stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Induktiolämmitys
Toiminta

Induktiolämmityksessä käytetään kelaa (ns. työkela), jonka sisälle lämmitettävä kappale (ns. työkappale) sijoitetaan.  Työkappale ei kuitenkaan ole kosketuksissa kelaan vaan lämpeneminen perustuu kappaleen sisälle vaihtomagneettikentässä indusoituviin pyörrevirtoihin.
Pyörrevirrat aiheuttavat lämpöhäviöitä kuumennettavan kappaleen heikosti sähköä johtavassa materiaalissa. Lisähäviöitä syntyy siitä, että värähtelevä magneettikenttä magnetoi työkappaletta edestakaisin koska sen sisältämä rauta tai muu magnetoituva aines toimii magneettipiirin osana. Kappaleen lämpeneminen perustuu ensisijaisesti sähköisiin pyörrevirtahäviöihin ja toissijaisesti työkappaleen materiaalissa tapahtuviin magneettisiin hystereesi-häviöihin.
Työkelassa kulkee 5–480 kilohertsin taajuinen sinimuotoinen vaihtojännite, joka saa aikaan pyörrevirrat. Käytettävä taajuus määräytyy työkappaleen materiaalin mukaan, ja myös sen mukaan, kuinka syvälle työkappaleen sisällä lämpenemisen täytyy vaikuttaa. Mitä suurempi taajuus, sitä ohuempi pintakerros työkappaleesta kuumenee.
Induktiolämmitys perustuu työkelan ja tankkikondensaattorin välillä värähtelevään loistehoon joka saattaa nousta useisiin kilovareihin.
| Taajuus (kHz) | Työkappaleen koko |
| --- | --- |
5–30: Paksut materiaalit
100–400: Pienet työkappaleet tai vain kappaleen kuoreen ulottuva lämpeneminen
480: Mikroskooppiset kappaleet
Käyttö

Induktiolämmitystä käytetään muun muassa sulatuksessa, induktioliesissä, lämpökäsittelyssä ja kappaleen kuumentamisessa ennen karkaisua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Induktiolämmitys Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hunttijärvi

| Hunttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Mäntsälä
Koordinaatit:  60°45′00″N, 25°26′30″E
Järvinumero:  19.003.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  72,4 m 
Rantaviiva:  9,05 km 
Pinta-ala:  1,54 km² 
Tilavuus:  0,0073 km³ 
Keskisyvyys:  4,9 m 
Suurin syvyys:  13,3 m 
 fiHunttijärvi 
Hunttijärvi on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 13 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Hunttijärvi on pitkänomainen ja jonkin verran koilliseen kaartuva, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,5 kilometriä. Järven keskiosa on noin puoli kilometriä leveä. Pohjoisessa järvi levenee selvästi, kunnes aivan pohjoisessa se jälleen kapenee pieneksi lahdeksi. Etelässä on noin kilometrin mittainen kapea lahti, jonka luoteispuolella on pienempi lounaaseen työntyvä lahti. Lahtia erottava Hirviniemi kohoaa noin 85 metriä merenpinnan yläpuolelle. Hunttijärveä reunustaa lännessä kulttuurimaisema, idässä metsämaa. Itärannan Hunttikalliot kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Hunttijärven pohjoisosa on eteläosaa syvempi, syvin kohta sijaitsee järven koillisosassa.
Noin puoli kilometriä Hunttijärveltä kaakkoon sijaitsee Sahajärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Hunttijärven pohjoisrannalle virtaa Järvisillanoja pohjoisesta, myös järven länsirannalle virtaa laskuoja. Hunttijärven etelärannalta virtaa Mäntsälänjoki etelään kohti Mustijokea.
Hunttijärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järven ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 7 327 000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha, lahna, peledsiika ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat runsaan ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa.
Hunttijärvi (19.003.1.014) kuuluu Mäntsälänjoen valuma-alueeseen (19.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Hunttijärvi on Mäntsälänjoen valuma-alueen laajin vakavesi, se sijaitsee alueen koillisosassa. Alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Hunttijärven jälkeen laajimmat ovat Joutsjärvi ja Pitkäjärvi.
Aiheesta muualla

Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive)
Imperiumi (verkkosivusto)

| Imperiumi |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  https://www.impe.fi/
Kielet:  suomi
Avattu:  5. elokuuta 2002
Nykyinen tila:  aktiivinen
Imperiumi (myös Impe.fi, vuoteen 2018 asti Imperiumi.net) on vuodesta 2002 julkaistu verkossa toimiva suomalainen metallimusiikkia käsittelevä media.
Imperiumin toimialaan kuuluu muun muassa yhtyeiden ja artistien haastattelut, levyarvostelut sekä keikka- ja festivaaliraportit..
Imperiumi on osa Kansalliskirjastoa (ISSN 2489-4591).
Palkinnot

Hamara-lehden ”Kunniakirja raskaasta työstä kotimaisen metallin hyväksi”, 2005
”Vuoden kotimainen verkkomedia” -palkinto, Musiikki & Media Industry Awards 2007 ja 2009
Aiheesta muualla

Imperiumi
Itseään toteuttava kysyntä

Taloustieteessä itseään toteuttava kysyntä (engl. induced demand) on ilmiö, jossa lisääntynyt tarjonta johtaa hinnan laskuun ja kulutuksen kasvuun. Toisin sanoen kun tuote tai palvelu tulee helpommin saatavaksi, se muuttuu edullisemmaksi ja kuluttajat ostavat sitä todennäköisemmin, mikä taas johtaa kysynnän kasvuun. Itseään toteuttavan kysynnän teoria on yhteensopiva perinteisen kysynnän ja tarjonnan teorian kanssa.
Liikennesuunnittelussa itseään toteuttava kysyntä eli ”itseään kasvattava liikenne” (engl. induced traffic) on merkittävä keskustelunaihe eri liikennemuotoja verrattaessa. Usein termiä käytetään kun halutaan kritisoida moottoriliikennekapasiteetin kasvattamista ratkaisuna liikenneruuhkiin, sillä teorian mukaan esimerkiksi autokaistojen lisääminen nykyisiin teihin kannustaa yhä useampia autoilemaan, jolloin lisätty kapasiteetti täyttyy ja palataan takaisin ruuhkiin.
Itseään toteuttavan kysynnän vastakohta itseään vähentävä kysyntä (engl. reduced demand) on myös havaittava ilmiö.
Itseään toteuttava ennuste

Itseään toteuttava ennuste aiheuttaa oman toteutumisensa suoraan tai välillisesti. Käsitteen määritteli sosiologi Robert K. Merton teoksessaan Social Theory and Social Structure vuonna 1949.
Richard Wiseman on tarkastellut itseään toteuttavien ennusteiden merkitystä arkipsykologiassa. Uskoessaan itseensä ihmiset hänen tutkimuksessaan kirjasivat tyytyväisyytensä ja onnistumistensa lisääntyneen. Wiseman unohti kuitenkin vahvistusharhan.
Itsään toteuttavan ennusteen lisäksi on erotettava itsensä kumoava ennuste. Siinä jokin tulevaisuutta koskeva ennuste johtaa siihen, ettei ennustettu tapahtuma toteudu. Jos esimerkiksi mielipidetiedustelut osoittavat, että vasemmisto saattaisi voittaa vaalit, tämä saattaa innostaa oikeiston kannattajat tavallista sankemmin joukoin vaaliuurnille. Tuloksena on oikeiston vaalivoitto.
Huntsville

Huntsville on usean paikan nimi:
Yhdysvallat

Huntsville (Alabama) - suurin Huntsville-niminen paikka
Huntsville (Arkansas)
Huntsville (Missouri)
Huntsville (Ohio)
Huntsville (Tennessee)
Huntsville (Texas)
Huntsville (Utah)
Kanada

