stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seinäjoen Peliveljet
Historia > Kasvu mestaruusjoukkueeksi

Kaudelle 2011–2012 joukkueen runko säilyi jälleen hyvin kasassa ja joukkue oli aiempaa kokeneempi ja kypsempi. Peliveljet voitti ensimmäistä kertaa runkosarjan. Pudotuspelien puolivälierissä joukkue voitti Loviisan Torin otteluvoiton 3–0. Välierissä kaatui Happee niin ikään voitoin 3–0. Finaalisarja SSV:tä venyi jälleen maksimipituuteen, ja viidestä kohtaamisesta kolme ratkesi maalin erolla. Viimeisessä finaalissa Peliveljet kaatoi SSV:n kotiyleisön edessä maalein 4–2. Finaalisarjan tunnelma taltioitui klassikkovalokuvaan, jossa yleensä hallitusti ja hartaasti esiintyvä Koponen tuulettaa Seinäjoen Urheilutalon suihkussa. Koposen mukaan mestaruudessa purkautui edellisvuoden finaalisarja ja seuran matka nelosdivisioonasta lähtien. Seuran laitahyökkääjänä tunnetun Mikko Kohosen mukaan kypsyminen voittajiksi vaati raskaan tappion viitaten edellisvuoden finaalisarjaan.
Kaudella 2012–2013 Peliveljet voitti toisen mestaruutensa päihittämällä finaalissa jälleen SSV:n. Peliveljet vei finaalisarjan otteluvoitoin 3–0. Samoin numeroin joukkue voitti puolivälierissä NST:n ja välierissä Classicin, joten SPV ei hävinnyt peliäkään kevään pudotuspeleissä.
Kaudella 2014–2015 Peliveljet voitti kolmannen kerran mestaruutensa, tällä kertaa Jyväskyläläistä Happeeta vastaan. Finaalisarjan aikana SPV johti otteluita vain minuutin ja kolme sekuntia. Mestaruus ratkesi seinäjokisille neljännen ottelun jatkoajalla, kun Mikko Kohonen löi pallon ilmasta verkkoon Seinäjoki Areenassa.
Arvot ja kulttuuri

Seinäjoen Peliveljien arvoissa vaikuttaa vaikuttaa kristillinen tausta, joka on käytännössä ilmentynyt päihteettömyytenä, toisten ihmisten hyväksymisenä ja arvostamisena sekä korkeana työmoraalina. Seuran toiminta on laajentunut yleisseuraksi ja eikä pelaajilta edellytetä hengellistä vakaumusta. Seuran perustaja Tommy Koposen mukaan Peliveljien arvoissa näkyy kurinalaisuus, järjestelmällisyys sekä urheilullisuus. Peliveljien pelitavallisena tavaramerkkinä on pidetty aggressiivista karvauspelaamista.
Joukkueet > Miesten F-liigajoukkue 2022–2023

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maalivahdit 3 Rasmus Hasu  24 Teppo Liukkonen  82 Anton Kronqvist Puolustajat 7 Matias Lintula  9 Arttu Honkonen  27 Aapo Lokasaari  43 Aapo Haavisto  66 Mikko Santanen  75 Jeri Heikkilä  81 Severi Räty  83 Eero Mäenpää  89 Santeri Uusi-Laitila  95 Miika Latvala Hyökkääjät 12 Juho Repo  13 Janne Autio  14 Juuso Keskinen  16 Teemu Lakso  23 Eero Karjanlahti  30 Aaro Tammiranta  33 Matti Jyrkiäinen  36 Didrik Lillas  61 Peter Kotilainen  85 Ville Kuusela  91 Konsta Haukkala  93 Jukka-Pekka Pelto-Arvo  94 Sami Koski |   |  Päävalmentaja Jori Isomäki Valmentajat Tommy Koponen  Jarno Ihme Toimihenkilöt Juha Liljeqvist (joukkueenjohtaja)  Sami Pakkala (lääkäri)  Kristiina Hietanen (huoltaja)  Vesa Pihlajasalo (huoltaja)  Lassi Ritaranta (huoltaja) |
Joukkueet > Jäädytetyt numerot

