stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaakko Laurila (kansakouluntarkastaja)
Julkaisuja

Poikien käsitöiden opetuksesta kansakouluissa. WSOY 1912
Leikkikalupiirustuksia: etupäässä kansakoulujen käsityöopetusta varten. WSOY 1913
Opettajat ja kenraali Mannerheimin lastensuojeluliitto. Helsinki 1921
Uskonto ja tiede: ovatko ne toisilleen sovittamattomia vastakohtia?. Otava 1921
Kansakouluasiain käsikirja: etupäässä maalaiskansakouluja varten. Otava 1923, 2. laajennettu painos 1926
Liite Laurilan "Kansakouluasiain käsikirjaan". Otava 1924
Sotilaan laskuoppi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1925
Alakoulun laskuoppi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1925
Kansakoulun laskuoppi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1925, 5. painos 1935, 6. painos 1938 ja uud. painokset nimellä Maalaiskansakoulun laskuoppi, 15. painos 1964
Kaupunki-kansakoulun laskuoppi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1926
Kansakoulun jatko-opetuksen laskuoppi 1, Yhteiskunnallinen vuorokurssi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1927
Kansakoulun jatko-opetuksen laskuoppi 2, Yhteiskunnallinen vuorokurssi; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1927
Kansakoulun mittausoppi askarteluineen; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1928
Lyhyt kansakoulun mittausoppi askarteluineen; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1928
Jatko-opetuksen asioimiskirjoituksen opas; tekijät Jaakko Laurila, Ilkka Laurila. Maalaiskuntien liitto, Helsinki 1929
Kansakoulun kotiseutuoppi: ohjeita opettajille kotiseutuopin opettamisessa; tekijät Jaakko Laurila, Iivari Leiviskä. Maalaiskuntien liitto, Helsinki 1929
Laskuoppi: kaupunkikansakoulujen jatkoluokkia, liikeapulaiskouluja, alempia kauppakouluja y.m. varten; tekijät August Alho ja Jaakko Laurila. Otava 1929
"Kansa koulun kustantaa, koulu kansan kasvattaa": esitelmä XXII yleisessä kansakoulukokouksessa Tampereella 12.6.1939. 1939
Tarmo Hirsjärvi. Lounaishämäläisiä merkkimiehiä, IV, 2. Lounais-Hämeen kotiseutu ja museoyhdistys, Forssa 1947
Könnin suku: sukuhistoria ja sukuluettelo; sukuhistorian kirjoittanut ja sukututkimuksen suorittanut Jaakko Laurila ; toimittanut ja sukutauluston laatinut Kosti Könni. Könnin suvun oltermannikunta, Vaasa 1949
Suomennoksia

Ernst v. Hesse-Wartegg : Amerika teollisuuden suurvalta: kuvauksia Yhdysvaltain teollisuudesta, kaupasta ja kulkuneuvoista. Emil Vainio, Helsinki 1909
Išimbain piiri

| --- | --- |
Sijainti:  4532ХХ Baškortostan Venäjä
Pääkaupunki:  Išimbai 
Pinta-ala:  4 110 km2 
Korkeus merenpinnasta:  845  m 
Väkiluku:  88 000  as.  (2017) 
Asukastiheys:  21  as./km2  (2017)
Perustettu:  20. elokuuta 1930 
Postinumero:  4532ХХ 
Suuntanumero:  34794 
Verkkosivusto:  www.ishimbaimr.ru 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Išimbain piiri (ven. Ишимба́йский райо́н, Išimbaiski raion, baškiiriksi Ишембай районы, Išembai raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Piirin hallinnollinen keskus on Išimbain kaupunki, jonka lisäksi piirissä on 13 maalaiskuntaa (kyläneuvostoaluetta). Piiri on perustettu vuonna 1930.
Išimbain piiri sijaitsee Belaja-joen keskijuoksun varrella. Sen pinta-ala on 4 006 km², asukasluku  noin 24 800 ja asukastiheys 6,2 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit ja venäläiset.
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Alive ’95

| Alive ’95 Gamma Ray |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Milanon, Pariisin, Pamplonan ja Erlangenin konserteissa
 Julkaistu: 1996
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 64.37
 Levy-yhtiö: Sanctuary Records
Gamma Rayn muut livealbumit
|   | Alive ’95 1996 | Skeletons in the Closet 2003 |
'Alive ’95' on Gamma Rayn ensimmäinen livealbumi. Se julkaistiin toukokuussa 1996.
Kappaleet

