stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ursula K. Le Guinin bibliografia
Suomentamattomat teokset > Muut lastenkirjat

Leese Webster.  (Kuvittanut James Brunsman)  New York:  Atheneum, 1979.  ISBN 978-0-689-30715-7
The Adventure of Cobbler’s Rune.  (Kuvittanut Alicia Austin)  New Castle, Virginia:  Cheap Street Press, 1982.  ISBN 978-0-941826-00-6
Solomon Leviathan’s Nine Hundred and Thirty-First Trip Around the World.  (Kuvittanut Alicia Austin)  New Castle, Virginia:  Cheap Street Press, 1983.  ISBN 978-0-399-21491-2
A Visit from Dr. Katz.  (Kuvittanut Ann Barrow)  New York:  Atheneum, 1988.  ISBN 978-0-689-31332-5
Fire and Stone.  (Kuvittanut Laura Marshall)  New York:  Atheneum, 1989.  ISBN 978-0-689-31408-7
Fish Soup.  (Kuvittanut Patrick Wynne)  New York:  Atheneum, 1992.  ISBN 978-0-689-31733-0
A Ride on the Red Mare’s Back.  (Kuvittanut Julie Downing)  New York:  Atheneum, 1992.  ISBN 978-0-531-07079-6
Tom Mouse.  (Kuvittanut Julie Downing)  New York:  Roaring Brook Press, 2002.  ISBN 978-0-7613-1599-5
Cat Dreams.  (Kuvittanut S. D. Schindler)  New York:  Orchard Books, 2009.  ISBN 978-0-545-04216-1
Suomentamattomat teokset > Tietokirjat

From Elfland to Poughkeepsie.  Portland, Oregon:  Pendragon Press, 1973.  ISBN 978-0-914010-00-5
The Language of the Night.  New York:  G. P. Putnam’s Sons, 1979.  ISBN 978-0-399-12325-2
Dancing at the Edge of the World.  New York:  Grove Press, 1989.  ISBN 978-0-8021-1105-0
Way of the Water’s Going. Images of the Northern California Coastal Range.  (Valikoima teoksesta Always Coming Home, valokuvat Ernest Waugh ja Allan Nicholson)  New York:  Harper and Row, 1989.  ISBN 978-0-06-016157-6
Steering the Craft. Exercises and Discussions on Story Writing for the Lone Navigator or the Mutinous Crew.  Portland, Oregon:  The Eighth Mountain Press, 1998.  ISBN 978-0-933377-46-2
The Wave in the Mind.  Boston, Massachusetts:  Shambhala Publications, 2004.  ISBN 978-1-59030-006-0
Cheek by Jowl. Essays.  Seattle, Washington:  Aqueduct Press, 2009.  ISBN 978-1-933500-27-0
Words Are My Matter. Writings About Life and Books, 2000–2016.  Easthampton, Massachusetts:  Small Beer Press, 2016.  ISBN 978-1-61873-134-0
No Time to Spare. Thinking About What Matters.  New York:  Houghton Mifflin Harcourt, 2017.  ISBN 978-1-328-66159-3
Dreams Must Explain Themselves and Other Essays 1972–2004.  London:  Gollancz, 2018.  ISBN 978-1-4732-0594-9
Ursula K. Le Guin. Conversations on Writing.  Portland, Oregon:  Tin House, 2018.  ISBN 978-1-941040-99-7
Ursula K. Le Guin. The Last Interview.  (Toimittanut David Streitfeld)  New York:  Melville House, 2018.  ISBN 978-1-61219-779-1
The Carrier Bag Theory of Fiction.  (Ensijulkaisu teoksessa Women of Vision, 1988)  UK:  Ignota, 2019.  ISBN 978-1-9996759-9-8
Suomentamattomat teokset > Novelleja

