stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
D’You Know What I Mean?
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen kanssa 7. heinäkuuta 1997. Video alkaa yhtyeen saapuessa helikopterilla post-apokalyptiselle hylätyn talon harmaalle rauniolle, jossa kappale esitetään. Rakennuksen seiniin on kirjoitettu tšekiksi sanat ”do you know what I mean?” (’tajuatko mitä tarkoitan?’) ja ”be here now” (’ole täällä nyt’). Videolla esiintyy myös paljon taisteluhelikoptereita ja yleisönä toimivia avustajia. Videon lopussa yhtyeen jäsenet nousevat takaisin helikopterin kyytiin ja lähtevät pois.
Musiikkivideon ohjasivat Dominic Hawley ja Nic Goffey, ja se kuvattiin ajalleen tyypilliselle 35 millimetrin filmille eli kinofilmille. Video on kuvattu yksityisalueella Becktonin kaasulaitoksen lähellä Lontoossa. Alueen vaurioituneet rakennukset oli alun perin tehty Stanley Kubrickin elokuvaan Full Metal Jacket, jonka kohtauksia kuvattiin samassa paikassa. Videolla näkyvät helikopterit ovat Britannian armeijan mallia Westland Lynx AH.7.
Video julkaistiin 17. elokuuta 2016 remasteroituna HD-versiona YouTubessa. Remasteroitu versio on alkuperäistä lyhyempi, viisi minuuttia ja 44 sekuntia pitkä, mutta sisältää aiemmin julkaisematonta materiaalia. Videon ohjaajat Dom & Nic sanoivat alkuperäisen filmin säilyneen hyväkuntoisena arkistossa, ja he työstivät sitä videon erikoistehosteista vastanneen The Mill -studion kanssa.
Musiikkivideo > Videon tuotanto

Ohjaajat: Dominic Hawley ja Nic Goffey
Tuottaja: John Madsen
Tuotantoyhtiö: Outsider
Kameraoperaattori: Dan Landin
Leikkaaja: Simon Hilton
Erikoistehosteet: The Mill -studio
Johtava tuottaja: Misha Stanford-Harris
Taiteellinen johtaja: Neil Davies
Konseptikuvitus: George Rockliffe ja Fergal Hendrick
Lähde:
Vastaanotto ja kaupallinen menestys

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
AllMusic: 
FreakyTrigger: 
The Independent: sävyltään posiitiivinen
MTV (Music Television): sävyltään neutraali
Rate Your Music: 3,60/5
Kappale sai ilmestyessään pääosin myönteisen vastaanoton. Se on saanut Rate Your Music -sivustolla 3,6 pistettä viidestä, jotka perustuvat 478 arvosteluun. The Independent -lehden Andy Gill kehui kappaleen olevan vaikuttava ja lisäsi ”Oasiksen olevan palannut, suurempana ja röyhkeämpänä kuin koskaan.” Yhdysvaltalaisen Rolling Stonen David Fricke kehui arvostelussaan, että kappale on ”seitsemän minuuttia yksinkertaista, keskittynyttä nerokkuutta”.
AllMusic-sivuston Jack Rabid oli kappaletta kohtaan kriittisempi, ja hän antoi sille kaksi ja puoli tähteä viidestä. Hän sanoi sen olevan ”Oasiksen ensimmäinen tylsä single” ja piti Noelin sanoituksia huonoina. Kappaleen pituutta kritisoi myös Diffuser-verkkolehti, jonka mukaan se kuulostaa lähinnä rönsyilevältä versiolta yhtyeen ”Wonderwall”-kappaleesta, ja kommentoi sen säkeistöjen olevan vaikeaselkoisia.
”D’You Know What I Mean?” nousi listaykköseksi Britanniassa, Irlannissa, Suomessa, Espanjassa sekä Kanadassa ja ylsi viiden joukkoon Ruotsissa, Norjassa ja Uudessa-Seelannissa. Single oli Oasiksen ensimmäinen ja ainoa listaykkönen Suomen virallisella listalla. Kotimaassaan Britanniassa se myi yhteensä yli 745 000 kappaletta ja sai platinalevyn. ”D’You Know What I Mean?” oli Britannian singlelistalla yhteensä 25 viikkoa, ja se oli vuoden 1997 loppuun mennessä vuoden 12. myydyin single.
Palkinnot ja kunnianosoitukset

