stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Good Wife

| Good Wife> The Good Wife |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  43 minuuttia
Luoja(t):  Robert ja Michelle King
Pääosissa:   Julianna Margulies  Matt Czuchry  Archie Panjabi  Graham Phillips  Makenzie Vega  Alan Cumming  Zach Grenier  Matthew Goode  Josh Charles  Christine Baranski 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    CBS   Nelonen   Liv 
Esitetty:    22. syyskuuta 2009   31. toukokuuta 2010  – 8. toukokuuta 2016
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  156 (Luettelo jaksoista)
Tuotanto
Tuottaja(t):   Ron Binkowski  Corinne Brinkerhoff 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Ridley Scott  Dee Johnson  David W. Zucker  Michelle King  Robert King  Brooke Kennedy  Tony Scott 
Linjatuottaja:  Todd Ellis Kessler
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Good Wife on yhdysvaltalainen CBS-kanavan draamasarja, joka esitettiin alun perin vuosina 2009–2016. Sarjan loivat Robert King ja Michelle King. Keskeisiä rooleja sarjassa esittivät Julianna Margulies sekä Christine Baranski ja Josh Charles. Kingit toimivat myös sarjan vastaavina tuottajina yhdessä veljesten Ridley ja Tony Scottin, Charles McDougallin ja David W. Zuckerin kanssa.
Good Wifea alettiin esittää Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2009 ja Nelonen Suomessa 31. toukokuuta 2010. 7. lokakuuta 2009 CBS nosti Good Wifen ensimmäisen kauden jaksomäärän 13 jaksosta 22 jaksoon ja myöhemmin 23:een. 4. tammikuuta 2010 CBS ilmoitti tilanneensa sarjalle toisen tuotantokauden.
Sarjaa tehtiin kaikkiaan seitsemän tuotantokautta, mikä oli myös Kingien alkuperäinen päämäärä. Sarjan päätösjakso esitettiin Yhdysvalloissa 8. toukokuuta 2016.
Good Wifen spin-off-sarja on The Good Fight. Sen ensimmäinen kausi esitettiin vuonna 2017.
Suomessa sarja on katsottavissa Paramount+-suoratoistopalvelussa.
Juoni

Sarjan tarina keskittyy Alicia Florrickiin (Julianna Margulies), jonka puoliso Peter Florrick (Chris Noth), entinen Chicagon valtion syyttäjä, joutuu vankilaan julkisen seksi- ja korruptioskandaalin vuoksi. Alicia palaa vanhaan työhönsä juridiikan pariin rakentaakseen uudelleen maineensa ja elättääkseen kaksi lastaan. Sarjan alkuasetelma sai inspiraationsa pääasiassa Eliot Spitzerin prostituutioskandaalista sekä muista amerikkalaisten poliitikkojen, kuten John Edwardsin ja Bill Clintonin, seksiskandaaleista.
Näyttelijäkokoonpano > Pääosat

