stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009

Tämä on luettelo Turkin singlelistan ykkösistä 2009. 
Se on koottu Billboardin verkkosivujen top20-listoista.
| Viikko | Artisti | Single |
| --- | --- | --- |
| 1 | "Aşk-ı Virane" | Rafet El Roman & Yusuf Güney |
| 2 | "Gram" | Serdar Ortaç |
| 3 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 4 | "Anlamazdın" | Ayla Dikmen |
| 5 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 6 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 7 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 8 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 9 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 10 | "Kasaba" | Murat Dalkılıç |
| 11 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 12 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 13 | "Sevişmeden Uyumayalım" | Sıla |
| 14 | "Sevişmeden Uyumayalım" | Sıla |
| 15 | "Sevişmeden Uyumayalım" | Sıla |
| 16 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 17 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 18 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 19 | "Seviyorum Sevmiyorum" | Nil Karaibrahimgil |
| 20 | "Dünyanın Sonuna Doğmuşum" | Manga |
| 21 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 22 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 23 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 24 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 25 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 26 | "Giden Günlerim Oldu" | Gülben Ergen & Oğuzhan Koç |
| 27 | "Ah Be Kardeşim" | Yalın |
| 28 | "Ah Be Kardeşim" | Yalın |
| 29 | "Bu Böyle" | Sertab Erener |
| 30 | "Bu Böyle" | Sertab Erener |
| 31 | "Toz Pembe" | Demet Akalın |
| 32 | "Bu Böyle" | Sertab Erener |
| 33 | "İki Melek" | Bengü |
| 34 | "İki Melek" | Bengü |
| 35 | "İki Melek" | Bengü |
| 36 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 37 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 38 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 39 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 40 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 41 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 42 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 43 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 44 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 45 | "Limon Çiçekleri" | Mustafa Ceceli |
| 46 | "Kocaman Öpüyorum" | Bengü |
| 47 | "Kocaman Öpüyorum" | Bengü |
| 48 | "Kocaman Öpüyorum" | Bengü |
| 49 | "Kocaman Öpüyorum" | Bengü |
| 50 | "Hastalıkta Sağlıkta" | Mustafa Ceceli |
| 51 | "Hastalıkta Sağlıkta" | Mustafa Ceceli |
| 52 | "Hastalıkta Sağlıkta" | Mustafa Ceceli |
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: tr:2009 yılı Türkçe Top 20 bir numara parçaların listesi
Luettelo Turkin kaupungeista

Turkin kartta
Istanbul, Turkin väkirikkain kaupunki
Izmir on Turkin kolmanneksi suurin kaupunki.
Tämä on luettelo Turkissa sijaitsevista kaupungeista. Artikkeli Turkin maakunnat luettelee kunkin maakunnan hallintokeskuksen asukaslukuineen.
Istanbul
Ankara
İzmir
Bursa
Adana
Gaziantep
Konya
Antalya
Diyarbakır
Mersin
Kayseri
Eskişehir
Şanlıurfa
Malatya
Samsun
Erzurum
Kahramanmaraş
Van
Adapazarı
Denizli
Elazığ
Sivas
Batman
Balıkesir
Trabzon
Manisa
Kırıkkale
İzmit
Adıyaman
Osmaniye
Kütahya
Çorum
Isparta
Antakya
Aydın
Uşak
Aksaray
Afyonkarahisar
Edirne
Tokat
Ordu
Tekirdağ
Erzincan
Karaman
Zonguldak
Karabük
Siirt
Kırşehir
Bolu
Giresun
Ağrı
Kars
Rize
Niğde
Çanakkale
Amasya
Yozgat
Kilis
Yalova
Bingöl
Muş
Nevşehir
Mardin
Kastamonu
Burdur
Çankırı
Iğdır
Hakkari
Düzce
Kırklareli
Şırnak
Bitlis
Muğla
Bartın
Bilecik
Bayburt
Sinop
Gümüşhane
Tunceli
Artvin
Ardahan
Gallipoli
Erciş
Léon Cogniet

