stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Foday Musa Suso

Foday Musa Suso
Foday Musa Suso (s. 1950) on gambialainen griootti, koransoittaja ja laulaja. Hänen musiikkinsa juuret ovat gambialaisessa kansanmusiikissa, mutta hän on tehnyt yhteistyötä myös lukuisten länsimaisten muusikoiden, kuten Bill Laswellin, Herbie Hancockin ja Philip Glassin kanssa. Tämän yhteistyön merkeissä Suso on fuusioinut länsiafrikkalaista musiikkia minimalismiin, free jazziin ja avant-funkiin. Hän on esiintynyt uransa aikana solistina ja muiden muusikoiden kanssa laajalti eri maanosissa. Susosta tuli ensimmäinen Yhdysvalloissa uran luonut griootti. Hän hallitsee laulun ja koran ohella perinteisten länsiafrikkalaisten rumpujen ja monien muiden instrumenttien soiton.
Elämä ja ura > Varhainen ura ja Mandingo Griot Society

Suso syntyi mandingoihin kuuluvaan grioottisukuun ja opiskeli varhain koransoittoa sukulaismiestensä johdolla. Hän on koran kehittäneen Jali Madi Wlen Suson jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. 18-vuotiaana Suso lähti Ruotsiin ja pääsi esiintymään solistina Skandinavian alueen ravintoloissa ja baareissa. Hän myös kiersi Euroopassa Tukholmassa tapaamansa ranskalaisen harmonikansoittajan kanssa. Vuodesta 1974 Suso opetti koransoittoa Ghanan yliopiston Afrikan tutkimuksen instituutissa kolmen vuoden ajan. Tänä aikana hän tutustui lyömäsoittaja Adam Rudolphiin. Vuonna 1977 Suso muutti Chicagoon, jossa hän perusti Adam Rudolphin, lyömäsoittaja Hamid Draken ja basisti Joe Thomasin kanssa kokoonpanon Mandingo Griot Society. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen Richard J. Daley Centerissä Chicagon keskustassa sai osakseen runsaasti mediahuomiota, ja Suso sai Illinois Arts Councilin kautta työkseen opettaa afrikkalaista kulttuuria alueen kouluissa. Jo toisen esiintymisensä jälkeen Mandingo Griot Society sai levytyssopimuksen paikalliselta Flying Fish Records -levymerkiltä. Vuonna 1978 ilmestyi ensimmäisenä LP:na Mandingo Griot Society, jossa soitti myös trumpetisti Don Cherry.
Toisena julkaisuna Mandingo Griot Societylta ilmestyi vuonna 1981 Mighty Rhythm. Adam Rudolph muutti Los Angelesiin ja Hamid Drake alkoi keskittyä lähes yksinomaan yhteistyöhönsä saksofonisti Fred Andersonin kanssa. Näin Mandingo Griot Society käytännössä hajosi ja Suso teki paluun soolouralleen.
Elämä ja ura > Yhteistyö Hancockin, Laswellin ja Glassin kanssa

