stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ikkelinlahti
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,2 metriä mpy.
James Odongo

James Odongo (27. maaliskuuta 1931 – 4. joulukuuta 2020) oli ugandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Tororon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bahannan titulaaripiispaksi 25. marraskuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. helmikuuta 1965. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat John Francis Greif ja Vincent Joseph McCauley.
Odongo sai 19. elokuuta 1968 nimityksen Tororon piispaksi ja 5. tammikuuta 1985 Ugandan sotilaspiispaksi. 2. tammikuuta 1999 hänet nimitettiin lisäksi Tororon arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 27. kesäkuuta 2007. Hän on kuitenkin jatkanut työtään sotilasordinariaatin johdossa.
Odongo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Inkojenlaamakoira

| Inkojenlaamakoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Peru
Määrä:  uhanalainen tai kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  laamapaimen, metsästys-, jäljestys- ja vahtikoira
Muita nimityksiä:  Inca Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  keltainen tummin laikuin
Inkojenlaamakoira on hyvin harvinainen tai sukupuuttoon kuollut perulainen koirarotu, jolla ei ole koskaan ollut FCI:n hyväksyntää.
Ulkonäkö

Inkojenlaamakoira oli ulkoisesti kuin skotlanninpaimenkoiran raskasrakenteinen versio. Se oli perulaisista roduista kookkain, suippokuonoinen, melko lyhytraajainen, kippurahäntäinen ja lyhytkarvainen. Väritys oli vaaleankeltainen tummin laikuin. Toisin kuin minkään muun Amerikan intiaanien heimokoiran, inkojenlaamakoiran korvat typistettiin.
Alkuperä

Rotua käytettiin ensisijaisesti laamojen paimentamiseen, mutta myös metsästykseen, jäljestykseen ja vartiointiin. Paikalliset intiaanit arvostivat sitä niin paljon, että usein he muumioivat rodunedustajia ja hautasivat ne erityiseen hautapaikkaan. Vielä 1800-luvun lopulla jokaisella perulaisella paimenella oli laamakoira, mutta pian sen jälkeen populaation lukumäärä romahti. Eläintieteilijä Desmond Morris kuitenkin uskoo, että rotu saattaa yhä olla olemassa pienimmissä paikalliskylissä ja kaikkein syrjäisimmillä alueilla.
Israelin ilmaisku Tunisiaan

Israelin ilmaisku Tunisiaan, koodinimeltään Operaatio Puujalka, (hepreaksi: מבצע רגל עץ‎, Mivtza Regel Etz) oli Israelin ilmavoimien operaatio Palestiinan vapautusjärjestön päämajaan Hammam al-Shattiin, Tunisiaan, 12 km Tunisista 1. lokakuuta vuonna  1985. Iskussa kuoli 73 ihmistä, joista 12 tunisialaista ja loput palestiinalaisia.
Tausta

PLO oli siirtänyt päämajansa Tripolista Libanonista Tunisiin vuonna 1982, kun Israel ajoi PLO:n pois sieltä.
25. syyskuuta vuonna  1985 kolme israelilaista siviiliä surmattiin jahdillaan Kyproksen Larnakassa. PLO:ssa toimiva Yksikkö 17 ilmoitti olevansa murhan takana. Israelin hallitus ja ilmavoimat päättivät suunnitella iskun PLO:n päämajaan Tunisiin. Lisäksi israelilaisia kohteita vastaan oli tehty monia muita tihutöitä.
Isku

Sotilasoperaation koodinimi oli Puujalka. Kahdeksan F-15 Eagle -hävittäjää nousi ilmaan kello 07:00 1. lokakuuta kohti Tunisiaa. Boeing 707 tankkasi koneet Välimerellä ennen määränpäätä. Tämä oli toiseksi pisin lento (2060 km), jonka Israelin ilmavoimat oli tehnyt sitten vuoden 1976 Operaatio Entebben, jolloin lennettiin Ugandaan.
F-15-hävittäjät iskivät täsmäpommein PLO:n päämajaan. Israelin merivoimien helikopterit olivat valmiina sotalaivoissa Maltan rannikolla, jos hävittäjien miehistö joutuisi hätätilanteeseen, mutta tällaista ei tapahtunut.
Iskussa kuoli 61 palestiinalaista ja 12 tunisialaista. Surmansa saaneissa ei ollut merkittäviä PLO:n edustajia. Noin sata henkilöä loukkaantui. PLO:n johtaja Jasser Arafat selvisi pelkällä säikähdyksellä. Arafat ei ollut rakennuksessa iskun aikana. Siellä oli kuitenkin Yksikkö 17:n henkilöitä.
Jälkipyykki

