul ibryeokhaseyo: WWW> 검색어를 입력하세요: WWW |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Im Soo-jung  Lee Da-hee  Jeon Hye-jin  Jang Ki-yong  Lee Jae-wook  Ji Seung-hyun 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   tvN
Esitetty:  5. kesäkuuta 2019 – 25. heinäkuuta 2019
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Hwa&Dam Pictures
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Geomsaekeoreul ibryeokhaseyo: WWW (kor. 검색어를 입력하세요: WWW, engl. Search: WWW) on televisioyhtiö tvNin esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Im Soo-jung, Lee Da-hee, Jeon Hye-jin, Jang Ki-yong, Lee Jae-wook ja Ji Seung-hyun.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Grands Moulins du Mali

Grands Moulins du Mali on malilainen elintarviketeollisuusyritys. Vuonna 1979 perustettu yhtiö on osa Achcar Mali Industrie (GIEAMI) -konsernia.
Grands Moulins du Mali muodostaa yli puolet GIEAMI:n liikevaihdosta. Se on yksi Malin suurimmista teollisuusyrityksistä. Yhtiön osakepääoma on 2,5 miljardia CFA-frangia. Sen hallitusta johtaa Gérard Achcar ja toimitusjohtajana työskentelee Cyril Achcar. Achcarit ovat libanonilais-malilainen liikemiesperhe.
Yhtiön tuotantolaitokset sijaitsevat Koulikoron lähellä Kayon kylässä. Ne tuottavat jauhoja, lastenruokaa, riisiä ja karjanrehua. GMM pyrkii käyttämään kotimaisia raaka-aineita ja se omistaa 80 prosenttia Dirén seudulla vehnää viljelevästä Compagnie Malienne de Développement de la Culture du Blé -yhtiöstä. Vuonna 2017 otettiin käyttöön puuvillaöljyn tuotantolaitos, joka korvaa aiemmin suljetun Huicoman tehtaan.
Fuenlabrada

| Fuenlabrada |
| --- | --- |
 Plaza de España
 lippu:  vaakuna
 Fuenlabrada
 Koordinaatit: 40°17′00″N, 3°48′00″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:  Madrid
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,49 km²
Väkiluku (2016):  194 171
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fuenlabrada on kaupunki Madridin itsehallintoalueella Espanjassa. Se sijaitsee metropolialueella 20 kilometriä itsehallintoalueen ja maan pääkaupungista Madridista etelään. Kaupungin väkiluku vuonna 2016 oli 194 171, josta yli 65 prosenttia nuorta väestöä. Väkiluku on kasvanut huomattavasti 1970-luvulta, jolloin Fuenlabrada oli vain 2 000 asukkaan pikkukylä.
Fuenlabradan talous on perinteisesti nojannut maatalouteen, mutta on väkiluvun kasvamisen myötä muuttunut entistä teollisemmaksi. Nykyään kaupungissa toimii yli 4 000 yritystä, ja siitä on muodostunut yksi itsehallintoalueen taloudellisista hermokeskuksista. Kaupungissa toimii yli 70 oppilaitosta, joista merkittävimpänä Kuningas Juan Carlosin yliopisto. Kaupungissa on myös uusi, vuonna 2004 avattu sairaala.
Fuenlabradasta on kotoisin koripalloseura Baloncesto Fuenlabrada, joka pelaa Espanjan ACB-liigassa. Seuran kotikenttä on 5 100 -paikkainen Polideportivo Fernando Martín.
Jalkapalloilija Fernando Torres on kotoisin Fuenlabradasta.
Fuenlabradan yhdistää Madridiin ja muihin metropolialueen kaupunkeihin useat moottoritiet, Cercanías-lähiliikennejunat sekä Madridin metron MetroSur-linja.
Kuvia

Plaza de la Constitución
Parque de la Paz
Teatro Municipal Josep Carreras
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ayuntamiento de Fuenlabrada (Arkistoitu – Internet Archive)
Universidad Rey Juan Carlos
Google Maps
Guaniinideaminaasi

