stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juurtoseitikki

| Juurtoseitikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Phlegmacium
Laji::  argutum
Kaksiosainen nimi
 Phlegmacium argutum  (Fr.) Niskanen & Liimat. 
Katso myös
   Juurtoseitikki Wikispeciesissä   Juurtoseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juurtoseitikki (Phlegmacium argutum, syn. Cortinarius argutus) on Phlegmacium-sukuun kuuluva laji.
Ulkonäkö

Lakki on aluksi puolpallomainen ja vanhemmiten laakeneva. Lakin väri on aluksi lähes valkoinen ja myöhemmin kellanruskea. Heltat ovat aluksi kokonaan vaaleita ja myöhemmin pääosin ruskeita, reunasta vaaleita.
Elinympäristö

Juurtoseitikkiä esiintyy eniten lehdoissa ja sen tapaisissa metsissä sekä lähellä ihmisasutusta sijaitsevissa metsissä.
Aiheesta muualla

Cortinarius argutus, juurtoseitikki @ Natural Fungi in Finland
Kyyryhaikara

| Kyyryhaikara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Haikarat Ardeidae
Suku::  Kyyryhaikarat Butorides
Laji::  striata
Kaksiosainen nimi
 Butorides striata  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kyyryhaikara Wikispeciesissä   Kyyryhaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Butorides striatus
Kyyryhaikara (Butorides striata) on  pienehkö haikaralaji.
Koko ja ulkonäkö

Kyyryhaikaran pituus on noin 40–48 cm, siipien kärkiväli 62–70 cm ja paino 200–250 grammaa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kyyryhaikaroita elää ympäri maailmaa kosteikoissa ja rannoilla, varsinkin mangrovemetsissä.
Kaj Kunnas

Kaj Kunnas heinäkuussa 2012.
Kaj Kunnas (s. 23. maaliskuuta 1963 Pyhäjärvi Ul) on suomalainen urheilutoimittaja ja tietokirjailija. Kunnas toimi urheilutoimittajana Ylellä vuosina 1989–2017.
Urheilutoimittajana

Kunnas työskenteli Ylen ruotsinkielisessä urheilutoimituksessa vuodesta 1989 vuoteen 2012 asti. Vuoden 2012 alusta hän siirtyi suomenkielisen Yle Urheilun palvelukseen. Kunnas palkittiin vuoden 2012 Suomen urheilugaalassa Urheilujournalismipalkinnolla.
Kunnas selosti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja vuoteen 2011 asti ruotsiksi. Sotšin talviolympialaisissa 2014 Kunnas selosti naisten jääkiekkoa suomeksi. Lisäksi hän selosti myös muutaman ottelun jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 suomeksi Ylellä. Kunnas herätti joulukuussa 2015 pahennusta verratessaan jääkiekko-ottelun tulosta raiskaukseen. Kunnas oli myös usein juontamassa Yle:n Urheiluviikonloppu-lähetyksiä. Hän on ollut mukana myös Ylen Aamu-TV:n Jälkihiessä.
Helmikuussa 2017 Kunnas kertoi irtisanoutuneensa ja lopettavansa työskentelyn Ylellä. Syyksi Kunnas mainitsi, ettei sairautensa jälkeen työ ole enää tärkeyslistalla yhtä korkealla kuin ennen. Hän ei kuitenkaan sulje pois mahdollisuutta työskennellä Ylelle tulevaisuudessa.
Jääkiekon pariin toimittajana Kunnas palasi Pyeongchangin talviolympialaisten televisiolähetyksissä helmikuussa 2018. Kunnas esiintyi pääasiassa TV5-kanavalla. Hän toimi TV5:n toimittajana myös kesäolympialaisissa 2020.
Kirjailijana

Kunnas on ollut mukana kirjoittamassa  seuraavia kirjoja:
Kunnas, Kaj ja Lindfelt, Mikael: Aikalisä – Urheilun elämä ja totuus, s. 260.  Helsinki:  Fontana Media, 2004.  ISBN 9789515506238.
Kunnas, Kaj ja Nurmi, Paavo: Kohtaaminen, s. 185.  Helsinki:  Mistake Media, 2017.  ISBN 9789527188118.
Kunnas, Kaj ja Nurmi, Paavo: Kohtaaminen II.  Helsinki:  Mistake Media, 2020.
Muu julkisuus

