stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anatomy of Life
Kappaleet

Misanthropolis – 4.18
Burden of Solacement – 5.19
Retrospection – 5.20
The Burning – 3.56
Monument of Pain – 5.41
Triumph and Loss – 3.23
Marionettes – 3.22
Through the Element – 6.10
Fire and Water – 8.05
Kokoonpano

Antti Haapanen – laulu
Ville Lamminaho – kitara, taustalaulu
Tuukka Tuomela – kitara, taustalaulu
Hannu Savolainen – basso
Ilkka Unnbom – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Noise.fi: 4/5
Aiheesta muualla

Anatomy of Life Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Anatomy of Life Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Juho Salokannel

Juho Salokannel (9. helmikuuta 1877 Sortavala – 21. joulukuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Tuhlaajapoika. A. Niemi, Lahti 1943
Kevätkukkia : runoja nuorille lukijoille. Tekijä, Helsinki 1947
Elämän kellot. Tekijä, Helsinki 1948
Sydämen lauluja : runoja. Tekijä, Helsinki 1952
Olen laulanut. Tekijä, Helsinki 1960
Luojan lapsi. Tekijä, Helsinki 1962
Suurin käsky. Tekijä, Helsinki 1964
Jutun loppu

Jutun loppu (The End of the Affair) on brittiläisen kirjailijan Graham Greenen vuonna 1951 ilmestynyt romaani. Sen pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, vuosina 1955 ja 1999. Romaani julkaistiin ensimmäisen kerran suomeksi vuonna 1952 Tauno Taunion suomentamana. Sen jälkeen romaanista on otettu ainakin kaksi uutta painosta.
Romaanin tapahtumapaikka on Lontoo toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Romaani tutkii kolmen keskeisen henkilön suhteessa ilmeneviä pakkomielteitä, mustasukkaisuutta ja arviointeja. Henkilöt ovat kirjailija Maurice Bendrix, Sarah Miles ja tämän puoliso, virkamies Henry Miles. Kertomuksen taustalla on Greenen oma suhde Lady Catherine Walstoniin.
Jumalniemi

| Jumalniemi |
| --- | --- |
 Näkymä Jumalniemen kauppakeskuksen vanhimmasta osasta.
Kaupunki:  Kotka
Kaupunginosa nro:  30
Väkiluku:  11 (31.12.2012)
Postinumero(t):  48600
Jumalniemi on Kotkan kaupunginosa. Kaupunginosa sijaitsee Kolkansaaren eteläosassa, rajoittuen pohjoisessa valtatiehen 7. Alue kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976. Karhulan kauppalan aikana alue kuului Kyminsuun kauppalanosaan.
Historia

Kymijoen Korkeakoskenhaaran suualue Kyminsuu oli merkittävä puutavaran erottelualue, jonne Kymijokea pitkin uitetut tukit päätyivät. Vuosisadan alussa Jumalniemessä oli paljon asutusta, nyt metsässä on vain kivijalkoja. Valtatie 7:n vieressä Uudenkylän alueella on nykyään noin kymmenen omakotitaloa.
Jumalniemestä suunniteltiin kaavaluonnoksissa uutta Kotkan keskustaa 1960-luvulla, mutta nämä suunnitelmat eivät toteutuneet. Suunnitelmiin vaikutti alueen sijainti Kotkan keskustan Kotkansaaren ja Karhulan kauppalan keskustan Helilän välimaastossa ja valtatien varrella. Hallinnollisen keskustan sijaan alueelle on kehittynyt merkittävä kauppakeskus, jossa toimivat muun muassa Kesko-konsernin K-Citymarket, K-Rauta ja Asko sekä Gigantti ja Sotka. Vuoden 2017 kesäkuussa entisen Anttilan tiloihin avattiin elektroniikka- ja kodinkoneliike Power.
Juttulampi

