stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skanssi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skanssi Wikimedia Commonsissa
Pyylampi, Inkeri: Skanssiin nousee ekologinen asuinalue (Yle Turku) yle.fi. 17.9.2012. Yleisradio Oy. Viitattu 17.1.2013.
Vehmanen, Jukka: Turun Skanssiin 150 miljoonan euron kauppa- ja asuinkeskus pikavauhtia (talous) ts.fi. 6.12.2006. TS-Yhtymä Oy. Viitattu 17.1.2013.
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Ivan Jelagin

Ivan Jelaginin muotokuva, Jean-Louis Voille’in maalaus 1789
Ivan Perfiljevitš Jelagin (ven. Ива́н Перфи́льевич Ела́гин); (30. marraskuuta [J: 11. joulukuuta] 1725 Pietari, Venäjän keisarikunta –  22. syyskuuta [J: 3. lokakuuta] 1793 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija, teatterivaikuttaja ja historioitsija.
Suku, koulutus ja virkaura

Ivan Jelagin syntyi aateliseen sotilasperheeseen. Hän oli Pietarin Kadettikoulun kasvatti, opiskeli maasotakoulussa vuosina 1738–1743 ja palveli sen jälkeen armeijassa yleten everstiksi vuonna 1757. Jelagin tunsi läheisesti tulevan keisarinna Katariina II:n, minkä johdosta hänet vuonna 1759 karkotettiin Kazanin lähellä sijainneelle maatilalleen. Katariinan noustua valtaan vuonna 1762 Jelaginista tuli valtioneuvos ja yksi keisarinnan uskotuista sekä hänen sihteerinsä. Vuonna 1767 hänet nimitettiin salaneuvokseksi ja vuonna 1782 ylikamariherraksi. Vuodesta 1770 lähtien hän oli senaattori.
Perintö

Venäjän akatemiaa perustettaessa Jelagin valittiin yhdeksi sen ensimmäisistä jäsenistä. Hän teki myöhemmin toteutuneet ehdotukset venäjänkielen sanakirjan Slovar Akademii Rossijskoi (ven. Словарь Академии Российской, 1789–1794) sekä retoriikan ja poetiikan oppikirjan laatimiseksi, mutta keskittyi itse historian tutkimiseen. Lähinnä sekundäärilähteisiin perustuva tyyliltään kaunokirjallinen Opyt povestvovanija o Rossii (”Hahmotelma kertomukseksi Venäjästä”) ilmestyi osittain Moskovassa vuonna 1803. Räikeitä asiavirheitä ja mielikuvituksellisia hypoteeseja sisältävän teoksen tyrmäsivät muun muassa August Ludwig von Schlözer ja Nikolai Karamzin.
Aikalaisten lausunnot Jelaginista ovat ristiriitaisia. Laajan oppineisuuden ja vieraanvaraisuuden ohella he panivat merkille tämän ylimielisyyden, mahtailun ja oman edun tavoittelun, jotka liittyivät Katariina II:n ja hänen suosikkiensa kohtuuttomaan mielistelyyn. Ivan Jelaginista juontuu Pietarin Mistulansaaren rinnakkaisnimitys Jelagininsaari. Saarella on myös hänen 1780-luvulla rakennuttamansa Jelaginin palatsi.
Zao Jun

Zao Jun eli keittiöjumala.
Zao Jun eli keittiöjumala (kiin. 灶君) on kiinalainen yliluonnollinen olento, joka suojelee kotia ja perhettä. Kerran vuodessa keittiöjumala raportoi perheen tekemisistä taivaalliselle Jadekeisarille.
Krimin tataarien karkottaminen

