stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talvisodan merisotatoimet
Merisodan kulku > Järvisotaa Laatokalla > Neuvostoliiton Laatokan-laivaston toiminta

Neuvostoliiton Laatokan-laivaston tavoitteena oli tuhota suomalaiset alukset Laatokalta, estää suomalaisten maihinnousuja, antaa tulitukea 7. ja 8. armeijalle, turvata yhteyksiä ja järjestää sukellusvenetorjunta, vaikka suomalainen sukellusvene Saukko, jota suomalaiset olivat suunnitelleet käyttävänsä Laatokalla, ei kuulunut Suomen Laatokan-laivastoon tuolloin. Neuvostoliiton Laatokan-laivasto täytyi olla myös valmiina tekemään partiojoukkojen maihinnousuja. Näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tehtiin operaatiosuunnitelma, jonka vaatimia vahvuuksia (mm. neljä tykkivenettä), ei kuitenkaan saatu.
Joulukuun alkuun mennessä muodostettiin laivaston ensimmäinen osasto, johon kuuluivat Tykkivene Oranienbaum, miinanraivaajat Vidlitsa, Moskova, M-31, M-37 ja neljä vartiovenettä. Osastoa perustettaessa koettiin jälleen takaisku, kun havaittiin ettei laivasto pystyisi toimimaan Laatokan itärannikon tuntumassa.
6. joulukuuta 1939 neuvostoliittolaiset lähettivät osaston, johon kuului kaksi vartiolaivaa, yksi vartiovene ja kolme miinanraivaajaa, tukemaan hyökkäystä Taipaleen alueelle, jossa oli tarkoitus kääntää suomalaisten rannikkopatterien tuli kohti laivasto-osastoa. Ensimmäiset tulitaistelut pattereita vastaan käytiin 6. joulukuuta, jolloin neuvostoliittolaiset alukset eivät kärsineet tappioita. Samoihin aikoihin otettiin käyttöön Saunasaaren satama, jota suomalaisten patteri alkoi kuitenkin tulittaa 8. joulukuuta. Satamassa olleet yksi vartiolaiva, viisi miinanraivaajaa, yksi hinaaja ja neljä vartiovenettä saivat käskyn poistui satamasta, kun ammuksia alkoi tipahdella alusten lähelle. Järvellä kuitenkin tuuli voimakkaasti. Yksikään ammus ei osunut aluksiin, mutta miinanraivaaja Moskovan potkuri vaurioitui kiveen ja miinanraivaaja M-30 sai reiän kylkeensä. Sama miinanraivaaja ajoi vartiovene R-416:n kylkeen ja upotti tämän.
Suomalaiset jatkoivat sataman tulittamista koko joulukuun ja jatkoivat tammikuunkin puolelle. Vuodenvaihteessa satamaan oli ammuttu 99 ammusta, joista kaikki eivät olleet kuitenkaan räjähtäneet. Tänä aikana neuvostoliittolaisen osaston alukset hakivat satamasta ainoastaan polttoainetta ja sitäkin vain öisin ja silloin kun näkyvyys oli huono. Muuten alukset pysyttelivät ulkona satamasta.
Tammikuussa suuri osa aluksista oli kyvyttömiä liikkumaan paksussa jäässä, joten osa aluksista jätettiin talvehtimaan satamaan ja osa sen ulkopuolelle. Sodan aikana tämä neuvostoliittolainen osasto ei nähnyt vilaustakaan suomalaisista aluksista.
28. tammikuuta 1940 osasto, joka oli Valkaniemessä joutui suomalaisten lentokoneiden hyökkäyksen kohteeksi. Se ei kuitenkaan kärsinyt vaurioita ja sai ammuttua yhden hyökänneistä koneista alas ja vaurioitettua toista.
Neuvostoliiton Laatokan-laivasto onnistui estämään suomalaisten pääsyn armeijoidensa selustaan ja sivustoihin sekä turvasi valmistautumisensa toimiin kesällä.
Merisodan kulku > Sota Jäämerellä

