stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nuoret naiset
Mehiläiset, 12–13-vuotiaat

Mehiläisten tunnus on nuori nainen pää kumartuneena rukoukseen. Luokan tunnuslause on: ”Mehiläisestä tulee totuudellinen nuori nainen, kun hän noudattaa Pyhän Hengen kuiskauksia, etsii totuutta, pyrkii elämään sen mukaan ja kertomaan siitä muille.”
Ruusutytöt, 14–15-vuotiaat

Ruusutyttöjen tunnus on avoinna olevat pyhät kirjoitukset. Ne kuvaavat Jumalan sanaa. Luokan tunnuslause on: ”Ruusutytöstä tulee lupauksen nuori nainen, kun hän kunnioittaa kasteen liittoaan ja lupaustaan pitää Jumalan käskyt, ottaa vastaan Hänen siunauksensa ja noudattaa Pyhän Hengen kuiskauksia rakentaessaan rakastavaa suhdetta Taivaalliseen Isäänsä ja ihmisiin ympärillään.”
Lehvänsitojat, 16–17-vuotiaat

Lehvänsitojien tunnus on temppelintornit. Ne kuvaavat temppelitoimituksia ja korotukseen johtavia liittoja. Luokan tunnuslause on: ”Lehvänsitojasta tulee uskova nuori nainen, kun hän kokee täydemmin Vapahtajan rakkauden ja valmistautuu ottamaan vastaan temppelitoimituksen elämällä evankeliumin mukaan, opettamalla sitä ja kertomalla sitä muille.”
Osenin kirkko

| Osenin kirkko Osen kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Osen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1877
Suunnittelija:  H. Thorsen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  306
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osenin kirkko (norj. Osen kirke) on Osenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1877.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Pieni-Naakkima

| Pieni-Naakkima |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°12′00″N, 27°11′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Tulo-ojat:  Säytjärvenpuro Säytjärvestä, Heiniönpuro Heiniöstä
Laskujoki:  Välijoki Iso-Naakkimaan 
Järvinumero:  14.937.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,3 m  
Pituus:  4,6 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  13,3083 km  
Pinta-ala:  3,33629 km²  
Tilavuus:  0,00588658 km³ 
Keskisyvyys:  1,76 m  
Suurin syvyys:  3,08 m  
Saaria:  7 
 fiPieni-Naakkima 
Pieni-Naakkima  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Lamminmäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 4,6 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 334 hehtaaria eli 3,3 neliökilometriä. Järven erottaa länsipuolella sijaitsevasta Iso-Naakkimasta kolme kilometriä pitkä ja 100–800 metriä leveä Ketveleen kannas. Järven rannikko on alavaa metsämaata, jossa ei esiinny mainittavia mäkiä. Muutamat rannat päätyvät suomaahan, joka on tiheästi ojitettua. Sillä on seitsemän saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,97 hehtaaria. Suurin saari sijaitsee länsirannikolla ja sen pinta-ala on noin puoli hehtaaria. Muista saarista neljä sijaitsee Kankkilahden edustalla ja niistä kolmelle on rakennettu vapaa-ajan asunto. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 5,89 miljoonaa kuutiometriä, joten sen keskisyvyydeksi saadaan 1,8 metriä. Suurin syvyys on 3,1 metriä ja syvänne sijaitsee järven eteläosan keskellä. Järvi on käytännössä tasapohjainen. Sen rantaviivan pituus on 13,3 kilometriä. Järven ympäri voi ajaa Lamminmäeltä tulevaa kylätietä pitkin. Järven itäpuolella kulkee Savon rata, joka käy aivan järven kaakkoisrannassa. Rannikon tuntumassa sijaitsee kaksi maatilaa, joilla on pienialaiset peltomaat järven läheisyydessä. Järven rannassa on neljä muutakin kiinteästi asuttua tilaa. Vapaa-ajan asuntoja on kartasta laskettuna noin 30.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Iso-Naakkiman valuma-alueeseen (14.937) se kuuluu. Järven ympäristön suomaat ovat voimakkaasti ojitettuja. Järven koillisrantaan laskee kaksu suurempaa ojaa. Heiniönpuro, joka alkaa Heiniöstä, virtaa pohjoisesta päin ja se laskee järveen sen itärannan keskikohtaan. Heiniönpuroon yhtyy luoteesta tuleva Sallinpuro. Järven laskujoki on Välijoki, joka on vain 800 metriä pitkä, ja se laskee Iso-Naakkiman pohjoispäähän. Pieni-Naakkiman  vedenpinnan korkeus on 111,3 metriä mpy, joten joelle kertyy pudotusta noin 0,1 metriä.
Paksunokkavaris

| Paksunokkavaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Varikset Corvus
Laji::  macrorhynchos
Kaksiosainen nimi
 Corvus macrorhynchos  Wagler, 1827 
 Paksunokkavariksen levinneisyys
Katso myös
   Paksunokkavaris Wikispeciesissä   Paksunokkavaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paksunokkavaris (Corvus macrorhynchos) on varisten heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu. Sen laaja esiintymisalue ulottuu Afganistanista Intian niemimaalle, Indokiinaan, Malakan niemimaalle, Indonesiaan ja Timorille, Kiinaan, Taiwanille, Filippiineille, Venäjän Kaukoitään, Korean niemimaalle ja Japaniin. Lajista tunnetaan yksitoista alalajia. Johann Georg Wagler kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1827.
Hain raadon löytänyt paksunokkavaris.
munia Corvus macrorhynchos
P. J. Hynninen

| P>  J. Hynninen |
| --- | --- |
 Hynninen vuonna 1933
Ulkoasiainministeri 
 Von Fieandtin hallitus 29.11.1957 - 26.4.1958  
Edeltäjä:  Johannes Virolainen 
Seuraaja:  Johannes Virolainen 
Ulkoasiainministeri
 Kuuskosken hallitus 26.4.1958 - 29.8.1958  
Edeltäjä:  Johannes Virolainen 
Seuraaja:  Johannes Virolainen 
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1883 Joroinen
Kuollut: 18. toukokuuta 1960 (76 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  ammattiministeri
Paavo Johannes (Juho) Hynninen (31. toukokuuta 1883 Joroinen – 18. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen ministeri ja suurlähettiläs. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Hynninen syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopiosta, mutta jäi yliopisto-opintojen jälkeen Helsinkiin. Hän toimi aluksi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun kansantaloustieteen ja kauppamaantieteen opettajana 1909–1915 sekä samalla Helsingin maanviljelyslyseon opettajana 1910–1911. Ylioppilaskunnan puheenjohtaja hän oli 1913 ja Savolaisen Osakunnan kuraattori 1913–1916. Opettajan ura jäi, kun Hynninen siirtyi Uuden Suomettaren päätoimittajaksi vuosiksi 1915–1917. Maailmansodan aikaan Hynninen toimi myös itsenäisyysliikkeessä, kun hän vanhasuomalaisia edustaen kuului Aktiivisen Komitean johtoon. Eino Suolahti korvasi hänet myöhemmin A.K.:n jäsenyydessä. Hän siirtyi sen jälkeen Luottopankki Oy:n toimitusjohtajaksi vuosiksi 1917–1922. Lisäksi hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana 1916–1918.
Vuonna 1922 Hynninen siirtyi Suomen itsenäistymisen jälkeen perustetun ulkoasiainhallinnon palvelukseen ja toimi aluksi neljä vuotta Pietarin pääkonsulinviraston päällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi kaksi vuotta pääkonsulina Haagissa ja vuoden 1928 jälkeen lähettiläänä Riiassa. Tämän jälkeen hän toimi lähettiläänä Tallinnassa vuosina 1933–1940. Lokakuussa 1942 Hynnisestä tuli pääkonsuli Göteborgiin, ja sieltä hänet nimitettiin jo seuraavana vuonna kansliapäälliköksi (1943–1946), kun Aaro Pakaslahti siirtyi lähettilääksi  Vichyn Ranskaan. Sodan jälkeen Hynnisen ura jatkui uusissa poliittisissa oloissa. Hän toimi  Suomen Tanskan-lähettiläänä Kööpenhaminassa vuodesta 1946 eläkkeelle siirtymiseensä saakka, vuoteen 1953.
Vielä eläkepäivinään Hynninen ehti toimia Suomen ja Neuvostoliiton välisen tieteellis-teknillisen yhteistyökomitean puheenjohtajana vuosina 1955–1960 sekä ulkoasiainministerinä Von Fieandtin ja Kuuskosken hallituksissa vuosina 1957–1958.
Teoksia

