stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
August Fredrik (Sussexin herttua)
Elämä ja ura

August Fredrik kirjautui Göttingenin yliopistoon, eikä juurikaan asunut Englannissa ennen vuotta 1804. Italiassa matkustaessaan hän tapasi lady Augusta Murrayn (1761–1830), John Murray Dunmoren, Dunmoren 4. jaarlin ja lady Charlotte Stewarin toisen tyttären, ja avioitui salaa tämän kanssa Roomassa 4. huhtikuuta 1793 anglikaanisen kirkon seremoniassa. Jotta avioliittoa ei voitaisi vastustaa sen vuoksi, että se oli solmittu katolisessa maassa, pariskunta meni uudelleen naimisiin salanimillä Hanover Squaren St Georgen kirkossa, Westminsterissä, 5. joulukuuta 1793. Molemmat avioliitot solmittiin ilman isän suostumusta tai edes tämän tietoa. Elokuussa 1794 avioliitto julistettiin mitätöidyksi sillä perusteella, että se oli vastoin vuoden 1772 kuninkaallista avioliittolakia, koska kuningas ei ollut hyväksynyt liittoa. Muutaman vuoden ajan prinssi ei välittänyt hovin päätöksestä, mutta lopulta pariskunta erosi. Avioliitosta syntyi kaksi lasta:
Augustus Frederick d'Este (13. tammikuuta 1794 – 28. joulukuuta 1848)
Augusta Emma d'Este, myöh. lady Truro (9. elokuuta 1801 – 21. toukokuuta 1866),
joiden huoltajuus jäi lady Augustalle.
Vasta vuonna 1801 August Fredrik korotettiin aatelisarvoon Arklowin paronin, Invernessin jaarlin ja Sussexin herttuan arvonimellä. Hänen omaksumansa liberaalit poliittiset näkemykset vieraannuttivat hänet isästään ja hovista, eikä hänelle annettu muiden kuninkaallisten herttuoiden saamia taloudellisesti tuottoisia virkoja. Hän tuki tarmokkaasti aikansa edistyksellistä politiikkaa, kuten orjakaupan lakkauttamista, katolisten emansipaatiota, juutalaisten ja Englannin kirkosta irtautuneiden uskonnollisten toisinajattelijoiden kansalaisoikeuksien rajoitusten poistamista ja parlamenttiuudistusta.
Hän oli kiinnostunut taiteen ja tieteen edistämisestä ja tuki mielellään vaikutusvaltansa avulla hyväntekeväisyyshankkeiden edistämistä. Myöhempinä vuosinaan hän oli haluttu juhlaillallisten seremoniamestari. Vapaamuurarien Englannin yhdistyneen suurloosin ensimmäisenä suurmestarina hän toimi vuodesta 1813. Hänet valittiin Royal Society of Artsin puheenjohtajaksi vuonna 1816, ja vuosina 1830–1839 hän oli Royal Societyn puheenjohtaja, mutta luopui tehtävästä Kensington palatsissa pidettyjen illallisten kustannusten vuoksi. Hänen kirjastossaan oli yhteensä yli 50 000 nidettä, noin 1 000 Raamatun painosta sekä monia hepreankielisiä ja muita muinaiskäsikirjoituksia. Hän oli erityisen kiinnostunut heprean ja raamatunaiheiden tutkimisesta.
August Fredrik solmi toisen avioliiton lady Cecilia Underwoodin (n. 1789–1873) kanssa, joka oli Arthur Goren, Arranin 2. jaarlin ja tämän kolmannen puolison Elizabeth Underwoodin vanhin tytär ja Sir George Bugginin leski. Vuonna 1840 lady Cecilia korotettiin Invernessin herttuattareksi. Avioliitosta ei syntynyt jälkeläisiä. Testamentissaan August Fredrik määräsi, että hänen jäännöksiään ei haudattaisi kuninkaallisen perheen kanssa Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappeliin vaan Kensal Greenin julkiselle hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta August Fredrik (Sussexin herttua) Wikimedia Commonsissa
Birgunj

