stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korppolaismäki
Historia

Korppolaismäellä on ollut asutusta jo esihistoriallisina aikoina, ja Ruotsin vallan aikana Turun linnan piirittäjät kaivoivat mäelle taisteluvarustuksia. Eerik XIV:n hyökätessä ylivoimaisella sotajoukolla Turkuun, hän valloittikin ensin Korppolaismäen, mutta koki samalla suuria miesmenetyksiä. Eerik XIV oli 1570-luvulla vankina Turun linnassa. Kansan suussa kiertäneen rakkaustarinan mukaan hänen puolisonsa Kaarina Maununtytär asui tuolloin Korppolaismäessä sijainneessa mökissä, jotta voisi olla lähellä puolisoaan.
Mäelle nousi 1800-luvun lopulla kaavoittamaton työläiskaupunginosa, ja tältä ajalta peräisin olevat pientalot hallitsevat yhä mäen ilmettä. Mäen Aurajoen puoleinen ranta rakennettiin 1900-luvun alkupuolella telakka- ja laivateollisuusalueeksi. Alue liitettiin Kaarinasta Turkuun vuonna 1939. Laivanrakennusperinne katkesi vasta vuoden 2004 lopussa Wärtsilän siirrettyä Turun laivanmoottoritehtaansa Italian Triesteen.
Sotien jälkeen rakennettiin Korppolaismäen itäosiin rintamamiestaloalue. Vuonna 1988 aloitettiin Pitkäsalmen rannalle rakentamaan Majakkarannan asuinaluetta, joka kuuluu puoliksi Korppolaismäen ja puoliksi Pihlajaniemen kaupunginosiin. Majakkarannan rakentaminen loppui vuonna 2005.
Korppolaismäen Lyhytpuistossa paljastettiin 1997 suomalaisten miinanraivaajien 1945–1950 muistomerkki. Merivoimien 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi vuonna 2018 muistomerkki päätettiin siirtää näkyvämmälle paikalle Aurajoen rannalle Läntiselle Rantakadulle.
SDP Etelä-Savo

| SDP Etelä-Savo ry>  |
| --- | --- |


Alue:  Etelä-Savo
Toimisto:  Vuorikatu 11 50100 Mikkeli
Kansanedustajia:  2 / 6 (2011)
Aiheesta muualla
Sivusto
SDP Etelä-Savo oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen piirijärjestö Etelä-Savon vaalipiirissä. Vuonna 2013 järjestö yhdistyi vaalipiiriuudistusta seuraten Kymen Sosialidemokraattisen Piirin kanssa muodostaen Kaakkois-Suomen Sosialidemokraatit. Vuodesta 1906 toiminut piiri tunnettiin aiemmin nimellä Mikkelin läänin vaalipiirin sos.dem. piirijärjestö ja sen piiritoimisto sijaitsi Mikkelissä.
Piirin alueella toimi vuonna 2009 kolme kunnallisjärjestöä (Kerimäki, Mikkeli ja Savonlinna) ja yhteensä 41 puolueosastoa.
Etelä-Savon vaalipiiristä (aiemmin Mikkelin läänin vaalipiiri) valittiin vuosina 1962–1999 kolme SDP:n kansanedustajaa. Eduskuntavaaleissa 2003 valituksi tuli kaksi, 2007 yksi ja 2011 kaksi.
Kansanedustajat

Jouni Backman (1987–2007, 2011-2015)
Pauliina Viitamies (2007–2015)
Arto Seppälä (1999-2007)
Raimo Mähönen (1995-2003)
Janne Viitamies (1995-1999)
Erkki Liikanen (1972-–1990)
Kalervo Haapasalo (1951–1975)
Viljo Virtanen (1951–1969)
Edvard Pesonen (1933–1939, 1943–1966)
Alex Hämäläinen (1930–1943)
Reinhold Svento (1922–1945)
Hilma Valjakka (1919–1930)
Jussi Tolonen (1914–1917, 1919–1924, 1927–1951)
Kalle Hakala (1911–1918, 1924–1933, 1934–1947)
Oliver Eronen (1907-1918, 1922-1924)
Oskari Orasmaa (1907-1911, 1914-1918)
Albin Valjakka (1907-1918)
Pekka Huttunen (1907-1918)
Anshelm Kannisto (1907-1911)
Josua Järvinen (1907-1911)
Johto > Puheenjohtajat

