stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anglesey
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anglesey Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Walesin hallintoalueet
Anglesey
Blaenau Gwent
Bridgend
Caerphilly
Cardiff
Carmarthenshire
Ceredigion
Conwy
Denbighshire
Flintshire
Gwynedd
Merthyr Tydfil
Monmouthshire
Neath Port Talbot
Newport
Pembrokeshire
Powys
Rhondda Cynon Taf
Swansea
Torfaen
Vale of Glamorgan
Wrexham
Angleseyn Ison-Britannian pääsaareen yhdistävä Menain riippusilta.
Bryn Celli Ddun hautakammion rakentaminen aloitettiin mahdollisesti noin 5 000 vuotta sitten.
Anttilan keramiikka

Anttilan keramiikka on Suomen varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä keski- ja pohjoissuomalainen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi Säräisniemen keramiikkaan 2 (Sär-2). Sitä käytettiin ajanjaksolla 1100 eaa.–500 eaa., mikä jää ajallisesti itäisen ja vanhemman Lovozeron keramiikan ja pohjoisen ja nuoremman Kjelmøyn keramiikan väliin.
Piirteitä

Anttilan keramiikka noudattaa muotoilussa samoja pääpiirteitä kuin muuttikin Sär-2 keramiikkaryhmän alaryhmät. Astiat olivat tasapohjaisia, astian kyljet olivat suorat lukuun ottamatta suuaukon reunoja, jotka taivutettiin ulospäin. Astiat koristeltiin säästeliäästi ja pelkistetysti. Anttilan keramiikassa vedettiin astian yläosaan uria tai muita vähäisiä friisejä. Astiat valmistettiin levittämällä tai painamalla savea teroitetun puumuotin ympärille. Kun astia poltettiin, paloi muotti samalla astian sisältä. Muihin ryhmiin verrattuna savimassan sekoitteesta puuttuvat asbestikuidut, joten Anttilan keramiikkaa ei lueta asbestikeramiikaksi. Sekoiteaineina olivat ainakin talkki-, vuolukivi- ja kiillemurske.
Levintä

Anttilan keramiikka on Christian Carpelanin luokittelun (1965) mukaan Säräisniemen keramiikan 2 pohjoissuomalainen ryhmä, mutta sen löytöjen painopiste sijaitsee Kainuussa. Siellä erityisesti Vaalasta ja Suomussalmelta on saatu talteen suurin osa löydetystä keramiikasta.
Levintä > Tunnettuja löytöpaikkoja

Kemijärven Anttilan (silloisen) talon asuin- ja löytöpaikka Kemijoen varressa
Suomussalmen Ruhtinansalmen kuuden kohteen alueella runsaslukuisin Sär-2 keramiikan alatyyppi on juuri Anttilan keramiikka. Kohteet ovat Kalmosärkkä, Kellolaisten Tuli, Mikonsärkkä, Nuolisärkkä ja Maikonsärkkä.
Vaalan Sillankorva
Tutkimushistoriaa

Anttilan keramiikkaa on löydetty vähän ja sitä on myös tutkittu vähän. Carpelanin lisäksi Anttilan keramiikkaa, tai yleisesti ottaen pohjoissuomalaista ryhmää, ovat käsitelleet muun muassa Matti Huurre vuonna 1983, Aimo Kehusmaa vuonna 1972 ja Mika Lavento vuonna 1992 ja 1996.
Äänivalli

