stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gustaf Esaias Fellman

Gustaf Esaias Fellman (20. toukokuuta 1843 Lappajärvi – 25. marraskuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen juristi, kuvernööri, valtioneuvos ja senaattori.
Fellmanin vanhemmat olivat rovasti Jakob Fellman ja Helena Augustina Tawaststjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lukiosta 1865 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Fellman suoritti kameraalitutkinnon 1869, tuomarintutkinnon 1872 ja sai varatuomarin arvon 1873.
Fellman toimi ylitullijohtokunnan asessorina 1885–1886 ja Suomen senaatin kamaritoimituskunnan esittelijäsihteerinä 1886–1897. Hän oli Oulun läänin kuvernöörinä 1897–1900 ja toimi senaattorina ja kamaritoimituskunnan päällikkönä 1900–1905. Fellman oli myös valtiopäivämiehenä.
Fellman sai valtioneuvoksen arvon 1894 ja hänet aateloitiin 1904. Hän valitsi aatelissukunsa tunnuslauseeksi Koti Kuusta Kuuleminen. Hänen jälkeläisensä muodostavat aatelissuvun numero 279. G. E. Fellmannin veli, senaattori Nils Isak Fellman oli aateloitu hieman aiemmin.
Fellman oli naimisissa 1870–1913 Tuttu Charlotta Olivia Erika Stjernvallin (k. 1913) kanssa.
Gomorran

| Gomorran> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2019-
Tyylilaji:  black metal, death metal
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Olli Lappalainen, rummut (2019-)   Joonatan Wiitasalo, kitara (2019-   Perttu Laamanen, laulu, kitara (2020-)   Panu Nykänen, basso (2021-  
Levy-yhtiö:  Inverse Records, (2021-)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gomorran on helsinkiläinen black/death metal -yhtye.
Historia

Gomorran perustettiin Helsingissä syksyllä 2019 rumpali Olli Lappalainen toimesta. Kitaristiksi projektiin liittyi mukaan Joonatan Wiitasalo, ja yhdessä he sävelsivät kappaleita muutamien seuraavien kuukausien ajan. Yhtyeen ensimmäinen sävellys valmistui keväällä 2020 Lappalaisen ja Wiitasalon yhteistyönä. Kappaleen nimeksi tuli "Black Plague". Yhtyeen mukaan kappale on saanut inspiraatiota Ajattarasta ja Cannibal Corpsesta. Kappaletta alettiin pitää viitenuorana siitä, minkälaista musiikkia yhtye jatkossa tulisi säveltämään.
Loppukesästä 2020 yhtyeeseen liittyi mukaan laulaja-kitaristi Perttu Laamanen. Ideat ja hahmotelmat alkoivat Laamasen liittymisen jälkeen muodostua kappaleiksi ja yhtye alkoi suunnittelemaan debyytin äänittämistä. Alkuvuodesta 2021 yhtyeen viimeinen pala loksahti kohdalleen basisti Panu Nykäsen liittyessä remmiin, sopivasti juuri ennen debyytti-EP:n Excerpts from the Dark Agen nauhoituksia. Yhtyeen itsensä mukaan musiikki on death metalia joka imee vaikutuksia black metalin synkkyydestä. Sanoitukset sisältävät riipaisevia tarinoita Rooman valtakunnasta, Keskiajasta sekä pakanallisesta kirjallisuudesta.
Debyytti-EP Excerpts from the Dark Age nauhoitettiin omakustanteisesti yhtyeen harjoitustiloissa Vallilassa, Helsingissä. Inverse Records julkaisi sen syksyllä 2021.
Yhtyeen rumpali Olli Lappalainen kuoli marraskuussa 2022.
Jäsenet

Olli Lappalainen - rummut
Joonatan Wiitasalo - kitara
Perttu Laamanen - laulu, kitara
Panu Nykänen - basso
Diskografia > EP:t

Excerpts from the Dark Age (Inverse Records,  2021)
Aiheesta muualla

Gomorran Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Gomorran Bandcamp -sivustolla
Gustav vom Felde

