stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Finn Jones
Aiheesta muualla

Finn Jonesin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Finn Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Glasiaali-isostasia

Glasiaali-isostasia tarkoittaa jäätikön alla aiheutuneita maankuoren liikuntoja.
Tähän lukeutuu muun muassa Suomessa maankohoaminen, sillä jääkaudella jää painoi Suomen maaperän lommolle, joka sitten alkoi kohota jäästä vapauduttuaan.
Gilberto with Turrentine

| Gilberto with Turrentine Astrud Gilberto ja Stanley Turrentine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 13. tammikuuta – 6. huhtikuuta 1971
 Studio : Van Gelder Studios, Englewood Cliffs, New Jersey
 Julkaistu: 1971
 Tuottaja(t): Creed Taylor
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 38.11
 Levy-yhtiö: CTI
Astrud Gilberton muut julkaisut
| I Haven’t Got Anything Better to Do 1969 | Gilberto with Turrentine 1971 | Astrud Gilberto Now 1972 |
Stanley Turrentinen muut julkaisut
| The Sugar Man 1971 | Gilberto with Turrentine 1971 | Salt Song 1971 |
Gilberto with Turrentine on brasilialaisen samba- ja bossa nova -laulajan Astrud Gilberton sekä yhdysvaltalaisen saksofonistin Stanley Turrentinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Albumi sisältää kappaleita vuonna 1971 äänitetyistä esiintymisistä. Albumin julkaisi CTI Records -levy-yhtiö.
Kappaleet

Wanting Things (Burt Bacharach, Hal David) – 2.35
Brazilian Tapestry (Eumir Deodato) – 5.10
To a Flame (Stephen Stills) – 3.17
Solo el Fin (For All We Know) (Kathleen Freed, Arthur James, Robb Wilson) – 3.10
Zazueira (Jorge Ben) – 3.40
Ponteio (José Carlos Capinam, Edú Lobo) – 3.35
Traveling Light (Deodato, Martha Everett) – 3.25
Vera Cruz (Fernando Brant, Gene Lees, Milton Nascimento) – 5.05
Historia de Amor (Love Story) (Alfonso Alpin, Carl Sigman, Francis Lai) – 3.29
Where There’s a Heartache (There Must Be a Heart) (Bacharach, David) – 3.10
Just Be You (Astrud Gilberto) – 2.29 (CD-uudelleenjulkaisun bonuskappale)
The Puppy Song (Harry Nilsson) – 3.21 (CD-uudelleenjulkaisun bonuskappale)
Polytechnical High (Deodato, Everett) – 2.48 (CD-uudelleenjulkaisun bonuskappale)
Zeer

Saviastiajäähdytin, jossa vihanneksia.
Saviastiajäähdyttimen toiminta
Zeer (Arabic: زير‎), saviastiajäähdytin on kaksi sisäkkäistä saviastiaa, joiden välisen veden haihtuminen pitää sisimmäisessä astiassa olevan ruuan viileänä[lähde? ]. Jos ilmasto on kyllin kuiva ja  veden haihtuminen viilentää kyllin.  Esimerkiksi vihannekset säilyvät pidempään esimerkiksi Sudanin ilmastossa. Ulompi astia on huokoinen. Sisemmän astian sisäpinnalla voi olla lasitus. Astioiden välissä on hiekkaa, jossa vettä. Puuhiili saattaa toimia hiekkaa paremmin. Zeer peitetään kostealla, puhtaalla rätillä. Zeer vaatii toimiakseen viileää hyvin kuivaa ilmaa. Ilman täytyy mieluiten virrata noin 3 m/s.  Zeeriä ei sijoiteta aurinkoon, muttei kosteaan kellariinkaan.   Zeer saattaa jäähdyttää lämpötilaa  6-19 °C ympäristöä alemmaksi.  Intiassa ja Pakistanissa zeerin sijasta käytetään zhara/matki/surahi astioita. Espanjassa käytetään botijoa.
Kritiikkiä