F/A-18 Hornet etenee yliäänennopeudella. Pilvi muodostuu shokkiaallon alipaineen saadessa ilman kosteuden tiivistymään vesipisaroiksi (Prandtl-Glauertin singulariteetti).
Toinen F/A-18 Hornet yliäänennopeudella, tästä kuvasta näkyy hyvin shokkiaallon kartiomainen muoto.
Äänivalli on ilmiö, joka esiintyy, kun kappaleen nopeus kiihtyy lähelle äänen nopeutta.  Nimitys tulee siitä, että tilanne voi tuntua kuljettajasta siltä kuin hän olisi törmännyt näkymättömään esteeseen.
Yliäänipamaus on fysikaalinen ilmiö, jota kansanomaisesti kutsutaan usein äänivallin rikkoutumiseksi. Vastoin yleistä harhaluuloa ilmiö ei kuitenkaan johdu äänen nopeuden ylittymisestä vaan pikemminkin siitä, että kappale etenee yliäänennopeudella. Kun lentokoneen, luodin tai jonkin muun kappaleen nopeus on äänen nopeutta suurempi, sen ympärille muodostuu kartiomainen ääniaaltojen muodostama tihentymä, shokkiaalto. Ilmiö on luonteeltaan samankaltainen kuin veneen tai laivan keula-aalto. Kun shokkiaalto osuu havaitsijan korvaan, se kuullaan pamauksena, samalla tavoin laivan keula-aalto voidaan havaita sen osuessa rantakivikkoon.
Shokkiaalto muuttaa lentokoneen siiven painejakaumaa, jolloin koneen ohjattavuusominaisuudet muuttuvat merkittävästi. Kehitettäessä yhä nopeampia lentokoneita toisen maailmansodan aikana se oli merkittävä tekninen ongelma, jota kutsuttiin äänivalliksi (engl. Sound Barrier). Ongelmana oli sellaisen hävittäjälentokoneen suunnittelu, joka on ohjattavissa lennettäessä sekä pienillä nopeuksilla, transsoonisella nopeudella että yliääninopeudella. Kun yhdysvaltalainen lentäjä Chuck Yeager saavutti 14. lokakuuta 1947 X-1-koekoneella 1 127 kilometrin tuntinopeuden, "äänivalli" murtui, toisin sanoen pahimmat tekniset ongelmat saatiin ratkaistuksi.   Äänivalli jäi kuitenkin käsitteenä elämään, ja sillä tarkoitetaan äänen nopeuden ylittymistä.
Äänen nopeus normaaliolosuhteissa merenpinnan tasolla 21 °C:n lämpötilassa on noin 344 m/s (1 238 km/h).
Autolla äänen nopeus ylitettiin ensimmäisen kerran lokakuussa 1997, kun Andy Green ajoi Thrust SSC -autolla 1 227 kilometrin tuntinopeudella.
António José da Rocha Couto

António José da Rocha Couto (s. 18. huhtikuuta 1952 Vila Boa do Bispo) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Portugalin lähetysseuran papiksi 3. joulukuuta 1980 ja nimitettiin Bragan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Azuran titulaaripiispaksi 6. heinäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Ferreira da Costa Ortiga, jota avustivat Manuel José Macário do Nascimento Clemente ja António Augusto dos Santos Marto.
Da Rocha Couto sai 19. marraskuuta 2011 nimityksen Lamegon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. tammikuuta 2012.
Gaztelugatxe

Gaztelugatxe
Gaztelugatxe tai San Juan de Gaztelugatxe on Espanjan Biskajan maakunnassa, lähellä Bakion ja Bermejon rantakaupunkeja sijaitseva pieni jyrkkärinteinen luoto, joka on suosittu nähtävyys. Luoto on suojeltu biotooppi. Gaztelugatxe on lähellä rantaa, ja mantereelta vie luodolle kapea kivisilta.
Luodon huipulla on pieni kirkko. Sinne johtavat mutkittelevat kiviset portaat, joissa on 241 askelmaa. Gaztelugatxelle on perimätiedon mukaan rakennettu ensimmäinen erakkomaja 800-luvulla, ja 1100-luvulla sinne perustettiin luostari. Munkit hylkäsivät kuitenkin luostarin kaksi vuosisataa myöhemmin vieden mukanaan kaikki arvoesineet. Kertomusten mukaan Sir Francis Drake olisi hyökännyt luodolle vuonna 1596, tappanut siellä asuneen erakon ja ryöstänyt kaikki arvoesineet.
HBO:n televisiosarjassa Game of Thrones Gaztelugatxe toimi yhtenä Lohikäärmekivelle sijoittuneiden ulkokohtausten kuvauspaikoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gaztelugatxe Wikimedia Commonsissa
Aplicom