Vuonna 1983 Suso otti yhteyttä Bill Laswelliin, joka kutsui tämän esiintymään Herbie Hancockin levylle Sound-System. Hancock oli niin tyytyväinen tulokseen, että kutsui Suson kiertämään yhtyeensä mukana Yhdysvaltoja ja Japania. Tämän tuloksena syntyi live-LP-julkaisu Village Life. Suso ja Hancock tekivät yhdessä myös vuoden 1984 kesäolympialaisia (Los Angeles) varten "Junku"-kappaleen, joka sisältyi sekä viralliseen olympialaisalbumiin että Hancockin albumiin Sound-System.
Suso solmi levytyssopimuksen Celluloid Recordsin kanssa ja julkaisi vuonna 1984 ensimmäisenä solistisena albuminaan levyn Watto Sitta (1984). Mukana oli muusikoita Mandingo Griot Societysta, Herbie Hancock ja Manu Washington. Vuonna 1987 Hancockin ja Suson kokoonpanot yhdistivät voimansa livealbumin Jazz Africa tekemistä varten. Tämän jälkeen Suso palasi kuukaudeksi Länsi-Afrikkaan Philip Glassin seurassa tämän ollessa valmistelemassa musiikkia Godfrey Reggion elokuvaan Powaqqatsi. Yhdysvaltoihin palattuaan Suso ja Glass tekivät yhteistyötä Minneapolisin Guthrie Theaterin Jean Genet'n näytelmästä Kaihtimet (Les paravents) vuonna 1989 tekemää tuotantoa varten. Glass vaikutti vahvasti Suson LP-julkaisun The Dreamtime (1990) minimalistiseen estetiikkaan. 1990-luvun alusta saakka Suso ja Glass ovat esiintyneet konserteissa eri puolilla maailmaa, esimerkiksi Carnegie Hallissa, Metropolitan Museum of Artissa, Barbican Centressä ja Arts Centre Melbournessa. Vuonna 2004 kaksikko matkusti Ateenaan kappaleen "Orion" esittämistä varten. Teos oli tilattu vuoden 2004 kesäolympialaisten kunniaksi.
Suson ja Laswellin yhteistyö vuosina 1987–1997 johti moniin esiintymisiin ja levytyksiin. Vuonna 1997 kaksikko matkusti Gambiaan, Senegaliin ja Guinea-Bissauhun albumin Jali Kunda: Griots of West Africa & Beyond tekemistä varten.
Elämä ja ura > Kronos Quartet ja muut yhteistyökumppanit

Suso on tehnyt läheistä yhteistyötä Kronos Quartetin kanssa. Hän tutustui Philip Glassin kautta Kronos Quartetin viulisti David Harringtoniin ja soitti vuonna 1992 koraa kokoonpanon albumilla Pieces of Africa. Kronos Quartet on tilannut Susolta useita kappaleita. Yhdessä Suso ja Kronos Quartet ovat esiintyneet muun muassa Lincoln Center for the Performing Artsissa, Wienin valtionoopperassa ja Royal Festival Hallissa.
Suso on kiertänyt ja levyttänyt myös Ginger Bakerin, Pharoah Sandersin ja Jack DeJohnetten kanssa. Vuonna 1995 hän palasi yhteen Mandingo Griot Societyn alkuperäisen kokoonpanon kanssa esiintyäkseen African Festival of the Artsissa. Vuonna 2008 Paul Simon kutsui Suson esiintymään kanssaan viikon mittaiseen "American Songs" -retrospektiiviesitykseen Brooklyn Academy of Musicissa. Suso myös sävelsi musiikkia Susan Cohn Rockefellerin vuoden 2008 dokumenttiin Making the Crooked Straight. Asuttuaan 32 vuotta Chicagossa Suso asettui Seattleen Washingtonin osavaltioon.
Samaria

Samaria (m.kreik. Σαμάρεια, Samareia, lat. Samaria) tai Samariá (kreik. Σαμαριά) voi viitata seuraaviin:
Samaria, muinainen kaupunki Palestiinassa – nimen yleisin viittauskohde Vanhan testamentin aikaan
Samaria, muinainen alue Palestiinassa – nimen yleisin viittauskohde Uuden testamentin aikaan
samarialaiset, juutalainen lahko
Samarián rotko, rotko Kreetan saarella Kreikassa
Samariá, autio kylä Samarián rotkossa
Samarian terveysasema, terveysasema Espoossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Samaria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Forum novum

Forum novum (lat., ”Uusi markkinapaikka”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Forum novum, kaupunki Aemiliassa Gallia cispadanassa, nykyinen Fornovo di Taro Italiassa
Forum novum, kaupunki Gallia transpadanassa, nykyinen Fornovo San Giovanni Italiassa
Forum novum, kaupunki Samniumissa (ja myös Regio IV Samniumin alueella) Italiassa, nykyinen Vescovio
Forum novum, kaupunki Samniumissa (mutta Regio II Apulia et Calabrian alueella) Italiassa, nykyinen Sant'Arcangelo Trimonte
Fernando Martín Espina