Gustav vom Felde (28. kesäkuuta 1908 Bad Eilsen, Ala-Saksi – 22. marraskuuta 1943 Berliini) oli saksalainen SS-upseeri, arvoltaan Obersturmbannführer, joka toimi turvallisuuspoliisi SD:n tehtävissä. Jatkosodan aikana vom Felde toimi Pohjois-Norjassa ja Pohjois-Suomessa tuhoamisyksikkö Einsatzkommando Finnlandin päällikkönä.
Uran alku

Koulutukseltaan vom Felde oli lakimies. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja SS:ään jo varhain – vuonna 1930 – ja sai tästä syystä huomattavan pienen SS-jäsennumeron: 9804. Häntä pidettiin puolueelle uskollisena, mieleltään päättäväisenä, kovana ja nopeaälyisenä, joten vom Felde yleni nopeasti virkaurallaan ja SS:n hierarkiassa. Vuonna 1936 hänet nimitettiin turvallisuuspoliisin Bielefeldin osaston (saks. Staatspolizeistelle Bielefeld) päälliköksi, ja myöhemmin uuden Valtakunnan pääturvallisuusvirasto RSHA:n alaisuuteen.
Neuvostoliittoon tehtävän hyökkäyksen valmisteluihin kuuluivat myös suunnitelmat tulevan itärintaman väestön käsittelystä. Alueen juutalaiset, romanit ja muu natsihallinnon määrittämä ”epätoivottu” väestö suunniteltiin surmattavan. Tätä tarkoitusta varten Saksan turvallisuuspoliisi perusti erityisiä tuhoamisyksiköitä,  neljä toimintaryhmää (saks. Einsatzgruppen). Toimintaryhmien alaisuudessa toimi pienempiä erityisyksiköitä, eturintaman erikoiskomennuskuntia (saks. Sonderkommandos) ja kauempana rintamasta toimivia toimintakomennuskuntia (saks. Einsatzkommandos). vom Felde kuului Walter Stahleckerin kokoamaan nuorten upseerien piiriin, joille suunniteltiin johtotehtäviä arkaluontoisissa tuhoamisyksiköissä. Tuhoamisyksiköiden johtohenkilöitä ryhdyttiin kouluttamaan keväällä 1941 Pretzschin rajapoliisikoulussa Leipzigin lähellä. vom Felde komennettiin mukaan, sillä häntä oli suunniteltu Einsatzgruppe A:n Sonderkommando 1b:n päälliköksi.
Toiminta Suomessa

Kesäkuussa 1941 Saksan sotavankihallinto päätti perustaa myös pohjoisimmalle rintamaosalle saksalaiset sotavankileirit, sen sijaan että olisi luovuttanut vangit suomalaisille, kuten oli suunniteltu. Vankileireille suunniteltiin perustettavan turvallisuuspoliisin komennuskuntia, joiden tehtävänä oli erotettava vankien piiristä ei-toivottu aines, seulottava tästä joukosta tiedustelulle arvokkaat vangit ja surmattava loput. vom Felde määrättiin perustettavan Pohjois-Norjan ja Pohjois-Suomen komennuskunnan, Einsatzkommando Finnlandin päälliköksi, ja samalla Valtakunnan pääturvallisuusvirasto RSHA:n yhteysupseeriksi alueella. Hän saapui kesäkuun lopulla 1941 Helsinkiin, jossa neuvotteli valtiollisen poliisin johdon kanssa. Neuvottelujen tuloksena Valpo asetti vom Felden käyttöön omia virkailijoitaan ja pestattuja tulkkeja sotavankien kuulustelemista varten.
von Felden johdossa toiminta aloitettiin jo ennen heinäkuun puoliväliä. Myös suomalaisille tehtiin toiminnan luonne selväksi: von Felde kertoi kuulustelijoiden myös langettavan tuomiot, ja rangaistuksena oli kuolema ampumalla. Elokuun ja lokakuun välisenä aikana – todennäköisesti viimeistään syyskuun alkupuolella – von Felde sai käyttöönsä oman toimintakomennuskuntansa, Einsatzkommando Finnlandin. Yksikön suuruudesta tai kokoonpanosta ei ole tarkkoja tietoja. Yksikkö toimi saksalaisten sotavankileireillä Stalag 309 Sallassa ja Stalag 322 Norjan Elvenesissä. Sotavangit kuulusteltiin, ja luokiteltiin luotettaviin, lisätutkimuksia vaativiin ja ei-toivottuihin aineksiin. Ei-toivottu aines tarkoitti surmattavia henkilöitä. Silminnäkijäkuvausten mukaan esimerkiksi Sallan leirillä vangit ammuttiin suoraan joukkohautoihin, suuriin kranaattikuoppiin, joihin mahtui kuhunkin noin 150–200 ruumista.
Suomalaiset vaihtoivat karjalaisia ja inkeriläisiä saksalaisten sotavankeja saamiinsa ukrainalaisiin ja valkovenäläisiin vankeihin. Suomen Päämajan alainen valvontaosasto luovutti saksalaisille 500 kommunistiksi tai juutalaiseksi todettua suomalaisten sotavankia, jotka vom Felden yksikön miehet ilmeisesti välittömästi ampuivat.
Marraskuussa 1941 Suomen valtiollinen poliisi esitti vom Feldelle Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 3. luokan ritarimerkkiä, perusteluina Suomeen kohdistetun vakoilun torjuminen sekä pidätettyjen vakoilijoiden ja sotavankien menestyksellinen kuulustelu.
Komennus Saksaan

