stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HD 11506 b

| HD 11506 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Fischer et al.
Löytöpäivä:  10. huhtikuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 11506
Tähden etäisyys Auringosta:  176 vv
Tähden massa:  1,19 M☉
Tähden spektriluokka:  G0V
Tähden metallisuus:  0,31
Tähden ikä:  5,4 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  2,43 AU
Eksentrisyys:  0,22
Kiertoaika:  3,48 v (1 270 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  3,44 MJ
HD 11506 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 10. huhtikuuta 2007. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 11506 noin 176 valovuoden päässä Maasta, Valaskalan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 2,43 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3,48 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 3,44 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
SMOS

SMOS (Soil Moisture and Ocean Salinity) on ESAn ja Ranskan avaruusjärjestön (CNES) yhteinen kaukokartoitussatelliitti, joka mittaa maaperän kosteutta ja valtamerien suolaisuutta.
Satelliitti

SMOS, jonka laukaisua on lykätty useampia kertoja, laukaistiin onnistuneesti 2. marraskuuta 2009 kello 3:50 Suomen aikaa venäläisellä Rockot-kantoraketilla. Samalla raketilla laukaistiin myös PROBA-2 -satelliitti. Avaruuslento kestää kolme vuotta. Satelliitin lennonjohto on ESAlle poikkeuksellisesti CNESin Toulousen avaruuskeskuksessa. Satelliitin kiertorata on aurinkosynkroninen 763 kilometriä korkea rata.
Satelliitti perustuu CNESin 1990-luvun lopussa kehittämään Proteus-piensatelliittiin. Se painaa 683 kilogramaa, josta 366 kilogramaa on tieteellisiä laitteita.
Tehtävä

Satelliitti mittaa Maasta tulevaa mikroaaltosäteilyä noin 1,4 GHz:n (L-kaista) taajuudella interferometrisella radiometrillä, joiden rakentajiin kuuluu suomalainen Elektrobit Microwave. Suomesta ovat mukana myös Teknillinen korkeakoulu, DA-Design Oy ja Modulight Inc. Radiosaaste on häirinnyt satelliitin toimintaa Etelä-Euroopan yllä.
Aiheesta muualla

ESAn SMOS-sivu (englanniksi)
Toinen ESAn SMOS-sivu (englanniksi)
SMOS Barcelona Expert Centre (englanniksi)
Ron Stoppable

| Ron Stoppable |
| --- | --- |
 Ron syömässä lempiruokaansa Nacoa.
Luoja(t):  Mark McCorkle Bob Schooley
Näyttelijä(t):  Will Friedle Samuel Harjanne (suomeksi)
Ensi- esiintyminen:  "Ihastus" (kesäkuu 2002)
Kustantaja:  Disney Channel
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ronald Stoppable
Status:  Lukiolainen, lukion hurjakoira maskotti, freelancer sankari, Kim Possiblen apulainen
Ikä:  16 18 (4. kaudella)
Asuinpaikka:  Middleton
Luonteenpiirteet:  Hallitsee apina kung futa
Suhteet
Vanhemmat:  Isä, äiti
Sisarukset:  nuorempi sisko Hanna
Tutut:  Kim Possible, Wade Load
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ron Stoppable on Disneyn Kim Possible -animaatiosarjan toinen päähenkilö. Hahmo teki ensi esiintymisensä Kim Possible -sarjan ensimmäisessä jaksossa "Ihastus". Ronia ääninäyttelee sarjan englanninkielisessä alkuperäisversiossa Will Friedle.
Siviilissä