Juttulampi oli kylä Soanlahden kunnan länsiosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Juttulampi sijaitsi Värtsilän vastaisella rajalla Jänisjärven pohjoisrannalla noin kahdeksan kilometriä Soanlahden kirkonkylästä pohjoiseen. Juttulammen naapurikyliä olivat pohjoisessa Koirivaara ja Kiekua, idässä kirkonkylään kuulunut Laaja sekä lännessä Pälkjärvestä vuonna 1936 Värtsilään siirretty Anonniemi.  Juttulammen kautta kulki maantie Soanlahden kirkonkylästä Havuvaaraan. Tien länsipuolella sijaitsi Juttulampi-niminen pieni lampi.
Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Juttulampea, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja asukkaat evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin, ja asukkaat pääsivät palaamaan koteihinsa, mutta jatkosodan lopulla 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen. Nykyisin kylässä ei ole asutusta, ja rakennuksetkin on hävitetty.
Jämijärven lento-onnettomuus

| Jämijärven lento-onnettomuus 2014 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Comp Air 8-mallin lentokone.
Yhteenveto
Päivämäärä:  20. huhtikuuta 2014
Tapahtumapaikka:  Jämijärvi
 :  61°46′31″N, 022°41′07″E
Lähtöpaikka:  Jämijärven lentokenttä
Määränpää:  Jämijärven lentokenttä
Kuolleita:  8
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  3
Lentokone
Konetyyppi:  Comp Air 8
Lentoyhtiö:  Suomen Urheiluilmailijat ry
Rekisteritunnus:  OH-XDZ
Matkustajia:  10
Miehistöä:  1
Jämijärven lento-onnettomuus sattui 20. huhtikuuta 2014 Jämijärvellä lähellä Jämijärven lentokenttää, kun laskuvarjohyppääjiä kuljettanut pienkone putosi maahan ja syttyi palamaan. Koneessa oli kymmenen matkustajaa sekä lentäjä. Onnettomuudessa sai surmansa kahdeksan henkilöä. Kolme koneessa ollutta pelastautui hyppäämällä koneesta sen pudotessa; yksi pelastautuneista oli koneen lentäjä.
Lentokoneesta pelastautuneiden mukaan lentokone oli noin neljän kilometrin korkeudessa, kun koneen nokka painui äkillisesti alas ja sen ohjattavuus katosi. Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan ongelmia ilmeni koneen liikettä ylös- ja alaspäin säätelevässä pituusohjauksessa, mutta syytä niille ei vielä tiedetä. Koneen siipi murtui syöksyn aikana, mutta teknisen tutkinnan perusteella siivet ja peräsin olivat kiinni koneessa sen osuessa maahan.
Onnettomuuskone oli Comp Air 8 -tyyppinen potkuriturbiinikone. Kone oli ilmailuharrastajien rakentama ja ainoa laatuaan Suomessa. Sille myönnettiin rakennuslupa vuonna 2005 ja lupa ilmailukäyttöön elokuussa 2009. Vastaavanlaisia koneita on käytössä muun muassa Brasiliassa ja Chilessä.
Syy

Syyskuussa 2014 oli tiedossa onnettomuuden osasyy. Koneen oikean siiven tuki katkesi ilmassa, kun kone teki hallitsemattoman lentoliikkeen. Tuesta löytyi metallin väsymisestä johtunut murtuma, joka oli ollut siinä jo ennen onnettomuuslentoa mutta jota ei ollut näkynyt normaaleissa huolloissa.
Onnettomuutta tutkivan onnettomuustutkintakeskuksen 16. huhtikuuta 2015 julkaiseman selostuksen mukaan lento-onnettomuuden syynä oli oikein puolen siiven tuen murtuminen, joka johtui käytössä syntyneestä kulumisesta. Raportin mukaan myös lentäjän vähäinen lentokokemus, painorajoitusten ylittäminen useasti, rakenteiden huoltaminen ja rakenteiden kuormitus olivat osasyinä. Koneen taittunut siipi esti koneesta ulos pääsyn, koska se taittui hyppyovea vasten.
Aiheesta muualla

L2014-02 Lento-onnettomuus Jämijärvellä 20.4.2014 (tutkinta on kesken) (Onnettomuustutkintakeskuksen tietosivu tutkinnasta)  25.4.2014. Onnettomuustutkintakeskus. Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 9.6.2014.
Onnettomuustutkintakeskus kertoo Jämijärven lentoturman tutkinnasta (Otkesin tiedotustilaisuus)  25.4.2014. Yle Uutiset.[vanhentunut linkki]
Matilainen, Ville: Jämijärven lento-onnettomuus Elävä arkisto.  13.5.2014. Yleisradio.
Kaarti

