stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1988
Paini

Soulin olympialaisten painikilpailuissa miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa niin kreikkalais-roomalaisessa painimuodossa kuin vapaapainissakin. Neuvostoliitto oli menestyksekkäin maa kahdeksalla kultamitalilla. Raskaimman luokan (130 kg) kultaa voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa Neuvostoliiton Aleksandr Karelin ja vapaapainissa saman maan David Gobedžišvili.
Vapaapainin Euroopan-mestaruuskilpailut 17.–19.4. Manchesterissa, Isossa-Britanniassa. Neuvostoliitto voitti yhdeksän kultamitalia ja saavutti yhden hopean. Bulgarian Valentin Jordanov voitti kultaa alle 52-kiloisten sarjassa.
Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–15.5. Kolbotnissa, Norjassa. Neuvostoliitto voitti kuusi kultamitalia.
Painonnosto

Soulin olympialaisten painonnostokilpailuissa miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti kuusi kultamitalia, Bulgaria kaksi sekä Itä-Saksa ja Turkki yhden. Raskaimman sarjan (yli 110 kg) mestari oli Neuvostoliiton Aleksandr Kurlovitš. Yhteistuloksen maailmanennätystä paransivat alle 60-kiloisten sarjassa Turkin Naim Süleymanoğlu tuloksellaan 342,5 kg ja alle 110-kiloisten sarjassa Neuvostoliiton Juri Zaharevitš tuloksellaan 455,0 kg.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 26.–30.4. Cardiffissa, Isossa-Britanniassa. Neuvostoliitto voitti viisi mestaruutta, Bulgaria neljä ja Turkki yhden.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–19.6. San Marinossa. Ohjelmassa oli yhdeksän painoluokkaa. Bulgaria voitti kolme mestaruutta ja Iso-Britannia kaksi.
Pikaluistelu

Calgaryn olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat viidellä eri pikaluistelumatkalla. Alankomaiden  Yvonne van Gennip voitti kultaa naisten kolmella pisimmällä matkalla ja Ruotsin Tomas Gustafson miesten kahdella pisimmällä. Mitalitilastossa Itä-Saksa ylsi Alankomaiden lisäksi kolmeen kultamitaliin. Maailmanennätyksiä parannettiin seitsemällä matkalla.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 6.–7.2. West Allisissa, Yhdysvalloissa. Miesten maailmanmestaruuden voitti Yhdysvaltain Dan Jansen, joka oli nopein kolmella matkalla neljästä, ja naisten Itä-Saksan Christa Rothenburger.
Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut 5.–6.3. Alma-Atassa, Neuvostoliitossa. Kultaa voitti Yhdysvaltain Eric Flaim vaikka sijoittui parhaimmillaan vain toiseksi kahdella lyhimmällä matkalla. Hopeaa saavutti 10 000 metrin matkan ylivoimaisesti nopeiten luistellut Alankomaiden Leo Visser.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut 12.–13.3. Skienissä, Norjassa. Kultaa voitti Itä-Saksan Karin Kania, joka oli nopein kolmella lyhimmällä matkalla ja jolle maailmanmestaruus oli jo yhdestoista sprinttikilpailut mukaan lukien.
Yleisluistelun naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 16.–17.1. Kongsbergissa, Norjassa. Mestaruuden voitti Itä-Saksan Andrea Ehrig, joka oli nopein kaikilla matkoilla.
Yleisluistelun miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 23.–24.1. Haagissa, Alankomaissa. Mestaruuden voitti Ruotsin Tomas Gustafson, joka oli nopein kaikilla matkoilla.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Calgaryn olympialaisissa sekä miehet että naiset kilpailivat neljässä maastohiihtolajissa. Mäkihyppyyn kuului kolme ja yhdistettyyn kaksi kilpailua. Mäkihypyssä Suomen Matti Nykänen voitti kultaa kaikissa kolmessa kilpailussa. Maastohiihdossa kahteen kultaan, joista toinen tuli viestistä, ylsivät Ruotsin Gunde Svan ja Neuvostoliiton Tamara Tihonova.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 13.3. Oberstdorfissa, Länsi-Saksassa. Mitaleille hyppäsivät Norjan Ole Gunnar Fidjestøl, Jugoslavian Primož Ulaga ja Suomen Matti Nykänen.
Keski-Euroopan mäkiviikko 30.12.1987–6.1.1988 Länsi-Saksassa ja Itävallassa. Suomen Matti Nykänen voitti kokonaiskilpailun 99 pisteen erolla Itä-Saksan Jens Weißflogiin. Nykänen sijoittui ensimmäisessä osakilpailussa tšekkoslovakialaisen Pavel Plocin jälkeen toiseksi ja voitti loput kolme kilpailua.
Pyöräily

