stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Manuaaliset reikäkortit
Manuaalisten reikäkorttien ohella ja jälkeen > Reikäkorteista tietokoneisiin

Reikäkorteista oli käsin käytettävien mallien lisäksi versioita, joita käytettiin koneistetussa tiedon käsittelyssä. Nämä kortit olivat osa reikäkorttikoneita, jotka toimivat sähkövirran avulla. Yhdysvaltalaisen Herman Hollerithin perustama yritys IBM (International Business Machines) oli reikäkorttikoneiden merkittävin tuottaja ja se tarjosi koneista useita eri malleja. Ensimmäiset IBM:n reikäkorttikoneet otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1923. Niitä toi maahan konttorivälineitä välittänyt Systema-yhtiö.
Reikäkorttikoneissa tiedot ja koneen suorittamat ohjelmat tallennettiin pahvikorteille. Reikäkorteissa olevat reiät esittivät jonkin vaihtoehdon toteutumista. Näistä kohdista sähkö pääsi kulkemaan korttipakan läpi laitteen laskuriin. Erilaisia tehtäviä reikäkorttikone määrättiin suorittamaan kytkemällä useita kaapeleita sen paneeliin kiinni. Reikäkorttikoneella ei kuitenkaan ollut omaa muistia, joten johdot jouduttiin aina kytkemään uudelleen jokaista tehtävää varten. Tämä teki reikäkorttikoneen käytöstä vaivalloista ja aikaa vievää. Reikäkorttikoneista alkunsa saaneet varsinaiset tietokoneet erosivatkin juuri muistin osalta edeltäjistään. Vuonna 1952 markkinoille tullut IBM 701 Calculator oli ensimmäinen IBM:n koneista, jota voitiin kutsua tietokoneeksi sen perusteella, että sillä oli koneellinen muisti, johon voitiin asentaa ohjelmia. Se oli ensimmäinen tietokone, jota käytettiin tiedonhakuun, jossa haettiin usealla asiasanalla samanaikaisesti.
Yksi reikäkorttien käytetyimmistä koneellisesti käytettävistä sovellutuksista oli ns. Mark Sensing -kortti. Mark Sensing -kortti oli normaali reikäkortti, johon oli painettu näkyviin Mark Sensing -merkkien paikat. Näihin paikkoihin voitiin erityisellä Mark Sensing -kynällä viivata kuhunkin sarakkeeseen haluttu arvo. Kortin lukeminen perustui kynällä tehdyn viivan sähköiseen johtavuuteen, näin kortit pystyttiin lukemaan koneellisesti reikäkorttilaitteella ja käsittelemään tietoa. Kyseisiä kortteja käytettiin paljon tilanneissa, jossa tietoa kerättiin muualta. Esimerkiksi sähkömittarin lukijoilla oli mukanaan kyseisiä reikäkortteja, joihin he viivasivat Mark Sensing -kynällä uuden mittarilukeman. Tämän jälkeen jatkokäsittely laskuksi asti suoritettiin koneellisesti.
Alkuvuosien reikäkorttikoneet tarvitsivat henkilöstöä operoimaan isoa konetta, niiden reikäkortit vahingoittuivat helposti ja manuaalisiin reikäkortteihin verrattuna ne olivat hitaita ja kalliita. Uusien mallien tullessa markkinoille reikäkorttikoneet ja myöhemmin tietokoneet paranivat erilaisten ominaisuuksien ja toimintojen ansiosta. Näitä paranneltuja versioita manuaaliset reikäkortit eivät pystyneet enää haastamaan. Tietokoneiden mukaan tulon ja niiden kehityksen myötä manuaaliset järjestelmät korvautuivat koneilla.
Manuaalisten reikäkorttien ohella ja jälkeen > Memo Magister

