stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saukkovaara-Mäkiahon tuulivoimapuisto

| Saukkovaara−Mäkiahon tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Kuusamo, Posio
Koordinaatit:  66°00′43″N, 28°44′49″E
Rakentaminen alkoi:  2015 
Sähköverkkoon:  2016 
Valmistunut:  elokuu 2016 
Kustannus:  43,4 miljoonaa € 
Rakennuttaja:  E-Group 
Omistaja:  Encavis 
Operaattori:  OX2 Suomi 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  20 kV 
Korkeus:  335–355 m 
Pinta-ala:  1,1 km² 
Tuulivoimalat:  7 × Vestas V126 (3,3 MW) 
Kapasiteetti:  23,1 MW  
Vuosituotanto:  80 GWh 
 fiSaukkovaara−Mäkiahon tuulivoimapuisto 
Saukkovaara-Mäkiahon tuulivoimapuisto, tai myös Saukkovaaran tuulivoimapuisto , on Lapissa Posion ja Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamon raja-alueella Saukkovaaralla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 7 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 23 megawattia ja vuosituotanto on noin 80 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut E-Group, sen omistaa Encavis ja sitä operoi OX2 Suomi.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Posion ja Kuusamon kuntarajalla noin 18 kilometriä Kuusamon keskustasta. Tuulivoimaloista kolme sijaitsee Posion ja neljä Kuusamon puolella. Voimala-alueelle johtaa Lohirannan kautta kulkevalta yhdystieltä 19605 haarautuvaa tietä pitkin. Tuulipuiston pituus on 3,0 kilometriä, leveys 0,8 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Voimala-alueella sijaitsevat Saukkovaara, Maanselkä ja Haukivaara. Itäisin voimala jää poroaidan taakse. Voimalat sijaitsevat 335–355 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V126-mallia, jonka tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,3 megawattia. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa 20 kilovoltin jännitteellä  Saukkovaaran pohjoispuolella sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä sähkö johdetaan Kuusamon ja Pirttikosken väliselle siirtolinjaan, joka kuuluu kantaverkkoon.
Historiaa > Suunnittelu

Tuulivoimapuiston perustajasta ei ole tässä käytettävissä suoraa tietoa. Erään Uudessa Suomessa vuonna 2015 käydyn keskustelun perusteella tuulivoimapuiston kolmen tuulivoimalan valmiiksi luvitettu hanke Posiolla olisi saanut tuekseen Taaleritehtaan valmiiksi luvitettu neljän tuulivoimalan tuulipuiston Kuusamosta. Tuulivoimalan rakentamista varten oli aikaisemmin perustettu yritys Posion Energia Oy, joka rekisteröitiin syyskuussa 2012. Koillissanomissa kerrottiin uutisen yhteydessä, että hanke olisi Jari Tuovisen ja Taaleritehtaan kehittämä . Koska tuulipuiston rakentamiseksi ei saatu riittävästi rahoitusta, olisi Posion Energia Oy myyty slovakialaisille rahoittajalle E-Groupille. Tämän jälkeen yhtiö solmi rakentamissopimuksen Empower PN Oy:n kanssa, joka alkoi toteuttaa hanketta.
Historiaa > Rakentaminen

Empower PN Oy toteutti tuulipuiston maanrakennustyöt, tuulivoimaloiden perustusten rakentamisen, sähkönsiirron sisäverkon ja tietoliikenneyhteyksien kaapeloinnit ja sähköaseman rakentamisen vuoden 2015 aikana. Sopimus sisälsi myös voimaloiden tarkastuksen. Rakentaminen saatiin valmiiksi elokuussa 2016, jolloin tuulivoimalat oli pystytetty ja saatu kaikki tuotannon piiriin. Toisen lähteen mukaan tuulipuiston tuotanto alkoi tammikuussa 2017.
Tuulipuiston ennakoitu rakentamiskustannus oli 43,4 miljoonaa euroa , mutta Yleisradion artikkelissa mainitaan 35 miljoonaa euroa.
Historiaa > Uutiset