Syksyllä 2014 Kunnas oli kilpailijana Tanssii tähtien kanssa -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella. Huhtikuussa 2017 valittiin seuraavan kesän Tangomarkkinoiden pääkonserttien juontajaksi yhdessä Susanna Heikin kanssa.
Syyskuussa 2016 hänet valittiin vuoden positiivisimmaksi suomalaiseksi.
Yksityiselämä

Toukokuussa 2016 Kunnas sai aivoinfarktin ja hän jäi sairauslomalle. Hän palasi töihin syksyllä 2016.
Mauri Kunnas on Kaj Kunnaksen pikkuserkku. Kunnas on naimisissa Gerd Kummel-Kunnaksen kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. Kunnas on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistui Åbo Akademista pääaineenaan englannin kieli ja filologia. Kunnakset asuvat Karjaalla.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kaj Kunnas Twitterissä
Kunnas lupasi syödä hatullisen vetyjä, mikäli SaiPa sijoittuu kuuden parhaan joukkoon SM-liigan runkosarjassa kaudella 2013–2014. Kuvassa Kunnas lunastamassa lupaustaan Lappeenrannan kisapuistossa SaiPan sijoituttua neljänneksi.
Laulumaa

Laulumaa Huonekalut Oy oli suomalainen yritys, joka suunnitteli, valmistutti ja markkinoi huonekaluja sen omalla Laulumaa-tuotemerkillä. Yrityksen pääkonttori sijaitsi Lahdessa. Laulumaa hakeutui konkurssiin toukokuussa 2021.
Historiaa

Yrityksen juuret juontavat Oulaisista lähtöisin olevaan Laulumaan sukuun, jonka miehet toimivat kalustepuuseppinä jo 1800-luvulla. Vuonna 1956 Reino Laulumaa (1917–2010) perusti Raaheen puusepäntehtaan. Hänen poikansa Rauno Laulumaa perusti Laulumaa Huonekalut Oy:n vuonna 1988 Lahteen. Liikeideana oli aluksi mäntykalusteiden valmistuttaminen muilla yrityksillä Suomessa ja Neuvostoliitossa ja niiden provisiopohjainen myynti Suomeen ja ulkomaille. Neuvostoliiton romahdettua valmistajia alkoi löytyä itsenäistyneestä Virosta. Suomen 1990-luvun alun laman taituttua nousukaudeksi yrityksen liiketoiminta alkoi kasvaa sekä kotimaassa että etenkin vientimarkkinoilla. Laulumaan tuotteita myi satakunta huonekaluliikkettä ympäri Suomen.
Vuonna 2016 Rauno ja Mervi Laulumaa myivät yhtiönsä liiketoiminnan Aki ja Marika Aleniuksen uudelle yhtiölle. Se hakeutui konkurssiin toukokuussa 2021.
Järviseudun seutukunta

| Järviseudun seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti 
Väkiluku:  19 334 50:nneksi suurin 31.12.2021 
Seutukunnan kunnat.
Järviseudun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se käsittää valtaosan Etelä-Pohjanmaan Järviseudusta. Siihen kuuluu viisi kuntaa. Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 146.
Murteet

Järviseudun murteet kuuluvat Keuruun-Evijärven välimurteisiin, jotka ovat savolaismurteista kaikkein läntisimpiä. Ne ovat suhteellisen lähellä suomen yleiskieltä. Kuitenkin myös Etelä-Pohjanmaan murteen vaikutusta on Järviseudun murteissa havaittavissa esim. intonaatiossa.
Kunnat

| Vaakuna | Kunta | Väkiluku (2024) | Maa- pinta-ala (km²) | Väestön- tiheys (as> /km²) | Kunnallis- vero (2024) | Suomen- kieliset (2023) | Ruotsin- kieliset (2023) | Muun- kieliset (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Alajärvi | 9 095 | 1 009 | 9 | 9.1 % | 96 % | 0,2 % | 5 % |
|  | Evijärvi | 2 273 | 354 | 6 | 9.8 % | 94 % | 2,1 % | 4 % |
|  | Lappajärvi | 2 785 | 421 | 7 | 9.4 % | 94 % | 0,4 % | 6 % |
|  | Soini | 1 811 | 552 | 3 | 9.1 % | 102 % | 0,1 % | 1 % |
|  | Vimpeli | 2 633 | 287 | 9 | 9.6 % | 98 % | 0,2 % | 3 % |
|  | yhteensä | 18 597 | 2 623 | 7 |  | 96 % | 0,4 % | 4 % |
Historia

