stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
London Academy of Music and Dramatic Art

Ovi LAMDAn päärakennukseen Talgarth Roadilla.
London Academy of Music and Dramatic Art eli LAMDA on johtava brittiläinen draamakoulu Länsi-Lontoossa. Koulun muodostaneet instituutiot perustettiin jo vuonna 1861, joten LAMDA on maan vanhin vastaavanlainen koulu. Koulu keskittyi alun perin musiikkiin, mutta puhetaiteen opetuksesta tuli jo varhain sen merkittävin tavoite. Vuonna 2004 LAMDAsta tuli arvovaltaisen Conservatoire for Dance and Draman jäsen ja koulu on muuttanut suurempiin tiloihin Talgarth Roadille Hammersmithissa.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut (englanniksi)
Luisito Pie

| Mitalit> Maa:  Dominikaaninen tasavalta.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Dominikaaninen tasavalta.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Dominikaaninen tasavalta.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Maa:  Dominikaaninen tasavalta> Miesten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | –58 kg |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Toronto 2015 | –58 kg |  |
| Pan-Amerikan -mestaruuskilpailut   | Pan-Amerikan -mestaruuskilpailut   | Pan-Amerikan -mestaruuskilpailut   |  |
|  Kultaa | Aguascalientes 2014 | –58 kg |  |
|  Hopeaa | Spokane 2018 | -58 kg |  |
| CAC-kisat  | CAC-kisat  | CAC-kisat  |  |
|  Kultaa | Veracruz 2014 | –58 kg |  |
Luis "Luisito" Pie (s. 4. maaliskuuta 1994 Bayaguana) on dominikaanilainen taekwondoin ja olympiamitalisti. 183 senttimetriä pitkä ja 57 kilogrammaa painava Pie kilpailee alle 58-kiloisten sarjassa.
Pie saavutti pronssia alle 58-kiloisista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Mitali oli Dominikaanisen tasavallan ainoa noissa olympialaisissa. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta Pie saavutti hopeaa alle 58-kiloisista. Pan-Amerikan -mestaruuskilpailuista Piellä on kulta- ja hopeamitali sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisoista yksi kultamitali.
Pien isä on haitilainen ja äidilläkin on sukujuuria Haitilla.
Luttilan työväentalo

| Luttilan työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Luttila, Varkaus
Valmistumisvuosi:  1915 (ostovuosi 1931)
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luttilan työväentalo oli Varkauden kaupungin Luttilan kaupunginosassa sijainnut työväentalo. Se oli toiminnassa vain neljä vuotta, 1931–1935.
Luttilan sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1928. Perustavassa kokouksessa 17.6.1928 yhdistykseen liittyi 27 jäsentä, ja kokouksen henki oli ”reipas ja innostava”. Yhdistykselle otettiin sosialidemokraattisen puolueen säännöt. Yhdistyksen toiminta ilmeisesti loppui jossain vaiheessa hetkeksi, sillä sen perustamisvuodeksi mainitaan myös 1943.[lähde? ]
Vuonna 1931 yhdistys osti vuonna 1915 rakennetun Vanhatalo-nimisen kiinteistön Osuusliike Työnvoimalta, suurelta osin velaksi. Talossa oli sali sekä kaksi pientä huonetta talonmiehen käyttöön. Suunnitelmissa oli tehdä talosta yhdistykselle monikäyttöinen toimitalo, mutta velkaa ei saatu suoritettua, ja yhdistys päätyi myymään talon takaisin Työnvoimalle vuonna 1935. Työnvoima on sen puolestaan myynyt eteenpäin yksityisomistukseen. Talolla ehdittiin sen toiminnan aikana järjestää muun muassa valistusiltamia.
Luiseño

