stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guam

| Guam The Territory of Guam Guåhån |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Yhdysvallat
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  territorio
 – hallinnollinen keskus:  Hagåtña
 – Kuvernööri:  Lou Leon Guerrero
Pinta-ala:  541 km²
Väkiluku (2020):  153 836
 – väestötiheys:  284,4 as./km²
Kielet:  englanti, tšamorro
BKT (2021):  6,1 miljardia USD
 – asukasta kohti:  39 800 USD
Symbolit:  
 – Motto:  ”Where America's Day Begins”
 – Kansallislaulu:  Fanohge Chamoru
Guam (tšamorroksi Guåhån) on Tyynellämerellä sijaitsevan Mariaanien saariryhmän ja koko Mikronesian suurin saari. Sen pinta-ala on 541 neliökilometriä, ja siellä asuu noin 154 000 ihmistä. Se on kuulunut Yhdysvaltain hallintaan Espanjan ja Yhdysvaltain välisestä vuoden 1898 sodasta alkaen, ja se on Yhdysvaltain territorio. Saaren pääkaupunki on Hagåtña (aiemmin Agaña).
Guamin alkuperäisasukkaat ovat tšamorroja, joiden esivanhemmat saapuivat Mariaaneille noin vuoteen 1500 eaa. mennessä. Heille kehittyi klaanipohjainen yhteiskunta, joka kuitenkin tuhottiin espanjalaisten saavuttua saarelle. Yhdysvaltain hallinnassa saaresta on muodostunut tärkeä sotilastukikohta. Yhdysvaltain asevoimat ja matkailu ovat saaren talouden kulmakivet.
Maantiede

Guam on Mariaanien eteläisin ja koko Mikronesian suurin saari. Sen pinta-ala on 541 neliökilometriä, ja saari on 48 kilometriä pitkä ja 6–20 kilometriä leveä. Saaren pohjoisosa koostuu melko tasaisesta korallikalkkikiviylängöstä, jyrkistä rantakallioista ja kapeasta rantatasangosta, ja alueella on suurin osa saaren makeasta vedestä. Keskiosissa on matalia mäkiä, ja eteläosa on vuoristoinen ja pääosin vulkaaninen. Lounaassa on saaren korkein vuori, 406-metrinen Mount Lamlam.
Guamia ympäröivät miltei kaikkialta koralliriutat. Guamiin kuuluu hallinnollisesti myös saman riutan sisällä oleva Kookossaari, joka on 1,6 kilometrin päässä Guamin saaren lounaiskärjestä.
Guamin ilmasto on trooppinen, mutta sitä viilentävät pasaatituulet. Sadekausi on heinäkuun ja lokakuun välillä. Vuotuinen sadanta on 2 400 millimetriä, ja sateista kolme neljäsosaa tulee sadekauden aikana. Taifuuneja iskee saarelle säännöllisin väliajoin.
Guamin pohjoisosissa on tiheää sademetsää, mutta eteläosien vulkaanisilla rinteillä on lähinnä ruohokasvillisuutta. Guamin alkuperäinen lintulajisto on lähes tuhoutunut, sillä monet linnut ovat kuolleet sukupuuttoon, kun ihminen levitti vahingossa 1940-luvulla ruskopuukäärmeen saarelle.
Historia > Asutus

Guam oli asutettu muiden Mariaanien saarien tapaan noin vuoteen 1500 eaa. mennessä. Saarille asettuneet ihmiset olivat malaijilais-filippiiniläisiä. Arkeologisten todisteiden perusteella Mariaaneilla alkoi vuoden 800 tienoilla kehittyä klaanipohjainen yhteiskunta, jolta on jäänyt jäljelle latte-kivipilareita, jotka tukivat yhteistaloja. Paikalliset viljelivät riisiä ja valmisti keramiikkaa, ja matrilineaarinen yhteiskunta pohjautui kalastukselle ja maanviljelylle. Guamilta oli myös kauppayhteys karoliinien asukkaisiin.
Historia > Espanjan valtakausi

