stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Missa Popularis
Vastaanotto

Nuorekas messu herätti tuoreeltaan sekä pahennusta että innostusta. Kristillisfundamentalistinen lehdistö tuomitsi messun epäsopivana, jopa "saatanallisena". Uusi tie -lehdessä Juha Väliaho piti hengellisen musiikin uusia tuulia valitettavina: "Surettaa vain tuo kevyen pop-musiikin käytön puolustelu kristillisissä, jopa herätyskristillisissä piireissä." Voitto Voipio puolestaan suhtautui teokseen Kotimaa-lehdessä hyvin myönteisesti.
Musiikkiarvostelijoiden kommentit olivat enimmäkseen kiittäviä. Erityisesti Aamulehden Heikki Seppälä vakuuttui nuoren ja itseoppineen säveltäjän kyvyistä. "Vaikka Ruottinen ei elämässään säveltäisi mitään muuta kuin tämän messun on sillä jo oma tärkeä paikkansa. Siinä on viimeinkin sulautuneena vanha ja uusi totuudelliseksi ja korkeaksi kirkkomusiikiksi", Seppälä kirjoitti.
"Mitä tulee Timo Ruottisen messusävellykseen, on se varmasti erittäin tarkoitustaan vastaava ja lajissaan korkeatasoinen työ", arvioi puolestaan Keskisuomalaisen Matti Vainio. Sen sijaan Nokian Uutisten Jouko Hytönen ei pitänyt Missa Popularista missään arvossa.
12. lokakuuta 1969 Hattulan Vanhassa kirkossa toteutettua esitystä nuorisotyöntekijä Tapio Seppälä mainosti räväkästi. Kirkon katon kunnosta oli hiukan aiemmin syntynyt paikkakunnalla keskustelua. Puhuttiin jopa katon mahdollisesta sortumisesta, mikä sai myös valtakunnallista julkisuutta lehdistössä. ”Ensi sunnuntaina nähdään kestääkö Hattulan Vanhan kirkon katto. Timo Ruottisen johtama Segment Chorus & Orchestra saapuu vetämään nuorille tarkoitetun pop-messun.” Näin alkoi Seppälän kirjoittama juttu, joka julkaistiin useissa Hämeenlinnan seudun lehdissä. ”Latinalainen messu beatin tahtiin” otsikoi Helsingin Sanomat raportissaan Hattulan esityksestä, mutta katon romahtamisuutinen jäi saamatta.
Uudet tulemiset

