stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adolfas Šleževičius

| Adolfas Šleževičius |
| --- | --- |

Liettuan pääministeri
 10. maaliskuuta 1993 – 15. helmikuuta 1996  
Edeltäjä:  Bronislovas Lubys
Seuraaja:  Laurynas Stankevičius
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1948 Mirčiškės, Šiauliain lääni, Liettuan SNT
Kuollut: 6. joulukuuta 2022 (74 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Liettuan demokraattinen työväenpuolue
Adolfas Šleževičius (2. helmikuuta 1948 Mirčiškės, Šiauliain lääni, Liettuan SNT – 6. joulukuuta 2022) oli liettualainen liikemies ja poliitikko, joka oli vuosina 1993–1996 Liettuan pääministeri. Hän oli myös Liettuan demokraattisen työväenpuolueen puheenjohtaja.
Ennen poliittista uraansa Šleževičius toimi johtajana meijerialan yrityksessä. Helmikuussa 1993 hänet nimitettiin pääministeriksi Algirdas Brazauskasin presidentiksi valinnan jälkeen. Tuolloin Liettua kärsi 10–30 % kuukausi-inflaatiosta huolimatta ruplasta luopumisesta ja kuponkiraha talonasin käyttöönotosta.
Luvattuaan palkankorotuksia valtiontyöntekijöille Šleževičius otti käyttöön pienemmän nosuun ja tuki Liettuan keskuspankin rahapolitiikan tiukentamista. Tämä laski toukokuussa 1993 kuukausi-inflaatiota 25 prosentista 13 prosenttiin, kesäkuussa kuudesta prosentista heinäkuun kolmeen prosenttiin. Positiivisen kehityksen vakauttamiseksi otettiin Liettuan liti käyttöön 25. kesäkuuta 1993. Lokakuussa Šleževičius ilmoitti, että litin arvoa olisi vahvistettava Viron kruunun tavoin kiinteällä vaihtokurssilla.
Šleževičius joutui eroamaan 8. helmikuuta 1996 korruptiosyytteistä johtuneen epäluottamuslauseen jälkeen. Hän oli vetänyt syrjään omat varansa kahdesta pankista juuri ennen kuin ne tekivät konkurssin. Šleževičius sai syytteet korruptiosta ja väärentämisestä, mutta neljän vuoden tutkinnan jälkeen syytteet hylättiin ennen oikeudenkäyntiä. Poliittisen uran jälkeen Šleževičius ryhtyi yrittäjäksi.
Šleževičius kuoli joulukuussa 2022 pitkälliseen sairauteen.
Adolf Fischer

Adolf Fischer (23. heinäkuuta 1893 Schwerte/Ruhr – 1947 Belgrad) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Hän liittyi keisarillisen Saksan armeijaan 2. elokuuta 1914 ensimmäisen maailmansodan alussa. Ennen toista maailmansotaa hän palveli Wehrmachtin 88. jalkaväkirykmentissä ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. kesäkuuta 1938.
Vuonna 1941 hänet ylennettiin everstiksi, ja hän toimi sodan alettua ensin 1. jalkaväkirykmentin ja sitten 459. jalkaväkirykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan ritariristillä ja kultaisella Saksan ristillä. Vuonna 1944 hän sai komentoonsa 367 jalkaväkidivisioonan, ja 1. syyskuuta samana vuonna hän oli koko taisteluryhmä Sud-Ostin kenraalimajuri. Hän otti joukkoineen osaa taisteluun Titon partisaaneja vastaan Balkanilla. Sodan jälkeen hän joutui Jugoslaviaan sotavankeuteen, jossa hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista. Hänet teloitettiin ampumalla Belgradissa vuonna 1947.
Aiheesta muualla

http://www.feldgrau.com/search-officers2.php?ID=485
Ahola (Posio)