Talousmaantiede 1, Europan maat. WSOY 1914
Aiheesta muualla

Kirjan ystävä maamme edustajana Suomenlahden toisella puolella, Kuva, 12.10.1938, nro 21, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Johannes Virolainen | Suomen ulkoministeri 1957–1958 | Seuraaja: Johannes Virolainen |
Osip Brik

Osip ja Lilja Brik.
Osip Brik (ven. Óсип Макси́мович Брик, 16. tammikuuta 1888 – 22. helmikuuta 1945) oli neuvostoliittolainen kirjallisuudentutkija, dramaturgi, kriitikko ja käsikirjoittaja. Hän toimi yhdessä Vladimir Majakovskin kanssa ЛЕФ-lehden toimittajana vuosina 1923–1925 ja Новый ЛЕФ -lehden toimittajana 1927–1928. Brik oli naimisissa kirjailija ja Majakovskin muusa Lilja Brikin kanssa. Osip Brik on haudattu Moskovan Novodevitšin hautausmaan kolumbaarioon.
Oldřich Válek

| Oldřich Válek> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1960 Opava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Olli
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1982–1996
Aik. seurat:  Dukla Jihlava (CŠL/ČEL) Hockey Reipas (I-div/SML) Stjernen Hockey (Norja) Chamonix HC (Ranska)
NHL-varaus:  212. varaus, 1983 Minnesota North Stars
| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Praha 1985 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 1983 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
Oldřich Válek (s. 9. kesäkuuta 1960 Opava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari. Hän oli rightilta pelaava temperamenttinen voimahyökkääjä.
Ura

Valék pelasi koko kotimaanuransa Dukla Jihlavan riveissä. Hän pelasi seurassa kevääseen 1989 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Lahteen vastaperustetun Hockey Reippaan riveihin. Minnesota North Stars varasi Válekin numerolla #212 vuonna 1983.
Válek tuli suomalaisittain tutuksia ennen kaikkea Hockey Reippaan kovaotteisena pelaajana. Hän oli nostamassa joukkuetta I-divisioonasta takaisin SM-liigaan keväällä 1990. Válek muistetaan Lahdessa myös fyysisestä pelityylistään. Kaudella 1989–1990 hän sai yhdeksän ottelun pelikiellon loukattuaan linjatuomarin fyysistä koskemattomuutta 19. marraskuuta 1989 Kiekko-Espoota vastaan pelatun ottelun jälkimainingeissa; Kiekko-Espoo voitti ottelun jatkoajalla. Sama toistui kauden 1990–91 lopulla Turussa 21. helmikuuta 1991 ottelussa TPS:ää vastaan. Tämän seurauksena Válek sai marraskuuhun 1991 asti kestäneen pelikiellon (yhteensä 17 ottelua). Pitkän pelikiellon takia Hockey Reipas jätti Válekin sopimuksen uusimatta ja kohuttu laitahyökkääjä siirtyi kaudeksi 1991–92 Norjan GET-liigan Stjerneniin, jossa hän vietti kaksi seuraavaa kautta.
Fyysisyydestään huolimatta Válek teki myös paljon pisteitä. Hän oli nousukaudella 1989–90 Reippaan paras maalintekijä tehtyään 47 osumaa vain 28 ottelussa. Pelikiellon lisäksi hän oli sivussa seitsemän ottelua silmään osuneen kiekon aiheuttaman vamman vuoksi. Kauden päätteeksi Válek valittiin myös toiseen tähdistökentälliseen. Liigakarsinnoissa Kouvolan KooKoota vastaan Válek keräsi neljässä ottelussa tehot 3+1. Kaikki maalit syntyivät karsintasarjan toisessa ottelussa Lahdessa, jonka Hockey Reipas voitti lukemin 8–2. SM-liigakaudella 1990–91 Válek oli Reipaan paras pistemies sekä maalintekijä tehoilla 28+23=51.
Reipaan fanit jäivät kaipaamaan Válekia niin paljon, että hänet haluttiin lähes väkisin takaisin joukkueeseen. Talousvaikeuksista kärsinyt Reipas Lahti (perustettiin Hockey Reippaan tilalle) järjesti kansalaiskeräyksen, jossa tavoitteena oli saada 50 000 markkaa kokoon. Válekin sopimukseen saatiin riittävästi rahaa ja hän palasi Reippaaseen kaudeksi 1993–94. Válek joutui jättämään joukkueen kuitenkin kesken kauden, sillä Reipas Lahden talousvaikeudet syvenivät.. Tehokkuus kaukalossa jätti myös toivomisen varaa, sillä 17 ottelussa Válekin tilille kertyi vain 8 (2+6) tehopistettä.
Válek palasi Dukla Jihlavaan kaudella 1993–94 ja lopetti pääsarjauransa keväällä 1996. Viimeisellä kaudellaan hän pelasi myös ranskalaisessa HC Chamonix’ssa. Pääsarjauransa jälkeen Válek on pelannut myös Tšekin ja Saksan alasarjoissa.
Maajoukkue

