stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
One Way Out: Live at the Beacon Theatre

| One Way Out: Live at the Beacon Theatre The Allman Brothers Band |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 25.–26. maaliskuuta 2003, Beacon Theatre
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 2004
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Michael Barbiero, Warren Haynes
 Tyylilaji: southern rock, Jam Bands, blues rock
 Kesto: 149.02
 Levy-yhtiö: Sanctuary Records
The Allman Brothers Bandin muut julkaisut
| S.U.N.Y. at Stonybrook: Stonybrook, NY 9/19/71 2003 | One Way Out: Live at the Beacon Theatre 2004 | Stand Back: The Anthology 2004 |
One Way Out: Live at the Beacon Theatre on Amerikkalaisen rock yhtye The Allman Brothers Bandin livelevy.
Kappaleet > Levy yksi

Statesboro Blues – 5.22 (säv. Blind Willie McTell)
Don't Keep Me Wondering – 4.12 (säv. Gregg Allman)
Midnight Rider – 3.16 (säv. Gregg Allman, Robert Payne)
Rockin' Horse – 10.12 (säv. Gregg Allman, Warren Haynes, Allen Woody, Jack Pearson)
Desdemona – 13.27 (säv. Gregg Allman, Warren Haynes)
Trouble No More – 3.45 (säv. Muddy Waters)
Wasted Words – 7.51 (säv. Gregg Allman)
Good Morning Little Schoolgirl – 9.01 (säv. Sonny Boy Williamson)
Instrumental Illness – 16.42 (säv. Warren Haynes, Oteil Burbridge) (sisältää rumpu soolon 5.36 )
Kappaleet > Levy kaksi

Ain't Wastin' Time No More – 6.29 (säv. Gregg Allman)
Come & Go Blues – 6.03 (säv. Gregg Allman)
Woman Across The River – 6.38 (säv. Bettye Crutcher, Allen Jones)
Old Before My Time – 5.37 (säv. Gregg Allman, Warren Haynes)
Every Hungry Women – 5.21 (säv. Gregg Allman)
High Cost Of Low Living – 8.42 (säv. Gregg Allman, Warren Haynes, Jeff Anders, Ronnie Burgin)
Worried Down With The Blues – 7.58 (säv. Warren Haynes, John Jaworowicz)
Dreams – 12.49 (säv. Gregg Allman)
Whippin` Post – 15.31 (säv. Gregg Allman)
Kokoonpano

Gregg Allman – Hammond B-3 urut, piano, akustinen kitara, laulu
Jaimoe – rummut (vasen kanava)
Butch Trucks – rummut (oikea kanava)
Warren Haynes – soolokitara, slide guitars (oikea kanava), laulu, taustalaulu
Marc Quinones – congat, lyömäsoittimet, taustalaulu
Oteil Burbridge – basso
Derek Trucks – soolokitara, slide guitars (vasen kanava)
Arviot

Allmusic:
An Evening with the Allman Brothers Band: 2nd Set

| An Evening with the Allman Brothers Band: 2nd Set The Allman Brothers Band |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1992, 1994
 Julkaistu: 9. toukokuuta 1995
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tom Dowd
 Tyylilaji: southern rock, blues, blues rock
 Kesto: 71.56
 Levy-yhtiö: Epic Records
The Allman Brothers Bandin muut julkaisut
| Where It All Begins 1994 | An Evening with the Allman Brothers Band: 2nd Set 1995 | Fillmore East, February 1970 1996 |
An Evening with the Allman Brothers Band: 2nd Set on Amerikkalaisen rock yhtye The Allman Brothers Bandin livelevy.
Kappaleet

Sailin' 'Cross the Devil's Sea – 4.49 (säv. Gregg Allman, Warren Haynes, Allen Woody, Jack Pearson)
You Don't Love Me – 6.36 (säv. Willie Cobbs)
Soulshine – 6.42 (säv. Warren Haynes)
Back Where It All Begins – 12.32 (säv. Dickey Betts)
In Memory of Elizabeth Reed – 10.15 (säv. Dickey Betts)
The Same Thing – 8.22 (säv. Willie Dixon)
No One to Run with – 6.29 (säv. Dickey Betts, John Prestia)
Jessica – 16.09 (säv. Dickey Betts)
Raidat 1, 3, 4, 6, 7 nauhoitettu Garden State Arts Center Holmdel, NJ 16. elokuuta 1994.

