stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilun Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2021
Kakkosliiga > Lopputulokset

| Sij>  | Maa | Pst>  | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Unkari | 255 | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 2 |  Tanska | 245,5  | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 3 |  Slovenia | 233 | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 4 |  Liettua | 203 |  |
| 5 |  Bulgaria | 197 |  |
| 6 |  Slovakia | 187,5 |  |
| 7 |  Latvia | 177,5 |  |
| 8 |  Kroatia | 174 |  |
| 9 |  Islanti | 116,5 |  |

|  |  Israel | Ei osallistunut | Putosivat Kolmosliigaan vuodelle 2023 |
|  |  Itävalta | Ei osallistunut | Putosivat Kolmosliigaan vuodelle 2023 |
|  |  Venäjä | Ei osallistunut | Putosivat Kolmosliigaan vuodelle 2023 |
Kolmosliiga

Kolmosliiga kilpailut oteltiin 19-20. kesäkuuta Limassolissa, Kypros.
Kolmosliiga > Lopputulokset

| Sij>  | Maa | Pst>  | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Serbia | 570 | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 2 |  Kypros | 539  | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 3 |  Moldova | 481 | Nousivat Ykkösliigaan vuodeksi 2023 |
| 4 |  Luxemburg | 465 |  |
| 5 |  Bosnia ja Hertsegovina | 441,5 |  |
| 6 |  Malta | 354,5 |  |
| 7 |  Montenegro | 318 |  |
| 8 |  Georgia | 303 |  |
| 9 |  Armenia | 300 |  |
| 10 |  Pohjois-Makedonia | 274 |  |
| 11 |  Andorra | 272 |  |
| 12 |  San Marino | 269,5 |  |
| 13 |  Albania | 158 |  |
| 14 | Malline:AASSE | 136,5 |  |
| 15 |  Azerbaidžan | 83 |  |
| 16 |  Kosovo | 78 |  |
Donatas Banionis

Donatas Banionis vuonna 2004.
Donatas Banionis (28. huhtikuuta 1924 Kaunas – 4. syyskuuta 2014 Vilna) oli liettualainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä ja ohjaaja.
Banionis oli kansainvälisesti tunnetuimpia liettualaisnäyttelijöitä.[lähde? ] Hän esitti muun muassa pääosaa Andrei Tarkovskin elokuvassa Solaris (1972) ja sivuosaa Mihail Kalatozovin elokuvassa Punainen teltta (1969). Hän esiintyi myös saksalaisissa elokuvissa (Beethoven – päivä eräästä elämästä, 1976). Hän loi merkittävän uran myös teatterissa, ja hän kuului Liettuan kansallisteatterin ja Panevėžysin teatterin näyttelijäkuntaan.
Hänen poikansa Raimondas Banionis (s. 1957) on näyttelijä.
Donat Acklin

Donat Acklin (s. 6. kesäkuuta 1965) on sveitsiläinen rattikelkkailija. Hän edusti Sveitsiä olympialaisissa 1992 ja 1994, joissa hän voitti neljä mitalia: kaksi kultaista kaksimiehisten luokassa (1992, 1994), nelimiehisten luokassa yhden hopean (1994) sekä yhden pronssin (1992). Guido Acklin, vuoden 1994 olympiahopeamitalisti samasta lajista, on Donat Acklinin veli. Debyyttikilpailussaan Calgaryssa 1988 Acklin sijoittui neljänneksi kaksimiehisten luokassa.
Dead or Alive (yhtye)

