stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sara Paxton
Ura

Paxton esiintyi lapsena musiikkiteatterissa ja televisiomainoksissa. Hänen debyyttinsä näyttelijänä oli pieni rooli Valehtelija, valehtelija -elokuvassa 1997. Hän on vieraillut lisäksi useissa televisiosarjoissa, kuten Lizzie McGuire, C.S.I. Miami, Will & Grace ja Waverly Placen velhot. Paxton tunnetaan parhaiten Summerland -sarjasta, jossa hän näytteli ongelmateinin roolia Jesse McCartneyn rinnalla.
Paxtonin ensimmäinen suuri rooli oli elokuvassa Sleepover (2004), ja siitä seurasivat pääroolit elokuvissa Aquamarine (2006), Superhero Movie (2008) ja Viimeinen talo vasemmalla (2009).
Paxton on antanut äänensä useille hahmolle animaatiosarjassa Paavo Pesusieni vuosien 1999 ja 2004 välillä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Valehtelija, valehtelija | lapsi juhlissa ja koulussa |
| 1998 | Tuo tyttö on minun | Karen nuorena |
| 1998 | Soldier | Angie |
| 1999 | Durango Kids | Hillary |
| 2001 | The Ruby Princess Runs Away | Prinsessa Sabrina |
| 2004 | Sleepover | Staci |
2006: Aquamarine
| 2007 | Sydney White | Rachel Witchburn |
| 2008 | Superhero Movie | Jill Johnson |
| 2009 | Viimeinen talo vasemmalla | Mari Collingwood |
| 2011 | The Innkeepers | Claire |
| 2011 | Shark Night | Sara Palski |
| 2011 | Enter Nowhere | Jody |
| 2012 | Static | Rachel |
| 2013 | Cheap Thrills – Halvat huvit | Violet |
| 2013 | Liars All | Katie |
| 2014 | Boys of Abu Ghraib | Peyton |
| 2022 | Blondi | Miss Flynn |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Small Talk | Panelisti #1 |  |
| 1997 | NewsRadio | Sara | Jakso: "Office Feud" |
| 1999 | Working | Amanda Baines | Jakso: "The Prodigy" |
| 1999 | Passions | Sheridan nuorena | 1 jakso |
| 1999 | Action | Georgia Dragon | 2 jaksoa |
| 1999–2004 | Paavo Pesusieni | useita äänirooleja | 14 jaksoa |
| 2000 | Perfect Game | Sydney | Televisioelokuva |
| 2001 | Hounded | Tracy Richburg | Televisioelokuva |
| 2001 | Lizzie McGuire | Holly | Jakso: "Election" |
| 2002 | C.S.I. | Jody Bradley | Jakso: "Burden of Proof" |
| 2002–2003 | Greetings from Tucson | Sarah Tobin | 5 jaksoa |
| 2003 | CSI: Miami | Lana Walker | Jakso: "Death Grip" |
| 2004 | Veljemme on nero | Angela Pozefsky | Jakso: "Malcolm Dates a Family" |
| 2004 | Will & Grace | Melanie | Jakso: "I Never Cheered for My Father" |
| 2004 | Summerland | Sarah Borden | 5 jaksoa |
| 2004 | Quintuplets | Chelsea | Jakso: "Date Night" |
| 2004–2006 | Darcy's Wild Life | Darcy Fields | 33 jaksoa |
| 2006 | Pepper Dennis | April May / Chrissy Tyler | Jakso: "Celebrity Twin Could Hang: Film at Eleven" |
| 2006 | Skater Boys | Kayla Gordon | Jakso: "Sundown" |
| 2006 | Return to Halloweentown | Marnie Piper | Televisioelokuva |
| 2007 | The Party Never Stops: Diary of a Binge Drinker | Jessie Brenner | Televisioelokuva |
| 2008 | Waverly Placen velhot | Millie | Jakso: "Credit Check" |
| 2009 | Jonas | Fiona Skye | Jakso: "Frantic Romantic" |
| 2009 | The Beautiful Life: TBL | Raina Marrinelli | 5 jaksoa |
| 2012 | Blue Eyed Butcher | Susan Wright | Televisioelokuva |
| 2013 | Lovestruck: The Musical | Mirabella Hutton | Televisioelokuva |
| 2013 | Guys with Kids | Stacee | Jakso: "Gary's Idea" |
| 2014 | How to Get Away with Murder | Natalia Lewis | Jakso: "Let's Get to Scooping" |
| 2015 | Stalker | Isabelle / Lizzy | Jakso: "Salvation" |
| 2015 | Code Black | Sophie | Jakso: "You Are the Heart" |
| 2016 | Heartbeat | Lou Panttiere | Jakso: "The Land of Normal" |
| 2016 | Ensimmäisen asteen murha | Alicia Barnes | 10 jaksoa |
| 2017 | Twin Peaks |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sara Paxton Twitterissä
Sara Paxton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sara Paxton Allmoviessa (englanniksi)
Sara Paxton AllMusicissa (englanniksi)
Sara Paxton Discogsissa. (englanniksi)
Shericka Jackson
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metrin juoksu | 10,65 | Kingston | 7. heinäkuuta 2023 |
| 200 metrin juoksu | 21,41 NR | Budapest | 25. elokuuta 2023 |
| 400 metrin juoksu | 49,47 | Doha | 3. lokakuuta 2019 |
NR = maan ennätys
Stefan Stanciu