| Luiseño |
| --- | --- |
 Luiseñon ja juaneñon puhuma-alueet Etelä-Kalifornian kartalla.
Tiedot
Alue:   Yhdysvallat
Puhujia:  5
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  uto-atsteekkilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  lui
ISO 639-3:  lui
 Ohje 
Luiseño on uhanalainen uto-asteekkilainen kieli, jota puhuu äidinkielenään viisi ihmistä Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltion eteläosassa. Kielen toinen murre juaneño on jo kuollut väestön siirryttyä käyttämään englantia.
London (Kanada)

| London (City of London) |
| --- | --- |

 London
 Koordinaatit: 42°58′57″N, 81°15′14″W 
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Ontario
Perustettu:  1826
Kaupunkioikeudet:  1855
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Londonin kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Anne Marie DeCicco-Best
Pinta-ala:  
 – Maa:  420,35  km²
 – Metropolialue:  2 662,40 km²
Korkeus:  251 m
Väkiluku (2016):  383 822 
 – Väestötiheys:  913,1  as./km²
 – Metropolialue:  494 069
 – Väestötiheys metropolialue:  185,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  N5V–N6P
Suuntanumero(t):  226, 519 ja 548
Lempinimi::  The Forest City
Motto::  Labore et perseverantia
 
 www.london.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
London (lempinimeltään The Forest City eli ’Metsäkaupunki’) on Kanadassa Lounais-Ontariossa Kanadassa sijaitseva kaupunki ja Middlesexin piirikunnan keskus. Kaupungin asukasluku on noin 380 000, ja sitä ympäröivällä metropolialueella asuu lähes 490 000 ihmistä (2016).
Londonin perustivat vuonna 1826 englantilaiset uudisasukkaat, ja se sai kaupunginoikeudet 1. tammikuuta 1855. Nykyisin se on Lounais-Ontarion suurin, Ontarion viidenneksi suurin ja Kanadan viidenneksitoista suurin kaupunki.[lähde? ]
Kaupunki tunnetaan myös Justin Bieberin kotipaikkana.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta London Wikimedia Commonsissa
Urheilunäyttämö John Labatt Centre.
London Aquatics Centre

London Aquatics Centre huhtikuussa 2012.
Vesiurheilukeskus sisältä heinäkuussa 2011.
Sijainti Lontoossa
London Aquatics Centre on vesiurheilukeskus Lontoon olympiapuistossa Stratfordissa. Keskuksessa järjestettiin vuoden 2012 kesäolympialaisten kilpailuja. Keskuksen suunnitteli Pritzker-palkittu arkkitehti Zaha Hadid. Olympialaisissa siellä kilpailtiin uinnin, uimahyppyjen, taitouinnin ja vesipallon mestaruuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta London Aquatics Centre Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
DOREMIdan

DOREMIdan ( ドレミ團 ) on japanilainen Visual kei -yhtye. Heillä on erityisen värikkäät ja näyttävät esiintymisasut.
Nimi tulee The Beatlesin kappaleesta "Don't let me down", joka japanilaisesti äännettynä kuulostaa sanalta "doremidan".
Yhtyeen jäsenet

Makoto - Laulu
KEN - Kitara
Ryu - Kitara
Yuu - Basso
Reika - Rummut
Albumit

Retujou Lullaby (劣情ららばい) (2004)
Gekijou Shouroku (激情抄録) (2005)
Kaleidoscope (カレイドスコープ) (2006)
Onkai Chronicle (カレイドスコープ) (2008)
Yuugure Line (夕暮ライン) (2008)
Aiheesta muualla

DOREMIdanin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Los Alfaquesin räjähdys

| Los Alfaquesin räjähdys |
| --- | --- |

Päivämäärä:  11. heinäkuuta 1978
Kellonaika:  14.30
Tapahtumapaikka:  Alcanar, Espanja 40°35′43″N, 00°34′14″E
Kuolleita:  215
Loukkaantuneita:  yli 200
Los Alfaquesin räjähdys tapahtui 11. heinäkuuta 1978 noin kello 14.30, kun nesteytettyä propyleeniä kuljettanut säiliöauto suistui tieltä ja räjähti Los Alfaquesin leirintäalueen vieressä Alcanarissa Tarragonan maakunnassa, Espanjassa. Räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa kuoli heti noin 150 ihmistä. Kaikkiaan onnettomuudessa kuoli lopulta 215 ihmistä. Lisäksi yli 200 ihmistä loukkaantui, heistä 65 vakavasti ja osa pysyvästi.
Onnettomuus