Missa Popularista esitettiin heti tuoreeltaan kymmenisen kertaa, mutta teos tai sen osia on kuultu konserteissa myös 1960-luvun jälkeen. Erityisen näyttävä uusi tuleminen tapahtui marraskuussa 1982, jolloin Aleksanterin kirkossa Tampereella teos kuultiin 30-henkisen orkesterin ja 70 laulajan kuoron voimin. Uuden version sovitti Hannu Keinänen ja Harjun nuorten kuoroa johti Heikki Liimola, solisteina lauloivat Tarja Saurio, Matti Kosonen, Mika Leppänen, Heikki Liimola ja Rauno Saurio. Reino Kolisen arvostelusta käy ilmi, että teoksen shokkiarvo oli runsaassa vuosikymmenessä laantunut, ja messuun voitiin jo suhtautua puhtaasti musiikkina. "Säveltäjä ei ole käyttänyt mitenkään räikeitä värejä vaan hyvin sopusuhtaista soinnutusta", Kolinen kirjoitti.
Uudenlainen tulkinta Ruottisen messusta kuultiin myös toukokuussa 1991 Tampereen tuomiokirkossa 23.5 ja Kirkon nuorisopäivillä 25.5. Tampereen jäähallissa. Tuolloin teokseen tuli jazzin sävyjä, kun yhtyeenä toimi pianisti-sovittaja Heikki J. Heinosen kokoama Taju, jossa soittivat Heinosen lisäksi Ippe Kätkä ja Kari Siukonen, lyömäsoittimet, Jakke Leivo, basso, Seppo Tyni, kitarat, Lucjan Czaplicki ja Jukka Hynninen, puupuhaltimet sekä Andrzej Novak, vaskipuhaltimet. Kuorona oli jälleen Harjun nuorten kuoro Heikki Liimolan johdolla ja solisteina lauloivat Pentti Hietanen, Heini Kivimäki-Hietanen, Sari-Anne Kuukankorpi sekä Helge Nyman.
Missa Popularis syntyi Vietnamin sodan jatkuessa ja dramaattisten tapahtumien aikaan Prahassa 21. elokuuta 1968. Tuolloin Neuvostoliiton tankit vyöryivät Tšekkoslovakiaan tukahduttamaan niin sanotun  Prahan kevään tuomat poliittiset muutokset. Ruottinen pitääkin messun sanomaa myös pasifistisena.
Prahan miehityksestä tuli syksyllä 2018 kuluneeksi 50 vuotta ja sen muistoksi pop-messun Overture-osa äänitettiin ja siitä tehtiin myös Youtube-video. Sittemmin on videona julkaistu myös Kyrie I.
Huhtikuussa 2019 Missa Popularis esitettiin kokonaisuudessaan kaksi kertaa: 6.4. Pispalan kirkossa Tampereella ja 22.4. Taulumäen kirkossa Jyväskylässä.
Esityksissä soitti The New Segment Orchestra -yhtye, johon kuuluivat kitaristi Seppo Alajoki, saksofonisti Masa Orpana, kosketinsoittaja Arto Piispanen, basisti Juuso Nordlund sekä rumpalit Juppo Paavola (Tampere) ja Simo Laihonen (Jyväskylä). Lauluosuuksista vastasi Ruamjai-kuoro Kirsi Kaunismäki-Suhosen johdolla.
Messun kokonaislevytys julkaistiin 25. lokakuuta 2019. Levyllä teoksen esittävät samat muusikot ja laulajat kuin yllä mainituissa konserteissakin. Lisäksi solisteina ovat mukana Juha Junttu ja Janne Salmenkangas. Sulasol julkaisi Missa Populariksen nuottivihkon 2021. Se on saatavissa myös orkesteritaustan sisältävän CD-levyn kanssa.
Kuohuva aika

Ruottisen Missa Popularis syntyi aikana, jolloin hengellisen musiikin perinteitä koeteltiin ympäri maailmaa. Esimerkiksi argentiinalaisen Ariel Ramírezin kansanmusiikkivaikutteinen messu Misa Criolla levytettiin vuonna 1965, ja Ruottinenkin tunsi tämän kuuluisan teoksen. Tunnettu on myös Missa Populariksen säveltämisen aikoihin The Electric Prunes -yhtyeen nimissä julkaistu, David Axelrodin rockmessu Mass in F Minor. Axelrodin messun Kyrie Eleison -osa kuullaan myös Easy Rider -elokuvassa vuodelta 1968.
Suomessa puolestaan nousi myyntimenestykseksi Lasse Mårtensonin vuonna 1967 julkaistu albumi Voiko sen sanoa toisinkin. Se on Mårtensonin säveltämä ja Sauvo Puhtilan sanoittama jazzmessu.
Ruottinen itse kertoi Missa Populariksen alkuvaiheista tuoreeltaan vuonna 1969 Turun arkkihiippakunnan vuosikirjaan laatimassaan artikkelissa Nuorten jumalanpalveluksesta ja musiikista. Kirjoitus valottaa musiikillista ympäristöä, jonka keskellä säveltäjä tuolloin eli. Ruottinen mainitsee Ariel Ramirezin, David Axelrodin ja Lasse Mårtensonin, mutta myös "maallisen" Pink Floyd -yhtyeen A Saucerful of Secrets -levyn.
Elina Taalasmaa