Nykyään käytössä oleva Memo Magister on tavallaan neulakorttien tietokoneella käytettävä vastine, digitaalinen muistiinpanokortisto. Se on suunniteltu apuvälineeksi muun muassa tutkijoille ja kirjoittajille, jotka joutuvat tekemään laajoja muistiinpanoja. Tässä kortisto-ohjelmassa voi tehdä muistiinpanot korttiin, koodata kortit, poimia niitä tietyin hakusanoin kokonaiskortistosta ja lajitella järjestykseen oman makunsa mukaan. Memo Magister -ohjelman lomakkeella (kortilla) on 18 kenttää, joihin voi kirjoittaa tekstiä. Haluamansa kortit voi myös tulostaa paperille tai tallentaa yhdeksi tekstitiedostoksi. Esimerkiksi tutkielmaa tehtäessä voi tietokoneen ruudulle hakea kyseiseen lukuun liittyvät muistiinpanokortit ja selata niitä ruudulla, aikaa säästyy ja paperitulosteen määrä vähenee.
Aiheesta muualla

Edge-notched card. (englanniksi)
Punched card. (englanniksi)
McBee (edge-notched)-style index card. Video,Youtube.
Kuva neulakortista ja rei’ittimestä. (Arkistoitu – Internet Archive)
IBM 701:n konsoli.
Renny Harlin

| Renny Harlin |
| --- | --- |
 Renny Harlin Anaheimin WonderCon-tapahtumassa vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1959 (ikä 65) Riihimäki
Kansalaisuus:  Suomi Yhdysvallat
Ohjaaja
Aktiivisena:  1980–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli Cliffhanger – kuilun partaalla The Long Kiss Goodnight Deep Blue Sea
Palkinnot
 Betoni-Jussi elämäntyöstä (1991) Independent Spirit Award (1992) Bridging the Borders Award (2011) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Renny Lauri Mauritz Harlin (vuoteen 1985 tai 1987 Harjola; s. 15. maaliskuuta 1959 Riihimäki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Harlin ohjasi esikoiselokuvansa Jäätävä polte (1986) Suomessa ja siirtyi sen jälkeen ohjaamaan lähes 30 vuodeksi Hollywoodiin. Toimintaelokuvistaan tunnetun Harlinin tunnetuimpia ohjaustöitä ovat muun muassa Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias, Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli, Cliffhanger – kuilun partaalla ja Deep Blue Sea. 2010-luvulta alkaen Harlin on ohjannut elokuvia muun muassa Kiinassa ja Suomessa. Hän on ohjannut myös televisiosarjojen jaksoja. Harlinin ohjaamat elokuvat ovat tuottaneet vuoteen 2021 mennessä maailmanlaajuisesti yli 1,2 miljardia dollaria.
Nuoruus

Renny Harlinin vanhemmat olivat Riihimäen sairaalan ylilääkäri, lääketieteen lisensiaatti Oiva Harjola ja sairaanhoitaja Liisa Koskiluoma. Harlinilla on isosisko Tuire Harjola sekä velipuoli ja siskopuoli isänsä edellisestä avioliitosta. Harlinin vanhemmilla oli 24 vuoden ikäero, ja Oiva-isä oli jo 62-vuotias pojan syntyessä, minkä Renny on kertonut nolostuttaneen ja vaivanneen häntä paljon lapsena.
Harlinin Oiva-isä oli suomalaistanut alkuperäisen Harlin-sukunimensä 1930-luvulla Harjolaksi, josta tuli myös Rennyn sukunimi. Ensimmäisen etunimensä poika sai äitinsä suosikkikirjasarjaan kuuluvan Mazo de la Rochen kartanoromanttisen romaanin Jalnan nuori Renny sankarista. Erikoinen nimi aiheutti kuitenkin koulussa kiusaamista, joten Harlin otti kahdeksan- tai yhdeksänvuotiaana kutsumanimekseen toisen etunimensä Lauri.
Harjolat muuttivat vuonna 1963 Riihimäeltä Helsingin Kulosaareen, missä he elivät keskiluokkaista elämää. Renny alkoi harrastaa ratsastusta jo kuusivuotiaana. Yhdeksänvuotiaana hän kirjoitti ja julkaisi omaa korttelilehteään ja tallensi omia näytelmiään nauhurilla, ja vähän myöhemmin hän opetteli käyttämään myös perheen kaitafilmikameraa. Rakkauden elokuviin Renny peri äidiltään.
Vuonna 1972 Harjolat muuttivat Kruununhakaan. Rennyn kesätyöt moottorivenekerhossa johtivat 15-vuotiaana oman veneen hankintaan ja veneilyharrastuksen aloittamiseen. Perhe muutti takaisin Kulosaareen vuonna 1975.
Elokuvaopinnot

