stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Le Petit Journal

| Le Petit Journal |
| --- | --- |
 Konstantin Stoitzner, Le Petit Journal.
Lehtityyppi:  päivälehti
ISSN:  ISSN 1256-0464
Perustettu:  1863
Sitoutuneisuus:  keskusta-oikeistolainen
Kotikunta:  Pariisi
Kotimaa:  Ranska
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  ranska
Aiheesta muualla
OCLC
Le Petit Journal oli pariisilainen päivittäin ilmestynyt sanomalehti, jota julkaistiin vuosina 1863–1944. Sen perusti Moïse Polydore Millaud. Lehden sivuilla ilmestyi useita Émile Gaboriaun ja Ponson du Terrailin sarjaromaaneita.
Suosionsa huipulla 1890-luvulla lehdellä oli noin miljoonan kappaleen levikki, ja vuodesta 1884 julkaisu sisälsi viikoittaisen kuvitetun liitteen.
Urheilukilpailut

Le Petit Journal järjesti historian ensimmäisen autokilpailun, vuoden 1894 Pariisi-Rouen ”Hevosettomien kärryjen kisan” (ransk. Concours des Voitures sans Chevaux). Ensimmäisenä maaliin tuli kreivi Jules de Dion De Dion-Boutonillaan. Tuomaristo kuitenkin hylkäsi hänen suorituksensa käytetyn kolmipyöräisen ajoneuvon vaarallisuuteen ja epätaloudellisuuteen vedoten. Niinpä ensimmäinen palkinto myönnettiin Peugeot'n ja Panhard & Levassotin edustajille.
Le Petit Journal perusti 1891 Pariisi–Brest–Pariisi-pyöräkilpailun. Se teki näin havaittuaan aiemmin samana vuonna järjestetystä Bordeaux–Pariisi-pyöräkilpailusta tehtyjen selostusten nostaneen merkittävästi lehden levikkiä.
Kuvagalleria

10. lokakuuta 1891.
Georges Boulangerin itsemurha Ixellesin hautausmaalla.
7. lokakuuta 1906.
Lynkkaukset Yhdysvalloissa. Tummaihoisten joukkosurma Atlantassa, Georgiassa.
Kylänlammi (Tammela)

| Kylänlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°52′27″N, 23°57′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Kyläsillanjoki 
Järvinumero:  35.934.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,1 m 
Rantaviiva:  1,567 km 
Pinta-ala:  0,04889 km² 
 fiKylänlammi 
Kylänlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kuuslammilla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee ympäröiviltä suolta ojia sekä Salakkajoki, joka on Keskisen laskujoki. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 980 metriä pitkä laskujoki Kyläsillanjoki, joka laskee suoraksi perattuna Pihosuon läpi Rautijärveen.
Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Järvessä on kaksi pientä luotomaista saarta. Rannalle on rakennettu kaksi asuntoa ja lähistöllä on kaksi maatilaa, joille johtaa tiet Kuuslammin kylän läpi kulkevasta Teuron tieltä.
Luonnontila

Kylänlammi on matalana hyvin ruohottunut ja sen pohjoispää vaikuttaa umpeenkasvavalta.
Historia

Vuoden 1884 Senaatin kartastossa Kylänlammi on kirjoitettu "Lammilajärvi" ja sen rantaviiva on piirretty erimuotoiseksi kuin se on nykyjärvellä. Samassa kartassa Kyläsillanjoki kulkee mutkitellen suon reunaa seuraten ja laskee sitten Rautijärveen. Vaikuttaa siltä, että järvi on laskettu pian sen jälkeen, kun Rautijärven vedenpintaa on alennettu. Siihen viittaa myös laskuojan perkaaminen aivan suoraksi. Järven rannoilla on vain yksi tila. Rautijärvi on laskettu vuoden 1862 jälkeen, kun siihen oli saatu lupa.
Kuristuslaippa

Kuristuslaippa
Kuristuslaippa on putkeen asennettava laippa, jossa on halkaisijaltaan muuta putkea pienempi reikä. Kuristuslaippaa käytetään putkessa virtaavan fluidin tilavuus- tai massavirran mittaamiseen. Kuristuslaippa on verrattain yksinkertainen mittausväline, ja se vie putken pituudesta lyhyemmän matkan kuin esimerkiksi venturiputki. Kuristuslaipan huono puoli on se, että sen kertahäviökerroin on paljon suurempi kuin muiden vastaavien mittausvälineiden (kuten venturi- tai suppiloputki).
Käyttö mittausvälineenä

