stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Monash

| John Monash |
| --- | --- |
 John Monash vuonna 1918
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1865 Melbourne, Victoria, Australia
Kuollut: 8. lokakuuta 1931 (66 vuotta) Melbourne
Ammatti:  insinööri, sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1884–192?
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraali (1930)
John Monash (27. kesäkuuta 1865 Melbourne – 8. lokakuuta 1931 Melbourne) oli australialainen insinööri ja kenraali, joka komensi useita australialaisista muodostettuja yksikköjä ensimmäisessä maailmansodassa. Hän tuli tunnetuksi uusien taistelutaktiikoiden soveltamisesta sodan lopussa.
Elämä

Monashin vanhemmat olivat Itä-Euroopasta Australiaan muuttaneita juutalaisia. Hän opiskeli Melbournen yliopistossa oikeustiedettä, taideaineita ja insinööritekniikkaa. Hän valmistui 1891 insinööriksi ja osallistui eräiden siltojen suunnitteluun.
Elämä > Sotilasura

Vuonna 1884 Monash liittyi Victorian osavaltion kansalaismiliisijoukkojen opiskelijakomppaniaan. Insinööritaustansa vuoksi hän palveli pääasiassa tykistössä ja yleni vuoteen 1913 mennessä everstiksi. Maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Monash nimitettiin Egyptissä toimineen australialaisten vapaaehtoisjoukkojen neljännen jalkaväkiprikaatin komentajaksi. Hän komensi prikaatia vuonna 1915 epäonnistuneen Gallipolin maihinnousun aikana. Kesäkuussa 1916 hänet siirrettiin länsirintamalle divisioonankomentajaksi ja ylennettiin samalla kenraalimajuriksi. Monashin divisioona osallistui muun muassa Messinesin ja Passchendaelen taisteluihin. Monash panosti komentajana operaatioiden huolelliseen suunnitteluun ja hän pyrki hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti muita aselajeja sekä tekniikkaa jalkaväen hyökkäysten tukena.
Toukokuussa 1918 Monash ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin australialaisista muodostetun armeijakunnan komentajaksi William Birdwoodin seuraajana. 4. heinäkuuta käydyssä Hamelin taistelussa Monash sovelsi kehittelemäänsä uutta taktiikkaa, niin sanottua ”rauhanomaista työntymistä”. Siinä maata vallattiin viholliselta vähä vähältä rajoitetuilla ja keskitetyillä yllätyshyökkäyksillä, joissa vihollisen asemaa tulitettiin lyhyen aikaa tykistöllä, konekivääreillä, panssarivaunuilla ja lentokoneilla ennen kuin jalkaväki lähetettiin hyökkäykseen. Menestyksen salaisuus oli eri aselajien yhteistyössä. Lisäksi operaatioiden lyhyyden vuoksi tämä taktiikka toimi paremmin kuin aiemmin käytetyt massiiviset tykistökeskitykset, jotka lähinnä varoittivat vihollista odotettavissa olevasta jalkaväen hyökkäyksestä. Hamelin menestyksen jälkeen Monash kehitteli ideaansa jatkuvasta hyökkäyksestä pidemmälle, ja myös muut brittiarmeijan yksiköt omaksuivat tämän taktiikan sodan loppuvaiheessa. Elokuun 8. päivästä alkaen australialainen armeijakunta toimi brittien hyökkäyksen kärkijoukkona, kunnes se vedettiin pois etulinjasta lokakuussa. Joukot onnistuivat tekemään useita läpimurtoja, viimeisenä niistä Hindenburg-linjan murtaminen, ja Monash palkittiin 12. elokuuta ritarinarvolla. Sodan päätyttyä hän johti australialaisten joukkojen kotiuttamista.
Elämä > Ensimmäisen maailmansodan jälkeen

