stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2008
Ottelut > Lohko A

| Joukkue | Ottelut | V | T | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saksa | 3 | 3 | 0 | 0 | 7 | 3 | 9 |
|  Unkari | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 2 | 6 |
|  Espanja | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 3 | 3 |
|  Bulgaria | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 8 | 0 |
Ottelut > Lohko B

| Joukkue | Ottelut | V | T | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Italia | 3 | 1 | 2 | 0 | 5 | 4 | 5 |
|  Tšekki | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 4 | 4 |
|  Englanti | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 4 |
|  Kreikka | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 4 | 2 |
Ottelut > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. heinäkuuta | Italia  | 1 - 0 | Unkari  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Forestieri 65' | (0-0) |   | Štruncovy sady, Plzeň     Tuomari: Svein Oddvar Moen (Norja) |
|   | Forestieri 65' | Raportti |   | Štruncovy sady, Plzeň     Tuomari: Svein Oddvar Moen (Norja) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23. heinäkuuta | Saksa  | 2 - 1 ja. | Tšekki  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Risse 17'   Sukuta-Pasu 119' | (1-1) | Necid 24' | Mestský, Mlada Boleslav     Tuomari: Olivier Thual (Ranska) |
|   | Risse 17'   Sukuta-Pasu 119' |   | Necid 24' | Mestský, Mlada Boleslav     Tuomari: Olivier Thual (Ranska) |
Ottelut > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. heinäkuuta | Saksa  | 3 - 1 | Italia  |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Bender 24'   Sukuta-Pasu 61'   Gebhart 80' | (1-0) | Garibaldi 78' | Strelnice, Jablonec nad Nisou     |
|   | Bender 24'   Sukuta-Pasu 61'   Gebhart 80' | Raportti | Garibaldi 78' | Strelnice, Jablonec nad Nisou     |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Jekaterina Geladze

Stalinin äidin muotokuva.
Jekaterina Giorgis asuli Džugašvili (o.s Geladze)(georgiaksi:ეკატერინე გიორგის ასული ჯუღაშვილი)(5. helmikuuta 1860 – 4. kesäkuuta 1937) oli suutari Besarion Džugašvilin aviovaimo ja diktaattori Josif Stalinin äiti.
Geladze syntyi Gorissa ortodoksisille vanhemmille. Vaikka perhe oli köyhä ja isä Glakh kuoli nuorena, Ekaterinasta tuli luku- ja kirjoitustaitoinen nainen. Hän meni naimisiin V. Džugašvilin kanssa vuonna 1874.
Ekaterina Geladzen ja Vissarion Džugašvilin kaksi ensimmäistä lasta, Mihail ja Georgi kuolivat pian synnyttyään. Kolmas ja viimeinen poika, Josif Stalin, syntyi 6. joulukuuta 1878. ”Sosoksi” kutsuttu Josif kasvoi perheväkivallan keskellä. Isällä oli alkoholiongelma, ja hän löi sekä vaimoaan että poikaansa. Isä kuitenkin jätti perheen, ennen kuin Josif oli ehtinyt täyttää kymmentäkään vuotta.
Isän lähdettyä Geladze joutui elättämään poikansa itse. Äiti toivoi pojastaan pappia.
Kun Stalin sai Neuvostoliitossa johtavan aseman, hän antoi äidilleen asuinpaikan kaukasuslaisesta palatsista, jota oli aiemmin käyttänyt tsaarin varakuningas. Geladze kirjoitti huoneestaan useita kirjeitä georgiaksi - hän ei koskaan oppinut venäjää kunnolla. Äidin tiedetään tavanneen poikansa ainakin vuonna 1935, jolloin hän oli tiettävästi jo huonossa kunnossa. Geladze kuoli vuonna 1937.
Johan Fredrik Heldt
Aiheesta muualla

Menneiltä päiviltä : Johan Fredrik Heldt, Viikko-Sanomat, 18.04.1925, nro 16, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jouni Oja-Lipasti