Lokakuussa 2021 julkaisi Koillissanomat korjauksen, jossa se ilmoitti Posion Energia Oy:n omistaja ei ollut enää E-Group vaan saksalainen Encavis-yhtiö. Tuulivoimapuiston  operointi siirtyi OX2 Suomelle vuonna 2018.
Aiheesta muualla

Rundelin, Jaana: Saukkovaaran tuulimyllyt Rukan laelta nähtynä (valokuva), Vastavalo, 25.01.2019
Rundelin, Jaana: Saukkovaaran tuulimyllyt Riisitunturilta nähtynä (valokuva), Vastavalo, 31.1.2018
Määttä, Asko: Posion tuulimyllypuisto (video), YouTube
Seaford (Delaware)

| Seaford |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Delaware
Piirikunta:  Sussex
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,37 km²
 – Josta vettä:  0,18 km² 
Väkiluku (2020):  7 957
 – Väestötiheys:  600 as./km²
Lempinimi::  Youth Sports Capital, Nylon Capital of the World
 
 https://www.seafordde.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Seaford on kaupunki Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 957 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Sussexin piirikunnassa. Kaupunki on nimetty Englannin Itä-Sussexissa sijaitsevan Seafordin kunnan mukaan.
Väestö

Vuonna 2020 Seafordin 7 957 asukkaasta valkoisia oli 60,8 %, mustia 26,9 % ja aasialaisia 2,6 %. Asukkaista 20,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 14,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seaford (Delaware) Wikimedia Commonsissa
Delawaren osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Kent  New Castle  Sussex 
Kaupungit:   Delaware City  Dover (pääkaupunki)  Harrington  Lewes  Milford  New Castle  Newark  Rehoboth Beach  Seaford  Wilmington 
Kunnat (town):   Bellefonte  Bethany Beach  Bethel  Blades  Bowers  Bridgeville  Camden  Cheswold  Clayton  Dagsboro  Delmar  Dewey Beach  Ellendale  Elsmere  Farmington  Felton  Fenwick Island  Frankford  Frederica  Georgetown  Greenwood  Hartly  Henlopen Acres  Houston  Kenton  Laurel  Leipsic  Little Creek  Magnolia  Middletown  Millsboro  Millville  Milton  Newport  Ocean View  Odessa  Selbyville  Slaughter Beach  Smyrna  South Bethany  Townsend  Viola  Woodside  Wyoming 
Kylät:   Arden  Ardencroft  Ardentown
Gamla Linköping

Gamla Linköpingin tori
Rådmansgatan
Gamla Linköping on ulkoilmamuseo Linköpingin kunnassa.
Historia

1940-luvulla Linköping kasvoi nopeasti, kun autoteollisuus tarvitsi lisää työntekijöitä. Kaupungin keskustan vanhoja taloja uhkasi purkaminen uusien talojen tieltä. Paikallisten poliitikkojen johdolla talot päätettiin säästää ja siirtää parin kilometrin päähän ulkoilmamuseoksi. Lähes sata taloa siirrettiin mahdollisimman alkuperäisinä samanlaiseen ruutukaavaan, kuin missä ne olivat aiemmin olleet.
Museon kohteita

Vuonna 2023 museoon avattiin Lasse-Majas Deckarhus, Lasse-Maijan etsivätoimistolle omistettu kohde. Kohdetta oli rakentamassa suomalainen Fantasia Works ja se palkittiin vuonna 2023 kansainvälisessä Park World Excellence Awards -gaalassa parhaana perheille suunnattuna sisäaktiviteettikohteena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gamla Linköping Wikimedia Commonsissa
Schizosonics

| Schizosonics Beats and Styles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): DJ Control
 Tyylilaji: dance, pop rock
 Kesto: 43.10
 Levy-yhtiö: Tunne Recordings
Beats and Stylesin muut julkaisut
| Straight Forward – The Best of Beats and Styles 2008 | Schizosonics 2009 |   |
Schizosonics on Beats and Stylesin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Tunne Recordings.
Kappaleet

