stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cha cha cha (Käärijän kappale)
Julkaisu ja vastaanotto

Kappale julkaistiin 18. tammikuuta 2023 viidentenä UMK-finalistina. Heikki Slåenin ohjaama showpainiteemainen sanoitusvideo julkaistiin samana päivänä Youtubessa.
”Cha cha cha” debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, edellään vain Miley Cyrusin ”Flowers”. ”Cha cha chan” musiikkivideo keräsi julkaisupäivänään satojatuhansia katselukertoja ja rikkoi UMK-kilpailukappaleiden ensimmäisen päivän striimiennätyksen. Kappaletta pidettiin tiedotusvälineissä Uuden Musiikin Kilpailun ennakkosuosikkina.
Helsingin Sanomien Juuso Määttänen kutsui kappaletta ”sopivan sekopäiseksi räpin, popin, rockin ja elektronisen musiikin yhdistelmäksi” ja sanoi sen olevan kilpailukappaleista mieleenpainuvin, omaperäisin ja onnistunein. Ilta-Sanomien Mikael Mattila kuvaili kappaletta ”aggressiiviseksi bilejyräksi”. Alkuvuoden aikana ”Cha cha cha” sai myös plagiointisyytöksiä, kun sitä verrattiin saksalaisen Electric Callboy -yhtyeen kappaleeseen ”We Got the Moves”. Yhtye piti kappaleita kuitenkin erilaisina. Käärijä sanoi kappaleiden olevan samaa genreä ja niissä olevan muutama samankuuloinen kohta, mutta muuten syytökset ovat artistin mukaan ”kaukaa haettuja”.
Uuden Musiikin Kilpailun jälkeisellä viikolla kappale nousi Suomen listaykköseksi ja myöhemmin myös radiosoittolistan kärkeen. Heti Euroviisujen jälkeen ”Cha cha cha” nousi maailman seitsemänneksi kuunnelluimmaksi kappaleeksi suoratoistopalvelu Spotifyssa, mikä on korkein sijoitus suomenkieliselle kappaleelle. Euroviisuja seuranneena päivänä (14. toukokuuta) kappaletta kuunneltiin Spotifyssa maailmanlaajuisesti yli 3,8 miljoonaa kertaa. Kappale nousi Spotifyn ykköseksi kuudessa maassa, ja se myös rikkoi Suomen päiväkohtaisen striimiennätyksen yli 469 000 kuuntelulla. Elokuun 11. päivään mennessä kappaletta oli kuunneltu Spotifyssä yli 100 miljoonaa kertaa. Elokuussa 2024 se ylitti 150 miljoonan kuuntelun rajan. ”Cha cha cha” on samalla Spotifyn kaikkien aikojen kuunnelluin suomenkielinen kappale. Karaokesovellus Singa tiedotti toukokuussa 2023, että ”Cha cha cha” on Suomen lauletuin karaokekappale. Spotify ilmoitti ”Cha cha chan” olleen Suomen kuunnelluin kappale vuonna 2023. Kappale pysyi Suomen radiolistalla yhtäjaksoisesti 42 viikkoa, joista ensimmäisellä sijalla yhteensä kaksi viikkoa. Singlelistan kärjessä kappale oli yhdeksän viikon ajan.
Helsingin Sanomat on luonnehtinut ”Cha cha chata” maailman tunnetuimmaksi suomenkieliseksi lauluksi ”Ievan polkan” jälkeen. Helsingin Sanomien Arttu Seppäsen mukaan ”Cha cha chan” menestys todisti, ettei suomalaista musiikkivientiä tarvitse toteuttaa englannin kielellä.
”Cha cha cha” nousi listaykköseksi Suomen lisäksi Ruotsissa ja Liettuassa. Britannian top 40 -singlelistalla kappale ylsi kuudenneksi, mikä on paras sijoitus suomenkieliselle kappaleelle Britannian listalla. Kaikkiaan kappale nousi 50 suosituimman joukkoon 28 eri maassa. Vuoden 2024 Emma-gaalassa kappale palkittiin Vuoden biisinä ja Vuoden striimatuimpana kotimaisena kappaleena.
Uuden Musiikin Kilpailussa

