stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiiltolatvuskottarainen
Levinneisyys

Kiiltolatvuskottaraista tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Etiopiassa, Keniassa, Ruandassa, Sudanissa, Etelä-Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Koko maa on punainen

Leimattu postimerkki. Tekstissä lukee kiinaksi ”Koko maa on punainen”.
Koko maa on punainen (kiin. 全国山河一片红, Quánguó shānhé yīpiàn hóng) on vuonna 1968 julkaistu kiinalainen postimerkki. Se julkaistiin Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana ja siinä on kuvattuna työläinen, maalainen ja sotilas, jotka kohottavat Maon Pientä punaista kirjaa. Postimerkin arvo oli kahdeksan feniä.
Postimerkki on kuuluisa siihen jääneestä merkittävästä ideologisesta suunnitteluvirheestä: virheellisessä postimerkissä Taiwan, jota Kiina pitää maakuntanaan, on jätetty värittämättä punaisella.
Virheellinen merkki oli myynnissä alle puoli päivää. Virhe huomattiin painossa, ja siitä ilmoitettiin heti Postiministeriöön, joka määräsi merkin välittömästi myyntikieltoon ja palautettavaksi. Vain pieni osa merkeistä pääsi kiertoon. Viralliseksi syyksi merkin takaisinvetoon ilmoitettiin, että Paracel- ja Spratlysaaret puuttuivat merkin kartasta ja että Bhutanin, Burman (nyk. Myanmar) ja Mongolian vastaiset rajat oli piirretty virheellisesti.
Merkin suunnittelija Wang Wei Sheng sanoi pelänneensä pitkän aikaa, että häntä rangaistaisiin virheestä.
Yksi merkki myytiin 3,68 miljoonalla Hongkongin dollarilla (noin 322 000 euroa) hongkongilaisessa huutokaupassa vuonna 2009. Joulukuussa 2010 merkkiä myytiin huutokaupassa 31 050 Englannin punnalla (noin 37 000 euroa) ja syyskuussa 2011 747 500 Hongkongin dollarilla (noin 66 500 euroa).
Kiiltolahna

| Kiiltolahna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kiiltolahnakalat Lampriformes
Heimo::  Kiiltolahnat Lampridae
Suku::  Lampris
Laji::  guttatus
Kaksiosainen nimi
 Lampris guttatus  Brünnich, 1788 
Katso myös
   Kiiltolahna Wikispeciesissä   Kiiltolahna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiiltolahna (Lampris guttatus) on kiiltolahnojen heimoon kuuluva tasalämpöinen kala, jonka levinneisyys trooppisissa vesissä on maailmanlaajuinen. Kiiltolahna on suurikokoinen kala, jonka pituuskasvu rajoittuu normaalisti noin 120 senttimetriin. Lajia pidetään hyvänä ruokakalana, ja sitä saadaankin toisinaan tonnikalapyydyksistä sivusaaliina. Kiiltolahnan uhanalaisuusluokitus on IUCN:n mukaan elinvoimainen.
Aiheesta muualla

Yle: Tutkijat löysivät ensimmäisen tasalämpöisen kalalajin
ITIS: Lampris guttatus (englanniksi)
Keltaotsaluuranen

| Keltaotsaluuranen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Luuraset Grallaricula
Laji::  ochraceifrons
Kaksiosainen nimi
 Grallaricula ochraceifrons  Graves, O'Neill & Parker, 1983 
Katso myös
   Keltaotsaluuranen Wikispeciesissä   Keltaotsaluuranen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltaotsaluuranen (Grallaricula ochraceifrons) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltaotsaluurasta tavataan hyvin pienellä alueella Perun pohjoisosissa. Laji on vähenemässä, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Sen kannaksi arvioidaan 1 000–2 500 täysikasvuista yksilöä.
Kallislahden työväentalo

| Kallislahden työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  58810 Kallislahti
Sijainti:  Savonlinna
Valmistumisvuosi:  1912
Rakennuttaja:  Kallislahden työväenyhdistys
Omistaja:  Kallislahden työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kallislahden työväentalo vuonna 1920
Kallislahden työväentalo sijaitsee Savonlinnassa Kallislahden kylässä. Talo on kulttuurihistoriallisesti merkittävä, ja siihen liittyy myös rakennushistoriallisia arvoja. Se on osayleiskaavalla suojeltu kohde.
Historia