Kappaleen musiikkivideo oli vuoden 1998 Brit Awards -gaalassa parhaan musiikkivideon palkinnon ehdokas, mutta palkinnon sai popyhtye All Saints kappaleellaan ”Never Ever”. Vuonna 2010 brittiläinen XFM-radiokanava sijoitti sen 849. parhaaksi kappaleeksi listallaan kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta kappaleesta. Lokakuussa 2011 brittiläinen musiikkilehti NME valitsi ”D’You Know What I Meanin?” sijalle 77. listallaan, joka sisälsi 150 parasta kappaletta vuosilta 1996–2011.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
Kappaleet > CD-julkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulu | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | D’You Know What I Mean? | Liam Gallagher | 7.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stay Young | L. Gallagher | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Angel Child (demo) | Noel Gallagher | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Heroes (David Bowie, Brian Eno) | N. Gallagher | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > 12″ vinyylijulkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulu | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | D’You Know What I Mean? | L. Gallagher | 7.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stay Young | L. Gallagher | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Angel Child (demo) | N. Gallagher | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > 7″ vinyylijulkaisu ja C-kasetti

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulu | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | D’You Know What I Mean? | L. Gallagher | 6.06 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stay Young | L. Gallagher | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > NG’s 2016 Rethink -julkaisu

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulu | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | D’You Know What I Mean? (NG’s 2016 Rethink) (radioversio) | L. Gallagher | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | D’You Know What I Mean? (NG’s 2016 Rethink) (kokopitkä versio) | L. Gallagher | 7.24 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano ja henkilöstö > Yhtye

Liam Gallagher – laulu, tamburiini
Noel Gallagher – soolokitara, taustalaulu
Paul ”Bonehead” Arthurs – rytmikitara
Paul ”Guigsy” McGuigan – basso
Alan White – rummut
Kokoonpano ja henkilöstö > Tuotanto

Tuottajat: Owen Morris ja Noel Gallagher
Masterointi: Mike Marsh
Ääniefektit: Mark Coyle
Kansikuvan ulkoasu ja graafinen suunnittelu: Brian Cannon
Valokuvaaja: Michael Spencer Jones
Suunnitteluavustajat: Martin Catherall ja Matthew Sankey
Lähteet:
Julkaisuhistoria > Pakkaukset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuoden 1997 CD-julkaisun kansi (käytettiin vain markkinoinnissa). | CD-singlen levy | Vuoden 2016 uudelleenjulkaisun kansi. |
Julkaisuhistoria > Kansainväliset versiot

| Maa | Levy-yhtiö | Formaatti | Kataloginumero | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Eurooppa | Helter Skelter | CD-levy | HES 664642 1, 01-664642-17 | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Eurooppa | Helter Skelter | 12 tuuman vinyylilevy | HES 664642 6 | 1997 |
|  Britannia | Creation | CD | CRESCD 256 | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Britannia | Creation | 7 tuuman vinyyli | CRE 256 | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Britannia | Creation | 12 tuuman vinyyli | CRE 256T | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Britannia | Creation | C-kasetti | CRECS 256 | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Britannia | Big Brother | CD | RKIDSCD86P | 23. heinäkuuta 2016 |
|  Australia | Helter Skelter | CD | 664642 2 | 1997 |
|  Australia | Sony Music | C-kasetti | 6646428 | 1997 |
|  Kanada | Epic | CD | 49K-3269 | 1997 |
|  Japani | Epic | CD | ESCA 6728 | 7. heinäkuuta 1997 |
|  Meksiko | Sony Music | CD | CDEX 486126 | 1997 |
|  Yhdysvallat | Epic | CD | ESK 0979 | 1997 |
Lähde:
Singlen markkinoinnissa käytetty juliste, johon on merkitty julkaisupäivä 7. heinäkuuta 1997.
Kuvakaappaus musiikkivideosta. Vasemmalta oikealle: etualalla Liam ja Noel Gallagher, taka-alalla Paul McGuigan, Paul Arthurs ja Alan White.
Videolla käytettiin Britannian armeijan omistamia Westland Lynx AH.7 -taisteluhelikoptereita.
Kappaleessa laulun esittävä Liam Gallagher.
Enkelten lahti