Raidat 2 ja 8 nauhoitettu Walnut Creek Amphitheatre, Raleigh, NC 1. heinäkuuta 1994.

Raita 5 nauhoitettu R&R Club Los Angeles, CA 11. kesäkuuta 1992.
Kokoonpano

Gregg Allman – Hammond B-3 urut, akustinen kitara, laulu
Dickey Betts – soolo- ja komppikitara, akustinen kitara, laulu
Jaimoe – rummu, lyömäsoittimet (raita 6), taustalaulu
Butch Trucks – rummut, patarummut, taustalaulu
Warren Haynes – soolo- ja komppikitara, slide guitar, akustinen kitara, laulu, taustalaulu
Allen Woody – basso, nauhaton basso, 6-kielinen basso, akustinen basso, taustalaulu
Marc Quinones – congat, lyömäsoittimet, rummut (raita 6)
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Paul T. Riddle – rummut (raidat 6 ja 8)
Arviot

Allmusic:
Haitin presidentti

| Haitin presidentti |
| --- | --- |
 Président de la République d'Haïti Prezidan Repiblik Ayiti
 
 Nykyinen Väliaikainen presidenttineuvosto Edgard Leblanc Fils (pj.) 30. huhtikuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Kansallispalatsi
Kauden pituus:  5 vuotta
Perustettu:  17. helmikuuta 1807
Ensimmäinen:  Alexandre Pétion
Kotisivut:  
Haitin presidentti on Haitin valtionpäämies. Hänet valitaan suoralla kansanvaalilla, tarvittaessa käydään kaksi kierrosta. Kausi on viisivuotinen, eikä istuva presidentti voi asettua ehdokkaaksi toiselle kaudelle.
Haitin ensimmäinen valtionpäämies Jean-Jacques Dessalines murhattiin lokakuussa 1806. Sen jälkeen maa jakautui pohjoiseen kuningaskuntaan, jota johti Henri Christophe eli Henri I, ja eteläiseen tasavaltaan, jota johti Alexandre Pétion. Vuonna 1821 presidentti Jean Pierre Boyer (presidentti Pétionin seuraaja) yhdisti pohjoisen ja eteläisen Haitin yhdeksi valtioksi. Boyer häädettiin vallasta ja maasta vuonna 1843, kun yläluokka oli kääntynyt häntä vastaan. Tätä seurasi pitkä sarja vallankaappauksia. Kaikkiaan itsenäisyytensä 200 vuoden aikana Haitissa on tehty 32 vallankaappausta. Vuoden 1956 vaaleissa presidentiksi valittiin lääkäri François Duvalier (”Papa Doc”), joka vuonna 1964 julistautui elinikäiseksi presidentiksi. Papa Doc kuoli vuonna 1971, jolloin hänen 19-vuotias poikansa Jean-Claude Duvalier (”Baby Doc”) julistautui isänsä seuraajaksi elinikäisenä presidenttinä.
Haitin perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
syntyperäinen Haitin kansalainen, joka ei ole koskaan luopunut kansalaisuudestaan eikä ole muun maan kansalainen
vaalipäivään mennessä vähintään 35-vuotias
nauttii täysistä kansalaisoikeuksista, eikä ole koskaan tuomittu "tuskalliseen ja pahamaineiseen rangaistukseen"
omistaa kiinteää omaisuutta ja asuu pääsääntöisesti maassa
on asunut maassa vähintään viisi vuotta ennen vaaleja
mikäli on ollut vastuussa julkisista rahoista ennen presidentiksi nousua, on saanut edellisestä tehtävästään vastuunvapautuksen
Presidentin virka on toistaiseksi täyttämättä, mutta sen tilalla toimii väliaikainen presidenttineuvosto. Se aloitti toimintansa 12. huhtikuuta 2024 ja sen on määrä toimia seuraaviin presidentinvaaleihin, jotka on tarkoitus pitää viimeistään 6. helmikuuta 2026, asti. Neuvoston puheenjohtajana on 30. huhtikuuta 2024 alkaen toiminut Haitin senaatin entinen puheenjohtaja Edgard Leblanc Fils.
Luettelo Haitin valtionpäämiehistä