Satu Taavitsainen
Johto > Varapuheenjohtajat

Jarmo Linnamurto (1.)
Alpo Salo (2.)
Pohjois-Savon vihreät

| Pohjois-Savon Vihreät ry |
| --- | --- |

Alue:  Pohjois-Savon maakunta
Toimisto:  Asemakatu 42 70100 Kuopio
Kansanedustajia:  0 / 9 (2011)
Kunnanvaltuutettuja:  11 (2012)
Aiheesta muualla
Sivusto
Pohjois-Savon Vihreät oli Pohjois-Savon vaalipiirissä toiminut Vihreän liiton piirijärjestö. Vuoden 2013 alussa piiri yhdistyi Pohjois-Karjalan Vihreiden kanssa muodostaen Savo-Karjalan vihreät. Vihreät ei koskaan saanut kansanedustajaa Pohjois-Savosta.
Jäsenjärjestöt

Kuopion vihreät
Kuopion vihreät nuoret ja opiskelijat
Leppävirran vihreät
Pohjois-Savon vihreät naiset
Siilinjärven vihreät
Vihreä Varkaus
Ylä-Savon vihreät
Puheenjohtajat

Tarja Laatikainen
Eija Luostarinen
Vaalit > Europarlamenttivaalit

| Vuosi | Äänet | Äänet |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 4 263 | 4,0 % |
| 1999 | 4 103 | 8,1 % |
| 2004 | 4 881 | 7,1 % |
| 2009 | 6 078 | 9,0 % |
Aiheesta muualla

Pohjois-Savon Vihreiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ennakkoratkaisu (EU)

Ennakkoratkaisu on Euroopan unionin tuomioistuimen jäsenvaltion tuomioistuimen pyynnöstä antama ratkaisu Euroopan unionin oikeuden oikeasta tulkinnasta. EU:n tuomioistuimen antama ennakkoratkaisu sitoo kansallista tuomioistuinta. Ennakkoratkaisua tulee noudattaa ratkaistaessa asia, jossa ennakkoratkaisua on pyydetty.
Ylimmillä tuomioistuimilla on velvollisuus pyytää ennakkoratkaisua tapauksissa, joissa EU-oikeuden sisältö on epäselvä, eikä aikaisempaa EU:n tuomioistuimen ratkaisua asiasta ole. Alemmat tuomioistuimet voivat pyytää ennakkoratkaisua, mutta niillä ei ole siihen velvollisuutta.
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto

| Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto ry>  |
| --- | --- |

Alue:  Varsinais-Suomen vaalipiiri Varsinais-Suomi
Toimisto:  Hakakatu 12 20540 Turku
Johto:  Kaisa Vallavuori (pj.)  Katri Kapanen (vpj.)
Kansanedustajia:  2 / 17 (2019)
Aluevaltuutettuja:  10 / 79 (2022)
Kunnanvaltuutettuja:  52 / 859 (2021)
Aiheesta muualla
Sivusto
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Turussa Nummenmäen kaupunginosassa. Vasemmistoliittoa on Varsinais-Suomen vaalipiirissä äänestänyt noin 10 prosenttia kansalaisista. Puolueella on kymmeniä kunnanvaltuutettuja ja eduskuntavaaleissa se on saanut kaikilla osallistumiskerroillaan kaksi kansanedustajaa.
Järjestön edeltäjä oli SKDL:n Varsinais-Suomen piirijärjestö (1945–1990).
Kansanedustajat