Käärijä oli illan kolmas esiintyjä Turun Logomossa 25. helmikuuta 2023 järjestetyssä UMK-finaalissa. Lavaesitykseen kuului kuormalavoja (”eurolavoja”) ja vaaleanpunaiseen pukeutuneita cha-cha-tanssijoita. Alun perin Käärijän oli itse tarkoitus tanssia cha cha -askelia, mutta kolme viikkoa ennen UMK-esitystä hän ideoi esityksen jälkipuoliskolle omia tanssiliikkeitään ja neljän tanssijan muodostaman ”possujunan”. Käärijän mukaan alkuperäinen esitys olisi ollut kliseinen.
»Eurolavoilla haettiin suomalaista, raffia ja tietyllä tavalla kämäistä meininkiä. Se sopii Käärijälle tosi hyvin. Siloteltu tyylikkyys ei ole yhtään minun juttuni.» 
(Käärijä)
Esityksessään Käärijä oli pukeutunut jo musiikkivideolla nähtyyn neonvihreään boleroon.  Alun perin boleroa piti käyttää vain musiikkivideolla, ja UMK:ssa Käärijän oli tarkoitus pukeutua mustaan biker-tyyliseen nahkatakkiin, mutta saamansa suosion takia bolero otettiin mukaan myös live-esitykseen. Käärijän puvustivat stylisti Vesa Silver, pukusuunnittelija Elina Lario ja muotisuunnittelija Teemu Muurimäki. ”Käärijänvihreästä” bolerosta tuli hänen tavaramerkkinsä. Aikaisemmin Käärijän pukeutumistyyli oli painottunut keltaisiin vaatteisiin, mutta Uuden Musiikin Kilpailun tuotantotiimi toivoi väreihin muutosta, koska ”Cha cha chan” ei haluttu toistavan edellisvuoden voittajan The Rasmuksen ”Jezebel”-esityksen keltaista tyyliä.
”Cha cha cha” voitti kilpailun ylivoimaisesti; se sai yhteensä 539 pistettä, joka oli 387 pistettä enemmän kuin toiseksi tulleella Portion Boysin kappaleella ”Samaa taivasta katsotaan”. Kappale sai enemmän yleisöääniä kuin muut kilpailukappaleet yhteensä. Voittomarginaali oli UMK:n historian suurin ja kokonaispistemäärä toiseksi suurin. Blind Channelin ”Dark Side” voitti vuoden 2021 kilpailun 551 pisteellä ja 371 pisteen erolla seuraavaan. Käärijä sai eniten pisteitä sekä kansainvälisiltä raadeilta (72) että yleisöltä (467). Kansainvälisistä raadeista hän sai Saksalta, Espanjalta ja Australialta täydet 12 pistettä, Ruotsilta, Puolalta ja Ukrainalta kymmenen sekä Britannialta kuusi. Yleisöääniä hän sai yhteensä 122 822, joka oli 53 prosenttia kaikista äänistä.
Euroviisuissa