Sodan jälkeen Monash jätti armeijan ja toimi muun muassa Victorian osavaltion sähkölaitoksen johdossa, minkä lisäksi hän väitteli insinööritekniikan tohtoriksi vuonna 1921. Hän julkaisi muistelmateokset The Australian Victories in France in 1918 (1920) ja War Letters (1933). Hänet ylennettiin kenraaliluutnantista kenraaliksi vuonna 1930. Hän kuoli Melbournessa 8. lokakuuta 1931 66-vuotiaana.
Melbournessa sijaitseva Monash-yliopisto on nimetty John Monashin mukaan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Monash Wikimedia Commonsissa
Claren kreivikunta

| Claren kreivikunta County Clare Contae an Chláir |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kreivikunnan sijainti Irlannissa
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Munster
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ennis
Pinta-ala:  3 159,18 km²
Väkiluku (2016):  118 627
 – väestötiheys:  37,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  CE
 – ISO 3166:  IE-CE
 
Kreivikunnan internetsivut
Claren kreivikunta (iiriksi Contae an Chláir) on Irlannin tasavallan kreivikunta Munsterin historiallisessa provinssissa maan länsirannikolla. Kreivikunnassa on 118 627 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 3 159,18 neliökilometriä.
Claressa sijaitsevat muun muassa Ennisin, Shannonin ja Kilrushin kaupungit. Kreivikunnan etelärajana on Shannonjoki. Sen länsiosassa on Burrenin karstialue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claren kreivikunta Wikimedia Commonsissa
Kreivikunnan internetsivut
Irlannin kreivikunnat
| --- | --- |
Connacht:   Galway  Leitrim  Mayo  Roscommon  Sligo 
Leinster:   Carlow  Dublin Dún Laoghaire–Rathdown  Etelä-Dublin  Fingal  Kildare  Kilkenny  Laois  Longford  Louth  Meath  Offaly  Westmeath  Wexford  Wicklow 
Munster:   Clare  Cork  Kerry  Limerick  Tipperary  Waterford 
Ulster:   Antrim†  Armagh†  Cavan  Derry†  Donegal  Down†  Fermanagh†  Monaghan  Tyrone† 
kreivikunnilla ei ole hallinnollista merkitystä • †Kreivikunta kuuluu Pohjois-Irlantiin
Kilkeen kaupungin rantaa Claressa
Chiaki Ishii

| Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:  Brasilia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 | 93 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ludwigshafen 1971 | 93 kg |  |
| Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Londrina 1970 | 93 kg |  |
|  Kultaa | Londrina 1970 | avoin |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 1972 | 93 kg |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 1972 | avoin |  |
Chiaki Ishii (s. 1. lokakuuta 1941 Ashikaga, Japani) on brasilialainen judoka. Hän kilpaili 93 kilogramman sarjassa.
Ishii osallistui Münchenin olympialaisiin 1972. Hän saavutti olympiapronssia 93 kilogramman sarjassa voittaen neljä ottelua ja häviten kaksi. Avoimessa sarjassa hän sijoittui seitsemänneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Ishii oli pronssilla Ludwigshafenissa vuonna 1971. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän sai vuosina 1970 Londrinassa ja 1972 Buenos Airesissa kultaa sekä 93 kilogramman sarjassa että avoimessa sarjassa.
Jerzy Maksymiuk

Jerzy Maksymiuk, 2011
Jerzy Jan Maksymiuk (s. 9. huhtikuuta 1936 Hrodna) on puolalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti.
Elämä ja ura > Varhaiset vaiheet

Maksymiuk opiskeli Varsovan musiikin valtionkorkeakoulussa. Diplominsa hän sai sävellyksessä vuonna 1962 (opettajana Piotr Perkowski), pianonsoitossa 1964 (opettajana Jerzy Lefeld) ja orkesterinjohdossa 1969 (opettajana Bogusław Madey). Maksymiuk saavutti pianistina useita kilpailumenestyksiä, kuten ensipalkinnon vuoden 1961 Ignacy Paderewski -pianokilpailussa Bydgoszczissa.
Elämä ja ura > Ura kapellimestarina

