stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brewster Aeronautical Corporation

| Brewster Aeronautical Corporation |
| --- | --- |
Perustettu:  1932
Lakkautettu:  heinäkuu 1944
Kotipaikka:  Long Island
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BAC:n suunnittelema ja myöhemmin Naval Aircraft Companyn valmistama kolmepaikkainen SBN-1 torpedopommittaja/tiedustelupommittaja
Lentotukialus USS Saratogan Brewster F2A-1 vuodelta 1940
Kaksipaikkainen tiedustelukone/pommikone Brewster SB2A-4 Buccaneer
Brewster Aeronautical Corporation oli Long Islandilla vuonna 1932 perustettu lentokone- ja puolustuvälinevalmistaja. Yhtiö valmisti alussa lentokoneen osia.
Vuonna 1932 ilmailuinsinööri James Work osti Brewster-yhtiön lentokoneosaston 30 000 dollarilla ja perusti Brewster Aeronautical Corporation-yhtiön. Brewster valmisti aluksi vesitasokoneiden kellukkeita ja lentokoneiden siipipaneeleja. Kun pääinsinööri Dayton Brown tuli yhtiöön alkoi Brewster myös suunnittelemaan tuotteita. Brewster operoi lopulta kolmea lentokonetehdasta New Yorkissa Long Island Cityssä (Queensissa), New Jerseyn Newarkissa ja vuodesta 1941 alkaen Pennsylvanian Warminster Township:issa.
Brownin ensimmäisenä suunnittelema lentokone oli kaksipaikkainen tiedustelupommikone Brewster SBA, joka lensi ensimmäisen kerran 1936 - myöhemmin koneen valmistaminen siirtyi Naval Aircraft Factory:lle, joka valmisti konetta tyyppimerkinnällä SBN-1.
Vuonna 1936 yhtiö suunnitteli Brewster F2A-hävittäjän. Prototyyppi lensi ensilentonsa 2. joulukuuta 1937.
Brewster SB2A Buccaneer oli lentokone joka kehitettiin SBAn perustella. SB2A oli suurempi ja siinä oli tehokkaampi moottori. Se lensi ensimmäisen kerran 1941. Buccaneer oli tyypiltään verrattavissa Curtiss SB2C Helldiver-koneeseen, joka oli syöksypommittaja/torpedopommittaja.
Loppuaikoina Brewster Aeronautical Corporation kärsi useista ongelmista. Yhtiö oli kasvanut muutamassa vuodessa suhteellisen pienestä lentokoneosavalmistajasta merkittäväksi puolustusvälinevalmistajaksi. Yhtiöön palkattiin hämäräperäisiä myyntimiehiä, jotka liioittelivat asiakkaille yhtiön valmistuskapasiteettia. Ammattitaitoisia työntekijöitä ei ollut enää saatavilla valtavasti kasvaneen aseteollisuuden seurauksena.
Yhdysvaltain laivasto ei ollut tuotannon viivästyksiin ja otti yhtiön väliaikaisesti haltuunsa 18. huhtikuuta 1942. Kapteeni George Westervelt Navy Construction Corpsista asetettiin johtoon. Toukokuussa 1942 laivasto luovutti yhtiön uudelle johtokunnalle ja asetti Charles Van Dusenin johtoon.
Yritys valmisti Vought F4U Corsair-lentokoneen versiota mallina F3A.
Laivasto lopetti valmistussopimukset 1. heinäkuuta 1944 ja sulki yhtiön samassa kuussa.
Lentokoneet

SBA/SBN
Brewster F2A (Buffalo)
Brewster SB2A Buccaneer (myös nimellä Bermuda)
Brewster XA-32
Aiheesta muualla

