stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FINE Vakuutus- ja rahoitusneuvonta
Pankkilautakunta

Pankkilautakunta antaa ratkaisusuosituksia asiakkaan tai pankin lautakunnalle esittämistä, pankkisuhdetta koskevista erimielisyyksistä.
Sijoituslautakunta

Sijoituslautakunta antaa ratkaisusuosituksia ei-ammattimaisten asiakkaiden ja palveluntarjoajien lautakunnalle esittämistä erimielisyyksistä. Lautakunta käsittelee sijoituspalvelulaissa ja sijoitusrahastolaissa tarkoitettuihin sijoitus- ja sijoitusrahastopalveluihin liittyviä palveluntarjoajan ja ei-ammattimaisen asiakkaan välisiä asioita. Lisäksi lautakunta käsittelee vakuutussopimuslain mukaisia sijoitusvakuutuksia koskevia palveluntarjoajan ja ei-ammattimaisen asiakkaan välisiä asioita. Ratkaisusuositukset koskevat lain, viranomaismääräysten, hyvän arvopaperimarkkinatavan, hyvän vakuutustavan ja sopimusehtojen soveltamista sekä palveluntarjoajan menettelyä. Ne voivat koskea myös korvauksen määrää. Sijoituslautakunta ei käsittele vaatimuksia, jotka kohdistuvat muuhun kuin sijoituspalveluja tarjoavaan yritykseen, rahastoyhtiöön tai sijoitusvakuutuksia tarjoavaan vakuutuksenantajaan.
Aiheesta muualla

FINEn verkkosivut
Finanssivalvonnan finanssiasiakas.fi -sivusto
Laki muussa kuin viranomaisessa tapahtuvasta kuluttajariitojen ratkaisemisesta
Gesäusen kansallispuisto

Weidendom Gesäusessa
| --- | --- |
Sijainti:  Steiermark, Itävalta
Lähin kaupunki:  Graz
Pinta-ala:  11 054 ha
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Nationalpark Gesäuse
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  26. lokakuuta 2002, 2002 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Gesäusen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Steiermarkin osavaltiossa Itävallan kaakkoisosassa. Se perustettiin v. 2002, ja on Itävallan nuorin ja kolmanneksi suurin kansallispuisto. Se käsittää suuren osan Gesäusen vuorista, jotka ovat Ennstalin Alppien osa. Puistoon kuuluu myös Enns-joen uurtama rotkoalue.
Kansallispuiston pinta-ala on 11 054 ha. Puiston korkein kohta on Hochtor 2 370 metrissä.
Gesäusen kansallispuistossa on n. 20 kotoperäistä kasvi- ja hyönteislajia.
Gestuno

Gestuno on keinotekoinen, kansainvälinen viittomakieli. Aloite kansainvälisestä viittomakielestä tehtiin Kuurojen Maailmankongressissa 1951. Tarkoitus oli tehdä esperanton kaltainen yleiskieli, jonka avulla eri viittomakieliä käyttävät kuurot voisivat kommunikoida keskenään.
Vuonna 1973 komitea loi kansainvälisten viittomien järjestelmän pohjan. Se valitsi selkeimpiä viittomia eri viittomakielistä, jotta kieli olisi helppo oppia. Vuonna 1975 komitea julkaisi sanakirjan, jossa on noin 1 500 viittomaa.
Gestunossa ei ole tarkkaan määriteltyä kielioppia, eli se ei ole varsinaisesti kieli. Gestunolla on tarkoitus pystyä kommunikoimaan käyttäen minkä tahansa viittomakielen kielioppia.
Varsinkin 1980-luvulla gestuno antoi pohjan kansainvälisen viittomisen synnylle. Kansainvälinen viittominen on pieni kokoelma yleisesti tunnettuja viittomia ja yksinkertaista kielioppia, jota ei ole koskaan varsinaisesti kirjoitettu muistiin. Alkuperäisen gestunon käyttö on nykyään lähestulkoon olematonta.
Fidžin politiikka

