stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pompeji
Löydöt > Freskot ja mosaiikit

Pompejista on löytynyt useita hämmästyttävän hyvin säilyneitä freskoja ja mosaiikkeja. Lisäksi on löydetty lukematon määrä esineitä. Yhdessä läheisten Herculaneumin ja Stabiaen rauniokaupunkien löydöillä Pompejin taide tarjoaa edustavan näytteen ensimmäisen vuosisadan roomalaisesta taiteesta. Tuon ajan taiteelle tyypillistiä olivat illusionistiset arkkitehtimaalaukset, joilla pyrittiin luomaan rakennukseen tilan tuntua tai esimerkiksi syvyysvaikutelmaa. Tässä käytettiin erilaisia pylväs-, palkisto- ja arkkitehtuuriaiheita. Arkkitehtuuritaiteessa käytettiin hyväksi Rooman teatterien lavastetaiteessa kehittynyttä perspektiivijärjestelmää. Varakkaiden taloissa maalaukset, mosaiikit, veistokset, vesialtaat ja puutarhat muodostivat harkittuja taiteellisia kokonaisuuksia. Usein talon jokaisella huoneella oli myös oma tyylinsä ja värisävynsä.
Esimerkkejä Pompejin taiteesta:
Faunin talo. Esiroomalaisen kauden suurin talo Pompejissa. Nimetty löydetyn faunin patsaan mukaan. Rakennus on säilynyt noin vuoden 110 eaa. asussaan. Ala noin 3 000 m². Lattiassa Aleksanteri-mosaiikki, joka esittää Aleksanteri Suurta Bukefaloksella Issoksen taistelussa tai Gaugamelan taistelussa. Mosaiikin koko noin 3 x 5 metriä. Se on todennäköisesti kopio kreikkalaisesta alkuperäismaalauksesta. Mosaiikki löydettiin 1831 ja se on näytteillä Napolin kansallismuseossa.
Mysteerien huvila, Villa dei Misteri. Talon seinissä on kuvattu esimerkiksi Dionysoksen kulttiin liittyviä uskonnollisia seremonioita, joiden merkitystä ei pystytä tulkitsemaan.
Eumachia oli villapörssi tai villanvärjääjien ammattiyhdistyksen talo.
Basilika on vanhimpia tunnettuja basilikoja. Sitä käytettiin kauppa- ja oikeustalona.
Leipomo (pistrinum) oli täysin varustettu mylly- ja leivontatyöhön.
Mosaiikki. Alla lukee "Cave canem", "varo koiraa".
Lintumosaiikki, Faunin talo
Fauni, Faunin talo.
Aleksanteri Suuri, yksityiskohta, Faunin talo
Sapfoksi kutsuttu fresko
Löydöt > Eroottinen taide

Monet Pompejista löydetyistä freskoista, symboleista ja jopa käyttötavaroista ovat luonteeltaan eroottisia tai suorastaan pornografisia. Roomalaisen kulttuurin käsitys seksuaalisuudesta poikkesi nykyisestä huomattavasti ja tämä on aiheuttanut jotain ongelmia tutkimusten yhteydessä. 1700- ja 1800-luvulla Pompejista tehtyjä eroottisia löytöjä jopa peitettiin tai piilotettiin yleisöltä. Tämän jälkeen esineet ovat olleet esillä vaihtelevasti. 1960-luvulla ne olivat näytteillä lyhyen aikaa, ja uudestaan vuodesta 2000.
Yksi mielenkiintoisimmista rakennuksista tässä suhteessa on bordelli (lupanar), joka sijaitsee Via della Augustalin
varrella. Siinä on kymmenen huonetta kahdessa kerroksessa. Sen vuoteet ovat kivestä. Se oli kattavasti koristeltu eroottisella taiteella ja piirtokirjoituksilla.lähde?
Löydöt > Piirtokirjoitukset