Malli ihmisen guaniisideaminaasista sitoutuneena sinkki-ioniin ja reaktion tuotteeseen ksantiiniin.
Guaniinideaminaasi eli guaniiniaminohydrolaasi on entsyymi, jonka tärkein tehtävä on muuttaa guaniini ksantiiniksi, jolloin syntyy myös ammoniakkia. Entsyymi muuntaa myös muun muassa adeniinia allopurinoliksi  ja adenosiinia inosiiniksi.
Zn2+-ionien on todettu olevan yhdessä glutamaatti 55:n ja aspartaatti 115:n kanssa tärkeitä elektroninsiirrossa.. Parhaiten guanaasideaminaasi toimii pH:n ollessa lajista riippuen 5,5–9,0. Ihmisellä optimaalinen olosuhde on noin 9. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa fluoridi-ioni ja jotkut metalli-ionit
Guaniinideaminaasin entsyyminumero on EC 3.5.4.3 ja CAS-numero 9033-16-3.
Guaniini
Ksantiini. Huomaa aminoryhmän korvautuminen karbonyyliryhmällä.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Guanine deaminase (EC 3.5.4.3) (englanniksi)
Florent Couao-Zotti

Florent Couao-Zotti (2011).
Florent Couao-Zotti (s. 1964 Pobé, Dahomeyn tasavalta) on beniniläinen kirjailija. Hän kirjoittaa sarjakuvia, näytelmiä ja novelleja. Hän asuu Cotonoussa, jossa hän opettaa kirjallisuutta oppikouluissa.
Couao-Zotti on opiskellut kirjallisuutta Beninin kansallisessa yliopistossa ja toiminut kouluttajana ja kulttuurialan yrittäjänä Kinshasassa ja Angoulêmessa. Sen jälkeen hän on harjoittanut journalismia toimimalla kulttuurikolumnistina ja satiiristen lehtien toimittajana.
Beninin ministerineuvosto nimesi Florent Couao-Zottin  matkailu-, kulttuuri- ja taideministeriön tekniseksi neuvonantajaksi joulukuussa 2019.
Tuotannosta

Couao-Zottin mielestä novelli on kaikkein sopivin Afrikan mantereelle, jossa kirjoittaminen ei ole tärkeä osa kulttuuria. Hänen kirjoitustensa tarkoitus on myös tuhota sinnikkäästi eläneitä latteuksia, joita on haluttu yhdistää Afrikkaan ja joita kirjallisuus usein vaalii.
Novellikokoelmassaan L'homme dit fou et la mauvaise foi des hommes Florent vie lukijan kauas yleisistä Afrikkaa koskevista kliseistä länsiafrikkalaisen kaupungin rähjäisille alueille, joissa on epäilyttäviä henkilöitä, jotka pyrkiessään mahdottomaan lunastukseen rakkauden kautta takertuvat materialismiin ja köyhyyteen.
Abdourahman A. Waberi kirjoittaa: ”Jos pitäisi löytää yksi yhteinen teema hänen novellikokoelmansa kymmenelle tarinalle, se olisi katu, sen rappeutuneisuus ja vaarat, sen epätoivo ja rumuus.”  Tällainen sosiaalinen juurtuneisuus kiihottaa Couao-Zotin mielikuvitusta, joka paljastaa ihmisyyden alapuolella elävän väestön sisäisen maailman, ihmiset jotka asuvat alueilla, joita ei voi suositella matkailijoille. Joidenkin mukaan hän rypee kurjuudessa ja saa tyydytystä kuvatessaan "likaisia seksiansoja" ja "ghetton lurjuksia".
Couao-Zotti pistää kynällään paikkaan, jossa se koskee eniten. Hän kutsuu meidät epämiellyttävälle kirjalliselle retkelle afrikkalaisen yön päätekohtaan, joka on kaukana tavallisista stereotypioista, ja tarttuu yhteiskuntaan, jonka toimimattomuus tarjoaa hänelle loputtoman aineiston kirjoittamiseen. Siinä mielessä Couao-Zotti uudistaa kirjailijan perinteisen etuoikeuden, joka on todistaminen.
Florent Couao-Zottin teoksia on käännetty viidelle kielelle, japaniksi, italiaksi, katalaaniksi, saksaksi, englanniksi.
Teoksia