15 Seconds of Fame – 4.21 (feat. Alexandra Alexis & Jus Red)
Friend – 4.24 (feat. Justin Taylor)
Falling Down – 3.38
When it Feels So Natural – 4.34 (feat. Max'C & Papa Dee)
Put Yours Here, I'll Put Mine There – 3.49 (feat. MC Scholar)
Shock to the System – 3.33 (feat. Michael Monroe)
Live Fast, Die Young – 3.38 (feat. Kim Herold)
Tomorrow Here I Come – 4.49
Get Away – 4.02 (feat. The Schizosonics)
Musical Healing – 6.22 (feat. Papa Dee & Richie Dan)
Kappaleet > Bonuskappaleet

Go! (Strength of Mind) – 3.34 (feat. Tommi Evilä)
Video1 – Falling Down
Video2 – Strength of Mind
Video3 – Friend
Arvostelut

Dome.fi:
Rumba: negatiivinen
Aiheesta muualla

Schizosonics discogs.com -sivustolla
| n k Beats and Styles |
| --- | --- |
 DJ Alimo  DJ Control 
Albumit:  Biitit ja tyylit FM  This Is... Beats and Styles  We’re Not Ready Yet  Everything Is Everything  Walk, Don’t Talk  Straight Forward – The Best of Beats and Styles  Schizosonics
SeaBus

Seabus matkalla Vancouveriin
SeaBus lähdössä Lonsdalen satamasta.
SeaBus on Kanadan, Brittiläisessä Kolumbiassa, Vancouverin ja North Vancouverin kaupunkien välillä liikennöivä katamaraanityyppinen henkilölautta. Reitillä liikennöi tällä hetkellä kaksi alusta. Ruuhka-aikana liikennöinti tapahtuu noin 15 minuutin vuorovälillä ja iltaisin sekä sunnuntaisin vuoroväli on noin 30 minuuttia. Lautat omistaa ja niitä liikennöi Coast Mountain Bus Company yhtiö ja ne kuuluvat tärkeänä osana Suur-Vancouverin TransLink joukkoliikennejärjestelmään.
Liikennöinti

Lautat liikennöivät maanantaista lauantaihin kello 6.00–1.00 ja sunnuntaisin 8.00–23.00. Ruuhka-aikana kaksi lauttaa liikennöi samalla reitillä ja kohtaavat toisensa puolimatkassa. Tällöin vuoroväli on noin 15 minuuttia. Ruuhka-ajan ulkopuolella ja sunnuntaisin vuoroväli on noin 30 minuuttia, koska käytössä on vain toinen lautoista. SeaBus liikennöi Vancouverissa sijaitsevan Waterfront Stationin ja Burrard Inlet -vuonon vastarannalla, North Vancouverin kaupungissa sijaitsevan Lonsdalen sataman väliä. Niiden etäisyys on 3,24 kilometriä. Lautta kulkee normaalisti 11,5 solmun (21,3 km/h) nopeudella, joka on rajoitettu vesialueen muuta liikennettä haittaavien aaltojen minimoiseksi. Lautat tekevät yli 50 ylitystä päivittäin.
Lautat

Reitillä on ollut käytössä kolme alusta, joista kaksi ensimmäistä valmistui 1976 (MV Burrard Otter ja MV Burrard Beaver) ja ovat olleet liikenteessä siitä lähtien. Kolmas alus valmistui vuonna 2009 (MV Burrard Pacific Breeze). Se on samantyyppinen kuin kaksi aikaisempaakin alusta. Ennen uuden lautan käyttöönottoa tiedotusvälineissä oli uutisoitu kolmen aluksen yhteiskäytöstä, jolloin vuoroväli olisi kutistunut 10 minuuttiin. Joulukuussa 2009 alusten omistaja kuitenkin ilmoitti yhden vanhemman lautan peruskorjaamisesta ja toisen poistuvan käytöstä vedoten lauttojen alhaiseen käyttöasteeseen.
Kaikki kolme alusta ovat katamaraaneja, joissa on kaksi keulaa, eli lautat voivat liikenöidä molempiin suuntiin samoin ominaisuuksin. Lautoissa on kaksi runkoa, joissa molemmissa on kaksi erillistä dieselmoottoria ja ruoripotkuria edeltävää mekaanista kääntyvää potkuria. Tämänkaltainen toteutus oli erittäin harvinainen 1970-luvulla rakennetuissa aluksissa. Kaikki neljä potkuria kääntyvät 360 astetta ja ovat täysin itsenäisiä. Tämän vuoksi lautta voi liikkua kaikkiin suuntiin. Lauttojen kapasiteetti on 400 matkustajaa, ja molemmissa satamissa on automaattiset laskurit, jotka rajoittavat matkustajien määrän.
Aiheesta muualla

