stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Salibandyliitto
Päätöksenteko

Salibandyliiton ylin päättävä elin on liittokokous, joka kokoontuu parillisten vuosien loka-marraskuussa. Liittokokousten välillä ylintä päätösvaltaa käyttää liittokokouksen valitsema valtuusto, joka koostuu salibandyalueiden seurojen edustajista. Salibandyalueita on seitsemän ja ne ovat maantieteellisesti jaettu Sisä-, Kaakkois-, Etelä- ja Pohjois-Suomen sekä Pohjanmaan, Savo-Karjalan ja Länsirannikon alueisiin. Liiton asioita hoitaa liittokokouksen valitsema hallitus, jonka puheenjohtajana on huhtikuusta 2022 lähtien toiminut Kaarina Vuori.
Maajoukkueet

Suomella on seitsemän maajoukkuetta: miesten, naisten, alle 23-vuotiaiden miesten, alle 19-vuotiaiden poikien, alle 19-vuotiaiden tyttöjen, alle 16-vuotiaiden poikien ja alle 16-vuotiaiden tyttöjen joukkueet.
Sarjatoiminta

Suomen salibandyliitto vastaa miesten F-liiga ja naisten F-liiga sekä miesten Divarin järjestämisestä.
Salibandyliitto järjestää myös miesten, naisten, junioreiden ja senioreiden alueelliset sarjat sekä valtakunnallisen :
Suomisarja
Salibandyn II-divisioona
Salibandyn III-divisioona
Salibandyn IV-divisioona
Salibandyn V-divisioona
Salibandyn VI-divisioona
Salibandyn naisten I-divisioona
Salibandyn naisten II-divisioona
Salibandyn naisten III-divisioona
Salibandyn naisten IV-divisioona
Lisäksi Salibandyliitto osallistuu soveltavan salibandyn sarjatoiminnan järjestämiseen yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa. Soveltavaa salibandya ovat:
Sähköpyörätuolisalibandyn (SPT-salibandy) SM-sarja ja Finlandia-sarja
Kuurojen salibandyn SM-turnaus
Sarjatoiminta > Joukkuemäärät

Kauden 2011–2012 joukkuemäärät:
Miesjoukkueita 993 kpl
Naisjoukkueita 215 kpl
Poikajuniorijoukkueita 895 kpl
Tyttöjuniorijoukkueita 164 kpl
Seniorijoukkueita 189 kpl
Talous

Suomen Salibandyliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 7 059 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 1 230 000 euroa.
Aiheesta muualla

Salibandyliiton verkkosivut
Götiitti

Götiittiä
Götiitti tai goethiitti, FeO(OH), on rautahydroksimineraali ja sitä syntyy vain veden läheisyydessä. Kemiallisesti se on rauta(III)oksidihydroksidin α-muotoa α-Fe3+O(OH). Mineraalin nimesi Johann Georg Lenz vuonna 1806 saksalaisen runoilijan ja filosofin Johann Wolfgang von Goethen mukaan.
Kiderakenteeltaan götiitti on rombinen. Götiitillä on monia esiintymismuotoja eli se esiintyy prismamaisina kiteitä, ohuina levyinä, onteloissa neulamaisina tai kuitumaisina prismoina, kuitukimpuista muodostuvina tai multamaisina massoina. Väriltään götiitti on kellertävä, punertava tai ruskeanmusta. Viiru on punertavan- tai ruskehtavankeltainen ja kiilto on kiteissä metallikiilto ja ohuissa kuiduissa silkkikiilto, mutta multamaiset muunnokset ovat kiillottomia. Ohuet kuidut ovat myös läpikuultavia. Götiitin kovuus on 5–5,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 3,3–4,3 g/cm³ riippuen esiintymisasusta. Kidejärjestelmä on ortorombinen.lähde?
Götiittiä esiintyy hapetussedimenteissä, kuten esimerkiksi limoniitissa. Sitä voi myös syntyä rautarikkaista mineraaleista muuttumisen tuloksena. Rautapitoiset kivimineraalit, sulfidit tai karbonaatit voivat olla lähtöaineksina.
Galleria