Suomalaiset olivat syksyllä 1939 arvioineet Petsamon puolustamisen mahdottomaksi, sillä Neuvostoliiton voimat katsottiin täysin ylivoimaisiksi. Lokakuussa 1939 alueella olleille noin sadalle suomalaiselle troolarille annettiin kehotus siirtyä Norjaan.
Petsamo jäikin neuvostoliittolaisten käsiin joulukuussa 1939 ja siellä olleet alukset Jäämeri (250 tn) ja vartiovene Turja (65 tn), joka kuului Lapin rajavartiostolle, poltettiin ja upotettiin 3. joulukuuta. Turja ei tuhoutunut täydellisesti ja se voitiinkin kunnostaa sodan päätyttyä ja neuvostojoukkojen poistuttua Petsamosta. Suomalaiset tuhosivat myös Liinahamarin, Parkkinan ja Trifonan satamalaitteita, mutta neuvostoliittolaiset kunnostivat ne nopeasti ja jopa laajensivat Liinahamarin laitteita. Neuvostoliittolaiset pitivät Liinahamaria tärkeänä huoltosatamana ja laskivatkin sen edustalle 400 miinan miinoitteen.
Sukellusvenesota > Suomalaisten sukellusveneiden toimet

Suomen merivoimilla oli talvisodan aikana käytössään viisi sukellusvenettä. Kolme näistä oli noin 500 tonnin Vetehinen-luokan veneitä, jotka toimivat sodan aikana pääasiassa pohjoisella Itämerellä. Kaksi muuta olivat 93 tonnin Saukko ja 250 tonnin Vesikko. Vaikka merivoimilla olikin viisi venettä, eivät ne saaneet mitään aikaiseksi sodan aikana, joten suomalaisten sukellusveneiden toiminta ei vaikuttanut millään tavoin itse sodan, eikä edes merisodan kulkuun.
Kirovin hyökättyä Russarölle 1. joulukuuta 1939 paikalla lähetettiin paikalle Helsingistä Vesihiisi ja Vesikko, vaikka Vetehinen ja Iku-Turso olisivat olleet Russarötä lähempänä sijaitsevassa Hangossa. Sukellusveneet eivät kuitenkaan ehtineet paikalle ajoissa.
Vetehinen lähetettiin 4. joulukuuta Libaun lähistölle hyökkäämään jäänmurtaja Jermakin kimppuun. Vetehinen vaurioitui matkalla, mutta pääsi kuitenkin Libaun lähistölle ja kohtasi siellä 7. joulukuuta Jermakin. Huonon näkyvyyden ja savuverhojen takia Vetehinen menetti kontaktinsa Jermakiin eikä onnistunut tehtävässään upottaa alusta. Vetehinen yritti upottaa Jermakin uudestaan 12. joulukuuta Hiidenmaasta länteen, muttei löytänyt kohdettaan.
Saukko ja Vesikko lähetettiin Koiviston saarille Neuvostoliiton laivaston tulitettua saarten rannikkopattereita. Saukko saapui paikalle 8. joulukuuta ja yritti vielä samana päivänä hyökätä Saarenpään patteria tulittaneen kuuden aluksen osaston kimppuun. Hitautensa vuoksi Saukko ei kuitenkaan onnistunut aikeissaan. Saukko yritti hyökätä uudestaan 10. joulukuuta, tällä kertaa patteria tulittaneen Oktjabrskaja revoljutsijan kimppuun, onnistumatta tälläkään kertaa. Saukko vaurioitui kymmenen pakkasasteen johdosta ja joutui palaamaan Helsinkiin.
19. joulukuuta taistelulaiva Marat hyökkäsi Koiviston patteriston kimppuun ja Vesikko lähetettiin paikalle yrittämään hyökkäystä Maratia vastaan. Marat, joka vaurioitui Koiviston patterin tulituksesta poistui kuitenkin taistelusta eikä Vesikko ehtinyt hyökätä tämän kimppuun.
Suomen hallituksen päädyttyä siihen, ettei Viro ollut puolueeton valtio, lähetettiin 25. joulukuuta Vesihiisi ja 1. tammikuuta 1940 Vetehinen laskemaan miinoja Viron rannikolle.
Viimeisten 9. tammikuuta Vetehisen ja Iku-Turson suorittamien partiointien jälkeen kolme suurta sukellusvenettä pysyivät telakoilla. Viimeisetkin operaatiot loppuivat tammikuun puolessavälissä.
Suomalaiset sukellusveneet operoivat sodassa vain viisi viikkoa eivätkä ampuneet tuona aikana yhtäkään torpedoa. Ainoaksi ansioksi voidaan lukea niiden laskemiin miinoihin uponnut höyrylaiva. Sukellusveneiden toimintaa haittasivat erityisesti koulutuksen puute vaativissa tilanteissa ja jää, joka teki sukeltamisen vaikeaksi.
Miinoitus > Neuvostoliiton laivaston miinoitukset