| Elina Taalasmaa |
| --- | --- |
 Elina Taalasmaa Inna Tähkäsen esittämänä
Näyttelijä(t):  Sanna Lius 1999–2008 Inna Tähkänen 2020–2023
Kesto:  1999–2008, 2020–2023
Ensi- esiintyminen:  Osa 1: Pihlajakadun asukkaat kokevat järkytyksen  (25. tammikuuta 1999)
Viimeinen esiintyminen:  Osa 4466: Lähtö   (26. syyskuuta 2023)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elina Marjaana Taalasmaa
Status:  sinkku
Ammatti:  sairaanhoitaja, yrittäjä, kokki, ravintolapäällikkö, lääkäri
Sukupuoli:  nainen
Kotipaikka:  Helsinki
Asuinpaikka:  tuntematon
Suhteet
Vanhemmat:  Ulla Taalasmaa Martti Viljanen (kuollut) Seppo Taalasmaa (isäpuoli, kasvatti-isä) 
Sisarukset:  Kari Taalasmaa (velipuoli)  Juha Viljanen (velipuoli)
Puoliso(t):  Markus Ekholm (ex-aviomies, kuollut)  Tuomo Tervajoki (eronnut) Noel Axelsson (ex-aviomies) Robin Marklund (ex-miesystävä)
Lapset:  Tale Taalasmaa (kuollut) Toivo Taalasmaa (adoptiopoika)
Lastenlapset:  Ilja Taalasmaa (pojan adoptiopoika, kuollut)
Isovanhemmat:  Selma Viljanen (kuollut) Ullan isä (kuollut)
Tädit ja sedät:  Ullan sisko
Sisarusten lapset:  Oona Kiviranta (velipuolen tytär)  Benjamin Taalasmaa (velipuolen adoptiopoika)  Tukku Taalasmaa (velipuolen poika)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elina Taalasmaa Sanna Liuksen esittämänä vuonna 2007
Elina Taalasmaa sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 1999
Elina Marjaana "Lellu" Taalasmaa (ent. Ekholm) on kuvitteellinen hahmo saippuasarjassa Salatut elämät. Hahmo on ollut mukana sarjassa vuosina 1999–2008 Sanna Liuksen esittämänä ja uudelleen keväästä 2020 syksyyn 2023 Inna Tähkäsen esittämänä.
Salattujen elämien 21-vuotispressitilaisuudessa kerrottiin, että Elina palaa sarjaan kevään 2020 aikana, uuden näyttelijän Inna Tähkäsen esittämänä. Elinan paluukohtaus esitettiin televisiossa 13. huhtikuuta 2020.
Hahmo televisiosarjassa > Perhe

Elina Taalasmaa on Ulla Taalasmaan ja Martti Viljasen tytär. Elina pitää kuitenkin kasvatti-isäänsä Seppoa oikeana isänään. Elina on Kari Taalasmaan siskopuoli. Hän on myös velipuolensa Karin ja Laura Kivirannan Oona-tyttären tätipuoli.
Elina oli jo aikuinen, kun totuus biologisesta isästä selvisi. Martti oli Ullan nuoruudenrakkaus, ja menehtyi ennen kuin Elina sai tietää hänestä. Hän kuitenkin onnistui saamaan yhteyden isoäitiinsä Selma Viljaseen, joka oli hyvin sairas ja menehtyi pian kohtaamisen jälkeen, jättäen Elinalle varsin suuren perinnön. Ennen paljastusta Elina  seurusteli hetken aikaa Martin pojan Juha Viljasen kanssa. Suhde katkesi Juhan paljastuttua Elinan velipuoleksi.
Elina sai sarjan aikana Tuomo Tervajoen kanssa yhden lapsen, Onni ”Tale” Taalasmaan sekä sittemmin lapsenlapsen Iljan, jonka Tale on adoptoinut. Elinan suureksi suruksi Tale, Ilja ja Iljan äiti Sanni kuitenkin menehtyivät onnettomuudessa Lauri Rossin takia. Elina on Nella Tammisen ja Ressu Mattilan pojan Toivo Taalasmaan adoptioäiti.
Hahmo televisiosarjassa > Rakkauselämä