Käärijän osallistuminen vuoden 2023 Euroviisuihin sai paljon huomiota, jota kutsuttiin myös ”Käärijä-huumaksi”. Kappale oli toinen ennakkosuosikki Ruotsin Loreenin esittämän ”Tattoon” ohella.
Kappaleen esitykseen Euroviisuissa kuuluivat UMK:n tapaan kuormalavat ja vihreä bolero. Esityksen tanssijoina sekä UMK:ssa että Eurovisionissa toimivat Katri Mäkinen, Etel Röhr, Matti Myllyaho ja alankomaalainen Jesse Wijnans. Taustalaulajana toimi Käärijän lauluvalmentaja Aija Puurtinen, joka ei kuitenkaan esiintynyt lavalla. Helsingin Sanomat luonnehti tanssia ”ammattimaiseksi cha-cha-tanssiksi yhdistettynä loppupuolen humoristiseen kohellukseen”. Koko esityksen koreografiasta vastasivat Reija Wäre ja ruotsalainen Fredrik Rydman.
»Välillä on toki tullut olo, että miten hitossa ehdimme tanssia näin nopeassa tahdissa. ”Cha cha cha” on niin paljon nopeampi kappale kuin cha-cha-tanssit.» 
(Esityksen tanssija ja apulaiskoreografi Katri Mäkinen)
Käärijä esiintyi ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta. ”Cha cha cha” sijoittui ensimmäiseksi 177 pisteellä, ja ”Tattoo” sai 135 pistettä. Semifinaalissa ei ollut mukana tuomariston ääniä.
Finaalissa 13. toukokuuta ”Tattoo” voitti 586 pisteellä ja ”Cha cha cha” sijoittui toiseksi 526 pisteellä. ”Cha cha cha” sai selvästi eniten yleisöpisteitä, mutta ”Tattoo” voitti ammattilaisraatien äänien ansiosta. Keskimäärin ”Cha cha cha” sai eri mailta kymmenen yleisöpistettä ja ”Tattoo” kuusi pistettä. Täydet yleisöääni­pisteet eli 12 pistettä ”Cha cha cha” sai 18 maalta, kun taas ”Tattoo” ei saanut niitä yhdeltäkään maalta.
”Cha cha chan” toinen sija on vuoden 2006 kilpailun voiton jälkeen Suomen kaikkien aikojen toiseksi korkein sijoitus Euroviisuissa sekä paras sijoitus suomenkielisellä kappaleella. Kappaleen yleisöltä saamat 376 pistettä on toiseksi suurin äänestysjärjestelmässä, jota on käytetty vuodesta 2016 alkaen – sen edelle menee vain vuoden 2022 kilpailun voittanut ”Stefania”, joka sai 439 yleisöäänipistettä.
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Alankomaat (Single Tip): 13.
 Belgia (Ultratop 50, Flanderi): 9.
 Britannia (Britannian singlelista): 6.
 Espanja (PROMUSICAE): 46.
Global 200 (Billboard): 27.
 Irlanti (Irlannin singlelista): 7.
 Islanti (Plötutíðindi): 2.
 Israel (Media Forest): 5.
 Italia (FIMI): 85.
 Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 7.
 Kreikka (IFPI): 2.
 Kroatia (Billboard): 2.
 Kroatia (HRT, Airplay Radio Chart): 47.
 Liettua (AGATA): 1.
 Luxemburg (Billboard): 11.
 Norja (VG-lista): 3.
 Puola (OLiS, single w streamie): 2.

 Portugali (AFP): 43.
 Ruotsi (Sverigetopplistan): 1.
 Saksa (Offizielle Deutsche Charts): 18.
 Suomi (Suomen virallinen lista): 1.
 Suomi (Radiosoitto): 1.
 Suomi (Tanssilista): 1.
 Sveitsi (Schweizer Hitparade): 8.
 Tanska (Tracklisten): 32.
 Uusi-Seelanti (RMNZ): 9.
Tuotanto

