stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virsiä
Kappaleet

Taas kukkasilla kukkulat
Mä silmät luon ylös taivaaseen
Herra, elämääni
Ystävä sä lapsien
Soi kunniaksi Luojan
Oi Herra, jos mä matkamies maan
Tule kanssani, Herra Jeesus
Totuuden Henki, johda sinä meitä
Kosketa minua, Henki
Jumala loi
Käy yrttitarhasta polku
Ilta on tullut, Luojani
Arvostelut

Dome.fi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Virsiä discogs.com -sivustolla
Viisi tytärtäni

| Viisi tytärtäni |
| --- | --- |
 Rannat 1950-luvulla. Vasemmalta Anna-Liisa, Mirjami, Onerva, Kosti, Milja, Sointu ja Taru.
Ohjaaja:  Hannu Kahakorpi
Käsikirjoittaja:  Liisamaija Laaksonen
Tuottaja:  Kari Kyrönseppä
Säveltäjä:  Jukka Linkola
Kuvaaja:  Rauli Bessonoff
Leikkaaja:  Ilse Jauhiainen
Pääosat:  Liisamaija Laaksonen Sara Paavolainen Merja Larivaara Katariina Kaitue Tiina Lymi Anna-Leena Sipilä Ossi Ahlapuro
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  31. maaliskuuta 1997
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viisi tytärtäni on Hannu Kahakorven ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1997. Se kertoo pikkukaupungissa elävästä Rannan perheestä. Elokuva tapahtuu yhden vuorokauden aikana syksyllä 1970. Tapahtumia ja ihmiskohtaloita syvennetään takaumin, joissa palataan 1950-luvun loppuun. Viisi tytärtäni edustaa perhedraamaa, ja keskiöön nousevat käsittelemättä jääneet tunteet. Elokuvan käsikirjoittaja ja pääroolin näyttelijä on Liisamaija Laaksonen.
Juoni

Viisi tytärtäni -elokuvan nykyhetkenä on lokakuu 1970. Leskirouva Onerva Ranta elää pikkukaupungissa keltaisessa pystylaudoitetussa puutalossa. Hän työskentelee kioskinmyyjänä.  Hänellä on viisi tytärtä, joista yksi on kuollut kymmenen vuotta aiemmin. Jokaisella on omat kipupisteensä, joiden prosessoinnista muodostuu elokuvan juoni. Onerva meni vihille Kosti Rannan kanssa kesäkuussa 1939, saman vuoden marraskuussa Kosti joutui rintamalle. Takaumissa palataan 1950-luvun loppuun, jolloin koko seitsenhenkinen perhe on vielä elossa.
Kosti Ranta on kuollut helmikuussa 1960 noin 45-vuotiaana. Toisessa maailmansodassa hermonsa menettänyt mies tupakoi ketjussa ja juo viinaa runsaanlaisesti. Kosti on työmies, jolle viiden tyttären kouluttaminen on raskas taloudellinen taakka. Juovuksissa hän sättii Onervaa ja vihjaa tämän viettävän siveetöntä elämää. Onerva ei suhtaudu moiseen vihjailuun suopeasti. Elokuvan nykyhetkessä Onerva muistelee kaihoisasti aviotaipaleensa auvoisia alkuaikoja.
Anna-Liisa on selvästi sisariaan vanhempi, jo lähes neljänkymmenen. Hän ei ole Onervan biologinen tytär. Hän työskentelee kansakoulunopettajana ja on aviossa papin kanssa. Anna-Liisan tragediana on lapsettomuus. Vuoteen 1959 ajoittuvissa takaumissa Anna-Liisa seurustelee tulevan miehensä kanssa. Elokuvan nykyhetkessä Anna-Liisa onnistuu lopulta tulemaan raskaaksi - onhan sitä yritetty läpi 1960-luvun. Vuoropuhelussa kerrotaan, että kaikki aikakauden tarjoamat keinot ovat olleet käytössä.
Taru on syntynyt jouluna 1939. Hän on menestynyt laulajana, mutta ei riittävän hyvin, sillä hän työskentelee myös siivoojana. Tarulla on tytär Anne. Hän ei kuitenkaan seurustele enää Annen isän Repen kanssa. Taru on temperamenttinen, etenkin verrattuna Anna-Liisaan, joka on tasainen ja sovitteleva.
Milja on menettänyt mielenterveytensä ja asuu mielisairaalassa. Hänellä on harhakuuloja ja -luuloja ja raivokohtauksia. Tarinan alussa Milja on käymässä lapsuudenkodissaan. Milja katoaa ja hänen peräänsä hälytetään poliisi. Ilmenee, että hän on käynyt vierailulla naapurin Elsan luona. 1950-luvun lopun takaumissa Milja on psyykkisesti terve. Hän valmistuu ylioppilaaksi yhtä aikaa sisarensa Soinnun kanssa, mutta 1960-luvun kuluessa etenevä sairaus on sotkenut hänen suunnitelmiaan.
Sointu on Miljan edesmennyt kaksossisko. Hän on kuollut loppuvuodesta 1960. Soinnun kuolinsyynä on aivokasvain, joka sijaitsi paikassa, josta sitä ei voitu poistaa kokonaisuudessaan. Hän lukee ylioppilaaksi sairaudestaan huolimatta. Sointu viihtyy Kostin rakentamassa punaisessa pihamajassa, joka tarinan nykyhetkessä on jo pahoin rappeutunut.
Mirjami on Kostin ja Onervan iltatähti. Hän asuu vielä lapsuudenkodissaan ja käy koulua. Mirjamilla on luonnollisesti vähiten muistoja edesmenneistä perheenjäsenistään, ja hän koettaa vahvistaa hataria muistikuviaan kyselemällä menneistä sisariltaan ja äidiltään. Mirjami unelmoi hyvästä aviomiehestä ja kahdesta lapsesta.
Julkaisut