”LADeDeDa”. Nature March 2009, vol. 458. Yhdessä Vonda McIntyren kanssa.
”Elementals”. Antologiassa Horton, Rich (toim.): The Year’s Best Science Fiction & Fantasy. Prime Books, 2013.
”Pity and Shame”. Tin House, Summer 2018.
Suomentamattomat teokset > Kirjasia

Walking in Cornwall. A Poem for the Solstice.  (Omakustanne 1976. Uusi julkaisu:)  Maidstone:  Crescent Moon Publishing, 2008.
Tillai and Tylissos.  (Yhteisjulkaisu Theodora Kroeberin kanssa)  St. Helens, Oregon:  Red Bull Press, 1979.
In the Red Zone.  (Yhteisjulkaisu Theodora Kroeberin kanssa)  Northridge, California:  Lord John Press, 1983.  ISBN 978-0-935716-21-4
King Dog. A Screenplay.  (Käsikirjoitus)  Los Angeles:  Capra Press, 1985.
A Winter Solstice Ritual.  (Yhdessä Vonda McIntyren kanssa)  Ygor and Buntho Make Books Press, 1991.
No Boats.  (Yhdessä Vonda McIntyren kanssa)  Ygor and Buntho Make Books Press, 1992.
Blue Moon over Thurman Street.  (Valokuvat: Roger Dorband)  Portland, Oregon:  NewSage Press, 1993.  ISBN 978-0-939165-22-3
Kirjoihin pohjautuvia televisiosarjoja ja elokuvia

Maameren tarinat (Earthsea, 2004), Robert Liebermanin ohjaama minisarja.
Maameren tarinat (Gedo senki, 2006), Goro Miyazakin ohjaama Studio Ghiblin animaatioelokuva.
Kirjallisuutta

Bernardo, Susan & Murphy, Graham J.: Ursula K. Le Guin. A Critical Companion.  Westport, Connecticut:  Greenwood Press, 2006.  ISBN 978-0-3133-3225-8  (englanniksi)
Cadden, Mike: Ursula K. Le Guin Beyond Genre. Fiction for Children and adults.  New York:  Routledge, 2005.  ISBN 0-4159-9527-2  (englanniksi)
Freedman, Carl (editor): Conversations with Ursula K. Le Guin.  Jackson, Mississippi:  University Press of Mississippi, 2008.  ISBN 978-1-604-73093-7  (englanniksi)
Sisättö, Vesa & Jerrman, Toni (toim.): Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2004.  ISBN 951-692-560-X
Joakim Kemell

| Joakim Kemell |
| --- | --- |
 Kemell nuorten olympialaisissa vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Jyväskylän mlk, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jokke, Joksu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Nashville Predators
Sarja:  NHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  JYP (SML)
NHL-varaus:  17. varaus, 2022 Nashville Predators
Joakim Kemell (s. 27. huhtikuuta 2004 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Nashville Predatorsin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. Predators varasi Kemellin ensimmäisellä kierroksella 17. varausvuorolla NHL:n varaustilaisuudessa 2022. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta. Kemelliä on yleisesti pidetty yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista.
Ura > Seuraura > NHL-tulokassopimus

