stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl Hårleman (voimistelija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carl Hårleman (voimistelija) |  Carl Hårleman (voimistelija) |  Carl Hårleman (voimistelija) |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Carl Hårleman (23. kesäkuuta 1886 Västerås – 20. elokuuta 1948 Halmstad) oli ruotsalainen voimistelija, yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hän oli vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa mukana voittamassa kultaa joukkuevoimistelussa.
Hårleman kilpaili myös Tukholman vuoden 1912 kesäolympialaisissa ja osallistui siellä seiväshyppyyn.
Carl Finnilä (kauppias)

Carl Finnilä (1. marraskuuta 1838 Kokkolan maalaiskunta – 16. elokuuta 1885) oli suomalainen Vaasassa vaikuttanut kauppias ja tupakkatehtailija. Hän perusti tukku- ja vähittäiskaupan alalla toimineen Carl Finnilä Osakeyhtiön.
Räbbin talossa syntynyt Carl Finnilä oli mukana perustamassa Vaasaan rulla- ja kartussitupakkatehdasta yhdessä veljiensä Jacob ja Alexander Finnilän kanssa vuonna 1861. Hän muutti Vaasaan vuonna 1866 ottakseen tehtaan hoitoonsa. Tehdas sijaitsi veljesten Vaasan Kauppapuistikon varrelle rakentamassa talossa. Tehtaan tuotteita myytiin aluksi samassa talossa sijainneessa pienessä myymälässä.
Liikettä laajennettiin vuonna 1871 kun sekä Vaasassa että Kokkolassa aloitettiin koti- ja ulkomaisten tavaroiden tukku- ja vähittäiskauppa. Carl Finnilä hoiti Vaasan liikettä ja Jacob ja Alexander Finnilän Kokkolan liikettä. Vuonna 1873 Vaasan liikkeelle ostettiin talo Kauppatorin varrelta ja liike siirrettiin sinne seuraavana vuonna. Veljesten kauppayhtiö hajotettiin vuonna 1882 ja tällöin Carl Finnilä sai Vaasan liikkeen omakseen. Veljekset omistivat kuitenkin yhteisesti Vaasan Uuden Tupakkatehtaan nimellä toimineen tupakkatehtaansa, jossa otettiin käyttö höyryvoima vuonna 1881. Yhteisomistus purettiin vuonna 1908 ja tällöin muodostettiin uusi yhtiö Vaasan Tupakkatehdas Oy.
Carl Finnilä kuoli 46-vuotiaana elokuussa 1885. Hänen kuoltuaan Vaasan liikkeen johtoon tulivat hänen poikansa Carl Johan Finnilä (1862–1919) ja Alfred Finnilä. Alfred Finnilän kuoltua vuonna 1889 liike tuli Carl Johan Finnilän yksin johdettavaksi. Vuonna 1894 perustettiin haaraliike Ähtäriin Myllymäen rautatieasemalle Keski-Suomessa harjoitettavaa kauppaa varten. Vaasaan rakennettiin liikkeelle kivisiä varastomakasiineja ja vuonna 1897 vähittäiskauppaa varten oma kivitalo. Tukkuliike ja konttori toimivat edelleen vanhassa rakennuksessa. Liike muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1900.
Vuonna 1920 Carl Finnilä Oy:n myynti oli 38 miljoonaa markkaa. Vuonna 1928 liikkeellä oli Kauppapuistikko 2:n päätalon lisäksi varasto Vaasan Klemetsössä, Finnilän tila Ähtärin Niemisveden kylässä, kaksi varastorakennusta Kokkolassa ja yksi varastorakennus Kemissä. Liikkeellä oli ollut sivuliike myös Jyväskylässä. Keväällä 1928 vaasalainen vuonna 1911 perustettu tukkuliike Kauppiaitten Oy osti liikkeen koko osakekannan. Carl Finnilä Oy:n toiminta päättyi tällöin mutta yhtiö oli olemassa vielä vuoteen 1941 saakka. Maakauppiaitten omistamasta Kauppiaitten Oy:stä tuli vuonna 1940 osa samana vuonna perustettua Kesko Oy:tä kun se myi kiinteistönsä ja varastonsa Keskolle ja tuli Keskon osakkaaksi. Kauppiaitten Oy lunasti osakkeensa osakkailtaan ja yhtiö purettiin 1946.
Brady Ellison

