stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1971
Kuolleita > huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Manfred B. Lee, yhdysvaltalainen kirjailija (toinen ”Ellery Queen” -kirjailijanimen takana olleista kirjailijoista) (s. 1905)
2. huhtikuuta   – K. A. Tapola, suomalainen jalkaväenkenraali (Mannerheim-ristin ritari) (s. 1895)
6. huhtikuuta – Igor Stravinsky, venäläinen säveltäjä (Kevätuhri) (s. 1882)
8. huhtikuuta – Fritz von Opel, saksalainen keksijä (s. 1889)
12. huhtikuuta – Wynton Kelly, yhdysvaltalainen jazzpianisti (s. 1931)
12. huhtikuuta   – Igor Tamm, vuoden 1958 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut neuvostoliittolainen fyysikko (s. 1895)
13. huhtikuuta – Matti Lehtelä, suomalainen näyttelijä (s. 1906)
13. huhtikuuta   – Juhan Smuul, virolainen kirjailija (s. 1922)
15. huhtikuuta – Friedebert Tuglas, virolainen kirjailija ja kirjallisuustieteilijä (s. 1886)
21. huhtikuuta – François Duvalier (”Papa Doc”), Haitin diktaattori (s. 1907)
27. huhtikuuta – Antti Kuisma, suomalainen kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1892)
30. huhtikuuta – Albin Stenroos, suomalainen maratoonari (olympiavoittaja) (s. 1889)
1. toukokuuta – Waldemar Erfurth, saksalainen jalkaväenkenraali (s. 1879)
6. toukokuuta – Helene Weigel, saksalainen näyttelijä (s. 1900)
21. toukokuuta – Lars-Ivar Ringbom, suomalainen taidehistorioitsija ja professori (s. 1901)
28. toukokuuta – Audie Murphy, yhdysvaltalainen sotilaskomentaja, elokuvanäyttelijä ja lauluntekijä (s. 1924)
28. toukokuuta   – Jean Vilar, ranskalainen teatteriohjaaja (s. 1912)
30. toukokuuta – Marcel Dupré, ranskalainen urkuri ja säveltäjä (s. 1886)
2. kesäkuuta – Joel Rundt, suomenruotsalainen opettaja, toimittaja ja runoilija (s. 1879)
4. kesäkuuta – Georg Lukács, unkarilainen marxilainen filosofi ja kirjallisuuskriitikko (s. 1885)
15. kesäkuuta – Wendell Meredith Stanley, vuoden 1946 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen biokemisti ja virologi (s. 1904)
16. kesäkuuta – John Reith, skotlantilainen paroni (ensimmäinen BBC:n pääjohtaja) (s. 1889)
17. kesäkuuta – Aarne Äyräpää, suomalainen arkeologi ja historiantutkija (s. 1887)
18. kesäkuuta – Paul Karrer, vuoden 1937 Nobelin kemianpalkinnon saanut sveitsiläinen orgaaninen kemisti (s. 1889)
22. kesäkuuta – Olli Tulenheimo, suomalainen asianajaja (s. 1891)
25. kesäkuuta – John Boyd Orr, vuoden 1949 Nobelin rauhanpalkinnon saanut skotlantilainen lääkäri, biologi ja poliitikko (s. 1880)
26. kesäkuuta – Simo Penttilä, suomalainen kirjailija (Punavyö) (s. 1898)
28. kesäkuuta – Martti Tenkanen, suomalainen evankelisen herätysliikkeen piirisihteeri, toimittaja ja kirjailija (s. 1911)
30. kesäkuuta – Sojuz 11 -onnettomuudessa kuolleet neuvostoliittolaiset kosmonautit:
Georgi Dobrovolski (s. 1928)
Viktor Patsajev (s. 1933)
Vladislav Volkov (s. 1935)
Kuolleita > heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – William Lawrence Bragg, vuoden 1915 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut australialais-brittiläinen fyysikko (s. 1890)
3. heinäkuuta – James Douglas Morrison (”Jim Morrison”), yhdysvaltalainen laulaja ja runoilija ("The Doors") (s. 1943)
4. heinäkuuta – August Derleth, yhdysvaltalainen kustannustoimittaja, tieteis- ja fantasiakirjailija (s. 1909)
6. heinäkuuta – Louis Armstrong (”Satchmo”), yhdysvaltalainen jazz-muusikko (s. 1901)
7. heinäkuuta – Ubbe Ert Iwwerks (”Ub Iwerks”), yhdysvaltalainen animaattori (Mikki Hiiri) (s. 1901)
8. heinäkuuta – Onni Hiltunen, suomalainen poliitikko (s. 1895)
11. heinäkuuta – John W. Campbell, yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja kustannustoimittaja (Analog Science Fiction and Fact) (s. 1910)
11. heinäkuuta   – Pedro Rodríguez, meksikolainen kilpa-autoilija (s. 1940) (auto-onnettomuus)
21. heinäkuuta – Yrjö Väisälä, suomalainen tähtitieteilijä, geodeetti ja fyysikko (s. 1891)
23. heinäkuuta – Emmett Evan Heflin, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1910)
23. heinäkuuta   – William Tubman, Liberian presidentti (s. 1895)
26. heinäkuuta – Diane Arbus, yhdysvaltalainen valokuvaaja (s. 1923)
27. heinäkuuta – Bernhard Paumgartner, itävaltalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä (s. 1887)
30. heinäkuuta – Irja Simola, suomalainen oopperalaulaja ja oopperaohjaaja (s. 1911)
2. elokuuta – Ludwig Marcuse, saksalainen kirjallisuuskriitikko ja filosofi (s. 1894)
9. elokuuta – Ritva Lehto, suomalainen opiskelija (Miss Suomi 1967) (s. 1945) (itsemurha)
17. elokuuta – Wilhelm List, saksalainen sotamarsalkka (s. 1880)
25. elokuuta – Aarni Penttilä, suomalainen kielitieteilijä (s. 1899)
25. elokuuta   – Toivo Tapanainen, suomalainen pankkiiri ja asianajaja (s. 1888)
4. syyskuuta – Bjarne Lyngstad, norjalainen poliitikko (s. 1901)
7. syyskuuta – Spring Byington, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1886)
11. syyskuuta – Nikita Hruštšov, Neuvostoliiton johtaja (s. 1894)
12. syyskuuta – Lin Biao (Lin Piao), Kiinan kansantasavallan puolustusministeri (s. 1907)
19. syyskuuta – William F. Albright yhdysvaltalainen arkeologi ja seemiläisten kielten professori (s. 1891)
20. syyskuuta – Giórgos Seféris, vuoden 1963 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut kreikkalainen runoilija ja diplomaatti (s. 1900)
21. syyskuuta – Bernardo Houssay, vuoden 1947 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut argentiinalainen fysiologi (s. 1887)
21. syyskuuta   – Kaiku Kallio, suomalainen kokoomuslainen poliitikko (s. 1890)
29. syyskuuta – Johannes Lid, norjalainen kasvitieteilijä (s. 1886)
Kuolleita > lokakuu–joulukuu