Pompejista on löydetty lukuisia piirtokirjoituksia. Ne ovat antaneet korvaamatonta tietoa tavallisten ihmisten puhumasta latinasta varhaisella keisariajalla. Lisäksi niistä on voitu selvittää pienen maaseutukaupungin elämää. Esimerkiksi roomalainen kunnallispolitiikka, kunnallisvaalit ja vaalimainokset tunnetaan lähes yksinomaan Pompejista.
Muutamiin viiniruukkuihin oli kirjoitettu nykyistä mainoskieltä muistuttava sanaleikki Vesuvinum (yhdistelmä sanasta Vesuvius ja sanasta vinum, viini). Seiniin kirjoitetuissa graffiteissa saatetaan ylistää kirjoittajan suosikkigladiaattoria. Kapakoiden seinissä saatetaan mainostaa, että tarjolla on myös prostituoituja. Kauppias oli kirjoittanut talonsa lattiaan "Salve, lucru", "Terve, raha".lähde? Erään talon seinissä on annettu ohjeita oikeaoppiseen juhlanviettoon:
Kirjallisuutta

Castrén, Paavo: Pompejilaisia kohtaloita.  Otava, 2006.  ISBN 951-1-18929-8
Castrén, Paavo (toim.): Domus Pompeiana – Talo Pompejissa.  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22415-0
Saastamoinen, Ari: Räävitöntä! Pompejilaisia graffiteja. Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-3-45068-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pompeji Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi) ja (italiaksi)
Pompeji: avoin oppimisympäristö (Arkistoitu – Internet Archive). Metropolia.fi (suomenkielinen opetussivusto)
Helsingin yliopiston Pompeji-projekti tutkii muinaisen Pompejin keskustassa sijaitsevaa korttelia.
BBC:n Pompeji-artikkeleita (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Pompejin palaestra eli harjoituskenttä.
Pompejin historiallinen kartta vuodelta 1888. Vesuvius kartasta pohjoiseen, Sarnusjoki itään, Napolinlahti länteen. Amfiteatteri idässä.
Seinäfresko uskonnollisista initiaatiomenoista, Mysteerien huvila.
Pompeji jäi suoraan purkauksessa syntyneen tuhkapilven alle.
Kipsivaloksia purkauksen uhreista.
Pompejilainen katu
Volvo (henkilöauto)

| Volvo Car Group |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Designed Around You (suom. Suunniteltu sinun ympärillesi)
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1927
Toimitusjohtaja:  Håkan Samuelsson
Kotipaikka:  Göteborg, Ruotsi
Toiminta-alue:  Eurooppa Pohjois-Amerikka Aasia
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot
Emoyhtiö:  Geely
Kotisivu:  www.volvocars.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Volvon aiempi logo
Volvon logo vuoteen 2021.
Volvo Carsin pääkonttori Göteborgissa syyskuussa 2009.
Volvo Personvagnar AB eli Volvo Cars on ruotsalainen henkilöautoja valmistava yhtiö. Se perustettiin Göteborgissa Ruotsissa vuonna 1927. Yhtiö oli ruotsalaisen AB Volvon omistuksessa vuoteen 1999, jolloin yhdysvaltalainen Ford Motor Company hankki sen omistukseensa. Ford myi yhtiön kiinalaiselle Zhejiang Geely Holding Companylle 1,8 miljardilla dollarilla vuonna 2010. Volvo Cars listautui Tukholman pörssiin lokakuussa 2021.
Volvo on Saabin ohella ruotsalaisena automerkkinä tunnettu panostuksesta turvallisuuden kehittämiseen autoilussa ja on toiminut usein suunnannäyttäjänä henkilöautojen turvallisuuden kehittämisessä. Sana volvo on persoonamuoto latinankielisestä verbistä volvere, joka tarkoittaa minä pyörin.
Suomessa Volvo on ollut myynnissä jo vuodesta 1928 lähtien. Nykyään suosituin malli on Volvo V60.
Kesällä 2006 Volvo ilmoitti siirtävänsä autojen tuotannon halvempiin tuotantomaihin, kuitenkin suunnittelu ja prototyyppien valmistus tapahtuu edelleen Ruotsissa. Samalla valmistaja ilmoitti aloittavansa autojen myynnin myös Intian kasvavilla henkilöautomarkkinoilla vuoden lopulla. Aluksi esiteltiin S80- ja XC90-mallit, myöhemmin myös muita malleja.
Helmikuussa 2008 Volvo ilmoitti valmistaneensa historiansa aikana yhteensä 15 miljoonaa autoa, kun merkkipaalun rikkonut C70-mallin auto valmistui Ruotsin Uddevallan tehtaalta.
Volvon markkinoinnin tunnuslauseena toimi pitkään Volvo. For life, mutta suomalaisessa mainonnassa käytettiin myös lausetta Ajattele millä ajat. Volvo. Nykyisin Volvon slogan on Designed Around You.
Historia