Harlin valmistui Alppilan lukiosta keväällä 1978 ja selvitti Taideteollisen korkeakoulun elokuvalinjan pääsykokeen ensi yrittämällä. Ennen opintojensa aloittamista hän kävi armeijan Haminan rannikkojääkäreissä ja Niinisalon varuskunnassa.
Harlin aloitti elokuvakoulun syksyllä 1979 seitsemän muun opiskelijan kanssa. Hän oli halunnut ohjaajalinjalle mutta nuoren ikänsä vuoksi joutuikin kuvaajalinjalle. Harlin on kertonut tunteneensa itsensä koulussa ulkopuoliseksi, sillä suomalaisessa elokuvakulttuurissa elettiin tuolloin vasemmistolaista ja tiedostavaa aikaa, ja elokuvien kuului olla vakavia eikä kaupallisia. Harlin suunnitteli ja kuvasi kouluvuosinaan lyhytelokuvan nimeltä Huostaanotto, joka kertoi puliukosta ja aarteesta. Rahaa hän ansaitsi muun muassa paikallista elokuvateatteria pyörittäneen Cinestudio-yhtiön markkinoijana ja leikkaajana. Työssään hän sai myös käydä esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlilla. Turhauduttuaan opintoihinsa ja siihen, ettei päässyt ohjaajalinjalle Harlin jätti elokuvakoulun kesken vuonna 1981.
Ensimmäiset filmityöt

Koulun jälkeen Harlin sai töitä Yleisradiosta tv-toimittajana ja teki nuorille tarkoitettuja Hetkinen- ja Kohtauspaikka-ohjelmia erilaisista nuorille läheisistä aiheista. Harlin jatkoi myös Cinestudiolla ja pääsi maaliskuussa 1982 tutustumaan Yhdysvaltoihin Los Angelesin elokuvamessuilla. Tällä matkalla hän tutustui nuoreen suomalaiseen elokuvien maahantuojaan Markus Seliniin, josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä ja yhteistyökumppaninsa.
Palattuaan Yhdysvalloista Suomeen Harlin pääsi töihin Onnenkuvat-elokuvayhtiöön, jossa hän teki, ohjasi ja käsikirjoitti mainoksia ja yritysvideoita. Hän myös perusti Spotlight Productions -firman mainoksien tekoon. Työnsä ohessa Harlin kirjoitti elokuvakäsikirjoituksia ja pyrki turhaan saamaan niille elokuvasäätiöltä rahoitusta. Onnenkuvien ja Cinestudion tuella hänen onnistui kuitenkin kuvata Perintö-nimistä elokuvaa keväällä 1983 muutaman päivän ajan, kunnes rahat loppuivat. Harlin alkoi käyttää materiaalista leikattua pätkää omana työnäytteenään.
Ura > 1980-luvulla > Suomessa