Jouni Oja-Lipasti (s. 1. kesäkuuta 1985 Ilmajoki) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja entinen pesäpalloilija, joka toimii Puijon Pesiksen miesten edustusjoukkueen pelinjohtajana. Oja-Lipasti on aiemmin toiminut pelinjohtajana myös Joensuun Mailan ja Hyvinkään Tahkon naisten Superpesisjoukkueissa.
Omalla pelaajaurallaan Oja-Lipasti pelasi yhteensä 198 Superpesiksen runkosarjaottelua Alajärven Ankkureissa ja Koskenkorvan Urheilijoissa. Hän löi 2+30 juoksua, toi 32 juoksua ja keräsi 332 kärkilyöntiä. Kaudella 2005 Oja-Lipasti voitti Poikien Superpesiksen kärkilyöntitilaston.
Jonathan Huberdeau

| Jonathan Huberdeau |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Saint-Jérôme, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä, keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Calgary Flames
Sarja:  NHL
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Saint John Sea Dogs (LHJMQ)   Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  3. varaus, 2011 Florida Panthers
KHL-varaus:  5. varaus, 2011 Vitjaz Tšehov
Huberdeau nuorten maailmanmestaruuskisoissa 2012.
Jonathan Huberdeau (s. 4. kesäkuuta 1993 Saint-Jérôme, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä Hän edustaa NHL-seura Calgary Flamesia. Florida Panthers varasi Huberdeaun kolmantena pelaajana kesällä 2011.
Saavutuksia

Huberdeau voitti tulokaskaudellaan 2012–2013 Calder-palkinnon, joka myönnetään NHL:ssä kauden parhaalle tulokkaalle. Kaudella 2019–2020 hänestä tuli kaikkien aikojen eniten tehopisteitä saavuttanut Florida Panthersin pelaaja, kun hän rikkoi Olli Jokisen 419 tehopisteen ennätyksen. Samalla kaudella Huberdeau valittiin ensimmäistä kertaa urallaan NHL:n tähdistöotteluun.
Heinäkuussa 2022 Panthers kauppasi Huberdeaun, MacKenzie Weegarin, Cole Schwindtin ja ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Calgary Flamesiin vaihdossa Matthew Tkachukiin ja ehdollisen neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Elokuussa 2022 Huberdeau teki Flamesin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 84 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Jonathan Barnes

Jonathan Barnes (s. 1942) on brittiläinen filosofi, kääntäjä ja antiikin filosofian historioitsija. Hän opetti 25 vuotta Oxfordin yliopistossa ennen siirtymistään Geneven yliopistoon. Nykyisin hän opettaa Pariisin yliopistossa Sorbonnessa.
Barnes on kirjailija Julian Barnesin veli.
Teoksia

The Ontological Argument (1972)
Posterior Analytics (Aristoteleen Toisen analytiikan käännös ja selitykset) (1975)
The Presocratic Philosophers, 2 osaa (1979; ensimmäisen osan uusittu painos 1982)
Aristotle (1982)
The Toils of Scepticism (1990)
Truth etc. (2007)
Islamilainen lääketiede keskiajalla

Mansur ibn Ilyas: Ihmisen verenkierto- ja hermojärjestelmä, (kopio n. 1488). Mansurin kirja oli ensimmäinen islamilainen lääketieteellinen teos, jossa oli kuvia. Niiden esikuvat on löydetty latinankielisestä 1100-luvun teoksesta.
Islamilainen lääketiede keskiajalla tarkoittaa lääketieteen tutkimusta ja harjoittamista islamilaisen sivilisaation maissa 800-luvulta 1400-luvulle. Lääkärit eivät aina olleet arabeja,  kirjoittaneet arabiaksi tai olleet muslimeja, joten yhteistä "islamilaiselle lääketieteelle" oli  oikeastaan lähinnä se, että sitä harjoitettiin islamilaisissa maissa.
Kun arabikalifaatti syntyi 600-luvun puoliväliin mennessä, sen alaisuuteen jäi Itä-Rooman perintönä useita lääketieteen keskuksia, kuten Aleksandria, Antiokia, Edessa ja Amida.  Persiassa Gundeshapur oli hellenisoitunut kaupunki, jossa oli vahva lääketieteen perinne. Sieltä tulivat muun muassa kalifeja vuosikymmeniä hoitaneet nestoriolaiset hovilääkärit, kuten Bukhtishun suku.  Kristilliset nestoriolaiset lääkärit, kuten Hunain Ibn Ishaq (k. 873 tai 877) vaikuttivat siihen, että islamilainen lääketiede sai kreikkalaisen suunnan intialaisen tai persialaisen asemesta. Hunain kirjoitti kääntäneensä kreikasta 95 Galenoksen tekstiä syyriaksi ja 34 tekstiä arabiaksi.
Koululääketieteen rinnalla toimivat keskiajalla myös kansanparantajat. Varsinaiset lääkärit palvelivatkin lähinnä yläluokkaa. Koululääketieteen hyöty potilaille oli yleensä kyseenalainen. Esimerkiksi kreikkalainen humoraalioppi suoneniskentöineen tuotti sairaille lähinnä haittaa. Vasta 1850 jälkeen päästiin Euroopassa tasolle, missä koululääketieteestä alkoi olla merkittävää hyötyä sairauksien hoidossa.
Islamilainen kirjallisuus