| Nimi | Vallassa | Huom |
| --- | --- | --- |
| Jean-Jacques Dessalines | 1804 – 1806 |  |
| Henri Christophe | 1806 – 1820 | pohjoisessa |

| Alexandre Pétion | 1807 – 1818 | etelässä |
| Jean-Pierre Boyer | 1818 – 1843 | vuoteen 1820 vain etelässä |
| Charles Rivière-Hérard | 1843 – 1844 |  |
| Philippe Guerrier | 1844 – 1845 |  |
| Jean-Louis Pierrot | 1845 – 1846 |  |
| Jean-Baptiste Riché | 1846 – 1847 |  |
| Faustin Soulouque | 1847 – 1859 | vuodesta 1849 keisari |
| Fabre Geffrard | 1859 – 1867 |  |
| Sylvain Salnave | 1867 – 1869 |  |
| Nissage Saget | 1869 – 1874 |  |
| Michel Domingue | 1874 – 1876 |  |
| Pierre Théoma Boisrond-Canal | 1876 – 1879 |  |
| Lysius Salomon | 1879 – 1888 |  |
| François Denys Légitime | 1888 – 1889 |  |
| Florvil Hyppolite | 1889 – 1896 |  |
| Tirésias Simon-Sam | 1896 – 1902 |  |
| Pierre Nord Alexis | 1902 – 1908 |  |
| François C. Antoine Simon | 1908 – 1911 |  |
| Cincinnatus Leconte | 1911 – 1912 |  |
| Tancrède Auguste | 1912 – 1913 |  |
| Michel Oreste | 1913 – 1914 |  |
| Oreste Zamor | 8. helmikuuta – 29. lokakuuta 1914 |  |
| Joseph Davilmar Théodore | 1914 – 1915 |  |
| Jean Vilbrun Guillaume Sam | 25. helmikuuta 1915 – 28. heinäkuuta 1915 |  |
| Philippe Sudré Dartiguenave | 12. elokuuta 1915 – 1922 |  |
| Louis Bornó | 15. toukokuuta 1922 – 1930 |  |
| Louis Eugène Roy | 15. toukokuuta – 18. marraskuuta 1930 |  |
| Sténio Vincent | 1930 – 1941 |  |
| Élie Lescot | 1941 – 1946 |  |
| (sotilasneuvosto) | 1946 |  |
| Dumarsais Estimé | 1946 – 1950 |  |
| Paul Eugène Magloire | 1950 – 1956 |  |
| François Duvalier | 1957 – 1971 |  |
| Jean-Claude Duvalier | 1971 – 1986 |  |
| Leslie Manigat | 7. helmikuuta – 20. kesäkuuta 1988 |  |
| Henri Namphy | 20. kesäkuuta – 17. syyskuuta 1988 |  |
| Prosper Avril | 1988 – 1990 |  |
| Ertha Pascal-Trouillot (vt.) | 1990 – 1991 |  |
| Jean-Bertrand Aristide | 7. helmikuuta – 30. syyskuuta 1991 |  |
| sotilasjuntta | 1991 |  |

| Marc Bazin (vt.) | 1992 – 1993 |  |
| Jean-Bertrand Aristide | 1993 – 1996 |  |
| René Préval | 1996 – 2001 |  |
| Jean-Bertrand Aristide | 2001 – 2004 |  |
| René Préval | 2006 – 2011 |  |
| Michel Martelly | 2011 – 2016 |  |
| Jocelerme Privert (väliaikainen) | 2016 – 2017 |  |
| Jovenel Moïse | 7. helmikuuta 2017 – 7. heinäkuuta 2021 | murhattu |
| Claude Joseph (väliaikainen) | 7. helmikuuta 2017 – 20. heinäkuuta 2021 |  |
| Ariel Henry (väliaikainen) | 20. helmikuuta 2021 – 25. huhtikuuta 2024 |  |
| Väliaikainen presidenttineuvosto (väliaikainen) | 25. huhtikuuta 2024– | puheenjohtajana Edgard Leblanc Fils 30. huhtikuuta 2024 alkaen; neuvoston määrä astua syrjään viim. 6. helmikuuta 2026. |
Naisten äänioikeus