Harlin ja Selin alkoivat tehdä elokuvakäsikirjoitusta yhdessä. He olivat samaa mieltä siitä, että suomalaisten elokuvien pitäisi olla toiminnallisia ja antaa katsojalle elämyksiä. Kaksikko alkoi kerätä rahoitusta suunnittelemalleen arktiselle toimintaelokuvalle Wild Force, ja he saivat toimintatähti Chuck Norrisin alustavasti lupautumaan elokuvan pääosaan. Norris perui lopulta osallistumisensa ja elokuvasta saatiin kuvatuksi valmiiksi ainoastaan traileri. Saatuaan tarpeeksi rahoitusta kokoon Harlin ryhtyi ohjaamaan Lapissa esikoiselokuvaansa Jäätävä polte, jossa hyödynnettiin aiemman elokuvaprojektin lavasteita. Elokuva valmistui joulukuussa 1985 ja sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa seuraavan vuoden elokuussa. Elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa yli tuhannessa teatterissa, ja sen esitysoikeudet myytiin kymmeniin maihin. Suomessa elokuva joutui kuitenkin sensuurin hyllylle vuoden ajaksi, sillä Valtion elokuvatarkastamo kielsi sen esittämisen elokuvan raakuuden sekä mahdollisten Suomen ulkovaltojen suhteisiin vaikuttavien haittojen vuoksi. Elokuvan esittäminen hyväksyttiin lopulta siihen tehtyjen leikkausten jälkeen.
Ura > 1980-luvulla > Yhdysvalloissa

Harlin oli tunnettu vuoteen 1985 saakka Lauri Harjolana. Hän oli kuitenkin tuolloin jo paljon tekemisissä amerikkalaisten kanssa, ja nimi aiheutti Yhdysvalloissa toistuvia väärinkäsityksiä – etunimeä luultiin joskus naisen nimeksi “Laurie”, ja sukunimeä luultiin meksikolaiseksi ja äännettiin “arhoola”. Koska Harlin oli päättänyt muuttaa Yhdysvaltoihin, hän otti uudelleen käyttöön ensimmäisen etunimensä Renny ja isänsä alkuperäisen sukunimen Harlin. Nimenmuutos virallistettiin syksyllä 1985 tai vuonna 1987.
Harlinin ensimmäinen elokuva ei ollut tehnyt hänestä vielä tunnettua tai rikasta Hollywoodissa, vaan hän oli suurissa veloissa ja ilman agenttia. Jäätävän poltteen nähnyt elokuvatuottaja Irwin Yablans tarjosi Harlinille Vankila-elokuvan käsikirjoitusta filmattavaksi pienellä budjetilla. Elokuva on vankilaan sijoittuva kauhuelokuva. Sitä alettiin kuvata loppukeväällä 1987, ja ensi-iltansa se sai alkuvuonna 1988. Elokuvaa ei markkinoitu mitenkään, ja aikanaan se jäi melko vähälle huomiolle.
Tuottaja Robert Shaye palkkasi pian Vankilan ensi-illan jälkeen Harlinin ohjaamaan New Line Cinemalle suuren budjetin elokuvan Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias. Harlin lisäsi elokuvasarjan kauhuteemaan surrealismia ja huumoria. Elokuussa 1988 julkaistu elokuva sai lehdissä myönteisiä arvosteluja. Myös sen menestys oli elokuvasarjan toistaiseksi paras: se oli Yhdysvaltain 19. katsotuin vuonna 1988, usean viikon ajan ykkönen, ja se tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 49 miljoonaa dollaria. Harlin sai Elm Streetistä parhaan ohjaajan Saturn-palkintoehdokkuuden.
Harlin vieraili Suomessa vuodenvaihteessa 1988–1989, kun Elm Street sai Suomessa ensi-iltansa. Hän sai kotimaassaan paljon mediajulkisuutta ja elokuvastaan pääasiassa myönteistä kritiikkiä. Harlinia kuitenkin järkytti se, että Suomen sensuuriviranomainen oli saksinut elokuvaa.
Elm Streetin menestyksen ansiosta Harlin sai agentikseen nuoren David Goldmanin kuuluisasta William Morris Agency -agentuurista. Rahatilanteensa parannuttua Harlin muutti parempaan vuokra-asuntoon ja osti punaisen avo-Ferrarin. Harlinille alkoi tulvia käsikirjoituksia luettavaksi. Hänestä oli tullut kiinnostava elokuvaväen keskuudessa, ja yhteistyötä hänen kanssaan ehdottelivat muun muassa tuottaja Steven Spielberg ja näyttelijä Sylvester Stallone. Harlin pääsi myös elokuvaohjaajien liiton jäseneksi, mikä avasi hänelle ovet isoilla studiolla työskentelemiseen.
Ura > 2010-luvulla > Kansainvälisiä tuotantoja