Saksalaisten hyökkäyksen Murmanskiin juuttuessa paikoilleen saatujen sotavankien määrä väheni oleellisesti. Kevättalvella 1942 vom Felde komennettiin turvallisuuspoliisin Weimarin osaston (saks. Staatspolizeistelle Weimar) päälliköksi. Marraskuussa 1943 vom Felden oli työmatkalla Berliinissä RHSA:n päämajassa, kun Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat kohdistivat kaupunkiin massiivisia pommituksia. Yhteensä 4 000 henkeä sai surmansa, Gustav vom Felde heidän joukossaan. vom Feldeltä jäi vaimo ja kolme lasta.
GP3 Britannian Grand Prix 2018

|  GP3 Britannian Grand Prix 2018 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  7. heinäkuuta 2018
Sijainti:  Northamptonshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Rata:  Moottorirata   5,891 km
Lauantain kilpailu
Pituus:  20 kierrosta, 117,820 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Anthoine Hubert  (ART Grand Prix)
Aika:  1.46,033
Nopein kierros
Kuljettaja:   Callum Ilott  (ART Grand Prix)
Aika:  1.47,096 (kierroksella 19)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Anthoine Hubert  (ART Grand Prix)
Toinen:   Nikita Mazepin  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Callum Ilott  (ART Grand Prix)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  15 kierrosta, 88,365 km
Sää:   Puolipilvinen
Nopein kierros
Kuljettaja:   Callum Ilott  (ART Grand Prix)
Aika:  1.47,821 (kierroksella 10)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Pedro Piquet  (Trident)
Toinen:   Giuliano Alesi  (Trident)
Kolmas:   Ryan Tveter  (Trident)
GP3 Britannian Grand Prix 2018 oli GP3-kauden 2018 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Anthoine Hubert | ART Grand Prix | 1.46,033 |  | 1 |
| 2 | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 1.46,135 | +0,102 | 2 |
| 3 | 6 |  Giuliano Alesi | Trident | 1.46,271 | +0,238 | 3 |
| 4 | 1 |  Callum Ilott | ART Grand Prix | 1.46,348 | +0,315 | 4 |
| 5 | 7 |  Ryan Tveter | Trident | 1.46,705 | +0,672 | 5 |
| 6 | 8 |  Alessio Lorandi | Trident | 1.46,706 | +0,673 | 6 |
| 7 | 22 |  Dorian Boccolacci | MP Motorsport | 1.46,710 | +0,677 | 7 |
| 8 | 4 |  Jake Hughes | ART Grand Prix | 1.46,712 | +0,679 | 8 |
| 9 | 18 |  Leonardo Pulcini | Campos Racing | 1.46,790 | +0,757 | 9 |
| 10 | 19 |  Simo Laaksonen | Campos Racing | 1.46,871 | +0,838 | 10 |
| 11 | 5 |  Pedro Piquet | Trident | 1.46,907 | +0,874 | 11 |
| 12 | 20 |  Diego Menchaca | Campos Racing | 1.46,987 | +0,954 | 12 |
| 13 | 16 |  Joey Mawson | Arden International | 1.47,094 | +1,061 | 13 |
| 14 | 15 |  Julien Falchero | Arden International | 1.47,145 | +1,112 | 14 |
| 15 | 10 |  Juan Manuel Correa | Jenzer Motorsport | 1.47,159 | +1,126 | 15 |
| 16 | 11 |  David Beckmann | Jenzer Motorsport | 1.47,187 | +1,154 | 16 |
| 17 | 9 |  Tatiana Calderón | Jenzer Motorsport | 1.47,233 | +1,200 | 17 |
| 18 | 23 |  Devlin DeFrancesco | MP Motorsport | 1.47,304 | +1,271 | 18 |
| 19 | 24 |  Niko Kari | MP Motorsport | 1.47,311 | +1,278 | 19 |
