stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaakko Yli-Juonikas
Teokset

Uudet uhkakuvat. Novelleja!  Turku:  Sammakko, 2003.  ISBN 952-5194-57-4
Valvoja.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23852-2
Uneksija.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-25155-2
Neuromaani.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-25155-2
Vanhan merimiehen tarina.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-27834-4
Kyyhkysinetti.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-29069-8
Ihmiskokeita. Proseduraalinen kollektiiviromaani. Lahti: Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-93-6872-3
Jatkosota-extra. Helsinki: Siltala, 2017. ISBN 978-952-234-348-2.
Neljä ratsastajaa: Yö on viisain. Helsinki: Siltala, 2018. ISBN 978-952-234-536-3
Neljä ratsastajaa 2: Tahdon murskatappio. Helsinki: Siltala, 2019. ISBN 978-952-234-622-3
Neljä ratsastajaa 3: Mitä uudet Galgalim-silmäni näkivätkään. Siltala, 2020. ISBN 978-952-234-712-1
Markku Eskelinen ja Jaakko Yli-Juonikas: Talvimatkoja. ntamo, 2020. ISBN 978-952-215-798-0
Käsikirjoitus Valtteri Raekallion tanssiteokseen Kehys. Taidekoti Kirpilä, elokuu-lokakuu 2020.
Neljä ratsastajaa 4: Jääasema KOOMA. Siltala, 2021. ISBN 978-952-234-782-4
Neljä ratsastajaa 5: Teppo joutuu lahtiin.  (Julkaistu ilman ISBN-numeroa)  Grano, Turku:  omakustanne, 2022.
Käsikirjoitus Harry Salmenniemen kanssa Valtteri Raekallion monitaiteiseen esitykseen Valvojat. Helsingin keskusta, elokuu-syyskuu 2023.
Neljä ratsastajaa 6: Tuhatkaunokin tuho. Helsinki: Siltala, 2024. ISBN 978-952-388-276-8
Käännökset

Blum, William: Roistovaltio: Maailman ainoa supervalta.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2002.  ISBN 952-5194-39-6
Chomsky, Noam: New York 11.9.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2002.  ISBN 952-5194-40-X
Burroughs, William S.: Nisti.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2003.
Kerouac, Jack: Desolationin enkelit.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2003.  ISBN 952-5194-55-8
Albert, Michael: Parecon. Kapitalismin jälkeinen elämä.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Turku:  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-58-2
Eliot, T. S.: Kissojen kielen kompasanakirja.  Suomentanut Jaakko Yli-Juonikas. Helsinki:  Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-31443-1
Palkinnot ja tunnustukset

Kalevi Jäntin palkinto 2011 teoksesta Uneksija
Jarkko Laine -palkinto 2013 teoksesta Neuromaani
Runeberg-palkinnon ehdokkuus 2013 teoksesta Neuromaani
Alfred Kordelinin säätiön kannustuspalkinto 2014
Finlandia-palkinnon ehdokkuus teoksesta Jatkosota-extra 2017
Hannu Ylilehto

Hannu Ylilehto (s. 25. maaliskuuta 1954 Ylivieska) on suomalainen runoilija ja kääntäjä.
Teokset

Sydän raivaa maailmalle tilaa : runoja. Gummerus 1973 ISBN 951-20-0730-4
Käsikirjoituksia, Kuhmon kaupunginkirjasto 2010
Uudesti luotava maa, Postipankki 1971
Suomennokset

Jaroslav Seifert: Ruttopylväs (Morový sloup); suom., esitellyt ja selittänyt Hannu Ylilehto. WSOY 1985 ISBN 951-0-13077-X
Bohumil Hrabal: Tarjoilin Englannin kuninkaalle (Obsluhoval jsem anglického krále). WSOY 1991 ISBN 951-0-17205-7
Anselm Hollo, Avaruudessa. Anselm Hollon runoja vuosilta 1960–2012. Valikoinut ja suomentanut Hannu Ylilehto. Helsinki: Rosebud 2022 ISBN 978-952-7313-61-9
Palkinnot

J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1973
Valtion kääntäjäpalkinto 1992
Riikka Ylitalo

| Riikka Ylitalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1976 (ikä 48–49)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Oulun yliopisto 
Tutkimusalue:  fonetiikka 
Riikka Ylitalo (s. 1976) on suomalainen fonetiikan tutkija Oulun yliopistossa.
Teokset