4. lokakuuta – Saulo Haarla, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1930)
8. lokakuuta – Ramón Villeda Morales, Hondurasin presidentti 1957–1963 (s. 1909)
10. lokakuuta – Rasmus Hansen, tanskalainen toimittaja ja poliitikko (s. 1896)
12. lokakuuta – Dean Acheson, yhdysvaltalainen lakimies, poliitikko ja ulkoministeri (s. 1893)
12. lokakuuta   – Gene Vincent, yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja (s. 1935)
17. lokakuuta – Leonas Bistras, liettualainen poliitikko, toimittaja, kääntäjä, filosofi ja professori (s. 1890)
23. lokakuuta – Veikko Heiskanen, suomalainen geofyysikko ja geodeetti (s. 1895)
24. lokakuuta – Jo Siffert, sveitsiläinen kilpa-autoilija (s. 1936)
26. lokakuuta – Yrjö Ylänne, suomalainen toimittaja, eräkirjailija ja professori (s. 1888)
29. lokakuuta – Duane Allman, yhdysvaltalainen rock-kitaristi (”Allman Brothers Band”) (s. 1946) (moottoripyöräonnettomuus)
29. lokakuuta   – Arne Tiselius, vuoden 1948 Nobelin kemianpalkinnon saanut ruotsalainen biokemisti (s. 1902)
1. marraskuuta – Absalom Willis Robertson, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko (s. 1887)
11. marraskuuta – Erkki Salomaa, suomalainen poliitikko, tutkija ja ammattiyhdistysmies (s. 1917) (itsemurha)
11. marraskuuta   – Mandi Terho, suomalainen näyttelijä (s. 1885)
13. marraskuuta – Rudolf Abel, neuvostoliittolainen vakooja (s. 1903)
16. marraskuuta – Edie Sedgwick, yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä (Andy Warholin supertähti) (s. 1943)
20. marraskuuta – Pauli Hirvonen, suomalainen kirjailija (s. 1918)
25. marraskuuta – Nils Hønsvald, norjalainen poliitikko (s. 1899)
9. joulukuuta – Ralph Bunche, vuoden 1950 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja diplomaatti (s. 1904)
18. joulukuuta – Aleksandr Tvardovski, neuvostoliittolainen runoilija (s. 1910)
20. joulukuuta – Roy Oliver Disney, yhdysvaltalainen liikemies, Walt Disneyn veli, yksi The Walt Disney Companyn perustajista (s. 1901)
24. joulukuuta – Jorma Mäenpää, suomalainen kirjailija (s. 1918)
26. joulukuuta – Lempi Lehto, suomalainen toimitsija ja SDP:n kansanedustaja (s. 1896)
27. joulukuuta – Hulda Nordenstreng, suomalainen liikkeenharjoittaja ja kansanedustaja (s. 1879)
28. joulukuuta – Max Steiner, itävaltalais-yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä (s. 1888)
31. joulukuuta – Vikram Sarabhai, intialainen fyysikko (Intian avaruusohjelman ”isä”) (s. 1919)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Dennis Gabor
Nobelin kemianpalkinto: Gerhard Herzberg
Nobelin lääketieteen palkinto: Earl W. Sutherland
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Pablo Neruda
Nobelin rauhanpalkinto: Willy Brandt
Muuta

