stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aikuisuus
Vakaat vaiheet ja siirtymät

Elämänkaaripsykologian mukaan elämä on 6-8 vuotta kestävien vakaiden vaiheiden ja siirtymien vuorottelua. Siirtymävaiheessa ihminen tarkastelee tilannettaan, pohtii tekemiään valintoja ja muuttaa niitä ajatellen seuraavaa elämänvaihetta.:
Aikuisuuden jaksolle osuu yleensä useita siirtymiä. Nuoruuden loppuvaiheessa eli varhaisen aikuisuuden siirtymässä (n. 17–22-vuotiaana) ihminen erottaa menneisyyden ja tulevaisuuden jo aikakäsitteinä toisistaan. Tulevaisuus on hänelle jatkumo ja mahdollisuus, jota voi suunnitella mielin määrin. Hän joutuu omaksumaan itsenäisen päätöksentekijän roolin omassa elämässään ja aloitteentekijän roolin ihmissuhteissa.
Kolmikymmenvuotiaan siirtymässä (n. 28–32-vuotiaana) ihminen näkee tulevaisuutensa jo rajallisempana mahdollisuuksien suhteen. Aikaisemmin tehdyt elämänsuunnitelmat tukevat itsearvostusta ja käsitystä omasta pärjäämisestä.
Keski-iän siirtymässä (n. 40–46-vuotiaana) aikakäsitys murtuu. Tulevaisuudessa ei ole enää paljonkaan uusia mahdollisuuksia ja itse asiassa ihminen kokee tulevaisuuden olevan nyt ja tässä. Tämä voi aiheuttaa voimakkaita tunnemyrskyjä. Kriisin ratkaisusta riippuu, kääntyykö jäljellä oleva elämä uudistumisen vai lisääntyvän jähmettymisen, luopumisen ja katkeroitumisen suuntaan.
Aiheesta muualla

Maija Helkiö: Matkalla aikuiseksi - nuorten ajatuksia aikuisuudesta ja aikuisten elämästä Jyväskylän yliopisto, syksy 2002.
Elina Karoliina Ruuskanen: Jämähtäneitä vai kiirehtijöitä? - Varhain kokopäivätöihin siirtyneiden nuorten näkemyksiä aikuistumisesta Pro gradu, HY, 2005
Anne Puumala: Kidult[vanhentunut linkki]. Ilkka 31.8.2008.
Kay S. Hymowitz: Where Have The Good Men Gone? The Wall Street Journal 19.2.2011. (englanniksi)
Joukko aikuisia ihmisiä Lontoossa vuonna 1912.
Aikuisia ihmisiä Maailman talousfoorumin tapaamisessa vuonna 2003.
Akherdus

| Akherdus> Ἀχερδοῦς |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ei tiedossa
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Hippothontis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Akherdūsios (Ἀχερδούσιος)
Bulen jäseniä:  1
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akherdus (m.kreik. Ἀχερδοῦς, Akherdūs tai Akherdous, lat. Acherdus) eli Akhradus (Ἀχραδοῦς, Akhradūs tai Akhradous) oli antiikin aikainen Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Akherduksen sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Akherdūsios (Ἀχερδούσιος).
Akasia-apali

| Akaasia-apali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Apalit Apalis
Laji::  karamojae
Kaksiosainen nimi
 Apalis karamojae  (Someren, 1921) 
Katso myös
   Akasia-apali Wikispeciesissä   Akasia-apali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Akaasia-apali (Apalis karamojae) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Akaasia-apalia tavataan pääasiassa Koillis-Ugandassa ja Pohjois-Tansaniassa. Lisäksi sitä on tavattu Etelä-Keniassa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Akaasia-apalin kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Linnun pää, selkä ja siivet ovat harmaat ja vatsa kellertävän valkoiset. Akaasia-apalin elinympäristöä ovat akaasioita kasvavat piikkipensaikot jokien lähellä ja se liikkuu muutaman linnun ryhminä. Sen ravintoa ovat hyönteiset.
Akjoujt

