stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johnston (kirjaintyyppi)

Johnston 100
Johnston on Edward Johnstonin vuonna 1916 suunnittelema Lontoon metron opasteissa käytettävä kirjaintyyppi. Sen alkuperäinen nimi oli "Underground", myöhemmin sitä kutsuttiin nimellä "Johnston's Railway Type" ja lopulta yksinkertaisesti nimellä "Johnston". Johnston on toiminut esikuvana useille muille sans-serif-kirjaintyypeille, muun muassa Gill Sansille. Fonttivalmistajat P22 ja ITC ovat lisäksi julkaisseet Johnstonista omat digitaaliset versionsa.
Nykyisin Lontoon metron opasteissa ja muussa viestinnässä käytetään Monotypen vuonna 2016 suunnittelemaa Johnstonin laajennettua versiota nimeltään Johnston 100, jossa on enemmän leikkauksia kuin alkuperäisessä kirjaintyypissä.
Jon Hendricks

Jon Hendricks
Jon Hendricks (synt. John Carl Hendricks; 16. syyskuuta 1921 Newark, Ohio – 22. marraskuuta 2017 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja, -lauluntekijä ja rumpali. Hän edusti vocalese-tyyliä. Hän varttui Toledossa ja lauloi paikallisradiossa. Hän suoritti asepalvelusta vuosina 1942–1946 ja opiskeli oikeustiedettä ennen siirtymistään muusikon uralle. Aluksi hän soitti rumpuja ennen aktiivisen uran aloittamista sanoittajana ja laulajana. Vuonna 1952 hänen kappaleensa ”I Want You to Be My Babyn” levytti Louis Jordan. Vuonna 1957 Hendricks teki debyyttinsä levytyksellä.
Hendricks muodosti kahden muun laulajan, Dave Lambertin ja Annie Rossin kanssa laulutrion. Trio pysyi toiminnassa vuoteen 1964 saakka ja vaikutti myöhempiin ryhmiin, kuten Manhattan Transferiin. Vuonna 1960 Hendricks kirjoitti ja ohjasi Evolution of the Blues -show’n Montereyn jazzfestivaalille. Vuosina 1968–1973 hän asui ja työskenteli Euroopassa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän kirjoitti jazzista San Francisco Chronicleen, opetti jazzia ja perusti vaimonsa, lastensa sekä muiden laulajien kanssa Hendricks Family -kokoonpanon. Hän levytti muun muassa World Pacificille, Columbia Recordsille ja Telarcille.
Jacek Gmoch

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jacek Wojciech Gmoch
Syntymäaika: 13. tammikuuta 1939 (ikä 85)
Syntymäpaikka: Pruszków, Puola
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura:  Panathinaikos FC
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|   1960–1968 |  Znicz Pruszków  Legia Varsova |  |
Maajoukkue
| 1962–1968 |  Puola | 29(0) |
Valmennusura
1969–1971 1971–1974 1976–1978 1978 1979–1981 1981–1982 1982–1983 1983–1985 1985–1986 1986–1988 1988–1989 1991–1993 1994–1995 1995–1996 1997–1998 1998–1999 1999 2002–2003 2010:  Legia Varsova (apuv.)  Puolan maajoukkue (apuv.)  Puolan maajoukkue  Skeid Fotball  PAS Giannina  Apollon Smyrni  Larissa FC  Panathinaikos FC  AEK Ateena  Larissa FC  Olympiakos FC  APOEL FC  Athinaikos FC  Ethnikos Pireus FC  Ionikos FC  Kalamata FC  Panionios FC  Ionikos FC  Panathinaikos FC
Jacek Wojciech Gmoch (s. 13. tammikuuta 1939) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Parhaiten hänet muistetaan Puolan maajoukkueen päävalmentajana MM-kisoista 1978.
Ura pelaajana