Kuristuslaippa itsessään ei riitä mittaamaan mitään. Sen lisäksi putkessa virtaavan fluidin paine pitää mitata kahdesta kohtaa putkea. Paineen mittaamiseen käytetään yleisesti kolmea tapaa:
Nurkkamittaus: paine mitataan ylä- ja alavirrassa kohdista, joissa kuristuslaippa yhtyy putken seinämään.
D-½D -mittaus: paine mitataan putken seinämällä etäisyydellä 



D


{\textstyle D}

 kuristuslaipasta ylävirtaan ja etäisyydellä 



D

/

2


{\textstyle D/2}

 alavirtaan.  D on putken halkaisija.
Paine mitataan putken sisällä 25 mm kuristuslaipasta ylävirtaan ja 25 mm alavirtaan riippumatta putken halkaisijasta.
Käytännössä virtaus alkaa kuroutua ylävirrassa jo ennen kuristuslaippaa ja alavirrassa se pysyy kuroutuneena vielä laipan jälkeen. Alavirrassa kohtaa, jossa virtauksen poikkileikkaus on pienimmillään (ja vastaavasti nopeus suurimmillaan), kutsutaan vena contractaksi. Painemittauksissa tavoitellaan sitä, että alavirran paine mitataan kohdasta, jossa virtaus ei ole vielä palautunut ennalleen (esimerkiksi vena contractan kohdalla) ja että ylävirran paine mitataan ennen kuin virtaus alkaa kuroutua. Itse laskutoimituksiin palataan Teoriaa-kappaleessa.
Teoriaa > Bernoullin laki

Pääartikkeli: Bernoullin laki
Tarkastellaan ajasta riippumatonta, kokoonpuristumatonta virtausta putkessa. Olkoon virtaavan fluidin tiheys 



ρ


{\textstyle \rho }

. Mitataan virtauksen paine 



p


{\textstyle p}

, vauhti 



v


{\textstyle v}

 ja putken korkeus 



z


{\textstyle z}

 potentiaalienergian nollatasosta kahdesta eri pisteestä (1 ja 2) putken matkalta. Virtausta kuvaa tällöin Bernoullin yhtälö:
{\frac {p_{1}}{\rho }}+{\frac {1}{2}}v_{1}^{2}+gz_{1}={\frac {p_{2}}{\rho }}+{\frac {1}{2}}v_{2}^{2}+gz_{2},
missä 



g


{\textstyle g}

 on putoamiskiihtyvyys. Järjestelemällä termejä uudelleen saadaan yhtälö paine-erolle pisteiden 1 ja 2 välillä:
\Delta p=p_{1}-p_{2}={\frac {\rho }{2}}\left(v_{2}^{2}-v_{1}^{2}\right)+\rho g(z_{2}-z_{1}).
Oletetaan nyt, että putki on asetettu vaakatasoon, jolloin nollakohdan määrittelystä riippumatta 




z

1


=

z

2




{\textstyle z_{1}=z_{2}}

. Tämä vastaa tilannetta, jossa kuristuslaippa asetetaan vaakasuoraan putkeen. Nyt paine-eron yhtälö yksinkertaistuu hieman:
\Delta p={\frac {\rho }{2}}\left(v_{2}^{2}-v_{1}^{2}\right).\qquad \qquad (1)
Teoriaa > Tilavuusvirta

Pääartikkeli: Virtaama
Fluidin tilavuusvirta (eli virtaama) putkessa lasketaan putken poikkipinta-alan 



A


{\textstyle A}

 ja virtausnopeuden 



v


{\textstyle v}

 tulona:
{\dot {V}}=Av.
Eräs Bernoullin lain seurauksista on, että kokoonpuristumattoman virtauksen tilavuusvirta pysyy putkessa vakiona. Näin ollen missä tahansa kahdessa pisteessä (1 ja 2) putken matkalta mitattuna pätee:
A_{1}v_{1}=A_{2}v_{2}.
Jos tiedetään nopeus pisteessä 1 ja putken poikkipinta-alojen suhde pisteiden välillä, voidaan ratkaista nopeus pisteessä 2:
v_{2}={\frac {A_{1}}{A_{2}}}v_{1}.\qquad \qquad (2)
Teoriaa > Tilavuus- ja massavirran laskeminen