Annals of the Brewster Buffalo www.warbirdforum.com.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hopeajalohaukka

| Hopeajalohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  hypoleucos
Kaksiosainen nimi
 Falco hypoleucos  Gould, 1841 
Katso myös
   Hopeajalohaukka Wikispeciesissä   Hopeajalohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeajalohaukka (Falco hypoleucos) on australialainen uhanalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 30–45 cm, siipien kärkiväli 85–95 cm ja paino 350–600 g. Naaras on koirasta kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin harmaa, vatsapuoli on valkoinen ruskehtavin viiruin. Vahanahka, paljas alue silmän ympärillä ja mustakärkinen nokka ovat keltaiset ja koivet oranssinkeltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Hopeajalohaukat elävät Itä- ja Pohjois-Australiassa ja ovat eräs mantereen harvinaisimmista petolinnuista. Lajin populaatio on kooltaan noin tuhat pesivää paria eli noin 5 000 yksilöä.
Elinympäristö

Hopeajalohaukat asuvat kuivilla seuduilla, sekä harvapuustoisissa metsissä, akasiapensaikoissa että ruohotasangoilla.
Lisääntyminen

Pesä on puussa jonkun toisen lintulajin vanhassa pesässä. Munamäärä on kaksi tai kolme.
Ravinto

Ruokavalio koostuu pääosin linnuista, etenkin papukaijoista ja kyyhkyistä. Sille kelpaavat myös matelijat, pikkunisäkkäät ja hyönteiset.
Aiheesta muualla

Flickr (kuva)
Bikutsi

Bikutsi on yksi kamerunilaisen musiikin tyylilajeista.  Sen katsotaan syntyneen 1940-luvulla. 1960-luvulla bikutsiin lisättiin perinteisten soitinten lisäksi kosketinsoittimia ja kitaroita. Kansainvälistä suosiota bikutsi alkoi saada 1980-luvun lopulla. Vuonna 1987 perustettu Les Têtes Brulées on kansainvälisesti tunnetuin bikutsia soittava yhtye.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bikutsi Wikimedia Commonsissa
Billy Tibbetts

| Billy Tibbetts |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1974 Boston, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  97 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2012
Aik. seurat:  HIFK (SML) HPK (SML) New York Rangers (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL)
Billy Tibbetts (s. 14. lokakuuta 1974 Boston, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa vuonna 2012 lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kolmessa NHL-seurassa sekä SM-liigassa HPK:ssa ja HIFK:ssa. Suomen jälkeen hän pelasi vielä Sveitsin kakkosliigassa Swiss leaguessa ja Pohjois-Amerikan alemmissa sarjoissa EPHL:ssä, SPHL:ssä ja FPHL:ssä.
Tibbetts ei saanut siviilielämäänsä hallintaan ja hänellä on pitkä rikosrekisteri, muun muassa vuonna 1992 hän sai tuomion seksuaalirikoksesta. Tibbetts sekaantui tyttöön, joka ei ollut vielä ylittänyt suojaikärajaa. Lisäksi 90-luvulla Tibbetts pahoinpiteli poliisin, uhkaili todistajaa ja ampui ikätoveriaan ilmakiväärillä selkään. Tibbetts pidätettiin kaikkiaan kuusi kertaa vuosina 1992–1995. Uransa jälkeen hänet tuomittiin myös, ensin paikallisen poliisipäälikön nettihäiriköinnistä ehdonalaiseen ja sitten ehdonalaismääräysten rikkomisen jälkeen vuodeksi vankeuteen vuonna 2020.
Bergerin kirkko

| Bergerin kirkko Berger kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Drammen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1895
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bergerin kirkko (norj. Berger kirke) on Drammenin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1895.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Berget

Berget on Berget Eventsin Ruotsissa vuosittain järjestämä airsoft-tapahtuma, johon osallistuu vuosittain noin 2 000 pelaajaa noin 40:stä eri maasta. Vuonna 2014 järjestettävä peli, Berget 12 - Lords of War, järjestetään Viksmonissa, Sollefteån kunnan eteläpuolella. Pelissä on Milsim- ja LARP - painotteisia osapuolia, mutta myös tavallista airsoftia.
Aiheesta muualla

http://www.berget-events.com
Big When I Was Little

| ”Big When I Was Little” Eliza Doolittle |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 28. heinäkuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 03.52
 Levy-yhtiö: Parlophone
Eliza Doolittlen muut singlet
| ”You & Me” 2013 | ”Big When I Was Little” 2013 |   |
Big When I Was Little on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Eliza Doolittlen kappale. Kappale julkaistiin Isossa-Britanniassa singlenä 28. heinäkuuta 2013 hänen toiselta studioalbumiltaan. Kappale on päässyt listoille Belgiassa.
Musiikkivideo