”Land of the Free” – 5:29
”Man on a Mission” – 5:54
”Rebellion in Dreamland” – 8:24
”Space Eater” – 4:45
”Fairytale” – 0:44
”Tribute to the Past” – 4:48
”Heal Me” – 7:27
”The Saviour” – 1:30
”Abyss of the Void” – 5:54
”Ride the Sky” – 5:57 (Helloween-cover)
”Future World” – 7:28 (Helloween-cover)
”Heavy Metal Mania” – 6:27 (Holocaust-cover)
”Lust for Life” (bonus) – 6:14
Kokoonpano

Kai Hansen – laulu
Dirk Schlächter – kitara, koskettimet
Jan Rubach – bassokitara
Thomas Nack – rummut
Aiheesta muualla

Alive ’95 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Alive ’95 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Antônio Carlos Jobim

| Antônio Carlos Jobim |
| --- | --- |
 Jobim vuonna 1965
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1927 Rio de Janeiro, Brasilia
Kuollut: 8. joulukuuta 1994 (67 vuotta) New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, säveltäjä, laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tom Jobim
Aktiivisena:  1956–1994
Tyylilajit:  bossa nova, jazz, Música Popular Brasileira
Soittimet:  piano, kitara, huilu
Levy-yhtiöt:  Verve, Warner Bros., Elenco, A&M, CTI, MCA, Philips, Decca, Sony
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antônio Carlos Jobim eli Tom Jobim (25. tammikuuta 1927 Rio de Janeiro – 8. joulukuuta 1994 New York) oli brasilialainen säveltäjä, sovittaja, laulaja ja pianisti.
Jobim oli yksi ja kenties tärkein 1950-luvun lopulla syntyneen bossa novan luojista. Hänen sävellyksistään monet tulivat tunnetuksi João Gilberton esittäminä. Jobimin musiikilliset juuret ovat mukaan lukien 1930-luvun varhaisen modernin brasilialaisen musiikin legendan Pixinguinhan töissä. Jobimin juuret ovat tosin erityisesti jazzmusiikissa; 1950-luvulla Gerry Mulliganin, Chet Bakerin, Barney Kesselin sekä muiden West Coast -jazz -muusikoiden levytykset tekivät häneen suuren vaikutuksen. Vaikutusta hän on saanut sekä ranskalaiselta säveltäjältä Claude Debussylta. AllMusicin Richard S. Ginell kuvailee Jobimin lauluääntä ”vaatimattomaksi, hieman käheäksi mutta usein koskettavan tunteelliseksi”.
Jobimin ura tunnettuna säveltäjänä alkoi hänen työskennellessään kirjailija Vinícius de Moraesin kanssa näytelmän Orfeu da Conceição (1956) parissa, johon Jobim sävelsi musiikkia. Näytelmä tuli myöhemmin tunnetuksi elokuvana Musta Orfeus (1959), joka voitti muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon ja Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Monet Jobimin tunnetuimpien laulujen sanoitukset ovatkin juuri Moraesin käsialaa. Muun muassa yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra ovat esiintyneet yhdessä Jobimin kanssa. [lähde? ]
Jobim mainitaan useinkenen mukaan? yhdeksi 1900-luvun merkittävimmistä säveltäjistä ja lauluntekijöistä. Hänet on haudattu São Jõao Batistan hautausmaalle Rio de Janeiroon. Kaupungin kansainvälinen lentokenttä on nimetty Jobimin mukaan. [lähde? ]
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit Studioalbumit 1963: The Composer of ”Desafinado”, Plays (Verve)  1966: The Wonderful World of Antônio Carlos Jobim (Warner Bros.)  1966: Love, Strings and Jobim (Warner Bros.)  1967: A Certain Mr. Jobim (Warner Bros.)  1967: Wave (CTI / A&M)  1970: Stone Flower (CTI)  1970: Tide (A&M)  1973: Jobim (MCA)  1976: Urubu (Warner Bros.)  1980: Terra Brasilis (Warner Bros.)  1987: Passarim (Verve)  1995: Antônio Brasileiro (Columbia)  1995: Inédito (Ariola)  1997: Minha Alma Canta (Lumiar) :  Yhteistyönä 1954: Sinfonia do Rio de Janeiro  1956: Orfeu da Conceição (Vinícius de Moraesin kanssa)  1961: Brasília – Sinfonia da Alvorada (Vinícius de Moraesin kanssa)  1963: Getz/Gilberto  1964: Caymmi Visita Tom (Dorival Caymmin kanssa)  1967: Francis Albert Sinatra & Antônio Carlos Jobim  1974: Elis & Tom (Elis Reginan kanssa)  1977: Miúcha & Antônio Carlos Jobim (Miúchan kanssa)  1979: Miúcha & Tom Jobim (Miúchan kanssa)  1981: Edu & Tom (Edu Lobon kanssa)
Diskografia > Tunnettuja sävellyksiä