Posion keskustaa kantatiellä 81 Rovaniemen suuntaan.
Ahola on Posion kunnan keskustaajama. Vuoden 2021 lopussa taajamassa oli 1 238 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,98 neliökilometriä. Vuoden 2011 lopussa taajaman väkiluku oli 1 512 ja pinta-ala 3,98 km2. Ahola syntyi vähitellen 1900-luvun kuluessa Rovaniemi–Kuusamo-maantien varteen, Kitkan vesistöön kuuluvan Posionjärven itärannalle. Posion kirkonkylä jäi kolmisen kilometriä Aholasta lounaaseen, Taivalkosken suuntaan.
Aholasta on matkaa Rovaniemelle 132 kilometriä ja Kuusamon keskustaan 59 kilometriä. Ahola sai nimensä Aholan talon ja suvun perusteella. Sukunimenä Ahola on kylässä edelleen yleinen.[lähde? ]
Aholassa sijaitsevat päivittäistavara- ja erikoisliikkeiden lisäksi muiden muassa kunnanvirasto, terveyskeskus, lukio, peruskoulu, kirjasto, urheilukenttä, seurakuntatalo ja Pentik Oy:n keramiikkatehdas. Aholan taajamarakenne on hajanainen. Keskeisellä alueella asuin- ja palvelurakennusten välillä on vielä viljelyskäytössäkin säilynyttä maata, jossa porot usein alkutalvesta laiduntavat. Lännempänä Rovaniementien varressa sijaitseva Ahosenniemen 1980-luvulla syntynyt asuinalue liittyy kiinteästi Aholaan, joskin välissä on Posionjärven kapea Peukaloisensalmi.[lähde? ]
Historia

Aholan kehittyminen kunnan keskustaajamaksi oli merkittävä asutuksellinen ja asutuskuvan muutoksen ilmiö. Tähän muutokseen vaikuttivat erityisesti seuraavat tekijät:
Kuusamo–Rovaniemi maantien valmistuminen: Ennen sotia tämä maantie valmistui, ja se yhdistyi Taivalkoskelle vievään tiehen. Tämä paransi Aholan asemaa liikenteellisenä keskuksena ja teki siitä houkuttelevan paikan asutukselle ja kaupankäynnille.
Maantien laajentaminen pohjoiseen päin: Sodan jälkeen rakennettiin maantie myös Aholasta pohjoiseen, mikä lisäsi alueen saavutettavuutta ja houkutteli lisää asutusta.
Isojako: Isojako oli maareformi, jossa maata jaettiin uudelleen, ja tämä edisti Aholan kehittämistä keskustaajamaksi. Aholaan muodostettiin useita tiloja, mukaan lukien tiloja kunnallistekniikan tarpeisiin.
Kaikki nämä tekijät yhdessä vaikuttivat siihen, että Aholasta tuli kunnan keskustaajama, ja se korosti alueen merkitystä asutuksellisena keskuksena ja liikenteellisenä solmukohtana.
Aholaan keskittyi julkisia rakennusprojekteja, ja samalla alueelle alkoi kerääntyä erilaisia palveluita. Yhteiskunnan ja elinkeinorakenteen muutosten myötä myös asukkaat alkoivat siirtyä haja-asutusalueilta Aholaan. Vielä 1960-luvun alkupuolella koko Posion kylässä asui vain noin kymmenesosa kunnan asukkaista. Kuitenkin 1990-luvulle tultaessa Aholaan keskittyneiden asukkaiden osuus koko kunnan väestöstä oli kasvanut noin 40 prosenttiin. Alueen kasvu keskustaajamaksi johti ajoittaiseen asuntopulaan ja tehorakentamiseen. Taajaman asutuskuva muuttui monikerroksisine elementtitaloineen merkittävästi erilaiseksi kuin muualla kunnassa.
Aholan alueen rakennussuunnitelmista keskusteltiin ensimmäisen kerran jo 1950-luvun alkupuolella, mutta taloudellisten rajoitteiden vuoksi niitä ei voitu toteuttaa. Kaavoitustyö aloitettiin 1960-luvun alkupuolella. Vuoden 1967 lopulla määriteltiin rakennuskaava-alue, ja seuraavana keväänä siihen lisättiin Talaskankaan alue. Tämä laajennus käsitti Aholan koulun ja varsinaisen Aholanniemen alueen, ulottuen 150 metriä Maaninkavaara–Posio–Kariniemi -tien itäpuolelle. Etelässä kaava kattoi Tammikankaan ja jatkui aina Talaskankaalle asti. Rakennuskaavan suunnitteli arkkitehti Aarne Holttinen.
Posion kunnanvaltuusto hyväksyi keskustan rakennuskaavan heinäkuussa 1970, mutta ehdotettu kaava ei mennyt sellaisenaan läpi lääninhallituksessa, koska siihen esitettiin huomautuksia. Käsittelyprosessin aikana kaava ehti vanhentua, ja tästä syystä se jouduttiin suunnittelemaan uudelleen. Samalla päätettiin jättää pois Talaskankaan alue, joka kaavoitettiin erikseen. Uudet kaavat hyväksyttiin lääninhallituksessa vuonna 1977, ja lisäksi Ahosenniemen kaava vuonna 1979 ja Kotilammen alueiden kaava vuonna 1983. Taajamien laajentumisen myötä tarvittiin myös kunnallista infrastruktuuria, erityisesti vesi- ja viemärijohtoverkoston rakentamista.
Aiheesta muualla