| Dead or Alive |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1980–2016
Tyylilaji:  post-punk, goottirock, dancepop, eurobeat, dance-rock, New Wave, synthpop, Hi-NRG, eurodance
Kotipaikka:   Liverpool, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Pete Burns Martin Healy Phil Hurst Walter Ogden Pete Lloyd Mike Reid Joe Musker Sue James Adrian Mitchley Mike Percy Wayne Hussey Steve Coy Timothy Lever Jason Alburey Dean Bright Peter Oxendale
Levy-yhtiö:  Epic Records   Sony Music Entertainment Japan   Cleopatra Records   Avex Group  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dead or Alive oli englantilainen pop-yhtye, jonka keulakuva oli laulaja Pete Burns.
Yhtyeen suurin menestys on ”You Spin Me Round (Like A Record)”, joka oli Stock Aitken Watermanin tuottama maailmanlaajuinen menestys. Alun perin se oli listaykkönen Isossa-Britanniassa vuonna 1985, mutta se on viimeksi noussut sijalle viisi vuonna 2006. Syynä uudelleen julkaisuun oli Pete Burnsin paljon kohua herättänyt osallistuminen Celebrity Big Brotheriin vuonna 2006.
Dead or Alive on Japanin yksi myydyimmistä ”ei-japanilaisista” yhtyeistä. Dead or Alive saavutti kahdeksantoista listaykköstä Japanissa. Yhtyeen vuonna 1988 julkaisema single ”Turn Around and Count 2 Ten” pysyi Japanissa myyntilistan ykkösenä 17 viikkoa. Myös single ”My Heart Goes Bang (Get Me To The Doctor)” pysyi ykkösenä kuusi viikkoa ja ”Something In My House” yhdeksän viikkoa. Dead or Aliven levyjä on myyty Japanissa kaikkiaan yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Maailmanlaajuisesti yhtyeen levyjä on myyty yli kolmekymmentä miljoonaa kappaletta. 1980-luvun puolivälissä Dead or Alive oli suosittu myös Yhdysvalloissa ja Australiassa. Yhdysvalloissa Dead or Aliven albumit Youthquake ja Mad, Bad & Dangerous to know myivät platinaa. Australiassa Youthquake myi kolminkertaista platinaa, Suomessa kultaa. Vuonna 2016 Billboard valitsi Dead or Aliven ”kaikkien aikojen menestyneimmät tanssi-artistit”-listalle sijalle 96.
Dead or Alive saavutti yhdeksän listasijoitusta Suomessa. Albumi Youthquake pysyi Suomessa myyntilistan sijalla 28 kaksi viikkoa, Mad, Bad and Dangerous to Know sijalla 14 yhdeksän viikkoa ja Nude sijalla 20 viisi viikkoa. Dead or Aliven myydyin single Suomessa on ”Brand New Lover”, joka sijoittui myyntilistalla sijalle 6. Yhtyeen maailmanlaajuinen hitti-single You Spin Me Round (Like A Record) sijoittui Suomessa myyntilistan sijalle 9.
Dead or Alive jouduttiin lopettamaan Pete Burnsin kuoleman vuoksi vuonna 2016.
Historia > 1979-1984: Varhaiset vaiheet ja suosion nousu

Pete Burns perusti yhtyeen Liverpoolissa helmikuussa 1979 kitaristi Mick Reidin, basisti Walter Ogdenin, kosketinsoittaja Martin Healyn ja rumpali Phil Hurstin kanssa. Alun perin yhtye esiintyi nimellä Nightmares in Wax ja teki rockmusiikkia. Yhtye solmi levytyssopimuksen Inevitable Recordsin kanssa. Ensimmäinen EP, "Birth of a Nation" julkaistiin helmikuussa 1980. Toukokuussa Burns vaihtoi yhtyeen nimen äkillisesti Dead or Aliveksi minuutteja ennen paikallisen radioäänityksen alkua, jossa yhtye oli mukana.
Dead or Aliven kesällä 1983 julkaistu single "Misty Circles" oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu, joka ylsi Britannian singlelistalle. Single pysyi listalla yhden viikon, sijoittuen alimmalle sijalle 100. Yhtye julkaisi maaliskuussa 1984 singlen "That's the Way (I Like It)". Siitä muodostui Britanniassa yhtyeen ensimmäinen hittikappale (sijoitus singlelistalla 22.). Samalla yhtye alkoi saavuttaa hiljaa myös kansainvälistä suosiota.[lähde? ] Yhtyeen debyyttialbumi "Sophisticated Boom Boom" julkaistiin huhtikuussa 1984.
Historia > 1984-1989: Kansainvälinen läpimurto ja suosio

Marraskuussa 1984 julkaistiin single "You Spin Me Round (Like a Record)". Se teki yhtyeen kansainvälisen läpimurron. Single sijoittui Britanniassa sijalle 1, Yhdysvalloissa sijalle 11 ja Suomessa sijalle 9.
Jäsenet

