stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muxlim

| Muxlim |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  Muxlim.com
Tyyppi:  internetyhteisö
Omistaja:  Muxlim Oy
Luonut:  Mohamed el-Fatatry Pietari Päivänen
Avattu:  2006
Nykyinen tila:  suljettu
Muxlim oli internetissä toiminut marraskuussa 2006 avattu yhteisöpalvelu. Sen kohderyhmänä olivat islamilaista elämäntapaa viettävät muslimit, jotka haluavat käyttää sosiaalista mediaa. Sivusto sisälsi videoita, blogeja, mielipidekyselyitä ja kuvia. Sivuston itsensä mukaan se oli maailman suurin muslimien elämäntapasivusto. Portaali perustui Mohamed el-Fatatryn aiemmin perustamille sivustoille, jotka yhdistettiin yhdeksi.
Muxlimin perustivat vuonna 2006 Suomen egyptiläinen Mohamed el-Fatatry ja Pietari Päivänen. Myöhemmin Päivänen jättäytyi pois yrityksestä. Yrityksen omistusosuus jakautui vuonna 2010 siten, että El-Fatatry omisti lähes puolet yrityksestä ja muita osakkeenomistaja on 14. Suomalaiset omistivat yrityksestä kolmanneksen.
Yritys sai vuoden 2009 Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon. Palkinto ojennettiin 2. helmikuuta 2010.  Palvelun todelliset kävijämäärät olivat alle 200 000 viikossa, vaikka julkisuudessa pidettiin yllä mielikuvaa kymmenistä miljoonista kävijöistä.
Kun sosiaalinen verkosto ei kehitynyt suunnitellusti, yhtiö siirsi painopisteen tarjoamaan markkinointi-gateway-palveluita maailman muslimien kuluttajamarkkinoille käyttäen Muxlim.com sen laukaisualustana markkinoindessa viestejä globaaleilta yrityksiltä.
Neljän ensimmäisen toimintavuotensa aikana yhtiön tappiot olivat yli kaksi miljoonaa euroa, ja sillä oli mainosten ja konsulttipalvelujen tuottamia tuloja 82 000 euroa. Toimintaa pyöritettiin pääomasijoittajien varoilla. Tekesin kautta sivusto sai runsaat 400 000 euroa. Rite-Venturesin mukaan Muxlim-sijoituksen arvo on maaliskuussa 2012 nolla euroa.
Muxlim-sivusto katosi verkosta helmikuussa 2012. Yrityksen viimeisimmän, vuodelta 2010 olevan tilinpäätöksen mukaan liikevaihtoa kertyi noin 46 000 euroa. Liiketappio oli siihen verrattuna moninkertainen eli noin 865 000 euroa. Vuodelta 2009 tappiota kertyi 700 000 euroa.
El-Fatatry on vaitonainen sivuston lopettamisesta mutta kertoo asiasta enemmän tekeillä olevassa kirjassa. Sivuston tilalle on tulossamilloin? uusi samalle käyttäjäkunnalle suunnattu sivusto. David J. Cordin tekemä kirja ilmestyy Schildt & Söderströmin kustantamana huhtikuussa 2012.
Turkissa on aloittanut toimintansa vastaavanlainen verkkosivusto Salamworld, jonka epäillään ostaneen Muxlimin. Sen johto kuitenkin kiistää oston.päivitettävä
Heinäkuussa 2014 Muxlim Oy asetettiin konkurssiin kaksi vuotta itse sivuston sulkemisen jälkeen.
Sam Inkinen

| Sam Inkinen |
| --- | --- |
 Sam Inkinen vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1970 (ikä 54) Urjala
Ammatti:  taiteen tohtori, tutkija ja kirjailija
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  mediatutkimus
Sam Inkinen (s. 23. joulukuuta 1970 Urjala) on suomalainen taiteen tohtori, tutkija ja kirjailija.
Ura