| Akjoujt أكجوجت |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 Akjoujt
 Koordinaatit: 19°44′39″N, 14°23′9″W 
Valtio:  Mauritania
Alue:  Inchiri
Departementti:  Akjoujt
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2013):  12 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Akjoujt (arab. أكجوجت‎) on kunta ja Inchirin alueen hallinnollinen keskus Mauritaniassa. Se sijaitsee Atariin johtavan maantien varrella 260 kilometriä Nouakchottista koilliseen. Kunnassa on 12 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Paikkakunnalla toimi Mauritanian ainoa kuparikaivos vuosina 1970–1978. Vuosina 1992–1996 sen jäteaineksesta tuotettiin kultaa. Kanadalainen First Quantum Minerals aloitti kuparin ja kullan louhinnan uudelleen vuosina 2004–2005.
HMS Ajax (1809)

| HMS Ajax |
| --- | --- |
 HMS Ajax

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Perry, Blackwall
Kölinlasku:  elokuu 1807
Laskettu vesille:  2. toukokuuta 1809
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1809
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1864
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 761 bm
Pituus:  54 m (tykkikansi)
Leveys:  14,48 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Ajax oli Kuninkaallisen laivaston Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 1. heinäkuuta 1807 Perry, Wells & Greeniltä Blackwallista. Sen köli laskettiin elokuussa ja alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1809. Alus valmistui 15. kesäkuuta Woolwichissa. Sen valmistuskustannukset olivat valmistajalle 57 383 puntaa, telakointikustannukset 8 544 puntaa sekä varustaminen 27 400 puntaa.
Palvelus

Napoleonin sotien aikana alus osallistui 11. syyskuuta 1810 Elban edustalla. Ajaxilta, HMS Cambrianilta ja HMS Kentiltä laskettiin 13. joulukuuta maihin 350 merimiestä ja 250 merijalkaväensotilasta Palamóksessa. Osaston tehtävänä oli tuhota Barcelonassa olevien ranskalaisjoukkojen huoltoalukset sluuppien HMS Sparrowhawkin ja HMS Minstrelin suojatessa maihinnousua. Maihinnousseet joukot tuhosivat kuusi kahdeksasta ranskalaisaluksesta sekä niitä suojanneet alukset. Britit menettivät taistelussa 33 mistä kaatuneina ja 89 haavoittuneina, joiden lisäksi 86 jäi vangeiksi.
Alus kohtasi 31. maaliskuuta 1811 HMS Uniten kanssa Ranskan merivoimien laivueen, johon kuuluivat fregatit Adrienne ja Amélie sekä aseistettu kuljetusalus korvetti Dromadaire. Ajax valtasi kuljetusaluksen fregattien yrittäessä paeta Portoferraioon. Kaapatulla kuljetusaluksella oli 15 000 tykinammusta ja 90 tonnia ruutia, jotka oli tarkoitettu lahjaksi Tunisian beylle Hammuda ibn Alille. Välimeren laivaston komentaja amiraali Sir Charles Cotton ilmoitti lunastavansa aluksen lasteineen laivastolle.
Alus valtasi 17. maaliskuuta 1814 lähellä Lizardia Ranskan merivoimien 16-tykkisen prikin Alcyonin. Vallatulla aluksella oli 120 hengen miehistö ja se oli varustettu neljän kuukauden purjehdukseen, mutta se joutui vallatuksi jo vuorokauden St. Malosta lähtönsä jälkeen.
Alus muutettiin vuonna 1846 sulkulaivaksi (engl. blockship), jolloin sille asennettiin höyrykone. Samalla alukselta poistettiin kuparointi, painolasti ja osa laipioista sekä runko mataloitettiin. Alus oli 1846–1853 Queenstownissa vartiolaivana. Alus osallistui 1853–1856 Krimin sotaan, jonka aikana se muun muassa osallistui vuonna 1854 Bomarsundin piiritykseen ja valtaukseen. Vuonna 1859 alus palasi vartiolaivaksi Kingstowniin, jossa se oli aina vuoteen 1864.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1864.
Ajattelukirja filosofiaan

| Ajattelukirja filosofiaan |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Laine, Petri Kuhmonen
Kansitaiteilija:  Pertti Kukkola
Genre:  filosofia
Kustantaja:  Jyväskylän yliopiston kirjaston julkaisuyksikkö
Julkaistu:  1998
Sivumäärä:  201
ISBN:  951-39-0047-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ajattelukirja filosofiaan on Timo Laineen ja Petri Kuhmosen kirja, jonka on julkaissut Jyväskylän yliopiston kirjaston julkaisuyksikkö vuonna 1998. Yhteiskuntatieteiden tutkijoina ja opettajina toimivien kirjoittajien mukaan teos on tarkoitettu opastamaan ajattelun taitojen kehittämisessä ja antamaan avuksi filosofian peruskäsitteitä.
Sisältö