Kallislahden työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Toiminta aloitettiin Juho Wäisäsen talossa . Vuonna 1912 valmistui yhdistyksen oma talo rautatieläisten ja kyläläisten yhteisillä talkoilla. Tämä talo tuhoutui vuonna 1932 tulipalossa, jota epäillään Lapuan liikkeen järjestämäksi tuhopoltoksi. Nykyinen työväentalo valmistui vuonna 1936. Talon hirsinen runko-osa on entinen Tervasaaren Kiljusen tupa. Urakoitsijana oli Antti Kiljunen. Taloa laajennettiin myöhemmin rakentamalla siipiosa ja eteinen.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen. Se on vuorattu laudoilla. Sisäkatto ja sisäseinät on paneloitu. Alkuperäinen uunilämmitys muutettiin vuonna 1956 sähkölämmitykseksi. Talon ovet ja ikkunat uusittiin vuonna 1976. Alkuperäinen pärekatto muutettiin vuonna 1977 huopakatoksi. Talon alkuperäinen väri on ollut keltainen, vuodesta 1977 lähtien punainen. Vuonna 1982 talossa ei ole vesijohtoa eikä viemäriä, mutta ne ovat suunnitteilla.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja huoneen asunto. Pihalla on sauna, halkovaja ja käymälät.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja ja juhlia (1982).
Kiskola

Kiskola on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Atte Kiskola (s. 1992), ampumahiihtäjä
Auli Kiskola (s. 1995), ampumahiihtäjä, Atte Kiskolan sisar
Erkki Kiskola (1932–2001), Ilmajoen kunnanjohtaja
Reijo Kiskola (s. 1954), insinööri, yritysjohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kalevi Salonen

Kalevi Salonen on suomalainen limnologi ja emeritusprofessori. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa limnologian professorina 1998–2011. Salonen on erikoistunut hiilenmääritykseen vesistöjen ja hydrobiologian tutkimuksessa.
Akateeminen ura

Kalevi Salonen opiskeli 1970-luvulla biologiaa ja ympäristötieteitä. Hän väitteli Helsingin yliopistossa tohtoriksi 1979 hiilenmäärityksestä hydrobiologisessa tutkimuksessa.
1990-luvulla Salonen toimi eri viroissa Jyväskylän yliopiston biologian laitoksella (sittemmin bio- ja ympäristötieteiden laitos). Hän toimi tutkijana, opettajana ja  yliassistenttina. Viimeksi hän toimi apulaisprofessorina. Toimiessaan limnologian yliassistenttina hän osallistui FAO:n rahoittamaan kansainväliseen Tanganjikajärven tutkimusprojektiin vuosina 1993–1996.
Apulaisprofessorina hän osallistui muun muassa keväällä 1998 BioScope-laskentaohjelman kehitystyöhön. Salonen oli aikanaan kehittänyt vesistöjen tutkimuksen apuvälineeksi erityisen tietokoneohjelmiston vedestä otettujen näytteiden eliötiheyksien ja biomassojen laskentaan mikroskoopin avulla. Salosen kehittämä ohjelmisto oli vuonna 1998 jo teknisesti vanhentunut, joten oli pakko kehittää uusi ohjelmisto. Sitä varten suunniteltiin ja toteutettiin BioScope-ohjelmisto. Se kehitettiin Jyväskylän yliopiston bio- ja ympäristötieteiden sekä matematiikan laitoksen yhteisprojektina. Ohjelma koodattiin Delphi-ohjelmointikielellä.
Akateeminen ura > Professorina

Kalevi Salonen nimitettiin elokuussa 1998 Jyväskylän yliopistoon limnologian professuuriin. Hän jatkoi virassa joulukuuhun 2011, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän on jatkanut tutkimustyötään vielä emerituksena toimimalla vuodesta 2014 vanhempana tutkijana Helsingin yliopiston Lammin tutkimusasemalla.
Tutkimusura

Limnologina Salonen osallistui pitkän uransa aikana useisiin vesistöntutkimusprojekteihin. Hän aloitti tieteellisen uransa tutkimalla 1970-luvun alussa Kokemäenjoen vesistöaluetta. Vuosina 1993–1996 hän työskenteli Tanganjikajärven tutkimusprojektissa (Lake Tanganjika Research, LTR) hiilienergiaa selvittäneen tutkimusjaoksen johdossa.
Professori Salonen on julkaissut syyskuuhun 2016 mennessä 114 kansainvälistä vertaisarvioitua tutkimusartikkelia.
Julkaisut