| Aplicom Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1995 
Toimitusjohtaja:  Harri Mikkonen
Kotipaikka:  Äänekoski 
Liikevaihto:  5,8M € (2020) 
Liikevoitto:  143,8k € (2020) 
Henkilöstö:  32 (2020) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aplicom Oy on suomalainen yritys, joka kehittää ja valmistaa paikannus- ja telematiikkalaitteita erityisesti ajoneuvoympäristöön.  Yrityksen pääkonttori sijaitsee Jyväskylässä, myynti- ja markkinointi Helsingissä
.
Tausta

Aplicom syntyi Nokia Mobile Phones-yhtiön "Mobile Data Unit"-yksiköstä vuonna 1990. Osakeyhtiö siitä tuli vuonna 1995, kun sen toimiva johto osti yrityksen itselleen Computec Ltd-yritykseltä.
1990-luvun alussa yhtiö kehitti radiomodeemeja autojen ajoneuvotietokoneisiin myyden laitteita mm. Ruotsin puolustusvoimille. 1990-luvulla Aplicom pääsi muun muassa DaimlerChryslerin toimittajaksi. 2000-luvun alussa se laajensi toimintaansa myös muuhun machine-to-machine-tietoliikenteeseen. Vuonna 2005 Aplicom otti haltuunsa Nokian machine-to-machine GSM-moduliliiketoiminnan.
Liiketoiminta

Aplicom valmistaa IoT-laitteita ammattikäyttöön. Aplicom on telematiikkaratkaisujen toimittajien sekä kone- ja laitevalmistajien kumppani. Aplicom on tehnyt telematiikkaa jo yli 30 vuotta.
Aplicomin tuotteita myydään palveluntarjoaja- ja järjestelmätoimittajaverkoston kautta yli 30 maassa. Aplicomin laitteita on käytössä esimerkiksi eri kuljetusyrityksillä, jätehuolto-, hälytys-, kaivos-, öljynkuljetus- ja kylmäkuljetusajoneuvoissa sekä lentokenttien huoltoajoneuvoissa, ja jopa lentokoneissa.
Ajoneuvoihin ja muihin liikkuviin laitteisiin asennattavat Aplicom- laitteet välittävät tietoa kohteen sijainnista, nopeudesta ja kiihtyvyyksistä. Laitteet lukevat lisäksi dataa CAN-väylästä ja antureilta sekä esimerkiksi Bluetoothin avulla liitettävistä muista lähteistä. Aplicomin tarjonta pitää sisällään laitteet, laiteohjelmistot, tiedonsiirtoratkaisut.
Aplicomin ajoneuvotietokoneen pohjana on reaaliaikakäyttöjärjestelmällä varustettu teollisuustietokone. Tyypillisesti tämä varustettu GPS-paikantimilla ja se kommunikoi GPRS-verkon välityksellä. Seurattavista ajoneuvoista voidaan kerätä tietoa esim. ajoneuvon sijainnista, suunnasta, nopeudesta, ajotyylistä ja ajoneuvon käyttäytymisestä. Ratkaisut mahdollistavat esimerkiksi lastin lämpötilan seurannan, automaattisen ajopäiväkirjan tuottamisen sekä kuljettajan ja toimiston välisen kommunikoinnin.
Aiheesta muualla

Isoveli valvomaan autoilua? Satelliittipaikannin helppo vaientaa (mtv3.fi)
Anna Lenah Elgström