Valokuvia uusimmasta MV Burrard Pacific Breeze aluksesta (englanniksi)
Vancouverin joukkoliikennejärjestelmä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Matkailijoiden kertomuksia SeaBusista www.virtualtourist.com (englanniksi)
Hetki lyö (musikaali)

| Hetki lyö |
| --- | --- |
Kirjoittaja:  Katariina Leino
Alkuperäiskieli:  suomi
Aihe:  Kirka
Tapahtumapaikka ja -aika:  Suomi, 1960–2000-luvut
Kantaesitys:  8. syyskuuta 2018
Kantaesityspaikka:  Tampere
Hetki lyö on Katariina Leinon käsikirjoittama musikaali, joka käsittelee suomalaislaulaja Kirkaa. Petri Lairikon ohjaama ja Suomen musiikkiteatterin toteuttama musikaali sai ensi-iltansa 8. syyskuuta 2018 Tampereella.
Musikaalissa käsitellään Kirkan uran vaiheita ja soitetaan hänen musiikkiaan, ja sen hahmoissa on mukana suomalaisen musiikin merkkihenkilöitä.   Kirkaa näytteli alun perin Ilari Hämäläinen, ja Sammy Babitzinina esiintyi Sammy Aaltonen. Petri Lairikko näytteli Dannya, Kassu Halosta ja Kirkan isää.
Musikaalin esittäminen jatkui 2022, jolloin sitä esitettiin eri puolilla Suomea. Saman vuoden kesällä sitä nähtiin Turussa Ruissalon kesäteatterissa. Myöhemmin Hämäläisen korvasi Kirkan roolissa Erik Kraemer, ja Sammy Babitzininia näytteli Matthau Mikojan.
Aiheesta muualla

Suomen Musiikkiteatterin trailer (Youtube)
Selam

Selamin löytöpaikka, Dikika, Etiopia
Selam (suom. rauha) on Koillis-Etiopiasta löydetty lähes täydellisesti säilynyt etelänapinan luuranko ja kallo. Sitä pidetään yhtenä merkittävimpänä ihmisten evoluutioon liittyvänä löytönä ja täydellisimpänä tunnettuna hominidifossiilina. Selam on 3,3 miljoonaa vuotta vanha noin 3-vuotiaan tyttölapsen luuranko. Selam on Australopithecus afarensis -lajin edustaja. Etelänapinat elivät noin 4-3 miljoonaa vuotta sitten, jolloin muinaiset ihmisten esi-isät alkoivat kävellä pystyasennossa kahdella jalalla. Merkittävin etelänapinalöytö ennen Selamia oli Lucyksi nimetty vuonna 1974 Etiopiasta löydetty naarashominidin luuranko. Noin 3,2 miljoonaa vuotta vanha Lucy eli noin 100 000 - 150 000 vuotta Selamin jälkeen. Selamia on nimitetty myös "Lucyn lapseksi", sillä ne voisivat hyvinkin olla äiti ja tytär, jos olisivat eläneet samaan aikaan.
Selamiksi nimetyssä luurangossa on sekä apinan että ihmisen piirteitä. Selamista on jäljellä harvinaisen hyvin säilynyt kokonainen kallo, leuka- ja niskaluut, ylävartalo selkärankoineen, suuri osa käsien ja jalkojen luista, ja yksi käpertynyt sormi. Tutkijat arvelevat että Selam käveli kahdella jalalla ja tarpeen vaatiessa se osasi kiipeillä ja keinua puissa. Heidän mukaansa Selam on välimuoto apinasta ja alkuihmisestä. Selamin käsivarret ovat pitkät, niitä on kuvailtu gorillamaisiksi. Lapaluu on välimuoto nykyihmisen ja apinan lapaluusta. Löytynyt koukistunut sormi on käpertynyt samaan tapaan kuin nuorilla simpansseilla. Sillä sen arvellaan saaneen tukevan otteen oksista. Selamin on päätelty kävelleen pystyasennossa lonkan, jalkojen ja polven luiden rakenteen perusteella. Apinamaisia piirteitä jotka erottavat sen alkuihmisestä ovat muun muassa lyhyt ja paksu niska ja sisäkorvan tasapainoelin. Yksi merkittävimmistä säilyneistä luista on kieliluu. Se on kurkunpään keskeinen luu, joka tukee kurkun ja kielen lihaksia. Kieliluita ei ole säilynyt montaakaan kappaletta. Kieliluun perusteella voidaan päätellä, mitä äänteitä Selam olisi mahdollisesti pystynyt muodostamaan. Kielitaidon arvelleen olleen yhdessä aivojen koon kasvun kanssa yksi tärkeimmistä ihmislajin kehityksen vaiheista. Selamin kieliluuta ei vielä ole tutkittu.
Löytöpaikka

