stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tohtori Intiasta
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sanjeev Bhaskar  | … |  Tohtori Prem Sharma   |
|  Ayesha Dharker  | … |  Kamini Sharma   |
|  Naomi Everson  | … |  Gina Nicolli (kaudet 1-2)   |
|  Mark Williams  | … |  Richard Sharpe (1.kausi)   |
|  Beth Robert  | … |  Sylvia Sharpe (1.kausi)   |
|  Mali Harries  | … |  Megan Evans   |
|  Alexander Vlahos  | … |  Tom Evans (1.kausi)   |
|  Alun ap Brinley  | … |  Ylikonstaapeli Emlyn Dawkins   |
|  Jacob Oakley  | … |  Dan Griffiths   |
|  Ifan Huw Dafydd  | … |  Owen Griffiths   |
|  Erica Eirian  | … |  Sian Davies   |
|  Dafydd Hywel  | … |  Ceri Joseph   |
|  Indira Joshi  | … |  Pushpa Bakshi (2.kausi)   |
|  Mark Heap  | … |  Pastori Herbert Todd (2.kausi)   |
|  Will Houston  | … |  Basil Thomas (3.kausi)   |
|  Rhydian Jones  | … |  Tohtori Robert Thomas (3.kausi)   |
|  Christine Pritchard  | … |  Rouva Daniels (3.kausi)   |
Valkealampi (Hirvensalmi, Pauninlampi)

| Valkealampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°47′28″N, 26°28′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Pauninlampeen
Järvinumero:  14.923.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,5 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  313 m  
Rantaviiva:  1,413 km  
Pinta-ala:  9,808 ha   
Saaria:  ei saaria 
 fiValkealampi 
Valkealampi on Etelä-Savossa Hirvensalmella Kompan lähellä sijaitseva järvi. Kompan lähellä on toinenkin Valkealampi Ellammen vieressä.
Maantietoa

Valkealampi on 450 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,8 hehtaaria. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. 
Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,5 metriä mpy.
Tunkelo

Tunkelo voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sukunimi

E. A. Tunkelo (1870–1953), suomalainen kielitieteilijä, päätoimittaja ja professori
Elias August Tunkelo (1846–1915), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies, E. A. ja Juho Heikki Tunkelon isä
Juho Heikki Tunkelo (1873–1948), suomalainen pappi, suomentaja, kirjailija, järjestöjohtaja ja lastensuojelun asiantuntija
Maantiede

Tunkelo, kylä Orivedellä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tunkelo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valmet 1102

Valmet 1102 on vuonna 1973 esitelty traktorimalli, jonka valmistaja oli suomalainen Valmet-yhtiö. Se korvasi 1969 esitellyn Valmet 1100 -traktorin. Valmet 1102 korvattiin puolestaan vuoden 1980 lopussa Valmet 1203 -mallilla.
Valmet 1102 on järeä yleistraktori, joka on varustettu nelisylinterisellä turboahdetulla moottorilla, kaksoiskytkimellä, synkronoidulla vaihteistolla, hydro-ohjauksella, hydraulisella nostolaitteella, joka on riippumaton ajo- ja voimanottokytkimestä sekä voimanulosottokoneistolla. 1102-mallia valmistettiin sekä taka- että nelivetoisena.
Valmet 1102 -traktorista valmistettiin myös ns. teollisuusmallia mallimerkinnällä 1112. Teollisuusmallissa ei ole nostolaitetta eikä voimanottokoneistoa. Traktori sopii hyvin kaivureiden peruskoneeksi, koska siinä on suurennettu ohjaamo ja ympärikääntyvä istuin.
Valmet 112