Elina on sarjan aikana ollut romanttisissa suhteissa muun muassa Aleksi Salinin, Daniel Ojalan, Esko Heikkilän, Jasu Taavitsaisen ja Markus Ekholmin kanssa. Markuksen kanssa he päätyvät naimisiin asti, mutta pahasti huumausaineisiin riippuvainen Markus menehtyy sairauskohtaukseen.
Elina tekee Ossi Puolakan kanssa sopimuksen siitä, että tämä siittäisi Elinalle lapsen ja saisi hyvitykseksi paikan Snow Team -yrityksen toimitusjohtajana eikä joutuisi olemaan vastuussa lapsesta. Ossi paljastui kuitenkin kyvyttömäksi siittämään jälkeläisiä ja yritti salata asian. Ossin ja Elinan välit tulehtuivat pitkäksi aikaa totuuden paljastuttua Elinalle.
Yhden yön suhde Tuomon kanssa saattaa Elinan raskaaksi. Elina synnyttää poikavauvan, jolle antaa nimeksi Onni. Elina alkaa seurustella Ossin kanssa, mutta Ossi ei olekaan valmis perhe-elämään. Sittemmin Elina päätyy yhteen Tuomon kanssa, vaikka suhdetta hankaloittaakin Tuomon mustasukkainen ex-vaimo Salla Laitela. Tuomo kosii Elinaa, ja Elinan vastaus on myöntävä. Kihlautunut kaksikko muuttaa Tampereelle yhdessä Onni-vauvansa kanssa vuonna 2008 esitetyssä jaksossa. Vuonna 2011 Onni kuitenkin muuttaa isoisänsä Sepon ja tämän vaimon Helenan luokse Pihlajakadulle, kun Elina ja Tuomo muuttavat Göteborgiin.
Keväällä 2020 esitetyissä jaksoissa Elina palaa Helsinkiin ja kertoo eronneensa Tuomon kanssa, sillä oli pettänyt tätä useampien miesten kanssa rakkauden loppuessa. Hän ystävystyy Samuli Palokosken kanssa, ja he alkavat seurustella. Elina kohtaa myös Noel Axelssoniin, jonka hän tuntee entuudestaan: he ovat tavanneet Lontoossa joka vuosi jo useamman vuoden ajan. Myöhemmin he tajuavat rakastavat toisiaan yhä. Molemmat jättävät senhetkiset kumppaninsa ja alkavat tapailla salaa. Elina meni naimisiin Noel Axelssonin kanssa, joka vaihtoi sukunimensä Taalasmaaksi. Talvella 2021 Seppo ja Ulla Taalasmaa ostivat Pihlajakadun asunnon, jonka omisti aiemmin Helena Kuula. Asunto oli häälahja, johon Elina muutti miehensä Noelin ja adoptiopoikansa Toivon kanssa.
Hahmo televisiosarjassa > Työelämä