Ron on luonteeltaan hyvin erikoinen ja epäsuosittu pisamakasvoinen poika, jota ei pidetä erityisen fiksuna, koska hän saa kokeista jatkuvasti nelosia. Hän ei lue koskaan kokeisiin tai tee läksyjä, vaan seuraa mieluummin televisiosta painia, ahmii roskaruokaa ja surffailee netissä päivittäin. Ron haaveilee tytöistä ja ihailijoista. Eräässä jaksossa Ron yritti pyytää treffeille Zeta-nimistä tyttöä, joka oli elokuvateatterin lippukassan myyjänä. Tämän yrityksen myötä Ron päätyi ostamaan kaikki päivän elokuvaliput, kunnes hän vahingossa sattui istumaan Zetan kanssa samassa elokuvanäytöksessä vierekkäin. Lisäksi Ron on ollut yhden päivän X Games -urheilija ja Middletownin lukion rikkain saatuaan rahakkaan sekin Bueno Nachosta. Myös Kimin ärsyttävä cheerleader-kaveri Bonnie oli "ihastunut" Roniin, mutta lähinnä tämän omaisuuden takia.
Ronilla on vaaleat hiukset ja ruskeat silmät. Hän kuuluu juutalaiseen perheeseen ja pitää lemmikkinään kaljurotta Rufusta. Neljännellä tuotantokaudella Ron saa pikkusiskon nimeltä Hanna. Hänen paras ystävänsä on Kim Possible, jonka kanssa hän käy samaa lukiota ja vähän väliä syömässä pikaruokalassa Bueno Nachossa. Kim ja Ron ovat olleet kavereita päiväkodista alkaen ja heidän ystävyyssuhteensa on kehittynyt yhä tiiviimmäksi. Heidän ystävyyssuhteensa sai kuitenkin uuden käänteen elokuvassa Kim Possible: Päättäjäispainajainen, jossa Ron oli mustasukkainen Kimille tämän tapailtua Erik-nimistä poikaa juuri koulun tanssiaisten alla. Ron puhui useaan otteeseen itsekseen siitä, kuinka hän kertoisi Kimille pitävänsä hänestä enemmän kuin pelkkänä ystävänä, mutta ei millään uskaltautunut kertoa tunteistaan. Lopulta Ron sai vihjailtua Kimille pitävänsä hänestä enemmänkin. Heidän seurustelusuhteensa alkoi koulun tanssiaisissa ja 4. tuotantokaudella he jatkoivat siitä mihin jäivät tanssiaisissa, vaikka Ron aluksi luuli kaiken olleen vain unta.
Maailman pelastajana

Ron ja Rufus auttavat Kim Possiblea hänen maailmanpelastustehtävissään. Kun Kim hoitaa taistelut ja älylliset haasteet, Ron lähinnä roikkuu mukana, laukoen solvauksia pahiksille ja erityisesti toimien harhautuksena. Ron joutuu harhautukseksi lähes jokaisessa tehtävässä ja kommentoi yleensä työnjakoon murjottamalla. Pahiksista Tohtori Traagissa Ronia eniten ärsyttää se, että tämä ei koskaan muista hänen nimeään, toisin kuin Apinanyrkki ja Senior Seniori Seniori, jotka ovatkin ainoat pahikset ketkä muistavat Ronin nimen.
Maailman pelastajana > Zorpox

Huolimatta siitä että Ronista on harvoin ollut tositoimiin, hän kuitenkin osoitti olevansa todella hyvä pahis, kun Jack Henchin kehittämä laite, joka muuttaa ihmisten asennetta, sai Ronin hyvyyden muuttumaan pahuudeksi. Tämän aikana Ron otti nimekseen Zorpox ja hänen ihonvärinsä muuttui Traagin tavoin siniseksi. Shego huomasi myös Ronin erityiskyvyt ja nappasi hänet Tohtori Traagin tilalle. Myöhemmin Shego alkoi kuitenkin epäillä Ronia, kun hän keskittyi vain ilkeään nauramiseen, eikä maailmanvalloitukseen. Ron kuitenkin sai Shegon uskomaan, että hän todella on tekemässä jotain mullistavaa ja toisin kuin Traagi, Ron sai Shegon käyttäytymään kuten apulaisen pitää. Loppujen lopuksi hän kehittikin säätä hallitsevan laitteen, jonka avulla Ron saisi uhkailujen kautta itselleen loppuelämäksi suuren määrän lempiruokaansa nacoja.
Taidot ja voimat