Elokuvavuosi 1971
Kirjallisuusvuosi 1971
Musiikkivuosi 1971
Urheiluvuosi 1971
Videopelivuosi 1971
Kuuauto
Intel 4004
Ahmiminen

Ahmiminen on häiriintymisen syömisen muoto, jossa ihminen syö toistuvasti ja hallitsemattomasti lyhyessä ajassa niin suuria määriä ruokaa, että hän tuntee sen jälkeen olonsa liian täydeksi. Ahmimishäiriö eli bulimia ja ahmintahäiriö eli BED ovat syömishäiriöitä, joissa esiintyy toistuvaa ahmimiskäyttäytymistä.
Ahmimiskohtauksen aikana ihminen syö nopeasti paljon ruokaa eikä pysty lopettamaan, vaikka hän olisi epämiellyttävän täynnä. Ahmiminen saattaa alkaa silloinkin, jos potilas ei olisi nälkäinen. Hän saattaa hävetä syömäänsä ruokamäärää ja tuntea sen takia itseinhoa, masennusta ja syyllisyyttä. Samasta syystä hän päättää ehkä ahmia salassa. Bulimiassa potilas kokee ahmimiskohtauksen jälkeen katumusta ja pyrkii estämään ruoan lihottavaa vaikutusta esimerkiksi oksentamalla, syömällä vähemmän tai ulostuslääkkeillä.
Käyttäytymis- ja oppimisterapioista on todettu olevan apua ahmimisen vähentämisessä. Toistuvasta ahmimisesta kärsivä henkilö saattaa hyötyä esimerkiksi ahdistuksenhallintakeinojen opettelusta ja ravitsemusohjauksesta.
Avesta