Viisi tytärtäni sai ensi-iltansa maaliskuussa 1997. Yleisradio julkaisi sen maksuttomassa Areena-palvelussaan toukokuussa 2018, jossa se oli katsottavissa vuoden ajan. Elokuva keräsi noin 56 000 katselukertaa. Teos on julkaistu myös DVD:nä.
Muuta

Erja Manto tekee yhden kohtauksen roolin mielisairaalan lääkärinä. Risto Aaltonen näyttelee kioskin asiakasta elokuvan alussa ja lopussa. Eero Aho, Kari-Pekka Toivonen ja Juha Veijonen näyttelevät Tarun seurassa Volkswagenin pikkubussissa matkaavia muusikoita. Elokuvan puvustajana toimi Marja-Leena Savolainen.  Mielenterveytensä menettänyttä Miljaa tulkitseva Katariina Kaitue on Liisamaija Laaksosen tytär.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Liisamaija Laaksonen  | … |  Onerva   |
|  Ossi Ahlapuro  | … |  Kosti   |
|  Sara Paavolainen  | … |  Anna-Liisa   |
|  Merja Larivaara  | … |  Taru   |
|  Katariina Kaitue  | … |  Milja   |
|  Tiina Lymi  | … |  Sointu   |
|  Anna-Leena Sipilä  | … |  Mirjami   |
|  Tea Ista  | … |  Elsa   |
|  Martti Suosalo  | … |  Terho   |
Aiheesta muualla

Viisi tytärtäni Yle Areenassa
Helsingin Sanomat: "Ett' on olemassa enkeleitä" Liisamaija Laaksosen tv-näytelmässä arjen ankeuden takaa löytyy toivoa (Kajava, Jukka 28.3.1997) (maksullinen artikkeli)
VisualBoyAdvance