Arafat vannoi kostoa Israelille, vaikka hänen johtamansa PLO oli sanoutumassa irti terrorismista, ja järjestö oli siirtymässä kohti poliittista toimintaa. PLO avasi uuden toimiston Ammaniin. Jordanian kuningas Hussein alkoi heti suunnitella uutta rauhansuunnitelmaa. Israelia arvosteltiin ympäri maailmaa. Tunisian presidentti Habib Bourguiba sanoutui irti Egyptin ja Israelin välisistä rajaneuvotteluista. Israelin pääministeri Shimon Peres väitti iskun olleen pelkästään puolustuksellinen.
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto tuomitsi hyökkäyksen ja uhkasi julkilausumalla. Yhdysvallat puolusteli Israelia, muttei käyttänyt veto-oikeutta turvallisuusneuvostossa vaan pidättäytyi äänestämästä.
Iso Savonjärvi (Rautalampi)

| Iso Savonjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°30′51″N, 26°42′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Etelälampeen 
Järvinumero:  14.711.1.056
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,8 m  
Pituus:  770 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  2,016 km  
Pinta-ala:  12,42 ha  
Suurin syvyys:  12,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Savonjärvi 
Iso Savonjärvi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Savonjoen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 770 metriä pitkä, 320 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,4 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,8 metriä mpy.
Isohaukkapöllö

| Isohaukkapöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Haukkapöllöt Ninox
Laji::  strenua
Kaksiosainen nimi
 Ninox strenua  Gould, 1838 
Katso myös
   Isohaukkapöllö Wikispeciesissä   Isohaukkapöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isohaukkapöllö (Ninox strenua) on australialainen pöllö.
Koko ja ulkonäkö

Isohaukkapöllö on Australian suurin pöllölaji. Se voi painaa puolitoista kiloa ja kasvaa puoli metriä pitkäksi. Siipienväliä saattaa kertyä 140 cm. Sillä on suhteellisen pieni pää ja pyöreämuotoinen pyrstö. Höyhenpeite on selkäpuolelta tumman ruskeanharmaa. Pää on tummanharmaa, silmät suuret ja keltaiset. Jalat ovat lihaksikkaat, ja niiden höyhenetön osa on oranssi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Isohaukkapöllöjä elää Australian Itä- ja kaakkoisosassa. Se viihtyy sekä avoimemmassa metsämaastossa että sellaisessa, jossa on tiheää aluskasvillisuutta esimerkiksi vesistöjen varrella. Pesäpuuksi se tarvitsee vanhoja, tukevaoksaisia puita.
Ravinto

Isohaukkapöllö on peto ja syö enimmäkseen suurikokoisia, puissa viihtyviä nisäkkäitä, kuten pussioravia ja koaloja, mutta nappaa myös pesiviä lintuja ja joskus maanisäkkäitä, kuten jäniksiä. Se saalistaa yleensä puissa.
Aiheesta muualla

Owlpages
ITIS: Ninox strenua (englanniksi)
Iso Salmijärvi (Petäjävesi)

| Iso Salmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°10′08″N, 25°14′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Laskujoki:  Hyötyoja Suolijokeen 
Järvinumero:  14.524.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,6 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  2,485 km  
Pinta-ala:  13,509 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Salmijärvi 
Iso Salmijärvi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 240 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,6 metriä mpy.
Jan Kralj