| Fernando Martín Espina> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Fernando Martín Espina
Syntynyt: 25. marraskuuta 1962 Madrid, Espanja
Kuollut: 3. joulukuuta 1989 (27 vuotta) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä/Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  100 kg
NBA-varaus:  38. varaus 1985 New Jersey Nets
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1979–1981 1981–1986 1986–1987 1987–1989:   Club Estudiantes  Real Madrid  Portland Trail Blazers  Real Madrid
Maajoukkueet
1981–1986:   Espanja
Ottelut (pisteet):  86
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Jugoslavia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | koripallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ranska 1983 | koripallo |  |
Fernando Martín Espina (25. marraskuuta 1962 Madrid–3. joulukuuta 1989 Madrid) oli espanjalainen koripalloilija. Martín oli maansa ensimmäinen NBA-pelaaja ja hän kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1989.
Martín aloitti pääsarjauransa vuonna 1979 Club Estudiantesissa, josta hän siirtyi Real Madridiin vuonna 1981. Seuran paidassa hän voitti Saporta cupin vuonna 1984 sekä Espanjan-mestaruuden neljä kertaa vuosina 1982 sekä 1984–1986. Martín varattiin NBA:han vuoden 1985 varaustilaisuudessa, mutta hän siirtyi sarjaan kaudeksi 1986–1987. Hän edusti kauden aikana Portland Trail Blazersia, jossa hän pelasi 25 ottelua.
Martín pelasi kaudet 1987–1989 Real Madridissa ennen kuolemaansa. Hän ehti voittaa seuran paidassa vielä Korać cupin vuonna 1988 sekä Saporta cupin vuonna 1989.
Aiheesta muualla

FIBA Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Basketball-Reference (englanniksi)
From Beyond

| From Beyond Massacre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 1991
 Formaatti: LP   CD   C-kasetti
 Tuottaja(t): Colin Richardson   Massacre
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 38.26
 Levy-yhtiö: Earache Records
Massacren muut studioalbumit
|   | From Beyond 1991 | Promise 1996 |
From Beyond on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Massacren esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.
Rick Rozz sävelsi kappaleen ”Corpsegrinder” ollessaan Death-yhtyeessä, mutta levytti sen Massacren kanssa.
Sisältö

Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Kam Lee ja Rick Rozz, ellei toisin mainita.
Dawn of Eternity – 5.12
Cryptic Realms – 4.53
Biohazard – 4.41
Chamber of Ages – 4.51
From Beyond – 4.28
Defeat Remains – 4.17
Succubus – 3.03
Symbolic Immortality – 3.38
Corpsegrinder – 3.20 (säv. Rick Rozz)
Kokoonpano

Kam Lee – laulu
Rick Rozz – kitara
Terry Butler – bassokitara
Bill Andrews – rummut
Walter Trachsler – rytmikitara (ei merkitty)
From Death to Destiny

| From Death to Destiny Asking Alexandria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. elokuuta 2013
 Kesto: 50.33
 Levy-yhtiö: Sumerian
Asking Alexandrian muut julkaisut
| Under the Influence: A Tribute to the Legends of Hard Rock 2012 | From Death to Destiny 2013 | Live from Brixton and Beyond 2014 |
From Death to Destiny on Asking Alexandrian studioalbumi, joka julkaistiin 6. elokuuta 2013.
Kappaleet

Don't Pray for Me – 4.40
Killing You – 3.11
The Death of Me – 4.18
Run Free – 4.10
Break Down the Walls – 3.31
Poison – 3.46
Believe – 4.31
Creature – 3.14
White Line Fever – 3.43
Moving On – 4.02
The Road – 3.26
Until the End – 4.30 (feat. Howard Jones)
The Death of Me (Rock Mix) – 3.24  (bonuskappale)
Arvostelut

Kaaoszine: 7/10
Focus Features

| Focus Features |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Kotipaikka:  Universal City, Kalifornia, Yhdysvallat
Toimiala:  Elokuvat
Omistaja:  NBC Universal (Comcast)
Kotisivu:  www.focusfeatures.com(englanniksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Focus Features on vuonna 2002 muodostunut yhdysvaltalaisen Universal Pictures -elokuvayhtiön art house -osasto, joka tuottaa ja levittää omia ja ulkomaisia elokuvia. Sen Rogue Pictures -osasto tuottaa ja levittää myös pienen budjetin toiminta- ja kauhuelokuvia.
Historia