Ylitalo, Riikka: The Realisation of Prominence in Three Varieties of Standard Spoken Finnish. University of Oulu, 2009. ISBN 978-951-42-9113-5. ISSN 0355-3205. ISBN 978-951-42-9114-2 (pdf). (Väitöskirja)
Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Finnish Sound Structure. Phonetics, Phonology, Phonotactics and Prosody. University of Oulu, 2008. ISBN 978-951-42-8983-5. ISSN 1796-4725. (pdf)
Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Fonetiikan ja suomen äänneopin perusteet. Helsinki: Gaudeamus, 2006. ISBN 978-951-662-975-2.
Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Suomen lausepainon foneettinen toteutuminen. Luku teoksessa "Puheen salaisuudet: Fonetiikan uusia suuntia" (Antti Iivonen, ed.), s. 182–206, Gaudeamus, 2005. ISBN 978-951-662-918-9.
Julkaisut

Suomi, Kari & Ylitalo, Riikka: Keskustelua kirjainten lausumisesta. Virittäjä 2/2013, s. 278–282. ISSN 2242-8828.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomi, Kari & Ylitalo, Riikka: On durational correlates of word stress in Finnish. Journal of Phonetics 32, s. 35–63. 2004. ISSN 0095-4470.
Suomi, Kari & Toivanen, Juhani & Ylitalo, Riikka: Durational and Tonal Correlates of Accent in Finnish. Journal of Phonetics 31, s. 113–138. 2003. ISSN 0095-4470.
Yläarktinen

Yläarktinen alue on tundran pohjoisosa, joka on lähinnä polaariaavikkoa tai arktista puoliaavikkoa. Jäätiköiden ulkopuolista yläarktista aluetta luonnehtii kasvillisuuden ja eläimistön niukkuus. Tyypillistä yläarktista aluetta on Grönlannin pohjois- ja luoteisrannikoilla. Yläarktisella alueella viihtyvät muun muassa naali, myskihärkä ja susi.
Yläarktiset Huippuvuoret

Eräs määritelmä laskee yläarktiseksi alueen, jolla heinäkuun keskilämpötila on 4–8 °C. Tällöin yläarktiseksi luettaisiin Huippuvuoret. Siellä kasvukausi on noin 100 vuorokautta. Yleensä yläarktisella alueella kasvaa sammalia ja jäkäliä, ellei se ole polaariaavikkoa tai jäätikköä. Putkilokasvilajeja on vähän ja niitä kasvaa vain 20 prosentilla pinta-alasta. Esimerkiksi Huippuvuorilla kasvaa vain 164 alkuperäistä ja seitsemän ihmisen tuomaa lajia. Kasvit kasvavat parhaimmillaankin 30 cm:n korkuisiksi. Yläarktisen alueen kasvillisuus on lähinnä saroja, heiniä, napaunikon (Papaver dahlianum) kaltaisia kukkakasveja ja lapinvuokkoa (Dryas octopetala). Huippuvuorilla elää suurista nisäkkäistä vain huippuvuortenpeuroja, jääkarhuja ja naaleja. Toisaalta Huippuvuorilla eivät ole menestyneet myskihärkä, napajänis ja jänis. Linnuista Huippuvuorilla viihtyvät säännöllisimmin muun muassa lokit, kihut ja jotkin kahlaajat.
Yläarktisen alueen biomeja

| Biomi | Kasvibiomassa  g/m² | Nettotuotanto  g/m² | Maannos/kasvisuhde | Maannos/ nettotuotanto-suhdesuhde | Kasvibiomassa/ nettotuotanto-suhde | Osuus aktisesta  alueesta |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Polaariaavikko | 20 | 2 | 1 | 10 | 20 | 2,0 % | 15 |
| Yläarktinen puoliaavikko | 1 030 | 250 | 35 | 4,1 | 29 | 7,1 % | 8 |
| Märkä, mutainen sara-alue | 21 000 | 750 | 140 | 28 | 150 | 5,4 % | 2 |
Jussi Ylätalo

