stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Härmekaktukset

| Härmekaktukset |
| --- | --- |
 Myrtillocactus cochal -härmekaktus.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  versokasvit, Embryophyta
Alakaari::  putkilokasvit, Tracheophyta
Luokka::  siemenkasvit, Spermatophyta
Alaluokka::  koppisiemeniset, Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  kaktuskasvit, Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Pachycereeae
Suku::  Myrtillocactus Console 1897
Infobox OKNimi-testi OK: 
Härmekaktukset (Myrtillocactus) on kaktuskasvien heimoon kuuluva keski- ja pohjoisamerikkalainen vähälajinen suku. Suvun tieteellinen nimi voitaisiin kääntää myrttikaktukseksi, ja se viittaa hedelmiin, jotka muistuttavat oikean myrtin (Myrtus communis) hedelmiä. Kasvit avaavat kukkansa päivällä ja jatkavat kukkimista seuraavana yönä, jolloin ainakin joillakin lajeilla pölyttäjinä toimivat kiitäjäperhoset.
Tuntomerkit

Härmekaktukset ovat puumaisia tai pensasmaisia, runsaasti haarovia ja pystyvartisia. Varsissa on uurteita, joiden reunoilla on piikikkäitä areoleja. Piikit ovat keski- ja reunapiikeiksi erilaistumattomia. Kukat sijaitsevat ryhmissä, ovat pieniä ja ratasmaisia. Heteitä on muutama (kaktuksilla yleensä runsaasti). Kukkapohjus muodostaa hyvin lyhyen maljan, joka on vähäkarvainen ja pienisuomuinen. Hedelmä on pieni, marjamainen ja makeanmakuinen.
Levinneisyys

Härmekaktusten luontainen levinneisyysalue ulottuu Guatemalasta Meksikoon ja Kalifornian niemimaalle.
Lajit

Härmekaktusten suvussa on neljä lajia.
Myrtillocactus cochal
Myrtillocactus eichlamii
Myrtillocactus geometrizans - sinihärmekaktus
Myrtillocactus schenckii
Käyttö

Härmekaktusten kukat ja marjamaiset, makeat hedelmät ovat syötäviä ja niitä käytetään ravinnoksi paikallisesti.
Sławomir Mrożek

| Sławomir Mrożek |
| --- | --- |
 Sławomir Mrożek
Henkilötiedot
Syntynyt: 1930 Borzęcin, Puola
Kuollut: 15. elokuuta 2013 (83 vuotta) Nizza, Ranska
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: puola
Tuotannon kieli: puola
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sławomir Mrożek (29. kesäkuuta 1930 Borzęcin, Puola – 15. elokuuta 2013 Nizza, Ranska) oli kansainvälisesti tunnetuimpia puolalaisia näytelmäkirjailijoista. Hän kuului vuoteen 1963 saakka Puolan yhdistyneeseen työväenpuolueeseen mutta poistui sitten 1968 Pariisiin ja palasi Puolaan vasta vuonna 1996.
Mrożekin teoksia ovat Tango (1964) ja Emigrantit (1974). Satiiristen näytelmiensä ohella hän on tehnyt pilapiirroksia. Mrożek sai vuonna 1971 Itävallan valtionpalkinnon eurooppalaisesta kirjallisuudesta.lähde?
Mrożek kuoli Nizzassa elokuussa 2013. Hän oli asunut Ranskassa meksikolaisen vaimonsa kanssa vuodesta 2008.
Suomennetut teokset

Häät Atomilassa (Wesele w Atomicach), Helsinki: Finn Lectura 2003 ISBN 951-792-154-3
Elefantti : satiireja (Slon), saks. käännöksestä suom. Kristiina Kivivuori, Espoo: Weilin + Göös 1964 – 2. p. Espoo: Weilin + Göös 1980 ISBN 951-35-2380-2
Elämää aloittelijoille, suom. Päivi Paloposki, Helsinki: Bazar 2006 ISBN 951-9107-95-9
Suomennetut teokset > Esitetyt näytelmät