Léon Cogniet, kuva vuodelta 1865
Léon Cogniet (29. elokuuta 1794 Pariisi – 20. marraskuuta 1880 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.
Cogniet aloitti taideopiskelunsa vuonna 1812 opettajanaan Pierre-Narcisse Guérin. Myös hänen sisarensa Marie Amélie Cogniet oli taidemaalari.
Cognietille myönnettiin vuonna 1817 stipendi maalauksestaan "Castor ja Pollux pelastavat Helenan". Stipendin turvin hän siirtyi Romaan missä vietti viisi seuraavaa vuotta. Vuonna 1827 Cogniet maalasi Pyhän Tapanin elämästä kertovia muraaleja Saint-Nicholas-des-Champsin kirkkoon. Häneltä tilattiin sarja maalauksia jotka kertoivat Napoleonin sotaretkestä Egyptiin. Niitä hän maalasi Louvren kattoon vuodet 1833–1835.
Vuosina 1840–1860 Cogniet opetti maalaustaidetta naisille yhdessä sisarensa kanssa. Hän solmi avioliiton oppilaansa Catherine Caroline Thévinin kanssa. Vuoden 1843 jälkeen hän keskittyi lähes pelkästään opettamiseen, maalaten silloin tällöin jonkun muotokuvan. Maalaamisen hän lopetti kokonaan vuonna 1855.
Onnettoman sattuman vuoksi Cognietin välit katkesivat aikaisemman hyvän ystävän, Eugène Delacroix´n kanssa. Kumpikin oli tehnyt maalauksen vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksesta ja vuoden 1831 Pariisin Salongissa maalaukset ripustettiin vieretysten. Herrat pitivät tätä vihamielisenä tekona, johon toinen oli toisensa mielestä syyllinen, eivätkä enää puhuneet toisilleen.
Cogniet teki pitkän uran opettajana. Vuonna 1831 hän opetti muotoilua Lycée Louis Le-Grandissa ja École Polytechniquesa vuodet 1847–1861. Vuonna 1861 hänet nimitettiin École des Beaux-Artsin professoriksi mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1863 asti jolloin jäi eläkkeelle. Nykyään hänet muistetaan erityisesti opetustyöstään, hänellä oli yli sata oppilasta, joista lähes kaikista tuli kuuluisia taiteilijoita.
Eläköitymisestä jälkeen Cogniet opetti vielä jonkin aikaa yksityisoppilaitaan, kunnes luopui siitäkin. Kuollessan hän oli lähes unohdettu.
Teoksia

Castor ja Pollux pelastavat Helenan, 1817
Jean-François Champollionin muotokuva, 1831
Napoleonin sotaretki Egyptiin, kattomaalaus Louvressa, 1835
Aiheesta muualla

artcyclopedia.com: Léon Cogniet (1794-1880)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luoti

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Luoti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
luoti, tuliaseen tai varsijousen ammus
luoti, merenkulussa käytettävä laite
luoti, rakentamisessa käytettävä työkalu
luoti, mittayksikkö
sukunimenä:
Mira Luoti, suomalainen laulaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luoti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Raamatun kirjoista

Raamatun kirjojen kaanon on erilainen juutalaisuudessa sekä katolisessa, ortodoksisessa ja protestanttisessa kristinuskossa. Ero koskee Vanhaa testamenttia eli heprealaista raamattua Tanakia. Sen kirjojen määrä ja järjestys on eri kirkoissa erilainen, johtuen sekä kirjojen erilaisesta ryhmittelystä että siitä, että katoliset ja ortodoksiset kirkot lukevat Vanhaan testamenttiin kuuluviksi myös niin kutsutut deuterokanoniset kirjat eli apokryfikirjat. Mukaan luettujen apokryfikirjojen määrä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa on myös erilainen.
Lisäksi kreikkalaisessa ortodoksisuudessa, itämaisessa ortodoksisuudessa ja katolisen kirkon itäisissä riituksissa kirjojen määrässä on pieniä eroja. Alla ortodoksiselle Vanhalle testamentille annettu kaanon on laajin mahdollinen, eli jos yksikin itäinen kirkko hyväksyy kirjan, se on myös annettu luettelossa. Kaikki katolisen kirkon hyväksymät kirjat ovat aina myös ortodoksisen kirkon hyväksymiä. Protestanttisuus hyväksyy varsinaiseen Vanhaan testamenttiin vain heprealaisen raamatun kirjat.
Juutalaisuus ei luonnollisestikaan tunnusta Uutta testamenttia. Juutalaisuuden osalta luettelo koskee vain heprealaista raamattua, joka on annettu vertailukohdaksi Vanhan testamentin versioille. Kristilliset kirkot ovat Uuden testamentin kaanonista yksimielisiä.
Huomautuksia