Ce soleil où j’ai toujours soif (näytelmä). 1996.  ISBN 978-2-7384-2734-2
Notre pain de chaque jour (näytelmä). 1998: Le Serpent à plumes, Pariisi.  ISBN 978-2-84261-042-5
L'homme dit fou et la mauvaise foi des hommes (novelleja). 2000: Le Serpent à plumes, Pariisi.  ISBN 978-2-84261-204-7
Notre pain de chaque nuit (romaani). 2000: J'ai lu, Pariisi.  ISBN 978-2-290-30242-2
Charly en guerre (nuorisoromaani). 2001: Éditions Dapper, 2001.  ISBN 978-2-906067-69-1
La diseuse de mal-espérance (näytelmä). 2001.  ISBN 978-2-7475-0578-9
Small hell in Street corners, (novelli). 2001: Weaver Press, Harare.
La Sirène qui embrassait les étoiles. 2003: L'œil, Paris.  ISBN 978-2-912415-63-9
Le collectionneur de vierges (näytelmä). 2004: Editions Ndzé.  ISBN 978-2-911464-20-1
Le Cantique des cannibales. 2004: Le Serpent à plumes, Paris.  ISBN 978-2-84261-485-0
Retour de tombe. 2004: Editions Joca Seria.  ISBN 978-2-84809-025-2
Les Fantômes du Brésil. 2006: UBU éditions.  ISBN 978-2-35197-002-7
Si la cour du mouton est sale, ce n'est pas au porc de le dire. (romaani) 2010: Editions du Rocher.  ISBN 978-2-268-06890-9
Western Tchoukoutou. 2018: Editions Gallimard.  ISBN 9782072780066
Comment tuer dix fois un criminel…, Lomé (Togo), Continents, 2024
Mietelmiä

"Perimme ranskan kielen. Iloni on muotoilla sitä, kunnes se huutaa kaiken ulos minusta. Tämä cocktail-kieli on velvollisuus ja myös valtava haaste.
"Lapsuuden kuningaskunta Afrikka, kuten Senghorilla oli tapana sanoa, jossa kaikki on hiljaista, missä et koskaan voi palata juurillesi. Se on sitä, mitä näet huonoissa elokuvissa - me kutsumme kotona niitä kalebassi-elokuviksi - täynnä auringonlaskuja, lampaita ja mökkejä. Tumeltumaton maa, esihistorian ajoista asti, paratiisi."
"Otan peilini ja tarkastelen ympäriinsä tätä miesten, naisten ja lasten moninaisuutta, katson kun he elävät, taistelevat, rakastavat ja kuolevat, kirjoitan heidän harhailustaan.
Tunnustukset

Florent Couao-Zottin teokset ovat saaneet useita palkintoja, kuten Tchicaya U Tams'i -palkinto (1996), Frankofonia-kirjallisuuden palkinto lapsuudesta (1996) Ahmadou-Kourouma-palkinto (2010), Abbevillen kirjamessujen palkinto (2016) ja Ranskan akatemian Roland-de-Jouvenel-palkinto (2019). Couao-Zottille on myönnetty Beaumarchais-apuraha vuonna 2001 ja residenssi kirjoittamiseen Limogesissa elo-syyskuussa 2001.
Aiheesta muualla

Florent Couao-Zotti SPLA. Viitattu 17.1.2019. (englanniksi)(ranskaksi)
Florent Couao-Zottin kirjoituksia(ranskaksi)
Florent Couao-Zottin kirjoja, Amazon
Kidi Bebey, Entre ombre et lumière, les nouvelles cocasses et tragiques Florent Couao-Zotti, 21.4.2024 Le Monde Afrique (ranskaksi)
Hvoinajan piiri

| Hvoinajan piiri Хво́йнинский райо́н, Hvoininski raion |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Hvoinajan piiri Novgorodin alueen kartalla.
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  kunnallispiiri
 – hallinnollinen keskus:  Hvoinaja
Pinta-ala:  3 186 km²
Väkiluku (2010):  15 552
 