Gmoch aloitti pelaajauransa pienessä Znicz Pruszkówin joukkueessa, mutta siirtyi jo 1960 Legia Varsovan joukkueeseen, jota hän edusti koko lopun uraansa, vuoteen 1968 saakka. Hän opiskeli pelaajauransa ohella Varsovan teknillisessä yliopistossa. Opinnot eivät kuitenkaan haitanneet pelaamista ja Gmoch juhli Legiassa kahta Puolan Cupin mestaruutta. Lisäksi hän esiintyi Puolan maajoukkuepaidassa 29 kertaa.
Ura valmentajana

Gmoch joutui lopettamaan pelaajauransa pahan loukkaantumisen vuoksi vain 29-vuotiaana. Ura jalkapallon parissa jatkui kuitenkin valmennustehtävien merkeissä Legia Varsovan apulaisvalmentajana 1969-71 ja tämän jälkeen Kazimierz Górskin apuvalmentajana Puolan maajoukkueessa. Kaksikon johdolla Puola juhli MM-pronssia 1974. Menetyksekkäiden kisojen jälkeen Gmoch vietti pari vuotta Yhdysvalloissa tieteellisen uransa vuoksi, mutta palasi valmentajaksi maajoukkueen peräsimessä 1976. Hänen johdollaan Puola eteni MM-kisoihin 1978, joissa joukkue oli lopulta viides.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Gmoch toimi lyhyen aikaa norjalaisen Skeid Fotballin päävalmentajana, kunnes siirtyi 1979 Kreikkaan PAS Gianninan päävalmentajaksi.  Kaudeksi 1982/83 Gmoch siirtyi Larissan päävalmentajaksi ja johdatti joukkueen Kreikan cupin loppuotteluun. Yllättävän menestyksen johdosta Gmochille tarjottiin pestiä Panathinaikosissa, johon hän 1983 siirtyikin. Gmochin johdolla Panathinaikos voitti kaudella 1983/84 tuplamestaruuden toista kertaa seuran historiassa. Hänen johdollaan seura eteni myös Euroopan Cupissa välieriin.
Kaudella 1985/86 Gmoch valmensi AEK Ateenaa, mutta menestys jäi odotuksia vaisummaksi ja hän palasi Larissaan. Puolalainen jätti jälkensä myös Larissan seurahistoriaan luotsaamalla joukkueen sen historian ensimmäiseen ja toistaiseksi ainoaan Kreikan mestaruuteen kaudella 1987/88. Se oli vasta kuudes kerta maan historiassa, kun mestaruutta juhlittiin Ateenan ulkopuolella.
Larissasta Gmoch siirtyi 1988 Olympiakosin peräsimeen ja näin hän oli valmentanut kaikkia Ateenan suurseuroja. Menestys jäi kuitenkin vaatimattomaksi ja Gmoch sai lähteä seurasta jo seuraavana vuonna. Hän jatkoi uraansa 1991 kyproslaisen APOELin päävalmentajana ja voitti seuran kanssa maan mestaruuden 1992. Seuraava kausi ei kuitenkaan sujunut yhtä hyvin ja Gmoch sai lähteä seurasta.
APOEL-pestin jälkeen Gmochin menestyksekkäimmät vuodet valmentajana olivat ohi. Hän jatkoi kuitenkin uraansa läpi 1990-luvun Kreikassa luotsaten muun muassa Ionikosin Kreikan liigassa viidenneksi 1997/98. Jätettyään Ionikosin toisen pestinsä jälkeen kesällä 2003 Gmoch on toiminut jalkapallokommentaattorina Puolan televisiossa. Hän on toiminut myös Legia Varsovassa johtotehtävissä ja osakkeenomistajana.
Marraskuussa 2010 Gmoch palasi valmennustehtäviin Panathinaikosin päävalmentajaksi. Hän hoitaa valmennustehtäviä ainakin toistaiseksi Nikos Niopliasin saatua potkut.  Gmochin pesti jäi lyhyeksi seuran palkattua Jesualdo Ferreiran päävalmentajakseen 20. marraskuuta.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