Lahdessa varttunut, koulussa erinomaisesti menestynyt Inkinen lähti 15-vuotiaana Helsinkiin ja tuli ylioppilaaksi iltalukiosta.
Sam Inkinen oli 1990-luvun taitteessa paljon julkisuudessa yhtenä silloisen juppikulttuurin äänekkäistä edustajista. Noin 20-vuotiaasta Inkisestä käytettiin muun muassa nimityksiä ihmelapsi, tietokonenero, hyperajattelija, viestintäkonsultti ja mediaguru. Hän työskenteli 1980-luvulla City-lehden palveluksessa ja jatkoi myöhemmin lehden avustajana. Hän toimi myöhemmin muun muassa liikemiehenä perustamissaan yhtiöissä. Vuonna 1989 hän perusti myyntikonsultti Mika D. Rubanovitschin kanssa yhdistyksen nimeltä Young Professionals Finland ry ja toimi sen hallituksen puheenjohtajana. Juha Wuolijoen kanssa hänellä oli talk show Radio Sykkeellä. Inkinen teki yhteistyötä myös Radio Cityn toimittajan Bello Romanon kanssa muun muassa Video-opas-kirjojen, Pohjoisella Rautatiekadulla sijainneen Madhouse-kulttuuriklubin ja Iltalehden Metropoli-liitteen Cafe Eurooppa -palstan parissa. 1990-luvun puolivälissä hän laati Helsinki Culture Guide -nimisen opaskirjan yhdessä Sami Hyrskylahden kanssa Eeropekka Rislakin Aquarius-kustannusyhtiölle.
Inkinen on sittemmin toiminut tutkimus- ja opetustehtävissä Vaasan, Lapin, Oulun ja Turun yliopistoissa. Vuosina 2001–2003 hän toimi Kymenlaakson ammattikorkeakoulun tutkimusjohtajana. Hän on toiminut myös kuraattorina.
Inkinen on väitellyt Lapin yliopistossa. Väitöskirjan nimi on Teknokokemus ja Zeitgeist. Digitaalisen mediakulttuurin yhteisöjä, utopioita ja avantgarde-virtauksia (1999). Väitöskirjassa käsiteltyjä teemoja ovat muun muassa informaatioyhteiskunta, globalisaatio, hypertekstuaalisuus ja elektroninen estetiikka.
Viime vuosina Inkinen on työskennellyt Helsingin Sanomille antamansa 50-vuotishaastattelun mukaan lähinnä kouluttajana, konsulttina ja puhujana. Inkisen viime vuosien tuotanto on ollut pääosin filosofista pohdiskelua, matkaraportointia, aikalaiskuvausta, yhteiskunnallista ja teknologista visiointia sekä kriittistä esseistiikkaa. Hän on julkaissut kirjoja, artikkeleita, esseitä ja historiikkeja ja on kirjoittajana mukana yhteensä 85 teoksessa.
Aiheesta muualla

Tutkija, tohtori Sam Inkinen: Nykyaikoja etsimässä - Havaintoja Zeitgeist-virtauksista Filosofiklubi -blogi. 16.3.2010. Viitattu 8.9.2023.
Kuhlen, Rainer: Sam Inkinen (hg.): Mediapolis. Aspects of Texts, Hypertext and Multimedial Communication. Berlin/New York: De Gruyter 1999. Informationswissenschaft Universitet Konstanz. 1.10.2000. Arkistoitu 8.2.2007. Viitattu 8.9.2023. (saksaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Malanje

| Malanje |
| --- | --- |
 Malanjen kantakaupunkia (2011).
 vaakuna
 Malanje
 Koordinaatit: 9.5464°S, 16.3489°E 
Valtio:   Angola
Maakunta:  Malanjen maakunta
Väkiluku (2014):  455 000
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malanje on kunta, kaupunki ja maakuntakeskus Angolan pohjoisosassa Malanjen maakunnassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 350 kilometriä Angolan pääkaupungista Luandasta itään. Malanjen väkiluku oli noin 455 000 (2014).
Kaupunki sijaitsee Angolan keskusylängöllä noin 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella. Siellä on trooppinen ylänköilmasto.
Seutu kuuluu mbundujen Matamba-valtiossa sijainneisiin maihin.lähde? Paikkakunnan asutus kasvoi 1800-luvun puolivälissä paikkakunnalla suosituksi tulleen ulkoilmamarkkinapaikan (feira) seudulle. Ma-lanjin markkinat perustettiin 1852, ja siitä tuli muun muassa orjien, puun ja norsunluun kaupankäynnin keskus. Vuonna 1857 perustettiin vankila, ja vuonna 1862 rakennettiin Ma-lanjin linnoitus. Portugalilaiset siirtomaaviranomaiset luokittelivat vuonna 1867/68 paikkakunnan kyläksi (vila) ja asettivat sinne valtuuston. Tällöin paikannimen kirjoitusasu muuttui Malanjeksi.
Vuosina 1886–1909 rakennettiin rautatie Luandasta Malanjeen. Tämä Luandan rautatieksi (port. Caminho de Ferro de Luanda) kutsuttu, Angolan kansallisen rataverkkoyhtiön (Instituto Nacional dos Caminhos de Ferro de Angola) rautatielinja päättyy Malanjeen. Liikennöinnistä vastaa nykyään valtionyhtiö Caminho de Ferro de Luanda (CFL). Malanjessa sijaitsee myös maakunnallinen, kansalliseen kakkoskategoriaan kuuluva Malanjen lentoasema (IATA: MEG, ICAO: FNMA).
Kaupungin arkkitehtonisesti arvokkaaseen kulttuuriperinteeseen lukeutuu muun muassa Malanjen hiippakunnan katedraali (1929).
Näkymä kaupungista.
Malanjen rautatieasema vuonna 2011.
Radioasema Rádio Malanjen talo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malanje Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pt:Malanje –  Mm. Maininta paikkakunnan varhaishistoriasta.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Saara (Raamattu)