Volvo ilmoitti kesällä 2017 ensimmäisenä suurena automerkkinä luopuvansa pelkästään polttomoottorilla varustettujen autojen valmistuksesta, kaikki uudet esiteltävät mallit 2019 eteenpäin ovat joko hybridejä tai täysin sähkökäyttöisiä.
Volvo ilmoitti vuonna 2019 rajoittavansa henkilöautojen enimmäisnopeuden 180 kilometriin tunnissa vuodesta 2020 alkaen.
Automallit > Sedanit

Volvo S60
Volvo S90
Automallit > Farmarit

Volvo V60
Volvo V90
Automallit > Crossoverit

Volvo XC40
Volvo XC60
Volvo XC90
Automallit > Valmistus lopetettu

Volvo C303, C304 ja C306
Volvo PV, Volvo PV36, Volvo PV51, Volvo PV60, Volvo PV444 ja Volvo PV544
Volvo Duett
Volvo Amazon
Volvo P1800, Volvo P1900
Volvo 66
Volvo S70
Volvo S90
Volvo V90
Volvo ÖV4
Volvo C30
Volvo C70
Volvo S40/V40
Volvo S40/V50
Volvo V40 (2012)
Volvo V70
Volvo S80
Volvo 140 (Volvo 142, Volvo 144, Volvo 145)
Volvo 164
Volvo 240 (Volvo 242, 244, 245)
Volvo 260 (Volvo 262, 262C, 264, 265)
Volvo 340 (Volvo 343, 345)
Volvo 360
Volvo 440
Volvo 460
Volvo 480
Volvo 740
Volvo 760
Volvo 780
Volvo 850
Volvo 940
Volvo 960
Jonkin aikaa Volvo käytti mallimerkinnöissä kolmen numeron järjestelmää. Ensimmäinen numero oli mallinumero, toinen kertoi sylinterien määrän (lukuun ottamatta muutamaa poikkeusta, esimerkiksi 780:ssä ei ole kahdeksansylinteristä moottoria) ja kolmas ovien määrän. Viimeinen numero muuttui nollaksi vuonna 1983. Nykyään yhtiö käyttää kirjaimia korityypin merkitsemiseen ja numeroita mallin merkitsemiseen. S tarkoittaa sedania, V (versatility = monipuolisuus) tarkoittaa farmaria ja XC Cross Countrya eli maastoversiota.
Palkinto

Auto Bild -lehden tekemän Palvelu 1 -ostotutkimus 2010 -tutkimuksessa Volvo-myyjät palkittiin kategoriassa Paras ympäristötietoisuus. Perustelujen mukaan ”Volvo-myyjät kertoivat uuden auton esittelyn yhteydessä perusteellisemmin mallien ominaisuuksien vaikutuksista ympäristöön.”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volvo-henkilöautot Wikimedia Commonsissa
Volvon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Volvo PV544
F-ryhmä

F-ryhmä on Suomessa ajettava ralliluokka kaksivetoisille ja ilman turboa toimiville autoille, joiden kansainvälinen luokitus on päättynyt. F-ryhmään tulee jatkuvasti uutta kalustoa, kun auton kansainvälinen luokitus on voimassa seitsemän vuotta sen valmistuksen päättymisestä.
Kilpailuluokat

Sarjassa kilpaillaan seuraavissa kilpailuluokissa:
F-Cup Nuotti (ennakkotutustuminen sallittu, yleinen ja juniorit)
F-Cup Yleinen
F-Cup Seniorit
F-Cup Juniorit
Neliveto Cup (ennakkotutustuminen sallittu)
Kilpailuluokat jakaantuvat myös autojen mukaan kolmeen luokkaan moottoritilavuuden mukaan, paitsi Neliveto Cup, jossa on yksi luokka. Muissa luokissa ajetaan kaksivetoisilla autoilla (etu- ja takavetoiset autot).
Pistejärjestelmä