Pete Burns (1979–2016): Laulaja ja bändin päätoiminen lauluntekijä. Burns ei soittanut mitään soittimia, mutta esitti soittavansa sähkökitaraa musiikkivideoissa "Something In My House" ja "Rebel Rebel".
Mike Percy (1981–1989): Basisti. Percy muistetaan takatukastaan ja yhdessä Leverin kanssa kirjoittivat useimmat Dead or Aliven kappaleet vuodesta 1984 vuoteen 1989. Percy sävelsi hittibiisin "You Spin Me Round (Like A Record)".
Wayne Hussey (1981–1984): alussa bändin jäsen, joka kirjoitti eniten kappaleita vuosina 1982–1983 sekä Epic Records singlet "Misty Circles" ja "What I Want". Hussey lähti alkuvuodesta 1984 yhtyeeseen Sisters of Mercy, jossa hän oli vuoden, ja sitten muodosti The Missionin loppuvuodesta 1985.
Steve Coy (1982–2016): Aiemmin roudari, ja sitten rumpali. Hän on ainoa jäsen, joka oli Burnsin ystävä ennen bändin perustamista vuonna 1980. Hän oli myös nuorin jäsen yhtyeessä, joka kirjoitti musiikkia, mutta ei sanoja. Vuodesta 1996 Coy otti työn tuottaa Dead or Aliven videoita, alkaen David Bowie coverista, "Rebel Rebel", albumilta, Nukleopatra.
Timothy Lever (1983–1989): kosketinsoittimet, saksofoni, ja kitarat. Lever ja basisti Mike Percy olivat vastuussa suurimmasta osasta biisejä bändille.
Peter Oxendale (1989–1994?): kosketinsoittimet. Oxendale oli säveltämässä kappaleita Fan the Flame - ja Nukleopatra -albumeilla.
Jason Alburey (1995–2003): kosketinsoittajat bändille. Alburey näkyy 2003 videon uudelleenjulkaisussa "You Spin Me Round (Like Record)", vaikka hänellä ei ole mitään tekemistä laulun kanssa.
Dean Bright (1995–2002): keytar-soitin. Hän suunnitteli asuja Burnsille ja esiintyi "Turn Around and Count 2 Ten" ja "Your Sweetness" musiikkivideoilla ennen bändiin liittymistä.
Martin Healy (1979–1983): koskettimet
Phil Hurst (1979–1980): rummut
Walter Ogden (1979–1980): basso
Mike Reid (1979–1980): kitarat
Joe Musker (1980–1982): rummut
Sue James (1980–1981): basso
Adrian Mitchley (1980–1981): kitarat
Diskografia > Studioalbumit

Sophisticated Boom Boom (1984)
Youthquake (1985)
Mad, Bad and Dangerous to Know (1986)
Nude (1988)
Fan the Flame (Part 1) (1990)
Nukleopatra (1995)
Fragile (2000)
Fan the Flame (Part 2): The Resurrection (2021)
Dieter Ammann

Dieter Ammann (s. 1962 Aarau, Aargau) on sveitsiläinen säveltäjä.
Ammann työskenteli aikoinaan improvisoinnin ja jazzin parissa, mutta hänen työnsä painopiste siirtyi säveltämiseen 1990-luvulla. Hän sai musiikin teoriassa ja sävellyksessä oppiarvon Baselin kaupungin musiikkiakatemiasta. Hän osallistui myös Wolfgang Rihmin ja Witold Lutosławskin pitämille mestarikursseille. Ammann on saanut orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksillaan useita kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja. Hän on ollut nimikkosäveltäjänä muun muassa Luzernin festivaalilla (2010). Luzernin festivaalilla vuonna 2011 esitetty teos Core – Turn – Boost muodostui kansainväliseksi menestykseksi. Ammannin orkesteriteosten esityksiä ovat johtaneet muiden muassa Pierre Boulez, Valeri Gergijev, Jonathan Nott, Peter Rundel, Peter Hirsch ja Jürg Henneberger. Hänen musiikkiaan on levytetty Naxos-levymerkille.
Ammann on Luzernin musiikkikoulun teorian ja sävellyksen professori sekä Bernin taideyliopiston luennoitsija.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi)
Crusade (albumi)

| Crusade QQ Blue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1987
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP, kasetti
 Tyylilaji: Suomirock
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Crusade on vuonna 1987 julkaistu suomalaisen QQ Blue -yhtyeen ainoa studioalbumi. Finnlevy julkaisi albumin vinyylinä ja kasettina sen alkuperäisenä ilmestysvuonna, eikä albumista ole otettu uusintapainosta.
Kappaleet > A-puoli

Poor Little Rich Girl
Dancing with a Stranger
Road to Nowhere
Goodbye Little Dreamer
Let Me Dream
Kappaleet > B-puoli