Valmet 112 on 1980-luvulla suunniteltu Valmetin valmistama metsästyshaulikko. Sitä valmistettiin samaan aikaan kuin mallia 412. 112 oli Valmet 412 yksinkertaistettu versio. Siihen ei saanut vaihtopiippuja eikä siinä ollut piippujen välikiskoa. Tukit 412 mallin kanssa sen sijaan olivat vaihtokelpoisia.
Valmet 112 tarkoituksena oli kilpailla Itä-Euroopasta tuotujen halpojen haulikoiden kanssa. 112 haulikon valmistus loppui kuitenkin melko lyhyeen Sako-Valmet fuusion myötä.
Ullakkojengi

| Ullakkojengi> Aliens in the Attic |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Schultz
Käsikirjoittaja:   Mark Burton  Adam F. Goldberg 
Tuottaja:  Barry Josephson
Säveltäjä:  John Debney
Kuvaaja:  Don Burgess
Leikkaaja:  John Pace
Pääosat:   Carter Jenkins  Ashley Tisdale  Austin Butler  Robert Hoffman  Kevin Nealon  Doris Roberts 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Regency Enterprises  Dune Entertainment  20th Century Fox 
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  31. heinäkuuta 2009
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $45 miljoonaa
Tuotto:  $57 881 056
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ullakkojengi (engl. Aliens in the Attic) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut seikkailu-komediaelokuva. Se on lajityypiltään tiedefiktio. Elokuva kuvattiin Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa vuonna 2008 ja sen ensi-ilta oli 31. heinäkuuta 2009.
Juoni

Pearsonin perhe lähtee kesälomalle syrjäiselle järvenrantamökille. Serkuskatraan lomanvietto saa yllättävän käänteen, kun mökin katolle laskeutuu pieniä vihreitä avaruusolentoja. Muukalaisilla on mielessään inhat juonet maailman valloittamiseksi. Lasten tehtäväksi jää tunkeutujien pysäyttäminen, mutta kaikkein haastavin osuus on salata homma vanhemmilta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carter Jenkins  | … |  Tom Pearson   |
|  Austin Butler  | … |  Jake Pearson   |
|  Ashley Tisdale  | … |  Bethany Pearson   |
|  Henri Young  | … |  Art Pearson   |
|  Regan Young  | … |  Lee Pearson   |
|  Ashley Boettcher  | … |  Hannah Pearson   |
|  Robert Hoffman  | … |  Ricky Dillman   |
|  Kevin Nealon  | … |  Stuart Pearson   |
|  Doris Roberts  | … |  isoäiti Pearson   |
|  Tim Meadows  | … |  seriffi Doug Armstrong   |
|  Gillian Vigman  | … |  Nina Pearson   |
|  Andy Richter  | … |  Nathan Pearson   |
|  Malese Jow  | … |  Julie   |
Näyttelijät > Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Josh Peck  | … |  Sparks   |
|  J. K. Simmons  | … |  Skips   |
|  Thomas Haden Church  | … |  Tazer   |
|  Kari Wahlgren  | … |  Razor   |
Aiheesta muualla

Ullakkojengi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tulvat Suomessa

Tämä artikkeli käsittelee Suomessa tapahtuvia tulvia.
Historiaa

Suomessa tulvat ovat tyypillisesti olleet vähäisiä verrattuna Keski-Eurooppaan, jossa sateiden rankkuus, järvien vähäisyys ja maaston suuremmat korkeuserot lisäävät alttiutta tulville. Suomen maa- ja metsätalousministeriön tekemän selvityksen mukaan erittäin harvinaisen (keskimäärin kerran 250 vuodessa toistuvan) tulvan aiheuttamat vahingot olisivat Suomessa rahallisesti noin 550 miljoonaa euroa.
Suomessa on tehty järjestelmällisiä vedenkorkeushavaintoja 1840-luvulta alkaen. Tällä havaintojaksolla korkein laajoja alueita Suomessa koskenut kesätulva esiintyi vuonna 1899 ja toinen laaja-alainen, lähes yhtä korkea kesätulva vuonna 1924. Suomessa suuria kevättulvia on ollut vuosina 1953, 1966, 1984 ja 2000. Näiden tulvien toistuvuus on ollut keskimäärin noin kerran 50 vuodessa.
Suurimmista jokitulvista olevien tietojen mukaan esimerkiksi vuonna 1807 vesi oli Rovaniemellä kevättulvan aikaan yhdeksän metriä normaalin kesävedenkorkeuden yläpuolella, ja vuonna 1859 vesi nousi Kemijoessa ja Ounasjoessa seitsemän metriä yli kesäkorkeuden.
Historiaa > Valapaton tulva

