stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Guitar Trio

| The Guitar Trio Al Di Meola, John McLaughlin ja Paco de Lucía |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko-kesäkuu 1996
 Julkaistu: 15. lokakuuta 1996
 Tuottaja(t): Al Di Meola, John McLaughlin ja Paco de Lucía
 Tyylilaji: flamenco-jazz
 Kesto: 53.01
 Levy-yhtiö: Verve Records
Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían muut julkaisut
| Passion, Grace and Fire 1983 | The Guitar Trio 1996 | - - |
The Guitar Trio on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kolmas yhteinen albumi, joka nauhoitettiin lähes kolmetoista vuotta edellisen levyn, Passion, Grace and Firen jälkeen. Levy sisältää kolme McLaughlinin ja Di Meolan ja kaksi de Lucían sävellystä.
Kappaleet ja niiden säveltäjät

La Estiba (Paco de Lucía) – 05.51
Beyond The Mirage (Al Di Meola) – 06.10
Midsummer Night (John McLaughlin) – 04.36
Manha De Carnaval (Luiz Bonfá/Antonio Maria) – 06.11
Letter From India (John McLaughlin) – 03.54
Espiritu (Al Di Meola) – 05.30
Le Monastere Dans Les Montagnes (John McLaughlin) – 06.15
Azzura (Al Di Meola) – 07.58
Cardeosa (Paco de Lucía) – 06.36
Aiheesta muualla

All about Jazz: The Guitar Trio
Transandinen rautatie

Uspallatan asema noin vuonna 1900
Hammasrattaat Andien rautatiellä
Transandinen rautatie on vuonna 1910 liikenteelle avattu ja vuonna 1984 lakkautettu Andien poikki Argentiinasta Chileen vedetty rautatie. Se oli pituudeltaan 248 kilometriä ja sen kulki Argentiinan Mendozasta Chilen Los Andesiin. Rautatie yhdisti ensimmäisenä rautatielinjana Etelä-Amerikassa Atlantin ja Tyynen valtameren. Se oli samalla osa Buenos Airesin ja Valparaison välistä suhteellisen suoraa rautatielinjausta. Sen ideana oli välttää vaarallinen merireitti Magalhãesinsalmen kautta.
Rautatie kulki Uspallatan solan kautta. Rautatien korkein kohta oli 3,2 kilometrin mittaisen Cumbren tunnelin lähistöllä yli 3176 metrin korkeudessa Argentiinan Puente del Incan ja Chilen El Portillon välillä. Suurin jyrkkyys radalla oli kahdeksan prosenttia. Rautatie oli loppuvaiheessa sähköistetty. Nykyään se on osittain purettu, mutta säilyttämistä on vaadittu.
Matka Buenos Airesista Valparaisoon transandisen rautatien kautta kesti 1930-luvulla 38 tuntia.
Radan rakentaminen alkoi jo vuonna 1887, ja rakennusyhtiönä toimi chiläisten Clark-veljesten yhtiö. Rautatie oli sittemmin Argentiinan ja Chilen valtioiden omistuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Transandinen rautatie Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Transandine Railway
Käännös suomeksi
The Time of the Oath (kappale)

| ”The Time of the Oath” Helloween |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Time of the Oath
 Julkaistu: helmikuu 1996
 Formaatti: CD
 Tekijä(t): Andi Deris Roland Grapow
 Tuottaja(t): Tommy Hansen
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 14.48
 Levy-yhtiö: Castle Communications   Victor Records
Muut kannet
 Singlen takakansi.   Singlen Japanissa ilmestyneen painoksen kansikuva
Helloweenin muut singlet
| ”Power” 1996 | ”The Time of the Oath” 1996 | ”Forever and One (Neverland)” 1996 |
The Time of the Oath on saksalaisen metallimusiikkia esittävän Helloweenin kappale ja single vuodelta 1996. Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen laulaja Andi Deris sekä vielä tuolloin yhtyeessä vaikuttanut kitaristi Roland Grapow, ja se ilmestyi singlejulkaisuna vuoden 1996 helmikuussa. ”The Time of the Oath” on kahdestoista ja viimeinen kappale yhtyeen vuonna 1996 ilmestyneellä The Time of the Oath -studioalbumilla, ja se on kestoltaan albumin toiseksi pisin kappale.
Kappalelista