Already Wrecked
Can't Go on
Steel and Skin
Only Yesterday
Crusade
And They Fly
Dennis Nilsen

Dennis Andrew Nilsen (23. marraskuuta 1945 – 12. toukokuuta 2018) oli skotlantilainen sarjamurhaaja joka toimi Lontoossa. Hän murhasi viiden vuoden aikana viisitoista miestä. Hän teki myös muutamia epäonnistuneita murhayrityksiä.
Ennen murhia

Nilsen syntyi Aberdeenshiressa norjalaiselle isälle ja skottilaiselle äidille. Isä kärsi alkoholiongelmasta, ja vanhemmille tuli avioero Nilsenin ollessa 4-vuotias. Äiti meni uusiin naimisiin ja lähetti poikansa isovanhemmilleen. Parin vuoden kuluttua Nilsen palasi asumaan äitinsä luokse.
Nilsen värväytyi vuonna 1961 Britannian armeijaan. Hän toimi kokkina Adenissa, Kyproksella ja Berliinissä ennen kuin jätti armeijan 1972 ja toimi hetken poliisina. 1970-luvun puolivälissä hän pääsi virkamieheksi työnvälitystoimistoon.
Sarjamurhaajaksi

Kaikki Nilsenin uhrit olivat opiskelijoita tai kodittomia miehiä. Sarjamurhaaja vei heidät kotiinsa seksiä varten tai vain seuraksi. Yön aikana hän kuristi uhrinsa ja hävitti ruumiit.
Vuonna 1981 Nilsen muutti yläkertaan. Hän jatkoi tappamista, mutta havaitsi ruumiiden hävittämisen hankaloituneen. Nilsen alkoi säilyttää uhriensa jäännöksiä vaatekaapissa, muovikasseissa ja lattialautojen alla. Yrittäessään vetää ruumiinosia vessanpöntöstä alas hän onnistui tukkimaan koko viemäriverkoston.
Kun viemäriverkostoa tultiin korjauttamaan, havaittiin, että siellä oli jotakin lihan kaltaista sekä pieniä luita, joiden todettiin olevan peräisin ihmisruumiista. Paikalle hälytettiin poliisi, joka jo pian oli Nilsenin kannoilla.
Pidätys, oikeudenkäynti ja tuomio

Kolme poliisia tuli tutkimaan Nilsenin asunnon, jossa huomattiin välittömästi mädäntyneen lihan haju. Kun poliisi kysyi, missä olivat loput ruumiista, Nilsen kertoi, että ne olivat kahdessa muovikassissa hänen vaatekaapissaan. Nilsen pidätettiin välittömästi epäiltynä murhista.
Poliisiasemalle vietäessä Nilseniltä kysyttiin hänen uhriensa määrää, hän kertoi niitä olleen 15 tai 16.
Nilsen sai elinkautisen vankeusrangaistuksen 4. marraskuuta 1983. Hänelle myönnettiin 25 vuoden kuluttua - 2008 - mahdollisuus hakea armahdusta. Sisäministeri poisti armahdusmahdollisuuden kokonaan, mikä tarkoitti, että Nilsen istuisi vankilassa loppuelämänsä. Tämä sisäministerin oikeus poistettiin kuitenkin marraskuussa 2002, joten Nilsenillä oli alkuperäisen tuomion mukaisesti vapautumisen mahdollisuus aikaisintaan 2008.
Nilsen kärsi tuomiotaan Full Suttonin vankilassa lähellä Pocklingtonia. Vuonna 1993 hän sai luvan antaa vankilasta käsin televisioituja haastatteluja.
Nilseniltä evättiin eräässä vankilassa pääsy homopornon pariin. Asia vietiin oikeuteen, ja toinen oikeusjuttu syntyi 2003, kun Nilseniä estettiin julkaisemasta omaelämäkerrallista teostaan The History of a Drowning Boy.
Uhrit