Ensimmäinen eurooppalainen Guamilla oli todennäköisesti Fernão de Magalhães vuonna 1521. Espanja ilmoitti 1565 omistavansa saaren, mutta pyrki valtaamaan sen vasta 1600-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Jesuiittalähetyssaarnaaja Diego Luis de San Vitores saapui vuonna 1668 Mariaaneille. Neljä vuotta myöhemmin hän salaa kastoi paikallisen päällikön vauvan vastoin päällikön tahtoa. Tämän seurauksena San Vitores tapettiin ja sitten espanjalaiset alkoivat tosissaan muuttaa aluetta siirtomaakseen. Tšamorro-sodat kestivät 26 vuotta. Tšamorroja oli vuonna 1700 enää noin 5 000, noin kymmenes siitä, mitä heitä oli aiemmin ollut. Paikallisia kuoli sekä sodankäynnissä että euroopalaisten tuomiin tauteihin.
Espanjalaiset alkoivat siirtää tšamorroja pohjoisilta saarilta Guamille, missä he voisivat paremmin valvoa alkuperäisasukkaita. Tšamorrot sijoitettiin Guamilla uusiin kyliin, ja samalla heidät assimiloitiin espanjalaiseen järjestelmään, kun he menettivät yhteyden historiallisiin maihinsa ja perinteisiinsä.
Guam oli Espanjan hallussa vuoteen 1898, jolloin Espanjan–Yhdysvaltain sodan aikana Yhdysvaltain laivaston USS Charleston pommitti Apran satamassa ollutta vanhaa linnoitusta. Espanja luovutti Guamin Yhdysvalloille ja myi 1899 loput Mariaanien saarista Saksalle.
Historia > Yhdysvaltain hallinnassa

Yhdysvallat sijoitti alkujaan Guamin Yhdysvaltain laivastoministerin alaisuuteen, ja saarta johti sotilaskuvernöörit, joilla oli käytännössä itsevaltainen asema.
Japanilaiset miehittivät Guamin toisessa maailmansodassa 12. joulukuuta 1941. Yhdysvallat löi saarelle linnoittautuneet japanilaiset joukot ja valtasi saaren kuukauden kestäneessä Guamin taistelussa lokakuussa 1944. Tämän jälkeen Guam oli merkittävä ilma- ja laivastotukikohta, josta tehtiin hyökkäyksiä Japaniin.
Guamista tuli Yhdysvaltain laivaston alaisuudessa vuonna 1950 territorio, jota hallinnoi suoraan Yhdysvaltain sisäministeriö. Guam alkoi 1970-luvulla siirtyä hiljalleen edustukselliseen itsehallintaan. Kuvernööri valittiin vaaleilla ensimmäisen kerran vuonna 1970, ja vuonna 1972 Guamille annettiin oikeus lähettää äänioikeudeton edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Office of Insular Affairsin alaisuuteen Guam siirtyi vuonna 1995.
Andersenin lentotukikohtaa laajennettiin 1990-luvulla, ja siitä tuli vuonna 2000 ensimmäinen Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta, jossa säilytettiin lentokoneesta laukaistavia risteilyohjuksia.
Politiikka

Guam on Yhdysvaltain territorio. Sen asukkailla on Yhdysvaltain kansalaisuus, mutta heillä ei ole oikeutta äänestää vaaleissa. Guam on geopoliittisesti merkittävä alue. Noin kolmannes saaresta on Yhdysvaltain sotilaskäytössä.
Guamin lakiasäätävä elin on yksikamarinen parlamentti, jossa on 15 jäsentä, joiden virkakausi kestää kaksi vuotta. Parlamentti on vastuussa laeista, jotka koskevat yhteisön turvallisuutta ja terveyden ja hyvinvoinnin edistämistä. Yhdysvaltain liittovaltio hallinnoi muun muassa maahanmuuttoa, kansainvälisiä sopimuksia, joitain merenkulkuun liittyviä asioita, ympäristönsuojelua ja puolustuspolitiikkaa. Guamilla valitaan myös edustaja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Edustajalla on kuitenkin rajoitetut äänestysoikeudet. Vuodesta 2023 lähtien edustajana on ollut republikaanien James Moylan. Hän on Guamin ensimmäinen republikaaniedustaja lähes 30 vuoteen.
Toimeenpanovalta Guamilla on kuvernöörillä ja varakuvernöörillä, jotka molemmat valitaan neljäksi vuodeksi kerrallansa. Vuodesta 2019 alkaen Guamin kuvernöörinä on toiminut Lou Leon Guerrero.
Guamin lainsäädäntö perustuu Yhdysvaltojen järjestelmään, ja liittovaltion yhteiset lait ovat voimassa.
Kunnat