Vaikka Neuvostoliitto oli julistanut Suomen saartoon joulukuun alussa 1939, sen miinoitusvalmius oli alhainen eikä sen laivasto laskenutkaan sodan aikana yhtäkään miinaa, vaikka Neuvostoliitto pyysikin Saksalta apua Suomen rannikoiden miinoittamisessa 7. joulukuuta. Saksa suostui tähän ja ilmoitti olevansa valmis miinoituksiin kolmen päivän kuluttua, mutta Neuvostoliitto kuitenkin perui pyyntönsä.
Ainoat miinoitteet jotka Neuvostoliitto laski sodan aikana olivat Turun, Porin ja Rauman edustalle lentokoneista pudotetut laskuvarjomiinoitteet, joiden pudotusta Stalin oli itsepäisesti vaatinut. Näiden lentomiinojen pudotukset olivat ensimmäiset laatuaan.
Ensimmäiset laskuvarjomiinat pudotettiin 29. tammikuuta Turkuun ja viimeiset 20. helmikuuta. Yhteensä 45 miinaa pudotettiin, joista 20 Turun, 15 Porin ja 10 Rauman edustalle. Näistä 27 miinaa osui vesiväyliin. Merkittävin haitta suomalaisille miinoista oli, että Turun sataman liikenne oli poikki 29. tammikuuta–4. helmikuuta.
Osapuolten tappiot

Talvisodan aikana upposi yhteensä 17 alusta, vaurioitui kuusi ja kaapattiin yksi. Suurin osa uponneista aluksista oli kauppa-aluksia. Tonnistomäärässä mitaten Suomi ja Neuvostoliitto kärsivät suunnilleen yhtä paljon tappioita. Kauppalaivoja Suomelta kuitenkin upotettiin huomattavasti enemmän kuin Neuvostoliitolta. Yhteensä sodassa upotettiin kaikkia aluksia noin 22 000 tonnin edestä. Vertailun vuoksi saksalainen taistelulaiva Bismarck painoi tyhjänä yli 40 000 tonnia, eli kaksi kertaa enemmän kuin kaikki talvisodan aikana upotetut alukset.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
sota-alukset
|  | Suomi | Neuvostoliito | Saksa | muut | yhteensä |
| tonnia | 889 | 840 | 0 | 0 | 1 596 |
kauppalaivat
| tonnia | 7 328 | 0 | 6 128 | 6 612 | 20 068 |
kaikki yhteensä
tonnia: 21797
Osapuolten tappiot > Suomi

Suomen merivoimat menetti talvisodan aikana Suomenlahdella uponneena ainoastaan yhden aluksen. Tämä oli saattoalus Aura II (466 tonnia), joka upposi 13. tammikuuta 1940. Lavansaaren luona menetettiin yksi merivartiovene, jonka mukana kuoli neljä merivartijaa. Tämän lisäksi Petsamossa poltettiin kaksi alusta joulukuun 1939 alussa; Jäämeri (290 tn) ja partiovene Turja (65 tn). Laatokalla menetettiin kuljetusalus Valamon Luostari (133 tn). Merivoimien sodassa vaurioituneet alukset olivat panssarilaiva Ilmarinen (3 900 tn), jäänmurtaja Voima, kelirikkoalus Aallokas, miinanraivaaja Yrjö ja jäänmurtaja Tarmo. Kaikkiaan näiden alusten miehistötappiot olivat 71 kaatunutta ja 24 haavoittunutta.
Suomi menetti näiden sota-alusten lisäksi viisi rahtilaivaa. Ensimmäinen oli Wilpas (775 tn), jonka sukellusvene Štš-311 upotti 29. joulukuuta 1939 Pohjanlahdella. Tämä oli ainoa neuvostoliittolaisten sukellusveneiden upottama suomalainen alus, sillä muut neljä upotettua kauppalaivaa upposivat pommituksissa. Leo (1 243 tn) upposi 1. tammikuuta 1940 Turun satamaan, Kaija (398 tn) upposi Koivistolle 19. tammikuuta 1940, Notung (1 133 tn) upposi 24. tammikuuta 1940 ja viimeisenä Rigel (3 779 tn) upposi Mäntyluodon satamaan 18. helmikuuta 1940. Näiden viiden kauppalaivan yhteinen kantavuus oli 7 328 tonnia.
Lentolaivue 36 menetti kaksi Riponia miehistöineen, joista toisen hävittäjille ja toisen ilmatorjunnalle.
Osapuolten tappiot > Neuvostoliitto

