stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanshin Tigers

| Hanshin Tigers |
| --- | --- |

Perustettu:  1935
Kotiareena:  Hanshin Kōshien -stadion
Kapasiteetti:  43 508
Paikkakunta:  Nishinomiya, Hyōgon prefektuuri, Japani
Värit:                
Lajit:  baseball
Omistajat:  Hanshin-rautatiet
Mestaruudet:  Japan Series: 1 Central League: 5
Hanshin Tigers (jap. 阪神タイガース, Hanshin Taigāsu) on japanilainen baseballseura Nishinomiyasta, Hyōgon prefektuurista. Se on perustettu vuonna 1935, ja pelaa Nippon Professional Baseball -liigan Central Leaguessa.
Hanshin Tigers on Japanin toiseksi vanhin baseball-joukkue. Nimensä ja värinsä joukkue on saanut MLB:n Detroit Tigersin mukaan .
Kotiottelunsa Tigers pelaa 43 508 -paikkaisella Hanshin Kōshien -stadionilla. Seuran omistaa rautatieyhtiö Hanshin-rautatiet, jonka nimi on myös joukkueen nimenä japanilaisen tavan mukaisesti.
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivu.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Hiroo Kanamori

Hiroo Kanamori vuonna 2022.
Hiroo Kanamori (jap. 金森 博雄, Kanamori Hiroo, s. 17. lokakuuta, 1936) on japanilainen seismologi, joka teki merkittävää työtä maanjäristysten fysiikan ja tektonisen prosessin ymmärtämisen hyväksi. Hänen näkyvin panostuksena on momenttimagnitudi jota käytetään maanjäristysten suhteellisen voimakkuuden mittaamiseen.
Aiheesta muualla

Kanamori's biography and citation for the AGU Bucher Medal (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID  zbMATH 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Yomiuri Giants

| Yomiuri Giants |
| --- | --- |

Perustettu:  1934
Kotiareena:  Tokyo Dome
Kapasiteetti:  46 000
Paikkakunta:  Bunkyō, Tokio, Japani
Värit:                
Lajit:  baseball
Omistajat:  Yomiuri Group
Mestaruudet:  Japan Series: 22 Central League: 36
Yomiuri Giants (jap. 読売ジャイアンツ, Yomiuri Jaiantsu) on japanilainen baseballseura Bunkyōsta, Tokiosta. Se on perustettu vuonna 1934, ja pelaa Nippon Professional Baseball -liigan Central Leaguessa.
Giants on Japanin vanhin ja menestynein baseballjoukkue. Se on voittanut Japan Seriesin yhteensä 22 kertaa. Nimensä ja värinsä joukkue on saanut MLB:n New York Giantsin mukaan (nykyään San Francisco Giants).
Kotiottelunsa Giants pelaa 46 000 -paikkaisessa Tokyo Domessa. Seuran omistaa mediayhtiö Yomiuri Group, jonka nimi on myös joukkueen nimenä japanilaisen tavan mukaisesti. Ajoittain länsimaisessa mediassa joukkueeseen viitataan virheellisesti nimellä Tokyo Giants.
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivu, viitattu 8.2.2020 (japaniksi).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Yrjö V

| Yrjö V |
| --- | --- |
 Yrjö V vuonna 1923
Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas Intian keisari
Valtakausi:  6. toukokuuta 1910 – 20. tammikuuta 1936
Kruunajaiset:  22. kesäkuuta 1911
Edeltäjä:  Edvard VII
Seuraaja:  Edvard VIII

Syntynyt:  3. kesäkuuta 1865 Marlborough House, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut:  20. tammikuuta 1936 (70 vuotta) Sandringham House, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Hautapaikka:  St. George's Chapel, Windsorin linna
Puoliso:  Kuningatar Mary (vih. 1893)
Lapset:   Edvard VIII  Yrjö VI  Prinsessa Mary  Prinssi Henry  Prinssi George  Prinssi John 
Koko nimi:  George Frederick Ernest Albert
Suku:   Windsor (vuodesta 1917)  Saksi-Coburg-Gotha (vuoteen 1917) 
Isä:  Edvard VII
Äiti:  Kuningatar Alexandra
Nimikirjoitus:  
Yrjö V (George Frederick Ernest Albert); (3. heinäkuuta 1865 – 20. tammikuuta 1936) oli Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kuningas, Intian keisari ja Britannian siirtomaiden valtionpäämies vuosina 1910–1936.
Hän oli Saksi-Coburg-Gotha-suvun viimeinen brittiläinen monarkki, joka vaihtoi ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917 saksalaisperäisen suvun nimen brittiläisemmäksi Windsoriksi.
Suku ja koulutus