Todella harvinainen ja vaikutuksiltaan laajalle ulottuva tulva on sattunut Suomessa viimeksi vuonna 1899. Tuolloin muun muassa Vuoksen, Kymijoen ja Kokemäenjoen vesistöissä esiintyneen tulvan toistumisajaksi on arvioitu vähintään 250 vuotta (eli vuotuinen todennäköisyys alle 0,4 %). Tulvavedenkorkeudet olivat keskivedenkorkeuksien yläpuolella Päijänteessä 193 cm, Kallavedessä 155 cm, Vanajavedessä 224 cm, Tampereen Pyhäjärvessä 253 cm ja Saimaalla 202 cm. Kokonaisvahinkojen määrä arvioitiin silloisen rahan arvon mukaan 7,4 miljoonaksi markaksi. Tulvan poikkeuksellisuus ymmärrettiin jo aikanaan, minkä seurauksena rantakallioihin kaiverrettiin korkeimman vedenkorkeuden osoittavia merkkejä. Saman vuoden helmikuun manifestin seurauksena nämä merkit vuosilukuineen tunnetaan laajalti valapaton viivoina. Vuoden 1899 jälkeen rantojen läheisyyteen on rakennettu huomattavia määriä asuinrakennuksia, kesämökkejä, teollisuuslaitoksia, teitä, siltoja ja niin edelleen, joten vahinkopotentiaali on nykyisin aivan eri luokkaa kuin runsaat sata vuotta sitten.
Historiaa > Vuoden 1966 tulvat

Vuonna 1966 Etelä-Suomessa satoi poikkeuksellisen paljon lunta ja kylmä huhtikuu viivytti lumien sulamista. Lopulta sään lämmettyä vapun tienoilla lumet sulivat nopeasti. Lumen vesiarvo oli poikkeuksellisen suuri, jopa 260 millimetriä, ja tästä seurasi ennätystulvat. Kokemäen-Huittisten alueella tulva aiheutti lähinnä maatalousvahinkoja. Halisissa, Aurajoen vesistössä, lumen vesiarvoksi mitattiin 211 mm. Halisissa tulvahuippu saavutettiin 2. toukokuuta, jolloin Aurajoessa mitattiin 286 m³/s virtaama. Paikoin ihmisiä jouduttiin evakuoimaan tulvan tieltä ja joista piti räjäyttää jääpatoja.
Historiaa > Talvitulva 1974–1975

Talvitulva 1974–1975 Kokemäenjoella aiheutui loppuvuoden 1974 runsaista sateista. Lauha sää ja suuri virtaama estivät jääkannen muodostumisen Kokemäenjokeen. Suuri virtaama, avovesi ja pakkasjakso mahdollistivat hyyteen ja hyydepatojen muodostumisen. Samaan aikaan merivesi nousi korkealle. Kokemäenjoen suistossa Pihlavassa hyydettä oli jokiuomassa pohjaan asti. Lisäksi Porin alueella esiintyi vuodenaikaan nähden harvinainen jäiden lähtö, jonka seurauksena Kirjurinluodon kärkeen muodostui jääpato.
Historiaa > Kevättulva 1984