Uskomukset ja tavat
Ahura Mazda
Zarathustra
Aša
Enkelit ja demonit
Amesha Spentas
Jazatas
Ahuras
Daevat
Ahriman
Tekstit ja palvontamenot
Avesta
Gathas
Vendidad
Ahuna Vairja
Tulitemppeli
Tarinat ja legendat
Dēnkard
Bundahišn
Arda Viraf
Jamasp Namag
Qissa-i Sanjan
Historia ja kulttuuri
Zurvalaisuus
Kalenteri
Juhlapäivät
Avioliitto
Hiljaisuuden torni
Eskatologia
Katso myös
Zarathustralaiset Iranissa
Parsit
Iranit
Zarathustralaisten syrjintä
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Avesta on zarathustralainen, muinaisen Persiaan liittyvä pyhien kirjoitusten kokoelma, joka sisältää zarathustralaisuuden maailmankuvan, lain, liturgian ja profeetta Zarathustran opit. Nykyinen Avesta koottiin sassanidien valtakunnassa 200-600-luvuilla.
Parsilaisen legendan mukaan Aleksanteri Suuri poltti Avestan täydellisen tekstin Ekbatanassa valloittaessaan Persian. Vanhimmat arkeologiset löydöt, joissa käsitellään Avestassa esiintyvää Viisauden herra (Ahura Mazda) -nimistä jumaluutta, sijoittuvat vuoteen 600 eaa. Avestan tekstit siirtyivät suullisesti vuosisatoja. Muoto, jossa Avesta pyhinä kirjoituksina tunnetaan nykyään, perustuu tekstilaitokseen, joka ajoittuu vuoteen 1278. Muinaispersialainen avestan kieli muistuttaa hindulaisen Veda-kirjallisuuden sankskriittia. Kielen perusteella Avestan teksti on ajoitettu noin vuoden 900 eaa. tienoille. Avesta on kirjoitettu muinaispersialaisella avestan kielellä.
Seksuaalinen pidättyvyys

Seksuaalinen pidättyvyys tarkoittaa vapaaehtoista tai vastentahtoista pidättymistä seksisuhteista.
Seksistä pidättyvyyden tarkoituksena voi olla säännellä joko seksuaalista aktiivisuutta sinänsä, tai sen vaikutuksia, kuten lisääntymistä ja seksitautien leviämistä.
Seksuaalinen pidättyvyys voi olla yhtäjaksoinen tai jaksottaisesti toistuva tila. Se riippuu usein henkilön iästä, sukupuolesta, aviollisesta tilanteesta, lisääntymiskyvystä ja raskaaksi tulemisen mahdollisuudesta. Lisäksi sosiokulttuuriset syyt voivat vaikuttaa yhteisön käsityksiin esimerkiksi selibaatista, neitsyydestä ja lisääntymisen lopettamisesta isoäidiksi tulon jälkeen.
Ihminen yleensä pidättyy seksistä ennen sukupuolista kypsyyttään. Nuoren pidättyvyyttä sääntelevät myös avioitumisikää ja esiaviollista seksiä koskevat säännöt ja tavat.
Avioliiton sisällä vaimo pidättyy seksistä tyypillisimmin kuukautisten ja raskauden aikana. Naimattomat ja avioituneet naiset käyttävät seksistä pidättymistä myös ehkäisykeinona, ja ajoittavat pidättyvyyden ovulaation aikaan, synnytyksen jälkeen, tai pysyvästi. Afrikassa seuraavan synnytyksen siirtäminen myöhemmäksi tällä tavoin on ollut tärkeää vastasyntyneiden selviytymiseksi.
Entisaikaan seksuaalista pidättyvyyttä on käytetty ennen kaikkea keinona rajoittaa lisääntyminen avioliittoon. Pidättyvyyttä ennen avioliittoa ja avioliiton ulkopuolella vaaditaan yleensä naisilta useammin kuin miehiltä, sillä naisella pidättyvyys suojaa epätoivotulta avioliiton ulkopuoliselta raskaudelta. AIDS-epidemian aikana 1980- ja 1990-luvuilla pidättyvyyttä suositeltiin HI-viruksen leviämisen rajoittamiseksi.
Noviisi

