stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl Frederick Mengeling

Carl Frederick Mengeling (s. 22. lokakuuta 1930) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Garyn hiippakuntaan Andrew Gregory Grutka 25. toukokuuta 1957 ja nimitettiin Lansingin hiippakunnan johtoon 7. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat Kenneth Joseph Povish ja Dale Joseph Melczek.
Mengeling jäi eläkkeelle 27. helmikuuta 2008.
Carl Fredrik Forsman

Carl Fredrik Forsman (13. lokakuuta 1820 Vaasa – 5. tammikuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen esittelijäsihteeri, valtioneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies.
Forsmanin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden presidentti Johan William Forsman ja Elisabet Charlotta Böcker.. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1838 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1842. Forsman sai varatuomarin arvon 1845.
Forsman oli Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1842, Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina vuodesta 1843, kopistina vuodesta 1845, kanslistina vuodesta 1851, protokollasihteerinä vuodesta 1855 ja viimeksi esittelijäsihteerinä 1862-1875. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1875. Forsman osallistui aatelissäädyssä  valtiopäiville 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.
Carl Fredrik Gustafsson

Carl Fredrik Gustafsson (29. marraskuuta 1862 Helsinki – 18. tammikuuta 1917 Terijoki) oli suomalainen lääkäri ja lahjoittaja. Hän toimi muun muassa piirilääkärinä Raahessa ja myöhemmin Terijoella. Jälkisäädöksessään hän määräsi vähän yli miljoonan markan suuruisen omaisuutensa syntymäpaikkaansa, Helsingin kaupunkiin perustettavaa kunnallista lastentautisairaalaa varten.
Gustafssonin vanhemmat olivat merikapteeni Carl Johan Gustafsson ja Eva Fredrika Österholm. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingfors reallyceumista, filosofian kandidaatiksi 1885, filosofian maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1888 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1892. Hän oli piirilääkärinä Muolaassa vuodesta 1907.
Charles Kamathi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Charles Kamathi, 2008 |  Charles Kamathi, 2008 |  Charles Kamathi, 2008 |  |
Maa:   Kenia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | 10 000 m |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oostende 2001 | pitkä matka |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Brazzaville 2004 | 10 000 m |  |
Charles Kamathi (s. 18. toukokuuta 1978 Nyeri, Kenia) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Kamathin ensimmäiset arvokilpailut olivat 2000 Vilamourassa järjestetyt maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut, joissa hän sijoittui pitkällä matkalla seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Oostendessa maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kolmas ja voitti MM-kultaa Edmontonin MM-kisoissa 10 000 metrin juoksussa ajalla 27.52,25. Vuonna 2002 Kamathi juoksi viidenneksi Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla sekä yhdeksänneksi puolimaratonin MM-kisoissa Brysselissä. 2003 hän oli Pariisin MM-kisoissa 10 000 metrillä seitsemäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksas 5 000 metrin juoksussa.
Kamathi sijoittui vuonna 2004 Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla viidenneksi. Samana vuonna hän voitti Afrikan mestaruuden 10 000 metrillä, mutta jäi Ateenan olympialaisissa samalla matkalla kolmanneksitoista. IAAF:n yleisurheilufinaalissa samana vuonna hän oli 5 000 metrillä seitsemäs. Vuonna 2005 Kamathi juoksi kymmenenneksi maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla ja oli samalla voittamassa joukkuekilpailussa hopeaa. Helsingin MM-kisoissa hän oli 10 000 metrillä kahdestoista.
Kamathi juoksi ensimmäisen maratoninsa Milanossa joulukuussa 2007 ja huhtikuussa 2008 hän juoksi Rotterdamin maratonilla kolmanneksi ajalla 2.07.33.
Ennätykset

3 000 metrin juoksu: 7.41,89 (2003)
5 000 metrin juoksu: 13.02,51 (2002)
10 000 metrin juoksu: 26.51,49 (1999)
15 kilometrin maantiejuoksu: 42.04 (2002)
10 mailin maantiejuoksu: 46.05 (2001)
Puolimaraton: 1.00.22 (2002)
Maraton: 2.07.33 (2008)
Tšetšenian seksuaalivähemmistöjen vainot