Julianna Margulies - Alicia Florrick: Halveksitun valtionsyyttäjän vaimo Alicia palaa töihin arvovaltaiseen lakifirmaan. Vietettyään liian monta vuotta "hyvänä vaimona" Alicia löytää itsensä työtikapuiden alapäästä yrittäen tasapainoitella kodin ja ammattinsa välillä miestään ympäröivän skandaalin ollessa valloillaan. Jaksossa "Heart", Alicia ja Will jakavat intohimoisen suudelman ja myöhemmin paljastuu, että parilla oli suhde lakia opiskellessaan.
Matt Czuchry - Cary Agos: Toinen lakifirman työntekijä, joka otettiin töihin samaan aikaan kuin Alicia. Ensimmäisessä jaksossa selviää, että firmassa on vain yksi avoin paikka, josta sekä Cary että Alicia kilpailevat. Cary on kiinnostunut Kalindasta.
Archie Panjabi - Kalinda Sharma: Lakifirman yksityisetsivä. Kalinda työskenteli aikaisemmin Peter Florrickille, joka kuitenkin antoi tälle potkut. 12. jaksossa Kalindasta tulee Glenn Childsin kaksoisagentti. Suhteessa agentti Lana Delaneyn kanssa.
Graham Phillips - Zachary "Zach" Florrick: Alicia ja Peter Florrickin poika. Usein melko vihainen vanhemmilleen. Hänen tyttöystävänsä käytti tältä saamiaan tietoja päivittääkseen ilkeitä asioita Aliciasta Twitter-sivuilleen.
Makenzie Vega - Grace Florrick: Alicia ja Peter Florrickin tytär.
Josh Charles - Will Gardner: Alician vanha ystävä lakikouluajoilta ja lakifirman osakas; erittäin asiallinen mies. Hän on ihastunut Aliciaan ja vaikuttaa haluavan enemmän kuin ystävyyttä kauden kehittyessä. Jaksossa "Heart", hän ja Alicia jakavat intohimoisen suudelman, jonka jälkeen Alicia juoksee pois, tajuttuaan tekonsa. Myöhemmin Alicia palaa toimistolle, mutta Will on jo lähtenyt.
Christine Baranski - Diane Lockhart: Lakifirman osakas, joka kannattaa muita naisasianajajia. Diane on erittäin avarakatseinen ja hänellä on vahvat mielipiteet monista asioista, mukaan lukien suuri viha aseita ja väkivaltaa vastaan.
Näyttelijäkokoonpano > Sivuosat

Chris Noth - Peter Florrick: Alician aviomies ja entinen Chicagon valtionsyyttäjä. Hän joutui vankilaan poliittisen korruption vuoksi ja vapautettiin myöhemmin "kotiarestiin" ennen oikeudenkäyntiä. Oikeudenkäyntien aikana paljastui myös, että hänellä oli useita avioliiton ulkopuolisia suhteita moniin prostituoituihin. Peter näyttää haluavan olla parempi mies Alicialle ja korjata parin avioliiton, mutta epäilee kuitenkin jotain olevan Alician ja Willin välillä.
Jill Flint - Lana Delaney: Liittovaltion agentti FBI:ssa. Suhteessa yksityisetsivä Archie Panjabin kanssa.
Alan Cumming - Eli Gold: Peter Florrickin uusi kampanjamanageri. Usein törkeä ja sanoo mitä mieleen tulee. Kuusinumeroisen palkkashekkinsä ja halunsa pitää maineensa pahasuisena poliittisena nerona, hän on erittäin paneutunut Peterin kampanjaan. Tietää paljon tärkeistä ihmisistä ja viittaa puheissaan paljon elokuviin.
Mary Beth Peil - Jackie Florrick: Peterin äiti, Alician anoppi ja Gracen ja Zachin isoäiti. Ei halua uskoa poikansa korruptioskandaalia ja toivoo Alician ja Peterin korjaavan välinsä.
Titus Welliver - Glenn Childs: Nykyinen Cook County Staten asianajaja; Childs oli vastuussa Peter Florrickin seksiskandaalin julkisuuteen vuotamisesta. Hän on myös Peterin arkkivihollinen ja tekee mitä tahansa pitääkseen Peterin skandaalit julkisuudessa.
Joe Morton - Daniel Golden: Yksi Peter Florrickin lakitiimin jäsenistä.
Kevin Conway - Jonas Stern: Lakifirman perustaja ja Alician aikaisempi pomo, joka kärsii Alzheimerin taudista.
Francie Swift - Kya Poole: Peter Florrickin manageri.
Emily Bergl - Bree: Lakifirman jäsen.
Chris Butler - Matan Brody: Syyttäjä.
Pedro Pascal - Nathan Landry: Peter Florrickin oikeudenkäynnin syyttäjä.
David Paymer - Tuomari Richard Cuesta: Tuomari, joka on toiminut Alician oikeudenkäynneissä kahdesti.
Peter Riegert - Tuomari Harvey Winter: Tuomari Peter Florrickin oikeudenkäynnissä.
Denis O'Hare - Tuomari Charles Abernathy: Uusi tuomari, joka yllättää Willin.
David Fonteno - Tuomari Robert Parks: Willin ystävä ja kansalaisoikeuden tuomari.
Joanna Gleason - Tuomari Carmella Romano: Rikosoikeuden tuomari, joka toimi tuomarina Sternin tapauksessa.
Martha Plimpton - Patti Nyholm: Life Staten asianajaja, jota Stern, Lockhart & Gardnerin asianajajat vihaavat.
James Carpinello - Etsivä Anthony Burton: Kalindan tuttu.
Gary Cole - Kurt McVeigh: Firman ballistiikkaekspertti ja Dianen mahdollinen ihastus.
Sonequa Martin - Courtney Wells: Alician ja Caryn assistentti.
Kansainväliset lähetykset