Hellenistinen lääketieteellinen kirjallisuus käännettiin arabiaksi 800-luvun aikana, minkä jälkeen alkoi ilmestyä tätä kirjallisuutta systematisoivaa ja yleistajuistavaa arabialaista kirjallisuutta.
Hunain ibn Ishaq (809–873) oli nestoriolainen kristitty tiedemies ja lääkäri, joka tunnetaan antiikin kreikkalaisten filosofisten, luonnontieteellisten ja lääketieteellisten teosten kääntäjänä arabian kielelle. Hunain kirjoitti kääntäneensä kreikasta 95 Galenoksen tekstiä syyriaksi ja 34 tekstiä arabiaksi.
Nestoriolaiskristitty Yuhanna (Johannes) ibn Masawayh (k. 857) laati useita arabiankielisiä kirjoituksia muun muassa kuumeesta, leprasta, masennuksesta ja silmäsairauksista.
Abū Bakr Muhammad ibn Zakarīya al-Rāzi eli Rhazes (k. 925) oli persialainen lääkäri, joka osasi myös kreikkaa. Hän kirjoitti kaksi lääketieteellistä käsikirjaa, jotka käännettiin Euroopassa latinaksi nimillä Liber ad Almansorem ja Continens.
Muita merkittäviä käsikirjoja tekivät al-Majusi (k. 983), al-Zahrawi (1000-luvulla), Ibn al-Nafis (k. 1288) ja Averroes (k. 1198).
Erityisen merkittävä teos oli  Avicennan (k. 1037) 14-osainen  Lääketieteen kaanon, jota kommentoitiin laajasti. Se oli lääketieteen keskeisimpiä teoksia Länsi-Euroopassa 1600 -luvulle asti. Teos luokitteli ja kuvasi tauteja ja hahmotteli niiden oletettuja syitä. Se käsitteli myös hygieniaa, lääkkeitä sekä eri ruumiinosien toimintaa.
Eräitä lääketieteen aloja > Oftalmologia

Islamilaisessa maailmassa oftalmologia sai osakseen paljon huomiota. 800-luvulla silmätaudeista kirjoittivat Ibn Masawayh ja Hunain ibn Ishaq. 1100-ja 1200-luvuilla ilmestyi useita kirjoja silmäsairauksista. Muun muassa al-Andalusissa Muhammad al-Ghafiqi kirjoitti laajan oppikirjan silmäsairauksista ja Syyriassa Ibn al-Nafis kirjoitti systemaattisen katsauksen nimeltä Täydellistetty kirja oftalmologiasta. 1300-luvun jälkeen alan kehitys pysähtyi.
Eräitä lääketieteen aloja > Anatomia