Sijoitetaan yhtälö (2) yhtälöön (1):
\Delta p={\frac {\rho }{2}}\left({\frac {A_{1}^{2}}{A_{2}^{2}}}v_{1}^{2}-v_{1}^{2}\right)={\frac {1}{2}}\rho v_{1}^{2}\left({\frac {A_{1}^{2}}{A_{2}^{2}}}-1\right).
Tällöin virtausnopeus pisteessä 1 on:
v_{1}={\sqrt {\frac {2\Delta p}{\rho \left({\frac {A_{1}^{2}}{A_{2}^{2}}}-1\right)}}}.\qquad \qquad (3)
Huom! Joudutaan olettamaan, että  A_{1}>A_{2}, jotta yhtälön (3) oikea puoli olisi määritelty. Tämä tarkoittaa sitä, että virtausnopeus putkessa voidaan laskea vain kuristuslaipan ulkopuolella, mikä onkin koko touhun idea.
Yhtälöä (3) käyttäen saadaan lopulta kaava putken tilavuusvirralle:
{\dot {V}}=A_{1}v_{1}=A_{1}{\sqrt {\frac {2\Delta p}{\rho \left({\frac {A_{1}^{2}}{A_{2}^{2}}}-1\right)}}}={\sqrt {\frac {2A_{1}^{2}\Delta p}{\rho \left({\frac {A_{1}^{2}}{A_{2}^{2}}}-1\right)}}}={\sqrt {\frac {2\Delta p}{\rho \left({\frac {1}{A_{2}^{2}}}-{\frac {1}{A_{1}^{2}}}\right)}}}\qquad (4)
Massavirta voidaan kirjoittaa myös tilavuusvirran ja tiheyden tulona, joten massavirralle saadaan vastaava kaava:
{\dot {m}}=\rho {\dot {V}}=\rho {\sqrt {\frac {2\Delta p}{\rho \left({\frac {1}{A_{2}^{2}}}-{\frac {1}{A_{1}^{2}}}\right)}}}={\sqrt {\frac {2\rho \Delta p}{{\frac {1}{A_{2}^{2}}}-{\frac {1}{A_{1}^{2}}}}}}\qquad (5)
Yhtälöt (4) ja (5) ovat kuitenkin teoreettisia yhtälöitä, eikä niissä ole otettu huomioon kuristuslaipan aiheuttamaa pysyvää paineenalenemaa.
Luettelo tenniksen WTA-maailmanlistan ykköspelaajista

Tämä on luettelo WTA-tenniksen maailmanlistan ykköspelaajista vuodesta 1975 lähtien.
Joulukuussa 2007 todettiin australialaisen Evonne Goolagongin olleen tilastoykkösenä kahden viikon ajan huhti-toukokuussa 1976. Maailmanlistan ykkössija oli tuolloin virheellisesti merkitty Chris Evertille.
Vuoden 2014 syyskuun loppuun mennessä kaikkiaan 20 eri pelaajaa oli käynyt WTA-maailmanlistan kärkipaikalla.
Maailmanlistan ykköspelaajat kauden lopussa

Lähde: WTA
| Vuosi | Pelaaja |
| --- | --- |
1975: Chris Evert (1)
1976: Chris Evert
1977: Chris Evert
1978: Martina Navrátilová (2)
1979: Martina Navrátilová
1980: Chris Evert
1981: Chris Evert
1982: Martina Navrátilová
1983: Martina Navrátilová
1984: Martina Navrátilová
1985: Martina Navrátilová
1986: Martina Navrátilová
1987: Steffi Graf (3)
1988: Steffi Graf
1989: Steffi Graf
1990: Steffi Graf
1991: Monica Seles (4)
1992: Monica Seles
1993: Steffi Graf
1994: Steffi Graf
1995: Steffi Graf
1996: Steffi Graf
1997: Martina Hingis (5)
1998: Lindsay Davenport (6)
1999: Martina Hingis
2000: Martina Hingis
2001: Lindsay Davenport
2002: Serena Williams (7)
2003: Justine Henin-Hardenne (8)
2004: Lindsay Davenport
2005: Lindsay Davenport
2006: Justine Henin-Hardenne
2007: Justine Henin
2008: Jelena Janković (9)
2009: Serena Williams
2010: Caroline Wozniacki (10)
2011: Caroline Wozniacki
2012: Viktoryja Azarenka (11)
2013: Serena Williams
Markku Huusko