Karkotuksen muistomerkki Jaltalla.
Krimin tataarien karkottaminen (krimintataariksi Qırımtatar halqınıñ sürgünligi, tai pelkästään Sürgünlik, "karkotus") oli 18.–20. toukokuuta 1944 tapahtunut Krimin tataarien etninen puhdistus Krimillä. Krimin tataarit olivat yksi kymmenestä etnisestä ryhmästä, jotka pakkosiirrettiin Neuvostoliiton väestönsiirtojen aikana.
Tataarien karkottamisen jälkeen venäläisiä houkuteltiin tällaisilla kuulutuksilla asuttamaan uudelleen Krimiä.
Tausta

Suurin osa Krimin tataareista oli omaksunut islamin jo 1300-luvulle tultaessa Krimin kaanikunta perustettiin 1440-luvulla. Välit kaanikunnan ja Moskovan olivat huonot jo 1400-luvulta lähtien, ja kun Venäjä lopulta onnistui valtaamaan Krimin, tataarit pakenivat niemimaalta sankoin joukoin pääsääntöisesti Osmanien valtakuntaan: vuosina 1784–1790 peräti 300 000 Krimin tataaria jätti kotinsa. Toinen merkittävä joukkopako Krimiltä koettiin Krimin sodan aikana, jolloin arviolta 15–23 prosenttia niemimaan asukkaista pakeni jälleen Osmanien valtakuntaan. Myös Kaukasukselta pakeni suuri määrä muslimeita. Yhteensä lähtijöitä arvellaan olleen 500 000 – 900 000, joista ainakin kolmannes oli Krimin tataareita. Venäjän keisarikunta hyödynsi tilannetta aloittamalla laajamittaiset venäläistämistoimet.
Kun Neuvostoliitto aloitti kollektivisoinnin 1920-luvulla, nälänhätä tappoi arviolta 100 000 ihmistä Krimillä, koska viranomaiset vaativat viljan kuljettamista "tärkeimmille alueille". Yhden arvion mukaan 3/4 tässä nälänhädässä kuolleista oli Krimin tataareita.
Neuvostoliiton maanpuolustuskomissaario hyväksyi 11. toukokuuta 1944 salaisen julkilausuman, joka käsitteli Krimin tataareita sekä näiden väitettyjä natsi-Saksaan. NKVD:n päällikkö Lavrenti Berija oli päivää aiemmin lähettänyt Stalinille kirjeen, jossa Krimin tataareja syytettiin maanpetoksellisista toimista ja haluttomuudesta elää Neuvostoliiton rajoilla.
Karkotuksen toteutus

NKVD aloitti karkotustoimet 18. toukokuuta 1944 klo 3:00. Se murtautui Krimin tataarien koteihin ja ohjasi heidät juniin. Berijan NKVD siirsi Krimin tataareja kolmen päivän ajan, myös kommunisteja ja puna-armeijan jäseniä. Berijalle osoitettu, 22. toukokuuta päivätty raportti väitti, että Krimin tataarit syyllistyivät valtavissa määrin sotilaskarkuruuteen puna-armeijassa, vaikka he palvelivat armeijassa ja toimivat partisaaneina natseja vastaan.
Merkittävä osa karkotetuista lähetettiin nykyisen Uzbekistanin alueelle, jonne päätyi 151 000 Krimin tataaria. Loput lähetettiin muualle Neuvostoliittoon, kuten esimerkiksi Kazakstaniin tai Tadžikistaniin. Ensimmäiset saapuivat 29. toukokuuta, ja suurin osa oli perillä viimeistään 8. kesäkuuta.
Krimin tataarien poistuttua niemimaalta Stalin jatkoi sen venäläistämistä. Tämä näkyi krimintataarin opettelun kieltämisenä, kirjojen polttamisena ja moskeijoiden tuhoamisena. Heinäkuussa 1944 Krimille muutti 51 000 uudisasukasta, joista suurin osa oli etnisiä venäläisiä, joille tyhjiksi jääneet Krimin tataarien asunnot osoitettiin. Todisteita joukkokarkuruudesta ei ollut, ja suurin osa natsien kanssa vehkeilleistä Krimin tataareista sai yksilöllisen oikeudenkäynnin. Berija raportoi 4. heinäkuuta Stalinille, että Kimin tataarien "uudelleenasuttaminen" oli onnistunut.
Toisen maailmansodan päätyttyä puna-armeijassa palvelleet Krimin tataarit eivät saaneet palata Krimille koteihinsa riippumatta esim. siitä, olivatko he ansioituneita sotilaita vai eivät. Tällaisen kohtalon koki jopa Amet-han Sultan, joka oli palkittu Neuvostoliiton sankari -kunniamerkillä kahdesti.
Karkotuksen toteutus > Olot karkotuksen aikana