Ensimmäisellä tuotankaudella Ron altistui maagiseen energia säteisiin, jotka olivat peräisin Jade-apinapatsaasta. Se sisälsi mystiset apinanvoimat, jotka Ron kuitenkin menetti patsaan tuhouduttua, kun hän taisteli Kimin kanssa Apinanyrkkiä vastaan. Myöhemmin Ronin taistelutaidot kehittyivät, kun hänet siirrettiin väliaikaisesti Japaniin Yamanouchin ninjakouluun. Siellä hänet koulutettiin ninjaksi, vaikka Ronin tavoilleen tyypillisesti mokaili koko ajan harjoitusten aikana. Hänelle esiteltiin muotoaan muuttavan Lotusmiekkan, jonka loi apina kung fun kehittänyt henkilö. Kaikkien yllätykseksi Ron kykeni hallitsemaan miekkaa huolimatta siitä, että hän välillä menetti vaatteensa taituroidessaan miekalla.
Gösta Widing

| Gösta Widing> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. helmikuuta 1909 Helsinki
Kuollut: 9. tammikuuta 1965 (55 vuotta) Helsinki
Ammatti:  veturinkuljettaja
Titteli:  puheenjohtaja
Muut tiedot
Järjestö:  Suomen Veturimiesten Liitto, Valtionvirkailijain Yhteisjärjestö
Gösta Wilhelm Widing (15. helmikuuta 1909 Helsinki – 9. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Suomen Veturimiesten Liiton puheenjohtajana 1951–1965 sekä Valtionvirkailijain Yhteisjärjestön puheenjohtajana 1956–1965.
Ura

Widing tuli Valtionrautateiden palvelukseen vuonna 1925. Hän lähti ammattiyhdistystoimintaan ja osallistui 1938 Suomen Veturimiesyhdistyksen ylimääräiseen edustajakokoukseen Helsingin osaston edustajana. Vuonna 1946 Widing valittiin osastonsa puheenjohtajaksi ja Veturimiesyhdistyksen keskustoimikunnan jäseneksi. Sotavuosien jälkeen Widingistä tuli yksi liiton voimahahmoista liittosihteeri Hugo Aattelan ja kansanedustaja Onni Peltosen ohella. Vuonna 1951 Widing valittiin Veturimiesten liitoksi nimensä muuttaneen järjestön puheenjohtajaksi.
Yleislakon aikana Widing tuli tunnetuksi kovaotteisena ay-johtajana. Häntä luonnehdittiin särmikääksi ja värikkääksi hahmoksi, mutta toisaalta hän oli myös neuvottelukykyinen ja sovitteleva. Vuonna 1957 Widing valittiin SAK:n työvaliokuntaan ja järjestön virkamiesliittojen muodostaman Valtionvirkailijain Yhteisjärjestön puheenjohtajaksi. SDP:n sisäisten riitojen aikana Widing kuului skogilaisiin, mutta hän ei liittynyt puolueesta eronneeseen TPSL:oon. Widing pyrki estämään erimielisyyksien leviämisen liittoonsa, minkä vuoksi se erosi SAK:sta 1960 ja jäi kaikkien keskusjärjestöjen ulkopuolelle. Widing oli vuodesta 1957 lähtien Kansainvälisen kuljetustyöntekijöiden liiton (ITF) pääneuvoston jäsen ja Pohjoismaiden rautatieläisten unionin (NJU) puheenjohtaja.
Widing joutui jättämään tehtävansä sairastuttuaan vuonna 1964. Hän kuoli 55-vuotiaana tammikuussa 1965. Widing on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Ronny Nikol