Avomerellä (Na pelnym morzu)
Emigrantit eli Pakolaiset (Emigranci)
Karol (Karol)
Koiran ystävä ymmällä (Kynolog w rozterce)
Lumottu yö (Czarowna noc)
Luutnantin kuolema (Smierc poruncznika)
Muotokuva (Portret)
Onnellinen tapahtuma (Szczęśliwe wydarzenie)
Poliisi eli Pommi (Policjanci)
Striptease (Strip-tease)
Tango (Tango)
Toinen erä eli Toinen ruokalaji (Drugie danie)
Mountain Meadowsin verilöyly

| Mountain Meadowsin verilöyly |
| --- | --- |
 Piirros Mountain Meadowsin verilöylystä vuodelta 1873
Paikka:   Yhdysvallat  Mountain Meadows (Utah)
Kohde:  Siirtolaisten karavaanikulkue
Ajankohta:  7.–11. syyskuuta 1857
Kuolleita:  100–140 siirtolaista
Epäilty/epäillyt:  Mormonien miliisi Paiute-intiaanit
Mountain Meadowsin verilöyly oli 7.–11. syyskuuta 1857 tapahtunut joukkomurha, jossa mormonien miliisin joukot hyökkäsivät Arkansasista Kaliforniaan matkalla ollutta siirtolaisten karavaania vastaan. Tapahtumat käynnistyivät hyökkäyksenä, josta kehkeytyi lopulta neljä päivää kestänyt piiritys, joka loppui, kun mormonit teloittivat jäljelle jääneet antautuneet siirtolaiset. Lähes kaikki siirtolaiset tapettiin – vain 17 alle 8-vuotiasta lasta jätettiin henkiin. Ruumiit jäivät paikoilleen kahden vuoden ajaksi, ja hengissä säilyneet lapset annettiin paikallisten mormoniperheiden kasvatettavaksi. Tapahtuma innoitti vuonna 2007 ilmestyneen elokuvan September Dawn.
Historioitsijat pitävät tapahtumia Utahin sodan aiheuttaman sotahysterian syynä sekä joidenkin mormonivaikuttajien, kuten Brigham Youngin syynä.
Tapahtumat

Hyökkääjien tarkoituksena oli naamioida hyökkäys intiaanien toteuttamaksi, minkä takia osa heistä oli pukeutunut intiaaneiksi ja mukana oli myös paiute-intiaaneja. Isaak Haightin ja John D. Leen johtamina miliisit hyökkäsivät paikoilleen asettunutta karavaanikulkuetta vastaan, mutta hyökkäys pysähtyi siirtolaisten puolustukseen. Taistelu muuttui piiritykseksi, jonka aikana siirtolaiset saivat selville, että hyökkäyksen takana olivat mormonit eivätkä intiaanit. Tästä syystä miliisin komentaja William H. Dame määräsi kaikki siirtolaiset tapettaviksi. John D. Lee tuli kertomaan siirtolaisille, että hän oli neuvotellut aselevon intiaanien kanssa ja että siirtolaiset voisivat poistua alueelta turvallisesti. Mormonit johdattivat siirtolaiset pois heidän linnoitetuilta asemiltaan, minkä jälkeen nämä ammuttiin.
Seuraukset

Vuonna 1859 aloitettiin liittovaltion tutkimukset asiasta. Tätä ennen tutkimuksia olivat tehneet lähinnä yksityishenkilöt. Yhdysvaltain sisällissota katkaisi tutkimukset vuosiksi 1861–1871. Vuonna 1874 tapahtumista tuomittiin yhdeksän henkilöä salaliitosta ja joukkomurhasta. Päätekijänä tuomittiin John D. Lee, joka teloitettiin ampumalla verilöylyn tapahtumapaikalla 3. maaliskuuta 1877.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mountain Meadowsin verilöyly Wikimedia Commonsissa
Oswald Mbuyiseni Mtshali

| Oswald M>  Mtshali.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1940 (ikä 84–85) Vryheid, Etelä-Afrikka
Kansalaisuus:  Etelä-Afrikka
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Oswald (Joseph) Mbuyiseni  Mtshali (s. 1940 Vryheid, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen runoilija. Esikoisrunokokoelma Sounds of a Cowhide Drum ilmestyi 1971. Siihen oli koottu hänen aiemmat runonsa. Se menestyi kotimaassa, ja se julkaistiin myös Yhdysvalloissa ja Englannissa. Menestys poiki myös kritiikkiä, sillä kielellisesti tekstit eivät olleet täydellisiä, mutta musta väestönosa otti kokoelman omakseen. Toinen kokoelma Fireflames ilmestyi 1980, mutta se kiellettiin poliittisista syistä.
Suomennettuja runoja