Guam on jaettu 19 kuntaan, joita kutsutaan kyliksi. Kylien johdossa on vaaleilla valitut pormestari. Kuntien pormestarit ja varapormestarit kuuluvat pormestarien valtuustoon, joka tekee poliittisia suosituksia. Se toimii myös hallinnon, asevoimien ja Yhdysvaltain liittovaltion virastojen välisenä yhdyksenä.
Guamin kylät ovat:
Agana Heights
Agat
Asan-Maina
Barrigada
Chalan‑Pago‑Ordot
Dededo
Hagåtña
Inarajan
Mangilao
Merizo
Mongmong‑Toto‑Maite
Piti
Santa Rita
Sinajana
Talofofo
Tamuning
Umatac
Yigo
Yona
Talous

Guamin talouden keskeisimmät tekijät ovat matkailu ja Yhdysvaltain asevoimat. Yhdysvaltain ilmavoimien ja laivaston tukikohtien tuomien tulojen ansiosta guamilaisten elintaso on korkea. Asevoimat työllistää varsin paljon myös Guamin rakennusalaa, ja 2020-luvulla on tarkoitus siirtää merijalkaväkeä Okinawalta Guamiin.
Guam on Havaijin jälkeen tärkein matkailukohde Tyynellämerellä. Vuonna 2019 saarella vieraili yli 1,6 miljoonaa matkailijaa. Heistä suurin osa tuli Japanista ja Etelä-Koreasta. Matkailuala olikin vuonna 2019 Guamin suurin työllistäjä ennen majoitus- ja ravintolapalveluita, vähittäiskauppa, rakennusalaa sekä terveys- ja sosiaalialaa. Koronapandemia iski kovaa Guamin talouteen, koska matkailijoiden määrä romahti. Vuonna 2020 bruttokansantuote laski 11,4 prosenttia, mutta sen jälkeen talouskasvu on kääntynyt taas nousuun.
Koska Yhdysvaltain asevoimat hallitsee isoa osaa saarta, maataloudelle ei ole samanlaista tilaa kuin aikaisemmin. Tästä syystä iso osa Guamin elintarvikkeista joudutaan tuomaan ulkomailta. Yhdysvallat on Guamin tärkein kauppakumppani. Muita tärkeitä kauppakohteita ovat Japani, Taiwan, Filippiinit ja Hongkong.
Antonio B. Won Patin kansainvälinen lentoasemalta on yhteys Yhdysvaltoihin, useisisiin Aasian maihin sekä Tyynenmeren muihin saarivaltioihin.
Väestö

Guamin asukasluku on vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 153 836. Asukkaita oli hieman vähemmän kuin kymmenen vuotta aiemmin tehdyssä väestönlaskennassa, jolloin guamilaisia oli 159 358.
Guamin alkuperäisasukkaita ovat tšamorrot, jotka on myös saaren suuri etninen ryhmä. Vuonna 2020 tšamorrojen osuus oli 32,8 prosenttia. Kymmenen vuotta aiemmin heitä oli ollut 37,3 prosenttia. Seuraavaks suurimmat ryhmät ovat filippiiniläiset (29,1 %), valkoiset (6,8 %) ja chuukilaiset (6,7 %).
Guamin viralliset kielet ovat englanti ja tšamorro. Tšamorro on austronesialainen kieli, joka on saanut siirtomaa-ajalta vaikutteita espanjasta. Se on monien asukkaiden kotikieli, mutta englantia käytetään varsin yleisesti kouluissa ja liiketoiminnassa. Japania osataan myös hyvin, koska Guamille tulee niin paljon japanilaisia matkustajia ja sijoittajia.
Valtaosa asukkaista (75 %) on katolisia. Yli 50-vuotiaista katolilaisia on jopa 99 %.
Kulttuuri

