John Rosendahl
Yhteistyö Viola Turpeisen kanssa

Rosendahlin ammatillinen polku otti merkittävän suunnanmuutoksen, kun hän kohtasi nuoren ja lahjakkaan harmonikansoittajan, Viola Turpeisen, joka oli tuolloin vain 16-vuotias. Rosendahl kuuli ensimmäisen kerran Turpeisen musiikkia Michiganin Ishpemingissä sijaitsevassa suomalaisessa North Star Hall -haalissa elokuussa 1926. Rosendahl vaikuttui Turpeisen soittotaidoista ja hän kutsui Turpeisen mukaansa kiertueelle. Turpeinen sai luvan vanhemmiltaan lähteä Rosendahlin mukaan.
Rosendahl otti Turpeisen siipiensä suojaan ja toimi tämän managerina, opettaen hänelle viihdeteollisuuden ja kiertue-elämän käytäntöjä sekä lavaesiintymisen taitoja. Rosendahlin aloitti taitavaksi esiintyjäksi kehittyneen Turpeisen kanssa aktiivisen kiertue-elämän. Nuoresta Turpeisesta tuli suosittujen esiintymisten vetonaula.
Turpeisen ja Rosendahlin ensimmäinen yhteinen kiertue alkoi Ohion osavaltiosta, jatkui Michiganin kautta ja päättyi New Yorkiin vuonna 1927. Heidän esitysrepertuaarinsa koostui duoesityksistä, soolonumeroista, Rosendahlin esittämistä varjokuvista ja humoristisista tarinoista.
New Yorkissa duo sai vakituisen paikan Raivaaja-nimisessä työväentalossa, jossa he esiintyivät säännöllisesti. New Yorkin aikana Turpeisen suosio kasvoi, mikä lisäsi duon kysyntää. Rosendahl edisti aktiivisesti Turpeisen uraa ja he pääsivät tekemään New Yorkissa ensimmäisen levytyksensä Columbia-levy-yhtiölle tammikuussa 1928. Levylle tallennettiin suomalaista tanssimusiikkia, jota he olivat tottuneet esittämään esiintymisissään. Levytykset nostivat duon suosiota entisestään, sillä suomalaiset ostivat äänilevyjä ahkerasti.
Ensimmäisen Columbia-äänitteen jälkeen Rosendahl ja Turpeinen levyttivät Victor-levy-yhtiölle, joka oli Columbian suurin kilpailija. Levytykset koostuivat suomalaisen tanssimusiikin lisäksi italialaisen harmonikkataiteilijan Guido Deiron (1886–1950) sävellyksestä ”Variety polka”, joka äänitettiin Turpeisen soolona.
Tämän myötä Rosendahlin tehtävät Turpeisen managerina lisääntyivät, sillä pian Turpeinen tunnustettiin Yhdysvaltain ammattilaispiireissä yhdeksi lupaavimmista naispuolisista harmonikkataiteilijoista. Turpeisen suosio vahvisti merkittävästi myös Rosendahlin omaa uraa sekä managerina että esiintyvänä taiteilijana. Duo teki tämän jälkeen vuonna 1928 kiertueen keskilännen suomalaistalueilla ja Kanadassa.
Vuonna 1929 Rosendahl ja Turpeinen kiersivät myös Suomessa. He matkustivat ruotsalaisella M/S Gripsholm -laivalla Tukholman kautta Suomeen ja esiintyivät muun muassa Helsingissä Vallilan työväentalolla ja Mustikkamaalla. Suomea käytiin myös muun muassa Viipurissa ja Kemijärvellä.
Rosendahlin ja Turpeisen muodostama duo laajeni trioksi loppuvuodesta 1929, kun naisharmonikansoittaja Sylvia Polso (1912–1996) liittyi heidän seuraansa. Polso soitti harmonikan lisäksi pianoa. Rosendahl toimi managerina molemmille naisille. Rosendahlin markkinoima trio jatkoi kiertueitaan ja sai suurta suosiota, erityisesti Turpeisen ja Polson ansiosta.
Rosendahl päätti ottaa etäisyyttä soittamisesta vuoden 1930 lopulla. Hän teki päätöksensä luottavaisin mielin, sillä sekä Polson että erityisesti Turpeisen ura olivat jo vakiintuneet, eikä Rosendahlin apua enää tarvittu uran edistämiseksi. Turpeinen ja Polso jatkoivat yhteisiä esiintymisiään Rosendahlin vetäydyttyä.