Keväällä 1984 Pohjanmaalla sattunut tulva oli toistuvuudeltaan keskimäärin kerran 30–40 vuodessa sattuva tulva ja se aiheutti asuinrakennuksien kastumista ja lisäksi peltoalueita oli veden peitossa. Lisäksi joen alaosalla tulvavesi katkaisi maantien 715 sekä Vaasan lentoasemalle johtavan tien ja purkautui mereen osittain Vanhan Vaasan kanaalin kautta. Tämä oli seurausta jääpadon muodostumisesta maantien 715 sillalla. Suurilla tulvilla Laihianjoen tulva-alue yhtyy Karkkimalan alueella Kyrönjoen tulva-alueeseen, kuten havaittiin vuoden 1984 tulvalla.
Tulvat 2000-luvulla

Suomessa on koettu 2000-luvulla useita erityyppisiä tulvia. Kesällä 2004 kasvoivat virtaamat esimerkiksi Vantaajoen vesistöalueen uomissa jatkuvien rankkasateiden seurauksena ajankohtaan nähden ennätyksellisen suuriksi. Tulvavahinkoja korvattiin valtion varoista noin 900 000 euroa. Loppiaisena 2005 puolestaan merivesi nousi Suomenlahdella ennätyslukemiin ja silloinen merentutkimuslaitos (nykyinen Ilmatieteenlaitos) antoi historiansa ensimmäisen tulvavaroituksen. Tulvantorjunta onnistui Helsingissä varsin hyvin, muun muassa paperipaaleista rakennettiin tulvaseinämä Kauppatorille. Saman vuoden toukokuun lopussa lumen sulamisesta aiheutuneet Lapin tulvat olivat poikkeuksellisen rajuja. Tulvavahingot olivat Kittilän keskustan ja Ylä-Ounasjoen alueella 4,7 miljoonaa euroa. Porissa puolestaan paikallinen rankkasade aiheutti 12. elokuuta 2007 noin 20 miljoonan euron vahingot. Kolmen tunnin aikana satoi pahimmillaan 20 prosenttia vuotuisesta sadannasta. 6. lokakuuta 2012 Etelä-Pohjanmaalla ja Satakunnan pohjoisosissa koettiin raju tulva, joka johtui 5.–6. lokakuuta välisenä aikana Länsi-Suomen yllä pyörineen laajan matalapaineen aiheuttamasta lähes jatkuvasta rankkasateesta. Myös tulva-alueen ulkopuolella, esimerkiksi Kokemäellä ja Porissa, mitattiin yli 30 millimetrin vuorokausisademääriä. Huhtikuussa 2013 myöhään, mutta yllättävän voimakkaasti ja laaja-alaisesti alkanut terminen kevät aiheutti lähes kaikkialla Suomessa vakavaa tulvimista. Pahimmin tulvat koettelivat Pyhäjokea Pohjois-Pohjanmaalla.
Tulvariskialueet