MM-viides: 1978
Kreikan mestaruus: 1984, 1988
Kreikan cup: 1984
Hopeaa: 1983
Kyproksen mestaruus: 1992
Juho Wuolijoki

Juho Robert Wuolijoki (Vuolijoki) (25. maaliskuuta 1843 Hauho – 26. huhtikuuta 1911) oli suomalainen moninkertainen valtiopäivämies ja ratsutilallinen eli rusthollari.
Vuolijoen vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Erkinpoika ja Henriika Loviisa Erkintytär. Vuolijoki oli naimisissa vuodesta 1872 Serafina Lagervikin (k. 1939) kanssa. Sulo Wuolijoki ja Wäinö Wuolijoki olivat heidän lapsiaan. Vuolijoki omisti Hauholla sijainneen Wuolijoen rusthollin 1877–1911. Vuolijoki toimi myös Hauhon kunnallislautakunnan esimiehenä, kuului Hämeen läänin maanviljelysseuran johtokuntaan ja oli tunnettu hevosjalostusmies. Hän oli Hollolan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905, jolloin hän oli säätynsä varapuhemies. Hänen valtiopäivillä tekemänsä aloitteet koskivat muun muassa raittius-, sivistys- ja maatalouden kysymyksiä.
Jens Baggesen

| Jens Baggesen |
| --- | --- |
 Jens Baggesen
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1764 Korsør
Kuollut: 3. lokakuuta 1826 (62 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska, saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jens Baggesen (15. helmikuuta 1764 Korsør − 3. lokakuuta 1826) oli tanskalainen runoilija. Hän kirjoitti myös saksaksi. Hän oli Johan Herman Wesselin oppilas ja edustaa etupäässä 1700-luvun kirjallista makusuuntaa vastakohtana romantikoille, joiden johtajan, Adam Ohlenschlægerin, kiivas vastustaja hän oli ja joita hän ruoskii satiirissaan Karfunkel oder Kling-Klingel-Almanach. Satiirien lisäksi hän on kirjoittanut leikkivän kevyitä, hienon humoristisia runosarjoja, kuten Komiske Fortællinger, Rimbrev sekä proosateoksen Labyrinthen. Hän oli viehtynyt kuitenkin uusromantiikasta.
Baggesen oli pappi ja toimi myös Kuninkaallisen teatterin johtajana sekä kirjallisuuden professorina Kielissä 1811−1813.
Suomennettuja runoja

Baggesenin runoista on suomennettu
Kitaransoittaja, suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1957, 1974, 2004
Saarenkylän Agnete: balladi, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 2: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930
Kirjallisuutta

Kristian Arentzen, Baggesen og Ohlenschlseger Verkossa. Archive.org
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jens Baggesen Wikimedia Commonsissa
Jens Baggesen, Dansk biografisk lexikon (tanskaksi)
Jens Baggesen, Salmonsens konservationsleksikon (tanskaksi)
Juho Virtanen

Juho Vihtori Virtanen (7. kesäkuuta 1870 Tammela – 7. maaliskuuta 1953 Tampere) oli suomalainen ammattientarkastaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Virtasen vanhemmat olivat tehtaantyöntekijä Elias Appelsin ja Maria Christina Gabrielintytär. Hän oli aluksi tehtaantyömiehenä ja toimi sitten Osuusliike Tammen johtajana Forssassa 1919, Forssan tehtaan kirjurina ja ammattientarkastajien työläisapulaisena 1919–1924, valtion ammattientarkastajan apulaisena Tampereella 1924–1929 sekä ammattientarkastajana 1929–1937.
Virtanen oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä.
Juho Virtanen oli naimisissa vuodesta 1892 Emma Vilhelmiina Zaarin kanssa.
Jens Bergenström

| Jens Bergenström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1980 (ikä 44) Borlänge, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Leksands IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Borlänge HF (Ruotsi I) Mörrums GoIS IK (Allsv.) SaiPa (SML)
Jens Bergenström (s. 12. syyskuuta 1980 Borlänge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Leksands IF:ssä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu maalinedustapelaaminen, ruuhkapelaaminen, pelirohkeus, röyhkeys ja hyökkäyspään pelaaminen.
Ura