Seinäjoen Peliveljet on jäädyttänyt viiden pelaajan numerot:
10 Sami Toivonen
11 Tommy Koponen
17 Mikko Kohonen
22 Esa Kokko
84 Tuukka Kiviranta
Kotihallit

Seinäjoen Peliveljet pelaa kotiottelunsa pääasiassa Seinäjoen Urheilutalolla, jonka katsojakapasiteetti on 1 000 katsojaa. Urheilutalon kaukalon koko on 40 × 20 metriä ja päällysteenä on muovimatto. Joissakin otteluissaan joukkue käyttää kotihallinaan Seinäjoki-areenaa, joka tarjoaa salibandypeleihin katsojakapasiteettia noin 3 000 henkilölle.
Tunnukset

Seuran virallisia värejä ovat punainen, sininen ja valkoinen. Joukkueen pelipaidan ensisijainen väri on punainen ja shortsien väri on sininen. Vieraspelipaitana käytetään joko sinistä tai valkoista paitaa. Seuran virallinen logo on vuonna 2015 päivitetty vaakunalogo. Miesten edustusjoukkue käyttää Pantteri-logoa. Seuran maskotti on punainen pantteri.
Alkuperäinen logo
Vanha logo
Seuran virallinen vaakunalogo 2015–
Tilastot ja luettelot > Ennätykset

Suurin voitto: Josba – SPV: 0–15 (26. helmikuuta 2012)
Suurin tappio: SPV – SSV: 3–14 (30. syyskuuta 2007)
Runkosarjan yleisöennätys: 2144 katsojaa (SPV – SSV: 7–4, 23. syyskuuta 2011)
Piste-ennätys: 44+33=77 (Sami Koski 2012–2013)
Maaliennätys: 46 (Jari Hankkio 2018–2019)
Tilastot ja luettelot > Saavutukset