1: Nilsen teki ensimmäisen murhansa 30. joulukuuta 1978. Hän väitti tavanneensa uhrin homobaarissa ja kuristaneensa hänet tajuttomaksi. Sitten Nilsen oli hukuttanut uhrin, joka vuosien päästä tunnistettiin Stephen Dean Holmesiksi. Holmes oli syntynyt 22. maaliskuuta 1964 eli oli ollut kuollessaan vain 14-vuotias. Kävi ilmi, että poika oli ollut matkalla popkonsertista kotiin.
Ensimmäisen ja toisen murhan välillä Nilsen yritti tappaa hongkongilaisen opiskelijan, jonka oli tavannut Lontoon West Endissä. Syytettä ei nostettu.
2: 3. joulukuuta 1979 Nilsen kuristi kanadalaisen Kenneth Ockendonin sukupuoliyhdynnän aikana. Ockendon ilmoitettiin kadonneeksi.
3: Toukokuussa 1980 Nilsen murhasi Martyn Duffeyn, kodittoman 16-vuotiaan Birkenheadista. Hän kuristi ja hukutti uhrinsa.
4: Neljäs uhri oli Billy Sutherland, prostituoitunut mies Skotlannista. Nilsen ei muista, kuinka murhasi Sutherlandin, mutta myöhemmin selvisi, että hänet oli kuristettu käsin.
5: Viides uhri oli ilmeisesti ulkomaalaistaustainen prostituoitu mies, jota ei kuitenkaan koskaan tunnistettu.
6: Kuudes uhri oli Nilsenin baarissa tapaama nuori irlantilainen.
7: Seitsemäs uhri oli mies, jonka Nilsen löysi nukkumasta lontoolaisessa oviaukossa.
8: Nilsen ei itse muista kahdeksannesta uhrista mitään.
9 ja 10: Molemmat olivat nuoria skotlantilaisia miehiä, jotka murhaaja löysi pubeista Sohossa.
11: Yhdestoista uhri oli skinhead, jonka Nilsen löysi Lontoon Piccadilly Circukselta. Uhri murhattiin ja jäänteet kätkettiin lattialautojen alle.
10. marraskuuta 1980 Nilsen yritti murhata, mutta uhri onnistui pakenemaan. Poliisi hälytettiin, mutta Nilseniä ei saatu kiinni.
12: Kahdestoista uhri oli Malcolm Barlow, joka murhattiin 18. syyskuuta 1981. Hänet murhaaja löysi oviaukosta ja soitti tälle ambulanssin. Kun Barlow myöhemmin palasi kiittämään Nilseniä, tämä tarjosi tälle lounaan ja juotavaa. Samana yönä Nilsen kuitenkin tappoi miehen.
Nilsen muutti uuteen kotiin Muswell Hillillä lokakuussa 1981. Hän kutsui sinne baarissa tapaamansa miehen. Nilsen yritti murhata tämän, mutta uhri selvisi. Hän oli ollut tajuttomana eikä muistanut tapahtunutta. Hän meni lääkärille, jossa havaittiin, että miestä oli ilmeisesti kuristettu. Hänen kehotettiin ottamaan yhteyttä poliisiin, mutta ei halunnut, koska silloin hänen seksuaalinen suuntautumisensa olisi voinut paljastua.
Nilsen teki heti perään toisen murhayrityksen, mutta Camden Townista löytynyt uhri pääsi pakoon.
13: Kolmastoista uhri John Howlett oli ensimmäinen, jonka Nilsen murhasi uudessa asunnossaan. Hänet Nilsen kuristi joulukuussa 1981. Howlett yritti myös kuristaa Nilseniä takaisin. Kuristettuaan Howlettin Nilsen piti tämän päätä veden alla ja silpoi ruumiin. Ruumiinosia kätkettiin eri puolille asuntoa ja vedettiin vessanpöntöstä.
14: Graham Allen oli koditon mies, jonka Nilsen murhasi neljäntenätoista uhrinaan. Allenin kuoltua Nilsen jätti ruumiin kylpyammeeseen eikä tiennyt, kuinka hävittää se. Kolmen päivän jälkeen murhaaja silpoi Allenin kuten edellisen uhrinsa.
15: Nilsenin viidestoista ja viimeinen uhri oli narkomaani Stephen Sinclair. Nilsen tapasi hänet Oxford Streetillä, vei kotiinsa ja murhasi.
Dieta

| Dieta Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1993
Kotipaikka:  Helsinki
Liikevaihto:   36,6 milj. € (2017)
Tilikauden tulos:   1,2 milj. € (2017)
Henkilöstö:   87 (2017)
Emoyhtiö:  Dieta Group Oy
Omistaja:  MB Rahastot
Kotisivu:  www.dieta.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dieta Oy on vuonna 1993 perustettu suomalainen ammattikeittiölaitteita-, astioita- ja tarvikkeita maahantuova, markkinoiva ja valmistava yritys, jonka omistaa suomalainen pääomasijoitusyhtiö MB Rahastot. Dieta-yhtiön emoyhtiö on Dieta Group Oy.
Vuonna 2015 MB Rahastot sijoitti Dietaan.
Aiheesta muualla