Focus Features on perustettu vuonna 2002, mutta se on alun perin aloittanut toimintansa jo vuonna 1991 kun James Schamus ja Ted Hope perustivat New Yorkissa elokuvantuotantoyrityksen jolle he laittoivat nimeksi Good Machine. Yrityksessä ajatus oli tehdä mielenkiintoisia elokuvia aiheista, jotka eivät olleet kaupallisesti suuria menestyksiä.
Heidän ensimmäinen projektinsa oli Ang Leen kanssa elikuva Pushing Hands (Tui Shou) johon hän oli saanut 400 000 tuen. Sen hän oli saanut voittaessaan Taiwanin kansallisen käsikirjoituskilpailun. Schamuksen ja Hopein avulla elokuva tuotettiin ja julkaistiin teattereissa jotka olivat erikoistuneet taide-elokuvien näyttämiseen.
Aluksi Good Machinea pöyöritettiin melkeimpä harrastuksena mutta samalla Schamus ja Hope loivat suhteita arvostettuihin taiteilijoihin. Schamus oli mukana käsikirjoittamassa monia elokuvia, muun muassa elokuvaa The Wedding Banquet joka tuotti 23 600 000 sen jälkeen kun se oli myyty Samuel Goldwyn Companylle. Se oli myös ehdolla parhaan ulkomaisen elokuvan Oscariin.
Vuonna 1997 Good Machine ja toinen riippumaton tuottaja/jakelija, October Films perustivat yhteisyrityksen Good Machine International ja alkoivat myydä omien elokuviensa oikeuksia. Yhteisen yhtiön johdossa olivat Hope ja Schamus sekä heidän uusi yhteistyökumppaninsa David Linde, joka oli aiemmin ollut samanlaisissa töissä Foxilla, Lorberilla ja Miramaxilla.
Vuonna 2000 julkaistiin Yhdysvalloissa filosofinen taistelulajien elokuvan Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme, jonka oli ohjannut Ang Lee ja jossa Schamus oli myös käsikirjoittajana, sen tuottaminen oli maksanut 12 miljoonaa dollaria Kiinassa. Sen tuotti Good Machine International ja useita muita yrityksiä, ja Linde ja Schamus toimivat tuottavina tuottajina. Tekstitetty elokuva tuotti Yhdysvalloissa yli 125 miljoonaa dollaria ja voitti neljä Oscar-palkintoa, mukaan lukien vuoden parhaimman ulkomaalaisen elokuvan palkinnon.
Vuonna 2004 Focus esitteli uuden tytäryhtiön nimeltään Rogue Pictures, se on erikoistunut jännitys-, toiminta-, trilleri- ja urbaani-genren elokuviin. Sen ensimmäiset julkaisut olivat uustuotanto Assault on Precinct 13, Seed of Chucky ja Shaun of the Dead.
Osittainen luettelo elokuvista

The Muse (1999)
Musta kissa, valkoinen kissa (Crna mačka, beli mačor) (1999)
Sugar Town (1999)
Lucie Aubrac (1999)
Plunkett & Macleane - Rahat ja henki (Plunkett & Macleane) (1999)
Elämäni John Malkovichina (Being John Malkovich) (1999)
Rosetta (1999)
Paholaisen satulassa (Ride with the Devil) (1999)
Agnes Browne (1999)
Topsy-Turvy - Mullin mallin (Topsy-Turvy) (1999)
Pimeän uhka (Pitch Black) (2000)
Gosford Park (2001)
Pianisti (The Pianist) (2002)
Kaukana taivaasta (Far from Heaven) (2002)
Swimming Pool (2003)
Lost in Translation (2003)
21 grammaa (21 Grams) (2003)
Ned Kelly (2003)
Sylvia (2003)
Tahraton mieli (Eternal Sunshine of the Spotless Mind) (2004)
Moottoripyöräpäiväkirja (Diarios de motocicleta) (2004)
Oven takana (The Door in the Floor) (2004)
Vanity Fair (2004)
My Summer of Love  (2005)
Uskollinen puutarhuri (The Constant Gardener) (2005)
Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice) (2005)
Jäätävää satoa (The Ice Harvest) (2005)
Brokeback Mountain (2005)
Broken Flowers (2005)
Something New   (2006)
Brick (2005)
Musta dahlia (The Black Dahlia) (2006)
Scoop (2006)
Hollywoodland (2006, Miramax Filmsin kanssa)
Guerrilla (2007)
Sovitus (Atonement) (2007)
Burn After Reading (2008)
Milk (2008)
Coraline ja toinen todellisuus (Coraline) (2009)
Seed of Chucky  (2004)
Shaun of the Dead  (2004)
Assault on Precinct 13  (2005)
Unleashed  (2005)
Cry Wolf (2005)
Dave Chappelle's Block Party  (2006)
American Pie Presents: Band Camp (2006, suoraan videolle)
Aiheesta muualla