| Saara שָׂרָה |
| --- | --- |
 James Tissot’n maalaus Abram neuvoo Saaraita, n. 1896–1902 (yksityiskohta).
Henkilötiedot
Muut nimet:  Saarai (alkuperäinen)
Syntynyt: Kaldean Uur, Sumer
Puoliso:  Abraham
Lapset:  Iisak
Saara (hepr. ‏שָׂרָה‎, Sara, ’ruhtinatar’) on Raamatun henkilö, Abrahamin sisarpuoli ja vaimo. Hänen kerrotaan olleen Iisakin äiti, josta Israelin kansa polveutuu. Saaran kerrotaan olleen hyvin kaunis ja seuranneen miestään monilla vaikeilla matkoilla. Hänen alkuperäinen nimensä oli Saarai.
Etymologia

Heprean sara (שָׂרָה) merkitsee ’ruhtinatar’, ’valtiatar’ tai ’aatelisnainen’; sarai (שָׂרָי) ’ruhtinattareni’. Toisen selityksen mukaan Saara palautuisi akkadin sanaan Šārrat, joka oli yksi Ištarin arvonimistä.
Saara juutalaisuudessa > Ensimmäinen Mooseksen kirja

Raamattu kertoo Saaran olleen patriarkka Abrahamin sisarpuoli ja vaimo. Hänen alkuperäinen nimensä on Saarai, ja hänen miehensä alkuperäinen nimi Abram. He menevät naimisiin asuessaan Urin kaupungissa. Saarai on kymmenen vuotta Abramia nuorempi. Heti Saarain esittelyn jälkeen häntä kuvaillaan hedelmättömäksi. Tämä korostaa Abrahamin uskoa ja tottelevaisuutta, sillä hän ei milloinkaan epäile Jumalan lupauksia lukuisista jälkeläisistä.
Saarai on kuusissakymmenissä, kun hän lähtee Abramin mukana Urista ja asettuu Haraniin. 65-vuotiaana hän lähtee miehensä kanssa Haranista Kanaanin maahan. Siellä he asuvat jonkin aikaa vuoristossa sekä monissa muissa paikoissa, kunnes nälänhätä pakottaa heidät menemään Egyptiin.
Vielä ikääntyneenäkin Saarai on kaunis. Abram pyytää Saaraita väittämään Abramia veljekseen, jotteivät toiset tappaisi tätä saadakseen Saarain. Faaraon ruhtinaiden kehotuksesta Saarai viedään hoviin, mutta Jumalan puuttuminen asiaan estää faaraota kajoamasta häneen. Totuuden paljastuttua faarao palauttaa Saarain Abramille ja pyytää heitä lähtemään maasta. Lisäksi hän huolehti siitä, että Abram ja hänen omaisuutensa saatetaan turvallisesti matkaan.
Kymmenen vuotta Kanaaniin saapumisen jälkeen 75-vuotias Saarai pyytää miestään olemaan sukupuolisuhteissa egyptiläisen palvelijattarensa Hagarin kanssa, jotta Saarai saisi hänestä lapsia. Hagar tulee raskaaksi ja alkaa halveksia emäntäänsä. Saarai valittaa asiasta Abramille, joka antaa vaimolleen luvan kohdella Hagaria kuin palvelijatartaan. Saarai nöyryyttää ja pahoinpitelee Hagaria, joka pakenee emäntäänsä erämaahan. Myöhemmin hän Jumalan ohjeiden mukaisesti palaa takaisin ja synnyttää Ismaelin.
Abram tekee liiton Jumalan kanssa, jonka merkkinä on ympärileikkaus. Jumala lupaa, että Abramista ja Saaraista polveutuu suuri kansa ja Kanaanin heidän jälkeläistensä pysyväksi perintömaaksi. Liiton myötä Abram saa uudeksi nimekseen Abraham, Saaraista taas tulee Saara.
Saara ja hänen miehensä asettuvat asumaan Gerariin. Sielläkin Abraham sanoo vaimoaan sisarekseen, ja Gerarin kuningas Abimelek lähettää hakemaan Saaraa. Jälleen Jumalan puuttuminen asiaan estää Saaraan kajoamisen. Palauttaessaan Saaran Abrahamille Abimelek antaa tälle karjaa, palvelijoita ja palvelijattaria.
Vanhoilla päivillään Saara saa kuulla synnyttävänsä vielä pojan. Hän ei ota Jumalan lupausta vakavasti vaan nauraa lupaukselle, mutta 90-vuotiaana hän tosiaan synnyttää Iisakin. Silloin hän huudahti: ”Jumala on valmistanut minulle naurun: jokainen, joka kuulee siitä, nauraa minulle.” Saara imettää poikaansa viitisen vuotta. Kun Iisak lopulta vieroitetaan, Abraham järjestää suuret juhlat. Hagarin poika Ismael, joka nyt on noin 19-vuotias, ”ilvehtii” Iisakille. Saara pyytää Abrahamia lähettämään Hagarin ja Ismaelin pois, minkä Abraham tekee.
Poikansa Iisakin kautta Saarasta tulee Israelin kansan kantaäiti. Suunnilleen 32 vuotta myöhemmin Saara kuolee 127-vuotiaana ja Abraham hautaa hänet ”Makpelan kedon luolaan”.
Saara juutalaisuudessa > Myöhempi perimätieto