Irisoiva götiitti, Filón Surin kaivos, Tharsis, Huelva, Espanja
Götiittinäyte Minas Geraisista Braziliasta.
Epätavallinen näyte jossa götiitti sekoittunut kalsiitin kanssa. Erongovuori, Usakos ja Omaruru piirikunnat, Erongon alue, Namibia.
Götiittia päällystämässä tai korvaamassa ruostuneita pyriittikuutioita
Tarkkarajaisesti kiteytynyt näyte götiitista Lake George, Parkin piirikunta,Colorado, Yhdysvallat.
Götiittia, alkuperä Negaunee, Marquetten piirikunta, Michigan, Yhdysvallat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta götiitti Wikimedia Commonsissa
http://www.webmineral.com/data/Goethite.shtml
Nathan Homer Knorr

Nathan Homer Knorr
Nathan Homer Knorr (23. huhtikuuta 1905 - 8. kesäkuuta 1977) oli Vartiotorniseuran neljäs presidentti ja Jehovan todistajien johtohahmo. Hänen edeltäjänsä Joseph Franklin Rutherford kuoli 8. tammikuuta 1941.
Liittyminen raamatuntutkijoihin

Knorr syntyi 23. huhtikuuta 1905 Bethlehemissä, Pennsylvaniassa. Hänen perheensä kuului reformoituun kirkkoon. Knorr kiinnostui pastori Charles Taze Russellin opetuksista ollessaan 16 vuoden ikäinen. Vuonna 1922 hän erosi reformoidusta kirkosta, ja 4. heinäkuuta 1923 hänet kastettiin raamatuntutkijaksi Little Lehig -joessa. Esitelmän kastetilaisuudessa piti Frederick William Franz, josta tuli aikanaan Knorrin seuraaja Vartiotorniseuran johdossa. Saman vuoden syyskuussa Knorr muutti Seuran päämajaan Brooklynissä, New Yorkissa, ja aloitti työnsä kokoajanpalvelijana. Hänellä oli jo Rutherfordin aikaan keskeinen asema Seuran hallinnossa, ja 1940 hänestä tuli varapresidentti.
Kirjallisuuden julkaiseminen

Pian valitsemisensa jälkeen 1942 Knorr otti käyttöön vielä nykyäänkin käytössä olevan tavan, jonka mukaan Vartiotornissa ja muissa julkaisuissa ei mainita tekijän nimeä. Lehdet ja kirjat julkaistaan anonyymisti, vain Jehovan todistajien nimissä. Samoin Seuran kirjeenvaihtoa ei enää allekirjoiteta, vaan kirjeiden alle painetaan Vartiotorniseuran nimi ja leima. Selitys saattaa osittain olla se, ettei Knorr ollut edeltäjiensä veroinen kynänkäyttäjä.lähde? Paljon tärkeämpi oli Jehovan todistajien mukaan kuitenkin teologinen peruste. Jehovan todistajat eivät näkemyksensä mukaan seuraa ihmistä, vaan "uskollista ja ymmärtäväistä orjaa", hengellä voideltujen joukkoa, joka jakaa Jehovan todistajille hengellistä ravintoa, "ruokaa oikeaan aikaan", Vartiotorniseuran välityksellä. Knorr näki myös tarpeen julkaista materiaalia, joka selittäisi Jehovan todistajien opin yksinkertaisesti ja kansantajuisesti ja jota voitaisiin käyttää sananpalvelutyössä. Ensimmäinen tällainen teos, "Let God be True" (suomeksi "Olkoon Jumala totinen") ilmestyi 1946.
Lokakuussa 1946 Knorr esitti ajatuksen Jehovan todistajien oman, nykyenglannilla kirjoitetun raamatunkäännöksen laatimisesta. Joulukuun 2. päivänä 1947 hän asetti käännöskomitean käännöstä valmistamaan. Raamatun kreikkalaisten kirjoitusten eli Uuden testamentin käännös julkaistiin New Yorkin Yankee Stadiumilla pidetyssä kansainvälisessä konventissa elokuun 2. päivänä 1950, 82 075 ihmisen ollessa läsnä. Heprealaiset kirjoitukset eli Vanha testamentti julkaistiin viitenä niteenä vuosina 1953, 1955, 1957, 1958 ja 1960. Koko, vielä kertaalleen uudistettu raamatunkäännös julkaistiin vuonna 1961 nimellä Uuden maailman käännös.
Vuosi 1975