Válek pelasi jääkiekon MM-kilpailuissa vuosina 1983 (hopeaa), 1985 (kultaa), 1986 (5.) sekä 1989 (pronssia).
Uran jälkeen

Nykyään Válek toimii kuntokeskuksen yrittäjänä pienessä Dačicen kaupungissa. Hän on toiminut myös Dukla Jihlavan juniorivalmentajana.
Aiheesta muualla

Oldřich Válek Eurohockey.com. (englanniksi)
Oldřich Válek The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Ottawan piirikunta (Michigan)

Ottawan piirikunta (engl. Ottawa County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 296 200 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Grand Havenin kaupunki ja suurin asutuskeskus on Holland. Piirikunta on perustettu vuonna 1837.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ottawan piirikunta (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Osen

Osen on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Osenin kunta perustettiin, kun se erotettiin Bjørnørin kunnasta 1892. Vuoden 2024 alussa Osenissa oli 898 asukasta.
Osenin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osen Wikimedia Commonsissa
Trøndelagin läänin kunnat
Flatanger
Frosta
Frøya
Grong
Heim
Hitra
Holtålen
Høylandet
Inderøy
Indre Fosen
Leka
Levanger
Lierne
Malvik
Melhus
Meråker
Midtre Gauldal
Namsos
Namsskogan
Nærøysund
Oppdal
Orkland
Osen
Overhalla
Rennebu
Rindal
Røros
Røyrvik
Selbu
Skaun
Snåsa
Steinkjer
Stjørdal
Trondheim
Tydal
Verdal
Ørland
Åfjord
Norjan läänit | Norja
Olimpia delle Tofane