Naisten äänioikeus.
Äänioikeutta naisille vaatineiden suffragettien mielenosoitus New Yorkissa vuonna 1912.
Ruotsissa naiset saivat äänioikeuden vuonna 1919. Kuvassa mielenosoittajia Göteborgissa 1918.
Naisten äänioikeus on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.
Vuonna 2015 maailmassa ei ollut käytännössä enää yhtäkään valtiota, jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita, joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.
Naisten äänioikeutta on vastusteltu pääsääntöisesti sillä, että naisten paikka on kotona lapsia hoitamassa. Mikäli naisilla olisi äänioikeus, nämä hylkäisivät nämä perinteiset velvollisuudet, mikä johtaisi muun muassa masennukseen. Politiikan katsottiin olevan julmaa ja naisten hauraita. Miesten tehtävä oli suojella naisia politiikalta rajaamalla heidät äänioikeuden ulkopuolelle. Muita historian saatossa käytettyjä perusteluita naisten äänioikeutta vastaan ovat muun muassa seuraavat:
Raamatun kertomuksen mukaan Eeva luotiin Aatamin alaiseksi
Naiset eivät oikeasti halua äänestää, ainoastaan kampanjoida sen puolesta
Naiset äänestäisivät miestensä mielipiteitä vastaan
Raskaana olevien naisten äänestäminen johtaa sikiövaurioihin
Naiset käyttäisivät äänioikeutta rangaistakseen miehiä
Suomessa

Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.
Säätypäivät käsitteli ehdotusta naisten äänioikeudesta 1897, jolloin porvarissääty ehdotti, että naisten äänioikeus rajattaisiin vain riittävän varallisuuden omaaviin naisiin. Kun valtiopäiväjärjestys hyväksyttiin vuonna 1906, naisille myönnettiin samassa yhteydessä yleinen ja yhtäläinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus. Samalla äänioikeus ja vaalikelpoisuus myönnettiin suurimmalle osalle miehistä. Vain noin kahdeksan prosenttia Suomen kansalaisista oli voinut äänestää ennen uudistusta, sillä nämä oikeudet olivat olleet tiukasti varallisuuteen sidottuja.
Muualla Euroopassa

Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa.
Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917.
Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984. Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.
Oseaniassa

Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.
Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.
Perustuslain 19. lisäys, joka takasi naisille äänioikeuden samassa määrin kuin miehille, hyväksyttiin vuonna 1919, kun Tennesseesta tuli 36. osavaltio, joka hyväksyi lisäyksen. Osavaltion edustajainhuoneessa oli aluksi tasatilanne, mutta edustaja Harry Burnin ääni ratkaisia asian lisäyksen hyväksi. Burn oli saanut äidiltään kirjeen, jossa äiti kehotti Harrya olemaan "kiltti poika" ja äänestämään lisäyksen puolesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Field Listing :: Suffrage The World Factbook – Central Intelligence Agency. Arkistoitu 4.1.2021. Viitattu 7.2.2020. (englanniksi)
Press Release Embassy of the United States Sanaa’s Yemen. 30.4.2003. Arkistoitu 14.12.2003. Viitattu 7.2.2020. (englanniksi)
Lewis, Jone Johnson: International Women's Suffrage Timeline: 1851-Present ThoughtCo. 6.2.2020. Viitattu 7.2.2020. (englanniksi)
Are You Experienced

| Are You Experienced The Jimi Hendrix Experience |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 26. lokakuuta 1966 –  3. huhtikuuta 1967
 Julkaistu:  12. toukokuuta 1967    23. elokuuta 1967
 Tuottaja(t): Chas Chandler
 Tyylilaji: psykedeelinen rock hard rock blues rock acid rock
 Kesto: 40.12
 Levy-yhtiö: MCA Records
Jimi Hendrixin muut julkaisut
| -  | Are You Experienced 1967 | Axis: Bold as Love 1967 |
Are You Experienced on The Jimi Hendrix Experiencen esikoisalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 12. toukokuuta 1967. Albumia on usein luonnehdittu yhdeksi rockhistorian parhaista ja vaikutusvaltaisimmista esikoislevyistä. Televisiokanava VH1 arvioi albumin kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi levyksi vuonna 2001. Vuonna 2003 levy sijoittui sijalle 15 Rolling Stone -lehden ”500 kaikkien aikojen mahtavinta levyä” listassa.
Singlet ja listamenestys