Pentti Juhani (Jussi) Ylätalo (11. huhtikuuta 1936 Sippola – 2. lokakuuta 1997 Ruovesi) oli suomalainen kuvataiteilija ja vasemmistolainen pilapiirtäjä.
Myllykoskella nuoruutensa viettänyt Ylätalo työskenteli siellä muun muassa rakennuksilla, levytehtaalla, autokorjaamossa ja kilpimaalaamossa kunnes ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi 1960.
Vuonna 1971 Tammi julkaisi kokoelman Mustat kuvat, Jussi Ylätalon hirtehisiä välähdyksiä sodan kauhuista ja vallankäytön vääristymistä. Hänen piirroksiaan on julkaistu muun muassa Ylioppilaslehdessä, Terässä, Vapaassa Ajattelijassa sekä eri ammattiliittojen lehdissä.
Ylätalo palkittiin diplomilla yhdessä taiteilija Rauni Liukon kanssa Moskovassa kansainvälisessä taidenäyttelyssä vuonna 1973. Ylätalo asui tuolloin Helsingissä.
Teoksia ja teoskuvituksia

Mustat kuvat, Helsinki: Tammi 1971.
Risteilevät jokokset: runoja ja kertomuksia. Sallan kirjoittajat, toim. Eero Väänänen, kansi ja kuvitus Jussi Ylätalo. Salla: Sallan kirjoittajat 1976. ISBN 951-99099-3-1
Ymaut

Ymaut (myös: Imauts) oli liiviläinen sotilas, joka Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan tappoi Liivinmaan toisen piispan Bertoldin vuonna 1198 Baltian ristiretkien aikana. Kertomuksen mukaan Bertold ei pystynyt erään taistelun aikana pysäyttämään ratsuaan ajoissa ja joutui liiviläisten keskelle, jolloin Ymaut iski keihään hänen selkänsä läpi. Ymaut on joskus tulkittu saksankieliseksi käännökseksi latvialaisesta Imantaks-nimestä, mutta todennäköisesti nimi oli alun perin liivinkielinen Himmot tai Himotu.
Aiheesta muualla

Stephen R. Turnbull, Peter Dennis: Crusader castles of the Teutonic Knights: The stone castles of Latvia and ...[vanhentunut linkki]
Noin viikon studio

| Noin viikon studio |
| --- | --- |

Tyyli:  satiiri, komedia
Kestoaika:  23–27 minuuttia
Pääosissa:   Anders Helenius  Eeva Vekki 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1 (2019–2021) Yle TV2 (2018–2019)
Esitetty:  5. huhtikuuta 2018 – 18. maaliskuuta 2021
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  73
Tuotanto
Tuottaja(t):   Juha Lahti (kausi 1)  Elsa Tolonen (kaudet 2–4)  Jenni Poranen (kaudet 4–) 
Ohjaaja(t):   Kimmo Kajasto (kaudet 1–3, 5–)  Gitte Enjala (kausi 4–5) 
Käsikirjoittaja(t):   Yasir Gaily  Antti Haapala  Jari Hanska  Tomi Haustola  Anders Helenius  Ursula Herlin  Henry Lehto  Johannes Mollberg  Jenni Poranen  Eeva Vekki  Suvi Vesalainen  Janne Zareff 
Tuotantoyhtiö(t):  Yle Luovat sisällöt ja media
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Noin viikon studio oli Yle TV2:lla 5. huhtikuuta 2018 alkanut suomalainen televisio-ohjelma, jossa juontajat Eeva Vekki ja Anders Helenius kävivät läpi merkittävimpiä uutisia ja ajankohtaisia aiheita satiirin ja komedian keinoin. Ohjelma oli jatkoa marraskuussa 2017 päättyneelle Noin viikon uutisille ja sitä oli tekemässä pääosin sama tekijätiimi. Syksyllä 2019 ohjelma siirtyi Yle TV2:lta TV1:lle. Ohjelman viimeinen jakso esitettiin 11. maaliskuuta 2021. Viikkoa myöhemmin, 18. maaliskuuta 2021, esitettiin kuitenkin vielä koostejakso, jossa näytettiin ohjelman kausien parhaita paloja.
Vekin ja Heleniuksen lisäksi ohjelmassa esiintyivät muun muassa Yasir Gaily, Tomi Haustola, Ursula Herlin, Antti Haapala sekä Johannes Mollberg.
Tuotanto