Isoäitinsä kuningatar Viktorian hallituskaudella syntynyt Yrjö oli Walesin prinssi Albert Edwardin ja prinsessa Alexandran toiseksi vanhin poika ja kolmas Britannian valtaistuimen perimysjärjestyksessä isänsä ja vanhemman veljensä prinssi Albert Victorin jälkeen. Yrjö V muistutti ulkonäöltään paljon serkkuaan Venäjän keisari Nikolai II:ta.
Vuosina 1877–1892 Yrjö palveli kuninkaallisen laivaston palveluksessa, kunnes hänen vanhempi veljensä kuoli alkuvuodesta 1892. Se teki hänestä kruununperijän. Kuningatar Viktorian kuoltua vuonna 1901 Yrjön isästä tuli Britannian monarkki nimellä Edvard VII ja Yrjöstä tehtiin Walesin prinssi. Hänestä tuli kuningas isänsä kuoltua vuonna 1910.
Hallitsijana

Yrjön hallituskaudella nousi puheenaiheeksi sosialismi, kommunismi, fasismi, irlantilainen tasavaltalaisuus ja Intian itsenäisyysliike, jotka kaikki muuttivat radikaalisti Brittiläisen imperiumin poliittista maisemaa, joka itse saavutti alueellisen huippunsa 1920-luvun alussa. Ensimmäisen maailmansodan (1914–1918) seurauksena hänen serkkujensa Nikolai II:n ja Vilhelm II:n valtakunnat kaatuivat samalla kun Brittiläinen imperiumi laajeni. Vuonna 1917 Yrjö V vaihtoi kuninkaallisen perheen nimen Saksi-Coburg-Gothasta Windsoriksi, saksalaisvastaisen mielipiteen seurauksena.
Yrjö V aloitti vuonna 1932 nykyaikaan jatkuneen monarkin pitämän joulupäivän radiopuheen perinteen.
Yrjö kärsi tupakointiin liittyvistä terveysongelmista suuren osan loppuhallituskautensa ajan. Hänen kuoltuaan tammikuussa 1936 hänen seuraajakseen tuli hänen vanhin poikansa Edvard VIII. Edvard luopui kruunusta saman vuoden joulukuussa, ja hänen seuraajakseen tuli hänen nuorempi veljensä Albert, joka otti käyttöön hallitsijanimen Yrjö VI.
Avioliitto ja jälkeläiset

Hän oli naimisissa vuodesta 1893 lähtien Mary Teckin kanssa, ja heille syntyi kuusi lasta.
Yrjö V:n kuudenneksi vanhin lapsi prinssi John oli ilmeisesti autistinen ja hän sai toistuvia epileptisiä kohtauksia, joista yhteen hän myös kuoli vain 13-vuotiaana.
| Nimi | Syntyi | Kuoli | Puoliso |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuningas Edvard VIII, myöhemmin Windsorin herttua | 23. kesäkuuta 1894 | 28. toukokuuta 1972 | Wallis Simpson (1896–1986); ei lapsia |
| Kuningas Yrjö VI | 14. joulukuuta 1895 | 6. helmikuuta 1952 | Lady Elizabeth Bowes-Lyon (1900–2002); kaksi lasta |
| Prinsessa Mary | 25. huhtikuuta 1897 | 28. maaliskuuta 1965 | Henry Lascelles, Harewoodin 6. jaarli (1882–1947); kaksi lasta |
| Prinssi Henry, Gloucesterin herttua | 31. maaliskuuta 1900 | 10. kesäkuuta 1974 | Lady Alice Montagu-Douglas-Scott (1901–2004); kaksi lasta |
| Prinssi George, Kentin herttua | 20. joulukuuta 1902 | 25. elokuuta 1942 | Prinsessa Marina (1906–1968); kolme lasta |
| Prinssi John | 12. heinäkuuta 1905 | 18. tammikuuta 1919 |  |
Kunnianosoituksia > Brittiläiset