Yhtyeestä tuli suosittu ympäri Eurooppaa, ja albumi nousi Britanniassa albumilistan toiselle sijalle, kun ykkösenä oli The Beatlesin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Sijoitukseen vaikuttivat muun muassa menestyssinglet ”Hey Joe”/”Stone Free” (joulukuu 1966), ”Purple Haze”/”51st Anniversary” (maaliskuu 1967) ja ”The Wind Cries Mary”/”Highway Chile” (toukokuu 1967).
Yhdysvaltojen radioasemat boikotoivat ”Hey Joe” -kappaletta sen sanoituksen vuoksi: laulu kertoo miehestä, joka murhaa uskottoman naisystävänsä ja pakenee Meksikoon välttyäkseen kuolemanrangaistukselta. Kuitenkin monet artistit esittivät tätä Billy Robertsin säveltämää kappaletta noina aikoina. Marraskuussa Yhdysvalloissa julkaistiin vielä ”Foxy Lady” -single, jossa ”Hey Joe” oli laitettu B-puoleksi. Kappaletta ”Fire” ei julkaistu singlenä, vaikka siitä tuli nopeasti yksi Hendrixin tunnetuimpia kappaleita. Singlet nousivat Britanniassa singlelistan kärkikymmenikköön. Yhdysvalloissa singlet eivät menestyneet yhtä hyvin, mutta itse levy jäi roikkumaan albumilistan kärkikymmenikköön hyvin pitkäksi aikaa. Hendrixin seuraavan levyn julkaisua itse asiassa lykättiin Yhdysvalloissa, jotta se ei söisi tämän ensimmäisen levyn tuolloin vielä vahvana jatkunutta myyntiä.
Levyn eri painokset

Albumin alkuperäinen brittiversio ei sisältänyt kolmea ensimmäistä singleä. Albumista julkaistiin muutamaa kuukautta myöhemmin Monterey Pop Festival -esiintymisen jälkeen Yhdysvaltain markkinoille eri painos, johon singlelevyjen A-puolen kappaleet otettiin mukaan. Näiden tilalta poistettiin brittiversiossa olleet kappaleet ”Red House”, ”Can You See Me” ja ”Remember”. Hendrix olisi halunnut jättää ”Red Housen” albumille, mutta levy-yhtiön mukaan ”Amerikka ei pidä bluesista”. Kolmen ensimmäisen singlen B-puolet (”Stone Free”, ”51st Anniversary” ja ”Highway Chile”) puuttuivat sekä Britannian että Yhdysvaltojen alkuperäisistä painoksista.
Albumin nykyisille CD-versioille sekä Britannian että Yhdysvaltojen versioissa sisältyvät kaikki samat kappaleet, tosin eri järjestyksessä. Mukaan on otettu myös alkuperäisten singlejen B-puolella olleet sävellykset, jotka oli aiemmin uudelleenjulkaistu vain kokoomalevyillä. Yhdysvaltojen painoksessa on eri kansi, ja sen kappalejärjestys on Hendrixin itsensä suunnittelema (toisin kuin brittipainoksessa). Nykyäänkin levyjä myydään erikseen CD:llä britti- ja jenkkipainoksina, joissa on eri kappalejärjestys ja eri kannet. Nykyisissä CD-versioissa kaikki levyyn liittyvät kappaleet, mukaan lukien singlejen B-puolet, on kuitenkin laitettu molempiin painoksiin (alkuperäisiltä painoksilta puuttuvat raidat levyjen loppuun). Ennen kuin Hendrixin perhe sai levyyn oikeudet vuonna 1997, oli liikkellä myös aivan uudella kannella tehty vuoden 1993 painos, jossa on pidempi kansivihkonen ja niin ikään kaikki kappaleet mukana.
Kappaleet