Elina on koulutukseltaan kokki. Aikoinaan hänen suurin haaveensa oli perustaa oma ravintola. Pian valmistumisensa jälkeen, ollessaan vähän päälle parikymppinen, hän pääsi töihin Markus Ekholmin ja Aki Nikkisen omistamaan Barbaariin. Lopulta Elina ostaa osan ravintolan osuudesta Markukselta. Myöhemmin Aki myy oman osuutensa, ja Elina pääsee kunnolla johtamaan paikkaa.
Markus avaa yökerho Geelin. Uuden yökerhon perustaminen tuottaa suurta stressiä miehelle, joka alkaa käyttää huumausaineita. Sairauskohtauksen saava Markus menehtyy, ja Elina perii Geelin. Hän kuitenkin huomaa yllätyksekseen Camilla Mustavaaran omistavan osan yrityksestä. Geeli alkaa sittemmin tuottaa tappiota, ja Elina joutuu luopumaan paikasta.
Barbaari myydään Ken Ojalalle, entiselle tarjoilijalle, joka vaihtaa paikan nimeksi Kentauri. Myöhemmin Ken puolestaan myy ravintolan eteenpäin Irma Halosen ja Jenni Vainion omistukseen. Jenni ostaa Irman ulos kahvilasta, ja myöhemmin Jenni myy Irman osuuden Isabella Holmille.
Perittyään isoäitinsä Selma Viljasen omaisuuden, Elina päättää sijoittaa rahat ja ostaa Snow Team -nimisen yrityksen. Tampereelle muuttamisen takia hän kuitenkin myy yrityksen pois.
Palatessaan Helsinkiin Elina kertoo suorittaneensa sairaanhoitajan opinnot. Hän muuttaa Majatalo Amandaan, josta saa ravintolapäällikön työtehtävän. Elinan jouduttua syyttömänä vankilaan hän päättää aloittaa lääkärin opinnot.
Ihmissuhteet > Perhesuhteet

Seppo Taalasmaa: kasvatti-isä
Martti Viljanen: biologinen isä, kuollut
Ulla Taalasmaa: äiti
Tuomo Tervajoki: entinen aviomies
Onni "Tale" Taalasmaa: poika, kuollut
Toivo Taalasmaa: adoptiopoika
Kari Taalasmaa: velipuoli
Juha Viljanen: velipuoli
Selma Viljanen: isoäiti, biologisen isän äiti, kuollut
isoisä, Ullan isä, kuollut, ei näytetty sarjassa
täti, Ullan sisko, ei näytetty sarjassa
Ilja Taalasmaa: pojan adoptiopoika, kuollut
Sanni Pohjonen: pojan ex-vaimo, kuollut
Oona Kiviranta: velipuolen tytär, kummityttö
Benjamin Taalasmaa: velipuolen adoptiopoika
Tukku Taalasmaa: velipuolen poika
Miro Holm: velipuolen vävy
Oonan ja Miron lapsi: velipuolen tyttären lapsi, ei näytetty sarjassa
Ihmissuhteet > Rakkaussuhteet

Aleksi Salin: entinen miesystävä, sittemmin ystävä, Hannan jouduttua auto-onnettomuuteen, Aleksi päätyi juomaan Karin ja Elinan seuraan, Elina lohdutti Aleksia ja he päätyivät sänkyyn, Hannan kuoltua Elina antoi hänelle anteeksi sen, että Aleksi jätti aikoinaan Elinan Hannan takia, myöhemmin he pysyivät ystävinä
Voitto Sutela: Sepon vanha tuttu, joka ihastui sekä Ullaan, että Elinaan
Esko Heikkilä: suhde, päättyi kun paljastui, että Esko oli naimisissa
Keijo ”Keke” Naukkarinen: yksipuolinen ihastus Keken puolelta, Elinalla ei ollut tunteita Kekeä kohtaan
Jasu Taavitsainen: suhde, päättynyt
Markus Ekholm: avioliitto, päättyi Markuksen kuolemaan
Daniel Ojala: entinen miesystävä, Elina odotti Danielille lasta, mutta sai keskenmenon
Juha Viljanen: suhde, päättyi osapuolten saadessa tietää olevansa sisarpuolia keskenään
Ossi Puolakka: yhden illan juttu, sittemmin seksisuhde, sittemmin seurustelusuhde, päättynyt
Tuomo Tervajoki: entinen aviomies, jonka kanssa Elinalla on yhteinen lapsi Onni
Noel Axelsson entinen rakastaja, tapasivat useasti Lontoossa, suhde päättyi Noelin tavatessa Camilla Mustavaaran, palasivat myöhemmin takaisin yhteen, menivät myöhemmin naimisiin, eronnut
Samuli Palokoski: työkaveri, yhden illan juttu, sittemmin päätyivät uudestaan sänkyyn ja alkoivat tapailla, eronneet
Robin Marklund: suhde, päättynyt
Ihmissuhteet > Ystävyyssuhteet