The Time of the Oath – 6.58 (säv. Roland Grapow, san. Andi Deris)
Magnetic Fields (Jean-Michel Jarre-cover) – 3.34 (säv. Jean-Michel Jarre)
Electric Eye (Judas Priest-cover) – 4.06 (säv. Glenn Tipton ja K.K. Downing, san. Rob Halford)
Kokoonpano

Andi Deris – laulu
Roland Grapow – soolo- ja rytmikitara
Michael Weikath – soolo- ja rytmikitara
Markus Grosskopf – bassokitara
Uli Kusch – rummut
The Heartburns / Frankie the Damage

| The Heartburns / Frankie the Damage The Heartburns |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: kesäkuu 2005
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Wanton
Muut kannet

The Heartburnsin muut julkaisut
| Retard on the Run (EP) 2004 | The Heartburns / Frankie the Damage 2005 | Ronskibiitti / The Heartburns 2005 |
Frankie the Damagen muut julkaisut
|   | The Heartburns / Frankie the Damage 2005 | Ready for the Bullet 2006 |
The Heartburns / Frankie the Damage on saman nimisten punkyhtyeiden split-albumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2005 levymerkillä Wanton Records. Albumi julkaistiin 7" vinyyliformaatissa, ja sitä painettiin 500 kappaletta.
Kappaleet

Antisocial Little Me
Thinkin’ ’Bout You
Too Much Drugs, Too Much TV
Frankie
Fuck You
Kid Love
Aiheesta muualla

The Heartburns / Frankie the Damage discogs.com -sivustolla
The Heartburns / Frankie the Damage rateyourmusic.com -sivustolla
The Getaway (Redraman albumi)

| The Getaway Redrama |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. kesäkuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Camoflage, Red, Jukka Immonen
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 52.41
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Redraman muut julkaisut
| Street Music 2005 | The Getaway 2009 | Samma på svenska 2009 |
The Getaway on rap-artisti Redraman kolmas studioalbumi. Albumi oli Redraman ensimmäinen, jonka julkaisi Rähinä Records -levy-yhtiö.
Albumilta on julkaistu singlet "Music" ja "Rise". Niistä on julkaistu musiikkivideot.
Kappaleet

Rise – 3.23
Piece of the Pie – 3.46
Music – 4.14
Those Days – 4.42 (taustalaulu Osmo Ikonen)
Move It Along – 3.14
For a Day – 3.36
Hold Me Back – 3.25
Slow Down – 3.51
Apologize – 3.30
Way You See It – 3.38
The Getaway – 4.45
Under-Estimators – 3.17 (mukana Prop Dylan)
Better Man – 4.13
Right Here – 3.15
Biitit

Camoflage & Red: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14
Jukka Immonen: 8
Arvostelut

Savon Sanomat: positiivinen
Timo Komulainen

Timo Juhani Komulainen (s. 13. maaliskuuta 1953 Nurmes) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Nurmeksessa syntynyt Komulainen kävi kansakoulun ja kansalaiskoulun sekä maamieskoulun Nurmeksen maatalousoppilaitoksessa 1976. Agrologiksi hän valmistui Hyvinkään maatalousopistosta 1979. Komulainen oli Lihakunnan alkutuotannon konsulentti 1979–1981 ja hankinta-asiamies Nurmeksen konttorissa 1981–1984. Maanviljelijäksi Jokiniemen tilalle Nurmeksessa hän tuli 1984 ja maatalousyhtymän Komulainen Pekka ja Timo osakkaaksi 2009. Lihakunnan hallituksen jäsen hänestä tuli 1988, hallituksen puheenjohtaja hän oli 1996–2012 ja sittemmin vielä uudelleen. Itikka-Lihapolar Oy:n, vuodesta 1994 Atria Oyj, vuodesta 2003 Atria Yhtymä Oyj ja vuodesta 2008 Atria Oyj, hallintoneuvoston jäsen Komulainen oli 1991–1993, hallituksen jäsen hänestä tuli 1993 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1996. Hän on ollut myös A-Tuottajat Oy:n ja Polarfarmi Oy:n hallitusten puheenjohtaja ja toiminut A-Rehu Oy:n, Finnpig Oy:n ja Oy Feedmix Ab:n hallituksissa, samoin kuin useiden maatalousalan järjestöjen johtoelimissä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Komulainen sai 2012.
Josephine Bornebusch