Sarjapisteitä jaetaan yleiskilpailun ja luokan mukaisen sijoituksen perusteella. Loppupisteisiin lasketaan mukaan kauden kaikki viisi kilpailua.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. |
| Pisteet | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |

Luokkapisteet jokaisessa osakilpailussa mikäli vähintään neljä lähtijää:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. | 11. |
| Pisteet | 21 | 18 | 16 | 14 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |

Sijoilta 11 eteenpäin hyväksytysti maaliin ajaneet saavat yhden pisteen.
Luokkapisteet mikäli alle neljä lähtijää:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. |
| Pisteet | 15 | 12 | 10 |

Lisäksi seniorien sarjassa käytetään tasoitusta ikävuosien mukaan.
F-Cup

F-Cup -sarjan järjestäjä on AKK Sports.
F-ryhmä on suosittu luokka, sillä Suomessa on paljon kaksivetoista kilpailukalustoa, jolta on kansainvälinen luokitus vanhentunut, ja F-ryhmälle oli tarvetta. Ensimmäistä kertaa Suomessa ajettiin F-ryhmän autoilla kilpaa vuonna 1990. Seuraavana vuonna perustivat Heikki Poranen ja Pentti Tarkkala F-ryhmälle oman rallisarjan, F-Cupin. Ensimmäisen F-Cupin osakilpailun järjestäjä oli Hyrylän Ua.
F-ryhmä on osanottajamäärällä mitattuna Suomen suosituin rallisarja, ja ajotyyli on usein hyvinkin näyttävää kaksivetoisilla, ja siksi rallit ovat myös yleisön suosiossa. Vuosittain järjestetään kuusi F-Cupin kisaa. F-Cupin rallit ovat "pimeitä", eli kilpailut ajetaan ilman rallinuotteja.
Neste-rallin yhteydessä on järjestetty perinteisesti F-ryhmän autoille Vetomies-kilpailu. Kisa ei kuulu F-Cupiin, ja sarjan kisoista poiketen käytössä ovat myös nuotit.
F-Cup > F-Cupin osakilpailut 2008

19. tammikuuta, ValUA Talviralli, Valkealan UA
9. helmikuuta, Laihia Ralli, Laihian UA
8. maaliskuuta, Waltikka Ralli, Valkeakoski Motorsport
23. elokuuta, Autoluojus Ralli, Satakunnan UA
13. syyskuuta, Neste Jari-Pekka ralli, Heinolan UA
4. lokakuuta, Nuutajärven Lasi-ralli, Urjalan UA
F-Cup > F-Cupin osakilpailut 2009

7. helmikuuta, Kiinteistömaailma-ralli Mäntsälä, Mäntsälän MK
28. helmikuuta, Volkswagen-ralli, Kiikoisten AS
14. maaliskuuta, Jyväskylän Talviralli, Jyväskylän UA
16. toukokuuta, Uusikaupunki-ralli, Turun MS
15. elokuuta, Autoluojus-ralli, Satakunnan UA
12. syyskuuta,  Neste Jari-Pekka ralli, Heinolan UA
F-Cup > F-Cupin osakilpailut 2023

F-Cupin kalenteri kaudella 2023:
11. helmikuuta, Tuuri Ralli (Alavuden UA)
11. maaliskuuta, Ilomantsi Ralli (Keski-Karjalan UA)
27. toukokuuta, Mäntsälä Ralli (Mäntsälän Moottorikerho)
16. syyskuuta, Rantaralli, Naantali (Naantalin Seudun UA)
7. lokakuuta, Orimattila Ralli, Orimattila (Orimattilan UA)
Kalusto