Posio.fi
Posiolapland.com
Lapin maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Aavikon laki

Aavikon laki tarkoittaa seuraavia:
Aavikon laki (esitetty myös nimellä Erämaan laki), John Fordin ohjaama elokuva vuodelta 1946
Aavikon laki, Vladimir Motylin ohjaama elokuva vuodelta 1970
Aavikon laki, Duccio Tessarin ohjaama elokuva vuodelta 1992
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aavikon laki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aisha Abd al-Rahman

Aisha Abd al-Rahman
Aisha Abd al-Rahman, myös: Aisha Abdul-Rahman ja Aisha Abdel-Rahman (18. marraskuuta 1913 Damietta, Egypti – 1. joulukuuta 1998 Kairo, Egypti) oli egyptiläinen kirjailija ja kirjallisuuden professori, joka julkaisi teoksiaan kirjailijanimellä Bint al-Shati ("joenrannan tytär")[lähde? ].
Abd al-Rahman aloitti uransa lehtitoimittajana päivälehti Al-Ahramissa vuonna 1937 ja valmistui Kairon yliopistosta (aiemmin Kuningas Fuad I:n yliopisto) vuonna 1939. Maisteri hänestä tuli vuonna 1941 ja filosofian tohtori 1951 pääaineenaan varhainen islamilainen kirjallisuus. Vuonna 1962 hänestä tuli Ain Shamsin yliopiston Women's Collegen arabialaisen kirjallisuuden professori.
Opetustyön ohella Abd al-Rahman kirjoitti kaunokirjallisia teoksia ja varhaisten musliminaisten elämäkertoja, muun muassa profeetta Muhammadin äidin, vaimojen ja tyttärien elämäkerrat.
Al-Rahman oli naimisissa tohtori Amin el-Khoulin (k. 1973) kanssa. Amin el-Khouli toimi Al-Rahmanin ohjaajana hänen opiskelleessaan Kairon yliopistossa. Pariskunta meni naimisiin vuonna 1947.
Tuotantoa

The Egyptian Countryside (1936)
The Problem of the Peasant (1938)
Secret of the Beach and Master of the Estate: The Story of a Sinful Woman (1942)
New Values in Arabic Literature (1961)
Contemporary Arab Women Poets (1963)
Adolf von Jordans

Adolf von Jordans (29. huhtikuuta 1892 – 23. toukokuuta 1974) oli saksalainen lintutieteilijä, joka tutki Baleaarien linnustoa.
Von Jordans julkaisi teoksen Die vogelfauna Mallorcas mit berucksiditign Menorcas und des Pityusen. Paul Rost and Co., G.M.G.H. Bonn. (1914).
Von Jordanas kirjoitti Falco-lehteen artikkelit Vorlaufige kurze beschreihung neuser formen von der Balearen (Falco, J. G. 9, núm. 1, s. 43-44 (1913)) ja Nem vogelrassen von del Balearen (Sonelerh de Falco, s. 3-5 (1923)).
Von Jordans nimesi pajusirkun alalajin witherbyi, peipon alalajin balearica, kyläpöllösen alalajin mallorcae ja yhdessä Schiebelin kanssa pyyn alalajin styriacus.
Aavikon laki (vuoden 1970 elokuva)