Selam löydettiin Koillis-Etiopiasta Dikikan alueen hiekkakivikerrostumista. Sen huomasi 10. joulukuuta vuonna 2000 sattumalta tutkinta-alueella vieraillut etiopialainen Tilahun Gebreselassie. Alustavat tutkimustulokset esiteltiin tiedelehti Naturessa 20. syyskuuta 2006. Tutkijat kaivoivat varovaisesti luurankoa esiin viiden vuoden ajan hiekanjyvä kerrallaan sitä ympäröineestä hiekkakivestä, ettei se vain vahingoittuisi. Selamin luista on pystytty päättelemään jonkin verran hänen elinalueestaan. Seudun arvellaan olleen virtaavan joen ansiosta rehevää metsien ja ruohikkojen peittämää maastoa. Todennäköisesti Selam kuoli jäätyään äkillisen tulvan alle, joka hautasi hänet nopeasti hiekkaan. Siksi hänen ruumiinsa fossilisoitui hyvin. Myös Lucy löydettiin samalta alueelta neljän kilometrin päästä.
Aiheesta muualla

Tiede.fi: "Lucyn lapsi löytyi Etiopiasta" (Arkistoitu – Internet Archive)
BBC News: "Lucy's Baby" Found in Ethiopia (englanniksi)
The Independent: "The Big Question: Is this 3.3 million-year-old fossil of an ape-girl the missing link?" (englanniksi)
Cosmos Magazine: "Lucy's baby' rattles human evolution" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Times online: "Meet the relatives: Little Lucy, the half-ape half-human" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valkoukonsieni

| Valkoukonsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Poimu-ukonsienet Leucocoprinus
Laji::  cretaceus
Kaksiosainen nimi
 Leucocoprinus cretaceus  (Bull.) Locq. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkoukonsieni (Leucocoprinus cretaceus, syn. Leucoagaricus cretaceus) on kellanvalkoinen tai kellanruskea ukonsienilaji. Sen heltat ovat punertuvat tai useammin kokonaan valkoiset. Sienen jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Sieni kasvaa kosteilla rantaniityillä, puutarhojen nurmilla ja kaatopaikoilla. Se on melko harvinainen Suomessa. Valkoukonsieni käy ruokasieneksi.
Miekannieleminen

Piirroskuva miekannielijästä 1920-luvulta.
Miekannieleminen on esityslaji, jossa esiintyjä työntää teroittamattoman miekan ruokatorveensa tukahduttaen oksennusrefleksin. Taito on vanha. Miekan nielemiseen kykenee maailmassa alle 80 henkeä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
STT: Miekannielijä teki uuden maailmanennätyksen.[vanhentunut linkki] Turun sanomat 8.2.2010.
Sekobarbitaali