Käärijä – räppäys, laulu, sanoitukset
Aleksi Nurmi – sävellys ja sanoitus, tuotanto
Johannes Naukkarinen (Kiro) – sävellys ja sanoitus, tuotanto
Jukka Sorsa – kitara, sovitus
Kalle Keskikuru – miksaus
Svante Forsbäck – masterointi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cha cha cha (Käärijän kappale) Wikimedia Commonsissa
Lyriikkavideo (YouTube)
Kappaleen esitys UMK:ssa
Kappaleen esitys Euroviisujen finaalissa
Uuden Musiikin Kilpailu 2023
Keira – ”No Business on the Dancefloor”
Benjamin – ”Hoida mut”
Robin Packalen – ”Girls Like You” 
Lxandra – ”Something to Lose” 
Käärijä – ”Cha cha cha” 
Kuumaa – ”Ylivoimainen” 
Portion Boys – ”Samaa taivasta katsotaan”
Suomen euroviisuedustuskappaleet
| --- | --- |
1960–luku:  Valoa ikkunassa  Tipi-tii  Muistojeni laulu  Laiskotellen  Aurinko laskee länteen  Playboy  Varjoon – suojaan  Kun kello käy  Kuin silloin ennen 
1970–luku:  1970  Tie uuteen päivään  Muistathan  Tom tom tom  Älä mene pois  Viulu-ukko  Pump pump  Lapponia  Anna rakkaudelle tilaisuus  Katson sineen taivaan 
1980–luku:  Huilumies  Reggae OK  Nuku pommiin  Fantasiaa  Hengaillaan  Eläköön elämä  Päivä kahden ihmisen  Sata salamaa  Nauravat silmät muistetaan  La dolce vita 
1990–luku:  Fri?  Hullu yö  Yamma Yamma  Tule luo  Bye Bye Baby  1995  Niin kaunis on taivas  1997  Aava  1999 
2000–luku:  A Little Bit  2001  Addicted to You  2003  Takes 2 to Tango  Why?  Hard Rock Hallelujah  Leave Me Alone  Missä miehet ratsastaa  Lose Control 
2010–luku:  Työlki ellää  Da Da Dam  När jag blundar  Marry Me  Something Better  Aina mun pitää  Sing It Away  Blackbird  Monsters  Look Away 
2020–luku:  Looking Back  Dark Side  Jezebel  Cha cha cha  No Rules  Ich komme 
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että Suomi ei osallistunut kilpailuun kyseisenä vuonna.
| n k Vuoden biisin Emma-palkinto |
| --- | --- |
Vuoden iskelmä 1983–1985:  Avaa hakas (1983)  Levoton Tuhkimo (1984)  Autiotalo (1985) 
Vuoden biisi 1986–1987:  Kaksoiselämää (1986)  Marraskuu (1987)  palkintoa ei jaettu (1998–1990) 
Vuoden sävellys 1991–1995:  Taivas varjele (1991)  Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään (1992)  Kuka keksi rakkauden (1993)  Ihana ilta (1994)  Tuhat yötä (1995) 
Vuoden biisi 1996–:  Missä se Väinö on? (1996)  Riidankylväjä (1997)  Suljettu sydän (1998)  Freestyler (1999)  Sandstorm (2000)  F-F-F-Falling (2001)  Surupuku (2002)  One MC, One Delay (2003)  Matkustaja (2004)  Wings of a Butterfly (2005)  Hard Rock Hallelujah (2006)  Ihmisten edessä (2007)  Mun koti ei oo täällä (2008)  Baden-Baden (2009)  En haluu kuolla tänä yönä (2010)  Silkkii (2011)  Frontside Ollie (2012)  Mennyt mies (2013)  Vadelmavene (2014)  2080-luvulla (2015)  Tequila (2016)  Chasing Highs (2017)  Jättiläinen (2018)  Ikuinen vappu (2019)  Hei rakas (2020)  Dark Side (2021)  Ram pam pam (2022)  Cha cha cha (2023)  Timanttei (2024) 
Käärijä tanssiryhmänsä kanssa esittämässä ”Cha cha chata” Euroviisujen semifinaalin kenraaliharjoituksissa.
Hard Rock Hallelujah

| ”Hard Rock Hallelujah” |
| --- | --- |
 Kappaleen singlejulkaisun kansikuva.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Lordi
Levy-yhtiö:  Sony BMG Finland
Tyylilaji:  heavy metal, hard rock
Julkaistu:  22. helmikuuta 2006
Säveltäjä(t):  Mr. Lordi
Sanoittaja(t):  Mr. Lordi
Tuottaja(t):  Jyrki Tuovinen
Albumilta:  The Arockalypse
Euroviisutiedot
Vuosi:  2006
Maa:  Suomi
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  292
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  292
Sanat:  sanoitus
Hard Rock Hallelujah on suomalaisen hard rock- ja heavy metal -yhtye Lordin vuonna 2006 julkaisema kappale. Se on The Arockalypse -albumin ensimmäinen singlejulkaisu ja yksi yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Kappaleella Lordi voitti ensimmäisenä Suomen edustajana Eurovision laulukilpailun Ateenassa vuonna 2006 ja teki samalla kaikkien aikojen piste-ennätyksen keräämällä yhteensä 292 pistettä sekä semifinaalissa että finaalissa. Suomalaiset rikkoivat 26. toukokuuta 2006 karaokelaulun maailmanennätyksen, kun noin 80 000 ihmistä lauloi ”Hard Rock Hallelujah” -kappaleen Helsingin Kauppatorilla järjestetyssä kansanjuhlassa. Saman vuoden Emma-gaalassa kappale palkittiin vuoden parhaaksi kappaleeksi. Lordi voitti myös neljä muuta sarjaa.
Kappale on mukana myös The Hills Have Eyes 2 -soundtrackilla.
Joulukuussa 2022 Lordi julkaisi singlenä kappaleesta on uuden version, jossa on vierailevana artistina Bürger Lars Dietrich. Singlen tuotot ohjataan hyväntekeväisyyteen Ukrainan hyväksi.
Musiikkivideot