Sukkanauharitarikunta (1884)
Ohdakkeen ritarikunta (1893)
Royal Victorian Order (1897)
Pyhän Patrikin ritarikunta (1897)
Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta (1901)
Imperial Service Order (1903)
Intian tähden ritarikunta (1905)
Intian keisarikunnan ritarikunta (1905)
Brittiläisen imperiumin ritarikunta (1917, perustaja)
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Elefanttiritarikunta (Tanska, 1885)
Kaarle III:n ritarikunta (Espanja, 1888)
Mustan kotkan ritarikunta (Saksa)
Punaisen kotkan ritarikunta (Saksa)
Württembergin kruunun ritarikunta (Württemberg)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta (Italia, 1892)
Kultainen talja (Espanja, 1893)
Pyhän Andreaksen ritarikunta (Venäjä, 1893)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (Venäjä, 1893)
Valkoisen kotkan ritarikunta (Venäjä, 1893)
Pyhän Annan ritarikunta (Venäjä, 1893)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta (Venäjä, 1893)
Chakri-dynastian ritarikunta (Siam, 1897)
Hohenzollernin perheen ritarikunta (Preussi)
Krysanteemiritarikunta (Japani, 1911)
Pyhän Tapanin ritarikunta (Itävalta-Unkari, 1902)
Kunnialegioona (Ranska, 1903)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja, 1906)
Osmanin ritarikunta (Osmanien valtakunta)
Muhammad Alin ritarikunta (Egypti)
Vapaudenristi (Viro, 1929)
Siirtomaaimperiumin ritarikunta (Portugali, 1934)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yrjö V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Edvard VII | Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas 1910–1936 | Seuraaja: Edvard VIII |
| n k Britannian hallitsijat |
| --- | --- |
 Anna  Yrjö I  Yrjö II  Yrjö III  Yrjö IV  Vilhelm IV  Viktoria  Edvard VII  Yrjö V  Edvard VIII  Yrjö VI  Elisabet II  Charles III 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Kai Antturi

| Kai Antturi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1926 Hyvinkää
Kuollut: 26. elokuuta 2009 (83 vuotta) Helsinki
Ammatti:  saarnaaja, toimittaja
Vanhemmat:  Einar Antturi (aik. Granberg) Lempi Antturi (os. Elomaa)
Puoliso:  Sisko Antturi (os. Ikonen)
Lapset:  Arto Antturi
Kai Antturi (22. maaliskuuta 1926 Hyvinkää – 26. elokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen helluntaiherätykseen lukeutuva saarnaaja ja toimittaja. Kai Antturi toimi Helsingin Saalem-seurakunnan saarnaajana vuodesta 1951 alkaen ja seurakunnan johtajana vuosina 1971–1989. Hän oli perustamassa kristilliseen lähetystyöhön keskittyvää radioasemaa IBRA-radiota ja Suomen ensimmäistä kristillistä kirjakauppaa. Työuransa aikana hän toimi useissa toimituksellisissa tehtävissä, muiden muassa Hyvä Sanoma- ja Vastaus -lehtien päätoimittajana.
Hänen saarnojaan on julkaistu teoksessa Kai Antturi - Sanan mies (Aikamedia 2003). Kai Antturi - rakentaja (Aikamedia 2008) on Markku Vuorisen kirjoittama elämäkertateos.
Elämänvaiheet > Lapsuus