Guamilainen kulttuuri on monimuotoista, sillä saarella elää alkuperäisasukkaiden lisäksi melko suuria kiinalais-, japanilais-, filippiiniläis- ja korealaisyhteisöjä sekä monia ihmisiä, jotka ovat lähtöisin Yhdysvaltain mantereelta. Ennen toista maailmansotaa asukkaiden tavat ja perinteet muistuttivat huomattavasti 1800-luvun Espanjaa. Jokaisessa kylässä juhlittiin kylän suojeluspyhimystä.
Perinteistä tšamorrokulttuuria on pyritty elvyttämään 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Kulttuurin elvyttämiseksi on perustettu useita julkisia ja yksityisiä ryhmiä, jotka edistävät musiikkia, tanssia ja muita perinteisiä taidemuotoja.
Kulttuuri > Urheilu

Guamin amatööriurheilijoiden liitto osallistui ensimmäisiin Tyynenmeren kisoihin vuonna 1963. Guam hyväksyttiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi vuonna 1987 ja amatööriurheilijoiden liitto yhdistyi Guamin olympiakomiteaan. Guam on järjestänyt Tyynenmeren kisat kahdesti, 1975 ja 1999. Olympialaisiin Guam osallistui ensimmäistä kertaa Soulissa 1988 ja on siitä alkaen osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin. Talviolympialaisiin Guam on osallistunut kerran, Calgaryyn 1988.
Guamin jalkapalloliitto perustettiin 1975 ja siitä tuli Aasian jalkapalloliiton jäsen vuonna 1992. Kansainväliseen jalkapalloliittoon Guam hyväksyttiin 1996. Jalkapallon maailmanrankingissa Guamin jalkapallomaajoukkue on ollut parhaimmillaan 146. Vastaavasti Guamin naisten jalkapallomaajoukkue on ollut 66. Jalkapallon ohella suosittuja lajeja ovat baseball, rugby union ja amerikkalainen jalkapallo, joka oli vuonna 2014 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan seuratuin urheilulaji.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guam Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Guam Wikimatkoissa
Guamin hallinnon virallinen sivusto
Guamin tilastokeskus
Visit Guam
Guampedia
Karttoja - Perry-Castañeda-kirjaston karttakokoelma
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
| n k Guam |
| --- | --- |
Kunnat:  Agana Heights  Agat  Asan-Maina  Barrigada  Chalan‑Pago‑Ordot  Dededo  Hagåtña  Inarajan  Mangilao  Merizo  Mongmong‑Toto‑Maite  Piti  Santa Rita  Sinajana  Talofofo  Tamuning  Umatac  Yigo  Yona 
Kuvernöörit:  Felix Perez Camacho  Carl T. C. Gutierrez 
Saaret:  Cabrassaari  Kookossaari 
Historia:  Guamin valtaus (1898)  Guamin taistelu (1941)  Guamin taistelu (1944) 
Liikenne:  Apran satama  Andersenin lentotukikohta  Antonio B. Won Patin kansainvälinen lentoasema 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  UK Parliament 
Muut:  NARA  IdRef 
Guamin saaren kartta.
Latte-kiviä Latte Stone Parkissa
Yhdysvaltain sotilaita Guamilla 1944
Guamin hallinnollinen jako
Apran satama ja lentokenttä Guamin länsirannalla.
Guamin väestökehitys
Guamin museo
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1912

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1912 olivat kolmannet viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Viipurissa 15.–17. kesäkuuta 1912 yleisten voimistelu- ja urheilujuhlien yhteydessä.
Miehet > Miehet 4 x 100 metriä

! Joukkueet juoksivat yksitellen.
| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | Paul Jefimoff, John Engberg, Rolf Berner, Lars Hornborg | 47,7 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot | Toivo Latvio, V. Seppälä, Erkki Kättö, Lauri Lång | 47,8 |
| 3 | Viipurin Ponteva |  | 52,7 |
Miehet > Miehet 1 600 metriä