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brady Ellison vuonna 2010 kilpailussa Porečissa Kroatiassa. |  Brady Ellison vuonna 2010 kilpailussa Porečissa Kroatiassa. |  Brady Ellison vuonna 2010 kilpailussa Porečissa Kroatiassa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jousiammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | sekajoukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belek 2013 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | ’s-Hertogenbosch 2019 | yksilö |  |
|  Hopeaa | Belek 2013 | parikilpailu |  |
|  Hopeaa | Yankton 2021 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Torino 2011 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | Yankton 2021 | yksilökilpailu |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Guadalajara 2011 | yksilökilpailu |  |
|  Kultaa | Guadalajara 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lima 2019 | sekajoukkue |  |
|  Kultaa | Santiago 2023 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Santiago 2023 | sekajoukkue |  |
|  Hopeaa | Toronto 2015 | yksilökilpailu |  |
|  Hopeaa | Toronto 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lima 2019 | joukkuekilpailu |  |
Brady Ellison (s. 27. lokakuuta 1988 Glendale, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
Ellison on voittanut useita arvokisamitaleja. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Ellison voitti hopeaa miesten joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän voitti hopeaa miesten joukkuekilpailussa ja pronssia miesten yksilökilpailussa. Rio de Janeirossa joukkueeseen kuuluivat Ellison, Zach Garrett ja Jake Kaminski.
Ellison sai kaksi mitalia Pariisissa 2024. Hän nousi niiden turvin Yhdysvaltain historian eniten jousiammunnan olympiamitaleita ottaneeksi urheilijaksi. Ellison oli sekajoukkuekilpailussa pronssilla parinsa Casey Kaufholdin kanssa ja hopealla yksilökilpailussa. Ellison hävisi lisälaukauksilla yksilökilpailun finaalin Kim Woo-jinille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brady Ellisonin kotisivut (englanniksi)
Carl Jacob Arrhenius

Carl Jacob Arrhenius (28. kesäkuuta 1823 Pori – 6. tammikuuta 1901 Turku) oli suomalainen opettaja, jolle myönnettiin professorin arvonimi.
Arrheniuksen vanhemmat olivat piirilääkäri Johan Elof Arrhenius ja Anna Cristina Unonius. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1849, toimi matematiikan vt. lehtorina Turun lukiossa 1849–1857 ja tuli luonnontieteiden lehtoriksi Hämeenlinnan siviililukioon 1857. Vastaavassa virassa Arrhenius toimi Turun lukiossa, myöhemmin lyseossa, 1862–1900. Koulun rehtori hän oli 1872–1876 ja 1886–1891. Arrheniusta pidettiin yhtenä Suomen parhaista jäkälien tutkijoista, joka myös keräsi mineraaleja. Hänen mineraalikokoelmansa Paraisilta Ersbyn-Piukkalan-Simonbyn kalkkikiviesiintymistä on talletettu Åbo Akademin geologisiin kokoelmiin. Arrhenius oli taitava opettaja, joka toimi Kirkollis- ja kouluviraston leski- ja orpokassan kamreerina 1853–1867 sekä 1900. Professorin arvo Arrheniukselle myönnettiin 1895.
Arrheniuksen puoliso vuodesta 1854 oli Elise Sucksdorff (k. 1923). Heidän poikansa oli kasvitieteilijä Axel Arrhenius.
Carl Isak Björkman

Carl Björkmanin hauta Vihdin kirkonkylän hautausmaalla.
Carl Isak Björkman (1. huhtikuuta 1805 Pori – 30. kesäkuuta 1866 Vihti) oli senaatin esittelijäsihteeri, Suomen Pankin pääjohtaja ja valtioneuvos.
Björkman oli Suomen Pankin pääjohtajana 8. tammikuuta 1862 alkaen kuolemaansa saakka 30. kesäkuuta 1866.
Valtioneuvos Isak Björkman on haudattu Vihdin kirkon hautausmaalle.
Energiaköyhyys