Kemellin odotettiin yleisesti tulevan varatuksi kymmenen ensimmäisen pelaajan joukossa NHL:n varaustilaisuudessa 2022. Hänen arvioitu varausnumeronsa liikkui useissa arvioissa sijoilla 5–8, mutta kanadalaisen The Sports Networkin asiantuntija Craig Button listasi Kemellin viimeisessä rankingissaan jopa sijalle 3. heti Shane Wrightin ja Juraj Slafkovskýn jälkeen. Hänet varattiin lopulta hieman yllättäen vasta varaustilaisuuden 17. pelaajana Nashville Predatorsiin. Kemell teki 15. heinäkuuta 2022 seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. SM-liigakauden 2022–2023 jälkeen hän liittyi maaliskuussa 2023 AHL-joukkue Milwaukee Admiralsiin. Kemell pelasi siellä loppukaudella 14 runkosarjaottelua tehden kuusi maalia ja 13 tehopistettä, ja 14 pudotuspeliottelua tehden 10 tehopistettä. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla maalilla. Kemellin maaleista neljä oli voittomaaleja, mikä oli eniten koko AHL:ssä. Keskisen divisioonan viidennessä loppuottelussa 21. toukokuuta 2023 vieraissa Texas Starsia vastaan hän teki kaksi maalia, joista ensimmäinen syntyi ylivoimalla ja se jäi Admiralsin 5–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Joukkue eteni läntisen konferenssin loppuotteluihin otteluvoitoin 3–2. Admiralsin kausi päättyi sarjan kuudennessa ottelussa, kun se taipui Coachella Valley Firebirdsille.
Kauden 2023–2024 hän pelasi kokonaan AHL:ssä. Hän pelasi 67 runkosarjaottelua ja teki niissä 16 maalia ja 41 tehopistettä. Admirals eteni toista kertaa peräkkäin konferenssin loppuotteluihin, mutta hävisi toistamiseen Coachella Valley Firebirdsille.
Kaudella 2024–2025 hän jatkoi Admiralsissa. Hänet valittiin AHL:n tähdistöotteluun helmikuussa 2025. Pian sen jälkeen Predators nosti hänet NHL:ään, ja hän teki NHL-debyyttinsä 8. helmikuuta 2025 vierasottelussa Chicago Blackhawksia vastaan. Hän kirjautti avausotteluunsa seitsemän laukausta ja loi maaliodottamaa kiitettävästi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2022 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Saksa 2022 | jääkiekko |  |
Kemell valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2019.
Kemell edusti Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Sveitsin Lausannessa järjestetyissä nuorten olympiakisoissa vuonna 2020. Yhteensä hän on pelannut 27 nuorten ja 27 poikien maaottelua.
Kemell pelasi myös Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021, jolloin hän toimi Suomen varakapteenina. Kemell oli tehopistein 5+1=6 joukkueen paras maalintekijä, ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa.
Kemell pelasi myös alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2021 ja 2022, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Suomen varakapteenina. Puolivälieräottelussa Kanadaa vastaan Kemell onnistui tekemään kypärätempun. Hänen kaksi ensimmäistä maaliaan syntyi ylivoimnalla ja Kemellin kolmas osuma ratkaisi Suomelle 6–5-jatkoaikavoiton ja välieräpaikan ajassa 60.28. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Välieräottelussa Ruotsia vastaan Kemell puolestaan sai puolestaan epäonnisen jäähyn koukkaamisesta vain 1.23 minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä, jonka johdosta Ruotsi teki 2–1-voittomaalin ylivoimalla vain 32 sekuntia ennen päätössummeria. Pronssiottelussa Tšekkiä vastaan hän teki kaksi maalia, joista toinen jäi Suomen 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle MM-pronssin. Kemell sai ottelussa myös syöttöpisteen Jere Lassilan tekemään 3–1-johtomaaliin. Hänet valittiin Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kemell valittiin joukkueen ottelun parhaaksi pelaajaksi myös Sveitsiä vastaan pelatun avausottelun päätteeksi. Hän voitti lopulta tehopistein 6+2=8 Suomen sisäisen maalipörssin ja Kemell jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jere Lassilan kanssa. Valmentajat valitsivat hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Kemell pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2022 ja 2023, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän sijoittui tehoilla 4+8=12 koko turnauksen pistepörssissä toiseksi edellään vain Kanadan Mason McTavish. Kemell valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuoden 2023 turnauksessa hän jakoi tehoilla 2+2=4 Suomen sisäisen pistepörssin voiton Sami Päivärinnan kanssa.
Pelityyli