Huntsville (Ontario)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Huntsville”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Huntsville (Texas)

| Huntsville |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Texas
Piirikunta:  Walker
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,0 km²
 – Josta vettä:  1,3 km² 
Korkeus:  113 m
Väkiluku (2010):  38 548
 – Väestötiheys:  410 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Motto::  Keep Huntsville Beautiful
 
 huntsvilletx.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huntsville on kaupunki Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 38 548. Se kuuluu Walkerin piirikuntaan ja on sen hallintokeskus. Huntsville sijaitsee noin 113 kilometriä pohjoiseen Houstonista. Kaupungissa sijaitsee mm. Sam Houstonin osavaltioyliopisto ja Huntsville Unit -vankila.
Yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko Sam Houston vietti viimeiset kuukautensa Huntsvillessa, jossa on hänen muistomuseonsa ja paljon muuta häntä kunnioittavaa. Hänen orjansa poika Sam Walker Houston oli myös merkittävä kaupunkilainen.
Kuvia kaupungista

Walkerin piirikunnan oikeustalo.
Sam Houstonin osavaltioyliopistolle kuuluva rakennus.
Sam Houstonin muistomuseo.
Huntsville Unit -vankila.
Vankien hautausmaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huntsville (Texas) Wikimedia Commonsissa
Ivar Mathisen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | K-2 10000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | K-1 4×500 m |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1950 | K-2 1000 m |  |
Ivar Mathisen (14. kesäkuuta 1920 Bærum – 7. lokakuuta 2008 Bærum) oli norjalainen meloja ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa 10 000 metrin kajakkikaksikossa ja sijoittui lisäksi neljänneksi 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Mathisen sijoittui viidenneksi sekä 1 000 että 10 000 metrin kajakkikaksikossa.
Mathisen saavutti ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi hopeamitalia (1948, 1950).
Ivan Nikitin

| Ivan Nikitin |
| --- | --- |
 Ivan Nikitin
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ivan Savvitš Nikitin
Syntynyt: 1824
Kuollut: 1861 (36–37 vuotta)
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ivan Savvitš Nikitin (1824–1861) oli venäläinen runoilija. Hän sai kasvatuksensa hengellisessä seminaarissa, mutta köyhyys ja perheikävyydet pakottivat keskeyttämään kouluopinnot. Nikitin jäi pikkukauppiaaksi kotikaupunkiinsa saamatta tilaisuutta tyydyttää luontaista tiedonjanoaan.
Nikitinin yksinkertainen, koruton runous on kiinteästi sidoksissa hänen omaan elämäänsä. Siinä kuvastuvat runoilijan yksinäisyydentunne, häntä ympäröivän elämän kurjuus ja toisaalta rakkaus luontoon, josta pessimistinen runoilija ammentaa lohdutusta. Joskus on runoilla suoraan omaelämäkerrallinen merkitys, kuten runoelmalla Nyrkki. Ensimmäinen täydellinen laitos Nikitinin runoja, joihin liittyy Mihail de Poulet’n kirjoittama runoilijan elämäkerta, ilmestyi 1885.
Lauri Viljanen on suomentanut Nikitinin runon "Kuoppa on kaivettu". Suomennos on julkaistu teoksissa Helikonin lähde ja Venäjän runotar.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Nikitin Wikimedia Commonsissa
Ivar Lykke