Kaarti tarkoittaa alkuaan hallitsijan henkivartiostoa. Sitä käytetään myös joukko-osastojen nimissä, kuten Suomessa Kaartin Jääkärirykmentti. Suomen sisällissodassa vuonna 1918 molemmista osapuolista käytettiin nimityksiä, joissa esiintyi sana kaarti: kapinaan noussut osapuoli oli Suomen punainen kaarti ja Suomen tasavallan joukot valkopohjaisten käsivarsinauhojen mukaan valkoinen kaarti.
Kaartin ekipaasi

Kaartin ekipaasi (ven. Гвардейский экипаж) oli kaartiin liitetty pataljoonan vahvuinen laivaston sotilasyksikkö keisarillisen Venäjän merivoimissa. Kaartin ekipaasin sotilaat palvelivat keisarillisen perheen aluksilla. Ekipaasi tulee ranskankielen sanasta équipage, joka tarkoittaa miehistöä, tässä yhteydessä merisotaväkeä.[lähde? ]
Jørgen Jørgensen

Jørgen Jørgensen on seuraavien henkilöiden nimi:
Jørgen Jørgensen (1888–1974), tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko
Jørgen Jørgensen (1891–1963), tanskalainen Konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jørgen Jørgensen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juu, näin o!

| ”Juu, näin o!” Koljosen tiekiista |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2019
 Formaatti: 7″ vinyyli
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 00.04
 Levy-yhtiö: Longplay Music
Juu, näin o! on Koljosen tiekiistan single, joka julkaistiin yhtyeen 10-vuotisjuhlan kunniaksi 11. tammikuuta 2019. Tätä ennen kappale julkaistiin alun perin jo yhtyeen esikoisalbumilla Ei kuule mitään, ei nää mitään, ei sano mitään (2010). Singlestä julkaistiin ainoastaan 30 kopiota käsittävä yksipuolinen 7″ vinyylipainos.
Kappaletta on inspiroinut Napalm Deathin sekunnin mittainen kappale ”You Suffer”.
Kaartinen

Kaartinen on suomalainen sukunimi:
Heikki Kaartinen (1872–1947), rakennusmestari
Josef Kaartinen (myöh. Juhani Kervanto, 1905–1992), saksofonisti
Kalle Kaartinen (s. 1930), jazzmuusikko ja säveltäjä
Kati Kaartinen (o.s. Kuisma, s. 1972), näytelmäkirjailija ja dramaturgi
Leena Kaartinen (s. 1942), lastenlääkäri ja kirjailija
Marjo Kaartinen (s. 1964), kulttuurihistorian professori
Onni Kaartinen (1910–1996), amerikansuomalainen toimittaja ja kommunistipoliitikko
Pekka Kaartinen (s. 1958), jalkapalloilija, nuorisotyöntekijä ja entinen lapsinäyttelijä
Pentti Kaartinen (1927–2016), laulaja ja lauluntekijä
Sami Kaartinen (s. 1979), jääkiekkoilija
Timo Kaartinen (s. 1960), sosiaali- ja kulttuuriantropologian professori
Elsa Arento (o.s. Kaartinen, 1915–2006), kampaaja
Mikko Kaartinen (s. 1972), motocross-kuljettaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
John Nettles

| John Nettles |
| --- | --- |
 John Nettles matkailumainoksessa 1987.
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Vivian Drummond Nettles
Syntynyt: 11. lokakuuta 1943 (ikä 80) Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Bergerac   Midsomerin murhat
Palkinnot
 2010 OBE 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
John Vivian Drummond Nettles (s. 11. lokakuuta 1943 Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka parhaiten tunnetaan rooleistaan sarjoissa Bergerac sekä Midsomerin murhat.
Ura

