stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Milla
Tunnettuja Milloja

Milla Alftan (s. 1977), sisustussuunnittelija
Milla Bruneau (s. 1972), suomalainen televisiotuottaja
Milla Clemensdotter (1812–1892), lestadiolaisuuden varhaisvaiheen vaikuttaja
Milla Jovovich (s. 1975), näyttelijä ja malli
Milla Kalliomaa (s. 1963 tai 1964), järjestöjohtaja ja kristillisdemokraattien ent. puoluesihteeri
Milla Kangas (s. 1981), näyttelijä
Milla Kelonurmi, o.s. Kelo (s. 1978), yleisurheilija
Milla Keränen (s. 1982), suomalainen kirjailija
Milla Lahdenperä (s. 1974), suomalainen opettaja, poliitikko ja kansanedustaja (Kokoomus)
Milla Lehto (s. 1977), DJ
Milla Lindström (s. 1989), pesäpalloilija
Milla Madetoja (s. 1981 tai 1982), suomalainen televisiotoimittaja
Milla-Maj Majasaari (s. 1999), jalkapallomaalivahti
Milla Mattila, suomalainen juontaja ja toimittaja
Milla Nordlund (s. 1997), salibandyn pelaaja
Milla Oksa (s. 1992), pesäpalloilija
Milla Ollikainen (s. 1974), suomalainen kirjailija
Milla Paloniemi (s. 1983), sarjakuvapiirtäjä ja graafikko
Milla Palovaara, suomalainen garage rock -muusikko, Thee Ultra Bimboos-yhtyeen jäsen
Milla Peltonen (s. 1972 tai 1973), suomalainen tietokirjailija ja tutkija
Milla Punsar (s. 1996), jalkapalloilija
Milla-Mari Pylkkänen, Milla Rumi (s. 1993), näyttelijä ja muusikko
Milla Ranne (s. 1986), suomalainen salibandyn pelaaja
Milla Saari (s. 1975, o.s. Jauho), hiihtäjä
Milla Toivanen (s. 1972), kuvataiteilija
Milla Viljamaa (s. 1980), säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, muusikko ja tuottaja
Milla Vuorinen (s. 1986), arkkitehti ja kuvataiteilija
Milla Ylikojola (s. 2002), salibandyn pelaaja
Kuvitteellisia Milloja

Milla Magia, Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä noita
Milla Muurinen, televisiosarjassa Salatut elämät
Milla Sofia, Jouni Turpeisen ja Netmylly Oy:n kehittämä virtuaalinen hahmo
Milla, Mikko Mallikas -kirjat ja piirrosanimaatiot
Milla, Anssi Kelan kappaleen ”Milla” nimihahmo.
Levysilmät

| Levysilmät |
| --- | --- |
 Kolmijalkakala (Bathypterois grallator)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset  Actinopterygii
Lahko::  Auloppikalat  Aulopiformes
Heimo::  Levysilmät  Ipnopidae  Gill, 1884
Suvut
 Bathymicrops  Bathypterois  Bathytyphlops  Discoverichthys  Ipnops 
Katso myös
   Levysilmät Wikispeciesissä   Levysilmät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levysilmät (Ipnopidae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia

Levysilmien heimoon kuuluu 5 sukua ja 29 lajia. Aikaisemmin heimoon luettiin kuuluvaksi myös suku Bathysauropsis, joka on sittemmin siirretty omaan heimoonsa Bathysauropsidae. Kooltaan heimon lajit ovat pienehköjä ja kasvavat noin 13–30 senttimetrin pituisiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkänomainen ruumis ja litteä pää. Suu on suuri ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Ipnops-suvun lajeilla silmät ovat levymäiset ja mykiöttömät. Muiden sukujen lajien silmät ovat pienikokoiset. Bathypterois-suvun lajeilla haarautuneen pyrstöevän ja rinta- sekä vatsaevien ruodot ovat pidentyneet. Levysilmät käyttävät pyrstöevänsä ja rintaeviensä pidentyneitä ruotoja pohjalla liikkumiseen. Väriltään levysilmien heimon lajit ovat mustia, vaaleita tai valkoisia. Heimon kalat ovat hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat

Levysilmälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät hyvin syvissä vesissä tyypillisesti noin 500–6 000 metrin syvyydessä. Niiden käyttäytyminen on huonosti tunnettua. Levysilmät ovat petokaloja, jotka saalistavat pieniä kaloja, äyriäisiä ja kalmareita.
Levähuulikot

| Levähuulikot |
| --- | --- |
 Sateenkaarihuulikko (Odax acroptilus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Huulikot  Odacidae  Günther, 1861
Suvut
 Haletta  Neoodax  Odax  Siphonognathus 
Katso myös
   Levähuulikot Wikispeciesissä   Levähuulikot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levähuulikot (Odacidae), myös huulikot tai paksuhuulikalat, on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestä merestä Australian ja Uuden-Seelannin lähistöltä.
Lajit ja anatomia

Levähuulikkojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 8–12 laji neljässä suvussa. Kooltaan lajit ovat suurimmillaan noin 40–cm pitkiä. Huulikkolajien ruumiinrakenne vaihtelee, osa muistuttaa papukaijakaloja, kun taas esimerkiksi putkisuuhuulikko (Siphonognathus argyrophanes) on pitkulainen ja suu on pitkä ja putkimainen. Lajeille tyypillistä on usein kirkasväriset pienet tai keskikokoiset suomut, pitkä selkäevä, suora pyrstöevä ja papukaijakalojen tavoin yhteenkasvaneet hampaat.
Levinneisyys

Levähuulikkolajit elävät lauhkeissa vesissä Austarlian ja Uuden-Seelannin rannikon tuntumassa. Ne viihtyvät vesikasvillisuuden seassa matalahkoissa vesissä.
Miikan kirja

| Miikan kirja> מיכה.Tanak Nevi'im.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Miikan kirjan alku Raamatun käsikirjoituksessa 1200-luvulta.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Miika
Kirjoituspaikka:  Israel ja Juuda
Ajoitus:  n. 735–686 eaa.
Teksti
Genre:  profeetallinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Miika
Lukuja:  7
Jakeita:  105
Edeltävä: < JoonaSeuraava: Nah. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Miikan kirja (hepr. ‏מיכה‎, Mikhah) on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 33. ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen viidestoista kirja.
Historia

Perinteisesti profeetta Miikan ajatellaan kirjoittaneen kirjan Jotamin (742–735 eaa.), Ahaan (735–715 eaa.) ja Hiskian hallintokausilla (715–687 eaa.), noin vuosina 735–700 eaa. Miika oli yksi ensimmäisiä pienistä profeetoista.
Nykyisin suurin osa tutkijoista on vakuuttunut siitä, että Miika kirjoitti koko kirjan. Jotkut tutkijat laittavat kuitenkin enemmän materiaalista Miikan nimiin kuin toiset. Tutkijat ovat yleisesti yhtä mieltä siitä, että Miika kirjoitti luvut 1–3. Jotkut tutkijat katsovat, että luku 6 ja jotkut osat luvusta 7 ovat myös historiallisen Miikan kirjoittamia.
Luetellut hallintokaudet mahdollistavat Miikan toimineen profeettana enimmillään viidenkymmenen viiden vuoden aikana. Ei ole kuitenkaan todennäköistä, että hän olisi toiminut profeettana koko tämän ajan. Kirjan jakeissa 1:2–9 annettu viesti annettiin ennen Samarian tuhoa vuonna 721 eaa. Jeremian kirjassa oleva maininta vahvistaa hänen kytköksensä kuningas Hiskiaan: "Juudan kuninkaan Hiskian aikana esiintyi moresetilainen profeetta Miika". Samassa yhteydessä annetaan ymmärtää Miikan saavuttaneen menestystä puheillaan, sillä siinä kerrotaan kuningas Hiskian uskoneen häntä ja rukoilleen Jumalalta armoa.
Sisältö