VisualBoyAdvance on tietokoneella toimiva Game Boy Advance -emulaattori. VisualBoyAdvance on GNU General Public License -lisenssin alainen ohjelma. Viimeisin ohjelman versio on 1.8.0 beta 3. VisualBoyAdvance on monipuolinen, koska sillä voi GBA-ROM (GBA-kasetin kuvatiedosto):ien lisäksi pelata pelejä myös aikaisemmista Game Boysta, sekä pelata lähes jokaista Game Boylle julkaistua peliä. VisualBoyAdvance ei tarvitse GBA Bios tiedostoa pelien pelaamiseen. VisualBoyAdvance:een on myös saatavilla erilaisia tyylejä, jotka muuttavat emulaattorin ulkoasun enemmän käyttäjäystävällisemmäksi. Se on saatavilla myös Wii-konsolille Homebrew Channelin kautta.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden yhtye

Vuoden yhtye on Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuodesta 1986 jaettu palkinto suomalaiselle kansan- tai maailmanmusiikkia esittävälle kokoonpanolle. Palkinnon saajan nimeää Kaustisen kansanmusiikkijuhlien hallitus.
Palkittuja yhtyeitä

1986: JPP
1987: Värttinä
1988: Alaspään veljekset
1989: Niekku
1990: Halsbrytarna
1991: Jylhän pelimannit
1992: Koinurit
1993: Näppäripelimannit
1994: Pinnin pojat
1995: Folkkarit
1996: Spontaani vire
1997: Loituma
1998: Heikki Lahden yhtye
1999: Kaustisen purppuripelimannit
2000: Bill Hota & the Pulvers
2001: Leikarit
2002: Kiharakolmio
2003: Frigg
2004: Snekka
2005: Sväng
2006: Hyperborea
2007: Vanhanpiian pojat
2008: Haka
2009: Polka Chicks
2010: Duo Elina Järvelä & Juha Virtanen
2011: Luomala & Salminen
2012: Siba Folk Big Band
2013: Orkestar Bordurka
2014: Juha Kujanpää Ensemble
2015: Orivesi All Stars
2016: Piirpauke
2017: Gájanas
2018: Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu!
2019: ENKEL
2020: Kangasalan pikkupelimannit
2021: Maria Kalaniemi & Eero Grundström
Vuyisile Mini

Vuyisile Mini (1920 Port Elizabeth − 6. marraskuuta 1964 Pretorian keskusvankila) oli eteläafrikkalainen apartheidin vastustaja, ammattiyhdistysaktivisti, laulaja, lauluntekijä ja Umkhonto we Sizwen jäsen, joka oli yksi ensimmäisistä teloitetuista ANC:n jäsenistä.
Minin isä oli Port Elizabethin sataman satamatyöläinen, joka oli ammattiyhdistysaktivisti. Minin suoritettua peruskoulun hän siirtyi työelämään ja toimi pian täysipäiväisesti ammattiyhdistysliikkeessä organisoijana ja johtajana. Hän sai SACTU:lta tehtäväksi metallisteollisuuden työläisten ammattiliiton organisoimisen ja toimi pian Metallityökäisten liiton sihteerinä. Hän perusti myös Stephen Tobian kanssa Afrikkalaisten rakennustyöläisten ja Port Elizabethin satamatyöläisten liiton.
Vuonna 1951 Mini liittyi ANC:n jäseneksi ja vangittiin vuonna 1952 yhdessä Govan Mbekin kanssa osallisuudesta ANC:n vastarintakampanjaan, kun hän tarkoituksellisesti nousi vain valkoisille tarkoitettuun junaan. Vapauduttuaan vankilasta Mini nousi nopeasti ANC:n hierarkiassa ja valittiin pian Kapmaan ANC:n osaston sihteeriksi. Vuonna 1956 Mini oli yhtenä syytettynä  suuressa maanpetosoikeudenkäynnissä, mutta vapautettiin todisteiden puutteen vuoksi. Vuonna 1960 hänet valittiin SACTU:n Itä-Kapin osaston sihteeriksi.
Mini oli ensimmäisten Umkhonto we Sizween liittyneiden aktivistien joukossa vuonna 1961 ja hänestä tuli Itä-Kapin komentoryhmän jäsen. 10. maaliskuuta 1963 hänet pidätettiin, asetettiin syytteeseen 17:stä šabotaasista ja muista poliittisista rikoksista ja tuomittiin maaliskuussa 1963 kuolemaan huolimatta kansainvälisistä protesteista ja muun muassa YK:n pääsihteeri U Thantin vetoomuksesta. Hänet teloitettiin hirttämällä 6. marraskuuta 1964.
Vuyisile Mini oli myös lahjakas näyttelijä, runoilija ja laulaja, joka muistetaan useista säveltämistään vapautuslauluista, joista tunnetuin on Pasopa nansi 'ndondemnyama we Verwoerd (suom. Varo, Verwoerd, mustat tulevat), jota hän lauloi myös vankilassa ennen teloitustaan.
Vuoristo- ja nummiponi