Fidžin politiikka toimii edustuksellisen demokratian raameissa. Vuonna 2018 EIU:n demokratiaindeksi oli Fidžin kohdalla 5,85 (hybrid regime).
Maan politiikkaa on aiemmin hallinnut useita puolueita, josta monet ovat olleet niin pieniä, etteivät ilman vaaliliittoja pystyisi pärjäämään äänestyksissä suuremmille. Suurimmat puolueet olivat aiemmin Fidžin työväenpuolue (FLP), Fidžin yhtenäispuolue (Soqosoqo Duavata ni Lewenivanua, SDL), Yhdistynyt kansanpuolue (UPP). Nykyisin suurin puolue on FijiFirst.
Pääministerin on nautittava parlamentin luottamusta. Käytännössä suurimman puolueen johtajasta tulee siten pääministeri ja presidentin nimitystehtävä on vain muodollisuus. Mikäli parlamentilla on päätäntävaikeuksia, toimii presidentti kuitenkin välittäjänä ja hänen on valittava sellainen pääministeri, jonka hän katsoo parhaiten edustavan parlamentin enemmistöä. Pääministeri valitsee hallitukseen 10–20 ministeriä, jotka käyttävät toimeenpanovaltaa. Presidentti vahvistaa nimitykset. Pääministerinä on toiminut vuodesta 2007 lähtien Frank Bainimarama.
Historia

Brittien siirtomaavalta alkoi Fidžillä 1870. Taloudellisesti maa niveltyi brittiläiseen imperiumiin sokeriruokoviljelmänä. Koska Britannia oli lakkauttanut orjuuden, tuotettiin työvoima Intiasta siten, että työtekijät sitoutuivat sopimustyövoima-järjestelmällä työskentelemään viisi vuotta heikoissa oloissa erittäin vähäisellä palkalla. Järjestelmä tuotti aikojen kuluessa ifidžinintialaisen väestönosan, joita on nykyisestä väestöstä noin 37%. Fidžinintialaisten asema on fidžiläistä alkuperäiskansaa heikompi, koska maanomistus on etnisten fidžiläisten käsissä. Rakenteesta johtuu se, että fidžinintialaisten on työskenneltävä kaupan, liikenteen ja yleensä palvelualojen piirissä, mitkä eivät edellytä maanomistusta. Fidžin epävakautuu siitä, että fidžinintialaiset voittavat vaalit, koska tämä edellyttäisi myös hallituspaikkojen jakamista fidžinintialaisille. Näin etnisille fidžiläisille muodostuu intressi horjuttaa hallitusta ja vaihtaa pääministeri.[lähde? ]
Historia > Vallankaappauksien aika (1987–2006)

Fidžillä on ollut vuoden 1987 jälkeen neljä vallankaappausta. Viimeisin tehtiin pääministeri Laisenia Qarasea vastaan joulukuussa 2006. Siinä vallan otti armeijan komentaja Frank Bainimarama. Kun vetoomustuomioistuin totesi kaappauksen laittomaksi vuonna 2007, väliaikaishalinto kumosi perustuslain vuonna 2009 ja hallitsi maata asetuksilla. Kaikki tuomarit erotettiin, mutta osa nimitettiin asetuksella uudelleen ja Sri Lankasta tuotiin lisää tuomareita. Samalla julistettiin poikkeustila joka sallii lehdistön sensuroimisen. Valtion perustuslaki on muuttunut kolmesti, ensin vuonna 1987, jolloin maasta tehtiin tasavalta ja Elisabeth II:n hallitsijan valta lakkautettiin. Toisen kerran perustuslakia uudistettiin vuonna 1990, jonka myötä otettiin kaksikamarinen parlamentti käyttöön, mutta vähemmistöjen oikeudet olivat kapeat. Vähemmistöihin kiinnitettiin paremmin huomiota vuonna 1997 laaditussa perustuslaissa. Vuoden 2006 vallankaappauksen jälkeinen väliaikaishallinto on kumonnut perustuslain ja hallitsee maata asetuksilla.
Fidžillä oli kaksikamarinen parlamentti, joka valitaan äänestyksissä neljäksi vuodeksi. Edustajainhuoneessa oli 71 jäsentä, joista 25 valittiin suoraan kansanäänestyksellä. Loput 46 oli vuoden 1997 perustuslaissa määrätty Fidžin etnisille yhteisöille seuraavasti: 23 fidžiläisille, 19 fidžinintialaisille, yksi rotumalaisille ja kolme "yleistä valittua" (eurooppalaiset, kiinalaiset ja muut vähemmistöt). Senaatissa, eli parlamentin yläkamarissa, oli 32 jäsentä. Nimellisesti nämä olivat presidentin nimittämiä, mutta perustuslaki velvoitti presidentin hyväksymään seuraavien järjestöjen antamat ehdokkaat: suuri päällikköneuvosto valitsi 14, pääministeri yhdeksän, oppositiojohtaja kahdeksan ja Rotuman saaren neuvosto yhden. Senaatilla oli vähemmän valtaa kuin edustajainhuoneella – senaatti ei voinut tehdä lakialoitteita, mutta se saattoi hylätä tai muuttaa niitä.
Historia > Nykyisen perustuslain aika