Energiaköyhyys tarkoittaa ajanmukaisten energiapalvelujen puutetta. Siihen voivat kuulua muun muassa hyvin alhaisen energiankäytön haitalliset vaikutukset, saastuneiden tai saastuttavien polttoaineiden käyttö, ja suuri polttoaineen keräämiseen käytetty aika.
Vuonna 2018 kolme miljardia ihmistä energiaköyhyydessä

Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan vuosittain maailmassa noin kolme miljardia ihmistä valmistaa ruokaa kiinteillä polttoaineilla (kuten puulla, sadonkorjuusta jääneillä kasvinosilla, puuhiilellä, hiilellä ja kuivatulla lannalla) ja petrolilla avotulella tai tehottomilla liesillä. Suurin osa tästä väestöstä asuu matalan tai keskitulotason maissa (vuonna 2018). Tämä synnyttää suuria pitoisuuksia terveydelle haitallisia epäpuhtauksia sisäilmaan, kuten pieniä, syvälle keuhkoihin kulkeutuvia nokihiukkasia. Huonosti tuuletuissa asunnoissa sisätilassa voi olla 100-kertainen määrä pienhiukkasia hyväksyttävänä pidettyyn pitoisuustasoon nähden. Altistus on erityisen suurta naisilla ja pienillä lapsilla, jotka viettävät suurimman osan ajasta lähellä kotiliettä.
Petrolia (kuten valopetrolia) polttavat, palaessaan ilman epäpuhtauksia tuottavat valaisimet ovat yleisiä. Lähes puolessa WHO:n tutkimista 25 Afrikan maan talouksissa se ovat ensisijaisia valaisimia ja Kaakkois-Afrikassa petrolivalaisin oli 30 prosentissa talouksista. Useimmissa maissa aurinkokäyttöinen valaistus oli enintään 1 prosentissa talouksista.
Esimerkiksi Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta kerätty 13 maan aineisto osoitti, että saastuttavien liesien kodeista tulevat tytöt käyttivät noin 18 tuntia viikossa polttoaineen tai veden keräämiseen, ja pojat käyttivät 15 tuntia viikossa. Parempien liesien ja puhtaampien polttoaineiden talouksissa tytöt käyttivät 5 tuntia viikossa polttoaineen tai veden keräämiseen ja pojat vain 2 tuntia.
Vuonna 2018 kolme miljardia ihmistä energiaköyhyydessä > 3,8 miljoonaa ennenaikaista kuolemaa vuosittain

WHO:n arvion mukaan vuonna 2016 menehtyi 3,8 miljoonaa ihmistä ennenaikaisesti siitä syystä, että ruuanlaittoon käytetään tehottomasti poltettavia kiinteitä polttoaineita ja petroolia, ja nämä synnyttävät sairauksia aiheuttavia sisäilman epäpuhtauksia. Näistä 3,8 miljoonasta kuolemasta:
27 % aiheutuu keuhkokuumeesta,
18 % sydänkohtauksesta,
27 % sepelvaltimotaudista,
20 % keuhkoauhtaumataudista (COPD), ja
8 % keuhkosyövästä.
Yhdessä ulkoilman epäpuhtauksien kanssa maailmassa noin 7 miljoonaa ihmistä menehtyi vuonna 2016 ennenaikaisesti ilman epäpuhtauksien johdosta. Ilman epäpuhtauksien aiheuttama riski vaihteli maakohtaisesti suuresti.
Vuonna 2018 kolme miljardia ihmistä energiaköyhyydessä > Kestävän kehityksen tavoite 7: Kaikille edullista ja puhdasta energiaa 2030 mennessä

Vauraiden teollisuusmaiden perustaman Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) näkemyksen mukaan Yhdistyneiden kansakuntien  Kestävän kehityksen tavoite 7 - kaikille luotettavaa, edullista, kestävää ja uudenaikaista energiaa - on mahdollista saavuttaa  vuoteen 2030 mennessä.
Tapausesimerkkejä energiaköyhyydestä