Bergenström on Borlänge HF:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa kaudella 1998–1999. Kaudeksi 2000–2001 Bergenström siirtyi Allsvenskan-joukkue Mörrums GoIS IK:hon. Kaudella 2001–2002 hänen teholukemansa 0 riitti runkosarjassa joukkueen runkopelaajista sisäisen tehotilaston kärkisijaan. Bergenström jakoi Kvalserien AS:ssä Mörrumin sisäisen piste- ja maalipörssin voiton tehoilla 6+5=11. Kaudella 2003–2004 hän voitti tehoilla 31+21=52 koko Allsvenskanin maalipörssin ja jakoi pistepörssin kolmannen sijan Piteå HC:n Magnus Lovenlundin kanssa. Bergenström pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Elitserien-joukkue Leksands IF:ssä.
Kaudeksi 2004–2005 Bergenström siirtyi edelliskeväänä Elitserienistä Allsvenskaniin pudonneeseen Leksandiin. Hän oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta takaisin Elitserieniin, jossa ensimmäinen kokonainen kausi 2005–2006 toi Bergenströmille 49 runkosarjaottelussa tehot 8+4=12. Hän jakoi Leksandin sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Oscar Steénin ja Patrik Wallenbergin kanssa. Bergenström oli kevään 2006 Kvalserienissä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+2=8 ja hänen edellään maalipörssissä oli vain Södertälje SK:n Anže Kopitar. Leksandin kausi päättyi kuitenkin putoamiseen takaisin Allsvenskaniin.
Bergenström siirtyi kaudeksi 2006–2007 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hänet hankittiin joukkueeseen maalintekijäksi ja Bergenström pelasikin hienon harjoituskauden tehden viidessä ottelussa kymmenen tehopistettä. Runkosarjassa hän osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja teki 21 ottelussa vain tehot 2+3=5. Lopulta pieneen rooliin päätynyt Bergenström palasi marraskuussa 2006 takaisin Leksandiin, jossa hän teki loppukaudella 25 runkosarjaottelussa 29 tehopistettä. Bergenström jakoi kevään 2007 Kvalserienissä neljällä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Martin Bartekin kanssa.
Kaudella 2007–2008 Bergenström teki Allsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 29+29=58, joilla hän voitti koko sarjan pistepörssin. Maalipörssissä Bergenströmin edellä oli vain Malmö Redhawksin Marcus Paulsson. Kaudella 2010–2011 Bergenström voitti tehoilla 26+23=49 Allsvenskanin maalipörssin ja jakoi pistepörssin neljännen sijan Örebro HK:n Johan Wiklanderin ja Borås HC:n Alexander Bergströmin kanssa. Kaudella 2011–2012 hän jakoi 19 osumallaan Leksandin sisäisen maalipörssin voiton Johan Rynon kanssa. Bergenström oli kevään 2012 Kvalserienissä joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+1=7. Kevään 2013 Kvalserienissä hän jakoi Leksandin sisäisen piste- ja maalipörssin voiton Jacob Blomqvistin kanssa tehoilla 6+5=11. Leksand nousi kauden päätteeksi seitsemän vuoden jälkeen takaisin Ruotsin pääsarjatasolla, jonka nimeksi vaihtui SHL kaudelle 2013–2014. Bergenström teki huhtikuussa 2013 kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta

Bergenströmin pikkuveli Henrik on pelannut myös jääkiekkoa. Veljesten eno Ola Sundberg edusti 1980-luvulla Elitserien-tasolla Leksandia.
Tilastot