”Garota de Ipanema” (”The Girl from Ipanema”)
”Wave”
”Chovendo na Roseira” (”Children’s Games” eli ”Double Rainbow”)
”Samba de Uma Nota Só” (”One Note Samba”)
”Corcovado” (”Quiet Nights of Quiet Stars”)
”Insensatez” (”How Insensitive”)
”Desafinado” (”Off Key”)
”Chega de Saudade” (”No More Blues”)
”Triste”
”Fotografia” (”Photograph”)
”Águas de Março” (”Waters of March”)
”Samba do Avião” (”Jet Samba”)
”Amparo”
”Matita Perê”
”Passarim”
”Borzeguim”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antônio Carlos Jobim Wikimedia Commonsissa
Antônio Carlos Jobimin viralliset kotisivut (portugaliksi)
Iša Krejčí

Iša Krejčín hauta
Iša Krejčí (10. heinäkuuta 1904 Praha – 6. maaliskuuta 1968 Praha) oli tšekkiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen isänsä oli filosofi František Krejčí.
Krejčí opiskeli historiaa sekä musiikkitiedettä Kaarlen yliopistossa ja sai lisäksi opetusta Prahan konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat sävellyksessä Karel Boleslav Jirák ja Vítězslav Novák sekä orkesterinjohdossa Václav Talich. Krejčí opiskeli myös pianonsoittoa. Hän työskenteli muun muassa Prahan ja Slovakian kansallisteattereissa.
Orkesteri- ja kamarimusiikkiteosten lisäksi Krejčín sävellystuotantoon kuuluu esimerkiksi ooppera Pozdvižení v Efesu (1939–1943).
Jan Suchý

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Suchý vuonna 2018. |  Jan Suchý vuonna 2018. |  Jan Suchý vuonna 2018. |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | jääkiekko |  |
Jan Suchý (10. lokakuuta 1944 Havlíčkův Brod, Tšekkoslovakia – 24. elokuuta 2021) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan puolustaja, Suchya on verrattu Bobby Orriin ja tämän tapaan hallita kenttää. Hän pelasi nuorempana Holikin veljesten Jiří ja Jaroslavin kanssa. Suchy pelasi 16 kautena Tšekkoslovakian liigassa, hän teki 162 maalia 562 ottelussa, joka on puolustajapelaajan tekemä ennätys Tšekkoslovakian liigahistoriassa. Hän on voittanut liigamestaruuden seitsemän kertaa vuosina 1967–72 ja 1974. Hän oli taitava luistelija. Suchý oli joukkueen "neljäs hyökkääjä" loistavalla tekniikalla ja pelikäsityksellä. Puolustuksessa Suchy oli mestari laukauksen peittäjänä; hän ei koskaan siirtynyt laukauksen tieltä. Hän loukkaantui usein estäessään laukauksia. 562 liigaottelussa hän teki 162+221=383 tehopistettä.
Suchý pelasi 160 maaottelussa Tšekkoslovakian maajoukkueessa tehden 44 maalia. Suchý oli osallisena onnettomuudessa, jossa hän syyllistyi rattijuopumukseen aiheuttaen kahden ihmisen kuoleman vuonna 1971. Hänet tuomittiin vankeuteen 18 kuukaudeksi, mutta hän vapautui aikaisemmin.
Seuraura