Neuvostoliitto menetti talvisodan aikana uponneina kaksi vartiovenettä Suomenlahdella,  joista toinen tuhoutui ajettuaan miinaan 15. joulukuuta, vartiovene R-416:n Laatokalla ja sukellusvene S 2:n (840 tonnia). Hävittäjä Stremitelnyi (1 695 tn), taistelulaiva Marat (26 170 tn) ja risteilijä Kirov (7 880 tn) vaurioituivat taistelussa ja miinanraivaaja Moskova tapaturmaisesti Laatokalla.
Itämeren-laivaston ilmavoimat menettivät yhteensä 97 lentokonetta, joista 14 suomalaisille hävittäjille, 12 suomalaiselle ilmatorjunnalle, neljä omien joukkojen tulelle, 12 kadonneina ja 55 onnettomuuksissa. 102 Itämeren-laivaston lentäjää kaatui ja kuusi joutui vangiksi. Erillinen lentoryhmä menetti yhteensä 40 lentokonetta, joista 17 suomalaisille hävittäjille, 10 suomalaiselle ilmatorjunnalle, yhden kadonneena ja 12 onnettomuuksissa. 63 Erillisen lentoryhmän lentäjää kaatui ja 17 joutui vangiksi.
Osapuolten tappiot > Muut valtiot > Ruotsi

Neuvostoliitto upotti talvisodan aikana kaksi ruotsalaista alusta. Ensimmäinen näistä oli sukellusvene Štš 311:n tykkitulella upottama höyrylaiva Fenris (484 tn) 5. tammikuuta 1940. Toinen oli höyrylaiva Virgo (701 tn), joka upposi Ahvenanmaan pohjoispuolella 6. helmikuuta 1940 edellisten päivien ilmahyökkäyksissä saamiensa vaurioiden johdosta.
Osapuolten tappiot > Muut valtiot > Saksa

Talvisodan aikana upotettiin kolme saksalaista alusta. Ensimmäisenä oli vuorossa Reinbeck (2 804 tn), jonka sukellusvene Štš-322 luultavasti upotti torpedolla yöllä 10. joulukuuta 1939. Toinen alus upposi myös 10. joulukuuta. Se oli Bolheim (3 324 tn), joka tapasi sukellusvene S 1:n. Bolheim upotettiin iltapäivän aikana sukellusveneen tykkitulella. Suomalaisten laskemiin miinoihin Viron rannikolle upposi rahtilaiva Dietrich Hasseldieck (177 tn).
Osapuolten tappiot > Muut valtiot > Viro

Neuvostoliittolainen sukellusvene Štš-323 upotti aamuyöllä 10. joulukuuta 1939 Utön ja Hiidenmaan välillä Kassarin (379 tn).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
sota-alukset
| kohtalo | Suomi | Neuvostoliito | Saksa | muut | yhteensä |
| uponnut | 3 | 4 | 0 | 0 | 7 |
| vaurioitunut | 1 | 4 | 0 | 0 | 5 |
kaapattu: 0

valtionalukset
| uponnut | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| vaurioitunut | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 |
kaapattu: 0
kauppalaivat
| uponnut | 5 | 0 | 3 | 3 | 11 |
vaurioitunut: 0
| kaapattu | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 |
kaikki yhteensä
uponnut: 19
vaurioitunut: 7
kaapattu: 1
kaikki: 27
Moskovan rauhan vaikutukset