Ivar Lykke -nimisiä henkilöitä ovat:
Ivar Lykke (1872–1949), norjalainen poliitikko, Norjan pääministeri 1926–1928
Ivar Lykke (1889–1955), tanskalainen jalkapalloilija
Ivar Lykke (s. 1941), norjalainen arkkitehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ivar Lykke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivan Netšui-Levytskyi

| Ivan Netšui-Levytskyi> Нечуй-Левицький Іван Семенович |
| --- | --- |
 Ivan Netšui-Levytskyi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ivan Levytskyi
Syntynyt: 25. marraskuuta 1838 Stebliv, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 15. huhtikuuta 1918 (79 vuotta) Kiova
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: I. Netšui, I. Baštovyi, Hr. Hetmanets, O. Krynytskyi
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ivan Netšui-Levytskyi (oik. Ivan Levytskyi, muita salanimiä: I. Netšui, I. Baštovyi, Hr. Hetmanets, O. Krynytskyi) (25. marraskuuta 1838 Stebliv, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 15. huhtikuuta 1918 Kiova) oli ukrainalainen kirjailija.
Netšui-Levytskyi valmistui vuonna 1865 Kiovan teologisesta seminaarista ja opetti sen jälkeen vuosina 1865–1874 eri oppilaitoksissa. Hän ryhtyi kirjoittamaan vuonna 1865, mutta sensuurin vuoksi hänen kirjoituksensa ilmestyivät vain galitsialaisissa aikakauslehdissä, esimerkiksi Pravdassa, Dilossa ja Zoriassa (Lviv). Hän kirjoitti pääasiassa kertomuksia, joissa yhdistyy novellin ja kansantarinoiden tyyli. Hänen aiheitaan oli talonpoikien ja työläisten elämä, ja näin hänestä tuli klassisen ukrainalaisen proosan mestari ja hän loi ukrainalaisen realistisen kerronnan perustan.
Netšui-Levytskyi muovasi kuvan ukrainalaisen älymystön perustyypeistä, aina opiskelijoista ja opettajista ylhäisiin venäläisiin virkamiehiin. Venäläistämisen ja siirtomaahenkisen tukahduttamisen hengen vastaisesti hän kuvasi Ukrainan älymystön heräävää kansallishenkeä ja yritystä ”pitää tärkeimmällä sijalla väistämätöntä kansallista vapautumista”, kuten Oleksander Biletskyi on asiasta sanonut. Hänen teostensa päähenkilöt sortuivat usein noissa pyrkimyksissään. Netšui-Levytskyi kirjoitti myös historiallista kaunokirjallisuutta ja näytelmiä sekä kertomuksia lapsille.
Netšui-Levytskyi kirjoitti myös kansanomaisia kirjoituksia erilaisista tieteellisistä aiheista sekä Ukrainan teatterista ja sen parissa toimivista ihmisistä. Hän korosti kirjoituksissaan, että on luotava itsenäinen ukrainalainen kirjallisuus, joka on riippumaton venäläisestä kirjallisuudessa.
Netšui-Levytskyi kirjoitti näkemyksiään ukrainan kielestä ja vastusti galitsialaishenkistä ukrainan kieltä. Hän kirjoitti vanhoillisessa romanttisessa hengessä ja vaati puhdasta kansallista sanastoa ja fraseologiaa ja muista kielistä omaksuttujen ilmausten ja uudissanojen torjumista. Omissa teoksissaan hän kuitenkin käytti usein lähialueiden venäläisiä ilmaisumuotoja ja kielsi niiden korjaamisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Netšui-Levytskyi Wikimedia Commonsissa
Ivar Lindfors