Kaksi nunnaa Sevillassa, Espanjassa. Vasemmanpuoleinen on noviisi, minkä takia myös asu eroaa toisesta asusta.
Noviisi tarkoittaa kirkollisessa kielenkäytössä kilvoituselämää luostarissa harjoittelevaa miestä tai naista, joka ei ole vielä tehnyt pysyvää päätöstä asettua asumaan luostariin. Noviisi on munkki- tai nunnakokelas.
Perinteisesti luostarin johtaja (ortodoksisessa kirkossa igumeeni, katolisessa kirkossa apotti) voi ottaa harkintansa mukaan kokelaaksi eli noviisiksi täysi-ikäisiä, sitoumuksista vapaita henkisesti tasapainoisia ihmisiä. Perinteisesti noviisiaika on kolme vuotta.
Voimassa olevan katolisen kirkko-oikeuden (Corpus iuris canonici) mukaan novisiaatin tulee kestää vähintään vuoden ajan. Eräissä sääntökunnissa pidempi novisiaatti on yleinen. Novisiaattia edellyttää kausi postulanttina, jolloin sääntökuntaelämästä kiinnostuneet voivat tutustua joidenkin kuukausien ajan elämään sääntökunnan jäsenenä.
Sukupuolierot ihmisellä

Ihmisen sukupuolet eroavat toisistaan tietyillä tavoin anatomialtaan, fysiologialtaan ja biokemialtaan. Miesten ja naisten väliset erot ovat monissa tapauksissa vain keskimääräisiä.
Elämänkaari

| Piirre | Miehellä | Naisella |
| --- | --- | --- |
| Syntyvyys | korkeampi | pienempi |
| Murrosikä | alkaa myöhemmin | alkaa varhemmin |
| Kuolleisuus | korkeampi | pienempi |
| Elinikä | alhaisempi | korkeampi |
Anatomia

| Piirre | Miehellä | Naisella |
| --- | --- | --- |
| Sukupuolikromosomit | tyypillisesti XY | tyypillisesti XX |
| Lisääntymiselimistö | kivekset, siitin | munasarjat, kohtu, emätin, häpy |
| Lisääntymistapa | tuottaa siittiöitä | tuottaa munasoluja, kantaa sikiön kohdussa |
| Syntymäpaino | korkeampi | matalampi |
| Paino aikuisena | korkeampi | matalampi |
| Pituus aikuisena | korkeampi | matalampi |
| Lihaksisto | enemmän lihasta, etenkin ylävartalossa | vähemmän lihasta |
| Lihasvoima | suurempi | pienempi |
| Luusto | vankempi | sirompi |
| Luuntiheys | korkeampi | matalampi |
| Nivelet | jäykemmät | notkeammat |
| Rasvaprosentti | matalampi | korkeampi |
| Vyötärö | leveämpi | kapeampi |
| Lantio | kapeampi | leveämpi |
| Pakarat | vähemmän rasvaa ja pienemmät | enemmän rasvaa ja suuremmat |
| Alaselkä | suorempi | notkolla |
| Reisiluun kulma | pystysuorempi | kaltevampi |
| Rinnat | ei ole | pulleat, erittävät äidinmaitoa |
| Kallo | suurempi | pienempi |
| Aivot | suuremmat | pienemmät |
| Aivokuoren neokorteksi | suurempi | pienempi |
| Iho | paksumpi ja karheampi | ohuempi ja pehmeämpi |
| Ihokarvoitus | runsas karvoitus, parrankasvua, kaljuuntumista | runsaasti vain päälaella, kainaloissa ja nivusissa |
| Kurkunpää | suurempi, näkyy aataminomenana | pienempi |
| Ääni | matalampi | korkeampi |
| Silmäkulmat, poskiluut ja leuka | voimakkaammat ja kulmikkaammat | sirommat |
| Huulet | kapeammat | täyteläisemmät |
Fysiologia