Julkaisussa: Kiiltomadon testamentti : sodan ja rauhan tekstejä, toim. Anneli Kajanto, Helsinki: Maaseudun sivistysliitto 1984 ISBN 951-9436-29-4 (runojen suomentajaa ei mainita)
Kahlitut miehet
Tänään vankilassa
Julkaisussa: Kulttuurivihkot 1985; nro 4 suom. Ella Karhu
Auringon säteet
Hiitaasti hän liikkuu
Hylätty käärö
Yö tulee Sowetoon
Motelli

Motelli Yhdysvalloissa
Motelli (lyhenne sanasta moottorihotelli) on yleisimmin vilkkaan tien varrella sijaitseva yöpymiseen ja ruokailuun tarkoitettu matkustajakoti. Motelleissa ei yleensä ole hotellin kaltaisia muita palveluita.
Motellien historiaa

Motellit syntyivät Yhdysvalloissa pitkien highway-ajomatkojen takia autoilijoiden käyttöön. Tyypillinen motelli sijaitsee päätien varressa tai sen lähistöllä, ja siinä on muutamia huoneita yhdessä rakennuksessa sekä pysäköintialue. Ensimmäiset motellit olivat yleensä pieniä, yksityisiä yrityksiä, joissa oli vähän henkilökuntaa. Muodoltaan motellit olivat suurimmaksi määrin kirjaimien ”I”, L”, "S" tai ”U” muotoisia. Majoitustilojen lisäksi motelliin kuului myös toimisto ja kuppila.
Motellit erosivat hotelleista siinä, että ne tarjosivat asiakkailleen enemmän anonymiteettiä. Tästä syystä, varsinkin Yhdysvalloissa, motellit tarjosivat rikollisille oivallisen paikan harjoittaa toimintaansa. Tämä johti esimerkiksi siihen, että FBI:n johtaja J. Edgar Hoover kirjoitti arvostelevan artikkelin nimeltään ”Camps of Crime” American Magazine -lehden helmikuun 1940 numeroon. Artikkeli käsitteli hyökkäävästi motellien toimintaa. Toinen motelleihin usein liitetty toiminta on prostituutio. Suomessakin julkisuutta saanut tapaus motellissa harjoitetusta prostituutiosta johti tuomioihin.
Motellit Suomessa

Ensimmäisiä motelliketjuksi tuotteistettuja motelleja olivat Suomessa Esso Tavernat. Nimitys motelli tuli Suomessa käyttöön autoistumisen ja automatkailun laajentuessa voimakkaasti 1960-luvulla. Motelleja edelsivät hevoskyydillä matkustaville tarkoitetut kestikievarit.
Suomessa motellit yleistyivät 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin maanteiden varsiin rakennettiin majoitusliikkeitä. Suomessa motellit harjoittivat, Yhdysvalloista poiketen, myös ravintola- ja juhlatoimintaa, jonka ansiosta motellit saivat paljon asiakkaita ohjelmapalveluiden ansiosta. Asiakkaat eivät kuitenkaan välttämättä yöpyneet motellissa.
Alkon tytäryhtiö Oy Yhtyneet Ravintolat Ab perusti vuonna 1965 Motorest Oy:n rakentaakseen valtateiden varsille motelleja. Osakkaiksi tulivat myös Kesko, Kesoil-huoltamoketju, Neste, Finnlines ja Autoliitto. Ensimmäinen liikepaikka oli Viitasaari, jonka jälkeen rakennettiin motellit Naantaliin, Rovaniemelle, Lappenrantaan, Espooseen, Kuhmoisiin, Pietarsaaren maalaiskuntaan ja Lapväärttiin. Motorest Oy rakennutti toimipaikkansa valtateiden varsille, ja niiden yhteydessä oli usein huoltoasema. Poikkeus oli Ounasvaaran laelle vuonna 1968 valmistunut Motorest-motelli näköalaravintoloineen, myöhemmältä nimeltään Polar Ounasvaara ja Lapland Hotel Sky Ounasvaara. Motorest Oy fuusioitiin 1970-luvun alussa Yhtyneisiin Ravintoloihin, joka luopui ketjun useimmista toimipaikoista.
1970-luvun puolivälissä Suomessa oli 70 motellia ja niissä 1 500 huonetta. Vuonna 2007 toimivia motelleja oli enää 22 ja huoneita 477.
Motelli ei ole saavuttanut palvelumuotona Suomessa samanlaista suosiota kuin tämän palvelukonseptin alkuperämaassa Yhdysvalloissa. Suuren ja harvaan asutun maan liikennevirtojen on arveltu olevan liian ohuita, jotta motellit voisivat menestyä, ja hotellien majoituskapasiteetti on riittänyt vapaa-ajan automatkailijoille. Huoltoasemaketjut ovat rakentaneet osittain motellien tilalle tienvarren palvelukeskuksia, joista ensimmäinen oli valtatie 3:n varrelle Janakkalaan vuonna 1992 valmistunut Linnatuuli.
Esimerkkejä motelleista

