stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veljko Petrović

Veljko Petrović.
Veljko Petrović (serb. Вељко Петровић, noin 1780–1813) oli yksi Osmanien valtakuntaa vastaan tehdyn serbien ensimmäisen kansannousun (1804–1813) komentajista ja hajdukien, paikallisten rosvojen erään joukon päällikkö. Hän on tunnettu serbialaisten eeppisissä runoissa.
Petrović taisteli Stanoje Glavašin alaisuudessa ja organisoi kapinointia itäisessä Serbiassa. Hän puolusti Sokobanjan kaupunkia vuonna 1809 ja kaatui taistelussa Negotinissa vuonna 1813. Hänen kerrotaan sanoneen: ”Annan teille pääni, mutta en anna Krajinaa” (hänen kotiseutunsa).
Aiheesta muualla

Haiduk Veljko Museum
Viktor Domanytskyi

| Viktor Domanytskyi |
| --- | --- |
 Viktor Domanytskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1893 Kiovan kuvernementti
Kuollut: 24. maaliskuuta 1962 (69 vuotta) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Agronomia, sosiologia ja osuustoiminta
Viktor Domanytskyi, ukr.  Віктор Доманицький, (6. tammikuuta 1893 Kiovan kuvernementti – 24. maaliskuuta 1962 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) oli ukrainalainen maataloustieteilijä, sosiologi, osuustoiminta-aktiivi ja yhteiskunta-aktiivi. Hänen veljensä oli historioitsija Vasyl Domanytskyi.
Domanytskyi lähti Ukrainasta 1922 ja asui Tšekkoslovakiassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän oli vuodesta 1924 maataloustieteiden ja kasvitieteen professori Tšekkoslovakiassa Poděbradyssa Ukrainan maatalousakatemiassa (myöhemmin Ukrainan teknillinen ja maatalousinstituutti, jonka hän siirsi 1945 Müncheniin ja toimi kaksi vuotta sen rehtorina) ja sosiologian professorina Prahassa Ukrainan vapaassa yliopistossa. Domanytskyi oli Ševtšenkon tieteellisen seuran täysjäsen. Hän kirjoitti alan kirjallisuutta ja julkaisi tieteellisiä artikkeleita sekä kansantajuista kirjallisuutta kasvien kasvatuksesta.
Luettelo Asterix-peleistä

Tämä on luettelo kaikista Asterix-peleistä (kirjapelit, lautapelit ja videopelit).
Pelikirjat

Asterix Adventure Games - sarja pelikirjoja, jotka ovat tyyliä Valitse oma seikkailukirja, mutta joissa on sattumalle varaa noppaa noppien ja mukana tulleiden rekvisiittojen avulla. Kirjoittanut Stephen Thraves.
Asterix to the Rescue (1986) - pelasta kiinni jäänyt druidi Roomasta.
Operaatio Britannia (1987) - hanki misteli Isosta-Britanniasta taikajuomaa varten.
Asterix Against All Odds (1992) - purjehdi ympäri miehitetyn Gallian (perustuu Asterixiin ja bankettitilaan ).
Arpa on heitetty! - roolipelijärjestelmä, joka sisältää ominaisuudet ja taistelun. Lukija pelaa Asterixin ja normannien Justforkixin osaa sarjassa pelikirjojen ohjaamia skenaarioita. Kääntäjät Anthea Bell ja Derek Hockridge.
Kokki le rendez-vous du (1988) - englanti: päällikkökokous (1989)
La vedette armoricaine (1988) - englanti: Gallien epäjumala (1990)
L'affaire des faux menhirs (1988) - englanti: Roomalainen salaliitto (1991)
Le grand jeu (1988) - englanti: The Great Game (ei käännetty)
Löydä Asterix (1998) - missä on Wally? klooni, jossa Asterix on etsinnän kohteena ahdetuissa kuvissa ympäri maailmaa vuodelta 50 eKr.
Lautapelit

