stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Krasnojarsk
Talous

Kaupungissa on laivanrakennus-, kone-, puunjalostus-, nahka-, kemian- ja elintarviketeollisuutta. Lisäksi tuotetaan alumiinia. Kaupungin läheisyydessä Jeniseissä on suuri vesivoimala, joka on yksi maailman suurimmista. Toisen maailmansodan aikana kaupunkiin siirrettiin runsaasti teollisuutta Neuvostoliiton Euroopan puolisilta alueilta.
Krasnojarskin vesivoimala.
Matkustajaliikenteen jokisatama.
Kauppakeskus Planeta.
Liikenne

Krasnojarskin rautatieasema on tärkeä asema Siperian radalla, runsas 4 050 kilometriä Moskovasta itään. Kaupungissa on myös jokisatama, ja sen läheisyydessä sijaitsee Jemeljanovon lentoasema. Kaupungissa on rakenteilla metrolähde?.
Opetus ja tutkimus

Krasnojarskissa toimii vuonna 2006 perustettu Siperian federaatioyliopisto, joka syntyi, kun yhdistettiin neljä aiempaa suurta korkeakoulua: Krasnojarskin valtionyliopisto, Krasnojarskin teknillinen valtionyliopisto, Krasnojarskin arkkitehtuurin ja rakennustekniikan valtionakatemia sekä Krasnojarskin värimetallien ja kullan valtionyliopisto.
Krasnojarskiin perustettiin Novosibirskin yliopiston haaraosasto vuonna 1963, ja se itsenäistyi 1969 Krasnojarskin valtionyliopistoksi. Lisäksi kaupungissa toimii Sukatševin metsäinstituutti ja Venäjän tiedeakatemian osastoja.
Historia

Krasnojarsk on perustettu 1628 kasakka Andrei Dubenskoin johdolla rajalinnoitukseksi Katša- ja Jeniseijokien yhtymäkohtaan.
Vuosina 1735–1741 tiet yhdistivät kaupungin läheisiin Atšinskiin ja Kanskiin ja siten muuhun Venäjään.selvennä 1800-luvun kaupunki oli Siperian kasakoiden keskus. Kaupungin oikeudet se sai 1822, jolloin siitä tuli Jenisein kuvernementin hallintokeskus. Kaupunki oli syrjäisen sijaintinsa vuoksi myös poliittisista syistä karkotettujen sijoituspaikka.
Vuonna 1749 löydettiin kaupungin eteläpuolelta 680 kilon painoinen meteoriitti, joka tuotiin 1772 kaupunkiin tutkittavaksi saksalaisen Peter Simon Pallasin johdolla. Meteoriitista tuli ensimmäinen hapolla etsattu, ja G. Thomson löysi siitä Widmanstättenin kuviot. Sen mukaan nimettiin myös pallasiitti.
Siperian radan valmistuminen 1895 ja kultalöydöt vaikuttivat suuresti kaupungin kasvuun. Siitä tuli Krasnojarskin aluepiirin hallinnollinen keskus 1934. Stalinin kaudella kaupungin lähellä oli suuri vankileiri.
Vuonna 1964 valmistui Jeniseihin 30 kilometriä Krasnojarskista pohjoiseen Krasnojarskin vesivoimalaitos. Voimalaitospato loi jokeen 200 kilometriä pitkän jäätymättömän alueen ('polynja'), joka muutti aluetta kosteammaksi ja lämpimämmäksi.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ja yksityistämisen aikana 1990-luvulla suuri osa kaupungin teollisuutta meni konkurssiin tai päätyi epämääräisten liikemiesten käsiin. Liikemies Anatoli Bykov menetti alumiinisulattamon omistuksen, kun hänet tuomittiin liikemieskumppaninsa murhasta. Alumiinisulattamo ja voimalaitos ovat nykyisin Oleg Deripaskan RusAlin ja RusHydron omistuksessa.
Krasnojarsk kuvituksena 10 ruplan setelissä.
Urheilu

Krasnojarskilainen jääpalloseura Jenisei on yksi Neuvostoliiton menestyneimmistä jääpalloseuroista, se voitti 11 kertaa maan mestaruuden vuosina 1980-1991. Nykyisin Jenisei pelaa Venäjän jääpallon superliigassa.
Kaupungissa on samannimiset jalkapalloseura FC Jenisei Krasnoyarsk sekä koripalloseura BK Jenisei Krasnojarsk, joka pelaa koripalloa maan pääsarjassa.
Kirkolliset olot