1. tammikuuta 1994 annetun seutukuntajaon mukaan Järviseudun seutukuntaan kuuluivat Alajärven kaupunki sekä Evijärven, Kortesjärven, Lappajärven ja Vimpelin kunnat.
1. tammikuuta 2009 Kortesjärvi jätti seutukunnan liityttyään Kauhavan kaupunkiin.
1. tammikuuta 2009 Lehtimäki Kuusiokuntien seutukunnasta liittyi Alajärveen ja tuli siten osaksi Järviseudun seutukuntaa.
1. tammikuuta 2009 Soini siirtyi seutukuntaan Kuusiokuntien seutukunnasta.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Järviseudun seutukunnan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 25 749 | 25 749 |
| 1985 | 1985 |    | 26 489 | 26 489 |
| 1990 | 1990 |    | 26 684 | 26 684 |
| 1995 | 1995 |    | 26 243 | 26 243 |
| 2000 | 2000 |    | 24 973 | 24 973 |
| 2005 | 2005 |    | 23 524 | 23 524 |
| 2010 | 2010 |    | 22 328 | 22 328 |
| 2015 | 2015 |    | 21 094 | 21 094 |
| 2020 | 2020 |    | 19 543 | 19 543 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kirjallisuutta

Junnila, Heikki; Rantatupa, Heikki: Järviseudun historia I.  (Esihistoriasta 1850-luvulle) Määritä julkaisija! ISBN 951-99467-7-2.
Nygård, Toivo: Järviseudun historia II.  (Kunnallishallinnon toteuttamisesta 1970-luvulle) Määritä julkaisija! ISBN 951-99438-6-2.
Junnila, Heikki: Järviseudun historia III.  (Järviseudun kansankulttuuri ja sen edellytykset) Määritä julkaisija! ISBN 952-90-1821-5.
Aiheesta muualla

Alajärven kaupungin kotisivut
Evijärven kunnan kotisivut
Lappajärven kunnan kotisivut
Soinin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vimpelin kunnan kotisivut
Lakkautuspalkka

Lakkautuspalkka (ruots. lön på indragningsstat) on järjestelmä, jossa valtion virkamies viran lakkauttamisen yhteydessä siirretään nauttimaan erityistä palkkaa eläkeikään saakka ilman, että siihen liittyy mitään virka- tai työtehtäviä. Lakkautuspalkkaa saava virkamies on edelleen virkasuhteessa valtioon ja se ajanjakso, jolta on maksettu lakkautuspalkkaa, luetaan hyväksi eläkettä määritettäessä. Jos virkamies menee valtion, kunnan, valtion liikeyrityksen tai valtioenemmistöisen yhtiön palvelukseen, lakkautuspalkka voidaan pidättää osin tai kokonaan. Lakkautuspalkka määritettiin viimeksi lakkautuspalkkalaissa (182/1931), joka kumottiin vuonna 1988. Lakkautuspalkkalakia sovellettiin kuitenkin aina vuoden 1992 loppuun saakka.
Myös kirkolle säädettiin lakkautuspalkkalaki vuonna 1949.
Aiheesta muualla

Laki viran ja toimen haltijain oikeuksista ja velvollisuuksista, kun virka tai toimi lakkautetaan (182/1931)
Laki puolustuslaitoksen viran ja toimen haltijain oikeuksista ja velvollisuuksista, kun virka tai toimi lakkautetaan (183/1931)
Laki eräiden evankelis-luterilaisten seurakuntien viranhaltijain oikeuksista ja velvollisuuksista, kun virka lakkautetaan (400/1949)
Juseliuksen paitatehdas