Suomen mestaruus (3): 2011–2012, 2012–2013, 2014–2015
SM-hopea: 2010–2011
SM-pronssi (4): 2008–2009, 2009–2010, 2016–2017, 2018–2019
Suomen Cupin voitto (2): 2010–2011, 2020-2021
Suomen Cupin hopea: 2021-2022, 2023-2024
Champions Cupin hopea: 2013
Runkosarjan voitto: 2011-2012
SM-pronssi: 2000–2001
A-junioreiden SM-hopea (2): 2006–2007, 2018-2019
P22 SM-pronssi: 2022-2023
B-junioreiden SM-kulta: 2018-2019
C-junioreiden SM-pronssi:2015-2016, 2018-2019
Tilastot ja luettelot > Maratontaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Sijoitus | Kaudet | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | TM | PM | Pisteet |
| Salibandyliiga | 6. | 16 | 430 | 249 | 32 | 153 | 2996 | 2403 | 563 |
Tilastot ja luettelot > Kausitilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit | Pudotuspelit |
| Kausi | Sarja | O | V | T | H | TM | PM | P | Sija | O | V | T | H | TM | PM | P | Sija |  |  |
| 2004–2005 | Salibandyliiga | 33 | 12 | 4 | 17 | 165 | 193 | 28 | 8. | 3 | 0 | 0 | 3 | 11 | 23 | 0 | 8. |  |  |
| 2005–2006 | Salibandyliiga | 33 | 12 | 1 | 20 | 178 | 210 | 25 | 9. | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut | Ei pelannut |  |  |
| 2006–2007 | Salibandyliiga | 26 | 11 | 2 | 13 | 187 | 166 | 24 | 7. | 3 | 0 | 0 | 3 | 11 | 22 | 0 | 8. |  |  |
| 2007–2008 | Salibandyliiga | 26 | 13 | 2 | 11 | 162 | 165 | 28 | 7. | 8 | 0 | 3 | 5 | 41 | 44 | 6 | 4. |  |  |
| 2008–2009 | Salibandyliiga | 26 | 17 | 0 | 9 | 159 | 131 | 34 | 4. | 9 | 6 | 0 | 3 | 52 | 36 | 17 | 3. |  |  |
| 2009–2010 | Salibandyliiga | 26 | 15 | 2 | 9 | 165 | 138 | 32 | 5. | 8 | 4 | 0 | 4 | 47 | 45 | 12 | 3. |  |  |
| 2010–2011 | Salibandyliiga | 26 | 16 | 1 | 9 | 187 | 120 | 33 | 4. | 13 | 8 | 0 | 5 | 74 | 55 | 16 | 2. |  |  |
| 2011–2012 | Salibandyliiga | 26 | 21 | 1 | 4 | 209 | 115 | 43 | 1. | 11 | 9 | 0 | 2 | 90 | 55 | 18 | 1. |  |  |
| 2012–2013 | Salibandyliiga | 26 | 18 | 3 | 5 | 204 | 122 | 39 | 2. | 9 | 9 | 0 | 0 | 58 | 33 | 18 | 1. |  |  |
| 2013–2014 | Salibandyliiga | 26 | 17 | 4 | 3 | 214 | 152 | 38 | 4. | 4 | 1 | 0 | 3 | 17 | 15 | 2 | 5. |  |  |
| 2014–2015 | Salibandyliiga | 26 | 20 | 0 | 6 | 209 | 126 | 40 | 2. | 11 | 9 | 0 | 2 | 58 | 41 | 18 | 1. |  |  |
| 2015–2016 | Salibandyliiga | 26 | 12 | 4 | 10 | 165 | 140 | 28 | 6. | 5 | 1 | 0 | 4 | 13 | 22 | 2 | 7. |  |  |
| 2016–2017 | Salibandyliiga | 26 | 17 | 1 | 8 | 184 | 128 | 35 | 3. | 14 | 8 | 0 | 6 | 73 | 81 | 16 | 3. |  |  |
| 2017–2018 | Salibandyliiga | 26 | 14 | 0 | 12 | 179 | 165 | 32 | 7. | 5 | 1 | 0 | 4 | 20 | 35 | 2 | 7. |  |  |
| 2018–2019 | Salibandyliiga | 26 | 18 | 0 | 8 | 239 | 170 | 57 | 2. | 12 | 7 | 0 | 5 | 83 | 56 | 19 | 3. |  |  |
| 2019–2020 | Salibandyliiga | 26 | 16 | 0 | 10 | 190 | 162 | 47 | 7. | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin | Keskeytettiin |  |  |
| 2020–2021 | F-liiga | 26 | 13 | 0 | 13 | 177 | 141 | 39 | 7. | 5 | 1 | 0 | 4 | 15 | 28 | 2 | 7. |  |  |
| 2021-2022 | F-liiga | 26 | 14 | 0 | 12 | 148 | 136 | 40 | 8. | 4 | 0 | 0 | 4 | 11 | 26 | 0 | 8. |  |  |
| 2022-2023 | F-liiga | 33 | 20 | 0 | 13 | 189 | 167 | 59 | 6. | 5 | 1 | 0 | 4 | 21 | 32 | 3 | 6. |  |  |
| 2023-2024 | F-liiga | 33 | 20 | 0 | 13 | 201 | 167 | 57 | 6. | 6 | 2 | 0 | 4 | 21 | 32 | 5 | 6. |  |  |
Maineikkaita pelaajia > Peliveljien pelaajat maajoukkueissa