Islamilaisessa maailmassa seurattiin anatomian alalla hellenistisiä kirjoituksia, kuten Aristoteleen ja Galenoksen oppeja. Ruumiinavaukset olivat kiellettyjä, mikä esti tiedon lisääntymisen. 1300-luvun lopulla persialainen Mansur ibn Ilyas kirjoitti kirjan Ihmiskehon anatomia, joka sisälsi eurooppalaisesta lähteestä kopioituja anatomisia kuvia. Se oli ensimmäinen kuvitettu anatomian teos islamilaisessa maailmassa ja  kirjoitettiin Timur Lenkin mongolivaltakunnassa, missä kuvakielto ei ollut yhtä tiukka kuin arabimaailmassa.
Perinteen vaalimisen ohella keskiajan islamilaisessa maailmassa tapahtui edistysaskel anatomiassa, kun egyptiläinen Abd al-Latif al-Baghdadi (k. 1231) käytti aineistonaan nälänhädässä kuolleiden luurankoja ja paransi alaleuan luiden ja ristiluun kuvausta. Syyrialaisen Ibn al-Nafisin on usein katsottu löytäneen vuonna 1242 keuhkoverenkierron, vaikka keksintö ei levinnyt ja vajosi unohduksiin. Rainer Brömer on kuitenkin väittänyt, että al-Nafis oli vielä kaukana keuhkoverenkierron ymmärtämisestä.  Oikea kuvaus esitettiin vasta 300 vuotta myöhemmin, löytäjinä Miguel Serveto (k. 1553) ja Realdo Colombo (k. 1559).
Anatomian kehitystä jarrutti myös islamilaisissa maissa haluttomuus ruumiiden leikkelyyn, joka oli kiellettyä myös uskonnollisista syistä. Ajatollah Khomeini lausui vielä 1900-luvulla: "Musulmaanin ruumiin leikkely on ehdottomasti kielletty, mutta ei-musulmaanisen ruumiin leikkeleminen on sallittua".
Eräitä lääketieteen aloja > Farmakologia

Ennen modernia tieteellistä farmakologiaa ihmiset ovat löytäneet vaivoihinsa apua luonnosta ja luonnonkasveista. Arabiaksi oli käännetty kreikkalaisten Dioskorideksen ja Galenoksen lääkeaineoppaat, mutta niiden käyttökelpoisuutta rajoitti lääkekasvien rajattu maantieteellinen levinneisyys. Merkittävin arabialainen teos oli Ibn al-Baytarin (k. 1248) Granadan emiraatissa kirjoittama opas, joka luetteli 1 400 lääkeainetta. Jo 800-luvulla arabit käyttivät useita lääkeaineita, joita ei Euroopassa tunnettu, kuten Intian kautta tullut kamferi, Keski-Aasiasta saatu myski ja kreikkalaisilta peritty salmiakki eli "Ammonin suola".
Käytäntöjä > Kuppaus, suoneniskentä, kauterisaatio

Kreikkalaisen lääketieteen esikuvan mukaisesti sekä Euroopassa että islamilaisessa maailmassa tärkeä lääkinnän muoto oli kuppaus ja suoneniskentä, jotka perustuivat Hippokrateen oppiin ruumiinnesteiden tasapainosta. Molemmilla suunnilla asiasta vastasivat yleensä parturit, jotka idässä tekivät työtään kylpylöissä (hammam). Idässä käytössä oli lisäksi tuskallinen kauterisaatio eli ihon polttaminen, jota käytettiin muuhunkin kuin verenvuodon tyrehdyttämiseen.
Käytäntöjä > Hospitaalit

Vaikka lääkärin työtä harjoitettiin pääosin yksityisesti, 900-luvulta alkaen perustettiin Bagdadiin, Damaskokseen ja Kairoon ja vähitellen muihinkin suuriin kaupunkeihin hospitaaleja (sairaaloita), joissa yhdistyivät sairaalan, hoitokodin, mielisairaalan ja vaivaistalon tehtävät. Niiden toiminnasta ei ole säilynyt tarkempia tietoja. Bagdadissa ensimmäisen hospitaalin perusti luultavasti visiiri Yahua ibn Barmak 800-luun alussa. Matkailija Ibn Jubayr kertoi vuonna 1184, että Bagdadissa sijainnut sairaala oli suuri rakennus, jossa työskenteli 25 erikoistunutta lääkäriä.
Useimmissa moderneissa historiateoksissa väitetään, että kalifi Harun ar-Rašid (786–809) perusti Bagdadiin ensimmäisen hospitaalin. Teko kuvaillaan islamin kultakauden saavutuksena. Sitä koskevat tiedot ovat kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalta, joten väite on kyseenalaistettu. Kertomukseen on liittynyt väite, että sairaalan esikuva saatiin Gundishapurissa sijanneesta lääketieteellisestä koulusta, mutta senkin olemassaolo on kyseenalaistettu.
Vaikutukset Eurooppaan