| Birgunj (बीरगंज, Bīrguñj, Wīrgañj) Birganj |
| --- | --- |
 Portti Birgunjissa, Nepalin ja Intian rajalla.
 Birgunj
 Koordinaatit:  
Valtio:  Nepal
Kehitysalue:  Keskinen
Vyöhyke:  Narayani
Piirikunta:  Parsa
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  21,2 km²
Väkiluku (2011)  ():  135 904
Aikavyöhyke:  UTC+5:45
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Birgunj (nepaliksi बीरगंज, Bīrguñj, Wīrgañj) eli Birganj on kaupunki Nepalin Keskisen kehitysalueen Narayanin vyöhykkeen eteläosissa, aivan Intian Biharin osavaltion rajalla. Rajakaupunki sijaitsee Kathmandusta Intian rajalle johtavan Tribhuvan valtatien (H2) varrella, linnuntietä noin 52 kilometriä Hetaudasta etelään ja Kathmandu linnuntietä 95 kilometriä etelälounaaseen. Vuoristosta johtuen etäisyys pääkaupunkiin on maanteitse tuntuvasti pidempi.
Birgunjin kellotorni toimii kaupungin maamerkkinä.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 135 904 ja se oli tuolloin yksi Nepalin neljästä suurkaupungista. Birgunj on 601 000 asukkaan  Parsan piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin pinta-ala on 21,2    neliökilometriä (2011).
Birgunj on kauppa- ja teollisuuskaupunki ja toimii Nepalin Intian kaupan keskuksena. Kaupungin omasta teollisuustuotannosta yli puolet viedään Intiaan. Merkittävää on, että kolmisen kilometriä kaupunkikeskustan länsipuolelle saapuu rautatie Intiasta ja paikkakunta toimii sen välityksenä Nepalin konttitavaraliikenteen kuivasatamana, josta maahan tulevaa ja maasta lähtevää kauppatavaraa kuljetetaan. Birgunj ainoa kaupunkina Nepalissa, jolla on ratayhteys Intiaan. Yhteys kulkee Intian puoleisen Raxaulin rajakaupungin kautta säännöllisesti niin Delhiin, Kalkuttaan, Mumbaihin kuin Hyderabadiinkin ja Raxaulissa on myös henkilöliikenteen rautatieasema. Nepalin puoleisen radanpätkän jatkamisesta Amlekhganjin kaupunkiin, jonne rautatie johti ennen vuotta 1965, on suunniteltu.
Kellotorni on eräs rahtiliikennettä vilisevän kaupungin läpikulkevan maantien kiintopisteistä. Kaupungissa on Tribhuvanin yliopiston ja Purbanchalin yliopiston toimipisteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birgunj Wikimedia Commonsissa
Thibhuvan university - Institute of Medicine (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (tribhuvan-university.edu.np)
Birgunj: Nepal's 'drug capital' (2010) (englanniksi) (aljazeera.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: [en.wikipedia.org]  –  Osia kaupunkikuvauksesta
Käännös suomeksi
Biisonit (kappale)

| ”Biisonit” Roope Salminen & Koirat |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Madafakin levy
 Julkaistu: 5. syyskuuta 2014
 Tuottaja(t): Hank Solo
 Tyylilaji: pop, rap
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Roope Salminen & Koirat -yhtyeen muut singlet
|   | ”Biisonit” 2014 | ”Reissumies” 2015 |
”Biisonit” on Roope Salminen & Koirat -yhtyeen kappale heidän tulevalta esikoisalbumilta Madafakin levy. Kappale julkaistiin yhtyeen ensimmäisenä singlenä 5. syyskuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Jon-Jon Geitel, Ossi Saarinen sekä Olli Äkräs ja sen on sanoittaneet Geitel yhdessä Roope Salmisen kanssa. Kappaleen on tuottanut Hank Solo.
Kappaleesta julkaistiin yhtäaikaisesti singlen kanssa myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Miro Laiho. Videolla esiintyvät cameorooleissa muun muassa Mikko Leppilampi, Noah Kin ja Juhani Merimaa.
Kappaleet