Moskovan rauhan myötä Suomi joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle suuria alueita Karjalasta ja menetti yhteytensä Laatokkaan. Suomen Laatokan-laivasto ei voinut enää toimia ja sen alukset jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle; luovutetut alukset kasvattivat hieman Neuvostoliiton laivastoa. Neuvostoliitolle luovutettu Hanko saattoi valvoa ja haitata Suomen meriliikennettä.
Sopimus vahvisti uudelleen Tarton rauhansopimuksen määrittelemät rajoitukset Suomen Jäämeren-laivastolle. Suomi ei saanut pitää Jäämerellä sataa tonnia raskaampia sotalaivoja. Lupa oli enintään viiteentoista aseistettuun laivaan, joiden yhteinen kantavuus piti jäädä alle neljänsadan tonnin. Sukellusveneet ja aseistetut lentokoneet olivat myös kiellettyjä, kuten myös laajuudeltaan tarpeettoman suuret sotasatamat, sotalaivastotukikohdat ja sotakorjausverstaat.
Suomen merivoimien raskain alus, panssarilaiva Väinämöinen
Risteilijä Kaganovich, Kirovin sisaralus.
Taistelulaiva Marat'n kolmoistykkitorni
Sodan kannalta tärkeitä paikkoja Petsamossa.
Sukellusvene Saukko
Myötöraja

Myötöraja tarkoittaa vetojännityksen suuruutta sillä hetkellä, kun jossakin aineessa tapahtuu pysyväksi jäävä muodonmuutos. Kun jännitys loppuu, aine ei sen jälkeen enää palaakaan siihen muotoon, missä se alun perin oli, koska myötörajan kohdalla se menettää kimmoisuutensa.
MTV Uutiset

MTV Uutisten logo.
mtvuutiset.fi-sivusto.
MTV Uutiset (aiemmin MTV3 Uutiset) on MTV:n uutisbrändi. Saman nimen alla tuotetaan uutissisällöt ja -lähetykset niin televisioon kuin verkkoonkin. MTV Uutisten vastaava päätoimittaja on Tomi Einonen.
MTV Uutisten uutislähetyksiä ovat muun muassa Seitsemän uutiset ja Kymmenen uutiset, jotka lähetetään MTV3-kanavalla. Lisäksi saman kanavan Huomenta Suomi- ja Viiden jälkeen -ohjelmissa esitetään uutisia puolen tunnin välein.
Historia

MTV:n omista uutisista viritettiin keskustelua vuonna 1977, mutta lupa niiden lähettämiseen tuli vasta 1980 kovan poliittisen kädenväännön jälkeen. Asiassa päätösvalta oli Yleisradion hallintoneuvostolla, jonka kokoonpano muodostui eduskunnan voimasuhteiden mukaan. SKDL ja SDP vastustivat kaupallisia TV-uutisia ja Kokoomus ja liberaalit kannattivat. Vaa’ankieliasemaan joutuneet Keskusta ja RKP jättivät kantansa aluksi avoimeksi. Keskustan silloisessa puoluekokouksessa käytiin sisäinen valtataistelu Johannes Virolaisen ja Paavo Väyrysen välillä. Puoluekokouksen tuloksena Keskusta ryhtyi kannattamaan MTV:n uutisia.  Puoluekokouksen päätös velvoitti porvarienemmistöisessä Ylen hallintoneuvostossa istuneet Keskustan edustajat kannattamaan luvan myöntämistä MTV:lle omaan uutistoimintaan, ja ensimmäiset Kymmenen uutiset nähtiin televisiossa 1. syyskuuta 1981. Kymmenen uutiset toimivat aluksi koeajalla, jonka jälkeen vuonna 1984 uutistoiminta vakinaistettiin.
Viimeiset uutiset Pasilasta lähetettynä nähtiin 10. tammikuuta 2023, jonka jälkeen MTV:n toiminta siirtyi Vallilan Konepajalle.
Television uutislähetykset > Seitsemän uutiset