(800+400+200+200)
| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | Rolf Berner, V.Segersven, Paul Jefimoff, Lars Hornborg | 4.00,0 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot | V.Wulff, Erkki Kättö, T.Latvio, Lauri Lång | 4.03,7 |
| 3 | Viipurin Ponteva |  | 4.15,6 |
Miehet > Miehet 5 x 2 000 metriä

| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Jyry | Tatu Kolehmainen, J.Kuitunen, Ville Kyrönen, H. Nyholm, Hannes Kolehmainen | 30.16,2 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot | V.Wulff, T.Halonen, A.Ahlgren, S.Väiniö, A.Vilenius | 31.15,0 |
| 3 | Viipurin Reipas | T.Laakkonen, J.Kämäräinen, V.Nenonen, Adolf Manninen, K.Ottelin | 31.28,4 |
| 4 | Viipurin Ponteva |  | 33.04,0 |
Jukolan viesti 2015

| Jukolan viesti 2015 |
| --- | --- |
 Louna-Jukola
 Louna-Jukolan logo
Kilpailupaikka:   Mäntyrinne, Paimio
Ajankohta:  13.–14. kesäkuuta 2015
Järjestävä seura:  Paimion Rasti & Turun Suunnistajat
Venlojen viesti
Joukkueita:  1 417
Maaliintulleita:  1 305
Voittaja:   Domnarvets GoIF (3.)
Jukolan viesti
Joukkueita:  1 787
Maaliintulleita:  1 518
Voittaja:   Kristiansand OK (2.)
Virallinen sivusto:  Jukolan viesti 2015
 ← 20142016 →
Jukolan viesti 2015 eli Louna-Jukola oli 67:s Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 13.–14. kesäkuuta 2015 Paimion Mäntyrinteen alueella. Järjestävinä seuroina toimivat Paimion Rasti ja Turun Suunnistajat. Paimiossa oli järjestetty Jukolan viesti myös vuosina 1972 ja 1993. Miesten Jukolan viestin voitti Kristiansand OK, jolle voitto oli toinen. Naisten 38:nen Venlojen viestin voitti Domnarvets GoIF, jolle voitto oli kolmas.
Tulokset > Venlojen viesti

1. osuus: 8,0 km

2. osuus: 6,0 km

3. osuus: 6,2 km

4. osuus: 8,8 km

Joukkueita: 1 417, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 305
| Sija | nro>  | Joukkue | Loppuaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 34 |  Domnarvets GoIF  Dana Safka Brožková Karolina Arewång-Höjsgaard Lena Eliasson Emma Johansson | 2.53.11 |
| 2 | 27 |  Alfta ÖSA OK  Galina Vinogradova Sara Eskilsson Josefine Engström  Natalja Vinogradova | + 3.04 |
| 3 | 8 |  Järla Orientering Karolin Ohlsson Elsa Jansson  Emma Klingenberg Elin Hemmyr Skantze | + 3.11 |
| 4 | 4 |  SK Pohjantähti | + 3.18 |
| 5 | 92 |  Leksands OK | + 3.21 |
| 6 | 2 |  Tampereen Pyrintö | + 3.41 |
| 7 | 87 |  Nydalens SK | + 5.00 |
| 8 | 6 |  Halden SK | + 5.07 |
| 9 | 5 |  OK Tisaren | + 5.26 |
| 10 | 9 |  IFK Lidingö SOK | + 6.27 |
| 11 | 56 |  Bækkelagets SK | + 6.48 |
| 12 | 1 |  OK Pan Aarhus | + 7.06 |
| 13 | 32 |  Koovee | + 7.24 |
| 14 | 29 |  Hiidenkiertäjät | + 7.47 |
| 15 | 11 |  MS Parma | + 8.45 |
Tulokset > Jukolan viesti