Kalevi Salonen: Kokemäenjoen vesistön tarkkailu 1970: Kasviplanktonin perustuotanto. Tampere, 1971.
Kalevi Salonen: Kokemäenjoen vesistöalueen tarkkailu 1971 : kasviplanktonin perustuotanto. Tampere: Kokemäenjoen vesistön vesiensuojeluyhdistys, 1972. ISSN 0781-8645.
Koko Suomi leipoo

| Koko Suomi leipoo> The Great British Bake Off |
| --- | --- |

Tyyli:  ruoka, leivonta, tositelevisio
Verkko:  MTV3
Esitetty:  24. syyskuuta 2013 –
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  60 + 2
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Nordisk Film Ab Warner Bros. International Television Production Finland Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Koko Suomi leipoo on leivontaohjelma, jonka ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 24. syyskuuta 2013. Ohjelma pohjautuu BBC:n The Great British Bake Off -formaattiin. Sarjasta on julkaistu myös samanniminen kirja.
Ohjelman jokaisessa jaksossa 12 amatöörileipojaa kilpailee kahdessa eri leivontatehtävässä. Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin kesän 2013 aikana, ja sen juontajana toimi Anne Kukkohovi. Tuomareina olivat kondiittorit Mika Parviainen ja Sami Granroth. Ensimmäisen kauden voitti Anders Wikström.
Toinen kausi alkoi 18. syyskuuta 2014 ja Kukkohovi toimi edelleen sarjan juontajana. Myös ensimmäisellä kaudella mukana ollut Parviainen jatkoi tuomarina, mutta uutena tuomarina Granrothin tilalle tuli kondiittori Veli-Matti Ahvenharju. Toisen kauden voitti Liisa Westerberg.
Toukokuussa 2017 MTV tiedotti ohjelman jatkuvan kolmannelle tuotantokaudelle, ja Kukkohovin jatkavan juontajana. Kolmas kausi alkoi 27. syyskuuta 2017. Kolmannen kauden voittaja oli Jaana Koivuranta-Härkönen.
Ohjelman neljäs kausi alkoi 12. marraskuuta 2018. Kukkohovi jatkoi juontajana ja tuomareina toimivat Mika Parviainen ja Markus Hurskainen. Neljännen kauden voitti Riitta Wuorio-Bäck.
Viides tuotantokausi alkoi 11. marraskuuta 2019, mutta uutena tuomarina Parviaisen tilalle tuli Toni Rantala. Viidennen kauden voitti Amanda Alilonttinen.
Toukokuussa 2020 ilmoitettiin sarjan kuudennesta kaudesta, joka kuvattiin kesällä 2020. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana, ja Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Kuudes kausi alkoi 16. marraskuuta 2020, ja sen voitti Mari Pihlajamäki.
Markus Hurskainen on toiminut viimeisimpien Koko Suomi Leipoo kausien tuomarina, mutta hänet tunnetaan myös ravintola Storyn yrittäjänä.
Marraskuussa 2021 ilmoitettiin sarjan seitsemännestä kaudesta. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana sekä Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Seitsemäs kausi alkoi tammikuussa 2022 ja sen voitti Anne Laitila.
Sarjan kahdeksas kausi alkoi syyskuussa 2022. Anne Kukkohovi jatkoi juontajana sekä Markus Hurskainen ja Toni Rantala tuomareina. Kahdeksannen kauden voitti Tiia Karonen.
Kotivinkki

| Kotivinkki |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  sisustus, ruoanlaitto, leivonta, tee itse -ideat, viherkasvit, kosmetiikka, ihmissuhteet, psykologinen hyvinvointi
Kustantaja:  A-lehdet
Julkaisija:  A-lehdet
Päätoimittaja:  Tytti Kontula
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  24 nroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Meilläkotona.fi
Kotivinkki on A-lehdet Oy:n julkaisema aikakauslehti. Kotivinkin aiheita ovat sisustus, ruoanlaitto, leivonta, tee itse -ideat, viherkasvit, ihmissuhteet ja psykologinen hyvinvointi. Myös kosmetiikka on mukana joka numerossa. Lehden päätoimittaja on Tytti Kontula.
Kehäkuninkaat

| Kehäkuninkaat> When We Were Kings |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leon Gast
Tuottaja:  Leon Gast Taylor Hackford
Säveltäjä:  Lauryn Hill
Kuvaaja:  Maryse Alberti Paul Goldsmith Kevin Keating Albert Maysles Roderick Young
Leikkaaja:  Leon Gast Taylor Hackford Jeffrey Levy-Hinte Keith Robinson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  PolyGram Filmed Entertainment
Levittäjä:  Gramercy Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  2 789 985 USD (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehäkuninkaat (When We Were Kings) on vuonna 1996 julkaistu Muhammad Alin ja George Foremanin välisestä Rumble in the Jungle -nyrkkeilyottelusta kertova dokumenttielokuva, jonka ohjasi Leon Gast. Se voitti Parhaan dokumentin Oscar-palkinnon.
Sports Illustrated -lehti nimesi dokumentin vuonna 2003 kaikkien aikojen 10. parhaaksi urheiluelokuvaksi.
Elokuva