Tšetšenian homovainoa vastustava mielenosoitus Pietarissa.
Tšetšenian seksuaalivähemmistöjen vainot ovat helmikuussa 2017 alkaneita mies- ja naispuolisten homo- ja biseksuaalien pidätyksiä, kidutuksia ja joskus myös surmaamisia Tšetšeniassa. Noin 140 on pidätetty, useimpia näistä kidutettu ja ainakin viisi kuollut kidutuksiin 2017–2019. Virallisesti Ramzan Kadyrovin johtama maa on kiistänyt nämä ihmisoikeusrikkomukset, samoin kuin koko seksuaalivähemmistöjen olemassaolonkin. Kadyrovin mukaan mahdolliset homot tappavat näiden omat perheet. Vainojen syy on homoviha, mutta yhtä hyvin myös uskonto. Homoseksuaalisuuteen suhtaudutaan kansan parissa hyvin kielteisesti Tšetšeniassa: homous häpäisee koko suvun. Homoja ja lesboja on paennut vainojen takia maasta. Hallitus koettaa parhaansa mukaan estää nämä paot.
Tšetšenian homovainot

Vuoden 2017 helmikuussa alkoi Tšetšeniasta kantautua tietoja homoseksuaaleina pidettyjen pidätyksistä, kidutuksista ja murhista. Asiasta kertoi mm. Venäjän opposition lehti Novaja gazeta. Tšetšenian ja Venäjän hallitukset kiistivät seksuaalivähemmistöjen vainot. Tšetšenian hallitus väitti, että maassa ei olisi seksuaalivähemmistöjä. Venäjän opposition mukaan Kadyrov pyrki kitkemään homoseksuaalit pois sulkemalla näitä keskitysleireille. Venäjän ulkoministeriön tiedottaja Marija Zaharova sanoi kesällä 2017 Ylen toimittajan Erkka Mikkosen jänistävän, kun tämä ei halunnut lähteä aiheeseen liittyvälle juttumatkalle Tšetšeniaan. Vuonna 2018 homoseksuaaleja pakeni maasta. Venäjän valtiollinen Rossija 24 -kanava kutsui väitteitä Tšetšenian homoseksuaalien vainoista läntiseksi informaatio-operaatioksi. Vuonna 2018–2019 maan viranomaiset pidättivät kymmeniä nais- ja mieshomoseksuaaleja, ja kiduttivat näistä kuoliaaksi ainakin kaksi. Venäjän suosituimmalla sosiaalisella verkkosivustolla VKontaktessa kehotettiin homoseksuaaleja pakenemaan maasta. Tšetšenian hallitus pyrki estämään tämän mm. passeja takavarikoimalla.
Charles K. Armstrong

Charles K. Armstrong (s. 1962) on yhdysvaltalainen historioitsija ja Korean tutkija.
Armstrong sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Yalen yliopistosta ja humanististen tieteiden maisterin arvon London School of Economicsista. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Chicagon yliopistosta. Armstrongin erikoistumisalueita ovat Korean niemimaan ja Itä-Aasian historiat. Hän on toiminut Yhdysvaltain ja muiden maiden tiedotusvälineissä kommentaattorina Korean niemimaan ja Itä-Aasian asioista sekä Yhdysvaltain suhteista Aasian maihin. Hän on myös julkaissut lukuisia kirjoja.
Tyranny of the Weak ja kohu

Armstrong sai vuonna 2014 American Historical Associationin myöntämän John K. Fairbank -palkinnon kirjastaan Tyranny of the Weak: North Korea and the World, 1950–1992.
Vuonna 2016 Korean yliopiston Balázs Szalontai teki Armstrongin kirjasta löytämistään lähteiden vääristelystä ja plagioinnista valituksen Columbian yliopistolle, jossa Armstrong työskenteli Korean tutkimuksen Korea Foundation -professorina. Columbian yliopiston komitea totesi vuonna 2019 lähteitä vääristellyn vähintään 61:ssä eri kohdassa. Armstrongin ilmoitettiin jääneen vapaalle ja jättävän työnsä vuonna 2020. Armstrong oli jo vuonna 2017 palauttanut John K. Fairbank -palkintonsa American Historical Associationille sen löydettyä useita lähdeviitteitä, jotka eivät täyttäneet akateemisia standardeja.
Carl Fredrik Bunæs