Biisonit – 3.57
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 18 
Radiolista: 39
Birgu

| Birgu Città Vittoriosa |
| --- | --- |
 Fort St. Angelo
 vaakuna

 Koordinaatit: 35°53′17″N, 14°31′21″E 
Valtio:   Malta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  John Boxall
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0.52 km²
Väkiluku (2017):  2 477
 – Väestötiheys:  4 763 as./km²
Motto::  Hortibus undique septa
 
 www.birgu.gov.mt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Birgu (ital. Città Vittoriosa) on pieni kaupunki Maltalla, jonka asukasluku oli hieman alle 2 500 vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukkaita oli 2 489. Kaupunki sijaitsee Maltan saaren koillisosassa, suuren Grand Harbour -sataman eteläpuolella. Yhdessä Senglean ja Cospicuan kanssa se muodostaa alueen, jota kutsutaan usein "kolmeksi kaupungiksi". Kaikki kolme kaupunkia ovat vahvasti linnoitettuja. Birgussa käytiin Maltan piirityksen aikana vuonna 1565 ratkaisevia taisteluita, kun Johanniitat onnistuivat lyömään Osmannien valtakunnan joukot. Siksi kaupungin italiankielinen nimi onkin Città Vittoriosa, voitokas kaupunki.
Birgun rantamaisemaa syksyllä 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birgu Wikimedia Commonsissa
Maltan kaupungit
Birgu
Cospicua
Mdina
Qormi
Victoria
Senglea
Siġġiewi
Valletta
Żabbar
Żebbuġ
Żejtun
Maltan kunnat
| --- | --- |
Malta:  Attard · Balzan · Birgu · Birkirkara · Birżebbuġa · Cospicua · Dingli · Fgura · Floriana · Għargħur · Għaxaq · Gudja · Gżira · Ħamrun · Iklin · Senglea · Kalkara · Kirkop · Lija · Luqa · Marfa ·  Marsa · Marsaskala · Marsaxlokk · Mdina · Mellieħa · Mġarr · Mosta · Mqabba · Msida · Mtarfa · Naxxar · Paola · Pembroke · Pietà · Qormi · Qrendi · Rabat · Safi · St. Julian's · San Ġwann · St. Paul's Bay · Santa Luċija · Santa Venera · Siġġiewi · Sliema · Swieqi · Tarxien · Ta' Xbiex · Valletta · Xgħajra · Żabbar · Żebbuġ · Żejtun · Żurrieq
Gozo:  Fontana · Għajnsielem · Għarb · Għasri · Kerċem · Munxar · Nadur · Qala · San Lawrenz · Sannat · Victoria (Rabat) · Xagħra · Xewkija · Żebbuġ
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Arima

Arima voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä

Donna Arima (o. s. Wainikainen, 1934–2020), suomalainen iskelmä- ja jazzlaulaja
Haruo Arima, japanilainen jalkapalloilija
Keitaro Arima (s. 1969), japanilainen sarjakuvapiirtäjä
Kō Arima (s. 1917), japanilainen jalkapalloilija
Onni W. Arima (1865–1910), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Tony Arima (1961–2005), suomalainen jääkiekkoilija
Arima Toyouji, sotapäällikkö Japanissa 1600-luvulla
Paikkoja

Arima, kaupunki Trinidadissa ja Tobagossa
Ariman lasitehdas, entinen lasitehdas Arimaalla Nummi-Pusulassa.
Arimajärvi, Nummi-Pusulan ja Someron rajalla sijaitsevasta Arimaa-järvestä joskus käytetty rinnakkaisnimi
Arima, Arimaan kartanosta ja kulmakunnasta Nummi-Pusulassa joskus käytetty rinnakkaisnimi
Muita

ARIMA, autoregressiivinen integroiva liikkuvan tai liukuvan keskiarvon malli aikasarja-analyysissa
Arima Communication Corporation, taiwanilainen telekommunikaatioyhtiö
Axel Waldemar af Björksten

Axel Waldemar (Valdemar) af Björksten (2. joulukuuta 1863 Porvoo – 8. syyskuuta 1936 Parikkala) oli suomalainen agronomi ja liike- ja valtiopäivämies.
Af Björkstenin vanhemmat olivat Johan Alfred af Björksten and Vivika Lovisa Fransiska af Björksten ja puoliso Ida Amanda Erika Haggrén. Robert Severin af Björksten oli hänen veljensä. Axel Waldemar af Björksten opiskeli ensin teknistä alaa Ruotsissa, mutta valmistui sitten agronomiksi Mustialasta 1886. Hän oli tilanomistaja ja liikemies, joka työskenteli maanviljelijöiden yhteisen maitoyhtiön palveluksessa Helsingissä 1923–1935.
Af Björksten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.
Axel Walle