Kai Antturi syntyi Hyvinkäällä, missä hänen isänsä, rakennusmestari Einar Granberg hoiti rautatieaseman vieressä sijainnutta, sisariensa omistamaa matkustajakotia. Perhe muutti Helsinkiin, ensin Konstantininkadulle (nyk. Meritullinkatu) ja sitten Vänrikki Stoolin kadulle, vuonna 1928. Perheeseen kuuluivat Kain lisäksi sisarukset Anna-Liisa (s. 1925), Kirsti (s. 1928), Seppo (s. 1932) ja Marjatta (s. 1935) sekä äiti Lempi Bertta Katariina o.s. Elomaa. Vuonna 1935 Einar Granberg päätti muuttaa sukunimensä Antturiksi. Antturin tila oli Einar Granbergin äidin, Charlotta Löfgrenin kotitila Nurmijärvellä. Perheen äiti, Lempi Antturi koki hengellisen uudistumisen englantilaisen Smith Wigglesworthin kokouksissa 1930-luvun alussa ja liittyi Helsingin Saalem-seurakuntaan. Äidin ratkaisulla oli merkittävä vaikutus koko perheeseen ja lapsien elämänuraan.
Elämänvaiheet > Opinnot

Koulunsa Kai Antturi kävi Helsingin normaalilyseossa. Jatkosodan aikana perhe muutti Turkuun, missä Einar Antturi toimi laivastoasemalla rakennusmestarina. Kai Antturi kirjoitti ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta 1945, opiskeli sen jälkeen piirustusta ja työskenteli lyhyen aikaa arkkitehtitoimistossa. Muutettuaan takaisin Helsinkiin hän opiskeli yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1948−51.
Elämänvaiheet > Saarnaajana ja seurakunnan johtajana

Muut urasuunnitelmat saivat kuitenkin jäädä, kun Helsingin Saalem-seurakunnan johtaja Eino I. Manninen kutsui Antturin apulaisekseen vuonna 1951. Kai Antturi toimi avustavana saarnaajana vuoteen 1971 asti jatkaen sitten seurakunnan johtajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1989. Antturin aikana Helsingin Saalem-seurakunta rakennutti uuden rukoushuoneen, Saalem-temppelin, Näkinkuja 3:een Hakaniemeen. Rakennus valmistui 1977.
Elämänvaiheet > Perhe-elämä

Antturi avioitui vuonna 1958 Sisko Johanna Ikosen (s. 1935) kanssa. Heille syntyi kuusi lasta, Eero, Arto, Lena, Kaisa, Susanna ja Juha sekä 18 lastenlasta. Lapsista toiseksi vanhin, Arto Kai Antturi (s. 1961), on luterilainen pappi ja Helsingin Pitäjänmäen seurakunnan entinen kirkkoherra.
Elämänvaiheet > Vuosikymmenten työ

Antturi vaikutti vuosikymmenien ajan useiden helluntaiherätyksen yhdistyksien hallituksissa sekä kirkkojen välisissä toimikunnissa. Erityisen lähellä hänen sydäntään oli kristillinen media. Hän oli 1960-luvulla perustamassa Kristillinen kirjallisuuden seuraa ja Helsingin Kristillistä kirjakauppaa. Hän toimi maailmanlaajuista medialähetystoimintaa harjoittavan Hyvän Sanoman Radio ry:n (nyk. Avainmedia Lähetysjärjestö ry) hallituksen puheenjohtajana yli kahdenkymmenen vuoden ajan vuoteen 1999 saakka.
Antturi toimi kristillisen kustannusliikkeen Ristin Voitto ry:n (sittemmin Aikamedia Oy) hallituksen puheenjohtajana 1988−92 ja Hyvä Sanoma -lehden päätoimittajana 1989−92.
Antturi oli mukana maailmanlaajuisen helluntaiherätyksen toiminnassa kuuluen Helluntaiherätyksen maailmankonferenssin johtokuntaan 1982−98 ja Pentecostal European Fellowshipin päätoimikuntaan 1970−1996.
Sananjulistajana ja seminaaripuhujana Antturi vieraili eri puolilla Suomea sekä kaikkiaan 34 maassa. Hän oli ahkera kristillisiin lehtiin kirjoittaja ja häneltä ilmestyi useita kirjoja. Yhtenä Suomen kristillisen elämän keskeisenä vaikuttajana ja sananjulistajana hän oli tunnettu ja pidetty laajalti oman hengellisen liikkeensä ulkopuolellakin eri kirkkojen piirissä.
Aiheesta muualla