| Enkelten lahti> La Baie des anges |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Demy
Käsikirjoittaja:  Jacques Demy
Säveltäjä:  Michel Legrand
Kuvaaja:  Jean Rabier
Leikkaaja:  Anne-Marie Cotret
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Monaco
Tuotantoyhtiö:  Sud Pacifique Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Enkelten lahti (La Baie des anges) on Jacques Demyn käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1963. Demyn uran toinen pitkä elokuva sijoittuu Ranskan Rivieran uhkapelikasinoiden maailmaan, ja sen pääosissa näyttelevät Jeanne Moreau, Claude Mann, Paul Guers, Henri Nassiet ja Nicole Chollet. Mustavalkoisen elokuvan musiikkina toistuu Michel Legrandin vahva pianoteema.
Juoni

Nuori pankkivirkailijamies Jean (Claude Mann) lähtee ystävänsä Caronin (Paul Guers) houkuttelemana ensi kertaa elämässään rulettikasinolle ja joutuu heti uhkapelien koukkuun. Elokuva seuraa aluksi Jeanin peliriippuvuuden kehittymistä Rivieran eri kasinoissa, mutta vähitellen tarinaan tulee mukaan erään teollisuusjohtajan rouva Jacqueline (valkohiuksinen Moreau Pierre Cardinin vaatteissa), toinen peliriippuvainen, johon Jean törmää vaeltaessaan pelipaikasta toiseen.
Tuotanto

Ylistetyn esikoiselokuvansa Lolan jälkeen Demyltä kesti kaksi vuotta päästä toisen elokuvan tekoon. Tuolla välin hän laskujensa mukaan torjui 18 eri tuottajien tekemää ehdotusta ja tuottajat puolestaan kaikki Demyn ideat. Enkelten lahti -tuotanto lähti käyntiin paljolti siksi, että naispääosaan onnistuttiin saamaan Louis Mallen ja François Truffaut’n elokuvista tunnetuksi tullut Jeanne Moreau.
Elokuva kuvattiin aidoilla tapahtumapaikoilla Cannesissa, Monte Carlossa, Juan-les-Pinsissä ja  Nizzassa, jonka edustan lahdesta elokuva on saanut nimensä.
Vastaanotto

Hannu Salmen mielestä tarinassa ei tapahdu paljon, mutta sen tunnelmat vievät katsojan mukanaan. Hän kehuu etenkin pelisalien äänimaailman kiinnostavaa tallennusta. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mukaan Enkelten lahti on kauniisti kuvattu ja näytelty, mutta tietoisen viileäksi viritetty tutkielma itsetuhosta ja pelihimosta. ”Aivan kuin Demy olisi luottanut sattumaan ja vaistoon. Siksi jokainen tilanne syntyy kuin itsestään, elää aikansa ja vaihtuu toiseen.”
Gustaf Axel von Kothen

