stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Deusdedit Canterburylainen

Deusdedit (myös Frithona, k. 664) oli Canterburyn arkkipiispa ja vuodesta 655 viran ensimmäinen anglosaksinen haltija. Hänen elämästä tiedetään vain vähän, koska Beda Venerabiliksen Historia ecclesiastica gentis Anglorum on tärkein häntä koskeva lähde. Hän kuoli ruttoon 14. heinäkuuta 664.
Dentsu

| Dentsu Incorporated |
| --- | --- |

ISIN:  JP3551520004
Perustettu:  1901 (Nihon Kōkoku)
Perustaja:  Hoshiro Mitsunaga
Toimitusjohtaja:  Tadashi Ishii
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  markkinointiviestintä
Tuotteet:  mainonta
Kotisivu:  dentsu.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dentsun toimitalo Tokiossa (arkkitehti Jean Nouvel, 2002).
Dentsū (jap. 株式会社電通, engl. Dentsu Incorporated) on Japanin suurin mainos- ja viestintätoimistojen ryhmä, jonka liikevaihto on yli 2 000 miljardia jeniä. Dentsu on suurin mainosalan yritys Japanin ohella myös Intiassa ja monissa muissa Aasian–Tyynenmeren alueen maissa, mutta silti sen liikevaihdosta tulee Japanin ulkopuolelta vain runsaat 16 prosenttia (2011). Dentsu on yksi maailman kuudesta suuresta markkinointiviestintäalan jättiyrityksestä, joista muut ovat Omnicom Group, WPP, Interpublic, Publicis ja Havas.
Dentsu perustettiin vuonna 1901 nimellä Nihon Kōkoku (engl. Japan Telegraphic Company) huolehtimaan sähkeliikenteestä. Vuonna 1907 ostettiin mainostoimistoyritys, minkä jälkeen yrityksellä oli toimialoinaan mainonta, uutistoiminta ja teleliikenne. Mainontaan yritys alkoi erikoistua 1936, kun muut toimialat myytiin. Vuonna 1943 yritys osti 16 muuta mainosalan yritystä  ja laajeni Tokiosta Osakaan, Nagoyaan ja Kyūshūun.
Vuonna 1951 Japanissa aloitettiin kaupallinen radiotominta, ja yritykseen perustettiin radiomainontaosasto.
Vuonna 1955 yrityksen nimi lyhennettiin muotoon Dentsu, joka listautui Tokion pörssiin 2001.
Heinäkuussa 2012 Dentsu hankki omistukseensa brittiläisen Aegis Group plc:n lähes neljällä miljardilla eurolla. Suomessa Aegis toimii tytäryhtiönsä Dentsu Aegis Media Finland kautta.
Derhatši

| Derhatši Дергачі |
| --- | --- |

 vaakuna
 Derhatši
 Koordinaatit: 50.1082°N, 36.1205°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Harkovan piiri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  8,6 km²
Väkiluku (2021)  ():  17 433
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Derhatši (ukr. Дергачі; vuoteen 1943 saakka Derkatši (ukr. Деркачі)) on kaupunki Ukrainan Harkovan alueen Harkovan piirissä.
Derhatši sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Lopanjoen varrella, 12 kilometriä alue- ja piirikeskus Harkovasta luoteeseen. Derhatšin itäosien kautta kulkee rautatie.
Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 17 433 (2021). Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli yhteensä 20 258, joista enemmistö oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia.
Derhatši on aiempi piirikeskus, joka liitettiin osaksi Harkovan piiriä kesän 2020 aluehallinnollisissa uudistuksia.
Venäjä on osana helmikuussa 2022 aloittamaansa laajempaa hyökkäyssotaa pommittanut kaupunkia myös keväällä 2024. Huhtikuussa 2024 raportoitiin liitopommeilla ja räjähdelennokeilla tehtyjen venäläishyökkäysten seurauksena esimerkiksi sähkönjakeluverkoston vaurioitumisesta ja siviiliuhreista.
Kaupungintalo.
Kulttuuritalo.
Rautatieasema.
Kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Derhatši Wikimedia Commonsissa
Дергачівська міська громада (ukrainaksi) (gromada.info)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Encyclopedia of Modern Ukraine
Demeterin ja Koren pyhäkkö (Priene)