| Stefan Stanciu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1982
Ammatti:  muusikko, pedagogi, säveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Stefan
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  klassinen musiikki, kansanmusiikki, viihdemusiikki, elektroninen musiikki
Soittimet:  panhuilu, oboe
Levy-yhtiöt:  MTV-musiikki, VL-musiikki, Stefan Stanciu,
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Stefan Stanciu (s. 1982) on suomalainen muusikko - säveltäjä. Hänen uransa alkoi jo alakouluikäisenä. Stanciu aloitti musiikinopintonsa seitsemänvuotiaana romanialaissyntyisen isänsä Constantin Stanciun johdolla soittimenaan Romanian kansallissoitin panhuilu. Kymmenen julkaistun sooloalbumin lisäksi Stanciu on esiintynyt useissa tv-ohjelmissa. Sadat konsertoinnit sisältävät muun muassa vierailuja klassisissa kamarimusiikkikokoonpanoissa ja sinfoniaorkesterien solistina kuten HKO, Tapiola Sinfonietta ja Tallinna RSO. Stanciu on aktiivisesti esiintynyt myös eri puhallinorkestereiden solistina. Hän on esiintynyt ja konsertoinut Suomen lisäksi muun muassa Ranskassa, Tanskassa, Romaniassa, Espanjassa, Itävallassa, Singaporessa ja Hollannissa.
Stanciu on opiskellut panhuilua muun muassa Sibelius-akatemiassa (valmistunut musiikinmaisteriksi vuonna 2014) , Helsingin konservatoriossa (valmistunut muusikon perustutkinnosta  ja Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa (valmistunut panhuilusoiton pedagogiksi vuonna 2007). Hänen puhallinsoiton opettajina ovat toimineet muun muassa Marjatta Teirilä, Kristiina Ilmonen, Kirsi Ojala, Jouko Kyhälä ja Sanna Niemikunnas.
Stefan Stanciun toinen pääsoitin on oboe, jonka soiton hän aloitti lukio-ikäisenä Vantaan musiikkiopistossa. Hän valmistui oboensoiton pedagogiksi vuonna 2007 Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta sekä sitä ennen Helsingin Konservatoriosta. Oboistina ja englannintorven soittajana hän on toiminut sekä musiikkipedagogina että orkesterisoittajana. Hän on toiminut soitonopettajana (oboe / panhuilu) muun muassa Vantaan Musiikkiopistossa, Helsingin Konservatoriossa ja Iin kansalaisopistossa.
Vuonna 2008 Stanciu valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta, jossa pääaineenaan oli musiikkitiede.
Stanciu on myös aktiivinen säveltäjä. Syksyllä 2017 Stanciu aloitti opintonsa Tampereen ammattikorkeakoulussa, pääaineenaan sävellys. Hänen opettajinaan toimivat Hannu Pohjannoro ja Paavo Korpijaakko.
Stanciun tyylisuuntaukset niin säveltämisen kuin soittamisen kohdalla ovat klassinen musiikki, kansanmusiikki, viihdemusiikki sekä elektroninen musiikki.
Diskografia