Liian suuri kosteus on usein jäähdytystä vähentävä tekijä. Zeerin jäähdytyskykyä liioitellaan usein.
Zeerin jäähdytysteho ei ole hyvä lämpimässä,  kosteassa ilmassa
Jotta zeer jäähdyttäisi 6 °C:hen, täytyy ulkoilman lämpötilan olla 15 astetta ja suhteellisen kosteuden 20%.  Näin kuiva ilma on esimerkiksi Suomessa harvinainen.
Jos ilman kosteus on 30%, zeer jäähdyttää vain noin 7 C°. Jos kosteus on 50%, zeer jäähdyttää noin 4 °C.
Myös suuri kuumuus vähentää zeerin merkitystä.
Jos ilman kosteus on 39% ja tuuli niin 3 m/s zeer jäähdyttää 40 asteesta 28.8 asteeseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Glasiaalinen maaluola

Glasiaalinen maaluola on eräs luolatyyppi. Luola on muodostunut maahan hautautuneen jäälohkareen sulamisen jälkeen. Tällöin maa ei ole romahtanut jäälohkareen sulamisen jälkeen, vaan paikalle on muodostunut luola. Tämä on edellyttänyt sitä, että luolan katto on ollut riittävän kova. Tämä on voinut olla seurausta luolan katon holvaantumisesta, katossa tapahtuneesta iskoksesta tai luolaa ympäröivän maan ylikonsolidoitumisesta. Glasiaalisien maaluolien ympäristöjä ovat moreenimaat ja harjut. Tällaiset luolat ovat usein piilossa, kunnes ne löytyvät maata kaivettaessa ja täten ne saattavat tuhoutua ennen kuin ne huomataan. Luolat voivat tuhoutua myös säänvaihtelun tai roudan vaikutuksesta. Glasiaaliset maaluolat ovat erittäin harvinaisia. Eräs glasiaalinen maaluola on löytynyt Tohmajärven kunnallistalon alta. Se on syntynyt viimeisimmän jääkauden lopussa. Tässä tapauksessa kunnallistalo on suojannut luolaa sään vaihteluiden vaikutuksilta.
Gregório Warmeling

Gregório Warmeling (17. huhtikuuta 1918 – 3. tammikuuta 1997) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. syyskuuta 1943 ja nimitettiin Joinvillen hiippakunnan piispaksi 3. huhtikuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joaquim Domingues de Oliveira, jota avustivat Anselmo Pietrulla ja Inácio Krause.
Warmeling osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 9. maaliskuuta 1994.
Glasiaalinen lohkareluola

Glasiaalinen lohkareluola on luola, joka on syntynyt jäätikön mukanaan kuljettamien kivilohkareiden kasaumaan. Luola on joko kivilohkareiden välissä tai alla. Näitä luolia on monesti mäen suojaisella puolella. Luolien koko määräytyy paitsi lohkareiden koon mukaan, myös niiden muodon mukaan. Luolien kokoon vaikuttaa myös lohkarekasan muut ominaisuudet. Luolat voivat olla sekä maan päällä että maan alla. Isojen lohkarekasaumien sisässä voi olla luolia, joissa on käytäviä ja huonemaisia onkaloita. Maan sisällä olevissa luolissa on vain pieniä onkaloita. Luolan ympärillä olevassa louhikossa saattaa olla kivilohkareiden lisäksi moreenia. Nauvon Klockarbergenin luolat sijaitsevat graniittisten kivilohkareiden alla. Nousiaisten Korsvuoren luola on kivilohkareiden alla. Paikalla oleva iso lohkare on kulkeutunut paikalleen joko mannerjään mukana tai kelluvan jäävuoren mukana. Mikkelin Riuttojen luolat ovat syntyneet sen jälkeen kun kivilohkareet ovat halkeilleet, mutta eivät ole romahtaneet kokonaan kasaan, vaan ovat jääneet toisiaan vasten.
Gilbertsaaret