Good Wife-sarja on myyty useille ulkomaisille televisiokanaville; muun muassa Irlantiin (RTÉ Two), Hollantiin (NET 5) In The Netherlands the series premiered on January 1, 2010 on NET 5, Saudi-Arabiaan (MBC), Isoon-Britanniaan (Channel 4 ja More4), Australiaan (Network Ten), Etelä-Afrikkaan (M-Net), Etelä-Aasiaan, Keski-Euroopan joihinkin osiin, Latinalaiseen Amerikkaan (Universal Channel), Saksaan (ProSieben), Ruotsiin (TV4), Suomeen (Nelonen), Hongkongiin (TVB Pearl) ja Unkariin (Tv2).
Palkinnot > Voitetut

Golden Globe
Paras naispääosa draamasarjassa - Julianna Margulies (2009)
Screen Actors Guild Awards
Paras naisnäyttelijä draamasarjassa - Julianna Margulies (2009)
Palkinnot > Ehdokkuudet

Satellite Awards
Paras näyttelijätär - Draamasarja - Julianna Margulies (2009)
Paras televisiosarja - Draama (2009)
Screen Actors Guild Awards
Paras näyttelijäkokoonpano draamasarjassa (2009)
Writers Guild of America -palkinto
Uusi sarja (2009)
Aiheesta muualla

Good Wife Internet Movie Databasessa (englanniksi)
CBS:n kotisivut (englanniksi)
Good Wife TV.com:issa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo Good Wifen jaksoista (englanniksi)
Artikkeli New York Timesin kotisivuilla (englanniksi)
Rutolan tukinsiirtolaitos

Rutolan ylivientilaitoksen raunioita Myllylammen rannalla.
Rutolan tukinsiirtolaitos toimi 1892–1963 Lappeenrannan Rutolassa. Siirtolaitoksen avulla siirrettiin puuta Saimaan vesistöstä Kymijoen vesistöön. Uittoon käytettiin 110 kilometriä pitkää Valkealan Väliväylää joka johti Rutolasta Kuusankosken Marttilaan. Tukinsiirtolaitos ja sen yhteydessä toiminut saha kuuluivat W. Gutzeit & Co-yhtiölle (myöh. Enso-Gutzeit), joka osti Rutolan tilan 1892.  Kaikkiaan Rutolan kautta kuljetettiin vuoteen 1963 mennessä lähes 100 miljoonaa tukkia ja uitto työllisti enimmillään jopa 1000 ihmistä vuodessa.
Tukit uitettiin Saimaan Rovonlahden rannasta Myllylampeen, josta ne nostettiin höyrykoneen käyttämän ylivientilaitteiston avulla Kärenlampeen. Täältä tukit laskettiin noin 800 metriä pitkää uittoränniä pitkin Jänköjärveen, josta alkoi niiden lauttaus Valkealan Väliväylän kautta kohti Kymijokea. Saimaan ja Myllylammen välille oli rakennettu 1890 Telataipaleen kaivanto, jonka ansiosta Myllylammen vedenpinta saatiin Saimaan pinnan tasolle. Tätä kaivantoa levennettiin vielä 1900-luvun alussa, jolloin laivoilla pääsi jo Myllylammelle.
Koska osa Saimaalta tuoduista tukeista ei olisi enää kestänyt uittoa Kymijoen suulle saakka, rakennettiin 1897 siirtolaitoksen viereen pieni yksiraaminen sahalaitos, joka käytti niitä raaka-aineenaan. Vuosina 1899-1900 tämän sahan tilalle rakennettiin uusi isompi saha Lapatonniemen itärannalle. Lapatonniemen saha rakennettiin uudestaan neliraamiseksi keskisuureksi sahaksi sen jälkeen, kun se tuhoutui tulipalossa 1911. Sahalla oli työssä 100-150 työntekijää. Saha-alueen eteläpuolella sijaitsivat sahan konttori, työntekijäin asunnot, koulu ja kauppa.
Rutolan saha suljettiin vanhentuneena jo 1932 ja puutavaran uitto Rutolan siirtolaitoksen kautta päättyi 1963. Sahan rakennuksia alettiin purkaa 1950-luvulla ja sahan entinen konttorirakennus tuhoutui tulipalossa 1980-luvulla. Rutolan sahasta on säilynyt yksi asuinkasarmi, 1900-luvun alusta peräisin oleva ns. kasöörien talo ja purettujen rakennusten perustuksia.
Ruton Music