Suomeen on nimetty 22 merkittävää tulvariskialuetta vuosiksi 2018–2024. Nimeämisessä otettiin huomioon tulvan todennäköisyys ja tulvasta aiheutuvat vahingolliset seuraukset. Seurausten merkittävyyttä arvioitiin yleiseltä kannalta. Merkittäville tulvariskialueille on laadittu tai laaditaan tulvavaara- ja tulvariskikartat sekä tulvariskien hallintasuunnitelmat, joissa esitetään tavoitteet sekä toimenpiteet tulvariskien estämiseksi ja vähentämiseksi sekä toimenpiteiden muut vaikutukset. Arvioiden mukaan vesistön tulvimisesta aiheutuu suurimmat riskit Rovaniemellä ja Porissa. Meriveden noususta taas aiheutuu merkittäviä riskejä esimerkiksi Helsingin seudulla.
Tulvia voi aiheutua muuallakin kuin nimetyillä riskialueilla, mutta näillä nimetyillä alueilla tulvariskin on katsottu olevan merkittävin. Erityisesti rankkasateiden aiheuttamien vahingollisten ja äkillisten hulevesitulvien syntyminen riippuu pitkälti siitä mihin rankkasadealue osuu. Näiden rankkasadetulvien ennustaminen on erittäin vaikeaa.
Erityisesti Pohjanmaan jokivesistöt ovat tulvaherkkiä, koska ne virtaavat laakeilla alueilla eikä vesistöissä ole paljon virtaamaa tasaavia järviä. Lumien sulaminen keväällä tapahtuu yleensä koko jokien pituudelta samaan aikaan, koska joet virtaavat idästä länteen ja vettä tulee lyhyessä ajassa paljon.
Ilmastonmuutos muuttaa arvioiden mukaan merkittävästi jokien virtaamien ja järvien vedenkorkeuksien vuodenaikaista vaihtelua. Lämpötilan nousun johdosta talven virtaamat ja vedenkorkeudet kasvavat, kun taas kevään lumen sulamisesta aiheutuvat virtaamat pienenevät etenkin Etelä- ja Keski-Suomessa. Kesän aikana vedenkorkeudet taas saattavat laskea entistä alemmas. Tulvat pienenevät osassa Suomea lumen määrän vähetessä, mutta erityisesti suurten vesistöjen keskusjärvissä ja laskujoissa sadannan lisääntyminen kasvattaa tulvia suurimmalla osalla ilmastoskenaarioita. Tulvariskin arvioidaan kaksin- tai kolminkertaistuvan vuoteen 2100 mennessä, jos mitään lisävarautumistoimenpiteitä ei toteuteta
Kymenlaaksossa sijaitseva kuivattu Elimäenjärvi tulvii monina keväinä voimakkaasti viivyttäen peltotöitä.
Tulvariskien hallinta

Tulvariskien hallinnalla tarkoitetaan sellaisten toimenpiteiden kokonaisuutta, joiden tavoitteena on arvioida ja vähentää tulvien esiintymisen todennäköisyyttä ja/tai tulvien vahingollisia seurauksia.
Tulvariskien hallinta on Suomessa perinteisesti keskittynyt vesistöjen säännöstelyyn sekä muihin tulvasuojelun keinoihin, kuten uomien perkauksiin ja rantojen pengerryksiin. Tulvavahinkoja pystytään kuitenkin vähentämään merkittävästi myös suunnittelemalla maankäyttöä järkevästi ja ohjaamalla rakentamista tulva-alueiden ulkopuolelle. Suomessa on tehty tätä tukevaa järjestelmällistä tulvakartoitustyötä, jonka avulla lisätään viranomaisten ja kansalaisten tietoisuutta tulva-alueista.
Merkittäville tulvariskialueille tehdään tulvakartat, joista selviää minne tulva voi levitä ja millaista vahinkoa se voi aiheuttaa. Tulvakarttoja voidaan käyttää apuna tulvariskien hallinnan suunnittelussa. Niiden avulla voidaan esimerkiksi toiminta tulvatilanteessa, kuten teiden sulkemiset ja evakuoinnit, suunnitella mahdollisimman tehokkaasti. Vesistöille, joissa on merkittävä tulvariskialue, laaditaan lisäksi tulvariskien hallintasuunnitelmat joiden tarkoituksena on estää ja vähentää tulvariskiä alueella. Tulvariskien hallinnan suunnittelusta vesistö- ja meren rannikon alueilla vastaa paikallinen ELY-keskus. Hulevesitulvariskien hallinta on kuntien vastuulla.
Toiminta tulvan uhatessa ja tulvan aikana

Jokaisen henkilön vastuulla on suojella itseään ja omaisuuttaan omilla toimillaan. Pelastusviranomaisen vastuulla on toiminnan suunnittelu ja johtaminen tulvatilanteessa sekä pelastustoiminta. ELY-keskuksen vastuulla on tiedottaminen tulvavaarasta, tulviin varautuminen ennen tulvia sekä vesistön käytön valvonta. Kunnan vastuulla on suojella omia rakenteita ja toimintaa sekä tukea pelastusviranomaisia tulvasuojelussa. Suomen ympäristökeskus vastaa vesistöennusteiden, varoitusten ja tulvakarttojen laatimisesta.
Aiheesta muualla