Jiskra Havlíčkův Brod 1952–63
Dukla Jihlava
Wat Stadlon (Itävalta) 1979–81
Esv Kaufbeuren 1981–82
Ev Landsberg 1982–83
UEC Mödling 1983–84
Parhaat saavutukset

Jääkiekon olympiahopea 1968
Kahdeksat jääkiekon maailmanmestaruuskisat (1965, 1966, 1968–71, 1973 ja 1974), neljä hopeaa ja kolme pronssia (vuoden 1968 järjestettiin olympialaisten yhteydessä)
Erikoispalkinnot

IIHF jääkiekon maailmanmestaruuskisojen  All Stars-joukkueessa vuosina 1968-1971
ensimmäiset kaksi "Kultainen Maila"-palkintoa parhaalle eurooppalaiselle pelaajalle 1969, 1970
Iso Pentti

| Iso Pentti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°47′51″N, 24°55′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Lähdenperänjärveen 
Järvinumero:  35.723.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148 m  
Rantaviiva:  0,655 km  
Pinta-ala:  2,788 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Pentti 
Iso Pentti  eli Iso-Pentti on Keski-Suomessa Jämsän Heinäkulmalla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelä- ja itärannat laskevat jyrkästi veteen, kun taas pohjois- ja länsirannat ovat alavia. Vähä-Pentti sijaitsee pohjoisessa saman suon toisella reunalla. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet valtatieltä 9.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,0 metriä mpy ja sen laskuoja, joka yhdistää sen Vähä-Penttiin, laskee suolta 14 metriä alempana sijaitsevaan Lähdenperänjärveen. Vesireitti jatkuu Kuusjärven kautta Eväjärveen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin Iso Pentinjärvi, ja samasta syystä naapurilammen nimi kirjoitettiin Vähä Pentinjärvi. Vuoden 1988 kartoissa järvi-liite on jätetty pois.
Iso Perimmäinen