Keskiajan islamilainen lääketiede nojautui samoihin kreikkalaisiin lähteisiin kuin keskiajan eurooppalainen lääketiede, joten arabiankielisen kirjallisuuden kääntäminen latinaksi 1100-luvulta alkaen ei tuonut mukanaan suuria uutuuksia. Sen sijaan antiikin klassikkoja tarkasteltiin islamilaisten kommentaattoreiden kautta.
Joitakin uutuuksiakin on ehdotettu. On arveltu, että ristiretkeilijät näkivät Lähi-idässä suuria sairaaloita ja toivat ajatuksen mukanaan Eurooppaan. Bysantissa kirkko ja luostarit olivat kuitenkin perustaneet sairaaloita jo Konstantinus II:n hallituskaudella 350-luvulta alkaen, joten vaikutteet olivat kulkeneet pikemminkin lännestä itään. Esimerkiksi Jerusalemiin oli 600-luvun alussa rakennettu kristillinen hospitaali pyhiinvaeltajia varten.
Arabeilta opittiin uusia lääkeaineita, kuten Kaakkois-Aasiasta peräisin oleva kamferi. Uutuuksiin kuului myös albarello eli apteekkien keraaminen lääkepurkki. Islamilaisten lääkäreiden käsikirjoja kuten Avicennan Kaanonia, luettiin laajasti, koska Euroopassa ei ollut tarjolla mitään vastaavaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Islamilainen lääketiede keskiajalla Wikimedia Commonsissa
Hunain ibn-Ishaq
Sinivalkoinen fajanssinen arabialaistyyppinen albarello Toscanasta Italiasta (1400-luvun loppu).
Joe Bar Team

Joe Bar Team on ranskalainen moottoripyöräilijöistä kertova sarjakuva, jonka ensinumero julkaistiin 1990. Sarjassa hahmot kokevat kaikenlaisia tilanteita ja seikkailuja, joita moottoripyöräilijät kokevat päivittäin. Sarjakuvaa alun perin julkaisi Vents d'Ouest. Sarjakuvan loivat Christian Debarre ja Stéphane Deteindre, joka myös loi kolme uutta nuorempaa hahmoa sarjakuvaan.
Hahmojen seikkailut alun perin ajoittuivat vuoden 1975 Pariisiin, mutta sittemmin heidän moottoripyöränsä vaihdettiin uudempiin malleihin.
Uudet suomennokset numeroista 1 ja 2 ilmestyivät heinäkuussa 2021. Numerot 3, 4, 5 ja 6 ilmestyivät suomeksi vuoden 2022 aikna.
Albumit

Kaiken kaikkiaan Joe Bar Teamia on julkaistu kahdeksan sarjakuva-albumia ja yksi erikoisjulkaisu. Ensimmäisen ja viidennen julkaisi Debarre, loput neljä sarjakuvaa julkaisi Deteindre. Suomeksi on julkaistu kaksi albumia.
| Albumi | Julkaisuvuosi> Suomi | Julkaisuvuosi> Ranska | Tekijä | Suomennos | Suomalainen julkaisija | ISBN | GTIN / EAN koodi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1994 | 1990 | Debarre |  ? | THL-Media (Bike) |  ? |  |
| 2 | 1997 | 1993 | Deteindre |  ? | THL-Media (Bike) | 9789519713311 |  |
| 3 | - | 1995 | Deteindre | - | - | - |  |
| 4 | - | 1997 | Deteindre | - | - | - |  |
| 5 | - | 2003 | Debarre | - | - | - |  |
| 6 | - | 2004 | Stephane Deteindre | - | - | - |  |
| 7 |  | 2010 | Pat Perna Henri Jenfevre |  |  |  |  |
| 8 |  | 2014 | Stephane Deteindre |  |  |  |  |
| 1 | 2021 | 1990 | Debarre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka | 978-952-69749-0-3 | 6430049549996 |
| 2 | 2021 | 1993 | Debarre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka | 978-952-69749-1-3 | 6430049549989 |
| 3 | 2022 | 1995 | Stephane Deteindre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka | 978-952-69749-2-7 | 6430049549972 |
| 4 | 2022 | 1997 | Stephane Deteindre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka |  | 6430049549965 |
| 5 | 2022 | 2003 | Stephane Deteindre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka |  | 6430049549958 |
| 6 | 2022 | 2004 | Stephane Deteindre | Virginie Lehdonvalo & JP Aikola | Aikola Juha-Pekka |  | 6430049549941 |
Hahmot ja heidän pyöränsä