Kirja voidaan jakaa kolmeen osaan:
Luvut 1–3 koostuvat pääosin tuomiota koskevista ennustuksista.
Luvut 4–5 koostuvat toivoa koskevista ennustuksista.
Luvut 6–7 alkavat tuomiolla ja siirtyvät sitten käsittelemään toivoa.
Luvuissa 1–3 Miika saarnaa pelkästään tuomiota. Tuomio nähdään Samarian tuhossa, Jerusalemin tulossa olevassa piirityksessä ja valtauksessa, ahneiden maanvaltaajien menettäessä maansa ja joutuessa Jumalan hylkäämäksi, väärien profeettojen häpeässä ja maan puhdistamisessa epäjumalien palvonnasta ja militarismista.
Luvuissa 4–5 Miika saarnaa toivosta ja rauhan valtakunnasta aikojen lopussa. Profeetta sanoo, että mainitut olot eivät kestäisi ikuisesti. Tuomio tulisi, mutta pelastettu, puhdistettu ja uskollinen jäännös tulisi selviämään. Daavidin sukua oleva uusi kuningas syntyisi Betlehemissä ja korvaisi nykyisen heikon kuninkaan valtaistuimella. Hän hallitsisi Jahven nimissä. Hänen kansansa eläisi rauhassa ja hän olisi suuri maailman loppuun saakka.
Luvuissa 6–7 Miika aloittaa tuomiolla ja siirtyy sitten käsittelemään toivoa. Alussa Jumalan kuvataan käyvän oikeutta Israelia vastaan. Miika kertoo, mitä Jumala vaatii kansaltaan: "Vain tätä Herra sinulta odottaa: tee sitä mikä on oikein, osoita rakkautta ja hyvyyttä ja vaella valvoen, Jumalaasi kuunnellen". Jumalan syytös tarkentuu seuraavissa jakeissa. Väkivalta, valhe, petokset ja kierot liiketoimet ovat valtoimenaan. Ne toisivat tuhon maahan. Viittaukset Omriin ja Ahabiin osoittavat, että samanlainen korruptio oli tuhonnut Israelin kuningaskunnan ja oli nyt leviämässä Juudan kuningaskuntaan.
Näin kirjan tarkoituksena on antaa ihmille toivoa ja uusi sydän, jolla he voivat elää Jumalan kansana pimenevässä maailmassa.
Kirjallisuutta

Allen, Leslie C.: The Books of Joel, Obadiah, Jonah, and Micah.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1976.  ISBN 0802825311
Peltola, Olavi: ”Miikan kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miikan kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Miikan kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Miikan kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Miikan kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Singer, Isidore & Seligsohn, M.: Book of Micah. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Van Hoonacker, Albin: Book of Micheas Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Micah
Nevi'im
Joosuan kirja · Tuomarien kirja · Samuelin kirjat · Kuninkaiden kirjat · Jesajan kirja · Jeremian kirja · Hesekielin kirja · Kaksitoista profeettaa (Hoosean kirja · Joelin kirja · Aamoksen kirja · Obadjan kirja · Joonan kirja · Miikan kirja · Nahumin kirja · Habakukin kirja · Sefanjan kirja · Haggain kirja · Sakarjan kirja · Malakian kirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
”Valjasta hevoset vaunujen eteen” (Miik. 1:13).
”Sinä kylvät, mutta et leikkaa” (Miik. 6:15).
Käännös suomeksi
Liádia

| --- | --- |
Muut nimet:  Livádia (Λιβάδια)
Sijainti:  36°54′30″N, 26°09′58″E, Léros Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Liádia (kreik. Λιάδια) eli Livádia (Λιβάδια) on pienten Kreikan saarten ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Amorgóksen saaren itäpuolella lounaaseen Kínaroksesta. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Liádian saaret kuuluvat Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret

Saariryhmän suurimmat saaret ovat:
|  | Nimi | Sijainti | Pinta-ala (km²) (n> ) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Megálo Livádi (Μεγάλο Λιβάδι) eli Megálo Liádi (Μεγάλο Λιάδι) | 36°54′30″N, 26°09′58″E | 0,333 |
| 2 | Pláka (Πλάκα) eli Mikró Livádi (Μικρό Λιβάδι) eli Mikró Liádi (Μικρό Λιάδι) | 36°54′03″N, 26°10′12″E | 0,061 |
| 3 |  ? | 36°54′22″N, 26°10′15″E | 0,003 |
| 4 |  ? | 36°54′04″N, 26°09′54″E | 0,0008 |
Levänuoliaiset

| Levänuoliaiset |
| --- | --- |
 Levänuoliainen (Gyrinocheilus aymonieri)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Levänuoliaiset  Gyrinocheilidae  Gill, 1905
Katso myös
   Levänuoliaiset Wikispeciesissä   Levänuoliaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levänuoliaiset (Gyrinocheilidae) on karppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta.
Lajit ja anatomia

