stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Glen Drover
Nuoruus

Glen aloitti kitaransoiton 10-vuotiaana, ja hänellä oli nuoruusvuosinaan useita yhtyeitä veljensä Shawn Droverin kanssa. Veljekset perustivat vuonna 1993 oman yhtyeensä Eidolonin, joka on julkaissut kahdeksan levytystä. Eidolonin ohella hän toimi myös Testament-yhtyeen kiertuemuusikkona ja kitaransoitonopettajana.
Nuoruus > Ura King Diamondin kanssa (1998-2000)

Glen on luonut lyhyen uran King Diamondin kanssa vuosina 1998-2000. Hän oli mukana yhdellä King Diamondin studioalbumilla, House of God (2000). Kiertueen jälkeen Drover erosi yhtyeestä jotta voisi keskittyä enemmän uraan Eidolonin kanssa.
Nuoruus > Megadeth (2004-2008)

Drover liittyi Megadethiin kitaristiksi vuonna 2004 yhtyeen palatessa esiintymislavoille. Glenin veli Shawn ihaili kovasti Megadethin tuotantoa jo nuorena ja Glen päätti kertoa Shawnin taidoista Megadethin keulakuvalle, Dave Mustainelle, joka järjesti Shawnin yhtyeeseen. Drover soitti Megadethissa vuoteen 2008, jolloin hänet korvasi Chris Broderick.
Diskografia > Eidolon

Sacred Shrine (1993)
Zero Hour (1996)
Seven Spirits (1997)
Nightmare World (2000)
Hallowed Apparition (2001)
Coma Nation (2002)
Apostles of Deciance (2003)
The Paraller Otherworld (2006)
Diskografia > King Diamond

House of God (2000)
Diskografia > Megadeth

Arsenal of Megadeth (2006)
United Abominations (2007)
That One Night: Live In Buenos Aires (2007)
King Diamond
| --- | --- |
Studioalbumit:   Fatal Portrait  Abigail  ”Them”  Conspiracy  The Eye  The Spider’s Lullabye  The Graveyard  Voodoo  House of God  Abigail II: The Revenge  The Puppet Master  Give Me Your Soul...Please  The Institute 
EP:t:  Demo • The Dark Sides • Collector's Item
Livealbumit:  In Concert 1987: Abigail • Deadly Lullabyes: Live
Kokoelmat:  A Dangerous Meeting • Nightmare in the Nineties • Decade of Horror • The Best of King Diamond
Singlet:  "No Presents for Christmas" • "Halloween" • "The Family Ghost" • "Welcome Home" • "Eye of the Witch" • "Masquerade of Madness"
Mathesius

Mathesius on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mathesius (suku)
Georg Mathesius (1732–1816), suomalainen pappi ja kirjailija
Johan Mathesius (1709–1765), suomalainen poliitikko ja virkamies
Per Niklas Mathesius (1711–1772), suomalainen lääninrovasti ja poliitikko
Vilém Mathesius (1881–1945), tšekkiläinen kielitieteilijä ja kirjallisuudentutkija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Maaningan terveysasema

| Maaningan terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Satamatie 10, 71750 Maaninka
Sijainti:  Maaninka, Kuopio
Koordinaatit:  63.1569°N, 27.2948°E
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maaningan terveysasema on Kuopion Maaningan pitäjää palveleva, Maaningan kirkonkylässä toimiva kaupungin terveysasema.
Aiheesta muualla

Kiireellinen hoito ja päivystys (Arkistoitu – Internet Archive) (kuopio.fi)
Markus Malin

| Markus Malin |
| --- | --- |
 Markus Malin vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1987 (ikä 37) Lahti, Suomi
Uran tiedot
Laji:  lumilautailu
Maailmancup
Kaudet:  2003-2018
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  6
 Tietolaatikko päivitetty 6.10.2020 
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten lumilautailu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | La Molina 2011 | half-pipe |  |
|  Pronssia | Stoneham-et-Tewkesbury 2013 | half-pipe |  |
Markus Malin (s. 28. toukokuuta 1987 Lahti) on suomalainen uransa lopettanut lumilautailija. Hän kilpaili half-pipessa.
Malin kilpaili Vancouverin talviolympialaisissa 2010 sijoittuen half-pipessa 11:nneksi. Vuosina 2011 ja 2013 Malin voitti pronssia half-pipessa lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli kolmas myös Aspenin X Gamesin superpipessa vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Malinin profiili TTR:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Markus Malin Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Maaningan kirjasto