Vuonna 1966 Vartiotorniseura julkaisi kirjan "Life Everlasting in Freedom of the Sons of God" (suomeksi "Ikuinen elämä Jumalan lasten vapaudessa"). Teos oli muiden julkaisujen tapaan ilman tekijännimeä, mutta kaikesta päätellenkenen mukaan? sen on kirjoittanut Seuran tuleva presidentti Frederick Franz. Tässä teoksessa spekuloitiin ensi kertaa avoimesti vuodella 1975. Franzin laskelmien mukaan kyseisen vuoden syksyllä tuli kuluneeksi 6 000 vuotta Aadamin luomisesta ja ihmiskunnan alusta. Tuolloin ihmiskunta siis astuisi seitsemänteen vuosituhanteensa. Kirjan mukaan olisi mitä soveliainta, että Jumala juuri tuolloin hävittäisi jumalattomat ihmiset ja heidän hallituksensa Harmageddonissa ja palauttaisi maan paratiisilliseen tilaan. Ihmiskunnan seitsemäs vuosituhat tulisi olemaan tuhatvuotisen valtakunnan aikaa, jolloin ihmiskunta saatettaisiin synnittömään tilaan ja jonka päätyttyä Jumala voisi katsoa luomakuntaansa ja todeta sen olevan hyvä.
Seuraavina vuosina Vartiotorniseuran julkaisut viittasivat yhä useammin vuoteen 1975 aikana, jolloin Harmageddon mitä todennäköisimmin tulisi. Koska jäljellä oleva aika olisi lyhyt, tulisi kaikki voimat keskittää saarnaamistyöhön ja uusien Jehovan todistajien löytämiseen. Vuonna 1968 julkaistiin lyhyt ja havainnollinen perusteos "The Truth that Leads to Eternal Life" ("Totuus, joka johtaa ikuiseen elämään"), joka oli tarkoitettu käytettäväksi raamatuntutkimisen apuvälineenä uusien järjestön opeista kiinnostuneiden kanssa. Kirjasta, joka sinisten kansiensa mukaan sai kutsumanimen "sininen pommi", tuli eräs maailman myydyimmistä kirjoista. Uutta oli ennen kaikkea se, että raamatuntutkistelua kiinnostuneen kanssa ei uusien ohjeiden mukaan saanut johtaa kauemmin kuin kuusi kuukautta. Jos henkilö ei tämän ajan kuluessa liittynyt Jehovan todistajiin, tuli "tutkiminen" jättää sikseen ja siirtyä muiden luo.
Vartiotorniseura ei Jehovan todistajien mukaan missään vaiheessa väittänyt ehdottomalla dogmaattisella varmuudella Harmageddonin tulevan vuonna 1975. Sen mukaan useat vanhemmat tai lukeneemmat Jehovan todistajat eivät uskoneet laskelmiin tai ainakin epäilivät niitä. Suurin osa todistajista näyttää kuitenkin uskoneen asiaan vuorenvarmasti.lähde? Monet luopuivat koulutuksesta, perheen perustamisesta tai tulevaisuuden suunnittelusta omistautuakseen saarnaamistyölle. Jotkut myivät omaisuuttaan tai sanoutuivat irti työpaikoistaan voidakseen ryhtyä kokoaikaisiksi tienraivaajiksi. Jehovan todistajien määrä kasvoi voimakkaasti vuoden 1975 lähetessä. Vuonna 1968 aktiivisia todistajia oli ollut 1 221 504. Vuonna 1975 heitä oli 2 179 256 ja vuonna 1976 peräti 2 248 390. Samaan aikaan vuotuisessa Jeesuksen kuoleman muistonvietossa läsnä olleiden määrä kasvoi 2 493 519:stä 4 972 571:een.
Kun vuonna 1975 ei tapahtunut mitään merkittävää, liikkeen kasvu tyrehtyi ja kääntyi laskuun. Tuhannet ihmiset jättivät liikkeen pettyneinä. Presidentti Knorr sairastui samaan aikaan vakavasti eikä voinut ottaa tilanteen jälkihoitoa käsiinsä. Liikkeen hallintoelimen toiminta lähes lamaantui.
Organisaatiomuutokset järjestön hallinnossa