| Gilbertsaaret |
| --- | --- |

  
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  16
Suurin saari:  Tabiteuea
Pinta-ala:  281,1 km²
Valtio
Valtio:  Kiribati
Väestö
Väkiluku:  83 382
Asutuskeskukset:  South Tarawa
Gilbertsaaret ovat ryhmä atolleja ja korallisaaria Tyynellämerellä. Ne kuuluvat Kiribatiin. Gilbertsaaria olivat asuttaneet mikronesialaiset vuosisatoja ennen kuin eurooppalaiset löysivät saaret 1700- ja 1800-luvuilla. Englantilaiset kapteenit Thomas Gilbert ja John Marshall löysivät vuonna 1788 Aranukan, Kurian, Abaiangin ja Tarawan saaret. Venäläinen Adam Johann von Krusenstern nimesi saariryhmän Gilbertin mukaan 1820-luvulla. Vuonna 1892 Gilbertsaarista tuli osa Gilbert- ja Ellicesaarten protektoraattia. Saaret tulivat osaksi Kiribatia maan itsenäistyessä 1979.
Gilbertsaarten ryhmä muodostuu seuraavista atolleista ja saarista:
Abaiang
Abemama
Aranuka
Arorae
Beru
Butaritari
Kuria
Maiana
Makin
Marakei
Nikunau
Nonouti
Onotoa
Tabiteuea
Tamana
Tarawa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gilbertsaaret Wikimedia Commonsissa
Kiribatin saaret
Gilbertsaaret: Abaiang | Abemama | Aranuka | Arorae | Beru | Butaritari | Kuria | Maiana | Makin | Marakei | Nikunau | Nonouti | Onotoa | Tabiteuea | Tamana | Tarawa
Phoenixsaaret: Abariringa | Birnie | Enderbury | Manra | McKean | Nikumaroro | Orona | Rawaki
Linesaaret: Kiritimati | Tabuaeran | Teraina | Malden | Starbuck | Flint | Vostok | Caroline
Banaba
Gerald Wallace

| Gerald Wallace |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Gerald Jermaine Wallace
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:   Boston Celtics
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  25. varaus Sacramento Kings, 2001
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2000–2001:   Alabaman yliopisto
Seurajoukkueet
2001–2004 2004–2011 2011–2012 2012–2013 2013–:   Sacramento Kings  Charlotte Bobcats  Portland Trail Blazers  Brooklyn Nets  Boston Celtics
Gerald Jermaine Wallace (s. 23. heinäkuuta 1982 Sylacauga, Alabama) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä pelaava Wallace edustaa NBA:ssa Boston Celticsiä. Hänet on valittu kerran NBA:n tähdistöotteluun ja NBA:n puolustustähdistöön.
Ura

Ennen ammattilaisuraansa Wallace pelasi ensin Childersburgin high schoolissa, jossa hänet valittiin McDonald's All Americaniin muiden high school -pelaajien kanssa. Sittemmin Wallace pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Sacramento Kings varasi hänet vuoden 2001 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen 25:llä valinnalla. Wallace vietti seurassa kolme kautta ja toimi lähinnä vaihtopelaajan roolissa. Hän teki avauskaudellaan keskimäärin 3,2 pistettä ottelua kohden, kun jo seuraavalla kaudella onnistui tekemään koreja 4,7 pisteen keskiarvolla.
Ura > Charlotte Bobcats

Kesäkuussa 2004 Wallace siirtyi Sacramentosta Charlotte Bobcatsiin laajennusvaraustilaisuuden kautta. Wallace nousi samantien joukkueen aloitusviisikkoon ja pelasi kauden aikana 70 ottelua, joista hän aloitti 68. Hän oli avauskauden päätteeksi joukkueensa kolmanneksi paras pistemies ja teki toiseksi eniten pallonriistoja.
Ura > Boston Celtics

12. heinäkuuta 2013 Wallace siirtyi Boston Celticsiin.
Greip

| Greip |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  S. S. Sheppard, D. C. Jewitt, J. Kleyna
Löytöaika:  6. maaliskuuta 2006
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Eksentrisyys:  0.3735
Kiertoaika:  935.62 d
Inklinaatio:  173.343°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  ~6 km
Greip on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijilla 6. maaliskuuta 2006.
Greipiä kutsuttiin aluksi nimellä S/2006 S4. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Greip on yksi yhdeksestä jättiläisestä, jotka synnyttivät Heimdallin.
Gregory van der Struik