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Ronny Nikol
Henkilötiedot
Koko nimi: Ronny Nikol
Syntymäaika: 11. heinäkuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Berliini, Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Dynamo Dresden
Junioriseurat
: Elektroapparatewerk Treptow   FC Berlin
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1997 1997–2003 2003–2005 2005–2007 2007– | 1. FC Nürnberg 1. FC Union Berlin Energie Cottbus Rot-Weiss Essen Dynamo Dresden |  196 (11) 39 (0) 30 (0) 78 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. huhtikuuta 2010.
Ronny Nikol (s. 11. heinäkuuta 1974 Berliini) on saksalainen jalkapalloilija.
Ura

Nikol harrasti nuoruudessaan yleisurheilua Dynamo Adlershofissa ja aloitti jalkapalloilun vasta 16-vuotiaana Elektroapparatewerk Treptowissa. Treptowista hän siirtyi Berliner FC Dynamoon, joka nousi vuonna 1994 Regionalligaan. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi 2. Bundesligaa pelanneeseen 1. FC Nürnbergiin. Nürnbergissä peliaika jäi vähäiseksi, sillä debyyttikaudellaan seurassa hän pelasi 11 ottelua ja seuraavalla kaudella vain yhden pelin.
Vuonna 1997 Nikol siirtyi kotikaupunkinsa 1. FC Union Berliniin. Berliiniläisseurassa hän sai pelata paljon, ja hänen pelipaikkansa vaihteli vasemman laidan puolustajasta keskikenttäpelaajaan. Hänet muistetaan yhä hyvin seuran kannattajien keskuudessa, sillä vuonna 2006 järjestetyssä kyselyssä hänet valittiin seuran kaikkien aikojen yhdeksänneksi arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kausi 2000–2001 oli erityisen menestyksekäs Unionille, koska se pääsi Saksan cupin finaaliin ja nousi 2. Bundesligaan. Kaudella 2001–2002 toistamiseen Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Nikolin onnistui säilyttää paikkansa kokoonpanossa. Hän oli jokaisessa ottelussa avauskokoonpanossa ja pelasi yhtä peliä lukuun ottamatta jokaisen alusta loppuun. Myös seuraavalla kaudella hän oli joukkueelleen tärkeä pelaaja. Unionin joutuessa taloudellisiin vaikeuksiin oli Nikol ensimmäinen pelaaja, joka hyväksyi viiden prosentin palkanalennuksen. Union Berlin menestyi kaudella 2003–2004 huonosti, ja Nikol siirtyi loppukaudesta sarjanoususta taistelleeseen Energie Cottbusiin.
Ensimmäisellä kaudellaan Cottbusissa vaikiokokoonpanoon mahtuneen Nikolin oli kaudella 2004–2005 vaikeaa päästä avausmiehistöön. Sen lisäksi hän tuli joulukuussa humaltuneena harjoituksiin. Hän ei enää päässyt pelaamaan, ja 15. helmikuuta 2005 hänet erotettiin joukkueesta.
Rot-Weiss Essen palkkasi sopimuksettomat Nikolin kaudeksi 2005–2006. Essen oli tuolloin Regionalligassa, mutta nousi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesligaan. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi nykyiseen seuraansa Dynamo Dresdeniin.
Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut

Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuoteen 1998 saakka kilpailut järjestettiin kahden vuoden välein, minkä jälkeen ne on järjestetty vuosittain. Osallistumisoikeus on suunnistajilla, jotka ovat täyttäneet tai täyttävät kyseisenä vuonna enintään 20 vuotta.
Kilpailumatkat