Soulin olympialaisten pyöräilykilpailujen yhdeksästä kultamitalista Neuvostoliitto voitti neljä ja Itä-Saksa kolme. Neuvostoliittolainen Gintautas Umaras voitti kultaa 4 000 metrin takaa-ajossa ja joukkuetakaa-ajossa.
Italian ympäriajon voitti yhdysvaltalainen Andrew Hampsten.
Ranskan ympäriajon voitti espanjalainen Pedro Delgado.
Taitoluistelu

Calgaryn olympialaisissa kilpailtiin neljässä lajissa. Yhdysvaltain Brian Boitano voitti miesten ja Itä-Saksan Katarina Witt toisen peräkkäisen kerran naisten kilpailun, neuvostoliittolaispari Jekaterina Gordejeva / Sergei Grinkov pariluistelun sekä neuvostoliittolaispari Natalija Bestemjanova / Andrei Bukin jäätanssin.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 22.–27.3. Budapestissa, Unkarissa. Maailmanmestaruuden voittivat Yhdysvaltain Brian Boitano toisen kerran, Itä-Saksan Katarina Witt neljännen kerran, Neuvostoliiton Jelena Valova / Oleg Vasiljev kolmannen kerran ja Neuvostoliiton Natalija Bestemjanova / Andrei Bukin neljännen peräkkäisen kerran.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–17.1. Prahassa, Tšekkoslovakiassa. Mestaruuden voittivat neuvostoliittolaiset Aleksandr Fadejev kolmannen kerran, Jekaterina Gordejeva / Sergei Grinkov ensimmäisen kerran ja Natalija Bestemjanova / Andrei Bukin viidennen kerran sekä itäsaksalainen Katarina Witt kuudennen peräkkäisen kerran.
Tennis

Tennis palasi olympialajiksi 64 vuoden tauon jälkeen. Soulin olympialaisissa kaksinpelien mestaruudet menivät Tšekkoslovakian Miloslav Mečířille ja Länsi-Saksan Steffi Grafille sekä nelinpelien mestaruudet pareille Ken Flach / Robert Seguso ja Zina Garrison / Pam Shriver, molemmat Yhdysvalloista.
Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Mats Wilander ja naisten Steffi Graf.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Mats Wilander ja naisten Steffi Graf.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Stefan Edberg ja naisten Steffi Graf.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti Mats Wilander ja naisten Steffi Graf.
Davis Cupin voitti Länsi-Saksa ja Federation Cupin Tšekkoslovakia.
Uinti

Soulin olympialaisten uintikilpailuissa Itä-Saksa voitti 11 kultamitalia, joista kymmenen naisten ratauinnissa, ja Yhdysvallat kymmenen. Itäsaksalainen Kristin Otto voitti kultaa neljällä henkilökohtaisella matkalla ja molemmissa viesteissä, ja yhdysvaltalainen Janet Evans voitti kolme henkilökohtaista kultamitalia. Yhdysvaltalaisen Matt Biondin saalis oli viisi kultaa, joista kolme viesteistä, yksi hopea ja yksi pronssi. Yhdysvaltalainen Greg Louganis voitti molemmat miesten uimahyppykilpailut.
Voimistelu

Soulin olympialaisten voimistelukilpailujen menestynein maa oli 11 kultaa telinevoimistelussa ja yhden Rytmisessä voimistelussa voittanut Neuvostoliitto. Kolmeen henkilökohtaiseen kultamitaliin ylsivät Neuvostoliiton Vladimir Artjomov 12-ottelussa, nojapuilla ja rekillä sekä Romanian Daniela Silivaș nojapuilla, puomilla ja permannolla. Artjomov voitti kultaa lisäksi joukkuekilpailussa.
Yleisurheilu