Venäjän–Georgian sotaa Georgian näkökulmasta käsittelevä Viiden päivän sota (2011) oli Harlinin uralla askel erikoiseen suuntaan. Elokuvan rahoittivat pääosin georgialaiset tahot, ja 12 miljoonalla dollarilla tuotetun elokuvan lipputulot jäivät muutamaan sataan tuhanteen. Elokuvaa nähtiin Yhdysvalloissa pienen jakeluyhtiön levityksessä muutamassa elokuvateatterissa.
Suunnitellusta Mannerheim-elokuvaprojektista Harlin jättäytyi pois toukokuussa 2011. Harlin kertoi hylänneensä useita Hollywood-tarjouksia odotettuaan Mannerheim-projektin alkamista. Hanke on ollut vireillä vuodesta 2000.
Vuosina 2011–2013 Harlin kuvasi Yhdysvalloissa muutamia jaksoja eri televisiosarjoihin. Hän oli silloin vailla työtä ja halusi myös oppia sarjamaisen formaatin ohjaamisen. Harlin on suunnitellut myös omien televisiosarjojen tekemistä.
Lumisen Djatlovin solan onnettomuutta kuvaava Devil’s Pass (2013) kuvattiin Venäjällä. Harlinin mukaan hänen aiempi kuvausmatkansa Georgiaan aiheutti Venäjän-matkalla uhkaavan tunnelman, sillä maat olivat sodan jäljiltä yhä huonoissa väleissä. Elokuva ei juurikaan menestynyt.
The Legend of Hercules (2014) palautti Harlinin isoihin tuotantoihin ja hänen elokuvansa laajaan maailmanlaajuiseen jakeluun. Kreikan jumalista kertoneen toimintaelokuvan todellinen budjetti oli Harlinin mukaan vain 20 miljoonaa dollaria. Harlin ei ollut tyytyväinen käsikirjoitukseenkaan, mutta elokuva menestyi kuitenkin kansainvälisesti hyvin. Elokuvan tuotto lippuluukuilla on ollut jo 61 miljoonaa.
Ura > 2010-luvulla > Kiinassa

Alkuvuonna 2014 Harlin sai hongkongilaiselta elokuvatähdeltä Jackie Chanilta kutsun tulla tekemään toimintaelokuvaa Kiinaan. Harlin muutti Pekingiin ja ryhtyi valmistelemaan Skiptrace-elokuvaa, jonka kuvaukset alkoivat loppuvuonna. Kiinalainen tapa tehdä elokuvia improvisoimalla paljon oli Harlinille uusi, mutta hän on sanonut nauttineensa siitä. Elokuva menestyi erittäin hyvin ja tuotti ensimmäisen kahden viikon aikana jo yli 100 miljoonaa euroa, budjetin oltua vain 30 miljoonaa euroa. Harlin on kertonut puhelimensa alkaneen jälleen soida ensi-illan jälkeen. Hän päättikin jäädä Kiinaan pitkäksi aikaa tekemään elokuvia ja osti Pekingistä asunnon.
Harlinin toinen Kiinassa ohjattu elokuva oli videopeliin perustuva miekkailuelokuva Legend of the Ancient Sword (2017). Elokuvaa ei markkinoitu tai levitetty kunnolla, minkä Harlin arvelee johtuneen siitä, että elokuvan tuotantoyhtiön johto oli vaihtunut kuvausten aikana.
Harlinin kolmas kiinalainen elokuva Bodies at Rest (2019) on Die Hardia muistuttava toimintaelokuva, joka perustuu amerikkalaiseen käsikirjoitukseen.
Harlin perusti vuonna 2018 intialaisen partnerinsa kanssa Kiinaan tuotantoyhtiön nimeltä Extraordinary Entertainment. Sen tarkoitus oli alkaa tuottaa elokuvia Aasiaan, mutta suunniteltu Operation Somalia ei edistynytkään mitenkään. Harlin arvelee Kiinan hallituksen alkaneen nähdä elokuvaviihteen merkityksen Kiinalle vähemmän tärkeänä kuin ennen.
Harlin oli aistinut Kiinan ja Yhdysvaltain välien huononemisen, joten hän päätti kuvata seuraavan elokuvansa The Misfits Arabiemiraateissa. Elokuvan ensi-illan aikaan elokuvasta nousi kohu, kun Qatar väitti sen olevan itselleen vihamielinen. Ryöstökomediaelokuva julkaistiin kesällä 2021.
Ura > 2020-luvulla