Anna Lenah Elgström noin vuonna 1930.
Anna Helena Maria (Anna Lenah) Elgström-Collijn (29. joulukuuta 1884 Helsingborg, Ruotsi – 23. joulukuuta 1968) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja naisasianainen.
Elgströmin vanhemmat olivat rakennusinsinööri Nils O. Elgström ja Maria Strömberg. Elgström opiskeli Tukholmassa Tekniska skolanissa ja Högre konstindustriella skolanissa, Althinin ateljeessa sekä ulkomailla Kööpenhaminassa ja Pariisissa 1903–1909. Hän kirjoitti vuosina 1909–1911 toimittajana muun muassa nimimerkeillä "Lenah" ja "Ale" muun muassa Stockholms Dagbladiin ja Aftonbladetiin.
Elgström oli vuodesta 1912 naimisissa teatterijohtajan, kirjailija Gustaf Collijnin kanssa.
Teokset

Gäster ja främlingar (1911)
Hafsboken (1912)
Fattigfolk (1912)
Den sjunde basunen. 1915
En romantikers hustru: roman. 1922
Myrstacken. 1923
Revolutionsnoveller. 1926
Äventyr. 1926
Anna Lenah Elgström, Gustaf Collijn: U. S. A. liv och teater. 1927
Stjärnan vars namn är malört. 1928
Myrstacken. 1929
Kvinnor. 1930
H. L. Mencken, ; Anna Lenah Elgström, Anna Lenah Tallqvist: Samlade fördomar: artiklar och essayer. 1931
Resenär. 1932
Ett vardagsäventyr: myrstacken. 1932
Noveller i urval. 1934
Elsa i männens värld. 1936
Från år noll till tre: roman. 1938
Mödrar. 1938
Innan det blir för sent. 1940
Italiens elfte timme. 1943
Den kloka Elsa. 1943
De trogna: noveller. 1944
Tidens kvinnor. 1944
Ett fritt hjärta. 1946
Isabel de Palencia, Anna Lenah Elgström, Nils Holmberg, Spanien mot friheten, 1946
Spanien under Francos regim
Elsa och kärleken. 1946
Teokset > Suomennetut teokset

Aikamme naisia (Tidens kvinnor) suom. Katri Ingman. Helsinki: Suomen kirja 1946.
António José de Almeida

António José de Almeida
António José de Almeida (27. heinäkuuta 1866 Vale da Vinha, Penacova – 31. lokakuuta 1929 Lissabon) oli portugalilainen poliitikko.
De Almeida opiskeli lääketiedettä Coimbran yliopistossa ja perusti yliopistot Portoon ja Lissaboniin. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1916–1917 ja presidenttinä 1919–1923.
Andorra Eurovision laulukilpailussa

| Andorra |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  RTVA
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  6
Ensiesiintyminen:  2004
Paras sijoitus:  12. (2007 SF)
Huonoin sijoitus:  23. (2005 SF, 2006 SF)
Paras pistemäärä:  80
Huonoin pistemäärä:  8
Viimeinen sija:  1 (2006 SF)
Andorra osallistui Euroviisuihin ensimmäisen kerran 2004. Vuoden 2009 kisojen jälkeen maa vetäytyi pois eikä ole sen jälkeen osallistunut. Kilpailusta vetäytymisen syynä olivat rahoitusongelmat.[lähde? ] Maa ei ole kertaakaan päässyt finaaliin asti. Andorra käytti jokaisessa kappaleessaan ainakin osittain katalaanin kieltä.
Andorran sijoitukset

| Vuosi | Artisti(t) | Kappale | Finaali | Pisteet | Semifinaali | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Marta Roure | Jugarem A Estimar-Nos | – | – | 18 / 22 | 12 |
| 2005 | Marian van de Wal | La Mirada Interior | – | – | 23 / 25 | 27 |
| 2006 | Jenny | Sense Tu | – | – | 23 / 23 | 8 |
| 2007 | Anonymous | Salvem el món | – | – | 12 / 28 | 80 |
| 2008 | Gisela | Casanova | – | – | 16 / 19 | 22 |
| 2009 | Susanne Georgi | La teva decisio (Get a life) | – | – | 15 / 18 | 8 |
Andorran äänestyshistoria > Andorran antamat pisteet

Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Andorra ei selviytynyt finaaleihin 2004–2009, mutta sai äänestää niissä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Andorran antamat pisteet 2004–2009
| Maa | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Pisteet |
|  Espanja | 12 | 12 | 12 | 0 | 12 | 12 | 60 |
|  Ukraina | 10 | 0 | 5 | 12 | 6 | 0 | 33 |
|  Ranska | 7 | 5 | 0 | 8 | 3 | 3 | 26 |
|  Suomi | X | X | 10 | 7 | 4 | 0 | 21 |
|  Kreikka | 8 | 4 | 1 | 0 | 8 | 0 | 21 |
|  Romania | 0 | 7 | 3 | 10 | 0 | 0 | 20 |
|  Ruotsi | 5 | 0 | 8 | 2 | 0 | 2 | 17 |
|  Portugali | X | X | X | X | 10 | 6 | 16 |
|  Israel | X | 8 | 0 | X | 0 | 7 | 15 |
|  Venäjä | 0 | 0 | 6 | 3 | 5 | 0 | 14 |
|  Norja | 0 | 2 | 0 | X | 1 | 10 | 13 |
|  Unkari | – | 6 | – | 6 | X | X | 12 |
|  Latvia | X | 10 | 0 | 0 | 2 | X | 12 |
|  Liettua | X | X | 7 | 1 | X | 0 | 8 |
|  Tanska | X | 3 | 0 | X | 0 | 5 | 8 |
|  Islanti | 0 | X | X | X | 0 | 8 | 8 |
|  Azerbaidžan | – | – | – | – | 7 | 0 | 7 |
|  Malta | 6 | 0 | 0 | X | X | 1 | 7 |
|  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 4 | 6 |
|  Saksa | 0 | 0 | 0 | 5 | 0 | 0 | 5 |
|  Kypros | 4 | 0 | X | X | X | X | 4 |
|  Irlanti | 0 | X | 4 | 0 | X | X | 4 |
|  Moldova | – | 0 | 0 | 4 | X | 0 | 4 |
|  Turkki | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
|  Serbia ja Montenegro | 2 | 0 | – | – | – | – | 2 |
|  Belgia | 1 | X | X | X | X | X | 1 |
|  Sveitsi | X | 1 | 0 | X | X | X | 1 |
Lähteet: 
X = maa ei selviytynyt finaaliin, – = maa ei osallistunut kilpailuun
Andorran äänestyshistoria > Andorran saamat pisteet

Andorra ei selviytynyt finaaliin 2004–2009.
Arlen Specter

Arlen Specter
Arlen J. Specter (12. helmikuuta 1930 Wichita, Kansas, Yhdysvallat – 14. lokakuuta 2012) oli Yhdysvaltain senaatin jäsen Pennsylvaniasta. Hän oli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen vuodesta 1966 aina vuoden 2009 huhtikuun 28. päivään saakka, jolloin hän ilmoitti eroavansa puolueesta ja liittyvänsä demokraatteihin. Syyksi puolueloikkaukseen Specter ilmoitti vieraantumisen republikaanisen puolueen näkemyksistä.
Specter valittiin senaattiin viisissä peräkkäisissä vaaleissa vuosina 1980, 1986, 1992, 1998 ja 2004. Hän pyrki ehdolle myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta hävisi demokraattien esivaaleissa Joe Sestakille. Specter toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 30 vuotta, tammikuusta 1981 tammikuuhun 2011. Hän on valmistunut lakimieheksi Yalen yliopistosta. Hänellä on vaimonsa Joan L. Levyn kanssa pojat Shanin ja Steve.
Specter työskenteli Warrenin komissiolle nuorena juristina. Hän kärsi Hodgkinin lymfoomasta, johon hän kuoli 14. lokakuuta 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arlen Specter Wikimedia Commonsissa
Violent Femmes

