stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martti Piha

Martti Valdemar Piha (21. lokakuuta 1916 Punkalaidun – 7. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja sanoittaja. Hän käytti salanimiä Paul Lupano, Timo Vuori, Timo Wuori, Valdemar, Waldemar ja Wald. Piha. Tunnetuin hänen säveltämänsä ja sanoittamansa laulu on "Iltanuotiolla", jonka hän teki vuonna 1957 Punaisen Ristin nuorisoleiriä varten. Hän sävelsi myös iskelmiä, kuten Veikko Tuomen menestyslevyksi nousseen valssin "Lehdetön puu". Piha oli koulutukseltaan insinööri ja toimi pitkään Pohjoismainen Sähkö Oy:n musiikkiosaston johtajana ja levytuottaja-levytyspäällikkönä.
Martti Pihan veli oli säveltäjä ja musiikinopettaja Tuure Helmeri Piha (17. kesäkuuta 1909, Punkalaidun − 2003), joka toimi musiikin lehtorina mm. Raahen ja Oulun seminaareissa sekä kuorojen ja orkesterien johtajana. Helmeri Piha sävelsi lähinnä laulumusiikkia, sekä kuoro- että yksinlauluja. Hän sai musiikkineuvoksen arvonimen vuonna 1979.
Martti ja Helmeri Pihan veljiä olivat metsähallituksen pääjohtaja Antero Piha, biokemisti Sakari Piha ja liiketaloustieteen professori Kalevi Piha.
Aiheesta muualla

Pomus.net
Otavan musiikkitieto (toimittanut Keijo Virtamo), 1987
Mengerin lause

Verkkoteoriassa Mengerin lause on äärellisten suuntaamattomien verkkojen yhtenäisyyttä koskeva lause. Lauseen todisti Karl Menger vuonna 1927 ja yleisti lauseen myöhemmin maksimivirtaus minimileikkaus -lauseeksi.
Olkoon G äärellinen suuntaamaton verkko ja x ja y G:n kaksi solmua, joiden välillä ei ole särmää. Tällöin x:n ja y:n minimaalinen särmäleikkaus (minimimäärä särmiä, jotka poistamalla x ja y kuuluvat verkon eri komponentteihin) on yhtä suuri kuin maksimimäärä pareittaisia särmäriippumattomia polkuja x:stä y:hyn.
Maximilian Schell

Maximilian Schell
Maximilian Schell (8. joulukuuta 1930 Wien – 1. helmikuuta 2014 Innsbruck) oli itävaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Schell syntyi Wienissä ja vietti lapsuutensa Sveitsissä Zürichissä. Myös hänen edesmennyt vanhempi siskonsa Maria Schell oli näyttelijä.
Schell aloitti 1952 Baselin teatterissa näyttelijänä, ohjaajana ja dramaturgina. Teatteriuran ohella hän teki runsaasti rooleja elokuvassa. Hollywoodissa hän teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1958. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin parhaan miespääosan Oscar roolista historiallisessa elokuvassa Nürnbergin tuomio.Sam Peckinpahin 1977 ohjaamassa Rautaristi-elokuvassa Maximilian Schell näyttelee aristokraattista kapteeni Stranskyä,jonka pakkomielteenä on saada Rautaristi sodasta Saksan itärintamalla .Stranskyn nimityksen esteenä on kuitenkin joukkueenjohtaja,kersantti Rolf Steiner,joka ei kuitenkaan tule elokuvan alussa toimeen kapteeni Stranskyn kanssa,ja jopa halveksii Stranskyä,heittäen oman Rautaristinsä Stranskyn eteen.
Schell oli naimisissa Natasha Andreitšenkon kanssa, ja he saivat vuonna 1989 tyttären. Schell kärsi diabeteksesta ja sairastui vuonna 2000 vakavasti akuuttiin haimatulehdukseen.[lähde? ] Hän menehtyi oltuaan hoidettavana keuhkokuumeen takia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maximilian Schell Wikimedia Commonsissa
Maximilian Schell Elonetissä.
Maximilian Schell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Menger