Vuosina 1970–1972 Maksymiuk työskenteli kapellimestarina Varsovan suurteatterissa. Siellä hän johti Zbigniew Bargielskin ja Bernadetta Matuszczakin teosten kantaesityksiä sekä Witold Lutosławskin, Zbigniew Turskin ja Krzysztof Pendereckin musiikkiin tehtyjä baletteja. Hän johti siellä myös oman Metafraza-teoksensa kantaesityksen vuonna 1971. Vuonna 1973 Maksymiuk aloitti yhteistyön Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin kanssa. Hän johti sitä esimerkiksi kiertueella Itävallassa sekä vuosina 1974 ja 1976 Yhdysvalloissa. Vuosina 1975–1977 hän toimi kansallisen radiosinfoniaorkesterin pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana.
Vuonna 1972 Maksymiuk perusti Puolan kamariorkesterin, joka hänen johdollaan korosti teosten sävellysaikaan vakiintuneiden tapojen mukaisia tulkintoja. Tässä mallina Maksymiukille toimi Neville Marrinerin johtama Academy of St. Martin in the Fields. Erääksi kamariorkesterin erikoistumisalueeksi muodostui Antonio Vivaldin tuotanto. Ohjelmistoon kuului myös esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozartin ja Gioacchino Rossinin teoksia sekä puolalaisten säveltäjien, kuten Adam Jarzębski, Feliks Janiewiczin, Tadeusz Bairdin ja Henryk Góreckin musiikkia.
Ensimmäisen kiertueensa Puolan kamariorkesterin kanssa Maksymiuk aloitti vuonna 1977. Konsertteja pidettiin esimerkiksi Englannissa. Kamariorkesteri pääsi esiintymään lukuisten brittiorkesterien rinnalla ja sai levytyssopimuksen EMI:ltä. Vuonna 1979 Maksymiuk esiintyi kamariorkesterin kanssa Carnegie Hallissa. Vuonna 1981 Maksymiuk ja kamariorkesteri kiersivät Japanissa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Yhdysvalloissa ja Saksassa. Vuonna 1984 Puolan kamariorkesteri kasvoi ja otti käyttöön nimen Sinfonia Varsovia. Sen johtoon nousi Jehudi Menuhin. Maksymiuk jatkoi sen kanssa esiintymistä silloin tällöin. Vuonna 1983 hän oli saanut uuden toimenkuvan BBC:n skotlantilaisen sinfoniaorkesterin johdossa. Kyseistä orkesteria hän johti vuoteen 1993. BBC:n skotlantilaisen sinfoniaorkesterin kanssa Maksymiuk esiintyi myös monissa Puolan kohteissa. Kahdesti Maksymiuk esiintyi orkesterin kanssa Varsovan syksy -festivaalilla. Vuonna 1985 ohjelmistossa oli teoksia Iannis Xenakikselta, Igor Stravinskylta ja Zbigniew Penherskilta. Vuonna 1987 Maksymiukin johtama orkesteri tulkitsi Augustyn Blochin, Witold Lutosławskiin ja Arvo Pärtin teoksia.
Vuonna 1990 Maksymiuk esiintyi ensimmäisen kerran Promsissa. Hän aloitti työskentelyn English National Operassa. Maksymiuk toimi monien orkesterien kuten Orchestre National de Francen, Sydneyn sinfoniaorkesterin ja Indianapolisin sinfoniaorkesterin vierailevana kapellimestarina.
Elämä ja ura > Työ säveltäjänä ja nykymusiikin edistäjänä

Säveltäjänä Maksymiuk on tehnyt paljon elokuvamusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös orkesteri-, kamari- ja vokaalimusiikkia sekä balettia ja pianokappaleita. Tomasz Drozdowicz teki Maksymiukista itsestään dokumentin Maksymiuk. Koncert na dwoje (2018), joka palkittiin Varsovan elokuvajuhlilla.
Maksymiuk on edistänyt huomattavasti nykymusiikin asiaa. Hän oli perustamassa Puolan nykymusiikkiseuraa ja toimi vuosien ajan Varsovan syksy -festivaalin ohjelmistokomission jäsenenä. Hänen aloitteestaan myös tilattiin Puolan kamariorkesterille monia uusia teoksia; Maksymiuk kantaesitti arviolta kaksisataa nykyteosta eri maissa.
Elämä ja ura > Palkinnot ja tunnustukset