Katja Vainio: pitkäaikainen paras ystävä Pihlajakadulla, erimielisyyksiä tuli Esko Heikkilän takia ja sittemmin kun Katja käski Karin valitsemaan itsensä ja Oonan välillä
Jenni Vainio: ystävä ja naapuri, kuollut
Aki Nikkinen: työkaveri
Miia Laitela: naapuri ja ystävä, kuollut
Saku Salin: naapuri, tuttu ja työkaveri Barbaarista
Laura Kiviranta: ystävä, Karin entinen naisystävä, Oonan äiti
Ken Ojala: hyvä ystävä
Aamu Korhonen: hyvä ystävä
Katri Sievinen: hyvä ystävä ja työkaveri Snow Teamista
Selma Viljanen: Elina oli aluksi katkera Selmalle, koska tämä oli seurannut Elinan elämää vauvasta alkaen salaa varjostaen, myöhemmin heidän välinsä lämpenivät ja heistä tuli läheisiä, pian Selma kuoli sydänkohtaukseen
Ismo Laitela: tuttu ja työkaveri Snow Teamista
Nella Tamminen: tuttu, adoptoi lapsensa Elinalle
Susu Honkanen: ystävä
Ihmissuhteet > Vihamieliset suhteet

Hanna Salin: Elinan tuolloinen poikaystävä Aleksi petti Elinaa äitipuolensa Hannan kanssa ja Elina syytti Hannaa poikaystävänsä hurmaamisesta, kuollut
Camilla Mustavaara: omistivat yhdessä yökerho Club Geelin, eivät tulleet koskaan hyvin toimeen, olivat siis jatkuvasti törmäyskurssilla ja vihoittelivat toisilleen melkein kaikesta, nykyään Elina ja Camilla ovat paremmissa väleissä, ja Elina on töissä Amandassa.
Toni Veijalainen: vihamielinen naapuri, Toni kävi Elinan kimppuun Barbaarissa haluamalla selvittää Jennin lähdön syyn, kuollut
Ulla Taalasmaa: Elina oli vihainen äidillensä Ullalle saadessaan tietää, että Seppo ei ollutkaan hänen biologinen isänsä vaan Martti Viljanen, sittemmin he olivat törmäyskurssilla Elinan biologisen isoäidin Selman ja hänen kuolemansa takia, nykyään he ovat hyvissä väleissä
Salla Taalasmaa: Tuomon ex-vaimo, olivat alussa ystäviä, sittemmin he olivat törmäyskurssilla Sallan saatua tietää, että Elinalla ja Tuomolla on yhteinen lapsi Onni, sittemmin he olivat liikekumppaneita Snow Teamissa, mutta olivat silloinkin törmäyskurssilla. Sallan palattua heidän välinsä olivat yhä kireät. Heidän välinsä paranivat Sallan puhdistettua kastemekon, johon Kari oli kirjoittanut olutreseptinsä
Sanni Pohjonen: Sanni suuttui Elinalle kuullessaan että Elinan mielestä Sanni on vastuuton lapsen kasvattaja. Heidän välinsä kuitenkin paranivat myöhemmin Janne Haukkalan avustuksella, kuollut
Eva Tamminen: Eva suuttui Elinalle kun kuuli Nellan tarjonneen lastaan tälle adoptoitavaksi.
Noel Axelsson: Elinan ja Noelin välit kiristyivät Elinan saadessa selville, että Noel ajoi Elinan ystävän Susun pojan ylitse autolla. Noel päätyi huumaamaan Elinan peitelläkseen tekoaan. Elina päätyikin takaisin mielisairaalaan Noelin takia. Elinan palatessa Noel päätyi hakemaan heidän poikansa, Toivon, yksinhuoltajuutta ja sai tämän. Noel myös lavasti Elinan syylliseksi hänen ampumiseen, minkä vuoksi Elina joutui vankilaan.
Susu Honkanen: entinen ystävä, Elinan ja Susun välit kiristyivät, kun Elina sai selville Susun seurustelevan Noelin kanssa. Susu, jonka Noel oli manipuloinut, ei uskonut Elinan syytöksiä siitä, että Noel oli huumannut hänet tai ajanut Susun pojan ylitse autolla. Susu myös todisti Elinaa vastaan oikeudessa, kun Noel haki Toivon yksinhuoltajuutta.
Vastavirta-klubi (DVD)