Bornebusch Guldbagge-gaalassa vuonna 2013
Leyla Jerrie Josephine Bornebusch (s. 12. syyskuuta 1981) on ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja juontaja. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa Onnea onkimassa (Solsidan).
Vuonna 2014 Bornebusch esiintyi ruotsalais-yhdysvaltalaisessa sarjassa Tervetuloa Ruotsiin!, jota hän oli myös mukana käsikirjoittamassa. Ruotsissa sarjaa esitti TV4, Yhdysvalloissa NBC ja Suomessa AVA.
Bornebuschin ensimmäinen ohjaus on lastenelokuva Lasse-Maijan etsivätoimisto, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2018.
Yksityiselämä

Bornebusch meni naimisiin vuonna 2010. Hänen esikoispoikansa syntyi elokuussa 2014.
Valikoitu filmografia

Moderna människör (1983)
Varustamo (1999)
Syvän joen salaisuus (2000)
Vingar av glas (2000)
Koirakikka (2002)
Playa del Sol (2006)
Onnea onkimassa (2010)
Små citroner gula (2013)
Tervetuloa Ruotsiin! (2014)
Vadelmavenepakolainen (2014)
Rakasta mua (2019–2020)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josephine Bornebusch Wikimedia Commonsissa
Josephine Bornebusch Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Thomas Hiärne

Thomas Hiärne l. Hjärne (1638 Skuoritsa, Inkerinmaa – 1678 Werdenin kartano) oli ruotsinkielinen liivinmaalainen runoilija ja historioitsija, Erlandus Jonæ Hjärnen poika ja Urban Hjärnen veli.
Koulunkäynnin päätyttyä Hiärne aloitti opinnot Dorpatissa (Tartto). Hänen elämänvaiheistaan ja -olosuhteista ei ole juurikaan tietoa. Vuonna 1666 hän oli maaviskaalina Inkerinmaalla, ja sen jälkeen hänestä todennäköisesti tuli ritarikunnan sihteeri Saarenmaalle.
Hiärne on esiintynyt useassa tilaisuudessa runoilijana, mutta hänet tunnetaan kuitenkin lähinnä historioitsijana. Hän tutki perusteellisesti Itämerenmaakuntien historiaa, mutta ei itse ehtinyt julkaista mitään. Hänen seitsemänä kirjana ilmestynyt teoksensa Ehst-, lyf- und lettlandische geschichte julkaistiin kokonaisena vasta 1835 (Napierskyn teoksessa "Monumenta Livoniæ antiquæ"). Jelgavassa 1794 julkaistu painos lienee tuhottu. Teos on merkittävä Ruotsin historian kannalta ja erityisen perusteellinen kuvatessaan venäläisten maahantunkeutumista ja hävitystä kovia kokeneissa maissa 1500-luvulla.
Riian ritarihuoneen arkistossa säilytetään yhtä Hiärnen kirjoituskokoelmaa, joka käsittelee Liivinmaan historiaa, ja Mecklenburgin ritarihuoneen kirjastossa on Riian arkkipiispojen historia.
Historioitsijana Hiärnea on sanottu Viron Liviukseksi. Runoilijana on Hedvig Charlotta Nordenflycht verrannut häntä Ovidiukseen. Vielä hänen aikanaan olivat siis Hiärnen runot tunnettuja. Lukuun ottamatta yhtä ainoaa Lyckones säkreste Afvel, joka on Per Hansellin Vitterhetssamlingissa (runokokoelmassa), ne ovat kadonneet tai kätkeytyneet tuon ajan runoilijoiden runojen joukkoon, joiden tekijät ovat tuntemattomia ja pysynevätkin sellaisina.
Hiärne käänsi Jean Puget de la Serren Betraktelser om Evigheten 1677.
Aiheesta muualla