Vesistöennusteet Ajankohtainen tilanne Suomessa -ymparisto.fi
Tulvakarttoja Suomesta -ymparisto.fi
Merkittävistä tulvariskialueista www.ymparisto.fi/tulvat -sivuilta[vanhentunut linkki]
Järviwiki
Lumen sulamisen aikaista kevättulvaa eteläisessä Suomessa huhtikuussa 2011.
Hyydetulva koettelee porilaisia talvella 1955.
Tulvan saartama talo Ilmajoella Etelä-Pohjanmaalla lokakuussa 2012.
Venneslan vanha kirkko

| Venneslan vanha kirkko Vennesla gamle kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Vennesla, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1830
Materiaali:  kivi, puu
Istumapaikkoja:  240
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Venneslan vanha kirkko (norj. Vennesla gamle kirke) on Venneslan kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ja kivinen pitkäkirkko vuodelta 1830.
Vuonna 2022 valmistunut Venneslan uusi kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venneslan vanha kirkko Wikimedia Commonsissa
Tuomas von Boehm

| Tuomas von Boehm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1916 Joutseno
Kuollut: 9. maaliskuuta 2000 (83 vuotta) Helsinki
Taiteilija
Ala:  taidegrafiikka
Palkinnot
 Pro Finlandia (1967) 
Aarne Tuomas Herbert von Boehm (12. toukokuuta 1916 Joutseno – 9. maaliskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Von Boehm muutti jo vuoden ikäisenä Helsinkiin. Etuliite von on peräisin isänisältä Edvard von Boehmilta, joka oli toiminut kuvernöörinä ja myöhemmin senaattorina, jolloin hänelle myönnettiin aatelisarvo. Von Boehm opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1937–1938.
Von Boehmilla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi muun muassa Ateneumin taidemuseon hallituksessa. Von Boehm muistetaan grafiikan edistäjänä. Helsingissä järjestettiin 1950-luvulla kaksi merkittävää grafiikan ja piirustusten yhteisnäyttelyä. Näissä Viiva ja väri – Konst på papper -nimellä tunnetuissa näyttelyissä oli mukana 14 taiteilijaa. Tuomas von Boehm oli näyttelyidean isä. Näyttelyjen tarkoituksena oli ennen muuta edistää grafiikkaa taidelajina.
Tuomas von Boehm avioitui taidemesenaatti, Enso-Gutzeitin Tainionkosken tehtaitten paikallisjohtajan, insinööri Jalo Sihtolan tyttären Kirstin kanssa vuonna 1943. Hän rakasti Espanjaa ja vietti talvensa Fuengirolassa. Espanjan vaikutus näkyy myös hänen taiteessaan. Tuomas von Boehm oli surrealisti, jonka teokset kuvaavat arkisia aiheita. Hän on tunnettu varsinkin asetelmistaan. Hänet palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1967. Von Boehmin öljyvärimaalaus Punainen neilikka oli kuva-aiheena 1. luokan postimerkissä vuonna 2009.
Tuomas von Boehmin äiti Aino von Boehm ja pojat Juhani von Boehm ja Eero von Boehm ovat tunnettuja kuvataiteilijoita.
Kirjallisuutta

Karjalainen, Tuula: ”Boehm, Tuomas von (1916–2000)”, Suomen kansallisbiografia, osa Hakemisto, s. 26–27.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.  ISBN 951-746-441-X.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Tuomas von Boehm Kansallisgallerian kokoelmissa
Kuvataiteilijamatrikkeli.
Viiva ja väri. (Arkistoitu – Internet Archive)
Oravien aarteita. (Arkistoitu – Internet Archive)
Boehm, Tuomas von hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Venni Kuosma