| Maaningan lähikirjasto> Maaningan kirjasto |
| --- | --- |
 Maaningan kirjasto sijaitsee Maaninkatalossa.
Sijainti:  Keskusraitti 3, 71750 Maaninka (Kuopio) 
Tyyppi:  yleinen kirjasto, lähikirjasto
Perustettu:  1847
Kotisivut
Maaningan kirjasto tai Maaningan lähikirjasto on Kuopion Maaningan kirkonkylällä toimiva yleinen kirjasto.
Pitäjäkirjaston toiminta Maaningalla alkoi vuonna 1847. Kunnankirjasto siitä tuli vuonna 1913. Kuopion kaupunginkirjaston lähikirjastoksi Maaningan kirjasto muuttui kuntaliitoksen myötä vuonna 2015. Maaningan kirjasto toimii nykyään Maaninkatalolla eli Maaningan entisessä kunnantalossa.
Keväällä 2021 Kuopion kaupunki kertoi kirjastoaineiston keskittämisestä säästösyistä aiemman kahden kerroksen sijasta yhteen kerrokseen. Kirjastosta muokattiin samalla laajemmin aukioleva, omatoimisesti käytettävissä oleva kirjasto.
Kirjaston asiakkaiden käytössä on Kuopion kaupunginkirjasto laaja kokoelma sähköisine aineistoineen. Kirjastopalveluja tarjotaan myös kirjastoautolla, joka pysähtyy esimerkiksi Pulkonkosken ja Käärmelahden kouluilla.
Aiheesta muualla

Maaningan lähikirjaston sijainti kartalla (Kuopion karttapalvelu)
Marian Kotleba

| Marian Kotleba |
| --- | --- |

Banská Bystrican alueen kuvernööri
 24.11.2013 – 4.12.2017  
Slovakian kansalliskokouksen jäsen
 2016 – 2022  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1977 (ikä 47) Banská Bystrica, Tšekkoslovakia
Marian Kotleba (s. 7. huhtikuuta 1977 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko ja äärioikeistolaisen Kotleba – Kansanpuolue Meidän Slovakiamme puolueen perustaja ja puheenjohtaja. Vuosina 2013–2017 hän toimi Banská Bystrican alueen kuvernöörinä. Vuoden 2019 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella Kotleba sijoittui neljänneksi.
Ura

Keskislovakialaisessa Banská Bystrican kaupungissa syntynyt Kotleba toimi ensimmäistä kertaa poliittisessa liikkeessä 2000-luvun alussa, kun hän liittyi uusnatsistiseen Slovenská Pospolitosť (Slovakian yhtenäisyys) -puolueeseen. Kotleba nousi nopeasti sen johtoon. Antisemitistisiä, rasistisia sekä antiparlamentaarisia kannanottoja tehnyt puolue otti univormuissaan mallia natsi-Saksan alaisessa Slovakian tasavallassa toimineesta Hlinkakaartista. Slovenská Pospolitosť lakkautettiin oikeuden päätöksellä vuonna 2006, mutta jatkoi toimintaansa kansalaisjärjestönä.
Tämän jälkeen Kotleba perusti uuden Kansanpuolue Meidän Slovakiamme -puolueen, jonka puheenjohtajana hän toimii yhä. Hän voitti yllättäen Banská Bystrican alueen kuvernöörinvaalit vuonna 2013, jossa tehtävässä hän toimi yhden täyden nelivuotiskauden. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Meidän Slovakiamme ylitti vaaditun äänikynnyksen ja Kotleba sekä 9 muuta puolueen ehdokasta nousivat kansanedustajiksi. Puolue nimitti Kotleban ehdokkaakseen Slovakian presidentinvaaleihin 2019, joidenka ensimmäisellä kierroksella hän keräsi yli 10%:n kannatuksen jääden kuitenkin neljänneksi. Kotleba uusi parlamenttipaikkansa vuoden 2020 vaaleissa.
Kotleba menetti parlamentaarikon mandaattinsa vuonna 2022 kun Slovakian korkein oikeus tuomitsi hänet tahallaan tehdystä rikoksesta. Kotleba sai ehdollisen vankeusrangaistuksen ihmisten perusoikeuksia vastustanutta toimintaa kohtaan osoitetusta myötätunnosta. Hän oli lähettänyt 1488 euron arvoisia kuponkeja kolmelle perheelle natsi-Saksan alaisen Slovakian tasavallan perustamisen vuosipäivänä vuonna 2017. Oikeus katsoi, ettei Kotleba ollut voinut olla tuntematta numerosarjan uusnatsistista symboliikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marian Kotleba Wikimedia Commonsissa
Marie Bracquemond