Kappaleelle tehty musiikkivideo julkaistiin ensimmäisenä YouTubessa 16. kesäkuuta 2013.
Kappalelista

1. "Big When I Was Little" - 3:52
2. "You and Me" (Piano Version) - 4:00
Listasijoitukset

Belgia (Ultratip Flanderi) – 58
Käännös suomeksi
Bikinin atolli

| Bikinin atolli |
| --- | --- |
 Bikinin atolli satelliittikuvassa - NASA NLT Landsat 7
Maantiede
Muut nimet:  Pikinni
Merialue:  Tyyni valtameri
Saaria yht.:  36
Suurin saari:  Bikini
Pinta-ala:  6 km²
Valtio
Valtio:  Marshallinsaaret
Väestö
Väkiluku:  9 (2011)
Bikinin atolli (suomeksi myös Bikini, englanniksi Bikini Atoll tai Pikinni Atoll) on 6,0 neliökilometrin atolli Mikronesian saaristossa Tyynellä valtamerellä. Atollin asukasluku oli 9 vuonna 2011. Bikinin atolli kuuluu Marshallinsaarten liittovaltioon. Se koostuu 36 saaresta, jotka ympäröivät 594,2 neliökilometrin laguunia. Vuosina 1946–1958 Yhdysvallat käytti aluetta ydinkoealueena yli 20 vetypommille ja atomipommille.
Ydinkokeet alkoivat 1. heinäkuuta 1946, jolloin Operaatio Crossroads testasi ydinaseiden vaikutusta käytöstä poistettuihin laivoihin suorittamalla ensimmäisen ydinkokeensa (koodinimi ABLE; viimeinen Operaatio Crossroadsin kahdesta ydinkokeesta, koodinimi BAKER, suoritettiin 25. heinäkuuta 1946).
Käytöstä poistettu lentotukialus USS Saratoga (CV-3) uppoaa Operaatio Crossroadsin ydinkoe Bakerin seurauksena 25. heinäkuuta 1946
Ennen ydinkokeiden alkamista alkuperäinen väestö siirrettiin Rongerikin atollille. Sieltä heidät siirrettiin vuonna 1948 Kwajaleinille ja lopulta Kilille. 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa osa alkuperäisasukkaista palasi Bikinin atollille, mutta heidät karkotettiin korkean radioaktiivisuuden takia.
Unesco lisäsi atollin maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.
Bikinit-uima-asu on saanut nimensä Bikinin atollin mukaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
A Short History of the People of Bikini Atoll
Department of Energy Marshall Islands Program : Chronology of nuclear testing, relocation of islanders and results of radiation tests.
Marshallinsaaret
Ailinginae
Ailinglaplap
Ailuk
Arno
Aur
Bikar
Bikini
Bokak
Ebon
Enewetak
Erikub
Jabat
Jaluit
Jemo
Kili
Kwajalein
Lae
Lib
Likiep
Majuro
Maloelap
Mejit
Mili
Nadikdik
Namorik
Namu
Rongelap
Rongerik
Toke
Ujae
Ujelang
Utirik
Wotho
Wotje
Bob Clark

| Bob Clark> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Benjamin Clark
Syntynyt: 5. elokuuta 1939 New Orleans, Louisiana, USA
Kuollut: 4. huhtikuuta 2007 (67 vuotta) Pacific Palisades, Los Angeles, Kalifornia, USA
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Benjamin "Bob" Clark (5. elokuuta 1939 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat – 4. huhtikuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen tunnetuin työnsä oli vuonna 1983 ilmestynyt jouluelokuva, Joulutarina, jonka hän ohjasi ja käsikirjoitti yhdessä Jean Shepherdin kanssa. Hänen ensimmäinen menestyksensä oli kuitenkin vuonna 1981 ilmestynyt nuorisoelokuva Kuuma nuoriso, johon hän ohjasi ja käsikirjoitti myös jatko-osan Villit fiftarit – Porky's II.
Elämäkerta > Lapsuus