Vuoristo- ja nummiponi (engl. mountain and moorland pony, M&M pony) on ryhmä Brittein saarilta kotoisin olevia poni- ja pienhevosrotuja, joilla on yhteisiä piirteitä. Monet niistä polveutuvat nummilla kasvatetuista puolivilleistä poneista, ja osaa roduista kasvatetaan myös nykyisin niin ratsastus-, ajo-, työ- ja näyttelykäytön ohella.
Perinteisesti vuoristo- ja nummiponeihin on luettu yhdeksän rotua (welshponin neljä tyyppiä yhtenä rotuna), mutta viime vuosikymmeninä ryhmään on laskettu ainakin kaksi uutta rotua, eriskaynponi ja Kerry Bog Pony. Ponikoon ylittäviä brittiläisiä rotuja, kuten Britannian useita kylmäverirotuja ei lasketa vuoristo- ja nummirotuihin.  Brittiläisissä hevosnäyttelyissä vuoristo- ja nummiroduille järjestetään yleensä yhteisiä luokkia, joskin welshponeille omansa.
Vitim

| Витим   Vitim |
| --- | --- |
 Vitimin valuma-alue
Laskupaikka:  Lena Vitimin kohdalla
Maat:  Venäjä
Pituus:  1 978 km
Virtaama:  1520 m³/s
Valuma-alue:  225 000 km²
Vitim (ven. Вити́м) on  1 978 kilometriä pitkä Lenan oikeanpuolinen sivujoki Itä-Siperiassa Venäjällä. Se saa alkunsa Baikaljärven itäpuolelta Burjatiassa, josta se virtaa kohti koillista Taka-Baikaliaan ja edelleen pohjoiseen Irkutskin alueelle, jossa se laskee Lenaan Sahan tasavallan rajalla. Jokien yhtymäkohdassa vastarannalla on Vitimin taajama. Vitim soveltuu laivaliikenteelle alajuoksultaan Lenasta Bodaibon kaupunkiin asti.
Viva

Viva tai VIVA voi tarkoittaa seuraavia:
VIVA, saksalainen musiikki-TV-kanava
VIVA World Cup, kansainväliseen jalkapalloliittoon kuulumattomien maajoukkueiden jalkapalloturnaus
VIVA!, Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen albumi vuodelta 2022
Viva, Otavamedian julkaisema aikakauslehti
Viva, naisen etunimi
Viva, Vauxhallin automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viva”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vuoristojäätikkö

Alppien Aletschgletscher on tyypillinen vuoristojäätikkö.
Vuoristojäätikkö (laaksojäätikkö) on yleensä virtamainen jäätikkö, joka valuu vuorten rinteiltä alas. Tämäntyyppisiä ovat esimerkiksi Norjan Jostedalsbreen ja Svartisen sekä Alppien Aletschgletscher ja Kashmirin alueen Siachenin jäätikkö. Vuoristojäätikön virtausta pitää yllä eniten alustaan sulanut vesi ja jään muovautuvuus suurissa paineissa, jotka syntyvät paksun jääkerroksen paineesta. Vuoristojäätiköitä on erityyppisiä, mutta niiden perusperiaate on aina sama. Monien vuoristojäätiköiden virtaus on nopeaa, koska jyrkkä rinne ja painovoima vaikuttavat tehokkaasti jäähän. Myös vuoren edustalla olevat vuorenjuurijäätiköt ovat yksi vuoristojäätiköiden alalaji. Sen sijaan laajemmat lakijäätiköt eivät ole varsinaisia vuoristojäätiköitä.
Videopelivuosi 1999