Dietan verkkosivut
Dead or Alive (pelisarja)

| Dead or Alive |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Team Ninja
Julkaisija:  Tecmo
Suunnittelija:  Tomonobu Itagaki
Lajityyppi:  taistelupeli
Alusta:  Kolikkopeli, PlayStation, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, Sega Dreamcast, Xbox, Xbox 360, Windows
Ensijulkaisu:  Dead or Alive (1996)
Viimeisin julkaisu:  Dead or Alive 5: Last Round (2015)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Dead or Alive on japanilaisen Team Ninjan kehittämä ja Tecmon julkaisema taistelupelisarja. Sarjan alkuperäinen suunnittelija on Tomonobu Itagaki, joka ei kuitenkaan enää työskentele Team Ninjalla. Sarjan pelit ovat nopeatempoisia taistelupelejä kolmiulotteisessa ympäristössä. Pelisarjan tarina sijoittuu samaan universumiin Ninja Gaiden -pelisarjan kanssa. Ninja Gaiden -hahmot ovat tehneet esiintymisiä DOA-pelisarjassa ja päinvastoin.
Hahmot

Pelisarjassa tietyt hahmot esiintyvät usein ja eri osat lisäävät uusia hahmoja. Eri hahmoilla on omat taistelutyylinsä ja liikkeensä. Dead or Alive 5 -pelissä uusia hahmoja on lisätty laajennusosilla useita.
Sarjassa vierailee myös hahmoja muista peleistä kuten Virtua Fighter -pelien hahmoja.
Pelit > Pääsarja

Dead or Alive
Dead or Alive 2/Hardcore
Dead or Alive Ultimate
Dead or Alive 3
Dead or Alive 4
Dead or Alive: Dimensions
Dead or Alive 5/Plus
Dead or Alive 5 Ultimate/Last Round/Core Fighters
Dead or Alive 6 (2019)
Pelit > Muut pelit

Dead or Alive Xtreme Beach Volleyball
Dead or Alive Xtreme 2
Dead or Alive Paradise
The Girls of Dead or Alive: Blackjack
Dead or Alive Dimensions
Muu media

DOA: Dead or Alive (elokuva)
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
? (XXXTentacionin albumi)

| ? XXXTentacion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 2018
 Tyylilaji: hip hop, vaihtoehtorock, emo, lo-fi
 Kesto: 37.36
 Levy-yhtiö: Bad Vibes Forever, Caroline, Capitol
XXXTentacionin muut julkaisut
| A Ghetto Christmas Carol 2017 | ? 2018 | Skins 2018 |
Singlet albumilta ?
 ”Sad!” Julkaistu: 2. maaliskuuta 2018  ”Changes” Julkaistu: 2. maaliskuuta 2018  ”Moonlight” Julkaistu: 14. elokuuta 2018
? on yhdysvaltalaisen rap-artistin XXXTentacionin toinen ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin ennen hänen kuolemaansa. Sen julkaisivat 16. maaliskuuta 2018 levy-yhtiöt Bad Vibes Forever, Caroline Distribution ja Capitol Music Group. Levyn tuotti pääasiassa John Cunningham, ja sillä vierailevat muun muassa PnB Rock, Travis Barker ja Joey Badass.
? debytoi ykkössijalla Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla, mikä oli XXXTentacionin siihen asti paras sijoitus. RIAA myönsi menestyksen vuoksi platinalevyn 7. elokuuta 2018. Albumin markkinoinnin vuoksi julkaistiin kolme singleä: "SAD!", "Changes" ja "Moonlight". XXXTentacionin kuoltua 18. kesäkuuta 2018 "SAD!" tuli suosituimmaksi kappaleeksi usealla listalla, muun muassa Billboard Hot 100:lla. Albumin vuosipäivän deluxe-painos julkaistiin myöhästelyn jälkeen 6. syyskuuta 2019, ja sen mukana tulivat albumin instrumentaalit, EP A Ghetto Christmas Carol (2017), äänimuistiot levyn nauhoitusistunnoista ja uutta materiaalia, jossa mukana olivat amerikkalainen rap-artisti Rico Nasty ja japanilainen videopelien säveltäjä Yoko Shimomura.
Tausta