Maksymiuk sai kunniatohtorin arvon Strathclyden yliopistosta (Glasgow, 1990) ja BBC:n skotlantilaisen sinfoniaorkesterin kapellimestarilaureaatin arvonimen (1993).
Elgar Society myönsi Maksymiukille kultamitalin Edward Elgarin musiikin tunnettavuuden lisäämisestä. Puolan säveltaiteilijoiden liitto SPAM myönsi hänelle kaksi musiikkikriitikkojen Orpheus-palkintoa. Maksymiuk sai Gramophone-palkinnot kahteen otteeseen: James MacMillanin The Confession of Isobel Gowdie -teoksen levytyksestä (1992) sekä Nikolai Medtnerin pianokonserttojen 2 ja 3 levytyksistä. Fryderyk-palkintoja Maksymiuk on saanut Puolassa monia, näiden joukossa kultainen Fryderyk vuodelta 2011. Vuonna 1998 Maksymiuk sai Polonia Restituta -ritarikunnan komentajanristin. Hän on Białystokin kunniakaupunkilainen ja Białystokin yliopiston kunniatohtori (2017).
Jemenin juutalaiset

| Jemenin juutalaiset> יהודי תימן اليهود اليمنيون |
| --- | --- |
 Jemeninjuutalainen perhe lukemassa psalmeja
Kielet:  heprea; juutalaisjemeniläinen arabia; englanti
Uskonnot:  juutalaisuus
Jemenin juutalaiset ovat juutalaisia, jotka asuvat tai ovat asuneet Jemenissä, tai ovat Jemenin juutalaisyhteisön jälkeläisiä.
Jemeninjuutalaiset elivät pitkään eristyksissä muista juutalaisryhmistä. Heillä on omalaatuisia perinteitä, jotka erottuvat muiden juutalaisten, myös muiden mizrahien tavoista. Joskus jemeninjuutalaiset luokitellaankin mizrahijuutalaisten sijaan kokonaan omaksi alaryhmäkseen.
1940- ja 1950-luvun vaihteessa suurin osa yhteisöstä muutti Israeliin jouduttuaan muslimien vainoamiksi. Maaliskuussa 2021 Jemenissä asui enää kuusi juutalaista.
Kulttuuri

Vaikka Jemenin juutalaisten kansanperinne saikin vahvoja paikallisia vaikutteita, erottuivat he osittain kulttuurisesti arabinaapureistaan. Heidän tapansa eroavat paljolti myös muiden juutalaisten, mukaan lukien juutalaisarabiaa puhuneiden ryhmien, kulttuurista. Myös yhteisiin juuriin viittaavia piirteitä kuitenkin on — Jemenin juutalaiset ovat esimerkiksi osanneet heprean kieltä ja puhuneet sen samaa muotoa kuin Irakin juutalaiset.
Perinteiset jemeninjuutalaiset häät saattavat kestää kaksikin viikkoa. Morsiamen perinneasu on näyttävä ja niin painava, että se päällä liikkuminen on vaivalloista. Miehet ja naiset ovat vanhan tavan mukaisissa juhlissa erillisissä tiloissa, mikä on aiheuttanut sen, että tanssit ja laulut sukupuolten välillä eroavat huomattavasti.
Yhteisön miehet opettelivat heprealaisen Raamatun ulkoa, koska heillä oli pulaa fyysisistä teksteistä.
Juutalaiset Jemenissä erikoistuivat käsitöihin. He olivat muun muassa taitavia hopeaseppiä.
Jemeninjuutalaisten merkittäviä kirjailijoita olivat 1400-luvulla maqama-kirjallisuutta edustanut Zechariah al-Dahir ja 1600-luvulla elänyt mystikkorunoilija Shalom Shabazi. Myöhemmin jemeninjuutalaistaustainen laulaja Ofra Haza tulkitsi Shabazin runoutta muun muassa kappaleessaan Im Nin'alu.
Genetiikka