Heli Astala (1990–1995)
Anna-Liisa Jokinen (1990–1991)
Mikko Immonen (1995–2007)
Ensio Laine (1990–1995)
Annika Lapintie (1995-2019)
Jyrki Yrttiaho (2007-2015)
Li Andersson (2015-)
Johannes Yrttiaho (2019-)
Puheenjohtajat

Jan Otto Andersson
Annika Lapintie 1991–1999
Nina Söderlund 1999–?
Raimo Nieminen
Kaisa Vallavuori
Bluff Stop

| Bluff Stop |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jonas Cornell
Käsikirjoittaja:  Jonas Cornell
Tuottaja:  Jörn Donner
Säveltäjä:  Clarence Woods
Pääosat:   Björn Andresen  Barbro Skarp 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Svenska Filminstitutet
Ensi-ilta:  1977
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bluff Stop on ruotsalaisen Jonas Cornellin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1977. Elokuva käsittelee kouluun kyllästyneitä nuoria Stefania ja Rachelia, jotka käyvät lukiota Östermalmissa. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1957.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Björn Andresen  | … |  Stefan   |
|  Axelle Axel  | … |  Rachelin äiti    |
|  Jutta Ekman  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Agneta Ekmanner  | … |  Vera   |
|  Stig Ossian Ericson  | … |  Pousette   |
|  Palle Granditsky  | … |  Rachelin isä   |
|  Tove Granditsky  | … |  Edit   |
|  Keve Hjelm  | … |  Erland   |
|  Tommy Johnson  | … |  Alf   |
|  Gösta Krantz  | … |  Bengtin isä   |
|  Margit Lindeman  | … |  Laila   |
|  Jan Malmsjö  | … |  Love   |
|  Grynet Molvig  | … |  Octavian   |
|  Maj–Britt Nilsson  | … |  Gertrud   |
|  Per Sjöstrand  | … |  journalisti   |
|  Barbro Skarp  | … |  Rachel   |
|  Moniqa Sunnerberg  | … |  Marianne   |
|  Magnus Uggla  | … |  Vincent   |
Phibun

| Plaek Phibunsongkhram> แปลก พิบูลสงคราม |
| --- | --- |

Thaimaan pääministeri
 13. joulukuuta 1938–1. elokuuta 1944  
Monarkki:  Ananda Mahidol
Edeltäjä:  Phahon
Seuraaja:  Khuang Aphaiwong
 8. huhtikuuta 1948–16. syyskuuta 1957  
Monarkki:  Bhumibol Adulyadej
Edeltäjä:  Khuang Aphaiwong
Seuraaja:  Pote Sarasin
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1897 Mueang Nonthaburi, Siam
Kuollut: 11. kesäkuuta 1964 (66 vuotta) Sagamihara, Japani
Tiedot
Puolue:  Seri Manangkhasila
 Nimikirjoitus
Plaek Phibunsongkhram (1897–1964) oli kiinalaista syntyperää oleva Thaimaan pääministeri vuosina 1938–1944 ja 1948–1957.
Phibun oli Pariisin sotilasakatemiassa opiskellut pienviljelijän poika, joka osallistui itsevaltaisen kuninkuuden lopettaneeseen verettömään vallankaappaukseen 24. kesäkuuta 1932. Lokakuussa 1933 prinssi Boworadet yritti vastavallankumousta, mutta Phibun kukisti tehokkaasti kapinan. Näin hänen asemansa valtahierarkiassa vahvistui, ja hänestä tuli Phalonin hallituksen sisäministeri. Vuonna 1938 Phibun nousi valtaan Phalonin erottua tehtävästään.
Huolimatta kiinalaisesta syntyperästään Phibun ryhtyi heti rajoittamaan kiinalaisperäisen väestön kaupankäyntimahdollisuuksia. Hän painosti kiinalaisia myymään riisimyllynsä valtiolle ja otti neuvonantajakseen kiinalaisvastaisessa kampanjassa Rama VI:n avustajan Vichitvadhakarnin. Pääministeri vangitsi 40 kuningashuoneen jäsentä ja kuninkaan valokuvien pito yksityiskodeissakin kiellettiin. Vastaavasti jokaisella thailla tuli olla kotonaan Phibunin valokuva.
Japanin kanssa läheisessä liitossa ollut Phibun pakotettiin eroamaan virastaan vuonna 1944, ja vaikka hän oli heti sodan jälkeen syytettynä sotarikoksista, vapautettiin hänet kaikista syytteistä. Vuonna 1947 hän teki sotilasvallankaappauksen. Pääministerikautensa Phibun aloitti jälleen laajoilla kiinalaisvastaisilla toimilla. Vuoden 1957 vaaleissa Phibunia syytettiin vaalivilpistä ja samana vuonna suoritetun sotilasvallankaappauksen jälkeen hänen oli paettava maasta. Phibun sai turvapaikan Japanista.
SKP:n Tampereen piirijärjestö