Seitsemän uutiset lähetetään joka päivä kello 19.00. Ensimmäiset sähkemuotoiset Seitsemän uutiset lähetettiin Kolmoskanavalla 3. syyskuuta 1990. Syksystä 2001 alkaen Seitsemän uutisilla on ollut samat uutisankkurit kuin Kymmenen uutisilla.
| Seitsemän uutiset |
| --- | --- |
 MTV:n televisiouutisten logo.
Tyyli:  uutinen
Kestoaika:  20 minuuttia
Luoja(t):  MTV Oy
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Kolmoskanava (1990–1992) MTV3 (1993–) MTV Katsomo (2009–)
Esitetty:  1990 –
Aluksi Seitsemän uutiset tulivat nimellä Uutisruutu. Uutisruutu oli kymmenen minuutin sähkeuutislähetys, joka esitettiin kaikkina viikonpäivinä paitsi sunnuntaisin. Vuoden 1991 alussa Uutisruudun nimeksi vaihdettiin Seitsemän uutiset, syksyllä 1991 uutislähetystä alettiin lähettää myös sunnuntaisin. Tällöin arkilähetykset pidennettiin puolen tunnin mittaisiksi.  Alkuvaiheessa ankkureina toimivat vuorotellen lähinnä Leena Pakkanen ja Ripsa Koskinen (nyk. Koskinen-Papunen). Vuodesta 1993 Seitsemän uutisten arkilähetyksillä on ollut Kymmenen uutisten tapaan kaksi ankkuria: yksi nainen ja yksi mies. Vuodesta 1998 myös viikonloppu- ja pyhäpäivälähetyksissä on kaksi ankkuria. lähde?
Vuosina 1998–2001 Seitsemän uutisten arkilähetyksillä oli aina samat uutisankkurit. Ankkureina toimivat Keijo Leppänen ja Ripsa Koskinen-Papunen. Jälkimmäisen ollessa äitiyslomalla hänen sijaisenaan toimi Maija Lehmusvirta. lähde?
Elokuun 2009 alusta Seitsemän uutiset ovat kestäneet 20 minuuttia joka arkipäivä ja sisältävät enemmän Kauppalehden tuottamia talousuutisia. Taloussisältö on korvannut Kauppalehden talousuutiset -ohjelman. Viikonloppuisin lähetysten kesto on 10 minuuttia. lähde?
Television uutislähetykset > Kymmenen uutiset

| Kymmenen uutiset |
| --- | --- |
 MTV:n televisiouutisten logo.
Tyyli:  uutinen
Kestoaika:  20 minuuttia
Luoja(t):  MTV Oy
Pääosissa:  Jesse Kamras Jaakko Loikkanen Shahin Doagu Kirsi Alm-Siira Maija Lehmusvirta Jan Andersson Teresa Meriläinen-Aho Ripsa Koskinen-Papunen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2 (1981–1992) MTV3 (1993–) MTV Katsomo (2009–)
Esitetty:  1. syyskuuta 1981 –
Kymmenen uutiset on MTV3:n valtakunnallinen pääuutislähetys, joka lähetetään MTV3:lla joka päivä kello 22.
Vuosina 1993–2009 Kymmenen uutiset lähetettiin maanantaisin kello 21 Yhdeksän uutisina maanantai-illan elokuvan vuoksi. Maanantaista 5. tammikuuta 2009 alkaen Kymmenen uutiset alkoivat myös maanantaisin kello 22 ja maanantai-illan elokuva siirtyi MTV3:lta Sub-kanavalle 12. tammikuuta 2009. lähde?
Kymmenen uutisilla on samassa lähetyksessä kaksi ankkuria: yksi nainen ja yksi mies. Samaa formaattia on sovellettu myös Seitsemän uutisiin vuodesta 1993. 26. kesäkuuta 2016 nähtiin poikkeuksellinen lähetys, kun Kymmenen uutiset juonsi vain yksi uutisankkuri. Samassa lähetyksessä pitkäaikainen meteorologi Visa Salojärvi jäi eläkkeelle. Kymmenen uutisille tyypillistä on lyhyt loppukevennys, jonka jälkeen uutisankkurit vitsailevat tai juttelevat keskenään sekä hyvästelevät katsojat. Kymmenestuhannes Kymmenen uutisten lähetys esitettiin MTV3:lla 1. helmikuuta 2009.
Television uutislähetykset > Kymmenen uutiset > Lähetysajat