Menger on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anton Menger (1841–1906), itävaltalainen taloustieteilijä ja kirjailija
Carl Menger (1840–1921), itävaltalainen taloustieteilijä
Karl Menger (1902–1985), itävaltalais-yhdysvaltalainen matemaatikko, Mengerin lauseen keksijä
Mengerin lause on Karl Mengerin todistama verkkoteorian lause.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Menger”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Magotti

| Magotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Alaheimo::  Marakattiapinat Cercopithecinae
Suku::  Makakit Macaca
Laji::  sylvanus
Kaksiosainen nimi
 Macaca sylvanus  (Linnaeus, 1758) 
 Magotin levinneisyysalue
Katso myös
   Magotti Wikispeciesissä   Magotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Magotti eli berberiapina (Macaca sylvanus) on Pohjois-Afrikassa Marokossa ja Algeriassa, sekä Euroopan puolella Gibraltarilla tavattava makakien sukuun kuuluva kädellinen. Magotti on ainut Aasian ulkopuolella tavattava makaki ja Saharan pohjoispuolisen Afrikan ainut kädellinen.
Aikanaan lajia on tavattu nykyistä suuremmassa osassa Pohjois-Afrikkaa, jossa sitä nykyisin tavataan laikuttain etenkin vuoristoalueilla. Gibraltarin kanta polveutuu ihmisen tuomista yksilöistä, mutta jääkausien välillä lajia tavattiin Euroopassa myös luonnostaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt magotin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Sitä uhkaa etenkin elinympäristöjen häviäminen, sekä esimerkiksi laiton lemmikkikauppa.
Taksonomia ja evoluutio

Magotti on monotyyppinen laji, eli sitä ei jaeta edelleen omiin alalajeihinsa. Geneettisesti Aasiassa tavattaviin makakilajeihin nähden magotti muodostaa oman sisarryhmänsä. Se on myös ainoa Aasian ulkopuolella tavattava makaki. Lajin sisällä geneettinen muuntelu on suurempaa Algeriassa, kuin Marokossa. Lajin diploidin kromosomien määrä on 2n=42.
Fossiililöytöjenperusteella lajin tiedetään esiintyneen myös Euroopassa jääkausien välisenä aikana. Nykyisin Euroopan puolella Gibraltarilla esiintyvät kannat ovat kuitenkin perimänsä perusteella perua ihmisen tuomista yksilöistä Marokon ja Algerian alueelta.
Koko ja ulkonäkö

Magotti on apinaksi keskikokoinen ja ruumiin rakenteeltaan raskastekoinen. Urokset ovat naaraita kookkaampia. Naaraat ovat noin 68 % urosten painosta. Urosten ruumiin pituus on 605–653 mm ja paino 10–18 kg. Naaraiden ruumiin pituus on 540–566 mm ja paino 8–12 kg. Koko ei vaihtele merkittävästi maantieteellisesti. Turkki on uroksilla ja naarailla samanvärinen. Väritys vaihtelee selkäpuolella ruskeankeltaisesta kullankeltaiseen ja mustaan. Vatsapuolella väritys on vaaleampaa ja karvoitus ohuempaa. Naamassa on ohutta karvoitusta ja naaman pigmentti on vaaleaa. Syntyessään magotit ovat aikuisia mustempia. Niiden turkki alkaa rusketa 45 päivän iässä. Aikuisen värityksen ne saavat noin 145 päivän ikäisenä. Marokosta tunnetaan joitakin väritykseltään erytristisiä (punertavia) yksilöjä. Häntä on hyvin lyhyt ja saattaa puuttua kokonaan.
Levinneisyys ja elinympäristö