| Ruton Music |
| --- | --- |
Perustettu:  2011
Perustajat:  Jussi Lehtisalo Mika Taanila
Tilanne:  aktiivinen
Jakelijat:  Ektro Records
Tyylilajit:  rock, lo-fi, spoken word
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Pori
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruton Music on muusikko Jussi Lehtisalon sekä elokuvaohjaaja Mika Taanilan huhtikuussa 2011 perustama levy-yhtiö, joka on erikoistunut C-kasettien julkaisemiseen. Yritys julkaisee pääasiassa harvinaisia liveäänitteitä, lo-fi -demoja, spoken word -äänitteitä sekä muita marginaalisia levytyksiä. Julkaisuja myydään yksinoikeudella Lehtisalon omistuksessa olevan Ektro Recordsin verkkokaupassa.
Ruton on julkaissut mm. Circlen, Erkki Kurenniemen, Ektroverden ja Pharaoh Overlordin albumeita.
Rutten

| Rutten |
| --- | --- |
 Emmaus-kirkko Ruttenissa
 Rutten
 Koordinaatit: 52°48′N, 5°42′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Flevoland
Kunta:  Noordoostpolder
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Asutuskeskus
Väkiluku (2006):  681
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rutten on asutuskeskus Flevolandin provinssissa Alankomaissa. Rutten on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2006 Ruttenissa oli 1 750 asukasta, joista naisia oli 840 ja miehiä 910.
Rutten sijaitsee kahdeksan kilometriä luoteeseen kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Ruttenista on matkaa Creiliin 4,3 km, Bantiin 5 km, Lemmeriin 5,7 km, Eestergaan 7,7 km, Tacozijliin 8,1 km, Oosterzeehen 8,1 km ja Gietersebrugiin 8,7 km.
Rakennettua aluetta Ruttenissa oli vuonna 2001 0,2 neliökilometriä ja alue sisälsi 292 asuntoa.
Robert Mizrachi

| Robert Mizrachi |
| --- | --- |
 Robert Mizrachi voitettuaan ensimmäisen WSOP-rannekkeensa kesällä 2007.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  18
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 426 920
Päivitetty:  18. tammikuuta 2010
Robert Mizrachi (s. 24. marraskuuta 1978 Sunny Isles Beach, Florida) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on toisen tunnetun pokerinpelaajan, Michael "The Grinder" Mizrachin isoveli. Michaelin kaksoisveli Eric Mizrachi on myös pokeriammattilainen. Neljäs nuorempi veli Daniel on ammatiltaan taikuri.
Pokeriura