Kemell on maininnut omiksi vahvuuksikseen luistelun, laukauksen ja kiekollisen pelin. Hän on maininnut yhdeksi esikuvakseen Aleksandr Ovetškinin, johon Kemelliä on myös verrattu pelityyliltään. Kesäkuussa 2022 hän vertasi itseään David Pastrňákiin.
Elokuussa 2021 yhdysvaltalainen The Athletic -lehti kirjoitti Kemellillä olevan kaikki avut NHL:ään paitsi koko. Lehden mukaan hän on hyvä luistelija sekä erittäin lahjakas ja luova pelaaja kiekon kanssa.
Kalajoki

| Kalajoki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kalajoen rantaa
Sijainti:  64°15′35″N, 023°56′55″E
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Ylivieskan seutukunta
Kuntanumero:  208
Hallinnollinen keskus:  Kalajoen kirkonkylä
Perustettu:  1865
– kaupungiksi:  2002
Kuntaliitokset:  Rautio (1973) Himanka (2010)
Pinta-ala ilman merialueita:  931,05 km² 97:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  2 391,29 km² 34:nneksi suurin 2022 
– maa:  924,13 km²
– sisävesi:  6,92 km²
– meri:  1 460,24 km²
Väkiluku:  12 267 84:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  13,27 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  18,1 %
– 15–64-v.:  55,7 %
– yli 64-v.:  26,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  95,8 %
– ruotsinkielisiä:  0,4 %
– muut:  3,8 %
Kunnallisvero:  8,3 % 243:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Jukka Puoskari
Kaupunginvaltuusto:  35 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • PS   • Vas.   • Vihr.   • SDP   • KD:   20 4 3 3 2 2 1
www.kalajoki.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalajoki on kaupunki Kalajoen suulla, Oulun Eteläisessä, Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa.
2024-12-3131. joulukuuta 2024 kaupungissa asui 12 267 henkilöä ja sen pinta-ala on 2 391,29 km², josta 6,92 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 13,27 asukasta/km².
Kaupunki on tunnettu matkailusta, maataloudesta ja metalliteollisuudesta. Kalajoki sijaitsee valtatien 8 ja valtatien 27 risteyksessä, ja sen läheisyydessä sijaitseva Rahjan satama toimii liikennesolmuna rekka- ja laivaliikenteen välillä. Lähimmät rautatieasemat sijaitsevat Ylivieskassa ja Kannuksessa.
Kalajoen naapurikunnat ovat Alavieska, Kokkola, Kannus, Merijärvi, Pyhäjoki, Sievi ja Ylivieska.
Historia > Kalajoki

Kalajoen kunta perustettiin vuonna 1865. Sen asukasluku kasvoi pitkään tasaisesti 1900-luvulla. 1920 kunnassa oli 5 780 asukasta. 1952 heitä oli 7 085 ja 1960 jo 7 373 asukasta. 1960-luku katkaisi kuitenkin suotuisan väestönkehityksen ja asukasluku laski vuoteen 1970 mennessä 6 979 asukkaaseen. 1970-luvulla väkiluku alkoi uudestaan kasvaa. Vuonna 1985 Kalajoella oli asukkaita 9 108. Siitä tuli kaupunki vuoden 2002 alussa.
Historia > Himanka

Vuonna 1868 Himangasta muodostui oma pitäjä. Vuonna 1870 asukkaita oli jo 2 192, samana vuonna Kannuksen Mutkalamminkylästä siirrettiin kaksi taloa Himangan Himankakylään. Talot olivat Ainali ja Oja. Himangan asukasmäärää vähensivät 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa siirtolaisuus. Siirtolaiset muuttivat alueelta pääosin Amerikkaan. Paikallisia urheiluseuroja ovat Himangan Urheilijat, Himangan Roima sekä Himangan Pallo. Ahti Pöyhtäri, vuonna 1999 kuollut kunniamerkein palkittu sotaveteraani ja paikallispoliitikko, on kirjoittanut seudun historiasta. Hän oli syntynyt Himangalla 11. elokuuta 1918. Himanka on myös eräs Suomen merkittävimmistä ruokaperunan tuottajakunnista. Ennen vuotta 2010 tehtyä kuntaliitosta kunnan asukasluku oli 3 022.
Historia > Rautio