Clark syntyi New Orleansissa, mutta varttui Floridan Fort Lauderdalessa. Hänen isänsä kuoli Bobin lapsuusvuosina, minkä jälkeen hänen baarimikkona toiminut äitinsä elätti lapsensa yksin. Käydessään Catawba Collegea filosofia pääaineenaan Clark voitti jalkapallostipendin Michiganiin Hillsdale Collegeen. Myöhemmin hän opiskeli teatteria Miamin yliopistossa ja kieltäytyi tarjouksista huolimatta pelaamasta amerikkalaista jalkapalloa ammattilaisena.
Elämäkerta > Ura

Clark aloitti uransa kauhuelokuvilla. 1970-luvun alussa ilmestyi hänen ensimmäinen elokuvansa, Children Shouldn't Play with Dead Things (1972), joka oli yhdistelmä komediaa ja visuaalista kauhua.
Filmografia

Children Shouldn't Play with Dead Things (1972)
Painajainen (Dead of Night, 1974)
Musta joulu (Black Christmas, 1974)
Murha tilauksesta (Murder by Decree, 1979)
Tuhlatut vuodet (Tribute, 1980)
Kuuma nuoriso (Porky's, 1981)
Villit fiftarit – Porky's II (Porky's II: The Next Day, 1983)
Joulutarina (A Christmas Story, 1983)
Rhinestone – tuhannen taalan paikka (Rhinestone, 1984)
Turk 182 (Turk 182!, 1985)
Kelmien kauhut (Loose Cannons, 1990)
Varokaa naapuria (It Runs in the Family, 1994)
Vaippahousut vauhdissa (Baby Geniuses, 1999)
Vaippahousut vauhdissa 2 (SuperBabies: Baby Geniuses 2, 2004)
Berggruen-museo

Berggruen-museon rakennus, taustalla vasemmalla Bröhan-museo.
Berggruen-museo on Berliinin Charlottenburgissa toimiva modernin taiteen museo. Museon pohjana on berliiniläissyntyisen, Yhdysvalloissa ja Ranskassa vaikuttaneen taidekauppias ja keräilijä Heinz Berggruenin yksityinen kokoelma. Museo perustettiin vuonna 1996 Charlottenburgin linnaa vastapäätä sijaitsevaan Friedrich August Stülerin suunnittelemaan entiseen kuninkaallisen henkivartioston rakennukseen. Vuonna 2000 Berggruen myi museon kokoelmat Berliinin kaupungille symbolisella hinnalla, omien sanojensa mukaan sovinnon eleenä. Hänen kuoltuaan vuonna 2007 museota on johtanut hänen poikansa Nicolas Berggruen.
Berggruenin kokoelma käsittää 165 taideteosta, joukossa muun muassa Pablo Picasson, Paul Kleen, Henri Matissen ja Alberto Giacomettin töitä. Museo laajennettiin vuonna 2013 ulottumaan myös viereiseen rakennukseen, johon se on yhdistetty lasisella käytävällä. Berggruen-museota vastapäätä on puolestaan Stülerin suunnittelema identtinen vartiorakennus, jossa on nykyään esillä Scharf-Gerstenbergin taidekokoelma.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berggruen-museo Wikimedia Commonsissa
Berggruen-museo (saksaksi) Berliinin valtionmuseoiden sivut
Bergfrid Fjose

| Bergfrid Fjose> Norjan sosiaaliministeri |
| --- | --- |
 Korvaldin hallitus 18. lokakuuta 1972 – 16. lokakuuta 1973  
Edeltäjä:  Odd Højdahl
Seuraaja:  Sonja Ludvigsen
Suurkäräjäedustaja
 Hordalandin vaalipiiri 1969–1977  
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1915 Ullensvang, Norja
Kuollut: 13. toukokuuta 2004 (89 vuotta) Voss, Norja
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Kristillinen kansanpuolue
Bergfrid Fjose (31. maaliskuuta 1915 Ullensvang – 13. toukokuuta 2004 Voss) oli norjalainen opettaja ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1969–1977 puolueensa ensimmäisenä naispuolisena kansanedustajana ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1972–1973.
Fjosen veli Dagfinn Mannsåker toimi Norjan valtakunnanarkiston pääjohtajana vuosina 1965–1982.
Aiheesta muualla