Seuraavat Peliveljien pelaajista ovat pelanneet salibandyn maaotteluita:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Miehet Petri Hakonen  Jari Hankkio  Mikko Helanen  Jyrki Holopainen  Janne Hulmi  Jarno Ihme  Jori Isomäki  Juha Kivilehto  Tuukka Kiviranta  Mika Kohonen  Mikko Kohonen  Eero Kosonen  Sami Koski  Pasi Kotilainen  Sami Matikainen  Henri Myllymäki  Johnny Ojala  Perttu Pajukoski  Jukka-Pekka Pelto-Arvo  Janne Tähkä  David Rytych (Tšekki)  Tatu Väänänen  |  Naiset Maria Lankoski  Jaana Lindholm  Katja Luhtala  Petra Niemenmaa  Miia Pöntinen  |  Pojat Konsta Haukkala  Riku Hakanen  Jeri Heikkilä  Jyrki Holopainen  Jarno Ihme  Viljami Järvikangas  Juha-Matti Kujanpää  Miika Latvala  Veli-Matti Luukko  Roope Mutka  Niko Mäkelä  Teppo Mäkelä  Johnny Ojala  Perttu Pajukoski  Eemeli Peltonen  Matti Pollari  Juha Syrjälä  Petri Widgren  |  Tytöt Erika Manninen  Tiia Mustonen  |
Aiheesta muualla

Erilainen Peliveli -dokumentti YouTubessa
Seuran kotisivut
Edustusjoukkueen kotisivut
SPV:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)
nhlfinns.com, SPV:n tilastot miesten salibandyliigassa vuodesta 1990
Peliveljet ottelussa Classicia vastaan Tampereella
Seinäjoen Urheilutalo
Seinäjoki-areena
Stephen Mailer

Stephen McLeod Mailer (s. 10. maaliskuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa kuten Omaa luokkaansa, Cry-Baby ja Baby Mama. Hän myös näytellyt televisiosarjoissa kuten Gilmoren tytöt ja Laki ja oikeus.
Mailer syntyi New Yorkissa, kirjailija Norman Mailerille ja näyttelijä Beverly Bentleylle. Hän on naimisissa tuottaja Lindsay Marxin kanssa.
Sint-Truidense VV

Koninklijke Sint-Truidense Voetbalvereniging tai yleisemmin Sint-Truiden on Belgian jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla pelaava jalkapalloseura, joka perustettiin Sint-Truidenin kaupungissa vuonna 1924. Seuran paras sijoitus liigassa on toinen sija kaudella 1965–66. Lisäksi se on edennyt kahdesti Belgian cupin finaaliin.
Seuran värit ovat keltainen ja sininen, mistä onkin peräisin sen lempinimi De Kanaries, 'Kanarialinnut'. Sint-Truiden pelaa kotiottelunsa 11 250 katsojaa vetävällä Stayenilla.
Historia

Sint-Truidense VV luotiin vuonna 1924, liittämällä yhteen kaksi seuraa, FC Union ja FC Goldstar. Sen väreiksi päätettiin ottaa kaupungin värit, sininen ja keltainen, ja sen alkuperäiseksi nimeksi valittiin Sint-Truidense Voetbal Vereeniging. Seuran pelasi ensimmäisen ottelunsa Cercle Tongerenia vastaan.
1940-luvun lopulla Sint-Truiden määriteltiin tarpeeksi kokeneeksi nousemaan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Vuonna 1952 se muutti nimensä nykyiseen muotoon. Viisi vuotta myöhemmin se sijoittui 2. divisioonan toiselle sijalle nousten ensimmäistä kertaa Belgian korkeimmalle tasolle, 1. divisioonaan. Monille tuntematon Raymond Goethals nimitettiin Sint-Truidenin päävalmentajaksi 1959, ja hänen alaisuudessaan seura nosti selvästi osakkeitaan kansallisella tasolla. Goethals johdatti joukkueen muun muassa sen historian parhaaseen sijoitukseen, 1. divisioonan kakkoseksi.
2000-luvun alussa seura oli vaikeuksissa ja sen valmennusjohdossa tapahtui paljon muutoksia. Joukkueen entisestä maalivahdista Jacky Mathijssenista tuli päävalmentaja, ja hän piti sitä vielä kohtuullisesti pystyssä kolmen kauden ajan. Kaudella 2004–05 seuraa valmensi yhteensä kolme eri miestä, joista viimeinen erotettiin heti neljänteentoista sijaan päättyneen kauden jälkeen. Vuonna 2008 seuraan perustettiin naisten edustusjoukkue.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen sivusto (hollanniksi)
Sinimakrilli

| Sinimakrilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Scombroidei
Heimo::  Makrillit Scombridae
Suku::  Scomber
Laji::  australasicus
Kaksiosainen nimi
 Scomber australasicus  Cuvier, 1832 
Katso myös
   Sinimakrilli Wikispeciesissä   Sinimakrilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinimakrilli (Scomber australasicus) on ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrilli.
Koko ja ulkonäkö

Sinimakrilli voi kasvaa enimmillään 40-45 cm pituiseksi ja noin 1,5 kg painoiseksi. Lajin vartalo ja pää ovat suunnilleen puoleenväliin asti ylhäältä hopeansinisiä ja alhaalta valkoisia vartalon sinisessä osassa on mustia raitoja. Kaikki evät ovat läpikuultavia, paitsi eväkkeet, jotka ovat mustia.
Levinneisyys

Sinimakrilli on Tyynenmeren kalalaji. Sitä tavataan Kiinan ja Japanin vesiltä Australian ja Uuden-Seelannin rannikoille ja edelleen Havaijille. Tyynenmeren itäosassa sinimakrillia tavataan Revilla Gigedon saarten tienoilla ja Meksikon rannikkovesiltä. Lisäksi lajia tavataan Persianlahdella ja Punaisessameressä.
Se viihtyy sekä  rannikon tuntumissa että avomerellä ja laskeutuu enintään 200 metrin syvyyteen. Sinimakrillit elävät suurina samankokoiset kalojen muodostamina parvina joissa voi olla sinimakrillin itsensä lisäksi muita makrilleja ja sardiineja.
Ravinto

Sinimakrillit syövät pääasiassa planktoneliöitä, mutta siivilöivät yhtä lailla myös pieniä äyriäisiä. Aikuiset kalat syövät myös pieniä kaloja ja kalmareita.
Lisääntyminen

Sinimakrillit kutevat kesäkuukausina, mutta kutualueita ei ole pystytty vielä paikallistamaan.
Kalastus

Sinimakrillia pyytävät sekä ammattikalastajat että urheilukalastajat. Ammattimaisesti sitä pyydetään pääasiassa verkoilla.
Sitä myydään sekä tuoreena että suolattuna ja kuivattuna. Sitä on saatavilla usein myös pakastettuna, savustettuna ja säilykkeenä. Tuore ja pakastettu sinimakrilli kypsennetään paistinpannulla, uunissa tai hiilloksella.
Aiheesta muualla

Scomber australasicus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Schizo

| Schizo> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  alternative metal, nu-metal, rock, electro metal
Kotipaikka:   Busan, Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, englanti
Jäsenet:  Huh Jae Hoon (허재훈), laulu,   Lee Hye Rim (이혜림), basso   Joo Sung Min (주성민), kitara   Hayashi Hidehiro (하야시 히데히로), koskettimet, FX   Bok Nam Kyu (복남규), rummut  
Levy-yhtiö:  (주)루시엔 엔터테이먼트 SBSi
Aiheesta muualla
viralliset kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Schizo (kor. 스키조) on eteläkorealainen alternative metal -yhtye. Yhtye syntyi vuonna 2002 Busanin kaupungissa Etelä-Koreassa. Schizo yhdistelee rockia alternative metalliin sekä raskaita nu-metalli saundeja industrial ja electro pohjaisiin koskettimiin. Livenä he soittavat Rammsteinin kappaletta Du Hast sekä Rob Zombien Dragula.
Historia