Bates Motel, kuvitteellinen motelli Alfred Hitchcockin elokuvassa Psyko.
Jännityselokuvassa Identity motelli on elokuvan keskeinen tapahtumapaikka.
Myös kauhuelokuvassa Vacancy motelli on pääasiallinen tapahtumapaikka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Motelli Wikimedia Commonsissa
Motelli Kotipesä Vimpelissä
Juha Höykinpuro

Juha Höykinpuro (s. 1975) on helsinkiläinen luonnonvalokuvaaja ja kirjailija. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1994 Höykinpuro kiinnostui valokuvauksesta, ja kiinnostus johdatti hänet myöhemmin luontokuvauksen ammattilaiseksi. Hän on työskennellyt Suomen Luonnonvalokuvaajat ry:n pääsihteerinä ja ollut järjestämässä Vuoden Luontokuva -kilpailuja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.lähde?
Höykinpuron ensiteos Jäämerestä syntynyt – Varangin karunkaunis vuono on luontokuvaukseen painottuva kertomus Pohjois-Norjan Varanginvuonosta sekä paikallisten ihmisten elämästä.lähde?
Teokset

Höykinpuro, Juha: Jäämerestä syntynyt - Varangin karunkaunis vuono. Helsinki: Suomen luonnonsuojelun tuki Oy, 2001. ISBN 9519381791.
Höykinpuro, Juha: Kivikylän onnellinen. Helsinki: Polar Front Oy, 2008. ISBN 9789529245437.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Osmo Hänninen

Osmo Hänninen vuonna 2009.
Osmo Otto Päiviö Hänninen (30. huhtikuuta 1939 Lahti – 14. joulukuuta 2022 Kuopio) oli suomalainen tutkija, tietokirjailija, kansanlääkinnän tukija ja humanisti. Hän toimi Kuopion yliopiston rehtorina 1981–1984, vararehtorina 1973–78 ja ensimmäisenä vakinaiseen virkaan nimitettynä professorina fysiologian laitoksen esimiehenä 1972–2004.
Hänninen toimi myös Turun yliopiston ja Joensuun yliopiston fysiologian dosenttina (1967–2004 ja 1981–2004) ja Suomen Akatemian tutkimusprofessorina 1980-81. Vuonna 1976 Hänninen perusti Länkiritarit Kuopion yliopiston fysiologian laitokselta väitelleiden kunniayhteisöksi
Julkaisut ja kirjallinen toiminta