Krasnojarskissa on Inkerin kirkon Siperian rovastikuntaan kuuluva seurakunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krasnojarsk Wikimedia Commonsissa
Krasnojarskin kaupunginhallinnon sivusto (venäjäksi) (englanniksi) (saksaksi)
Krasnojarskin paikallisuutisia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Krasnojarskin aluepiirin piirijako
Kaupunkipiirit:


Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk
Piirit:


Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
Krasnojarskin vaakuna vuodelta 1804.
Jääkiekon SM-liigakausi 1992–1993

| Jääkiekon SM-liigakausi 1992–1993 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Runkosarjan voittaja:  TPS
Mestari:  TPS
Toinen sija:  HPK
Kolmas sija:  JyP HT
Pistepörssin voittaja:  Esa Keskinen, TPS
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  German Titov, TPS
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1991–1992 :  1993–1994 → 
Kausi 1992–1993 oli jääkiekon SM-liigan 18. kausi. Mestaruuden voitti Turun Palloseura. Toiseksi tuli Hämeenlinnan Pallokerho ja kolmanneksi JyP HT. Kaudella oli ensimmäistä kertaa käytössä pudotuspelijärjestelmä, jossa pudotuspeleihin pääsi mukaan kahdeksan joukkuetta. Runkosarjan pistepörssin voitti Esa Keskinen ja pudotuspelien pistepörssin German Titov.
Pudotuspelien avauskierroksella koettiin kauden suurin yllätys, kun hallitseva mestari Jokerit putosi suoraan kolmessa ottelussa 7:nneksi runkosarjassa sijoittuneelle Porin Ässille.
Runkosarja

|  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  TPS | 48 | 28 | 8 | 12 | 178 | 138 | +40 | 64 |
|  Jokerit | 48 | 28 | 7 | 13 | 185 | 133 | +52 | 63 |
|  HIFK | 48 | 25 | 6 | 17 | 168 | 160 | +8 | 56 |
|  HPK | 48 | 25 | 4 | 19 | 178 | 137 | +41 | 54 |
|  Lukko | 48 | 23 | 8 | 17 | 165 | 138 | +27 | 54 |
|  JyP HT | 48 | 25 | 4 | 19 | 171 | 146 | +25 | 54 |
|  Ässät | 48 | 22 | 8 | 18 | 180 | 152 | +28 | 52 |
|  Ilves | 48 | 20 | 8 | 20 | 150 | 155 | -5 | 48 |
|  Tappara | 48 | 19 | 8 | 21 | 172 | 155 | +17 | 46 |
|  KalPa | 48 | 15 | 5 | 26 | 159 | 185 | -26 | 39 |
|  K-Espoo | 48 | 12 | 7 | 29 | 122 | 194 | -72 | 31 |
|  Reipas Lahti | 48 | 6 | 3 | 39 | 125 | 260 | -135 | 15 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| JyP HT–Ässät |
| --- | --- | --- | --- |
| JyP HT | Ässät | 4–3 |  |
JyP HT voitti pronssia.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| TPS–HPK |
| --- | --- | --- | --- |
| TPS | HPK | 9–3 |  |
| HPK | TPS | 6–5 |  |
| TPS | HPK | 3–2 |  |
| HPK | TPS | 1–3 |  |

TPS mestariksi voitoin 3–1.
Lopputulos

TPS
HPK
JyP HT
Ässät
Jokerit
HIFK
Lukko
Ilves
Tappara
KalPa
K-Espoo
Reipas Lahti
Liigakarsinnat

|  | O | V | T | H | P |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Reipas | 6 | 4 | 1 | 1 | 9 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| KooKoo | 6 | 4 | 0 | 2 | 8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| TuTo | 6 | 2 | 0 | 4 | 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| JoKP | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Reipas Lahti säilyi SM-liigassa.
Palkitut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| palkinto | ansio | voittaja | joukkue |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Seppo Mäkelä | – |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Janne Rautavuori | – |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Vladimir Jurzinov | TPS |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | kauden tulokas |  Ville Peltonen | HIFK |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Timo Lehkonen | HPK |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Esa Keskinen | TPS |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Erik Hämäläinen | Jokerit |
| Matti Keinonen -palkinto | tehopelaaja |  Erik Hämäläinen | Jokerit |
| Aarne Honkavaara -palkinto | paras maalintekijä |  Tomáš Kapusta | HPK |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | pistepörssin voittaja |  Esa Keskinen | TPS |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | TPS | – |
| Kanada-malja | Suomen mestari | TPS | – |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Ilves | – |
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: TPS-HPK-finaalit 1993 (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Mulatti