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1999 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Tapahtumat

Figma perustetaan.
Tapahtumat > Uusia yhtiöitä

Artoon perustetaan.
Monolith Soft perustetaan.
Mr. Goodliving perustetaan.
Paradox Interactive
Laitteistojulkaisuja > Pelikonsolit

Bandai julkaisee WonderSwan-käsikonsolin.
SNK julkaisee Neo Geo Pocket Color -käsikonsolin.
Huomattavat julkaisut

Age of Empires II: The Age of Kings
Chrono Cross
Crash Team Racing
Everquest
Half-Life: Opposing Force
Harvest Moon 64
Homeworld
Imperium Galactica II
Planescape: Torment
Rayman 2: The Great Escape
RollerCoaster Tycoon
Shenmue
Sid Meier’s Alpha Centauri
Simutrans
System Shock 2
Palkinnot > Interactive Achievement Awards

The Legend of Zelda: Ocarina of Time - Vuoden peli
Videopelivuosi 1994

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1994 videopelijulkaisuja ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
Tapahtumat

Entertainment Software Rating Board (ESRB) perustetaan.
International Game Developers Association (IGDA) perustetaan.
Tapahtumat > Uusia yhtiöitä

CD Projekt
Monolith Productions
Neversoft
Nexon
Tapahtumat > Lakkautettuja yhtiöitä

Commodore
Laitteistojulkaisuja > Pelikonsolit

NEC julkaisee PC-FX pelikonsolin.
Sega julkaisee Sega Saturn pelikonsolin.
Sony julkaisee PlayStation pelikonsolin.
Neo Geo CD
Huomattavat julkaisut

Elfmania
Daytona USA
Donkey Kong Country
Super Stardust
Super Metroid
Tekken (kolikkopelinä)
Theme Park
Transport Tycoon
UFO: Enemy Unknown
Viv Richards

Viv Richards.
Isaac Vivian Alexander "Viv" Richards (s. 7. maaliskuuta 1952) on uransa lopettanut kriketinpelaaja, joka edusti maaottelutasolla Länsi-Intian saariston joukkuetta. Hänen ammattilaisuransa jatkui 1970-luvun alusta 1990-luvulle; ensimmäisen test matchinsa hän pelasi 1974 ja viimeisensä 1991.
Richards syntyi Antiguan saarella Karibialla.
Richards on useissa äänestyksissä valittu yhdeksi 1900-luvun kriketin suurimmista nimistä. Hän oli Wisdenin vuoden kriketinpelaaja 1977. Hän pelasi uransa aikana myös jalkapalloa.
Viva, Viva a FRELIMO

Viva, Viva a FRELIMO (port., suomeksi Eläköön, eläköön Frelimo) oli Mosambikin kansallislaulu maan itsenäistymisestä kesäkuussa 1975 aina 30. huhtikuuta 2002 saakka. Laulun sanat on kirjoittanut Justino Sigaulane Chemane 1970-luvulla ylistämään Frelimoa, sosialistista puoluetta, joka hallitsi maata sen itsenäistymisestä aina vuoteen 1992. Laulu käyttää perinteistä marxistista sanastoa, ja se tuo esiin Frelimon voimakkaan anti-imperialistisen ja antikolonialistisen hengen. Tuolloin maa muutettiin yksipuoluejärjestelmästä monipuoluejärjestelmäksi. Koska yhtä puoluetta ylistävää kansallislaulua pidettiin demokratiaan sopimattomana, kansallislaulusta esitettiin vain instrumentaaliversio.
Huhtikuussa 1997 Mosambikin hallitus määräsi kilpailun uuden kansallislaulun laatimiseksi. Kilpailun voitti sävelmä nimeltä Pátria Amada, josta tuli maan uusi kansallislaulu 30. huhtikuuta 2002.
Sanat portugaliksi
Kuoro:
Kuoro
Vapaa käännös suomeksi
Kuoro:
Kuoro
Viron ilmavoimat