Alkujaan F-ryhmä perustettiin harrasteluokaksi, jossa kustannukset pyrittiin pitämään kohtuullisina. Sittemmin kustannukset ovat vähitellen nousseet, mutta se ei ole vaikuttanut kilpailijamäärään kielteisesti. Kalleimpien autojen hinnat F-ryhmässä ovat liki 100 000 euroa, mutta myös alle 10 000 euron hintaisella kalustolla voi hyvin kilpailla.
F-ryhmän alkuvuosina menestyivät parhaiten Ford Escort RS2000:t sekä Toyota Starletit. Myöhempinä vuosina menestystä on saavutettu Opel Kadetteilla ja Toyota Corolla GT:illä. Viime vuosina myös yli 1 600-kuutioisten luokassa on pärjätty hyvin BMW M3 -mallilla. Muita, hieman harvinaisempia autoja ovat Honda Civic, Volvo 240 ja Mercedez-Benz 190.
Aiheesta muualla

F-ryhmä jatkaa elinvoimaisena, Autourheilu.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
F-cup (Arkistoitu – Internet Archive)
Ralliautoluokat ja ryhmät
A-ryhmä
B-ryhmä
F-ryhmä
Kit Car
F2
N-ryhmä
R-ryhmä
R5
R4
R3
R2
R1
R-GT
Rallipyramidi
Rally1
Rally2
Rally3
Rally4
Rally5
ryhmä 1
ryhmä 2
ryhmä 4
S-ryhmä
Super 1600
Super 2000
World Rally Car
Lambda-anturi

Volvo 240:n lambda-anturi
Lambda-anturi on happitunnistin, joka on sijoitettu pakoputken alkuun. Se on yksi moottorinohjausjärjestelmän keskeinen osa. Se mittaa pakokaasun jäännöshapen määrää ja välittää siitä tiedon moottorinohjausjärjestelmälle, joka osaa muuttaa ilman ja polttoaineen seoksen moottorille sopivaksi. Toimiakseen oikein anturi vaatii korkean lämpötilan. Lambda-anturi on yleistynyt katalysaattorin mukana, ja se on tärkeä esimerkiksi typen oksidien määrän vähentämisessä. Lambda-anturi parantaa myös moottorin hyötysuhdetta. Kapeakaistaiset lambda-anturit perustuvat joko zirkoniumdioksidin ZrO2 tai titaanidioksidin TiO2 sähköisiin puolijohteisiin. Nämä anturityypit toimivat kuitenkin eri tavalla, eivätkä ne ole keskenään vaihtokelpoisia. On myös laajakaistaisia lambda-antureita, jotka niinikään perustuvat zirkoniumdioksidin käyttöön.
Lambda-anturia käytetään myös mm. voimalaitoksissa ja pienemmissäkin lämminvesi- ja höyrykattiloissa palamisilman määrän säätöön. Savukaasujen poistoon sijoitettu anturi antaa polttimen tai polttimien ohjaukselle jatkuvasti tiedon palamisprosessin todellisesta ilmakertoimesta jolloin automatiikka osaa korjata sen oikealle tasolle. Perinteisesti polton ilmakerroin on nostettu säätöjä tehtäessä "varmasti riittäväksi", lambdaa jatkuvasti tarkkailemalla voidaan ilmamäärää pienentää jolloin kattilan häviöt pienenevät ja hyötysuhde paranee kattilan läpi menevän ilmamäärän pienetessä ja vähentäessä savukaasuhäviöitä.
Lambda

Kreikkalaista kirjainta lambda (λ) käytetään merkitsemään normalisoitua ilman ja polttoaineen seoksen suhdetta.
Kun λ = 1, kyseessä on stoikiometrisesti optimaalinen seos, jonka täydellisestä palamisesta ei jää ylimääräistä happea eikä polttoainetta.
Kun λ > 1, kyseessä on laiha seos, jonka palamisesta jää yli jäännöshappea.
Kun λ < 1, kyseessä on rikas seos, jonka palamisesta jää yli palamatonta polttoainetta.
Lambda-anturin tyyppejä

Lambda-antureita on nykyään monen tyyppisiä eri käyttötarkoitusten mukaan. Enimmäkseen ne pohjautuvat zirkoniumdioksidiin, mutta niitäkin on monen tyyppisiä. Zirkoniumdioksidiin pohjautuvat lambda-anturit ovat itsessään korkean impedanssin (heikkovirtaisia) jännitelähteitä. Titaanidioksidia hyödyntävät lambda-anturit ovat harvinaisia.
Lambda-anturin tyyppejä > Pakokaasulämmitteinen ZrO2-anturi mallia "sormustin"