Soulin olympialaisten yleisurheilukilpailuissa Yhdysvallat voitti 13 kultamitalia ja Neuvostoliitto kymmenen. Huomiota herättivät varsinkin pikajuoksut. Kanadalainen Ben Johnson juoksi 100 metrillä maailmanennätyksen 9,79 mutta jäi kiinni dopingin käytöstä ja tuli hylätyksi. Yhdysvaltalainen Florence Griffith-Joyner voitti kultaa sekä 100:n että 200 metrin juoksussa ja teki jälkimmäisellä matkalla maailmanennätyksen ensin välierissä ajallaan 21,56 ja paransi sitä loppukilpailussa aikaan 21,34. Yhdysvaltalainen Jackie Joyner-Kersee voitti kultaa pituushypyssä ja seitsenottelussa ja teki jälkimmäisessä maailmanennätyspisteet 7 291. Yhdysvaltalainen Carl Lewis voitti kultaa pituushypyssä ja nousi Johnsonin hylkäämisen jälkeen myös 100 metrin juoksun voittajaksi. Neuvostoliiton naiset juoksivat 4 × 400 metrillä maailmanennätyksen 3.15,8 ja Yhdysvaltain vastaavan matkan miesjoukkue sivusi maailmanennätystä 2.56,16.
Naisten maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailu 20.3. Adelaidessa, Australiassa. Mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran norjalainen Ingrid Kristiansen, ja joukkuekilpailun voitti Neuvostoliitto.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 26.3. Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa. Miesten mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran kenialainen John Ngugi ja naisten nopein oli Norjan Ingrid Kristiansen. Miesten joukkuemestaruuden voitti Kenia ja naisten Neuvostoliitto.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 5.–6.3. Budapestissa, Unkarissa. Mitalitilaston ykkönen oli neljä kultaa voittanut Itä-Saksa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1988 Wikimedia Commonsissa
Tuula Levo

Tuula Levo (s. 1944) on suomalainen kirjailija. Ennen kirjailijan uraansa Levo toimi opettajana Kyrössä ja Kaarinassa. Nykyisin Levo asuu Aurassa.
Teokset

Neiti Soldan (2000)
Kaksi nuoruutta (2001)
Hyppytunti (2004)
Tuulenajama (2009)
Björnholmen (Ekerö)

Björnholmen
| --- | --- |
Sijainti:  Ekerö Tukholman lääni, Uppland Ruotsi
Vesialue:  Mälaren 
Korkein kohta:  27 m mpy. 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Stora Villan
Kartta vuodelta 1900
Björnholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa Tukholman läänissä.
Maantietoa

Björnholmen on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se kuuluu edelleen kruunulle (Drottningholms kungsgård ). Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa kohdassa, jossa Tukholman keskustasta alkava lahti haarautuu Fiskarfjärdenin ja Lambarfjärdeniin johtaviksi salmiksi. Björnholmen on siellä sijaitsevan saariryhmän ensimmäinen saari. Sen taakse jää Fågelön ja luoteispuolelle Kärsön. Saarien välissä sijaitsee lisäksi pienet Krankholmen, Granholmen ja Tallholmen. Salmen pohjoispuolella 600 metrin päässä sijaitsee Bromman Ålstensparken ja yhtä kaukana kaakossa Hägerstenin rannat. Kummallakin rannalla on pienvenesatamat. Viimeiset ympärivuotiset asukkaat jättivät saaren 1950-luvun jälkeen ja saarella on enää kuudella perheellä vapaa-ajan asuntoja. Saarella ei ole vieläkään sähköä .
Historiaa

Saarella on ollut tämä nimi kaikissa käytettävissä olevissa kartoissa. Muinoin kerrottiin, että Kaarle IX olisi ampunut saarella majailleen karhun, mistä saari sai sitten nimensä. Saarella on kiinteää asutusta 1600-luvulla ja 1700-luvulla on siinä toiminut kapakka (ruots. sjökrog). Sitten 1800-luvun alkupuoliskolla käyttivät Tukholman hyväosaiset saarta viikonkoppuisin päiväretkipaikkana. Noin 1859 rakennettiin saarelle Stora Villan sanomalehtimies Franz Sjöbergin toimesta. Sen omistaja on vaihtunut pariin kertaan ja eräs huvilan pitkäikäinen omistajasuku käytti sitä vielä 1960-luvulla kesäasuntonaan. Sen eräs asukas Gunnar Brusewitz on kirjoittanut siellä Björnholmenista kertovan romaanin.
Luontoarvoja

