stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksilainen palatsi
Jälleenrakennushanke

Saksilaisen palatsin jäänteitä ryhdyttiin kaivamaan esiin vuonna 2006. Arkeologiset kaivaukset paljastivat esineistöä 1500- luvulta, 1600-luvulla paikalla olleen Morsztynin palatsin jäänteitä ja August Väkevän rakennuttaman palatsin jäännöksiä. August Väkevän rakennuttaman palatsin kellarit ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Kellarit ovat olleet viinikellareita ja niistä on löydetty tyhjiä viinipulloja.
Arkeologit löysivät paikalta kaikkiaan 20 000 reliikkiä. Ne koostuvat lasista, keramiikasta, marmorista, lattioiden jäännöksistä ja metalliesineistä. Paikalta on löydetty myös kylpyamme ja saksalaisia kypäröitä vuodelta 1944. Kaikki löydetyt rakennelmien jäänteet tullaan laittamaan jälleenrakennetu palatsin seiniin. Löydetyt esineet on talennettu Varsovan historialliseen museoon.
Vuonna 2018 Puolan presidentti Andrzej Duda ilmoitti, että Saksilainen palatsi rakennetaan uudelleen. Pääministeri Mateusz Morawiecki ilmoitti että jälleenrakennettu palatsi nimettäisiin Itsenäisyyden palatsiksi. Töiden pitäisi valmistua vuonna 2030. Hankkeeseen aiotaan pyytää rahoitusta myös Saksasta.
Hankkeen julistamisen aikaan oli edelleen epäselvää, mitä jälleenrakennettuun palatsiin tulisi. Yhden idean mukaan sitä käyttäisi, Puolan parlamentin Sejmin, ylähuone, senaatti. Hanke on herättänyt myös kritiikkiä. Kriitikot ovat huomauttaneet, että Jabłonowskin palatsi rakennettiin kopioksi, jolla on vanhanaikainen julkisivu ja nykyaikainen sisustus. Pelätään, että rakennuksesta tulisi samanlainen sekamelska, jossa ikkunat ja kerrosjako eivät vastaa toisiaan. Varsovan pormestari on kritisoinut hanketta sanomalla, että se ei ole kaupungille mitenkään tarpeellinen.
Kuvagalleria

Saksan armeijan paraati palatsin edessä syksyllä 1939.
Palatsin jäännökset vuonna 1945.
Palatsin perustusten esiinkaivaukset.
Lisää aiheesta

http://www.ft.com/content/9f03a1a0-a8bd-49ac-9119-9f80c24a9e9e
Jean-Baptiste-René Robinet

| Jean-Baptiste-René Robinet> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1735 Rennes, Ranska
Kuollut: 1820 (84–85 vuotta) Rennes, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  filosofi, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Pääteokset:  De la nature
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean-Baptiste-René Robinet (1735 Rennes, Ranska – 1820 Rennes, Ranska) oli ranskalainen valistusfilosofi. Hän julkaisi Hollannissa teoksen De la nature (1761), jossa hän esittelee naturalistista ja panteististä maailmankatsomusta. Sen jälkeen hän vietti jonkin aikaa levotonta kiertolaiselämää mutta asettui 1778 Pariisiin ja sai kuninkaallisen painoasiamiehen viran. Vallankumouksen puhjettua hän vetäytyi Bretagneen syntymäkaupunkiinsa Rennesiin, missä hän kuoli. Hän julkaisi useita filosofisia, kieliopillisia ja muita teoksia.
Jean-Claude Turcotte

Jean-Claude Turcotte OC (26. kesäkuuta 1936 Montréal – 8. huhtikuuta 2015) oli kanadalainen katolinen kirkonmies. Hänet vihittiin papiksi 24. toukokuuta 1959 ja piispaksi 29. kesäkuuta 1982. Hänestä tuli vuonna 1994 yksi kardinaaleista. Siten hän osallistui vuonna 2005 uuden paavin valinneeseen konklaaviin.
Turcotte toimi vuodesta 1982 Suasin titulaaripiispana ja Montréalin apulaispiispana. Vuonna 1990 hän nousi Montréalin arkkipiispaksi Paul Grégoiren seuraajana.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Jean-Claude Cardinal Turcotte (englanniksi)
Janne Utriainen

Janne Simonpoika Utriainen (1970 Tampere – 2021) oli suomalainen kotoisin ollut kirjailija.
Utriainen asui perheineen Inarin Turvejärvellä luontaistilalla. Hän oli aiemmin työskennellyt muun muassa kalastuksessa Jäämerellä ja Inarijärvellä, ajanut rekkaa ja toiminut eräoppaana ja kokkina, johon ammattiin hänellä oli koulutus. Hänellä oli myös ammattikalastajan paperit. Hänen vaimonsa Katja Jomppanen pitää blogia, jossa hän kertoo elämästä pohjoisessa.
Sairastuttuaan ALSiin Utriainen julkaisi novellikokoelman Pyhävaara, toinen kirja on kirjoitettuna ja kertoo perheen elämästä Turvejärvellä. Kolmas on julkaistu postuumisti..
Teokset