Ensimmäisen kerran Kymmenen uutiset lähetettiin 1. syyskuuta 1981, ja lähetyksen ankkureina olivat Kaj Lindén ja Pirkko Arstila.
Kymmenen uutiset lähetettiin alusta lähtien 14. tammikuuta 1990 saakka seuraavasti:
maanantaista perjantaihin TV2:ssa kello 22.00
lauantaisin TV1:ssä kello 22.00
sunnuntaisin ja pyhäpäivinä TV1:ssä kello 22.10
Kymmenen uutiset lähetettiin 15. tammikuuta 1990 alkaen vuoden 1992 loppuun saakka joka päivä TV2:ssa kello 22. Joskus saattoi kuitenkin olla poikkeava lähetysaika esimerkiksi suuren urheilutapahtuman, kuten kesällä 1990 jalkapallon MM-kisojen vuoksi. Uudenvuodenaattona 1992 Kymmenen uutiset lähetettiin MTV3-kanavan avajaisgaalan Kanavanvaihtokarnevaalien välissä sekä TV2:ssa että Kolmoskanavalla. Joskus satunnaisesti muulloinkin Kymmenen uutiset saatettiin vuonna 1992 esittää Kolmoskanavalla TV2:n lisäksi.
Vuosina 1993–2008 Kymmenen uutiset lähetettiin MTV3:lla tiistaista sunnuntaihin kello 22.00 sekä maanantaisin Yhdeksän uutiset -nimisenä kello 21.00. Maanantain aikaisempi lähetysaika johtui siitä, että maanantai-illat oli varattu elokuvalle. Yhdeksän uutiset lähetettiin viimeisen kerran 29. joulukuuta 2008, kun vuoden 2009 alusta MTV3:n maanantai-iltojen elokuvat siirtyivät Subille. Lisäksi vuosina 1993–1999 maanantai-illan elokuvan jälkeen esitettiin sähkemuotoinen Myöhäisuutiset.
Television uutislähetykset > Kymmenen uutiset > Profiili

Vuoden 1981 alusta vuoden 1992 loppuun asti Kymmenen uutisten logo oli sininen viisarikello, joka näytti kymmentä, ja sen alla luki sana ”uutiset” isoilla kirjaimilla. Kellologoa on käytetty kolmessa eri tunnusfilmissä. Vuosina 1988–1992 käytössä olleella tunnusfilmillä ehti olla kaksikin tunnussäveltä, joista uudempi otettiin käyttöön vuonna 1989. Vuodesta 1993 alkaen Kymmenen uutisilla on samanlainen profiili kuin MTV3:n muillakin uutislähetyksillä.
Vuosina 1993–1997 käytössä olleessa tunnuksessa esiintyi muun muassa maailmankartta ja kello, joka näytti Kymmenen uutisissa kymmentä ja Seitsemän uutisissa seitsemää. Vuosina 1997–2001 tunnuksessa oli sinivihreä tausta jonne ilmestyi maapallo sekä valkoinen ja punainen nauha, josta muodostui luku 3. Kymmenen/Seitsemän uutisten tunnus pelkistyi 6. syyskuuta 2001 alkaen: kanavailmeen uudistumisessa pöllö muuttui läpinäkyväksi pöllön silmäksi. Uuden kanavailmeen rinnalla uudistui myös uutislähetysten grafiikka, jonka toteutti Novocom. Vuosina 2005–2013 tunnuksessa oli pöllönsilmä ja valkoisia palloja, joista muodostui maailmankartta. Vuosina 2013–2018 tunnuksessa liikkui MTV:n logopallo eri maiden nimien seassa.
Uutisten seuraava tunnus otettiin käyttöön 15. joulukuuta 2018, ja samalla uusittiin MTV:n uutisstudioiden ilme. Ilme oli käytössä siihen saakka, kun MTV Uutisten toiminta muutti uuteen toimipaikkaan Helsingin Vallilaan tammikuussa 2023. Ensimmäiset Seitsemän ja Kymmenen uutiset uudesta studiosta lähetettiin 11. tammikuuta 2023. 20. tammikuuta 2025 alkoivat uudet sähkelähetykset klo 11 ja 14. Klo 11 lähetystä oli 1990-luvulta helmikuuhun 2001 saakka kokeiltu nimellä Lounasuutiset.
MTV Uutiset Live