Esipuheessa kirjoittajat toteavat, että heidän mielestään on mahdollista oppia ajattelemaan syvemmin ja monipuolisemmin elämää ja todellisuutta. Ajattelu saattaa muuttaa todellisuuskäsitystä ja ehkä myös elämäntapaa. Ajattelun taitojen ja kysymysten esittämisen harjoittelu luo mahdollisesti perustaa muulle opiskelulle.
Kirja jakaantuu kolmeen osaan. Ensimmäisen osan tarkoituksena on ajattelun taitojen harjoittelu. Tekijöiden mukaan siinä etsitään erilaisia teitä sellaiseen ajatteluun, jossa esimerkiksi kriittisyys, itsenäisyys ja epävarmuuden sietäminen ovat keskeisiä hyveitä. Toisessa osassa tekijät esittelevät käsitteellisiä ongelmia pohdittavaksi. Kolmannen osan tekstien tarkoitukseksi kirjoittajat ilmoittavat opiskelutapojen tukemisen. Käsitteellinen ajattelu kehittyy lukemisen, kirjoittamisen tai keskustelun muodossa.
Aiheesta muualla

Riitta Koikkalainen: Mitä tekemistä on kaivosammakolla ja filosofialla keskenään? (Arkistoitu – Internet Archive) Niin & näin 3/1998.
Aizkraukle

| Aizkraukle (Ascheraden, Stučka) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Aizkraukle
 Koordinaatit: 56°39′N, 25°15′E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Aizkraukle
Perustettu:  1967
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,7 km²
Väkiluku (2015):  7 315
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.aizkraukle.lv/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aizkraukle (saks. Ascheraden) on hieman yli 8000 hengen kaupunki Latvian keskiosassa Väinäjoen rannalla. Aizkraukle sijaitsee noin 90 km Riiasta kaakkoon ja on suurin piirtein Riian ja Väinänlinnaan keskivälillä.
Aizkraukle on 2009 perustetun Aizkrauklen kunnan keskus.
Historia

Aizkraukle mainitaan ensimmäisen kerran ristiretkiin liittyvässä keskiaikaisessa Henrik Liivinmaalaisen kronikassa, jossa kerrotaan Liettuan tekemistä hyökkäyksistä Riikaan. Tuolloin saksalaiset olivat rakentaneet alueelle paikallisia suojellakseen linnan, jonka raunioita on vieläkin jäljellä.
Aizkrauklen alueelle perustettiin 1960-luvulla Stučka-niminen kylä läheisen vesivoimalan työntekijöille. Kasvettuaan Stučka sai vuonna 1967 kaupunginoikeudet ja vuonna 1991 Neuvostoliiton hajottua kaupunki uudelleennimettiin Aizkraukleksi.
| --- | --- |
Aizkrauklen rautatieasema: Väinäjoen ranta
Aiheesta muualla

Aizkraukle
Aizkrauklen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aizkraukle Wikimedia Commonsissa
| n k Latvian kaupungit |
| --- | --- |
Tasavallan kaupungit: Daugavpils ·  Jēkabpils ·  Jelgava ·  Jūrmala ·  Liepāja ·  Ogre ·  Rēzekne ·  Riika (latv. Riga) ·  Valmiera ·  Ventspils
Kunnalliset kaupungit: Ādaži ·  Ainaži ·  Aizkraukle ·  Aizpute ·  Aknīste ·  Aloja ·  Alūksne ·  Ape ·  Auce ·  Baldone ·  Baloži ·  Balvi ·  Bauska ·  Brocēni ·  Cēsis ·  Cesvaine ·  Dagda ·  Dobele ·  Durbe ·  Grobiņa ·  Gulbene ·  Iecava ·  Ikšķile ·  Ilūkste ·  Jaunjelgava ·  Kandava ·  Kārsava ·  Ķegums ·  Ķekava ·  Koknese ·  Krāslava ·  Kuldīga ·  Lielvārde ·  Līgatne ·  Limbaži ·  Līvāni ·  Lubāna ·  Ludza ·  Madona ·  Mārupe ·  Mazsalaca ·  Olaine ·  Pāvilosta ·  Piltene ·  Pļaviņas ·  Preiļi ·  Priekule ·  Rūjiena ·  Sabile ·  Salacgrīva ·  Salaspils ·  Saldus ·  Saulkrasti ·  Seda ·  Sigulda ·  Skrunda ·  Smiltene ·  Staicele ·  Stende ·  Strenči ·  Subate ·  Talsi ·  Tukums ·  Valdemārpils ·  Valka ·  Vangaži ·  Varakļāni ·  Viesīte ·  Viļaka ·  Viļāni ·  Zilupe
Josef Doležal