1. lokakuuta 1972 Jehovan todistajien seurakuntien hallintomallia muutettiin ainakin näennäisesti demokraattisempaan suuntaan. Kun seurakuntia oli aiemmin johtanut Seuran nimittämä seurakunnanpalvelija käytännössä diktatorisin valtuuksin, tuli seurakunnan johtoon nyt kollektiivinen, useasta jäsenestä koostuva vanhemmisto, jonka apuna toimi avustavia palvelijoita. Seurakuntien johto ei siis enää ollut yhden miehen käsissä, vaan niitä johtivat "kypsien kristittyjen miesten,"selvennä ryhmät. Kypsän kristityn miehen katsottiin olevan henkilö, joka täytti 1. Timoteuksen kirjeessä luvussa 3 ja jakeissa 2-7 esitetyt pätevyysvaatimukset. Näihin vaatimuksiin sisältyi mm. se että mies oli kohtuullinen tavoissaan, ei juoppo rähisijä eikä riidanhaluinen. Hänen tuli myös johtaa omaa perhettään hyvin; toisin sanoen hänen lapsiensa ja vaimonsa tuli olla esimerkillisiä seurakunnan jäseniä. Paikallisseurakuntien itsemääräämisoikeutta myös kasvatettiin hieman. Toisaalta Vartiotorniseura nimitti sekä vanhimmat että avustavat palvelijat, ja saarnaamisinnon ohella tärkeä nimityskriteeri oli uskollisuus Jehovan maanpäälliselle järjestölle. Mistään todellisesta demokratisoinnista ei siis voinut olla puhe.
Lisäksi seurakunnan vanhimpia kehotettiin saarnaamistyön lisäksi kiinnittämään huomiota myös sielunhoidolliseen "paimennustyöhön" eli seurakuntalaisten henkisestä ja hengellisestä hyvinvoinnista huolehtimiseen. Yhdessä paikallisten seurakuntien itsemääräämisoikeuden kasvun kanssa tämä johti eräänlaiseen "suojasäähän", olosuhteiden vapautumiseen seurakunnissa.lähde? Tämä tuskin kuitenkaan oli Vartiotornseuran tarkoitus. Ajatuksena lienee pikemminkin ollut Jehovan todistajien valmistaminen vuonna 1975 koittavaan "suureen ahdistukseen". Seuran päämajassa Brooklynissä arveltiin, että ahdingon aikana Seuran johto joutuu toimintakyvyttömäksi ja eristetyksi paikallisista seurakunnista. Vähentämällä seurakuntien riippuvuutta Brooklynistä haluttiin antaa niille toimintamahdollisuus hajaannuksen aikanakin.
Joulukuussa 1975 Jehovan todistajien johtajuus vaihtui Vartiotorniseuran presidentiltä sen johtokunnalle, joka samalla laajennettiin järjestön tulkinnan mukaan Apostolien tekojen 15. luvun mukaiseksi "hallintoelimeksi". Jo aikaisemmin hallintoelimen puheenjohtajuus oli siirtynyt pois presidentiltä, siitä oli tullut kiertävä hallintoelimen jäsenten keskuudessa. Vartiotorniseuran presidentti oli nyt virallisesti vain ensimmäinen vertaistensa, siis muiden hallintoelimen jäsenten, joukossa. Vuoden 1976 alusta hallintoelin perusti lisäksi useita komiteoita vastaamaan työn eri painopisteistä. Hallintoelimeen perustettiin henkilöstökomitea, julkaisukomitea, palveluskomitea, opetuskomitea, kirjoituskomitea sekä johtokunnan komitea.
Kuolema