1 Nämä kirjat eivät ole protestanttisessa Vanhassa testamentissa.


2 Katolinen ja ortodoksinen Esterin kirja sisältävät 103 lisäjaetta, jotka eivät ole protestanttisessa Esterin kirjassa.


3 Katolinen Barukin kirja sisältää kuudennen luvun, Jeremian kirjeen, joka on ortodoksisessa Raamatussa omana kirjana, ja jota ei ole protestanttisessa Raamatussa.


4 Katolinen ja ortodoksinen Danielin kirja sisältävät kolme lukua, joita ei ole protestanttisessa Danielin kirjassa (Asarjan rukous ja Kolmen miehen kiitosvirsi; Susanna; sekä Danielin maineteot ja koettelemukset (Bel ja lohikäärme)).


5 Vulgatassa Ensimmäinen ja Toinen makkabilaiskirja ovat Malakian kirjan jälkeen, eivät Esterin kirjan jälkeen.


6 Nämä kirjat eivät ole katolisessa ja protestanttisessa Vanhassa testamentissa.


7 Ortodoksisessa Vanhassa testamentissa Barukin kirja ja Jeremian kirje ovat erillisiä.


8 Nämä kirjat kuuluvat kristillisten kaanonien historiallisiin ja viisauskirjoihin sekä suuriin profeettoihin.


9 Ortodoksinen Vanha testamentti seuraa Septuagintaa siinä, että Esran ja Nehemian kirjat lasketaan yhdeksi kirjaksi.


10 Suluissa annetut nimet ovat Septuagintassa esiintyviä nimiä, ja ne ovat yleisimmin käytössä ortodoksisessa kirkossa.


11 Ortodoksinen Psalmien kirja sisältää yhden ylimääräisen psalmin, Psalmin 151.


12 Martti Luther halusi poistaa nämä kirjat kaanonista, mutta niin ei tapahtunut. Lutherin Raamatussa kirjat ovat kuitenkin Uuden testamentin lopussa, eikä esitetyssä järjestyksessä.
Liina Reiman

| Liina Reiman |
| --- | --- |
 Liina Reiman vuonna 1945 Suomen kansallisteatterin näytelmässä Sappho.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1891 Valga, Liivinmaa, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 11. syyskuuta 1961 (69 vuotta) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Palkinnot
 Pro Finlandia -mitali 1961 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Liina Reiman (os. Pölde; 14. marraskuuta (vanhaa lukua 2. marraskuuta) 1891 Valga  – 11. syyskuuta 1961 Helsinki) oli virolainen näyttelijä. Reiman tuli Suomeen 1933 ja esiintyi Tampereen, Porin, Kotkan, Kajaanin, Oulun ja Helsingin teattereissa 1938 asti. Toisen maailmansodan aikana 1943 hän muutti Suomeen pysyvästi.
Reimanin puoliso oli virolainen säveltäjä Raimund Kull.
Reimanille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1961.
Filmografia

Naiskohtaloita, 1947
Julkaisut

Rambivalgus süttib. Mälestusi minu lavateekonnalt. Eesti Kirjanike Kooperatiiv, Lund 1956. 2. p. Eesti Teatriliit, Tallinna, 1991
Lava võlus. Eesti Kirjanike Kooperatiiv, Lund 1960. 2. p. [järelsõna: Lilian Kirepe], Eesti Teatriliit, 1996
Aiheesta muualla