Hänninen julkaisi yli 400 tieteellistä artikkelia fysiologiasta, toksikologiasta, biokemiasta, ympäristötieteistä ja farmakologiasta. Lisäksi hän oli mukana kirjoittamassa lukuisia oppikirjoja ja tieteen kansantajuistamiseen liittyviä teoksia, jotka osin myös ottavat voimakkaasti kantaa ympäristön ja sen turvallisuuden puolesta, sekä kulttuurihistoriallisia teoksia. Vuonna 2009 Hänninen sai Suomen tietokirjailijat ry:n Oppikirjailijapalkinnon.
Hännisen teoksista mainittakoon erityisesti Ihmisen fysiologia ja anatomia. Teos on käännetty ruotsiksi ja viroksi ja se on Suomessa vanhin yhtäjaksoisesti käytössä ollut lääketieteen oppikirja. Kirjaa ovat lukeneet 1970 alun jälkeen liki kaikki terveystieteiden opiskelijat ja kirja on ollut myös lääketieteen oppilasvalintojen oppikirjana. Hännisen kirjalliseen tuotantoon kuuluvat mm. seuraavat teokset.
Julkaisut ja kirjallinen toiminta > Tieto- ja oppikirjoja

Hänninen, Osmo. Solun fysiologia ja kemia. WSOY, Porvoo, 1975 2. painos, 171 ss., ISBN 951-0-06596-X (nid.)
Hänninen, O. ja Koskelo R. Ergonomia terveydenhuollossa. RECALLMED OY, 2005. ISBN 9518470391, ISBN 951-847-039-1, ISBN 9789518470390 (sid.)
Hänninen, Osmo ja Laaksonen David. Käytännön kliininen ravitsemustieto. RECALLMED OY, 2003. ISBN 9518470278,ISBN 951-847-027-8, ISBN 9789518470277 (sid.)
Hänninen, Osmo ja Kinnunen, Seppo. Matkapuhelinteknologia - mitkä ovat terveysriskit HouseProtector/EMF-Books, 2007, ISBN 9529221630, ISBN 952-92-2163-0, ISBN 9789529221639 (nid).
Karppinen, Hannu ja Hänninen, Osmo. Mestariparantajat. Otava, Helsinki, 2007. ISBN 978-951-1-22092-3 (sid.)
Nienstedt W, Hänninen O, Arstila A, Björkqvist S-E. Ihmisen fysiologia ja anatomia. WSOY, Porvoo, Helsinki, 2009, 18. painos, 654 ss. ISBN 978-951-0-35826-9 (sid.)
Julkaisut ja kirjallinen toiminta > Kansainvälisiä teoksia

Hänninen O, Kukkonen K, Vuori I. Physical training in health promotion and medical care. Kuopio Institute of Exercise Medicine, 1982. 172 pp. ISBN 9519347216, ISBN 9789519347219
Rozman, Karl and Hänninen Osmo. Gastrointestinal toxicology. Elsevier 1986. 606 pp. ISBN 0444904247, ISBN 9780444904249
Sen Chandan K., Packer Lester, Hänninen Osmo. Exercise and oxygen toxicity. Elsevier 1994. 522 pp. ISBN 0444817654, ISBN 9780444817655.
Sen Chandan K., Packer Lester, Hänninen Osmo (ed.). Handbook of oxidants and antioxidants in exercise. Elsevier, Amsterdam, 2000. 1197 pp. ISBN 0-444-82650-5. Available at Google Books.
Julkaisut ja kirjallinen toiminta > Katsauksia suomalaiseen kulttuurihistoriaan

Hänninen, Osmo (toim.) C. A. Gottlund ja Kalevalan juhlavuoden 1985 viesti tulevaisuudelle: Gottlund-Konferenssi 8.12.1985. Snellman-instituutti, Kuopio, 1986 B:9. 44s. ISBN 951-842-004-1
Hänninen, Osmo ja Koponen Lauri. Palava henki ja kieli: Professori Lauri Kettunen; murteiden tutkija ja Eestin kansallisen kulttuurin esitaistelija. SNELLMAN-INSTITUUTTI, 1991 B:26, 101s. ISBN 9518420947 / 951-842-094-7 / 9789518420944.
Hänninen, Osmo (toim.): Sprengtportenin perintö. Snellman-instituutti, 1995, B:36. 64 p. ISBN 951-842-159-5
Hänninen, Osmo (toim.): Kreivi Johan Henrik Tawast – Eurooppalainen. Snellman-instituutti, 1999. ISBN 951-842-216-8.
Aiheesta muualla