Venni Kuosma soittamassa Viipurin tuomiokirkon urkuja.
Venni Kuosma (14. kesäkuuta 1895 Sääminki  – 11. syyskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen urkutaiteilija, pianisti ja musiikkipedagogi.
Venni Kuosman vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kuosma ja Anna Kosonen ja puoliso vuodesta 1924 pianisti Sigrid Holst-Christensen. Pianisti, musiikkipedagogi Kauko Kuosma oli heidän poikansa. Venni Kuosma opiskeli Viipurin kirkkomusiikkiopistossa 1910–1912, Helsingin konservatoriossa 1912–1918, Leipzigin konservatoriossa 1920–1922 ja 1929 sekä Pariisissa 1927. Helsingissä hän toimi pianonsoiton opettajana 1915–1918, Viipurissa 1918–1920 ja edelleen Viipurin kirkkomusiikkiopistossa vuodesta 1922. Viipurin tuomiokirkon urkuri hän oli vuodesta 1930 talvisotaan asti ja sitten Helsingin tuomiokirkon ja Vanhan kirkon urkuri kuolemaansa saakka. Kuosma paitsi antoi lukuisia urkukonsertteja, myös esiintyi pianosolistina ja -säestäjänä.
Aiheesta muualla

Soittava perhe, Seura, 19.05.1937, nro 20, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Valkealampi (Hirvensalmi, Komppa)

| Valkealampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°45′54″N, 26°34′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,4 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,932 km  
Pinta-ala:  4,579 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkealampi 
Valkealampi on Etelä-Savossa Hirvensalmella Kompan lähellä sijaitseva lampi. Kompan lähellä on toinenkin Valkealampi Pauninlammen vieressä.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,4 metriä mpy.
Tympáki

| Tympáki Τυμπάκι |
| --- | --- |
 Tympákin kaupunki Agía Triádasta nähtynä.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Tympáki
 Koordinaatit: 35°04′22″N, 24°46′06″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Faistós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  710703
Väkiluku (2011):  10 079
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  5 746
 – Kaupunki:  5 285
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tympáki (kreik. Τυμπάκι; transl. myös Tymbáki, Timpáki, Timbáki; kath.kreik. Τυμπάκιον, Tympákion) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Faistóksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Τυμπακίου, Dimotikí Enótita Tympakíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 10 079 ja varsinaisen Tympákin kaupungin väkiluku 5 285 (vuonna 2011).
Tympákin uusi Pyhän Tituksen (Ágios Títos) kirkko.
Tympákin kaupunki sijaitsee Kreetan etelärannikon keskiosissa lähellä Libyanmereen kuuluvan Messaránlahden rantaa. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Pyhälle Titukselle (Ágios Títos) omistetut kirkot, vanhempi ja uudempi. Tympákin kunnallisyksikkö käsittää lahdenpohjukan alueen sekä alueita sisämaassa. Kunnallisyksikön alueella sijaitsevat muun muassa Faistoksen ja Agía Triádan minolaisten palatsien arkeologiset kohteet, Kommóksen arkeologinen alue, rannastaan tunnettu Mátala sekä Kamáresin luolasta tunnettu Kamáresin kylä. Aivan kaupungin vieressä sijaitsee Tympákin sotilaslentokenttä.
Kaupungin nimi on peräisin tumulusta eli kumpuhautaa tarkoittavasta sanasta týmvos (tímvos). Kerrotaan, että paikan ensimmäisten asukkaiden aiempi asuinpaikka olisi muistuttanut tällaista kukkulaa. Saksalaiset miehittäjät asuttivat kaupungin vuonna 1941 ja tuhosivat kaikki talot, joita eivät itse tarvinneet. Materiaali käytettiin lentokentän rakentamiseen. Sodan jälkeen kaupunki asutettiin ja rakennettiin uudelleen.
Tympáki oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Faistóksen kunnaksi yhdessä Moíresin ja Zaróksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.