| Jan Kralj> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Ljubljana, Slovenia
Uran tiedot
Pituus:  174 cm
Seura:   SD Nič Lažega
Laji:  lumilautailu
Maailmancup
Kaudet:  2011–2015
Paras sijoitus:  Halfpipe: 29. (2013–2014)
 Tietolaatikko päivitetty 3.3.2016 
Jan Kralj (3. maaliskuuta 1995 Ljubljana) on slovenialainen lumilautailija. Kralj on osallistunut kerran olympialaisiin, kolmesti MM-kilpailuihin ja laskenut 16 maailmancupin osakilpailua.
Kralj osallistui vuonna 2014 Sotšin talviolympialaisissa halfpipeen. Hän oli lopputuloksissa 29:s.
Maailmancupin osakilpailuissa Kraljin paras sijoitus on 13:s sija joulukuulta 2013 Rukalta.
Jan Krejčí

| Jan Krejčí |
| --- | --- |
 Jan Krejčí elokuussa 2010 Olomoucissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1992 (ikä 32) Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari (2011)
Elo-luku:  2 523 (helmikuu 2022)
Korkein Elo:  2 588 (huhtikuu 2019)
Jan Krejčí (s. 27. syyskuuta 1992) on tšekkiläinen shakinpelaaja. Hän saavutti vuonna 2011 suurmestarin arvonimen. FIDE-mestari hän on ollut vuodesta 2007 ja kansainvälinen mestari vuodesta 2009.
Krejčí oli helmikuussa 2022 maailmanlistan sijalla 554 vahvuusluvulla 2 523. Tšekin aktiivipelaajista hän oli kymmenenneksi vahvin. Parhaimmillaan Krejčí on ollut huhtikuussa 2019 vahvuusluvulla 2 588.
Iso Samjärvi (Heinola, kirkonkylä)

| Iso Samjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°16′18″N, 26°03′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Ristijärveen 
Järvinumero:  14.173.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,2 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,828 km  
Pinta-ala:  3,935 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Samjärvi 
Iso Samjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Heinolan kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Tuusjärven valuma-alueeseen (14.173) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,2 metriä mpy.
Jan Krenz

Jan Krenz
Jan Krenz (14. heinäkuuta 1926 Włocławek – 15. syyskuuta 2020) oli puolalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Krenz opiskeli natsien miehittämässä Puolassa pianonsoittoa Zbigniew Drzewieckin ja sävellystä Kazimierz Sikorskin johdolla. Vuosina 1945–1947 hän opiskeli Kazimierz Wilkomirskin luokalla orkesterinjohtoa ja Kazimierz Sikorskin johdolla sävellystä Łódźin musiikkiakatemiassa. Krenz teki debyyttinsä kapellimestarina Łódźissa vuonna 1946 ja johti Poznańin filharmonikkoja vuosina 1947–1949. Vuonna 1949 Krenz aloitti työskentelyn Puolan kansallisessa radiosinfoniaorkesterissa Grzegorz Fitelbergin kanssa. Fitelbergin kuoltua vuonna 1953 Krenzistä tuli orkesterin pääkapellimestari, jona hän toimi vuoteen 1968. Vuosina 1968–1973 Krenz oli Varsovan suurteatterin taiteellinen johtaja ja johti samanaikaisesti eri orkestereita useissa maissa. Vuosina 1979–1982 hän toimi Bonnin yleismusiikkijohtajana, jonka toimenkuvaan kuului Bonnin Beethoven-orkesterin johtaminen Beethovenhallessa. Vuosina 1983–1985 Krenz oli Alankomaiden radion palveluksessa Hilversumissa. 2000-luvulla hän jatkoi uraansa työskentelemällä vuosina 2005–2008 Krakovan filharmonisen orkesterin taiteellisena johtajana.
Krenz osallistui säännöllisesti Varsovan syksy -nykymusiikkifestivaaliin ja sai kahdesti Orpheus-palkinnon (1969, 1974). Hän sai monia muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten kultaisen ansioristin (1952), toisen (1955) ja ensimmäisen (1972) asteen valtionpalkinnot, Katowicen kaupungin musiikkipalkinnon (1957), Puolan säveltäjäliiton palkinnon (1968, 1996) ja Polonia Restituta -ritarikunnan komentajanristin.
Säveltäjänä Krenz oli Tadeusz Bairdin ja Kazimierz Serockin mukana perustamassa "Group 49" -liikettä. Hänen ensimmäinen esitetty teoksensa oli toisen maailmansodan aikana kantaesityksen saanut jousikvartetto. Krenz on säveltänyt kamari-, vokaali- ja orkesterimusiikin ohella musiikkia elokuviin, kuten Andrzej Wajdan Kanaliin – kirottujen tiehen ja Andrzej Munkin Eroicaan.
Inkojen salaisuus