Gustaf Axel von Kothen
Gustaf Axel von Kothen (ven. Густав-Аксель Фердинандович Котен, Gustav-Aksel Ferdinandovitš Koten; 17. heinäkuuta 1843 Pietarhovi, Venäjä – 25. kesäkuuta 1906 Lauritsala) oli suomalainen vapaaherra, kenraaliluutnantti, valtiopäivämies ja lääninkuvernööri.
Von Kothen kuului von Kothenin aatelissuvun vapaaherralliseen haaraan. Hänen vanhempansa olivat kenraalimajuri Mauritz Ferdinand von Kothen ja kreivitär Amalia Magdalena Piper. Von Kothen kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1855–1860 ja valmistui vänrikiksi Pietarin keisarillisesta paašikoulusta vuonna 1862. Hän palveli sen jälkeen Henkikaartissa, jonka mukana osallistui Puolan kapinan kukistamiseen vuosina 1863–1864. Hän sai 1863 aliluutnantin, 1870 luutnantin, 1873 alikapteenin ja 1877 kapteenin arvon. Osallistuessaan Turkin sotaan hänet nimitettiin keisarin sivusadjutantiksi toukokuussa 1877 ja ylennettiin everstiksi syyskuussa 1878. Von Kothen nimitettiin vuonna 1881 14. tarkk’ampujapataljoonan, vuonna 1888 65. jalkaväkirykmentin ja vuonna 1895 Henkikaartin Liettuan rykmentin komentajaksi. Hän sai kenraalimajurin arvon vuonna 1894.
Von Kothen nimitettiin Suomeen Vaasan läänin kuvernööriksi joulukuussa 1898 pysyen yhä Henkikaartin upseeriluetteloissa. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1899. Tammikuussa 1900 hän siirtyi Hämeen läänin kuvernööriksi. Hän kuitenkin pyysi ja sai eron toukokuussa 1901. Saman vuoden lokakuussa hän sai eron myös sotapalveluksesta ja samalla kenraaliluutnantin arvon.
Von Kothenin puoliso oli venäläinen Anna Leonovna Hromova. Heillä ei ollut lapsia. Säveltäjä Axel von Kothen oli Gustaf Axel von Kothenin velipuoli ja senaattori Casimir von Kothen hänen setänsä.
Eskopuu

Eskopuu on rakennusteollisuudelle tarkoitetuista tuotteistaan tunnettu suomalainen ikkuna- ja ovibrändi. Alkujaan Eskopuu Oy oli Keski-Pohjanmaalla Kannuksen kaupungissa Eskolan kylässä sijaitseva ikkunoita ja ovia valmistava yritys, joka työllisti 140 henkeä. Vuonna 2018 Inwido Finland ilmoitti yhdistävänsä Eskopuu-brändin kuluttajien keskuudessa paremmin tunnettuun Pihla-ikkunabrändiin.
Sen pääasiallisia asiakkaita ovat Suomessa toimivat rakennusliikkeet. Vuodesta 2006 alkaen Eskopuu on ollut osa Inwido-konsernia.  Eskopuu oli Suomen suurin rakennusteollisuuteen keskittynyt ikkuna- ja ovibrändi.
Eskopuun ikkunoita on käytetty mm. Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon 2015 voittaneessa Puukuokka-kerrostalossa.
Historia

Eskopuun taustalla on vuonna 1939 perustettu Keski-Pohjanmaan Sementtivalimo. Sen perustivat kauppias Martti Rautila, rakennusmestari Päiviö Pöyhtäri ja betonimies Jalmari Kolppanen. Aluksi yritys valmisti erilaisia sementtituotteita, kuten seinä- ja kattotiiliä. Sotien jälkeisen raaka-aine- ja konepulan vuoksi tehdastyö alkoi omien koneiden rakentamisesta.
Sodan jälkeinen jälleenrakennus toi yritykselle asiakkaita Pohjois-Suomesta, ja valimon rinnalle perustettiin puusepänyritys. Yrityksen uudeksi nimeksi tuli Eskolan Sementti ja Puu Oy.  1950-luvulla yritys laajensi tuotevalikoimaansa, ja se toimitti muun muassa tammi-ikkunat junanvaunuihin, jotka valmistettiin vuoden 1952 olympialaisia varten.
1970-luvulla yritys laajeni ja keskittyi puualaan, ikkunoihin, sahaan ja höyläämöön. 1980-luvulla tehtaassa valmistettiin puuikkunoita ja -ovia, ja 1990-luvulla otettiin käyttöön ensimmäinen tietokoneohjattu ikkunantyöstölinja sekä pintakäsittelylinja. 2000-luvun alussa Eskopuu ryhtyi valmistamaan puu-alumiini-ikkunoita.
Vuoden 2015 alussa Inwido sulautti Eskopuu Oy:n emoyhtiöön, mutta tuotanto ikkuna- ja ovitehtaalla Kannuksessa jatkui. Vuoden 2018 helmikuussa Inwido lakkautti Eskopuu-brändin ja tuotteiden nimeksi tuli PihlaPRO.
Aiheesta muualla