| Carl Fredrik Bunæs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. lokakuuta 1939 Drammen
Kuollut: 6. lokakuuta 2022 (82 vuotta)
Kansalaisuus:  Norja
Uran tiedot
Lempinimi:  Bassen
Pituus:  180 cm
Laji:  pikajuoksu
Seura:  IK Tjalve
Kilpauran kesto:  1960-1973
Saavutukset
Ennätykset:  100 m 10,4 (1957)   200 m 20,9 (1960)   400 m 47,3 (1960)
Carl Fredrik Bunæs (16. lokakuuta 1939 Drammen, Norja – 6. lokakuuta 2022) oli norjalainen pikajuoksija, jonka huippuvuodet olivat 1957-1966.
Bunæs voitti Norjan mestaruuden henkilökohtaisilla matkoilla kaikkiaan 18 kertaa eli 100 metrin juoksun Norjan mestaruuden 100 metrillä vuosina viisi kertaa vuosina 1959-1963, 200 metrillä yhdeksän kertaa vuosina 1957, 1959-1966 ja 400 metrillä neljä kertaa vuosina 1963-1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti neljä mestaruutta eli 100 metrillä vuosina 1961 ja 1963, 200 metrillä 1963 ja 400 metrillä 1965. Bunæs osallistui vuoden 1960 Rooman olympialaisiin, mutta putosi neljännesvälierissä jatkosta niin 100 kuin 200 metrillä ajoilla 10,5 ja 21,4. Hän kilpaili vuoden 1966 EM-kisoissa Budapestissä, mutta jäi alkueriin ajalla 47,8.
Bunæsin ennätys 100 metrillä oli 10,4 (1957), 200 metrillä 20,9 (1960) ja 400 metrillä 47,3 (1960). Hän edusti Norjaa kaikkiaan 41 maaottelussa. Hänet valittiin vuoden yleisurheilijaksi vuonna 1960 eli kuninkaanpokaalin saajaksi.
Urheilu-uransa jälkeen hän työskenteli johtavissa tehtävissä graafisella alalla. Ennen eläkkeelle siirtymistään hän työskenteli Norsk Scanian pääkonttorissa Skøyenissä Oslossa.
Bruce Ivins

| Bruce Ivins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1946 Lebanon, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 29. heinäkuuta 2008 (62 vuotta) Frederick Memorial Hospital, Frederick, Maryland, Yhdysvallat
Bruce Edwards Ivins (22. huhtikuuta 1946 Lebanon, Ohio – 29. heinäkuuta 2008 Frederick, Maryland) oli yhdysvaltalainen bioasetutkija. Hän oli koulutukseltaan mikrobiologi ja rokotteiden asiantuntija. Yhdysvaltojen liittovaltion poliisi FBI pitää häntä vuonna 2001 julkisuudessa olleiden pernaruttokirjeiden levittäjänä. Ivins oli mieleltään häiriintynyt mutta arvostettu tutkija. Hän oli 36 vuotta Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksen tutkija. Ivins teki itsemurhan 29. heinäkuuta 2008 lääkemyrkytyksellä ja kuoli Frederick Memorial Hospitalissa Marylandin osavaltiossa.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Bruce Ivinsin vanhemmat olivat Thomas Randall Ivins ja Mary Johnson Knight. Bruce oli nuorin heidän kolmesta pojastaan. Hänen isänsä oli apteekkari ja omisti apteekin. Isä toimi paikallisessa Rotary-klubissa ja kauppakamarissa, äiti oli kotona ja toimi vapaaehtoisena koulun vanhempainyhdistyksessä.
Ivins oli kiinnostunut luonnontieteistä ja osallistui kouluaikana oppituntien ulkopuolellakin alan toimintaan. Hän järjesti maastoretkiä, teki koulun vuosikirjaa ja toimi koulun lehdessä. Hän oli mukana koulun kuorossa ja näytelmissä.
Elämäkerta > Koulutus ja ura