Syyskuussa 2013 vahvistettiin uusi perustuslaki ja syyskuussa 2014 järjestettiin vaalit. Ennen niitä Bainimarama perusti Fiji First -puolueen, joka voitti vaalit ja Bainimarama siirtyi sen johdossa sotilasjohtajasta siviilipääministeriksi. Vuoden 2013 perustuslaki myös lakkautti Fidžin senaatin..
Vuoden 2014 vaaleissa Bainimaraman puolue FijiFirst sai 32 paikkaa, Sosiaalidemokraattinen liberaalipuolue (Sodelpa) 15 paikkaa ja Kansallinen federaatiopuolue (NFP) kolme paikkaa.
Marraskuussa 2018 parlamenttivaaleissa Frank Bainimaraman puolue FijiFirst sai hyvin niukan vaalivoiton ja hän saattoi edelleen jatkaa Fidžin pääministerinä. Puolueen enemmistö kuitenkin oli supistunut edellisistä vuoden 2014 vaaleista. Kyseessä olivat vasta toiset parlamenttivaalit sen jälkeen, kun Bainimarama kaapasi maassa vallan vuonna 2006. Vuoden 2018 vaalien jälkeenkin kannatustaan menettänyt FijiFirst säilyi maan suurimpana puolueena ja toiseksi suurin oli entisen pääministerin Sitiveni Rabukan johtama Sosialidemokraattinen liberaalipuolue (Social Democratic Liberal Party) ja pääministerinä siis jatkoi Bainimarama.
Vuoden 2022 vaaleissa FijiFirst -puolue menetti valta-asemansa. Pääministeriksi nousi Rabuka, joka oli vaalien alla eronnut Sodelpasta ja perustanut uuden puolueen nimeltä Kansan allianssi. Tämä puolue sai 21 paikkaa ja muodosti hallituksen Sodelpan ja NFP:n kanssa.
Presidentti

Vuoden 1997 perustuslain mukaan Fidžin valtionpäämies oli Fidžin presidentti, jonka valitsi suuri päällikköneuvosto viiden vuoden kaudeksi. Presidentiksi pääsee ainoastaan etninen fidžiläinen, fidžinintialainen ja muuta vähemmistöä edustava ei voi tulla valituksi presidentiksi. Presidentin virka on pääosin kunniatehtävä, mutta hänellä on joitakin valtuuksia kansallisten kriisien varalle ja hän nimittää pääministerin. Presidentillä on oikeus hajottaa parlamentti, jos pääministeri pyytää sitä. Presidentti on myös armeijan ylipäällikkö. Nykyisin presidentin valitsee parlamentti ja presidentin toimikausi on kolme vuotta. Presidentti voidaan valita yhden kerran uudelle kolmivuotiskaudelle, mutta ei enää tämän jälkeen. Presidentin tehtävä on lähinnä seremoniallisena valtionpäämiehenä toimiminen.
Eläkkeellä oleva kenraali ja entinen FijiFirst puolueen parlamentaarikko Jioji Konrote valittiin presidentiksi ensimmäisen kerran vuonna 2015 ja uudelleen vuonna 2018.
Fidžin nykyinen presidentti Jioji Konrote kuvattuna joulukuussa 2017.
FIMECC

| FIMECC Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2008
Toimitusjohtaja:  Harri Kulmala
Kotipaikka:  Tampere, Suomi
Tuotteet:  tutkimusohjelmat
Kotisivu:  fimecc.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FIMECC Oy (Finnish Metals and Engineering Competence Cluster Ltd) on metallituotteet ja koneenrakennus -alan yritysten sekä tutkimuslaitosten vuonna 2008 perustama SHOK eli strategisen huippuosaamisen keskittymä. Se toimii tieteen, teknologian ja innovaation keskittymänä Suomen metalliteollisuuden ja koneenrakennuksen aloilla ja sen tehtävänä on edesauttaa kone- ja metalliteollisuuden uudistumista. FIMECC on voittoa tavoittelematon osakeyhtiö.
Perustaminen