| Demeterin ja Koren pyhäkkö |
| --- | --- |
 Demeterin ja Koren pyhäkön rauniot.
Sijainti:  Prienen arkeologinen alue, Güllübahçe, Söke, Aydın, Turkki
Koordinaatit:  37°39′38″N, 27°17′46″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö
Valmistumisvuosi:  n. 350–300 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Demeterin ja Koren pyhäkkö oli antiikin aikainen Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistettu pyhäkkö Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia

Demeterin ja Koren pyhäkkö rakennettiin heti Prienen uudelleenperustamisen jälkeen klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuonna 350–300 eaa. Pyhäkköä on muutettu roomalaisella kaudella, mikä kertoo sen olleen käytössä vielä tuolloin.
Rakennus

Pyhäkkö sijaitsi Prienen alakaupungin pohjoisimmassa osassa juuri akropoliin jyrkän etelärinteen juurella. Se koostui aitauksella erotetusta pyhäkköpihasta eli temenoksesta, joka oli rakennettu rinteen suuntaisesti eli itä-länsisuuntaisesti. Sen sisäänkäynti oli itäpäässä. Temenoksen länsilaidalla oli temppeli ja koilliskulmassa alttari. Koko temenoksen koko oli noin 17,8 × 45,1 metriä. Itäsivun portin leveys oli 1,6 metriä.
Pyhäkköön kuulunut temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli antatemppeli, jossa oli pylväin varustettu pronaos, jonka leveys oli noin 8,9 metriä ja syvyys noin 4,8 metriä. Temppelin naos eli cella oli epäsäännöllisen muotoinen kaveten etelään päin, ja poikkeuksellisesti syvyyttään leveämpi: sen suurin leveys oli noin 11,7 metriä ja syvyys noin 6,5 metriä. Sisällä naoksessa oli penkit votiivilahjoille. Temppelin pohjoissivulla oli kaksi pienempää kammiota. Pyhäkköön liittyi myös uhrilahjakuoppa, johon kaadettiin oletettavasti uhrieläinten veri. Alttari lisättiin roomalaisella kaudella.
Pyhäkköalueelta on löydetty patsaiden jalustoja ja terrakotasta tehtyjä hedelmällisyyskulttiin liittyneitä pienoispatsaita. Sisäänkäynnillä oli kaksi patsasta, jotka on tulkittu papittarien Timonassa ja Nikesso patsaiksi. Pyhäkön paikalta on tehty joitakin löytöjä, jotka ovat kaupungin uudelleenperustamista edeltävältä ajalta, ja saattavat kertoa siitä, että myös vanha kaupunki sijaitsi samalla paikalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Demeterin ja Koren pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Demeterin ja Koren pyhäkön raunioita.
Descartesin lehti

Descartesin lehti ja asymptootti (sinisellä).
Descartesin lehti on matemaatikko René Descartesin mukaan nimetty kolmannen asteen tasokäyrä, jota kuvataan yhtälöllä
Käyrän asymptoottina on suora
Käyrä on symmetrinen suoran  x=y\, suhteen. Käyrän nimi tulee positiivisten x- ja y-akselien väliin jäävästä lehteä muistuttavasta silmukasta.
René Descartes esitti käyrän ensimmäistä kertaa vuonna 1638.
Muita esitystapoja

Napakoordinaateissa käyrä voidaan esittää muodossa:
Käyrä voidaan myös parametrisoida muuttujien x ja y suhteen. Tällöin parametrisoinniksi saadaan
x={{3ap} \over {1+p^{3}}},\,y={{3ap^{2}} \over {1+p^{3}}}.
Jack Dempsey