| Piirre | Miehellä | Naisella |
| --- | --- | --- |
| Perusaineenvaihdunta | nopeampi | 20 % hitaampi |
Fysiologia > Hormonitoiminta

| Piirre | Miehellä | Naisella |
| --- | --- | --- |
| Testosteronitaso | korkeampi | matalampi |
| Leptiinitaso | matalampi | korkeampi |
| Hemoglobiini | korkeampi | matalampi |
| Melaniini | enemmän ja tummempi iho | vähemmän ja vaaleampi iho |
Sairaudet ja häiriöt

| Piirre | Miehellä | Naisella |
| --- | --- | --- |
| Autoimmuunisairaudet | harvinaisempia | yleisempiä |
| Puna-vihersokeus | yleisempi | harvinaisempi |
| Virtsatieinfektio | harvinaisempi | yleisempi |
Miehillä on heikompi vastustuskyky kuin naisilla. Siksi influenssan ja koronapandemian kaltaiset sairaudet ovat heillä rajumpia ja vaarallisempia. Miesten infektiokuolleisuus on korkeampi, riskit kuolla ja joutua sairaalaan korkeampia ja he joutuvat flunssissa olemaan pidempään pois töistä. Tästä tulee termi miesflunssa. Silti miehet eivät hakeudu hoitoon yhtä herkästi kuin naiset.
Naishormoni estrogeeni vahvistaa vastustuskykyä ja mieshormoni testosteroni näyttää heikentävän sitä.  Syynä voivat olla erilaiset lisääntymisstrategiat sukupuolten evoluutiossa.
Victoria (jumalatar)

Victoria kuvattuna kääntöpuolella tässä Konstantinus II:n lyöttämässä soliduksessa n. 326–330 jaa.
Victoria on roomalaisessa mytologiassa voiton jumalatar.
Victorian kreikkalainen vastine on Nike. Victoria yhdistettiin Bellonaan, sodan jumalattareen. Victoria oli etenkin armeijan suosiossa ja yhdistettiin aluksi Juppiterin tai Marsin kulttiin. Victorian myytti on luultavasti kehittynyt sabiinien maanviljelysjumalattaresta Vacunasta.
Victorialla oli temppeli Palatiumilla vuodesta 294 eaa. Etenkin Sulla ja Caesar suosivat Victorian kulttia.
Harem – väkivallan valtakunta

| Harem – väkivallan valtakunta> Harem |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Hale
Käsikirjoittaja:  Karol Ann Hoeffner
Tuottaja:  Michael Dryhurst
Säveltäjä:  John Scott
Kuvaaja:  Donald M. Morgan
Leikkaaja:  Peter Boita
Pääosat:   Nancy Travis  Omar Sharif  Ava Gardner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Highgate Pictures  New World Television 
Ensi-ilta:   9. helmikuuta 1986
Kesto:  190 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harem – väkivallan valtakunta (engl. Harem) on William Halen ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1986. Televisioelokuva on genreltään seikkailuhenkinen jännitysdraama, ja sen pääosissa ovat Nancy Travis, Omar Sharif ja Ava Gardner. Harem kertoo 1900-luvun alun brittiläisnaisesta, joka siepataan ja myydään turkkilaiseen haaremiin, missä nainen taistelee elämästään ja suojelee siveyttään.
Harem – väkivallan valtakunta kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Espanjan Andalusian Almodóvar del Ríossa, Granadassa, Rondassa ja Sevillassa sekä Marokon El Aaiúnissa, Englannin Lontoossa ja Tunisian Tunisissa. Haremin tuotantoyhtiöinä olivat Highgate Pictures ja New World Television. Harem – väkivallan valtakunta ensiesitettiin Yhdysvaltain televisiossa 9. helmikuuta vuonna 1986. Isossa-Britanniassa televisioelokuva esitettiin kahdessa osassa 10. ja 11. tammikuuta 1988. Harem on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nancy Travis  | … |  Jessica Gray   |
|  Omar Sharif  | … |  Sultan Hassan   |
|  Ava Gardner  | … |  Kadin   |
|  Art Malik  | … |  Tarik Pasha   |
|  Sarah Miles  | … |  lady Ashley   |
|  Yaphet Kotto  | … |  Agha Kislar   |
|  Julian Sands  | … |  Forest   |
|  Cherie Lunghi  | … |  Usta   |
|  Georgine Anderson  | … |  Lily-täti   |
|  George Camiller  | … |  Vizler Bey   |
|  JoJo Cole  | … |  Emily   |
|  Sarah Crowden  | … |  Charlotte   |
|  Caroline Dorian  | … |  Victoria   |
|  Mike Gwilym  | … |  Salim   |
|  Stephen Jenn  | … |  Moslem Spy   |
|  Robert Lang  | … |  lähettiläs Grant   |
|  George Savvides  | … |  Misha   |
|  Josette Simon  | … |  Geisla   |
|  Jeremy Sinden  | … |  Randolph   |
|  Liz Smith  | … |  rouva Pendleton   |
|  John L. Stevens  | … |  Radik   |
|  Philip Stone  | … |  Arthur Grey   |
|  James Taylor  | … |  herra Pendleton   |
Aiheesta muualla