Stefan (1991)
Serenade (1993)
Stefan Serenade (japaninkielinen versio) (1994)
Stefan Pan Melodies (1995)
Panhuilun taikaa (1996)
Parhaat (1998)
Panhuilujoulu (1998)
Cafe Concert (2008)
Cantus Pantus (2017)
No Panic! (2017)
My Christmas (2017)
Sävellykset

The Step-By-Step-Guide – pan flute school. Beginners to advanced pan flute students and teachers (2016)
”50 concert etudes” – with optional accompaniment (2007-2016)
”Adventure Suite for Little Pan flutist” – 5 pieces with accompaniment  (2012- 2014)
”SiKaMus Folk Suite” – 5 part suite with accompaniment (2013)
”56 duos for two instruments” – progressive duos with opt. accompaniment (2007-2016)
”Alphabet etudes” – 8 etudes with opt. accompaniment  (2015)
”Tenner etudes” – 10 etudes for children with opt. accompaniment (2015)
”7 moods for two instruments” – 8 parts (nro.8 Is called ”happy encore”) (2016)
”Concerto” – for pan flute and symphony orchestra (2016)
”Ave Maria” – for woodwind instrument and violin, viola & cello (opt. string quartet) (2017)
”Maria's Larghetto” – for woodwind instrument and violin, viola & cello (opt. string quartet) (2017)
”Shepherd's Song” – for woodwind instrument and violin, viola & cello (opt. string quartet) (2017)
”Zoomailu” – for symphony orchestra (2nd mouvement from ”Minute Symphony”) (2017)
”Quattro Formaggi” – 4 part suite for 3 flutes / 3 pan flutes (2017)
”Quattro Formaggi” – 4 part suite for string quartet  (2018)
”Routa” – for tenor / baritone with piano accompaniment (2018)
”Fiat Lux!” – for mixed choir (2018)
”Nature´s Prayer” – for mixed choir & string quintet (opt. String orchestra) (2018)
”Myth Voyage” – 5 part suite for solo violin (2018)
”Lion Overture” – for symphonic wind orchestra (2018)
”Life in this world” – for symphony orchestra (2018)
”Concerto” – for pan flute and wind orchestra (2018)
”Meren laulu (Song of the Sea)” – for wind orchestra (2018)
Aiheesta muualla

Stefan Stanciun kotisivut
Sasky Pirkanmaan aikuislukio

Sasky Pirkanmaan aikuislukio on lukio-opetusta järjestävä oppilaitos Parkanossa. Opetus järjestetään aikuissovelluksena, monimuoto-opetuksena Pirkanmaalla ja sen lähialueilla. Oppilaitoksen toimisto sijaitsee Parkanossa. Oppilaitos on osa SASKY koulutuskuntayhtymää.
Aikuislukiossa voi suorittaa peruskoulu- tai ylioppilastutkinnon tai opiskella yksittäisiä aineita, kerrata kieliä, jatkaa keskeytyneitä opintoja tai täydentää aiempia opintoja. Sasky Pirkanmaan aikuislukio tarjoaa SASKY koulutuskuntayhtymän opiskelijoille mahdollisuuden suorittaa ammatillisen perustutkinnon lisäksi ylioppilastutkinto.
Aiheesta muualla

Sasky Pirkanmaan aikuislukio (Arkistoitu – Internet Archive)
San Marinon Grand Prix 1993

|  San Marinon Grand Prix 1993  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1993. 