Vuoteen 1975 asetettujen odotusten rauettua tyhjiin Jehovan todistajien järjestö ajautui kriisiin. Pahaksi onneksi presidentti Knorrin terveys alkoi heiketä samaan aikaan. Kesällä 1976 hänellä havaittiin aivokasvain, jota ei voitu leikata. Täten Seura joutui käytännössä johtajattomaan tilaan lähes pahimmalla mahdollisella hetkellä. Knorr vetäytyi Vartiotornin maatiloille Walkillissa, New Yorkissa. Siellä hän kuoli 8. kesäkuuta 1977.
Telmac

Telmac TMC-600
Telmac 1800 mikrotietokone
Telmac 1800 mikrotietokone
Telmac-tietokoneet ovat suomalaisen Telercasin valmistamia varhaisia mikrotietokoneita. Telercas oli myös koneissa käytettyjen RCA-1802-suorittimien maahantuoja. Arvioiden mukaan parhaimmillaan 1970-luvun lopussa 60–70 prosenttia Suomessa myydyistä mikrotietokoneista oli Telmac-merkkisiä.
Versiot > Telmac 1800

Telmac 1800 oli elektroniikkaharrastajille tarkoitettu tietokoneen rakennussarja, joka julkistettiin vuonna 1977. Perusmallissa oli kaksi kilotavua keskusmuistia, liitäntä kasettiasemalle ja mahdollisuus liittää laite televisioon. Koneelle oli saatavilla myös CHIP-8-tulkki. Myöhemmin laajennuksena sai hankittua CRT-ohjaimen ja sen mukana toimitettavan Tiny BASIC -tulkin. Näppäimistössä olivat lähinnä käytössä heksadesimaalijärjestelmän numerot 0-F. Telmac 1800:aa valmistettiin noin 2 000 kappaletta ja sitä myytiin Suomen lisäksi jonkin verran myös Ruotsissa.
Telmac 1800 syntyi Osmo Kainulaisen saatua työnsä kautta materiaalia vielä protoasteella olleesta ja julkaisemattomasta RCA COSMAC VIP -tietokoneesta. Materiaaliin mukana oli muun muassa CHIP-8 tulkki ja 0,5 KB käyttöjärjestelmälistaus. Kainulainen suunnitteli yksinkertaisen tietokoneen saamansa käyttöjärjestelmän ympärille. CDP1802-prosessorin maahantuoja Telercas tuotti syntyneestä koneesta 25 kappaleen protosarjan ja kone esiteltiin ELKOM 77 elektroniikkamessuilla. Koneen syntyhistoriasta johtuen siitä tuli ohjelmistoyhteensopiva COSMAC VIP-koneen kanssa, koneet olivat laitteistoltaan kuitenkin hyvin erilaiset. Merkittävin ero oli näppäimistöliitynnässä, COSMAC VIP tuki laitteistotasolla ainoastaan heksadesimaalinäppäimistöä, Telmac 1800 oli heti alussa varustettu alfanumeerisella näppäimistöllä. Telmac 1800 käytti videokuvan generointiin RCA:n Pixie-piiriä CDP 1861, joka tuotti oletuksena 64 × 32 pikselin NTSC-standardin mukaisen mustavalko-videosignaalin. Telercas toi markkinoille myöhemmin videopiiriä CDP1864 käyttävän mallin 1800E, joka tuotti 64 × 40 pikselin PAL-videota.
Telmac 1800 -koneelle julkaistiin aikaisin tunnettu suomalainen kaupallinen tietokonepeli. Raimo Suonio kirjoitti koneelle 1979 Chesmac-nimisen shakkipelin, jonka julkaisi hänen työnantajansa tietokoneliike Topdata Oy. Peliä myytiin kaseteilla 104 kappaletta 68 markan hintaan. Muutakin kaupallista tarjontaa oli. Oscom Oy markkinoi ohjelmistokasettia, joka sisälsi 26 erilaista peliä ja 4 hyötyohjelmaa Telmac ja Oscom Nano-tietokoneille. Telmac-1800 mukana toimitettu ohjelmistokasetti sisälsi morsetusohjelman, laitteen esittelyohjelman ja 20 erilaista peliohjelmaa. Vuonna 1979 Telercas toi markkinoille lisäohjelmakasetin, joka sisälsi RCA:n julkaisemia ohjelmia.  Myös Telmac-harrastajien oma epäkaupallinen julkaisutoiminta oli varsin aktiivista, käyttäjäyhdistys julkaisi jo 1979 20 uutta kerhon piirissä ohjelmoitua peliä.  Ohjelmistotarjonta oli varsin viihteellistä, koneen ympärille syntyneen käyttäjäyhdistyksen mukaan tietokoneharrastuksen alku olikin pelaamisessa ja leikkimisessä.
Versiot > Telmac 2000