Saari liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)). Siihen kuuluvat Lovön (lukuun ottamatta Lindön niemeä) ja itäpuoliset saaret kuten esimerkiksi Kärsön, Fågelön, Skräddarholmen, Krankholmen, Granholmen, Tallholmen, Björnholmen ja Fläsket. Saaren asuintontit on rajattu pois suojelualueesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björnholmen (Ekerö) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Björnholmen (Ekerö)
Käännös suomeksi
Utajärven vaakuna

Utajärven vaakuna
Utajärven vaakuna on Utajärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa tervanpolttoon ja tervakauppaan sekä yleensäkin kaikkeen Oulujokea pitkin tapahtuneeseen tavaran rahtaamiseen.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen aaltokoroinen vastapalkki, jossa musta tervavene.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, Utajärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. maaliskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. kesäkuuta samana vuonna.
Frii

| Frii |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1. huhtikuuta 2015
Omistaja:  Discovery Networks Finland /   Warner Bros. Discovery
Katsojaosuus:   1,9 % (2023, Finnpanel)
Tunnuslause:  Uskalla olla utelias.
Maa:   Suomi
Rinnakkaiskanava(t):  TV5 (HD) Kutonen (HD) TLC (HD)
Kotisivu:  www.discoveryplus.com/fi/channel/frii
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  kanava 15 (HD) kanava 35
Kaapeliverkko
DNA:  kanava 15 (HD) kanava 36
Elisa:  kanava 16 (HD) kanava 36
Telia:  kanava 15 (HD) kanava 35
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frii on suomalainen maksuton kaupallinen televisiokanava. Frii on osa Discovery Networks Finlandia, jonka omistaa amerikkalainen Warner Bros. Discovery. Frii aloitti lähetyksensä 1. huhtikuuta 2015. Frii on määritellyt kohderyhmäkseen 25–44-vuotiaat naiskatsojat. Antenniverkossa Frii näkyy C-kanavanipun lähetysalueella kanavapaikalla 15, kaapelitelevisioverkossa se on saatavilla lähes koko maassa.
Ohjelmisto

Friin ohjelmistoon kuuluu:
| --- | --- |
 Aphrodite Jones ja kuuluisat rikokset  Naismurhaajat  Tamron Hall: Nyt riittää!  Cashmere Mafia  Naismurhatutkijat  Tappava houkutus  Eläinten kuudes aisti  Pahuuden ytimessä  Tappavat suhteet  FriiD-dokumentit  Pan Am  Tosielämän hätäpuhelut  FriiD: Laihduttaminen on helppoa!  Paula Zahn ja murhien motiivit  Tyttöjen ilta  FriiD: Vankilavauvat :  Pilasin ulkonäköni  Upea lihava elämäni  Himoshoppaajien haaste  Rakkauden perässä etelään  Vaara kaupungin yössä  Intohimon uhrit  Salaa raskaana  Vaaroja ja viettelyksiä  Jodie Marsh -dokumentit  Salatut seksiongelmat  Väkivallan uhrit  Kaunotarmurhat  Seksiä ja salaisuuksia  Verisukulaisia  Murha pikkukaupungissa  Seksileikeistä ensiapuun  Kova laki: Erikoisyksikkö
Entiset logot

2015 – 2024
Aiheesta muualla

Friin virallinen sivusto
Ust-Kulomin piiri

Ust-Kulomin piiri Komin tasavallan kartalla.
Ust-Kulomin piiri (ven. Усть-Куломский район, Ust-Kulomski raion, komiksi Кулӧмдiн район, Kulömdin raion) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 26 400 neliökilometriä. Asukkaita on 30 200 henkeä (vuonna 2009).
Ust-Kulomin piiri sijaitsee Komin tasavallan kaakkoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Uhtaan ja Sosnogorskin piiriin, idässä Troitsko-Petšorskin piiriin, etelässä Permin aluepiiriin ja lännessä Kortkerosin piiriin.
Piiriin kuuluu 22 maalaiskuntaa: Anyb, Derevjansk, Diasjorja, Don, Dzjol, Jugydjag, Kebanjol, Kertšomja, Krutoborka, Kužba, Myjoldino, Nižni Votš, Nosim, Partš, Pomozdino, Požeg, Rutš, Timšer, Ust-Kulom, Ust-Nem, Voldino ja Zimstan. Hallinnollinen keskus on Ust-Kulomin kylä, josta on 189 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 79 % komeja, 16 % venäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.
Talous perustuu metsänhankintaan ja maatalouteen.
Paikallislehtenä ilmestyy kominkielinen Parma gor (”Parman ääni”).
Aiheesta muualla