Thomas Hjärne s. –20. Per Hansellin Vitterhetssamling
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Thomas Hiärne
Käännös suomeksi
The Sims 2: Yöelämää

| The Sims 2: Yöelämää |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Electronic Arts
Säveltäjä:  Junkie XL
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  13. syyskuuta 2005
Lajityyppi:  simulointi
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 12+
Alusta:  PC
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  CD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Sims 2: Yöelämää (engl. The Sims 2: Nightlife) on Electronic Artsin vuonna 2005 julkaisema The Sims 2 -sarjan toinen lisäosa, joka julkaistiin Suomessa 12. lokakuuta 2005.
Lisäosa tuo mukanaan paljon uudistuksia ja yli 125 uutta esinettä. Simeille voi valita uusia vaatteita ja ostaa auton. Yhteisötonteille voi  perustaa ravintoloita tai vaikka keilahalleja. Pelaaja voi nyt ensimmäistä kertaa valita siminsä mieltymykset ja inhokit, ja uutuutena pelissä on ”treffimittari”, mikä kertoo simin treffiseuralaisen tyytyväisyyden. Jos mittari pysyy alamaissa, treffien päätyttyä simiä saattaa odottaa pussillinen ulostetta tai vihakirje. Mittarin positiivinen tulos taas tuottaa simille kukkia ja rakkauskirjeitä kiitokseksi ihanista treffeistä. Mieltymyksien valitseminen on tärkeää, sillä se helpottaa oikean treffiseuralaisen etsintää. Pelaaja voi siis itse päättää, pitääkö hänen siminsä blondeista, hyväkuntoisista vai vihaako hän punapäitä. Muita uutuuksia pelissä on muun muassa ennustajaeukko, joka myy lemmenjuomaa ja antivampiriinia sekä ravintolat ja yökerhot. Lisäosassa esiintyy myös hahmo nimeltä Rouva Kurjenkaula, jolla pelaaminen ei ole mahdollista. Simit voivat kuljettaa tavaroita mukanaan tavaraluettelo-nimisen toiminnon avulla.
The Sims 2: Yöelämää –lisäosan avulla pystyy myös tekemään simeistä vampyyreja, jos kanssakäyminen "Kreivin" tai "Kreivittären" kanssa käy liian tuttavalliseksi.
The Sims 2 Deluxe

| The Sims 2 Deluxe |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Electronic Arts
Säveltäjä:  Junkie XL
Pelisarja:  The Sims
Pelimoottori:  Proprietary engine
Julkaistu:  9. toukokuuta 2007
Lajityyppi:  Simulointi
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 12+
Alusta:  PC
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Sims 2: Yöelämää sisältyi myös kokoelmapakettiin The Sims 2 Deluxe, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2007. Paketti sisälsi kaksi levyä, joista toisella oli pelit The Sims 2 ja lisäosa The Sims 2: Yöelämää. Toisella levyllä oli bonusmateriaalia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| The Sims:   | The Sims: Livin' It Up | The Sims: House Party | The Sims: Hot Date | The Sims: Lomalla | The Sims: Lemmikit | The Sims: Superstar | The Sims: Taikaa |  |
| The Sims 2:   | The Sims 2: Yliopisto | The Sims 2: Yöelämää | The Sims 2: Kauppa auki | The Sims 2: Lemmikkielämää | The Sims 2: Vuodenajat | The Sims 2: Matkoilla | The Sims 2: Vapaa-aika | The Sims 2: Kaupunkikämppä |  |
| The Sims 3:   | The Sims 3: Maailmanmatkaaja | The Sims 3: Unelmaduuni | The Sims 3: Iltahuvit | The Sims 3: Täyttä Elämää | The Sims 3: Lemmikit | The Sims 3: Superstara | The Sims 3: Supernatural | The Sims 3: Vuodenajat | The Sims 3: Yliopistoelämää | The Sims 3: Paratiisisaari | The Sims 3: Tulevaisuuteen |  |
| The Sims 4:   | The Sims 4: Duunipäivä | The Sims 4: Kaupunkielämää | The Sims 4: Kimppapuuhaa | The Sims 4: Kylpyläpäivä | The Sims 4: Vampyyrit |  |
| The Sims Tarinat:   | The Sims Elämäntarinat | The Sims Lemmikkitarinat | The Sims Selviytymistarinat |  |
| Konsolipelit:   | MySims | The Sims ryntää raitille | The Urbz: Sims in the City | The Sims 2: Autiosaari |  |
| Muut:   | Project Rene (The Sims 5) | The Sims Online (EA Land) | The Sims Medieval | The Sims -videopeli | The Sims -elokuva |  |
Sim-universumi
| --- | --- |
SimCity:   SimCity  SimCity 2000  SimCity 3000  SimCity 4  SimCity Yhteiskunnat  SimCity 
The Sims:   The Sims  The Sims 2  The Sims 3  The Sims Online  The Sims Tarinat  The Sims 4  Project Rene (The Sims 5) 
Muut Sim-pelit:   SimEarth  SimAnt  SimLife  SimFarm  SimTower  SimHealth  SimIsle  SimCopter  SimGolf  Streets of SimCity  MySims  The Sims Medieval 
Lapsille suunnatut:   SimTown  SimPark  SimSafari  SimTunes 
Sim-pelien sukulaiset:   El-Fish  Sid Meier's SimGolf  SimCity 64  Spore  Widget Workshop 
Muut:   The Sims -elokuva
The Guest (vuoden 2014 elokuva)