Elokuva kertoo vuonna 1974 Zairessa käydystä nyrkkeilyn maailmanmestaruusottelusta, jossa entinen nyrkkeilyn raskaansarjan kiistaton mestari Muhammad Ali otti yhteen hallitsevan mestari George Foremanin kanssa. Elokuvassa käydään läpi tapahtumat ennen ottelua ja haastatellaan monia nyrkkeilyasiantuntijoita tai otteluun muuten osallistuneita henkilöitä.
Aiheesta muualla

Kehäkuninkaat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kiskon Kirkonkylä

Kiskon kirkko.
Kiskon kirkonkylän viljamakasiini.
Kiskon Kirkonkylä on kylä Salon kaupungissa ja entisessä Kiskon kunnassa.
Kirkonkylän keskustassa sijaitsevat Kiskon kirkko, seurakuntatalo ja kesäisin auki oleva kotiseutumuseo. Hieman kauempana ovat Haapaniemen linnan rauniot. Kirkonkylän alueella on Museoviraston mukaan ollut asutusta vähintään 1300-luvulta alkaen. Alue on vuosien 1600–1950 välisenä aikana ollut vilkas asutuskeskus kauppoineen, ravintoloineen, kouluineen, pankkeineen ja posteineen, mutta nykyään kaikki palvelut ovat kahden kilometrin päässä sijaitsevassa Toijan kylässä.
Museovirasto on määritellyt Kiskon Kirkonkylän yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kiskon kirkonkylän kaksikerroksisen, puisen koulurakennuksen vuodelta 1890 omistaa nykyisin muusikko Perttu Kivilaakso ja entisen pappilan oopperalaulaja Lilli Paasikivi.
Kiskon ensimmäinen lainamakasiini rakennettiin riidan päätteeksi Uudenmaan lääniin kuuluneeseen Kiskon kirkonkylään. Turun läänin puoleiset seurakuntalaiset rakensivat omansa Toijaan. Kirkonkylän makasiini on nykyisin kotiseutumuseona.
Kirby 64: The Crystal Shards

| Kirby 64: The Crystal Shards |
| --- | --- |

Kehittäjä:  HAL Laboratory
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shinichi Shimomura
Tuottaja:  Masayoshi Tanimura Hiroaki Suga Kenji Miki Shigeru Miyamoto
Säveltäjä:  Jun Ishikawa Hirokazu Ando
Pelisarja:  Kirby
Julkaistu:  Nintendo 64JP 24. maaliskuuta 2000EU 22. kesäkuuta 2001NA 26. kesäkuuta 2000AUS 2001
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3+ ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Nintendo 64, Virtual Console
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Kirby 64: The Crystal Shards on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon vuonna 2000 julkaisema tasohyppelypeli Nintendo 64 -pelikonsolille. Se on jatko-osa Kirby’s Dream Land 3 -pelille.
Aiheesta muualla

Kirby 64: The Crystal Shards MobyGamesissa (englanniksi)
Kirby-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt::   Kirby’s Dream Land  Kirby’s Adventure  Kirby’s Dream Land 2  Kirby’s Fun Pak  Kirby’s Dream Land 3  Kirby 64: The Crystal Shards  Kirby and the Amazing Mirror  Kirby: Power Paintbrush  Kirby: Mouse Attack  Kirby’s Epic Yarn  Kirby Mass Attack  Kirby’s Adventure Wii  Kirby: Triple Deluxe  Kirby and the Rainbow Curse  Kirby: Planet Robobot  Kirby Star Allies 
Spinoff-pelit::   Kirby’s Pinball Land  Kirby’s Dream Course  Kirby’s Avalanche  Kirby’s Block Ball  Kirby no Omochabako  Kirby’s Star Stacker  Kirby’s Tilt 'n' Tumble  Kirby Air Ride  Kirby Battle Royale 
Uudelleenjulkaisut::   Kirby: Nightmare in Dream Land  Kirby Super Star Ultra  Kirby’s Dream Collection  Kirby’s Extra Epic Yarn
Kirani James