Onnettomuuspäivän aamuna, noin kello 10, kuljettaja Francisco Imbernón Villena ajoi Cisternas Reunidas S.A. -yhtiön omistaman säiliöauton (rekisterikilpi M-7981-R) Enpetrolin jalostamolle Tarragonassa. Vuonna 1973 valmistetun auton säiliössä ei ollut varoventtiiliä. Autoon alettiin kuormata propyleeniä noin kello 11. Säiliöauton maksimikuorma oli 19 350 kilogrammaa, mutta jalostamolla siihen kuormattiin yli 4 000 kiloa sallittua määrää enemmän propyleeniä. Cisternas Reunidas ei ollut kouluttanut Imbernónia vaarallisten aineiden kuljettamiseen, eikä hänen mukanaan ollut apumiestä.
Lastauksen jälkeen Imbernón lähti matkaan kohti Puertollanoa. Päivä oli kesäisen kuuma, ja korkea lämpötila (28 °C) kasvatti säiliön painetta. Kaksi tuntia lähdön jälkeen rekka suistui tieltä, törmäsi leirintäalueen muuriin ja räjähti. Leirintäalueen suurin sallittu henkilömäärä oli 260, mutta onnettomuuden aikaan siellä arveltiin olleen noin tuhat ihmistä, heistä useimmat turisteja Ranskasta, Saksasta, Belgiasta ja Britanniasta. Räjähdys tuhosi kaiken 300 metrin säteeltä ja räjäytti myös suurimman osan leirintäalueen käyttäjien omista kaasupulloista. Paineaalto lennätti osan ruumiista mereen.
Kaoottiseen pelastusoperaatioon osallistui kansalliskaartin, paikallispoliisin, palomiesten, Punaisen ristin, sotilaiden, ambulanssien ja helikopterien lisäksi paikallisia, jotka kuljettivat autoillaan ihmisiä sairaaloihin, sekä alueella lomailemassa olleita lääkäreitä. Pelastusoperaatiota vaikeutti kielimuuri turistien ja pelastajien välillä sekä kaaos, joka syntyi ihmisten yrittäessä etsiä kateissa olevia läheisiään.
Tieltä suistumisen epäiltiin johtuneen rengasrikosta, joka sytytti samalla pienen tulipalon.
Lykkehjulet

Lykkehjulet on Wheel of Fortunen tanskalainen versio. Ohjelmaa esitettiin vuosina 1988–2001 ja sitä tehtiin kaikkiaan yli 3 500 jaksoa. Ohjelman esittäminen lopetettiin laskeneiden katsojalukujen ja formaatin epäonnistuneen nykyaikaistamisyrityksen takia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lykkehjulet
Chukwudi Iwuji

| Chukwudi Iwuji |
| --- | --- |
 Iwuji Suuren Kehittäjän rooliasussa vuonna 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1975 (ikä 48) Lagos, Nigeria
Aiheesta muualla
IMDb
Chukwudi Iwuji (s. 15. lokakuuta 1975 Lagos, Nigeria) on nigerialaissyntyinen brittiläinen näyttelijä. Hän näyttelee Suurta Kehittäjää supersankarielokuvassa Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023). Hän on näytellyt myös teatterissa ja televisiosarjoissa. Hän on Royal Shakespeare Companyn kunniajäsen.
Elämä