| 20 | 14 |  Gabriel Aubry | Arden International | 1.47,315 | +1,282 | 20 |
Lähde:
Tulokset > Lauantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2 |  Anthoine Hubert | ART Grand Prix | 20 | 39.40,023 | 1 | 25+4 |
| 2. | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 20 | +3,903 | 2 | 18 |
| 3. | 1 |  Callum Ilott | ART Grand Prix | 20 | +6,408 | 4 | 15+2 |
| 4. | 7 |  Ryan Tveter | Trident | 20 | +10,768 | 5 | 12 |
| 5. | 22 |  Dorian Boccolacci | MP Motorsport | 20 | +15,035 | 7 | 10 |
| 6. | 18 |  Leonardo Pulcini | Campos Racing | 20 | +18,048 | 9 | 8 |
| 7. | 5 |  Pedro Piquet | Trident | 20 | +19,736 | 11 | 6 |
| 8. | 6 |  Giuliano Alesi | Trident | 20 | +21,281 | 3 | 4 |
| 9. | 16 |  Joey Mawson | Arden International | 20 | +23,124 | 13 | 2 |
| 10. | 8 |  Alessio Lorandi | Trident | 20 | +23,449 | 6 | 1 |
| 11. | 24 |  Niko Kari | MP Motorsport | 20 | +24,283 | 19 |  |
| 12. | 20 |  Diego Menchaca | Campos Racing | 20 | +24,972 | 12 |  |
| 13. | 19 |  Simo Laaksonen | Campos Racing | 20 | +26,739 | 10 |  |
| 14. | 11 |  David Beckmann | Jenzer Motorsport | 20 | +27,363 | 16 |  |
| 15. | 23 |  Devlin DeFrancesco | MP Motorsport | 20 | +28,852 | 18 |  |
| Kesk. | 4 |  Jake Hughes | ART Grand Prix | 12 | DNF | 8 |  |
| Kesk. | 9 |  Tatiana Calderón | Jenzer Motorsport | 3 | DNF | 17 |  |
| Kesk. | 14 |  Gabriel Aubry | Arden International | 2 | DNF | 20 |  |
| Kesk. | 15 |  Julien Falchero | Arden International | 0 | DNF | 14 |  |
| Kesk. | 10 |  Juan Manuel Correa | Jenzer Motorsport | 0 | DNF | 15 |  |
Lähde:
Tulokset > Sunnuntain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Pedro Piquet | Trident | 15 | 28.46,563 | 2 | 15 |
| 2. | 6 |  Giuliano Alesi | Trident | 15 | +1,401 | 1 | 12 |
| 3. | 7 |  Ryan Tveter | Trident | 15 | +2,967 | 5 | 10 |
| 4. | 2 |  Anthoine Hubert | ART Grand Prix | 15 | +3,503 | 8 | 8 |
| 5. | 1 |  Callum Ilott | ART Grand Prix | 15 | +3,900 | 6 | 6+2 |
| 6. | 18 |  Leonardo Pulcini | Campos Racing | 15 | +9,356 | 3 | 4 |
| 7. | 3 |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | 15 | +12,450 | 7 | 2 |
| 8. | 4 |  Jake Hughes | ART Grand Prix | 15 | +14,033 | 16 | 1 |
| 9. | 22 |  Dorian Boccolacci | MP Motorsport | 15 | +14,676 | 4 |  |
| 10. | 9 |  Tatiana Calderón | Jenzer Motorsport | 15 | +15,401 | 17 |  |
| 11. | 20 |  Diego Menchaca | Campos Racing | 15 | +16,025 | 12 |  |
| 12. | 8 |  Alessio Lorandi | Trident | 15 | +18,222 | 10 |  |
| 13. | 16 |  Joey Mawson | Arden International | 15 | +18,915 | 9 |  |
| 14. | 23 |  Devlin DeFrancesco | MP Motorsport | 15 | +19,152 | 15 |  |
| 15. | 10 |  Juan Manuel Correa | Jenzer Motorsport | 15 | +19,385 | 20 |  |
| 16. | 19 |  Simo Laaksonen | Campos Racing | 15 | +22,846 | 13 |  |
| Kesk. | 24 |  Niko Kari | MP Motorsport | 12 | DNF | 11 |  |
| Kesk. | 15 |  Julien Falchero | Arden International | 12 | DNF | 19 |  |
| Kesk. | 14 |  Gabriel Aubry | Arden International | 11 | DNF | 18 |  |
| Kesk. | 11 |  David Beckmann | Jenzer Motorsport | 11 | DNF | 14 |  |
Lähde:
Muuta