Violent Femmes
Violent Femmes on yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Se perustettiin Milwaukeessa 1980-luvun alussa. Vuonna 1983 yhtye sai levytyssopimuksen Slash Recordsin kanssa. Samana vuonna ilmestyi debyyttialbumi Violent Femmes, joka myi platinaa kymmenen vuotta sen julkaisun jälkeen.
Vuonna 1984 ilmestyi Violent Femmesin toinen albumi, countryvaikutteinen Hallowed Ground. Kolmas albumi The Blind Leading the Naked (1986) jäi viimeiseksi ennen yhtyeen hajoamista samana vuonna. Yhtye ilmoitti palaavansa vuonna 1989. Se solmi levytyssopimuksen Reprise Recordsin kanssa ja julkaisi albumit 3 ja Why Do Birds Sing?. Vuonna 1993 rumpali Victor DeLorenzo lähti yhtyeestä. Hänet korvasi Guy Hoffman. DeLorenzo palasi yhtyeeseen vuonna 2002.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Gordon Gano (s. 1963) - laulu, kitara
Brian Ritchie (s. 1960) - basso
Victor DeLorenzo (s. 1954) - rummut, lyömäsoittimet
Jäsenet > Entiset jäsenet

Guy Hoffman (s. 1954) - rummut
Diskografia > Albumit

Violent Femmes (1983)
Hallowed Ground (1984)
The Blind Leading the Naked (1986)
3 (1988)
Debacle: The First Decade (kokoelma, 1990)
Why Do Birds Sing? (1991)
Add It Up (kokoelma, 1993)
New Times (1994)
Rock!!!!! (1995)
Viva Wisconsin (live, 1999)
Freak Magnet (2000)
Something's Wrong (2001)
Violent Femmes (Deluxe Edition) (2002)
Permanent Record: The Very Best of Violent Femmes (kokoelma, 2005)
Aiheesta muualla

Violent Femmes virallinen kotisivu (englanniksi)
Victor DeLorenzon kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Guy Hoffmann kotisivu (englanniksi)
Add it Upin haastattelu (englanniksi)
António José Rafael

António José Rafael (11. marraskuuta 1925 Paradinha – 29. heinäkuuta 2018) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. elokuuta 1948 ja nimitettiin Bragança e Mirandan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Buduan titulaaripiispaksi 2. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Felici, jota avustivat António de Castro Xavier Monteiro ja Manuel de Jesus Pereira.
Rafael sai 26. helmikuuta 1979 nimityksen Bragança e Mirandan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2001. Hänen aikanaan hiippakunnan nimi muutettiin muotoon Bragança-Miranda.
Raw Power

| Raw Power The Stooges |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1972
 Studio : CBS Studios, Lontoo
 Julkaistu: 7. helmikuuta 1973
 Tuottaja(t): Iggy Pop
 Tyylilaji: protopunk, hard rock
 Kesto: 33.57
 Levy-yhtiö: Columbia
The Stoogesin muut julkaisut
| Fun House 1970 | Raw Power 1973 | Metallic K.O. 1976 |
Singlet albumilta Raw Power
 ”Search and Destroy” Julkaistu: 1973  ”Shake Appeal” Julkaistu: 1973  ”Raw Power” Julkaistu: 1973
Raw Power on yhdysvaltalaisen rockyhtye Iggy and the Stoogesin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1973. Albumin on tuottanut Iggy Pop ja miksannut David Bowie.
Raw Powerin äänitys