Telmac 2000 ja 2000E olivat Telmac 1800:n seuraajia, joita myytiin sekä rakennussarjoina että valmiiksi koottuina. Telmac 2000 emolevylle sai asennettua 16 kilotavua ram-muistia ja 2000E:ssä oli CDP1864 pohjainen värigrafiikkaan kykenevä 64 × 40 pikselin pal-videolähtö. Koneille oli saatavilla myös CHIP-8-tulkki. Koneisiin sai lisäkorttina CRT-ohjaimen, joka mahdollisti BASIC ja Pascal-ohjelmointikielien käytön. Telmac 2000E:tä myytiin Pascal-tulkilla varustettuna ja valmiiksi koteloituna yritys- ja oppilaitoskäyttöön.
Telmac 1800, 2000 ja 2000E olivat grafiikkaohjainta ja mukana toimitettua 0,5KB käyttöjärjestelmää käytettäessä ohjelmistoltaan ja nauhatallennusformaatiltaan yhteensopivia amerikkalaisen COSMAC VIP-tietokoneen kanssa. Alkuperäinen ”puolen kilon” käyttöjärjestelmä oli kuitenkin vaatimaton eikä tukenut edes Telmac 1800:n alfanumeerista näppäimistöä. Koneiden ympärille muodostunut käyttäjäkerho, 1800 user's club, julkaisikin jo 1979 Harri Jokelan ohjelmoiman laajemman 1KB:n käyttöjärjestelmän jossa oli tuki alfanumeeriselle näppäimistölle ja merkistölle, kehittyneemmät nauhurirutiinit ja muita parannuksia, CHIP-8 ja COSMAC VIP yhteensopivuus kuitenkin säilytettiin millä oli merkittävä rooli koneen koti- ja harrastuskäytössä tärkeän pelituen kannalta. Koneissa käytetyt CRT-ohjaimet, laajennuskortit ja niitä käyttäneet ohjelmat eivät kuitenkaan olleet yhteensopivia COSMAC VIP koneiden kanssa. Telercasin yritys- ja oppilaitoskäyttöön toimittama Tool-2000 käyttöjärjestelmä ei myöskään ollut yhteensopiva muiden järjestelmien kanssa mikä yhdessä korkean hinnan kanssa rajasi sen käytön lähinnä ammattisovelluksiin.
Versiot > Telmac TMC-600