| Inkojen salaisuus> Secret of the Incas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jerry Hopper
Käsikirjoittaja:   Sydney Boehm  Ranald MacDougall 
Tuottaja:  Mel Epstein
Säveltäjä:  David Buttolph
Kuvaaja:  Lionel Lindon
Leikkaaja:  Eda Warren
Pääosat:   Charlton Heston  Robert Young  Nicole Maurey  Thomas Mitchell  Glenda Farrell  Yma Sumac 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  6. kesäkuuta 1954
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inkojen salaisuus (Secret of Incas) on yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1954. Sen on ohjannut Jerry Hopper, ja sen pääosaa näyttelee Charlton Heston. Tarinan päähenkilö on seikkailija Harry Steele, joka etsii inkojen muinaista esinettä.
Juoni

Inkojen salaisuus kertoo idealistisesta arkeologista Harry Steelestä (Charlton Heston), joka haluaa palauttaa inkojen naamion sen alkuperäiselle omistajalle, inkayhteiskunnalle. Robert Youngin näyttelemä huijari haluaa esineen muista syistä. Miehet aloittavat kilpajuoksun esineen löytämiseksi. Tarinoiden mukaan konkistadorit hautasivat sen Machu Picchuun.
Vaikutus

Inkojen salaisuuden päähenkilön Harry Steelen on katsottu olleen esikuvana Steven Spielbergin ja George Lucasin luomalle Indiana Jones -hahmolle. Indiana Jonesin puvustuksesta vastannut Deborah Nadoolman on sanonut haastattelussa, että Charlton Hestonin esittämän hahmon puvustus vastaa pitkälti Indiana Jonesin pukua.
Aiheesta muualla

Inkojen salaisuus AllMoviessa. (englanniksi)
Inkojen salaisuus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Inkojen salaisuus Elonet.
Jakob Wegelius (kirjailija)

Wegelius lokakuussa 2014.
Jakob Wegelius (s. 27. maaliskuuta 1966 Göteborg) on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija ja kuvittaja.
Wegelius julkaisi esikoisteoksensa Spionerna i Oreborg vuonna 1994 opiskellessaan Tukholmassa Konstfack-korkeakoulussa. Vuonna 1999 hän sai Expressen-lehden Heffaklump-palkinnon teoksestaan Esperanza, joka oli ehdolla myös lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon ja Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon saajaksi.
Vuonna 2008 Wegelius sai Maria Gripe -palkinnon. Hän sai lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon teoksistaan Legenden om Sally Jones (2009) ja Merten gorilla (2014), josta hän sai myös Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjapalkinnon 2015 sekä parhaan lastenkirjan Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon vuonna 2017. Vuonna 2020 Wegeliukselle myönnettiin Astrid Lindgren -palkinto.
Wegeliuksen teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Suomennetut teokset

Merten gorilla.  (Mördarens apa, 2014)  Suomentanut Kati Valli. WSOY, 2017.  ISBN 978-951-0-42159-8.
Hudson Queenin ruusu.  (Den falska rosen, 2020)  Suomentanut Kati Valli. WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-46903-3.
Aiheesta muualla

Jakob Wegeliuksen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hussein Badr al-Din al-Huthi

Hussein Badr al-Din al-Huthi (arab. حسين بدر الدين الحوثي‎, Ḥusayn Badr ad-Dīn al-Ḥūṯī; 1956 – 10. syyskuuta 2004 Jemen) oli jemeniläinen zaidilaisten uskonnollinen johtaja sekä kansanedustaja (Totuus-puolueen (Hizb al-Hagg) edustaja).
Elämä

Al-Huthin isä Badr al-Din Hussein al-Huthi oli zaidilaisšiialainen imaami. Zaidilaisia ja muita šiiavähemmistöjä syrjittiin Lähi-idässä. Zaidilaisuuden kannattajat asuvat etenkin Pohjois-Jemenissä.
Elämä > 1990-luvulla