Talmudissa ja Midrasissa Saaraa pidetään samana henkilönä kuin Haranin lasta Jiskaa (1. Moos 11:29), mikä tekisi Saarasta Abrahamin veljentyttären. Nimen Jiska kerrotaan juontuneen siitä, että kaikki tuijottivat (hepr. sakkah, ’katsoa’) hänen kauneuttaan. Jopa vanhoilla päivillään Saara pysyi hämmästyttävän kauniina, ja muut naiset näyttivät häneen verrattuna apinoilta. Edes kauneudestaan kuulu Abisag (1. Kun. 1:3) ei vetänyt vertoja Saaralle. Saara tunnettiin myös vieraanvaraisuudestaan.
Toisen perimätiedon mukaan nimi Jiska viittasi ”näkyjen silmillä näkemiseen” eli siihen, että Saaralla oli profetian lahja. Hän oli yksi seitsemästä naisprofeetasta, ja profeettana hän oli jopa Abrahamia lahjakkaampi. Haranissa Abraham käännytti miehet ja Saara naiset. Kun Saaraista (”oman kansansa ruhtinatar”) tuli Saara, tuli hänestä samalla koko ihmiskunnan ruhtinatar. Hän oli aluksi hedelmätön, mutta nimenvaihdoksen yhteydessä tapahtui ihme, joka palautti Saaran nuoruuden. Ihmiset väittivät Iisakia löytölapseksi, mutta Iisakin vieroittamisen kunniaksi järjestetyssä juhlassa Saara imetti vieraittensa vauvoja ja todisti näin olevansa Iisakin biologinen äiti. Toiset syyttivät Saaraa uskottomuudesta ja pitivät Iisakia Abimelekin lapsena, mutta Iisak muistutti isäänsä niin paljon, ettei epäilykselle jäänyt sijaa.
Egyptiin matkatessaan Abraham piilotti Saaran arkkuun suojellakseen tätä, mutta tullivirkailija huomasi Saaran. Rakkautensa merkiksi faarao lahjoitti Saaralle ja tämän perillisille Gosenin maan, missä juutalaiset myöhemmin elivät. Jouduttuaan faaraon vaimoksi Saara rukoili apua Jumalalta, joka lähetti enkelin ruoskimaan faaraota aina, kun Saara sitä pyysi. Huomattuaan Saaran nauttivan jumalallista suosiota faarao lahjoitti hänelle tyttärensä Hagarin. Saara olisi elänyt 175-vuotiaaksi eli yhtä vanhaksi kuin miehensä, mutta Abrahamin ja Saaran välisten Hagaria koskeneiden kiistojen vuoksi Saaralta otettiin 48 elinvuotta pois. Saaran kylmäkiskoisuus Ismaelia kohtaan oli kuitenkin oikeutettua, sillä hän oli nähnyt pojan syyllistyvän raiskaukseen, murhaan ja epäjumalten palvontaan.
Perimätiedon mukaan Saara kuoli Iisakin uhraamisen aiheuttamaan järkytykseen. Erään version mukaan Saatana ilmestyi Saaralle ja väitti Abrahamin tappaneen poikansa. Toisen version mukaan Iisak itse kertoi palattuaan tapahtuneesta, jolloin Saara kauhistui niin että kuoli. Hebronin asukkaat surivat Saaraa ja kunnioittivat hänen muistoaan keskeyttämällä työnteon joksikin aikaa. Palkkioksi he eivät itse kuolleet ennen kuin heillä oli tilaisuus osallistua Abrahamin hautajaisiin 38 vuotta myöhemmin.
Saara kristinuskossa > Uusi testamentti