Vuonna 1994 kilpailtiin normaalimatkalla, pikamatkalla ja viestissä. Vuonna 2000 normaalimatkan nimi muutettiin pitkäksi matkaksi. Sprinttisuunnistuksessa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. Samalla pikamatka korvattiin keskimatkalla. Viestisuunnistuksessa kilpaillaan kolmen suunnistajan joukkueilla.
Nykyiset kilpailumatkat ovat:
pitkä matka
keskimatka
sprintti
viesti
Kilpailupaikkakunnat

| Vuosi | Päivät | Paikka |
| --- | --- | --- |
| 1994 |  |  Rovaniemi, Suomi |
| 1996 | 5.–12. helmikuuta |  Banská Bystrica/Donovaly, Slovakia |
| 1998 |  |  Velogozh, Venäjä |
| 1999 | 1.–7. maaliskuuta |  Jundola, Bulgaria |
| 2000 | 31. tammikuuta – 6. helmikuuta |  Banská Bystrica, Slovakia |
| 2001 | 11.–18. helmikuuta |  Trentino, Italia |
| 2002 | 27. tammikuuta – 3. helmikuuta |  Jablonec nad Nisou/Harrachov, Tšekki |
| 2003 | 17.–23. helmikuuta |  Pietari, Venäjä |
| 2004 | 19.–25. tammikuuta |  Vuokatti, Suomi |
| 2005 | 23.–29. tammikuuta |  S-chanf, Sveitsi |
| 2006 | 20.–27. helmikuuta |  Ivanovo, Venäjä |
| 2007 | 11.–18. helmikuuta |  Salzburg, Itävalta |
| 2008 | 11.–18. helmikuuta |  Dospat, Bulgaria |
| 2009 | 25. tammikuuta – 1. helmikuuta |  Orsa, Ruotsi |
| 2010 | 8.–15. helmikuuta |  Miercurea Ciuc, Romania |
| 2011 | 31. tammikuusta – 6. helmikuuta |  Lillehammer, Norja |
| 2012 | 20.–26. helmikuuta |  Sumy, Ukraina |
| 2013 | 11.–18. helmikuuta |  Madona, Latvia |
| 2014 | 18.–23. helmikuuta |  Põlva, Viro |
Pitkä matka