Bergenström joulukuussa 2012.
John Stevens Henslow

| John Stevens Henslow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1796 Rochester, Kent, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 16. toukokuuta 1861 Hitcham, Norfolk, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto (1818)
Instituutti:  Cambridgen yliopisto
Tutkimusalue:  Kasvitiede, geologia
John Stevens Henslow (6. helmikuuta 1796 – 16. toukokuuta 1861) oli brittiläinen kasvitieteilijä, geologi ja pappi. Hän perusti vuonna 1831 Cambridgen yliopiston kasvitieteellisen puutarhan, joka avattiin yleisölle vuonna 1846. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan kuuluisan luonnontieteilijän Charles Darwinin opettajana ja vahvana tukijana. Henslow'n ansiosta Darwin pääsi kuuluisalle merimatkalle. Ottamalla käyttöön uudenlaisia opetusmetodeja kasvitieteen opetukseen hän sai maineen kasvitieteen kansantajuistajana. Häneen viittaava kasvitieteellinen auktorilyhenne on ”Hensl.”.
Elämäkerta

Henslow syntyi Rochesterissä asianajaja John Prentis Henslow'n poikana ja John Henslow'n pojanpoikana. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgessa St John's Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1818 16. wranglerina eli oli 16.:ksi paras tuona vuonna valmistuneista matematiikan opiskelijoista. Matematiikka jäi nopeasti taka-alalle, kun intohimo luonnonhistorian tutkimuksia kohtaan kehittyi. Vuonna 1819 hän pääsi edellisenä vuonna geologian Woodward-professoriksi nimitetyn Adam Sedgwickin kanssa tutkimaan Wightsaaren geologiaa. Henslow opiskeli samanaikaisesti kemiaa James Cummingin ohjaamana ja mineralogiaa Edward Daniel Clarken opettamana. Henslow teki ensiarvoisen tärkeitä geologisia löytöjä vuonna 1819 Mansaarella ja kaksi vuotta myöhemmin Angleseyssa, jotka hän julkaisi Transactions of the Cambridge Philosophical Society -sarjassa.
Henlow oli opiskellut mineralogiaa tarmokkaasti. Hänet valittiin vuonna 1822 Cambridgen yliopiston mineralogian professoriksi, koska Clarken kuoleman myötä virka oli avoimena. Kaksi vuotta myöhemmin hänet vihittiin papiksi. Mineralogia ei enää tuntunut Henslow'ta kiinnostavan, joten hän erosi virastaan vuonna 1825 päästäkseen kasvitieteen professoriksi. Hänestä tuli kasvitieteen Regius-professori. Tämän professorin viran hän piti kuolemaansa saakka.
Vuosina 1821–1835 keräämiensä näytteiden pohjalta Henslow kokosi 10 000 kasvilajia käsittävän ja 3 654 sivuisen kasvion. Mukana lajeja keräämässä oli hänen oppilaansa Charles Darwin, joka pääsi mukaan HMS Beaglen toiselle merimatkalle vuonna 1831.
Henslow'n käyttämät opetusmenetelmät osoittautuivat erittäin tehokkaiksi. Luennoillaan hän käytti eri eliölajeja esitellessään omia piirroksiaan ja järjesti kävelyretkiä Cambridgen läheisyydessä. Professori John Parkerin mukaan Henslow oli yksi 1800-luvun tieteen merkittävimmistä hahmoista. Henslow kuoli Hitchamissa vuonna 1861.
Jayme Henrique Chemello