Bergfrid Fjose Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Bruce Quick

Bruce Quick (s. 4. lokakuuta 1959, Sydney) on australialainen pistooliampuja.
Quick on osallistunut 25 m olympiapistooliammuntaan Ateenan 2004 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa. Molemilla kerroilla hän oli seitsemästoista. Quick voitti lajin Oseanian mestaruuden vuonna 2005. Kansainyhteisön kisoissa Quick voitti kultaa vuonna 1990. Vuoden 2002 kisoissa Manchesterissa hän voitti kuusi mitalia. Hänen nimissään on Australian ennätykset olympiapistoolilla (tehty 2006) ja vakiopistoolilla (2000).
Quick asuu Sheppartonissa ja aloitti ampumisen 15-vuotiaana. Hän on valmistunut isotooppilääketieteestä Sydneyn yliopistosta.
Bruce Perens

Perens vuonna 2009.
Bruce Perens on yhdysvaltalainen ohjelmoija ja avoimen lähdekoodin liikkeen aktiivi.
Perens on toinen Open Source Initiativen (OSI) perustajista ja hän on Open Source Risk Managementin (OSRM) jäsen.
Perens kehitti Electric Fence -ohjelman vuonna 1987 ja työskenteli HP:lla sekä Sourcelabsilla, ja toimitti Prentice Hallille Bruce Perens' Open Source Series -kirjasarjaa. Perens aloitti BusyBox-projektin vuonna 1995 ja lopetti kehityksen vuonna 1996 todettuaan sen valmiiksi.
Vuonna 2023 Perens on kertonut aikeista avoimen lähdekoodin "seuraajalle". Avoimen lähdekoodin ongelmana on, että yritykset hyötyvät siitä antamatta takaisin. Tavoitteena on, että liiketoiminnassa tai taloudellista hyötyä saavat myös maksaisivat kehittäjille. Lisäksi useat yritykset pyrkivät hyötymään loppukäyttäjästä siten, että kuluttaja on varsinainen "tuote". Perens on kehittänyt uutta lisenssiä nimellä Post-Open Zero Cost License, jonka tavoitteena on, että ohjelmistokehittäjät saavat maksun työstään sitä käyttäviltä yrityksiltä. Post-Openin esitykseen kuuluu, että avoin lähdekoodi jatkaa kuten nykyään, ohjelmisto voidaan kaksoislisensoida, ja että yritykset maksavat kun ohjelmisto liitetään osaksi maksullista tuotetta.
Billy Sunday

Billy_Sunday 1921.
Billy Sunday, oik. William Ashley Sunday (19. marraskuuta 1862 t. 1863 Ames, Iowa, Yhdysvallat – 6. marraskuuta 1935 Chicago, Yhdysvallat), oli National Leaguessa 1880-luvulla pelannut suosittu yhdysvaltalainen baseballin pelaaja, josta tuli 1900-luvun alkuvuosikymmenien aikana toiminut merkittävä evankelista.
Sunday vietti lapsuutensa orpokodissa ja teki nuorena satunnaistöitä hautausurakoitsijan apuna ennen kuin aloitti baseballin ammattilaisena 1883. Vuonna 1991 hän lopetti pelaajanuransa ja aloitti NMKY:n työntekijänä mutta piti jo pian herätyskokouksia eri puolilla Yhdysvaltoja. Näkemyksiltään hän oli fundamentalisti.
Sunday toimi kieltolain puolestapuhujana ja oli maineensa huipulla kaksi vuotta ennen kieltolakia 1917. Häntä pidettiin monissa piireissä sensaationtavoittelijana, mutta herätyskristillisyyden ja maallikkojen piirissä hänellä oli paljon kannatusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Billy Sunday Wikimedia Commonsissa
Beypazarı

| Beypazarı |
| --- | --- |

 Beypazarı
 Koordinaatit: 40°10′N, 31°55′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Ankaran maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Cengiz Özalp
Väkiluku (2012):  38 769
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beypazarı on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Beypazarın väkiluku oli 38 769.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beypazarı Wikimedia Commonsissa
Bruce Pennycook