Karkotuksen aikana kuoli tuhansia ihmisiä karjavaunuissa hapen, ruuan ja juotavan puutteeseen sekä tauteihin, etenkin pilkkukuumeeseen. Uzbekistanissa ollessaan Krimin tataarit joutuivat pakkotyöhön puuvillapelloille, tietöihin, tehtaisiin tai kaivoksiin.
Olot työleireillä olivat surkeat. Töitä tehtiin 11–12 tuntia päivässä seitsemänä päivänä viikossa. Uuvuttavasta työajasta huolimatta karkotetuille annettiin korkeintaan 400 g leipää päivässä.
Karkotuksen toteutus > Rehabilitointi

Nikita Hruštšov tuomitsi 1965 Stalinin politiikan, myös etnisten ryhmien karkotukset, mutta hän ei hyväksynyt Krimin tataarien paluuta Krimille. Krimin tataarien lisäksi myöskään Volgan saksalaisiin tai meskhetinturkkilaisiin ei sovellettu rehabilitointia. Krimin tataarit pysyivät Keski-Aasiassa 1980-luvulle asti, jolloin Gorbatšov antoi heidän palata kotiseuduilleen. Vuoteen 1991 mennessä yli 150 000 Krimin tataaria oli palannut kotikonnuilleen. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen useat venäläiset poliitikot vastustivat kovaäänisesti sitä, että niemimaa oli nyt osa uutta itsenäistä Ukrainaa.
Krimin korkein neuvosto julisti 14. marraskuuta 1986 karkotuksen rikokseksi.lähde?
Uhriluvut

Karkotus koski arviolta 180 000 – 238 500 Krimin tataaria.
Arvioksi kuolleiden määrästä ilmoitetaan usein 46 prosenttia. Brežnevin kaudella Krimin tataareihin suhtauduttiin edelleen vihamielisesti, ja ne, jotka puhuivat näinkin suurista kuolinluvuista, asetettiin syytteeseen Neuvostoliiton häpäisemisestä. KGB tekaisi myöhemmin omat lukunsa, joiden mukaan karkotuksien seurauksena Krimin tataareista kuoli vain 22 prosenttia.
Perintö ja tunnustaminen kansanmurhana

Venäjän miehitettyä Krimin vuonna 2014 selkeä enemmistö paikallisista tataareista oli sitä vastaan, minkä vuoksi Venäjä on alkanut vainota heitä uudestaan. Krimin tataareita edustava järjestö Mejilis kiellettiin vuonna 2016 äärijärjestönä, minkä seurauksen se joutui muuttamaan Kiovaan. Krimin miehityksen jälkeen arviolta 10 prosenttia Krimin tataareista pakeni H’ersoniin, jonka Venäjä miehitti vuoden 2022 hyökkäyksen jälkeen.
Karkotuksen ovat tunnustaneet kansanmurhaksi seuraavat maat:
| Maa | Pvm | Lähde |
| --- | --- | --- |
|  Ukraina | 12. marraskuuta 2015 |  |
|  Latvia | 24. huhtikuuta 2019 |  |
|  Liettua | 6. kesäkuuta 2019 |  |
|  Kanada | 10. kesäkuuta 2019 |  |
Karkotustoimien alkamispäivä, 18. toukokuuta, on Krimin tataarien kansanmurhan muistopäivä. Päätös asiasta tehtiin samassa yhteydessä, kun verh'ovna rada julisti tapahtuman kansanmurhaksi. Krimin tataarit olivat kampanjoineet asian puolesta jo vuodesta 2006 lähtien.
Karkottaminen mediassa ja taiteessa