Mizrachin ensimmäinen suuri turnausvoitto oli Amsterdamissa käydyn Master Classics of Poker -tapahtuman 5 000 euron LIDO Championship -turnauksen ykköstila. Hän ansaitsi palkintorahoja 372 240 euroa. Huhtikuussa 2006 hän sijoittui toiseksi Fourth Annual Five-Star World Poker Classicin 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa (palkintosumma 113 265 dollaria).
World Poker Tourilla The Mirage Poker Showdown -tapahtuman pääturnauksessa Mizrachi selvisi finaalipöytään ja oli lopulta Stanley Weissin voittaman kisan kuudes ansaiten 129 476 dollaria. Toisen kerran hän oli WPT:n finaalipöydässä tammikuussa 2007, jolloin hän oli neljäs Bahamasaarilla pelatussa PokerStars Caribbean Poker Adventure -turnauksessa. Sijoituksestaan hän ansaitsi 409 703 dollaria.
World Series of Pokerista (WSOP) Mizrachilla on yksi voitto ja useita rahasijoja. Ennen vuotta 2007 hän oli menestynyt parhaiten vuoden 2005 1500 dollarin limit hold'em shootout -turnauksessa, jossa sijoittui neljänneksi. Vuoden 2007 WSOP:n Mizrachi aloitti vahvasti: hän sijoittui neljässä turnauksessa 12 päivän aikana rahoille, mukaan lukien kahden H.O.R.S.E.-turnauksen finaalipöytäsijoitukset. Näiden jälkeen hän sai uransa ensimmäisen rannekkeen voittamalla pot limit omahan maailmanmestaruusturnauksen, jossa on 10 000 dollarin turnausmaksu. Mizrachi ansaitsi ykköstilastaan 768 889 dollaria. Myös WSOP:n pääturnauksessa hän oli rahoilla (sijoitus 357.). Vuoden 2008 WSOP:ssa Mizrachi oli neljäs 2 500 dollarin 2-7 triple draw lowball -turnauksessa. Hän oli rahoilla myös pääturnauksessa (458.).
Lokakuussa 2009 Mizrachi oli toinen UltimateBetin Aruba Poker Classicin pääturnauksessa. Hän ansaitsi kakkossijastaan 414 680 dollaria.
Mizrachi edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Tammikuussa 2010 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 3,4 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Robert Mizrachi The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Esittely Fult Tilt Pokerin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Roger Black

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roger Black |  Roger Black |  Roger Black |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 400 m |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 4 × 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1991 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Rooma 1987 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Tokio 1991 | 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | 400 m |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Split 1990 | 400 m |  |
|  Kultaa | Split 1990 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Helsinki 1994 | 4 × 400 m |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1994 | 400 m |  |
Maa:   Englanti
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Edinburgh 1986 | 400 m |  |
|  Kultaa | Edinburgh 1986 | 4 × 400 m |  |
Roger Anthony Black (s. 31. maaliskuuta 1966 Portsmouth, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu. Hän on matkan Euroopan-mestari, olympia- ja MM-mitalisti ja moninkertainen arvokisamitalisti 4 × 400 metrin viestissä.
Ura

Black voitti junioreiden 400 metrin Euroopan mestaruuden Cottbusissa 1985 ajalla 45,36 ja kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen, joka voitti mestaruuden 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Edinburghin kansainyhteisön kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 45,57 ja kuului kultaa voittaneeseen Englannin viestijoukkueeseen. Stuttgartin EM-kilpailuissa samana vuonna hän voitti ratakierroksen Euroopan mestaruuden kisaennätyksellä 44,59 kukistaen Thomas Schönleben neljällä sadasosasekunnilla. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden brittien voittoisassa pitkän viestin joukkueessa.
Black juoksi kolmannen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka saavutti Yhdysvaltain jälkeen hopeaa Rooman 1987 MM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 Black uusi 400 metrin maanosamestaruutensa ajalla 45,08 – Schönlebe jäi tällä kertaa 0,05 sekunnin päähän. Pitkässä viestissä hän juoksi ankkuriosuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka voitti mestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.58,22.
Black saavutti hopeaa Tokion 1991 MM-kilpailujen 400 metrillä. Hän juoksi ajan 44,62 häviten kultamitalin vain viidellä sadasosalla Antonio Pettigrew'lle. Pitkässä viestissä Black juoksi avausosuuden brittien joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden uudella Euroopan ennätysajalla 2.57,53 – Yhdysvallat hävisi 0,04 sekuntia. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän avasi Yhdistyneen kuningaskunnan pronssijoukkueen viestin.
Black sijoittui maanmiehensä Du'aine Ladejon jälkeen toiseksi Helsingin 1994 EM-kilpailujen 400 metrillä ajalla 45,20. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden brittien kultajoukkueessa. Göteborgin MM-kisoissa 1995 Black oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ja ankkuroi UK:n viestissä neljänneksi.
Atlantan olympialaisissa 1996 Black saavutti hopeaa 400 metrillä ajalla 44,41. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Michael Johnsonille lähes sekunnin. Viestissä Black ankkuroi Yhdistyneen kuningaskunnan Yhdysvaltain jälkeen hopealle ajalla 2.56,60. Viimeisen arvokisamitalinsa hän sai Ateenan MM-kilpailuissa 1997 juostuaan toisen osuuden brittien viestijoukkueessa, joka alun perin juoksi toiseksi 0,18 sekuntia Yhdysvalloille hävinneenä, mutta nousi maailmanmestariksi jälkikäteen kun Antonio Pettigrew'n dopingtunnustusten jälkeen Yhdysvallat hylättiin.
Black juoksi 400 metrin ennätyksensä 44,37 Lausannessa 3. heinäkuuta 1996. Hänen paras aikansa 300 metrillä oli Gatesheadissa heinäkuussa 1998 juostu 32,51.
Ravnedalen