Heprealaiskirjeen mukaan Abrahamia ja Saaraa siunattiin heidän uskonsa tähden:
»Koska Abraham ja Saara uskoivat, he kykenivät saamaan jälkeläisen, vaikka Saara oli hedelmätön ja heidän aikansa jo oli ohi. Abraham piti lupauksen antajaa luotettavana, ja siksi hän, yksi ainoa, mieskuntonsa jo menettänyt, sai jälkeläisiä yhtä suuren määrän kuin on taivaalla tähtiä, yhtä luvuttoman joukon kuin on meren rannalla hiekkajyväsiä.» 
(Hepr. 11:11–12.)
Ensimmäisen Pietarin kirjeen mukaan kristityt ovat Abrahamin ja Saaran lapsia:
»Saarakin oli kuuliainen Abrahamille ja kutsui häntä herraksi. Ja Saaran tyttäriä tekin olette, kun teette hyvää ettekä anna minkään uhkailun pelottaa itseänne.» 
(Piet. 3:6.)
Saara kristinuskossa > Mormonismi

Saara mainitaan lyhyesti Mormonin kirjassa (2. Nefi 8:2) ja pitemmin Opin ja liittojen luvussa 132, joka käsittelee monivaimoisuutta. Jakeissa 29–37 Herra muistuttaa Abrahamin ottaneen sivuvaimoja ja kehottaa seuraajiaan ”tekemään Abrahamin tekoja”, jotta nämä pelastuisivat:
»Jumala käski Abrahamia, ja Saara antoi Hagarin Abrahamille vaimoksi. Ja miksi Saara teki niin? Koska se oli laki, ja Hagarista ovat lähtöisin monet ihmiset. Sen tähden tämä oli, muun ohella, lupausten täyttymistä.» 
(Oppi ja liitot, 132:34)
Kuolemansa jälkeen Abraham ja Saara korotettiin. Saaran äitiys mahdollisti korotuksen myös muille Israelin huoneen jäsenille. Korotuksen ehtona on kuitenkin tottelevaisuus Jumalaa kohtaan.
Aabrahamin kirjassa käsitellään Abrahamin ja Sarain avioliittoa, heidän matkaansa Mesopotamiasta Kanaaninmaahan sekä vaiheitaan Egyptissä.
Historiallisuus