Tutkimusten mukaan Jemenin juutalaiset osoittavat isälinjoiltaan geneettistä yhteyttä muihin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan juutalaisryhmiin sekä aškenasi- ja roomanjuutalaisiin, minkä on katsottu viittaavan eri juutalaisryhmien yhteiseen alkuperään Lähi-idässä. Myös yhteys samarialaisten isälinjoihin on merkittävä. Sen sijaan äitilinjoja tarkastellessa yhteys on vähemmän selkeä. Jemeninjuutalaisilla esiintyy muun muassa afrikkalaista haploryhmää L3, joka ei ole tyypillinen muille juutalaisille, vaikkakin vähemmissä määrin kuin Jemenin ei-juutalaisella väestöllä, jolle se on yleinen.
Autosomaalista DNA:ta tutkiessa jemeninjuutalaiset ovat suhteellisen erilaisia muihin juutalaisväestöihin verrattuna ja lähellä beduiineja, saudiarabialaisia ja Jemenin ei-juutalaista väestöä. Kevin Alan Brookin mukaan heidän autosomaalisesta dna:staan pieni osa on lähtöisin juudealaisilta ja valtaosa Arabian niemimaan väestöltä.
Tunnettuja jemeninjuutalaistaustaisia

Gali Atari, näyttelijä ja laulaja
Izhar Cohen, näyttelijä ja laulaja
Gila Gamliel, poliitikko
Ofra Haza, laulaja
Koko Hubara, kirjailija
Dana International, laulaja
Boaz Mauda, laulaja
Harel Skaat, laulaja
Shahar Zubari, kilpapurjehtija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jemenin juutalaiset Wikimedia Commonsissa
Jemeninjuutalainen morsian
Cédric Van Branteghem

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cédric Van Branteghem |  Cédric Van Branteghem |  Cédric Van Branteghem |  |
Maa:   Belgia
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2010 | 4 × 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Barcelona 2010 | 4 × 400 m |  |
Cédric Marie Carlos Thérèse Van Branteghem (s. 13. maaliskuuta 1979 Gent) on belgialainen 400 metrin juoksija.
Vuonna 2002 hän pääsi välieriin Wienin sisäratojen MM-kilpailuissa ja oli kuudes Münchenin EM-kilpailuissa. Hän selviytyi välieriin myös vuonna 2003 sekä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa että Pariisin MM-kilpailuissa. Välieriin asti hän selvisi niin ikään vuosien 2004 ja 2008 olympialaisissa.
Hän oli vuoden 2008 olympialaisissa myös viides 4 × 400 metrin viestissä Belgian ennätyksellä 2.59,37 yhdessä Kevin Borléen, Jonathan Borléen ja Arnaud Ghislainin kanssa. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä sisäratojen Belgian ennätyksellä 3.06,94 yhdessä Kevin Borléen, Antoine Gillet'n ja Jonathan Borléen kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kolmanneksi Belgian joukkueessa 4×400 metrin viestissä.
Hänen ennätyksensä ovat 100 metrillä 10,54, 200 metrillä 20,60, 300 metrillä 32,53 ja 400 metrillä 45,02. Kaikki ennätykset ovat vuodelta 2003.
Cédric Vasseur

| Cédric Vasseur |
| --- | --- |
 Cédric Vasseur
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1970
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  hyökkääjä
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1993–1994 1995–1998 1998–1999 2000–2001 2002–2005 2006–2007:  Novemail-Histor GAN Crédit Agricole US Postal Service Cofidis, le Crédit par Téléphone Quick·Step - Innergetic
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 19. tammikuuta 2008 
Cédric Vasseur (s. 18. elokuuta 1970 Hazebrouck) on entinen ranskalainen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon kaksinkertainen etappivoittaja. Hän oli ajajatyypiltään hyökkääjä, irtiottoihin pyrkivä pyöräilijä.
Ammattilaisuransa Novemail-tallissa vuonna 1993 aloittanut Vasseur ajoi GAN-joukkueen väreissä saavuttaessaan ensimmäisen voittonsa GP Midi Libren neljännellä etapilla vuonna 1996. Seuraavana vuonna hän voitti Ranskan ympäriajon viidennen osuuden 147 kilometrin irtioton jälkeen ja piti kilpailun johtajan keltaista paitaa seuraavien viiden etapin ajan.
Seuraavat vuodet Crédit Agricolen ja US Postalin joukkueissa eivät olleet kovin menestyksekkäitä. Siirryttyään Cofidis-talliin Vasseur voitti vuonna 2002 GP Isbergues -kilpailun sekä Dunkerquen neljän päivän ajon viidennen osuuden. Seuraavana vuonna hän oli paras Dauphiné Libérén seitsemännellä osuudella sekä Pariisi–Correze-etappikilpailussa ja Hessenin ympäriajossa. Lombardian ympäriajossa hän oli kuudes.
Vuonna 2004 Vasseur joutui doping-epäilyjen kohteeksi monien muiden Cofidis-tallin ajajien tavoin, mutta hänen nimensä puhdistettiin sittemmin. Seuraavana vuonna hän sijoittui toiseksi Ranskan ympäriajon 18. etapilla.
Vasseur edusti vuodesta 2006 lähtien Quick·Step - Innergetic-tallia. Debyyttivuonnaan belgialaistallissa hän voitti toistamiseen GP Isbergues -kilpailun. Seuraavan vuoden Ranskan ympäriajossa, uransa viimeisessä, hän voitti kymmenennen etapin oltuaan loppukirissä paras viiden miehen karkulaisryhmästä . Vasseur lopetti uransa kauden 2007 jälkeen.
Cédric Vasseurin isä Alain Vasseur osallistui Ranskan ympäriajoon 1970-luvun alkupuolella ja saavutti poikansa tavoin etappivoiton sooloajon jälkeen.
Daimí Pernía