Pedro Piquetin ensimmäinen voitto.
Anthoine Hubertin ensimmäinen paalupaikka.
G’orge Ivanov

| G’orge Ivanov |
| --- | --- |

Pohjois-Makedonian presidentti
 12. toukokuuta 2009 – 12. toukokuuta 2019  
Pääministeri:  Nikola Gruevski
Edeltäjä:  Branko Crvenkovski
Seuraaja:  Stevo Pendarovski
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1960 (ikä 64) Valandovo, Jugoslavia
Puoliso:  Maja Ivanova
Tiedot
Puolue:  VMRO-DPMNE
 Nimikirjoitus
G’orge Ivanov (mak. Ѓорге Иванов, 2. toukokuuta 1960 Valandovo, Jugoslavia) oli Pohjois-Makedonian presidentti kahden kauden ajan 2009–2019.
Hallitseva VMRO-DPMNE-puolue asetti Ivanovin presidenttiehdokkaakseen tammikuun 2009 presidentinvaaliin. Presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella Ivanov sai selvästi eniten ääniä, mutta vaali jatkui kuitenkin toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Ivanov sai kaksi kertaa enemmän ääniä kuin vastaehdokas opposition Ljubomir Frčkoski.
Pohjois-Makedonian nimikiistan jo ratkettua ja uuden nimen astuttua voimaan Ivanov toi nimikiistaan oman lisänsä, sillä hän ei hyväksynyt nimenmuutosta ja kieltäytyi allekirjoittamasta lakeja, joissa käytetään uutta nimeä. Lakeja on 11, ja parlamentti hyväksyi ne helmi-maaliskuun aikana. Presidentin käytös jarruutti Pohjois-Makedonian liittymistä Euroopan unioniin. Parlamentti voi pakottaa presidentin allekirjoittamaan lait äänestämällä niistä uudelleen, sillä Makedonia ei ole presidenttivaltainen maa. Tilanne voi ratketa myös siksi, että Pohjois-Makedoniassa on presidentinvaalit keväällä 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta G’orge Ivanov Wikimedia Commonsissa
Makedonian tasavallan ja Pohjois-Makedonian presidentit
Kiro Gligorov (1991–1995, 1995–1999) | Boris Trajkovski (1999–2004) | Branko Crvenkovski (2004–2009) | G’orge Ivanov (2009–2019) | Stevo Pendarovski (2019– )
Gustav Willman Borvik

| Gustav Willman Borvik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. joulukuuta 1998 (ikä 25) Lillehammer, Norja
Kansalaisuus:   Norja  Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Luleå HF (SHL) Sport (SML) Hermes (Mestis) Kristianstads IK (Allsv.) Södertälje SK (Allsv.) BIK Karlskoga (Allsv.)
Gustav Willman Borvik (s. 8. joulukuuta 1998 Lillehammer, Norja) on norjalais-ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Willman Borvik osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura

Willman Borvik on Lillehammer IK:n kasvatti. Hän siirtyi jo hyvin nuorena Ruotsiin ja IFK Oren junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Willman Borvik siirtyi Mora IK:n J18-junioreihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Orsa IK:n J18-junioreissa. Kaudella 2015–2016 Willman Borvik oli Moran paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niklas Sandberg Örnmarkerin jälkeen. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin.
Lincoln Stars varasi Willman Borvikin 362. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän jatkoi kaudella 2017–2018 uraansa kuitenkin Luulajassa. Willman Borvik nousi seuran J20-junioreiden varakapteeniksi. Hän jakoi tehoilla 12+19=31 Luulajan sisäisen pistepörssin toisen sijan Lucas Jideniuksen kanssa edellään vain Christoffer Björk. Willman Borvik debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän sai tililleen kuusi runkosarjaottelua. Willman Borvik teki SHL-debyyttinsä 26. lokakuuta 2017 Malmö Redhawksia vastaan.
Kaudeksi 2018–2019 Willman Borvik siirtyi 1+1-vuotisella ja elokuun 2018 loppuun asti ulottuvan try-outin sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Willman Borvik pelasi SM-liigassa 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Valtaosan kaudestaan Willman Borvik pelasi Sportin A-nuorissa, jossa hän voitti SM-pronssia. Seura ei kauden päätteeksi käyttänyt Willman Borvikin sopimuksessa ollutta optiota.
Willman Borvik siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Kristianstads IK:hon.
Ura > Maajoukkueura

Willman Borvik edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton seitsemän muun pelaajan kanssa lukemalla +1. Willman Borvik on toiminut myös Norjan kapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin Willman Borvik toimi Norjan varakapteenina. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Muuta

Willman Borvikin isoveli Robert on pelannut puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Chayaman metroasema

Chayaman aseman yksi sisäänkäynneistä.
Chayaman metroasema (jap. 茶山駅, Chayama eki) on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kahdeksas asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Jōnanin kunnallinen liikuntahalli.
Aiheesta muualla

Aseman viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Fukuokan kaupungin metron Nanakuma-linja
Asemat: Tenjin-Minami | Watanabe dōri | Yakuin | Yakuin ōdōri | Sakurazaka | Ropponmatsu | Befu | Chayama | Kanayama | Nanakuma | Fukudai-mae | Umebayashi | Noke | Kamo | Jirōmaru | Hashimoto
Break the Cycle

| Break the Cycle Staind |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. maaliskuuta 2001
 Tuottaja(t): Josh Abraham
 Tyylilaji: Rock/Hard rock
 Kesto: 50.52
 Levy-yhtiö: Flip/Elektra
Listasijoitukset
  26.
Staindin muut julkaisut
| Dysfunction 1999 | Break the Cycle 2001 | 14 Shades of Grey 2003 |
Break the Cycle on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Staindin kolmas albumi. Albumi äänitettiin vuonna 2000 ja julkaistiin 22. toukokuuta 2001. Break the Cyclestä tuli yhtyeen myydyin albumi. Viisi albumin kappaletta julkaistiin myös singleinä: It's Been Awhile, Fade, Outside, For You ja Epiphany. Kyseisistä kappaleista tehtiin myös videot.
Kappaleet

"Open Your Eyes" - 3:33
"Pressure" - 3:22
"Fade" - 4:03
"It's Been Awhile" - 4:25
"Change" - 3:37
"Can't Believe" - 2:48
"Epiphany" - 4:18
"Suffer" - 3:59
"Warm Safe Place" - 4:35
"For You" - 3:26
"Outside" - 4:52
"Waste" - 3:56
"Take It" - 3:39
Arvostelut