Boschin alkuperäinen lambda-anturi vuodelta 1976 muistuttaa muodoltaan sormustinta suojaputken sisällä. Siinä on lämmittämätön zirkoniumdioksidielementti. Toimiakseen oikein sen tulee lämmetä vähintään 300 °C lämpötilaan.
Lambda-anturin tyyppejä > Vastuslämmitteinen ZrO2-anturi

Tämä lambda-anturi muistuttaa rakenteeltaan pakokaasulämmitteistä anturia, mutta lisäksi siinä on lämmitysvastus, jonka avulla huolehditaan anturin pysymisestä oikeassa käyttölämpötilassa. Vastuslämmityksen ansiosta päästöt kylmäkäynnistyksen ja tyhjäkäynnin aikana vähenevät.
Lambda-anturin tyyppejä > Vastuslämmitteinen TiO2-anturi

Titaanidioksidiin perustuva lambda-anturi on myös vastuslämmitteinen. Se näkyy moottorinohjauselektroniikalle muuttuvana resistanssina. Pakokaasun happipitoisuus lisää titaanidioksidielementin resistanssia jyrkästi. Titaanidioksidianturilla on joitain erityisiä ominaisuuksia, jotka erottavat sen muista. Se sietää hyvin lyijyttymistä, millä oli merkitystä lyijyllisen bensiinin aikana. Se on myös nopeampi kuin zirkoniumdioksidiin pohjautuva anturi. Mielenkiinto tämäntyyppisiin lambda-antureihin ei ole laantunut.
Lambda-anturin tyyppejä > Litteä ZrO2-anturi

Tämäntyyppinen litteä anturi on kevyempi ja lämpenee nopeammin kuin aikaisemmat zirkoniumdioksidianturit. Se on myös aiempiin malleihin verrattuna vähemmän herkkä likaantumiselle.
Lambda-anturin tyyppejä > Laajakaistainen ZrO2-anturi

Aiemmat lambda-anturien mallit ovat jyrkkiä toiminnaltaan pisteen λ = 1 ympäristössä, mistä syystä niitä onkin luonnehdittu digitaalisiksi. Ne ilmaisevat seoksen olevan joko rikas tai laiha. Moottorin säädössä on enemmän hyötyä anturista, joka mittaa pakokaasun happipitoisuutta laajemmalla alueella, mistä syystä sellaista anturia kutsutaan laajakaistaiseksi. Laajakaistainen anturi on rakenteeltaan monimutkaisempi kuin aiemmat anturimallit, mutta perustuu edelleen zirkoniumdioksidiin. Tämäntyyppiset lambda-anturit ovat tulleet välttämättömiksi pakokaasunormien tiukentuessa.
Aiheesta muualla

Tekniset uutiset: Happianturi eli lambda-anturi
HMS Peony (K40)

| HMS Peony |
| --- | --- |
 HMS Peony

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  24. helmikuuta 1940
Laskettu vesille:  4. kesäkuuta 1940
Palveluskäyttöön:  2. elokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikalle 1943 BN Sakhtouris
Loppuvaihe:  romutettu 1952
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 shp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  87
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x DP 3"/L50 -tykki 2 x kaksiputkista 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMS Peony (viirinumero K40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 24. helmikuuta 1940 telakkanumerolla 1066. Alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 2. elokuuta.
Palvelus

Alus luovutettiin 1943 Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BN Sakhtouris. Alus palautettiin 1951 Kuninkaalliselle laivastolle, joka palautti sen alkuperäiselle nimelle. Alus romutettiin vuotta myöhemmin Dunstonissa.
Jokilaakso (täsmennyssivu)