Yhtä ohjelman torstaisin nauhoitettavaa ja esitettävää jaksoa käsikirjoitettiin maanantaista keskiviikkoon. Jakson aiheiden suunnittelu tosin aloitettiin jo edellisenä perjantaina. Ohjelman käsikirjoittajatiimi koostui niin toimittajista kuin koomikoista. Yhdessä he taustoittivat aiheen ja kirjoittivat sen vitsin muotoon.
Jaksot ja vieraat > Ensimmäinen tuotantokausi (kevät 2018)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 5. huhtikuuta 2018 | Jenny Lehtinen |
| 2 | 12. huhtikuuta 2018 | Hannu Himanen |
| 3 | 19. huhtikuuta 2018 | Roope Mokka |
| 4 | 26. huhtikuuta 2018 | Emilia Palonen |
| 5 | 3. toukokuuta 2018 | Riikka Turtiainen |
| 6 | 10. toukokuuta 2018 | koostejakso, ei vierasta |
| 7 | 17. toukokuuta 2018 | Hanna Nikkanen |
| 8 | 24. toukokuuta 2018 | Marko Junkkari |
| 9 | 31. toukokuuta 2018 | Vesa Heikkinen |
Jaksot ja vieraat > Toinen tuotantokausi (syksy 2018)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 13. syyskuuta 2018 | Anu Koivunen |
| 2 | 20. syyskuuta 2018 | Heikki Pursiainen |
| 3 | 27. syyskuuta 2018 | Lauri Nurmi |
| 4 | 11. lokakuuta 2018 | Eeva Lehtimäki |
| 5 | 18. lokakuuta 2018 | Jari Hanska |
| 6 | 25. lokakuuta 2018 | Johanna Vuorelma |
| 7 | 1. marraskuuta 2018 | Marko Junkkari |
| 8 | 8. marraskuuta 2018 | koostejakso, ei vierasta |
| 9 | 15. marraskuuta 2018 | Jone Nikula |
| 10 | 22. marraskuuta 2018 | Jarno Hartikainen |
| 11 | 29. marraskuuta 2018 | Kaarina Hazard |
| 12 | 12. tammikuuta 2019 | koostejakso, ei vierasta |
| 13 | 19. tammikuuta 2019 | koostejakso, ei vierasta |
Jaksot ja vieraat > Kolmas tuotantokausi (kevät 2019)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 24. tammikuuta 2019 | Riku Rantala |
| 2 | 31. tammikuuta 2019 | Salla Vuorikoski |
| 3 | 7. helmikuuta 2019 | Maria Pettersson |
| 4 | 14. helmikuuta 2019 | Jenni Karimäki |
| 5 | 28. helmikuuta 2019 | Anu Koivunen |
| 6 | 7. maaliskuuta 2019 | Vesa Rantanen |
| 7 | 14. maaliskuuta 2019 | koostejakso, ei vierasta |
| 8 | 21. maaliskuuta 2019 | Juha Ristamäki |
| 9 | 28. maaliskuuta 2019 | Jussi Lähde |
| 10 | 4. huhtikuuta 2019 | Anu Partanen |
Jaksot ja vieraat > Neljäs tuotantokausi (syksy 2019)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 12. syyskuuta 2019 | Markku Jokisipilä |
| 2 | 19. syyskuuta 2019 | Eeva Lehtimäki |
| 3 | 26. syyskuuta 2019 | Timo Korpi |
| 4 | 3. lokakuuta 2019 | Taltio Noin viikon studion esiintymisestä Pointti-kaupunkifestivaaleilla elokuussa 2019 |
| 5 | 10. lokakuuta 2019 | Lauri Nurmi |
| 6 | 17. lokakuuta 2019 | Johanna Vuorelma |
| 7 | 31. lokakuuta 2019 | Matti Rämö |
| 8 | 7. marraskuuta 2019 | Janne Paananen |
| 9 | 14. marraskuuta 2019 | Linda Pelkonen |
| 10 | 21. marraskuuta 2019 | Aiski Ryökäs |
| 11 | 31. joulukuuta 2019 | koostejakso, ei vierasta |
Jaksot ja vieraat > Viides tuotantokausi (kevät 2020)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 16. tammikuuta 2020 | Iikka Kivi |
| 2 | 23. tammikuuta 2020 | Maryan Abdulkarim |
| 3 | 30. tammikuuta 2020 | Jari Hanska |
| 4 | 6. helmikuuta 2020 | Sini Korpinen |
| 5 | 13. helmikuuta 2020 | Joonas Nordman |
| 6 | 27. helmikuuta 2020 | Anna Dahlman |
| 7 | 5. maaliskuuta 2020 | Lauri Nurmi |
| 8 | 12. maaliskuuta 2020 | Linda Pelkonen |
| 9 | 19. maaliskuuta 2020 | ei vierasta |
| 10 | 26. maaliskuuta 2020 | koostejakso, ei vierasta |
Jaksot ja vieraat > Kuudes tuotantokausi (syksy 2020)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 17. syyskuuta 2020 | Kaisa Pylkkänen |
| 2 | 24. syyskuuta 2020 | Seksikäs-Suklaa |
| 3 | 1. lokakuuta 2020 | Stan Saanila, André Wickström |
| 4 | 15. lokakuuta 2020 | Raisa Omaheimo |
| 5 | 22. lokakuuta 2020 | Pirjo Heikkilä |
| 6 | 5. marraskuuta 2020 | Ismo Leikola |
| 7 | 12. marraskuuta 2020 | Tommi Liimatta |
| 8 | 19. marraskuuta 2020 | Anna Karhunen Tiia Rantanen |
| 9 | 26. marraskuuta 2020 | Olli Seuri |
| 10 | 26. marraskuuta 2020 | koostejakso, ei vierasta |
| 11 | 31. joulukuuta 2020 | koostejakso, ei vierasta |
Jaksot ja vieraat > Seitsemäs tuotantokausi (kevät 2021)