Gregory van der Struik on australialainen pasunisti ja säveltäjä. Hänestä tuli Australian oopperan ja baletin orkesterin ensipasunisti vuonna 1987. Hän on ollut aktiivinen solistina ja säveltäjänä paitsi Australiassa, myös Kiinassa ja Euroopassa.
Van der Struik valmistui Sydneyn musiikkikonservatoriosta. Häntä kuullaan useilla CD-levyillä, jotka on julkaistu osana vuonna 1990 käynnistettyä Trombonis Australis -projektia.
Giovanni Rucellai

| Giovanni Rucellai |
| --- | --- |
 Giovanni Rucellai
Henkilötiedot
Syntynyt: 1475
Kuollut: 1525 (49–50 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Pääteokset:  Le api
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Giovanni Rucellai (1475 Firenze – 1525 Rooma) oli italialainen runoilija. Hänet karkotettiin 1494 sukulaistensa Medicien kanssa, ja hän oleskeli sen jälkeen Roomassa mutta palasi heidän mukanaan 1512 Firenzeen ja hänet nimitettiin korkeisiin virkoihin. Serkkunsa noustua paaviksi nimellä Leo X Rucellai nousi hengelliseen säätyyn ja hänestä tuli nuntius Pariisiin, protonotarius apostolicus ja Klemens VII:n linnanherra Castel Sant’Angeloon.
Rucellai sai arvostusta mehiläistenhoitoa käsittelevästä opetusrunostaan Le api (painettu 1539), verso sciolto -tyylillä (11-tavuinen loppusoinnuton jambisäe) laatimastaan kuvauksesta Vergiliuksen Georgican neljännestä kirjasta. Kauheuksien täyttämässä historiallisessa tragediassa Rosmunda (1525), joka oli vanhimpia italialaisia, Rucellai jäljitteli kreikkalaisia tragedioita ja säilytti siinä antiikin kohtausjaon ja kuoron. Antiikin jäljitelmä on myös hänen draamansa Oreste. Rucellain kootut teokset Opere on julkaistu 1772 ja 1887, jälkimmäisessä Guido Mazzonin laatima elämäkerta.
Rucellain isä oli Bernardo Rucellai (1449–1514), joka laati Rooman topografian.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giovanni Rucellai Wikimedia Commonsissa
Fyresdal

Fyresdal on Norjan kunta Telemarkin läänissä. Se rajoittuu etelässä ja lännessä Agderin lääniin, idässä Nissedaliin sekä pohjoisessa Kviteseidin ja Tokken kuntiin. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 1 224 asukasta.
Kuvia

Fyresdalin keskustaa
Molandin kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Vidkun Quisling (1887–1945), äärioikeistolainen maanpetturuudesta kuolemaan tuomittu poliitikko
Ivar P. Tveiten (1850–1934), poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fyresdal Wikimedia Commonsissa
Telemarkin läänin kunnat
Bamble
Drangedal
Fyresdal
Hjartdal
Kragerø
Kviteseid
Midt-Telemark
Nissedal
Nome
Notodden
Porsgrunn
Seljord
Siljan
Skien
Tinn
Tokke
Vinje
Norjan läänit | Norja
Giovanni Riccioli

| Giovanni Riccioli |
| --- | --- |
 Giovanni Battista Riccioli, kuva vanhasta kirjasta 1700-luvulta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1598 Ferrara, Italia
Kuollut: 25. kesäkuuta 1671 (73 vuotta) Bologna, Italia
Kansalaisuus:  Italia
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Giuseppe Biancani
Tutkimusalue:  tähtitiede
Giovanni Battista Riccioli (17. huhtikuuta 1598 Ferrara, Italia – 25. kesäkuuta 1671 Bologna, Italia) oli italialainen jesuiitta ja tähtitieteilijä.
Hän omisti uransa Kuun tutkimiselle yhdessä Francesco Maria Grimaldin kanssa ja hänen tärkeimpiin kirjallisiin tuotoksiinsa lukeutuu muun muassa laaja tähtitieteen esitys Almagestum novum vuodelta 1651. Merkittävä osa Kuun nimistöstä on tämän parivaljakon perua. Hänen havaintokohteisiinsa lukeutui myös Saturnus, ja hän ensimmäisenä huomasi Mizarin olevan kaksoistähti.
Ricciolin muuta kirjallista tuotantoa olivat muun muassa: Geographiae et hydrographiae reformatae libri (1661), Astronomia reformata (1665), Chronologia reformata (1669) ja Tabula latitudinum et longitudinum (julkaistu 1689). Hän myös vastusti kopernikaanista maailmankuvaa, mutta nimesi siltikin yhden Kuun kraatterin Kopernikuksen mukaan.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 485.  ("Giovanni Battista Riccioli (1598–1671)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giovanni Riccioli Wikimedia Commonsissa
Gizan kuvernementti