Jayme Henrique Chemello (s. 28. heinäkuuta 1932 São Marcos) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. joulukuuta 1958 ja nimitettiin Pelotasin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bisican titulaaripiispaksi 11. helmikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Zattera, jota avustivat Benedito Zorzi ja Angelo Félix Mugnol.
1. syyskuuta 1977 Chemello sai nimityksen Pelotasin hiippakunnan piispaksi. Hänet asetettiin virkaan 4. marraskuuta. Hän jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 2009.
Jessica Michibata

| Jessica Michibata |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1984 (ikä 39)
Aiheesta muualla
jessicamichibata.com
Jessica Michibata (s. 21. lokakuuta 1984) on japanilainen malli ja televisiojuontaja. Hän aloitti mallin työt 13-vuotiaana ja tuli kuuluisaksi Peach John -merkin alusvaatemallina. Hän on tehnyt mainoksia myös Reebokille, Uniqlolle, Evianille ja Seikolle. Hän juontaa Japanissa omaa televisio-ohjelmaansa.
Michibatalla on japanilainen äiti ja Argentiinassa syntynyt italialais-espanjalainen isä. Michibata on seurustellut Jenson Buttonin kanssa vuodesta 2009 alkaen. He menivät naimisiin vuonna 2014, mutta erosivat vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Jessica Michibata Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jarmo (arkeologia)

Jarmo (Qal'at Jarmo) on varhainen maanviljelykylä noin vuodelta 7 000 eaa. Kurdistanissa, Irakissa.
Kylä oli Zagrosvuorten rinteillä Kirkukista itään, nykyisen As-Sulaimaniyyan maakunnan alueella.
Paikkaa pidettiin pitkään vanhimpana tunnettuna maanviljelykylänä.
Ennen Jarmon löytymistä ajateltiin, että maanviljely olisi alkanut 
Egyptin ja Kaksoisvirtainmaan jokilaaksoissa. Jarmo sijaitsee 
tammivyöhykkeellä 800 metrin korkeudessa. Siellä harjoitettiin varhaista sadeviljelyä.
Aiheesta muualla

Letters from the Field, 1950–1951 — Excavations at Jarmo (Arkistoitu – Internet Archive) — selections from four letters sent back to the Oriental Institute in Chicago by the site's excavator, Braidwood
http://ancientneareast.tripod.com/Qalat_Jarmo.html
http://www.mnsu.edu/emuseum/archaeology/sites/middle_east/jarmosite.html (Arkistoitu – Internet Archive)]
Jonathan Goldstein

Jonathan Goldstein on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Jonathan Goldstein, pohjoisamerikkalainen kirjailija ja radiotuottaja
Jonathan Goldstein, yhdysvaltalainen näyttelijä
Jonathan Goldstein, brittiläinen elokuva- ja televisiosäveltäjä
Jonathan Goldstein, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
Jonathan A. Goldstein, brittiläinen tutkija ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jonathan Goldstein”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jayna Hefford

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jayna Hefford |  Jayna Hefford |  Jayna Hefford |  |
Maa:   Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 |  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 |  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 |  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 |  |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kanada 1997 |  |  |
|  Kultaa | Suomi 1999 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2000 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2001 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2004 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2007 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2012 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2005 |  |  |
|  Hopeaa | Kiina 2008 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2011 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2013 |  |  |
Jayna Hefford (s. 14. toukokuuta 1977 Trenton, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa viisissä olympialaisissa ja voitti niissä neljä kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä seitsemän kultamitalia. Vuosien 2004 ja 2005 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 267 ottelua ja teki niissä 157 maalia sekä keräsi kaikkiaan 291 tehopistettä.
Hefford edusti seuratasolla Brampton Thunderia. Hänen kunniakseen jääkiekkoliiga CWHL on kaudesta 2015–2016 lähtien jakanut Jayna Hefford Trophyn pelaajien valitsemalle liigan arvokkaimmalle pelaajalle. Vuonna 2018 Hefford nimettiin Hockey Hall of Fameen.
John Barrasso