Kappaleesta on julkaistu kaksi musiikkivideota. Ensimmäinen versio oli keväällä 2006 julkaistu Pete Riskin ohjaus. Keväällä 2007 Antti J. Jokinen ohjasi kappaleesta uuden videon, joka esitettiin vuoden 2007 euroviisujen avausvideona.
Alkuperäinen musiikkivideo vuodelta 2006 kertoo yhdysvaltalaisesta high schoolista ja sen koulukiusatusta opiskelijatytöstä (Leina Ogihara), joka kuuntelee hard rock/heavy metal -musiikkia. Kesken liikunnantunnin koulusta menee sähköt ja Lordi saapuu paikalle. Musiikkivideo päättyy siihen, että yhtye ja tyttö valtaavat koulun ja muuttavat koulukiusaajat zombieiksi ja orjikseen. Video kuvattiin Lauttasaaren yhteiskoulussa.
Vuonna 2007 tehty Hard Rock Hallelujah Eurovision Edition -musiikkivideo sijoittuu Lappiin ja kertoo suomalaisesta mytologiasta. Musiikkivideon keskeissä roolissa on Lapin Peikko (Jasper Pääkkönen), joka vaeltaa pitkin Lapin erämaita, kunnes kohtaa Lordin. Musiikkivideo tehtiin euroviisujen avaukseen, joten loppuosa videosta oli suora lähetys euroviisuista 2007.
Single

Kappale julkaistiin singlenä helmikuussa 2006, ja se oli ensimmäinen singlejulkaisu The Arockalypselta. Singlestä on kolme versiota. Saksan ja Keski-Euroopan markkinoita varten tehdyssä painoksessa ykkösraitana on ainoastaan ”Hard Rock Hallelujah (Eurovicious radio edit)” ja toisena kappaleena ”Supermonstars”. Singlestä on ulkomailla saatavilla myös DualDisc-versio, jonka audiopuolelta on samat raidat kuin suomalaisesta singlestä. DVD-puolella on musiikkivideot kappaleisiin ”Hard Rock Hallelujah”, ”Blood Red Sandman” ja ”Devil Is a Loser”. Single on pakattu pahvikansiin.
Single > Suomen painoksen kappaleet

Hard Rock Hallelujah (Eurovicious Radio Edit) – 3.01
Hard Rock Hallelujah – 4.07
Mr. Killjoy – 3.24
Single > Saksan ja Keski-Euroopan painoksen kappaleet

Hard Rock Hallelujah (Eurovicious Radio Edit)
Supermonstars
Hard Rock Hallelujah (video)
Blood Red Sandman (video)
Devil Is a Loser (video)
Single > DualDisc-version kappaleet

Audio:
Hard Rock Hallelujah (Eurovicious Radio Edit)
Hard Rock Hallelujah
Mr. Killjoy
DVD:
Hard Rock Hallelujah (video)
Blood Red Sandman (video)
Devil Is a Loser (video)
Single > Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – kitara
Kalma – basso (erosi yhtyeestä äänitysten jälkeen)
Kita – rummut, taustalaulu
Awa – koskettimet
Uusi basisti OX esiintyy singlen kansikuvassa ja jäsenluettelossa, vaikkei soitakaan kappaleessa.
Single > Listasijoituksia

| Lista (2006) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Alankomaat: 27
Belgia (Flanderi): 2
Belgia (Vallonia): 21
Britannia: 25
Eurooppa: 7
Irlanti (latauksissa): 1
Irlanti (myynti): 4
Itävalta: 2
Kreikka: 6
Norja: 9
Ruotsi: 8
Saksa (myynti + 150 000 kpl): 5
Slovenia: 3
Suomi: 1
Sveitsi: 5
Tanska (latauksissa): 3
Muut versiot

Kappaleesta on Eläkeläiset-yhtyeen tekemä suomennos ”Humppa hallelujaa”, joka löytyy Humppa of Finland -albumilta. Kappaleeseen on tehty myös musiikkivideo.
Pilailuyhtye The Ratzz julkaisi kappaleesta suomenkielisen version ”Hard Ratzz Hallelujah”.
Raisa Vaarna