Juseliuksen vuonna 1962 puretut rakennukset Turun Rauhankadun ja Koulukadun kulmassa.
Juseliuksen paitatehdas (vuodesta 1926 Paitatehdas Juselius Oy, vuodesta 1953 Oy Juseliuksen Tehtaat) oli Turussa vuosina 1869–1961 toiminut tekstiilitehdas. Sen yhteydessä toimi vuonna 1885 perustettu ja vuonna 1915 samaan omistukseen tullut Turun Sateenvarjotehdas Oy.
Paitatehdas ja sateenvarjotehdas toimivat vuodesta 1879 aina 1920-luvulle saakka Turun Vanhalla Suurtorilla nykyisin Vanhana Raatihuoneena tunnetussa rakennuksessa, jonka tehtailija Carl Fredrik Juselius oli hankkinut omistukseensa. 1900-luvulla tehtaiden omistus siirtyi Wolter ja Arthur Nordforsille, jotka tekivät niistä kaksi erillistä osakeyhtiötä ja siirsivät niiden toiminnan vuonna 1925 uuteen tehdasrakennukseen Rauhankatu 15:ssä. Nykyisin tehtaan paikalla on kerrostalo, As. oy Pumppumäki, jonka sivurakennuksessa Koulukadun puolella toimi aiemmin Turun kaupunginkirjaston Mikaelin sivukirjasto. Juseliuksen paitatehtaalla oli 1950- ja 1960-luvun vaihteessa toimintaa myös Amiraalistonkatu 10:ssä IX kaupunginosassa, ainakin pesula joka toimi myöhemmin yhtiönimellä Oy Jusla Ab.
Historiaa

Juseliuksen paitatehdas sai alkunsa vuonna 1867 turkulaiskauppias Johan August Juseliuksen lesken Carolinen (1817–1894) ryhtyessä tarjoamaan ompelupalveluja omistamallaan, tuolloin vielä harvinaisella ompelukoneella. Tilaustöiden lisäksi hän ompeli valmispaitoja, joita otti ensimmäisenä myyntiin O. H. Granbergin lyhyttavaraliike. Vuonna 1869 leskirouva Juselius hankki tuotannolleen privilegion, mitä voidaan pitää suomalaisen paitateollisuuden syntynä. Samana vuonna samaan kaupunkiin tuli tosin kilpailijaksi Gustav Albert Petreliuksen perustama Turun Paitatehdas. Vuonna 1870 paitatehdas perusti paitojen ja irtokaulusten pesulapalvelun.
Vuonna 1872 Carolinen poika Carl Fredrik Juselius sai porvarioikeudet ja ryhtyi työskentelemään äitinsä aloittamassa yrityksessä, joka siirtyi kahta vuotta myöhemmin pojan omistukseen. Paitatuotannon ohella Carl Fredrik toi maahan muun muassa Singer-ompelukoneita ja hajuvesiä. Paitatehdasyhtiön tuotantoa myymään hän perusti erillisen kauppayrityksen, Turun Paitamakasiinin, joka laajeni Helsinkiin, Viipuriin, Tampereelle ja Poriin.
Vuonna 1889 tehtaaseen saatiin höyryvoima, ja Yhdysvalloista tuotiin höyrykäyttöisiä silityskoneita ja höyrymankeli. Vuonna 1899 Juseliuksen paitatehtaalla oli historiallisesti merkittävä lakko, jonka syynä oli palkkojen pienentäminen neljänneksellä ilman ennakkoilmoitusta. Kaikki lakkolaiset olivat naisia ja ammattiliittoon kuulumattomia.
Vuonna 1912 Carl Fredrik Juselius luovutti heikentyneen terveydentilansa takia yrityksensä hoidon Saksassa insinööriksi opiskelleelle pojalleen, 22-vuotiaalle Björnille. Kahta vuotta myöhemmin isä kuolee, ja siitä vuoden kuluttua kuolinpesä myy paitatehtaan, kauppayrityksen ja pesulan Turun Sateenvarjotehtaan omistajille Wolter ja Arthur Nordforsille.
Vuonna 1925 paitatehdas siirtyi uusiin tiloihin Pumppumäelle Rauhankatu 15:een (Koulukatu 16). Pian yrityksestä muodostettiin osakeyhtiö ja alettiin käyttää tavaramerkkinä joutsenta. Kuvallisen joutsenmerkin lisäksi oli Joutsen-paidat, Joutsen-kaulukset ja Joutsen-pyjamat, ja pian myös sateenvarjotehtaan tuotteet – varjot, kävelykepit, solmiot ja olkaimet alettiin tuntea Joutsen-nimellä. Naisille tehdas alkoi vuonna 1933 valmistaa Jusella-merkkisiä korsetteja ja rintaliivejä.
Sodan aikana valtaosa tuotantokapasiteetista meni liinavaatteiden ompeluun puolustusvoimille. Vuonna 1953 paita- ja sateenvarjotehtaat fuusioitiin yhdeksi yritykseksi nimeltä O.Y. Juseliuksen Tehtaat – Juselius Fabriker A.B. 1950-luvun mittaan kilpailu kuitenkin koveni etenkin tuonnin takia niin, että yritys ajautui konkurssiin vuonna 1961. Seuraavana vuonna tehdasrakennus purettiin ja tilalle rakennettiin kerrostalo.
Aiheesta muualla