| Ravnedalen |
| --- | --- |

Koordinaatit:  58°09′20.17″N, 7°58′23.21″E
Perustettu:  1874
Suunnittelija:  Oscar Wergeland
Kotisivut
Ravnedalen on suosittu puistoalue Grimin kaupunginosassa Kristiansandissa Norjassa, josta lähtee retkeilyreitti Baneheian virkistysalueelle. Puiston istutukset sisältävät harvinaisia puu- ja kasvilajeja.
Ravnedalissa käy usein linja-autolasteittain matkailijoita ja esimerkiksi lastentarha- ja koululaisryhmiä. Puistossa on myös säännöllisesti konsertteja, hengellisiä ulkoilmatilaisuuksia ja muita tapahtumia.
Konsertit puistossa

Ravnedalenin lavalla esiintyy kesäisin pääosin norjalaisia esiintyjiä, mutta myös joskus ulkomaisia esiintyjiä on vieraillut siellä esiintymässä kuten esimerkiksi Katie Melua, Kim Larsen ja Jethro Tull. Lavaa ympäröivät 30–40 metriset havupuut ja alueelle mahtuu noin 5 000 inmistä saman aikaisesti kuuntelemaan konserttia. Puistossa sijaitsee kesäkaudella avoinna oleva kahvila-ravintola.
Historia

1860-luvulle saakka alue oli soinen ja tunnettiin nimellä Grimsmoen. Sinne oli sijoitettu 1 200 sotilaan varuskunta. Maanomistajan sanottua irti vuokrasopimuksen armeijan kanssa sotilasparakit siirtyivät Gimlemoenin alueelle. Kenraali Oscar Wergeland toimi aktiivisesti alueen suojelemisen puolesta, kun alueelle ehdotettiin rakennettavaksi muun muassa ampumarataa.
Vuonna 1872 Kristiansandin kaupunkiyhdistys Byselskabet anoi Christiansands Sparebankilta avustusta alueen kunnostamiseen, ja vuosina 1874–1878 puistoa rakensivat neljä vuotta hyvin poikkeuksellisesti paikallinen aliupseerikoulun sotilaat. Suo muuttui puistoksi, johon oli rakennettu lampia, kävelyteitä ja lukuisia istutuksia. Puistossa on edelleen eräs Norjan suurimmista kuusista, joka istutettiin 1875. Kahvilarakennuksessa on aikoinaan asunut muun muassa alueen puutarhuri suurine perheineen. Puistossa on aikoinaan ollut myös apinoita häkeissä sekä riikinkukkoja.
Kenraali Wergelandin kuoltua 19. elokuuta 1895 runoilija Vilhelm Krag teki hänelle muistorunon, jossa hänet mainitaan Ravnedalenin perustajana.
Puiston 50 metriä korkea pystysuora kiviseinämä on viime aikoihin asti houkutellut kalliokiipeilijöitä. Toiminta on kuitenkin lopetettu, jotta puistossa olevien vierailijoiden päälle ei putoaisi kiipeilijöiden tavaroita.
Kuvia