Eräs Viron näyttämön tähti Liina Reimann, Suomen Kuvalehti, 31.01.1925, nro 5, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Luettelo Imerinan monarkeista

| Imerinan hallitsija |
| --- | --- |
 Hallitsijan vaakuna
 
 
Virka-asunto:  Antananarivon rova
Kauden pituus:  elinikäinen
Perustettu:  1520
Ensimmäinen:  Andrianerinerina (legenda) Rangita (1520)
Viimeinen:  Ranavalona III
Lakkautettu:  1897
Imerinan monarkit olivat Madagaskarilla sijainneen Imerinan kuningaskunnan valtionpäämiehiä. Imerina viittaa myös Madagaskarin suurimpaan etniseen ryhmään, joka on lähtöisin saaren keskiosista. Etninen ryhmä tunnetaan myös nimellä Hova.
Andrianampoinimerina perusti kuningaskunnalle pysyvän pääkaupungin, Antananarivon.
Kuningaskunta lakkasi olemasta vuonna 1897, kun Ranska otti saaren haltuunsa. Imerinan monarkit eivät koskaan ehtineet yhdistää koko Madagaskarin saarta yhdeksi valtioksi. Viimeisen kuningattaren, Ranavalona III:n, seuraajaksi valittu prinsessa Marie-Louise Razafinkeriefo kuoli lapsettomana vuonna 1948.
Hallitsijan titteli oli seuraava: "Jumalan armosta ja kansan tahdosta, Madagaskarin kuningatar, kansakunnan lakien suojelija". Hallitsijaa puhuteltiin tittelillä "Teidän majesteettinne". Kuninkaallisena palatsina toimi Ranavalona I:lle suunniteltu Antananarivon rova, jonne osa kuninkaallisista on myös haudattu.
Luettelo Madagaskarin monarkeista vuodesta 1810 lähtien

| Kuva | Nimi | Suku | Valtakausi | Suhde edeltäjäänsä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Radama I (Radama Suuri) | Hova | 1810 – 27. heinäkuuta 1828 | - |
|  | Ranavalona I | Hova | 27. heinäkuuta 1828 – 16. elokuuta 1861 | vaimo |
|  | Radama II | Hova | 16. elokuuta 1861 – 12. toukokuuta 1863 | poika |
|  | Rasoherina | Hova | 12. toukokuuta 1863 – 1. huhtikuuta 1868 | vaimo |
|  | Ranavalona II | Hova | 1. huhtikuuta 1868 –  13. heinäkuuta 1883 | Radama II:n vaimo |
|  | Ranavalona III | Hova | 13. heinäkuuta 1883 – 28. huhtikuuta 1897 | veljentytär, Radama I:n lapsenlapsi |
Lähde:
Léon Daudet