Markku Johannes Huusko (s. 6. toukokuuta 1963 Uusikaupunki) on yksi nykyaikaisen Uuden Suomen perustajista ja toimi sen päätoimittajana 2007–2019.
Huusko syntyi lääkintöneuvos Simo Huuskon ja Raija Noposen perheeseen. Hän valmistui vuonna 1989 valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan kansantaloustiede. Huusko sai töitä Uuden Suomen taloustoimittajana vuonna 1990 ja oli siellä lehden lopettamiseen asti syksyllä 1991.
Ennen siirtymistään vuonna 2007 verkossa henkiin herätetyn Uuden Suomen vetäjäksi hän toimitti Arvopaperi-lehden nettipalvelua, minkä ohella hän osallistui sijoittamiseen erikoistuneen Perjantaipörssi-tv-ohjelman juontamiseen Yleisradiossa. Aikaisemmin Huusko työskenteli Kauppalehdessä vuoteen 2000 pörssitoimittajana, New Yorkin kirjeenvaihtajana ja uutispäällikkönä.
Lee Fierro

Elizabeth Lee Fierro (13. helmikuuta 1929 – 5. huhtikuuta 2020 Aurora, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten elokuvasta Tappajahai, jossa hän esitti Mrs. Kintneriä. Hänet nähtiin myös elokuvassa Tappajahain kosto, mutta hän teki pääasiallisen uransa draamanopettajana. Fierro oli alun perin kotoisin Cape Codin eteläpuolella sijaitsevalta Martha’s Vineyardin saarelta, jossa Tappajahai kuvattiin. Fierro menehtyi COVID-19:ään huhtikuussa 2020.
Käännös suomeksi
Lee Radziwill

| Lee Radziwill |
| --- | --- |
 Lee Radziwill (vasemmalla) maaliskuussa 1962 New Delhissä seuranaan Krishna Hutheesing, joka oli Intian pääministerin Jawaharlal Nehrun sisar.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1933 New York, New York
Kuollut: 15. helmikuuta 2019 (85 vuotta) New York, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Puoliso:  Michael Temple Canfield (1953–1959) Stanisław Albrecht Radziwiłł (1959–1974) Herbert Ross (1988–2001)
Sukulaiset:  Jacqueline Kennedy Onassis, sisar
Caroline Lee Radziwiłł (ent. Ross ja Canfield, o.s. Bouvier, 3. maaliskuuta 1933 – 15. helmikuuta 2019, tunnettiin  myös nimellä ruhtinatar Lee Radziwiłł, ) oli yhdysvaltalainen sisustussuunnittelija, pr-johtaja ja tunnettu julkisuuden henkilö. Hän oli Jacqueline Kennedy Onassiksen nuorempi sisar.
Radziwill oli kolmesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1953–1959) oli Michael Temple Canfield; toinen puoliso (1959–1974) oli Radziwiłł-sukuun kuulunut puolalainen ruhtinas Stanisław Albrecht Radziwiłł ja kolmas (1988–2001) elokuvaohjaaja Herbert Ross. Hän sai toisen puolisonsa kanssa kaksi lasta: Anna Christinan sekä Anthony Stanislasin, josta tuli myöhemmin elokuvaohjaaja. Tämän avioliiton aikana Radziwiłłin kanssa Lee käytti nimeä ruhtinatar Lee Radziwiłł  .
Radziwill teki töitä muun muassa näyttelijänä ja kirjailijana sekä sisustussuunnittelijana ja toimi pr-tehtävissä muotiteollisuudessa. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen Happy Times (2003).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lee Radziwill Wikimedia Commonsissa
Lättähatun paluu

| Lättähatun paluu Pääesiintyjät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. helmikuuta 2020
 Kesto: 40.48
 Levy-yhtiö: Bluelight Records
Listasijoitukset
  48. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Pääesiintyjien muut julkaisut
| Pitkäsoitto 1993 | Lättähatun paluu 2020 | Lauluja laitakaupungilta 2022 |
Lättähatun paluu on suomalaisen Pääesiintyjät-yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 7. helmikuuta 2020.
Kappaleet

Vaeltaja – 2.54
Kulkurin keidas – 3.08
Paras mies – 2.44
Muukalainen – 3.22
Kun kaiken haluaa  – 3.24
Aina kun sanon juu – 2.53
Surun kuja – 3.30
Rock on Rudy – 3.04
Viaton katse – 3.34
Sekaisin kuin käki – 3.19
Kuu näkee kaiken – 2.21
Kaunis päivä – 3.29
Ujo poika – 3.00
Arvostelut