| otsikko | Kustantaja | vuosi |
| --- | --- | --- |
| Astérix et la Potion magique [Asterix ja taikajuoma] | Jeux Noel | 1970 |
| Astérix en Égypte [Asterix Egyptissä] | Jeux Noel | 1971 |
| Le Gale d'Astérix -kierros | Jeux Dargaud | 1978 |
| Les Voyages D'Asterix | Jeux Dargaud | 1978 |
| Astérix ja potion magique | Jeux Nathan | 1985 |
| Asterix lautapeli | Keihäs Spiele | 1990 |
| Astérix et les Romains      </br> tai Asterix en de Romeinen      </br> tai Asterix und die Römer | Ravensburger | 1990 |
| Asterix das Kartenspiel | FX Schmid-Spears | 1992 |
| Astérix présente Obélix contre Hattack | Jeux Nathan | 1996 |
| Asterix ja Obelix - Die Lorbeeren des Caesar | N&W Spiele | 1997 |
| Le Jeu Asterix | Druon | 2001 |
| Asterix ja Obelix | Kosmos | 2006 |
| Astérix: Les Baffes | Kellogg'sin | 2006 |
| Astérix: Le Défi de l'arène | LANSAY | 2007 |
| Astérix: Paf! le Romain | Atomisekoitus | 2012 |
Vuonna 2006 tuotettiin lisensoituja versioita lukuisista lautapeleistä, mukaan lukien Monopoly, Cluedo, Drafts, Ludo, Goose Game, Trivial Pursuit, Backgammon, Pay Day, Snakes and ladders, Quarto ja muut.
Videopelit > Muut alueet

| Nimi | Alusta | Kustantaja | Vuosi | Alue | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Asterix | Atari 2600 | Atari | 1983 | Pohjois-Amerikka | Julkaistiin Pohjois-Amerikassa nimellä Taz, mukana Warner Bros. Looney Tunes- merkit Asterix- merkien sijasta. |
| Asterix and the Magic Cauldron | Commodore 64 | Melbourne House | 1986 | Pohjois-Amerikka |  |
| Asterix in Morgenland | Commodore 64 | Bomico / Melbourne House | 1992 | Pohjois-Amerikka |  |
| Asterix and the Great Rescue | Sega Mega Drive | Sega | 1994 | Pohjois-Amerikka |  |
| Asterix and the Great Rescue | Sega Master System | Tectoy | 1994 | Brasilia |  |
| Asterix and the Great Rescue | Sega Game Gear | Sega | 1995 | Pohjois-Amerikka |  |
| Asterix and the Secret Mission | Sega Master System | Tectoy | 1996 | Brasilia | Julkaistu Brasiliassa nimellä Aventuras da TV Colosso, mukana Rede Globon suositut nukkehahmot Asterix-hahmojen sijasta. |
| Asterix ja Obelix XXL | Playstation 2 | Atari | 2004 | Pohjois-Amerikka | Julkaistu Pohjois-Amerikassa nimellä Asterix & Obelix: Kick Buttix |
| Asterix ja Friends | PC, matkapuhelin | Sproing |  |  |  |
| Asterix & Obelix XXL 2 (Remastered) | Windows, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |  | 2018 |  | Ensimmäinen julkaisu Yhdysvaltojen alueella. |
Lourinhã

| Lourinhã |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Lourinhã Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 39°15′N, 9°19′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro
Ala-alue:  Oeste
Piiri:  Lissabon
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  João Duarte Carvalho
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  147,17 km²
Väkiluku (2011):  25 735
 
 www.cm-lourinha.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lourinhã on kunta Lissabonin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 147,2 km² ja väkiluku noin 25 700. Lourinhãn nykyinen pormestari on João Duarte Carvalho. Kunnan juhlapäivä on 24. kesäkuuta. Alueella käytiin 21. elokuuta 1808 Napoleonin sotien Vimeiron taistelu brittien ja ranskalaisten välillä.
Freguesiat