Ivins suoritti Cincinnatin yliopistossa B. S. -tutkinnon 1968, M. S. -tutkinnon 1971 ja Ph. D. -tutkinnon 1976, kaikki mikrobiologiasta. Hänen väitöskirjansa käsitteli taudinaiheuttajabakteerien myrkyllisyyden eri puolia. Väitöskirjatyön ohjaaja oli tohtori P. F. Bonventre.
Ivins toimi tiedeyhteisössä 36 vuotta ja niistä 18 vuotta johtavana biopuolustustutkijana Yhdysvaltojen armeijan tartuntatautien tutkimuslaitoksessa (USAMRIID) Fort Detrickissa Marylandissa Tutkittuaan legionella- ja kolerabakteereita hän kiinnostui 1979 pernarutosta sen jälkeen kun pernaruttoitiöitä oli päässyt karkuun neuvostoliittolaisessa Sverdlovskissa (Jekaterinburg) ja ainakin 64 oli kuollut. Ivins julkaisi ainakin 44 tieteellistä tutkimusta vuodesta 1969 lähtien. Ensimmäinen tiedossa oleva julkaisu käsitteli erästä valkosolutyyppiä makrofageja Chlamydia psittacin yhteydessä. Chlamydia psittaci on bakteeri, joka tarttuu eläimistä ihmiseen. Hän osallistui moniin pernaruttotutkimuksiin, esimerkiksi keuhkopernaruton hoidon tutkimukseen, joka ilmestyi 7. heinäkuuta 2008 lehdessä Antimicrobial Agents and Chemotherapy. Hyökkäysten jälkeisinä vuosina hän siteerasi usein tutkimuksissaan pernaruttokirjetapausta vuodelta 2001 korostaakseen tutkimustyönsä merkitystä. Vuonna 2006 arvostetussa Proceedings of the National Academy of Sciences -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa hän kirjoittaa tutkijatovereidensa kanssa: "Lyhentämällä antibioottihoidon kestoa altistumisen jälkeisessä hoidossa bioterrorismitapauksessa kun on kyse B. anthracis -bakteerista liittämällä mukaan rokote, voi merkittävästi helpottaa ongelmia, joita pitkäaikainen antibioottihoito aiheuttaa. Rokotteen hyötyä on syytä harkita suunniteltaessa julkisen terveyden suhtautumista bioterrorismitapauksessa keuhkopernaruttoon sairastuneelle."
Ivins on yksi niistä keksijöistä, jotka mainitaan kahdessa pernaruttorokotteen teknologiaa koskevassa patentissa. Molempien patenttien omistaja on hänen silloinen työnantajansa Yhdysvaltojen armeija.
Elämäkerta > Ajatusmaailma ja kiinnostuksen kohteet

Ivins oli roomalaiskatolinen. Paikallislehti Fredrick News-Post on julkaissut useita Ivinsin kirjoittamia lukijankirjeitä, joista ilmenee vanhoillisia katolisia poliittisia näkemyksiä. Yhdysvaltojen oikeusministeriö on siteerannut kirjeitä tapauksen yhteenvedossa viitteenä siitä, että hänellä on saattanut olla kaunoja katolisia senaattoreita Tom Daschlea ja Patrick Leahya kohtaan, jotka saivat pernaruttokirjeitä.
Hän säesti paikallisessa kirkossa Saint John the Evangelistissa, kuului Amerikan Punaiseen Ristiin ja harrasti jonglööri-temppuja. Hän soitti kosketinsoitinta kelttiläistä musiikkia esittävässä yhtyeessä ja sävelsi ja esitti lauluja toisiin tehtäviin siirtyville työtovereille.
Hän oli naimisissa Diane Ivinsin kanssa 33 vuotta, ja he adoptoivat kaksi lasta: pojan Andyn ja tyttären Amandan. He asuivat vaatimattomassa talossa Cape Codissa Fort Detrickin lähellä, ja hän pääsi kävellen töihin. Diane Ivins oli kotiäiti, joka piti perhepäivähoitopaikkaa heidän kodissaan.
Charles Joshua Chaplin