| Jack Dempsey Maailman raskaansarjan maailmanmestari |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  William Harrison Dempsey
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1895 Manassa, Colorado
Kuollut: 31. toukokuuta 1983 New York, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Kid Blackie Manassa Mauler
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  108
Voitot:  69
– tyrmäysvoitot:  51
Tappiot:  28
Ratkaisemattomat:  11
Jack Dempsey ja Georges Carpentier kehässä ennen ottelun alkua vuonna 1921.
William Harrison "Jack" Dempsey (24. kesäkuuta 1895 Manassa, Colorado – 31. toukokuuta 1983 New York, New York) oli yhdysvaltalainen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä ja näyttelijä.
Dempsey oli raskaansarjan maailmanmestari 1919–1926. Häntä pidetään yhtenä vuosikymmenen suurimmista julkisuuden henkilöistä. Dempsey, hänen managerinsa Jack Kearns ja promoottori Tex Rickard ansaitsivat yhteensä 8,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuosina 1921–1927 vain viidellä ottelulla. Ensimmäinen suora radiolähetys ammattilaisnyrkkeilyn mestaruusottelusta oli Dempseyn ja Georges Carpentierin kohtaaminen 2. heinäkuuta 1921.
Dempsey nousi raskaansarjan maailmanmestariksi 4. heinäkuuta 1919 Toledossa voittamalla Jess Willardin kolmannessa erässä tyrmäyksellä. Dempsey oli ottelussa ylivoimainen, ja tämä kohtaaminen sai lisänimen Toledon verilöyly. Hän piti titteliä hallussaan yli seitsemän vuotta kunnes hävisi Gene Tunneylle 23. syyskuuta 1926 Philadelphiassa. Vuotta myöhemmin Dempsey pääsi vielä ottelemaan mestaruudesta Tunneyta vastaan, mutta kärsi Chicagossa pistetappion ottelussa, joka tunnetaan pitkästä laskusta; Dempsey onnistui lyömään Tunneyn lattiaan, mutta tämä sai olla kanveesissa yli kymmenen sekuntia, ehtien nousta ylös ennen kuin tuomari oli laskenut kymmeneen. Tämä johtui siitä, ettei Dempsey ollut tietoinen uudesta säännöstä, jonka mukaan nyrkkeilijän pitää mennä kulmaukseensa odottamaan vastustajansa kaaduttua kanveesiin.
Tämän kohtaamisen, joka oli ensimmäinen yli kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin tulot kerännyt nyrkkeilyottelu, jälkeen Dempsey päätti ammattilaisuransa nyrkkeilijänä.
Vuonna 2007 ESPN asetti Jack Dempseyn 1900-luvun parhaista pohjoisamerikkalaisista urheilijoista kootulla listallaan sijalle 52.
Elokuvat

Daredevil Jack (1920)
Winning His Way(1924)
A Society Knockout
West of the Water Bucket
So This Is Paris
All's Swell on the Ocean
Bring Him In
The Title Holder
The Town Hall To-Night
Health Farm Wallop
K.O. for Cupid (1924)
Manhattan Madness (1925)
A Dozen Socks (1927)
Off Limits (1953)
Damn Citizen (1958)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jack Dempsey Wikimedia Commonsissa
Jack Dempsey Boxrec-tietokannassa
Jack Dempsey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Battle of the Century (Arkistoitu – Internet Archive) –  Dokumenttifilmi vuodelta 1921 Dempseyn ja Carpentierin ottelusta (34 min 27 s)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jess Willard | Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari 1919–1926 | Seuraaja: Gene Tunney |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Denise

| Denise |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  8. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Denice
Vastineita eri kielissä:  Denisa
Nimen alkuperä:  Dionysia, Dionysos-jumalalle pyhitetty
Infobox OKNimi-testi OK: 
Denise on ranskalainen naisen etunimi, muunnos kreikkalais­peräisestä nimestä Dionysia, joka merkitsee Dionysos-jumalalle pyhitettyä. Nimen mies­puolisia vastineita ovat Denis ja Dennis. Kristittyjen keskuudessa nimen ovat sen ilmeisen pakanallisesta alkuperästä huolimatta tehneet suosituksi useat sen nimiset varhais­kristilliset marttyyrit.
Suomessa nimi Denise on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 600 henkilölle.
Denisen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 8. marraskuuta. Nimi on ollut kalenterissa vuodesta 2005 lähtien, mutta ennen vuotta 2015 nimipäivä oli 5. toukokuuta.
Tunnettuja Denise-nimisiä