Léon Daudet vuonna 1922.
Alphonse Marie Léon Daudet (16. marraskuuta 1867 Pariisi – 1. heinäkuuta 1942 Saint-Rémy-de-Provence) oli ranskalainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko.
Daudet’n vanhemmat olivat kirjailijapariskunta Alphonse ja Julia Daudet. Daudet opiskeli lääketiedettä Pariisin yliopistossa vuosina 1885–1891, mutta alkoi sitten kirjoittaa Le Figaro- ja Le Gaulois -lehtiin. Ensimmäisen romaaninsa L’Astre noir hän julkaisi vuonna 1893. Daudet tunnettiin poleemisena, terävänä ja kitkeränä satiirikkona, joka loisti varsinkin lehtikirjoituksissaan sekä vuosina 1914–1921 ilmestyneissä kuusiosaisissa muistelmissaan Souvenirs des milieux littéraires, politiques, artistiques, et médicaux. Hänet valittiin vuonna 1897 Goncourt-akatemiaan.
Daudet tuki äärinationalistista, reaktionääristä ja monarkistista Action française -liikettä. Hän auttoi Charles Maurrasia muuttamaan liikkeen pää-äänenkannattajan, Action françaisen päivittäiseksi sanomalehdeksi vuonna 1908. Daudet toimi lehden päätoimittajana. Hän kirjoitti myös Édouard Drumontin julkaisemaan jyrkän antisemitistiseen La Libre Paroleen ja oli juutalaisvastaisuudessaan erityisen myrkyllinen. Daudet tuomitsi Ranskan tasavallan muun muassa teoksissaan Le Pays des partementeurs (1901) ja Le Stupide XIXe Siècle (1922). Ensimmäisen maailmansodan aikana hän kohdisti lehdessään häikäilemättömän ajojahdin sisäministeri Louis Malvyyn ja entiseen pääministeri Joseph Caillaux’hon, jotka saivat lopulta tuomiot maanpetoksesta. Daudet valittiin Ranskan edustajainkamariin vuonna 1919 Action françaisea edustaneelta Union Nationale -ehdokaslistalta. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1924.
Daudet oli vuosina 1891–1895 siviiliavioliitossa kirjailija Victor Hugon pojantyttären Jeanne Hugon kanssa, mutta heidän liittonsa päättyi eroon. Myöhemmin Daudet kääntyi hartaaksi katolilaiseksi ja solmi kirkollisen avioliiton Marthe Allardin kanssa. Daudet’n 14-vuotias poika löydettiin vuonna 1923 kuolleena eräästä taksista, ja hän syytti Ranskan poliisia sekä taksinkuljettajaa murhasta. Saatuaan viiden kuukauden vankeustuomion kunnianloukkauksesta Daudet pakeni Belgiaan kolmeksi vuodeksi, kunnes hänet armahdettiin vuonna 1930.
Daudet kannatti vuodesta 1940 Vichyn hallitusta.
Teoksia

L’Astre noir (1893)
Les Morticoles (1894)
Le Voyage de Shakespeare (1896)
Le Pays des partementeurs (1901)
La France en alarme (1904)
Le lit de Procuste (1912)
L’Avant-Guerre (1913)
Souvenirs des milieux littéraires, politiques, artistiques, et médicaux (1914–1921)
Le Monde des images (1919)
Le Stupide XIXe Siècle (1922)
Au temps de Judas (1933)
Mes Idées esthétiques (1939)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Léon Daudet Wikimedia Commonsissa
Léon Daudet (ranskaksi) Ranskan kansalliskokous
Luettelo Ilveksen jääkiekon päävalmentajista

Tämä on luettelo Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajista Suomen pääsarjatasolla. Luettelossa on mainittu kaikki Tampereen Ilveksen miesten edustusjoukkueiden päävalmentajat pääsarjatasolla.
Miesten edustusjoukkueen päävalmentajat

| Valmentaja | Kans>  | Vuodet päävalmentajana | Kausia yht>  | Saavutukset valmennusaikana | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Niilo Tammisalo |  | 1931–1936  | 6 | 1935-36 kultaa |  |
| Risto Lindroos |  | 1937–1952  | 11 | 1936-38, 1944-47, 1949-52 8xkultaa 1947-49 2x hopeaa 1938-43 3x pronssia |  |
| Aarne Honkavaara |  | 1952–1968  | 10 | 1956-58, 1959-60, 1961-62 4x kultaa 1964-65, 1967-68 2xhopeaa 1962-64, 1966-67 3x pronssia |  |
| Raimo Vasama |  | 1968–1973  | 6 | 1968-70 2x hopeaa 1973-1974  pronssia |  |
| Len Lunde |  | 1971–1973 | 2 | 1971-1972 kultaa |  |
| Esko Mäkinen |  | 1974–1976  | 2 | 1974-1975 pronssia |  |
| Juhani Ruusunen |  | 1976–1980  | 5 |  |  |
| Markku Hakanen |  | 1980  | 1 |  |  |
| Raimo Määttänen |  | 1980–1982  | 2 |  |  |
| Seppo Hiitelä |  | 1982–1986, 1990–1991, 2011–2012  | 6 | 1984-1985 kultaa |  |
| Matti Kaario |  | 1986–1987, 1990, 1999  | 3 |  |  |
| Sakari Pietilä |  | 1987–1990, 2006–2009  | 6 | 1989-1990 hopeaa 1988-1989 pronssia |  |
| Anatoli Bogdanov |  | 1991–1992  | 1 |  |  |
| Jukka Jalonen |  | 1992–1994, 1995  | 2 |  |  |
| Heikki Vesala |  | 1994–1995  | 1 |  |  |
| Vladimir Jurzinov nuorempi |  | 1995–1999  | 4 | 1997-98 hopeaa |  |
| Heikki Mälkiä |  | 1999–2001, 2009–2010  | 3 | 2000-2001 pronssia |  |
| Ari-Pekka Selin |  | 2001–2002  | 1 |  |  |
| Teijo Räsänen |  | 2002–2003  | 1 |  |  |
| Václav Sýkora |  | 2003–2004 | 1 |  |  |
| Curt Lindström |  | 2004–2005  | 1 |  |  |
| Kari Eloranta |  | 2005–2007  | 2 |  |  |
| Petteri Hirvonen |  | 2007  | 1 |  |  |
| Juha Pajuoja |  | 2009–2012  | 3 |  |  |
| Raimo Helminen |  | 2012–2013  | 1 |  |  |
| Tuomas Tuokkola |  | 2013–2016  | 4 |  |  |
| Kari Heikkilä |  | 2015–2016  | 1 |  |  |
| Karri Kivi |  | 2016–2019  | 2 |  |  |
| Jouko Myrrä |  | 2019–2022  | 4 | 2021–2022 pronssia |  |
| Antti Pennanen |  | 2022–2024 | 2 | 2022–2023 pronssia |  |
| Tommi Niemelä |  | 2024–  |  |  |  |
Luis Rodríguez Olmo