Ust-Kulomin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Inta •
Ižma •
Knjažpogost •
Koigorodok •
Kortkeros •
Petšora •
Priluzje •
Sosnogorsk •
Syktyvdin •
Syktyvkar •
Sysola •
Troitsko-Petšorsk •
Udora •
Uhta •
Usinsk •
Ust-Kulom •
Ust-Tsilm •
Ust-Vym •
Vorkuta •
Vuktyl
Ust-Labinsk

Ust-Labinskin vaakuna.
Ust-Labinsk (ven. Усть-Лаби́нск) on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kubaniin laskevan Labajoen suussa 62 kilometriä Krasnodarista koilliseen. Kaupunki on Ust-Labinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kavkazskajan ja Krasnodarin välinen rautatie. Asukkaita on 41 800 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa Ust-Labinskajan kasakkakylästä. Vuonna 1958 siitä tuli kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Lähistöllä harjoitetaan maakaasun tuotantoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ust-Labinsk Wikimedia Commonsissa
Ust-Labinskin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Utsjoen vaakuna

Utsjoen vaakuna
Utsjoen kunnanvaakuna on saanut aiheensa Lapin talvesta. Vaakuna kuvastaa kaamosajan pimeyttä Suomen pohjoisimmassa kunnassa, jonka taivasta hallitsevat tällöin revontulet ja Pohjantähti.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä revontuli, jonka yläpuolella saatteena nelisakarainen tähti; molemmat hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 20. huhtikuuta 1953.
Samuli Kivimäki

| Samuli Kivimäki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1988 (ikä 36) Vaasa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kives, Samppa
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Chamois de Chamonix
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2015
Aik. seurat:  Sport (Mestis/SML) Lukko (SML) Ilves (SML) Malax IF (II-div.) Asplöven HC (Ruotsi I) Nybro Vikings IF (Ruotsi I) HC Brest (FFHG Division 1)
Samuli Kivimäki (s. 29. elokuuta 1988 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan korkeimmalla sarjatasolla Ligue Magnusissa Chamois de Chamonixissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kivimäki lopetti jo aiemmin pelaajauransa syksyllä 2015 polvivamman vuoksi, mutta hän palasi kaukaloihin syksyllä 2017. Kivimäki pelasi ammattilaisurallaan SM-liigassa yhteensä 176 runkosarjaottelua tehopistein 20+35=55 ja keräten 75 jäähyminuuttia sekä 27 playoff/liigakarsintaottelua tehopistein 5+3=8 ja keräten kuusi jäähyminuuttia. Kivimäki laukoo oikealta.
Ustje

Ustje (ven. У́стье) on kylä ja maalaiskunta Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kubenajoen suussa 70 kilometriä Vologdasta pohjoiseen. Kylä on Ust-Kubinskojen piirin keskus. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2002).
Ustjen kauppapaikka mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1570. Nykyinen kylä koostuu varsinaisesta Ustjesta, Lahmokurjen kylästä ja Petrovkan kauppalasta. Neuvostoaikana sillä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Nykyään Ustjessa toimi rakennustarviketeollisuutta, metsäteollisuusyritys, meijeri ja Snežinka-pitsikutomon osasto. Kylässä on keskikoulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kirjasto, kansanperinnekeskus, museo ja piirisairaala.
Aiheesta muualla

Ust-Kubinskojen piirin sivusto (venäjäksi)
Usva (James Herbertin romaani)

Usva (engl. The Fog) on James Herbertin vuonna 1975 ilmestynyt kauhuromaani. Suomeksi teos ilmestyi 1992 WSOY:n Fan-sarjassa.
Vastaanotto