Kappeliseurakunnan oikeudet Rautio sai 11. marraskuuta 1826. Tällöin liitettiin myös Kärkisen kylä samaan kappeliin. Itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi Rautio oikeutettiin 1912, mutta todellisuudessa tämä tapahtui vasta vuonna 1921. Pitäjässä oli kaksi isompaa kylää: Kirkonkylä ja Kärkinen. Asutuksen muodostumisen mukaan erotettiin myös seuraavat kylät: Huhtakylä, Hollanti, Sorvari, Taipale, Pahkamaa, Typpö ja Iso-oja. Vuonna 1970 pitäjässä oli 1 423 asukasta.
Historia > Kuntaliitokset

Raution kunta liittyi Kalajokeen 1973. Himangan kunta liittyi Kalajoen kaupunkiin 1. tammikuuta 2010. Uuden kunnan vaakunaksi tuli Himangan vaakuna. Samalla Himangan alue siirtyi Keski-Pohjanmaan maakunnasta Pohjois-Pohjanmaan maakuntaan.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kalajoen väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 11 984 | 11 984 |
| 1985 | 1985 |    | 12 532 | 12 532 |
| 1990 | 1990 |    | 12 728 | 12 728 |
| 1995 | 1995 |    | 12 814 | 12 814 |
| 2000 | 2000 |    | 12 376 | 12 376 |
| 2005 | 2005 |    | 12 282 | 12 282 |
| 2010 | 2010 |    | 12 562 | 12 562 |
| 2015 | 2015 |    | 12 621 | 12 621 |
| 2020 | 2020 |    | 12 358 | 12 358 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kalajoella oli 12 516 asukasta, joista 9 272 asui taajamissa, 2 935 haja-asutusalueilla ja 309:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kalajoen taajama-aste on 76,0 %. Kalajoen taajamaväestö jakautuu neljän eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kalajoen kirkonkylä | 6 620 |
| 2 | Himangan kirkonkylä* | 1 708 |
| 3 | Kalajoen hiekkasärkät | 538 |
| 4 | Rautio | 406 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Himangan kirkonkylän asukkaista yksi asuu Kokkolan kaupungin puolella.
Väestö > Uskonto

Uskontokuntiin kuuluminen Kalajoella, Tilastokeskus (2023)
Luterilaisuus (81.6%)
Muut uskonnot (1.5%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (16.9%)
Kalajoen kaupungissa 81,6 prosenttia asukkaista kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,5 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 16,9 prosenttia väestöstä. Kalajoella toimii yksi evankelis-luterilainen seurakunta, Kalajoen seurakunta, joka kuuluu Oulun hiippakunnan alaiseen Kalajoen rovastikuntaan. Aikaisemmin nykyisen Kalajoen alueella ovat toimineet vuonna 2010 liitetty Himangan seurakunta ja vuonna 2006 liitetty Raution seurakunta.
Luterilaisten herätysliikkeiden piirissä Kalajoki kuuluu herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kalajoki ja Himanka kuuluvat rauhansanalaisuuden voimakkaan kannatuksen alueeseen. Kalajoella on voimakasta kannatusta myös vanhoillislestadiolaisuudelle sekä herännäisyydelle. Jossain määrin Kalajoella toimivat myös kansanlähetys ja uusheräys. Himangan alueella alkaa puolestaan evankelisuuden kannatusalue.
Rauhansanalaisuuden piirissä Kalajoella toimii Lähetysyhdistys Rauhan Sana, jolla on paikallisyhdistykset Kalajoella, Himangalla, Rautiossa ja Pahkalassa. Vanhoillislestadiolaisuuden piirissä Kalajoella toimii kolme rauhanyhdistystä: Kalajoen Mehtäkylän rauhanyhdistys, Kalajoen rauhanyhdistys sekä Raution seudun rauhanyhdistys. Uudenheräyksen piirissä Kalajoella toimii Kalajoen seudun Uusheräys. Herännäisyyden piirissä Herättäjä-Yhdistyksen paikallisosasto on Kalajoen paikallisosasto.
Helluntailiikkeen piirissä Kalajoella toimii vuonna 1989 perustettu Kalajoen helluntaiseurakunta. Vapaakirkollisuuden piirissä Kalajoella toimii Suomen Vapaakirkkoon kuuluva Kalajoen vapaaseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kalajoen alueella toimii Pohjois-Suomen ortodoksinen seurakunta.
Luonto ja maantiede