August Ivar Lindfors (21. kesäkuuta 1872 Porvoo – 26. huhtikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos.
Ivar Lindforsin vanhemmat olivat leipurimestari August Wilhelm Lindfors ja Wilhelmina Saarinko. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1891 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille.
Lindfors toimi aluksi konttoristina eri yritysten palveluksessa. Hän oli saksalaisen Arthur Koppelin vientiliikkeen haaraosaston johtajana Helsingissä 1899–1918. Liike toi maahan muun muassa kapearaiteisten rautateiden kalustoa. Vuodesta 1918 alkaen Lindfors johti perustamaansa Ab Ivar Lindfors Oy:tä, joka harjoitti metalli- ja rakennusalan kauppaa ja maahantuontia. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1928.
Lindfors johti lisäksi vuodesta 1906 alkaen isänsä perustamaa makeisyritystä Porvoossa ja hän oli vaimonsa suvun omistaman Blomqvistien suklaatehtaan johtajana 1919–1925. Hän toimi Kymin Oy:n etuoikeudettomien saamamiesten edustajana yhtiön hallinnossa 1908–1912. Vuodesta 1925 Lindfors toimi Loviisa–Vesijärven kapearaiteisen rautatieyhtiön toimitusjohtajana, kunnes yhtiö myytiin Lahti Oy:lle 1943. Hän oli myös rautatieyhtiön pääomistaja.
Lindfors oli Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1914–1940 ja hän oli valtuuston puheenjohtajana 1929–1935. Lindfors oli myös vuoden ajan Helsingin rahatoimikamarin puheenjohtajana, johti Helsingin satamalautakuntaa sekä vuodesta 1935 alkaen Suomen Satamaliittoa. Hän toimi Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana 1928–1937 ja 1946–1948 sekä puheenjohtajana 1948–1950. Lindfors oli Helsingin Makasiini Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, Helsingin Puhelinyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1911–1918 ja Liittopankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1931.
Ivar Lindfors oli naimisissa 1894–1940 Ida Louise Blomqvistin kanssa ja vuodesta 1945 päätoimittaja Aili Wessbergin (ent. Theslöf) kanssa. Lindforsin poika Ragnar Lindfors (s. 1896) toimi Ab Ivar Lindfors Oy:n toimintaa vuodesta 1947 jatkaneen Oy Ilfors Ab:n johtajana isänsä jälkeen.
Ivar Lykke (jalkapalloilija)

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
Ivar Lykke (7. maaliskuuta 1882 – 9. tammikuuta 1955) oli tanskalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1912 kesälympialaisissa Tukholmassa hopeaa voittaneessa Tanskan jalkapallomaajoukkueessa. Lisäksi Lykke oli mukana vuoden 1920 olympialaisissa Antwerpenissä, jossa Tanska sijoittui kahdeksanneksi.
Ivan Nikititš Hovanski

Ivan Nikititš Hovanski (ven. Ива́н Ники́тич Хова́нский, syntymäaika tuntematon, kuoli 1675) oli venäläinen ruhtinas ja pajari.
Ivan Hovanski mainitaan pöytäpalvelijana vuonna 1625. Vuosina 1628–1629 hän toimi sotaväen päällikkönä Tulassa, vuonna 1634 voivodina Borovskissa ja vuosina 1635–1637 jälleen Tulassa, jossa hänen tehtävänään oli suojella Venäjän rajoja krimintataarien ja nogaiden hyökkäyksiltä.
Tsaari Aleksei Mihailovitšin noustua valtaan vuonna 1645 Hovanski lähetettiin Možaiskiin ja Vjazmaan ottamaan väestöltä uskollisuudenvalaa, mutta jo samana vuonna hänet karkotettiin Siperiaan. Vuonna 1649 tsaari määräsi Hovanskin palaamaan Moskovaan, jossa hänet nimitettiin pajariksi.
Vuonna 1650 Hovanski lähetettiin tukahduttamaan Novgorodin ja Pihkovan kapinoita. Hutynin luostarista käsin hänen onnistui suostutella novgorodilaiset luopumaan kapinasta. Tsaari oli tyytymätön Hovanskin hitauteen, mutta silloinen Novgorodin metropoliitta Nikon puolusti Hovanskia väittäen itse kehottaneensa tätä varovaisuuteen. Novgorodista Hovanski lähti Pihkovaan. Hänellä oli mukanaan liian vähän joukkoja kaupungin valloittamiseksi, mutta tämäkin kapina saatiin päättymään voimaa käyttämättä. Palkkioksi toimistaan Hovanski sai kullalla koristetun samettiturkin, maljan ja palkanlisäyksen.
Maaliskuussa 1652 Hovanski lähetettiin Nikonin kanssa Solovetskin luostariin hakemaan metropoliitta Filippin pyhäinjäännöksiä. Hovanski oli matkaan tyytymätön ja valitti, että Nikon oli näännyttänyt hänet rukoilullaan.
Vuonna 1654 Hovanski oli mukana Aleksei Mihailovitšin seurueessa puolalaisia vastaan tehdyllä sotaretkellä. Hän osallistui Smolenskin valloitukseen ja jäi tsaarin lähdettyä kaupungin voivodiksi. Vuonna 1660 hän löi puolalaiset Maltšin lähellä.
Ivan Nikititš Hovanski oli tsaari Mihail Fjodorovitšin pajarin Ivan Andrejevitš Hovanskin veljenpoika ja Ivan Andrejevitš Tararuin serkku. Hänen poikansa Ivan Ivanovitš (Bolšoi) oli tunnettu Pietari I:n uudistusten vastustaja.
Aiheesta muualla