Kai Antturin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Vuorinen, Markku: Kai Antturi - rakentaja.  Aikamedia, 2008.
Smith Wigglesworth -sivut
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
Luettelo Boeing 737:n onnettomuuksista

China Airlinesin lento 120 tuhoutui tulipalossa Okinawan lentoasemalla vuonna 2007. Kukaan ei kuollut onnettomuudessa.
Boeing 737 on Boeingin vuonna 1967 esittelemä kaksimoottorinen lyhyiden ja keskipitkien matkojen kapearunkoinen matkustajalentokone. Sitä on syyskuuhun 2018 mennessä valmistettu 10 271 kappaletta.
Valmistetuista koneista 209 eli noin 2,0 prosenttia on lokakuuhun 2018 mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa ja terroriteoissa. Vertailu muihin konetyyppeihin on vaikeaa, sillä yhtä pitkään ja yhtä laajasti käytössä olleita konetyyppejä ei juuri ole. Kenties lähimmäs pääsee Douglas DC-9 ja sen jatkokehityksenä syntyneet MD-80, MD-90 ja Boeing 717. Niitä valmistettiin vuosina 1965–2006 yhteensä 2 350 kappaletta, joista noin 6,2 prosenttia menetettiin onnettomuuksissa. Boeing 737:n pääkilpailijalla, Airbus A320 -sarjalla, vastaava osuus on vain noin 0,5 prosenttia. Se kuitenkin lensi ensilentonsa vuonna 1987, 20 vuotta Boeing 737:n jälkeen.
Boeing 737:n toistaiseksi pahin onnettomuus sattui 29. lokakuuta 2018, kun Lion Airin lento 610 syöksyi Jaavanmereen pian lähdettyään Jakartasta. Koneen korkeus alkoi lentoonlähdön jälkeen heitellä, minkä jälkeen kone lähti syöksyyn. Lennolla oli 189 ihmistä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki onnettomuudet ja muut tapahtumat, jotka ovat johtaneet koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen. Lisäksi artikkelin lopussa on listattu muita huomattavia onnettomuuksia, joissa osallisena ollut lentokone ei tuhoutunut. Listassa ovat onnettomuudet, joissa tuli kuolonuhreja, sekä kaappaukset, joissa kuoli vähintään yksi muu henkilö kuin kaappari.
Muita huomattavia onnettomuuksia