Vuonna 2003 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa “Dumbo Shit”. Tämän jälkeen yhtye keikkaili ahkerasti useita vuosia. 2006 yhtye julkaisi toisen albuminsa “Fight Against The World”. Albumin kappale ‘Fight’ esiintyi eteläkorealaisessa suuren suosion saaneessa elokuvassa “Mutt Boy”. 2007 yhtye julkaisi digi-singlen “Mutation ~Shinigami Sanctuary~” levyllä laulaa vokalisti Kim Hyun Suk ZAZAn cover kappaleessa In The Bus. Samana vuonna yhtye esiintyi D-War: Legend Of Dragon elokuvan soundtrackillä.  Yhtye on tällä hetkellä (주)루시엔 엔터테이먼트 SBSi levy-yhtiön alla.  2011 yhtye julkaisi kaksi singleä  Insomnia ja Bomb! Bomb! Bomb!.
2012 kitaristi Joo Sung Min ilmoitti, että Bok Nam Kyu, Joo Sung Min ja Lee Hye Rim eroavat yhtyeestä.
Jäsenet

Huh Jae Hoon (허재훈) - Laulu
Hayashi Hidehiro (하야시 히데히로) - FX, Koskettimet & Ohjelmointi
Jäsenet > Entiset jäsenet

Bok Nam Kyu (복남규) - Rummut
Joo Sung Min aka Stephen (주성민) - Kitara
Lee Hye Rim (이혜림) - Basso
Diskografia > Albumit

Dumbo Shit (2003)
Fight Against The World (2006)
Diskografia > Singlet

Arirang Mok (2006
Mutation ~Shinigami Sanctuary~ (2007)
Insomnia (2011)
Bomb! Bomb! Bomb! (2011)
Diskografia > Kokoelmat

New Attack (2002) - gutseeora hubby
똥개 (2003) - Tough Mutt
Happy Rock Christmas (2006) - Rudolph The Red-Nosed Reindeer, Jingle Bell Happy Rock Christmas
쏜다 (2007) - Hed Up Guns
Ghost On Summer 2007 - Hit Remake Parade! (2007) - 나를 돌아봐, Go Go Go! - I turn around, Go Go Go!
Ghost On Spotlight The 1st Story [Music 2.0 Edition] - Psycho, 버스안에서, Keep Your Faith Ghost On Spotlight The 1st Story [Music 2.0 Edition] - Psycho, in the bus, Keep Your Faith
디워 (D-War: Legend Of Dragon) [Special Tribute Album] (2007) - Crow V3 (Theme Of Dwardler) Dragon Wars
Mayikap (tvN sitcom)(2008)  - the world deceive you
Diskografia > Musiikkivideot

Deep sign (2003)
Body Movin (2003)
Fight {esillä korealaisen animaation "Aachi and Ssipak) levyllä (2006)
In The Bus (Feat. Kim Hyun Suk) (2007) (버스안에서 (Bus An-e-seo))
Aiheesta muualla