Harem – väkivallan valtakunta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Harem 1986 Letterboxd. Viitattu 9.6.2021. (englanniksi)
Deng Xiaoping

| Deng Xiaoping |
| --- | --- |
 Deng Xiaoping Washingtonissa 1979
Kiinan kansantasavallan kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeri
 1957–1967  
Edeltäjä:  Chen Yun
Seuraaja:  Lin Biao
Kiinan kansantasavallan keskussotilaskomission puheenjohtaja
 1981–1989  
Edeltäjä:  Hua Guofeng
Seuraaja:  Jiang Zemin
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1904 Guang’an, Sichuan
Kuollut: 19. helmikuuta 1997 (92 vuotta) Peking
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
Uskonto:  Ateisti
 Nimikirjoitus
Deng Xiaoping (kiin.: 邓小平; pinyin: Dèng Xiǎopíng  kuuntele ääntämys (ohje)) (22. elokuuta 1904 – 19. helmikuuta 1997) oli Kiinan kansantasavallan johtaja vuosina 1978–1992. Hänen valtakautensa aikana Kiina alkoi purkaa maolaisen yhteiskunnan rakenteita ja omaksui markkinatalouden piirteitä.
Kiinan johtajana Deng antoi ulkomaisille yrityksille luvan toimia Kiinan markkinoilla, siirsi maan talouspolitiikan painopistettä kulutustuotteiden valmistamiseen ja vientiin, sekä perusti erityistalousalueita, joiden tarjoamat veroedut houkuttelivat Kiinaan ulkomaisia sijoituksia. Deng itse käytti markkinoiden laajemmasta hyväksymisestä kiertoilmaisua ja puhui "sosialismista kiinalaisin erityispiirtein".
Toisaalta Dengin aikana kasvanut tuotanto johti ympäristöongelmiin, jotka aiheuttivat terveysongelmia miljoonille kiinalaisperheille. Hänen johtajakautensa muistetaan myös Taivaallisen rauhan aukion mielenosoituksen verisestä tukahduttamisesta vuonna 1989.
Deng on ainoa henkilö Mao Zedongin ja Xi Jinpingin lisäksi, jonka nimi mainitaan kansantasavallan peruskirjassa.
Taustaa