Magotin luonnollinen levinneisyysalue käsittää osia Algeriasta ja Marokosta. Aikanaan lajia on tavattu laajemmin koko Pohjois-Afrikassa. Vielä historiallisena aikana sitä esiintyi myös Tunisiassa ja Libyasa. Ihmisen mukana levinneenä magotteja tavataan myös Gibraltarilla Euroopassa. Esihistoriallisesti niitä on esiintynyt Euroopan eteläosissa myös luonnostaan. Magotti on ainut Afrikassa Saharan pohjoispuolella tavattava kädellinen ja ainut Aasian ulkopuolella tavattava makaki.
Nykyinen levinneisyysalue on laikuttainen. Marokossa magotteja tavataan Rifin vuoristoalueella maan pohjoisosassa, sekä Keski- ja Korkea-Atlaksella maan keskiosassa. Algeriassa lajia tavataan Tell-Atlaksella maan pohjoisosassa. Lajia esiintyy aina 2 600 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Lajin elinympäristö käsittää setri- ja tammimetsiä vuoristoalueilla, rannikkojen pensaikkoalueita, sekä liikalaidunnettuja kivikoita. Usein lajin elinympäristö rajoittuu ihmisen takia hankalakulkuiseen maastoon. Lajin elinympäristössä kasvaa esimerkiksi atlassetriä, tammea Quercus canariensis, korkkitammea, rautatammea, pyreneittentammea ja algerianpihtaa. Kaikki lajin esiintymisalueet sisältävät tammia, mutta kannat ovat tihempiä myös setrejä kasvavilla alueilla. Kallioilla ja rotkoilla on pensaskasvillisuutta. Matalammilla alueilla kesät ovat tyypillisesti kuumia ja kuivia. Korkeat seudut ovat sateisempia ja kylmempiä. Osalla alueista sataa myös lunta ja maahan muodostuu lumipeitettä. Lämpötilat voivat paikoitellen tippua -18 °C-asteeseen ja kesäisin nousta yli 30 °C-asteeseen.
Elintavat

Magotti on päiväeläin. Se viettää osan aikana puissa, sekä osan maassa. Maassa liikutaan päivisin. Suurin osa valoisasta ajasta käytetään maassa. Yöt nukutaan puissa. Puihin kiivetään myös vaaran uhatessa. Magotit liikkuvat laumoina, joiden keskikoko on 27,1 yksilöä. Ryhmien keskikoko vaihtelee alueittain. Pienimpiin ryhmiin kuuluu noin 7 yksilöä ja suurimpiin 88. Tavallisesti ryhmään kuuluu suurin piirtein yhtä paljon uroksia ja naaraita. Uroksia on vain hieman vähemmän. Ryhmät liikkuvat kotialueella, jotka voivat olla päällekkäisiä.
Magottinaaraiden kuukautiskierto kestää keskimäärin 32 päivää. Menstruaatio kestää keskimäärin 4 päivää. Luonnossa parittelu tapahtuu syyskuun ja huhtikuun välillä. Lisääntymisaikana naaraiden sukuelinten ympäristön iho paisuu ja muuttuu usein väritykseltään sinertävänharmaaksi. Tiineys kestää noin 165 päivää. Poikasia syntyy tavallisesti kerrallaan yksi. Kaksosten määrä on 0,8 %. Uroksia syntyy hieman verran naaraita enemmän. Emo imettää poikastaan vuoden tai jopa kauemmin. Poikanen alkaa kuitenkin kokeilla myös kiinteämpää ravintoa noin 45 päivän iässä. Naaraista tulee sukukypsiä 4,5-vuotiaina. Uroksista tulee sukukypsiä 5-7-vuotiaina. Vanhimmat tunnetut yksilöt ovat eläneet luonnossa noin 30-vuotiaiksi.
Magotti on kaikkiruokainen, mutta ravinto painottuu kasveihin. Ravinnoksi käytettyjä kasvilajeja on monia. Marokon Rifillä niitä on laskettu 100 ja Algerian Kabyliassa 130.  Molemmilla paikoilla ravinnoksi käytettyjen kasvilajien määrä on noin puolet alueen koko kasvilajistosta. Kasveista ravinnoksi käytetään kukkia, hedelmiä, siemeniä, lehtiä, kaarnaa, juuria ja mukuloita. Niiden välinen osuus ravinnosta voi vaihdella alueittain. Kasvien lisäksi ravintoon voi kuulua sieniä, jäkäliä, sammalia ja eläimiä. Ravinnoksi käytetyt eläimet ovat esimerkiksi etanoja, matoja, heinäsirkkoja, skorpioneja, hämähäkkejä, tuhatjalkaisia, termiittejä, kovakuoriaisia, perhosia, muurahaisia ja nuijapäitä. Joidenkin magottien tiedetään jahtaavan ja pyydystävän lintuja, oravia (Sciurus vulgaris) ja kaniineja (Oryctolagus cuniculus), mutta tiettävästi ne eivät syö niitä kiinni saadessaan. Vettä magotit voivat saada myös syömällä lunta.
Magottien petoeläimiin lukeutuvat todennäköisesti suurikokoiset petolinnut. Maakotkan (Aquila chrysaetos) havaitseminen johtaa hälytysääniin. Hälytysääni annetaan myös koirista. Sen sijaan kettu (Vulpes vulpes) tai susisakaali (Canis lupaster) Historiallisesti lajia on tavattu samalla alueella leopardin (Panthera pardus) ja leijonan (Panthera leo) kanssa. Ne lienevät myös saalistaneen magotteja. Kannat ovat yleensä suhteellisen terveitä. Myös vammautumiset ovat harvinaisia. Gibraltarilla kannoissa on kuitenkin esiintynyt esimerkiksi gastroenteriittia ja virusperäistä keuhkokuumetta ilmeisesti suuremman kannan tiheyden takia.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt magotin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Kantojen koon uskotaan olevan laskussa. Vuonna 2013 luonnonvaraisen kannan kooksi arvioitiin 5 000–6 000 yksilöä. Gibraltarilla kannan kokoa ylläpidetään noin 300 yksilössä.
Merkittävin uhka lajille on sen elinympäristön häviäminen. Lajin asuttamia metsiä ovat hävittäneet esimerkiksi puuteollisuus, metsän raivaaminen viljelyalueeksi, sekä lampaiden ja vuohien ylilaidunnus. Magotit saattavat syödä ihmisten viljelmillä, mikä on johtanut konflikteihin ihmisten kanssa. Huomattavan uhan muodostaa myös laiton lemmikkikauppa.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Algeriassa hajanaisten kantojen välille on pyritty muodostamaan ekologisia käytäviä. Monet Algerian levinneisyysalueet ovat kansallispuistojen alueella. Marokossa suojelutoimia on tehty yhdessä paikallisten järjestöjen ja yhteisöjen kanssa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Magotti (berberiapina) (Macaca sylvanus)
iNaturalist: Magotti (Macaca sylvanus)
ITIS: Macaca sylvanus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Macaca sylvanus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Macaca sylvanus, Barbary macaque (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Macaca sylvanus (englanniksi)
Kallo.
Naama lähikuvassa.
Magotti Azroussa Marokossa.
Magotteja Gibraltarilla.
Apostoli Tuomaan koulukunta