Kristityt ovat perinteisesti pitäneet Raamattua erehtymättömänä kuvauksena todellisista henkilöistä ja tapahtumista. Käsitys haastettiin 1800-luvun puolivälissä, kun arkeologiset kaivaukset tuottivat uutta tietoa Lähi-idän varhaishistoriasta. Raamatullisen arkeologian varhaiset edustajat pitivät kuitenkin Abrahamia ja Saaraa todellisina henkilöinä ja katsoivat kirjallisen ja arkeologisen todistusaineiston puoltavan patriarkkakertomusten historiallisuutta. Saaran on ehdotettu eläneen joko kolmannella, toisella tai ensimmäisellä vuosituhannella eaa.
Yhdysvaltalainen orientalisti Ephraim Speiser (1902–1965) uskoi Abrahamin ja Saaran välisen sisarusavioliiton saaneen tukea Irakin Nuzista löytyneistä kirjoituksista, jotka hänen mukaansa osoittivat hurrilaisten harjoittaneen käytäntöä, jossa vaimo adoptoitiin miehen suvun jäseneksi ikään kuin siskona. Näin sisarvaimo olisi saanut itselleen suvun jäsenyyteen liittyviä erioikeuksia, jotka eivät kuuluneet pelkälle vaimolle. Samoin Speiser katsoi nuzilaisten kirjoitusten osoittavan, että muinaisessa Lähi-idässä hedelmättömän vaimon oli tarjottava miehelle orjatar jalkavaimoksi ja näin varmistettava suvun jatkuminen.
Nykyään lähes kaikki tutkijat pitävät patriarkkakertomuksia sepitteellisinä. Kertomuksissa kuvatuista tapahtumista ei ole arkeologista näyttöä, ja niissä on lukemattomia anakronismeja. Thomas L. Thompsonin mukaan yhtäläisyydet todellisen pronssikauden tapahtumiin ovat vähäisiä ja koskevat epäolennaisia seikkoja. Miljöökuvaus, paikannimet ja tarinan yksityiskohdat viittaavat siihen, että Abrahamin ja Saaran tarina syntyi vasta rautakaudella. John van Setersin mukaan Saaran ja Abrahamin tarina on ensimmäisen Mooseksen kirjan myöhäisimpiä kerrostumia. Siinä lienee silti joitakin suulliseen perimätietoon palautuvia aineksia. Niitä ovat vierailu Egyptin hovissa, Ismaelin syntymä ja Hagarin karkotus sekä kertomus Saaran naurusta, kun hän saa lupauksen Iisakin syntymästä.
Ensimmäinen Mooseksen kirja ei sisällä Saaran sukuluetteloa, mikä on poikkeuksellista. Saaran henkilöhistoriassa on sisäisiä ristiriitaisuuksia, sillä jakeessa 11:31 hänen kerrotaan olleen Abrahamin isän Terahin miniä, mutta jakeessa 20:12 hänen sanotaankin olleen tämän tytär. John van Setersin mukaan tämä kertoo siitä, että alkuperäinen suullinen kertomus Saarasta ja Egyptin faaraosta oli viihdyttävä kansantarina, jossa Abraham oveluutensa avulla huiputti faaraota ja rikastui. Myöhempi kirjuri piti tätä moraalisesti ongelmallisena ja sepitti uuden, samankaltaisen kertomuksen, jossa paljastuu, että Saara tosiaan on Abrahamin sisko. Näin voitiin perustella, ettei Abraham sittenkään kohdellut faaraota epäoikeudenmukaisesti.
Tiikeri

| Tiikeri |
| --- | --- |
 Intiantiikeri (Panthera tigris tigris).
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Alaheimo::  Isot kissat Pantherinae
Suku::  Panthera
Laji::  tigris
Kaksiosainen nimi
 Panthera tigris  Linnaeus, 1758 
 Tiikerin historiallinen (keltainen) sekä vuoden 2006 (vihreä) levinneisyys.
Alalajit
 P. t. tigris  P. t. sondaica 
Katso myös
   Tiikeri Wikispeciesissä   Tiikeri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tiikeri (Panthera tigris) on suuri Panthera-sukuun kuuluva uhanalainen kissaeläinlaji, joka elää Itä- ja Kaakkois-Aasiassa, enimmäkseen trooppisissa sademetsissä. Tiikerin turkki on oranssinsävyinen ja siinä on tummia poikkijuovia. Tiikeri painaa yleensä noin 100–270 kilogrammaa ja sen säkäkorkeus on noin 100–110 senttimetriä. Tiikeri on jaettu kahteen tai kuuteen nykyisin elävään alalajiin. Se on lihansyöjä, eikä sillä ole muita vihollisia kuin ihminen.
Etymologia

Sana tiikeri on tullut eurooppalaisiin kieliin kreikan kielen tiikeriä tarkoittavan sanan τίγρις, tigris kautta. Kreikkaan sanan on arveltu saattaneen tulla Iranista, sillä muinaispersiassa tigra tarkoittaa terävää ja avestassa tighri tarkoittaa nuolta. Sanaa ei kuitenkaan tiedetä noissa kielissä yhdistetyn eläimeen.
Populaatiot ja alalajit