Marie Bracquemond, kuva luultavasti vuodelta 1880.
Marie Bracquemond: Taiteilijan poika ja sisar puutarhassa Sevressissä.
Marie Bracquemond  alkujaan Quivoron (1840 - 1916) oli ranskalainen impressionistinen taidemaalari. Yhdessä Berthe Morisot´n, Eva Gonzalèsin ja Mary Cassattin kanssa häntä pidetään yhtenä naisimpressionistien kärkitaiteilijoista. He olivat yhtä innovatiivisia ja merkittäviä taiteilijoita kuin mieskollegansa.
Marie Quivoron syntyi vähävaraiseen perheeseen eikä saanut koskaan virallista taidekoulutusta. Ensiopetuksensa hän perhetutulta taiteilijalta, joka opetti häntä entisöimään maalauksia.Tästä työstä saaduilla ansiolla hänen piti elättää itsensä lisäksi myös äitinsä ja sisarensa. Quivoron lähetti ensimmäisen työnsä kokeeksi Pariisin salonkiin 17- vuotiaana ja työ hyväksyttiin sinne. Tämän jälkeen hän opiskeli vähän aikaa Jean Ingresin oppilaana.
Myöhemmin Braquemond muisteli, että Ingresin vakavuus tuntui nuoresta naisesta jopa pelottavalta. Ingres epäili naisten sitkeyttä opiskella taidetta ja tarjosi näille harjoitustöiksi kukka- ja hedelmäasetelmia ja arkielämän näkymiä. Ollessaan Louvressa tekemässä kopioita kuuluisista teoksista, Marie tapasi maalarin ja etsausten tekijän Félix Bracquemondin. Nuoret ihastuivat, kihlautuivat vuonna 1867, avioituivat vuonna 1869 ja pariskunnan ainoa lapsi syntyi vuonna 1870. Pojasta tuli aikuisena äitinsä taiteen tukija.
Aviomies opetti vaimoaan etsauksien tekoon. Pariskunta teki yhdessä useita etsauksia. Lisäksi Marie suunnitteli keramiikkaa Haviland- tehtaille ja hänen suunnittelemansa keramiikkapaneli oli esillä vuoden 1878 maailmannäyttelyssä. Teos on valitettavasti kadonnut.Lisäksi hänen piirroksiaan julkaistiin "La Vie moderne"- lehdessä vuosen 1879 ja 1886 välissä. Perheessä tuli vakavia riitoja siitä, että aviomies Felix piti etsauksia merkittävämpänä taidemuotona eikä kannustanut vaimoaan maalaamaan. Marie piti taas etsauksia hänen ilmaisuaan rajoittavana taidemuotona.
Marie Braquemond innostui uudesta taidesuuntauksesta impressionismista. Hän sai hyviä ohjeita Claude Monet´lta ja Edgar Degas´lta ja ryhtyi käyttämään kirkkaita värejä, suuria kankaita ja ryhtyi maalaamaan ulkona.Spontaanista vaikutelmasta huolimatta hän suunnitteli maalauksensa tarkasti etukäteen. Aviomies Felix halveksi tätä kaikkea. Pariskunnan pojan mukaan isä ei suostunut näyttämään heillä vierailleille vaimonsa maalauksia eikä koskaan innostunut tämän saamasta positiivisesta kritiikistä.
Marie Bracquemond oli yleensä kotonaan ja maalasi työnsä kotinsa puutarhasta. Koska hän ei voinut palkata malleja, hänen töissään on perheenjäseniä. Lopettaakeseen perheriidat hän lopetti maalaamisen vuonna 1890. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Taiteilijan poika ja sisar puutarhassa Sevressissä.
Näyttelyt Marie Bracquemond piti elinaikanaan vuosina 1879, 1880, 1881 ja 1886. Vuoden 1881 näyttely oli Lontoossa.
Lisää aiheesta