Raisa Vaarna (23. kesäkuuta 1967 Espoo – 6. maaliskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ooppera- ja liedlaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.
Vaarna aloitti 7-vuotiaana viulutunneilla käymisen Kirkkonummen musiikkiopistossa ja kuorolaulannan. Hän valmistui vuonna 1993 kasvatustieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta ja neljä vuotta myöhemmin laulunopettajaksi. Vuonna 2002 Vaarna valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta. Jyväskylässä kasvatustieteitä opiskellessaan hän oli suorittanut lauluopintoja Keski-Suomen konservatoriossa. Vaarna sai vuonna 1996 kiinnityksen Suomen kansallisoopperan kuoroon. Hän esiintyi myös solistina rooleissa. Vaarna pääsi vuoden 1996 Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa kolmannelle sijalle.
Vaarna teki vuosina 1993–1998 Yleisradiolle monia nauhoituksia yksinlauluista. Hän oli vielä vuonna 2020 mukana Jaakko Kuusiston oopperan Jää esityksissä Kansallisoopperassa. Hän toimi myös Laulumusiikin ystävät ry:n sihteerinä. Vaarna kuoli maaliskuussa 2021 vaikeaan sairauteen.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Raisa Vaarna
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Serteja-Rudnjan keramiikka

Serteja-Rudnjan keramiikka on ensimmäisiä Länsi-Venäjällä käyttöön otettuja kivikautisia keramiikan traditioita. Sen pioneerikäyttäjät olivat todennäköisesti mesoliittiset ryhmät, jotka elivät pienellä Pihkovan alueella Valdain ylängön eteläpuolella ja Baltian itäosissa Väinäjoen, Dneprin ja Lovatin jokilaakoissa. He omaksuivat keraamisen tradition ennen 6300 eaa., kun Sertejan keramiikan (ven. Сертейская керамика, Serteiskaja keramika, engl. Serteyskaya ceramic tai engl. Serteya ceramic) valmistustaito opittiin Väinäjoen, Dneperin ja Lovatin rajaamalla suppealla alueella. Keramiikan nimitys juontaa asuinpaikkojen vieressä virtaavasta Sertejan joesta (ven. реки Сертейки, Reki Serteiki) tai läheisestä kylästä (ven. Сеρтeя, Serteja), joiden läheltä varhaisimmat astiat löytyivät. Ryhmät lopettivat Sertejan keramiikan valmistuksen noin 5300 eaa. ja jatkoivat tämän jälkeen Rudnjan keramiikalla (ven. Рудняская керамика, Rudnjaskaja keramika, engl. Rudnja ceramic tai engl. Rudnjaskaya ceramic, Rudnjan kylä). Näitä aiemmin erillisiksi tulkittuja traditioita voidaan pitää saman tradition peräkkäisinä vaiheina. Rudnjan keramiikan valmistaminen loppui noin 4500−4400 eaa.. Keraaminen traditio aloitti seudulla uuden kivikautisen kulttuurivaiheen, jota kutsutaan venäläisessä kirjallisuudessa neoliittiseksi ja suomalaisessa kirjallisuudessa subneoliittiseksi kivikaudeksi.
Keramiikka

Keramiikan valmistamisen omaksuivat Venäjän metsävyöhykkeellä 6300 eaa. vain jotkin ryhmät, joiden välimatkat olivat usein satoja kilometrejä. Vaikka keramiikan valmistustekniikka ja muotoilu opittiin muilta, ei keramiikan leviämismekanismejä tunneta. Varhaisten astioiden rakenne, valmistustapa ja ulkomuoto viittaavat Sertejan-, Valdain- ja Ylä-Volgan keramiikan osalta mahdollisesti yhteiseen alkukotiin. Juri B. Tšetlin onkin ehdottanut tälle pioneerivaiheelle nimeä "Volga-Okan keramiikka", vaikka ehdotus ei ole vielä saanut laajempaa kannatusta.
Se, mistä keramiikka saapui Keski-Venäjälle, ei ole edelleenkään selvinnyt. Osa keramiikan karstasta on antanut niin varhaisia ajoituksia, ettei niitä ole yleisesti vielä hyväksytty. Sellaisia ovat esimerkiksi 7700 eaa. (asuinpaikka Serteja XIV) ja 6800 eaa. (Serteja X). Yleensä koristelemattomat astiat on ajoitettu 7000 eaa. jälkeen. Näiden astioiden vastaava valmistustekniikka löytyy toki Etelä-Venäjältä Donin rannoilta Rakušetšni Jar'in (ven. Ракушечный Яр) asuinpaikalta. Toinen vastaavanlainen valmistustraditio löytyy idempää Volgan keskivaiheelta, mistä on löydetty Jelšanin keramiikkaa.
Keramiikka > Rudnjan keramiikka