Syyrialais-egyptiläinen gnostilaisuus
Setiläisyys
Tuomaskristityt
Valentinolaisuus
Basilidelaisuus
Persialainen gnostilaisuus
Mandealaisuus
Manikealaisuus
Kristillisen gnostilaisuuden isät
Simon Magus
Kerinthos
Markion
Valentinos
Muita ryhmiä
Ofiitit
Barbelo-gnostikot
Kainiitit
Karpokratiaanit
Paulikiaanit
Bogomiilit
Kataarit
Gnostilaisuuden lähteet
Nag Hammadin kirjasto
Codex Tchacos
Muuta
Gnosis
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Apostoli Tuomaan koulukunnalla viitataan syyrialaisiin kristillisiin lahkoihin, jotka kunnioittivat apostoli Tuomasta Jeesuksen hengellisenä kaksosena ja salaisten opetusten haltijana, ja tuottivat muun muassa Tuomaan evankeliumin ja Tuomas Kilvoittelijan kirjan. Historioitsijat eivät ole yksimielisiä tällaisten lahkojen olemassaolosta, mutta joidenkin näkemysten mukaan kyseessä olisivat olleet gnostilaiset kristityt.
Gnostilaisia Tuomaan seuraajia ei tule sekoittaa Intian tuomaskristillisyyteen, joka koostuu useasta kirkkokunnasta, joista osa kuuluu katoliseen, osa orientaaliortodoksiseen ja osa Assyrian kirkkoon.
Nykyään Yhdysvalloissa ja Kanadassa vaikuttaa nykyajan gnostilaisuutta edustava Thomasine Church, joka oman ilmoituksensa mukaan jatkaa apostoli Tuomaan koulukunnan perinteitä ja lukee koulukunnan kirjoitukset kaanoniinsa.
Tuomaskirjallisuutta