| --- | --- |

Sekobarbitaali
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[(2R)-pentan-2-yyli]-5-prop-2-enyyli-1,3-diatsinaani-2,4,6-trioni
Tunnisteet
CAS-numero: 76-73-3
ATC-koodi: N05CA06
PubChem CID: 5193
DrugBank: DB00418
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H18N2O3 
Moolimassa: 238.283 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 45–60 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 15–40 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Sekobarbitaali (5-allyyli-5-(1-metyylibutyyli)-barbituurihappo) on barbituraatteihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään muun muassa anestesia-, epilepsia-, uni- ja rauhoittavana lääkkeenä. Lääkettä myydään Eli Lilly and Company -yhtiön valmistamana nimillä Seconal ja Tuinal. Tuinal sisältää myös amobarbitaalia. Käytöstä poistuneessa Vesparax-nimisessä yhdistelmälääkkeessä oli 150 mg sekobarbitaalia, 50 mg brallobarbitaalia ja 50 mg hydroksitsiinia. Sekobarbitaali on määritelty huumausaineeksi Euroopan talousalueella.
Sekobarbitaalia käytetään myös eläinlääketieteessä eutanasiassa.lähde?
Käyttöön liittyviä kuuluisia kuolemia

Judy Garland: verestä löytyi sekobarbitaalia kymmentä 100 mg kapselia vastaava määrä.
Tennessee Williams: kuoli "akuuttiin Seconal-intoleranssiin". Ensin luultiin tukehtuneen pullon korkkiin, mutta todettiin yhteys Seconaliin.
Leila Pahlavi: viisinkertaisesti kuolettava annos sekä vähän kokaiinia.
Charles Boyer: itsemurha yliannoksella.
Jimi Hendrix: tukehtui oksennukseensa otettuaan tyttöystävänsä Vesparax–tabletteja.
Alejandra Pizarnik: itsemurha yliannoksella.
Aiheesta muualla

Terveysportti: Sekobarbitaali
DrugBank: Secobarbital (englanniksi)
PubChem: Secobarbital (englanniksi)
Drugs.com - Secobarbital (englanniksi)
RxList.com - Secobarbital[vanhentunut linkki] Käyttöseloste. (englanniksi)
Barbituraatit
alfenaali
allobarbitaali
amobarbitaali
aprobarbitaali
barbeksakloni
barbitaali
barbitaalinatrium
bentsobarbitaali
bentsyylibutyylibarbitaali
brallobarbitaali
butabarbitaali
butalbitaali
etallobarbitaali
fenobarbitaali
fenobarbitaalinatrium
fetarbitaali
heksobarbitaali
heptabarbitaali
metarbitaali
metioturiaatti
metituraali
metoheksitaali
metyylifenobarbitaali
nealbarbitaali
pentobromitaali
pentobarbitaali
probarbitaali
proksibarbaali
reposaali
sekobarbitaali
sekbutabarbitaali
sigmodaali
syklobarbitaali
talbutaali
tetrabarbitaali
tialbarbitaali
tiamylaali
tiopentaali
tiosekonaali
tiotetrabarbitaali
vinbarbitaali
vinyylibitaali
Valkoviirujuurekas

| Valkoviirujuurekas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Omphalotaceae
Suku::  Säiejuurekkaat Rhodocollybia
Laji::  butyracea
Kaksiosainen nimi
 Rhodocollybia butyracea  (Bull.) Lennox 
Katso myös
   Valkoviirujuurekas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkoviirujuurekas (Rhodocollybia butyracea, syn. Collybia butyracea) on kupera tai laakealakkinen valkosäikeinen tumman punaruskea säiejuurekaslaji. Lakki voi myös olla purppuranpunainen. Sienen heltat ovat valkoiset. Jalka on lakin värinen. Malto on valkoista ja maultaan karvasta. Juurekas kasvaa kuusikoissa yleisenä koko Suomessa.
Papukaijamies