| Giza kuvernementti محافظة الجيزة Muḥāfaẓat al-Ǧīza |
| --- | --- |
 Abusirin pyramideja
 Sijainti
 Koordinaatit: 29.26°N, 29.67°E 
Valtio:  Egypti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Giza
Pinta-ala:  13 184,0 km²
Väkiluku (2015):  7 585 115
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EG-GZ
Gizan kuvernementti (arab. محافظة الجيزة‎, Muḥāfaẓat al-Ǧīza) on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 13 184,0 km² ja väkiluku 7 585 115 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Giza.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gizan kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Gruyère

Gruyère [gryjäär] viittaa muun muassa seuraaviin:
gruyère, sveitsiläinen ja ranskalainen juusto
Gruyères, kunta Ranskassa
Gruyères, kunta Sveitsissä
Lac de la Gruyère, järvi Sveitsissä
Gruyèren kreivikunta, keskiaikainen kreivikunta Sveitsissä
Michel de Gruyère (n. 1539–1576), viimeinen Gruyèren kreivi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gruyère”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Grutas-puisto

Stalinin patsas Grutas-puistossa.
Grutas-puisto (Grūto parkas) on Grutasin kylässä Etelä-Liettuassa toimiva kommunistinen teemapuisto. Liettuan itsenäistyttyä vuonna 1991 Neuvostoliiton aikaiset patsaat päätettiin poistaa kylistä ja kaupungeista. Yksityinen yrittäjä Viliumas Malinauskas keksi viedä patsaat Grutasin kylään lähelle metsäistä Valko-Venäjän rajaa. Puisto avattiin vuonna 2001, ja siitä on tullut todellinen yleisömenestys. Puistossa on kymmenittäin Stalinin, Leninin ja neuvostopartisaanien patsaita.
Gizmodo

Gizmodon logo
Gizmodo on yhdysvaltalainen teknologia-aiheinen verkkosivusto. 
Sivusto on perustettu vuonna 2002 teknologiablogina.
Sivusto tarjosi aiemmin sisältöä kirjoitettuna erityisesti espanjankieliselle yleisölle englanninkielisen lisäksi. Syyskuussa 2023 kerrottiin, että espanjankielisen sisällön tuottaminen on korvattu automaattisella käännöksellä englanninkielestä. Kesällä 2023 sivusto alkoi tuottaa tekoälyllä artikkeleita englanniksi ilmoittamatta toimitukselle ja tuotettuja artikkeleita kritisoitiin asiavirheistä.
Vuonna 2012 Gizmodolla oli 9 miljoonaa yksittäistä kävijää kuukausittain ja sata miljoonaa katselua.
Aiheesta muualla

Gizmodo.com
Gregory Wiseman

| Gregory Wiseman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1975 (ikä 48) Baltimore, Maryland
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  koelentäjä
Ura
Tyyppi:  NASA:n astronautti
Lennot

Sojuz TMA-13M:  Sojuz TMA-13M
:  Retkikunta 40
 
Gregory Reid Wiseman, (s. 11. marraskuuta 1975 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Wiseman valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009. Elokuussa 2011 hänet valittiin Sojuz TMA-13M -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 40.
Wiseman on valittu Nasan Artemis-avaruusohjelmaan, jonka tarkoitus on lähettää ensimmäinen nainen ja seuraava mies Kuuhun vuonna 2025. Artemis II on syyskuulle 2025 suunniteltu miehitetty lento, joka kiertää Kuun noin kymmenessä päivässä. Miehistöön kuuluu neljä astronauttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gregory Wiseman Wikimedia Commonsissa
Fynin hiippakunta