Tuomaan evankeliumi
Tuomas Kilvoittelijan kirja
Tuomaan teot ja Helmihymni
Keskustelu Vapahtajan kanssa
Kirjallisuus

Neroth van Vogelpoel, Alex C. J.: "The Gospels of John and Thomas: In Conflict, but Not Incompatible[vanhentunut linkki]". Religious Studies 250: Gnosticism, 2004.
Meng Wanzhou

Meng Wanzhou (myös Cathy Meng ja Sabrina Meng) on kiinalainen Huawein talousjohtaja. Hän on Huawein perustajan Ren Zhengfein tytär, josta on kaavailtu isänsä seuraajaa. Meng aloitti Huaweissa 1993. Hän valmistui Huazhongin teknillisestä yliopistosta 1998 ja työskenteli aiemmin rahoitusalalla. Hän on kuulunut yhtiön johtokuntaan vuodesta 2011.
Meng pidätettiin joulukuussa 2018 Kanadassa Yhdysvaltojen pyynnöstä. Syy pidätykseen on Yhdysvaltojen Iranille määräämien talouspakotteiden rikkominen. Hänet vapautettiin takuita vastaan.
Meerbusch

| Meerbusch |
| --- | --- |
 St. Nikolauksen kirkko Meerbuschin Osterathissa.
 vaakuna
 Meerbusch
 Koordinaatit: 51°16′N, 6°40′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Düsseldorf
Piirikunta:  Rhein-Kreis Neuss
Hallinto:  
 – Pormestari:  Christian Bommers (CDU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  64,39 km²
Korkeus:  29–42 m
Väkiluku (31.12.2022):  57 422
 – Väestötiheys:  892 as./km²
 
 www.meerbusch.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meerbusch on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Sitä rajaavat Duisburgin, Düsseldorfin, Kaarstin, Krefeldin, Neussin ja Willichin kaupungit. Vuoden 2022 lopussa Meerbuschin asukasluku oli 57 422. Sen pinta-ala on 64,39 neliökilometriä ja asukastiheys 892 as./km². Kaupunki on jaettu kahdeksaan eri kaupunginosaan.
Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan kuuluva Meerbuschin kaupunki muodostettiin vuonna 1970 liittämällä yhteen Büderichin, Osterathin, Lank-Latumin, Ossum-Bösinghovenin, Strümpin, Langst-Kierstin, Nierstin ja Ilverichin kunnat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meerbusch Wikimedia Commonsissa
Meerbuschin kaupungin viralliset Internet-sivut (saksaksi)
Mjud Metšev

Mjud Marijevitš Metšev (ven. Мюд Мари́евич Ме́чев) (31. elokuuta 1929 – 27. syyskuuta 2018 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kuvataiteilija, erityisesti taidegraafikko ja akateemikko.
Metševin etunimi on Kansainvälisen nuorison päivän (МЮД) mukaan. Metševin sukunimi ja äidinnimi ovat peräisin äidiltä. Äiti Marija Metševa oli arvostettu naisten oikeuksien esitaistelija. Metševin isä oli taidemaalari Konstantin Pantelejev-Kirejev, joka tuomittiin kansanvihollisena 1936.[lähde? ]
Metšev asui pääosan elämästään Neuvosto-Karjalassa. Hänen huomattavimpia töitään olivat Kalevalan ja Nestorin kronikan kuvittaminen. Metšev on haudattu Kižin saarelle..
Agent Steel

| Agent Steel |
| --- | --- |
 Agent Steel soittamassa Saksassa vuonna 2008. Kuvassa vasemmalta oikealle: Juan Garcia, Robert Gardenas, Bruce Hall ja Rigo Amezcua.
Tiedot
Toiminnassa:  1984–1988, 1999-
Tyylilaji:  speed metal, thrash metal
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  John Cyriis,  laulu   Juan Garcia,  kitara   Bernie Versailles,  kitara   Robert Gardenas,  basso   Rigo Amezcua,  rummut  
Entiset jäsenet:  Bruce Hall   Mark Marshall   Sill Simmons   Silvio Golfetti   Kurt Kilfelt (Kurt Colfelt)   James Murphy   Jay Weslord   George Robb   Michael Zaputil   Richard Bateman   Karlos Medina   Chuck Profus  
Levy-yhtiö:  Combat   Music for Nations   Candlelight   Metal Blade   Scarlet   Mascot Records  
Aiheesta muualla
www.agentsteelonline.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agent Steel on yhdysvaltalainen speed metal/thrash metal -yhtye, jonka perustivat laulaja John Cyriis ja rumpali Chuck Profus vuonna 1984.
Agent Steel toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1988 saakka, jolloin yhtyeen laulaja John Cyriis lopetti yhtyeessä. Yhtye oli siihen mennessä julkaissut kaksi albumia sekä yhden EP:n. Yhtye tunnettiin laulaja John Cyriin korkeaoktaavisesta laulusta sekä heavy metalissa varsin epätavallisista sanoituksista, jotka käsittelivät mm. ufoja sekä salaliittoteorioita.
Yhtye teki paluun vuonna 1998 uuden laulajan Bruce Hallin kanssa ja he julkaisivat albumin Omega Conspiracy (1999). Hall erosi Cyriistä käyttämällä puhtaan laulun lisäksi myös karheampaa vokalisointia. Hänen laulukorkeutensa ei myöskään yltänyt aivan Cyriin tasolle. Musiikki oli myös muuttunut tällä levyllä speed metallista enemmän thrash metallin suuntaan. Vuonna 2001 yhtyeen perustajajäsen Chuck Profus joutui jättämään yhtyeen käsivamman takia. Hänet korvasi Rigo Amezcua. Tällä kokoonpanolla he julkaisivat vielä albumit Order Of The Illuminati (2003) sekä Alienigma (2007).
Huhtikuussa 2010 laulaja Bruce Hall ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Hän kertoi että koki usein soittavansa pelkässä "cover-yhtyeessä" sillä hän ei mielestään kyennyt täyttämään John Cyriin paikkaa yhtyeessä. Toukokuussa yhtye julkaisi kotisivuillaan tiedotteen, jossa se kertoo alkuperäisen laulajan John Cyriin paluusta yhtyeen laulajaksi. Tällä hetkellä yhtye on tekemässä kuudetta studioalbumiaan.
18.-19. syyskuuta 2010 yhtye soitti kaksi keikkaa Japanissa. Tämä oli ensimmäinen kerta yli kahteenkymmeneen vuoteen, kun John Cyriis esiintyi yhtyeessä.
Agent Steel / Masters of Metal / S.E.T.I.

Tällä hetkellä yhtyeen tilanne on epäselvä. Vaikuttaa siltä että John Cyriis olisi jälleen jättänyt yhtyeen. Yhtye on esiintynyt jonkin verran nimellä Masters of Metal, laulajanaan joko Rick Mythiasin tai James Riviera. Toukokuussa 2011 he julkaisivat Rickin kanssa tehdyn kappaleen nimeltä Tomb of Ra. Esittäjäksi mainitaan "Masters of Metal/Agents of Steel. Elokuussa 2011 yhtyeen pitkäaikainen nokkamies Juan Garcia selvensi haastattelussa että jos he esiintyvät John Cyriin kanssa, he käyttävät nimeä Agent Steel. Jos taas laulajana on Rick tai joku muu, niin silloin se on Masters of Metal.
Tilannetta hämmentää entisestään, että Cyriis on eräässä haastattelussa ja toisen yhtyeensä S.E.T.I.:n kotisivuilla väittänyt omistavansa oikeudet Agent Steelin nimeen ja että S.E.T.I. on jatkumoa Agent Steelin perinnölle. 6. joulukuuta 2011 jälkeen S.E.T.I.:n kotisivuilla on ollut teksti "Agent Steel is now S.E.T.I." Cyriis on myös keikkaillut S.E.T.I.:n kanssa soittaen Agent Steelin kappaleita.
Joulukuussa 2011 Agent Steel oli jälleen aktiivinen, joskin Cyriin ja muun yhtyeen välillä oli jotain riitoja. 
Maaliskuussa 2012 ilmoitettiin että Masters of Metallilla soittava kokoonpano on nauhoittamassa albumia. Ei ole vielä tiedossa julkaistaanko albumi Agent Steelin vai Masters of Metallin nimellä.
Jäsenet > Nykyiset

John Cyriis - laulu (1984-1988, 2010-2011?)
Juan Garcia - kitara (1984-1987, 1998-)
Bernie Versailles - kitara (1985-1987, 1998-)
Robert Gardenas - basso (2007-)
Rigo Amezcua - rummut (2001-)
Jäsenet > Entiset

Laulajat
Bruce Hall (1998-2010)
Kitaristit
Mark Marshall (1984)
Sill Simmons (1984)
Silvio Golfetti (1984)
Kurt Kilfelt (Kurt Colfelt) (1984-1985)
James Murphy (1987-1988)
Jay Weslord (1987-1988)
Basistit
Karlos Medina - Bass (1999-2007)
George Robb (1984-1986)
Richard Bateman (1987-1988)
Michael Zaputil (1986-1987, 1998-1999)
Vince Dennis (vain sessio, 1999)
Rumpalit
Chuck Profus (1984-1988, 1998-2001)
Diskografia > Albumit

Skeptics Apocalypse (1985)
Unstoppable Force (1987)
Omega Conspiracy (1999)
Order Of The Illuminati (2003)
Alienigma (2007)
No Other Godz Before Me (2021)
Diskografia > EP:t

Mad Locust Rising (1986)
Diskografia > Demot

144,000 Gone (1984)
Second Demo (1984)
Agents of Steel (1998)
Agents of Steel 1998 demo (1998)
Deny the Poison (1999)
Diskografia > Singlet

Forever Black (2000)
Earth Under Lucifer (2003)
Diskografia > Videoalbumit

Metal Hammer Roadshow 1 (1986)
Mad Locust Rising (1989)
Live at Dynamo Open Air (2005)
Mad Locust Rising: Live at the Hammersmith Odeon June '87 (2007)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Agent Steelin MySpace-sivusto
Agent Steel Encyclopaedia Metallum-sivustolla
Mesikämmekät

| Mesikämmekät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Orchidoideae
Suku::  Mesikämmekät Herminium  L.
Katso myös
   Mesikämmekät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mesikämmekät (Herminium) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Mesikämmekät ovat pienikokoisia, maassa kasvavia kämmeköitä, joilla on vain muutamia lehtiä ja pystyasentoinen kukinto, jonka muodostavat pienet vihreät tai keltaiset kukat. Sukuun kuuluu noin 30 lajia.
Suomessa on aiemmin esiintynyt yksi suvun laji, mesikämmekkä eli lettomesikämmekkä (Herminium monorchis), joka on hävinnyt.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mesikämmekät – Herminium
Matt Prokop

Matt Prokop vuonna 2008.
Matthew "Matt" Prokop (s. 29. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Prokopin tunnetuin rooli on Jimmy Zara High School Musical 3: Senior Year -elokuvassa. Hän on näytellyt myös sivuroolissa Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana.
Aiheesta muualla

Matt Prokop Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Minna Harjuniemi

Minna Harjuniemi on suomalainen teatteriohjaaja.
Harjuniemi valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2002. Hän toimi vuosina 2002–2004 Ylioppilasteatterin taiteellisena johtajana yhdessä Aune Kallisen kanssa. Hän toimi pitkään ohjaajantyön lehtorina Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa.
Ohjauksia

Peripetia (Suomenlinnan Myllysali, 2007)
Giant Leap for Mankind (Circus Maximus, Vaihtolava, 2007)
Hamartia (Helsingin Taiteellinen Teatteri, Suomenlinnan Myllysali, 2006)
Lex Mania (Ylioppilasteatteri, 2004)
Vulgaria (Ylioppilasteatteri, 2003)
Deus Ex Machina (Ylioppilasteatteri, 2003)
Che-ooppera (Ylioppilasteatteri, 2002)