Satakunnan Kansa:
Soundi:
MRJS!

| ”MRJS!” Aste |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sirkus palaa
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 2012
 Formaatti: MP3
 Tuottaja(t): MGI
 Tyylilaji: rap, elektro
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Monkey Records/Sony BMG
Asteen muut singlet
| ”Sekopää” 2011 | ”MRJS!” 2012 | ”Pumppaa” 2012 |
"MRJS!" on rap-artisti Asteen 21. toukokuuta 2012 julkaistu single hänen neljänneltä studioalbumiltaan Sirkus palaa. Kappaleen kertosäkeessä laulaa rap-artisti/DJ Sini Sabotage. Asteen tuplaaja AJ räppää puolet kappaleen toisesta säkeistöstä.
Kappaleesta on julkaistu musiikkivideo.
Kappaleet

MRJS!
Aste
| --- | --- |
Albumit:   Sekasoppa EP  AD/HD  Surullisiilauluja  Nuorallatanssija  Sirkus Palaa  2.0  Grand prix  Everyday porrada 
Singlet:   ”AD/HD”  ”Poikkeus sääntöön”  ”Unelmien poikaystävä”  ”Mitä hei”  ”Normipäivä” (mukana Hank Solo)  ”Hilloo ja platinaa” (radio-promo)  ”Sekopää” (mukana Pete Parkkonen)  ”MRJS!” (mukana Sini Sabotage)  ”Pumppaa”  ”Shotti”  ”Spaceman”  ”Only One”  ”Yhdet sille”  ”Himalaja”  ”Mammanpoika”  ”Apinalauma”  ”Herää”  ”Peruskallio”  ”Enemmän kuin valmis”  ”Luonasi”  ”Monaco”  ”Pojat ei itke”  ”Vastaaja” feat. Mira Luoti  ”Ötökkä myrskyssä” feat. Raappana  ”Sudet”  ”Juuret ja siivet” (Aste & Irina)  ”Tuhansien hiekkateiden maa” feat. Aleksanteri Hakaniemi  ”Pelle”  ”Kuka suojelee sua” feat. Sara Siipola  ”Onks tää mikki pääl”  ”Kaupungilegondoi”  ”Mikä-Mikä-Maa” (Feat. EME)  ”7 Taivasta”  ”Köyhä laulaa” (Feat Diandra)  ”Chakrat sekasin” 
Musiikkivideot:   "Hyvii haltioit"  "Poikkeus sääntöön"  "Normipäivä"  "MRJS!"  "Pumppaa"  "Shotti"  "Spaceman"  "Only One"  "Himalaja"  "Apinalauma"  "Urpo"  "Grand Prix"  "No Go"  "Ötökkä myrskyssä (Live)"  "Tuhansien hiekkateiden maa" 
Muuta:  Diskografia
Markku Hietanen

| Markku Hietanen |
| --- | --- |
 Markku Hietanen ja Akaasia, 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1945 (ikä 78) Laihia
Kansalaisuus:  Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Seinäjoki
Lisenssi:  A
1000. voitto:  1988
2000. voitto:  2011
Markku Hietanen (s. 3. marraskuuta 1945 Laihia) on suomalainen menestynyt raviohjastaja ja -valmentaja. "Faari" lempinimellä kutsuttu Hietanen asuu Laihialla ja hänellä on A-ajolupa. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on ohjastanut yli 20 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut 2 243 lähtöä ja voittanut palkintorahoja yli 3,6 miljoonaa euroa. Hietasella on ravivoittoja kahdeksalta eri vuosikymmeneltä. Vuonna 2019 Suomen Hippos myönsi hänelle raviurheilun elämäntyöpalkinnon.
Hietanen aloitti ohjastamisen vuonna 1957 ja voitti ensimmäisen kerran samana vuonna Karma-oriilla. 1000. voittonsa Hietanen ohjasti Veluri-suomenhevosoriilla 13. kesäkuuta 1988 Seinäjoella ja 2000. voittonsa lämminveriruuna Charduksella 7. helmikuuta 2011 Seinäjoella. Hietanen on voittanut suomenhevosten Derbyn Sukkulalla vuonna 1977 ja Linkorilla 2009, kriteriumin Velurilla vuonna 1986 ja Ville Kallen ohjastajana vuonna 2020. Kuningatarkilpailun Hietanen voitti Akaasian kanssa Rovaniemellä vuonna 2018, ja oli Sukkulalla kahdesti toinen. Kuninkuuskilpailussa Heluri oli kolmas. Pikkuprinssi-kilpailun Hietanen on voittanut Velurilla 1986 ja Timantilla 1990.
Hietasen kahdesta tallista toinen tuhoutui tulipalossa 11. marraskuuta 1984. Palossa kuoli 12 hevosta, ainoastaan Heluri saatiin pelastettua palavasta tallista. Kesäkuussa 2020 varsa potkaisi Hietasta hänen mentyä erottamaan laitumella yhteenpäässeitä tammaa ja oria. Hietasella murtui rintaranka ja sormi, ja hän joutui olemaan pois kilparadoilta. Markku Hietaselta on poistettu kaulasta pahanlaatuinen kasvain. Kasvain havaittiin samassa yhteydessä, kun Hietasen niskaa tutkittiin sairaalassa raviradalla tapahtuneen kolarin jälkeen.
Hänen poikansa Hannu Hietanen ja Heikki Hietanen ovat myös raviohjastajia. Markku Hietasella on myös kaksi tytärtä.
Lättäsimput