http://www.beyondshipsart.com/marie-bracquemond.html
Matheson Island

Matheson Island
| --- | --- |
Sijainti:  51°44′N, 96°56′W Manitoba Kanada
Pinta-ala:  16,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  99
Asutuskeskukset:  Matheson Island
Kieli:  englanti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Matheson Island on kylä Winnipegjärven keskiosassa sijaitsevassa samannimisessä saaressa Manitoban provinssissa Kanadassa. Kylässä asuu 99 asukasta ja siellä on 69 taloutta. Saarelle liikennöi lossi C.F. Ingemar Carlson II mannermaalta Islandview'stä, ja lautta MV Edgar Wood liikennöi Islandview'stä järven itärannalle Princess Harbourin ja Bloodveinin kyliin. Kylä sijaitsee noin 215 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Kylä on perustettu vuonna 1903.
Marie Bjerre

| Marie Bjerre |
| --- | --- |

Tanskan eurooppaministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 29. elokuuta 2024–  
Edeltäjä:  Nick Hækkerup (2014)
Tanskan digitalisaatio- ja tasa-arvo-ministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 7. joulukuuta 2023 – 29. elokuuta 2024 15. joulukuuta 2022 – 23. marraskuuta 2023  
Edeltäjä:  Mia Wagner Trine Bramsen (tasa-arvoministeri)
Seuraaja:  Caroline Stage Olsen ja Magnus Heunicke Mia Wagner
Kansankäräjäedustaja
 5. kesäkuuta 2019–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1986 (ikä 38) Viborg, Tanska
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Aiheesta muualla
mariebjerre.dk
Marie Bjerre (s. 6. toukokuuta 1986 Viborg) on tanskalainen Venstren poliitikko ja Tanskan nykyinen eurooppaministeri elokuusta 2024. Tätä ennen hän oli digitalisaatio- ja tasa-arvoministeri 2022–2024. Marraskuussa 2023 hänen seuraajakseen tuli Mia Wagner, mutta tämä luopui virasta jo kahden viikon jälkeen ja Bjerre palasi ministeriksi. Bjerre on istunut kansankäräjillä vuodesta 2019.
Bjerre on opiskellut oikeustiedettä Kööpenhaminan sekä Kalifornian yliopistoissa.
Aiheesta muualla

Marie Bjerre Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Marija Šestić

Marija Šestić Eurovision laulukilpailussa 2007.
Marija Šestić (s. 5. toukokuuta 1987, Banja Luka) on bosniahertsegovinalainen laulaja ja muusikko. Hänen isänsä Dušan Šestić sävelsi Bosnia ja Hertsegovinan kansallislaulun Intermecon.
Hän edusti Bosniaa ja Hertsegovinaa Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä. Šestićin kilpailukappale oli "Rijeka bez imena".
Marie Bonaparte