Focus Featuresin kotisivut (englanniksi)
Futsal-Kutonen

| Futsal-Kutonen |
| --- | --- |
Laji:  Futsal
Maa(t):  Suomi
Joukkueita:  5
Sarjataso:  7
Ylempi taso:  Futsal-Vitonen
Futsal-Kutonen on Suomen futsalin seitsemänneksi korkein sarjataso. Sarjaa pelataan vain Helsingin piirissä.
Joukkueet kaudella 2020-2021 > Etelä

FC Kontu/TDJ
Hakaniemen Palloilijat
Helsingin Jalkapalloklubi/Töölö
Helsingin Ponnistus/A2
Keimolan Kaiku
Käpylän Segunda/Torpedo
Itä-Vantaan Pallo
Fasupala

Fanipala-pusseja elokuussa 2016, kun vohvelikeksin tuotemerkin omisti vielä LU Suomi.
Fasupala on Fazerin valmistama vohvelipala, jota myydään 215 gramman ja 400 gramman pusseissa. Fasupala on ollut välillä myös LU Suomen ja Mondelez Suomen omistuksessa, jolloin se tunnettiin nimellä Fanipala. Fazer muutti nimen takaisin Fasupalaksi ostettuaan tuotemerkin takaisin itselleen. Fazer toi keksin myyntiin vuonna 1997. Ingman on tehnyt myös Fanipala-jäätelötuuttia.
Fasupala on useana vuonna arvioitu Taloustutkimuksen ja Markkinointi & Mainonta -lehden Brändien arvostus -tutkimuksessa Suomen toiseksi arvostetuimmaksi keksimerkiksi saman valmistajan Dominon jälkeen. Molempien keksibrändien omistaja oli Mondelez International (entinen Kraft Foods).
Fasupala oli osa suomalaista ilmiötä, jossa sekä makeisia että keksejä valmistavat yritykset, kuten Fazer, pyrkivät välttämään makeisveroa myymällä yhä suuremman osan tuotteistaan makeisten sijaan kekseinä. Fasupala on koostumukseltaan ja valmistusmenetelmiltään hyvin lähellä Suffeli-suklaapatukkaa.
Fasupala-tuotteet

Alkuperäinen Fasupala (toffeen ja maitosuklaan makuinen).
Tuplasuklaa
Mansikka-Vanilja (mansikan ja vaniljan makuinen).
Vadelma-lakritsi
Tuplasuklaa (maitosuklaan ja valkosuklaan makuinen).
Laku (lakritsin makuinen).
Minttu (mintun makuinen).
Mochaccino (kahvin makuinen).
Fasupala Megapack (400 gramman pussi).
Fanipala Ice Cream (jäätelö, julkaistiin keväällä 2009)
Daim  (Daimin makuinen)
Pätkis
Dumle
Pantteri
Fazerina
Marianne Toffee
Suolainen toffeekrokantti
Banaanijogurtti
Aiheesta muualla

Biscuit of the Week: Fazer Fasu Pala sivustolla NiceCupOfTeaAndASitDown.com (englanniksi)
Samaras

Samaras tai Samarás on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Antónis Samarás (s. 1951), kreikkalainen poliitikko ja Kreikan pääministeri 2012–2015.
Georgios Samaras (s. 1985), kreikkalainen jalkapalloilija.
Ioannis Samaras (s. 1961), kreikkalainen jalkapalloilija
Lucas Samaras (s. 1936), amerikankreikkalainen taidevalokuvaaja
Nikos Samaras (1970–2013), kreikkalainen lentopalloilija
Nick Samaras, runoilija
Spyridon Samaras (1861–1917), kreikkalainen säveltäjä
Tim Samaras (1957–2013), yhdysvaltalainen säätutkija
Finding Neverland – tarinan lähteillä