Luis Francisco Rodríguez Olmo (11. elokuuta 1919 Arecibo – 28. huhtikuuta 2017) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Yhdysvalloissa Brooklyn Dodgers (1943–1945, 1949) ja Boston Braves (1950–1951).
Luettelo Turkin puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Turkin puolueista.
Nykyiset parlamenttipuolueet

| Puolue> Nimi | Puolue> Nimi | Puolue> Lyhenne | Politiikka> Puheenjohtaja | Politiikka> Asemointi | Politiikka> Ideologia | Jäsenet> Turkin kansalliskokous | Jäsenet>  | Jäsenet>  | Jäsenet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Oikeus ja kehitys -puolue | AKP | Recep Tayyip Erdoğan | oikeisto | Erdoğanismi, oikeistopopulismi, kansalliskonservatismi | 288 / 600  |  |  |  |
|  | Tasavaltalainen kansanpuolue | CHP | Özgür Özel | keskusta-vasemmisto | kemalismi, sosiaalidemokratia, EU-myönteisyys | 136 / 600  |  |  |  |
|  | Kansallismielinen toimintapuolue | MHP | Devlet Bahçeli | äärioikeisto | turkkilainen ultranationalismi, oikeistopopulismi, antikommunismi | 48 / 600  |  |  |  |
|  | Kansojen demokraattinen puolue | HDP | Mithat Sancar   Pervin Buldan | vasemmisto | demokraattinen sosialismi, ekososialismi, vasemmistopopulismi | 55 / 600  |  |  |  |
|  | İyi Parti | İYİ | Meral Akşener | keskusta, keskusta-oikeisto | liberaalinationalismi, kemalismi, sekularismi | 36 / 600  |  |  |  |
|  | Demokraattinen puolue | DP | Gültekin Uysal | keskusta-oikeisto | liberaalikonservatismi, talousliberalismi, kemalismi | 2 / 600  |  |  |  |
Lingua ignota