Tapausesimerkki 1: Intia, New Delhi, tammikuu 2020 (ja laajemminkin) Intiassa energiaköyhyys syynä vakaviin ilmanlaatuongelmiin ja savusumuun.  Nämä johtavat osaltaan suureen määrään ennenaikaisia kuolemia ... Intiassa vielä vuonna 2012 yli 20 prosenttia väestöstä luokiteltiin äärimmäisessä köyhyydessä eläviksi, jonka väestönosan yhteismäärä oli selvästi yli 200 miljoonaa ihmistä. Talvikaudella biopolttoaineiden pienpoltto lämmitykseen on yleistä, ja tästä aiheutuu...
Tapausesimerkki 2/ EU-28: Tilastollinen kansantaloudellinen lähestyminen kotitalouksien menoista voi auttaa ymmärtämään missä energiaköyhyyttä todennäköisimmin on.  Pääseminen EU:n laajuiseen näkemykseen kesti yli 10 vuotta.
Aiheesta muualla

Laura Oja, Anu Vaahtera, Iivo Vehviläinen, Sanna Ahvenharju ja Laura Hakala (2013) Selvitys energiaköyhyydestä. Kotitalouksien energiakustannukset. Ympäristöministeriön raportteja  21 (ISBN 978-952-11-4205-5, pdf)
Burning  Opportunity: Clean Household Energy for Health, Sustainable Development, and Wellbeing of Women and Children (pdf, 130 s.) (englanniksi) (who.int)
Marja Järvelä (18.03.2019) Miten tehdä sosiaalisesti hyväksyttävää ilmastopolitiikkaa? (uta.fi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Energy poverty –  Poimittu ideoita, ei suoraa käännöstä
Puuta polttamalla laitetaan ruokaa ja lämmitetään asuintiloja. Köyhissä talouksissa ei aina ole käytössä edes rakennettua tulisijaa kuten puuliettä, joten savukaasut ja savun pienhiukkaset leviävät ensin sisäilmaan.
Intialainen "halkopino" eli pinottuja kuivia ja kuivumassa olevia, polttoaineena käytettäviä lantakakkuja. Lantakakkujen polttaminen synnyttää runsaasti savua ja pienhiukkasia.
Käännös suomeksi
Carlos Fumo Gonçalves

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Carlos Fumo Gonçalves
Syntymäaika: 22. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Maputo, Mosambik
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Olympiakos Nicosia
Pelinumero: 8
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004 2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008 2009 2009– |  Sporting →  FC Maia (laina) →  Varzim (laina) →  SC Farense (laina)  Naval 1º de Maio  FC Alverca  SU Sintrense  Gondomar SC  Gil Vicente  SC Olhanense  Atromitos Yeroskipou  APEP Pitsilia  Olympiakos Nicosia | 0 (0) 29 (7) 7 (1) 25 (2) 19 (3) 5 (0)  32 (14) 18 (1) 22 (1) 14 (1) 13 (4) |
Maajoukkue
| 1998– |  Mosambik | 21 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. joulukuuta 2009.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. tammikuuta 2010.
Carlos Fumo Gonçalves (s. 22. syyskuuta 1979 Maputo) on mosambikilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kyproksen pääsarjassa pelaavaa Olympiakos Nicosiaa.
Fumo pelasi pitkään Portugalissa ennen siirtymistään Kyprokselle, jossa hän on edustanut Atromitos Yeroskipouta ja APEP Pitsilia ennen nykyistä seuraansa Olympiakos Nicosiaa.
Carmine Rocco