Valokuva Juseliuksen paitatehtaan työntekijöistä 1900-luvun alusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Nordfors, Kurt & Isaksson, Åke 1946: Paitatehdas Juselius Oy 1865–1945, Turun Sateenvarjotehdas Oy 1885–1945.
Lakkasprii

Lakkasprii eli mineraalitärpätti on orgaaninen liuotin, joka on jalostettu parafiinista.[lähde? ] Se on kirkas neste, jota käytetään esimerkiksi maalaamisessa.
Aiheesta muualla

WHO:n käyttöturvallisuustiedote International Programme on Chemical Safety. Viitattu 24.07.2007.
Laulun lahjan sain

| Laulun lahjan sain Anneli Mattila |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 42.33
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 16.
Anneli Mattilan muut julkaisut
| Suojaan 2005 | Laulun lahjan sain 2006 | Luottaa huomiseen 2007 |
Singlet albumilta Laulun lahjan sain
 ”Rakkauden muistomerkki” Julkaistu: 2006  ”Laulun lahjan sain” Julkaistu: 2006
Laulun lahjan sain on suomalaislaulaja Anneli Mattilan toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2006. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet

Rakkauden muistomerkki – 3:46
Laulun lahjan sain – 3:57
Kaikki jotka tahtoo rakastaa – 3:07
Ole ole ole – 3:17
Tää on hullu yö – 3:40
Poika ja kitara – 3:24
Toivoisin niin – 3:38
Soittoasi odotan – 2:54
Entä jos? – 3:46
Kotimatkalla – 4:02
Ihoissa on virtaa – 3:59
Tässä kaikki on – 3:03
Kyyhkynen (tähdistö)

| Kyyhkynen |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Columba
Lyhenne:  Col
Genetiivi:  Columbae
Symbologia:  Kyyhkynen
Rektaskensio:  6h
Deklinaatio:  -35°
Ala taivaasta:  270 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  1
Kirkkain tähti:  Alfa Columbae (2,6 mag.)
Meteoriparvet:  ei
Naapuri- tähdistöt:  Jänis  Veistotaltta  Maalari  Peräkeula  Iso koira
 Näkyy leveysasteiden +45° ja −90° välillä 
Kyyhkynen (lat Columba, Columbae, Col) on eteläisellä tähtitaivaalla Isosta Koirasta etelään sijaitseva pieni tähdistö, joka ei näy Suomessa. Sen erotti Isosta Koirasta Augustin Royer 1679. kirkkain tähti Alfa columbae, Phact, kirkkaus 2,6.
Tietoja

deklinaatio −35°
näkyy leveysasteilla +45° and −90°
ala 270 neliöastetta, järjestys 54
Kirkkaita tähtiä