Vuoteen 2000 saakka pitkästä matkasta käytettiin nimeä normaalimatka.
Pitkä matka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Peter Fredriksson |  Tapani Partanen |  Per Engström |
| 1996 |  Matti Keskinarkaus |  Stian Hognestad |  Ilshat Gimranov |
| 1998 |  Ruslan Gritsan |  Sergei Osipov  Vitali Homchenko |  |
| 1999 |  Topi Suomalainen |  Vasili Glouharev |  Peter Arnesson |
| 2000 |  Petri Kiiskinen |  Marc Lauenstein |  Jari Sillman |
| 2001 |  Kiril Veselov |  Remo Fischer |  Mikhail Sorokin |
| 2002 |  Kiril Veselov |  Anton Smirnov |  Staffan Tunis |
| 2003 |  Jonne Lehto |  Nikolai Moskalenko |  Alexei Bortnik |
| 2004 |  Jonne Lehto |  Erik Rost |  Jussi Simula |
| 2005 |  Erik Rost |  Aleksei Kožemjakin |  Andrei Lamov |
| 2006 |  Andrei Lamov |  Taras Kaštšuk |  Magne Dæhli |
| 2007 |  Taras Kaštšuk |  Olli-Markus Taivainen |  Daniel Nordebo |
| 2008 |  Stanimir Belomazhev |  Olli-Markus Taivainen |  Taras Kaštšuk |
| 2009 |  Olli-Markus Taivainen |  Hans Jørgen Kvåle |  Leo Laakkonen |
| 2010 |  Mikhail Utkin |  Anton Sjökvist |  David Bejmer |
| 2011 |  Daniel Svensson |  Anton Sjökvist |  Gleb Tikhonov |
| 2012 |  Andreas Holmberg |  Aleksei Popov |  Santeri Aikio |
| 2013 |  Lauri Nenonen |  Ulrik Nordberg |  Tuomas Kotro |
| 2014 |  Misa Tuomala |  Sergei Gorlanov |  Nauris Raize |
Pitkä matka > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Liisa Anttila |  Ella Heiko |  Lina Börjes |
| 1996 |  Hanna Kosonen |  Anne Margrethe Hausken |  Tatiana Naumova |
| 1998 |  Erja Jokinen |  Katja Rajaniemi |  Hannele Valkonen |
| 1999 |  Katja Rajaniemi |  Marie Lund |  Anna Ustinova |
| 2000 |  Ekaterina Chizhikova |  Kirsi Vanhalakka |  Aino-Maria Hirvi |
| 2001 |  Ekaterina Chizhikova |  Lena Eliasson |  Kirsi Vanhalakka |
| 2002 |  Ekaterina Chizhikova |  Katri Mehtälä |  Eva Böhmová |
| 2003 |  Elena Grand |  Laura Salmi |  Sari Suomalainen |
| 2004 |  Valentina Lebedeva |  Olga Novikova |  Lenka Hrušková |
| 2005 |  Eva Svensson |  Olga Novikova    Anastasija Kravtšenko |  |
| 2006 |  Anastasija Kravtšenko |  Tatjana Kozlova |  Eva Svensson |
| 2007 |  Eva Svensson |  Helene Söderlund |  Hana Hancíková |
| 2008 |  Aljona Tšukareva |  Judith Wyder |  Ekaterina Munina |
| 2009 |  Tatjana Medvedeva |  Tove Alexandersson |  Maria Nordström |
| 2010 |  Barbo Kvåle |  Maria Nordström |  Marie Asprusten |
| 2011 |  Barbro Kvåle |  Tove Alexandersson |  Marjut Turunen |
| 2012 |  Tove Alexandersson |  Linda Lindkvist |  Marjut Turunen |
| 2013 |  Frida Sandberg |  Oona Valkonen |  Linda Lindkvist |
| 2014 |  Evelina Wickbom |  Frida Sandberg |  Liubov Balandina |
Pikamatka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Tapani Partanen |  Peter Fredriksson |  Vesa Varis |
| 1996 |  Mika Hakkarainen |  Matti Keskinarkaus |  Jakub Vodrazka |
| 1998 |  Ruslan Gritsan |  Markus Kainu |  Vitali Homchenko |
| 1999 |  Olav Baken-Hagelia |  Pasi Kiiskinen |  Erik Wiberg |
| 2000 |  Vasili Gloukharev |  David Andersson |  Peter Arnesson |
| 2001 |  David Andersson |  Remo Fischer |  Kiril Veselov |
| 2002 |  Tuukka Turkka |  Staffan Tunis |  Vadim Tolstopiatov |
| 2003 |  Tuukka Turkka |  Aleksei Kožemjakin |  Pär Häggström |
| 2004 |  Jonne Lehto |  Andrei Lamov |  Erik Rost |
Pikamatka > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  Liisa Anttila |  Irina Onistchenko |  Annice Clevnert |
| 1996 |  Hanna Kosonen |  Olga Porozova |  Annika Björk |
| 1998 |  Anna Ustinova |  Maria Bergkvist |  Anna Vorobieva |
| 1999 |  Anna Ustinova |  Katja Rajaniemi |  Salla Lehto |
| 2000 |  Aino-Maria Hirvi |  Ekaterina Chizhikova |  Salla Lehto |
| 2001 |  Maria Bergkvist |  Svetlana Shvezova |  Marttiina Joensuu |
| 2002 |  Ekaterina Chizhikova |  Maria Gorchkova |  Elena Grand |
| 2003 |  Elena Grand |  Emelie Eklöf |  Marttiina Joensuu |
| 2004 |  Olga Novikova |  Valentina Lebedeva |  Julija Bronnikova |
Keskimatka > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Erik Rost |  Jussi Simula |  Pavel Utkin |
| 2006 |  Andrei Lamov |  Olli-Markus Taivainen |  Magne Dæhli |
| 2007 |  Taras Kaštšuk |  Ove Sætra |  Thomas Carlsson |
| 2008 |  Stanimir Belomazhev |  Leo Laakkonen |  Valeri Gluhov |
| 2009 |  Olli-Markus Taivainen |  Leo Laakkonen |  Gustav Nordström |
| 2010 |  Mikhail Utkin |  Rasmus Korvald Skaare |  Vetle Ruud Bråten |
| 2011 |  Anton Sjökvist |  Adam Karlsson |  Daniel Svensson |
| 2012 |  Andreas Holmberg |  Aleksei Popov |  Ulrik Nordberg |
| 2013 |  Misa Tuomala |  Jonas Bakken |  Tuomas Kotro |
| 2014 |  Jonas Madslien Bakken |  Aleksi Karppinen |  Sergei Gorlanov |
Keskimatka > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Eva Svensson |  Olga Novikova |  Pernilla Tunis |
| 2006 |  Tatjana Kozlova |  Anastasija Kravtšenko |  Marija Šilova |
| 2007 |  Eva Svensson |  Olga Trifanova |  Helene Söderlund |
| 2008 |  Simona Karochová |  Ekaterina Munina |  Christina Lovald-Hellberg |
| 2009 |  Maria Nordström |  Tove Alexandersson |  Marie Asprusten |
| 2010 |  Barbro Kvåle |  Marie Asprusten |  Ekaterina Situkhina |
| 2011 |  Tove Alexandersson |  Barbro Kvåle |  Marjut Turunen |
| 2012 |  Tove Alexandersson |  Anna Närhi |  Marjut Turunen |
| 2013 |  Frida Sandberg |  Daisy Kudre |  Evelina Wickbom |
| 2014 |  Frida Sandberg |  Isabel Salen |  Suvi Oikarinen |
Sprintti > Miehet