Lourinhã e Atalaia
Miragaia e Marteleira
Moita dos Ferreiros
Reguengo Grande
Ribamar
Santa Bárbara
São Bartolomeu dos Galegos e Moledo
Vimeiro
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lourinhã Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Lissabonin piirin kunnat
Alenquer
Amadora
Arruda dos Vinhos
Azambuja
Cadaval
Cascais
Lissabon
Loures
Lourinhã
Mafra
Odivelas
Oeiras
Sintra
Sobral de Monte Agraço
Torres Vedras
Vila Franca de Xira
Valkeajärvi (Kuru, Vehmaanperä)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°55′28″N, 23°36′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskuoja:  oja Kuttulammiin 
Järvinumero:  35.352.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,2 m  
Rantaviiva:  2,832 km  
Pinta-ala:  21,887 ha  
Saaria:  1 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vehmaanperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Työtönjoen–Pitkäjärven alueeseen (35.352) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,2 metriä mpy.
Loures

| Loures |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Loures Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 38°50′N, 9°10′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Lissabonin alue
Ala-alue:  Suur-Lissabon
Piiri:  Lissabon
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Bernardino Soares
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  167,24 km²
Väkiluku (2011):  205 054
 – Väestötiheys:  1 193 as./km²
 
 www.cm-loures.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Loures on kaupunki ja kunta Lissabonin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 167,2 km² [lähde? ] ja väkiluku 205 054 (2011).
Louresin nykyinen pormestari on Bernardino Soares.
Pitäjät

Bucelas
Camarate, Unhos e Apelação
Fanhões
Loures
Lousa
Moscavide e Portela
Sacavém e Prior Velho
Santa Iria de Azoia, São João da Talha e Bobadela
Santo Antão e São Julião do Tojal
Santo António dos Cavaleiros e Frielas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loures Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Lissabonin piirin kunnat
Alenquer
Amadora
Arruda dos Vinhos
Azambuja
Cadaval
Cascais
Lissabon
Loures
Lourinhã
Mafra
Odivelas
Oeiras
Sintra
Sobral de Monte Agraço
Torres Vedras
Vila Franca de Xira
Vihdin pääkirjasto

| Vihdin pääkirjasto> Kirjasto Agricola |
| --- | --- |
 Vihdin pääkirjasto Nummelassa kesäkuussa 2016.
Osoite:  Pisteenkaari 9 03100 Nummela
Perustettu:  5. joulukuuta 1998
Kotisivut
Vihdin pääkirjasto on Vihdin Nummelassa sijaitseva kirjasto. Se on toinen Vihdin kirjaston toimipisteistä ja toimii osana Lukki-kirjastoverkkoa.
Arkkitehtuuri

Vihdin pääkirjasto sijaitsee keskeisellä paikalla ja sen ratkaisut edustavat rakennusajankohdan kansainvälistä modernia arkkitehtuuria. Suunnittelussa on huomioitu ympäröivä taajama ja sen kulkuväylät. Arkkitehtuuriltaan rakennus on puhdaslinjainen, yksinkertainen ja selkeä sekä myötäilee tontin suorakaiteista muotoa. Rakennuksen runko muodostuu teräsbetoni- ja betonipalkeista sekä ontelolaatoista. Katto on loiva pulpettimallinen peltikatto. Seinistä puolet on lasia ja puolet muurattua harkkoa.
Suunnittelun lähtökohtana on sisäkatuperiaate, jossa toiminnot sijoittuvat aulasta lähtevän kadun varteen. Kaapelointi on oranssien lattialuukkujen alla, ja katon valoviiva myötäilee lattian luukkuvanaa. Kolmikerroksisen rakennuksen hyötypinta-ala on 1500 m2, kokonaispinta-ala 2300 m2 ja tilavuus 11000 m3.
Historia