| Jakso | Ensiesityspäivä | Vieras |
| --- | --- | --- |
| 1 | 14. tammikuuta 2021 | Matti Patronen |
| 2 | 21. tammikuuta 2021 | Anitta Ahonen |
| 3 | 28. tammikuuta 2021 | Anna Rimpelä |
| 4 | 4. helmikuuta 2021 | Fathi Ahmed |
| 5 | 18. helmikuuta 2021 | Heikki Vilja |
| 6 | 25. helmikuuta 2021 | Eve Kulmala Inka Valima |
| 7 | 4. maaliskuuta 2021 | Aatu Raitala |
| 8 | 11. maaliskuuta 2021 | ei vierasta |
| 9 | 18. maaliskuuta 2021 | koostejakso, ei vierasta |
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut Ylen sivuilla
Ohjelman jaksoja ja klippejä Yle Areenassa
Yliopistopedagogiikka

Pedagogisia malleja
Tutkiva oppiminen
Ongelmalähtöinen oppiminen
Projektioppiminen
Ilmiöpohjainen oppiminen
Freinetpedagogiikka
Montessoripedagogiikka
Yhteisöllinen oppiminen
Yhteistoiminnallinen oppiminen
Oppilaslähtöinen opetus
(katso kaikki 33)
Katso myös
Luokka:Opetusmenetelmät, Pedagogiikka, Didaktiikka, Opetus
Yliopistopedagogiikka on yliopistojen ja korkeakoulujen opetusta, oppimista, opiskelua ja arviointia tutkiva kasvatustieteen tutkimusala. Se on monitieteinen tieteenala, joka tutkii yliopistokontekstissa tapahtuvaa pedagogista toimintaa. Yliopistopedagogiikassa hyödynnetään käyttäytymis- ja sosiaalitieteistä varsinkin psykologiaa, kasvatustieteitä ja sosiaalipsykologiaa. Sen keskeisiin kysymyksiin kuuluu, miten voidaan ohjata opiskelijoiden kehittymistä tieteenalansa asiantuntijoiksi ja tutkijoiksi.
Yliopistopedagogiikka-käsitteen käyttöönoton aiheuttivat suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä 1990-luvun alussa tapahtuneet muutokset. Suomalainen korkeakoulutusjärjestelmään valittiin tuolloin duaalimalli, jossa korkeakoulutus jakautuu ammattikorkeakouluihin ja tiedeyliopistoihin. Korkeakoulupedagogiikka-termin sijaan alettiin käyttämään termiä yliopistopedagogiikka silloin kun tarkoitettiin nimenomaan tiedeyliopistoissa opetus- ja tutkimushenkilökunnalle tarjottavaa pedagogista koulutusta sekä tiedeyliopistojen opetukseen, oppimiseen ja opiskeluun kohdistuvaa monitieteistä tutkimusalaa. Vastaavasti käsitettä ammattikorkeakoulupedagogiikka alettiin käyttämään ammattikorkeakoulujen opetukseen liittyvästä pedagogisesta koulutuksesta ja tutkimuksesta.
Yliopistopedagoginen koulutus