Telmac TMC-600 oli harvoja Suomessa suunniteltuja ja valmistettuja varsinaisia kotitietokoneita. Siinä oli 9 kilotavua keskusmuistia ja BASIC-tulkki. Myös Pascal-tulkki oli erikseen saatavissa. TMC-600:aa valmistettiin vuodesta 1982 alkaen kaikkiaan vain 600 kappaletta ja se on erittäin harvinainen Suomen rajojen ulkopuolella. Aiemmista Telercasin valmistamista tietokoneista poiketen TMC-600 ei ollut enää CHIP-8-yhteensopiva.
TMC-600:n lisälaitevalikoima oli kilpailijoihin verrattuna hyvä laitteen tullessa markkinoille ja mahdollisti koneen käytön myös kevyessä ammattikäytössä. Saatavilla oli muun muassa kaksoiskalvolevyasema TMC-525, matriisitulostin, erilaisia ad/da-muuntimia ja tv-liityntä TMC-700 joka oli kotikäyttäjälle lähes välttämätön lisähankinta, oletuksena laitteessa oli vain videolähtö jota ei saanut suoraan kytkettyä 1980-luvun tv-vastaanottimeen. Laitteen TELMAC-väylään oli myös helppo kytkeä itse tehtyjä io-laitteita. Telercas oli hinnoitellut laitteet huomattavasti kalliimmiksi kuin ulkomaisten kilpailijoiden tuotteet mikä näkyi pieninä myyntimäärinä. Myyntiä rajoitti myös heikko ohjelmistotuki, joka kotikäyttäjän näkökulmasta käytännössä rajoittui vain kahteen Telercasin julkaisemaan ohjelmistokirjaan. Ammattikäyttöön Telercas toimitti Jantunen-nimistä TMC-600 pohjaista tekstinkäsittelyjärjestelmää mutta järjestelmä ohjelmistoineen maksoin 3–8 kertaa peruskoneen hinnan.
Versiot > Oscom Nano

Telmac 1800:n suunnittelija Osmo Kainulainen ajautui Telercasin kanssa kiistoihin rojaltimaksuista ja suunnittelupalkkioista varsin pian Telmac 1800:n julkaisun jälkeen. Tämä johti  kesäkuussa 1978 siihen, että Kainulainen perusti Telercasissa Telmacien alkuvaiheesta vastanneen Tom Eklundin kanssa Oscom OY:n CDP1802-pohjaisten tietokoneiden kehitystä, valmistusta ja markkinointia varten.
Uuden yhtiön ensimmäiset tuotteet olivat Telmac 1800 -lisäkortteja ja lisämuisteja. Yhtiö suunnitteli myös tuovansa markkinoille OSCOM 1000 -tietokoneen rakennussarjan. Runsaasti ennakkomainontaa saanut laite olisi ollut Telmac 1800 -yhteensopiva, helposti laajennettava ja ennakkotietojen mukaan kilpailijoihinsa verrattuna kallis.
Markkinoille yhtiö toi kuitenkin Oscom Nanon, Telmac 1800 -yhteensopivan ja valmiiksi koottuna myytävän edullisen yhden kortin mikrotietokoneen. Nano oli CHIP-8 -yhteensopiva ja kykeni ajamaan kaikkia Telmac 1800:n ja COSMAC VIP:in pelejä ja ohjelmistoja. Koska laite myytiin valmiiksi koottuna ja se oli kilpaileviin laitteisiin verrattuna suhteellisen edullinen, sen saattoi tilata pelikoneeksi tarvitsematta opiskella kokoonpanossa tarvittavia rakentelutaitoja. Laitetta myytiin myös oppilaitoskäyttöön mikroprosessoritekniikan opetukseen ja erilaisiin teollisuuden ohjaussovelluksiin.
Oscom OY jatkoi toimintaansa vuoteen 2004 saakka. Yhtiö toimitti CDP1802-prosessoriin pohjautuvia lämmönsäätöjärjestelmiä muun muassa Parma Energiaprofessori-ilmalämpöjärjestelmiin.
Telmac 1800:n ominaisuudet