Vihdin pääkirjaston suunnittelu aloitettiin 1980-luvulla. Kirjastolautakunta esitti joulukuussa 1985 sopivan tontin varaamista Nummelasta. Kunta järjesti vuonna 1989 arkkitehtuurikilpailun, jonka ensimmäisen palkinnon voitti Hannu Jaakkolan ja Tapani Kerttulan Agricola. Uudisrakennushanke jäädytettiin 1990 taloustilanteen vuoksi ja esitykseen palattiin marraskuussa 1995. Kirjaston rakennustyöt aloitettiin elokuussa 1997 ja kirjasto valmistui syyskuussa 1998. Kirjaston rakennuskustannukset olivat 17 miljoonaa markkaa. Valtionapua saatiin 6,9 miljoonaa markkaa. Vihdin pääkirjasto avattiin yleisölle 5. joulukuuta 1998. Kirjaston avasivat ministeri Veikko Helle ja osastonjohtaja Aune Tolkki. Vihkiäisjuhla pidettiin 2. toukokuuta 1999 juhlapuhujana pääministeri Paavo Lipponen.
Luciana Aymar

| Luciana Aymar> Luciana Paula Aymar |
| --- | --- |
 Aymar vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1977 (ikä 47) Rosario
Kansalaisuus:   Argentiina
Uran tiedot
Lempinimi:  La Maga (taikuri)
Pituus:  172 cm
Paino:  70 kg
Laji:  Maahockey
Kilpauran kesto:  1998–2014
| Mitalit>  Olympialaiset  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | turnaus |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | turnaus |
|  Pronssia | Ateena 2004 | turnaus |
|  Pronssia | Peking 2008 | turnaus |
MM-kilpailut 
|  Kultaa | Perth 2002 |  |
|  Kultaa | Rosario 2010 |  |
|  Pronssia | Madrid 2006 |  |
|  Pronssia | Haag 2014 |  |
Luciana Paula Aymar (10. elokuuta 1977 Rosario) on argentiinalainen entinen maahockeyn pelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hänet on äänestetty maailman parhaaksi naispelaajaksi kahdeksan kertaa (2001, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012). Seuraurallaan hän edusti Rot Weiss Kölniä, Real Club de Barcelonaa, Quilmes Atlético Clubia ja GEBAa.
Aymar osallistui olympialaisiin neljä kertaa. Sydneyssä 2000 hän pelasi kahdeksan ottelua, joissa teki kolme maalia. Argentiina hävisi kuitenkin loppuottelun Australialle. Ateenassa 2004 Argentiina saavutti pronssia voitettuaan loppuottelussa Kiinan. Aymar teki turnauksessa neljä maalia kuudessa ottelussa. Pekingin olympialaisissa 2008 Argentiina uusi olympiapronssin. Aymar teki seitsemässä ottelussa yhden maalin. Viimeisen kerran Aymar pelasi olympialaisissa Lontoossa 2012, jolloin Argentiina eteni loppuotteluun. Loppuottelussa se hävisi kuitenkin Alankomaille. Aymar teki Lontoossa kolme maalia seitsemässä pelaamassaan ottelussa. Maailmanmestaruuden Aymar voitti vuosina 2002 ja 2010. Hänellä on myös MM-pronssia vuosilta 2006 ja 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luciana Aymar Wikimedia Commonsissa
Vihajärvi (Pälkäne)

| Vihajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°16′44″N, 24°41′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  koski Iso Roineveteen 
Järvinumero:  35.781.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,5 m  
Rantaviiva:  19,351 km  
Pinta-ala:  2,61842 km²   
Tilavuus:  0,00907302 km³ 
Keskisyvyys:  3,47 m  
Suurin syvyys:  12,75 m  
Saaria:  5 
 fiVihajärvi 
Vihajärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä ja HämeenlinnassaPuutikkalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 262 hehtaaria eli 2,6 neliökilometriä ja se on 3,9 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 9,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0091 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 12,8 metriä. Siinä on laskettu olevan 5 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 hehtaaria, mikä on noin 1,9 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 1 on yli hehtaarin suuruisia, 4 yli aarin ja alle aarin kokoisia ei ole. Sen rantaviivan pituus on 19,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,5 metriä mpy.
Luigi Bianco

Luigi Bianco (s. 3. maaliskuuta 1960 Montemagno) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Casale Monferraton hiippakuntaan 30. maaliskuuta 1985 ja nimitettiin Faleronen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Hondurasiin 12. tammikuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tarcisio Bertone, jota avustivat Alceste Catella ja Luciano Pacomio.
Luigi Barbarito