| The Guest |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Adam Wingard
Käsikirjoittaja:  Simon Barrett
Tuottaja:   Jessica Calder  Keith Calder 
Säveltäjä:  Steve Moore
Kuvaaja:  Robby Baumgartner
Leikkaaja:  Adam Wingard
Pääosat:   Dan Stevens  Maika Monroe  Brendan Meyer  Lance Reddick 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   HanWay Films  Snoot Entertainment 
Levittäjä:  Picturehouse Netflix
Ensi-ilta:   2014-9-1717. syyskuuta 2014 (Yhdysvallat)  
Kesto:  100 minuuttia (1 tunti ja 40 minuuttia)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  5 miljoonaa
Tuotto:  2,7 miljoonaa
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Guest on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut Adam Wingard. Elokuva kertoo poikansa menettäneestä perheestä, joka ottaa kotiinsa pojan ystävän, joka on palannut vastikään armeijasta. Pian alkaa kuitenkin tapahtua epäilyttäviä murhia, jotka ovat jollain tavalla kiedoksissa perheen uuteen tulokkaaseen. Elokuvan pääosissa esiintyvät Dan Stevens, Maika Monroe, Brendan Meyer ja Lance Reddick.
Elokuvaa levitettiin rajoitettu määrä ympäri maailmaa ja se tuotti vain puolet budjetistaan.[lähde? ] Kriitikoiden keskuudessa The Guest on taas menestynyt.[lähde? ]
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dan Stevens  | … |  "David"   |
|  Maika Monroe  | … |  Anna Petersen   |
|  Brendan Meyer  | … |  Luke Petersen   |
|  Sheila Kelley  | … |  Laura Petersen   |
|  Leland Orser  | … |  Spencer Petersen   |
|  Lance Reddick  | … |  Majuri Richard Carver   |
|  Joel David Moore  | … |  Craig   |
The Hobbit (vuoden 1967 elokuva)

| The Hobbit |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Gene Deitch
Käsikirjoittaja:  Gene Deitch (sovitus)
Perustuu:  J.R.R. Tolkienin romaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin
Tuottaja:  William L. Snyder
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Kesto:  12 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
The Hobbit on vuonna 1967 tehty saanut lyhytanimaatio, jonka on ohjannut Gene Deitch. Se perustuu löyhästi J.R.R. Tolkienin romaaniin Hobitti eli sinne ja takaisin.
Tuotanto