| Suomen Kommunistisen Puolueen  Tampereen piirijärjestö ry>  |
| --- | --- |


Alue:  Pirkanmaan vaalipiiri, Pirkanmaa
Toimisto:  Näsilinnankatu 22 a 35 33210 Tampere
Johto:  Riitta Suokas (piirisihteeri)  Eero Salonen (puheenjohtaja)
Kansanedustajia:  – / 20 (2023)
Kunnanvaltuutettuja:  1 (2017)
Aiheesta muualla
Sivusto
SKP:n Tampereen piirijärjestö on Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaa Pirkanmaan vaalipiirissä ohjaava järjestö, jonka piiritoimisto sijaitsee Tampereella.
Piiri on julkaissut Näköala-lehteä vuodesta 1979 alkaen. Lehti on välillä tunnettu myös nimillä Pohjois-Hämeen Näköala (1986–1988) ja Pirkanmaan Näköala (1988–?). Tampereen piirikomitea julkaisi 1930-luvulla maanalaista äänenkannattajaa Raataja. Sotien jälkeen alkoi ilmestyä jäsenlehti Liekki. 1960-luvulla järjestön lehti oli Pirkanmaan työmies.
Historia

Tampere oli yksi syksyllä 1918 perustetun Suomen kommunistisen puolueen varhaisista piirijärjestöistä. Piirikomitea aloitti toimintansa 1920-luvun alussa. Organisaation toiminta päättyi sota-aikana, kun komitean jäsenet pidätettiin.
Tamperelaiset kommunistit aloittivat julkisen toimintansa palattuaan vankiloista jatkosodan jälkeen. Väliaikaisen piirikomitean puheenjohtajana toimi Elli Stenberg ja piirisihteerinä Aili Mäkinen. Muita varhaisia jäseniä olivat Pentti Pihala, Paavo Rosman, Lauri Suosalo, Martti Malmberg, Eino Saastamoinen, Tauno Saarinen, Pellervo Takatalo ja Leo Suonpää. Piiritoimisto sijaitsi aluksi Mäkisen yksityisasunnossa Aleksanterinkadulla. SKP:n Tampereen osasto muodostettiin lokakuussa ja vuodenvaihteeseen mennessä seudulle oli perustettu yhteensä seitsemän osastoa. Piirijärjestön perustava kokous järjestettiin 6.–7. tammikuuta 1945 ravintola Elossa Tampereella. Edustajia olivat lähettäneet Eräjärven, Jämsän, Nokian, Pispalan, Ruoveden, Säynätsalon ja Tampereen osastot. Muilta paikkakunnilta kokoukseen osallistui kutsuttuja edustajia.
SKP:n ajauduttua sisäisiin riitoihin 1960-luvulla Tampereen piiri asettui piirisihteeri Esko Malmbergin johdolla opposition puolelle. Syksyllä 1968 piiri antoi tukensa Tšekkoslovakian miehitykselle. Järjestö oli kuitenkin sovittelun kannalla. Opposition marssittua ulos SKP:n 15. edustajakokouksesta keväällä 1969 vain Tampereen piirin edustajat palasivat takaisin kokoukseen. Kokouksen jälkeen piiri antoi lausuntoja, joissa se korosti itsenäisyyttään. Marraskuussa 1969 piirikomitea teki kuitenkin (äänin 13–5) päätöksen liittymisestä opposition keväällä muodostamaan neuvottelukuntaan, jos yhtenäisyysneuvottelut eivät johda piirin kannalta myönteiseen tulokseen vuodenvaihteeseen mennessä. Tutkija Veli-Pekka Leppäsen mukaan puoluejohdolle esitetty uhkavaatimus merkitsi sitä, että "piiri harppasi reilun askeleen vähemmistön riviin".
Tampereen piiri erotettiin vuosina 1985–1987 puolueesta muiden oppositiopiirien tavoin. Järjestö oli muodostamassa Suomen kommunistista puoluetta (yhtenäisyys) ja 1990-luvulla siitä tuli tätä seuranneen uudelleen rekisteröidyn SKP:n piirijärjestö.
SKP:n listoilta valittiin kaupunginvaltuutetuksi vaaleissa 2004 ja 2008 Tampereella Jari Heinonen ja Nokialla Herkku Hernesniemi, Eero Salonen ja Tuula Palomäki.
Vaalit