XXXTentacionin 17. elokuuta 2017 julkaistu debyyttialbumi oli kaupallinen menestys. Albumin julkaisun jälkeen hän ilmoitti lopettavansa musiikin tekemisen saamiensa negatiivisten kommenttien takia, mutta allekirjoitti kuitenkin lopulta 6 miljoonan dollarin yhden albumin sopimuksen Caroline Distributionin kanssa ja julkaisi A Ghetto Christmas Carol EP:n SoundCloudissaan 11. joulukuuta 2017.
A Ghetto Christmas Carol -EP:n julkaisun jälkeen XXXTentacion ilmoitti valmistelevansa kolmea uutta albumia. Vapauduttuaan kotiarestista 23. joulukuuta 2017 hän ilmoitti albumien nimien olevan Bad Vibes Forever, Skins ja ?.
Sävellys

Albumin kappaleet edustavat useita musiikkityylejä, kuten akustista, emoa, indie-rockia, old school hip-hopia ja trapia. Kappale "i don't even speak spanish lol" on reggaeton-poppia, kun taas "infinity (888)" on "klassinen hip-hop-kappale".
Mainostusepäilyt

Kansikuva esitettiin ensimmäisen kerran XXXTentacionin Instagram-tarinassa 28. tammikuuta 2018 otsikolla "tulossa pian". Myöhemmin sinä päivänä hän selitti:
"This albums not about the words, it's about the feeling...it'll be very hard to understand, but very easy to listen to...it's not what you're expecting, even if you feel like you understand my music, be prepared to not understand this music."
"Albumissa ei ole kyse sanoista vaan tunteesta...sitä on vaikea ymmärtää, mutta helppo kuunnella...se ei ole sitä, mitä odotatte, vaikka kokisitte ymmärtävänne musiikkiani, valmistautukaa siihen, ettette ymmärrä tätä." (suom.)
21. helmikuuta 2018 XXXTentacion julkaisi SoundCloudissa kappaleen "Hope", joka on omistettu Floridan koulusurmasta selviytyneille. Maaliskuussa hän myös isännöi hyväntekeväisyyskonserttia eloonjääneille ja esitti surunvalittelut uhreille.
Kappaleen julkaisun jälkeen 25. helmikuuta 2018 räppäri julkaisi sosiaalisessa mediassa muokattuja kuvia kanadalaisesta rap-artistista Drakesta ja epämääräisiä viestejä, joissa hän väitti Draken uhanneen murhata hänet. Myöhemmin XXXTentacion väitti, että hänen tilinsä oli hakkeroitu. Hänen julkaistuaan maaliskuun alussa kappaleet "Sad!" ja "Changes" osa faneista alkoi epäillä, että kohu oli pelkkä julkisuustemppu, jolla hän pyrki mainostamaan kappaleita.
Singlet

"SAD!" ja "changes" julkaistiin 2. maaliskuuta 2018, jolloin ne saattoi suoratoistaa ja ladata. "SAD!" sijoittui julkaisunsa jälkeen sijalle 17 Billboard Hot 100 -listalla, ja pääsi myöhemmin listaykköseksi. Kappale oli XXXTentacionin ensimmäinen listaykkönen. "changes" sijoittui korkeimmillaan sijalle 18. Albumin kolmas single "Moonlight" julkaistiin XXXTentacionin kuoleman jälkeen 14. elokuuta 2018, ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listalla sijalle 13.
"#PROUDCATOWNER" Rico Nasty-remiksi julkaistiin elokuussa 2019, ja sillä pyrittiin mainostamaan tuolloin vielä julkaisematonta ?:n delux-versiota.
Vastaanotto

HotNewHipHopin arvostelussa albumin kehuttiin olevan "hitaasta keskiosasta huolimatta" XXXTentacionin siihen mennessä tyylikkäintä ja vaikuttavinta tuotantoa, mutta että hän olisi voinut hioa sitä vielä hieman kauemmin. XXL:n arvostelun mukaan albumi oli niin ikään XXXTentacionin siihen mennessä vaikuttavinta tuotantoa, joskin siinä esiintyvät monet eri musiikkityylit tekevät kuuntelukokemuksesta paikoin "huimaavan ja irtonaisen". Lisäksi arvostelussa mainittiin, että albumi saisi olla yhtenäisempi.