Iwuji syntyi Nigeriassa. Hän vanhempansa työskentelivät Yhdistyneille kansakunnille. Hän muutti perheineen Nigeriasta ensin Etiopiaan ja sitten Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän opiskeli taloustiedettä Yalen yliopistossa ja teatteria Wisconsinin yliopiston Milwaukeen kampuksella.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | John Wick: Chapter 2 | John Wick: Chapter 2 | Akoni |
| 2023 | Guardians of the Galaxy Vol. 3 | Guardians of the Galaxy Vol. 3 | Suuri Kehittäjä |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Casualty | Casualty | Daniel Peel |
| 2011 | Doctor Who | Doctor Who | Carl |
| 2016 | Rouva Ministeri | Madam Secretary | Hadi Bangote |
| 2018 | Quantico | Quantico | Dante Warick |
| 2019 | When They See Us | When They See Us | Colin Moore |
| 2019 | Designated Survivor | Designated Survivor | Eli Mays |
| 2019 | Dynastia | Dynasty | Landon |
| 2022 | Peacemaker | Peacemaker | Clemson Murn / Ik Nobe Lok |
Aiheesta muualla

Chukwudi Iwuji Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Camera obscura

Camera obscuran toimintaperiaate.
Camera obscura. Piirros Encyclopédiesta.
Camera obscuraan heijastuneita pilviä.
Camera obscura Luganojärvellä.
Camera obscura (lat. hämärä huone) on nykyaikaisten valokuvauskoneiden edeltäjä. Siinä huoneen seinään tai laatikon sivuun tehdyn reiän kautta heijastuu takaseinälle ylösalaisin himmeä kuva kohteesta. Camera obscura perustuu optiseen ilmiöön, jossa valo kulkee pienen aukon, raon tai reiän lävitse muodostaen kuvan vastakkaiseen pintaan.
Historia

Kiinalainen filosofi Mozi (478~392 eaa.) teki huomioita ja kokeita valosta, sekä varjosta ja neulanreiästä, josta tuleva valo heijasti kuvan ulkomaailmasta ylösalaisin huoneen seinälle. Ilmiö tunnettiin myös antiikin Kreikassa noin 300 eaa. Silloin Aristoteles huomasi auringonpimennyksen aikana, kuinka tiheälehväisten puiden alapuolelle ilmestyi puolikuun muotoisia auringon kuvia. Hän kuvailee, kuinka palmunlehvien muodostamasta raosta auringon kuva muodostuu maahan. Aristoteles kiinnostui havainnostaan, mutta ei kyennyt löytämään ilmiölle tyydyttävää selitystä. Anthemius Tralleislainen, joka 500-luvulla suunnitteli Hagia Sofian, käytti eräänlaista camera obscuraa. Muslimimatemaatikko Ibn al-Haitham (965–1040) oli ensimmäinen, joka heijasti kuvan laitteen takaseinälle.
Camera obscura -nimitys on jäänyt elämään useiden kielten valokuvauskonetta tarkoittavassa sanassa kamera.
Vaikutus näkemiseen

Periaatetta käytettiin 1500-luvulla taiteilijoiden apuvälineenä, jolloin myös Leonardo da Vinci tutki ilmiötä laajasti ja yksityiskohtaisesti muistiinpanoissaan. Laitteen avulla opittu havaintotapa ja sen avulla tehdyt kuvat nostivat perspektiivin keskeiseen asemaan länsimaisessa kuvakäsityksessä.
Camera obscura on liittynyt läheisemmin ihmisen käsitykseen näkemisestä kuin valokuvaus. Se täydensi Albertin ikkunaa viivaperspektiivin käytössä, mutta sen vaikutus näkemiseen on laajempi, koska camera obscuran avulla voidaan havainnoida myös värejä ja liikettä. Platonin luolavertaus osoittaa, että suora aistimus ilman tulkintaa johtaa meidät varjojen maailmaan. Myös Platonin luola saattoi olla camera obscura. Ilmiö tunnettiin Egyptin pyramideissa, joissa kuva taivaasta heijastettiin pyramidin kaikkein pyhimpään saliin. Sen avulla voitiin tarkkailla aurinkoa silmiä vahingoittamatta.
Vaikutus havaintokäsitykseen