1960-luvun alussa, opiskellessaan Southamptonin yliopistossa historiaa ja filosofiaa, Nettles kiinnostui ensi kertaa näyttelemisestä. Yliopiston jälkeen hän liittyi Royal Court Theatreen tehden lukuisia teatterirooleja, jotka tosin usein olivat pieniä sivuosia. 1970-luvun taitteessa hän esiintyi Northcott Theatressa Exeterissa ja sai samoihin aikoihin ensimmäisen valkokangasroolinsa Jerry Lewisin ohjaamassa elokuvassa Kahden kelmin kepposet. Vuosina 1971–1972 hän esitti tohtori Ian Mackenzien osaa draamasarjassa Ashtonin perhe, jonka jälkeen hän teki useita pienempiä rooleja televisiosarjoissa.
Esiintyessään Royal Shakespeare Companyssa Stratford-upon-Avonissa Nettlesille tarjottiin siihenastisen uransa suurinta roolia Jim Bergeracina Jerseyn Kanaalisaarelle sijoittuneessa poliisisarjassa Bergerac. Sarjaa kuvattiin vuosina 1981–1991 yhteensä 87 jakson verran. Bergeracin päätyttyä Nettles palasi teatterin pariin esiintyen muutaman kauden Royal Shakespeare Companyssa.
Seuraava Nettlesin suuri rooli oli ylikomisario Tom Barnabyn osa rikossarjassa Midsomerin murhat. Caroline Grahamin romaaneihin perustuvaa sarjaa on kuvattu vuodesta 1997. Hän on myös tuttu selostajaääni useasta dokumenttisarjasta.
Palkinnot

John Nettles sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimen vuonna 2010.
Jussi Sydänmäki

Kuva: Nalle Westman (Kruunuvuori 2015)
Jussi Sydänmäki eli J. Hearthill eli J. Hel-Gator (s. 1967 Helsinki) on helsinkiläinen muusikko, taiteilija ja kirjailija.
1986 Sydänmäki perusti Kontulassa Hearthill-yhtyeen. Yhtye levytti Pyramid levy-yhtiölle kuusi albumia: 1988-1995. 1994 hän julkaisi suomenkielisen soololevyn nimeltä Hurja Jussi (Pyramid). 1996 aloittaneessa J. Hearthill Trinity:ssä Sydänmäki laulaa ja soittaa kitaraa. Vuodesta 2000 triossa on toiminut J:n luottobasistina Marko "Maine" Mainelakeus. 1999 Sydänmäki lanseerasi oman levymerkin Pyros Records:in.
2001 julkaistu esikoisromaani Lucky Dan (Like) oli Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto ehdokas. Ja samaisen vuoden sooloalbumi Devil's Car (Pyros/Töölön Musiikkitukku) Radio Mafian viikon levy. Seuraava romaani oli Yön Pojat, 2004 (Like).
2004 elokuussa Sydänmäki palkittiin Kontula -palkinnolla.
2004 perustetussa trashbilly-yhtyeessä The Hel-Gators Sydänmäki palasi juurilleen laulavana rumpalina. Bändin ensialbumi Voodoo (Pyros/Töölön Musiikkitukku) sinkosi yhtyeen 50 esiintymistä kattaneelle Suomen kiertueelle.
2005 Sydänmäki julkaisi Janne Louhivuoren kanssa albumin Varjonyrkkeilijä (Bonnier-Amigo), jonka kappaleita hän esittää Janne Louhivuoren Yin & Twang -yhtyeen kera.
2003 Sydänmäki perusti Samuli Laihon kanssa Soul Tattoo -yhtyeen, jossa Sydänmäki sanoitti ja lauloi. Yhtye levytti kolme albumia (2. ekaa Plastinka) ja lopetti toimintansa vuonna 2009.
2011 julkaistu J.Hearthill Trinityn kolmas albumi: From Here To Trinity (Pyros/Playground) oli Helsingin Sanomien vuoden levyjä.
2012 näki valon Hel-Gatorsin kolmas albumi Monster Suite (Pyros/Playground).
Elokuussa 2013 Hearthill juhlisti taivaltaan 25-vuotta ensialbumista -klubikonserteilla Helsingissä.
2014 Pyros Records julkaisi Sydänmäen viiden cd:n, demoja ja ennen julkaisemattomia -äänityksiä sisältäneen: Pyros Mystery Box:in.
2016 helmikuussa julkaistu J. Hearthill Trinity:n Skeleton Stomp -cd -albumi (Pyros/Playground) sisälsi Jussin, vuodesta 2011 Austinin "House of Songs" -stipendiaattina, säveltämiä lauluja.
2017 toukokuussa julkaistiin Janne Louhivuoren säveltämä ja Jussin sanoittama "Liekkikuu". Julkaisijana toimi Heikki Salon levymerkki "Sateenääni". Levyjulkkareissa Kapsäkissä miehet esittivät albumin biisit takanaan albumilla soittava rytmiryhmä: rummuissa Kepa Kettunen, bassossa Sara Puljula.
2019 Kesäkuussa julkaistu Hel-Gatorsin "Love Turns Bad" kerää kehuja. Ja bändi tekee 10 keikan kiertueen, esiintyen mm. Espanjassa: ZZ-Bar, Malaga.
Diskografia