Länkiritarit yliopiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ollikainen Eila, 2009. Savon kielen seuran puheenjohtaja, professori emeritus Osmo Hänninen täyttää 70 vuotta. Aakusti 1/2009:41 (Arkistoitu – Internet Archive) (viitattu 3.12.2009)
WorldCat -kirjahaku Osmo Hännisen teoksista. (viitattu 24.11.2009)
Google Books -haku Osmo Hännisen teoksista. (viitattu 24.11.2009)
Osmo Hännisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (viitattu 16.1.2023)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Per Højholt

| Per Højholt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1928
Kuollut: 2004 (75–76 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Per Højholt (1928–2004) oli tanskalainen kirjailija. Hän työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1966. Hän oli 1960-luvun puolivälistä alkaen keskeisiä tanskalaisia modernistisia lyyrikoita. Monet runokokoelmista ovat järjestelmärunoutta, esimerkiksi Min hånd 66, Show (1966) ja Turbo (1968). Hän on kirjoittanut myös proosaa.
Suomennettu runo

Vapaasti demokratiasta, suom. Senta Teräsalmi, antologiassa 80–90: pohjoismainen antologia Helsinki: Laatusana 1990 ISBN 951-9062-24-6 (Runo on teoksesta Gittes monologer og andre kvababbelsen, 1981.)
Muinaiskiina

| Muinaiskiina |
| --- | --- |
 Pronssikaiverrus Zhou-dynastialta (n. 825 eaa.)
Tiedot
Alue:  Muinainen Kiina
Ajoitus:  Shang-dynastia, Zhou-dynastia, Taistelevat läänitysvaltiot
Kirjaimisto:  oraakkeliluu-, pronssi- ja sinettikirjoitus
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  siniittiset kielet
ISO 639-3:  och
 Ohje 
Muinaiskiina on varhaisin tunnettu kiinan kielen muoto ja kaikkien nykyajan kiinan muotojen kantamuoto. Vanhimmat kirjoitukset muinaiskiinaksi ovat oraakkeliluihin kirjoitettuja ennustustekstejä noin vuodelta 1250 eaa., eli myöhäiseltä Shang-dynastialta. Pronssikaiverrukset yleistyivät sitä seuraavalla Zhou-dynastialla. Zhoun loppupuolella luotiin rikasta kirjallisuutta, kuten Mestari Kongin keskustelujen, Mengzin ja Zuozhuanin kaltaisia klassikoita. Nämä teokset olivat mallina klassiselle kiinalle, joka oli kirjoitetun kiinan standardi 1900-luvun alkupuolelle saakka, säilyttäen myöhäismuinaiskiinan sanastoa ja kielioppia.
Muinaiskiinaa kirjoitettiin monenlaisilla varhaisilla kiinan merkeillä, kuten oraakkeliluu-, pronssi- ja sinettikirjoituksena. Merkkien ja yksitavuisten ja -morfeemisten sanojen välillä oli tarkka vastaavuus koko ajanjaksolla. Vaikka kirjoitusjärjestelmä ei ollutkaan aakkosto, suurin osa merkeistä luotiin fonetiikka huomioon ottaen. Alun perin sanat, joita oli vaikea kuvata visuaalisesti, esitettiin "lainaamalla" merkkiä toisesta sanasta, joka kuulosti samanlaiselta. Myöhemmin lisättiin uusia merkkejä epäselvyyksien välttämiseksi lisäämällä radikaaleja, jotka kuvaavat jotain kategoriaa. Näistä muodostui yhdysmerkkejä (xingsheng). Xingsheng-merkkejä luotiin paljon lisää Zhou-dynastian aikana.
Useimpien tutkijoiden mukaan muinaiskiina erosi keskikiinasta siten, ettei siinä ollut retrofleksejä tai palataalisia obstruentteja vaan jonkinlaisia konsonanttiklustereita, sekä siten, että siinä oli soinnittomia nasaaleja ja likvidoita. Viimeaikaisimmissa rekonstruktioissa muinaiskiinaa kuvataan kielenä, jossa ei ollut tooneja vaan tavunloppuisia konsonanttiklustereita, jotka kehittyivät eri tooneiksi keskikiinassa.
Muinaiskiinan ydinsanasto on sinotiibetiläistä, ja varhaisia lainasanoja naapurikielistä on paljon. Zhou-kaudella alkuperäistä yksitavuista sanastoa laajennettiin monitavuisilla sanoilla yhdistelemällä ja reduplikaatiolla, mutta valtaosa sanoista oli silti yksitavuisia. Toisin kuin keskikiinassa ja nykyajan kiinan murteissa, muinaiskiinassa oli merkittävästi derivaatiomorfologiaa. Kielestä on tunnistettu useita affikseja, kuten substantiivin muuttaminen verbiksi, transitiivisten ja intransitiivisten verbien vaihtelut ja kausatiivisten verbien muodostaminen. Kuten nykykiinakin, muinaiskiina oli ilmeisesti taipumaton. Persoonan ja määrän mukaisia taivutusmuotoja oli olemassa vielä Shang-kaudella ja varhaisella Zhoulla, mutta ne olivat jo katoamassa klassiselle kaudelle mentäessä. Samoin klassisella kaudella useimmista morfologisista derivaatiosta oli tullut hyödyttömiä, ja konstituenttien väliset suhteet määräytyivät enimmäkseen sanajärjestyksen tai partikkelien mukaan.
Farid Muhametšin