| Viron ilmavoimat Eesti õhuvägi |
| --- | --- |
 Viron ilmavoimien tunnus
  Konetunnus 
Toiminnassa:  1919–1940 1991–
Valtio:   Viro
Puolustushaarat:  Ilmavoimat
Rooli:  Ilmasodankäynti
Osa joukkoa:  Viron puolustusvoimat
Koko:  1 570 henkilöä
Tukikohta:  Ämarin lentotukikohta
Motto:  Pro patria ad astra! ('Isänmaan puolesta tähtiin asti!')
Marssi:  Lennuväepoiste laul
Sodat ja taistelut:  Viron vapaussota
Ansiomerkit:  Viron ilmavoimien ansioristi
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Prikaatinkenraali Toomas Susi
Viron ilmavoimat (vir. Eesti õhuvägi) on Viron puolustusvoimien puolustushaara, jonka tehtävänä on valvoa maan ilmatilaa. Ilmavoimien historia juontaa juurensa vuoteen 1918. Se perustettiin uudelleen vuonna 1991.
Vuonna 2016 Viron ilmavoimien vahvuus oli 1 570 henkilöä. Sillä on käytössään aseistamattomia lentokoneita ja useita tutkajärjestelmiä. Sen päätehtävät ovat Viron ilmatilan valvonta ja maavoimien tukeminen. Lisäksi ilmavoimat isännöi Naton yksiköitä ainoassa operatiivisessa lentotukikohdassaan Ämärissä.
Historiaa > Hallinnollinen kehitys vapaussodan jälkeen

Viron ja neuvosto-Venäjän 2. helmikuuta 1920 solmimasta Tarton rauhansopimuksesta alkaen Viro kotiutti armeijaansa. Elokuun 1. päivänä 1920 ilmavoimat organisoitiin uudelleen lentorykmentiksi, jolla oli maalentolaivue, vesilentoalaivue, lentokoulu ja korjaamot. Lisää maalentotukikohtia ja vesilentoasemia rakennettiin.
Jotkut lentorykmentin lentäjistä osallistuivat kommunistien vallankaappausyritykseen Virossa 1. joulukuuta 1924, mutta yritys kukistettiin muutamissa tunneissa. Vuodesta 1925 alkaen alettiin ensimmäisen maailmansodan aikaisia lentokoneita ajanmukaistaa ja 1928 lentorykmentistä kasvoi Viron ilmavoimat, kun samaan kokonaisuuteen liitettiin ilmatorjuntatykistö. 1930-luvulla sillä oli 130 lentokonetta, jotka olivat Espanjan sisällissodan vauhdittaman kehityksen vuoksi jo vuonna 1940 vanhentuneita tyyppejä. 1930-luvun lopulla Viron tarkoituksena oli hankkia Spitfireja ja Westland Lysandereita, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen toiseen maailmansotaan Puolalle antamansa turvallisuustakuun vuoksi esti kaupat, koska koneet menivät vientikieltoon. Kesällä 1940 Viron ilmavoimat liitettiin Neuvostoliiton ilmavoimiin 22. armeijakunnan laivueeksi. Kun kesäkuussa 1941 puna-armeija alkoi Saksan pohjoisen armeijaryhmän hyökkäyksen vuoksi vetäytyä Viron sosialistisesta neuvostotasavallasta, osa Viron ilmavoimiin kuuluneista ei seurannut mukana, vaan ryhtyi taistelemaan saksalaisten tukena perääntyviä neuvostojoukkoja vastaan.
12. helmikuuta 1942 ryhmä virolaisia vapaaehtoisia muodosti Sonderstaffel Buschmannin, joka suoritti 40–50 lentokoneen voimin merivalvontaa. Joukon henkilömäärä kasvoi 200:aan.
Vasta 1. huhtikuuta 1943 yksikkö organisoitiin uudelleen 127. tiedustelulentoryhmäksi (Aufklärungsgruppe 127:ksi) ja pysyväksi osaksi Luftwaffen 1. ilma-armeijaa. Tämä vaihe päättyi, kun neuvostojoukot valtasivat Viron syyskyyssa 1944 saksalaisten sekä virolaisten ja alankomaalaisten Waffen-SS:n vapaaehtoisten vetäytyessä.
Nykytila