Harlin lensi tammikuussa 2020 Kiinasta Los Angelesin kautta Suomeen juuri ennen koronapandemian kiihtymistä. Kun Kiina suljettiin viruksen vuoksi, Harlin joutui jättämään asuntonsa ja tavaransa sinne odottamaan. Hän on sen jälkeen sanonut, ettei enää usko tekevänsä Kiinassa yhtään elokuvaa Kiinan ja Yhdysvaltain välisten suhteiden heikkenemisen vuoksi.
Harlin ohjasi Suomessa vuonna 2021 ensi-iltansa saaneen Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily -elokuvan. Tammikuussa 2021 Harlin kertoi ohjaavansa Suomessa myös komisario Palmu -elokuvan. Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa vuonna 2023. Elokuva perustuu Mika Waltarin alkuperäistekstiin, ja sen käsikirjoitusta on tekemässä Waltarin lapsenlapsi Joel Elstelä.
Vuonna 2021 Harlin on kuvannut Bulgariassa kauhuelokuvaa The Refuge.
Harlin ohjasi uusintaversion vuoden 2008 kauhuelokuvasta The Strangers. Trilogian ensimmäinen osa  The Strangers: Chapter 1 julkaistiin toukokuussa 2024. Kahdeksan miljoonan dollarin budjetilla tehty elokuva tuotti ensiviikonloppunaan 12 miljoonaa dollaria, mutta sai heikot arvostelut.
Yksityiselämä