Bruce Pennycook (s. 5. lokakuuta 1949 Toronto, Kanada) on kanadalainen säveltäjä, saksofonisti ja musiikkipedagogi. Hän on osoittanut kiinnostusta akustisten soitinten live-elektroniikkaan yhdistämistä kohtaan, mikä on näkynyt muiden muassa teoksissa Praescio I, (1987), Praescio II (1988) ja Praescio III (1988). Muiden teosten joukossa ovat olleet If Carillons Grew Wings nauhalle (1975) sekä Speeches for Dr. Frankenstein (1981) sopraanolle ja tietokoneen generoimalle nauhalle. Vuonna 1987 Kingstonin sinfoniaorkesteri kantaesitti tilausteoksen In Your Medium (1986) sopraano Carol-Lynn Reifelin kanssa.
Pennycook aloitti musiikilliset opintonsa klarinetti- ja saksofonitunteja ottamalla. Sittemmin hän opiskeli sävellystä Toronton yliopistossa Gustav Ciamagan, Lothar Kleinin ja John Weinzweigin johdolla. Vuonna 1973 hän voitti CAPAC:n myöntämän Sir Ernest MacMillan -palkinnon/stipendin. Toronton yliopistosta Pennycook sai musiikin kandidaatin arvon sävellyksessä (1973) sekä musiikin maisterin arvon sävellyksessä ja musiikin teoriassa (1974). Sittemmin Pennycook opiskeli musiikkitiedettä Stanfordin yliopistossa, Kaliforniassa, John Chowningin ja Leland Smithin johdolla. Stanfordista hän sai musiikkitaiteiden tohtorin arvon vuonna 1978. Vuosina 1978–1987 hän opetti Queenin yliopistossa, jossa hän perusti musiikin ja teknologian tutkimuskeskuksen. Vuonna 1987 hän liittyi McGillin yliopiston musiikin tiedekunnan henkilökuntaan opettamaan tietokonemusiikkia ja elektroakustisten tekniikoiden soveltamista live-esityksissä.
Saksofonistina Pennycook on esiintynyt Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Alankomaissa. Hän on julkaissut tietokonemusiikkiin liittyviä artikkeleita alaan erikoistuneissa lehdissä.
Hopeajärvi (albumi)

| Hopeajärvi Hopeajärvi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. helmikuuta 2015
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: alternative rock, post-punk
 Kesto: 38.57
 Levy-yhtiö: Ektro, Full Contact
Hopeajärven muut julkaisut
| Hopeajärvi 2013 | Hopeajärvi 2015 | Seksihullut / Hopeajärvi 2016 |
Hopeajärvi on saman nimisen alternative rock -yhtyeen eponyymi esikoisalbumi. Se julkaistiin 20. helmikuuta 2015 levymerkillä Ektro Records.
Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Sami Nissinen antoi albumille kolme tähteä viidestä, sanoen albumin olevan hämmentävää, estotonta ja ennakkoluuloton kokonaisuus modernia suomirockia. V2:n arvio kehui yhtyeen omaperäiseksi älykkö-indieksi, verraten sitä Radiopuhelimiin ja Nissisen tavoin Sielun Veljiin. Rumban Joonas Kuisma sanoi albumin olevan heikompi, pakotetumpi ja liian raskas rivikuuntelijalle, vaikka yhtye pitää albumilla paikkansa kotimaisen rockin kärkikastissa. Infernon Kimmo Koskinen antoi albumille neljä kirvestä viidestä, kehuen sävellystyön johdonmukaisuutta ja groovea, verraten yhtyettä Kauko Röyhkään, Sydän, sydän -yhtyeeseen sekä Fröbelin Palikoiden risteytykseksi.
Kappaleet

Älä saatana – 2.51
Tyhmä nimi – 2.15
Näkyjä – 2.10
Datura-tango – 1.54
Flippaako? – 1.43
Anna Hanskin kyydissä – 3.14
Ulosteet – 3.03
Kaltevalle pinnalle – 2.04
Ontuva koira – 1.06 (Intro)
Ulkoruokintaan – 3.46
Muistikatko – 2.07
Karkotus – 2.48
Rotansielu – 4.34
Taliköhnä – 3.06
Sars-maski – 2.16
Kokoonpano