Vuonna 2013 sai ensi-iltansa H’aitarma, jonka on ohjannut Krimin tataareihin kuuluva ukrainalainen ohjaaja Ahtem Seitablajev. Elokuva perustuu Amet-han Sultanin kokemuksiin Krimin tataarien karkotuksesta.
Vuoden 2016 Euroviisuissa Ukrainan edustaja Jamala esitti kappaleen 1944, joka käsitteli Krimin tataarien karkottamista ja oli Jamalan mukaan omistettu hänen isoisoäidilleen. Kappale voitti kilpailun saatuaan 534 pistettä.
Nature

| Nature |
| --- | --- |
 Naturen kansi 15. helmikuuta 2001
Lehtityyppi:  Tiedelehti
Julkaisija:  Nature Publishing Group
ISSN:  ISSN 0028-0836
Perustettu:  1869
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotimaa:  Britannia
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Nature.com
Nature on brittiläinen aikakauslehti, jonka perusti vuonna 1869 Norman Lockyer.  Se on vanhimpia ja arvostetuimpia kaikkia tieteenaloja käsitteleviä lehtiä. Useimmat tiedelehdet erikoistuvat nykyään yhä kapeampiin erityisaloihin, mutta Nature pitää yllä perinnettään julkaista korkeatasoisia artikkeleita monilta tutkimuksen aloilta. Naturessa esitellään artikkelina suuri osa monen luonnontieteen alan kunkin vuoden tärkeimmistä saavutuksista. Esimerkiksi tähtitieteilijät julkaisevat artikkelinsa pääsääntöisesti erikoistuneemmissa lehdissä, mutta pitkien hankkeiden tärkeimmistä tuloksista saatetaan kirjoittaa tiivistelmä Natureen laajemman huomion saamiseksi. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analyticsin) Journal Citation Reportsin laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 41,456 vuonna 2014.
Lehdellä on toimitukset Lontoossa, New Yorkissa, San Franciscossa, Washington, D.C.:ssä, Bostonissa, Tokiossa, Pariisissa, Münchenissä ja Basingstokessa.
Julkaisija ja sisarlehdet

Naturea julkaisee saksalais-brittiläinen kustannusyhtiö Springer Nature, joka julkaisee myös muita tiedelehtiä kuten Nature Neuroscience, Nature Biotechnology, Nature Methods, the Nature Clinical Practice -sarjaa, Nature Structural & Molecular Biology, Nature Chemistry, Communications Engineering ja Nature Reviews -sarjaa.
Naturessa julkistettuja merkittäviä tutkimuksia

Röntgensäteily: W. C. Röntgen On a new kind of rays vsk. 1896, nro 53, sivut 274–276
Aalto-hiukkasdualismi: C. Davisson ja L. H. Germer The scattering of electrons by a single crystal of nickel vsk. 1927, nro 119, sivut 558–560
Neutroni: J. Chadwick Possible existence of a neutron vsk. 1932, nro 129, sivu 312
Fissio: L. Meitner ja O. R. Frisch Disintegration of uranium by neutrons: a new type of nuclear reaction vsk. 1939, nro 143, sivut 239–240
DNA:n rakenne: J. D. Watson ja F. H. C. Crick Molecular structure of Nucleic Acids: A structure for deoxyribose nucleic acid vsk. 1953, nro 171, sivut 737–738
Ensimmäinen proteiinin molekyylirakenne (myoglobiini): J. C. Kendrew, G. Bodo, H. M. Dintzis, R. G. Parrish, H. Wyckoff sekä D. C. Phillips A three-dimensional model of the myoglobin molecule obtained by X-ray analysis vsk. 1958, nro 181, sivut 662–666
Laattatektoniikka: J. Tuzo Wilson Did the Atlantic close and then re-open? vsk. 1966, nro 211, sivut 676–681
Otsonikato: J. C. Farman, B. G. Gardiner ja J. D. Shanklin Large losses of total ozone in Antarctica reveal seasonal ClOx/NOx interaction vsk. 1985, nro 315, sivut 207–210
Ensimmäinen nisäkkään kloonaus (Dolly lammas): I. Wilmut, A. E. Schnieke, J. McWhir, A. J. Kind ja K. H. S. Campbell Viable offspring derived from fetal and adult mammalian cells vsk. 1997, nro 385, sivut 810–813
Ihmisen genomi: International Human Genome Sequencing Consortium Initial sequencing and analysis of the human genome vsk. 2001, nro 409, sivut 860–921 (kansikuva artikkelin ylälaidassa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nature Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Kroatia  Puola 
Muut:  IdRef
Synkretismi