Brockhaus-Jefronin artikkeli (venäjäksi)
Induktiolataus

Induktiolaturi. Laturin ensiökäämi indusoi sähkövirran ladattavan laitteen toisiokäämiin.
Induktiolataus tarkoittaa sähkömagneettiseen induktioon perustuvaa akkujen lataustapaa. Induktiolaturi on langattomasti toimiva latauslaite, jonka toiminta perustuu induktiolataukseen. Sähkömagneettinen induktio mahdollistaa energian siirtämisen lyhyitä matkoja ilmassa. Induktiolatureita voidaan käyttää esimerkiksi sähköhammasharjoissa ja matkapuhelimissa. Induktiolatausta on konseptoitu käytettäväksi maanteiden ajokaistoilla. Ensimmäisiä induktiolatausta hyödyntäviä ajokaistoja on kaavailtu Alankomaihin.
Periaate

Induktiolataus (tai "langaton lataus") siirtää energiaa laturin ja akun välillä käyttäen laitteiden välillä olevaa muuttuvaa sähkömagneettista kenttää. Energia välittyy akkuun induktiivisen kytkennän kautta. Magneettikentästä siirtynyttä energiaa voidaan käyttää akun lataamiseen tai laitteen käyttämiseen. Ensimmäisenä langattoman latauksen puhelimiin toi Nokia, Lumia-puhelimissaan.
Toiminta

Induktiolaturit tyypillisesti käyttävät induktiosilmukkaa muuttuvan sähkömagneettisen kentän luomiseen. Kentän vahvistamiseksi yhden silmukan sijaan käytetään käämiä. Tähän ensiokäämiin johdetaan vaihtovirtaa, jolloin käämin ympärille muodostuu muuttuva magneettikenttä. Kun ladattavan laitteen toisiokäämi asetetaan ensiokäämin muodostamaan magneettikenttään, toisiokäämin johtimeen indusoituu muuttuva sähkövirta. Näin generoitua virtaa voidaan käyttää esimerkiksi akun lataamiseen.
Kaksi lähekkäin asetettua induktiosilmukkaa muodostavat teknisesti sähkömuuntajan.
Induktiolaturi vaatii tavallisesti kohtalaisen lyhyen etäisyyden ladattavaan laitteeseen. Suurempiin etäisyyksiin päästään säätämällä induktiosilmukat toimimaan samalla resonanssitaajuudella.
Uudemmat latausjärjestelmät pyrkivät pienentämään siirtohävikkiä käyttämällä ultraohuita käämejä, korkeampia taajuuksia sekä optimoimalla ohjauselektroniikkaa. Tämä myös mahdollistaa latureiden ja vastaanottimien pienen koon ja siten niiden käyttämisen mobiililaitteissa. Tällainen teknologia mahdollistaa perinteiseen johtimelliseen lataamiseen verrattavissa olevan latausajan.
Qi-standardi

Wireless Power Consortium julkaisi heinäkuussa 2010 langattomaan lataukseen soveltuvan Qi-standardin.
Aiheesta muualla