Kotisivut
Myspace-sivusto
Fani-sivusto
Spirit of Metal: Schizo (englanniksi)
Götajoen vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Götajoen vesistö (ruots. Göta älvs avrinningsområde, vesistöaluetunnus 108) muodostuu Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatin ja Skagerrakin rajalle laskevan Götajoen (ruots. Göta älv) ja sen lähdejärven Vänernin laskujokien ja sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka 50 229 neliökilometrin pinta-alasta on Ruotsin puolella 42 468 neliökilometriä ja Norjan puolella loput 7 761 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Götajoki, joka alkaa Vänernjärvestä ja sen pituus on 93 kilometriä. Vesistön pääjärvi on Vänern, johon laskee sen pisin ja runsasvesinen latvajoki Klarjoki. Mitattuna Klarjoen valuma-alueen latvoilta Rogenjärveltä alkaen tulee pääuoman pituudeksi 731 kilometriä . Joki laskee Göteborgissa ja Kungälvissä mereen kahta suuhaaraa myöten yhteensä noin 17,8 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Götajoen vesistö on Ruotsin suurimpia vesistöjä. Sen latvavedet ylettyvät Keski-Norjan korkeudelle, jossa sen rinnalla virtaa suuri Glomman vesistö (tunnus 113). Nämä vesistöt sijaitsevat Skandinavian pohjois-etelä-suuntaisen vedenjakajan länsipuolella ja ne laskevat vetensä Atlanttiin, kun taas vedenjakajan itäpuolella olevat vesistöt laskevat Itämereen. Itämereen laskevista vesistöistä Götajoen kannalta pohjoisimpana sijaitsee Ljusnanin vesistö (tunnus 48) ja sitä seuraa eteläisempi Daljoen vesistö (tunnus 53), ja edelleen Norrströmin vesistö (tunnus 61) ja lopuksi Motalanvirran vesistö (tunnus 67). Motalanvirran vesistön länsiosassa on Vättern, joka sijaitsee Kattegatin merenrannikolle johtavan vedenjakajan vieressä. Vätternistä länteen päin tulevat järjestyksessä Nissanin vesistö (tunnus 101), Ätranin vesistö (tunnus 103), Viskanin vesistö (tunnus 105) ja lopuksi pienet Rolfsånin vesistö (tunnus 106) ja Kungsbackaånin vesistö (tunnus 107). Götajoen joensuun pohjoispuolella sijaitsee monta pientä päävesistöä, jotka jäävät Götajoen- ja Glomman vesistön väliseen taskuun. Niitä ovat Bäveånin vesistö (tunnus 109), Örekilsälvenin vesistö (tunnus 110) ja Strömsånin vesistö (tunnus 111) sekä Norjan puolella virtaava Haldenin vesistö (norj. Haldenvassdraget).
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (33,8 %), turve (8,9 %), kalliomaa (21,9 %), hiekka ja sora (2,0 %), multamaa (8,1 %), savimaa (5,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (57,8 %), soita ja kosteikkoja (5,5 %), kalliomaita (2,5 %), viljelymaita (10,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,6 %) sekä joutomaita (4,0 %). Näiden lisäksi on 18,0 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Götajoen virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 575 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 953 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 168 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 565 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 930 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 1 232,7 m³/s on mitattu tammikuussa 2001 ja pienin 104,1 m³/s lokakuussa 2013. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Vesistöalueen perusrakenne > Pääuoman vesireitti

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Götajoki, joka alkaa Vänernjärvestä ja sen pituus on 93 kilometriä. Vesistön pääjärvi on Vänern, johon laskee sen pisin ja runsasvesinen latvajoki Klarjoki. Mitattuna Klarjoen valuma-alueen latvoilta Rogenjärveltä alkaen tulee pääuoman pituudeksi 731 kilometriä . Joki laskee Göteborgissa ja Kungälvissä mereen kahta suuhaaraa myöten yhteensä noin 17,8 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Pääuomaan yhtyvien sivujokien verkostoon voi tutustua alla olevista taulukkoluetteloista. Ne on koottu kolmeksi kokonaisuudeksi: Götajoen sivujoet, Vänernin tulojoet ja Klarjoen valuma-alueen sivujoet. Tietojen lähteet on luetteloitu taulukon alle ja viitteet on koottu oikeanpuoleiseen sarakkeeseen. Viitteet on luetteloitu samassa järjestyksessä kuin ne esiintyvät taulukossa.
Vesistöalueen perusrakenne > Alajuoksu: Götajoki