Boris Hurtta arvioi teoksen Portti-lehdessä pintapuoliseksi. Henkilöhahmojen kohtalo ei herätä kiinnostusta. Yksittäiset kohtaukset ovat kekseliään irvokkaita, mutta kokonaisuutena teos ei ole hyvää kauhukirjallisuutta.
Ust-Vymin piiri

Ust-Vymin piiri (ven. Усть-Вымский район, Ust-Vymski raion, komiksi Емдiн район, Jemdin raion) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 4 800 neliökilometriä. Asukkaita on 31 200 henkeä (vuonna 2009).
Ust-Vymin piiri sijaitsee Komin tasavallan länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Udoran, koillisessa Knjažpogostin ja kaakossa Syktyvdinin piireihin sekä etelässä ja lännessä Arkangelin alueeseen. Pinta-alasta 86,4 % on metsää ja 3,4 % maatalousmaata. Tärkeimmät joet ovat Vytšegda ja sen sivujoet Vym ja Jarenga.
Piiriin kuuluu Mikunin kaupunki, Žešartin kaupunkimainen taajama sekä 10 maalaiskuntaa: Aikino, Donajol, Gam, Ilja-Šor, Kožmudor, Madmas, Mežeg, Studenets, Ust-Vym ja Vežaika. Hallinnollinen keskus on Aikinon kylä, josta on 96 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 56,0 % venäläisiä, 29,5 % komeja, 5,8 % ukrainalaisia, 1,5 % valkovenäläisiä ja 1,2 % saksalaisia. Kaupunkiväestön osuus on 64,8 %.
Piirin kautta kulkee Moskovan ja Vorkutan välinen rautatie, josta Mikunissa haarautuvat radat Syktyvkariin ja Koslaniin. Mikunin kautta kulkee myös öljy- ja kaasujohto. Taloudellisesti merkittävintä on puunjalostus (vanerin, lastu- ja kuitulevyn tuotanto).
Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Vperjod (”Eteenpäin”).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ust-Vymin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Inta •
Ižma •
Knjažpogost •
Koigorodok •
Kortkeros •
Petšora •
Priluzje •
Sosnogorsk •
Syktyvdin •
Syktyvkar •
Sysola •
Troitsko-Petšorsk •
Udora •
Uhta •
Usinsk •
Ust-Kulom •
Ust-Tsilm •
Ust-Vym •
Vorkuta •
Vuktyl
Ustjužnan piiri

Ustjužnan piiri Vologdan alueen kartalla.
Kartta piirin kuntarajoista.
Ustjužnan piiri (ven. У́стюженский райо́н, Ustjuženski raion) on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 600 neliökilometriä. Asukkaita on 19 700 henkeä (vuonna 2010).
Ustjužnan piiri sijaitsee Vologdan alueen lounaisosassa. Se rajoittuu lännessä Tšagodoštšan, pohjoisessa Babajevon ja Kaduin ja idässä Tšerepovetsin piireihin sekä kaakossa Tverin ja lounaassa Novgorodin alueisiin. Seudun halki virtaa Rybinskin tekojärveen laskeva Mologajoki.
Piirin hallinnollinen keskus on Ustjužnan kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Lentjevo, Mezga (keskuspaikka Dolotskoje), Modno, Nikiforovo (Danilovskoje), Nikola, Posjolok imeni Željabova, Sošnevo (Sobolevo), Ustjužnan maalaiskunta (Ustjužna) ja Zalesje (Maloje Vosnoje). Kaupunkiväestön osuus on 49,1 %.
Seudun kautta kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen maantie. Piirissä on elintarvike- ja metsäteollisuutta sekä maatalousyrityksiä. Nähtävyyksiin kuuluvat Batjuškovin kartano Danilovskojen kylässä ja Kazanin kirkko Ustjužnassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ustjužnan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Ustjužnan piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Babajevo •
Babuškin •
Belozersk •
Grjazovets •
Harovsk •
Kadui •
Kirillov •
Kitšmengski Gorodok •
Mežduretšje •
Nikolsk •
Njuksenitsa •
Šeksna •
Sjamža •
Sokol •
Tarnogski Gorodok •
Totma •
Tšagodoštša •
Tšerepovets •
Tšerepovets •
Ustjužna •
Ust-Kubinskoje •
Vašk •
Veliki Ustjug •
Verhovažje •
Vologda •
Vologda •
Vožega •
Vytegra