Mukana ensimmäisestä sarjakuvasta
Joe, kahvilanpitäjä. Ei yleensä aja pyörällänsä, mutta on ajanut Moto Guzzilla ainakin kahdesti.
Edouard Bracame - Honda CB750 toisesta sarjakuvasta lähtien : Honda CB 1000 Big One
Guido Brasletti - Ducati 750 sport toisesta sarjakuvasta lähtien : Ducati 900SS
Jean-Raoul Ducable - Kawasaki 750 H2 toisesta sarjakuvasta lähtien : Suzuki GSXR 750
Jean Manchzeck - Norton Commando 850 toisesta sarjakuvasta lähtien : Triumph Daytona 900
Toisessa sarjakuvassa ensimmäistä kertaa esiintyneet hahmot:
Paul Posichon (ranskaksi "Pauli Paalupaikka") - Yamaha XT600
Pierre Leghnome - Yamaha V-Max
Jérémie Lapurée - Harley-Davidson XL883R Sportster
Uudessa suomennoksessa 2021 hahmojen nimet ovat:
Edouard Bracame - (Arbre à cames : camshaft) / Aksel Nokkala aka Aksu Kahva
Guido Brasletti An Italian looking wording of "guidon bracelet" which was a very typical modification on Italian bikes or with Italian parts / Stefan Puikotti aka Tukaani
Jean-Raoul Ducable Pun on " J'enroule du cable" (rolling in cable) a slang way of saying accelerating on a bike since you twist the handle to "roll in cable" / Risto Kaasula aka Ripa Ranne tai Ranne
Jean Manchzeck - (pun on "j'emmanche sec" a slang way of saying I drive very fast ) Juuso Hurjavaara aka Jusa Horna tai Horna
Paul Posichon (Gallicization of "pole position") Pauli Paalumäki aka Pate Hana
Pierre Leghnome - (Leghnome : the gnome; bearing in mind the sheer size of the V-Max) / Veikka Pikkarainen aka Kärppä
Jérémie Lapurée Pun on "J'ai remis la purée" a slang way to say I accelerated again, la purée is a metaphor for power- / Ilmo Mäkiritin aka Vapari
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Suomenkielinen sivu
Joshuah Ignathios Kizhakkeveettil

Joshuah Ignathios Kizhakkeveettil (s. 24. toukokuuta 1950) on intialainen syyrialais-malankarilaiskatolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi Trivandrumin arkkieparkiaan 2. huhtikuuta 1978 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Nigizubin titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cyril Baselios Malancharuvil, jota avustivat Geevarghese Timotheos Chundevalel ja Geevarghese Divannasios Ottathengil.
Kizhakkeveettil sai 2. tammikuuta 2007 nimityksen Mavelikaran piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. helmikuuta.
Jordanianimubarbi

| Jordanianimubarbi> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Suku::  Garra
Laji::  ghorensis
Kaksiosainen nimi
 Garra ghorensis  Krupp, 1982 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jordanianimubarbi (Garra ghorensis) on erittäin uhanalainen kalalaji. Sitä uhkaa elinympäristön tuhoutuminen.
Jordanianimubarbi on kotoisin Jordaniasta, jossa se on uhanalainen ja Israelista, missä se on lähes kadonnut. Sitä uhkaa vesistörakentaminen sekä alueelle istutetut vieraat kilpailijalajit kuten kultatilapia (Oreochromis aureus) ja moskiittokala (Gambusia affinis).
Jordanianimubarbi jää vajaat seitsemän senttiä pitkäksi, Se on päältä ruskeansävyinen, vatsapuoleltaan valkea. Se elää pienissä nopeasti virtaavissa vesistöissä, lähellä sorapohjaa, ja syö lähinnä levää.
Jouni Myllymäki