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 50 kilometrin kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bern 1954 | 10 000 metrin kävely |  |
|  Hopeaa | Bern 1954 | 50 kilometrin kävely |  |
Josef Doležal (12. joulukuuta 1920 – 28. tammikuuta 1999) oli tšekkoslovakialainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Doležal hylättiin vuonna 1946 Oslon EM-kilpailujen 50 kilometrin kävelyssä. Neljä vuotta myöhemmin Brysselin EM-kilpailuissa hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi ajalla 4.55.49. Helsingin 1952 olympialaisissa hän saavutti 50 kilometrillä hopeaa ajalla 4.30.17,8. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa 10 000 metrin kävelyssä ajalla 45.01,8 ja saavutti hopeaa 50 kilometrillä ajalla 4.25.07,2.
Doležal käveli eri matkoilla useita maailmanennätyksiä. Hänen viimeisimmät maailmanennätyksensä eri matkoilla olivat 20 000 metrin ratakävelyssä 1.30.26,4 (1. marraskuuta 1953, myös 15 kilometrin väliaika 1.07.54 oli uusi maailmanennätys), kahden tunnin ratakävelyssä 25 701 metriä (toukokuussa 1955), 30 000 metrin ratakävelyssä 2.21.38,6 (lokakuussa 1952), 20 kilometrin maantiekävelyssä 1.30.00 (heinäkuussa 1956) sekä 50 kilometrin maantiekävelyssä 4.16.06 (syyskuussa 1954).
Dolikhe

| Dolikhe> Δολίχη.Sijainti |
| --- | --- |
 Dolikhe
Koordinaatit:  40°03′16″N, 22°09′10″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Dolíchi, Livádi, Elassóna, Lárisa, Thessalia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  200-luku eaa.–100-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Perrhaibia, Thessalia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dolikhe (m.kreik. Δολίχη, Dolikhē, lat. Doliche) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi Elassónan kunnan alueella itään Sarantáporon kylästä lähellä nykyistä, kaupungista nimensä ottanutta Dolíchin kylää.
Kartta kolmannen makedonialaissodan aikaisesta Thessaliasta, jossa näkyvät Dolikhen sekä muiden Perrhaibian Tripoliin kaupunkien sijainnit.
Dolikhe sijaitsi Olympos-vuoren juurella. Se muodosti yhdessä kahden muun kaupungin, Azoroksen ja Pythionin, kanssa Perrhaibian Tripoliin nimellä tunnetun kaupunkiliiton. Dolikhe kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. sekä edelleen roomalaisella kaudella.
Dolikhen akropolis eli linnavuori oli ympäröity noin kolme metriä paksulla linnoitusmuurilla, joka oli varustettu torneilla noin 30 metrin välein. Akropoliin itäpuolella sijainneen alakaupungin, jonka koko oli noin 500 aaria, ympärillä oli toiset muurit. Alue ulottui Titaresios-joelle (nyk. Titarísios). Alakaupungin länsimuuria, jossa myös on ollut tornit, on löydetty noin 75 metrin matkalta. Akropoliin eteläpuolelta on löydetty noin 85 metriä pitkän stoan eli pylväshallin rauniot.
Aine