Suomessa yliopistopedagogista koulutusta on tarjottu yliopistojen opetus- ja tutkimushenkilökunnalle jo 1960–1970-luvuilta alkaen, jolloin järjestettiin korkeakoulupedagogisia koulutuksia suomalaisissa yliopistoissa. Annikki Järvinen oli yksi keskeisistä yliopistopedagogiikan kehitykseen vaikuttaneista henkilöistä. Hänen toimestaan järjestettiin Tampereen yliopistoon korkeakoulupedagoginen eli kope-työryhmä, joka on toiminut 1980-luvun alusta alkaen. Yliopistopedagogiset koulutukset aloitettiin Tampereen yliopistossa jo 1970-luvulla ja 1980-luvulla ne eriytettiin muusta henkilöstökoulutuksesta. koska niillä nähtiin olevan yhteys tieteelliseen tutkimustoimintaan  Yliopistopedagogista koulutusta oli 1970–1980-luvuilla henkilöstökoulutuksena, jota järjestettiin korkeakoulupedagogiikan lyhytkursseina tai temaattisina työpajoina. 1990-luvun puolivälistä alkaen yliopistopedagogiikan koulutusta tarjottiin Helsingin yliopistossa laajempana opintokokonaisuutena eli 15 opintoviikon laajuisina yliopistopedagogiikan approbatur-opintoina.
Yliopistopedagogiikka kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa

Yliopistopedagogiikka käsitettä vastaa ruotsinkielessä termi universitetspedagogik ja englanninkielisessä kirjallisuudessa joko university pedagogy tai scholarship of teaching and learning.
Aiheesta muualla

Yliopistopedagogiikan keskus, Helsingin yliopisto
Teaching and Learning Centre (TLC), Tampereen yliopisto
UTUPEDA - yliopistopedagogiikan keskus, Turun yliopisto
Yliopistopedagogiikka-lehti
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu

Englanti
Skotlanti
unionilippu (1606)
Irlanti
unionilippu (1801)
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu (engl. Union Flag, Union Jack, kirj. unionilippu, unionin keulalippu – unioni viittaa Englannin ja Skotlannin personaaliunioniin vuodelta 1603) on syntynyt yhdistämällä kolme lippua eli:
Englannin lippu: valkoisella kentällä punainen Pyhän Yrjön risti
Skotlannin lippu: sinisellä kentällä valkoinen Pyhän Andreaan vinoristi
Irlannin kuningaskunnan lippu (1783–1843): valkoisella kentällä punainen Pyhän Patrickin vinoristi
Unionilippu otettiin käyttöön vuonna 1606, jolloin yhdistettiin Englannin ja Skotlannin lippuaiheet. Kun Irlanti liitettiin Britanniaan 1801 ja muodostui Yhdistynyt kuningaskunta, lippu sai jäädä, vaikka Irlannin lippu myöhemmin muutettiin ja Irlannin valtio itsenäistyi 1922. Britanniaan jääneellä Pohjois-Irlannilla ei ole lippua (paitsi 1953–1972). Britannian lippuun ei ole sisällytetty mitään aihetta Walesin lipusta, sillä Wales ei ollut kuningaskunta, vaan se oli jo aiemmin liitetty Englantiin ruhtinaskunnaksi.
Unionilippu ei ole symmetrinen, koska tangon puolella lipussa olevat Pyhän Patrickin vinoristin varret ovat Pyhän Yrjön ristin varsien alaosien päällä, kauempana tangosta olevalla puolella yläosien päällä.
Lipussa on erikoisuutena, ettei sen punaisen ja sinisen värisävyjä ole määritelty, vaan mitkä tahansa punainen ja sininen kelpaavat. Lippu on kansallislipuksi poikkeuksellinen myös siten, ettei sen käyttöä ole säädelty lailla, vaan käyttö on täysin vapaata.
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana

Useilla Kansainyhteisön mailla on tai on ollut lippu, johon sisältyy myös Yhdistyneen kuningaskunnan lippu. Australian, Fidžin, Tuvalun ja Uuden-Seelannin lipuissa se on tangonpuoleisessa yläkulmassa. Uudessa-Seelannissa on tosin harkittu lipun vaihtamista lippuun, jossa ei olisi unionilippua. Unionilippu oli myös entisissä Yhdysvaltain, aikaisemmissa Kolmentoista siirtokunnan sekä Kanadan ja Etelä-Afrikan lipuissa.
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana > Lippu nykyisessä käytössä > Valtiot