FIMECC:in perustivat vuonna 2008 metallituotteet ja koneenrakennus -alan kansainvälisesti toimivat yritykset sekä merkittävimmät suomalaiset tutkimuslaitokset, jotka muodostavat yrityksen 30 osakkaan osakaskunnan. FIMECC on yksi kuudesta SHOK-yrityksestä, jotka ovat Suomen tiede- ja teknologianeuvoston hyväksymiä ja Tekesin tukemana perustettuja strategisen huippuosaamisen keskittymiä eli SHOK:eja.
Perustaminen > Osakkaat

FIMECC:in osakkaina vuonna 2010 olivat: Aalto-yliopisto, ABB, Andritz, Boliden Kokkola, Cargotec, FIMA – Forum for Intelligent Machines ry, Finn-Power, Aalto Holding Oy, Hermia Oy, Jyväskylän yliopisto, Kone, Konecranes, Kumera Oy, Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Laurea-ammattikorkeakoulu, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Metso, Oulun yliopisto, Outokumpu, Outotec, Rautaruukki, Raute, Stiftelsen Svenska Handelshögskolan, STX Finland Cruise, Taideteollisen korkeakoulun tukisäätiö, Tieto Finland, TTY-säätiö, Vaasan yliopisto, Teknologian tutkimuskeskus VTT ja Åbo Akademi.
Toiminta-ajatus

Yhtiö johtaa toimijoitaan poikkitieteelliseen ja teollisuuden keskinäiseen innovaatiotoimintaan hyödyntäen kansainvälisesti avointa PPP-tutkimusalustaa (public-private-partnership). FIMECC auttaa tuomaan uudet tutkimustulokset nopeammin markkinoille yhdistämällä kansainvälisesti johtavien yritysten ja tutkimuslaitosten tietovarannot ja innovatiivisuuden esikilpailullisessa tutkimuksessa.
Tutkimusohjelmat

FIMECC rakentaa strategisessa tutkimusagendassa kuvattujen teemojen alueille tutkimusohjelmia yhteistyössä teollisuuden ja tutkimuslaitosten kanssa. Käynnistettävät tutkimusohjelmat hyväksyy yhtiön hallitus.  Ohjelmien valmistelu ja teemat ovat julkisia ja niiden alaiset projektit toteutetaan ryhmähankkeina erillisten konsortiosopimusten puitteissa. Tarkoituksena on päivittää ohjelmasalkkua vuosittain, niin että kukin ohjelma kestäisi kahdesta viiteen vuotta. Ensimmäiset kolme jo käynnissä olevaa ohjelmaa ovat kolmelta tutkimusagendan mukaiselta teema-alueelta ja vuonna 2011 käynnistyvät kolme uutta ohjelmaa tulevat kattamaan myös kaksi muuta teemaa.
Tutkimusohjelmat > Tutkimukselliset teema-alueet

Palveluliiketoiminta (Service Business)
Käyttäjäkokemus (User Experience)
Globaalit verkostot (Global Networks)
Älykkäät ratkaisut (Intelligent Solutions)
Läpimurtomateriaalit (Breakthrough Materials)
Käynnissä olevat ohjelmat:
Globaalit verkostot: Innovations and network sekä GP4 Variants
Älykkäät ratkaisut: Energy and life cycle cost efficient machines sekä Energy and life cycle efficient metal processes
Läpimurtoratkaisut: Light and efficient solutions sekä Demanding applications
Vuonna 2011 käynnistyvät ohjelmat:
Palveluliiketoiminta: Future industrial services
Käyttäjäkokemus: User experience and usability in complex systems
Älykkäät ratkaisut: Future automation systems
Aiheesta muualla

Yhtiön verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Gaming Target

| Gaming Target |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  http://www.gamingtarget.com
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Videopelisivusto
Rekisteröinti:  Vapaa
Omistaja:  Matt Swider
Kehittäjä:  Matt Swider
Avattu:  17. helmikuuta 1999
Gaming Target on videpeleihin keskittyvä verkkosivusto, joka avattiin helmikuussa 1999. Sivusto on lähes 1700 arvostelullaan internetin 29. laajin peliarvosteluarkisto. Arviointien lisäksi peleistä julkaistaan muun muassa uutisia, ennakoita, haastatteluja ja oppaita. Sivustolla on myös keskustelualueita ja lukijoiden arvosteluja sisältävä yhteisö.
Historia

Aloittaessaan toimintansa vuonna 1999 Gaming Target käsitteli yksinomaan Nintendo 64 ja Game Boy Color -konsoleita. Saman vuoden lopulla sivustolle lisättiin myös Sega Dreamcast -osasto sinä päivänä, kun kyseinen konsoli julkaistiin Pohjois-Amerikassa. Vuonna 2001 Game Target uusittiin niin ulkoasun kuin sisällön osalta, ja samalla PlayStation 2, Game Boy Advance, Nintendo GameCube ja Xbox saivat omat osastonsa.
Sittemmin sivustoa on suunniteltu uudelleen kahteen otteeseen, joista jälkimmäisen, vuonna 2004 tehdyn uudistuksen yhteydessä sivu sai Nintendo DS ja PlayStation Portable -käsikonsoleille omistetut osastot. Toukokuussa 2005 näitä seurasivat PC, N-Gage ja seitsemännen sukupolven Xbox 360, Wii ja PlayStation 3. Vuoden 2006 kesällä Gaming Targetiin avattiin vanhoihin peleihin ja konsoleihin erikoistunut osio.
Aiheesta muualla

Gaming Targetin kotisivusto (englanniksi)
Gamescom

| Gamescom |
| --- | --- |

Tapahtumapaikka:   Saksa
Paikkakunta:  Köln
Ensimmäisen kerran:  2009
Kävijöitä:  340 000 (2013)
Järjestäjä:  Bundesverband Interaktive Unterhaltungssoftware
Kotisivut
Gamescom on vuotuinen pelialan messutapahtuma joka pidetään Koelnmesse-messukeskuksessa Kölnissä Saksassa. Messuilla esitellään uusimpia videopelejä ja laitteistoja. Tapahtuman järjestäjien mukaan vuoden 2013 messuilla kävi 340 000 vierasta.
Koelnmessen pohjoissisäänkäynti
Tapahtumat

Luettelo tapahtumapäivistä:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gamescom Wikimedia Commonsissa
Gauja

| Gauja |
| --- | --- |

Alkulähde:  Cēsisin kaakkoispuoli
Laskupaikka:  Riianlahti, Itämeri
Maat:  Latvia, Viro
Pituus:  452 km
Virtaama:  0,52 m³/s
Valuma-alue:  9 800 km²
Gauja (viroksi Koiva jõgi) on joki Pohjois-Latviassa, vanhan Liivinmaan alueella.
Riianlahteen Riian koillispuolelle laskeva Gauja on 452 kilometriä pitkä. Joen lähteet sijaitsevat Cēsiksen kaakkoispuolella. Joki virtaa ensin koilliseen ollen Valkan kaakkoispuolella Viron ja Latvian välisenä rajajokena ennen kuin ottaa suunnakseen Riianlahden virraten muun muassa Valmieran, Cēsisin, Līgatnen ja Siguldan kaupunkien kautta.
Gaujaan laskee useita sivujokia, kuten Amata ja Rauna.
Gauja on hiekkapohjainen, ja sen rantoja täplittävät monin paikoin hiekkakivikalliot. Valmieran ja Siguldan välinen alue on Gaujan kansallispuiston aluetta.
Gauja on suosittu melontajoki, ja sitä pitkin pääsee hyvin myös kumiveneellä ja puista kootuilla lautoilla, joskin koskissa jälkimmäisillä saattaa olla hieman taiteilemista. Varsinkin juhannuksen aikaan (23.-24.6.) latvialaiset kerääntyvät Gaujalle juhlimaan mitä moninaisimmin tavoin.
Karttoja ja valokuvia

Kartta Gaujasta Latviassa.
Gaujan valuma-alue
Gaujan mutka lähellä Viron ja Latvian välistä rajaa
Maantiesilta lähellä Siguldan kaupunkia
Valmierassa sijaitseva uusi silta
Gaujan varrella ja sen sivuhaaroijen varsilla on 25 luolaa, jossa on kalliopiirroksia
Rautatiesilta ylittää Gaujan. Kuva on vuodelta 1889.
Genocide Watch