Denise Bellon (1902–1999), ranskalainen valokuvaaja
Denise Biellmann (s. 1962), sveitsiläinen taitoluistelija
Denise Black (s. 1958), brittiläinen näyttelijä
Denise Bombardier (1941–2023), kanadanranskalainen kirjailija, toimittaja ja feministi
Denise Borino-Quinn (1964–2010), yhdysvaltalainen näyttelijä
Denise Bronzetti (s. 1972), San Marinon kapteenivaltionhoitaja 2012–2013
Denise Coates (s. 1967), brittiläinen yrittäjä, yritysjohtaja ja miljardööri
Denise Crosby (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
Denise Di Novi (s. 1956), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja
Denise Feierabend (s. 1989), sveitsiläinen alppihiihtäjä
Denise Galik (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä
Denise Grünstein (1950–2023), suomalainen valokuvaaja ja taiteilija
Denise Guénard, o.s. Laborie (1934–2017), ranskalainen yleisurheilija
Denise Herrmann-Wick (s. 1988), saksalainen maastohiihtäjä
Denise Hinrichs (s. 1987), saksalainen kuulantyöntäjä
Denise Karbon (s. 1980), italialainen alppihiihtäjä
Denise Levertov (1923–1997), yhdysvaltalainen runoilija
Denise Lewis (s. 1972), englantilainen seitsenottelija
Denise Matthews, Vanity (1959-2016), kanadalainen laulaja ja näyttelijä
Denise Mina (s. 1966), skotlantilainen rikoskirjailija
Denise Ouabangui (s. 1968), keskiafrikkalainen pikajuoksija
Denise Perrier (s. 1935), ranskalainen malli ja elokuvanäyttelijä, Miss Maailma 1953
Denise Quiñones (s. 1980), puertoricolainen näyttelijä ja malli, Miss Universum 2001
Denise Richards (s. 1971), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
Denise Rudberg (s. 1971), ruotsalainen kirjailija
Denise Scott Brown (s. 1931), yhdysvaltalainen arkkitehti, kaupunkisuunnittelija, tietokirjailija ja professori
Denise Ziegler (s. 1965), sveitsiläis-suomalainen kuvataiteilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Denise Wikimedia Commonsissa
Demeterin ja Koren pyhäkkö (Syrakusa)

| Demeterin ja Koren pyhäkkö |
| --- | --- |
 Pyhäkköön kuuluneen temppelin rauniot (etualalla).
Sijainti:  Piazza della Vittoria, Syrakusa, Syrakusa, Sisilia, Italia
Koordinaatit:  37°04′24″N, 15°17′08″E
Rakennustyyppi:  pyhäkkö ja temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 480 eaa.
Tuhoutui:  396 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Syrakusa ja Pantalican nekropolis 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Demeterin ja Koren pyhäkkö oli antiikin aikainen Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistettu pyhäkköalue Syrakusassa Sisiliassa nykyisessä Italiassa. Se sijaitsi Akhradinen kaupunginosassa. Pyhäkön rauniot sijaitsevat  Piazza della Vittorian arkeologisella alueella.
Historia

Demeterin ja Koren pyhäkkö rakennettiin klassisen kauden alussa. Sen rakennutti Syrakusan tyranni Gelon Himeran taistelussa vuonna 480 eaa. Karthagosta saadun voiton jälkeen. Pyhäkön alue oli aiemmin käytössä hautausmaana. Pyhäkössä vietettiin muun muassa kaupungin Thesmoforia-juhlia. Yleensä on tulkittu, että kyseessä on sama Demeterin ja Koren pyhäkköalue, jonka temppelit karthagolaiset Diodoros Sisilaisen mukaan tuhosivat vuonna 396 eaa., mutta tämä on myös kyseenalaistettu.
Pyhäkköalue löydettiin 1960-luvulla aukiolla olevaa modernia Madonna delle Lacrimen kirkkoa rakennettaessa. Alueen arkeologiset kaivaukset suoritettiin 1970- ja 1980-luvuilla.
Rakennukset