| Olimpia delle Tofane |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Cortina d’Ampezzo, Italia
Talviurheilukeskus:: Ski resort Cortina
Vuori:: Tofana di Mezzo
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 2 320 m
Ala-asema:: 1 334 m
Korkeusero:: 986 m
Hissi
Hissi:: Gilardon–Roncato, Tofana Express, Rumerlo–Duca D’Aosta, Duca D’Aosta–Pomedes
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi, 6-hengen tuolihissi, 4-hengen tuolihissi, 3-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h, 2 200 henkilöä/h, 2 400 henkilöä/h, 1 800 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 334 m
Väliasema 1:: 1 510 m–1 478 m
Väliasema 2:: 1 756 m–1 669 m
Väliasema 3:: 2 096 m–2 093 m
Yläasema:: 2 305 m
Miehet
Syöksylasku
Lähtö:: 2 282 m
Maali:: 1 380 m
Korkeusero:: 902 m
Pituus:: 3 461 m
Maksimijyrkkyys:: 73 %
Minimijyrkkyys:: 0 %
Keskijyrkkyys:: 26,1 %
Olympiakilpailu:: 3.2.1956
1. MC-kilpailu:: 9.2.1969
Super-G
Lähtö:: 2 210 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 650 m
Pituus:: 2 200 m
Maksimijyrkkyys:: 73 %
Minimijyrkkyys:: 0 %
Keskijyrkkyys:: 29,5 %
1. MC-kilpailu:: 28.1.2023
Suurpujottelu
Lähtö:: 2 010 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 450 m
Pituus:: 1 310 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Keskijyrkkyys:: 34,4 %
MM-kilpailu:: 19.2.2021
1. MC-kilpailu:: 11.3.1980
Pujottelu
Lähtö:: 1 740 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 180 m
Pituus:: 540 m
Maksimijyrkkyys:: 38 %
Keskijyrkkyys:: 33,3 %
Naiset
Syöksylasku
Lähtö:: 2 320 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 760 m
Pituus:: 2 660 m
Maksimijyrkkyys:: 73 %
Minimijyrkkyys:: 0 %
Keskijyrkkyys:: 28,6 %
MM-kilpailu:: 13.2.2021
1. MC-kilpailu:: 12.12.1974
Super-G
Lähtö:: 2 160 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 600 m
Pituus:: 2 150 m
Maksimijyrkkyys:: 73 %
Minimijyrkkyys:: 0 %
Keskijyrkkyys:: 27,9 %
MM-kilpailu:: 11.2.2021
1. MC-kilpailu:: 16.1.1993
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 960 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 400 m
Pituus:: 1 310 m
Maksimijyrkkyys:: 45 %
Keskijyrkkyys:: 30,5 %
MM-kilpailu:: 18.2.2021
1. MC-kilpailu:: 10.1.1993
Pujottelu
Lähtö:: 1 740 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 180 m
Pituus:: 540 m
Maksimijyrkkyys:: 38 %
Keskijyrkkyys:: 33,3 %
Pari- ja joukkuekilpailu
Lähtö:: 1 665 m
Maali:: 1 560 m
Korkeusero:: 105 m
Pituus:: 350 m
Maksimijyrkkyys:: 38 %
Keskijyrkkyys:: 30 %
MM-kilpailut:: 16.2.2021, 17.2.2021
Lumilautacross (San Zan)
Lähtö:: 1 429 m
Maali:: 1 330 m
Korkeusero:: 99 m
Pituus:: 600 m
Keskijyrkkyys:: 16,5 %
Eri elementtejä:: 54 kpl
1. MC-kilpailu:: 29.1.2022
Olimpia delle Tofane (saks. Olympia delle Tofane, myös Stratofana Olimpica) on laskettelurinne Cortina d’Ampezzossa Italiassa.
Olimpia delle Tofane tunnetaan nykyisin naisten alppihiihdon maailmancupin vauhtilajikilpailujen isäntäpaikkana ja vuoden 1956 talviolympialaisten miesten syöksylaskurinteenä. Se toimi vuoden 2021 alppihiihdon MM-kilpailuiden kilpailurinteenä, pois lukien miesten vauhtilajikilpailut, sekä pujottelu- ja karsintakilpailut. 2021 MM-kilpailujen miesten vauhtilajikilpailut laskettiin viereisessä uudessa Vertigine-rinteessä, pujottelukilpailut Col Drusciè A -rinteessä ja karsintakilpailut Lino Lacedelli -rinteessä. Se toimii naisten vauhtilajirinteenä vuoden 2026 talviolympialaisissa.
Reitti