Onnettomuudet ja muut tapahtumat, joissa lentokone ei ole tuhoutunut, mutta joissa kuoli vähintään yksi henkilö. Lisäksi listassa ovat kaappaukset, joissa kuoli kaappareiden lisäksi vähintään yksi henkilö.
| Päivämäärä | Paikka | Lentoyhtiö | Versio | Rekisteri | Uhrit/ Koneessa olleet | Lyhyt kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19720705 5.7.1972 |  San Fransisco | Pacific Southwest Airlines | 737-200 | tuntematon | 003 3/86 | Pacific Southwest Airlinesin lennon 710 kaappasi kaksi miestä, jotka vaativat 800 000 dollaria ja pääsyä Neuvostoliittoon. Viranomaiset nousivat koneeseen ja ampuivat molempia kuolettavasti. Myös yksi matkustaja sai surmansa ammuskelussa. |  |
| 19731217 17.12.1973 |  Rooma | Lufthansa | 737-100 | D-ABEY | 001 1/19 | Viisi terroristia tunkeutui Fiumicinon lentoaseman terminaaliin. He ampuivat vartijan ja kaappasivat koneen. He lensivät Kuwaitiin ja antautuivat siellä seuraavana päivänä. |  |
| 19731013 13.10.1973 |  Salalah | Lufthansa | 737-200C | D-ABCE | 004 4/91 | Neljä terroristia kaappasi Lufthansan lennon 181 Palma de Mallorcasta Frankfurtiin. Kone lensi Rooman, Larnakan, Bahrainin ja Dubain kautta Salalahiin, jossa kapteeni ammuttiin. Kone jatkoi Somalian Mogadishuun, jossa kommandojoukot nousivat koneeseen ja ampuivat kolme kaapparia. |  |
| 19880929 29.9.1988 |  Goiânia | VASP | 737-300 | PP-SNT | 001 1/98 | Ohjaamoon tunkeutui mies, joka ampui perämiehen, kun tämä yritti pysäyttää häntä. Lento laskeutui Goiâniaan, jossa kaappari saatiin taltutettua. |  |
| 20051208 8.12.2005 |  Chicago | Southwest Airlines | 737-700 | N471WN | 001 0+1/103 | Southwest Airlinesin lennon 1248 kapteeni keskittyi automaattijarrun toimintaan niin, että unohti käynnistää suihkujarrut. Perämies käynnisti ne ja molemmat jarruttivat täydellä teholla, mutta konetta ei saatu pysähtymään kiitotiellä. Se kulki aitojen läpi maantielle ja osui autoihin surmaten yhdessä autoista olleen kuusivuotiaan pojan. |  |
| 20151213 23.12.2015 |  Istanbul | Pegasus Airlines | 737-800 | TC-CPV | 001 0+1/? | Kurdistanin vapauden haukat ampui lentoasemalle kranaatteja vaurioittaen Boeing 737:ää ja kahta muuta konetta. Yksi kenttätyöntekijä kuoli. |  |
| 20181120 20.11.2018 |  Moskova | Aeroflot | 737-800 |  ? | 001 0+1/? | Aeroflotin lento 2112 törmäsi lentoon lähtiessään kiitotiellä olleeseen mieheen, joka sai surmansa. |  |
Michael Ballhaus

| Michael Ballhaus |
| --- | --- |
 Michael Ballhaus vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1935 Berliini
Kuollut: 12. huhtikuuta 2017 (81 vuotta) Berliini
Ammatti:  Kuvaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michael Ballhaus (5. elokuuta 1935 Berliini – 12. huhtikuuta 2017 Berliini) oli saksalainen elokuvaaja. Ballhaus kuoli yöllä 11.–12.4.2017.
Ballhaus kuvasi yhteensä 15 Rainer Werner Fassbinderin elokuvaa. Ensimmäinen Ballhausin kuvaama amerikkalainen elokuva oli riippumattoman elokuvan mestarin John Saylesin Baby It’s You (1983). Martin Scorsese pestasi Ballhausin kuvaamaan komediansa Illasta aamuun (1985). Siitä alkoi yhteistyö, johon kuului seitsemän elokuvaa. Ballhausin kuvaamista gangsterielokuva Mafiaveljet (1990) kuuluu ohjaajansa parhaisiin. Scorsesen Gangs of New York (2002) toi Ballhausille yhden hänen kolmesta Oscar-ehdokkuudestaan; muut ehdokkuudet tulivat elokuvista Broadcast News – suora lähetys (1987) ja Loistavat Bakerin pojat (1989).
Tyrväntö

| Tyrväntö> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Hattula ja Valkeakoski |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°09′14″N, 24°20′08″E
Lääni:  Hämeen lääni
Kuntanumero:  860
Hallinnollinen keskus:  Suotaala
Perustettu:  
– emäpitäjä:  Hattula
Liitetty:  1971
– kuntiin:  Hattula
Pinta-ala:   km²   (1.1.1970)
– maa:  91,8 km²
Väkiluku:  1 683   (31.12.1969)
– väestötiheys:  17,46 as./km²
Tyrväntö (ruotsiksi myös Tyrvändö) on Hämeen läänissä sijainnut entinen Suomen kunta. Tyrväntö liitettiin vuonna 1971 Hattulaan, joka on nykyisin Kanta-Hämettä. Vuonna 1978 Tyrvännön pohjoisosa liitettiin Valkeakoskeen, joka on tänä päivänä Pirkanmaata. Vanajaveteen pistävällä Tyrvännön niemellä sijaitsee Lepaan puutarhaoppilaitos ja useita ammattiyhdistysten sekä yksityisten kesähuviloita.
Tyrvännön suurin taajama on Lepaa, jossa sijaitsee Lepaan puutarhamuseo, Lepaa Golf, Lepaan viinitila sekä Hämeen ammattikorkeakoulun ja Hämeen ammatti-instituutin Lepaan puutarha-alan yksikkö. Kuntakeskus taas oli Suotaalassa, jossa myös Tyrvännön kirkko sijaitsee. Lähellä sitä on entinen Liikeliiton loma- ja kurssikeskus hotelli Petäys,, joka suljettiin 2023.
Tyrvännön naapurikunnat olivat Hattula, Hauho, Pälkäne ja Sääksmäki.
Tyrvännön vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1960.
Tyrvännön itäosan kautta kulki aikanaan valtatie 3, kunnes uusi tieyhteys Hämeenlinnasta Tampereelle valmistui 1960-luvulla ja vanha valtatie numeroitiin seututieksi 305. Entinen valtatie on rakennettu uudelleen ja on nykyisin kantatie 57.
Kylät

