Juice Leskinen
Vaikutus suomalaiseen rock-musiikkiin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Kyllä Pelle Miljoonan aktiivisimmalta kaudelta, Moottoritie on kuuma -ajalta löytyy paljon sellaista kamaa, josta näkee suoraan, että se on kuunnellut kotiläksynsä tarkkaan. Häkellyttäviä määriä on yhteistä tavaraa. Eikä sitä voi pahakseen panna. Hienoa, että on kelvannut. | ” |
– Juice Leskinen
Timo Kanervan mukaan Juice Leskinen loi 1970-luvulla suomalaisen rockin yhdessä Hectorin, Dave Lindholmin ja Tuomari Nurmion kanssa. Leskinen oli heistä ainoa, jonka juuret eivät olleet Helsingissä, ja hänen voidaan jopa sanoa antaneen ”myös Kehä Kolmosen ulkopuolella syntyneille oikeuden tehdä rockia”. Ilkka Mattila nimittää muistokirjoituksessaan Leskistä ”suomalaisen pop-musiikin kulmakiveksi”, ja Kansallisbiografiassa häntä kuvataan ”suomalaisen rock-musiikin isähahmoksi”. Häntä on sanottu myös ”Suomi-rockin Kekkoseksi”, mikä viittasi hänen asemaansa johtohahmona.
Leskinen lasketaan yhdeksi manserock-tyylisuunnan perustajista. Manserockille olivat ominaisia itse kirjoitetut suomenkieliset kappaleet ja omaperäinen pukeutuminen. Alkuvaiheen levyjä tuotti Love Records. Tyylilaji syntyi Juice Leskisen, Alwari Tuohitorven, Kasevan ja Virtasen myötä. Se sai nimensä Coitus Intin ja Alwari Tuohitorven yhteisestä kiertueesta vuonna 1975. Pian kiertueen jälkeen Coitus Int hajotettiin, mutta nimitys ”manserock” jäi elämään. Myöhemmin, vuonna 1981, Leskinen teki Ajan henki -albumille kappaleen ”Manserock”.
1970-luvun lopulla punk tuli Suomeen, ja Tampereen seudulla perustettiin uusia uuden aallon yhtyeitä, kuten Eppu Normaali ja Popeda. Niiden kautta Leskisen ja muiden ”manserockin isojen poikien” vaikutus levisi 1980-luvulla koko Suomeen. Mikko Alatalo nimittää muistokirjoituksessaan Leskistä ”esipunkin taistelijaksi”, jonka mielestä lauluissa piti olla sanomaa ja rajua riimitystä. Punk-sukupolveen häntä yhdisti paitsi vastahankaisuus yhteiskunnallisia instituutioita kohtaan, myös tapa asettaa kappaleen sisältö teknisen toteutuksen edelle. Monelle suomalaiselle punkkarille Leskinen oli tärkeämpi esikuva kuin esimerkiksi The Clash tai Sex Pistols. Eppu Normaalin laulaja ja sanoittaja Martti Syrjä on maininnut Juice Leskisen kuuluneen nuoruutensa seuratuimpiin idoleihin, joka innoitti Dave Lindholmin ja Hectorin ohella uskomaan suomenkieliseen rock-lyriikkaan. Myöhemmin Leskisen merkityksestä ovat kertoneet myös Ismo Alanko, Heikki Salo, Jippu, Kalle Ahola, Tommi Liimatta ja Paula Vesala.
Leskisen uran alkupuolella muut yhtyeet esittivät hänen kappaleitaan vain hyvin harvoin, eikä hän itsekään yleensä pitänyt näitä harvoja yrityksiä onnistuneina. ”Ne yrittävät laulaa tarkoituksellisesti ohi samalla tavalla kuin minä, mutta eihän sitä voi tehdä.” Myöhemmin monet artistit ovat tehneet Leskisen kappaleista uusia versioita, etenkin hänen kuolemansa jälkeen. Hänen tuotannostaan tehtyjä tribuuttialbumeita ovat esimerkiksi Laulava sydän – Juice Leskinen vuodelta 2000 ja Pate Mustajärven Ollaan ihmisiksi vuodelta 2009. Leskisen musiikkia on esitetty myös hänestä kertovassa musikaalissa, joka sai ensi-iltansa Jyväskylässä Teatteri Eurooppa Neljän esittämänä kesäkuussa 2011. Toinen Leskisestä kertova musikaali sai ensi-iltansa Tampereella Musiikkiteatteri Palatsissa elokuussa 2011.
On arvioitu, että Juice Leskinen on vaikuttanut merkittävästi paitsi tamperelaisen rock-musiikin kehitykseen, myös siihen, että rock on Suomessa hyväksytty yhdeksi taidemuodoksi ”korkeakulttuurin” rinnalle. Jukka Virtasen mukaan Leskinen teki angloamerikkalaisesta nuorisokulttuurista suomalaista taidetta. Leskisen arvostuksesta kertoo sekin, että presidentti Koivisto kutsui Leskisen Linnan juhliin vuonna 1986 yhtenä ensimmäisistä rock-muusikoista.