Luigi Barbarito (19. huhtikuuta 1922 – 12. maaliskuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 20. elokuuta 1944 ja nimitettiin Fiorentinon titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Haitiin 11. kesäkuuta 1969. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. elokuuta Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Agostino Casaroli ja Pasquale Venezia.
Barbarito sai 5. huhtikuuta 1975 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Nigeriin ja Senegaliin; lisäksi hänet nimitettiin apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauun, Maliin ja Mauritaniaan. 10. kesäkuuta 1978 hänet nimitettiin apostoliseksi pro-nuntiukseksi Australiaan. 21. tammikuuta 1986 Barbarito sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi ja 13. huhtikuuta 1993 nuntiukseksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän jäi eläkkeelle 31. heinäkuuta 1997.
Barbarito palkittiin työstään Royal Victorian Orderin myöntämällä kunniaritarin suurristillä vuonna 1996. Vuonna 2013 Barbarito sai Pyhän Yrjön pyhän militaarisen konstantinolaisjärjestön myöntämän Ecclesiastical Knight Grand Cross of Grace -arvonimen.
Luigi Bertolini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. syyskuuta 1904
Syntymäpaikka: Busalla, Italia
Kuolinaika: 11. helmikuuta 1977 (72 vuotta)
Kuolinpaikka: Torino, Italia
Maajoukkue
|  |  Italia | 26 | (0) |

Luigi Bertolini (13. syyskuuta 1904 Busalla – 11. helmikuuta 1977 Torino) oli italialainen jalkapalloilija. Bertolini oli keskikenttäpelaaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä ottelua. Italian maajoukkueessa Bertolini pelasi 26 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Hän edusti seurajoukkueurallaan Alessandriaa, Juventusta ja Tigullio Rapalloa.
Vihdin teloitukset

Vihdin teloitukset olivat Suomen sisällissodan jälkiselvittelyjen aikaisia teloituksia, jotka tapahtuivat Vihdissä huhti–toukokuussa 1918. Paikkakunnalla ammuttiin arviolta 110–140 punaista tai punaiseksi epäiltyä. Suurin osa teloituksista tapahtui Metsäkylän Lapikkaannummella. Vihdin teloitukset olivat Hyvinkään teloitusten jälkeen Uudenmaan suurimmat ja myös laajimpia koko maassa.
Pääosasta teloituksista vastasi luutnantti Edvard Wardin johtama Länsi-Uudenmaan pataljoona. Yleinen käsitys on, että teloitukset olivat kosto sodan alkupäivinä Vihdissä tapahtuneista joukkomurhista, jossa surmattiin 16 helsinkiläistä suojeluskuntalaista. Syylliset eivät olleet vihtiläisiä, mutta lehdistössä väitettiin surmaajien saapuneen pitäjään heidän kutsustaan.
Taustaa

1900-luvun alussa Vihti noin 9 000 asukkaan maatalouspitäjä, jossa oli lukuisia suuria maatiloja ja runsaasti maatyöläisiä. Keväällä 1917 syntyi kolme viikkoa kestänyt tuhannen työntekijän maatalouslakko, jonka seurauksena tilanomistajien ja työläisten välit kiristyivät entisestään. Ensimmäiset työväen järjestyskaartit perustettiin syksyllä 1917 Vihtijärven ja Otalammen kyliin. Sisällissodan alkaessa tammikuussa 1918 ne organisoitiin uudelleen Vihdin punakaartiksi, jossa oli noin 400 jäsentä. Helmikuun vaihteessa punaiset ottivat pitäjän haltuunsa, minkä jälkeen hallinnosta vastasi vallankumouksellinen keskusneuvosto. Vihdin nimismiehen arvion mukaan jopa 80 prosenttia väestöstä kannatti punaisia.
Punainen terrori vaati Vihdissä 26 uhria. Tunnetuimmat veriteot tapahtuivat heti sodan alkupäivinä, jolloin pitäjään saapunut Hyvinkään punakaartin lentävä osasto surmasi Lauri Karan johdolla 17 vangiksi otettua valkoista. Uhrit olivat yhtä lukuun ottamatta helsinkiläisiä suojeluskuntalaisia, jotka pyrkivät rintamalinjan yli omiensa puolelle. Sodan loppuvaiheessa punaiset torjuivat saksalaisten hyökkäyksen Nummelan taistelussa 15. huhtikuuta, mutta päättivät Hyvinkään taistelun jälkeen perääntyä pääsemättä kuitenkaan Pusulaa pidemmälle. Vihtiin palanneen punakaartin hajottua saksalaiset valtasivat pitäjän taisteluitta 25. huhtikuuta.
Teloitukset