Päivämäärä:  25. huhtikuuta 1993
Sijainti:  Imola, Emilia-Romagna, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,040 km
Kilpailun pituus:  61 kierrosta, 307,440 km
Sää:  sateinen, märkä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.22,070
Palkintokoroke
Voittaja:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Toinen:   Michael Schumacher   (Benetton-Ford)
Kolmas:   Martin Brundle   (Ligier-Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.26,128 (kierroksella 42)
San Marinon Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 536. osakilpailu. Se ajettiin 25. huhtikuuta Imolassa. Kilpailun voitti ranskalainen Alain Prost.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Alain Prost | Williams-Renault | 1.22,070 |   |
| 2 | 0 |  Damon Hill | Williams-Renault | 1.22,168 | + 0,098 |
| 3 | 5 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 1.23,919 | + 1,849 |
| 4 | 8 |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 1.24,007 | + 1,937 |
| 5 | 29 |  Karl Wendlinger | Sauber-Ilmor | 1.24,720 | + 2,650 |
| 6 | 7 |  Michael Andretti | McLaren-Ford | 1.24,793 | + 2,723 |
| 7 | 26 |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 1.24,804 | + 2,734 |
| 8 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 1.24,822 | + 2,752 |
| 9 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 1.24,829 | + 2,759 |
| 10 | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 1.24,893 | + 2,823 |
| 11 | 6 |  Riccardo Patrese | Benetton-Ford | 1.24,896 | + 2,826 |
| 12 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 1.25,115 | + 3,045 |
| 13 | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Hart | 1.25,169 | + 3,099 |
| 14 | 19 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 1.25,482 | + 3,412 |
| 15 | 9 |  Derek Warwick | Footwork-Mugen-Honda | 1.25,901 | + 3,831 |
| 16 | 30 |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 1.25,941 | + 3,871 |
| 17 | 20 |  Érik Comas | Larrousse-Lamborghini | 1.26,279 | + 4,209 |
| 18 | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Yamaha | 1.26,429 | + 4,359 |
| 19 | 25 |  Thierry Boutsen | Jordan-Hart | 1.26,436 | + 4,366 |
| 20 | 11 |  Alessandro Zanardi | Lotus-Ford | 1.26,465 | + 4,395 |
| 21 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 1.26,657 | + 4,587 |
| 22 | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 1.26,900 | + 4,830 |
| 23 | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 1.26,277 | + 5,207 |
| 24 | 22 |  Luca Badoer | Lola-Ferrari | 1.26,371 | + 5,301 |
| 25 | 24 |  Fabrizio Barbazza | Minardi-Ford | 1.27,602 | + 5,532 |
| DNQ | 21 |  Michele Alboreto | Lola-Ferrari | 1.27,771 | + 5,701 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Alain Prost | Williams-Renault | 61 | 1.33.20,413 | 1 | 10 |
| 2 | 5 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 61 | + 32,410 | 3 | 6 |
| 3 | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 60 | + 1 krs. | 10 | 4 |
| 4 | 30 |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 59 | Moottori | 16 | 3 |
| 5 | 19 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 59 | + 2 krs. | 14 | 2 |
| 6 | 24 |  Fabrizio Barbazza | Minardi-Ford | 59 | + 2 krs. | 25 | 1 |
| 7 | 22 |  Luca Badoer | Lola-Ferrari | 58 | + 3 krs. | 24 |   |
| 8 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 57 | Moottori | 12 |   |
| 9 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 54 | + 7 krs. | 21 |   |
| Kesk. | 11 |  Alessandro Zanardi | Lotus-Ford | 53 | Ulosajo | 20 |   |
| Kesk. | 29 |  Karl Wendlinger | Sauber-Ilmor | 48 | Moottori | 5 |   |
| Kesk. | 8 |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 42 | Hydrauliikka | 4 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 40 | Kytkin | 9 |   |
| Kesk. | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 36 | Ohjaus | 23 |   |
| Kesk. | 7 |  Michael Andretti | McLaren-Ford | 32 | Ulosajo | 6 |   |
| Kesk. | 9 |  Derek Warwick | Footwork-Mugen-Honda | 29 | Ulosajo | 15 |   |
| Kesk. | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 22 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 0 |  Damon Hill | Williams-Renault | 20 | Jarrut | 2 |   |
| Kesk. | 20 |  Érik Comas | Larrousse-Lamborghini | 18 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Yamaha | 18 | Vaihdelaatikko | 18 |   |
| Kesk. | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Hart | 17 | Ulosajo | 13 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 8 | Vaihdelaatikko | 8 |   |
| Kesk. | 25 |  Thierry Boutsen | Jordan-Hart | 1 | Vaihdelaatikko | 19 |   |
| Kesk. | 26 |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 0 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 6 |  Riccardo Patrese | Benetton-Ford | 0 | Ulosajo | 11 |   |
| DNQ | 21 |  Michele Alboreto | Lola-Ferrari |   |   |   |   |
Muuta