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Erik Rost |  Stanislav Tšeha |  Gustav Hall |
| 2006 |  Andrei Lamov |  Taras Kaštšuk |  Olli-Markus Taivainen |
| 2007 |  Olli-Markus Taivainen |  Taras Kaštšuk |  Johan Edin |
| 2008 |  Sindre Haverstad |  Aleksandr Vereštšagin |  Hans Jørgen Kvåle |
| 2009 |  Olli-Markus Taivainen |  Gustav Nordström |  Hans Jørgen Kvåle |
| 2010 |  Stepan Malinovskiy |  Mikhail Utkin  Yury Yazykov |  |
| 2011 |  Gleb Tikhonov |  Tuomas Kotro |  Daniel Svensson |
| 2012 |  Andreas Holmberg |  Misa Tuomala |  Linus Rapp |
| 2013 |  Ulrik Nordberg |  Lofthus Dag |  Lauri Nenonen |
| 2014 |  Sergei Šalin |  Jyri Uusitalo |  Sixten Walheim |
Sprintti > Naiset

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  Tatjana Kozlova |  Anastasija Kravtšenko |  Alena Trapeznikova |
| 2006 |  Tatjana Kozlova |  Marija Šilova |  Anastasija Kravtšenko |
| 2007 |  Hana Hancíková |  Helene Söderlund |  Eva Svensson |
| 2008 |  Hana Hancíková |  Christina Lovald-Hellberg |  Kristina Nordebo |
| 2009 |  Maria Nordström |  Tatjana Medvedeva |  Tamara Ežkova |
| 2010 |  Maria Nordström |  Marie Asprusten |  Anastasia Svir |
| 2011 |  Tove Alexandersson |  Barbro Kvåle |  Marjut Turunen |
| 2012 |  Tove Alexandersson |  Anna Ulvensoen |  Salla Koskela |
| 2013 |  Frida Sandberg |  Linda Lindkvist |  Andrine Benjaminsen    Suvi Oikarinen |
| 2014 |  Liubov Balandina |  Frida Sandberg |  Isabel Salen |
Halistensilta