Natoon kuuluvan Viron ilmavoimilla on yksi Aero L-39 Albatros -koulukone, neljä Robinson R44 -helikopteria ja kaksi Antonov An-2T -kuljetuskonetta. Lisäksi sen käyttöön on tulossa kaksi PZL M28 Skytruck -konetta, jotka korvaavat An-2:t.
Viro hankki yhteishankintana Suomen kanssa yhteensä kaksi Thales GroundMaster 403 -keskivalvontatutkaa vuonna 2009.
Viron ilmavoimien vastuulle kuuluu lisäksi Baltian ilmavalvonta, jossa ilmapuolustuksen toteuttavat ovat Naton Baltic Air Policing -ohjelmaan kuuluvat neljä valvontalentoja suorittavaa torjuntahävittäjää (pääosin F-16-hävittäjiä). Koneet ja valvontalentoja suorittavat maat vaihtuvat kerran neljässä kuukaudessa. Toisin sanoen Virolla ei ole lainkaan taistelulentokoneita, vaan sen ilmapuolustus lepää ilmatorjuntaohjusten ja -tykkien sekä Nato-liittolaisten varassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viron ilmavoimat Wikimedia Commonsissa
Viron ilmavoimien kotisivut (viroksi)
Viron ilmavoimien Antonov An-2
24. syyskuuta

24. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 267. päivä (268. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 98 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Alvar, Auno
suomenruotsalainen kalenteri: Alvar
ortodoksinen kalenteri: Tekla, Silvo
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Jeansa
vanhemmissa kalentereissa: Gerhard, Jurva, Robert, Rubertus
Tapahtumia

1664 – Englantilaiset valloittivat New Amsterdamin siirtokunnan (nykyisen New Yorkin) hollantilaisilta.
1841 – Brunein sulttaani luovutti Sarawakin Britannialle.
1846 – Meksikon–Yhdysvaltain sota: kenraali Zachary Taylor valtasi Monterreyn Meksikossa.
1869 – Epäonnistuneesta pörssikeinottelusta seurasi Mustana perjantaina tunnettu pörssiromahdus.
1875 – Aleksis Kiven Nummisuutarit-näytelmän kantaesitys Oulussa.
1890 – Mormonit tuomitsivat virallisesti moniavioisuuden.
1930 – Ilmalaiva Graf Zeppelin vieraili Helsingissä.
1948 – Honda perustettiin.
1960 – Ensimmäinen ydinkäyttöinen lentotukialus USS Enterprise laskettiin vesille.
1973 – Guinea-Bissau julistautui itsenäiseksi.
1991 – Tuhannet mielenosoittajat vaativat Zairen pääkaupungissa Kinshasassa maan presidentin Mobutu Sese Sekon eroa. Yli sata ihmistä kuoli hallituksen joukkojen hajottaessa mielenosoituksen väkivalloin.
2005 – Hurrikaani Rita iski maihin Yhdysvalloissa Teksasin ja Louisianan välisellä alueella.
2014 – Intialainen Mars Orbiter Mission -luotain asettui ensimmäisenä aasialaisena aluksena Marsin kiertoradalle.
2015 – Hadž-pyhiinvaelluksen ryntäyksessä sai surmansa yli 700 ihmistä Saudi-Arabiassa.
Kuolleita