Genomitutkimusten mukaan kaikki tiikerit polveutuvat samasta kantamuodosta, joka eli vielä 110 000 vuotta sitten.
Vanhemman luokittelun mukaan tiikereitä on jäljellä kuusi alalajia, nykyisin populaatiota, joista lähes kaikki ovat sukupuuton partaalla.
Siperiantiikeri eli amurintiikeri tai mantšuriantiikeri (Panthera tigris altaica) – noin 500 yksilöä luonnossa, 650 ihmisten hoidossa. Äärimmäisen uhanalainen.
Kiinantiikeri (Panthera tigris amoyensis) – Vapaana luonnossa noin 10–20 kappaletta, vankeudessa noin 70 yksilöä. Kuudesta yksilöstä polveutuva kanta kärsii sisäsiittoisuudesta. Äärimmäisen uhanalainen.
Indokiinantiikeri (Panthera tigris corbetti) – 350 yksilöä (WWF 2010)
Malakantiikeri (Panthera tigris jacksoni) – arviolta 500 yksilöä (WWF)
Sumatrantiikeri (Panthera tigris sumatrae) – noin 400 yksilöä (12.3.2008)
Intiantiikeri eli bengalintiikeri (Panthera tigris tigris) – yleisin alalaji tai populaatio, arvio 2 500 yksilöä (WWF)
Sukupuuttoon 1900-luvulla kuolleet:
Balintiikeri (Panthera tigris balica) – kuollut sukupuuttoon 1940-luvulla
Jaavantiikeri (Panthera tigris sondaica) – kuollut sukupuuttoon 1980-luvulla
Kaspiantiikeri (Panthera tigris virgata) – kuollut sukupuuttoon 1970-luvulla
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on vuodesta 2017 alkaen jakanut tiikerit taksonomisten tutkimusten pohjalta kahteen alalajiin, mannermaiseen (Panthera tigris tigris) ja sundantiikeriin (Panthera tigris sondaica). Näistä jälkimmäiseen kuuluvat aiemmin omiksi alalajeikseen määritellyt sumatrantiikeri, jaavantiikeri ja balintiikeri, ja ensin mainittuun kaikki muut populaatiot.
Tiikerin koko genomin sekvennsointitutkimuksen pohjalta tiikerit jaettiin vuonna 2018 kuuteen kladiin, jotka vastaavat vanhoja alalajeja. Näiden kladien välillä on hyvin vähän geenivirtaa. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton Cat Specialist Group -ryhmä pitää tiikerin jakoa alalajeihin tällä hetkellä epävarmana, koska geeninäytteitä ei ole tarpeeksi ja dataa on tulkittu eri tavoin.
Tuntomerkit > Koko

Tiikeri on nykyisistä kissaeläimistä suurikokoisin. Tiikeriuros painaa yleensä 180–270 kiloa ja naaras 100–170 kiloa. Säkäkorkeutta tiikerillä on noin 100–120 senttimetriä. Tupsuttoman hännän pituus on 60–110 senttimetriä, joka on keskimäärin alle puolet pään ja ruumiin yhteispituudesta.
Suurin tiikeri on pohjoisten seutujen siperiantiikeri, joka voi saavuttaa 2,4 metrin pituuden ilman häntää. Yksilöiden koko vaihtelee huomattavan paljon. Harvoja aikuisia villejä siperiantiikereitä on saatu punnittua. Yksi punnittu nuori uros painoi 175 kilogrammaa ja kolme aikuista naarasta 115–130 kilogrammaa. Uros painaa keskimäärin noin 220 kilogrammaa, ja painavin punnittu on prahalaisen eläintarhan yksilö, joka painoi 260 kilogrammaa. Joidenkin yksilöiden painoksi on arvioitu jopa yli 300 kilogrammaa. Naaraat ovat pienempiä ja painavat 100–167 kilogrammaa.
Intian ja Nepalin urostiikerit painavat 180–258 kilogrammaa ja naaraat 100–160 kilogrammaa. Painavin punnittu bengalintiikeri painoi 258,2 kilogrammaa, ja muitakin yli 227-kiloisia on punnittu. Trooppisten populaatioiden urokset painavat 100–140 kilogrammaa ja naaraat 75–110 kilogrammaa. Saarilla elävät tiikerit ovat mantereella eläviä pienempiä. Sumatrantiikeri on tiikerin pienin alalaji. Uros painaa 120 kilogrammaa ja naaras 90 kilogrammaa.