Tuottaja William L. Snyder oli ostanut J.R.R. Tolkienin romaanin Hobitti eli sinne ja takaisin elokuvaoikeudet 1960-luvun alussa halvalla muutamia vuosia ennen kuin Tolkien-kuume valtasi Yhdysvallat. Sopimukseen sisältyi myös mahdollisuus filmatisoida Taru sormusten herrasta, kunhan Hobitin filmatisointi valmistuisi ajallaan. Tolkienin teosten tultua suosituksi Snyder ehdotti Deitchille pitkän elokuvan sijasta 12-minuuttisen elokuvan tekemistä ja antoi sopimuksen ehtojen täyttämiseksi vain kuukauden aikaa elokuvan tekemiseen. Elokuva valmistui ajallaan ja Snyder myi oikeudet filmatisoida Taru sormusten herrasta eteenpäin hyvällä voitolla.
Animaatiot teki tšekkiläinen Adolf Born ja ääniraidan yhdysvaltalainen Herb Lass. Musiikkina käytettiin valmista nauhoitusta, joka oli tehty toisen elokuvan musiikkia varten. Animaation kuvat on kuvattu liikkumattomina käyttäen zoomia ja päällekkäinkuvausta.
Deitchin lyhytanimaatiota ei aikanaan esitetty julkisesti, vaan se näytettiin ainoastaan kerran New Yorkissa pienessä katseluhuoneessa. Deitch houkuttelli kadulta puoli tusinaa ohikulkijaa, joille hän maksoi pääsylipun verran rahaa, jotta he tulisivat katsomaan elokuvan. Katsojien tuli allekirjoittaa todistus, joissa he vahvistivat maksaneensa siitä, että olivat katsoneet elokuvan. Elokuva jäi William L. Snyderin varastoihin, josta sen löysi hänen poikansa Adam Snyder. Se tuli julkisuuteen vuonna 2012.
Eroavaisuudet Tolkienin romaaniin

Animaatiossa kolmestatoista kääpiöstä on mukana ainoastaan Thorin Tammikilpi, Gandalf katoaa aiemmin kuin romaanissa ja Viiden armeijan taistelu puuttuu. Lisäksi tarinaan on ympätty prinsessa, jonka Bilbo lopussa nai.
Aiheesta muualla

The Hobbit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Animaatio YouTubessa (englanniksi)
Todas as ruas do amor

| Todas as ruas do amor> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Flor-de-Lis
Säveltäjä(t):  Pedro Marques, Paulo Pereira
Sanoittaja(t):  Pedro Marques
Euroviisutiedot
Vuosi:  2009
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Sijoitus:  15.
Pisteet:  57
Sijoitus semifinaalissa:  8.
Pisteet semifinaalissa:  70
Sanat:  [www.diggiloo.net/?2009pt sanoitus]
Todas as ruas do amor (”Kaikki rakkauden tiet”) oli Portugalin edustuskappale vuoden 2009 Eurovision laulukilpailuun Moskovassa Venäjällä. Kappaleen esitti portugalilainen folkyhtye Flor-de-Lis. Kappale on kokonaan portugalinkielinen. Kappaleen ovat säveltäneet Pedro Marques ja Paulo Pereira. Sanoitus on Pedro Marquesin käsialaa.
Kappale valittiin edustamaan Portugalia, kun se voitti 28. helmikuuta 2009 Festival da Canção -kilpailun. Kappale sai täydet pisteet raadeilta sekä oli toinen kansan puhelinäänestyksessä.
Todas as ruas do amor esitettiin tiistaina 12. toukokuuta järjestetyssä Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa kuudentenatoista. Semifinaalissa kappale sijoittui pistein 70 sijalle 8. Näin ollen kappale selviytyi 16. toukokuuta järjestettyyn finaaliin, jossa kappale esitettiin kuudentena. Finaalissa Todas as ruas do amor sai 57 pistettä ja oli 15.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat (englanniksi) (portugaliksi)
RTP: Canção nº 11 - Todas as Ruas do Amor (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Yhtye Eurovisionin sivuilla (englanniksi)
Todas as ruas do amor Myspacessa (englanniksi)
Thomas Blood