Demeterin ja Koren pyhäkköalue sijaitsi Syrakusan agoran pohjoispuolella Akhradinen kaupunginosassa, joka sijaitsi Sisilian pääsaaren puolella pohjoiseen kaupungin vanhasta ytimestä Ortygian saaresta. Pyhäkön arkeologinen alue on nykyisellä Piazza della Vittorialla heti Madonna delle Lacrimen kirkon eteläpuolella.
Pyhäkköalueella oli kreikkalainen temppeli, temppelit tai pienemmät pyhäköt sekä Demeterille ja Korelle että myös Artemis Feraialle. Tärkein löydetty temppeli oli kooltaan noin 10 × 18 metriä. Se oli prostylos-temppeli, jonka julkisivussa oli neljä pylvästä (tetrastylos). Sen rauniot sijaitsevat Piazza della Vittorian arkeologisen alueen luoteiskulmassa.
Temppelin itäpuolella oli suuri lähdekaivorakennus. Ympäriltä on kaivettu myös muun muassa katuja sekä hellenistisen ja roomalaisen kauden talojen jäänteitä. Osa raunioista on näkyvissä Madonna delle Lacrimen kirkon sisällä. Alueelta on löydetty suuri määrä votiiviesineitä, kuten terrakotasta tehtyjä pienoispatsaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Demeterin ja Koren pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Demeterin ja Koren pyhäkön arkeologista aluetta Piazza della Vittorialla.
Raunioita sisällä Madonna delle Lacrimen kirkossa.
Pyhä Deusdedit

| Pyhä Deusdetit |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 8. marraskuuta 618 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  19. lokakuuta 615
Paavius päättyi:  8. marraskuuta 618
Edeltäjä:  Bonifatius IV
Seuraaja:  Bonifatius V
Pyhä Deusdetit eli Adeodatus I (k. 8. marraskuuta 618) oli paavina 19. lokakuuta 615 – 8. marraskuuta 618. Hän oli syntyjään roomalainen. Hänen kruunajaispäivänsä oli 13. marraskuuta 615. Hänen paaviutensa päättyi hänen kuolemaansa 8. marraskuuta 618 Roomassa.
/dev/null

/dev/null on Unix-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä erikoistiedosto, joka poistaa kaiken sinne siirretyn datan, eikä välitä mitään tietoa sitä lukevalle prosessille.
/dev/null käyttötarkoitus on yleensä prosessin virheellisen ulostulon tai tiedoston sisällön hävittäminen. Termiä käytetään myös joskus tietotekniikkapiireissä kielikuvana kuten "Kaikki palaute ohjataan /dev/nulliin".
Vastaavanlainen tekniikka nollalaitteelle on muun muassa NUL: (CP/M sekä DOS ja Windows), NIL: (Amiga) ja \Device\Null (Windows NT sekä sen seuraajat).
Deoksinojirimysiini

| Deoksinojirimysiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R,3R,4R,5S)-2-(hydroksimetyyli)piperidiini-3,4,5-trioli
CAS-numero:  19130-96-2
PubChem CID:  29435
SMILES:  C1C(C(C(C(N1)CO)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H13NO4
Moolimassa:  163,174 g/mol
Sulamispiste:  195 °C 
Liukoisuus veteen:  413 g/l (20 °C)
Deoksinojirimysiini eli 1-deoksinojirimysiini tai duvoglustaatti (C6H13NO4) on aminosokereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy monissa eliöissä ja sitä ja sen johdannaisia tutkitaan verensokeritasoa alentavina lääkkeinä.
Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet

Deoksinojirimysiini eristettiin ensimmäisen kerran mulpereihin kuuluvasta lajista Morus bombycis. Tämän jälkeen sitä on löydetty myös muista mulperien suvun lajeista ja eräistä muistakin kasveista sekä eräiden Bacillus- ja Streptomyces-sukujen bakteerien tuottamina. Deoksinojirimysiini ja sen johdannaiset estävät disakkaridaaseja esimerkiksi sakkaraasia. Täten esimerkiksi sakkaroosin pilkkoutuminen ja imeytyminen elimistössä heikkenee. Tätä voidaan mahdollisesti käyttää diabeteksen hoidossa ja eräät deoksinojirimysiinin johdannaiset kuten miglitoli ja emiglitaatti ovat markkinoilla. Mulperien lehdistä valmistettua teetä markkinoidaan terveysvaikutteisena, mutta deoksinojirimysiinin pitoisuus ei ole siinä riittävän korkealla tasolla, jotta se olisi tehokasta. Yhdisteellä on myös HIV:tä vastustavia ominaisuuksia. Deoksinojirimysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +47.
Deoksinojirimysiinin tuotanto perustuu eristämiseen mulpereiden lehdistä, mutta bioteknillisiä tuotantomenetelmiä kehitetään.
Aiheesta muualla

DrugBank: Duvoglustat (englanniksi)
Human Metabolome Database: 1-Deoxynojirimycin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 1-Deoxynojirimycin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Duvoglustat (englanniksi)
Abstrakti ekspressionismi

Abstrakti ekspressionismi on taiteen suuntaus, joka syntyi toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa. Sitä on vaikea tunnistaa yhtenäisenä tyylinä, vaikka pyrkimys abstraktiin ilmaisuun, kuvapinnan litteyteen ja suurikokoiseen all-over-tyyliin ovat sille tyypillistä. Kypsimmässä vaiheessa 1950-luvun lopulla abstrakti ekspressionismi oli tavallisesti herooinen (sankarillinen) ja mahtipontinen maalaustyyli. Sen valta-aika päättyi 1960-luvulle tultaessa.
Abstrakti ekspressionismi vaikutti myös kuvanveistossa, jossa toisen maailmansodan jälkeisenä peruspyrkimyksenä oli reduktio. Suuntauksen keskeisiksi veistäjiksi tulivat Yhdysvalloissa David Smith ja Euroopassa Alberto Giacometti. Suuntauksen aikalainen Euroopassa ja Kanadassa oli informalismi, joka muistutti abstraktia ekspressionismia.
Tyyli

Surrealismi vaikutti Yhdysvaltain taiteeseen voimakkaasti varsinkin toisen maailmansodan aikana, koska useat suuntauksen taiteilijat olivat paenneet Natsi-Saksasta ”rappiotaiteilijoina” varsinkin New Yorkiin. Monet amerikkalaisetkin taiteilijat alkoivat kokeilla surrealismin omaksumaa automaattisen maalauksen tai spontaanin, tiedostamattoman toiminnan ohjaamaa maalaustapaa. Myös vahva symbolien käyttö oli ominaista abstraktin ekspressionismin syntyvaiheelle.
Abstraktia ekspressionismia on vaikea määritellä yhtenäisenä tyylinä, joten sitä voi pitää myös epookkityylinä eli 1940- ja 1950-lukujen New Yorkiin sijoittuvana taidekautena. Suuntausta kutsutaan joskus myös New Yorkin koulukunnaksi.
Erona surrealismin ja abstraktin ekspressionismin välillä surrealistit tutkivat alitajuntaa keinona häiritä vakiintuneita tapoja, kun taas abstraktit ekspressionistit ottivat innoitetta Carl Gustav Jungin arkkityypillisestä psykologiasta ja etsivät alitajunnasta jokaiselle kulttuurille yhteisten yleismaailmallisten tunteiden ja merkitysten vertauskuvia, joita kaivattaisiin toisen maailmansodan tuhoisuuden jälkeen.
Suuntaus vaihtelee Jackson Pollockin abstrakteista action painting -maalauksista Willem de Kooningin väkivaltaisen groteskeihin naishahmoihin tai Mark Rothkon hillittyihin värikenttämaalauksiin (jotka taas eivät ole ekspressionistisia).
Abstrakti ekspressionismi toi mukanaan suuret maalauskankaat ja se korosti maalauksen kaksiulotteisuutta. Varsinkin Clement Greenberg rohkaisi taiteilijoita kaksiulotteisuuden tavoitteluun. Tyylisuunta korosti all-over-ominaisuutta, jossa maalaus tuntuu jatkuvan reunojensa yli sen sijaan, että sen sommittelu keskittyisi keskiosiin.
Useat suunnan taiteilijat eivät halunneet nimetä teoksiaan, koska he arvelivat, että se saattaisi suunnata katsojan ajatuksen muualle kuin maalaukseen. Esimerkiksi Jackson Pollock numeroi teostensa nimet tavallisesti seuraavaan tapaan: ”Kompositio No. 16, 1948”. Teosten omistajat tai muut henkilöt saattoivat antaa maalauksille nimiä jälkeenpäin.
Tausta