Fynin hiippakunnan tuomiokirkko, Odensen Pyhän Knuutin kirkko (Sankt Knuds kirke)
Fynin hiippakunta (tansk. Fyens Stift), aiemmin Odensen hiippakunta on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista.
Se kattaa Fynin saaren ja sitä ympäröivät saaret. Hiippakunnan piispanistuin on Odensessa ja Odensen Pyhän Knuutin kirko (Sankt Knuds kirke) on hiippakunnan tuomiokirkko. Hiippakunta mainitaan ensimmäistä kertaa Saksan keisarin kirjeessä vuodelta 988. Hiippakunnan ensimmäinen piispa oli Odinkar Hvide (988–10??)
Tine Lindhardt, Fynin hiippakunnan piispa
Hiippakunnan piispa on vuodesta 2023 ollut Mads Davidsen.
Rovastikunnat

Hiippakunnassa on 11 rovastikuntaa, 234 seurakuntaa ja seitsemän vaaliseurakuntaa. Hiippakunnan alueella on 251 kirkkoa.
Assensin rovastikunta
Bogensen rovastikunta
Fåborgin rovastikunta
Hjallesen rovastikunta
Kerteminden rovastikunta
Langeland-Ærøn rovastikunta
Middelfartin rovastikunta
Nyborgin rovastikunta
Odense Sankt Knudsin rovastikunta
Midtfynin rovastikunta
Svendborgin rovastikunta
Piispat > Katolinen aika

| --- | --- |
 988–10??: Odinkar Hvide  1022–10??: Reiner I  1048–1072: Gilbert  1101–11??: Hubald  1136–1138: Hermann  1138–1163: Ricolf  1163–11??: Linus  1170–1186: Simon  1186–1213: Johann I  1213–1236: Lojus  12??–1245: Iver  1245–1247: Niels  1247–1252: Jakob  1252–1267: Reiner II  1267–1276: Peter  1277–1286: Johann II :  1286–1300: Gisiko  1304–1339: Peder Pagh  1340–1362: Niels Jonassøn  1362–1376: Erik Jensen Krabbe  1376–1392: Waldemar Podebusk  1392–1400: Theus Podebusk  1400–1420: Jens Ovesen  1420–1440: Navne Jensen  1440–1460: Henning Torkildsen Ulfeld  1460–1474: Mogens Krafse  1475–1501: Karl Rønnow  1501–1517: Jens Andersen Beldenak  1523–1529: Jens Andersen Beldenak  1529–1534: Knud Henriksen Gyldenstierne  1534–1535: Gustav Trolle  1535–1536: Knud Henriksen Gyldenstierne
Piispat > Luterilainen aika

| --- | --- |
 1537–1559: Jørgen Jensen Sadolin  1560–1587: Niels Jespersen  1587–1606: Jacob Madsen Vejle  1606–1616: Hans Knudsen Vejle  1616–1651: Hans Mikkelsen  1651–1663: Laurids Jacobsen Hindsholm  1663–1676: Niels Hansen Bang  1677–1703: Thomas Kingo  1703–1712: Christian Rudolph Müller  1712–1717: Christian Muus  1718–1731: Jacob Lodberg  1732–1762: Christian Ramus  1763–1785: Jakob Ramus  1786–1803: Tønne Bloch  1804–1810: Peder Hansen :  1811–1834: Frederik Plum  1834–1848: Nicolai Faber  1851–1889: Christian Thorning Engelstoft  1889–1899: Harald Stein  1900–1903: Hans Valdemar Sthyr  1903–1921: Laurits Nicolai Balslev  1922–1922: Gabriel Koch  1922–1938 Anders Jensen Rud  1938–1958: Hans Øllgaard  1958–1984: Knud Christian Holm  1984–1995: Vincent Lind  1995–2012: Kresten Drejergaard  2012–2023: Tine Lindhardt  2023–: Mads Davidsen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fynin hiippakunta Wikimedia Commonsissa
Hiippakunnan viralliset sivut
Geologian tutkimuskeskus