| Mitalit> Maa:  Kuuba.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kuuba.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kuuba.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:  Kuuba> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Edmonton 2001 | 400 m aitajuoksu |  |
Daimí Pernía (s. 27. joulukuuta 1976 Pinar del Río) on kuubalainen yleisurheilija, 400 metrin aitajuoksun maailmanmestari.
Pernía harrasti nuoruudessaan koripalloa. Ensimmäisissä yleisurheilun arvokisoissaan, nuorten MM-kilpailuissa Lissabonissa 1994, hän selviytyi välieriin 400 metrin sileällä matkalla. Aidatulla ratakierroksella hän saavutti universiadeissa pronssia 1997 ja kultaa 1999. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti 1999 kultaa sekä 400 metrin aidoissa että 4 × 400 metrin viestissä.
Pernía voitti Sevillan MM-kisoissa 1999 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 52,89. Hän kukisti Nezha Bidouanen vain yhdellä sadasosasekunnilla.  Sydneyn olympialaisissa 2000 hän aitoi neljänneksi ajalla 53,68 jääden pronssista 11 sadasosan päähän . Pitkässä viestissä hän ankkuroi Kuuban kahdeksanneksi .
Pernía saavutti pronssia 400 metrin aidoissa Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 juostuaan 54,51. Kahta vuotta myöhemmin hän oli toinen Pan-Amerikan kisoissa  ja voitti 2004 Ibero-Amerikan mestaruuden ajalla 54,84. Ateenan olympialaisissa hän jäi alkueriin. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän juoksi toisen osuuden seitsemänneksi sijoittuneessa Kuuban viestijoukkueessa . Samana vuonna hän vei toista osuutta myös Kuuban voittaessa Pan-Amerikan kisoissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä .
Dacia

Dacia voi viitata seuraaviin:
Maantieteessä

Daakia (lat. Dacia), antiikin aikainen alue ja kuningaskunta Euroopassa
Dacia, Rooman provinssi
Dacia, Rooman diokeesi
Dacia, kylä Nicșenissä, Romaniassa
Dacia, kylä Jibertissä, Romaniassa
Dacia, kylä Dobassa, Romaniassa
Dacia, kaupunginosa Iașissa, Romaniassa.
Jalkapallossa

FC Dacia Chișinău, moldovalainen jalkapallojoukkue
CS Dacia Mioveni, romanialainen jalkapallojoukkue.
Muuta

Dacia, romanialainen autonvalmistaja
Dacia, suomalainen elektronisen musiikin yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dacia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Célestin Delmer