Meksikolaisen Santa Muerten hahmossa yhdistyvät katolilainen kansanusko ja pakanuus.
Synkretismi on uskontojen toisiinsa sekoittumista ja yhteensulautumista. Synkretismi on uskontojen yleinen piirre, sillä kaikki uskonnot ovat ajan kuluessa muuttuneet ja omaksuneet kanssakäymisen tuloksena vaikutteita, ja uusia uskontoja on syntynyt entisten pohjalle.
Synkretismin käsite on uskontotieteessä ongelmallinen ja kiistanalainen. Uskontoja ei ole mahdollista luokitella synkretistisiin ja ei-synkretistisiin, eikä ole olemassa uskontoa, jossa ei ole minkään toisen perinteen vaikutusta. Synkretismin käsitettä on myös usein käytetty halventavasti: uskonnon on esitetty ilmenneen ”puhtaimmillaan” sen alkuaikana ja uskon muuttuminen on leimattu alkuperäisen ja aidon opin rappeutumiseksi.
Esimerkkejä

Kristinusko omaksui juutalaisuudesta muun muassa kymmenen käskyä ja heprealaisen Raamatun kirjoitukset.
Islam omaksui piirteitä juutalaisuudesta, kristinuskosta, alkuperäisuskonnoista, manikealaisuudesta, zarathustralaisuudesta ja buddhalaisuudesta.
Manikealaisuuden mukaan Jeesuksen, Buddhan ja Zarathustran opit ovat pohjimmiltaan samaa.
Hindulaisuuden jumaluudet ovat usean perinteen muovaamia.
Sikhiläisyys on yhdistelmä hindulaisuuden ja islamin oppeja.
Afrikan perinteiset uskonnot ovat jättäneet Afrikassa omat piirteensä sikäläiseen kristinuskoon ja islamiin. Levittyään orjakaupan myötä Amerikkaan ne ovat yhdistyneet katolisuuteen ja protestanttisuuteen ja synnyttäneet afroamerikkalaiset uskonnot kuten haitilaisen voodoon.
Japanissa buddhalaisuus ja šintolaisuus elävät yhteiseloa varsin sopuisasti.
Aiheesta muualla

Synkretismi. Ortodoksi.net.
Longplay Music

| Longplay Music |
| --- | --- |
Perustettu:  2001
Tilanne:  aktiivinen
Jakelijat:  Playground Music
Tyylilajit:  rock, hardcore punk
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Lahti
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Longplay Music on suomalainen ohjelmatoimisto ja levy-yhtiö, joka on toiminut vuodesta 2000. Yritys on julkaissut paljon albumeita erityisformaateissa, kuten kasettina ja vinyylinä. Longplayn ensimmäinen julkaisu oli Viikatteen 7" vinyylisingle ”Odotus”, joka julkaistiin heinäkuussa 2001.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2015 oli 1 597 000 €.
Yhtyeitä

Apulanta
Kaarle Viikate & Marko Haavisto
Keinuva lahna
Koljosen tiekiista
Lasten hautausmaa
Part Time Killer
Relentless
Terveet Kädet
Tyrävyö
Viikate
Aiheesta muualla