Deng Xiaoping (alkuperäiseltä nimeltään Deng Xixian, yksink.: 邓希贤, perint.: 鄧希賢) syntyi Paifangin kylässä,  Sichuanin provinssissa. Hän opiskeli vuosina 1920–1926 Ranskassa, jossa myös monet muut aasialaiset vallankumoukselliset, kuten vietnamilainen Ho Tši Minh ja toinen kiinalainen Zhou Enlai, löysivät marxismi-leninismin. Vuonna 1926 Deng muutti Ranskasta Moskovaan opiskelemaan ja palasi Kiinaan vuotta myöhemmin.
Deng oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Zhang Xiyuan, Dengin opiskelutoveri Moskovasta, kuoli vain 24-vuotiaana, muutama päivä Dengin ensimmäisen lapsen syntymän jälkeen; myös lapsi kuoli. Vuonna 1933 Dengin toinen vaimo, Jin Weiying, jätti miehensä tämän jouduttua poliittisen hyökkäyksen kohteeksi. Dengin kolmas puoliso, Zhuo Lin, oli teollisuusjohtajan tytär Yunnanin maakunnasta. Hän liittyi Kiinan Kommunistiseen puolueeseen vuonna 1938 ja avioitui vuotta myöhemmin Dengin kanssa. He saivat viisi lasta: kolme tytärtä (Deng Lin, Deng Nan, Deng Rong) ja kaksi poikaa (Deng Pufang, Deng Zhifang).
Varhainen ura

Deng liittyi kommunistipuolueeseen jo opiskeluaikoinaan, hän oli Pitkän marssin veteraani ja ennen kaikkea Mao Zedongin vanha taistelutoveri. Deng tuki Maoa oikeistonvastaisessa kampanjassa ja hänet nimitettiin Kiinan kommunistipuolueen keskuskomitean pääsihteeriksi vuonna 1957, yhdessä presidentti Liu Shaoqin kanssa hän oli vastuussa valtion asioiden hoidosta. Yleinen pettymys Maon Suuren harppauksen talouspolitiikkaan toi Dengille ja Liulle lisää vaikutusvaltaa puolueen sisällä. He panivat alulle talousuudistuksia, jotka tukivat heidän arvoasemaansa puoluekoneiston sisällä ja väestön keskuudessa. Vuoden 1962 puoluekokouksessa Deng lausui kuuluisaksi tulleen repliikkinsä, 'ei ole väliä onko kissa musta vai valkoinen, kunhan se metsästää hiiriä'.
Mao pelkäsi päätyvänsä pelkäksi muodolliseksi keulahahmoksi ja lisätäkseen valtaansa ja toteuttaakseen omaa visiotaan Kiinan tulevaisuudesta hän käynnisti kulttuurivallankumouksen, jonka aikana Deng joutui epäsuosioon ja erotettiin viroistaan vuonna 1967. Vuonna 1974 Deng kutsuttiin takaisin Pekingiin. Seuraava putoaminen seurasi 1976, mutta se ei estänyt Dengiä tekemästä toista paluuta Maon kuoleman jälkeen.
Dengin toinen esiintulo

Vahvatahtoinen ja älykäs vallankumouksellinen, pikkuruinen ja vanheneva Deng kipusi vähitellen maailman runsasväkisimmän maan todelliseksi johtajaksi Maon kuoleman (1976) jälkeisinä vuosina. Deng oli myös yksi harvoista talonpoikaistaustaisista johtajista, jotka ovat johtaneet Kiinaa – joukko, johon kuuluvat myös Mao Zedong ja Han- ja Ming-dynastioiden perustajat.
Hankkimalla itselleen kannattajia kommunistisen puolueen sisällä Deng onnistui vähitellen syrjäyttämään Maon valitseman jatkajan, Hua Guofengin, joka oli aikaisemmin auttanut häntä palaamaan maan johtoon. Deng hätisti Huan korkeimmista johtoasemista vuosina 1980–1981. Vastakohtana edellisiin vallanvaihtoihin Deng antoi Huan siirtyä hiljalleen eläkkeelle. Hua oli vuoteen 2002 asti rivijäsenenä keskuskomiteassa. Myös myöhemmät vallanvaihdokset Kiinan johdossa on pyritty hoitamaan saman mallin mukaan, vailla ulospäin näkyvää dramatiikkaa.
Pian johtoasemaan päästyään Deng aloitti talousuudistukset.