Daniel Axel Walle (3. toukokuuta 1839 Helsinki – 26. elokuuta 1906 Kontiolahti) oli suomalainen Joensuun lyseon pitkäaikainen rehtori.
Axel Wallen vanhemmat olivat Leppävirran kirkkoherra, rovasti Daniel Fredrik Walle (1802–1867) ja Selma Augusta Alléen (k. 1874). Hän pääsi ylioppilaaksi 1859 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864 sekä opettajakandidaatiksi 1866.
Walle oli Joensuun yläalkeiskoulun ja sittemmin Joensuun lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen kollegana 1866–1906. Hän oli myös koulun rehtorina 1878–1904. Hänestä on säilynyt paljon muistelmia ja koululaiskaskuja. Walle oli pari vuosikymmentä Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja muutamia vuosia valtuuston puheenjohtajana. Walle kuoli 67-vuotiaana omistamallaan Naljakan maatilalla Kontiolahdella elokuun lopulla 1906.
Axel Walle oli naimisissa vuodesta 1870 Johanna Elisabet Parviaisen kanssa. Axel Wallen veljiä olivat Lohjan piirilääkäri, hovineuvos Karl Fredrik Walle (1841–1918), Uukuniemen kirkkoherra Alexander Gustaf Walle (1843–1910), Viipurin suomalaisen klassillisen lyseon lehtori ja rehtori Georg Wilhelm Walle (1853–1909) ja Jääsken kihlakunnan henkikirjoittaja Johannes Walle (1858–1923).
Axel W. Lindfors

Axel William Lindfors (5. kesäkuuta 1888 Helsinki – 31. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja eduskunnan tulkki ja ruotsinkielisen kanslian notaari.
Axel Lindforsin vanhemmat olivat liikemies August Wilhelm Lindfors ja Matilda Amalia Nyberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1907. Opiskeltuaan pari vuotta yliopistossa hän siirtyi lehtialalle ja oli aluksi Tammerfors Aftonblad- ja Hangö-lehdissä toimittajana. Hän oli sitten Hufvudstadsbladet-lehden toimittajana 1911–1918. Hän oli kauppa- ja teollisuuskomission lehdistöosaston päällikkönä 1918–1919  ja sitten Svenska Tidningen-lehden toimittajana 1919–1921. Lindfors toimi sitten talousalan lehdissä ja oli ensin Finansbladetin avustajana 1923–1926 ja sitten Mercator-lehden avustajana 1926–1934. Hän toimitti myös kahden vuosikymmenen ajan Farmaceutiskt Notisblad-lehteä.
Lindfors tuli vuonna 1915 työhön eduskuntaan ja toimi aluksi tulkkina eri valiokunnissa. Vuosina 1921–1935 hän toimi eduskunnan täysistunnoissa tulkkina ja vuonna 1935 hänestä tuli eduskunnan ruotsinkielisen kanslian notaari.
Lindfors oli mukana perustamassa Suomen Sanomalehtimiesten Liittoa ja oli vuodesta 1921 alkaen tämän liiton ja Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä.
Axel Lindfors oli naimisissa vuodesta 1935 Alma Sofia Helinin kanssa. Lindfors kuoli 59-vuotiaana sydänkohtaukseen uudenvuodenaattona 1947.
Benjamin West