| Farid Muhametšin> Фарид Мухаметшин Фәрит Мөхәммәтшин |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1947 (ikä 77)  Almetjevsk, Tataarien ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Farid Hairullovitš Muhametšin (ven. Фарид Хайруллович Мухаметшин, tat. Фәрит Хәйрулла улы Мөхәммәтшин, Fərit Xəyrulla ulı Möxəmmətşin; s. 22. toukokuuta 1947, Almetjevsk, Neuvostoliitto) on tataaritaustainen venäläinen poliitikko, Tatarstanin tasavallan valtioneuvoston jäsen vuodesta 1998. Aikaisemmin hän toimi Tatarstanin pääministerinä. Muhametšin on myös kirjoittanut useita monografioita ja lukuisia julkaisuja "siirtymäkauden liittovaltiorakenteen, etnisten suhteiden, politiikan ja talouden ongelmista". Muhametšin on valtiotieteiden tohtori.
Vuonna 2022 Muhametšin osoitti tukensa Ukrainan hyökkäykselle. Hänen mukaansa "Yhdysvallat ovat aseistaneet Ukrainan fasisteja, jonka vuoksi erikoisoperaatio on välttämätön". Lokakuussa 2023 Muhametshin puhui Kazanissa järjestetyssä muistotilaisuudessa, joka oli omistettu sodassa kaatuneille tatarstanilaisille nuorille. Hän vetosi isänmaalliseen henkeen toteamalla muun muassa, että "näiden patrioottien nimet on kirjoitettu kultaisilla kirjaimilla ei vain Tatarstanin, vaan koko Venäjän historialliseen kronikkaan".
Pääteokset

"Tatarstan mielipiteiden risteyksessä: ongelmat, suuntaukset, näkymät" (Татарстан на перекрестке мнений: проблемы, тенденции, перспективы, 1993)
"Tatarstanin tasavalta: kansanäänestyksestä sopimukseen" (Республика Татарстан: от референдума до договора, 1995)
"Tatarstanin tasavalta: suurten muutosten aika" (Республика Татарстан: время больших перемен, 1996)
"Tatarstanin tasavalta yleisen mielipiteen peilissä" (Республика Татарстан в зеркале общественного мнения, 1998)
"Tatarstanin tasavalta: yhteiskunnallis-poliittisen kehityksen piirteitä vuosisadan vaihteessa" (Республика Татарстан: особенности социально-политического развития на рубеже веков, 2000)
"Aluepoliittinen prosessi liittovaltion ja sosiologisessa ulottuvuudessa" (Региональный политический процесс в федеративном и социологическом измерениях, 2002)
"Tatarstanin tasavalta: lähihistoria. Tapahtumat. Kommentit. Arviot" (Республика Татарстан: новейшая история. События. Комментарии. Оценки, 2007-2009)
"Tatarstanin tasavallan perustuslaki - 25 vuotta uudistusten ja poliittisen vakauden tiellä // Perustuslaki- ja kuntalaki. 2017. nro 9" (Конституция Республики Татарстан – 25 лет по пути реформ и политической стабильности // Конституционное и муниципальное право. 2017. № 9)