AllMusic:
Soundi:
Guangzhou International Women’s Open

| Guangzhou International Women’s Open> Tiedot |
| --- | --- |
Kiertue:  WTA-turnaus
Sijainti:  Kanton  Kiina
Kilpailupaikka:  Guangzhou International Tennis Center
Kilpailuluokka:  WTA International
Kenttätyyppi:  Kova / ulkokentät
Kaavio:  32S / 24Q / 16D
Palkintorahaa:  226 750 $
Virallinen sivusto
Guangzhou International Women’s Open on vuosittain Kantonissa, Kiinassa järjestettävä tennisturnaus naisammattilaisille. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, jolloin kiinalaisesta Li Nasta tuli ensimmäinen WTA-turnauksen voittanut kiinalainen.
Loppuottelut > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuottelija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  Li Na |  Martina Suchá | 6–3, 6–4 |
| 2005 |  Yan Zi |  Nuria Llagostera Vives | 6–4, 4–0, luov. |
| 2006 |  Anna Tšakvetadze |  Anabel Medina Garrigues | 6–1, 6–4 |
| 2007 |  Virginie Razzano |  Tzipora Obziler | 6–0, 6–3 |
| 2008 |  Vera Zvonarjova |  Peng Shuai | 6–7(4), 6–0, 6–2 |
| 2009 |  Shahar Pe'er |  Alberta Brianti | 6–3, 6–4 |
| 2010 |  Jarmila Gajdošová |  Alla Kudrjavtseva | 6–1, 6–4 |
| 2011 |  Chanelle Scheepers |  Magdaléna Rybáriková | 6–2, 6–2 |
| 2012 |  Hsieh Su-wei |  Laura Robson | 6–3, 5–7, 6–4 |
| 2013 |  Zhang Shuai |  Vania King | 7–6(1), 6–1 |
| 2014 |  Monica Niculescu |  Alizé Cornet | 6–4, 6–0 |
| 2015 |  Jelena Janković |  Denisa Allertová | 6–2, 6–0 |
| 2016 |  Lesja Tsurenko |  Jelena Janković | 6–4, 3–6, 6–4 |
| 2017 |  Zhang Shuai |  Aleksandra Krunić | 6–2, 3–6, 6–2 |
| 2018 |  Wang Qiang |  Julija Putintseva | 6–1, 6–2 |
Loppuottelut > Nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuottelijat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  Li Ting    Sun Tiantian |  Yang Shu-jing    Yu Ying | 6–4, 6–1 |
| 2005 |  Maria Elena Camerin    Emmanuelle Gagliardi |  Neha Uberoi    Shikha Uberoi | 7–6(5), 6–3 |
| 2006 |  Li Ting    Sun Tiantian |  Vania King    Jelena Kostanić | 6–4, 2–6, 7–5 |
| 2007 |  Peng Shuai    Yan Zi |  Vania King    Sun Tiantian | 6–3, 6–4 |
| 2008 |  Marija Koryttseva    Tatstsjana Putšak |  Sun Tiantian    Yan Zi | 6–3, 4–6, [10–8] |
| 2009 |  Volha Havartsova    Tatstsjana Putšak |  Kimiko Date-Krumm    Sun Tiantian | 3–6, 6–2, [10–8] |
| 2010 |  Edina Gallovits    Sania Mirza |  Han Xinyun    Liu Wanting | 7–5, 6–3 |
| 2011 |  Hsieh Su-wei    Zheng Saisai |  Chan Chin-wei    Han Xinyun | 6–2, 6–1 |
| 2012 |  Tamarine Tanasugarn    Zhang Shuai |  Jarmila Gajdošová    Monica Niculescu | 2–6, 6–2, [10–8] |
| 2013 |  Hsieh Su-wei    Peng Shuai |  Vania King    Galina Voskobojeva | 6–3, 4–6, [12–10] |
| 2014 |  Chuang Chia-jung    Liang Chen |  Alizé Cornet    Magda Linette | 2–6, 7–6(3), [10–7] |
| 2015 |  Martina Hingis    Sania Mirza |  Xu Shilin    You Xiaodi | 6–3, 6–1 |
| 2016 |  Asia Muhammad    Peng Shuai |  Volha Havartsova    Vera Lapko | 6–2, 7–6(3) |
| 2017 |  Elise Mertens    Demi Schuurs |  Monique Adamczak    Storm Sanders | 6–2, 6–3 |
| 2018 |  Monique Adamczak    Jessica Moore |  Danka Kovinić    Vera Lapko | 4–6, 7–5, [10–4] |
Aiheesta muualla

Turnauksen viralliset sivut (kiinaksi)
HMS Bacchante

HMS Bacchante on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen ja yhden tukikohdan nimenä.
HMS Bacchante (1803), 20-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Bacchante (1811), Lively-luokan 38-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Bacchante (1859), potkurifregatti
HMS Bacchante (1876), Bacchante-luokan korvetti
HMS Bacchante (1901), Cressy-luokan panssariristeilijä
HMS Bacchante (tukikohta) Aberdeenin laivastotukikohta 1939-1945
HMS Bacchante (F69), Leander-luokan fregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Bacchante”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.