| Iso Perimmäinen |
| --- | --- |
 Iso Perimmäinen elokuussa 2022.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°41′44″N, 24°14′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kolunjoen valuma-alue (35.46)
Laskupuro:  Poropuro Kolunjärveen 
Järvinumero:  35.462.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  199,5 m  
Rantaviiva:  1,007 km  
Pinta-ala:  3,829 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Perimmäinen 
Iso Perimmäinen on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Patamanperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1 kilometri.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Kolunjärven alueeseen (35.462) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 199,5 metriä mpy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iso Perimmäinen Wikimedia Commonsissa
Ähtärin järvet
Ähtärinjärvi
• Niemisvesi-Pemu
• Hankavesi-Välivesi
• Peränne
• Liesjärvi
Kivijärvi
• Ouluvesi
• Jauhojärvi
• Iso Haapajärvi
• Valkeinen
• Vähä Haapajärvi
• Iso Vehkajärvi
• Kortteinen
• Hautojärvi
Voilampi
• Hirvijärvi
• Pusaanjärvi
• Alainen-Tuhkio
• Huikurinlampi
• Renkainen
• Saarinen
• Arpainen
• Kolunjärvi
• Niemijärvi
• Soukanjärvi
• Vehunjärvi
Vähä Liesjärvi
• Iso-Manalainen
• Pyhikki
• Iso Koirajärvi
• Yläinen-Sappio
• Karvalampi
• Alainen-Sappio
• Lylylampi
• Keskinen
• Saarijärvi
• Iso Niemolampi
• Aitojärvi
• Keskinen-Tuhkio
• Yläinen-Tuhkio
• Savilampi
• Haapolampi
• Likolampi
• Hiironen
• Keskinen-Sappio
• Vihtalampi
• Iso-Nuoramo
• Mantilanjärvi
• Pöyhösenlampi
• Kalliolampi
• Tyystänjärvi
• Palolampi
Kuorelampi
• Polvilampi
• Matolampi
• Särkijärvi
• Ahvenlampi
• Kapealampi
• Saarilampi
• Heikinlampi
• Lintulampi
• Rajalampi
• Heinä-Arpainen
• Yläinen Heikinlampi
• Pitkäjärvi
• Ohenlampi
• Heinälammi
• Riutto
• Suoverlampi
• Mustalampi
• Paloharjunlampi
• Suolampi
• Kaamatti
• Onkilampi
• Sysilampi
• Kuolemainen
• Kalliolampi
• Mekkolampi
• Hämeenlampi
Niinilampi
• Likolampi
• Iso Itälampi
• Suolampi
• Perilampi
• Pieni Koirajärvi
• Hirvilampi
• Hirvilampi
• Mustalampi
• Iso Perimmäinen
• Levä
• Haukilampi
• Ohralampi
• Kumpulampi
• Heinälampi
• Pieni-Manalainen
• Ahvenlampi
• Pieni Lintulampi
• Hangonlampi
• Rautolampi
• Rautionlampi
• Korteslampi
• Iso Säynäslammi
• Sirkuslampi
• Suolampi
• Kapealampi
• Niittylampi
• Kylkiäinen
• Ahvenlampi
• Sammakkolampi
• Valkealampi
• Housulammi
• Kaakkolampi
• Kalliolampi
• Pökkölänlampi
• Iso Hoikkalampi
• Keskimmäinen-Nuoramo
• Kotalampi
• Pieni Itälampi
• Pieni Palolampi
• Paskolampi
• Haukilampi
• Haukilampi
• Haukilampi
• Hanhilampi
• Kaakkolampi
• Kissalampi
• Koivulampi
Suolilampi
• Huippalampi
• Jutulampi
• Peuralampi
• Lepikkolampi
• Kaakkolampi
• Pöntislampi
• Pumppulampi
• Likolampi
• Valkealampi
• Lehtilampi
• Iso Helvelampi
• Vasamanlampi
• Sepänlampi
• Saralammi
• Luodeslampi
• Rumpulampi
• Torakkalampi
• Onkilampi
• Saralammi
• Pieni-Perimmäinen
• Paskolampi
• Likolampi
• Pahkalampi
• Rasinlampi
• Rajalampi
• Iso Haapalampi
• Pylkäslampi
• Heinälampi
• Niinilampi
• Pihtisulku
• Murtolampi
• Perunalampi
• Kuolemainen
• Heinälammi
• Suolikot
• Pieni-Särkijärvi
• Pykälikönlampi
• Kilpilampi
• Housulammi
• Kaakkolampi
(35.4)
Jack Bristow

| Jack Bristow |
| --- | --- |

Luoja(t):  J. J. Abrams
Näyttelijä(t):  Victor Garber
Ensi- esiintyminen:  Jaksossa 1.01 "Truth Be Told"
Viimeinen esiintyminen:  Jaksossa 5.17 "All the Time in the World"
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jonathan Donahue Bristow
Ammatti:  CIA:n agentti
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Puoliso(t):  Irina Derevko (entinen vaimo)
Lapset:  Sydney Bristow (tytär)
Lastenlapset:  Isabelle Vaughn Jack Vaughn
Tutut:  Arvin Sloane Michael Vaughn Marcus Dixon Marshall Flinkman Eric Weiss
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jonathan ”Jack” Donahue Bristow on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Hän on päähenkilö Sydney Bristow’n isä. Häntä esittää näyttelijä Victor Garber.
Hahmon kuvaus

Jack on hyvin pokerinaamainen, suorastaan kylmä, laskelmoiva ja erittäin hyvä strategisti. Hän on peliteorian asiantuntija ja on toiminut CIA:ssa vuodesta 1970. Vuonna 1991 hän siirtyi SD-6:n palvelukseen Arvin Sloanen rinnalla, mutta toimi oikeasti koko ajan CIA:n hyväksi. Jack puhuu englannin lisäksi venäjää, arabiaa, espanjaa ja kiinaa.
Taustaa