Eräänä suuntauksen edelläkävijänä voi pitää Wassily Kandinskya, joka kehitteli henkisyyden ideoita maalaustaiteessa 1900-luvun alussa. Nimitystä "abstrakti ekspressionismi" käytti ensimmäisen kerran amerikkalaisen taiteen yhteydessä taidekriitikko Robert Coates vuonna 1946. Taidesuuntauksen voimakkain kehitysvaihe sijoittuu toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan ja New Yorkiin, josta tuli 1950-luvulla maailman taiteen keskus Pariisin jälkeen. Taidekriitikko Clement Greenberg ajoi voimakkaasti abstraktin ekspressionismin eräitä edustajia ja väheksyi vanhempaa, sitä edeltänyttä amerikkalaista taidetta, kuten realistista American Scene -suuntaa ja sitä seuranneita 1960-luvun taidesuuntauksia, kuten pop-taidetta.
Abstrakti ekspressionismi syntyi usein vasemmistotaustaisten amerikkalaisten avantgardetaiteilijoiden pienessä joukossa ja älyllisen kapinoinnin ilmapiirissä. Uudella suuntauksella oli aluksi vain vähän kannattajia ja muutamia puolestapuhujia. Kylmän sodan ilmapiirin tiivistyessä 1950-luvulla Yhdysvaltain ulkoministeriö alkoi esitellä aktiivisesti amerikkalaista kulttuuria eri puolilla maailmaa muun muassa New Yorkin Modernin taiteen museon MoMA:n järjestämissä amerikkalaisen taiteen näyttelyissä. Näin haluttiin osoittaa amerikkalaisen elämäntavan ja kulttuurin ylivoimaisuutta.
Näissä 1950-luvulla järjestetyissä taidenäyttelyissä abstrakti ekspressionismi esiintyi usein pääosissa. Nelson A. Rockefeller, joka toimi MoMA:n johtokunnan puheenjohtajana, kutsui abstraktia ekspressionismia ”Vapaan yritteliäisyyden maalaustaiteeksi”. Vaikka monet amerikkalaiset eivät silloin ymmärtäneet taidesuuntauksen merkitystä, valtion kulttuuriviennin strategiana oli haastaa konservatiivinen sosialistinen realismi, joka oli ainoa virallisesti hyväksytty taiteen suuntaus sosialistisissa maissa. Abstraktin ekspressionismin puolestapuhujat, muun muassa vasemmistotaustainen, (trotskilainen) Clement Greenberg ja Harold Rosenberg korostivat taiteen vapautta politiikasta ja sitoutumisesta yhteiskuntaan. Suuntausta alettiin käyttämään vastaiskuna puoluekantaiselle ja stalinistiselle sosialististen maiden kulttuurielämälle. Kylmän sodan viralliset amerikkalaiset ideologit halusivat, että abstrakti ekspressionismi edustaisi vapaata ajattelua, vapaita talousmarkkinoita, vapaata maailmaa. Amerikkalaiset halusivat myös saavuttaa vahvan aseman Euroopan taidemarkkinoilla.
Myös neoplastisen taiteen isä Piet Mondrian, jonka teorioita oli tutkailtu hollantilaisessa De Stijl -taideaikakauslehdessä, innoitti abstraktin ekspressionismin suuntausta, koska myös neoplastisismi tuki uskomuksia ihmisen olemassaolon perustana olevaan psyykkiseen ja henkiiseen järjestykseen.