Vuosina 1993–1997 al-Huthi toimi parlamentissa toisena Totuus-puolueen kahdesta kansanedustajasta. Totuus-puolue kannatti zaidilaisuutta.
1990-luvun puolivälissä al-Huthi erosi Totuus-puolueesta ja perusti radikaalimman poliittisen ja puolisotilaallisen liikkeen nimeltä Uskova nuoriso / Uskovat nuoret (al-Shabab al-Mu'min). Uskova nuoriso kannatti hallituksen kannalla olevaa al Haqq-puoluetta ja sen tarkoitus oli elvyttää zaidilaisuus Jemenissä. Aluksi liike sai tukea hallitukselta. Liike jakaantui kahtia avoimuuden ja perinteiden kannattajiin. Al-Huthi kannatti avoimuutta.
1990-luvun lopussa Al-Huthi toimi opettajana uskonnollisessa sunnikoulussa Saadassa, pohjoisessa Jemenissä. Koulua rahoitti yksinvaltias presidentti Ali Abdullah Saleh. Salehin tavoite oli kouluttaa sunnitaistelijoita vastustamaan Saudi-Arabian väkivaltaa ja valtauksia Jemenin ja Saudi-Arabian epävirallisella rajaseudulla. Al-Huthin on sanottu saaneen vaikutteita Iranissa vuonna 1979 tapahtuneesta vallankumouksesta. Monista oppilaista kasvoi kiihkeän kapeakatseisia ja hyvin uskonnollisia.
Elämä > 2000-luvulla

Al-Huthi halusi heimolleen ja alueelleen lisää itsehallintoa. Hän ei pitänyt siitä, että Saleh liittoutui Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Al-Huthi alkoi vastustaa hallituksen politiikkaa yhä voimakkaammin. Uskova nuoriso järjesti hallituksen ja Yhdysvaltain vastaisia mielenosoituksia. Hän vastusti sitä, että Yhdysvallat hyökkäsi Irakiin vuonna 2003. Uskovan nuorison nimi vaihtui Jumalan puolustajiksi (Ansar Allah), joita kutsutaan myös "hutheiksi".  Hän ja Jumalan puolustajat vastustivat taloudellista ja sosiaalista syrjintää, hallituksen vallan väärinkäyttöä, Jemenin liittoutumista Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain kanssa sekä wahhabi-sunnilaisuuden liian suurta vaikutusta valtion politiikkaan ja kouluihin. Heidän mukaansa Salehilla ei ollut valtuutusta hallita Jemeniä, koska hän ei polveudu hashemiiteistä eli profeetasta polveutuvista, joiksi kutsutut imaamit hallitsivat Jemeniä vuosisatoja ennen vuoden 1962 vallankaappausta, vuoteen 1970 kestänyttä sisällissotaa ja imaamikunnan loppua. Hallitus syytti huthi-liikettä aikeista pystyttää šiia-imaamikunta uudelleen Pohjois-Jemeniin, minkä huthit kiistivät. Liikkeen mukaan tarkoitus on zaidilaisten itsehallinto Jemenin valtiosta, jotta sosiaalinen ja taloudellinen syrjintä sekä korruptio voitaisiin poistaa.
Kesäkuussa 2004 hallitus lupasi palkinnon al-Huthin pidättämisestä. Hallitus syytti häntä rahan vastaanottamisesta Iranilta ja Libanonin Hizbollah-puolueelta sekä suunnitelmista uudelleenperustaa imaamikunta, minkä hän kiisti. Armeija yritti pidättää al-Huthin "terrorismin vastaisessa operaatiossa" 18. kesäkuuta 2004. Yhteenotot laajenivat niin, että tuhansia ihmisiä kuoli. Pääministeri kertoi vuotta myöhemmin, että 525 sotilasta oli surmattu. Hän ei arvioinut siviili- tai kapinallisuhrien määrää. Al-Huthi joukkoineen taisteli hallitusta vastaan Sanaan lähellä ja lähes valtasi kaupungin.
Al-Huthi joukkoineen pakeni armeijaa Marranvuoren luoliin. Syyskuussa 2004 turvallisuusjoukot surmasivat hänet yrittäessään pidättää hänet. Hänen kannattajiensa mukaan hyökkääjät kaatoivat polttoainetta luolaan ja sytyttivät sen tuleen, minkä jälkeen hänet luultavasti vangittiin ja tapettiin.
Kuoleman jälkeen