Carmine Rocco (12. huhtikuuta 1912 Camigliano – 12. toukokuuta 1982) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä.
Rocco vihittiin 26. heinäkuuta 1936 papiksi Calvi e Teanon hiippakuntaan. Hänet nimitettiin 5. lokakuuta 1961 Iustinianopolis in Galatian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Angelo Dell'Acqua ja Matteo Guido Sperandeo.
Rocco nimitettiin 16. syyskuuta 1967 apostoliseksi nuntiukseksi Filippiineille ja 22. toukokuuta 1973 Brasiliaan. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Bobby Sherman

| Bobby Sherman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Cabot Sherman Jr.
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1943 Santa Monica, Kalifornia, USA
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, lauluntekijä
Puoliso:  Patti Carnel 1971–1979 (eronneet)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1964–1975
Aiheesta muualla
www.peacelovebobby.com
IMDb
Elonet
Robert Cabot Bobby Sherman Jr. (s. 22. heinäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja satunnainen lauluntekijä, josta tuli 60- ja 70-lukujen vaihteessa suosittu teinitähti.
Sherman syntyi Santa Monicassa Kaliforniassa. Hän valmistui vuonna 1961 Birmingham High Schoolista Van Nuysissa. Lauluopintonsa hän suoritti Georgia Massey's School of Song and Dancessa.
Esiintymisura

Shermanista tuli alun perin kuuluisa ABC:lla vuodesta 1964 vuoteen 1966 pyörineen Shinding!-sarjan ansiosta. Muutamien vuosien ajan hän yritti äänittää singlejä ja tehdä läpimurron musiikkialalla, mutta hänellä ei ollut kovin paljon onnea ennen kuin hän sai roolin televisiosarjasta Here Come the Brides Bridget Hanleyn, Robert Brownin, David Soulin ja Joan Blondellin kanssa. Hän esiintyi myös Frankie Catalinana The Monkees -sarjan yhdessä jaksossa.
Vuonna 1969 Shermanin ensimmäisestä kultasinglestä, Little Womanista, tuli suosittu ja se pääsi Billboard Hot 100 -listan kolmanneksi. Se myös oli yhdeksän viikkoa Top 20:n joukossa. Se myi yli miljoona kopiota, ja se palkittiin lokakuussa 1969 kultalevyllä. Shermanin muita hittejä olivat Julie (Do Ya Love Me) (USA #5, Kanada #3, Australia #3), Easy Come, Easy Go (USA #9, Kanada #6), Jennifer (USA #60, Kanada #32), La, La, La (USA #9, Kanada #7) ja The Drum (USA #29, Kanada #32).
Vuonna 1971 esiinnyttyään The Partridge Familyssa Shermanille annettiin hänen oma show’nsa ABC:lla, Getting Together.[lähde? ]
Esiintymisen takanaselvennä

Vierailtuaan Emergency!-sarjan joissain jaksoissa Sherman löysi uuden kutsumuksen, ja hän päätti keskittyä enemmän yksityiselämäänsä jättäen lopulta julkisuuden. Hän alkoikin taistella lain puolesta, ja sai yhteiskunnan hyväksi tekemiensä urotekojen ansiosta joitakin palkintoja.[lähde? ]
Yksityiselämä

Sherman oli naimisissa Patti Carnelin kanssa vuodesta 1971 vuoteen 1979. Parilla on kaksi lasta, Christopher ja Tyler, jotka syntyivät 80-luvun alussa. Pojat ovat molemmat naimisissa, ja kummallakin on lapsia.[lähde? ]
Viittaukset populaarikulttuurissa

Shermaniin viitataan Simpsoneiden jaksossa Isoveli, kun Marge Simpson muistelee, kuinka oli joskus ihastunut Shermaniin. Jaksossa Puunhalaaja Homer Simpson vertaa Jessen uhkaavaa hyvännäköisyyttä Shermaniin.[lähde? ]
Sherman mainitaan myös Nanny-sarjan jaksossa My Fair Nanny. Kertoessaan Maggielle, kuinka tulla suositummaksi lukiossa, Fran käskee tytön puhua kolmesta aiheesta: pojista, vaatteista ja Bobby Shermanista. Kun Maggie kysyy, kuka Sherman on, Fran käskee hänen käyttää sittenkin Mark Wahlbergiä, vaikkei 'hän olekaan puoliksikaan niin lahjakas kuin Bobby'.[lähde? ]
Vuoden 1999 elokuvassa Dick teineille suunnattu lehti järjestää kilpailun, jossa palkintona on treffit Shermanin kanssa. Lisäksi fraasista Peace, Love, and Bobby Sherman (rauhaa, rakkautta ja Bobby Sherman) tuli suosittu sanonta 1960- ja 70-luvuilla.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Viralliset Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ginny's World of Peace, Love and Bobby Sherman (Arkistoitu – Internet Archive) -fanisivut
Britta Byström