Piirin sivusto
Piirin kunnat
Hvoinajan piiri (ven. Хво́йнинский райо́н, Hvoininski raion) on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 
3 186 neliökilometriä. Asukkaita on 15 552 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede

Hvoinajan piiri sijaitsee Novgorodin alueen koillisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin ja koillisessa Vologdan alueisiin sekä kaakossa Novgorodin alueen Pestovon, etelässä Mošenskojen ja Borovitšin ja lännessä Ljubytinon piireihin. Pinta-alasta 82,5 % on metsää, 11,6 % maatalousmaata, 2,7 % vesistöjä ja 2,6 % asuinaluetta.
Tärkeimmät joet ovat Pes, Rattsa ja Koboža. Piirissä on yli 150 järveä, joista suurimmat ovat Gorodno, Igor, Vidimirskoje ja Starskoje.
Hallinnollinen jako ja asutus

Piiriin kuuluu Hvoinajan kaupunkikunta sekä kymmenen maalaiskuntaa: Antsiferovo, Borovskoje, Dvorištši, Jubileinyi, Kaboža, Migološtši, Mintsy, Ostahnovo, Pes ja Zvjagino. Borin kunta liitettiin Antsiferovoon vuonna 2010.
Hallinnollinen keskus on Hvoinajan kaupunkimainen taajama, joka on piirin ainoa kaupunkiasutus. Siellä asuu 41 % piirin väestöstä. Asutuskeskuksia on yhteensä 150.
Asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 030 | 22 259 | 19 367 | 19 649 | 17 173 |
Historia

Seutu kuului vuoteen 1927 saakka Novgorodin läänin Borovitšin kihlakuntaan. Tuolloin perustettiin Leningradin alueeseen kuulunut Mintsyn piiri, joka vuonna 1931 nimettiin uudelleen samalla kun piirikeskus siirrettiin Hvoinajan taajamaan. Vuonna 1944 piiri liitettiin vastaperustettuun Novgorodin alueeseen.
Liikenne, talous ja palvelut

Piirin kautta kulkee Budogoštšin ja Sandovon välinen rautatie, jolla on Antsiferovon, Sominkan, Rakitinon, Pesin, Hvoinajan, Kušaveran, Kabožan ja Bugryn asemat. Hvoinajasta on maantieyhteydet Borovitšiin, Ljubytinoon ja Pestovoon. Pesissä on yksi Suomenlahdelle johtavan Itämeren öljyputken (BPS-1) pumppuasemista.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat liikenne (23,9 % vuonna 2009), kauppa (14,8 %), maa- ja metsätalous (11,6 %) sekä erilaiset julkiset palvelut ja hallinto. Piirissä toimii puunjalostuslaitoksia, hiekkaa, soraa ja turvetta hyödyntäviä yrityksiä, oluttehdas ja leipomo sekä lähinnä maitoa ja lihaa tuottavia maatalousyrityksiä. Yli viidesosa työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella.
Piirissä toimii kahdeksan lastentarhaa, yhdeksän yleissivistävää koulua, kaksi lasten täydennyskoulutuslaitosta ja ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kuntien kulttuuri- ja vapaa-ajankeskukset haaraosastoineen, piirin kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Terveyspalveluihin kuuluvat sairaala, poliklinikka, kolme ensiapuasemaa ja 13 lääkintäasemaa.
Nähtävyydet

Seudulta on löydetty lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Rakennusmuistomerkkehin kuuluvat maalaiskylien kirkot, kartanoalueet ja vanhat asuintalot sekä Mintsyn entisen paperitehtaan ja sairaalan rakennukset. Migološtšin vuonna 1812 rakennettu kirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Aiheesta muualla

Hvoinajan piirin sivusto (venäjäksi)
Novgorodin alueen piirit ja kaupunkipiirikunta
Batetski • Borovitši • Demjansk • Holm • Hvoinaja • Kresttsy • Ljubytino • Malaja Višera • Marjovo • Mošenskoje • Novgorod • Novgorod • Okulovka • Parfino • Pestovo • Poddorje • Šimsk • Soltsy • Staraja Russa • Tšudovo • Valdai • Volot
Gruel