Ennen 1500-lukua havainto yhdistettiin havainnon kohteeseen, erottamatta todellisuutta ja sen projektiota. Camera obscuran avulla maailmaa tarkkailtaessa katsoja saattoi ymmärtää olevansa erillään ympäröivästä maailmasta. 1500-luvun lopulla camera obscura alkoi edistää käsitystä siitä, että katsoja ja maailma ovat erillään toisistaan. Camera obscura vaikutti René Descartesin näkemykseen ruumiin ja sielun erillisyydestä. Isaac Newtonille camera obscura oli väline empiiriseen havainnointiin, reflektioon ja itsetarkkailuun. Camera obscura esti tarkkailijaa samaistumasta tarkkailtavaan kohteeseen.
Taiteilijan väline ja ajattelun malli

Camera obscuraa parannettiin 1600- ja 1700-luvuilla käyttämällä pelkän neulanreiän tilalla kuperaa linssiä. Alun perin camera obscura oli ollut pimeä huone, jossa oli reikä seinässä ilman linssiä. Reikä riitti kuvan tuottamiseen. Kun siihen laitettiin linssi, saatiin lisää valoa ja välinettä voitiin käyttää paremmin muun muassa piirtämisen apuna. Tällaista apuvälinettä käyttivät esimerkiksi taiteilijat Canaletto ja Jan Vermeer. Descartesille camera obscura oli silmän ja ajattelun malli. Ajattelu oli hänelle katsomista. Aivan kuin silmä, myös camera obscura oli hänelle katselu- ja tutkimusväline. Sitä käytettiin aluksi muun muassa havainnoitaessa auringonpimennyksiä turvallisesti. Camera obscura oli samanaikaisesti sekä havaintoväline, että havainnon kohde. Se esitti värit ja liikkeen paremmin kuin mikään muu esitys. Se auttoi sellaistakin piirtämään, joka muuten ei olisi osannut. Sen tehtävä ei ollut yksinomaan kopioida todellisuutta, kuten myöhemmin on arveltu. Jonathan Crary on sitä mieltä, että camera obscuran käyttö oli erilaista kuin valokuvakameran, jota pidetään sen seuraajana. Piirtäminen ja kopiointi oli vain eräs camera obscuran monista käyttötavoista. Sen tuottama kuva on elävä ja värikäs, toisin kuin valokuva joka oli alun perin mustavalkoinen ja kuollut.
Myöhemmin camera obscuraan lisättiin 45 asteen kulmassa oleva peili, jolla kuva voitiin kääntää lattialle tai pöydälle ja kuvaa saatettiin tarkastella oikein päin. Se salli uuden tavan nähdä ja toi esille ilmiön, jossa katse ulkoistettiin ja kohdetta saatettiin tarkastella objektivisesti katsojasta riippumatta alkuperäisen kaltaisina. Kun camera obscuran sisään vietiin valo, saatiin taikalyhty, jolla saatettiin esittää kuvia seinälle. Linssi johti näön parantamiseen silmälasien avulla ja kaukoputken keksimiseen, joka vei katseen ulkoavaruuteen ja mikroskooppi toi katseen piiriin mikrokosmoksen. Camera obscuran käyttö lisääntyi maalaustaiteessa ja optisesta perspektiivistä tuli naturalistisen maalaustaiteen itsestään selvä ominaisuus.
Silmän malli