Jokilaakso tai Jokilaaksot voivat viitata seuraaviin:
Yleisinimi

jokilaakso, laakso, jossa virtaa joki
Erisnimi tai erisnimen osa > Jokilaakso

Jokilaakso, kaupunginosa Kokkolassa
Jokilaakso, Kokemäellä 1994–2020 ilmestynyt ilmaisjakelulehti
Jokilaakson koulu, koulu Liedossa
Jokilaakson sairaala, aluesairaala Jämsässä
Jokilaakson Juusto, juustola Jämsässä
Jokilaakson Lentopallo, jämsäläinen lentopalloilun erikoisseura
Erisnimi tai erisnimen osa > Jokilaaksot

Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä (myös JEDU), koulutuskuntayhtymä Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa
Jokilaaksojen pelastuslaitos, pelastuslaitos Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa
Nivalan jäähalli (aiemmin Jokilaaksojen jäähalli), jäähalli Nivalassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jokilaakso”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Unescon maailmanperintökohteet Vietnamissa

Unesco on nimennyt Vietnamista kahdeksan kohdetta maailmanperintöluetteloon. Kohteet ovat merkittäviä kulttuuri- tai luonnonperintönsä ansiosta.
Maailmanperintökohteiden sijainti

Maailmanperintökohteet Vietnamin kartalla
Maailmanperintökohteet

| Paikka | Kuva | Sijainti | Kriteerit | Ala (ha) | Vuosi | Kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Halonginlahti |  | Quảng Ninh, Vietnam 20°54′N, 107°6′E | Luontokohde VII, VIII | 150 000 | 1994 | Halonginlahdella on karstimaasta muodostunut 1600 saaren muodostama saaristo. Useimmat saaret ovat asumattomia. |  |
| Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuisto |  | Bố Trạch, Vietnam 17°32′14″N, 106°9′5″E | Luontokohde VIII, IX, X | 123 326 | 2003 | Kansallispuiston alueella on trooppista metsää ja se on geologisesti monimuotoinen. Alueella on karstimaasta muodostuneita luolia ja maanalaisia jokia. |  |
| Tràng Anin maisemakokonaisuus |  | Ninh Binh, Vietnam 20°15′24″N, 105°53′47″E | Luonto- ja kulttuurikohde V, VII, VIII | 6 226 | 2014 | Punaisenjoen suistossa sijaitseva alue on merkittävä muinainen asuinalue, jossa on ollut asutusta 30 000 vuotta. Maisema muodostuu karstikivivuorista, joita halkoo jokilaakso. |  |
| Mỹ Sơnin pyhäkkö |  | Quảng Nam, Vietnam 15°31′0″N, 108°34′0″E | Kulttuurikohde II, III | 142 | 1999 | 300-1300 luvuilla rakennettu hindulaisen kulttuurin pyhäkkö, joka on peräisin Champan kuningaskunnan ajalta. |  |
| Hội Anin vanha kaupunki |  | Quảng Nam, Vietnam 15°53′0″N, 108°20′0″E | Kulttuurikohde II, V | 30 | 1999 | Hội Anin vanha kaupunki on poikkeuksellisen hyvin säilynyt esimerkki Kaakkois-Aasian kauppasatamasta 1400-1800 -luvuilta. |  |
| Huến monumenttikompleksi |  | Huế, Vietnam 16°28′10″N, 107°34′40″E | Kulttuurikohde III, IV | 315 | 1993 | Huế on Vietnamia hallinneen Nguyễn-dynastian pääkaupunki. Nguyễn-dynastian aikana 1802-1945 kaupunki oli myös maan kulttuurinen ja uskonnollinen keskus. |  |
| Hồ-dynastian linnoitus |  | Thanh Hóa, Vietnam 20°4′41″N, 105°36′17″E | Kulttuurikohde II, IV | 155 | 2011 | Linnoitus on Hồ-dynastian aikana 1300-luvulla rakennettu linnoitus, joka todistaa kungfutselaisuuden leviämisestä muualle Aasiaan. |  |
| Thăng Longin keisarillinen linnoitus |  | Hanoi, Vietnam 21°2′22″N, 105°50′14″E | Kulttuurikohde II, III, IV | 18 395 | 2010 | Linnoitus on Lý-dynastian aikana 1000-luvulla rakennettu linnoitus, jolla Đại Việtin keisarikunta korosti itsenäisyyttään kiinalaisista. |  |