| --- | --- |
 Piirisihteerit J.H. Lumivuokko (1920–)  Jalmari Rasi  Kalle Söderström  Antti Hyvönen  Eva Korhonen (192x–1927)  Lauri Gustavsson (1927–1928)  Eino Saastamoinen (1928–1930)  Huvi Luotonen  Kalle Lamminen  Martti Murto  Helmi Heikkilä  Inkeri Lehtinen  Kerttu Lampinen  Arvo Lamminen (1930-luvulla)  Aili Mäkinen (18.11.1944–x.4.1945)  Leo Suonpää (–1954)  Esko Malmberg (1962–)  Riitta Suokas :  Piiriorganisaattorit Antti Hyvönen (1923–1926)  Lauri Gustafsson (1926–1928)  Hilma Korkeala (1928–1929) Puheenjohtajat Elli Stenberg (1944–19xx)  Väinö Virtanen  Pekka Järvinen  Eero Salonen
Osastot

| --- | --- |
 SKP:n Kangasalan alueen osasto  SKP:n Lempäälän osasto  SKP:n Nokian aluejärjestö SKP:n Kankaantaan osasto  SKP:n Nokian kumitehtaan osasto  SKP:n Nokian läntinen osasto  SKP:n Ruoveden osasto  SKP:n Tampereen kaupunkijärjestö SKP:n Hervannan osasto  SKP:n Härmälän osasto  SKP:n Ikurin osasto  SKP:n Kaukajärven osasto (Kotisivut)  SKP:n Kissanmaan osasto  SKP:n Koivistonkylän osasto  SKP:n Sammon osasto  SKP:n Tampereen rautatieläisten osasto :  SKP:n Valkeakosken aluejärjestö SKP:n Valkeakosken osasto  SKP:n Valkeakosken pohjoinen osasto  SKP:n Raikkaan osasto  SKP:n Viialan osasto  SKP:n Vilppulan osasto  SKP:n Ylöjärven osasto
Aiheesta muualla

Sakari Selin: Kun valtiopetos oli isänmaallinen teko − Punainen Pohjois-Häme 1935–1944 (Arkistoitu – Internet Archive) (KSL)
SKP:n Tampereen piirijärjestön kotisivut
Suomen Kommunistisen Puolueen (1996) piirijärjestöt
Etelä-Karjala |
Helsinki |
Häme |
Joensuu |
Jyväskylä |
Kuopio |
Kymenlaakso |
Oulun lääni |
Pohjanmaa |
Satakunnan seutu |
Lapin lääni |
Tampere |
Turku |
Uusimaa
Hamilton (elokuva)