| Vastavirta-klubi Tuomari Nurmio |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 30. toukokuuta 2009
 Julkaistu: 15. elokuuta 2010
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 72.00
 Levy-yhtiö: Arkhimedeen Piste
Tuomari Nurmion muut julkaisut
| Heinola Sinfonietta – Rock 2005 2006 | Vastavirta-klubi 2010 | Dumari – Elää, potkii ja puree! 2010 |
Vastavirta-klubi on Tuomari Nurmion musiikki-DVD, joka on nimensä mukaisesti taltioitu Tampereen Pispalan Vastavirta-klubilla 30. toukokuuta 2009. Esityksessä mukana oli myös Liisa ”Dr. Liza” Eskola.
Nurmio totesi esityksen jälkeen, että ”koskaan ennen eivät kamerat ole olleet paikalla onnistuneena iltana. Tänään ne olivat.”
Kappaleet

Big Bear’s Gate
Do the Hoodang
Train! Train! Train!
Beneath the Darkest Mountain
Bonnie George Campbell
Ramona
Love in Laredo
Aavaa preeriaa
Kova luu
Kurjuuden kuningas
Ankara
Lasten mehuhetki
Tuhma hauva
Oi mutsi, mutsi
Valo yössä
Dumari
I Let the Angels Do the Dreaming
Kurja matkamies maan
Aiheesta muualla

Vastavirta-klubi discogs.com -sivustolla
| n k Tuomari Nurmio |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kohdusta hautaan  Maailmanpyörä palaa  Lasten mehuhetki  Punainen planeetta  Meet the Meatballs  Käytettyä rakkautta  Kuu  Tuomari Nurmio & Hugry Tribal Marching Band  Hullu puutarhuri  Hillbilly Spacecraft  Karaokekuningas  Tanssipalatsi  Luuta ja nahkaa  1999  Tuomari Nurmio & Korkein Oikeus  Kinaporin kalifaatti  Tangomanifesti  Big Bear’s Gate  Paratiisin puutarha  Dumari ja Spuget  Dumari ja Spuget bailaa!  Tales of Judge Bone  Ihmemaassa  Dumarillumarei  Usvaa putkeen  Maailman onnellisin kansa  Believe It Or Not  Rajaseudun laki 
Kokoelmat:  Valitut Palat  Valitut  Lasten mehuhetki + Kohdusta hautaan  Extra  24 karaattia  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  Lemmenloruja  Suomi huiput – 20 hittiä  Tuhannen kapakan lauluja  Dumari – raskauttavaa todistusaineistoa 1979–2009 
Mukana levyillä:  Eri esittäjiä – Metropolis  Pedro's Heavy Gentlemen  Hasse Walli  Eri esittäjiä – Paljaat uneksijat  Eri esittäjiä – Sunnuntaina sataa aina  Eri Esittäjiä – 1990  Pedro's Heavy Gentlemen – Reggae  Olli Haavisto – Pysäkkimusiikkia  Eri esittäjiä – Cash Only A Tribute To Johnny Cash  Eri esittäjiä – Takorautaa  Eri esittäjiä – Mielenrauhaa – Aki Sirkesalon musiikkia  Eri esittäjiä – Synkkien laulujen maa  Breadmachine – Under the Greenwood Tree  Eri esittäjiä – Miehen työ – Soundtrack  Eri esittäjiä – Sanat Jukka Virtanen  Ajattara – Joululevy  Eri esittäjiä – Ipanapa Talvilaulut  Korpiklaani – Ukon Wacka  Stadin kadonneet – On rookis kalsa hima  Knucklebone Oscar – Judge Meets the King 
DVD:t:  Heinola Sinfonietta – Rock 2005  Vastavirta-klubi  Dumari – Elää, potkii ja puree!  Stadilaista tangoa etsimässä  Hotelli Voodoo  Toivon tuolla puolen 
Muuta:  Luettelo Tuomari Nurmion kappaleista
1963