Homem Mulato (Albert Eckhoutin maalaus 1600-luvulta).
Mulatti on vanhentunut tai halventava nimitys kaukasoidin ja negridin jälkeläisestä. Sanan alkuperän uskotaan olevan peräisin espanjan muulia merkitsevästä sanasta mula, joka alkujaan tarkoittaa yleisesti mitä tahansa hybridiä.lähde?
Ihonväri on polygeeninen ominaisuus. Kahden ihonväriltään äärimuodon (musta ja valkoinen) jälkeläisen ihonväri on lähes poikkeuksetta täsmälleen keskiarvo tummanruskean negridin ja vaaleanpunertavan europidin ihonväreistä, sillä polygeenisessä periytymisessä mikään geeni tai alleeli ei ole toiseen nähden dominoiva, vaan vaikutus on summautuvaa. Kun kaksi ääripään tyyppiä lisääntyy keskenään, syntyy yksilöitä, jotka edustavat keskiarvotyyppiä.
Mulatin ja valkoihoisen jälkeläinen on tertseroni, ja tertseronin sekä europidin jälkeläinen kvarteroni. Näiden ryhmien ihonväri sen sijaan vaihtelee suuresti. Tämä aiheutuu siitä, että ihonväriin vaikuttavia geenejä on ainakin neljä.
Varsinkin väestökirjanpidossa mulateiksi lasketaan monissa maissa muun muassa myös tertseronit ja kvarteronit. Latinalaisessa Amerikassa mulatit muodostavat valtaosan väestöstä Dominikaanisessa tasavallassa (73 %) ja Kuubassa (51 %lähde?). Muita merkittäviä mulattiväestönosuuksia on Brasiliassa (noin 38 %), Kolumbiassa (14 %) ja Panamassa (14 %). Meksikossa ja Hondurasissa mulatit ja jopa täysveriset negridit luokitellaan yleisesti mestitseiksi, vaikka sana varsinaisesti tarkoittaa europidin ja intiaanin jälkeläistä.lähde?
Haitissa mulatit, jotka siellä olivat pääasiassa ranskalaisten kartanonherrojen ja mustien sisäorjatyttöjen jälkeläisiä, muodostivat itsenäistymisen jälkeen eräänlaisen eliittiryhmän, joka kohteli erittäin huonosti alempina pitämiään mustia maatyöläisorjien jälkeläisiä. Tästä tilanteesta johtui lopulta maaorjasukua olleen lääkäri François Duvalierin valtaannousu, joka lopulta suistui terroriin koska mulattieliitti ei hevin suostunut luopumaan etuoikeuksistaan.lähde?
Rodulliseen perimään perustuvina nämä luokittelevat termit koetaan usein loukkaaviksi, etenkin niiden rasistisen historian vuoksi. Erityisesti Yhdysvalloissa tertseronin ja kvarteronin kaltaisia termejä käytettiin historiallisesti määrittämään, kuinka paljon negridiperimä oli ”puhdistunut” ja montako sukupolvea vielä tarvittiin, ennen kuin jälkeläisten voitiin katsoa olevan ”riittävän valkoisia” tullakseen luokitelluiksi valkoihoisiksi edes teoriassa. Rajapyykkien saavuttaminen ei ollut tae orjuudesta vapautumiselle, ja eräiden luokitusten mukaan valkoihoisuutta ei voitu koskaan saavuttaa. Termiin mulatti liitettiin 1700-luvun lopulla myös väitteitä hedelmättömyydestä ja mahdollisten jälkeläisten elinkelvottomuudesta tukemaan ja oikeuttamaan rotuerottelua sekä todistamaan musta- ja valkoihoisten ihmisten kuulumisesta eri lajeihin. Vastakkaisista todisteista ja argumenteista huolimatta näillä teorioilla oli Yhdysvalloissa runsaasti kannatusta vielä 1900-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mulatti Wikimedia Commonsissa
Mighty Mikko: A Book of Finnish Fairy Tales and Folk Tales