Harlin oli naimisissa näyttelijä Geena Davisin kanssa vuosina 1993–1998. Kesäkuusta 2021 alkaen Harlin on ollut naimisissa Johanna Harlinin (o.s. Kokkila) kanssa. Harlinin muita kumppaneita ovat olleet Laura Dern (1991), Katariina Ebeling (1992–1993), Tarja Smura (1993), Sarah Thackray (2001), Satu Vuorela (2007–2009), Erika (Wunch) Marchino (2010–2015) ja Kay Huang (–2020).
Harlinilla on poika nimeltä Luukas (s. 1997) lyhyestä suhteesta assistenttinsa Tiffany Bownen kanssa. Lapsen huoltajuuskiista kesti parinkymmenen vuoden ajan. Luukas Harlin on toiminut 2020-luvulla isänsä uusimpien elokuvien kolmantena apulaisohjaajana.
Muutettuaan Suomesta Yhdysvaltoihin 1980-luvulla Harlin asui Los Angelesissa. Asuttuaan ensin vuokra-asunnoissa Harlin osti vuoden 1989 lopulla itselleen talon Mulholland Drivelta Beverly Hillsissä 1,3 miljoonalla dollarilla. Mentyään naimisiin Geena Davisin kanssa Harlin muutti vaimoineen kesällä 1994 suureen kartanoon Montecitoon Santa Barbaran piirikuntaan Los Angelesista luoteeseen. Keväällä 1997 kun Harlin ja Davis erosivat, Harlin muutti merenrantaan Malibu Roadille. Sieltä hän muutti taas Beverly Hillsin kukkuloille. Vuosina 2001–2003 Harlin asui New Yorkissa, kunnes palasi jälleen Beverly Hillsiin päästäkseen takaisin Hollywoodin tuttuihin elokuvapiireihin.
Vuosina 2014–2020 Harlin asui Pekingissä Kiinassa. Kihlattunsa Johannan kanssa Harlin on asunut vuonna 2021 Bulgarian pääkaupunki Sofiassa, ja pariskunta on häiden jälkeen muuttamassa Lontooseen. Heinäkuussa 2022 heille syntyi tyttövauva Miamissa Yhdysvalloissa. Heidän elämästään kuvattu tositelevisiosarja The Harlins alkoi MTV3:n suoratoistopalvelussa huhtikuussa 2022. Harlinit saivat toisen lapsen,  pojan, huhtikuussa 2024.
Filmografia > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979 | Huostaanotto | Kyllä | Ei | 6 min, Taideteollisessa korkeakoulussa tehty harjoitustyö |
| 1987 | Wild Force: S.O.P.H.I.A./I want you to stay | Kyllä | Ei | musiikkivideo |
| 1990 | Wild Force | Kyllä | Ei | musiikkivideo |
| 1994 | The Foot Shooting Party | Ei | Kyllä |  |
Filmografia > Pitkät elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Jäätävä polte | Kyllä | Ei |  |
| 1987 | Vankila | Kyllä | Ei |  |
| 1988 | Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias | Kyllä | Ei |  |
| 1990 | Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli | Kyllä | Ei |  |
| 1990 | Ford Fairlane | Kyllä | Ei |  |
| 1991 | Rambling Rose | Ei | Kyllä | Independent Spirit Award (1992): paras elokuva, paras ohjaus (Martha Coolidge) |
| 1993 | Cliffhanger – kuilun partaalla | Kyllä | Kyllä |  |
| 1995 | Kurkunleikkaajien saari | Kyllä | Kyllä |  |
| 1995 | Sanaton | Ei | Kyllä |  |
| 1996 | The Long Kiss Goodnight | Kyllä | Kyllä |  |
| 1999 | Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla | Ei | Kyllä |  |
| 1999 | Deep Blue Sea | Kyllä | Ei |  |
| 2001 | Driven | Kyllä | Kyllä |  |
| 2004 | Mindhunters | Kyllä | Kyllä |  |
| 2004 | Manaaja: Alku | Kyllä | Ei |  |
| 2006 | The Covenant | Kyllä | Ei |  |
| 2007 | Cleaner | Kyllä | Ei |  |
| 2009 | 12 Rounds | Kyllä | Kyllä |  |
| 2011 | Viiden päivän sota | Kyllä | Kyllä |  |
| 2013 | Devil’s Pass | Kyllä | Kyllä |  |
| 2014 | The Legend of Hercules | Kyllä | Kyllä |  |
| 2016 | Skiptrace | Kyllä | Ei |  |
| 2018 | Legend of the Ancient Sword | Kyllä | Ei |  |
| 2019 | Bodies at Rest | Kyllä | Ei |  |
| 2021 | The Misfits | Kyllä | Ei |  |
| 2021 | Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily | Kyllä | Ei |  |
| 2024 | The Bricklayer | Kyllä | Ei |  |
| 2024 | The Strangers: Chapter 1 | Kyllä | Ei |  |
| 2025 | The Strangers: Chapter 2 | Kyllä | Ei |  |
| 2025 | The Strangers: Chapter 3 | Kyllä | Ei |  |
| 2025 | Deep Water |  |  |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Elokuva | Ohjaaja | Tuottaja | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Angel City | Kyllä | Kyllä | TV-sarjan pilottijakso |
| 1993 | Gladiaattorit | Kyllä | Kyllä |  |
| 2000 | T.R.A.X. | Kyllä | Ei | tv-sarjan pilottijakso / tv-elokuva |
| 2011–2012 | Burn Notice | Kyllä | Ei | (3 jaksoa) |
| 2012 | Kovat kaulassa | Kyllä | Ei | (1 jakso) |
| 2012 | Covert Affairs | Kyllä | Ei | (1 jakso) |
| 2013 | Graceland | Kyllä | Ei | (3 jaksoa) |

Harlin on myös tehnyt cameoroolin TV-sarjassa Hyvät herrat ja elokuvassa Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies.
Palkinnot > Independent Spirit Award