Célestin Nanteuil: Charles Chaplinin muotokuva Vincent Vidalin mukaan.
Charles Joshua Chaplin (8. kesäkuuta 1825 Les Andelys, Eure, Ranska – 30. tammikuuta 1891 Pariisi) oli taidemaalari ja graafikko. Hänen isänsä oli englantilainen ja äitinsä ranskalainen.
Chaplin oli Martin Drollingin oppilas ja maalasi alkuun maisemia rokokootyyliin. Myöhemmin hänen esikuvansa oli François Boucher. Kuparipiirtäjänä hän otti aiheensa usein Peter Paul Rubensin ja Jean-Antoine Watteaun teoksista, mutta kaiversi myös omia aiheita. Hän oli toisen keisarikunnan virallinen taiteilija. Hänen oppilaitaan olivat Mary Cassatt ja Louise Abbéma.
Chaplin on haudattu Père Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. Myös hänen poikansa Arthur Chaplin oli taidemaalari.
Teoksia

Bayonne, Musée Bonnat, Yön allegoria, öljy kankaalle, 0,36 x 0,35., 1874.
Lille, Taidemuseo, Ernest Feydeaun muotokuva.
Pariisi, Musée du Louvre, (Fonds d’Orsay), Portrait de jeune femme au nœud noir, à mi-corps de face, pastelli, 0,43 x 0,30.
Lyon, Taidemuseo, Tyttö ja linnunpesä, 1869.
Pariisi, Musée d’Orsay, Tytön muotokuva, 0,35 x 0,27 cm.
Pariisi, Pariisin kaupungin taidemuseo (Petit Palais), Madame Charles Chaplinin muotokuva, o.s. Jeanne Marie-Antoinette Rüttre, öljy kankaalle, 1,52 x 1,06 m, 1863.
Pariisi, (kadonnut), Chaplinin kattoplafondi Palais des Tuileries'n ruususalongissa.
Buenos Aires (Argentiina), Museo Nacional de Bellas Artes, Rêverie.
Taiteilijan tytär (1881)
Tyttö ja linnunpesä (1869)
Brían F. O’Byrne

Brían F. O'Byrne (s. 1967 Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista Harmaa alue (2001), Million Dollar Baby (2004) ja Before the Devil Knows You're Dead (2007) sekä televisiosarjoista Brotherhood, Kova laki: Erikoisyksikkö, Kylmä rinki ja FlashForward.
Palkinnot

Best Ensemble Cast Gotham Awards (2007)
Aiheesta muualla

Brian F. O'Byrne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tšetšulino

| Tšetšulino Чечу́лино |
| --- | --- |
 Tšetšulino
 Koordinaatit: 58°40′16″N, 31°22′29″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Novgorodin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,7 km²
Väkiluku (2009):  2 200
 
 chechulino.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšetšulino (ven. Чечу́лино) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin ja Pietarin välisen maantien varrella 18 kilometriä Novgorodista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2009).
Kunnan pinta-ala on 23,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Podberezjen ja idässä Savinon kuntiin, etelässä Novgorodin kaupunkipiirikuntaan sekä lännessä Trubitšinon kuntaan. Pinta-alasta 77,2 % on maatalousmaata. Seudun halki virtaa Olhavan sivujoki Pitba. Tšetšulinon lisäksi kuntaan kuuluu Olhavanjoen rannalla sijaitseva Kotovitsyn kylä.
Tšetšulinosta on linja-autoyhteys Novgorodiin. Pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous (69,5 %) sekä kunnallispalvelut (17,0 %). Kunnassa toimii maatalousyritys Novgorodski bekon ja tielaitos. Työvoimasta 24,3 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Tšetšulinon kylä koostuu mukavuuksilla varustetuista kerrostaloista sekä puisista omakotitaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kansanperinne- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, posti, yleinen sauna ja poliklinikka.
Aiheesta muualla

Tšetšulinon kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Charles Cullen

Charles Cullen (s. 22. helmikuuta 1960) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän on ammatiltaan sairaanhoitaja ja myönsi joulukuussa 2003 surmanneensa 40 potilasta kuudentoista vuoden aikana kaikkiaan kymmenessä sairaalassa New Jerseyssä ja Pennsylvaniassa.
Varhaiset vaiheet