| Aavikon laki> Белое солнце пустыни |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Vladimir Motyl
Käsikirjoittaja:  Rustam Ibragimbekov Valentin Ježov Mark Zaharov
Säveltäjä:  Isaak Švarts
Kuvaaja:  Eduard Rozovski
Pääosat:  Anatoli Kuznetsov Pavel Luspekajev Spartak Mišulin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Levittäjä:  Lenfilm Netflix
Ensi-ilta:  30. maaliskuuta 1970 (Neuvostoliitto) 16. lokakuuta 1970 (Suomi)
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aavikon laki (Белое солнце пустыни, Beloje solntse pustyni) on Vladimir Motylin ohjaama neuvostoliittolainen elokuva, joka valmistui vuonna 1969 ja tuli ensi-iltaan seuraavana vuonna. Se on seikkailuelokuva ja neuvostoaikojen suosituimpia elokuvia, ja easterniksi tai osterniksi kutsutun lajityypin klassikko[lähde? ]. Siinä yhdistyy toimintakomedia musiikkiin ja draamaan.
Elokuvan sankari on puna-armeijan upseeri, joka on palaamassa kotiin vaimonsa luokse mutta päätyy suojelemaan haaremia Keski-Aasiassa.
7th Symphony

| 7th Symphony Apocalyptica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. elokuuta 2010
 Tuottaja(t): Apocalyptica
 Tyylilaji: sellometalli, sinfoninen metalli, vaihtoehtorock, neoklassinen metalli
 Kesto: 47.41
 Levy-yhtiö: Sony
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Apocalyptican muut julkaisut
| Worlds Collide 2007 | 7th Symphony 2010 | Wagner Reloaded (Live in Leipzig) 2015 |
Singlet albumilta 7th Symphony
 ”End of Me” Julkaistu: 28. kesäkuuta 2010  ”Broken Pieces” Julkaistu: 22. lokakuuta 2010  ”Not Strong Enough” Julkaistu: 1. marraskuuta 2010
7th Symphony on Apocalyptican seitsemäs studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010. Albumilta paljon radiosoittoaikaa ovat saaneet mm. singlejulkaisu "End Of Me" ja "Not Strong Enough".
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | At the Gates of Manala | 7.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | End of Me | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Not Strong Enough | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | 2010 | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Beautiful | 2.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Broken Pieces | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | On the Rooftop with Quasimodo | 4.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Bring Them to Light | 4.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sacra | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Rage of Poseidon | 8.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Through Paris in a Sportscar | 3.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Return Game | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Spiral Architect (Black Sabbath -cover, instrumentaali)  | 3.19 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 7½/10
Rock Sound:
Soundi:
Aiheesta muualla

7th Symphony Discogsissa. (englanniksi)
Albumi 7th Symphony Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
A Marcha

| A Marcha |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oswaldo Sampaio
Käsikirjoittaja:   Oswaldo Sampaio  Afonso Schmidt 
Pääosat:   Pelé  Paulo Goulart  Nicete Bruno  Rodolfo Mayer  Vera Sampaio 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Brasilia
Tuotantoyhtiö:  Cinedistri
Ensi-ilta:  1972
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  Portugali
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
A Marcha on brasilialainen, vuonna 1972 valmistunut elokuva. Elokuvassa näyttelee jalkapalloilija Pelé.
Aiheesta muualla

A Marcha 1972 Letterboxd. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)
Aikasytytin