2019 Love Turns Bad / The Hel-Gators / (Pyros/Playground)
2017 Liekkikuu / Jussi Sydänmäki & Janne Louhivuori (Sateenääni)
2016 Skeleton Stomp / J. Hearthill Trinity (Pyros/Playground)
2014 Pyros Mystery Box (5 X cd) /  J. Hearthill Trinity - Naked Days '96-'97; J. Hearthill - The Calavera Party; J. Hearthill Trinity - Secret Romance; J. Hearthill Trinity - Los Alamos; Hel-Gators - Gatormania (Pyros)
2012 Monster Suite / The Hel-gators (Pyros/Playground)
2011 From Here To Trinity / J. Hearthill Trinity (Pyros/Playground)
2008 The Curse / The Hel-gators (Pyros)
2006 Voodoo / The Hel-gators (Pyros)
2005 Varjonyrkkeilijä / Jussi Sydänmäki & Janne Louhivuori (Bonnier-Amigo)
2004 Haunted Songs / J.Hearthill Trinity (Pyros)
2001 Devil’s Car / J. Hearthill (Pyros)
1999 Saved / J. Hearthill Trinity (Pyros)
1994 Hurja Jussi / Sydänmäki (Pyramid)
Romaanit ja käsikirjoitukset:
1998 Kontula (kuunnelma) / Radio-Teatteri
2000 Lepää rauhassa, Hank (kuunnelma) / Radio-Teatteri
2001 Ihon alle (tv-käsikirjoitus)
2001 Lucky Dan (romaani) / Like
2004 Yön pojat (romaani) / Like
2009 Sue ja lihan hymnit (romaani: julkaisematon)
Muu kirjallinen toiminta:
2014 Maailma on sun; tarinoita nuoruudesta, 1983 (tarina) / Tammi
2002 Kontula – elämää lähiössä (tietokirja) / toim. Jouko kokkonen / SKS
2002 Rokatessa roiskuu (tietokirja) / toim. Timo Rautio / Like
Kirjoitti säveltäjien ja sanoittajien Selvis -lehteen Herra X:n seikkailuja: 1999-2001, 2006-2012
Kirjalliset opinnot ja kunniamaininnat:
1998 Nuori Draama -käsikirjoituskilpailun kunniamaininta.
1999 Kriittinen Korkeakoulu, Käsikirjoituskurssi:
Tove Idström, Esko Salervo ja Jukka Asikainen
2000 Teak, Näytelmänkirjoituskurssi: Riikka Takalo
2001 Romaani ”Lucky Dan” Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto ehdokas.
2001 Teak, Käsikirjoituskurssi: Leena Virtanen
2001 Kom-teksti: Näytelmän kirjoittaminen
2011-2013 Kriittinen Korkeakoulu: kirjoittajakoulu
Kuvataide näyttelyt:
2014 Austin -sarja, Kallio Kukkii -ikkunanäyttely (UralTonen -ikkuna) 
2004 Voodoo Outlaw, Kontulan kirjasto
2003 Urbaani primitiivi, STOA, Itä-Helsingin kulttuuritalo
Bändivideot:
1988 Shake It Up / Hearthill (ohj: Sökö Kaukoranta, leik: Sydänmäki)
1990 Graveyard Party Blues / Hearthill (ohj: Löde Lötjönen)
1993 Happy / Hearthill (ohj: Löde Lötjönen)
1993 Shine On Moon / Hearthill (ohj: Löde Lötjönen)
1995 Huge Metal Cube Blues / Hearthill (ohj: Löde Lötjönen)
2004 Scarecrow Jimmy / Soul Tattoo (ohj: Claes Olsson, myös elokuvassa: Onnen Varjot)
2005 Minä ja Mä / Jussi Sydänmäki & Janne Louhivuori (ohj: Jari Rantala)
2006 Voodoo / Hel-Gators (ohj: Nalle Westman)
2008 La Luna Park / Soul Tattoo (ohj: Sökö Kaukoranta)
2008 The Curse of Pharaoh / Hel-Gators (ohj: Nalle Westman)
2010 The Clock Tower Man / Hel-Gators (ohj: Nalle Westman)
2010 Life Ain't That Kind / J.Hearthill Trinity (ohj: Nalle Westman)
2011 I'm Afraid / J.Hearthill Trinity (kuv: J., leik: Nalle Westman)
2013 The Evil One / Hel-Gators (ohj: Nalle Westman)
2015 Dead Man / Hel-Gators (ohj: Nalle Westman)
2015 Skeleton Stomp / J. Hearthill Trinity (ohj: Nalle Westman)
Jutty Ranx