Ravnedalen elokuussa 2007.
Suihkulähde Ravnedalenissa.
Ravnedalen on suosittu vapaa-ajan viettopaikka.
Ravnedalenin puiston perustajan kenraali Oscar Wergelandin pronssiveistos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ravnedalen Wikimedia Commonsissa
Rossnes

| Rossnes |
| --- | --- |
 Rossnes
 Koordinaatit: 60°33′39″N, 4°51′42″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Øygarden
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  376
 – Väestötiheys:  940 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rossnes on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 376 vuonna 2023.
Robert Thirsk

| Bob Thirsk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1953 (ikä 71) New Westminster, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:  kanadalainen
Ammatti:  insinööri, lääkäri
Ura
Tyyppi:  NRC / Kanadan avaruusjärjestön astronautti
Aika avaruudessa:  204 päivää 18 tuntia 29 minuuttia
Lennot

:  STS-78
 
Sojuz TMA-15:  Sojuz TMA-15
 
:  Retkikunta 20
 
:  Retkikunta 21
 
:  STS-129
 
Robert Brent "Bob" Thirsk  (s. 17. elokuuta 1953) on kanadalainen insinööri, lääkäri ja Kanadan avaruusjärjestön (CSA) astronautti. Hän on naimisissa montrealilaisen Brenda Biasuttin kanssa. Heillä on kolme lasta. Thirsk suoritti konetekniikan diplomi-insinöörin tutkinnon (M.Sc.) MIT:ssä 1978, lääkärintutkinnon McGill Universityssä 1984 ja MBA-tutkinnon MIT Sloan School of Managementissa 1998.
Ura NASAssa

Thirsk oli erikoistumassa perhelääkäriksi Queen Elizabeth Hospitalissa, Montrealissa, kun National Research Council of Canada valitsi hänet joulukuussa  1983 Kanadan astronauttiohjelmaan. Hän aloitti astronauttikoulutuksen helmikuussa 1984. Hän on perehtynyt muun muassa avaruuslääketieteeseen ja painottomuuden vaikutukseen sydämelle ja verisuonille. Hänen tiiminsä kehitti ja testasi kokeellista "painottomuuspukua".
20. heinäkuuta 1996 Thirsk lensi avaruussukkulalennolla STS-78 (Spacelab-lento) tehtäväspesialistina. Lennolla ollessaan Thirsk kirjoitti kaksi artikkelia Calgary Sun sanomalehteen. Kyseessä oli ensimmäinen kerta jolloin astronautin kirjoittama sanomalehtiartikkeli ilmestyi painettuna astronautin ollessa vielä kiertoradalla.
Hänet laukaistiin tehtäväspesialistina Sojuz TMA-15 lennolla 27. toukokuuta 2009 Kansainvälisellä avaruusasemalla (ISS). Thirsk oli ensimmäinen Sojuz-aluksella lentänyt kanadalainen astronautti. Hän toimi lentoinsinöörinä ISS:n Retkikunta 20:ssä ja Retkikunta 21:ssä. ISS:llä hän tutki painottomuuden pitkäaikaisvaikutuksia Hän palasi Maahan lennolla Sojuz TMA-15 1. joulukuuta 2009.
Thirsk tapasi avaruuslentonsa aikana kaksi muuta kanadalaista ISS:llä: Julie Payetten (avaruussukkula Endeavourin lento STS-127) ja Guy Lalibertén (Sojuz TMA-16 myöhemmin vuoden 2009 aikana.)  Thirskin ja  Payetten tapaaminen oli ensimmäinen kerta jolloin kaksi kanadalaista kohtasi avaruudessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Canadian Space Agency Official Biography
Biography at NASA
Spacefacts biography of Robert Thirsk
Doctor Profile for Robert Thirsk (College of Physicians and Surgeons of Ontario)