Jouni Olavi Myllymäki (s. 12. heinäkuuta 1962 Tampere) on suomalainen pikajuoksija.
Myllymäki voitti 200 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1991 (ajalla 21,28) ja oli pronssilla vuonna 1990. 100 metrin juoksussa hän saavutti SM-pronssia vuosina 1986 ja 1991. Viestijuoksun SM-kisoissa hän saavutti Viipurin Urheilijoiden joukkueessa 4×100 metrin viestissä kultaa 1987 ja hopeaa 1991 ja 4×400 metrin viestissä kultaa 1987. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin juoksussa kultaa 1987 ja 1988 ja hopeaa 1990 sekä 200 metrin juoksussa pronssia 1985.
Myllymäki oli neljästi mukana sisäratojen arvokisoissa 60 metrin juoksussa, kolmesti EM-kisoissa (1987, 1989, 1990) ja kerran MM-kisoissa (1989), parhaana saavutuksenaan välieräpaikka Haagin EM-kisoissa 1989.
Myllymäen ennätys 100 metrillä oli 10,51, 200 metrillä 21,28 ja hallissa 60 metrillä 6,73. Myllymäki edusti Tampereen Pyrintöä (1978–1986) ja Viipurin Urheilijoita (1987–). Häntä valmensivat Tapani Saari (1979–1982) ja Markku Juhola (1983–).
Joe Lovano

Lovano Newportin jazzfestivaaleilla 2005.
Joe Lovano (s. 29. joulukuuta 1952 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti, jonka pääsoitin on tenorisaksofoni. Hän soittaa myös muita saksofoneja sekä huilua, alttoklarinettia ja rumpuja. Vuonna 1996 Down Beat -lehden lukijaäänestyksessä Lovano äänestettiin vuoden jazzmuusikoksi ja vuoden jazzalbumin tekijäksi. Sama albumi, Quartets, sai myös Grammy-ehdokkuuden.
Elämä ja ura

Joe Lovanon isä oli parturi ja sivutoiminen tenorisaksofonisti, Lovanon mukaan heidän kotikaupunkinsa Clevelandin parhaita. Poika sai oman saksofoninsa 11-vuotiaana, soitteli teini-iässä Motown-tyylisissä soulyhtyeissä ja pääsi sitten opiskelemaan Berklee College of Musiciin Bostoniin. Siellä hänen kurssitovereitaan olivat muiden muassa John Scofield ja Bill Frisell.
1970-luvun puolivälissä Lovano soitti detroitilaisessa Lonnie Smithin yhtyeessä ja kiersi vuosikymmenen loppuvuosina Woody Hermanin big bandin ja läpi 1980-luvun Mel Lewisin big bandin jäsenenä. Samaan aikaan hän soitti myös Paul Motianin triossa yhdessä Bill Frisellin kanssa sekä Carla Bleyn ja Charlie Hadenin kokoonpanoissa.
Vuonna 1995 Joe Lovano perusti oman kvintettinsä nimeltä Symbiosis, jonka laulajana toimi hänen vaimonsa Lisa Silvano. Samana vuonna Village Vanguardissa äänitetty albumi Quartets julkaistiin tammikuussa 1996 ja se tuotti Grammy-ehdokkuuden ja Down Beat -lehden vuoden parhaan jazzalbumin tittelin. Lovano itse valittiin vuoden jazzmuusikoksi.
Lovano on julkaissut improvisaatioaiheisen opetus-DVD:n Joe Lovano. Improvisation: Developing a Personal Approach (2003). Hän teki yhdessä Gunther Schullerin kanssa musiikin vuoden 1997 elokuvaan Face Down.