Kuolema suututti al-Huthin kannattajat. Hänen isänsä jatkoi kapinaa. 27.–28. maaliskuuta 2005 huthit ottivat yhteen armeijan kanssa. Taisteluissa kuoli 400 siviiliä. Al-Huthin huthin kuoleman jälkeen hänen veljensä Abdul-Malik al-Huthi on johtanut huthi-liikettä. Vuonna 2015 huthit syrjäyttivät presidentti Abdrabuh Mansur Hadin ja taistelut laajenivat sisällissodaksi, jossa Saudi-Arabia pommittaa väestöä, kohteenaan huthit.
Perhe

Al-Huthin isä Badreddin al-Huthi kuoli vuonna 2010. Al-Huthin nuorempi veli Abdul-Malik al-Huthi johtaa huthi-liikettä. Veli Jahja al-Huthi puolestaan aloitti toiminnan Jemenin huthikapinallisten Kansallisen pelastushallituksen opetusministerinä 28. marraskuuta. Sen lisäksi Husseinilla on kolmas veli, Abd al-Karim al-Huthi.
Winnipeg

| Winnipeg (City of Winnipeg) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Winnipeg
 Koordinaatit: 49°53′44″N, 97°08′18″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:   Manitoba
Perustettu:  1738 (Fort Rouge)
Nimetty uudelleen:  1822 (Fort Garry)
Kaupungiksi:  1873 (City of Winnipeg)
Hallinto:  
 – Pormestari:  Brian Bowman
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  448,92 km²
 – Maa:  464,01 km²
 – Metropolialue:  5 302,98 km²
Korkeus:  238 m
Väkiluku (2006):  633 451
 – Väestötiheys:  1 365 as./km²
 – Metropolialue:  694 668
 – Väestötiheys metropolialue:  131 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC–6
 – Kesäaika:  UTC–5
Postinumero:  R2C–R3Y
Suuntanumero(t):  204, 431
Lempinimi::  The 204, One Great City, Peg City, The Peg, Gateway to the West, Heart of the Continent, Winterpeg
Motto::  lat. Unum Cum Virtute Multorum   engl. One with the Strength of Many
 
 City of Winnipeg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Winnipeg on Manitoban provinssin pääkaupunki. Winnipeg on tärkeä osa Kanadan kuljetuslogistiikkaa, sillä se on Kanadan keskilännen merkittävin risteysasema. Kaupunki tunnetaan yleisesti porttina länteen.
Nimi Winnipeg on käännös creen kielen sanasta wīnipēk, joka tarkoittaa mutaisia vesiä. Nimitys on peräisin 65 kilometrin päässä kaupungin pohjoispuolisesta Winnipegjärvestä.
Kaupunki sijaitsee lähellä Pohjois-Amerikan mantereen maantieteellistä keskipistettä, Red- ja Assiniboinejokien yhtymäkohdassa tulvatasangolla. Kaupunki perustettiin alun perin näiden jokien yhtymäkohtaan, jota nykyisin kutsutaan nimellä The Forks. Kaupunkia suojaa tulvilta Red River Floodway -tulvakanaali.
Winnipeg on Manitoban provinssin suurin ja Kanadan seitsemänneksi suurin kaupunki: sen asukasluku on 633 451 (2006). Winnipegin kaupunkialueeseen (Winnipeg Metropolitan Area) kuuluvat myös lähistön merkittävät keskukset Selkirk, East ja West St. Paul, Headingley, Cartier, MacDonald ja Springfield: tuolla alueella asuu noin 694 668  asukasta. Kaupunki on maailman kylmimpiä suurkaupunkeja: marras–maaliskuun keskilämpötila on nollan alapuolella. Kaupunki on keskilännen kaupungeista sateisin, mutta paikallinen säätila on pääasiallisesti aurinkoinen.
Winnipeg on Kuopion ystävyyskaupunki.