| Hamilton |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harald Zwart
Käsikirjoittaja:  William Aldridge Jonas Cornell
Tuottaja:  Ingemar Leijonborg Hans Lönnerheden
Säveltäjä:  Trond Bjerknes
Kuvaaja:  Jérôme Robert
Leikkaaja:  Darek Hodor
Tuotantosuunnittelija:  Mikael Varhelyi
Pukusuunnittelija:  Lenamari Wallström
Pääosat:  Peter Stormare Lena Olin Mark Hamill Mats Långbacka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi    Norja
Tuotantoyhtiö:  Moviola Film och Television AB TV4 Media Yellow Cottage
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Ruotsin elokuvainstituutti Netflix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti, ruotsi, venäjä
Edeltäjä:  Vendetta
Seuraaja:  Hamilton: Kansakunnan puolesta
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hamilton on vuonna 1998 valmistunut ruotsalais-norjalainen vakoiluelokuva, joka perustuu Jan Guilloun luomaan Carl Hamilton -hahmoon.
Rooleissa

Peter Stormare – Carl Hamilton
Lena Olin – Tessie
Mark Hamill – Mike Hawkins
Mats Långbacka – Åke Stålhandske
Madeleine Elfstrand – Anna
Thomas Hedengran – Gustavsson
Christer Söderlund – Ulfsson
Per Grytt – Per Molander
Per Flygare – Jansson
Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri

| KD Pirkanmaa |
| --- | --- |


Alue:  Pirkanmaan vaalipiiri
Johto:  Piia Nurmela (pj)  Kauko Turunen (vpj)
Jäseniä:  792 (2020)
Kansanedustajia:  1 / 19 (2023)
Aluevaltuutettuja:  4 / 79 (2022)
Kunnanvaltuutettuja:  38 / 773 (2021)
Aiheesta muualla
Sivusto
Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Pirkanmaan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Pirkanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Piia Nurmela.
Puolueella on yksi kansanedustaja Pirkanmaalta, Sari Tanus.
Poliitikot > Kansanedustajat

Antero Juntumaa (1972–1983)
Vesa Laukkanen (1991–1993)
Leena Rauhala (1999–2015)
Sari Tanus (2015–)
Poliitikot > Aluevaltuutetut

Riitta Kuismanen (2022→)
Sirpa Pursiainen (2022→)
Sari Tanus (2022→)
Kauko Turunen (2022→)
Vaalihistoria > Eduskunta

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | 9 721 | 5,0 % | 0 / 13 |  1 |
| 1987 | 4 976 | 2,6 % | 0 / 13 |  0 |
| 1991 | 5 758 | 2,9 % | 1 / 15 |  1 |
| 1995 | 5 826 | 2,6 % | 0 / 15 |  1 |
| 1999 | 10 103 | 4,6 % | 1 / 16 |  1 |
| 2003 | 14 991 | 6,1 % | 1 / 18 |  0 |
| 2007 | 15 681 | 6,2 % | 1 / 18 |  0 |
| 2011 | 13 605 | 5,0 % | 1 / 18 |  0 |
| 2015 | 13 553 | 4,9 % | 1 / 19 |  0 |
| 2019 | 17 180 | 5,7 % | 1 / 19 |  0 |
| 2023 | 16 912 | 5,5 % | 1 / 20 |  0 |
Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri

| KD Satakunta |
| --- | --- |


Alue:  Satakunnan vaalipiiri
Johto:  Simo Korpela (pj)  Johanna Vainila (vpj)
Jäseniä:  340 (2020)
Kansanedustajia:  0 / 8 (2023)
Aluevaltuutettuja:  3 / 69 (2022)
Kunnanvaltuutettuja:  14 / 476 (2021)
Aiheesta muualla
Sivusto
Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Satakunnan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Satakunnan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Simo Korpela.
Poliitikot > Kansanedustajat

Leea Hiltunen (1991–1995, 1999–2003)
Sauli Ahvenjärvi (2011–2015)
Poliitikot > Aluevaltuutetut

Sauli Ahvenjärvi (2022→)
Marketta Juntunen (2022→)
Simo Korpela (2022→)
Vaalihistoria > Eduskunta