Happotoiminen aikasytytytin.
Aikasytytin on räjäytin joka toimii ennalta asetetun aikamäärän (aikautuksen) jälkeen. Aikasytyttimiä on monenlaisia. Tunnetuimpia ovat kellokytkimen avulla toimivat: räjähteen yhteyteen on asetettu erillinen kellokoneisto, joka erikseen asetetun ajan jälkeen kytkee virran tai vapauttaa jousiviritteisen iskurin joka räjäyttää aloitepanoksen ja siten räjähteen itsensä.
Ilmatorjunnassa käytettiin aiemmin ruutikanavasytytintä, joka oli eri vahvuisiin kanaviin asennettu, kiinteästä ruudista tehty eräänlainen sytytyslanka joka syttyi asetta laukaistaessa. Kulloinkin tarvittua aikaa varten valittiin tarvittavan mallinen kanava.
Happotoimisia aikasytyttimiä käytetään yleensä aikapommien yhteydessä. Tällaisessa sytyttimessä on lasiampulliin suljettua voimakasta happoa. Ampulli on sijoitettu joustavaan kuoreen, ja sen alla on metallinen säppi, joka pitelee jousiviritettyä iskuria paikallaan. Kun ampulli särkyy, happo syövyttää säpin poikki ja iskuri vapautuu räjäyttäen aloitepanoksen. Aika säädetään vaihtelemalla metallisäpin vahvuutta. Tällaista sytytintä käytti mm. eversti Claus von Stauffenberg yrittäessään surmata Adolf Hitlerin 20. heinäkuuta 1944.
Aikasytytin voidaan tehdä oikeastaan melkein mistä tahansa: esimerkiksi jopa vuotavasta astiasta. Astian pohjalle asetetaan metallilevy johon on kiinnitetty nalliin johtava sähköjohto, ja paristosta tuleva johto on kytketty kellukkeeseen. Kun astia vuotaa tyhjäksi, virta kytkeytyy ja nalli räjähtää. Samoin eri kemikaaliseoksia voidaan käyttää samaan tarkoitukseen.
Adolfas Sabaliauskas

Adolfas Sabaliauskas
Adolfas Sabaliauskas (1873 – 1950) oli liettualainen roomalaiskatolisen kirkon kaniikki ja kansanrunouden sekä erityisesti kansanmusiikin tutkija. Hän käänsi Kalevalan liettuan kielelle asuessaan ensimmäisen maailmansodan aikana Helsingin yliopiston kansanrunouden professori Aukusti Niemen vieraana Patomäentien talossa Oulunkylässä.
Biržain maalaiskunnassa, Krikščiaissa syntyneen Adolfas Sabaliauskasin vanhemmat olivat varattomia suurtilallisten alustalaisia. Hän kävi Siauliain lukiota ja kävi loma-aikoinaan kokoamassa kansanrunoutta, satuja ja tarinoita. Ylioppilaaksi tultuaan hän opsikeli Kaunasin yliopiston pappisseminaarissa ja jatkoi teologian opintoja Freiburgin yliopistossa Sveitsissä. Hänet vihittiin papiksi 1895. Hän oli pappina ensin Libaussa ja sitten muun muassa Lyvberezessä Kuurinmaalla, Radviliškisissä ja sotilassairaalain kappalaisena Kaunasissa.
Sabaliauskas opiskeli myös musiikkitieteitä 1900-1901 Freiburgin yliopistossa Sveitsissä. Sabaliauskas keräsi laajan aineiston Koillis-Liettuan kansanrunoutta. Hän ystävystyi suomalaisen kansanrunouden tutkijan Aukusti Niemen kanssa tämän kolmivuotisen, Liettuaan suuntautuneen tutkijavierailun aikana 1909–1912 ja he aloittivat 1910 tieteellisen yhteistyön. Yhteistyö tuotti useita julkaisuja, muun muassa Suomalaisen Tiedeakatemian sarjassa vuonna 1912 julkaistun laajan liettualaisten kansanrunojen ja kansanlaulujen kokoelma Lietuvių dainos ir giesmės šiaur-rytinėje Lietuvoje.
Sabaliauskas vieraili Suomessa parin viikon ajan 1913 ja uudelleen vuonna 1916. Jälkimmäinen vierailu venyi parin vuoden mittaiseksi koska ensimmäisen maailmansodan ollessa käynnissä Venäjän viranomaiset eivät antaneet Sabaliauskasille lupaa palata kotimaahansa ja myös Sabaliauskasin kotiseurakunnan kirkko ja pappila poltettiin sodan aikana. Sabaliauskas jäi Suomeen sotapakolaiseksi pariksi vuodeksi ja hän asettui Aukusti Niemen perheen vieraaksi. Sabaliauskas aloitti Suomessa ollessaan Kalevalan kääntämisen liettuan kielelle. Hän osallistui Suomessa katolisen kirkon toimintaan, ja oli huolehtimassa Suomessa silloin oleskelleista lukuisista liettualaisista. Ensimmäisen maailmansodan aikana Suomessa toimi Liettualaisten yhdistys, jonka puheenjohtajana oli myöhemmin Kaunasin sotamuseon johtajana ja itsenäisessä Liettuan lääkintäkenraalina toiminut Vladas Nagevičius. Liettualaisten yhdistys järjesti Helsingin yliopiston juhlasalissa 6. toukokuuta 1917 suuren liettualaisjuhlan, jossa juhlapuhujina olivat Maila Talvio ja Aukusti Niemi. Sabaliauskas palasi useiden muiden liettualaisten mukana kotimaahansa alkuvuonna 1918.
Sabaliauskas ja Nagevičius olivat aloitteentekijöinä kun Kaunasissa perustettiin toukokuussa 1927 Liettua-Suomi-seura. Samassa yhteydessä järjestettiin Kaunasissa sotamuseon puutarhassa suuri Suomi-juhla 8. toukokuuta 1927, jolloin suomalaisten kutsuvieraiden joukossa olivat muiden muassa professori Viljo Mansikka ja Aukusti Niemi.
Vuonna 2011 paljastettiin Aukusti Niemen kotitalon seinään kiinnitetty Sabaliauskasin ja Niemen yhteistyön muistolaatta.
Sabaliauskasin hautakivi Liettuassa
Ahiramin sarkofagi