How Inductors Work
How Electric Toothbrushes Recharge Using Inductors
Wireless Electricity Is Here
Induktiolatausta käyttävä Braunin Oral-B sähköhammasharja
Qi-standardin spesifikaatio
Italia de Tunis

Italia de Tunis oli tunisialainen jalkapalloseura, joka pelasi Tunisian pääsarjassa ennen Tunisian itsenäistymistä. Se voitti pääsarjan neljästi.
Saavutukset

Tunisian-mestaruus (4): 1932, 1935, 1936, 1937
Tunisian cup: 1936
Jasmin Leppioja

Jasmin Leppioja (s. 26. heinäkuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Liigassa kaudesta 2018 alkaen. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa huhtikuussa 2018 PK-35 Vantaan joukkueessa, jatkoi kauttaan Ykkösessä helsinkiläisen Pallokerho-35:n joukkueessa ja siirtyi heinäkuussa loppukaudeksi lainalle Liigassa pelaavaan kuopiolaisseuraan Pallokissoihin. Kaudesta 2019 lähtien hän on edustanut Liigassa espoolaista FC Honkaa. Ennen kauden 2021 alkua hän on pelannut Liigassa 42 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, jotka kaikki kaudella 2020.
Leppioja on pelannut Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1904

| Jalkapallo kesäolympialaisissa 1904 |
| --- | --- |
 
Joukkueet:  3
Isäntämaa:   Yhdysvallat
Kaupungit:  St. Louis
Ajankohta:  16.–23.11.1904
 
Mitalistit
–  Kulta:   Galt FC
–  Hopea:   Christian Brothers College
–  Pronssi:   St. Rose Parish
 
Ottelut:  5
  ← 1900 1908 →
Jalkapallon olympiaturnaus pelattiin toista kertaa vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa. Jalkapallo oli mukana alun perin näytöslajina eikä mitaleita jaettu, mutta Kansainvälinen olympiakomitea muutti tapahtuman myöhemmin viralliseksi. FIFA ei laske turnausta viralliseksi, sillä turnaukseen osallistuivat seurajoukkueet.
Turnaukseen osallistui kolme joukkuetta, joista yksi tuli Kanadasta ja kaksi Yhdysvalloista. Yhdysvaltain joukkueet olivat molemmat olympiakaupunki St. Louisin joukkueita. Turnauksen voitti kanadalaisjoukkue Galt FC.
Tulokset

Galt FC Kanadasta voitti turnauksen. Yhdysvaltalaisjoukkueet jäivät taistelemaan turnauksen kakkossijasta. Turnauksen kakkossijan ratkaisemiseksi tarvittiin kaksi uusintaottelua.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1900

| Jalkapallo kesäolympialaisissa 1900 |
| --- | --- |
 
Joukkueet:  3
Isäntämaa:   Ranska
Kaupungit:  Pariisi
Ajankohta:  20.10.–23.10.1900
 
Mitalistit
–  Kulta:   Upton Park FC
–  Hopea:   Club Français Paris
–  Pronssi:   Université libre de Bruxelles
 
Ottelut:  2
  ←   1904 →
Vuoden 1900 Kesäolympialaisten jalkapalloturnaus käytiin 20.–23.10.1900. Kyseessä oli ensimmäinen kerta kun jalkapallo oli olympialaisten ohjelmassa. Jalkapallo oli alun perin mukana vain näytöslajina eikä mitaleita jaettu, mutta kansainvälinen olympiakomitea hyväksyi tapahtuman myöhemmin viralliseksi olympialajiksi. FIFA ei laske vuosien 1900 ja 1904 jalkapallon olympiaturnauksia virallisiksi, sillä niissä pelasivat seurajoukkueet.
Turnauksessa pelasi kolme joukkuetta, Britanniasta Upton Park FC, Ranskasta Club Français Paris sekä Belgiasta Université libre de Bruxelles. Turnauksen voitti Upton Park FC.