| Jutty Ranx> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2012–
Tyylilaji:  elektroninen tanssimusiikki
Jäsenet:  Ryan Malina   Jaakko Manninen   Justin Taylor  
Levy-yhtiö:  Levy-yhtiö, 2006–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jutty Ranx on yhdysvaltalainen elektronista tanssimusiikkia soittava yhtye, johon kuuluvat Justin Taylor, Ryan Malina ja suomalaisen Beats and Styles -yhtyeen dj Jaakko Manninen. Yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa, Jutty Ranx syksyllä 2013. Yhtyeen singleä ”I See You” on myyty Italiassa kaksinkertaiseen platinaan oikeuttava määrä.
Aiheesta muualla

Jutty Ranxin kotisivut
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten pikakilpailu

| Naisten pikakilpailu |
| --- | --- |

Kisapaikka:  Ampumahiihtokeskus Laura
Kilpailupäivä(t):  9. helmikuuta
Kilpailijoita:  84
Mitalistit
–  Kultaa:   Anastasija Kuzmina (SVK)
–  Hopeaa:  otettu pois
–  Pronssia:   Vita Semerenko (UKR)
| Ampumahiihto olympialaisissa 2014   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimatka |  | Miehet |  |  |  | Naiset |  |
| Pikakilpailu |  | Miehet |  |  |  | Naiset |  |
| Takaa-ajo |  | Miehet |  |  |  | Naiset |  |
| Yhteislähtö |  | Miehet |  |  |  | Naiset |  |
| Viesti |  | Miehet |  | Seka |  | Naiset |  |
Naisten 7,5 kilometrin pikakilpailu kuului ampumahiihdon kilpailuohjelmaan talviolympialaisissa 2014. Kilpailu pidettiin 9. helmikuuta 2014 Maasto- ja ampumahiihtokeskus Laurassa.
Kilpailun voitti hallitseva mestari, Slovakian Anastasija Kuzmina. Ukrainan Vita Semerenko kolmanneksi.
Hopeaa kilpailussa voittanut Venäjän Olga Viluhina hylättiin myöhemmin dopingrikkeiden vuoksi ja hän joutui luopumaan hopeamitalistaan. Venäläisistä hylättiin dopingin vuoksi myös Jana Romanova ja Olga Zaitseva.
Jørgen Karterud

| Jørgen Karterud> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1994 (ikä 30) Oslo, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Sault Ste. Marie Greyhounds
Sarja:  OHL
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Vålerenga IF (GET-ligaen)
Jørgen Karterud (s. 6. toukokuuta 1994 Oslo) on norjalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa OHL-junioriliigan Sault Ste. Marie Greyhoundsissa.
Pääsarjadebyyttinsä Karterud teki kotimaansa liigassa Vålerengan joukkueessa kaudella 2011–2012.
John Nash (arkkitehti)

John Nash, tuntemattoman taiteilijan maalaama muotokuva.
John Nash (1752 Lontoo – 13. toukokuuta 1835 Cowes, Wightsaari) oli brittiläinen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija. Hän oli uusklassisen tyylin huomattavimpia edustajia Isossa-Britanniassa ja suunnitteli monia Lontoon tunnettuja rakennuksia, puistoja ja aukioita. Hänen tunnetuin työnsä on Lontoon Regent’s Park -puisto ja sitä ympäröivät asuinalueet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Nash (arkkitehti) Wikimedia Commonsissa
Nashin itselleen suunnittelema maaseutuasunto, East Cowesin linna Wightsaarella, maalaus vuodelta 1824. Rakennus purettiin vuonna 1960.
Osa eksoottisella tyylillä rakennetusta Brightonin Royal Pavilionista.
Jussi Syren and The Groundbreakers