Genocide Watch on Yhdysvalloissa päämaajaansa pitävä kansainvälinen järjestö, joka toimii kansanmurhien ennustamiseksi, estämiseksi ja niiden toteuttajien rankaisemiseksi. Sen pääkonttori on Washingtonissa. Genocide Watchin perusti Gregory Stanton. Järjestö perusti vuonna 1999 yhteisön nimeltä International Campaign to End Genocide, johon kuuluu useita samankaltaisia järjestöjä. Genocide Watch julkaisee raportteja, jotka ovat journalistien ja aktivistien vapaassa käytössä. Raportteja on käytetty lehdistössä koskien tilannetta Darfurissa, Etiopiassa ja Irakissa, sekä muista paikoista.
Huhtikuussa 2022 Genocide Watch varoitti muslimivähemmistöön kohdistuvan kansanmurhan uhasta Intiassa.
Aiheesta muualla

Genocide Watchin kotisivut (englanniksi) (genocidewatch.com)
Get A Life – Get Alive

| Get A Life – Get Alive |
| --- | --- |
 Eric Papilaya esittämässä kappaletta.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Eric Papilaya
Säveltäjä(t):  Greg Usek
Sanoittaja(t):  Austin Howard
Euroviisutiedot
Vuosi:  2007
Maa:  Itävalta
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  27.
Pisteet semifinaalissa:  4
Sanat:  sanoitus
Get A Life – Get Alive oli Eric Papilayan esittämä Itävallan edustuskappale vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa. Kappale esitettiin semifinaalissa numerolla 27 eli toiseksi viimeisenä. Se myös sijoittui toiseksi viimeiseksi saatuaan vain neljä pistettä.
Gibson ES-175

| Gibson ES-175 |
| --- | --- |

Perustiedot
Alkuperäinen valmistaja:  Gibson
Valmistusvuodet:  1949 –
Rakenne
Rungon tyyppi:  Ontto
Kaulan kiinnitys:  Liimattu
Nauhat:  20
Materiaalit
Runko:  Vaahtera ja poppeli
Kaula:  Mahonki
Otelauta:  Ruusupuu
Tekniikka
Talla:  Kiinteä Tune-O-Matic-talla
Mikrofonit:  Kaksi '57 Classic-Humbuckeria tai kaksi yksikelaista
Värit
Värivaihtoehdot:  Antique Natural, Vintage Sunburst, Wine Red
Gibson ES-175 on Gibsonin valmistama puoliakustinen sähkökitara ja yksi maailman kuuluisimmista jazz-kitaroista. Kitarassa on 629 mm (24,75") mensuuri ja täysin ontto kaikukoppa. Kitara on varustettu Tune-O-Matic-tallalla, jossa on trapez-tyylinen tallapala. Kitaraa on valmistettu vuodesta 1949 eteenpäin ja sitä valmistetaan vielä nykyäänkin.
Kitaravalmistaja Gibson toi ES-175:n markkinoille vuonna 1949 halvemmaksi vaihtoehdoksi L5-mallille. Se oli samalla ensimmäinen sähkökitara soololovella, jonka ansiosta soittaja ylettää otelaudan kaikkein ylimpiin sointuihin. Aluksi kitarassa oli vain yksi yksikelainen P-90 -kaulamikrofoni, mutta vuonna 1953 myyntiin tuli ES-175D kahdella mikrofonilla.
Helmikuussa 1957 esiteltiin ES-175 kahdella humbuckerilla. Monet uudet jazz-kitaristit käyttivät sitä jäljitellessään pääasiassa Gibson L5 -kitaralla soittaneen Wes Montgomeryn soundia. Humbuckereilla varustetun ES-175-kitaran ääntä pidetään pehmeänä ja täyteläisenä.
ES-175 ei ole suosittu ainoastaan jazz-kitaristien keskuudessa, vaan monet eri musiikkityylien soittajat ovat käyttäneet kitaraa. Esimerkiksi Elvis Presleyn yhtyeessä soittanut Scotty Moore käytti Gibson ES-295 -kitaraa, joka oli kuten ES-175, mutta varustettu kahdella P-90 -mikrofonilla ja kullan värisillä metalliosilla. Rocklegenda ja Yes-yhtyeen kitaristi Steve Howe nosti soittotaidollaan kitaran suurempaan julkisuuteen. Gibson on julkaissut myös Herb Ellis Gibson ES-165 nimikkomallin, joka on kopio Herb Ellisin alkuperäisestä vuoden 1957 ES-175 -kitarasta. Guns N' Rosesin ex-kitaristi Izzy Stradlin on käyttänyt paljon ES-175:sta, ja se onkin olennainen osa Appetite For Destructionin äänimaailmaa.
Kuuluisia ES-175-soittajia