Teemu Tanner – laulu, kitara
Ukko Perttilä – kitara
Ari Salonen – basso, kosketinsoitin, taustalaulu
Timo Tikka – rummut, taustalaulu
+
Jukka Herva – kosketinsoitin (kappaleet 4 ja 13)
Kokoonpano > Tuotanto

Ari Salonen – äänittäjä, miksaaja
Jürgen Hendlmeier – masteroija
Arvostelut

Inferno:
Rumba: 6.0/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Discogs
iTunes
Beretta 87 Target

| Beretta 87 Target |
| --- | --- |

Tyyppi:  Itselataava pistooli
Valmistaja:  Fabbrica d'Armi Pietro Beretta
Valmistusmaa:  Italia/Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  2000–
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .22 LR
Aseen pituus:  225 mm
Piipun pituus:  150 mm
Paino (tyhjänä):  835 g
Lipas:  tanko
Kapasiteetti:  10 patruunaa
Beretta 87 Target on italialaisen Fabbrica d'Armi Pietro Berettan valmistama yksitoiminen itselataava massasulkuinen .22 LR -kaliiperinen pistooli. Aseen ensiesittely oli vuonna 2000. Ase soveltuu esimerkiksi tarkkuusammunnan harjoitteluun sekä ns. loukkuaseeksi metsästäjille.
Aseessa on päällä kiinteä weaver-kisko joka mahdollistaa erilaisten lisävarusteiden, kuten kiikaritähtäimen tai punapistetähtäimen asennuksen. Myös etupainoon, piipun alapuolelle,  on jyrsitty muutaman sentin mittainen ura, johon saa kiinni esimerkiksi lasertähtäimen. Kyseessä ei kuitenkaan ole mitoitukseltaan standardi weaver-kisko, vaan normaalia kapeampi, joten lisävarusteiden täytyy olla erityisesti pistoolimalliin tehty. 
Beretta 87 Targetissa on täysin säädettävä takatähtäin ja ase toimitetaan kahdella erikorkuisella vaihtojyvällä varustettuna. Lippaanvapautin on aseen vasemmalla puolella kahvassa ja varmistin molemmin puolin asetta.
Aseen runko on valmistettu hiekkapuhalletusta ja mustaksi anodisoidusta zirkonium-alumiiniseoksesta. Luisti ja piippu on valmistettu sinistetystä teräksestä. Kahvalevyt ovat kovaa muovia. Vakiokahvat soveltuvat sekä oikea- että vasenkätisille, mutta aseesta on valmistajalta tilauksesta saatavissa myös kätisyyden mukaan muotoilluin, pähkinäpuisin kahvoin varustettu versio. Liipasimen laukaisuvastus tai etuveto eivät ole säädettävissä. Koska ase on valmistettu lähinnä ratakäyttöön, siinä ei ole myöskään vireestäpäästömekanismia.
Ase toimitetaan kovassa, muotoonpuristetussa muovilaukussa, puhdistustyökalulla, kahdella lippaalla, etupainon irrotustyökalulla, tähtäinten säätötyökalulla, jyvän irrotustyökalulla ja kahdella jyvällä varustettuna.
Kenttäpurku

Kenttäpurku ei normaalisti onnistu ilman piippupainon irrotustyökalua. Työkalu on pieni kuusiokoloavain ja se toimitetaan aseen mukana. Työkalun puuttuessa, mikä tahansa sopivan kokoinen kuusiokoloavain käy.
Asetta kenttäpurettaessa poistetaan ensin piippupaino aseen mukana tulevalla työkalulla ja painetaan rungon vasemmalla puolella olevaa lukitusnappia sekä samanaikaisesti kiertämällä lukitussalpa alas. Tämän jälkeen koko ylärunko irtoaa eteenpäin työntämällä ja on purettavissa irrottamalla luisti, palautusjousi ohjaimineen sekä piippu toisistaan.
Piippua ei saa itse yrittää irrottaa rungosta, sillä se on liimaamalla kiinni. Vain aseseppä saa suorittaa kyseisen toimenpiteen.