Britta Byström (s. 1977 Sundsvall) on ruotsalainen säveltäjä.
Elämä ja ura

Byström aloitti musiikillisen kouluttautumisensa trumpetinsoiton opinnoilla. Hän aloitti säveltämisen teini-ikäisenä ja opiskeli sävellystä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Tukholmassa vuosina 1995–2001. Hänen pääopettajansa siellä olivat Pär Lindgren ja Bent Sørensen.
Byströmin tuotannossa pääpaino on ollut orkesterimusiikissa, mutta hän on säveltänyt myös kamari- ja vokaalimusiikkiteoksia sekä oopperaa. Hänen teoksiaan ovat esittäneet muiden muassa International Youth Wind Orchestra, Musica Vitae, Kroumata-perkussioyhtye, Tukholman kuninkaallinen filharmoninen orkesteri, BBC:n sinfoniaorkesteri, Kölnin Gürzenich-orkesteri, Detroitin sinfoniaorkesteri ja Ruotsin radion sinfoniaorkesteri. Lisäksi hän on säveltänyt teoksia sellaisille solisteille kuin Malin Broman, Rick Stotijn, Radovan Vlatković ja Janine Jansen.
Byström sai vuonna 2014 Da Capo -palkinnon Brandenburger Biennalessa A Walk After Dark -konsertollaan alttoviululle. Teoksen esittänyt solisti oli Ellen Nisbeth. Vuonna 2016 Byström voitti yhdysvaltalaisen Elaine Lebenbomin muistopalkinnon naissäveltäjille. Laulusarja Notes From the City of the Sun (solistina Malin Byström) oli yksi kymmenestä suositellusta teoksesta Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa 2019. Vuonna 2020 Byströmin Malin Bromania ja Rick Stotijnia varten viululle/alttoviululle ja kontrabassolle säveltämä kaksoiskonsertto sai Suuren Christ Johnson -palkinnon. Näyttämöteos Gállábártnit (libretto: Rawdna Carita Eira), joka kantaesitettiin Toronton Soundstreamsissa marraskuussa 2019, sai kanadalaisen Dora Mavor Moore Award -ehdokkuuden ”erinomaisen uuden oopperan” (outstanding new opera) kategoriassa vuonna 2020.
Muihin Byströmin teoksiin kuuluvat Many, Yet One (2016, esittänyt James Gaffiganin johtama Detroitin sinfoniaorkesteri) sekä John Storgårdsin johtamien BBC:n filharmonikkojen elokuussa 2021 kantaesittämä Parallel Universes, jonka BBC Proms oli tilannut Royal Albert Hallin 150-vuotisjuhlaa varten. Byströmin teoksia on kustantanut Edition Wilhelm Hansen.
Byströmin musiikin CD-levy Invisible Cities oli Grammis-ehdokas vuonna 2015.
Byström valittiin vuonna 2016 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.
Britta-Lisa Joutsen

Britta-Lisa Joutsen (o.s. Björkman; 19. joulukuuta 1925 Helsinki – 7. maaliskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija, koulutukseltaan diplomiarkkitehti.
Joutsen kirjoitti 1960-luvulla nuortenkirjoja, jotka käsittelivät Yhdysvaltoja: Maija lähti Kaliforniaan (1963) kertoo automatkasta maan halki ja Taivas mikä sisar (1969) amerikkalaisesta vaihto-oppilaasta, joka saapuu Suomeen. Englanninkielinen romaani Lingonberries in the Snow (1968) kuvaa sanfranciscolaisen perheen Suomen-vierailua. Lastenromaani Kissa soittaa ovikelloa (1967) on julkaistu myös saksaksi, ja romaani Saaressa kasvaa omenapuu (1972) edustaa luonnonsuojelua.
Joutsen oli Suomen Nuorisokirjailijat ry:n kunniajäsen. Hänelle myönnettiin Valistuksen palkinto vuonna 1968.
Kirjallisuutta