| --- | --- |
 1. osuus: 13,8 km  2. osuus: 12,3 km  3. osuus: 15,8 km  4. osuus: 8,1 km :  5. osuus: 8,6 km  6. osuus: 12,6 km  7. osuus: 14,6 km 
Joukkueita: 1 787, joista hyväksytysti maaliintulleita: 1 518
| Sija | nro>  | Joukkue | Loppuaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9 |  Kristiansand OK Vegard Danielsen  Miloš Nykodým  Baptiste Rollier  Mats Dahlen Hans Gunnar Omdal  Martin Hubmann  Daniel Hubmann | 8.07.27 |
| 2 | 4 |  Halden SK  Emil Wingstedt  Jarkko Huovila  Fredric Portin  Mattias Karlsson  Mats Haldin  Marcus Millegård Magne Dæhli | + 1.30 |
| 3 | 1 |  Kalevan Rasti  Kiril Nikolov Hannu Airila  Philippe Adamski  Jan Pertžela Jere Pajunen  Jan Procházka  Thierry Gueorgiou | + 3.39 |
| 4 | 14 |  OK Linne | + 9.07 |
| 5 | 8 |  Malungs OK Skogsmårdarna | + 11.17 |
| 6 | 22 |  Turun Metsänkävijät | + 13.12 |
| 7 | 11 |  IFK Moras OK | + 15.29 |
| 8 | 6 |  Hiidenkiertäjät | + 15.31 |
| 9 | 12 |  Koovee | + 15.43 |
| 10 | 35 |  OK Denseln | + 16.40 |
| 11 | 7 |  Järla Orientering | + 16.46 |
| 12 | 27 |  IFK Göteborg | + 21.02 |
| 13 | 17 |  Stora Tuna OK | + 22.08 |
| 14 | 28 |  IL Tyrving | + 22.53 |
| 15 | 3 |  Södertälje Nykvarn Orienter | + 24.54 |
Aiheesta muualla

Louna-Jukolan tiivistelmä Jukola.com-sivustolla
Venlojen viestin 2015 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
Jukolan viestin 2015 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
Matti Latva-aho

| Matti Latva-aho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. tammikuuta 1968 (ikä 57) Kuivaniemi
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tietoliikennetekniikan (digitaaliset lähetystekniikat) professori, akatemiaprofessori 2017–2021
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oulun yliopisto (M.Sc. 1992, Lis. Tech. 1996, Dr.Tech 1998)
Instituutti:  Oulun yliopiston langattoman tietoliikenteen tutkimuskeskus (Centre for Wireless Communications, CWC)
Tutkimusalue:  tulevaisuuden langattomat järjestelmät ja näihin liittyvät lähetysalgoritmit
Aiheesta muualla
Kotisivu
Matti Latva-aho (s. 25. tammikuuta 1968 Kuivaniemi) on langattomaan radiotietoliikenteeseen erikoistunut professori ja aiheeseen keskittyneen tutkimuskeskuksen (Centre for Wireless Communications, CWC) johtaja Oulun yliopistossa. Koulutukseltaan hän on samasta yliopistosta valmistunut tekniikan tohtori. Hän on akatemiaprofessori kaudella 2017–2021. Akatemiaprofessuuriin liittyvän tutkimuksen teemana ovat suuritaajuuksiset langattomat tietoliikennejärjestelmät.
Vuoden 2024 alussa hänelle myönnettiin IEEE Fellow -arvonimi. Vuoden 2025 helmikuussa hän on saanut  Wireless World Research Forumin (WWRF) Fellow-tunnustuksen.
Aiheesta muualla

Matti Latva-aho. University of Oulu, Oulu Electronic Engineering, Communication Engineering, Telecommunications Engineering (englanniksi) (researchgate.net)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Tieteilijät:  DBLP  Google Scholar  ORCID
Helsingin venemessut