Kirjan kuvitusta. "Syöjätär lumoaa Kertun"
Mighty Mikko: A Book of Finnish Fairy Tales and Folk Tales on yhdysvaltalaisen Parker Fillmoren vuonna 1922 julkaisema suomalaisia kansansatuja sisältävä kokoelma. Kokoelman sadut perustuvat Eero Salmelaisen vuonna 1852 julkaisemaan teokseen Suomen Kansan satuja ja tarinoita.
Parker Fillmore keräsi teoksen materiaalin yhteistyössä suomenkielisen ystävänsä Lydia Tulosen kanssa. Fillmore ei pyrkinyt kääntämään satuja sanatarkasti, vaan muokkasi ne englanninkieliselle yleisölle sopivammiksi. Teoksen kuvituksesta vastasi Jay Van Everen, joka loi kirjaan useita kokosivun puupiirroksia sekä koristeellisia kuvituksia.
Sisältö

Teos sisältää kaksitoista suomalaisiin kansansatuihin perustuvaa tarinaa. Viimeisenä on sadan sivun mittainen "Mikko the Fox: A Nursery Epic in Sixteen Adventures". Tarinat pohjautuvat Salmelaisen keräämiin kansansatuihin eri puolilta Suomea.
Sisältö > Keskeiset tarinat

"The True Bride" (perustuu satuun "Merestä-nousija-neito")
"Mighty Mikko" (perustuu satuun "Madon linna")
"The Three Barrels" (muunnelma Siniparran tarinasta)
"The Little Sister" (sisältää viittauksia suomalaiseen saunaperinteeseen ja Syöjättäreen)
"Log" (lyhennetty versio sadusta "Leppäpölkky eli Sininen risti")
"The Partners" (tarina ketun ja suden välisestä kiistasta)
Tyyli ja muokkaukset

Fillmore muokkasi satuja merkittävästi alkuperäisistä versioista, pyrkien tekemään niistä lapsille sopivia. Esimerkiksi "Log"-sadussa monipäisen hirviön alkuperäinen uhkaava repliikki "Huh-huu! ohan täällä ihmisen veri haisee; jopa tääll' on miehen luita syödäkseni" on muutettu muotoon "Fee, fi, fo, fum! I smell a Finn! Yum! Yum!".
Fillmoren mukaan tarinoiden hahmot kuvastavat "tavallisia suomalaisia talonpoikia" ja ovat luonteeltaan "joskus typeriä, usein tylsiä, usein huvittavia ja aina hyvin inhimillisiä".
Finlands Svenska Gymnastikförbund

| Finlands Svenska Gymnastikförbund |
| --- | --- |

Laji:  voimistelu
Tyyppi:  kansallinen lajiliitto
Toimialue:  Suomi
Lyhenne:  FSG
Perustettu:  – SNLL: 1896 – Lajiliitto: 1921
Päämaja:  Valimotie 10 Helsinki
Puheenjohtaja:  Elin Blomqvist
Toiminnanjohtaja:  Anna Wahren
Jäsenyydet:   Finlands Svenska Idrott 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finlands Svenska Gymnastikförbund (lyh. FSG) on voimistelun Suomen ruotsinkielinen kattojärjestö. Järjestön toiminnan tarkoitus on levittää tietoa ja herättää kiinnostusta voimisteluun ja liikuntakasvatukseen. Järjestö on perustettu vuonna 1896. Järjestöön kuuluu 13 560 jäsentä ja 42 jäsenyhdistystä.
Historia

Kaksikielinen Suomen Naisten Liikuntakasvatusliitto (SNLL) perustettiin vuonna 1896 maan ensimmäiseksi voimistelun ja urheilun keskusjärjestöksi. Vuonna 1917 liitto jaettiin kielellisistä syistä suomenkieliseen ja ruotsinkieliseen jaostoon. Jaostoista tuli itsenäisiä liittoja vuonna 1921, jolloin ruotsinkielinen otti nimekseen Svenskt förbund för fysisk fostran för Finlands kvinnor, vuodesta 1937 alkaen Finlands svenska kvinnogymnastikförbund. Vuonna 1981 liiton nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa, kun vuodesta 1951 omassa liitossaan toimineet suomenruotsalaiset miesten voimisteluseurat liittyivät yhteiseen liittoon.
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteereistä ja puhemiehistä