Eskopuu
Gustaf Arppe

Gustaf Evert Arppe (18. maaliskuuta 1884 Sortavala – 25. huhtikuuta 1967) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Kymin Oy:n Högforsin tehtaan toimitusjohtajana vuosina 1929–1958.
Arppe syntyi maineikkaaseen teollisuussukuun. Hänen isoisänsä Nils Ludvig Arppe oli suurliikemies, joka omisti sahojen ohella muun muassa Pohjois-Karjalassa Värtsilän, Möhkön ja Käenkosken rautaruukit. Hänen isänsä oli agronomi Evert Waldemar Arppe. Gustaf Arppe valmistui konerakennusinsinööriksi vuonna 1907 Zürichin teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli insinöörinä Zürichissä 1907–1908, Helsingissä 1908–1909 ja turbiini-insinöörinä Karlstadin konepajalla Ruotsissa 1909–1912. Arppe aloitti Paraisten Kalkkivuori Oy:n käyttöinsinöörinä vuonna 1912 työskenneltyään sitä ennen ulkomailla. Vuodesta 1918 hän oli yhtiön yli-insinööri. Hänestä tuli Högforsin Tehdas Oy:n toimitusjohtaja marraskuussa 1929 suuren laman kynnyksellä. Hän aloitti yrityksessä radiaattoreiden ja keskuslämmityskattiloiden valmistuksen ja rationalisoi toimintaa laajoin investoinnein. Vuonna 1933 yritys siirtyi Kymin Oy:n omistukseen ja sulautui siihen vuonna 1940. Arppe oli myös Hyvinkään-Pyhäjärven Rautatieosakyhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1929.
Arppe oli Suomen Metalliteollisuuden työnantajaliiton hallituksessa 1930–1958. Vuoden 1949 metallityöväen lakon selvittelyssä oli silloisella puheenjohtajalla Arppella merkittävä osuus. Arppe toimi myös Suomen Teollisuusliiton hallituksessa vuosina 1930–1958 sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksessa. Vuorineuvoksen arvon Arppe sai vuonna 1947.
Feidippides

Feidippidestä esittävä patsas Marathónaksessa.
Feidippides (m.kreik. Φειδιππίδης, Feidippidēs, ”hevosta säästävä”) oli antiikin kreikkalainen sanansaattaja persialaissotien aikaan 400-luvun eaa. alkupuolella.
Herodotos (n. 484–425 eaa.) kertoo Historiateoksessa, että ateenalaiset lähettivät Feidippideen hakemaan apua Spartasta taisteluun persialaisia vastaan. Herodotoksen mukaan Feidippides oli perillä Spartassa (225 kilometriä) seuraavana päivänä. Spartalaiset eivät voineet Karneia-juhlansa vuoksi heti lähteä ja myöhästyivät taistelusta. Ateenalaisten onnistui kuitenkin pysäyttää persialaisten eteneminen Marathonin taistelussa. Taistelun jälkeen ateenalaiset palasivat juosten kotiin varmistaakseen, ettei Persian laivasto hyökkää Ateenaan.
Myöhemmissä versiossa kaksi juoksumatkaa on sekoitettu toisiinsa: Plutarkhos (n. 46–120) siteerasi tutkielmassaan Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa sittemmin kadonnutta Herakleides Pontoslaisen (n. 387–312 eaa.) teosta, jossa Thersippos-nimisen juoksijan kerrottiin juosseen Marathonista Ateenaan kertomaan voitosta ja kuolleen saavuttuaan perille. Lukianos (n. 125–180) kertoi saman version, mutta hän oli vaihtanut nimen taas Feidippideeksi. Herodotos kirjoitti Marathonin taistelusta 30–40 vuotta sen jälkeen, joten on mahdollista, että hänen kertomuksensa perustuu tositapahtumiin. Pierre de Coubertin ja muut nykyaikaisen olympialiikkeen perustajat pohjasivat modernin maraton-juoksun Robert Browningin vuonna 1879 kirjoittamaan runoon Feidippides, jossa matka oli taas Marathonista Ateenaan.
Feidippideen juoksun pohjalta järjestetään Spartathlon -ultrajuoksukilpailua, jonka matka noin 246 kilometriä.
Aiheesta muualla