Levänuoliaisten heimoon kuuluu yksi suku ja kolme lajia. Lajit ovat levänuoliainen (Gyrinocheilus aymonieri), G. pennocki ja G. pustulatus. Ne ovat pienehköjä kaloja ja suurin laji Gyrinocheilus pustulatus voi saavuttaa 30 cm:n pituuden. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat hampaaton suu, joka on muuntunut tarttumaelimeksi, viiksisäikeetön kuono ja kaksi kidusaukkoa. Levänuoliaisten uimarakko on surkastunut.
Levinneisyys ja elintavat

Levänuoliaislajeja tavataan Kaakkois-Aasiasta Thaimaasta, Kambodžasta, Laosista ja Borneolta. Ne elävät vuoristoseutujen nopeasti virtaavissa kirkasvetisissä puroissa ja joissa. Ne elävät lähellä pohjaa ja tarttuvat suullaan kiviin. Levänuoliaisten ravintoa on levä.
Håkan Lidman

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hakan Lidman 1940-luvulla. |  Hakan Lidman 1940-luvulla. |  Hakan Lidman 1940-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1946 | 110 metrin aidat |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | 110 metrin aidat |  |
Håkan Lidman (31. tammikuuta 1915 – 6. kesäkuuta 2000) oli ruotsalainen pika-aitajuoksija.
Lidman sijoittui Berliinin 1936 olympialaisten 110 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 14,4 s. Hän oli juoksussa toiseksi paras eurooppalainen. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän saavutti hopeaa ajalla 14,5 s. Hänen edellään oli vain olympiahopeamitalisti Donald Finlay.
Lidman jatkoi juoksu-uraansa toisen maailmansodan jälkeen ja voitti Oslon EM-kilpailuissa 1946 ylivoimaisesti kultaa ajalla 14,6 s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän pääsi ainoana eurooppalaisena loppukilpailuun, mutta jäi siinä kuudenneksi eli viimeiseksi.
Vuonna 1940 hän sai yhdessä kestävyysjuoksija Henry Kälarnen kanssa arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena.
Liaani

Punakoiso (Solanum dulcamara) on boreaalisilla alueilla kasvava liaani.
Liaani on puuvartinen köynnöskasvi. Liaanit eivät muodosta taksonomisesti yhtenäistä ryhmää, vaan luokittelu perustuu yksinomaan niiden kasvumuotoon.
Liaani on kasvutapana erityisen otollinen rehevän ja korkean kasvillisuuden seassa. Liaani keskittää kasvuvoimansa versojen pituuskasvuun, jolloin se pystyy hyvin nopeasti kurottamaan lehtensä valoon tiuhan aluskasvillisuuden seasta. Kasvaessaan liaani ottaa tukea puista ja muista suurista kasveista, jolloin hitaasti tapahtuva, versoja tukevoittavan puuaineksen muodostuminen ei ole esteenä kasvuvauhdille.
Liaaneja kasvaa lähes kaikkialla maailmassa. Erityisen yleisiä ne ovat sademetsissä, jossa ne muodostavat laajalle ulottuvia kasvustoja puiden runkojen ympärille ja oksistoon. Liaanit mahdollistavat siten myös viidakon eläinten liikkumisen puusta toiseen ilman, että niiden tarvitsee laskeutua välillä maahan.
Liaanien määrä on kasvanut trooppisissa metsissä merkittävästi viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana. Liaanit haittaavat puiden kasvua ja kilpailevat vedestä, ravinteista ja auringonvalosta. Liaanit myös lisäävät puiden kuolleisuutta ja estävät puiden siemeniä itämästä.
Liaaneiksi kasvavia kasveja

Boreaalisella vyöhykkeellä tavattavia liaaneja ovat muun muassa piippuköynnökset (Aristolochia), palsamiköynnökset (Schisandra), kilpikierrot (Menispermum), kärhöt (Clematis), laikkuköynnökset (Actinidia), kelasköynnökset (Celastrus), siipiköynnökset (Tripterygium), villiviinit (Parthenocissus), viiniköynnökset (Vitis), koisot (Solanum) ja köynnöstävät kuusamat (Lonicera). Suomessa kasvaa luonnonvaraisena vain harvoja liaaneja: alkuperäisiä lajeja ovat siperiankärhö (Clematis sibirica) ja punakoiso (Solanum dulcamara). Luontoon karanneita viljeltyjä liaanikasveja ovat esimerkiksi ruotsinköynnöskuusama (Lonicera periclymenum) ja säleikkövilliviini (Parthenocissus inserta).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liaani Wikimedia Commonsissa
Milky Way Moses