Tämä on luettelo Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteereistä sekä puhemiehistä. Luettelossa on otettu huomioon myös ne pääsihteerit tai puhemiehet ennen Kiinan kansantasavallan perustamista vuodesta 1949 alkaen. Kiinan kommunistinen puolue perustettiin vuonna 1921.
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskusviraston sihteeri  (1921–1922)

| Järjestys | Sihteeri (Syntynyt-Kuollut) | Sihteeri (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Chen Duxiu  (1879–1942) | 1. heinäkuuta 1921 - 10. heinäkuuta 1922 | I (1921)  II (1922) |  |  |
virka lakkautettu
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean puheenjohtaja  (1922–1925)

| Järjestys | Puheenjohtaja (Syntynyt-Kuollut) | Puheenjohtaja (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Chen Duxiu (1879–1942) | kesäkuu 1922 - tammikuu 1925 | II (1922)  III (1923)  IV (1925) |  |  |
virka lakkautettu vuoteen 1945 saakka
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri   (1925–1943)

| Järjestys | Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) | Pääsihteeri (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Chen Duxiu (1879–1942) | tammikuu 1925 - 7. elokuuta 1927 | IV (1925) |  |  |
| 2 |  | Xiang Zhongfa  (1880–1931) | helmikuu 1928 - 24. kesäkuuta 1931 | V (1927) VI (1928) |  |  |
| 3 |  | Bo Gu  (1907–1946) | syyskuu 1931 - tammikuu 1935 | Zunyi kokous (1935) |  |  |
| 4 |  | Zhang Wentian  (1900–1976) | tammikuu  1935 - 20. maaliskuuta 1943 | Zunyi kokous (1935) |  |  |
virka lakkautettu vuoteen 1982 saakka
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskuspolitburon puhemies  (1943–1969)

| Järjestys | Puhemies (Syntynyt-Kuollut) | Puhemies (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mao Zedong (1893–1976) | 20. maaliskuuta 1943 - 24. huhtikuuta 1969 | VII (1945) VIII (1956) Lushan (1959) IX (1969) |  |  |
virka lakkautettu
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean puhemies (1945–1982)

| Järjestys | Puhemies (Syntynyt-Kuollut) | Puhemies (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 |  | Mao Zedong (1893–1976) | 19. kesäkuuta  1945 - 9. syyskuuta 1976 | VII (1945) VIII (1956) Lushan (1959) IX (1969) X (1973) |  |  |
| 3 |  | Hua Guofeng (1921–2008) | 7- lokakuuta 1976 - 28. kesäkuuta 1981 | XI (1977) II täysistunto (1978) |  |  |
| 3 |  | Hu Yaobang (1915–1989) | 28. kesäkuuta 1981 - 11. syyskuuta 1982 | XII (1982) |  |  |
virka lakkautettu
Luettelo Kiinan kommunistisen puolueen  johtajista > Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri (1982–nykyaika)

| Järjestys | Pääsihteeri  (Syntynyt-Kuollut) | Pääsihteeri  (Syntynyt-Kuollut) | Virka-kausi | Puoluekokous |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 |  | Hu Yaobang  (1915–1989) | 11. syyskuuta 1982 -  15. tammikuuta 1987 | XII  (1982) |
| 6 |  | Zhao Ziyang  (1919–2005) | 15. tammikuuta  1987 -  23. kesäkuuta 1989 | XIII (1987) |
| 7 |  | Jiang Zemin  (1926–2022) | 23. kesäkuuta  1989 -  15. marraskuuta 2002 | XIV (1992) XV (1997) XVI (2002) |
| 8 |  | Hu Jintao  (s. 1942) | 15. marraskuuta  2002 -  15. marraskuuta 2012 | XVI (2002) XVII (2007) XVIII (2012) |
| 9 |  | Xi Jinping  (s. 1953) | 15. marraskuuta  2012 - virassa | XVIII (2012) XIX (2017) |
Hilkka Pietilä

Hilkka Pietilä
Hilkka Maijaliisa Pietilä (13. maaliskuuta 1931 Kiikka – 18. joulukuuta 2016 Helsinki) oli Suomen YK-liiton pääsihteeri 1963–1990. Hän kirjoitti muun muassa kehityskysymyksistä, ihmisoikeuksista, rauhankulttuurista, naisten oikeuksista ja taloudesta.
Elämä ja ura