Omakuva.
Kenraali Johnson pelastaa ranskalaisen upseerin, n. 1765.
Benjamin West (10. lokakuuta 1738 Springfield, Pennsylvania – 11. maaliskuuta 1820 Lontoo) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka maalasi historiamaalauksia pääosin Yhdysvaltain vallankumouksen ajoilta. Hän asui myös Englannissa.
West syntyi Pennsylvaniassa majatalonpitäjän kymmenlapsiseen perheeseen. West vaikutti laajasti Yhdysvaltojen taiteeseen toimimalla kolmen sukupolven opettajana. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Samuel Morse, Charles Willson Peale, Gilbert Stuart ja John Trumbull. Hän oli myös ensimmäinen amerikkalainen, joka sai taiteilijana huomiota ulkomailla.
West oli maalarina aluksi enimmäkseen itseoppinut. Hän toimi 1740-luvun lopulta 1750-luvun lopulle Pennsylvaniassa maalaten muotokuvia.
Yhdeksänvuotiaana West oli tavannut sattumalta englantilaisen muotokuvamaalarin, mikä innosti hänet ottamaan maalaamisen ammatikseen. Hän matkusti 1760 Italiaan, missä tutustui antiikin ajan taiteeseen ja ajankohtaisen uusklassismiin. Kolme vuotta myöhemmin hän oleskeli Englannissa. Westin maalaukset herättivät siellä runsaasti huomiota. Westistä tuli Englannin johtava uusklassisti ja kuningas Yrjö III tilasi häneltä töitä. West kuvasi 1770-luvulla tuohonastisista tavoista poiketen historiallisia tapahtumia ennemminkin ajanmukaisessa kuin antiikinaikaisessa asussa, mikä herätti hämmästystä, varsinkin maalauksessa Kenraali Wolfen kuolema vuodelta 1770.
West oli Lontoossa yksi Royal Academy of Artsin perustajista ja hän toimi sen puheenjohtajana 1792–1820.
Teoksia

Omakuva (National Portrait Gallery, Washington, D.C.)
Kenraali Wolfen kuolema, 1770
Erasistratus the Physician Discovers the Love of Antiochus for Stratonice
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benjamin West Wikimedia Commonsissa
The Benjamin Westin piirustusten kokoelma.
Asterix ja Kleopatra (elokuva)

| Asterix ja Kleopatra> Astérix et Cléopâtre |
| --- | --- |

Ohjaaja:  René Goscinny   Albert Uderzo   Lee Payant
Käsikirjoittaja:  Pierre Tchernia   Eddie Lateste   Jos Marissen
Perustuu:  René Goscinnyn ja Albert Uderzon sarjakuvaan Asterix ja Kleopatra
Tuottaja:  Raymond Leblanc
Säveltäjä:  Gérard Calvi
Kuvaaja:  Georges Lapeyronnie
Leikkaaja:  Jacques Marchel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Tuotantoyhtiö:  Dargaud Films
Levittäjä:  Mediatoon Distribution
Ensi-ilta:  1968
Kesto:  72 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix ja Kleopatra (Astérix et Cléopâtre) on belgialais-ranskalainen animaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1968. Se perustuu René Goscinnyn ja Albert Uderzon sarjakuvaan Asterix ja Kleopatra. Goscinny ja Uderzo olivat myös mukana ohjaamassa elokuvaa. Suomessa Asterix ja Kleopatra sai ensi-iltansa 28. elokuuta 1970.
Ääninäyttelijät > Englanninkielinen versio

Lee Payant - Asterix
Hal Brav - Obelix
Patrick Allen - Caesar
Jean Fontaine
John Primm
Alexander A. Klimenko
Anthony Stuart
Ed Marcus
George Birt
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

Elokuvan suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi  Oy PVP Voice Ab.[lähde? ]
Mika Nuojua - Asterix, Naskallis, sivuäänet
Markus Bäckman - Obelix, sivuäänet
Aarre Karén - Akvavitix
Tommi Haapaniemi - Numerobis, sivuäänet
Katja Sirkiä - Kleopatra
Seppo Pääkkönen - Julius Caesar
Antti Pääkkönen - Trubadurix, kertoja, sivuäänet
Pasi Ruohonen - Ammoniakis
Sasu Moilanen - Aladobix, sivuäänet
Rauno Ahonen - Merirosvokapteeni, sivuäänet
Pauli Virta - Sivuäänet
Peter Pihlström - Sivuäänet
Antitrombiini

| --- | --- |
Antitrombiini

Ihmisen antitrombiini (PDB: 2ANT)
Tunnisteet
Tietokannat
Entrez: 462
OMIM: 107300
UniProt: P01008
Antitrombiini (geeni SERPINC1) eli antitrombiini III on muun muassa ihmisten veressä oleva glykoproteiini ja yksi kehon tärkeimmistä veren hyytymisen estäjistä. Se estää liikaa hyytymistä sitoutumalla kovalenttisesti hyytymistä aiheuttaviin seriiniproteaaseihin, joita ovat trombiini, kallikreiini, tekijät IXa, Xa, XIa ja XIIa. Se estää myös seriiniproteaaseihin kuuluvaa plasmiinia, joka ei aiheuta hyytymistä vaan estää sitä. Antitrombiini on siis seriiniproteaasien estäjä eli serpiini eikä ole entsyymi. Veressä luontaisesti ilmenevä ja lääkkeenä käytetty hepariini tehostaa sen estävää toimintaa noin 1000-kertaisesti sitoutumalla siihen. Antitrombiinin geneettinen puutos altistaa veritulpille.
Geeni