JJ-Lehto ei menettänyt yhtään sijaa, kun hän keskeytti kilpailun lopussa, koska kukaan muu ei ollut samalla kierroksella
Renault’n 50. nopein kierros
Michael Schumacherin 10. palkintosija
Fabrizio Barbazzan viimeinen pistesija
Luca Badoerin paras sijoitus (7. sija)
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Damon Hill | Williams-Renault | 1–11 |
|  Alain Prost | Williams-Renault | 12–61 |
Kilpailun Jälkeen > MM-tilanne -kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 26 |
| 2 |  Alain Prost | Williams-Renault | 24 |
| 3 |  Damon Hill | Williams-Renault | 12 |
| 4 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 10 |
| 5 |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 6 |
| 6 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 6 |
| 7 |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 5 |
| 8 |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 4 |
| 9 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 3 |
Kilpailun Jälkeen > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Williams-Renault | 36 |
| 2 |  McLaren-Ford | 26 |
| 3 |  Benetton-Ford | 12 |
| 4 |  Ligier-Renault | 10 |
| 5 |  Lotus-Ford | 7 |
| 6 |  Sauber-Ilmor | 5 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan San Marinon Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autodromo Enzo e Dino Ferrari (1981–2006)
Formula 1 -kausi 1993
Etelä-Afrikka |  Brasilia |  Eurooppa |  San Marino |  Espanja |  Monaco |  Kanada 
  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali 
  Japani |  Australia
StarTropics

| StarTropics |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Gen’yō Takeda
Suunnittelija:  Gen’yō Takeda
Pelisarja:  Startropics
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  NES
Jakelumuoto:  NES-pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
StarTropics on Nintendon kehittämä toimintaseikkailu, joka julkaistiin vuonna 1990 Nintendo Entertainment Systemille. Toisin kuin useimmat Nintendon pelit, peliä ei koskaan julkaistu Japanissa. Peli julkaistiin vain Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, vaikkakin pelin suunnittelivat Yhdysvalloissa asuvat japanilaiset suunnittelijat. Pelin käsikirjoitti ja ohjasi Gen’yō Takeda.
StarTropicsille julkaistiin vuonna 1994 jatko-osa Zoda's Revenge: StarTropics II.
Juoni

StarTropicsin juoni keskittyy osittain taivaankappaleiden liikkeisiin　(mistä nimi StarTropics), kuten Etelän ristin tähtikuvioon ja meteorin iskeytymiseen maahan.
Juoni > Luku 1: Preludi