| Lättäsimput |
| --- | --- |
 Krokotiilisimppu (Cociella crocodila)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Lättäsimput Platycephalidae  Gill, 1872
Katso myös
   Lättäsimput Wikispeciesissä   Lättäsimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lättäsimput (Platycephalidae) on simppukaloihin kuuluva kalaheimo. Lättäsimppulajeja tavataan lämpimistä vesistä Intian valtamerestä ja Tyyneltämerestä.
Lajit ja anatomia

Lättäsimppujen heimoon kuuluu 18 sukua ja 60–70 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia ja usein litteitä ja suuripäisiä kaloja. Lajien koko vaihtelee 10–110 cm:n välillä. Tyypillisiä piirteitä ovat pään piikit, kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs, sekä suu, jonka alaleuka työntyy yläleukaa pidemälle. Väriltään lättäsimppulajit ovat selästään tyypillisesti ruskeita, harmaita tai mustia, ja ruumiissa voi olla pilkkuja. Vatsapuoli on vaalea.
Levinneisyys ja elintavat

Lättäsimppujaleja tavataan  lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Ne elävät yleensä alle 300 metrin syvyydessä, tyypillisesti kaivautuneena heikkapohjaan. Ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Kutuaika on kesäkuukausina. Suurikokoiset lättäsimppulajit ovat hyviä ruokakaloja, ja eräillä niistä on myös kaupallista merkitystä.
Léon Bazille Perrault

Léon Bazille Perrault
Léon Bazille Perrault (16. kesäkuuta 1832 Poitiers – 6. elokuuta 1908 Royan) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli tyylisuunnaltaan 1800-luvun akateemisen taiteen edustaja.
Niukoista oloista lähtöisin ollut Perrault pääsi opiskelemaan taidetta François-Édouard Picotin ja William-Adolphe Bouguereaun oppilaana. Hän piti ensimmäisen näyttelynsä Pariisissa vuonna 1863 ja tuli aikansa taideyleisön suosikiksi.
Perrault`n uran alku oli Ranskan toisen keisarikunnan aikana, jolloin myös varastunut porvaristo halusi ostaa taidetta. Porvaristo halusi unohtaa vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen ja nähdä jotain kaunista. Perrault`n taide sopi juuri tähän tarkoitukseen ja tuli suosituksi.
Suurta yleisöä viehättivät Perrault`n maalausten hienostunut kompositio ja idealisoitu kuva maailmasta. Hän otti aiheensa mytologiasta, maalasi alastontutkielmia ja lapsia. Hänen lapsia esittävät maalauksensa olivat myös suosittuja, sillä niissä lapset ovat terveitä ja suloisia. Hän maalasi myös muutaman sotilaselämää kuvanneen maalauksen.
Henkilönä Perrault´n kuvailtiin olleen käytännönläheisen ja ahkeran joka työskenteli kymmenen tuntia vuorokaudessa. Hän kuvailtiin pitkäksi ja nopeasanaiseksi herrasmieheksi. Hän sai elinaikanaan tunnustuksia, kuten kunnialegioonan jäsenyyden. Hänen töitään oli Pariisin ohella esillä Lontoossa, Bostonissa, Philadelphiassa ja Wienissä.
Teoksia