| Finding Neverland – tarinan lähteillä> Finding Neverland |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marc Forster
Käsikirjoittaja:  David Magee
Perustuu:  Allan Kneenin näytelmään The Man Who Was Peter Pan
Tuottaja:  Harvey Weinstein  Bob Weinstein
Säveltäjä:  Jan A.P. Kaczmarek
Kuvaaja:  Roberto Schaefer
Leikkaaja:  Matt Chesse
Pääosat:  Johnny Depp  Kate Winslet  Julie Christie  Radha Mitchell  Dustin Hoffman  Freddie Highmore
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat   Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Miramax
Levittäjä:  Miramax Netflix
Ensi-ilta:  Venetsian elokuvajuhlilla   4. syyskuuta 2004    29. lokakuuta 2004    12. marraskuuta 2004    4. maaliskuuta 2005
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 dollaria
Tuotto:  118 676 606 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finding Neverland – tarinan lähteillä (Finding Neverland) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Marc Forsterin ohjaajama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Johnny Depp ja Kate Winslet.
Finding Neverland on löyhästi tositapahtumiin perustuva kertomus Peter Panin kirjoittajasta J. M. Barriesta. Elokuvassa Barrie sai idean tunnettuun lastenkirjaansa ystävystyttyään leskiäiti Sylvia Llewellyn Daviesiin ja tämän nuorten poikien kanssa.
Elokuva sai parhaan musiikin Oscar-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaaksi elokuvaksi sekä käsikirjoituksesta, miespääosasta (Depp), lavastuksesta, puvustuksesta ja leikkauksesta. Elokuva sai myös kymmenen Bafta-palkintoehdokkuutta, viisi Golden Globe -ehdokkuutta ja kolme SAG-palkintoehdokkuutta.
Juoni

Elokuva keskittyy kuvaamaan skotlantilaista kirjailija J. M. Barrieta (Johnny Depp), hänen platonista suhdettaan Sylvia Llewelyn Daviesiin (Kate Winslet) sekä hänen läheistä ystävyyttään Sylvian poikien kanssa, jotka inspiroivat hänet kirjoittamaan klassisen näytelmänsä Peter Panista.
Barrie, jonka edellinen näytelmä Little Mary sai murska-arvostelut, tapaa leskeksi jääneen Sylvian ja tämän neljä nuorta poikaa Kensington Gardensissa. Heidän välilleen syntyy vahva ystävyys. Barrie osoittautuu loistavaksi leikkitoveriksi sekä isäkorvikkeeksi neljälle pojalle. Poikien mielikuvitukselliset temput puolestaan antavat Barrielle ideoita, jotka hän liittää uuteen näytelmäänsä pojista, jotka eivät tahdo kasvaa aikuiseksi. Hän nimeää näytelmänsä päähenkilön levottoman Peter Llewelyn Daviesin (Freddie Highmore) mukaan. Barrien vaimo Mary (Radha Mitchell) ottaa ennen pitkää avioeron miehestään. Sylvian äiti Emma du Maurier (Julie Christie) puolestaan ei katso hyvällä sitä, miten paljon Barrie viettää aikaa Llewelyn Daviesin perheen kanssa. Emma tahtoo hallita tytärtään ja tyttärenpoikiaan, varsinkin kun Sylvia alkaa heiketä tuntemattoman sairauden vuoksi.
Tuottaja Charles Frohman (Dustin Hoffman) suostuu vastahakoisesti tuottamaan Peter Panin, vaikka hän ei usko näytelmän miellyttävän yläluokkaista teatteriyleisöä. Barrie saa idean tuoda näytelmän ensi-iltaan läheisen orpokodin lapsia, ja aikuiset reagoivat lasten vilpittömään iloon alkamalla arvostaa näytelmää myös itse. Näytelmästä tuleekin lopulta valtava menestys.
Koska Sylvia on liian sairas osallistuakseen ensi-iltaan, Barrie tuo näytelmän Sylvian luokse kotiin. Pian sen jälkeen Sylvia menehtyy, ja Barrie saa tietää, että Sylvia on toivonut hänen ja Emman huolehtivan pojista yhdessä. Sekä Barrie että Emma suostuvat siihen kumpikin.
Marc Forsterin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Everything Put Together (2000) · Monster’s Ball (2001) · Finding Neverland – tarinan lähteillä (2004) · Stay (2005) · Aidosti outoa  (2006) · Leijapoika (2007) · 007 Quantum of Solace (2008)
2010-luku: Machine Gun Preacher (2011) · World War Z (2013) · All I See Is You (2016) · Risto Reipas ja Nalle Puh (2018)
Fernando Meirelles