Olimpia delle Tofanen nykyinen vauhtilajirinne muodostuu Stratofana Olimpicasta ja sen yläpuolella rappusin saavutettavasta alkuosuudesta. Miesten olympiasyöksylaskussa vuonna 1956 käytettiin myös alarinteellä Col Tarón ja Roncato-rinteitä.
| Rinne | Rinneluokitus | Yläasema | Ala-asema | Korkeusero | Pituus | Keskijyrkkyys | Olimpia delle Tofane |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympia - Stratofana | Musta | 2 305 m | 2 093 m | 212 m | 689 m | 30,8 % | Osa Stratofana Olimpicaa |
| Stratofana Olimpica | Musta | 2 305 m | 1 545 m | 760 m | 2 402 m | 31,6 % | Kokonaan |
| Col Tarón | Sininen | 1 625 m | 1 493 m | 132 m | 863 m | 15,9 % | Osittain (1 545 m–1 502 m) |
| Roncato | Sininen | 1 502 m | 1 335 m | 167 m | 1 006 m | 16,6 % | Osittain (1 502 m–1 380 m) |
| San Zan | Sininen | 1 510 m | 1 334 m | 176 m | 1 243 m | 14,2 % | Ei |
Olimpia delle Tofanen yläasema on 2 320 metriä merenpinnan yläpuolella Tofana di Mezzo -vuoren huipun juurella, jossa sijaitsee myös naisten syöksylaskun lähtö, Start Pomedes.
Olimpia delle Tofane alkaa melko jyrkästi Caprioli-rinnealueella, jossa on S-mutka Partenza Rifugio Pomedes, ulospäin kalteva Diagonale Pomedes -mutka ja S-mutka Bivio Caprioli (Capriolilta poistuminen).
Seuraavaksi rinne jatkuu Olympia-rinteessä, jossa on Curvone Entrata Schuss (Schussiin tulomutka) -mutka, jonka lopussa on naisten super-G:n lähtö. Sen jälkeen tulee Schuss Tofana -jyrkänne, jossa rinne menee kapeasta kallioiden välisestä aukosta, solassa on koko rinteen jyrkin kohta 73 %. Sen jälkeen Olimpia delle Tofanen yleispiirteenä on pitkät teknisesti vaativat S-mutkat vaihtelevassa maastossa, jossa jyrkin kohta on vielä 50 % jyrkkyinen, mutta loivin kohta on tasainen.
Schuss Tofanan jälkeen rinne saavuttaa puurajan ja se loivenee huomattavasti. Loivempi osuus alkaa Duca D’Aosta -osuudella, jossa on Bivio Tofanina (Tofanan mutka) ja Salto Duca D’Aosta (Duca D’Aosta -hyppy). Sen jälkeen tulee vielä lyhyt loivaosuus Deltaplani, jonka jälkeen rinne jyrkkenee uudelleen. Jyrkänne alkaa tiukalla vasemmalle kääntyvällä mutkalla Diagonale Argano, jota seuraa tiukat S-mutkat. S-mutkat päättyy tiukkaan oikealle kääntyvän mutkaan Grande Curva (Suuri mutka).
Grande Curvaa seuraa Scarpadon ja Festìs-osuudet, joissa on laajoja S-mutkia. Festìsin jälkeen on lyhyt täysin tasainen kohta Entrata Pale di Rumerlo, joka loppuu ulospäin kaltevaan kohtaan Variante Pale di Rumerlo, jota ennen laskijat lähtevät ilmaan. Sen jälkeen tulee Casonetti, Diagonale Finale -s-mutka ja Salto Finale (Maalihyppy).
Naisten syöksylasku päättyy 1 560 metriä merenpinnan yläpuolelle. Olimpia delle Tofane jatkuu tästä vielä loivana lähelle Cortina d’Ampezzon keskustaa, jossa se päättyy 1 334 metriä merenpinnan yläpuolella Gilardon–Roncato-tuolihissin ala-asemalle.
San Zan

San Zan on laskettelurinne, joka kulkee Roncato-rinteen vieressä. Sitä palvelee Gilardon–Roncato-tuolihissi. Sillä on järjestetty lumilautailun maailmancupin lumilautacrosskilpailuja.
Opioidiantagonistit

Naloksoni on prototyyppinen opioidisalpaaja.
Opioidiantagonisti on opioidireseptoreihin vaikuttava antagonisti.
Naloksoni ja naltreksoni ovat tavallisimmat opioidiantagonistit, jotka sitoutuvat opioidireseptoreihin voimakkaammin kuin monet agonistina toimivat opioidit. Ne estävät siten opioidien vaikutukset kehossa.
Jotkin opioidiantagonistit omaavat myös omaa agonistista vaikutusta ja voivat vaikuttaa kipua lieventävästi, kun niitä annetaan suurina annoksina opioideihin tottumattomille. Esimerkkejä näistä ovat muun muassa nalorfiini ja levallorfaani. Näiden aineiden analgeettiset vaikutukset ovat kuitenkin rajallisia ja niiden mukana tulee dysforiaa vaikutuksista kappa-opioidireseptoriin. Ne myös aiheuttavat opioidiriippuvaisissa vieroitusoireita.
Täysantagonisteja