Ahiramin sarkofagi Beirutin kansallismuseolla.
Ahiramin sarkofagi on Bybloksesta Libanonista löydettu muinaisen Bybloksen hallitsija Ahiramin sarkofagi, joka on ajoitettu 1050–1000-luvulle eaa. Ahiram oli ensimmäisiä nimeltä tunnettuja foinikialaisia hallitsijoita. Sarkofagi sisältää myös piirtokirjoituksen, joka on yksi varhaimmista tunnetuista foinikialaisista piirtokirjoituksista. Sarkofagia säilytetään nykyisin Beirutin kansallismuseolla Libanonissa.
Sarkofagi

Ahiramin sarkofagi-piirtokirjoitus löydettiin vuonna 1923 Bybloksen kuninkaalliselta nekropolilta. Ahiram on ensimmäisiä nimeltä tunnettuja foinikialaisia kuninkaita, vaikka vasta hänen poikaansa Ittobaalia kutsuttiin nimellä Bybloksen kuningas. Kielellisesti piirtokirjoitus on muinaisbyblosta, eli varhaista Bybloksen kaupungissa puhuttua foinikiaa. Se on yksi varhaisimmista foinikialaisista piirtokirjoituksista, mutta teksti on säilynyt hyvin. Se on ajoitettu 1050–1000-luvulle ennen ajanlaskun alkua. Nykyisin sitä säilytetään Beirutin kansallismuseolla Libanonissa.
Ahiramin sarkofagissa on piirtokirjoituksen lisäksi myös kuva-aiheita, joista yhteen on kuvattu valtaistuimella istuva mieshahmo kahden siivekkään sfinksin välissä, kädessään nuutunut lootus. Seisovien hahmojen jono ojentaa mieshahmolle uhrilahjoja. Istuvan mieshahmon on tulkittu edustavan kuollutta kuningasta. Arkun kannen kuva-aiheessa seisovat kaksi miestä saattaisivat olla Ahiram ja hänen poikansa Ittobaal, mutta on myös mahdollista, että sarkofagi on piirtokirjoitusta vanhempi ja Ahiramilla uusiokäytössä.
Teksti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Arkku, jonka [I]ttobaal, Ahiramin poika, Bybloksen kuningas, teki isälleen Ahiramille asettaakseen hänet ikuisuuteen. Ja jos yksikään kuningas kuninkaiden joukosta tai hallitsija hallit<si>joiden joukosta tai joukkojen komentaja nousee Byblosta vastaan (ja ottaa) löytääkseen tämän arkun, (niin) riisuttakoon häneltä hänen oikeutensa valtikka, käännettäköön ylösalaisin hänen kuninkuutensa valtaistuin ja rauha paetkoon Bybloksesta! Ja mitä häneen itseensä tulee, lyötäköön hänen jälkeläisensä Bybloksen edessä! | ” |
– Ahiramin sarkofagin piirtokirjoituksen suomennos. 
Nimen Ittobaal alku on lohjennut, mutta nimi on silti melko varmasti Ittobaal. Sana ”hallit<si>joiden” ei ole lohjennut, vaan sen kirjoittaja on ilmeisesti erehdyksessä unohtanut yhden kirjaimen. ”Löytääkseen” on sana gly, joka myös tarkoittaa ”paljastaa”. ”Jälkeläisensä” on kirjaimellisesti hedelmänsä (prh). Jos sanat ymhs prh jaetaan eri tavalla, eli ymh sprh, myös tulkinta ”pyyhittäköön hänen kirjoituksensa” on mahdollinen. Piirtokirjoituksen viimeinen lause on erittäin vaikeatulkintainen. Sanat lpn gbl on käännetty ”Bybloksen edessä”, mutta myös lukutapa lpp sbl on mahdollinen, joskaan sille ei ole löydetty sopivaa käännösehdotusta. Paras ehdotus on jonkinlainen kaksiteräinen kirjoitusväline.
Mahdollisesti kuningasta esittävä valtaistuimella istuva mieshahmo sarkofagissa ottamassa vastaan uhrilahjoja.
Abra Kadabra