Jonathan "Jack" Donahue Bristow syntyi Londonissa Kanadassa. Myöhemmällä iällä hän aloitti työt CIA:n palveluksessa. Hän meni naimisiin Laura Bristow'n kanssa ja he saivat tyttären, Sydneyn. Todellisuudessa Laura oli KGB:n lähettämä vakooja Irina Derevko, jonka tehtävänä oli varastaa salaisia CIA:n tietoja, jotka eritoteen koskivat Projekti Joulua. Projekti Joulu koulutti lapsille agenttipohjan, jotta heidät voitaisiin rekrytoida tulevaisuudessa.
Myöhemmin Jack aloitti työt Sloanen alaisena terroristiorganisaatio Allianssin solussa SD-6:ssa, joka esitti olevansa osa CIA:ta. Hän oli yksi harvoista, jotka tiesivät totuuden. Jack työskenteli yhä CIA:lle ja toimi kaksoisagenttina tuhotakseen Allianssin. Kun Sydney kertoi Jackille saaneensa työtarjouksen SD-6:n peiteyritykseltä Credit Dauphine -pankista, Jack yritti kieltää Sydneytä ottamasta työtä vastaan, mutta ei voinut kääntää Sydneyn päätä.
Hahmon tarina > Tuotantokausi 1

Seitsemän vuotta myöhemmin Sydney ja Jack tuskin tapaavat toisiaan. Sydneyn poikaystävä Danny Hecht pyytää Jackilta tämän tyttären kättä, mihin Jack kylmästi suostuu. Sydneyn paljastettua Dannylle työstään SD-6:ssa, Sloane tapattaa Dannyn. Jack päättää kertoa Sydneylle SD-6:n todellisesta luonteesta, ja Sydney järkyttyy kuultuaan totuuden. Sydney liittyy oikeaan CIA:han ja saa tietää myös Jackin olevan CIA:n leivissä. Isä ja tytär työskentelevät yhdessä kaksoisagentteina ja tulevat vähitellen läheisimmiksi. Myöhemmin Jack ja Sydney epäilevät Irinan olevan yhä elossa, ja kauden lopussa kesken tehtävän Sydneyn äiti vangitsee tyttärensä.
Hahmon tarina > Tuotantokausi 2

Irina päästää Sydneyn pakenemaan ja antautuu myöhemmin CIA:lle. Jack tapaa vaimonsa ensimmäistä kertaa vuosiin ja on yhä katkera tämän petturuudesta. Irina yrittää vakuutella perheelleen ja CIA:lle olevansa heidän puolellaan, mutta Jack ei suostu uskomaan naisen puheita. Myöhemmin Sydney saa tietää kuuluneensa Projekti Jouluun ja suuttuu isälleen, mutta lopulta he sopivat riitansa. CIA saa tuhottua Allianssin, ja Jack alkaa lopulta antamaan periksi vihalleen Irinaa kohtaan, mikä kuitenkin osoittautuu virheeksi, sillä Irina pettää CIA:n ja pakenee Sloanen avustuksella. Kauden lopussa Sydney katoaa ja häntä epäillään kuolleeksi, kunnes hänet löydetään ilman muistia kaksi vuotta myöhemmin Hongkongista.
Hahmon tarina > Tuotantokausi 3

Kaksi vuotta myöhemmin Jack on vankilassa oltuaan yhteyksissä Irinaan, koska hän uskoi Sydneyn olevan yhä elossa. Sydneyn avulla Jack pääsee vankilasta ja Jack on onnellinen nähdessään tyttärensä elossa. Jack tutkii yhdessä Sydneyn kanssa tämän katoamista ja heistä tulee yhä läheisemmät. Lopulta paljastuu, että terroristiorganisaatio Liitto oli yrittänyt aivopestä Sydneytä, jotta tämä olisi voinut toteuttaa 1400-luvulla eläneen tiedemies-profeetta Milo Rambaldin ennustuksia, mutta Projekti Joulun ansiosta Sydney oli immuuni aivopesulle. Myöhemmin Jack alkaa epäillä Michael Vaughnin vaimon Lauren Reedin olevan Liiton kaksoisagentti ja kertoo epäilyksensä Sydneylle. Yhdessä he yrittävät vakuuttaa Vaughnin Laurenin petturuudesta, mutta tämä ei suostu uskomaan. Myöhemmin hän kuitenkin löytää todisteita ja ampuu vaimonsa. Ennen kuolemaansa Lauren kertoi Sydneylle dokumenteista, jotka sisältävät tietoa tämän elämästä. Sydney etsii nuo dokumentit ja järkyttyy niiden sisällöstä.
Hahmon tarina > Tuotantokausi 4