366 – Liberius, paavi (s. 310)
768 – Pipin Pieni, frankkien kuningas (s. 714)
1054 – Hermannus Contractus, saksalainen tiedemies, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko (s. 1013)
1143 – Innocentius II, paavi
1180 – Manuel I Komnenos, Bysantin keisari (s. 1118)
1541 – Paracelsus, sveitsiläinen alkemisti, astrologi ja okkultisti (s. 1493)
1572 – Túpac Amaru, Perun inkojen viimeinen johtaja (s. 1545)
1834 – Pedro I, Brasilian ensimmäinen keisari (s. 1798)
1904 – Niels Ryberg Finsen, vuoden 1903 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut tanskalainen lääkäri (s. 1860)
1920 – Peter Carl Fabergé, venäläinen kulta-, hopea- ja jalokiviseppä (s. 1846)
1927 – Hjalmar Procopé, suomenruotsalainen runoilija (s. 1868)
1945 – Hans Geiger, saksalainen fyysikko (s. 1882)
1953 – Hugo Melart, suomalainen pormestari, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos (s. 1879)
1963 – Juho Hemming Airamo (”Hemmo Airamo”), suomalainen koomikko, näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1893)
1981 – Ture Junttu, suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja (s. 1911)
1982 – Sarah Churchill, brittiläinen näyttelijä ja tanssija (s. 1914)
1991 – Theodor Seuss Geisel (”Dr. Seuss”), yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja (s. 1904)
1993 – Ian Stuart Donaldson, englantilainen muusikko ("Skrewdriver") (s. 1957)
1995 – Aimo Tauno Nikolainen (”Aimo T. Nikolainen”), Helsingin hiippakunnan piispa (1972–1982) (s. 1912)
1999 – Tarmo Manni, suomalainen näyttelijä (s. 1921)
2004 – Françoise Sagan, ranskalainen kirjailija (s. 1935)
2010 – Gennadi Janajev, venäläinen poliitikko (s. 1937)
2012 – Helena Salonius, suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (s. 1930)
2016 – Bill Nunn, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1953)
2016 – Matti Pulli, suomalainen mäkihyppyvalmentaja (s. 1933)
2017 – Gisèle Casadesus, ranskalainen näyttelijä (s. 1914)
2020 – Dan Asplund, suomalainen diplomi-insinööri ja tekniikan tutkimusprofessori (s. 1948)
2022 – Pharoah Sanders, yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti (s. 1940)
2023 – Viktor Belenko, Yhdysvaltoihin loikannut neuvostoliittolainen sotilaslentäjä (s. 1947)
2024 – Amadou-Mahtar M’Bow, senegalilainen poliitikko ja diplomaatti, Unescon pääsihteeri 1974–1987 (s. 1921)
Juhlapäiviä

Etelä-Afrikka: Kulttuuriperinnön päivä ("Heritage day").
Muinainen Latvia: Mikelin kolmas päivä ja vuoden ainoa päivä, jolloin miehet kosivat vaimoehdokkaitaan.
Barcelona, Espanja: La Mercè -juhla Barcelonan suojeluspyhimyksen kunniaksi. Paljon taide- ja musiikkitapahtumia.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 24. syyskuuta: |  |
:   Danny 1513 – Ruotsin kuningatar Katariina Saksi-Lauenburgilainen syntyi.  1875 – Aleksis Kiven Nummisuutarit kantaesitettiin Oulussa.  1912 – Laulaja Vera Telenius syntyi.  1936 – Yhdysvaltalainen nukketaiteilija ja elokuvantekijä Jim Henson syntyi.  1942 – Laulaja Danny syntyi.  2014 – Intialainen Mars Orbiter Mission -luotain asettui ensimmäisenä aasialaisena aluksena Marsin kiertoradalle.  
Katso myös: kalenteri ~ 23. syyskuuta, 25. syyskuuta