Kappaleiden tekijä Jimi Hendrix, ellei toisin mainita.
Kappaleet > UK-versio

Foxy Lady – 3.19
Manic Depression – 3.42
Red House – 3.42
Can You See Me – 2.33
Love or Confusion – 3.11
I Don’t Live Today – 3.55
May This Be Love – 3.11
Fire – 2.43
Third Stone from the Sun – 6.44
Remember – 2.48
Are You Experienced? – 4.14
Alkuperäisestä LP-julkaisusta puuttuneet kappaleet (julkaistu aikaisemmin singleinä):
Hey Joe – 3.30 (säv. Roberts)
Stone Free – 3.36
Purple Haze – 2.51
51st Anniversary – 3.16
The Wind Cries Mary – 3.21
Highway Chile – 3.32
Kappaleet > US-versio

Purple Haze – 2.51
Manic Depression – 3.42
Hey Joe – 3.30 (säv. Roberts)
Love or Confusion – 3.11
May This Be Love – 3.11
I Don’t Live Today – 3.55
The Wind Cries Mary – 3.20
Fire – 2.43
Third Stone from the Sun – 6.44
Foxy Lady – 3.19
Are You Experienced? – 4.16
Alkuperäisestä LP-julkaisusta puuttuneet kappaleet:
Stone Free – 3.35
51st Anniversary – 3.15
Highway Chile – 3.32
Can You See Me – 2.32
Remember – 2.48
Red House – 3.51
Kokoonpano

Jimi Hendrix – kitara, laulu, piano
Noel Redding – bassokitara, taustalaulu
Mitch Mitchell – rummut
| n k Jimi Hendrix |
| --- | --- |
Keskeisimmät albumit:  Are You Experienced  Axis: Bold as Love  Electric Ladyland  Band of Gypsys  First Rays of the New Rising Sun 
Muita julkaisuja:  Smash Hits  The Cry of Love  Isle of Wight  Hendrix In The West  Crash Landing  Concerts  Jimi Plays Monterey  Live At Winterland  Cornerstones 1967–1970  Stages  Blues  Voodoo Soup  South Saturn Delta  Experience Hendrix: The Best Of Jimi Hendrix  BBC Sessions  Live at the Fillmore East  Woodstock  The Albert Hall Experience  Woodstock  Blue Wild Angel  Live At Berkeley  The Ultimate Experience  Voodoo Child – The Jimi Hendrix Collection  Valleys of Neptune  West Coast Seattle Boy 
Britanniassa julkaistut singlet:  ”Hey Joe” / ”Stone Free”  ”Purple Haze” / ”51st Anniversary”  ”The Wind Cries Mary” / ”Highway Chile”  ”Burning Of The Midnight Lamp” / ”The Stars that Play with Laughing Sam's Dice”  ”All Along The Watchtower” / ”Long Hot Summer Night”  ”Crosstown Traffic” / ”Gypsy Eyes”  ”Fire” / ”Burning Of The Midnight Lamp”  ”Stone Free” / ”If 6 was 9” 
Yhdysvalloissa julkaistut singlet:  ”Hey Joe” / ”51st Anniversary”  ”Purple Haze” / ”The Wind Cries Mary”  ”Foxy Lady” / ”Hey Joe”  ”All Along The Watchtower” / ”Burning of the Midnight Lamp”  ”Up From The Skies” / ”One Rainy Wish”  ”Crosstown Traffic” / ”Gypsy Eyes”  ”Izabella” / ”Stepping Stone” 
Muuta:  diskografia
Bah’matš

| Bah’matš (Бахмач) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Bah’matš
 Koordinaatit: 51.18341°N, 32.82912°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Nižynin piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,81  km²
Väkiluku (2021):  17 192
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 bakhmach.info 
 Kaupungin viralliset sivut (ukrainaksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bah’matš (ukr. Бахмач) on kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Tšernihivin alueella linnuntietä noin 180 kilometriä Kiovasta itäkoilliseen. Kaupungin väkiluku oli 17 192 (2021 alussa; 20 332 as., VL2001).
Bah’matšin matkustaja-asema on paikkakunnan päärautatieasema, joka esiintyy myös kaupungin vaakunassa
Historiaa