MTV Uutiset Live on MTV Katsomossa näkyvä uutislähetys, joka esittää uutisia ympärivuorokautisesti kaikkina viikonpäivinä. Pienin väliajoin siellä esitetään tiivistetysti Minuutin uutiset. MTV Uutiset Live aloitti vuonna 2019.
Radiouutiset

Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutisia Bauer Median radiokanaville, jotka päättyivät 4. huhtikuuta 2024 kello 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5. huhtikuuta 2024. Uutiset tuottaa STT.
Päätoimittajat

Jorma Miettinen (1981–1988)
Erkki Juuri-Oja (1981–1992)
Heleena Puukila (1981–1992)
Riikka Takala (1981–1992)
Merja Karasmaa (1981–1992)
Zdzislaw Hoffmann (1981–1992)
Pasi Salmikallio (1981–1992)
Päivi Ahjopalo (1981–1992)
Ilkka Ahjopalo (1981–1992)
Tuula Peltonen (1981–1992)
Ulla Hakanen (1981–1992)
Tauno Äijälä (1988–1992)
Pekka Hyvärinen (1993–1996)
Juhani Pekkala (1996–2001)
Merja Ylä-Anttila (2001–2018)
Tomi Einonen (2018–)
Uutisankkurit > Nykyiset uutisankkurit

Ripsa Koskinen-Papunen (1991–2004, 2014–)
Maija Lehmusvirta (1999–2001, 2005–)
Kirsi Alm-Siira (2005–2016, 2017–)
Antti Tuuri (2012–)
Jaakko Loikkanen (2015–)
Jan Andersson (2018–)
Jesse Kamras (2017–)
Eerikki Pitkänen (2018–)
Teresa Meriläinen-Aho (2019–)
Shahin Doagu (2019–)
Mikko Hyytiä (2025–)
Uutisankkurit > Entisiä uutisankkureita

Pirkko Arstila (1981–2002)
Tomi Einonen (1999–2017)
Seppo Huhta (1993–2003)
Aino Huilaja (2014–2019)
Katja Kannonlahti (2007–?)
Pekka Karhuvaara
Leena Kaskela (1981–2004)
Kaj Lindén (1981–1996)
Urpo Martikainen (1982–2010)
Pirjo Nuotio (1983–2016, vakituisena vuodesta 1990)
Marjo Lehikoinen (1999–2015, äitiyslomalla 2010–2011)
Heikki Piuhola
Riitta Snellman (1984–1992)
Eeva Mikkonen (1996–2000)
Kirsi-Marja Peräkylä (1994–1999)
Ulla Rannikko
Matti Rönkä (1986–1990)
Silja Idänpään-Heikkilä ja Liina Idänpään-Heikkilä (2010–2018)
Esko Tommola (1981–1995)
Elsi Mustaniemi (Talousuutiset)
Tapio Nurminen (Talousuutiset)
Timo Väkimies
Antti Sahlström
Anne Sjöholm
Heli Uusimaa
Tuomas Forsell
Peter Nyman (2010–2018)
Rita Strömmer (1998–2020)
Keijo Leppänen (1994–2024)
Meteorologit > Nykyiset meteorologit

Aleksi Jokela (2012–)
Jenna Salminen
Joonas Koskela (2023–)
Miina Manninen (2010–)
Mette Mannonen (2000–)
Markus Mäntykannas (2013–)
Pekka Pouta (1991–)
Liisa Rintaniemi (2003–)
Meteorologit > Entisiä meteorologeja

Visa Salojärvi (2000–2016)
Juha Föhr
Petri Takala (1998–2011)
Joanna Rinne (2009–2010)
Lea Saukkonen (1989–2000)