Cullen syntyi West Orangessa, New Jerseyssä. Hän oli syvästi uskonnollisen katolilaisen perheen kahdeksasta lapsesta nuorin. Isä oli linja-autonkuljettaja ja äiti vietti päivänsä kotona hoitaen jälkikasvujaan. Isä kuitenkin kuoli nuorimman poikansa ollessa vasta varhaislapsuudessaan.
Cullen on yrittänyt elämänsä aikana useita kertoja itsemurhaa. Ensimmäisen kerran hän yritti myrkyttää itsensä 9-vuotiaana. Hän aloitti Yhdysvaltain laivastossa vuonna 1978, mutta tuli erotetuksi mielisairauden takia maaliskuussa 1984. Laivastosta lähdettyään Cullen kouluttautui sairaanhoitajaksi. Hän sai vuonna 1987 työpaikan St. Barnabas Medical Centeristä Livingstonissa.
Cullen meni vuonna 1987 naimisiin Adrienne Taubin kanssa ja sai kaksi tytärtä.
Murhat

Cullen teki ensimmäisen murhansa 11. kesäkuuta 1988. St. Barnabas Medical Centeriin otettu tuomari John W. Yengo Sr. oli kärsinyt vakavan allergisen reaktion. Cullen myrkytti hänet antamalla suonensisäisen yliannostuksen. Kaikkiaan Cullen tappoi St. Barnabas Medical Centerissä työskennellessään 11 potilasta; heidän joukkoonsa kuului insuliinilla myrkytetty AIDS-potilas.
Helmikuussa 1992 Cullen sai paikan Warren Hospitalista Phillipsburgissa. Hän surmasi kolme iäkästä naista antamalla heille yliannostukset digoksiinia. Viimeinen uhri väitti Cullenin myrkyttäneen hänet hänen nukkuessaan, mutta omaiset ja sairaalan työntekijät eivät ottaneet häntä todesta.
Tammikuussa 1993 Charles Cullen ja Adrienne Taub erosivat. Taub teki kaksi valitusta perheväkivallasta ja väitti lisäksi, että Cullen oli ollut alkoholisti, kiduttanut perheen lemmikkieläimiä, lisännyt asiaankuulumattomuuksia muiden ihmisten drinkkeihin ja soitellut pilapuheluita surutaloihin.
Maaliskuussa 1993 Cullen murtautui kollegansa kotiin, kun tämä ja tämän pieni poika olivat nukkumassa. Hän kuitenkin poistui talosta herättämättä kumpaakaan. Cullen alkoi seurata ja vainota naispuolista kollegaansa siihen pisteeseen saakka, että hänet tuomittiin vuoden ehdolliseen vankeuteen kotirauhan rikkomisesta. Vuoden 1993 aikana hän yritti itsemurhaa ainakin kolmesti ja oli hoidossa kahdessa mielisairaalassa.
Cullen jätti Warren Hospitalin joulukuussa 1993 ja sai paikan Hunterdon Medical Centeristä seuraavan vuoden alussa. Hän työskenteli siellä kolmen vuoden ajan eikä oman ilmoituksensa mukaan murhannut ketään kahden ensimmäisen vuoden aikana. Hän kuitenkin tunnusti myrkyttäneensä viisi potilasta vuoden 1996 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana.
Kun Cullen erotettiin elokuussa 1997 Morristown Memorial Hospitalista, hän oli kuuden kuukauden ajan työttömänä. Lokakuussa hän lähti omasta aloitteestaan psykiatriseen hoitoon, joka ei kuitenkaan parantanut hänen tilaansa. Naapurien mukaan hän jahtasi näihin aikoihin kissoja keskiyöllä, huuteli itsekseen ja irvisteli ihmisille, kun oletti, että nämä eivät katsoneet.
Helmikuussa 1998 Cullen työllistettiin jälleen. Liberty Nursing and Rehabilitation Center kuitenkin erotti hänet riveistään lokakuussa, kun hänet oli nähty potilaan huoneessa ruisku kädessään. Häntä syytettiin potilaiden lääkitsemisestä vääriin aikoihin. Marraskuusta 1998 maaliskuuhun 1999 hän työskenteli Eastonin sairaalassa Pennsylvaniassa. 30. joulukuuta hän myrkytti potilaan digoksiinilla. Cullenin ei kuitenkaan voitu osoittaa myrkyttäneen häntä tarkoitushakuisesti.
Cullenin hyvä onni työnhaussa jatkui. Hän teki viimeisinä työvuosinaan useita murhia ja murhayrityksiä sekä yritti useaan otteeseen itsemurhaa. 18. kesäkuuta 2003 hän yritti tappaa Philip Gregorin Somerset Medical Centerissä. Gregor selvisi, mutta koki kuusi kuukautta myöhemmin luonnollisen kuoleman.
Pidätys ja myöhemmät vaiheet