Kalajoki on maisemiltaan pohjoisessa laakeaa ja etelässä kumpuilevaa, jokiuomien halkomaa tasankoa.
Kallioperä on kivilajikoostumukseltaan vaihtelevaa. Kunnan pohjois- ja keskiosassa on pääasiassa graniittia ja granodioriittia ja eteläosassa kiillegneissiä ja migmaattia. Lisäksi kunnan alueella esiintyy muun muassa gabroa ja gneissejä, Pöntiönjoen koillispuolella on myös grano- ja kvartsidioriittia. Kalajoen kallioperässä on myös pieniä määriä arvokkaita mineraaleja, kuten molybdeeniä. Siellä täällä kunnan alueella, varsinkin rannikolla, on louhikoita, kalliomaastoa ja kivikkorantaisia saaria.
Yleisimmät maalajit ovat moreeni, turve ja tulvakerrostumat sekä rannikolta myös hietaa ja hiekkaa. Kalajoki on kuuluisa laajoista hiekkarannoistaan ja dyyneistään, joista huomattavimpia ovat lähes 20 metriä korkeat Tuomipakat. Kasvillisuuden sitomia dyynejä on runsaasti myös sisämaassa. Kaikkiaan Kalajoen rannoilla on hiekkadyynejä noin 600 hehtaaria. Jokilaaksoissa on tulva- ja rantahiekkakerroksia sekä savikoita.
Korkeuserot ovat Kalajoen alueella vähäiset, pääasiassa 5–10 metriä. Maaston korkeus kasvaa verkalleen rannikolta sisämaahan päin. Kunnan keski- ja eteläosassa maasto on loivasti kumpuilevaa ja korkeimmat kohoumat ylittävät 50 metrin tason. Ylävintä on Raution alueella, jossa on useita yli 80 metriä korkeita moreenimäkiä, kuten Riitaharju Rättyänojan ja Peräjärven välillä ja Taipaleenkangas Vääräjoen ja Hollannin välillä. Kalajoen alueella on useita soita. Rannikolla suot ovat pieniä, mutta sisämaassa laajempia. Suurimpia soita ovat Kaakkurinneva, Karhunmaanneva ja Paloneva.
Maankohoamisen jatkuvasti muokkaama rantaviiva on eteläistä osaa lukuun ottamatta eheä. Maankohoamisen vaikutuksesta veden alta paljastuu uutta maata, jonka aluksi valtaa kosteikkokasvillisuus. Etenkin Raumanjoen pohjoispuolella on kosteita rantaniittyjä. Rahjan saaristo muodostaa ainutlaatuisen maisemakokonaisuuden. Aavan meren keskellä, parin peninkulman päässä Kalajoen rannikosta kohoavat Kallankarit. Ulkokalla on vain vajaan hehtaarin laajuinen majakkasaari. Maakalla on noin kahden hehtaarin laajuinen kalliosaari, jonka lähellä oli aikoinaan Pohjanmaan tuottoisin kalastuspaikka.
Kunnan tärkeimmät vesiväylät ovat Kalajoki ja sen sivujoki Vääräjoki, Siiponjoki sekä puhdasvetinen Lestijoki, joka Saarenpäässä haarautuu kahtia (eteläinen haara on Tomujoki) ja yhtyy vähän ennen jokisuuta Raumanjoeksi. Kalajoen muita jokia ovat Himanganjoki ja Pöntiönjoki. Kunnan alueella ei ole lainkaan järviä, vain pieniä lampia.
Luonto ja maantiede > Etäisyyksiä