Henri Célestin Delmer (15. helmikuuta 1907 Villejuif, Ranska – 2. maaliskuuta 1996) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Delmer voitti Excelsiorin kanssa Ranskan mestaruuden kaudella 1932–1933. Hän edusti joukkuetta 1932–1935, minkä lisäksi hän edusti Mulhousea 1928–1929, Amiensia 1929–1932, Red Staria 1935–1936 ja Paris-Charentonia 1936–1939. Hän pelasi Ranskan A-maajoukkueessa yhteensä 11 ottelua ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hänet valittiin joukkueeseen myös seuraavissa MM-kilpailuissa mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Dangjin

| Dangjin (당진시) |
| --- | --- |
 lippu
 Dangjinin sijainti Etelä-Chungcheongin provinssissa
 Dangjin
 Koordinaatit: 36°53′35″N, 126°37′41″E 
Valtio:  Etelä-Korea
Provinssi:  Etelä-Chungcheong
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  705,39 km²
Väkiluku (2020):  166 249
 – Väestötiheys:  235,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 dangjin.go.kr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dangjin (hangul: 당진시; hanja: 唐津市; uudistettu latinisaatio: Dangjin-si) on Etelä-Koreassa Etelä-Chungcheongin provinssissa sijaitseva kaupunki.
Dan Rhodes

Dan Rhodes (s. 1972) on brittiläinen kirjailija, joka asuu Skotlannissa. Hänen teoksiaan on käännetty 25 kielelle. Hän kirjoittaa novelleja ja romaaneja. Vuonna 2003 julkaistu esikoisromaani Timoleon Vieta palaa kotiin (Timoleon Vieta Come Home) palkittiin vuoden parhaana esikoisromaanina. Kolmas romaani Kulta palkittiin vuoden 2007 parhaana skotlantilaisena romaanina.
Teokset

Antropologia ja sata muuta tarinaa (Anthropology: And a Hundred Other Stories, 2000)
Älkää kertoko minulle totuutta rakkaudesta (Don't Tell Me the Truth About Love, 2001)
Timoleon Vieta palaa kotiin (Timoleon Vieta Come Home, 2003)
Pieni valkoinen auto (The Little White Car, salanimellä Danuta de Rhodes, 2004)
Kulta (Gold, 2007)
Taputtavat pikku kätöset (Little Hands Clapping, 2010)
Aiheesta muualla

http://www.danrhodes.co.uk/ Dan Rhodesin kotisivut
Bionicle

| Bionicle |
| --- | --- |
 Bioniclen logo.
Valmistusvuodet:  2000–2010, 2015–2016
Bionicle oli Legon rakennussarja, jota markkinoitiin ensisijaisesti 8–16 vuotiaille. Ensimmäiset setit julkaistiin Euroopassa vuoden 2000 lopulla ja Amerikassa vuoden 2001 alussa. Aluksi Bionicle oli osa Legon Technic-rakennussarjaa, mutta eriytyi omaksi brändikseen vuonna 2002.
Bionicle-tuoteperheen oli alun perin kaavailtu kestämään 20 vuotta, mutta se kuitenkin päätettiin aikaisemmin vuonna 2010. Kuitenkin vuonna 2014 Lego ilmoitti käynnistävänsä sarjan uudelleen vuoden 2015 alussa.
Sana Bionicle tulee englannin kielen sanoista Biological Chronicle (suom. biologinen kronikka).
Vuonna 2001 eräät maorit pahastuivat siitä, että Lego käytti rakennussarjoissaan maorinkielisiä nimiä. Yhtiö myönsi "lainanneensa" nimistöä maorien kulttuurista ja kielestä, ja lupasi kirjata ylös ohjesäännön, jonka mukaan se toimisi tulevaisuudessa vastaavissa tilanteissa.
Tuotteet

Sarjan teeman keskeisessä asemassa ovat erilaisia voimia antavat naamiot eli Kanohit, niitä käyttävät sankarihahmot sekä monet saaret, kylät ja kansat.
Tuotteet > Yhdistelmät

Bionicle-figuurien erikoisuutena ja keräilyominaisuutena on, että tiettyjen hahmojen osat yhdistämällä voi rakentaa suurempia figuureja.
Toa Jovanin voi rakentaa seteistä Toa Nuparu, Toa Hewkii ja Toa Hahli.
The Shadowed One -hahmon voi rakentaa Keetongun (8755) ja Roodakan (8761) osista.
Voporak koostuu seteistä Keetongu, Sidorak ja Roodaka.