Helsingin venemessut on vuosittain helmikuussa Helsingin Messukeskuksessa Helsingissä järjestettävä veneilyn, kalastuksen ja vesiurheilulajien kuluttajatapahtuma. Helsingin kansainväliset venemessut tunnetaan myös nimellä Vene Båt -messut. Tapahtuman järjestää Messukeskus Venealan Keskusliitto Finnboat ry:n toimeksiannosta.
Helsingin venemessut on järjestetty ensimmäisen kerran Messukeskuksessa vuonna 1975. Tätä ennen Suomen Messut järjesti venenäyttelyitä Töölön kisahallissa, mutta kookkaiden veneiden kuljetus Helsingin keskusta-alueelle oli liikenteellisesti hankalaa. Logistisesti parempien tilojen hankkiminen olikin keskeinen peruste rakentaa Helsingin Messukeskus Itä-Pasilaan. Messukeskus avattiin 7. helmikuuta 1975 venemessujen yhteydessä. Avajaisvieraisiin kuului esimerkiksi presidentti Urho Kekkonen.
Helsingin venemessut on Pohjois-Euroopan suurimpia veneilyalan tapahtumia. Messuilla käy vuosittain 65 000-70 000 messuvierasta. Näytteilleasettajia oli vuonna 2019 runsaat 300
Aiheesta muualla

Helsingin venemessujen sivut (messukeskus.com)
Bellan veneet hyvässä nosteessa 6.2.2015. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 4.9.2020.
Venemessujen näytteilleasettajat toiveikkaita 11.2.2011. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 4.9.2020.
Raimo Tengvall: Onko 50000 euroa liikaa päiväretkeilyyn sopivasta moottoriveneestä? 13.2.2016. Helsingin Sanomat, hs.fi. Viitattu 4.9.2020.
Vaasalaisvene Axopar kiri kahdessa vuodessa ensiesittelystään Euroopan parhaaksi 12.2.2016. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 4.9.2020.
Digitaalinen kuntoutus

Digitaalinen kuntoutus pyrkii parantamaan kuntoutuspalvelujen saavutettavuutta, tehokkuutta ja yksilöllisyyttä, sekä tukemaan kuntoutujien omatoimista hyvinvoinnin ja terveyden ylläpitoa, mikä on myös yksi sosiaali- ja terveydenhuollon digitalisaation strategian päätavoitteista . Digitaalinen ensisijaisuus kuntoutuksessa tarkoittaakin, että digitaalisia välineitä ja ratkaisuita hyödynnettäisiin osana kuntoutusprosessia joko ensisijaisesti tai pääasiallisesti.
Digitaalisten palveluiden kehittämiseen ja käyttöönottoon suhtaudutaan yleisesti varsin optimisesti. Sosiaali- ja terveydenhuollon digitalisaation ja tiedonhallinnan strategiassa 2023-2035 korostetaan digitalisaation tavoitetta parantaa sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen saavutettavuutta, laatua ja tehokkuutta. Tähän tavoitteeseen päästään hyödyntämällä kehittyneitä teknologioita ja tietoon perustuvaa ennakointia.
Digitaalinen kuntoutus on kattotermi, jolla tarkoitetaan kuntoutusprosessin eri vaiheiden toteuttamista ja tukemista digitaalisten teknologioiden avulla. Digitaaliseen kuntoutukseen sisältyy muun muassa erilaiset etäkuntoutusratkaisut, mobiilisovellukset, virtuaalitodellisuus ja robotti- tai tekoälyavusteiset ratkaisut, joita voidaan käyttää kuntoutuksen ammattilaisten tukemana tai asiakkaan itsensä hyödyntäminä.
Historia ja kehitys

Yleinen tieto- ja viestintätekninen kehitys on mahdollistanut myös terveydenhuoltoon ja kuntoutukseen liittyvän teknologisen kehittämisen. Ensimmäisiä tietokoneavusteisia ohjelmia otettiin käyttöön 1980-luvulla nykyisessä Shirley Ryan AbilityLabissa Chicagossa osana neurologista kuntoutusta. Myös virtuaalitodellisuutta on hyödynnetty osana kuntoutusta 1990-luvulta lähtien.
Matkapuhelinten ja etenkin älypuhelinten yleistyminen 2010 luvuilla on avannut uusia mahdollisuuksia digitaalisen kuntoutuksen kehittämiseen. Kuntoutusta on perinteisesti toteutettu kasvokkaisena kohtaamisena asiakkaan ja kuntoutujan välillä, mutta Covid19-pandemian myötä etenkin etäkuntoutuksen hyödyntäminen lisääntyi merkittävästi.