Tarina alkaa, kun nuori seattlelainen tähtisyöttäjä Mike Jones lähtee C-saarelle lomalle tapaamaan setäänsä, arkeologi nimeltä Steve Jonesia, joka on kutsunut hänet vierailulle. Tutustuttuaan saaren kylän Coralcolan asukkaisiin Mike huomaa tri Jonesin kadonneen. Tohtori Jonesin laboratoriolle johtava tie on kuitenkin tukittu, ja kylän päällikkö antaa Mikelle jojon aseeksi. Mike joutuu kulkemaan hirviöiden asuttaman tunnelin läpi ja päihittämään jättimäisen C-käärmeen päästäkseen laboratoriolle. Siellä hän tapaa tri Jonesin apulaisen, Baboon, joka antaa Miken käyttöön tohtorin sukellusveneen. Mike lähtee sukellusveneellä matkalle etsimään tri Jonesia.
Juoni > Luku 2: Delfiinejä

Lähdettyään C-saarelta Mike kohtaa äitidelfiinin, joka pyytää Mikea pelastamaan hänen kidnapatun poikansa. Mike suostuu ja jatkaa matkaansa lähellä olevalle saarelle, joka on vaarallisten korallilauttojen ympäröimä. Mike löytää saaren rannalta pullon, joka sisältää viestin tri Jonesilta. Avaruusoliot ovat kidnapanneet tohtorin. Mike jatkaa matkaansa saaren luolan läpi ja kohtaa delfiinipojan vanginneen Octo-mustekalan. Miken voitettua Octon ja vapautettua delfiinipojan delfiiniäiti johdattaa Miken turvallisesti vaarallisten korallien ohi, ja Mike voi jatkaa matkaansa.
Juoni > Luku 3: Myrsky ja tyyneys

Miken sukellusvene joutuu myrskyyn, ja Mike huuhtoutuu suuren saaren rantaan. Mike pyytää apua sukellusveneen korjaukseen läheisestä kylästä. Kylän johtajan tytär Bananette on vaipunut koomaan, ja johtaja lupaa korjata sukellusveneen, jos Mike parantaa hänen tyttärensä. Mike taistelee tiensä tunnelien läpi ja tulidemoni Magman läpi ja saapuu Shecolan linnan porteille. Koska vain naiset saavat astua Shecolaan, Mike pyytää apua ennustajalta, joka lupaa auttaa Mikea, jos tämä löytää hänen kadottamansa kristallipallon järvestä hautausmaan vierestä. Mike tappelee kummituksia vastaan ja palauttaa kristallipallon, jolloin ennustaja naamioi Miken naiseksi. Shecolassa hän saa uuden aseen, piikkinuijan, ja saa kuulla salaiset taikasanat, joiden avulla hän pääsee vuoren juurelle. Kiivettyään vuoren huipulle Mike tapaa erakon, joka antaa Mikelle Bananetten parantavan taikakäärön. Kiitokseksi kylän johtaja korjaa sukellusveneen, ja Mike pääsee jatkamaan matkaansa.
Juoni > Luku 4: Tunnustus

Matkustaessaan eteenpäin valas hotkaisee sukellusveneen yllättäen suuhuunsa. Valaan vatsassa Mike tapaa Baboon, jonka valas on myös hotkaissut. Mike kulkee valaan vatsan läpi ja löytää Baboon kadottaman sytyttimen. Sen avulla Mike ja Baboo tekevät nuotion, jonka savu pakottaa valaan oksentamaan Miken ja Baboon ulos. Mike ja Baboo päätyvät pienelle saarelle, mutta heillä ei ole aavistustakaan sijainnistaan. Baboo kehottaa Mikea kastamaan tri Jonesin kirjeen veteen. Tämä paljastaa salaisen koodin(747), joka käynnistää sukellusveneen paikallistamisohjelman. Seuraten signaalia Mike jatkaa matkaansa.
Juoni > Luku 5: Kapteeni Bell