Thomas Blood
Thomas Blood (1618 — 24. elokuuta 1680) oli irlantilaissyntyinen 1600-luvulla elänyt herrasmiesvaras. Parhaiten hänet tunnetaan yrityksestä varastaa Ison-Britannian kruununjalokivet.
Blood aloitti rikollisen uransa menetettyään omaisuutensa Englannin sisällissodan jälkeen. Epäonnistuneen aatelismiehen sieppausyrityksen jälkeen päätti Blood vuonna 1671 ryöstää kruununjalokivet, joita tuolloin esiteltiin Lontoon Towerissa. Yhdessä apuriensa kanssa Blood onnistui sitomaan vartijan. Ryöstön yhteydessä kruunu nuijittiin levyksi ja valtikka katkaistiin puoliksi. Näiden lisäksi varkaat veivät valtakunnanomenan. Ryöstö ei jäänyt muilta vartijoilta huomaamatta ja joukkio jäi kiinni Lontoon kaduilla käydyn takaa-ajon jälkeen.
Lyhyen vankeuden jälkeen Blood vietiin kuningas Kaarle II:n kuultavaksi. Bloodin rohkeus teki kuninkaaseen ilmeisesti suuren vaikutuksen, sillä hän jätti Bloodin rankaisematta. Sen sijaan hän lahjoitti Bloodille maata Irlannista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Blood Wikimedia Commonsissa
The Only Salvation

| The Only Salvation Smack |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : Trident Recording Studios, London, UK, 1986
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): T.T. Oksala
 Tyylilaji: garage rock, glam rock
 Levy-yhtiö: Eden
Smackin muut singlet
| Paint It Black 1986 | The Only Salvation 1987 | Look Around 1987 |
The Only Salvation on suomalaisen Smack-yhtyeen single. Se julkaistiin vuonna 1987.
Kappaleet

The Only Salvation – 3.30 (säv. Manchuria, Claude)
Moonshine Chile – 3.16 (säv. Manchuria, Claude)
Kokoonpano

Claude – laulu
Manchuria – kitara
Rane – kitara
Jimi Sero – basso
Kinde – rummut
The Gerogerigegege

The Gerogerigegege (jap. ザ・ゲロゲリゲゲゲ, za gerogerigegege) on japanilainen yhtye ja performanssitaideryhmä. Sen perusti Juntaro Yamanouchi (jap. 山ノ内純太郎, Yamanouchi Juntaro) Shinjukussa, Tokiossa vuonna 1985. Yamanouchi on myös ollut yhtyeen ainoa pysyvä jäsen.
Vaikka The Gerogerigegege luokitellaan yleensä noise-yhtyeeksi, on se julkaissut levyllä myös mm. rockia, ambientia ja samplekollaaseja. Monet yhtyeen julkaisuista ovat dada-henkistä käsitetaidetta. Esimerkiksi Shōwassa on miksattu Japanin kansallislaulua ja pornoelokuvasta samplattuja ääniä. Levyn kannessa on kuva keisari Hirohitosta. Jotkin julkaisut eivät sisällä musiikkia lainkaan. Esimerkiksi Art is over on kasettikotelo, jonka sisään on teipattu palanen mustekalan lonkeroa.
The Gerogerigegegen tunnetuimpana levynä on pidetty Tokyo Anal Dynamitea vuodelta 1990. Tämä livenä äänitetty albumi sisältää 75 alle minuutin pituista kappaletta punk-noisea, joiden välissä Yamanouchi huutaa "one two three four" uudestaan ja uudestaan.
Toistuva aihe The Gerogerigegegen taiteessa on ollut masturbaatio, japaniksi senzuri (千擦り). Ryhmän kokoonpanoon kuului pitkään Tetsuya Endoh, alias Gero 30 tai Gero 56; ekshibitionisti, joka masturboi esitysten aikana lavalla. Myös useat yhtyeen levytykset sisältävät masturbaation ääniä. Ryhmä on esiintynyt usein s/m- ja homoklubeilla. Yamanouchi on homoseksuaali ja transvestiitti.
Yhtyeen nimi on muodostettu japanin kielen sanoista gero (ゲロ), joka tarkoittaa oksennusta ja geri (ゲリ), joka tarkoittaa ripulia. Yamanouchi on kutsunut yhtyettä myös nimellä "Japanese ultra shit band" (japanilainen ultrapaska bändi).