Paljastuu, että Jack oli tappanut Irinan, koska tämä oli palkannut miehen tappamaan Sydneyn. Tämä jälleen vahingoittaa heidän välejään, mutta he sopivat lopulta. Jack ja Sydney palkataan CIA:n salaiseen osastoon APO:on, jonka johdossa on edellisellä kaudella antautunut Sloane. Eräällä tehtävällä Jack altistuu radioaktiiviselle säteilylle, mutta salaa tämän muilta. Lopulta hän alkaa kokea pahoja oireita ja hallusinaatioita, mikä paljastuu myöhemmin muille. Jackin kuvitellessa elävänsä 80-luvulla, Sydney päättää esittää äitiään, jotta Jack paljastaisi tärkeän tiedon parannuskeinon löytämiseksi. Sydney saa kuulla, että Jack oli aikonut erota CIA:sta, jotta voisi olla parempi isä Sydneylle. Tämä vakuuttaa Sydneyn Jackin hyvyydestä ja hän antaa anteeksi tämän menneisyyden päätökset. Jack lopulta paranee.
Kauden lopulla Jack saa tietää, että Irina on yhä elossa ja että hän oli tappanut vain hänen geneettisesti luodun kopionsa. Irina löydetään elossa sisarensa Elenan hallusta ja perhe tapaa jälleen. Irina auttaa APO:a ottamaan Elenan kiinni ja Jack päästää hänet pakenemaan sen sijaan että tämä olisi pidätetty.
Hahmon tarina > Tuotantokausi 5

Jack saa tietää Sydneyn olevan raskaana. Vaughnia epäillään kaksoisagentiksi, mutta todellisuudessa mies oli salaa tutkinut hallitukseen soluttautunutta rikollisjärjestö Prophet 5:ä. Vaughn ammutaan myöhemmin, mutta oikeasti hän lavastaa kuolemansa Jackin ja Sydneyn avustuksella. Myöhemmin Irina palaa kuvioihin ja Sydney synnyttää tytön, Isabellen. Irina kuitenkin paljastuu olevan yhteistyössä Prophet 5:n kanssa ja pettää jälleen perheensä.
Sarjan lopulla Prophet 5:n mukaan lähtenyt Sloane yrittää toteuttaa Rambaldin viimeistä suunnitelmaa, mikä lähettää APO:n hänen peräänsä. Sloane ampuu Jackia ja kostoksi Sydney ampuu Sloanen. Vakavasti haavoittunut Jack käskee Sydneyn lähteä Irinan perään ja jättää jäähyväiset tyttärelleen. Viimeisillä voimillaan hän menee Sloanen luo, joka on herännyt henkiin Rambaldin loppupelin ansiosta. Jack uhraa itsensä räjäyttämällä maanalaisen luolan, jossa he ovat, jättäen Sloanen sinne loukkuun. Sarja päättyy, kun näytetään muutamia vuosia tulevaisuuteen, jossa Sydneyllä ja Vaughnilla on toinen lapsi, Jack.
Itävallan valtionpalkinto eurooppalaiselle kirjallisuudelle

Itävallan valtionpalkinto eurooppalaiselle kirjallisuudelle (saks. Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur) tai Euroopan kirjallisuudenpalkinto (saks. Europäischer Literaturpreis), on Itävallan valtion myöntämä kirjallisuuden palkinto, joka myönnetään kerran vuodessa eurooppalaiselle kirjailijalle. Palkinnon myöntää Itävallan opetus- ja kulttuuriministeriö. Palkinto perustettiin vuonna 1965 Wienissä. Palkinnon arvo on 25 000 euroa.