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | 5 927 | 3,0 % | 0 / 13 |  0 |
| 1987 | 3 626 | 2,0 % | 0 / 12 |  0 |
| 1991 | 5 108 | 3,0 % | 1 / 12 |  1 |
| 1995 | 5 257 | 3,4 % | 0 / 11 |  1 |
| 1999 | 6 785 | 4,8 % | 1 / 10 |  1 |
| 2003 | 5 908 | 4,6 % | 0 / 9 |  1 |
| 2007 | 2 977 | 2,4 % | 0 / 9 |  0 |
| 2011 | 4 306 | 3,4 % | 1 / 9 |  1 |
| 2015 | 3 535 | 2,9 % | 0 / 8 |  1 |
| 2019 | 3 361 | 2,7 % | 0 / 8 |  0 |
| 2023 | 3 838 | 3,2 % | 0 / 8 |  0 |
21 polkua pimeyden valtakuntaan

21 polkua pimeyden valtakuntaan on suomenkielinen esseekokoelma, joka esittelee pitkälti David Myattin Order of Nine Angles -liikkeen opinkappaleita. Liike kannattaa akselerationismia eli yhteiskunnan romahduksen edistämistä terrorismilla ja sabotaasilla. Liikkeen maailmankuvassa yhdistyvät teistinen satanismi ja äärioikeistolainen ideologia; länsimaissa tyypillisiä satanismin muotoja liike halveksuu. 21 polkua pimeyden valtakuntaan -teoksen edustama Order of Nine Angles -aate on marginaalinen myös sekä esoteerikkojen että äärioikeistolaisten piireissä. Liike sai kuitenkin jonkin verran lisää näkyvyyttä Suomessa noin vuosina 2018–2024.
Tutkija Jussi Sohlbergin mukaan 21 polkua pimeyden valtakuntaan on julkaistu arviolta vuonna 2018. Myattin kirjoituksia oli julkaistu suomeksi Ylilaudalla jo vuonna 2017. Kääntäjät kehottivat lukijoita nousemaan aseelliseen kapinaan. Poliisi on pitänyt kirjaa oppaana "satanistisella polulla" kohti ihmisen uhraamista ja terrorismia. Suomenkielisen teoksen kirjoittaja on tuntematon, ja kirjoittajia on saattanut olla useita. Kirjan tekijäksi on nimetty "Louhi-loosi". Azazelin Tähti -satanistiliikkeessä on toiminut Louhi-niminen loosi, mutta liikkeen arvoihin kuuluvat ihmisoikeudet ja tasa-arvo. Liikkeen sisältä on esitetty epäily, että viittaus Louhi-loosiin on tarkoituksellista harhaanjohtamista.
Sisältö

21 polkua pimeyden valtakuntaan esittää käytännön vinkkejä murhien suunnitteluun ja suosittelee erilaisia tekotapoja. Murhattaviksi kirjassa ehdotetaan demokratian, ihmisarvon ja tasa-arvon kannattajia, antifasisteja, seksuaalirikollisia, ulkomaalaisia huumekauppiaita tai "elintasopakolaisiksi" kutsuttuja henkilöitä. Kirja edustaa omien sanojensa mukaan fanaattista, elitististä ja väkivaltaista maailmankuvaa. Kirjassa pidetään Jumalaa olemattomana, mutta julistetaan uskoa "Pimeyden Voimiin", jotka ovat "akausaalisella olemassaolon tasolla toimivia voimia".
Kirja kuvailee Synkän Polun, johon initiaation aloittavia kutsutaan "adepteiksi". Kirjassa kuvaillaan erilaisia rituaaleja, joihin kuuluu muun muassa ihmisuhrin antaminen. Luvussa "Teurastaminen" väitetään, että ihmisen uhraaminen on koko ihmiskuntaa yhdistävä perinne, josta on löydetty merkkejä kaikkialta maailmasta. Johdantonsa mukaan 21 polkua pimeyden valtakuntaan pyrkii opastamaan ihmisiä tekoihin, jotka saattaisivat nykyisen aikakauden päätökseensä. Kirjan lopussa kuvataan "Mieleenpalauttamisen seremonia" (engl. Ceremony of Recalling), jossa 21-vuotias mies uhrataan kurkku auki viiltämällä kesäpäivänseisauksena 17 vuoden välein. "Mieleenpalauttamisen seremonia" on peräisin Order of Nine Anglesin materiaaleihin kuuluvasta Grimoire of Baphomet -kirjasta. Siinä annettavalta ihmisuhrilta vaaditaan vapaaehtoista alistumista ja murhan jälkeen uhrin verestä suositellaan valmistettaviksi pikkuleipiä seremoniallisiin tarkoituksiin.
Oppaassa käsitellään lisäksi muun muassa taistelutaitojen opettelua ja survivalismia.
Julkinen käsittely ja rikostutkinnat