Ihmisillä antitrombiinin geeni on SERPINC1. Se on kromosomissa 1 kohdassa 1q23–25. Sen pituus on 13 574 emäsparia (bp). Siinä on 6 intronia ja 7 eksonia. 11 980 bp eli 88 % geenistä ei koodaa antitrombiinia. Eksonien nimet ovat 1, 2, 3A, 3B, 4, 5 ja 6.
Rakenne

Ihmisten antitrombiinin esiasteessa on translaation jälkeen 464 aminohappoa (AH). Translaation jälkeen se muun muassa glykosyloituu ja siitä poistuu 32 AH:n signaalisekvenssi.
Valmis antitrombiini on 432 AH:n glykoproteiini, jonka massa on noin 58 kDa. Siinä on 2 merkittävää aluetta: reaktiivinen kohta/silmukka ja N-terminaalia lähellä oleva hepariinia sitova kohta, johon hepariini kiinnittyy tehostaen antirombiinin tehoa allosteerisesti. Antitrombiinissa on hiilihydraatit asparagiineissä (N) 96, 135, 155 ja 192. 5–10 %:ssa veriplasman antitrombiinista puuttuu asparagiinin 135 hiilihydraatti – tätä muotoa sanotaan β-antitrombiiniksi. Sillä on suurempi affiniteetti hepariinille kuin täysin glykosyloidulla antitrombiinilla, jota sanotaan eron tekemiseksi joskus myös α-antitrombiiniksi.
Antitrombiini on serpiini ja muistuttaa rakenteeltaan muita serpiinejä: siinä on 9 α-kierrettä ja 3 β-levyrakennetta, joissa on 6, 6 ja 4 β-levyä.
Toiminta

Ihmisillä antitrombiini muodostuu pääosin maksassa, josta se vapautuu vereen. Sen pitoisuus veriplasmassa on noin 2.5 µmol/l ja puoliintumisaika 60–70 tuntia.
Antitrombiini on TFPI:n ja proteiini C:n lisäksi pääasiallinen veren hyytymistä estävä tekijä. Se kiertää veressä aktiivisena ja estää hyytymisreaktiossa seriiniproteaaseihin kuuluvaa trombiinia, tekijöitä IXa, Xa, XIa, XIIa, kallikreiiniä ja plasmiinia. Antitrombiinin estävä toiminta tehostuu noin 1000-kertaisesti sen sitoessa hepariinia, jonka kanssa se muodostaa kompleksin suhteessa 1:1. Seriiniproteaasit kiinnittyvät antitrombiinin reaktiiviseen kohdan aminohapposilmukkaan, joka muistuttaa proteaasien pilkkomia proteiineja. Silmukka katkeaa ja sen arginiini 393 kiinnittyy kovalenttisesti proteaasiin. Suhteessa 1:1 muodostuneen proteaasi-antitrombiinikompleksin proteaasi ei enää pysty osallistumaan veren hyytymiseen. Tämä on ns. itsemurhamekanismi, sillä yksittäinen antitrombiini ei estoreaktion jälkeen voi enää estää muita proteaaseja.
Mutaatiot ja puutokset