Kanssatyöntekijöiden ja poliisin epäilyt heräsivät, ja Cullen pidätettiin ravintolasta 14. joulukuuta 2003. Hän sai sekä New Jerseyssä että Pennsylvaniassa elinkautiset.
Cullenin motiivit eivät koskaan täysin selvinneet. Pidätyksen jälkeen mies ilmoitti eläneensä suurimman osan elämästään usvassa ja unohtaneensa murhien määrän tai uhrien valintaperusteet.
Cullen istuu yhä suorittamassa useita elinkautisia tuomioitaan.
Unlocked (Alexandra Stanin albumi)

| Unlocked Alexandra Stan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013‎–2014
 Julkaistu: 27. elokuuta 2014 (Japani)
 Tyylilaji: dance, eurodance, house, pop
 Kesto: 53.30
 Levy-yhtiö: Fonogram Records, Victor Entertainment Corp
Listasijoitukset
  21.
Alexandra Stanin muut julkaisut
| Cliché (Hush Hush) 2013 | Unlocked 2014 | Alesta 2016 |
Singlet albumilta Unlocked
 ”Thanks for Leaving” Julkaistu: huhtikuu 2014  ”Cherry Pop” Julkaistu: toukokuu 2014  ”Dance” Julkaistu: heinäkuu 2014  ”Give Me Your Everything” Julkaistu: elokuu 2014
Unlocked on romanialaisartisti Alexandra Stanin toinen studioalbumi. Sen julkaisivat Fonogram Records ja Victor Entertainment Japanissa 27. elokuuta 2014. Albumilta on julkaistu tähän mennessä neljä singleä: "Thanks For Leaving", "Cherry Pop", "Dance" ja "Give Me Your Everything". Albumi sisältää viisitoista kappaleraitaa (kolmetoista kappaletta sekä kaksi remix-versiota). Albumin kappaleraidat omaavat lukuisia eri lajityyppejä, pääosin dance, tekno, pop sekä R&B-genrejä.
Kappaleet

Little Lies – 3.43
Cherry Pop – 3.13
Dance – 3.42
Back to Light – 3.35
Give Me Your Everything – 3.26
Kiss Me Goodbye – 3.19
Digital – 3.51
Zoom Zoom – 3.27
Set Me Free – 3.55 (feat. Grano)
Celebrate – 3.28
Happy – 3.31
Thanks for Leaving – 3.37
Holding Aces – 3.25
Dance – 4.19 (Grano Remix)
Cherry Pop – 3.06 (Sonic-E & Woolhouse Remix)
Aiheesta muualla

Unlocked discogs.com -sivustolla
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Unlocked (Alexandra Stan album)
Käännös suomeksi
Uranami (1928)

| Uranami / 浦波 |
| --- | --- |
 Uranami

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  28. huhtikuuta 1927
Laskettu vesille:  29. marraskuuta 1928
Palveluskäyttöön:  30. kesäkuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 26. lokakuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,41 m (kokonaispituus) 115,3 m (vesiraja)
Leveys:  10,36 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  197
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisena Malli A -asennuksena 2 x 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 x 61 cm torpedoputkea 18 x miinaa
Uranami (jap. 浦波) oli Keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto-ohjelmassa Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1929.
Palvelus

Alus upotettiin 26. lokakuuta 1944.