Götajoen vesistöalue on suhteellisen pieni verrattuna joen sisältämään suureen vesimäärään. Joen vesi on peräisin Vänernin valuma-alueelta, mutta siihen tulee pieni lisäys Götajoen alueen sivujoista. Sivujoet on luetteloitu alla sijaitsevaan taulukkoon. Götajoen kaksi suuhaaraa on eritelty taulukon yläosassa omiksi lohkoikseen, jonka alapuolella on uoman yhtenäisen osan sivujoet.
| Sivu-uoman nimi   | Etäisyys mereen (km) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
laskee Kattegatin Norde älvs fjordiin
| Kvillen | 2 | Norde älv |  | 0,4 | 29 | 1,1,1,–,2,2 |
| Ormbäcken | 2 | Norde älv |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
| Kungälvsbäcken | 6 | Norde älv |  |  | 12 | 3,1,1,–,–,3 |
joenhaara Kungälvissä (14 km) → suuhaara Norde älv
laskee Kattegatin Älvsborgsfjordeniin
| Kvillebäcken | 4 | Göteborgsgrenen |  | 0,3 | 16 | 1,1,1,–,2,2 |
| Mölndalsån | 6 | Göteborgsgrenen | 40 | 5 | 259 | 1,1,1,4,2,2 |
| Säveån | 6 | Göteborgsgrenen | 130 | 25 | 1 740 | 1,1,1,4,2,2 |
| Lärjeån | 11 | Göteborgsgrenen | 55 | 2 | 112 | 1,1,1,5,2,2 |
| Syrtesjönin oja | 19 | Göteborgsgrenen |  | 0,1 | 5 | 1,1,1,–,2,2 |
joenhaara Kungälvissä → suuhaara Göteborgsgrenen
| Hållsdammsbäcken | 17 | Nödinge |  | 0,3 | 15 | 1,1,1,–,2,2 |
| Nolån | 21 | Nol |  | 0,9 | 56 | 3,1,1,–,2,2 |
| Välabäcken | 23 | Nol |  | 0,2 | 15 | 1,1,1,–,2,2 |
| Vallerån | 24 | Älvängen |  | 0,3 | 16 | 1,1,1,–,2,2 |
| Solbergaån | 25 | Älvängen |  | 0,3 | 20 | 3,1,1,–,2,2 |
| Grönå | 27 | Älvängen |  | 3 | 197 | 1,1,1,–,2,2 |
| Gårdaån | 35 | Lödöse |  | 0,7 | 60 | 1,1,1,–,2,2 |
| Torskogbäcken | 35 | Lödöse |  | 0,2 | 12 | 3,1,1,–,2,2 |
| Ryssjöbäcken/Kärraån | 42 | Göta |  |  | 10 | 1,1,1,–,2,2 |
| Hanströmsbäcken | 43 | Göta |  | 0,2 | 14 | 1,1,1,–,2,2 |
| Västerlandaån | 44 | Göta |  | 0,4 | 27 | 3,1,1,–,2,2 |
| Sannersbybäcken | 45 | Lilla Edet |  |  | 14 | 3,1,1,–,–,3 |
Lill-Edetin vesivoimalaitos (47 km)
| Strömsbäcken | 48 | Lilla Edet |  |  |  | 1,1,1,–,–,– |
| Brattorpsån | 52 | Hjärtum |  | 0,5 | 28 | 1,1,1,–,2,2 |
| Sollumsån | 54 | Hjärtum |  | 0,6 | 36 | 1,1,1,–,2,2 |
| Slumpsån | 56 |  |  | 5 | 395 | 1,1,–,–,2,2 |
| Bränneribäcken | 58 |  |  |  |  | 1,1,–,–,–,– |
| Åkerstömsån | 64 | Trollhättan |  | 0,2 | 17 | 3,1,1,–,2,2 |
| Ryrbäcken | 66 | Trollhättan |  |  | 10 | 3,1,1,–,–,3 |
Olidanin vesivoimalaitos (67 km) & Hojumin vesivoimalaitos (69 km) Trollhättanissa
| Stallbackaån | 72 | Trollhättan |  | 0,9 | 78 | 1,1,1,–,2,2 |
| Bastån | 78 | Vänersborg |  | 0,6 | 49 | 1,1,1,–,2,2 |
Vargönin vesivoimalaitos (79 km)
joen alku Vänernistä

Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = , 4 = ruotsinkielinen Wikipedia, 5 = englanninkielinen Wikipedia