| Halistensilta |
| --- | --- |

Ylittää:  Aurajoen
Sijainti:  Turku
Avattu liikenteelle:  1982
Koordinaatit:  60°27′53.2″N, 022°18′14.7″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Halistensilta (ruots. Hallisbron) on Turussa sijaitseva Aurajoen Halistenkosken kohdalla ylittävä silta. Sillalta pohjoiseen johtaa Gregorius IX:n tie ja etelään Halistentie. Silta yhdistää eteläisen Nummen kaupunginosan pohjoiseen Halisten kaupunginosaan.
Nykyinen silta silta on valmistunut vuonna 1982 asutuksen ja liikenteen määrien kasvettua. Vanha Halistensilta on 1930-luvulta, ja se on edelleen kevyen liikenteen käytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Halistensilta Wikimedia Commonsissa
Ryszard Wieczorek

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Wodzisław Śląski, Puola
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1980–1981 1981–1984 1984–1993 1993–1994 1994–1998 |  LZS Naprzód Syrynia  Górnik Psźow  Odra Wodzisław  Preussen TV Werl  Odra Wodzisław |  |
Valmennusura
2001–2004 2004–2007 2007–2008 2008–2009 2010 2011–2013 2013–2014:  Odra Wodzisław  Korona Kielce  KS Górnik Zabrze  Odra Wodzisław  Piast Gliwice  Energetyk ROW Rybnik  KS Górnik Zabrze
Ryszard Wieczorek (s. 25. tammikuuta 1962) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura

Wieczorek pelasi urallaan hyökkääjänä ja keskikenttäpelaajana Puolan alempien sarjatasojen joukkueissa. Pisimpään hän edusti Odra Wodzisławia, jonka paidassa hän pelasi myös Puolan pääsarjassa. Wieczorek oli mukana joukkueessa, joka teki seurahistorian parhaimman tuloksen sijoittumalla liigassa kolmanneksi kaudella 1996/97. Hän lopetti uransa Odrassa vuonna 1998.
Valmennusuransa Wieczorek aloitti Odran päävalmentajana heinäkuussa 2001. Hän luotsasi seuran UEFA Intertoto Cupiin kahdesti perättäin 2003 ja 2004, mutta seura putosi molemmilla kerroilla jo ensimmäisellä kierroksella. Hän sai potkut joulukuun alussa 2004. Pian potkujensa jälkeen Wieczorekista tuli Korona Kielcen päävalmentaja. Wieczorek teki Koronassa hyvää työtä ja luotsasi seuran sen historian parhaimpaan saavutukseen liigan viidenneksi. Kaudella 2006/07 Wieczorek johdatti Koronan Puolan liigacupin puolivälieriin ja Puolan cupin finaaliin, jossa se hävisi Dyskobolia Grodzisk Wielkopolskille 2–0. Viikko finaalin jälkeen Wieczorek sai potkut seurasta.
Heinäkuussa 2007 Wieczorekin ura jatkui KS Górnik Zabrzen päävalmentajana. Debyyttikausi päättyi sijalle 8. Toisella kaudella menestys ei vastannut odotuksia ja huonojen tulosten vuoksi seura erotti hänet syyskuussa 2008. Marraskuussa hän palasi Odran päävalmentajaksi ja johdatti seuran Puolan liigacupin loppuotteluun 2009. Huono syyskausi toi hänelle potkut seurasta syyskuussa 2009.
Keväällä 2010 Wieczorek valmensi lyhyen aikaa Pias Gliwiceä, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta liigasta. Syyskuussa 2011 Wieczorek siirtyi alasarjajoukkue Enegetyk ROW Rybnikin valmentajaksi. Hänen johdollaan seura nousi kauden 2012/13 päätteeksi Puolan 1. divisioonaan. Marraskuussa 2013 hän jätti Rybnikin ja palasi KS Górnik Zabrzen valmentajaksi.