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kirani James Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  Kirani James Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  Kirani James Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  |
Maa:  Grenada
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 400 m juoksu |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 400 m juoksu |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 400 m juoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | 400 m juoksu |  |
|  Hopeaa | Eugene 2022 | 400 m juoksu |  |
|  Pronssia | Peking 2015 | 400 m juoksu |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | 400 m juoksu |  |
Kirani James (s. 1. syyskuuta 1992 St. George's) on grenadalainen pikajuoksija ja 400 metrin juoksun maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Vuonna 2007 James voitti 14-vuotiaana hopeaa 400 metrillä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa niin ikään hopeaa 400 metrillä. Vuonna 2009 hän voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa 200 metrillä ennätyksellään 21,05 ja 400 metrillä kisaennätyksellä 45,24. Hänestä tuli ensimmäinen, joka on voittanut tämän ikäluokan MM-kilpailussa 200 metrin ja 400 metrin kilpailun. Vuonna 2010 hän voitti alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa kultaa 400 metrillä. 30. elokuuta 2011 hän voitti 400 metrin kultaa Daegun MM-kilpailuissa ennätysajallaan 44,60. Kahta päivää alle 19-vuotiaana hänestä tuli matkan kaikkien aikojen nuorin mitalisti MM-kilpailuissa ja maansa ensimmäinen yleisurheilun MM-mitalisti. Hän voitti loppukilpailussa kolmella sadasosasekunnilla vuoden 2009 mestarin LaShawn Merrittin. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli kuudes ajalla 46,21.
Lontoon olympialaisissa 2012 James voitti olympiakultaa ajalla 43,94. Hänestä tuli Grenadan ensimmäinen olympiamitalisti ja ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen 44 sekunnin alittaja 400 metrillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli 400 metrillä seitsemäs. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 44,24. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 43,78. Rion olympialaisissa 2016 James sijoittui hopealle ajalla 43,76. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli 400 metrillä viides. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän sijoittui pronssille ajalla 44,19. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui toiseksi ajalla 44,48. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hänet hylättiin 400 metrin loppukilpailussa.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 m: 20,41 (2011)
400 m: 43,74 (2014)
200 m: 20,58 (2011)
400 m: 44,80 (2011)
Kirby and the Rainbow Paintbrush

| Kirby and the Rainbow Paintbrush |
| --- | --- |

Kehittäjä:  HAL Laboratory
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Kirby
Julkaistu:  2015
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  USK 0 
Alusta:  Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Kirby and the Rainbow Paintbrush (Pohjois-Amerikassa nimellä Kirby and the Rainbow Curse) on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka julkaistiin vuonna 2015 Wii U -konsolille. Peli julkistettiin E3-messuilla 2014. Peli on osa Kirby-pelisarjaa, joissa esiintyy Kirby-hahmo
Aiheesta muualla

Kirby and the Rainbow Curse MobyGamesissa (englanniksi)
Kirby-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt::   Kirby’s Dream Land  Kirby’s Adventure  Kirby’s Dream Land 2  Kirby’s Fun Pak  Kirby’s Dream Land 3  Kirby 64: The Crystal Shards  Kirby and the Amazing Mirror  Kirby: Power Paintbrush  Kirby: Mouse Attack  Kirby’s Epic Yarn  Kirby Mass Attack  Kirby’s Adventure Wii  Kirby: Triple Deluxe  Kirby and the Rainbow Curse  Kirby: Planet Robobot  Kirby Star Allies 
Spinoff-pelit::   Kirby’s Pinball Land  Kirby’s Dream Course  Kirby’s Avalanche  Kirby’s Block Ball  Kirby no Omochabako  Kirby’s Star Stacker  Kirby’s Tilt 'n' Tumble  Kirby Air Ride  Kirby Battle Royale 
Uudelleenjulkaisut::   Kirby: Nightmare in Dream Land  Kirby Super Star Ultra  Kirby’s Dream Collection  Kirby’s Extra Epic Yarn
Kesäparalympialaiset 1992