Anomaa, Haukila, Lahdentaka, Lepaa, Lusi, Monaala, Monittula, Mäenpää, Mälkiäinen, Retula, Suontaka, Suotaala, Tykölä, Uskila (Uskela) ja Vanajaniemi.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Tyrvännössä oli yksi taajama: Lepaa, jossa oli 301 asukasta. Vuoden 1970 väestönlaskennassa, Hattulan kuntaliitoksen yhteydessä sitä ei luokiteltu enää taajamaksi, mutta nykyisin se lasketaan jälleen taajamaksi.
Historia > Esihistoria

Vanhimmat merkit asutuksesta ovat kiven työstämisestä kertovia kvartsinsiruja jotka ovat löytyneet Monittulan kylän alueelta. Nykykäsityksen mukaan ihminen on toiminut kivikaudella koko Tyrvännön alueella. Vanhimmat kivikautiset esineet edustavat noin 4200 eaa. päättynyttä Suomusjärven kulttuuria. Kivikautiset löydöt painottuvat alueen itäiseen osaan ja Lusinlahden ympäristöön. Löydetyt esineet ovat olleet luukaapimia ja kivikirveitä. Varhaisimmat asukkaat olivat metsästäjiä ja kalastajia.
Vuosina 3000–2500 eaa. vasarakirveskulttuuri levisi Tyrväntöön. Samalla tuli oletettavasti uusi elinkeino, karjanhoito. Vasarakirveslöydöt painottuvat nekin alueen itäpuolelle Anomaahan, ja Tyrväntö sijaitsi vasarakirveskulttuurin vaikutusalueen pohjoisrajalla.
Maanviljelyn tiedetään alkaneen laajemmin noin 1500 eaa. pronssikauden alussa. Vanhimmat merkit maanviljelystä löytyvät Retulansaaresta. Retulansaaren hautakummut ovat tätä seuranneilta vuosisadoilta. Tyrvännössä sijaitsee kolme Suomen seitsemästä tunnetusta, rautakautisena pidetystä miekanhiontakivestä.
Nykyisen kaltaisten kylien ja pysyvän asutuksen katsotaan muotoutuneen noin vuonna 500. Keskeiset kylät ovat ilmeisesti saaneet alkunsa viimeistään viikinkiajalla, noin vuonna 800–900. Vuoden 1000 aikaan Tyrvännössä on ollut todennäköisesti noin 100 asukasta, eli alue on ollut suhteellisen tiheästi asuttu. Tämän jälkeen väkiluvun kehitys taantui mahdollisesti sotien takia.
Tyrvännön alueesta käytettiin aikoinaan nimeä Kulsiala ja tämän epäillään johtuneen palvontamenoissa käytettyä astiaa tarkoittaneesta nimestä.
Vuonna 1968 Suontaan kylästä löytyi yksi Suomen komeimmista rautakautisista miekoista. Suontaan miekka on noin vuodelta 1030 ja sen haltijan epäillään olleen naispuolinen. Aikakausi oli erityisen rauhaton, sillä Hämeeseen suuntautui hyökkäyksiä sekä Novgorodin että Ruotsin suunnasta.