La Baigneuse, (1875)
Vénus à la colombe, (1908)
Nukkuva Putto, (1882)
Aiheesta muualla

http://www.leonbazileperrault.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Lee Gaines

Otho Lee Gaines (21. huhtikuuta 1914 – 15. heinäkuuta 1987 Helsinki) oli yhdysvaltalainen jazz-laulaja, sanoittaja ja yksi Delta Rhythm Boys -yhtyeen perustajista.
Gaines sanoitti muun muassa Duke Ellingtonin kappaleet Take the 'A' Train ja Just A-Sitting and A-Rockin.
Gaines syntyi Missourin osavaltiossa Buena Vistan kaupungissa ja alkoi laulaa bassoa jo koulussa. Hän perusti kvartetin Langstonin yliopistossa Oklahomassa 1933. Hän kiersi pitkään Etelä-Amerikassa ja palasi takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1937.
Gaines sairastui syöpään viime vuosinaan ja muutti Suomeen, jossa hän asui noin vuoden ennen kuolemaansa. Hän kuoli vuonna 1987 73-vuotiaana Helsingissä ja hänet on haudattu Suomeen Helsingin Maunulan uurnalehtoon, kortteli 39, rivi 5, hautanumero 109.
Markku Hirvelä

Yökulkijat, Kotka, 2007.
Markku Mikael Hirvelä (s. 19. joulukuuta 1956 Rovaniemi) on suomalainen kuvanveistäjä. Hirvelän töiden materiaaleja ovat muun muassa pronssi, puu, betoni, alumiini ja keramiikka. Hän on opiskellut Limingan taidekoulussa ja Lahden taidekoulussa sekä taidehistoriaa Helsingin yliopistossa 1978–1979. Hirvelä valmistui kuvanveistäjäksi Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1984. Hirvelä asuu Kotkassa.
Hirvelän julkisiin teoksiin kuuluu muun muassa Kotkan veistospromenadin veistos Yökulkijat, joka on paljastettu vuonna 2007. Teoksen materiaaleina ovat graniitti, pronssi ja kulta.
Lee Geum-min

Lee Geum-min
Lee Geum-min (s. 7. huhtikuuta 1994) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010 sekä pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014. Lee pelasi Etelä-Korean naisten maajoukkueessa vuoden 2015 MM-kilpailuissa vaihtopelaajana tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Costa Ricaa vastaan ja koko pelin tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ranskaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut yhteensä 54 naisten maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.
Lee siirtyi kotimaansa Gyeongju KHNP:stä englantilaisseura Manchester Cityyn elokuussa 2019. Kauden 2020–2021 hän pelaa lainalla toisessa englantilaisseurassa, Brighton & Hove Albionissa.
Lee Gi-Yeol

Lee Gi-Yeol (kor. 이 기열; s. 29. helmikuuta 1940) on eteläkorealainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän osallistui Tokion olympialaisissa 1964 alle 87-kiloisten sarjaan, jossa hän putosi toisen kierroksen jälkeen.
La Toya Jackson

La Toya Jackson vuonna 2010.
La Toya Yvonne Jackson (s. 29. toukokuuta 1956 Gary, Indiana) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, tv-persoona ja entinen malli. Hän on Jacksonin perheen viides lapsi ja Michael ja Janet Jacksonin isosisko. Hän julkaisi 1980–1990-luvuilla useita musiikkialbumeita. Lisäksi hän on esiintynyt Playboy-lehdessä vuosina 1989, 1991 ja 1994. Sen jälkeen Jackson on esiintynyt useissa tositelevisio-ohjelmissa.
Diskografia

1980: La Toya Jackson
1981: My Special Love
1984: Heart Don't Lie
1986: Imagination
1988: La Toya
1989: Bad Girl
1991: No Relations
1992: Formidable
1994: From Nashville to You
1995: Stop in the Name of Love
Lee Fisher

Lee Fisher
Lee Fisher (s. 7. elokuuta 1951 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi 8. tammikuuta 2007 – 9. tammikuuta 2011 Ohion varakuvernöörinä.
Fisher on aiemmin ollut vuonna 1998 ehdolla Ohion kuvernööriksi, mutta hän hävisi vaaleissa republikaani Bob Taftille. Vuonna 2010 hän pyrki Yhdysvaltain senaatin jäseneksi, mutta hävisi Rob Portmanille.