Abra Kadabra (oikealta nimeltään Citizen Abra) on maagisia voimia omaava superroisto, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran The Flash #128 tarinassa toukokuussa 1962 ja hänet loivat John Broome ja Carmine Infantino. Hahmo on tullut tunnetuksi Salaman vihollisena.
Muussa mediassa > Animaatio

Abra Kadabra esiintyi cameo-roolissa Justice League Unlimited sarjan jaksossa "Flash and Substance".
Abra Kadabra esiintyi Batman: The Brave and the Bold animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Jeff Bennett.
Abra Kadabra esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Jeff Bennett.
Muussa mediassa > Televisiossa

Abra Kadabra esiintyi vuoden 2014 The Flash -televisiosarjassa, jossa häntä esitti David Dastmalchian. Tämä versio, alias Phillipe, on kyborgi 6400-luvulta, joka käyttää nanoteknologiaa antaakseen itselleen laajan valikoiman kykyjä, joita ei voi melkein erottaa taikuudesta. Hän väittää myös olevansa yksi Salaman suurimmista vihollisista.
Videopeleissä

Abra Kadabra esiintyi DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Christopher Loveless.
Aikarahtaus

Aikarahtaus tarkoittaa laivan vuokraamista. Aikarahdinottaja toimittaa aluksen aikarahdinantajan käyttöön siihen aikaan ja paikkaan, josta aikarahtaussopimuksessa on sovittu. Aikarahdinottajan täytyy huolehtia aluksen miehityksestä, vaadittavista asiakirjoista, muonituksesta, laivan kunnosta ja muusta varustuksesta, että ne täyttävät vaatimukset, jotka asetetaan tavalliselle rahtiliikenteelle aikarahtaussopimuksessa mainitulla liikennöintialueella. Lisäksi aluksessa täytyy olla polttoainetta niin paljon, että alus saattaa saavuttaa lähimpänä sijaitsevan, alukselle soveltuvan polttoaineen täydennyssataman.
Aikarahdinantaja ja aikarahdinottaja voi aluksen luovutuksen yhteydessä vaatia aluksen ja sen jäljellä olevan polttoaineen ja varustusten tavanomaista tarkistamista.
2018 (albumi)

| 2018 Pate Mustajärvi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2018
 Tyylilaji: pop rock
 Levy-yhtiö: Ratas Music Group/Sony Music Entertainment Finland Oy
Listasijoitukset
  1.
Pate Mustajärven muut julkaisut
| Taivas on täynnä 2015 | 2018 2018 | Teillä oli nimet, ja kerran te kuljitte täällä 2019 |
2018 on Pate Mustajärven maaliskuussa 2018 julkaistu studio-albumi.