Taiteilijan näkemys aineen perusosan, atomin, rakenteesta.
Aine, eli materia (lat. materia) määritellään usein substanssiksi, josta havaittavat fysikaaliset objektit ja maailmankaikkeus koostuvat. Valo, energian aiheuttamat ilmiöt ja voimat eivät ole ainetta. Havaittu aine koostuu atomeista, jotka koostuvat edelleen pienemmistä osasista.
Kaikki aine koostuu alkuaineista tai niiden yhdisteistä. Kemiallisissa reaktioissa alkuaineet eivät muutu toisiksi alkuaineiksi, mutta ne voivat sitoutuva toisiinsa siten, että syntyy uusia yhdisteitä. Vastaavasti yhdisteet voivat hajota toisiksi yhdisteiksi ja/tai alkuaineiksi. Kemiallisessa reaktiossa alku-aineiden ja yhdisteiden kokonaismassa säilyy. Tätä sanotaan aineen häviämättömyyden laiksi. Ydinreaktioissa alkuaineetkin muuttuvat toisiksi alkuaineiksi. Tällöin yleensä vapautuu myös energiaa, joka on pois kokonaismassasta.
Maailmankaikkeudesta hieman alle 30 % on ainetta ja noin 70 % on pimeää energiaa. Aineen katsotaan jääneen jäljelle symmetriarikon ansiosta alkuräjähdyksen jälkeisessä baryonigeneesissä noin 13,7 miljardia vuotta sitten. Aine esiintyy maailmankaikkeudessa pääosin kolmessa olomuodossa; kiinteänä, nesteenä ja kaasuna, sekä lisäksi plasmana, jonka asema aineen olomuotona on kuitenkin kiistanalainen. Aineen vastakohta on antiaine.
Nykytieteen käsitys aineesta

Klassinen "aine" koostuu fermioneista, joita ovat kvarkit ja leptonit. Kvarkkeja tunnetaan kuusi lajia, joiden nimet ovat ylös, alas, huippu, pohja, outo ja lumo. Kvarkkeja ei esiinny vapaina, vaan ne ovat aina yhtyneinä joko kolmen kvarkin muodostamiksi hadroneiksi tai yhden kvarkin ja yhden antikvarkin muodostamiksi mesoneiksi.
Kaikki tavallinen aine muodostuu atomeista. Atomin ytimen muodostavat protonit ja neutronit, joista käytetään yhteisnimitystä nukleoni. Molemmat muodostuvat kolmesta kvarkista. Protoni koostuu kahdesta ylös-kvarkista ja yhdestä alas-kvarkista, neutroni sen sijaan yhdestä ylös- ja kahdesta alas-kvarkista. Koska ylös-kvarkin sähkövaraus on +2/3 alkeisvarausyksikköä e ja alas-kvarkin -1/3 e, on protonin varaus +1 e ja neutronilla ei ole varausta. Muita kvarkkeja ei tavallisessa aineessa esiinny, mutta esimerkiksi hiukkaskiihdyttimillä niitä on voitu tuottaa.
Atomin ydintä kiertävät elektronit, jotka kuuluvat leptoneihin. Elektronin sähkövaraus on -1 alkeisvarausyksikköä. Atomissa on normaalisti yhtä monta elektronia kuin sen ytimessä on protoniakin, joten se on sähköisesti neutraali. Jos elektronien lukumäärä poikkeaa protonien määrästä, on kyseessä sähköisesti varautunut ioni. Atomit yhdistyvät edelleen kemiallisilla sidoksilla molekyyleiksi ja nämä edelleen nesteiksi ja kiinteiksi aineiksi.
Elektronin ohella on olemassa muitakin leptoneja: myoni ja tau-hiukkanen sekä kolme lajia neutriinoja. Näitä esiintyy kuitenkin lähinnä vain kosmisessa säteilyssä.
Fermionien lisäksi on olemassa toinenkin alkeishiukkasryhmä: bosonit. Ne välittävät vuorovaikutuksia aineen perushiukkasten välillä. Bosoneja ovat mesonit, gluonit ja fotonit. Mesonit ja gluonit ovat vahvan vuorovaikutuksen sekä fotonit sähkömagneettisen vuorovaikutuksen välittäjähiukkasia. Heikkoa vuorovaikutusta välittää W-bosoni. Teorian edellyttämiä, mutta vielä löytymättömiä bosoneja ovat Higgsin hiukkanen sekä gravitoni. Higgsin hiukkasen on päätelty selittävän kaikkien alkeishiukkasten massan, gravitonin puolestaan olevan painovoimaa eli gravitaatiota välittävä hiukkanen.
Higgsin bosonia vastaava hiukkanen on löydetty CERNin LHC-hankkeessa 4. heinäkuuta 2012.
Nykytieteen käsitys aineesta > Supersymmetriateoria