John Barrasso
John Anthony Barrasso (s. 21. heinäkuuta 1952 Reading, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko ja Wyomingin osavaltion senaattori vuodesta 2007.
Barrasso pyrki ehdokkaaksi senaattiin jo vuonna 1996 mutta hävisi esivaalin Mike Enzille. Barrasso valittiin kuitenkin osavaltion senaattiin vuosina 2002 ja 2006. Hänet nimitettiin Craig L. Thomasin seuraajaksi Yhdysvaltain senaattiin tämän kuoltua leukemiaan kesäkuussa 2007. Vuonna 2008 hänet valittiin vaaleilla suorittamaan kausi loppuun. Hänet valittiin ensimmäiselle kokonaiselle kaudelle vuonna 2012.
Koulutukseltaan Barrasso on lääkäri. Hän valmistui Georgetownin yliopistosta vuonna 1978. Ennen poliitikon uraansa hän toimi pitkään terveydenhuollossa.
Barrassolla on entisen vaimonsa Linda Nixin kanssa lapset Peter ja Emma. Hän asuu nykyisen vaimonsa Bobbi Brownin kanssa Casparissa. Hän on presbyteeri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Barrasson virallinen sivusto
Juan Benavides

Juan Benavides Hermosilla (s. 25. kesäkuuta 1975, Madrid) on uransa lopettanut espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kaksiin kesäolympialaisiin, alkaen vuodesta 1996. Siellä hän oli 30. 50 metrin vapaauinnissa, ja 33. 100 metrin vapaauinnissa.
Jonathan Greening

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Greening
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Scarborough, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Barnsley (lainalla Nottingham Forestista)
Pelinumero: 28
Junioriseurat
000?–1996: York City
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1998 1998–2001 2001–2004 2004–2010 2009–2010 2010–2011 2011-2014 2012 2014-15 2015 2015-17 | York City  Manchester United Middlesbrough West Bromwich Albion → Fulham (laina) Fulham Nottingham Forest → Barnsley (laina) Tadcaster Albion York City Tadcaster Albion | 025 (2) 014 (0) 099 (4) 196 (7) 023 (1) 010 (0) 049 (0) 006 (0) 015 (5) 003 (0) 033 (2) |
Maajoukkue
| 1999–2001 | Englanti U21 | 017 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. toukokuuta 2021.
Jonathan Greening (s. 2. tammikuuta 1979 Scarborough) on entinen englantilainen jalkapalloilija, joka edusti useita Englannin sarjoissa pelaavia joukkueita. Hän on York Cityn kasvatti, joka siirtyi jo nuorena, kaudeksi 98-99 Manchester Unitediin muttei onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa siellä. ManU:n jälkeen hän kiersi useammassa muussa Valioliiga -joukkueessa,
Hän pelasi pääasiassa keskikenttäpelaajana. Urallaan hän pelasi Valioliigassa 252 ottelua ja teki 9 maalia. Uransa jälkeen hän on toiminut alasarjoissa managerina.
Juan Botasso

Juan Botasso vuonna 1928.
Juan Botasso (23. lokakuuta 1908 Quilmes, Buenos Airesin maakunta, Argentiina – 5. lokakuuta 1950) oli argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 169-senttimetrinen.
Botasso edusti urallaan Argentino de Quilmesia, Racing Clubia ja Quilmesia. Hän pelasi Argentiinan maajoukkueessa yhteensä 9 ottelua ja voitti Copa Américan kaudella 1928–1929. Hän kuului Argentiinan kokoonpanoon vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Jonathan Goulet

| Jonathan Goulet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Victoriaville, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Road Warrior
Pituus:  183 cm
Paino:  77 kg
Tilastot
Ottelut:  33
Voitot:  22
– tyrmäyksellä:  11
– luovutuksella:  8
Tappiot:  10
Jonathan Goulet (s. 13. heinäkuuta 1979 Victoriaville, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen vapaaottelija (MMA), joka kuuluu tällä hetkellä Ultimate Fighting Championship organisaatioon, jossa hän ottelee välisarjassa. Goulet on 183 senttimetriä pitkä ja 77 kiloa painava.