Rudnjan keramiikka (5300−4400 eaa.) jaetaan vaiheisiin D ja E. Rudnjan keramiikkaa tehtiin kuin Sertejan keramiikkaa, mutta osassa astioita oli myös pyöreä pohja ja taivutetut astian reunat, joiden yhteydessä voidaan puhua S-profiilista. Vain astioiden yläreunat oli koristeltuja ohuilla kampaleimoilla ja erilaisilla muilla painaumilla. Useat radiohiiliajoitukset tästä vaiheesta D sisältyvät väliin 5340−4930 eaa..
Vaiheessa E astiat pitenevät hieman antaen joissakin tapauksissa "piispanhiipan" vaikutelman. Osa astioista oli taas pyöreät pohjat ja taivutetut reunat, mutta toisaalta myös suorareunaiset ja suippopohjaisiakin vielä tehtiin. Astioissa käytettiin vaaka- ja diagonaalisia kuopparivejä, piirrettyjä viivoja tai kampaleimoja. Astioissa yhdistyvät eri piirteitä Narvan keramiikasta sekä Ylä-Volgan ja Ylä-Dneperin alueiden keramiikasta. Ajoitukset sisältyvät välille 4960−4540 eaa.
Keramiikka > Loppuminen

Kun Rudnjan keramiikan valmistaminen loppui, alueelle levisi Usvjatin keramiikka.
Aiheesta muualla

Kulakova, M.A. & Mazurkewich, A.N. & Dolukhanov, P.M.: Chronology and paleoclimace of prehistoric sites in western Dvina-Lovat area. Geochronometria, 2001, nro 28, s. 87-94.  Gliwice, Puola:  Silesian University of Technology. ISSN 1897-1695  Verkkoversio. (pdf) Viitattu 3.9.2014. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
A. Mazurkevich, A. & Kulkova, M. & Saveleva, L.: ”II”, Geoarchaeology of The Serteya Microregion, The Upper Dvina Basin, s. 49-105.  (kirjasta Geoarchaeological issues of the Upper Dnieper – Western Dvina river region (Western Russia): fieldtrip guide)  Moskova & Smolenski, Venäjä. Määritä julkaisija! Verkkoversio (pdf) Viitattu 3.9.2014. (englanniksi) Julkaisussa virheellinen Isbn-tunniste 978-5-91412-130-2
Zamostje-2: http://www.archeo.ru/izdaniya-1/vagnejshije-izdanija/pdf/Zamostje_2013.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Велижская новь: Arkeologinen retki Serteja II:lle (Arkistoitu – Internet Archive) (Археологическая Экспедиция Сертея II), 2013
Сертейский археологический комплекс (venäjäksi)
Долбунова, E.B.:Создание Моделей Распределения Находок На Памятниках Раннего Неолита Днепро-Двинского Междуречья, 2014
19. sotasairaala

19. sotasairaala (19. SotaS) toimi talvisodan aikana Savonlinnassa sekä jatkosodan aikana Joroisissa ja Savonlinnassa.
Talvisota

19. sotasairaalan perustamiskäsky annettiin Savonlinnan sotilaspiirin esikunnassa 10. lokakuuta 1939. Tieto asiasta sekä palvelukseen astumiskäsky oli annettu jo 9. lokakuuta 1939 puhelmitse.
| Osastot | Sijainti | Kuva | Sairaansijat |
| --- | --- | --- | --- |
| I kirurg. osasto | Yleinen sairaala |  |  60 sairaansijaa |
| II kirurg. osasto | 2 a) Kulkutautisairaala |  |  25 sairaansijaa |
|  | 2 b) Seurahuone |  |  130 sairaansijaa |
| III kirurg. osasto | Takaharjun sairaala |  |  275 sairaansijaa |
| I kaasusairasosasto | Savonlinan lyseo |  |  200 sairaansijaa |
| II kaasusairasosasto | Uusi kansakoulu |  |  200 sairaansijaa |