1600- ja 1700-lukujen tiedon keskipisteessä on taulu. Camera obscuraa käytettiin mallina, kun selitettiin ihmisen näkemistä ja suhdetta näkijän ja katseen kohteen välillä. Se ei ollut puhdas optinen väline vaan filosofinen metafora ja fysiikan optinen malli, sekä tekninen laite, jota sovellettiin mitä erilaisimpiin kulttuurisiin toimintoihin. Kahden vuosisadan ajan se oli sekä rationalistisen että empiirisen ajattelun mallina siitä, kuinka tarkkailu johtaa tietoon maailmasta. Samaan aikaan laitetta käytettiin myös ajanvietevälineenä. Vaikka käsitys camera obscuran toimintaperiaatteesta ei muuttunut, sen avulla perusteltiin hyvin erilaisia filosofisia näkemyksiä havainnoista ja niiden suhteesta todellisuuteen. Uudet optiset välineet, kuten suurennuslasi ja mikroskooppi korjasivat näön puutteita. Aikakauden filosofit linssinhioja Baruch Spinoza, matemaatikko Gottfried Leibniz ja kaukoputkien rakentaja Christiaan Huygens olivat innostuneet näistä katseen laajentamiseen liittyvistä tekniikoista.
Camera obscuran avulla voitiin todistaa se, että kaikki näkevät saman ilmiön silmistä riippumatta samankaltaisena. Todellisuus on olemassa ilman katsojaakin – kuolleenkin ihmisen silmät muodostavat kuvan. Lauri Anttilan mukaan Keplerin kohtalokas erehdys oli verrata silmää ja camera obscuraa toisiinsa ja luoda näin perusta silmän verkkokalvolle syntyvän kuvan määritelmälle, verkkokalvokuvalle. Silmälle piirtyvän kuvan havaitsee vain toinen henkilö, ei katsoja, koska liikkumattomin silmin emme kuvaa pysty havaitsemaan. Silmien on liikuttava jatkuvasti, jotta näkisimme. Descartes ei hyväksy Keplerin ideaa verkkokalvokuvasta ja toteaa, että aistimus tapahtuu mielessä eikä ruumiissa. Camera obscura auttoi tarkkailijaa asettumaan ruumiin ulkopuolelle ja tarkkailemaan kuvaa riippumattomana ruumiista. Tämä johti ihmisestä riippumattomaan havainnointiin ja kohti käsitystä subjektista erillään olevasta objektiivisesta totuudesta.
Digitaalinen valokuvaus

Digitaalisiin järjestelmäkameroihin yhteensopivia Camera obscura -periaatteella toimivia alumiinista koneistettuja neulanreikäobjektiiveja on saatavilla kaupallisesti. Koska kuvan valovoima on ilmiössä erittäin heikko, on digikuvauksessa käytettävä pitkiä valotusaikoja tai suurta herkkyyttä. Aikaansaadussa kuvassa on utuinen tunnelma ja kuva on verrattain epätarkka, vaikka objektiivi olisi kiinnitetty erittäin laadukkaaseen järjestelmäkamerarunkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camera obscura Wikimedia Commonsissa
Digitaalisen järjestelmäkameran objektiivikantaan kiinnitettävällä neulanreikäobjektiivilla kuvattu raitiovaunu.
Luise Kummer

Luise Kummer vuonna 2015.
Luise Kummer (s. 29. heinäkuuta 1993) on saksalainen ampumahiihtäjä.
Nuorten MM-kisoihin Kummer osallistui vuosina 2012, 2013 ja 2014. Presque Islen kisoissa 2014 Kummer voitti normaalimatkan, oli toinen takaa-ajossa ja hiihti kultaa voittaneessa Saksan viestijoukkueessa. Kontiolahden MM-kisoissa 2015 Kummer oli normaalimatkalla 25:s ja Saksan naisten viestijoukkueessa kuudes.
Kaudella 2013–2014 Kummer debytoi ampumahiihdon maailmancupissa Holmenkollenin pikakilpailussa. Hän on parhaimmillaan ollut kahdeksas Hanty-Mansijskin pikakilpailussa kaudella 2014–2015. Kummer on hiihtänyt maailmancupissa myös Saksan viestijoukkueissa.
Aiheesta muualla