Pietilän vanhemmat olivat maanviljelijä Viljo Nikolai Pietilä ja Alli Maria Jutila. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1950 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1956.
Työuransa Pietilä aloitti Suomen Sähkölaitosyhdistyksen Sähköviesti-lehdessä, jonka toimittajana hän työskenteli 1955–1958. Hän teki muun muassa hunajasta ja maitojauheen käytöstä kotitaloudellisia havaintoesityksiä Suomen ensimmäiseen televisiokanavaan, TES-TV:hen.lähde?
Vuosina 1958–1963 Pietilä toimi Maito ja Terveys -yhdistyksen toiminnanjohtajana, minkä jälkeen hän teki pitkän uran YK-liiton pääsihteerinä vuosina 1963–1990. Jäätyään pois YK-liitosta hän toimi vapaana tutkijana, kirjailijana ja aktivistina.
Pietilä oli Keskustapuolueen eduskuntavaaliehdokas vuosina 1966, 1970 ja 1983. Pietilälle myönnettiin Oulun yliopiston kasvatustieteiden kunniatohtorin arvonimi vuonna 2002 ja Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kunniatohtorin arvonimi vuonna 2011. Hän sai Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon 2003.
Pietilä kuoli pitkän sairauden jälkeen palvelukodissa Helsingin Laajasalossa.
Näkemyksiä

Pietilä puhui kansalaispalkasta jo vuonna 1981 teoksessaan Ihmisen puolustus. Hän kehitteli feministis-ekologista talousmallia osin yhdessä Kyösti Pulliaisen kanssa. Mallissa taloutta tarkastellaan kokonaisuutena, johon kuuluvat teollis-kaupallisen talouden lisäksi koti- ja viljelytalous. Pietilä arvosteli perinteistä taloustutkimusta, joka jätti huomioimatta markkinoiden ulkopuolella tehtävän työn, kuten palkattoman kotityön ja järjestötyön.
Pietilän mukaan rahatalouden tulisi toimia vain pehmeän sektorin toimintojen tukena. Näin se palvelisi todellisia inhimillisiä ja yhteiskunnallisia tarpeita ja turvaisi ihmisarvoiset olot kaikille ihmisille maailmassa. Viljelytaloudessa tavoitteena tulisi olla luonnonmukainen kestävyys ja valtioiden omavaraisuus.
Pietilä kannatti kansainvälisen kaupan ja maailmantalouden ohjailemista hallituksenvälisillä päätöksillä. Valtioiden tulisi vähentää riippuvuuttaan ulkomaankaupasta ja kilpailukyvystä. Pietilä vastustikin Suomen liittymistä Euroopan unioniin, sillä katsoi EU:n toimivan liiaksi kaupan ja kulutuksen ehdoilla.
Teokset

Engendering the global agenda the story of women and the United Nations, NGLS, 2002
Ihmisen puolustus, WSOY, 1981
& Jeanne Vickers, Making women matter the role of the United Nations, Zed Book, 1990 (uud. p. 1994)
Mikä meitä yhdistää ihmisyys ja perusarvot, PS-kustannus, 2003
Naiset ja YK vuosikymmenien menestystarina, Suomen UNIFEM, 2001 (2. uud. p. 2006)
Naiset, kehitys, rauha YK 50 vuotta naisten asialla, Ulkoasiainministeriö, 1995
Näkymätön näkyväksi naiset ja YK, Sosiaali- ja terveysministeriö, 1991
Silmät auki Eurooppaan tietoa ja pohdiskelua Euroopan yhdentymisestä, Kääntöpiiri, 1992 (2. uus. p. 	1993)
Syö elääksesi, Otava, 1963
UNDP YK:n kehitysyhteistyön sydän, Suomen YK-liitto, 1985
Vallan vaihto naisen ajatuksia politiikasta, taloudesta ja tulevaisuudesta, WSOY, 1988
Aiheesta muualla

Hilkka Pietilän kotisivut.
YK-liiton entinen pääsihteeri Hilkka Pietilä on kuollut. Kotimaa, Yle Uutiset, Yleisradio.
Kansallisarkisto: Hilkka Pietilän arkisto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Muut:  IdRef