Sukupuolten tasa-arvo
Suomessa > Naisten syrjintä > Syrjintä työelämässä > Palkkaerot

Tilastokeskuksen vuoden 2009 ansiotasoindeksin mukaan naiselle maksettava ansiotulo on Suomessa keskimäärin 81,8 prosenttia miehen ansiotuloista, mikä on hieman Euroopan unionin jäsenmaiden keskiarvon alapuolella. Ansiotasoindeksi sisältää tehdyn ylityön, sekä etuudet ja muut korvaukset, ja ei täten ole sama asia kuin palkkataso. Suunnilleen puolet sukupuolten palkkaerosta johtuvat siitä, että naiset ja miehet työskentelevät eri aloilla ja eri tehtävissä. Naisten palkkaeroa miehiin lisäävät erityisesti määräaikaiset työsuhteet, esimerkiksi vuonna 2008 määräaikaisista työsuhteissa olevista työntekijöistä oli naisia 62,8 %. Jotkut tutkijat ovat myös korostaneet sitä, että miehet pyytävät naisia kahdeksan kertaa useammin palkankorotusta.
Talouselämä-lehden mukaan vastaavasti miehet tekevät viidenneksen pidempiä työviikkoja kuin naiset. Lyhin työviikko on naimattomilla lapsettomilla naisilla, ja miesten työviikko on pidempi kaikissa sosioekonomisissa ryhmissä, mihin osasyynä on naisten poissaolot. Tiedot ovat Tilastokeskuksen vuosien 2009–2010 ajankäyttötutkimuksen viikkopäiväkirjoista.
Naiset ansaitsevat 97 % samassa ammatissa ja yrityksessä toimivien miesten palkoista. Miehet tekevät enemmän yö- ja viikonlopputöitä kuin naiset. Tämä ei välttämättä johdu lastenhoidosta, vaan muutenkin SAK:n tutkimuksen mukaan naiset arvostavat hyvää palkkaa vähemmän kuin miehet. Naiset yleensäkin arvostavat rahaa, statusta ja valtaa vähemmän, minkä vuoksi ylimmissä tehtävissä palkkaero on suurin. Myös pitkät perhevapaat tekevät naiset vähemmän houkutteleviksi työnantajille, sillä työkokemus ja palkka eivät kerry äitiyslomilla.
Sosiaali- ja terveysministeriön ja opetushallituksen julkaisun Koulutus ja sukupuolten tasa-arvo (2009) mukaan naiset suorittavat Suomessa perusasteen jälkeisiä tutkintoja enemmän kuin miehet, mutta naisten korkea koulutustaso ei näy urakehityksenä eikä palkkauksessa työmarkkinoilla. Koulutusalat ovat Suomessa vahvasti eriytyneitä naisten ja miesten aloihin. Naisten aloja ovat edelleen sosiaali- ja terveysala sekä hoiva-alat, puhdistuspalveluala sekä tekstiili- ja vaatetustekniikka. Miesten aloja ovat metsätalous, rakennustekniikka sekä sähkö- ja automaatiotekniikka. Raportin mukaan koulujen oppilasarviointi ei kohtele tyttöjä ja poikia tasapuolisesti. Pojat saavat matematiikassa jonkin verran osaamistaan heikompia arvosanoja ja vastaavasti äidinkielen kohdalla tyttöjen osaamistaso on keskimäärin numeron korkeampi kuin heidän saamansa todistusarvosana. Raportin kirjoittajat suosittelevat, että ”sukupuolitietoiseen opetukseen, toiminnalliseen tasa-arvosuunnitteluun ja segregaation purkuun liittyviä kysymyksiä tulisi käsitellä sekä opettajien täydennyskoulutuksessa että oppilaitosjohdon koulutuksessa.”
Vuoden 2008 tasa-arvobarometrin mukaan joka kolmas nainen kokee, että hänen sukupuolestaan on paljon tai jonkin verran haittaa palkkauksessa. Korkeasti koulutettujen naisten kokema haitta on selvästi yleistynyt, sillä vuonna 1998 naisten, jotka kokivat sukupuolensa haittaavan palkkausta osuus oli 19 % ja vuonna 2008 jo 39 %. Sen sijaan miehistä 3 % kokee jonkin verran haittaa sukupuolestaan palkkauksessa, ja paljon haittaa kokevia ei ole lainkaan. 2000-luvulla naisten saamat palkat ovat saaneet miesten palkkoja kiinni ainoastaan vaativissa ja korkeasti palkatuissa töissä. Myös it-alalla naisten ja miesten palkat ovat miltei tasa-arvossa. Palkkauksen lisäksi naiset olivat tasa-arvobarometrin mukaan kokeneet sukupuolensa ongelmaksi uralla etenemisen, työsuhde-etujen saamisen ja työsuhteen jatkuvuuden kannalta.