Kesäparalympialaiset 1992 järjestettiin Barcelonassa, Espanjassa.
Saman vuoden olympialaisten järjestelykomitea pelkäsi, että paralympialajien suuri määrä vähentäisi olympialaisten uskottavuutta, ja määräsi erittäin tiukat säännöt paralympiaurheilijoille. Tämä aiheutti pienoisen skandaalin, mutta samalla se yksinkertaisti ja auttoi nostamaan kisojen tasoa. 83 maasta kisoihin osallistui 2 999 kilpailijaa, heistä 2 301 oli miehiä ja 700 naisia. He kilpailivat 15 eri lajissa.
Kisojen avajaistilaisuuteen 3. syyskuuta osallistui KOK:n silloinen puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch sekä Espanjan kuningas Juan Carlos ja kuningatar Sofía sekä Barcelonan pormestari Pasquel Maragall. Päätösseremonia järjestettiin 14. syyskuuta.
Barcelonan olympiakisojen järjestäjät pienensivät mitalitapahtumien määrää huomattavasti edellisiin kisoihin verrattuna, koska he pelkäsivät niiden vähentävän olympialaisten uskottavuutta.
Heti kisojen jälkeen järjestettiin Madridissa omat kisat älyllisesti vammaisille. Näihin kisoihin osallistui 1 400 urheilijaa 74 maasta.
Mitalitaulukko TOP-10

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 75 | 52 | 48 | 175 |
| 2 |  Saksa | 61 | 51 | 59 | 171 |
| 3 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 42 | 51 | 45 | 138 |
| 4 |  Espanja | 39 | 32 | 49 | 120 |
| 5 |  Australia | 37 | 37 | 36 | 108 |
| 6 |  Ranska | 36 | 36 | 35 | 107 |
| 7 |  Kanada | 29 | 23 | 29 | 83 |
| 8 |  Yhdistynyt joukkue | 19 | 15 | 16 | 50 |
| 9 |  Ruotsi | 16 | 33 | 19 | 68 |
| 10 |  Kiina | 16 | 8 | 7 | 30 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kesäparalympialaiset 1992 Wikimedia Commonsissa
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Barcelona 1992: 25 years on (englanniksi)
Korkeakallio

Korkeakallio voi tarkoittaa:
Korkeakallio, kallioalue Askolassa
Korkeakallio, kallio Helsingin Myllypurossa
Korkeakallio, mäki Huittisissa
Korkeakallio, Hyvinkään, Mäntsälän ja Tuusulan rajalla sijaitsevan Ullamäen laki
Korkeakallion kivikautinen asuinpaikka, muinaisjäännös Orimattilassa
Korkeakallio on myös sukunimi, jolla on 8 kantajaa (2017).
Korkeakosken harkkohytti

Korkeakosken harkkohytti sijaitsi Pielavedellä Koivujoen Korkeakosken rannalla ja Ruukinlammen pohjoispuolella. Harkkohytti oli toiminnassa vuosina 1839–1882.
Harkkohytti sai alkunsa kun Fredrik Paldan poikineen sai 1839 luvan perustaa puhalluslaitoksen ja sulatushytin Pielaveden Laukkalan kylässä sijainneen Korkeakosken rannalle. Järvimalmia käyttänyt harkkohytti oli toiminnassa vuoteen 1882 saakka. Harkkohytin yhteydessä olleessa kankivasarapajarakennuksessa toimi vielä saha ja mylly vuoteen 1914 saakka.
Saarelasta Laukkalaan kulkeva paikallistie ylittää Koivujoen entisen harkkohytin padon kohdalla. Joen länsirannalla on jäljellä kahden kivistä ladotun voimakanavan jäännökset ja kanavien alkupäässä on jäljellä vasarapajan kivijalka. Kosken länsipuolella ruukinjärven rannalla on jäljellä järvimalmikasa ja runsaasti sysiä sisältävä maakumpu. Lähimetsistä kerrotaan löytyvän vielä kaksi avaamatonta sysimiilua ja läheisellä suolla on vielä jälkiä harkkohytiltä Ouluun johtaneesta tiestä.
Kirby Minter

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Brasilia 1954 |  |  |
James Kirby Minter (23. marraskuuta 1929 Marietta, Oklahoma – 11. elokuuta 2009 Oklahoma City, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja maailmanmestari.
Minter kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa 1954, missä Yhdysvallat voitti kultaa. Minter nimettiin historian ensimmäisenä yhdysvaltalaisena MM-turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi: seuraavan kerran yhdysvaltalainen (Shaquille O’Neal) sai saman palkinnon vasta 40 vuotta myöhemmin.
Minter kuoli 79-vuotiaana 11. elokuuta 2009.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Miesten koripallon MM-kilpailujen arvokkaimmat pelaajat