RCA 1802 (COSMAC) prosessori
Liitäntä kasettiasemalle
2 kB RAM, laajennettavissa 4 Kb asti
64 × 32 pikselin resoluutio
Mahdollisuus ajaa CHIP-8 tulkkia
Piirikortti päivätty 4.10.1977
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Telmac Wikimedia Commonsissa
Tietokonemuseo.netin Telmac-sivu.
Telmac 1800 kytkentäkaavio.
Telmac TMC-600 käsikirja
Hollywood (kappale)

| ”Hollywood” Madonna |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: American Life
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 14. heinäkuuta 2003
 Formaatti: 12″, CD
 Tekijä(t): Madonna Mirwais Ahmadzaï
 Tuottaja(t): Madonna Mirwais Ahmadzaï
 Tyylilaji: folk rock, dancepop
 Kesto: 04.23
 Levy-yhtiö: Maverick Records Warner Bros. Records
Madonnan muut singlet
| ”American Life” 2003 | ”Hollywood” 2003 | ”Me Against the Music” 2003 |
"Hollywood" on toinen single yhdysvaltalaisen popartistin Madonnan yhdeksänneltä studioalbumilta American Life. Madonnan ja Mirwais Ahmadzaïn yhteistyönä kirjoittama ja tuottama single julkaistiin 14. heinäkuuta 2003. "Hollywood" on folk rock -tyylinen kappale, jonka sanoitus kritisoi Hollywoodin elämäntyyliä. Kappale jakoi muusikkokriitikot ja se sai monenlaisia arvioita. "Hollywoodia" pidettiin tarttuvana musiikkina huolimatta sen voimakkaasta sanomasta. "Hollywood" myös menestyi vaihtelevasti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa se saavutti parhaan listasijoituksensa toisena. Kanadassa, Suomessa ja Italiassa "Hollywood" ylsi kymmenen parhaan joukkoon. Sen sijaan Yhdysvalloissa kappaleesta tuli 20 vuoteen ensimmäinen Madonnan single, joka ei päässyt lainkaan Billboard Hot 100 -listalle. Edellisen kerran niin oli käynyt vuoden 1982 singlelle "Burning Up".
Jean-Baptiste Mondinon kuvaama musiikkivideo sai ensiesityksensä 23. kesäkuuta 2003. Musiikkivideolla Madonna esiintyy erilaisissa asusteissa ja kampauksissa havainnollistaen Hollywoodin eri puolia. Hän nähdään muun muassa voimistelemassa jumppapallolla ja ottamassa botox-ruiskeita kasvoihinsa. Madonna esitti "Hollywoodin" ensimmäistä kertaa American Life Promo Tourilla akustisena versiona "Mother and Fatherin" ja "American Lifen" ohella vuonna 2003. Madonna herätti suuren kohun MTV Video Music Awards -gaalassa 28. elokuuta 2003 esittäessään Britney Spearsin, Christina Aguileran ja Missy Elliottin kanssa kappaleet "Like a Virgin" ja "Hollywood". Esityksen aikana Madonna suuteli Spearsia ja Aguileraa huulille. "Hollywood" esitettiin 2004 instrumentaalisena versiona tanssijoiden välinäytöksessä The Re-Invention Tourilla.
Musiikki ja sanoitukset

"Hollywood" on eloisa folk rock -tyyppinen kappale, joka alkaa lintujen viserryksellä ennen akustista kitaraa, jolla soitetaan nelisointuista sarjaa. Laulun alkaessa taustaa täydentävät syntikat ja rummut. Noin minuutin kohdalla Madonna laulaa ensimmäisen säkeistön uudelleen vain akustisen kitaran kanssa. Tämän jälkeen kappale jatkuu syntikoiden ja rumpujen täydentämänä. Myöhemmin kappale palaa uudelleen samanlaiseen akustiseen osaan, kun ensimmäinen säkeistö toistuu välisäkeistön jälkeen. Kappaleen loppupuolella puhutun osan jälkeen seuraa kertosäe sekä lyhyt rap-osa. Kappaleessa on käytetty pitkälti samoja instrumentteja American Life -albumin muissakin kappaleissa.
Sanoituksellisesti kappale kertoo Hollywoodin amerikkalaisesta kulttuurista ja ahneudesta sekä keskittyy Hollywoodin ruotimiseen paikkana täynnä tähtiä ja kuvitteellisia unelmia. Sanoituksessa myös torjutaan kapitalismia ja mainetta.