Hildegardin 23 litterae ignotae.
Lingua ignota (latinaa: "tuntematon kieli") on 1100-luvulla eläneen Rupertsbergin luostarin johtajan Hildegard Bingeniläisen kehittämä kieli, jota käytettiin mystisiin tarkoituksiin. Kielen kirjoittamiseksi hän kehitti 23 kirjainta, litterae ignotae. Hän kuvaili kieltään teoksessa Lingua Ignota per simplicem hominem Hildegardem prolata, josta on säilynyt kaksi jäljennöstä.
Sanastossa on 1011 sanaa ja niille pääasiassa latinankieliset käännökset, osa keskiyläsaksaksi. Sanat ovat enimmäkseen substantiiveja, joukossa muutama adjektiivi. Kieliopillisesti se noudattaa latinaa. Kielen tarkoitus ei ole tiedossa, eikä myöskään tiedetä tunsiko sitä kukaan muu kuin Hildegard. Nykyisin oletetaan, että se olisi tarkoitettu salakieleksi, ja musiikin tavoin hän on saattanut saada sen jumalallisen innoituksen kautta. Hänen ystävänsä Volmar, joka pelkäsi hänen kuolemansa olevan lähestymässä, kirjoitti hänelle kirjeessään: "ubi tunc vox inauditae melodiae? et vox inauditae linguae?" (Descemet, p. 346; "missä siis kuulemattoman sävelen ääni? ja kuulemattoman kielen ääni?"), mikä viittaa siihen, että kielestä tiedettiin, mutta ei tiedetä tunsiko sitä kukaan hänen kuolemansa jälkeen.
Kielellä kirjoitettua tekstiä on jäljellä vain seuraava pätkä Carminassa: O orzchis Ecclesia, armis divinis praecincta, et hyacinto ornata, tu es caldemia stigmatum loifolum et urbs scienciarum. O, o tu es etiam crizanta in alto sono, et es chorzta gemma., joka on osin latinaa.
Sanasto

Sanasto on hierarkkisessa järjestyksessä, ensin vastineet Jumalalle ja enkeleille, sen jälkeen seuraavat ihmiset ja perhesuhteet, ruumiinosat, sairaudet, uskonnolliset ja maalliset arvot, ammatit, päivät, kuukaudet, vaatteet, talousvälineet, kasvit sekä muutamia lintuja ja hyönteisiä. Nisäkkäät puuttuvat, lukuun ottamatta lepakkoa, Ualueria, joka on linnuissa, ja aarnikotka, Argumzio, puoliksi nisäkäs, joka myös on linnuissa
.
Sanaston 30 ensimmäistä sanaa ovat (Roth 1880):
Aigonz: deus (Jumala)
Aieganz: angelus (enkeli)
Zuuenz: sanctus (pyhimys)
Liuionz salvator (vapahtaja)
Diueliz: diabolus (paholainen)
Ispariz: spiritus
Inimois: homo (ihminen)
Jur: vir (mies)
Vanix: femina (nainen)
Peuearrez: patriarcha
Korzinthio: propheta
Falschin: vates
Sonziz: apostolus
Linschiol: martir
Zanziuer: confessor
Vrizoil: virgo (neitsyt)
Jugiza: vidua (leski)
Pangizo: penitens
Kulzphazur: attavus (isoisoisoisoisä)
Phazur: avus (isoisä)
Peueriz: pater (isä)
Maiz: maler (sic, pitäisi olla mater, äiti)
Hilzpeueriz: nutricus (isäpuoli)
Nilzmaiz: noverca (äitipuoli)
Scirizin: filius (poika)
Hilzscifriz: privignus (poikapuoli)
Limzkil: infans (pikkulapsi)
Zains: puer (poika)
Zunzial: iuvenis (nuorukainen)
Bischiniz adolescens (nuori mies)
Yhdyssanoja on havaittavissa sanoista peueriz "isä" : hilz-peueriz "isäpuoli", maiz "äiti" : nilz-maiz "äitipuoli" , ja scirizin "poika" : hilz-scifriz "poikapuoli", ja phazur : kulz-phazur. Päätteen johtaminen peueriz "isä", peuearrez "patriarkka".
Julkaistut laitokset

Wilhelm Grimm (1848), vain ne 291 sanaa, joissa on saksankielinen käännös
Roth (1880), 1011 sanaa.
Descemet, Jean Baptiste Pitran Analecta (1882), 181 sanaa kasvien nimiä
Portmann and Odermatt (1986)
Higley (2007), koko Riesencodexin sanasto, lisättynä Berlin MS:llä, käännökset englanniksi ja laaja kommentaari
Aiheesta muualla

Langmaker profile of Lingua Ignota (Arkistoitu – Internet Archive)