Mike saapuu saarelle, jonka läpikulkureitin tukkii vanha purjehduslaiva. Laivan omisti 1600-luvulla elänyt kapteeni Bell, joka tukki reitin estääkseen merirosvojen ryöstöretket. Paikallisen kylän asukkaat käskevät kysymään neuvoa ”Peteriltä”. Peter sattuu kuitenkin olemaan papukaija, joka ei suostu auttamaan ellei saa vastalahjaa. Matoa vastaan Peter kertoo Mikelle kapteeni Bellin sävelmän. Kun Mike soittaa sävelmän kapteeni Bellin muistokappelissa, salaovi avautuu ja Mike pääsee aavelaivan sisään. Siellä Mike taistelee merirosvohaamuja vastaan ja lopulta upottaa laivan. Kulkureitti on taas auki, ja Mike jatkaa matkaansa.
Juoni > Luku 6: Jälleennäkeminen

Mike näkee edessään rikkonaisen saariston ja navigoi sen läpi seuraamalla signaalia. Lopulta signaali ilmoittaa tri Jonesin olevan aivan heidän alapuolellaan. Mike sukeltaa merenalaisen käytävän kautta luolaan. Luolastoissa Mike voittaa valtavan hirviökotelon, lentävän Moai-pään ja Sumodon kaksoispatsaat. Tämän jälkeen Mike löytää oudon kasan sulanutta metallia. Ohitettuaan sulaneen kasan Mike löytää vihdoin kadonneen setänsä, tri Jonesin. Tunteellisen kohtaamisen jälkeen tri Jones kertoo, että hän luuli löytäneensä meteoriitin, mutta sulanut metallikasa osoittautuikin pakokapseliksi, jonka avulla avaruusoliolahi oli paennut kotiplaneetaltaan Argonialta joukkotuhoa. Pahat avaruusoliot kidnappasivat tri Jonesin ja veivät myös Jonesin löytämät 3 kuutiota, jotka sisälsivät avaruusolioiden rodun viimeiset selviytyjät. Miken täytyy auttaa saamaan kuutiot takaisin ja pelastaa argonialaisten laji.
Juoni > Luku 7: Avaruusalus

Mike hiipii salaa pahan avaruusaluksen kyytiin saatuaan ensin tehokkaimman aseensa, Supernovan. Mike kulkee avaruusaluksen käytävillä kohdaten välillä avaruusolioita ja robotteja. Mike onnistuu löytämään kuitenkin kaksi kolmesta kuutiosta kulkiessaan sokkeloisen avaruusaluksen läpi. Yhtäkkiä avaruusalus nousee ilmaan ja alkaa kiertää maapalloa. Miken täytyy löytää viimeinen kuutio, ennen kuin avaruusalus lentää syvälle avaruuteen.
Juoni > Luku 8: Viimeinen taistelu

Kolmas ja viimeinen kuutio on avaruusolioiden johtajan, Zodan, käsissä. Kun Mike taistelee ensimmäisen kerran Zodaa vastaan, hän esiintyy haarniskassa viitta yllään. Mike kukistaa Zodan, mutta tämä pakenee syvemmälle aluksen uumeniin. Mike kulkee avaruusaluksen läpi ja tuhoaa avaruusaluksen moottorin ja voimanlähteen. Aluksen pudotessa kohti maata Mike kohtaa jälleen Zodan, joka paljastaa todelliset piirteensä. Zoda on karmea limainen hirviö, jonka selästä sikiää Zodan jälkeläisiä. Mike onnistuu kuitenkin tuhoamaan Zodan lopullisesti ja saamaan käsiinsä viimeisen kuution. Samalla kuitenkin alus räjähtää ja Mike putoaa mereen. Mike ei jaksa uida enää rantaan, vaan menettää tajuntansa. Mike herää C-saaren rannalta tajuten, että hänen auttamansa delfiinit toivat hänet turvallisesti rantaan. Coralcolan kylässä Mike yhdistää kolme kuutiota yhteen, jolloin seitsemän viimeistä argonialaista lasta ilmestyvät. Lapset saavat jäädä asumaan C-saarelle, ja heidän kunniakseen pidetään isot juhlat.