Jussi Syren and The Groundbreakers on vuonna 1995 perustettu suomalainen bluegrass-yhtye. Yhtyeen keulakuvana toimii Jussi Syren. Muun muassa Itse valtiaat -animaatiosarjan tunnusmusiikki on yhtyeen soittama. Yhtye on julkaissut yksitoista albumia ja esiintynyt Yhdysvalloissa ja kuudessa Euroopan maassa.
Jussi Syren on tehnyt 2000-luvun alusta lähtien keikkamyyntivalmennusta. Nykyään hän kouluttaa muusikoita myös lavaesiintymiseen.
Julkaisut

Factories And Fields
The Verdict
Sea of Changes
Heartagrass - An Acoustic Tribute To HIM (2005) (cover-versioita HIMin kappaleista)
Most Requested
From Vyborg To L.A.
Shave And Haircut
The Old Home Place Ain´t The same Anymore
There's No Greater Message
Bluegrass Singer
Words (CD-single)
Bluegrass Christmas/Drop C Ride (CD-single)
Bluegrass Headquarters (2019)
Bluegrass Christmas (2020)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Antti Kaivola

Toivo Antti Kaivola  (2. kesäkuuta 1902 Hauho – 13. heinäkuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsäalan järjestövaikuttaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Kaivolan vanhemmat olivat talollinen Heikki Sefaniaanpoika Kaivola ja emäntä Hilda Maria Paakkala ja puolisot 1927–1953 Anna Kyllikki Puosi ja vuodesta 1954 Meri Merisalo. Kaivola tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1922 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta  1927. Hän kävi Keskusmetsäseura Tapion suonkuivauskurssin 1929 ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Kaivola oli Metsähallituksen palveluksessa Petsamossa vuodesta 1927, metsänhoitaja arviointi- ja insinööriosastolla 1928–1929, Keskusmetsäseura Tapion metsänparannustöiden piirimetsänhoitaja Tampereella 1929–1932, metsänparannustöiden tarkastaja Helsingissä 1932–1951 ja metsänparannusosaston johtaja vuodesta 1952, Antti Tantun jälkeen. Hän oli myös Janakkalan kunnan pika-asutustoimikunnan metsänhoitaja 1940–1941, kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston apulaisosastopäällikkö 1944 ja hakkuutoimiston päällikkö 1943–1944 sekä Helsingin Polttopuun Hankintajärjestön metsänhoitaja 1945–1948. Metsäneuvoksen arvonimen Kaivola sai 1953.
Aiheesta muualla

Tiina Hemminki: Antti Kaivola Biografiasampo.
Altes Palais

Altes Palais vuonna 2023
Altes Palais (”Vanha palatsi”) on rakennus Berliinin keskustassa, Unter den Linden -puistokadun varrella. Se sijaitsee osoitteessa Unter den Linden 9, Bebelplatzin kulmalla, Alte Bibliothekin vieressä.
Palatsi rakennettiin vuosina 1834–1837 arkkitehti Carl Ferdinand Langhansin suunnitelmien pohjalta Preussin kruununprinssin, tulevan kuningas Vilhelm I:n asunnoksi. Vilhelm asui palatsissaan koko loppuikänsä, hallitsijakautensa mukaan lukien, kaikkiaan yli 50 vuotta. Berliiniläiset saattoivat nähdä keisarin päivittäin samalla kellonlyömällä, kun hän ilmestyi toisen kerroksen kulmahuoneen ikkunaan seuraamaan vinottain kadun vastakkaisella puolella sijainneen Neue Wachen edessä suoritettua vahdinvaihtoa. Vilhelmin asuntona toimineet huoneet muutettiin vuonna 1926 museokäyttöön. Rakennus tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1943. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1963–1964. Nykyään se on Humboldt-yliopiston laitosten käytössä.
Suoraan Altes Palaisin edessä Unter den Lindenillä sijaitsee Fredrik Suuren ratsastajapatsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Altes Palais Wikimedia Commonsissa