| Milky Way Moses Tasavallan Presidentti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo-syyskuu 1973
 Studio : De Lane Lea Studios, Lontoo
 Julkaistu: kevät 1974
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Peter Eden
 Tyylilaji: progressiivinen rock, fuusiojazz
 Kesto: 47.07
 Levy-yhtiö: Love, Sonet, Janus
Muut kannet
   Yhdysvaltain-painos
Listasijoitukset
  12. (huhtikuu 1974)
Tasavallan Presidentin muut julkaisut
| Lambertland 1972 | Milky Way Moses 1974 | Classics 1990 |
Milky Way Moses on Tasavallan Presidentti -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se äänitettiin syksyllä 1973, mutta ilmestyi erilaisten viivytysten myötä vasta keväällä 1974. Alkuperäisen basistin Måns Groundstroemin korvasi albumilla Heikki ”Häkä” Virtanen.
Kappaleista kaksi on Pekka Pöyryn ja kaksi Jukka Tolosen sävellyksiä. ”Jelly” on jäsenten yhdessä tekemä kappale ja ”Caught from the Air” on käännös Eero Koivistoisen säveltämästä kappaleesta ”Lennosta kii”. Sanoitukset kappaleisiin kirjoitti Jim Pembroke. Tuottaja Peter Eden oli pettynyt hänen teksteihinsä, jotka olivat tarkkoja käännöksiä suomesta englanniksi. Eden tarjoutui kirjoittamaan ne uusiksi, mistä yhtye kieltäytyi. Albumin ilmestyttyä kriitikot arvostelivat sanoituksia negatiiviseen sävyyn.
Levy jäi yhtyeen viimeiseksi albumiksi sen ensimmäisenä toiminta-aikakautena. Milky Way Moses sai nihkeän vastaanoton ja yhtyeen jäsenten väliset kemiat alkoivat rakoilla. Keikat kärsivät yleisökadosta ja lopulta loppukesällä 1974 yhtyeen toiminta päättyi.
Suomessa Musa-lehden numerossa 4/1974 albumin arvosteli Waldemar Wallenius. Walleniuksen mukaan Milky Way Moses on epäilemättä parhaita progressiivisen musiikin albumeja, mitä on ilmestynyt yhtyeen edellisen Lambertland-levyn (1972) jälkeen. Walleniuksen mukaan yhtyeen musiikki oli kuitenkin Lambertlandilla kehittynyt niin korkealle tasolle, ettei Milky Way Moses tuo tasollisesti mitään uutta. Wallenius kehuu albumin tuotantoa ja yhtyeen jäsenten panosta, ja sanoo parhaan kappaleen olevan ”Caught from the Air”. Albumin arvosanaksi hän antaa täydet viisi tähteä.
Kappaleet

A-puoli
Milky Way Moses – 8.22 (säv. Jukka Tolonen, san. Jim Pembroke)
Caught from the Air – 11.40 (säv. Eero Koivistoinen, san. Pembroke)
Jelly – 3.37 (instrumentaali, säv. Eero Raittinen, Pekka Pöyry, Vesa Aaltonen, Tolonen, Heikki Virtanen)
B-puoli
Confusing the Issue – 5.46 (säv. Tolonen, san. Pembroke)
How to Start a Day – 13.49 (säv. Pöyry, san. Pembroke)
Piece of Mind – 4.00 (säv. Pöyry, san. Pembroke)
Kokoonpano

Jukka Tolonen – kitara, sähköurut
Eero Raittinen – laulu
Pekka Pöyry – saksofoni, huilu, piano
Vesa Aaltonen – rummut, lyömäsoittimet
Heikki Virtanen – bassokitara
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Tasavallan presidentti: Lennosta kii (Caught from the Air suomeksi laulettu versio, live 1973)
Tasavallan Presidentti
| --- | --- |
Studioalbumit:   Tasavallan Presidentti  Magneettimiehen kuolema  Tasavallan Presidentti  Lambertland  Milky Way Moses  Six Complete 
Livealbumit:   Still Struggling for Freedom  Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973  Live in Lambertland  Changing Times and Movements  State Visit  The Lost 1971 Studio Session  Live at Ruisrock 1971 
Kokoelmat:  Classics
EP:t:  Six
Singlet:   ”Time Alone with You”  ”Solitary”  ”Sisältäni portin löysin”  ”Drinking” 
DVD:t:  Six + Live!
Katso myös:  Diskografia
John Everett Millais

| John Everett Millais |
| --- | --- |
 Omakuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1829 Southampton
Kuollut: 13. elokuuta 1896 Lontoo
Kansalaisuus:  brittiläinen
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  prerafaeliitit
Kuuluisimpia töitä:  Ofelia, 1852 Sokea tyttö, 1856 Syksyn lehdet, 1856 Prinssit Towerissa, 1878
John Everett Millais [mile:] (8. kesäkuuta 1829 Southampton – 13. elokuuta 1896 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari ja kuvittaja sekä yksi prerafaeliittien perustajista.
Millais aloitti taideopintonsa jo 11-vuotiaana Royal Academy of Arts -taideakatemiassa, missä hän oli taideakatemian kaikkien aikojen nuorin opiskelija. Hän saavutti nuorena mainetta ja voitti useita akatemian palkintoja. Vuonna 1848 hän perusti prerafaeliittien taiteilijaryhmän William Holman Huntin ja Dante Gabriel Rossettin kanssa. Ryhmä perustettiin vastustamaan tuolloin vallalla ollutta akateemista tyyliä.
Millais’n paras luomiskausi oli 1850-luvulla, ja vuonna 1856 hän maalasi eräät kuuluisimmista töistään, Sokea tyttö ja Syksyn lehdet. Millais toimi myös kuvittajana useissa aikakauslehdissä. Taidemaalarina hänen myöhäiskauden työnsä jäivät varhaisempien teosten varjoon. Hän maalasi kuitenkin useita muotokuvia merkkihenkilöistä, kuten William Ewart Gladstonesta ja Alfred Tennysonista. Vuonna 1885 Millais sai baronetin arvon. Seuraavana vuonna hänet valittiin taideakatemian puheenjohtajaksi, mutta hän kuoli jo saman vuoden aikana.
Kuvagalleria

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pyhä perhe, 1850.
Ofelia, 1852.
Sokea tyttö, 1856.
Syksyn lehdet, 1856.
Prinssit Towerissa, 1878.
The Vale of Rest, 1858.
Chill October, 1870.
Effie Deans, 1877.
Kirjallisuutta

Rosenfeld, Jason: John Everett Millais.  London:  Phaidon Press, 2012.  ISBN 978-0-7148-3977-6  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Birmingham Museums & Art Gallery's Pre-Raphaelite Online Resource (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
National Museums Liverpool. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Taiteenala:  Auckland  ADK  South Australia  Scientific illustrators  MusicBrainz  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Liekomaiset (luokka)

| Liekomaiset |
| --- | --- |
 Keltalieko (Diphasiastrum complanatum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Liekomaiset Lycopodiophytina
Luokka::  Liekomaiset Lycopodiopsida  Bartl.
Lahkot
 Isoetales – lahnanruohot  Lycopodiales – lieot  Selaginellales – mähkät 
Katso myös
   Liekomaiset (luokka) Wikispeciesissä   Liekomaiset (luokka) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liekomaiset (Lycopodiopsida, syn. Lycopsida) on sanikkaisiin kuuluva luokka. Sen taksonomisesta luokittelusta on käyty keskusteluja. Integrated Taxonomic Information Systemin (ITIS) mukaan luokkaan kuuluu kolme lahkoa: Isoetales, Lycopodiales ja Selaginellales. Kuhunkin näistä lahkoista kuuluu vain yksi heimo.
Liekomaiset muistuttavat varhaisimpia putkilokasveja; niitä voi pitää elävinä fossiileina. Liekomaisia oli runsaasti kivihiilikaudella.
Libius Severus

Libius Severuksen kuva roomalaisessa kolikossa. Ricimerin monogrammi kolikon kääntöpuolella
Libius Severus oli Länsi-Rooman keisari vuosina 461–465. Magister militum Ricimer julisti Severuksen keisariksi 19. marraskuuta vuonna 461 sen jälkeen kun oli syrjäyttänyt Majorianuksen. Severus oli nukkekeisari, ja todellinen valta oli Ricimerillä. Severuksesta ei ole jäänyt minkäänlaisia merkkejä historiaan. Hänen henkilöstään ei tiedetä juuri mitään; kaikki hänen hallituskautensa tapahtumat lasketaan yleensä Ricimerin aikaansaannoksiksi. Itä-Rooman keisari Leo I ei tunnustanut Severusta.
Severus kuoli vuonna 465, joko Ricimerin murhaamana tai luonnollisista syistä.