Australia
Fidži
Tuvalu
Uusi-Seelanti
Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana > Lippu nykyisessä käytössä > Territoriot

Brittiläinen Kolumbia (Kanada)
Havaiji (Yhdysvallat)
Bermuda (Britannia)
Cookinsaaret (Uusi-Seelanti)
Niue (Uusi-Seelanti)
Brittiläinen Intian valtameren alue
Ontario (Kanada)
Manitoba (Kanada)
Queensland (Australia)
Falklandinsaaret (Britannia)
Anguilla (Britannia)
Brittiläinen Antarktiksen alue
Brittiläiset Neitsytsaaret
Caymansaaret (Britannia)
Montserrat (Britannia)
Pitcairn (Britannia)
Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret (Britannia)
Tristan da Cunha (Britannia)
Turks- ja Caicossaaret (Britannia)
Ascension (Britannia)
Saint Helena (Britannia)
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana > Lippu nykyisessä käytössä > Kaupungit

Coquimbo (Chile)
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana > Historialliset territoriot ja valtiot

Kolmetoista siirtokuntaa (1775–1777)
Helgoland (1807–1890)
Malta (1814–1875)
Malta (1875–1898)
Malta (1923–1943)
Malta (1943–1964)
Kypros (1922–1960)
Palestiinan brittiläinen mandaatti (1927–1948)
Newfoundland (1610–1904)
Newfoundland (1870–1904)
Kanada (1957–1965)
Brittiläinen Honduras (1919–1981)
Bahama (1869–1904)
Bahama (1904–1923)
Bahama (1923–1953)
Bahama (1953–1964)
Bahama (1964–1973)
Jamaika (1875–1906)
Jamaika (1906–1957)
Jamaika (1957–1962)
Jamaika (1962)
Barbados (1870–1966)
Saint Vincent (1979–1985)
Windwardsaaret (1903–1958)
Trinidad (1889–1959)
Brittiläinen Guayana (1919–1954)
Falklandinsaaret (1876–1925)
Falklandinsaaret (1925–1948)
Falklandinsaaret (1948–1999)
Brittiläinen Kamerun (1922–1961)
Brittiläinen Kultarannikko (1821–1957)
Sierra Leone(1889–1914)
Nigeria (1800–1960)
Nigeria (1900–1914)
Brittiläinen Keski-Afrikka (1893–1907)
Uganda (1914–1962)
Brittiläinen Somalimaa (1903–1950)
Brittiläinen Somalimaa (1950–1960)
Brittiläinen Itä-Afrikka (1921–1963)
Tanganjika (1919–1961)
Njassamaa (1919–1964)
Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio (1953–1963)
Rhodesia (1964)
Etelä-Rhodesia (1923–1953)
Pohjois-Rhodesia (1919–1964)
Seychellit (1903–1961)
Seychellit (1961–1976)
Brittiläinen Mauritius (1906–1923)
Brittiläinen Mauritius (1923–1968)
Transvaalin siirtokunta (1902–1910)
Natal (1843–1910)
Kapmaa (1795–1910)
Basutomaa (1951–1966)
Etelä-Afrikka (1910–1912)
Etelä-Afrikka (1912–1928)
Etelä-Afrikka (1928–1994)
Intia (1858–1947)
Intia (1863–1947)
Ceylon (1815–1948)
Hongkong (1871–1876)
Hongkong (1876–1910)
Hongkong (1910–1941, 1945–1959)
Hongkong (1959–1997)
Weihaiwei (1903–1930)
Burma (1937–1948)
Salmisiirtokunnat (1874–1925)
Malakka (1946–1957)
Penang (1946–1949)
Singapore (1946–1959)
Sarawak (1946–1963)
Pohjois-Borneo (1882–1948)
Pohjois-Borneo (1948–1963)
Labuan (1912–1946)
Papuan territorio (1906–1949)
Gilbert- ja Ellicesaaret (1937–1979)
Tuvalu (1976–1978)
Länsi-Samoa (1920–1962)
Orania (1900–1910)
Uudet-Hebridit (1953–1980)
Jooniansaarten yhdysvallat (1815–1864)
Adenin siirtokunta (1937–1963)
Moskiittorannikko (1824–1860)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan lippu Wikimedia Commonsissa
How to draw the Union Jack – accurately Financial Markets and Electoral Systems (englanniksi)
United Kingdom Flags of the World (englanniksi)
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:  Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:  Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros