stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itsenäisten maiden alkuperäis- ja heimokansoja koskeva yleissopimus
Historia

Yleissopimus 169 hyväksyttiin ILO:n yleiskokouksessa Genevessä kesäkuussa 1989. Sopimus korvasi ILO:n aiemman yleissopimuksen 107 vuodelta 1957. Entisen yleissopimuksen tavoite oli sulauttaa alkuperäis- ja heimokansat muuhun väestöön, uusi yleissopimus sitä vastoin pyrkii poistamaan sulauttamispyrkimykset sekä edistämään näiden kansojen kulttuurien ja kielten säilymistä.
Europarlamentti hyväksyi 3. heinäkuuta 2018 päätöslauselman, jossa vaadittiin kaikilta EU:n jäsenvaltioilta sopimuksen voimaansaattamista. Parlamentti vaati, että EU varmistaa alkuperäiskansojen oikeuksien kunnioittamisen omassa kauppapolitiikassaan, sijoituksissa ja kehityshankkeissa; että EU varmistaa, että alkuperäiskansat ovat mukana tekemässä päätöksiä, jotka vaikuttavat heihin ja heidän maihinsa; että alkuperäiskansat on otettava mukaan suunnitelmiin, joilla pyritään puuttumaan ilmastonmuutokseen; sekä maailman alkuperäiskansojen oikeuksien täysimääräistä tunnustamista ja kansojen suojelua.
Sopimuksen ratifiointi

| Valtio | Ratifioinut |
| --- | --- |
 Norja: 19.6.1990
 Meksiko: 5.9.1990
 Kolumbia: 7.8.1991
 Bolivia: 11.12.1991
 Costa Rica: 2.4.1993
 Paraguay: 10.8.1993
 Peru: 2.2.1994
 Honduras: 28.3.1995
 Tanska: 22.2.1996
 Guatemala: 5.6.1996
 Alankomaat: 2.2.1998
 Fidži: 3.3.1998
 Ecuador: 15.5.1998
 Argentiina: 3.7.2000
 Venezuela: 22.5.2002
 Dominica: 25.6.2002
 Brasilia: 25.7.2002
 Espanja: 15.2.2007
   Nepal: 14.9.2007
 Chile: 15.9.2008
 Nicaragua: 25.8.2010
 Keski-Afrikan tasavalta: 30.8.2010
 Luxemburg: 5.6.2018
 Saksa: 23.6.2021
Suomen tilanne

Suomi allekirjoitti eli hyväksyi sopimuksen vuonna 1989. Suomessa yleissopimuksen tarkoittamaa alkuperäiskansaa ovat saamelaiset.lähde?
Jyrki Kataisen hallituksen vuonna 2011 laatimassa hallitusohjelmassa oli tavoitteena ihmisoikeussopimuksen ratifioiminen eli voimaansaattaminen. Suomen saamelaiskäräjät osallistui hallitusneuvotteluihin.
Kesäkuussa 2014 Alexander Stubbin hallitus linjasi hallitusohjelmassaan, että sopimus ratifioidaan syksyllä 2014, mikäli hallituksessa saavutetaan yhteisymmärrys saamelaismääritelmästä. Saamelaiskäräjien kokous päätti 30.10.2014 kannattaa Ilo 169 -sopimuksen ratifiointia äänin 14–4. Sen jäsenistä Anu Avaskari ja Pentti Valle jättivät päätökseen eriävän mielipiteen. Ratifiointiesitys jätettiin kuitenkin pöydälle seuraavan hallituksen käsiteltäväksi.
Ihmisoikeusliitto vaati 21. huhtikuuta 2015 uutta pääministeri Juha Sipilää varmistamaan, että sopimus ratifioidaan ja saamelaisten ihmisoikeudet vihdoin turvataan. Se huomautti, että kyseessä on ihmisoikeussopimus, ja että sen toimeenpanon laiminlyöminen on ihmisoikeusongelma.
Juha Sipilän hallituksen hallitusohjelmassa ei mainita sopimusta eikä muitakaan asioita saamelaisten oikeuksista, kulttuurista tai kielten säilymisestä. Heinäkuussa 2018 EU-kansanedustajat vaativat päätöslauselmassa jäsenvaltioita, Suomi mukaan lukien, saattamaan sopimuksen voimaan.
YK:n ihmisoikeuskomitea suositteli huhtikuussa 2021, että Suomi harkitsisi ILO 169 -sopimuksen voimaansaattamista. Voimaansaattamista vaatii myös Saamelaisneuvosto.
Puolueista sopimuksen ratifioisi SKP, RKP, Vihreä liitto ja Vasemmistoliitto. Sen sijaan keskustan, kokoomuksen ja SDP:n edustajat sanoivat puolueidensa kannaksi, että ILO-169-sopimusta ei sillä hetkellä (2013) ollut mahdollista ratifioida, koska puolueet vaativat yksityiskohtien tarkempaa selvittämistä muun muassa saamelaisuuskäsitteen määritelmästä ja heidän asuinalueensa maaoikeuskysymyksissä.
Aiheesta muualla

YLEISSOPIMUS NRO 169: Itsenäisten maiden alkuperäis- ja heimokansat (1989). PDF. Suomen YK-liitto.
Hallituksen esitys eduskunnalle itsenäisten maiden alkuperäis- ja heimokansoja koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä sekä laeiksi yleissopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta ja Metsähallituksesta annetun lain muuttamisesta HE 264/2014 Finlex. Viitattu 25.10.2022.
Ryöstöelokuva

Vuoden 1950 elokuvaa Asfalttiviidakko pidetään yhtenä ensimmäisistä ryöstöelokuvista.
Ryöstöelokuva on rikoselokuvan alalaji, joka keskittyy merkittävän ryöstön suunnitteluun, toteutukseen ja jälkiseurauksiin.
Esimerkkejä ryöstöelokuvista

Asfalttiviidakko (1950)
Rififi (1955)
Peli on menetetty (1956)
Punainen ympyrä (1970)
Pakotie (1972)
Hikinen iltapäivä (1975)
Suurkaupungin hait (1981)
Reservoir Dogs (1992)
Heat – ajojahti (1995)
Ocean's Eleven (2001)
The Town (2010)
Inception (2010)
Baby Driver (2017)
D&D: Honor Among Thieves (2023)
Hyvän historia – Ihmiskunta uudessa valossa

| Hyvän historia – Ihmiskunta uudessa valossa> De meeste mensen deugen |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rutger Bregman
Genre:  tietokirja
Julkaistu:  2019
Suomennos
Suomentaja:  Mari Janatuinen
Kansitaiteilija:  David Mann
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2020
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  441
ISBN:  978-952-300-676-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hyvän historia – Ihmiskunta uudessa valossa (holl.  De meeste mensen deugen) on Rutger Bregmanin menestynyt tietokirja, joka argumentoi pessimististä ja kyynistä ihmiskuvaa vastaan. Kirjan on suomentanut Mari Janatuinen ja julkaissut suomeksi Atena vuonna 2020.
Yhteenveto

Bregman määrittelee kirjassaan uudelleen realistisen ihmiskuvan ja esittää, kuinka erilaiset organisaatiot voidaan suunnitella uudelleen tämän pohjalta paremmiksi. Hän onkin ottanut kirjansa motoksi Anton Tšehovin sanat: ”Ihmisestä tulee parempi, kun näytät hänelle, millainen hän on.”
Yhteenveto > Johdanto

Bregmanin mukaan ihmiset eivät ajaudu kriiseissä paniikkiin ja sekasorron valtaan, vaan katastrofeilla on päinvastoin taipumusta lisätä myötätuntoa ja solidaarisuutta.lähde tarkemmin?
Esipuheessa Bregman viittaa vuonna 1896 ilmestyneeseen, laajalti luettuun Gustave Le Bonin kirjaan Psychologie des foules (suom. Joukkosielu), jonka mukaan ihmiset putoavat hätätilanteissa sivistyksen tikkailta muutaman askelman alemmaksi. Bregman väittää kuitenkin, että hätätilanteessa ihmiset eivät laskeudu tikkaita vaan nousevat muutaman askelman ylemmäksi. Hän käyttää esimerkkinä Lontoon pommituksia 1940, jolloin britit pysyivät rauhallisina, vanhemmat istuivat teekupposen ääressä ja lapset leikkivät pihamailla. Varmuuden vuoksi perustetut psykiatriset sairaalat seisoivat tyhjillään.
Bregman toteaa, että ”useimmat ihmiset ovat kunnollisia”, eivätkä he joudu katastrofitilanteissa paniikkiin, vaikka eri maiden vallanpitäjät niin uskoivat ja uskottelivat. Hän käyttää Nobel-palkitun kirjailija William Goldingin luomaa synkkää ihmiskuvaa teoksessa Kärpästen herra esimerkkinä siitä, kuinka meidät saadaan uskomaan ihmisen luontaiseen pahuuteen ja muistuttaa, että todellisuudessa asiat ovat menneet toisin. Bregman kertoo tapauksesta, jossa 1960-luvulla kuusi poikaa päätyi autiolle saarelle ja toimivat päinvastoin kuin Goldingin kuvitteelliset henkilöt. Kun pelastajat saapuivat, pojat olivat iloisia ja hyvinvoivia: yhteistyöllä he olivat onnistuneet hankkimaan niin ravintoa kuin juomavettäkin.
Yhteenveto > Osa 1. Luonnontila

Bregman esittää, että ihmiset ovat kehittyneet evoluution myötä ystävälliseksi ja empaattiseksi lajiksi, joka elää pienissä ryhmissä. Sosiaalinen oppiminen on tärkein ominaisuus, joka erottaa ihmisen muista lajeista. Metsästäjä-keräilijäkulttuureissa väkivalta oli erittäin harvinaista ja ihmiset olivat maanviljelijä-jälkeläisiinsä verrattuna huomattavasti terveempiä. Väkivalta oli paljon luultua harvinaisempaa myös sodissa, jotka käytiin ennen moderneja sotatekniikoita.lähde tarkemmin?
Yhteenveto > Osa 2. Auschwitzin jälkeen

Ihmiset ovat valmiita tekemään pahaa lähinnä, jos heidät saadaan uskomaan, että nämä teot ovat todellisuudessa tai kokonaisuudessaan hyviä. Ihmiset toimivat paljon luultua itsenäisemmin: esim. auktoriteettiharha ja sivustakatsojaefekti ovat hyvin heikkoja tai puuttuvat kokonaan – vakaviin tilanteisiin ja painostavaan käskemiseen liittyy jopa täysin päinvastainen vaikutus.lähde tarkemmin?
Yhteenveto > Osa 3. Miksi hyvät ihmiset tekevät pahaa

Ihmiset ovat valmiita tekemään pahaa lähinnä tuntemattomammille ihmisille, jos he uskovat tämän tekevän hyvää läheisemmille ihmisille. Tämä johtuu siitä, että ihmiset eivät kykene tuntemaan empatiaa fyysisesti tai psyykkisesti etäisiä ihmisiä kohtaan ja ovat taipuvaisia ajattelemaan pienissä sisä- ("me") ja ulkoryhmissä ("nuo muut"). Tämän ns. heimoajattelun vähentämiseksi riittää usein yksinkertaisesti lisätä kontakteja kyseisten ihmisten kesken. Samasta syystä, kun sivilisaatioiden myötä kasvavien ihmisjoukkojen luottamus toisiinsa heikentyi, syntyi tarve hierarkiselle johtamiselle ja hallinnoille. Siinä missä johtajiksi yleensä valikoituu alun perin ystävällisiä ihmisiä, johtoasemassa oleminen itsessään tyypillisesti heikentää empaattisuutta, mikä aiheuttaa lopulta erilaista korruptoitunutta toimintaa. Ihmiset eivät ole niin itsekkäitä kuin yleensä luullaan.lähde tarkemmin?
Yhteenveto > Osa 4. Uusi realismi

Toisten ihmisten käytökselle asetetut odotukset ovat itsensä toteuttavia ennustuksia. Ihmiset ovat ennen kaikkea sisäisesti motivoituneita; erilaiset pessimistisen ihmiskuvan pohjalta rakennetut ulkoiset palkkio- ja hallintamenetelmät vain heikentävät tämän sisäisen motivaation muodostumista ja tätä kautta esim. taloudellista tuottavuutta. Erityisen tärkeää vapaus on lapsuudessa; ohjaamaton leikki lisää itsesäätelyä ja luovuutta. Samalla tavalla, kun kansalaisiin luotetaan ja mahdollisimman moni saadaan osallistumaan suoraan organisaation päätöksentekoon, tuloksena on paitsi parempia päätöksiä niin myös tyytyväisempiä ja aktiivisempia jäseniä.lähde tarkemmin?
Yhteenveto > Osa 5. Toinen poski

Ystävällisyys on tehokas ja halpa menetelmä vähentää rikollisuutta ja väkivaltaa. Sama ilmiö toistuu poliisityössä, vankiloissa, rauhanneuvotteluissa ja terrorisminvastaisessa toiminnassa.
Yhteenveto > Lopuksi

Bregman antaa lopuksi kymmenen kirjaan edellä perustuvaa ohjetta:lähde tarkemmin?selvennä
Oleta toisten olevan hyviä, jos olet epävarma.
Tavoittele kaikkia osapuolia hyödyttäviä tilanteita.
Esitä enemmän kysymyksiä.
Hillitse empatiaa, harjoittele myötätuntoa.
Rakasta läheisiäsi niin kuin muut rakastavat omiaan.
Vältä uutisia.
Älä lyö natseja.
Älä häpeä tehdä hyvää.
Ole realistinen.
Arviot

Jussi Ahlroth esittelee kirjan laajassa artikkelissaan Helsingin Sanomissa. Haastattelussa Bregman kertoo Ahlrothille kirjan olevan vastaus edelliselle kirjalle Ilmaista rahaa kaikille, jossa hän väittää perustulon ratkaisevan paljon ongelmia. Bregmanin mukaan monet suhtautuivat kirjaan kyynisesti ja heillä on syvä epäluottamus ihmisluontoa kohtaan. Hän sai kuulla, että ”oikeasti ihmiset ovat tyhmiä tai laiskoja. Tai että ihminen on virus planeetalla”. Hän tajusi silloin, että realismi on ihmisille yhtä kuin kyynisyys ja päätti kirjoittaa aiheesta seuraavan kirjansa.
Pertti Nybergin (Mtv.fi) mielestä Bregman onnistuu historiaa selittäessään kuvailuissaan hyvin ja saa lukijan vakuuttumaan. Hänestä kirja on hämmästyttävä, kun se tulkitsee historian entisestä poikkeavasti. Kirjaa voivat lukea hyvien ihmisten lisäksi kyynikot.
Anelma Järvenpää-Summanen tukee Maaseudun Tulevaisuudessa Bregmanin tulkintoja. Vaikka ihmislajissa esiintyy pahuutta ja psykopaatteja, useimmat pystyvät pahuuteen vain, kun uskovat tekevänsä hyvää. Monet tutkimukset ovat tarkoitushakuisia, ja niiden tulkinnat on osoitettu vääriksi. Hän pitää teosta tärkeänä ajattelun herättäjänä juuri nyt. Ihmiset kehittyvät sellaiseksi, millaisina heitä pidetään, hän sanoo lopuksi.
Nuoren Voiman Vesa Rantama luonnehtii arviossaan kirjaa populaaritieteeksi. Toisen maailmansodan vaikutuksia kielteiseen ihmiskuvaan pohdittuaan hän käy läpi joitakin esimerkkejä. Taiteessa alkoi irtautuminen realismista. Mikään ei hillinnyt vaipumista julmiin syövereihin, kuten osoittaa Jouko Turkan opetustyyli, jossa ihmisen ”todellista luontoa” pyrittiin puskemaan esiin uskomattomalla ilkeydellä ja auktoriteettiuskolla, niin että monella traumojen käsittely on yhä kesken. Hän ottaa esimerkiksi myös kustantajien uutuusluettelot, jotka kertovat, että kirjallisuudessa pahuus voi hyvin.
Politiikkaa järjellä -blogissa Hyvän historiaa kuvataan kolikon kääntöpuolena kirjoille kuten Machiavellin Ruhtinas tai Jonathan Gloverin Ihmisyys. Ihmisyys-kirjan käänteisenä peilikuvana Hyvän historia kannustaa lukijaansa uskomaan ihmisten hyvyyteen esittelemällä jopa uskomattomalta tuntuvia esimerkkejä lähimmäisenrakkaudesta. Blogin kirjoittaja kehuu vuolaasti Bregmanin kirjaa. Ainoa miinus tulee paikoitellen liian innokkaasta vasemmistolaisuuden ihannoinnista.
Veikko Leppänen

Leppänen työstämässä J. K. Paasikiven patsasta 1960-luvun alussa.
Veikko Leppänen (29. heinäkuuta 1918 Käkisalmi – 11. joulukuuta 1969) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka teki useita realistisia patsaita.
Julkisia veistoksia

Sankaripatsas, Tiistenjoki (1950)
Karjalaan jääneiden patsas, Nastola (1953)
Karjalaan jääneiden patsas, Heinola (1954)
Karjalaan jääneiden patsas, Toijala (1954)
Karjalaan jääneiden patsas, Pieksämäki (1954)
Karjalaan jääneiden patsas, Lammi (1954)
Karjalaan jääneiden patsas, Asikkala (1955)
Sankaripatsas, Pertunmaa (1954)
Sankaripatsas, Pieksämäki (1956)
Karjalaan jääneiden patsas, Hartola (1956)
Laihian raivaajapatsas, Laihia (1957)
Karjalaan jääneiden patsas, Kokkola (1958)
Mannerheimin patsas, Turku (1959, pystytetty 1994)
Mannerheimin ratsastajapatsas, Lahti (1959)
J. K. Paasikiven patsas, Lahti (1962)
Eetu Salinin muistomerkki, Lahti (1967)
J. K. Paasikiven patsas, Kerava (kaksoiskappale Lahdessa olevasta rintakuvasta, pystytetty Keravalle 1970)
Julkisia veistoksia > Kuvia julkisista veistoksista

Tiistenjoen sankarimuistomerkki, 1950, Lapua.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1953, Lahti.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1954, Pieksämäki.
Sotilaan rukous, Pertunmaan sankarimuistomerkki, 1954, Mäntyharju.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1954, Toijala, Akaa.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1955, Asikkala.
Raivaajapatsas, Laihia, 1956.
Sankaripatsas, 1956, Pieksämäki.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1956, Hartola.
Valtiopäivämies Abel Häyrisen patsas, 1957, Pieksämäki.
Karjalaan jääneiden vainajien muistopatsas, 1958, Kokkola.
Mannerheimin ratsastajapatsas, 1959, Lahti.
J. K. Paasikivan patsas, 1961, Lahti.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, 1963, Pertunmaa, Mäntyharju.
Rytmi, 1964, Asikkala.
Eetu Salinin patsas, 1967, Lahti.
J. K. Paasikiven muistomerkki, 1974, Kerava.
Mannerheimin rintakuva, 1996, Lahti.
Suomen Kivikeskus

Juuan Kivikylä (aiemmin Kivikeskus) Juuan Nunnanlahdessa, ilmakuva (2005). Taustalla entinen vuolukiven avolouhos.
Suomen Kivikeskus on monipuolinen yritys- ja palvelukeskus Juuan Nunnanlahdessa. Se sijaitsee Valtatie 6:n varrella Juuan ja Kolin välillä. Kivikeskus pyrkii toimimaan taukopaikkana, tutustumiskohteena, edistämään vuolukiviteollisuutta ja synnyttämään pienyritystoimintaa. Kivikeskus vihittiin 17. kesäkuuta 2003.
Kivikeskuksen yritystoiminta

Kivikeskus sijaitsee Juuan Nunnanlahden Kivikylässä, jossa on eri toimialojen yrityksiä.
Kivikeskuksen palveluita:
ravintola-kahvila Kivikylän Kanttiini
Kolin Panimo
Lentävä Luuta, hyvinvointihoitola
Lisäksi Kivikylässä on Tulikiven tuotevalikoimaa esittelevä studiomyymälä.
Kivikeskuksen näyttelytoiminta

Kivikeskuksen alakerrassa toimii Geotietokeskus. Se esittelee maaperän geologiaa, kivien maailmaa sekä mineraalien hyödyntämistä eri aikakausina. Samassa yhteydessä on Reijo Vauhkosen Kivineuvoksen aarrekammio -näyttely.
Yläkerrassa on vaihtuvia näyttelyitä. Kesällä 2021 yläkerran näyttelytiloissa toimivat Matelijanäyttely ja Tuija Piepposen taidenäyttely.
Kivikeskuksen piharakennuksessa sijaitsee Vuolukivimuseon näyttely. Sen läheisyydessä on muistomerkki Nunnanlahden Mustanvaaran louhoksen kaivosonnettomuuden muistoksi (1912). Tässä Suomen suurimmassa kaivosonnettomuudessa menehtyi seitsemän kaivostyöntekijää.
Aiheesta muualla

Tulikiven Kivikylä (tulikivi.fi)
Kivikylän kotisivut
Shunxing39

Shunxing39 (MMSI 613003889) on Kamerunin lipun alla seilaava rahtilaiva. Aluksen omistajaksi kerrotaan hongkongilainen Jie Yang Trading -yhtiö. Tammikuussa 2025 aluksen epäillään vaurioittaneen Taiwanin pohjoispuolella kulkevaa monikansallisen Trans-Pacific Express Cable Systems konsortion omistamaa tietoliikennekaapelia. Kaapelivaurion epäilleen olleen tarkoituksellista ja liittyvän muihin maailmalla tapahtuneisiin kaapelien vaurioitumisiin. Laiva on toiminut kahdella eri lipulla ja eri AIS-tunnisteilla. Ennen kaapelirikkoa laiva kiersi ympyrää pieniä kierroksia. Myös vuonna 2023 Matsun saaren lähistöllä kaksi kaapelia rikkoutui.
Natasha Bassett

| Natasha Bassett |
| --- | --- |
 Natasha Bassett vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1992 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Kansalaisuus:   Australia
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Gloria DeLamour (Hail, Caesar!) Dixie Locke (Elvis) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Natasha Bassett (s. 16. lokakuuta 1992 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Tunnetuimpia elokuvia joissa Bassett on näytellyt ovat Joel ja Ethan Coenin vuoden 2016 Hail, Caesar! ja Baz Luhrmannin vuoden 2022 Elvis.
Ura

Bassett aloitti näyttelemisen 13-vuotiaana teatterissa. 19-vuotiaana hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä. Bassett näytteli neljässä vuonna 2016 julkaistussa elokuvassa, joista merkittävin on Oscar-palkittujen Joel ja Ethan Coenin ohjaama Hail, Caesar!.
Vuonna 2017 Bassett näytteli Britney Spearsia tämän elämäkerran pohjalta tehdyssä televisioelokuvassa Britney Ever After. Vuonna 2018 Bassett näytteli Guy Pearcen ja Pierce Brosnanin tähdittämässä trillerissä Spinning Man, ja vuonna 2022 hänet nähtiin Elviksen ensimmäisen tyttöystävän Dixie Locken roolissa australialaisen ohjaaja Baz Luhrmannin elokuvassa Elvis.
Yksityiselämä

Vuonna 2022 Bassettilla oli seurustelusuhde Elon Muskin kanssa.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Katie Says Goodbye (2013)
Hail, Caesar! (2016)
Britney Ever After (2017)
Spinning Man (2018)
12 Mighty Orphans (2021)
Elvis (2022)
Yoon Suk-yeol

| Yoon Suk-yeol> 윤석열 |
| --- | --- |
 Yoon vuonna 2022.
 Korean tasavallan presidentti
 10. toukokuuta 2022 –  
Pääministeri:  Choo Kyung-ho Han Duck-soo Choi Sang-mok
Edeltäjä:  Moon Jae-in
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1960 (ikä 64) Soul, Korean tasavalta
Kansalaisuus:   eteläkorealainen
Ammatti:  lakimies
Puoliso:  Kim Keon-hee
Tiedot
Puolue:  Gungminuihim
Tutkinnot:  Soulin valtionyliopisto
Uskonto:  katolilaisuus
 Nimikirjoitus
Yoon Suk-yeol (hangul: 윤석열; hanja: 尹錫悅; uudistettu latinisaatio: Yun Seokyeol; s. 18. joulukuuta 1960) on eteläkorealainen poliitikko ja Etelä-Korean 13. presidentti. Hän edustaa konservatiivista Korean kansanvaltapuoluetta. Vaalit olivat erittäin tiukat, sillä hän voitti Demokraattisen puolueen Lee Jae-myungin vain alle prosenttiyksillöllä.
Yoon syntyi Soulissa, ja opiskeli Soulin valtionyliopistossa. Hän on tehnyt pitkän uran oikeuslaitoksissa ja toimi viimeksi Etelä-Korean valtakunnansyyttäjänä. Yoon on konservatiivinen populisti. Hän asettui ehdolle vuoden 2022 Etelä-Korean presidentinvaaliin, ja voitti suuren demokraattisen puolueen Lee Jae-myungin. Lopulta vaalivoitto Yoon Suk-yeolille ratkesi alle 250 000 äänen erolla, joten voittomarginaali oli hyvin pieni. Yoon on saanut kritiikkiä hänen negatiivisesta suhtautumisestaan feminismiin.
Joulukuussa 2024 Yoon julisti maahan poikkeustilan. Yoonin mukaan oppositio toimii Pohjois-Korean kanssa, mutta hän ei esittänyt todisteita väitteille. Yoon on ollut otsikoissa vaimonsa väitettyjen toimien vuoksi. Yoon perui poikkeustilan muutamaa tuntia myöhemmin yksituumaisen vastustuksen johdosta. Etelä-Korean parlamentti äänesti 14. joulukuuta äänin 204–85 presidentin viraltapanon puolesta, minkä jälkeen maan perustuslaillisella tuomioistuimella on 180 päivää aikaa päättää, pannaanko Yoon viralta vai ei. Jos viraltapano menee läpi oikeudessa, uudet presidentinvaalit tulee järjestää 60 päivän kuluessa. Poliisi pidätti Yoon Suk-yeolin tammikuussa 2025 asunnoltaan.
Huikun tuulivoimalaitos

| Huikun tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
 Vestasin tuulivoimalaitos Huikun satamassa  elokuussa 2016.
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Hailuoto
Koordinaatit:  65°02′17″N, 25°03′50″E
Sähköverkkoon:  2015 
Valmistunut:  2015 
Rakennuttaja:  Revon Voima Oy 
Omistaja:  Huikku Tuulivoima Oy 
Operaattori:  Encavis 
Voimalaitos
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m 
Tuulivoimala:  Vestas V90 
Kapasiteetti:  2 MW  
 fiHuikun tuulivoimalaitos 
Huikun tuulivoimala edestäpäin kuvattuna.
Huikun tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Hailuodossa Santosen Huikussa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Voimalan on rakentanut Revon Voima Oy , sen omistaa Huikku Tuulivoima Oy  ja sitä operoi Encavis .
Yleistä

Tuulivoimalaitos sijaitsee Huikun lossirannassa pienvenesataman aallonmurtajalla. VTT:n keräämissä tuulivoiman vuositilastoissa Hailuodon ensimmäisiä tuulivoimaloita kutsuttiin aluksi tunnuksilla Hailuoto 1–4, joista Huikun voimala oli Hailuoto 4. Vuodena 2007 tilastoinnista alkaen voimalaa merkittiin tunnuksella Huikku. Voimalaitos on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka  tuuliturbiinin halkaisija on 90 metriä ja kapasiteetti on 2,0 megawattia.
Historiaa

Revon Voima Oy oli perustanut huhtikuussa 1993 Hailuodon Marjaniemeen kaksi 300 kilowatin tuulivoimalaitosta. Se jatkoi investointejaan Hailuodon tuulivoimaan pystyttämällä kaksi 500 kilowatin tuulivoimalaa huhtikuussa 1995. Toinen niistä rakennettiin Huikkuun. Yhtiö luopui voimaloistaan muutaman vuoden jälkeen, sillä VTT:n vuoden 2000 tuotantotilastoissa ilmoitetaan Hailuodon voimaloiden omistajaksi Vattenfall sähköntuotanto Oy. Vattenfall myi vuorostaan kaikki tuulivoimalansa vuonna 2007–2008 ruotsalaiselle Sparwer Kraftille.
Voimala oli todettu heikkotehoiseksi jo esimerkiksi vuonna 2010, jolloin sen tilalle suunniteltiin kolmen megawatin tuulivoimalaa. Vaihto onnistui vasta monta vuotta myöhemmin. Vanhentunut voimalaitos romutettiin vuonna 2015 ja sen tilalle hankittiin Vestasin kahden megawatin tuulivoimalaitos. Romutettu voimalaitos oli tanskalaisen Nordtankin valmistama NTK500/37, jonka napakorkeus oli 41 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä ja kapasiteetti oli 500 kilowattia eli 0,5 megawattia.
Huikun tuulivoimalaitoksen omistaa nykyään ruotsalainen, mutta Suomeen rekisteröity, Huikku Tuulivoima Oy, joka on perustettu syyskuussa 2014 .
Historiaa > Uutisista

Vuonna 2019 sattui harvinainen tapaus, kun Huikun tuulivoimalaitoksen siivestä irtosi jääkappale ja se iskeytyi parkkipaikalla olleeseen autoon. Uutisen mukaan samanlainen tilanne tapahtui samalla matkalla ja vieläpä samalle autolle Riutunkarin tuulivoimapuiston kohdalla.
Nordtankin voimalaitos kuvattuna vuonna 2008. Voimalassa on Vattenfallin nimi.