Ensimmäiset teloitukset tapahtuivat 26. huhtikuuta, jolloin saksalaiset ampuivat kahdeksan työväenyhdistyksen johtohahmoa Vihdin kirkonmäellä. Osa uhreista oli koko sodan ajan vastustanut aseellista kapinaa. Saksalaisten poistuttua teloitukset jatkuivat paikallisin voimin heti seuraavana päivänä valkoisten ampuessa seitsemän punaista. Helsingissä sodan aikana vankina ollut nimismies Carl Troberg palasi Vihtiin 2. toukokuuta. Hän kutsui paikalle ruotsinkielisen Länsi-Uudenmaan pataljoonan, joka oli kiertänyt Varsinais-Suomessa, Lounais-Hämeessä ja Uudellamaalla puhdistamassa seutuja punaisista. Pataljoonan miehistössä oli useita Vihdissä surmattujen suojeluskuntalaisten tuttuja. Myös Trobergillä oli henkilökohtaista kaunaa, sillä marraskuun 1917 yleislakon aikana hän oli joutunut väkijoukon pahoinpitelemäksi.
Ylipäällikkö C. G. E. Mannerheimin määräyksistä välittämättä pataljoona perusti laittoman kenttäoikeuden, joka langetti yli sata kuolemantuomiota. Vangiksi otettuja punaisia säilytettiin kirkonkylässä kunnantalolla ja työväentalolla. Sotaoikeus kokoontui Vanhalan kylän Laatan talossa, josta tuomitut marssitettiin parin kilometrin päässä Lapikkaannummella sijainneelle teloituspaikalle. Lapikkaannummella ammuttiin 77 henkilöä, joista kymmenen oli ulkopaikkakuntalaisia. Valtaosa teloituksista tehtiin 10.–21. toukokuuta välisenä aikana. Ne päättyivät neljä päivää myöhemmin Vihdin suojeluskunnan uudeksi päälliköksi valitun Kotkaniemen kartanon isännän J. T. Rauvolan puututtua asiaan. Länsi-Uudenmaan pataljoona poistui viimein paikkakunnalta Rauvolan otettua yhteyttä maanviljelysneuvos Gustaf Emil af Hällströmiin. Tämä halusi myös teloitusten loppuvan, vaikka punaiset olivat helmikuussa surmanneet hänen poikansa Olkkalan kartanossa.
Arviot teloitettujen määrästä vaihtelevat. Tutkija Jaakko Paavolaisen mukaan Vihdissä ammuttiin 141 ja SDP:n terroritilaston mukaan 131 punaista, kun taas kirkkoherra Lauri Itkosen kokoama luettelo sisältää 117 nimeä. Ensinmainittujen lukemissa on ilmeisesti henkilöitä, jotka olivat muuttaneet pitäjästä jo ennen sodan alkua. Lapikkaannummella teloitetuista 43 oli kotoisin Vihtijärveltä ja 18 Otalammilta. Vihtijärveläisten suuri määrä selittyy mahdollisesti sillä, että Vihtijärven punakaartin väitettiin Lempäälän taistelun yhteydessä polttaneen taloja Vesilahdella.
Muistomerkit