Bah’matš mainitaan kirjallisissa lähteissä ensi kerran vuonna 1781.lähde? Paikkakunta kasvoi 1860- ja 1870-luvuilla merkittävästi tsaarinajan rautateiden rakennustyöläisten asuinpaikkana. Tammikuussa 1919 paikkakunnalla käytiin taisteluja bolsevikkien ja Ukrainan kansantasavallan joukkojen välillä.
Kaupungissa on kemian teollisuuden laitevalmistusta ja elintarviketeollisuutta.
Kaupunki toimi aiemmin noin 47 000 asukkaan Bah’matšin piirin hallintokeskuksena. Heinäkuusta 2020 lähtien se on ollut osa Nižynin piiriä.
Liikenneyhteydet

Paikkakunta on tärkeä Ukrainan päärautatieverkon risteyspaikkakunta, jonka kautta kulkee päärata Kiovasta niin Moskovaan kuin Valko-Venäjän Gomeliinkin, josta kautta voi jatkaa esimerkiksi Minskiin tai Pietariin. Bah’matšin matkustaja-asema on päärautatieasema, jonka lisäksi kaupungissa on Gomelin asema ja Kiovan asema. Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu Kiovan suunnalta saapuva valtatie M02 (eurooppatie E101), joka kulkee piirin läpi koilliseen 14 kilometriä kaupungin pohjoispuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bah’matš Wikimedia Commonsissa
Bah’matšin piirihallinnon viralliset sivut (ukrainaksi) (bhrr.gov.ua)
Perustietoja Bah’matšin piiristä Tšernihivin alueen sivustolla[vanhentunut linkki] (ukrainaksi) (chernihiv-oblrada.gov.ua)
Neuvostoaikainen topografiakartta alueesta (venäjäksi)
Tšernihivin alueen pohjoisosat kattava 1:200 000 karttalehti 2006 (jpg) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Brovary

| Brovary (Бровари) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kiovan alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Brovary
 Koordinaatit: 50.5106°N, 30.7904°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Kiovan alue
Piiri:  Brovaryn piiri
Väkiluku (2021 (arvio)):  109 473
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  07400–07409
 
 http://brovary-rada.gov.ua/ 
 Kaupungin kotisivut (ukrainaksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brovary (ukr. Бровари) on kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 20 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta koilliseen.  Se on Kiovan esikaupunki ja asukasluvultaan Kiovan alueen toiseksi suurin kaupunki. Se oli hallinnollisesti alueen alainen kuntatason yksikkö, mutta heinäkuussa 2020 siitä tuli osa laajentunutta Brovaryn piiriä. Kaupunki on tämän piirin hallintokeskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 96 000 ja ympäröivässä piirissä 68 600 henkeä. Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 109 473, ja laajentuneen Brovarun piirin väkiluvuksi 242 180 ihmistä.
Suuri vesipuisto, vapaa-ajan- ja kauppakeskus Terminal
Brovaryn rautatieasema
Brovary mainitaan historiallisissa dokumenteissa jo 1628 talonpoikien ja kasakoiden asuinpaikkana. Kaupungin nimi tarkoittaa ukrainan kielessä olutpanimoita. Nykyään kaupunki tunnetaan muun muassa usean ukrainalaisen kenkätehtaan kotikaupunkina. Se on myös usean ukrainalaisen huippu-urheilijan aiempi tai nykyinen kotipaikkakunta. Kaupungissa toimii paikallishistoriaa esittelevä museo ja suuri vesipuisto/vapaa-ajankeskus.
Kaupungista on melko sujuvat lähi- ja taajamajunayhteydet lounaaseen Kiovan suuntaan ja luoteeseen Nežiniin. Brovaryn rautatieasema sijaitsee Ukrainan rautateiden Kiovasta koilliseen esimerkiksi Moskovaan tai Homeliin ja Pietariin johtavan pääradan varrella, mutta näihin kaupunkiin menevät pitkän matkan pikajunat eivät pysähdy kaupungissa. Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu Ukrainan valtatie M01, joka on osa euroopateitä E 95 ja E 101 ja joka  ohittaa Brovaryn kaupungin sen itäpuolelta.