| Papukaijamies |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Marja-Leena Helin ja Erkki Astala, 1992.
Ohjaaja:  Veikko Nieminen
Käsikirjoittaja:  Veikko Nieminen
Tuottaja:  Veikko Nieminen
Säveltäjä:  Anssi Tikanmäki
Kuvaaja:  Tuomo Virtanen
Leikkaaja:  Aki Kaurismäki
Lavastaja:  Pentti Valkeasuo
Pääosat:  Eetu Hilkamo Erkki Pajala Soli Labbart
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kuvaruukki Sputnik
Ensi-ilta:  12. joulukuuta, 1992
Kesto:  57 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Papukaijamies on Veikko Niemisen ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama lyhytelokuva vuodelta 1992.
Elokuva on lastenelokuva, jossa Turkka myy kaloja isälleen tarkoituksenaan kerätä rahat skeittilaudan ostamiseen, mutta mummo, eläinkaupan omistaja sekä Papukaijamies yrittävät saada hänet kiinnostumaan luonnosta skeittaamisen sijaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eetu Hilkamo   | … |  Turkka   |
|  Erkki Pajala   | … |  Papukaijamies   |
|  Soli Labbart   | … |  Vanha nainen   |
|  Kari Väänänen   | … |  Isä   |
|  Esko Nikkari   | … |  Konstaapeli Palmunen   |
|  Matti Pellonpää   | … |  Eläinkaupan omistaja   |
|  Henri Aalto	  | … |  Sami   |
|  Anna-Mari Rautiainen	  | … |  Metsän neito   |
|  Jukka Salmi	  | … |  Valimotyöntekijä   |
|  Petri Jukonen	  | … |  Kuljettaja   |
|  Pekka Syrjänen	  | … |  Poliisi   |
Valkorisakas

| Valkorisakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Inocybaceae
Suku::  Risakkaat Inocybe
Laji::  geophylla
Kaksiosainen nimi
 Inocybe geophylla  P. Kumm. 
Katso myös
   Valkorisakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkorisakas (Inocybe geophylla, aikaisemmin ”valkea risalakki”) on myrkyllinen valkoinen risakaslaji. Sienen lakki muistuttaa kelloa ja laakenee sienen vanhetessa. Sen leveys on 1–4 senttimetriä ja siinä on pieni keskuskohouma. Sienen jalka on 3–6 senttimetriä pitkä, vaalea ja sileä. Heltat ovat aluksi vaaleat ja muuttuvat myöhemmin harmaanruskeiksi. Itiöpöly on ruskeaa ja sienen haju on spermaattinen. Sieni on myrkyllinen, kuten useat muutkin risakaslajit. Se kasvaa yleisenä koko Suomessa lehti- ja havumetsissä sekä puistoissa. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valkorisakas
LuontoPortti: Valkorisakas
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1333853  AusFungi: 60024117  BioLib: 60701  CoL: 3PQZC  EoL: 6705994  EPPO: INOCGE  Fungorum: 192709  GBIF: 3330851  iNaturalist: 118336  MycoBank: 192709  NatureServe: 2.912066  NBN: NHMSYS0001485366  NCBI: 71954  Open Tree of Life: 489303  Laji.fi: MX.68504
Second Nature Security

Second Nature Security Oy (2NS Oy) on eettistä hakkerointia, tietoturva-aukkojen etsintää ja tietoturva-auditointien tekoa liiketoimintana hyödyntävä suomalainen tietoturva-alan yritys.
Yrityshistoria

Toiminta alkoi vuonna 2005 osana Louhi Net Oy:tä. Itsenäisenä yhtiönä 2NS on toiminut vuodesta 2010, kun perustajat Mika Holmberg, Marcus Westren-Doll ja Juho Ranta lähtivät kehittämään Louhi Netistä irrotettua tietoturvaliiketoimintaa itsenäisenä yrityksenä.
Hankkeita

Second Nature Security on ollut mukana VTT:n koordinoimassa Euroopan Celtic-Plus-ohjelman SASER (Safe and Secure European Routing) -hankkeessa yhdessä EXFOn, MPY Palvelut Oyj:n ja Intel Securityn kanssa.Projektissa kehitettiin VTT:n Cyber War Room -testaus- ja -harjoitusympäristöä sekä uusia havainnointi- ja suojaratkaisuja digitaalisen kaupankäynnin uhkia vastaan.
Jäsenyydet

2NS on Tietoturva ry:n, Ohjelmistoyrittäjät ry:n, FISC ry:n ja Ryhmittymä Atraimen jäsen.