Raw Powerin raivokas ja repivä rock and roll ei heti saavuttanut suuren yleisön suosiota. Punkin synnyttyä pari vuotta myöhemmin punkkarit kuitenkin alkoivat pitää Iggy and the Stoogesia musiikkityylinsä edelläkävijänä. Nykyisin Raw Power luetaan rockin klassikkoalbumeiden joukkoon.
Albumin kannen suunnitteli ja valokuvasi David Bowien hovikuvaaja Mick Rock. Tällä albumilla paremmin kitaristina tunnettu Ron Asheton soitti poikkeuksellisesti bassoa ja Stoogesin uusi kitaristi James Williamson soitti kaikki levyn kitaraosuudet.
Kaikki levyn kappaleet on kirjoittanut Iggy Pop yhdessä kitaristi James Williamsonin kanssa. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Search and Destroy”, ”Gimme Danger” ja ”Raw Power”.
Albumin äänityssessioissa nauhoitettiin myös demokappaleita, joita ei loppujen lopuksi koskaan levytetty studioalbumille. Joitakin näistä kappaleista voi kuulla liveversioina albumilla Metallic K.O. sekä kokoelmalla Heavy Liquid (2005)
Albumista julkaistiin vuonna 1997 Iggy Popin tekemä uusi, vaihtoehtoinen miksaus. Iggyn tekemä miksaus oli tarkoituksellisesti raskaampi ja hyökkäävämpi kuin alkuperäinen Bowien miksaus. Albumista ei ole julkaistu demoäänityksiä ja kappaleiden vaihtoehtoisia versioita sisältävällä bonuslevyllä varustettua laitosta toisin kuin kahdesta aikaisemmasta The Stoogesin albumista.
Kappaleet

Search and Destroy – 3.30
Gimme Danger – 3.33
Your Pretty Face Is Going to Hell – 4.55 (alkup. ”Hard to Beat”)
Penetration – 3.41
Raw Power – 4.16
I Need Somebody – 4.53
Shake Appeal – 3.04
Death Trip – 6.07
Kokoonpano

Iggy Pop – laulu
James Williamson – kitarat
Ron Asheton – bassokitara, taustalaulu
Scott Asheton – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Rolling Stone:
Robert Christgau: B+
Pitchfork: 8.3/10
PopMatters: 10/10
Anna Liisa

| Anna Liisa |
| --- | --- |

Kirjoittaja:  Minna Canth
Kirjoitettu:  1895
Tyylilaji:  tragedia
Aihe:  lapsensurma
Kantaesitys:  2. lokakuuta 1895
Kantaesityspaikka:  Suomalainen Teatteri, Helsinki
Henkilöt
Henkilöt:  Kortesuo, tilallinen  Riikka, Kortesuon vaimo  Anna Liisa ja Pirkko, tilallisen tyttäriä  Johannes Kivimaa, Anna Liisan sulhanen  Mikko, tukkimies, Kortesuon entinen renki  Husso, Mikon äiti  rovasti
Anna Liisa on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1895. Se sai ensi-iltansa Suomalaisessa Teatterissa, ja sitä on sen jälkeen esitetty toistuvasti eri teattereissa. Se on Canthin toinen murhenäytelmä ja viimeinen näytelmä.
Näytelmä sisältää nykyäänkin ajankohtaisia aiheita, kuten moraalisia ja yhteiskunnallisia rajoja, ja niiden rikkomista, sekä oman totuuden kohtaamista sosiaalisten paineiden keskellä.
Juoni