Kaikille hiukkasille oletetaan löytyvän antihiukkanen supersymmetriateorian perusteella siten, että jokaisella hiukkasella on vastaava antihiukkanen. Useat näistä on havaittu, ennen kaikkea antikvarkit ylös ja alas, sekä antielektroni eli positroni. Antiprotoni ja antineutroni ovat kolmen antikvarkin yhdistelmiä. Näin ollen on teoreettisesti mahdollista konstruoida esimerkiksi antivety, jonka atomissa olisi ytimenä antiprotoni ja sen ympärillä positroni.
Nykytieteen käsitys aineesta > Pimeä aine

Maailmankaikkeuden massasta oletetaan huomattavan osan olevan niin sanottua pimeää ainetta. Pimeää ainetta ei ole voitu suoranaisesti havaita, mutta sen olemassaolo on päätelty tähtitieteellisesti sen gravitaatiovaikutuksen avulla.
Nykytieteen käsitys aineesta > Pimeä energia

Pimeä energia on luonteeltaan tarkemmin tuntematon energian muoto, jonka tiedetään kiihdyttävän maailmankaikkeuden laajenemista. Merkitykseltään sen voidaan sanoa vastaavan Einsteinin yleisen suhteellisuusteorian varhaisimmissa versioissa esiintynyttä kosmologista vakiota. Myöhemmin Einstein tosin poisti kosmologisen vakion yhtälöistään, mutta uudempien tutkimusten perusteella se olisi niihin palautettava.
Kirjallisuutta

Karttunen, Hannu: Fysiikka.  (Tiedettä kaikille. Ursan julkaisuja 89)  Helsingissä: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 952-5329-32-1
Akallinen mies

| Akallinen mies> Gubbar och gummor |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Edvin Laine
Käsikirjoittaja:  Seppo Lappalainen
Tuottaja:  Jukka Mäkelä
Säveltäjä:  Risto Hiltunen
Kuvaaja:  Olavi Tuomi
Pääosat:  Martti Järvinen Elisabeth Haavisto Ahti Kuoppala Kauko Helovirta Esa Saario
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kinosto
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akallinen mies on vuonna 1986 valmistunut Edvin Laineen ohjaama elokuva. Se on jatko-osa 1983 valmistuneelle Akattomalle miehelle ja jäi Edvin Laineen viimeiseksi elokuvaohjaukseksi. Elokuvan ensi-ilta oli 5. joulukuuta 1986.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti elokuvasta murska-arvion: ”Se on sydämettömimpiä näkemiäni filmejä. Sitä mainostetaan mm. koskettavan hauskaksi. Se ei ole kumpaakaan. Se on pelottava. Koko suomalainen maalaiselämä esitetään siinä pelkäksi kaupankäynniksi, lainojen kanssa velmuamiseksi, nimien ottamiseksi takuupapereihin.” Hän käytti elokuvan arviointiin myös sanoja itsekäs, omahyväinen, lattea ja osaamaton. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvaa yhtä kammottavaksi kuin sen edeltäjä Akaton mies ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Aiheesta muualla

Elokuva katsottavissa kokonaan Elonetissä
Ain Ghazal

Ain Ghazalista löydetty patsas, jolla lienee ollut osansa uskonnossa. Kipsiä ja bitumia, korkeus 104 cm, noin vuodelta 6500 eaa.
Ain Ghazal (Ain Ghazul) oli muinainen kylä, joka sijaitsi Luoteis-Jordaniassa, Ammanin lähettyvillä. Kylässä asuttiin noin 7250–5000 eaa. Se perustettiin PPNB-kaudella, jolloin maanviljely toden teolla juurtui Lähi-itään. Ain Ghazulin talot olivat neliskulmaisia ja hyvin tehtyjä. Tämä viittaa paikallaan pysyvään asutukseen. Kylä oli lopulta pinta-alaltaan 15 ha ja se on aikakautensa suurimpia tunnettuja asuinpaikkoja Lähi-idässä.