Prinsessa Marie Bonaparte (1882-1962)
Prinsessa Marie Bonaparte (2. heinäkuuta 1882 Saint-Cloud – 21. syyskuuta 1962 Saint-Tropez, Ranska) oli ranskalainen psykoanalyytikko ja Sigmund Freudin läheinen ystävä. Marie Bonaparte auttoi Freudin perhettä pakenemaan Itävallasta Lontooseen natsivallan alta. Hän yritti myös saada Freudille Nobel-palkinnon, siinä kuitenkaan onnistumatta.
Bonapartella ei ollut lääketieteellistä koulutusta. Hän organisoi ryhmiä, joissa tehtiin "epälääketieteellistä" psykoanalyysia. Häntä itseään kiinnostivat seksuaalisuuteen liittyvät aiheet. Hän myös käänsi Freudin esseitä ja kirjeenvaihtoa ranskaksi.
Marie Bonaparte oli Napoleon Bonaparten sukulainen: Hänen isänsä Roland Bonaparte (1859–1924) oli ranskalaista aatelisukua. Hänen isoisänsä Pierre Napoleon Bonaparte oli Napoleonin veljen Lucien Bonaparten poika. Marie Bonaparten äiti Marie-Félix Blanc (1859–1882) oli varakkaan kiinteistövälittäjän ja sijoittajan François Blancin tytär. Tällä oli kiinteistöjä muun muassa Monte Carlossa.
Marie Bonaparte avioitui 21. marraskuuta 1907 Pariisissa Kreikan prinssin Yrjön kanssa, joka oli Yrjö I:n poika. Heille syntyi kaksi lasta. 1920-luvulla Marie Bonaparte kävi Sigmund Freudin vastaanotolla useita kertoja hakemassa apua frigiditeettiin. Hoito oli ilmeisen tehokasta, koska Marie Bonapartella on myöhemmin suhde Freudin oppilaan Rudolf Loewensteinin ja Ranskan pääministerin Aristide Briandin kanssa.
Vuonna 1938 natsi-Saksa miehitti Itävallan (Anschluss). Freudin juutalainen tausta oli aina ollut hänelle samantekevä, mutta nyt se tuli väistämättä esille kun natsit vaativat Freudia lopettamaan psykoanalyysin tutkimisen. Freudin kirjoja oli poltettu Saksassa, koska ne olivat natsien mukaan vaaraksi ihmiskunnan tieteelle. Vaikutusvaltansa turvin Marie Bonaparte auttoi Freudin perhettä pakenemaan Itävallasta maksamalla vaaditun maksun viranomaisille, ja 4. heinäkuuta 1938 Freud matkusti perheineen Ranskaan. Sieltä matka jatkui Pariisin kautta Lontooseen, jossa Freud kuoli vuoden kuluttua syöpään.
Marie Bonaparte jatkoi psykoanalyysin harjoittamista Ranskassa Freudin kuoleman jälkeen. Hän kuoli leukemiaan Saint-Tropez’ssa vuonna 1962. Hänen ruumiinsa poltettiin Marseillessa ja tuhkat siroteltiin hänen puolisonsa Kreikan ja Tanskan prinssin Yrjön haudan viereen Ateenaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie Bonaparte Wikimedia Commonsissa
Maaninkajärvi

| Maaninkajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio
Koordinaatit:  63°10′40″N, 27°15′20″E
Järvinumero:  04.282.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,8 m 
Rantaviiva:  108,4 km 
Pinta-ala:  24,35 km² 
Tilavuus:  0,26 km³ 
Keskisyvyys:  10,6 m 
Suurin syvyys:  70,42 m 
 fiMaaninkajärvi 
Maaninkajärvi on 12 km pitkä ja suurimmillaan kaksi kilometriä leveä, vähäsaarinen järvi Kuopion kaupungissa entisen Maaningan kunnan alueella. Sen pinta-ala on 15,8 neliökilometriä ja sen vedenpinta on samalla korkeudella Kallaveden kanssa. Maaninkajärvi on osa Vuoksen vesistön Iisalmen reittiä ja se laskee Ruokoveteen. Järven itärannalla on Maaningan kuntakeskus.
Maaninkajärvi on syntynyt kallioperän murtumalinjaan. Loivista rannoistaan huolimatta järvi on poikkeuksellisen syvä (jopa 60 metriä) ja matalia ruovikkorantoja on vähän. Maaninkajärvi onkin Pohjois-Savon neljänneksi syvin järvi.
Maaninkajärven pohjoisosan Tuovilanlahteen laskee luoteesta jyrkkärinteisessä, kapeassa rotkolaaksossa Löytynpuro. Purossa on Korkeakosken vesiputous, joka on Maaningan tärkein luonnonnähtävyys. Se on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi jo vuonna 1947. Pohjoisosan umpeenkasvanut Patalahti (ja siihen laskeva Patajärvi) on valtakunnallinen linnustonsuojelukohde. Koko Maaninkajärvi lähiympäristöineen on valtakunnallisesti arvokas maisema-alue.
Maaninkajärven koillisosassa laskee Onkivesi Viannankosken kautta. Iisalmen reitti Onkivedelle jatkuu Ahkiolahden kanavan kautta. Viannankosken kupeessa on käytöstä poistettu Viannan vanha venekanava. Yhteys Pieneltä Ruokovedeltä Suurelle Ruokovedelle on myös kanavoitu. Maaninkajärven rannalla on myös Maaninkajärven koulu.
Mario Chalmers

| Mario Chalmers |
| --- | --- |
 Chalmers vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Almario Vernard Chalmers
Syntynyt: 19. toukokuuta 1986 (ikä 38) Anchorage, Alaska, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
NBA-varaus:  34. varaus 2008 (Minnesota Timberwolves)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2005–2008:  Kansasin yliopisto
Seurajoukkueet
2008–2015 2015–2016 2017–2018 2019 2019–:  Miami Heat Memphis Grizzlies Memphis Grizzlies Virtus Bologna AEK Ateena BC
Almario Vernard ”Mario” Chalmers (s. 19. toukokuuta 1986 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut ammattilaisurallaan NBA:ssa Miami Heatissä ja Memphis Grizzliesissä sekä Euroopassa.
Pelaajaura

Minnesota Timberwolves varasi Kansasin yliopistossa pelanneen Chalmersin NBA:han kesän 2008 varaustilaisuudessa toisella kierroksella. Hänet myytiin myöhemmin samana päivänä Miami Heatiin. Chalmers eteni Heatin kanssa NBA:n finaaleihin kaudella 2010–2011, joissa Dallas Mavericks kuitenkin osoittautui vahvemmaksi. Chalmers teki kauden jälkeen rajoitettuna vapaana agenttina kolmen vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 12 miljoonaa dollaria.
Seuraavalla kaudella Chalmers ja Miami raivasivat jälleen tiensä loppuotteluihin, joissa tällä kertaa vastaan asettui Oklahoma City Thunder. Tällä kertaa Heat voitti finaalit, ja Chalmersista tuli NBA:n mestari. Heat voitti mestaruuden myös seuraavalla kaudella.
Vuonna 2019 Chalmers voitti italialaisessa Virtus Bolognassa Mestarien liigan mestaruuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mario Chalmers Wikimedia Commonsissa
Virtus Bologna – Koripallon Mestarien liigan mestari 2019
0 Punter ·
1 Martin ·
2 Moreira ·
6 Pajola ·
7 Taylor ·
8 Baldi Rossi ·
9 Cappelletti ·
11 Kravić ·
15 Chalmers ·
21 Aradori ·
24 M’Baye ·
25 Cournooh