| Fernando Meirelles |
| --- | --- |
 Fernando Meirelles vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1955 (ikä 68) São Paulo, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Fernando Meirelles (s. 9. marraskuuta 1955 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen elokuvaohjaaja, jonka töitä ovat Jumalan kaupunki (2002) ja Uskollinen puutarhuri (2005).
Meirelles oli vuonna 2004 ehdolla Oscar-palkinnon ja vuonna 2006 Golden Globen saajaksi.
Vuonna 2008 sai ensi-iltansa Meirellesin ohjaama José Saramagon romaaniin Kertomus sokeudesta perustuva Blindness.
Kirjallisuutta

Kaurismäki, Mika: ”Elokuvahistoria ei tule säilymään”, Fernando Meirellesin haastattelu. Filmihullu 4/2019.
Mörttinen, Valtteri: ”Faveloista savanneille – Fernando Meirellesin elokuvat”. Filmihullu 4/2019.
Aiheesta muualla

Kylmälä, Otto: Fernando Meirelles Midnight Sun Film Festival. Arkistoitu 22.3.2020. Viitattu 22.3.2020.
Fernando Muslera

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Néstor Fernando Muslera Micol
Syntymäaika: 16. kesäkuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 190 cm
Lempinimi: El León, El nene, Nando
Seura
Seura: Galatasaray
Pelinumero: 25
Junioriseurat
2001–2004: Montevideo Wanderers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2006 | Montevideo Wanderers | 44 | (0) |
| 2006–2007 | → Nacional (laina) | 5 | (0) |
| 2007–2011 | Lazio | 96 | (0) |
| 2011– | Galatasaray | 358 | (1) |
Maajoukkue
| 2009– | Uruguay | 133 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. tammikuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. tammikuuta 2023.
Néstor Fernando Muslera Micol (s. 16. kesäkuuta 1986 Buenos Aires, Argentiina) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti. 190 senttimetriä pitkä Muslera edustaa Turkin Superliiga -seuraa Galatasarayta.
Ura > Seurajoukkueura

Muslera siirtyi Lazioon elokuussa 2007 Nacionalista juuri ennen siirtoikkunan sulkeutumista, koska seura tarvitsi korvaajan uransa lopettaneelle Angelo Peruzzille ja hänen tilalleen hankittavaksi suunnitellun Juan Pablo Carrizon siirto Italiaan kariutui.
Musleran ensiesiintyminen Lazion paidassa tapahtui 16. syyskuuta 2007 Cagliaria vastaan pelatussa, 2–2 päättyneessä ottelussa. Tämän jälkeen hän aloitti neljä peräkkäistä ottelua, mutta niistä viimeinen, 7. lokakuuta pelattu 5–1-tappiolukemiin päättynyt peli Milania vastaan toi Musleralle penkkikomennuksen ja ykkösmaalivahdin paikka meni konkari Marco Ballottalle. Ballottan lähdöstä huolimatta Muslera joutui aloittamaan kauden 2008–2009 selkeänä kakkosmaalivahtina, kun Carrizon siirto Lazioon toteutui viimein. Carrizon epävarmojen otteiden ansiosta Muslera sai uuden tilaisuuden ja ottikin vakuuttavilla otteillaan itselleen ykkösmaalvahdin paikan, eikä ole siitä luopunut. Vuoden 2009 Italian cupin finaalissa Muslera oli suuressa roolissa torjuessaan rankkarikisassa kaksi UC Sampdorian rangaistuspotkua ja johdattaen omalta osaltaan Lazion cupin voittoon.
Muslera on elokuusta 2011 alkaen edustanut turkkilaisseura Galatasarayta. Hän on voittanut Turkin liigamestaruuden vuosina 2012, 2013, 2015, 2018 ja 2019 sekä Turkin Cupin vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2019.