Näytelmä käsittelee lapsensurmaa, jonka Anna Liisa on tehnyt tunnekuohuissa synnytettyään talon rengin Mikon aviottoman lapsen. Tapaus on salattu, ja Anna Liisa on aikeissa mennä talollisen Johanneksen kanssa naimisiin, kun Mikko palaakin takaisin ja vaatii Anna Liisaa vaimokseen uhaten paljastaa lapsenmurhan. Anna Liisa päätyy lopulta jyrkkään ratkaisuun ja kuuliaisjuhlassaan paljastaa tekonsa julkisesti valmistautuneena kärsimään rangaistuksensa.
Syyllisyystematiikan osalta Anna Liisassa tuntuu olevan dostojevskiläistä sovitustematiikkaakenen mukaan?: lapsenmurhaan syyllistyneen naisen arvo nousee, kun hän paljastaa kaiken ja hyväksyy murhan sovittamisen vankeudella mieluummin kuin menisi naimisiin miehen kanssa, jota ei rakasta. Teoksen lopussa pappi saarnaa hänelle siitä hyvästä anteeksiantoa. Näytelmää lukeva huomaa kuitenkin, että lapsen isä Mikko pääsee kaikesta helpolla. Syyllisyys jää yksin naisen kannettavaksi.
Sovitukset

Näytelmästä on tehty useita elokuvia (kaksi äänielokuvaa ja kaksi mykkäelokuvaa), ja Veli-Matti Puumala on säveltänyt näytelmän pohjalta oopperan Anna Liisa, joka on myös levytetty (Ondine 2015).
Arlempdes

| Arlempdes |
| --- | --- |
 Arlempdesin kattoja
 Arlempdes
 Koordinaatit: 44°51′58″N, 03°55′26″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Loire
Arrondissementti:  Le Puy-en-Velay
Kantoni:  Velay volcanique
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,74 km²
Väkiluku (2014):  133
 – Väestötiheys:  9,7 as./km²
Postinumero:  43490
 
 www.village-arlempdes.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arlempdes (lausutaan [aʁlɑ̃d], kuten Arlandes) on kunta Ranskan Auvergnen alueella Haute-Loiren departementissa. Sen asukasluku on noin 130.
Noin seitsemän kilometriä Lyonin ja Toulousen väliseltä valtatieltä N88 ja 27 kilometriä etelään Le Puy-en-Velaystä sijaitseva kunta tunnetaan Arlempdesin linnan raunioista, joilta avautuvat hyvät näkymät ympäristöön. Vuoren rinteessä muurien ympäröimä keskustaajama on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arlempdes Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Arlempdes
Käännös suomeksi
Arlene Limas

Arlene Limas.
Arlene Limas (s. 9. helmikuuta 1966) on yhdysvaltalainen taekwondoin ja moninkertainen arvokisamitalisti.
Limas otteli esimerkiksi taekwondon välisarjan (60–65 kg) Yhdysvaltain mestariksi vuosina 1987 ja 1989-91. Hän voitti myös saman sarjan panamerikan mestaruuden 1990 ja maailmanmestaruuden 1991. Keväällä 1990 Chicago Tribune -sanomalehti kuvasi häntä elegantiksi mutta tappavaksi nuoreksi naiseksi.
Vuoden 1988 kesäolympialaisissa Limas voitti välisarjan kultaa. Taekwondo oli näissä kisoissa näytöslajina.
Aiheesta muualla

Arlene Limas (englanniksi) (lacancha.com)
Anna Leska

| Anna Leska |
| --- | --- |
 Leska vuonna 1941.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Anna Leska-Daab
Syntynyt: 14. marraskuuta 1910 Varsova, Veikselin aluepiiri, Venäjä
Kuollut: 21. tammikuuta 1998 (87 vuotta) Varsova, Puola
Kansalaisuus:   Puola
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Puola  Yhdistynyt kuningaskunta
Palvelusvuodet:  1939–1945
Sotilasarvo:  first officer
Joukko-osasto:  Air Transport Auxiliary
Anna Zofia Maria Leska-Daab (14. marraskuuta 1910 Varsova – 21. tammikuuta 1998 Varsova) oli puolalainen lentäjä, joka palveli toisen maailmansodan aikana brittiläisissä liittoutuneiden sotilaslentokoneita siirtolentäneissä Air Transport Auxiliary -joukoissa.