Päävalmentaja Đorđević ·
Apuvalmentajat Bjedov · Fedrigo · Largo
Marija Šestak

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marija Šestak |  Marija Šestak |  Marija Šestak |  |
Maa:   Slovenia
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2007 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Valencia 2008 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Torino 2009 | kolmiloikka |  |
Marija Šestak (o.s. Martinović, s. 17. huhtikuuta 1979 Kragujevac, Jugoslavia) on serbialaissyntyinen kolmiloikkaaja, joka on edustanut Sloveniaa heinäkuusta 2006 lähtien. Hän on naimisissa slovenialaisen 400 metrin juoksijan Matija Šestakin kanssa.
Šestak, tuolloin vielä Martinović, saavutti Jugoslavian edustajana hopeaa junioreiden EM-kilpailuissa Ljubljanassa 1997. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Ateenan MM-kilpailuissa 1997, hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia junioreiden MM-kilpailuissa Annecyssä tuloksella 13,47 m. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän putosi karsinnassa.
Šestak sai hopeaa Amsterdamin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2001 tuloksella 13,72. Hän sijoittui kuudenneksi sisäratojen EM-kilpailuissa Wienissä 2002 hypättyään tasan 14 metriä. Vuoden 2006 IAAF:n yleisurheilufinaalissa Stuttgartissa hän oli viides tuloksella 14,32. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Šestak sijoittui kolmanneksi tuloksella 14,72. Hän oli neljäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa Stuttgartissa myöhemmin samana syksynä.
Šestak saavutti hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa 2008 tuloksella 14,68. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi uudella Slovenian ennätystuloksella 15,03. Hänen nimissään oli aiemmin myös Serbian ennätys 14,52 m vuodelta 2006, sen rikkoi Biljana Topić 2009. Šestak sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2008 toiseksi tuloksella 14,63. Torinon EM-hallikisoissa 2009 hän saavutti hopeaa tuloksella 14,60. Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta.
Šestak sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 2012 kymmenenneksi tuloksella 14,02. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti finaalipaikan karsintatuloksella 14,16 ja saavutti finaalissa 10. sijan loikattuaan 13,98.
Šestak hyppäsi 13. helmikuuta 2008 Peaníassa Slovenian sisäratojen ennätyksen 15,08 m. Pituushypyssä Šestakin ennätys on sisäradoilla 659 cm ja ulkoradoilla sentin vähemmän.
Magnus Mills

Magnus Mills (s. 1954) on englantilainen kirjailija.
Tausta

Magnus Mills syntyi Birminghamissa ja muutti Bristoliin. Hän toimi aidantekijänä aikavälillä 1979 - 1986. Vuonna 1986 Mills muutti Lontooseen ja ryhtyi linja-autonkuljettajaksi.
Tyyli

Millsin tekstille tyypillistä on lyhyt ja toisteinen tyyli, jossa lauseet ja kuvaukset ovat lyhyitä. Hän käyttää paljon dialogia. Magnus Millsin kertomuksissa arkipäiväinen ja absurdi sekoittuvat.
Magnus Millsin kirjoissa on tyypillisesti tavallisia ihmisiä. Esimerkiksi hänen teoksessaan "Aidantekijät" nimeämättä jäänyt brittiläinen aidantekijöiden esimies joutuu vastaamaan kahden skottilaisen aidantekijän työskentelystä. Hänen alaisistaan hänessä ei ole mitään muuta vikaa kuin se, että hän on englantilainen ja esimies. Kirjassa miehet rakentavat päivisin aitoja ja käyvät iltaisin pubissa - eivätkä saa ainuttakaan aitaa valmiiksi ilman että joku kuolee vahingossa. Millsin kirjassa "Ei mitään uutta idän pikajunasta" päähenkilö taas aikoo kuluttaa aikaa pikkukylässä ja lähteä Intiaan, mutta hänen lähtemiselleen tulee aina pieniä esteitä, joiden seurauksena hän kasvaa paikallisen yhteisön osaksi. Ja lopuksi tulee selväksi että hänelle ei ole edes annettu mahdollisuutta lähteä.
Teokset

"Aidantekijät" ("The Restraint of Beasts"), 1998
("Only When the Sun Shines Brightly"), 1999
"Ei mitään uutta idän pikajunasta" ("All Quiet On The Orient Express"), 1999
Taivaanrannan kulkijat" ("Three to See the King"), 2001
("The Scheme for Full Employment"), 2003
("Once in a Blue Moon (stories)"), 2003
("Explorers of the New Century"), 2005
Aiheesta muualla

Spike Magazinen arvostelu kirjasta "The Restraint of Beasts"