Kirja herätti Suomessa huomiota poliisin kytkettyä sen tutkinnoissaan äärioikeistolaiseen terrorismiin. Kirja oli kuulunut sekä Lahden terrorismitapauksen että Kankaanpään terrorismitutkinnan epäiltyjen lukemistoon. Poliisi uskoi Kankaanpään terrorismista epäillyn ryhmän johtajan aloittaneen kirjassa esitellyn polun läpikäymisen. Lahden terrorismitapauksesta pisimmän tuomion saaneen, muun muassa Sanna Marinin murhaamisesta puhuneen henkilön hallussa oli 21 polkua pimeyden valtakuntaan. Lahden terrorismitapauksen taustalla oli äärioikeistolaisuuden suuntaus, joka edustaa niin kutsuttua Siege-kulttuuria.
Kirjan kirjoittaja esittää olevansa kotoisin Tampereen seudulta ja olleensa 16-vuotias vuonna 1996. Kevätkesällä 2023 poliisi pelkäsi nelikymppisen ylöjärveläismiehen valmistelevan rituaalimurhaa kirjan opetusten mukaisesti. Keskusrikospoliisi valvoi miehen puhelimia ja tarkkaili tämän kotia epäilyn johdosta. Samaa henkilöä epäiltiin valepommien lähettämisestä eri kaupunkeihin SDP:n, vasemmistoliiton ja vihreiden puoluetoimistoihin helmikuussa 2023. Poliisi alkoi ylöjärveläismiehen puhelimesta löytämiensä viestien ja mieheen yhdistetyn nimimerkin "Herra Kansa" perusteella epäillä, että ylöjärveläismies olisi osallistunut myös kirjan kirjoittamiseen. Hänen alttarinsa löydettiin metsästä. Rikosepäilyt lopulta kohdistuivat julkiseen kehottamiseen rikokseen ja terroristisessa tarkoituksessa tehtyihin laittomiin uhkauksiin. Miehen tiedetään julkaisseen satanistista fiktiota, äärioikeistolaisen verkkojulkaisun ja Suomen Perustalle laaditun analyysi. Hän on entinen perussuomalaisten jäsen ja oli kirjoittanut puolueen blogisivulle sittemmin poistettuja tekstejä. Teksteissä oli käsitelty turvallisuuskysymyksiä ja akselerationismia. Kirjoittaja ei enää ollut perussuomalaisten jäsen vakavien rikosepäilyjen tullessa julkisuuteen. Riikka Purra tuomitsi poliisin kuvailemat suunnitelmat ja piti niitä harhaisina.
Marraskuussa 2023 Jiri Keronen kertoi julkaisevansa 21 polkua pimeyden valtakuntaan -kirjan uudelleen. Hän piti sananvapauden rajojen koettelua tärkeänä ja piti "melko analogisena" Päivi Räsäsen oikeudenkäynnin kanssa tilannetta, jossa 21 polkua pimeyden valtakuntaan -kirja itsessään otettaisiin syytteen aiheeksi.