Gruel on tietokonemato, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille. Se levittyi sähköpostin sekä tiedostonjaon kautta. Gruel tulee uhrilleen liitetiedostona uskotellen olevan viesti Microsoftilta tai Symantecilta. Viestissä lukee, että tietokoneen tietoturva on vanhentunut ja mahdollista päivitystä tarjotaan liitteessä.
Madon avaaminen

Kun madon eli Gruelin avaa, se näyttää väärennetyn Windowsin virheraportin (suomennettuna Microsoft Internet Explorer on havainnut virheen, ja tuote on suljettava). Tietokoneen käyttäjä ei voi liikuttaa virhesanoman ikkunaa tai sulkea sitä suoraan. Se sisältää kaksi painiketta, Lähetä virhe ja Lähetä ja sulje. Lähetä virhe painiketta painaessa mato näyttää "teknisiä tietoja" kuvitellusta virheraportista. Teknisten tietojen alapuolella on Takaisin ja Sulje painikkeet. Takaisin painiketta painaessa pääsee takaisin alkuperäiseen virheraporttiin, kun taas Sulje ei tee mitään.
Kun käyttäjä painaa Lähetä ja sulje, mato asentaa itsensä kokonaisuudessaan käyttöjärjestelmään. Tässä vaiheessa Gruel poistaa Windows Explorerin, CD/DVD aseman, avaa useita Ohjauspaneeli-ikkunoita ja näyttää käyttäjälle valintaikkunan, jota ei voi sulkea, vaikkakin se sisältää vaihtoehdot Yritä uudelleen ja Peruuta.
Valintaikkuna sisältää seuraavan viestin tietokoneen käyttäjälle:
»Your computer now is mine, Why? Because I didn't had nothing to do and I thought, why not make the evil? Remember NOW YOUR PC IS IN MY POWER Windows Sucks! I can't stand it anymore! Windows has always sucked. Wake up people! It's a scam! You don't need a faster computer. You need a better operating system. Microsoft continuingly[sic] makes money by selling you the latest and greatest Windows. The latest Windows version is always the most inefficient yet, slowing down your fast computer. Also, now you have to upgrade all your other software too because different Windows versions are not compatible with each other! A hidden cost not mentioned at all. It's part of the scam. Capitalism Sucks!, Communism Sucks. KILLERGUATE.
»
Madon avaaminen > Varsinainen tartunta

Yllä olevan tapahtuman jälkeen Gruel jumittaa käyttöjärjestelmän ja vaatii uhria suorittamaan uudelleenkäynnistyksen sammuttamalla tietokoneen ja käynnistämällä sen uudelleen. Tietokoneesta tulee täysin käyttökelvoton, sillä kaikki käyttöjärjestelmän tiedostonpäätteet ja rekisteriavaimet ovat uudelleenkäynnistyksen jälkeen koukussa Grueliin. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että uhrin yrittäessä suorittaa minkä tahansa ohjelman, Gruel käynnistyy uudelleen kyseisen ohjelman sijaan.
Gammamotoneuroni

Gammamotoneuroni on lihakseen menevä neuroni, joka hermottaa lihaksen lihaskäämejä. Lihaskäämin venyessä lihaskäämisolun ympärillä olevat kierteiset hermopäätteet kuljettavat informaation venymisestä keskushermostoon, joka puolestaan lähettää alfamotoneuroneja pitkin supistumiskäskyn lihakselle. Gammamotoneuronit herkistävät lihaskäämejä supistamalla niiden päitä. Gammamotoneuronin aksoni on myelinisoitunut. Sen hitaus alfamotoneuroniin nähden johtuu myeliinitupen heikommasta aktiopotentiaalin johtavuudesta lihaskäämin ympäristössä.
HMS Magne

HMS Magne on ollut kolmen Ruotsin laivaston aluksen nimenä.
HMS Magne (1905), hävittäjä
HMS Magne (1942), Mode-luokan hävittäjä
HMS Magne (P153), Hugin-luokan partioalus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Magne”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.