Pesonen, Hannu: Vanha myytti maratonin synnystä on virheellinen – kuninkuusmatka syntyi oikeasti ammattilaisen ultrajuoksusta Helsingin Sanomat.  14.7.2022. Viitattu 29.7.2022.
Erling Kaas

Erling Kaas (19. elokuuta 1915 Oslo – 17. kesäkuuta 1996 Kööpenhamina) oli norjalainen yleisurheilija.
Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1948 ja 1952 seiväshypyssä. Hän edusti klubi IK Tjalve Oslo.
Kaas oli kahdeksankertainen Norjan mestari seiväshypyssä (1939, 1946–1952) ja pronssimitalisti vuosilta 1937–1938. Hän oli Norjan ennätysmies seiväshypyssä vuosina 1939–1960.
Hän oli naimisissa tanskalaisen Birthen kanssa.
FS Trident (1876)

| Trident |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Toulon
Kölinlasku:  huhtikuu 1870
Laskettu vesille:  9. marraskuuta 1876
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1878
Poistui palveluskäytöstä:  nimetty Variksi 1904 alusluettelosta 5. huhtikuuta 1900
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1909
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 814 t
Pituus:  102,1 m
Leveys:  17,7 m
Syväys:  8,58 m
Koneteho:  4 600 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  750
Aseistus
Aseistus:  8 × 274 mm tykkiä 1×  240 mm tykki 6 × 138 mm tykkiä 4 × 356 mm torpedoputkea
Trident oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu Colbert-luokan panssarifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1870. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1876 ja otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1878.
Palvelus

Kuukausi palvelukseenoton jälkeen aluksesta tehtiin Ranskan Välimeren laivaston varakomentajan lippulaiva. Alus tulitti 15.-16. heinäkuuta 1881 Tunisian Sfaxin satamakaupunkia sisaraluksensa kanssa Ranskan miehittäessä Tunisian. Aluksen aseistus poistettiin. Se siirrettiin 1886 reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 17. helmikuuta 1889. Alus palasi lippulaivaksi, mistä tehtävästä se palautettiin 1894 reserviin. Alus oli tykistökoululaivana, kunnes se poistettiin alusluettelosta 5. maaliskuuta 1900. Alus nimettiin 1904 Variksi ja myytiin romutettavaksi viisi vuotta myöhemmin.
Gustaf Banér

Gustav Axelsson Banér
Gustaf Axelsson Banér, myös Kustaa Banér (1547–1600) oli ruotsalainen valtiomies. Hän osallistui Erik XIV:n syöksemiseen vallasta ja oli alkuun Juhana III:n suosiossa. Hän oli silloin muun muassa hovimarsalkka. Kun Juhana kuoli, Banér oli hallituksessa, jonka muodostivat Kaarle-herttua ja valtaneuvosto. Kun herttuan ja valtaneuvoston välit rikkoutuivat, hän siirtyi herttuan vastustajaksi. Hänet mestattiin Stångebron taistelun jälkeen.
Hänen isänsä oli valtaneuvos Axel Banér.
HMS Devonshire (D02)