Lapikkaannummen uhrit haudattiin vasta kolmen viikon kuluttua teloitusten päättymisestä. Paikalla ei ollut muistomerkkiä, vaan ainoastaan puiden kylkiin veistettyjä ristejä. Vainajat siirrettiin myöhemmin punaisten joukkohautaan Vihdin hautausmaalle, jonne pystytettiin muistomerkki vuonna 1946. Teloituspaikalle saatiin muistomerkki muistomerkki vuonna 1998, ja 2000 siihen kiinnitettiin 77 nimeä sisältävä laatta.
Muistomerkki Lapikkaannumeen teloituspaikalla.
VfL Wolfsburg (naiset)

VfL Wolfsburg on Saksan Bundesliigassa pelaava naisten jalkapallojoukkue, joka aloitti nykyisellä nimellä vuonna 2003, kun vuonna 1973 perustettu VfR Eintracht Wolfsburg yhdistyi VfL Wolfsburgin kanssa. Joukkue on voittanut naisten Mestarien liigan vuosina 2013 ja 2014 sekä hävinnyt loppuottelussa vuosina 2016, 2018 ja 2020. Se on voittanut Bundesliigan seitsemän kertaa vuosina 2013–2014, 2017–2020 ja 2022 sekä Saksan cupin yhdeksän kertaa vuosina 2013 ja 2015–2022. Joukkueen kotikenttä on 5 200 katsojan AOK Stadion.
Joukkue

Päävalmentaja: Tommy Stroot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran kotisivu (saksaksi)
Vilh’a

Vilh’a
Vilh’an koelaukaisu (2018).
Vilh’an ohjus (2020).
Vilh’a (ukr. Вільха) on ukrainalainen raskas raketinheitin, joka on kiovalaisen Luch Design Bureaun suunnittelema ja se on BM-30 Smerch -raketinheittimen kehitellympi malli. Vilh’a otettiin palvelukseen Ukrainan asevoimissa vuonna 2018.
Raketin paino on noin 800 tai 900 kg. Taistelukärki on yhtenäinen, ja siihen voidaan asentaa jopa 250 kg painavia räjähtäviä sirpale-, rypäle- tai termobaarisia panoksia. Tehtävistä riippuen sillä voidaan tuhota, sekä maa- että merikohteita.
Ohjuksen kantama on 70 km 250 kg painavalla taistelukärjellä ja 130 km 170 kg painavalla taistelukärjellä (Vilh’a-M). Noin 200 km:n kantama on saavutettavissa 170 kg painavalla ohjuksela taistelukärjen painoa vähentämällä (Vilh’a-M2).
Kaikki Alderin tuotantoon käytettävät komponentit ovat ukrainalaisia, mukaan lukien uudet ohjausjärjestelmät, rakettipolttoaine ja taistelukärjet. Uuden MLRS alustan oletetaan perustuvan KrAZ-7634 -ajoneuvoon, vaikka ensimmäiset testit ovat käynnissä muunnetulla MAZ-543 -alustalla.
Vilh’a-rakeitinheitintä käytettiin Ukrainassa sotatoimissa jo maaliskuussa 2022. Keskipitkän kantaman Vilh’a-M:ää otettiin käyttöön Ukrainassa toukokuussa 2022. Ukrainan ilmoituksen mukaan keskipitkän kantaman Vilh’a-M -raketteja olisi valmistettu  ainakin 100 kappaletta helmikuun loppuun 2023 mennessä.
Luonnollisen kielen käsittely

Luonnollisen kielen prosessointi (engl. Natural language processing, NLP) liittyy ihmisten puhumien kielten ja tietokoneiden väliseen vuorovaikutukseen. Se liittyy kielitieteen, tietojenkäsittelytieteen ja tekoälyn aloihin, ja pyrkii erityisesti kehittämään tietokoneohjelmia, jotka pystyvät käsittelemään ja analysoimaan suuria määriä luonnollista kielidataa.
Luonnollisen kielen prosessoinnin laajoja tutkimus- ja kehittämisalueita ovat mm. puheentunnistus, luonnollisen kielen ymmärtäminen ja luonnollisen kielen tuottaminen.