Kotisivu
Metal-archives
MBC Newsdesk

| MBC Newsdesk> MBC 뉴스데스크 |
| --- | --- |

Tyyli:  uutisohjelma
Kestoaika:  95 min (maanantaista torstaihin) 60 min (perjantai) 50 min (lauantai) 30 min (sunnuntai ja loma)
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Verkko:   MBC
Esitetty:  5. lokakuuta 1970 –
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  MBC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
MBC Newsdesk on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen uutisohjelma.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Thomas De Gendt

| Thomas De Gendt |
| --- | --- |
 Thomas De Gendt 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Belgia
Pyöräilijä
Pituus:  177 cm
Paino:  69 kg
Joukkue:  lopettanut uransa
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2006 2007–2008:  Unibet-Davo Davo
Ammattilaisjoukkue(et)
2009–2010 2011–2013 2014 2015–2025:  Topsport Vlaanderen-Mercator Vacansoleil-DCM Omega Pharma-Quick Step Lotto Soudal / Lotto Dstny
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo, 2 etappia Italian ympäriajo, 2 etappia Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2018, etappi Pariisi–Nizza-ajo, mäkikirikilpailu 2015, 2018, 2 etappia Sveitsin ympäriajo, etappi Katalonian ympäriajo, mäkikirikilpailu 2016 ja 2019, 5 etappia Tour de Romandie, etappi Critérium du Dauphiné, etappi 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
Thomas De Gendt (s. 6. marraskuuta 1986 Sint-Niklaas) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen-Mercator -joukkueessa 2009, edusti Vacansoleil-DCM-tallia 2011–2013, Omega Pharma-Quick Stepiä 2014 ja ajoi vuodesta 2015 alkaen Lotto Soudal / Lotto Dstny -joukkueessa uransa loppuun, vuoteen 2024 saakka.
De Gendt voitti Italian ympäriajossa 2012 vuoristossa ajetun 20. etapin, ja nousi kokonaiskilpailussa kahdeksannelta sijalta neljänneksi. Seuraavan päivän viimeisellä etapilla, aika-ajossa, hän nousi Michele Scarponin ohi lopputuloksissa kolmanneksi. Ranskan ympäriajossa 2016 hän voitti Mont Ventoux'lle päättyneen 12. etapin. Vuoden 2017 Espanjan ympäriajossa hän voitti Gijoniin päättyneen 19. osuuden. Seuraavana vuonna hän voitti Espanjan ympäriajon mäkikirikilpailun. Hän voitti Saint-Étienneen päättyneen kahdeksannen etapin Ranskan ympäriajossa 2019. Vuoden 2022 Italian ympäriajossa hän voitti Napoliin päättyneen kahdeksannen osuuden.
Saavutuksia

Lähde: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Sörvik

| Sörvik |
| --- | --- |

 Sörvik
 Koordinaatit: 60°11′22″N, 15°08′42″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Ludvika
Väkiluku (31.12.2023):  678
Sörvik on taajama Ludvikan kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 678 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sörvik Wikimedia Commonsissa
Ahura Mazda

Uskomukset ja tavat
Ahura Mazda
Zarathustra
Aša
Enkelit ja demonit
Amesha Spentas
Jazatas
Ahuras
Daevat
Ahriman
Tekstit ja palvontamenot
Avesta
Gathas
Vendidad
Ahuna Vairja
Tulitemppeli
Tarinat ja legendat
Dēnkard
Bundahišn
Arda Viraf
Jamasp Namag
Qissa-i Sanjan
Historia ja kulttuuri
Zurvalaisuus
Kalenteri
Juhlapäivät
Avioliitto
Hiljaisuuden torni
Eskatologia
Katso myös
Zarathustralaiset Iranissa
Parsit
Iranit
Zarathustralaisten syrjintä
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Vasemmalta oikealla: Anahita, Khosro II ja  Ahura Mazda.
Ahura Mazda (Ahura Mazdā) on zarathustralaisten tärkein jumala. Uskonto vaikutti muinaisessa Suur-Persiassa erityisesti Akemenidien hallitsijasuvun valtakaudella. Sana ahura tarkoittaa jumalallisuutta sekä herruutta, sana mazda merkitsee viisautta. Uskonnon perustajan profeetta Zarathustran mukaan kaikki hyvä on jumalallisen viisauden luomaa.
Zarathustralaisen uskonnon mukaan Ahura Mazda on maailman luojajumala. Uskonnon edustajien mukaan Ahura Mazdalla on vastustaja, paha Angra Mainju (toisinaan myös Ahriman), jota vastaan luojajumala taistelee.
Communications Engineering