Ihmisillä antitrombiinin toiminnan heikkous sitä koodaavan mutaation takia aiheuttaa autosomaalisesti ja dominantisti periytyvää alttiutta saada veritulppia. Puutos ilmenee 70–160 ihmisellä 100 000:sta. Veritulpan saantiriski on noin 20–40-kertainen ja puutos aiheuttaa noin 1 % kaikista todetuista syvistä laskimotukoksista.
Useita eri mutaatiotyyppejä tunnetaan ja puutos voidaan jakaa tyyppiin I ja II. Tyypissä I antirombiinin toiminta on heikentynyt ja sitä on veressä noin 50 % normaalia vähemmän. Tyypin II puutoksessa sen veripitoisuus on normaali, mutta sen toiminta on heikentynyt. Tyyppi II voidaan vielä jakaa alatyyppeihin IIa, IIb ja IIc. IIa-mutaatiot kohdistuvat antitrombiinin reaktiiviseen kohtaan, IIb hepariinia sitovaan kohtaan ja IIc reaktiivisen kohdan lähialueisiin. Tyyppiä I tai IIa potevat ovat heterotsygootteja, sillä homotsygotia tappaa sikiövaiheessa (keskenmeno). Muita puutostyyppejä potevat voivat olla hetero- tai homotsygootteja.
Veren antitrombiinipitoisuuksia laskevat myös sen tuottoa vähentävät tekijät, kuten kirroosi, aliravitsemus ja keskosuus. Syynä voivat olla myös kulutusta lisäävät tekijät, kuten akuutti veritulppa, hepariiniterapia, verenmyrkytys tai verensiirto.
Aiheesta muualla

KEGG: Antithrombin III human
DrugBank: Antithrombin-III
Ihmisen antitrombiini. A. PDB: 2ANT. B. PDB: 1AZX. Musta: N96. Sininen: N135. Oranssi: N155, jossa on N-asetyyliglukosamiini. Vihreä: N192. Punainen: reaktiivinen silmukka. Valkoinen: S393. Vaalean sininen: S394. S393-S394 sidos katkeaa antitrombiinin estoreaktiossa. Suuri sininen molekyyli: hepariinin pentasakkaridi kiinni hepariinia sitovassa kohdassa.
Benson Kipchumba Cherono

Benson Kipchumba Cherono (s. 30. kesäkuuta 1984, Baringo) on kenialaissyntyinen nykyisin Qataria edustava kestävyysjuoksija. Cherono on voittanut Pekingin maratonin vuonna 2005, Los Angelesin maratonin 2006 ja Milano City maratonin vuonna 2006. Milanossa hän juoksi oman ennätyksensä 2.07,58.
Aiheesta muualla

Benson Kipchumba Cherono IAAF:n tietokannassa
http://www.rosassociati.it/public/images/atleti/Cherono%20Benson%20Kipchumba.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra

| Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra> Mission Cléopâtre |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alain Chabat
Käsikirjoittaja:  Alain Chabat
Tuottaja:   Claude Berri  Pierre Grunstein 
Säveltäjä:  Philippe Chany
Kuvaaja:  Laurent Dailland
Leikkaaja:  Stéphane Pereira
Tuotantosuunnittelija:  Hoang Thanh At
Pukusuunnittelija:  Philippe Guillotel Tanino Liberatore Florence Sadaune
Pääosat:   Gerard Depardieu  Christian Clavier  Monica Bellucci 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Canal+ Centre national du cinéma et de l’image animée Chez Wam La Petite Reine Renn Productions Katharina TF1 Films Production
Levittäjä:  Pathé Distribution
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Edeltäjä:  Asterix ja Obelix vastaan Caesar
Seuraaja:  Asterix Olympialaisissa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra (Mission Cléopâtre) on Ranskassa vuonna 2002 valmistunut, kaiken kaikkiaan toinen Asterix-elokuva, jota ei toteutettu animaationa.
Juoni

Kleopatra lyö Julius Caesarin kanssa vetoa siitä, ettei Egyptin kansa ole menettänyt suuruuttaan aikojen saatossa. Kleopatra lupaa rakentaa Caesarille palatsin osoittaakseen, että se on totta. Nuori arkkitehti Numerobis pyydetään suunnittelemaan ennennäkemättömän hieno temppeli kuningattaren kunniaksi: aikaa on kolme kuukautta tai hänet heitetään krokotiileille. Numerobis tuntee tietäjä Akvavitixin sekä tämän taikajuoman maineen, ja pyytää hänen apuaan. Asterix ja Obelix menevät vanhan tietäjäystävänsä kanssa Egyptiin, mikä onkin hyvä, sillä kuullessaan rakennustyön edistymisestä Julius Caesar päättää turvautua sekä juoniin että sotavoimiin vedon voittamiseksi.
Aiheesta muualla

arska: Asterix ja Obelix: Tehtävä Kleopatra (2002) Leffatykki.  20.10.2002.