Tunnettuja Gibsonin ES-175-kitaralla soittaneita ovat olleet Herb Ellis, Tal Farlow, Grant Green, Jim Hall, Steve Howe, Alex Lifeson, Pat Martino, Pat Metheny, Joe Pass ja Izzy Stradlin.
Giellatekno

Giellatekno on elokuussa 2001 käynnistetty saamen kieliteknologian tutkimusryhmä ja -keskus Tromssan yliopistossa Norjan Tromssassa. Giellateknolle ja sen kanssa yhteistyötä tekevälle Divvun-tutkimusryhmälle myönnettiin vuonna 2012 pohjoismainen Gollegiella-kielipalkinto työstä, joka on tarjonnut saamenkielisille internetin käyttäjille oikeinkirjoitus- ja oikolukuohjelmia sekä sanakirjoja.
Professori Lene Antonsen heinäkuussa 2019.
Kesäkuussa 2024 Giellatekno-tutkimusryhmään kuuluivat muun muassa professori Trond Trosterud ja professori Lene Antonsen.
Giedriai

Giedriai.
Giedriai on kylä Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Vilkaviškisin kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 565 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Gestrin

Gestrin ja Gästrin ovat sukunimen eri kirjoitusmuotoja. Nimi on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Christina Gestrin (s. 1967), RKP:n varapuheenjohtaja, kansanedustaja
Emil Teodor Gestrin (1831–1895), pappi
Gabriel Gestrin (1763–1831), kauppias ja laivanvarustaja, kauppaneuvos
Gisela Gästrin (1925–2014), onkologian ja radiologian erikoislääkäri
Henrik Gestrin (1923–2017), Stockmannin pääjohtaja
Hilja Gestrin (1882–1963), arkkitehti
Jan Gästrin (1896–1974), psykologi, rehtori
Kristian Gestrin (1929–1990), poliitikko
Leonard Gestrin (1850–1929), tukkukauppias, pankinjohtaja ja kauppaneuvos
Mauritz Gestrin (1837–1910), liikemies, konsuli ja keräilijä
Peik Gästrin (1934–2024), purjehtija
Entinen nimi

Heli Parland o.s. Gestrin (1915–1963), ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Gazprom Transgaz Belarus

| Gazprom Transgaz Belarus |
| --- | --- |

Kotipaikka:  Ul. Nekrasova 9, 220040 Minsk,  Valko-Venäjä
Toimiala:  energiateollisuus
Tuotteet:  maakaasun siirto
Emoyhtiö:  Gazprom
Kotisivu:  www.btg.by
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gazprom Transgaz Belarus (ven. ОАО «Газпром трансгаз Беларусь») on Gazprom-konserniin kuuluva 
maakaasuputkiyhtiö Valko-Venäjällä. Yrityksen kotipaikka on Minskissä. Yhtiön putkistoja pitkin maakaasua siirretään Venäjältä Valko-Venäjälle ja edelleen muihin maihin. Yhtiön kaasuputket muodostavat keskeisen osan Venäjältä Länsi-Eurooppaan johtavaa Jamal–Eurooppa-kaasuputkea.
Yhtiön historia sai alkunsa 1960-luvun alussa rakennetuista maakaasun siirtoputkista. Kaasuputkiyhtiö tunnettiin aiemmin nimellä Beltransgaz ja se oli Valko-Venäjän valtion omistuksessa. Yhtiö myytiin venäläiselle energiakonserni Gazpromille vuosina 2007 (50 % osuus) ja 2011 (loput 50 %). Huhtikuussa 2013 yhtiö nimi vaihdettiin muotoon Gazprom Transgaz Belarus.
Vuoden 2004 alussa yhtiöllä oli yhteensä 6 955,5 kilometriä maakaasuputkistoa, josta siirtoputkia 3 522 kilometriä ja jakeluputkia 3 433,7 kilometriä. Putkien halkaisija vaihtelee 100 millimetristä 1 400 millimetriin.[lähde? ]