| HMS Devonshire |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  9. maaliskuuta 1959
Laskettu vesille:  10. kesäkuuta 1960
Palveluskäyttöön:  15. marraskuuta 1962
Poistui palveluskäytöstä:  1978
Loppuvaihe:  uponnut maalilaivana 17. heinäkuuta 1984
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 850 t (kuormattu)
Pituus:  159 m
Leveys:  16 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  30 000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  33 upseeria ja 438 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × kaksiputkista 4,5"/L45 Mk.6 -tykkiä 2 x Oerlikon 20 mm 1 x Sea Slug GWS.2 2 x Sea Cat GWS.22 6 x torpedoputkea 1 x Westland Wessex HAS.3
HMS Devonshire (viirinumero D02) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 24. tammikuuta 1956 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1959. Se laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1960 kumminaan prinsessa Alexandra ja otettiin palvelukseen 15. marraskuuta 1962 ensimmäisenä päällikkönään P. N. Howes.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 19. heinäkuuta 1978 Portsmouthissa. Alusta yritettiin myydä Egyptille, mutta keskustelut päättyivät marraskuussa 1979 tuloksettomina. Alus oli ankkurissa ja siitä irrotettiin varaosia edelleen palveluksessa oleviin sisaraluksiin. Se hinattiin heinäkuussa 1984 Atlantille maalilaivaksi. Ensin alukseen osui Sea Harrierin laukaisema Sea Eagle merimaaliohjus, mikä aiheutti merkittävää tuhoa. Lopulta sukellusvene HMS Splendidin laukaisema Tigerfish-torpedo upotti 17. heinäkuuta Devonshiren peräedellä Atlantin syvyyksiin, kun torpedo osui oikeaan kylkeen hangaarin kohdalle katkaisten aluksen perän.
Erling Jevne

| Erling Jevne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Øyer, Norja
Uran tiedot
Seura:  Øyer/Tretten IF
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1987–2002
Voitot:  3
Palkintokorokkeella:  12
| Mitalit> Maa:   Norja.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | 4 x 10 km |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | 30 km |  |
| Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut  | Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut  | Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Thunder Bay 1995 | 4 x 10 km |  |
|  Kultaa | Trondheim 1997 | 4 x 10 km |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1997 | 50 km |  |
|  Hopeaa | Ramsau 1999 | 4 x 10 km |  |
Erling Jevne (s. 24. maaliskuuta 1966 Øyer, Norja) on norjalainen entinen maastohiihtäjä.
Urallaan Jevne saavutti lukuisia arvokisamitaleita, ensimmäisen jo 1995 Thunder Bayn MM-hiihdoissa, missä hän hiihti Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Kaksi vuotta myöhemmin Trondheimin MM-kisoissa hän hiihti jälleen viestivoittoon yltäneessä Norjan joukkueessa ja saavutti lisäksi henkilökohtaisen hopeamitalin 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta Mika Myllylän takana. 1998 Naganon olympialaisissa hän jälleen voitti viestikultaa ja 30 kilometrin perinteisellä hopeaa jälleen Myllylän takana. 1999 Ramsaun MM-kisoissa hän hiihti Norjan hopealle jääneessä viestijoukkueessa.
Maailmancupissa Jevne saavutti kolme voittoa ja kaikkiaan 12 palkintopallisijoitusta. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 16. maaliskuuta 1996 Oslossa. Maailmancupissa hän hiihti viimeisen kilpailunsa 23. maaliskuuta 2002 Lillehammerissa. Sittemmin hän on kilpaillut joissakin ylipitkien matkojen kilpailuissa (Vasaloppetissa ja Rena-Lillehammer-hiihdossa). Norjan mestaruuskisoissa hän hiihti vuonna 2000 pronssille 30 kilometrillä. Seuratasolla hän edusti Øyer/Tretten IF:ää. Jevnellä on vaimo ja kolme lasta.
Erling Eidem

| Erling Eidem |
| --- | --- |

Uppsalan arkkipiispa
 1932–1950 
Edeltäjä:  Nathan Söderblom
Seuraaja:  Yngve Brilioth
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1880 Göteborg, Ruotsi
Kuollut: 14. huhtikuuta 1972 (91 vuotta) Vänersborg, Ruotsi
Eidemin arkkipiispanvaakuna
Erling Eidem (23. huhtikuuta 1880 Göteborg – 14. huhtikuuta 1972 Vänersborg) oli Ruotsin arkkipiispa vuosina 1931–1950, Uuden testamentin eksegetiikan professori Lundissa 1928–1931 sekä yksi Kirkkojen maailmanneuvoston presidenteistä vuosina 1948–1954. Häneltä on suomennettu ainakin teos Kärsivä Jumala.
Käännös suomeksi