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1963 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
Tapahtumia > tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Rahanuudistus Suomessa, yksi uusi markka vastasi sen jälkeen sataa entistä markkaa.
1. tammikuuta   – Valkeakosken kauppala muuttui kaupungiksi ja Espoon kunta kauppalaksi.
1. tammikuuta   – Hiittinen, Inkoo ja Tammisaaren mlk muuttuivat kaksikielisiksi kunniksi.
9. tammikuuta – Kymmenen ihmistä sai surmansa Typpi Oy:n räjähdysturmassa Oulussa.
14. tammikuuta – George Wallacesta tuli Alabaman kuvernööri.
14. tammikuuta   – Ranskan presidentti Charles de Gaulle sanoi, ettei Britannia ”ollut vielä valmis” liittymään Euroopan talousyhteisöön EEC:hen.
22. tammikuuta – Charles de Gaulle ja Konrad Adenauer allekirjoittivat Ranskan ja Saksan liittotasavallan välisen Élysée-sopimuksen.
24. tammikuuta – Kreikan 22-vuotias kruununprinssi Konstantin ja Tanskan 16-vuotias prinsessa Anne-Marie kihlautuivat.
29. tammikuuta – Charles de Gaulle esti vetolla Britannian pääsyn Euroopan talousyhteisöön.
31. tammikuuta – Neuvostoliitto ja Iso-Britannia hyväksyivät Suomen Pariisin rauhansopimuksesta esittämän tulkinnan, jonka mukaan Suomi saa hankkia ohjuksia puolustuskäyttöön. Tämän jälkeen Suomi osti ohjuksia kummastakin maasta.
8. helmikuuta – Matkustus ja varojen siirto Kuubaan kiellettiin Yhdysvaltain kansalaisilta.
8. helmikuuta   – Sisäministeri Eeli Erkkilä sai sairauden vuoksi pyytämänsä eron Karjalaisen hallituksesta ja hänen tilalleen nimitettiin kansanedustaja Niilo Ryhtä. Erkkilä kuoli huhtikuun alussa ja hänen tilalleen Eduskuntaan tuli lakitieteen tohtori Aaro Kauppi.
16. helmikuuta – Väinö Linna vastaanotti Oslossa hänelle myönnetyn Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon (Täällä Pohjantähden alla -romaanisarjasta).
4. maaliskuuta – Kuusi henkilöä tuomittiin Pariisissa kuolemaan presidentti Charles de Gaullen murhan suunnittelusta.
5. maaliskuuta – 16-vuotias koululainen Pirkko Ryhänen puukotettiin Helsingin Kumpulassa. Ehdonalaisessa ollut Torsti Ossian Koskinen tuomittiin teosta 12 vuodeksi kuritushuoneeseen ja eristettäväksi pakkolaitokseen. Koskinen todettiin syyttömäksi kärsittyään rangaistusta 7,5 vuotta ja näin ollen Ryhäsen puukottajaa ei ole löytynyt. Tapauksesta tehtiin elokuva Kujanjuoksu.
23. maaliskuuta – Eurovision laulukilpailu järjestettiin Lontoossa Isossa-Britanniassa. Tanskan edustajat Grethe & Jørgen Ingmann voittivat kappaleella ”Dansevise”.
27. maaliskuuta – Britanniassa Lordi Beechingin raportti ilmoitti suurista supistuksista raideliikenteessä, mikä tarkoitti muun muassa kolmanneksen asemista sulkemista. Supistustoimet saivat nimen ”Beechingin kirves”.