Diprenorfiini; naloksoni; naltreksoni
Osittaisantagonisteja

Buprenorfiini; butorfanoli; nalbufiini; nalorfiini; levallorfaani; meptatsinoli; pentatsosiini. Nämä ovat myös osittaisia agonisteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opioidiantagonistit Wikimedia Commonsissa
Paolo Agazzi

Paolo Agazzi (s. 5. toukokuuta 1949) on bolivialainen elokuvaohjaaja. Hän on syntynyt ja opiskellut Italiassa ja muuttanut Boliviaan vuonna 1975. Agazzi työskenteli aluksi Antonio Eguinon apulaisohjaajana. Vuonna 1982 hän ohjasi elokuvan Mi socio (kumppanini) joka perustui Oscar Sorian aiheeseen. Pitkän tauon jälkeen hän teki paliuun elokuvalla  El día que murió el silencio, (päivä jona hiljaisuus kuoli) vuonna 1998.
Pitkiä elokuvia

Mi Socio (1982)
Los Hermanos Cartagena (1985)
El día que murió el silencio (1998)
Ottawan yliopisto

| Ottawan yliopisto> Université d’Ottawa University of Ottawa |
| --- | --- |
 lat. Universitas Ottaviensis 
Motto:  Deus Scientiarum Dominus Est
Perustettu:  1848
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  runsas 41 000 (kaikki syksyllä 2015)
Jatko-opiskelijoita:  runsas 6 000 (PhD-opiskelijoita 1 916)
Sijainti:  Ottawa, Ontario  Kanada (45.4222°N, 75.6824°W)
Sivusto:  www.uottawa.ca
Tabaret Hall
Ottawan yliopisto on julkinen kaksikielinen yliopisto Kanadan pääkaupungissa Ottawassa. Se on Pohjois-Amerikan suurin kaksikielinen yliopisto; opetusta annetaan sekä englannin että ranskan kielellä. Yliopisto on yksi Kanadan vanhimmista, sillä se on alkujaan perustettu vuonna 1848 nimellä College of Bytown. Oppilaitoksen nimi muutettiin muotoon College of Ottawa 1861. Yliopistoksi se nimettiin vuonna 1866.
Yliopistossa oli syksyllä 2015 kirjoilla runsas 41 000 opiskelijaa. Heistä 35 311 opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa, 4 286 maisteritutkintoa, 1 916 tohtoritutkintoa ja muuta 241 alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa varten.
Ottawan yliopiston sijoitus kansainvälisissä yliopistorankingeissa on melko hyvä. Esimerkiksi Times Higher Educationin yliopistolistalla se sai vuonna 2017 maailmanlaajuisesti sijan 251—300.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ottawan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:University of Ottawa
Käännös suomeksi
Ousteri

Ousteri-järvi
Ousteri on järvi Puducherryn alueella, Tamil Nadun osavaltiossa Intiassa. Järven pinta-ala on noin 8 km².
Paola Livorsi

Paola Livorsi (s. 1967 Alessandria) on Suomessa asuva italialainen säveltäjä.
Livorsi opiskeli musiikin historiaa Giorgio Pestellin johdolla Torinon yliopistossa ja sai sieltä diplomin. Tämän jälkeen hän suoritti sävellysopintoja opettajanaan Riccardo Piacentini Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1996. Vuonna 1997 Livorsi opiskeli CIMO:n apurahan turvin Helsingissä elektronista musiikkia opettajanaan Kaija Saariaho ja sävellystä Jean-Baptiste Barrièren johdolla. Saariaholta hän sai opetusta myös Pariisissa 1999–2001. Tietokonemusiikkia Livorsi opiskeli vielä De Sono Associazione per la Musican apurahan turvin Pariisin CCMIX:ssä (1999–2000) ja IRCAM:ssa (2000–01).
Livorsi on asunut vuodesta 2001 Suomessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Italian lisäksi esitetty myös Ranskassa ja Saksassa. Vuonna 1996 hän aloitti työskentelyn Il Giornale della Musican ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen saamiensa palkintojen ja tunnustusten joukossa on ensipalkinto kansallisessa lapsille sävelletyn vokaali- ja soitinmusiikin kilpailussa Comossa (1994, teoksesta Il Gatto dal serraglio).