Rambling Rose (Paras elokuva (tuottajana), 1992,)
Palkinnot > Bridging the Borders Award

Viiden päivän sota (ohjaus, 2011)
Palkinnot > Golden Raspberry

Harlin ei ole voittanut Golden Raspberry -huonouspalkintoa. Hän on saanut ehdokkuudet seuraavista ohjauksistaan:
Ford Fairlane (1990)
Kurkunleikkaajien saari (1995)
Driven (2001)
Manaaja: Alku (2004)
The Legend of Hercules (2014)
The Misfits (2021)
Suomi-viittaukset

Harlinilla on tapana lisätä elokuviinsa Suomi-aiheisia viittauksia. Suomen lippu esiintyy elokuvissa Kurkunleikkaajien saari, Mindhunters ja Cliffhanger – kuilun partaalla. Finlandia Vodkaa juodaan elokuvassa Ford Fairlane. Elokuvassa Deep Blue Sea sekä esiintyy Suomen lippu että juodaan Finlandia Vodkaa. Elokuvassa The Long Kiss Goodnight esiintyy sekä Finlandia Vodkan juomista että puhelinkopin reunaan raaputettu teksti ”Helsinki”. Elokuvassa Cleaner viittauksia on useita: siinä esiintyy Suomen lippu sekä seinägraffiti ”I Love Helsinki”. Yhden elokuvassa näytettävän korruptoituneiden poliisien listan poliisin nimi on Markus Selin. Yhdessä kohtauksessa korruptoitunutta poliisia esittää Peter Franzén. Lisäksi erään hotellihuoneen seinällä on kaksi paperia, joista toisessa on Suomen vaakuna ja toisessa Suomen lippua muistuttava kuva.
Jean Sibeliuksen sävelruno ”Finlandia” soi elokuvassa Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli. Eräässä lehdessä esiintyy otsikko ”Finland” elokuvassa Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias. Elokuvassa Driven yleisössä on suomalaisia faneja, vaikka elokuvassa ei esiinny ainuttakaan suomalaista ajajaa. Suomalainen kilpa-ajoselostus kuuluu hetkellisesti elokuvan alussa. Daruden kappale ”Sandstorm” soi elokuvassa The Covenant. Lisäksi eräässä kohdassa vilahtaa suomalaisen taidemaalarin Hugo Simbergin teos Haavoittunut enkeli. Eräässä elokuvan kohtauksessa näkyy kirja, jonka kannessa on pieni Suomen lippu.
Elokuvassa 12 Rounds päähenkilö Fisherin työpari ehdottaa minne terroristit saisivat hyökätä mieluummin, ja Fisher mainitsee Helsingin. Fisher pysäyttää pääkonna Miles Jacksonin pakoauton veneellä nimeltä Satu. Veneen ja auton törmäyspaikassa sijaitsevan talon pihalla esiintyy iso Suomen lippu. Georgian presidentti mainitsee puheessaan Suomen elokuvassa Viiden päivän sota. Päähenkilöt käyttävät Suunto-kompasseja elokuvassa Devil’s Pass.
Elokuvassa The Legend of Hercules Harlinilla on pieni rooli Linus-nimisenä upseerina ja Sara Forsberg tekee pienen roolin elokuvassa Skiptrace.
Elokuvassa The Misfits yksi päähenkilöistä väittää vankilanjohtajalle olevansa suomalainen. Elokuvassa The Bricklayer CIA tutkii "Marcus Selin"-nimisen henkilön someprofiilia.
Kirjallisuutta

Paunio, Matti – Siltala, Mika – Salminen, Kari (toim.): Harlin on Harlin. Helsinki: Like, 1991. ISBN 951-8929-50-5
Harjola, Tuire: Lähikuvassa Renny Harlin. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-22974-2
Salovaara, Kyösti: ”Onko Renny Harlin suomalainen auteur?” Filmihullu 3/2012.
Tammi, Eero: ”Vankila nimeltä Hollywood”, Renny Harlinin haastattelu, Filmihullu 3/2009.