Etäisyydet suurempiin asukaskeskuksiin valtateitä pitkin ovat:
Ouluun 130 km (valtatie 8)
Raaheen 60 km (valtatie 8)
Ylivieskaan 40 km (valtatie 27)
Kokkolaan 68 km (valtatie 8)
Helsinkiin 548 kilometriä
Luonto ja maantiede > Kylät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kalajoella Kääntä  Etelänkylä  Kurikkala  Kärkinen  Mehtäkylä  Pitkäsenkylä  Pohjankylä  Rahja  Tynkä  Typpö  Vasankari  |  Rautiossa Alapäänkylä  Kärkisenkylä  Rautionkylä  Typpönkylä  Ylipäänkylä  |  Himangalla Ainali  Hillilä  Himankakylä  Lahdensuu  Pahkala  Pernu  Pöntiö  Rautila  Saarenpää  Tomujoki  Torvenkylä  Kannuskylä  |
Talous

Kalajoen työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (11.2%)
Jalostus (32.9%)
Palvelusektori (54.6%)
Muut sektorit (1.3%)
Talousalueena Kalajoki kuuluu Ylivieskan seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 38 106 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 38. suurin.
Kalajoella oli vuonna 2022 yhteensä 4 598 työpaikkaa ja kaupungissa asui 4 964 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 70,6 prosenttia. Kalajoen työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 54,6 prosenttia, jalostuksen 32,9 prosenttia ja alkutuotannon 11,2 prosenttia.
Kalajoen työpaikkaomavaraisuus on 92,6 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 78,0 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 7,2 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kalajoella on 148,5 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Teollisuus > Metsäteollisuus

Kalajoki, kuten koko Pohjanmaa, on metsän peittämää alankoa. Kalajoella on siis paljon metsää, sekä aikojen kuluessa ollut useita sahoja. Tällä hetkellä sahoja on ainoastaan yksi, Junnikkalan Saha.
Talous > Teollisuus > Metalliteollisuus

Metalliteollisuuden yrityksiä ovat:
Kalajoen Timanttikairaus (Oy Kati Ab) on yksityinen malminetsinnän palveluihin erikoistunut yritys.
Konehuolto T. Pöyhtäri maatalouskoneisiin ja metallirakentamiseen erikoistunut yritys.
Talous > Teollisuus > Maatalous

Kalajoella on paljon maataloutta ja kotieläintiloja. Paljon on esimerkiksi lehmä- ja lihakarjatiloja sekä turkistiloja.
Talous > Teollisuus > Tuulivoimalat

TuuliWatti Oy alkoi rakentaa ke­vääl­lä 2014 Kalajoen Mus­ti­lan­kan­kaalle Suomen suurinta tuulivoimapuistoa. Puiston 22 tuu­li­voi­ma­lan ko­ko­nais­te­ho on 73 megawattia.
Talous > Matkailu

Hiekkasärkät
Talous > Palvelut

Rahjan satama
Tuontitukku.fi kalajokinen erilaisen tavaran verkkokauppa ja myymälä
Kulttuuri > Nähtävyydet

Kalajoen nähtävyyksiä ovat muun muassa Maakallan vanha miljöö saaristokirkkoineen Kallankareilla ja Ulkokallan majakkasaari, Hiekkasärkät ja Rahjan saaristo.
Kalajoen tiilikirkko on 1870-luvun lopulta. Vuonna 1802 rakennettu Kalajoen pappila paloi 2011 ja se kunnostettiin samana vuonna. Raution puukirkko on vuodelta 1800, Himangan puukirkko on muutaman vuoden sitä vanhempi.
Mestarihiihtäjä Jussi Kurikkalan patsas on Kalajoella, kuten myös muun muassa Oravaisten taistelussa kunnostautuneen Wilhelm von Schwerinin hauta.