Nimillä:
(α Col) 2.65 Phact [Phaet, Phad, Phakt]
< ? al-fakhitah Kyyhkynen ?
(?) < فخذ fakhð thigh
(β Col) 3.12 Wezn [Wazn]
< وزن wazn Paino
(θ Col) 5.00 Al Kurud
< القرود al-qurūd Apinat
(?) < الغرود alghurūd Dyynit
(κ Col) 4.37 (or Al Kurud, ks. θ Col)
(λ Col) 4.88 Tsze
< 子 (Mandarin zǐ) Poika
Bayerin nimi:
γ Col 4.36; δ Col 3.85; ε Col 3.86; η Col 3.96; μ Col 5.18 – karkaava tähti; ν1 Col 6.15; ν2 Col 5.28; ξ Col 4.97; ο Col 4.81; π1 Col 6.15; π2 Col 5.50; σ Col 5.52
Flamsteedin nimillä:
72 Col 5.65
| --- | --- |
Tähdet:  α Col, β Col, δ Col, ε Col, η Col, γ Col, κ Col, ο Col, λ Col, ξ Col, θ Col, μ Col, ν2 Col, π2 Col, σ Col, 72 Col, ν1 Col, π1 Col
Eksoplaneetat: 
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Laakson lilja

| 20 suosikkia – Laakson lilja Maarit |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 74.52
 Levy-yhtiö: Fazer Records
Maaritin muut julkaisut
| Jos tahdot tietää 1993 | 20 suosikkia – Laakson lilja 1995 | Sydäntäsi lainaisin 1995 |
20 suosikkia – Laakson lilja on Maaritin kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmasarjaa.
Kappaleet

Kun nainen rakastaa miestä – 3.11  – [1980]
Laakson lilja (Delta Dawn) – 3.21  [1973]
Istun tässä pöydässä taas (Sittin' On The Dock Of The Bay) – 3.54  [1978]
Hämärät kaupungit – 4.26  – [1981]
Tahdon sinut rakastamaan – 4.22  – [1978]
En vaadi paljon, vain kaiken (Benjamin) – 2.37  [1978]
Hymypoika – 3.12  – [1980]
Hän lähtee pois (She's Leaving Home) – 4.07  [1975]
Siivet saan (Reasons) – 3.33  [1976]
Sua ehkä liikaa pomputin (You Are The Sunshine Of My Life) – 3.00  [1973]
Avainkaulalapsi – 3.50  – [1980]
Rakkaus on on – 3.07  – [1993]
Yötön yö – 4.47  – [1978]
Helmet kyynelten (Here Come Those Tears Again) – 3.22  [1978]
Aamuun – 3.19  - [1980]
Tulitikku – 4.23  – [1993]
Katson silmiin kolmevuotiaan – 3.38  – [1979]
Jos tahdot tietää – 4.08  - [1993]
Jäätelökesä – 3.34  - [1978]
Lainaa vain – 4.02  - (Child Of Mine) [1973]
Laaksolahden kirjasto

| Laaksolahden kirjasto |
| --- | --- |
 Laaksolahden kirjasto toimii Jupperin koulun vieressä.
Sijainti:  Veininkatu 24, 02730 Espoo
Tyyppi:  Espoon kaupunginkirjaston yksikkö
Kotisivut
Laaksolahden kirjasto on Espoon Laaksolahden  kaupunginosassa, Jupperin koulun ylempien luokkien kanssa samalla tontilla sijaitseva yleinen kirjasto. Kirjastorakennus valmistui vuonna 1991. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Laaksolahden kirjastolle suunniteltiin vielä keväällä 2019 rakentaa uudet tilat samalla, kun Jupperin koulullekin. Sittemmin osa koulusta (luokka-asteet 3-6) sijoitettiin tilapäiset siirtokelpoiset tilat (konttikoulu) ja alimmat luokat saivat uuden tilapäisen osoitteen. Kirjasto on jatkanut aiemmassa rakennuksessaan.
Aiheesta muualla

Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)
Lakkakääpä

| Lakkakääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Polyporaceae
Suku::  Lattakäävät Ganoderma
Laji::  lucidum
Kaksiosainen nimi
 Ganoderma lucidum  (Curtis) P. Karst 
Katso myös
   Lakkakääpä Wikispeciesissä   Lakkakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lakkakääpä (Ganoderma lucidum) on kääpäsieni, jonka itiöemä on yksivuotinen ja suurehko. Sen jalka on vähintään sormenpaksuinen ja kiinnittyy usein lakin reunaan. Yläpinta on kumpareinen ja kiiltävä, väriltään oranssinpunainen. Pillien peittämä alapinta on valkoinen, myöhemmin ruskea.
Lakkakääpä kasvaa lehtipuilla tai harvoin havupuilla valkolahottajana. Useimmin sitä esiintyy tervalepän kannoissa ja kaatuneissa rungoissa, lehdoissa ja kosteissa metsissä.
Lajia on käytetty perinteisessä itämaisessa lääketieteessä jo yli 2000 vuoden ajan. Lakkakäävästä valmistettuja uutteita on myynnissä myös Suomessa. Euroopassa ja varsinkin Yhdysvalloissa sen terveysvaikutuksista ja mahdollisista haittavaikutuksista keskustellaan.
Tutkimuksien pohjalta on mahdollista että lakkakäävän sisältämillä antioksidanteilla voi olla hyödyllisiä vaikutuksia solujen terveyteen, hermostoon ja ympäristön haitallisten aineiden aiheuttaman oksidatiivisen stressin vähentämiseen.
Viljely

Lakkakääpä on lahottajasieni, joka soveltuu hyvin viljeltäväksi, vaikkakin sen viljely on ollut Suomessa kaupallisesti vähäistä. Korkeassa hiilidioksidipitoisuudessa viljellyn lakkakäävän tunnusomaisena piirteenä on kaunis sarvimainen ulkomuoto, joka selvästi poikkeaa luonnossa kasvaneesta lakkakäävästä.
Lappojärvi

| Lappojärvi |
| --- | --- |
  Sijainti Finnmarkin läänissä. 
Kunta:  Koutokeino
Lääni:  Finnmarkin lääni
Lappojärvi (pohjoissaameksi Láhpoluoppal) on kylä Norjan Koutokeinossa. Lappojärven läpi kulkee Koutokeinon ja Kaarasjoen välinen Norjan valtatie 92 (Riksvei 92). Lappojärven kylässä asuu noin 100 henkilöä, joista suurin osa saamelaisia.[lähde? ]
Lappojärvellä oli Lappojärven koulu, joka lakkautettiin keväällä 2012, ja Lappojärven tunturimaja ja Lappojärven kappeli vuodelta 1967.
Laaksojen laulu (cbs)

| Laaksojen laulu Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: CBS
Esko Rahkosen muut julkaisut
| Kaukainen kotiseutuni 1980 | Laaksojen laulu 1980 | Yksinäiset yhteen 1982 |
Laaksojen laulu on suomalaisen Esko Rahkosen studioalbumi vuodelta 1980.
Kappaleet

Italian muisto
Joko huominen onnen tuo
Kaunis maa
Kiiltokuva
Kukan muistolle
Kuumat tuulet
Laaksojen laulu
Onnen kyynel
Osa elämääni
Paratiisi
Rikottuja lupauksia
Sinne ainiaaksi jään
Lawrence John Saldanha

Lawrence John Saldanha (s. 12. kesäkuuta 1936 Mangalore) on pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lahoren hiippakuntaan 16. tammikuuta 1960. Lahoresta tehtiin vuonna 1994 arkkihiippakunta, ja Saldanha sai nimityksen sen johtoon 24. huhtikuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simeon Anthony Pereira, jota avustivat Anthony Theodore Lobo ja Andrew Francis.
Saldanha jäi eläkkeelle 7. huhtikuuta 2011.
Laaksojen laulu (vl-musiikki)

| Laaksojen laulu Esko Rahkonen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2011
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: VL-Musiikki
Esko Rahkosen muut julkaisut
| Tallinnan laulu 2011 | Laaksojen laulu 2011 | Kulkurin tango 2011 |
Laaksojen laulu on suomalaisen Esko Rahkosen kokoelma-albumi vuodelta 2011.
Kappaleet

Laaksojen laulu
Paratiisi
Sinne ainiaaksi jään
Juhannusruusut
Kiiltokuva
Mustanmeren valssi
Kaunis maa
Italian muisto
Kukan muistolle
Joko huominen onnen tuo
Suvimuistoja
Osa elämääni
Ei onnea osteta
Kuumat tuulet
Rikottuja lupauksia
Sinulle laulan äiti
Onnen kyynel