| Communications Engineering |
| --- | --- |
 Springer Naturen logo. Springer Nature julkaisee mm. tiedelehtiä Communications Engineering ja Nature.
Lehtityyppi:  Tiedelehti
Julkaisija:  Springer Nature
Päätoimittaja:  Ros Daw
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Aiheesta muualla
lehden kotisivut
Communications Engineering on Springer Naturen julkaisema tiedelehti. Se on osa yrityksen Nature Portfolio -jaostoa, johon kuuluu myös Nature-lehti. Communications Engineering on Naturen Portfolion ensimmäinen lehti, joka keskittyy laajasti insinööritieteisiin.
Tieteenalat

Communications Engineering pyrkii julkaisemaan tutkimuspapereita, joissa kuvataan merkittävää edistystä teknisellä alueella.
Lehden julkaisuala kattaa kaikki tekniikan osa-alueet mukaan lukien (mutta ei rajoittuen):
Rakennustekniikka
Ympäristötekniikka
Meritekniikka
Kemiantekniikka
Biolääketieteen tekniikka
Robotiikka & Kybernetiikka
Sähkötekniikka ja elektroniikka
Ilmailu-, lento ja avaruustekniikka
Konetekniikka
Valmistustekniikka
Materiaalitekniikka ja metallurgia
Julkaisukriteerit

Communications Engineering -lehdessä julkaistavan paperin tulee läpäistä ulkopuolisten tutkijoiden vertaisarvioinnin ja täyttää useita yleisiä kriteerejä:
Tuloksilla on kiistatonta uutuusarvoa
Paperi tarjoaa vahvoja todisteita päätelmilleen
Paperin tiedot ovat teknisesti kunnossa
Paperi on tärkeä tietyn tekniikan alatieteen tutkijoille
Yleisesti ottaen, jotta paperi julkaistaan, sen tulee kertoa uudesta ajatuksesta, jonka seurauksena on joku uusi mahdollisuus, kyky tai hyöty. Kaikki Nature Portfolio -lehdet, mukaan lukien Communications Engineering, soveltavat samoja kriteereitä tekniselle validionnille ja eettisten standardien noudattamiselle.
Lehden toimitus

Ros Daw on toiminut Communications Engineering -tiedelehden päätoimittajana vuodesta 2021. Dawilla on tohtorin tutkinto materiaalitekniikasta. Brittiläisen tiedelehti Naturen toimituksessa hän toimi 2001–2021. Daw on kirjoittanut artikkeleita myös brittiläiseen Guardian-lehteen.
Aiheesta muualla

Communications Engineering tiedelehden kotisivut
Fredriksberg (Ludvika)

| Fredriksberg |
| --- | --- |

 Fredriksberg
 Koordinaatit: 60°08′22″N, 14°22′13″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Ludvika
Väkiluku (31.12.2023):  230 (Fredriksberg västra), 274 (Fredriksbrg östra)
Fredriksberg on taajama Ludvikan kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Virallisesti se on jakautunut kahdeksi taajamaksi; Fredriksberg västrassa oli 230 ja Fredriksberg östrassa 274 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fredriksberg (Ludvika) Wikimedia Commonsissa