| Geologian tutkimuskeskus |
| --- | --- |

 GTK:n toimipiste Otaniemessä, Espoossa.
Tutkimuslaitoksen tiedot
Perustettu:  1885
Sijainti:  Espoo, Loppi, Outokumpu, Kuopio, Kokkola, Rovaniemi
Pääkonttori:  Vuorimiehentie 5 Espoo
Ministeriö:  Työ- ja elinkeinoministeriö
Tutkimusala:  Geologisten luonnonvarojen hyödyntäminen
Työntekijöiden määrä:  454 (2023)
Budjetti:  31,6 milj. € (2023)
Johtaja:  Kimmo Tiilikainen
Kotisivu
GTK:n Lopen kairasydänarkistoa.
Geologian tutkimuskeskus (ruots. Geologiska forskningscentralen, engl. Geological Survey of Finland, lyh. GTK) on työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto. Se tutkii kallioperää ja maaperää. Geologian tutkimuskeskuksella on Suomessa kuusi toimipistettä eri puolilla maata: Otaniemessä Espoossa, Kuopiossa,  Kokkolassa, Rovaniemellä, Lopella ja Outokummussa. GTK:lla oli vuonna 2022 440 työntekijää.
Lain mukaan tutkimuskeskuksen tulee tuottaa  kansainvälisesti korkeatasoista tieteellistä geologian alan tietoa ja osaamista sekä innovaatioita yhteiskunnan ja elinkeinoelämän tarpeisiin, edistää elinkeinoelämän ja alueiden kilpailukykyä ja tukea yhteiskuntapolitiikan suunnittelua ja toimeenpanoa.
Outokummussa sijaitsee GTK Mintec -koetehdas- ja laboratoriokokonaisuus.
Toiminta

Tutkimuskeskuksen toimialoista suurin on mineraalisektori, johon kuuluu esimerkiksi kaivostoiminta. Siihen käytetään puolet tutkimusbudjetista. Neljännes budjetista käytetään turve- ja kalliolämpöenergian ja loput yhdyskuntarakentamisen tutkimukseen.
Historiaa

Vuonna 1885 Venäjän keisari antoi asetuksen geologisten tutkimusten toimittamisesta Suomessa. Sitä ennen oli vuonna 1877 vuorihallituksen yhteyteen perustettu Geologinen toimisto. Geologinen Komissioni perustettiin sen jatkajaksi vuonna 1886. Myöhemmin laitoksen nimeksi tuli Geologinen tutkimuslaitos, Geologian tutkimuslaitos ja nykyinen Geologian tutkimuskeskus.
Huhtikuussa 2021 Kimmo Tiilikainen valittiin Geologian tutkimuskeskuksen pääjohtajaksi.
Historiaa > Pääjohtajat

Laitoksen johdossa ovat toimineet
K.A. Moberg 1886–1893
Johannes Sederholm 1893–1933
Aarne Laitakari 1935–1960
Vladi Marmo 1960–1969
Herman Stigzelius 1970–1980
Kalevi Kauranne 1980–1991
Veikko Lappalainen 1992–1997
Raimo Matikainen 1997–2003
Elias Ekdahl 2004–2014
Mika Nykänen 2014–2021
Kimmo Tiilikainen 2021–
Aiheesta muualla

Geologian tutkimuskeskus
Gədəbəy

| Gədəbəy |
| --- | --- |
 Gədəbəy
 Koordinaatit: 40°33′56″N, 45°48′58″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Gədəbəy
Kaupungiksi:  1990
Väkiluku (2010):  9 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gədəbəy (lausutaan [gädäbäi], ven. Кедабек, Kedabek) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Pienen-Kaukasuksen reuna-alueella 444 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Gədəbəyn piirin keskus. Asukkaita on 9 200 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa saksalaisten 1800-luvun puolivälissä perustamasta kuparikaivoksesta. Vuonna 1930 siitä tuli piirikeskus, vuonna 1935 kaupunkimainen taajama ja vuonna 1990 kaupunki. Gədəbəyssa on elintarvike-, puunjalostus- ja rakennustarviketeollisuutta. Lähistöllä toimii Anglo Asian Mining -yhtiön kulta- ja kuparikaivos.