Luise Kummerin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
DOSAAF

| DOSAAF> ДОСААФ |
| --- | --- |

Perustettu:  1927
Tyyppi:  Kansalaisjärjestö
Toimiala:  Kansalaisten sotilaallis-isänmaallisen koulutuksen järjestäminen
Päämaja:  Volokolamskin moottoritie, 88/3, Moskova, Venäjä
Toiminta-alue:  Sotilaskoulutus
Viralliset kielet:  Venäjän kieli
Keskusneuvoston puheenjohtaja:  Aleksanteri Kolmakov
Hallintoneuvoston puheenjohtaja:  Arkadi Rotenberg
Kattojärjestö:  Yunarmiya
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
DOSAAF eli ДОСААФ (lyhenne sanoista Добровольное Общество Содействия Армии, Авиации и Флоту, Dobrovolnoje Obštšestvo Sodeistvija Armii, Aviatsii i Flotu) oli Neuvostoliiton harrastusilmailuliitto, nimensäkin mukaan se toimi asevoimien resurssien tukemana Vapaaehtoisena Maa-, Ilma- ja Merivoimien Tukemisen Seurana ollen vapaaehtoisen maanpuolustuksen seura. Seura on jatkanut toimintaansa Neuvostoliitosta itsenäistyneissä maissa, mutta eri maissa sen nimi on muuttunut. Joulukuussa 1991 sen nimi muuttui Venäjän federaatiossa muotoon "Venäläinen Puolustuksen ja Urheilun Tekninen Organisaatio" (Российская оборонная спортивно-техническая организация - РОСТО).
Historia > OSOAVIAHIM

DOSAAFin edeltäjä oli OSOAVIAHIM (ОСОАВИАХИМ, Союз обществ содействия обороне и авиационно-химическому строительству СССР), joka perustettiin 27. tammikuuta 1927 yhdistämällä pienempiä seuroja (Общество Содействия Обороне eli ОСО, Общество друзей Воздушного флота eli ОДВФ ja Oбщество друзей химической обороны и химической промышленности eli Доброхим СССР).
Suomeksi käännettynä järjestön virallinen nimi oli Ilma- ja Kemianpuolustuksen Tukiyhdistys. Sen perustehtävä oli edistää maanpuolustuksen lujittamista ja sotilastietoutta väestön keskuudessa ja kansalaisten kasvattamista neuvostopatriotismin hengessä. Järjestön päämaja oli Moskovassa ja sen johtajana oli vuosina 1932-37 Robert Eideman. OSOAVIAHIM jakautui hallintoalueittain alajärjestöihin.
Organisaation tarkoitus oli myös kouluttaa reserviläisiä asevoimille. Pian organisaatio kasvoi ja sillä oli omia lentokenttiä, radiokerhoja, laskuvarjohypyn harjoitustorneja, ampumaratoja jne. Eteenpäin pyrkiville nuorille tuli tärkeäksi saada esimerkiksi "Vorošilovin tarkka-ampujamerkki" (Ворошиловский стрелок) tms. OSOAVIAHIMiin pystyi liittymään 14-vuotiaana. Vuonna 1941 siihen kuului 14 miljoonaa ihmistä.
Historia > 1948-1991

Maaliskuussa 1948 OSOAVIAHIM  jaettiin kolmeen osaan puolustushaarojen mukaan (Добровольное общество содействия армии eli ДОСАРМ; Добровольное общество содействия авиации eli ДОСАВ eli DOSAF ja Добровольное общество содействия флоту eli ДОСФЛОТ)). Elokuussa 1951 ne yhdistettiin, jonka nimi oli DOSAAF.
Neuvostoliiton byrokratisoituessa Stalinin jälkeen DOSAAF tuli esimerkiksi asevoimiin ammattilaiseksi aikoville likimain pakolliseksi. Sen ja Komsomolin jäsenyys helpotti esimerkiksi yliopisto-opiskelupaikan saamista. Jäsenmaksu oli 1970-luvulla 10 kopeekkaa eli nykyrahassakin korkeintaan muutaman euron.
Aiheesta muualla

ROSTO, Russian Defence Sports-Technical Organization