Barn- och ungdomsförfattare i Finland. Finlands biblioteksförening, 1976.
Loivamaa, Ismo (toim.): Kotimaisia nuotenklassikoita 3. Avain, 2011.
Suomalaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita II. Suomen kirjastoseura, 1975.
Brasiliandoggi

| Brasiliandoggi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Brasilia
Rodun syntyaika:  1978
Alkuperäinen käyttö:  vahtikoira
Nykyinen käyttö:  vahti- ja harrastuskoira
Elinikä:  12–13 vuotta
Muita nimityksiä:  dogue brasileiro
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu CBKC: ryhmä 11
Ulkonäkö
Paino:  uros 29–42 kg, narttu 23–37 kg
Säkäkorkeus:  uros 56–59 cm, narttu 50–56 cm
Väritys:  kaikki sallitaan
Brasiliandoggi (dogue brasileiro) on brasilialainen koirarotu. Se ei ole FCI:n virallisesti tunnustama, mutta se kuuluu Brasilian kennelliitossa ryhmään 11 (FCI:n ulkopuoliset rodut).
Ulkomuoto

Brasiliandoggi on tiivis- ja vankkarakenteinen, ja sillä on leveä ja raskas pää. Se antaa vaikutelman vahvasta, nopeasta ja ketterästä koirasta. Runko on lihaksikas, rintakehä suuri ja voimakas ja raajat voimakkaat. Lyhyt karvapeite on sileää ja tiivistä. Vaikka koira muistuttaakin paljon dogo argentinoa, erona on se että kaikki värit hyväksytään. Uroksen säkäkorkeus on 56–59 cm ja se painaa 29–42 kg. Nartulla vastaavat mitat ovat 50–56 cm ja 23–37 kg.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rohkea ja tasapainoinen ja sillä on suuri kivunsietokyky. Se on tarkkaavainen ja usein vieraita kohtaan varautunut, mutta ei aggressiivinen ja toimii vain tarvittaessa. Se on itsepäinen ja vaatii määrätietoisen kasvatuksen. Se pitää lapsista eikä se dominoi paljoa perhettään, mutta se ei yleensä tule toimeen samaa sukupuolta olevien koirien kanssa. Se soveltuu paitsi vahtikoiraksi, myös erilaisiin koiraurheilulajeihin kuten agilityyn.
Alkuperä

Rotu syntyi sattumalta Rio Grande do Sul'n alueella vuonna 1978, kun Peter Dantasin bullterrieri astui hänen naapurinsa bokserin. Havaittuaan risteytyksen piirteet hyviksi hän jatkoi jalostusta eteenpäin.
Käännös suomeksi
Budapestin yliopisto

Oikeus- ja valtiotieteellinen tiedekunta toimii Budapestin keskustassa.
Yliopiston sinetti vuodelta 1880
Loránd Eötvösin yliopisto (ELTE, unk. Eötvös Loránd Tudományegyetem) on Unkarin suurin yliopisto. Se sijaitsee Budapestissa.
Yliopiston perusti arkkipiispa Péter Pázmány vuonna 1635. Se toimi ensin Nagyszombatin kaupungissa, mutta se siirrettiin ensin Budaan ja sitten Pestiin vuosina 1770–1780. Yliopisto nimettiin vuonna 1950 fyysikko Loránd Eötvösin mukaan. Nykyään yliopistossa on noin 1 800 opettajaa ja tutkijaa sekä 32 000 opiskelijaa.
Tiedekunnat

Yliopistossa on kahdeksan tiedekuntaa:
Oikeustieteellinen tiedekunta
Gusztáv Bárczin mukaan nimetty erityisopetuksen tiedekunta
Humanistinen tiedekunta
Tietojenkäsittelytieteen tiedekunta
Kasvatustieteen ja psykologian tiedekunta
Opettajankoulutuksen tiedekunta
Yhteiskuntatieteiden tiedekunta
Luonnontieteellinen tiedekunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Budapestin yliopisto Wikimedia Commonsissa