Pyhävaara, eränovelleja, Karisto, 2018  ISBN 9789512363926
Myrskyn koti, Karisto, 2020,  ISBN 9789511372332
Poltettu maa, Karisto, 2022,  ISBN 978-951-1-41061-4
Aiheesta muualla

Janne Utriainen Kirjasammossa
Jakob Cederberg

Jakob Cederberg (24. elokuuta 1825 Pietarsaaren pitäjä – 18. heinäkuuta 1887 Mustasaari) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Cederbergin vanhemmat olivat talollinen, lautamies Anders Karlsson Cederberg ja Lena Jakobsdotter Svanbäck ja puoliso vuodesta 1851 Katarina Matilda Muhr (k. 1907). Cederberg tuli ylioppilaaksi 1847 ja vihittiin papiksi 1849. Rovastin arvon Cederberg sai 1875. Hän toimi pappina Lohtajalla, Kauhajoella, Laihialla ja Isossakyrössä. Kortesjärven kappalaiseksi hän tuli 1865, Jurvan kirkkoherraksi 1872 ja Mustasaaren kirkkoherraksi 1886. Cederberg oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1885.
Kirkkohistorioitsija ja pappi Johan Antero Cederberg (1852–1915) oli Jakob Cederbergin poika.
Jean-Claude Risset

Jean-Claude Risset (2008).
Jean-Claude Risset (18. maaliskuuta 1938 Le Puy-en-Velay – 21. marraskuuta 2016) oli ranskalainen säveltäjä ja akusmaattiseksi musiikiksi kutsutun suuntauksen kehittäjä. Hän oli Yhdysvalloissa alkunsa saaneen tietokonemusiikin merkittävä pioneeri, joka osallistui digitaalisten tietotekniikoiden tuomiseen ranskalaiseen ja yleisemmin eurooppalaiseen musiikkimaailmaan esimerkiksi IRCAM-instituutissa sekä Orsayn ja Marseille-Lumiryn yliopistoissa. Rissetillä oli sekä musiikillinen että tieteellinen koulutus, ja hän oli ensimmäinen ranskalainen säveltäjä, joka sovelsi työssään tietokonepohjaista äänisynteesiä.
Diskografia

Mutations (LP, Album, Gat), INA-GRM, AM 564.09, 1978
Sud / Dialogues / Inharmonique / Mutations  2 versions, INA-GRM, 1987
Songes • Passages • Computer Suite From Little Boy • Sud, 2 versions, WERGO, 1988
Invisible (CD, MiniAlbum), GMEM, EI 06	, 1996
Elementa (CD), INA-GRM	ina c 1019 cd, 2001
Music From Computer (LP, Comp)
Jamo

Jamo on tanskalainen kaiutinmerkki, joka on perustettu vuonna 1968. Yrityksen perusti kaiutinsuunnittelija Preben Jacobsen sekä hänen lankonsa, kauppias Julius Mortensen. Yritys sai nimensä kummankin miehen kahdesta ensimmäisestä sukunimen kirjaimesta.
Jamon ensimmäinen tehdas valmistui Glyngøreen vuonna 1970. Vuonna 1994 Jamosta tuli Euroopan suurin kaiutinvalmistaja, ja vuonna 1998 yrityksen juhliessa 30-vuotista taivaltaan maailmassa oli myyty yli 11,5 miljoonaa Jamo-kaiutinta 80 maassa. Vuonna 2005 yhdysvaltalainen Klipsch Audio Technologies osti Jamon, ja näin yrityksestä tuli osa Klipsch Group Company Inc:tä.
Aiheesta muualla

Jamon kotisivut
Maahantuojan kotisivut
Jean-Claude Petit

Jean-Claude Petit (s. 14. marraskuuta 1943 Vaires-sur-Marne, Île-de-France) on ranskalainen säveltäjä ja sovittaja. Hän opiskeli Conservatoire National Supérieur -konservatoriossa Pariisissa. 1970-luvulla hän sovitti suuren määrän ranskalaisia hittikappaleita, kuten Julien Clercin ”Si on chantait” (1972), Serge Laman ”Je suis malade” (1973), Mort Shumanin ”Le Lac Majeur” (1973) ja Claude Françoisin ”Le telephone pleure” (1974).  Hän julkaisi myös useita omia instrumentaalisia LP-levyjä.
1970-luvun lopulta alkaen Petit on keskittynyt elokuvamusiikin tekoon, ja hän on tuottanut musiikkia esimerkiksi elokuviin Jean de Florette (1986), Cyrano de Bergerac (1990) ja Husaari katolla (1995).  Vuonna 2010 hän sovitti musiikin rockoopperaan La revolution Française.
Petit toimi Monacon kapellimestarina maan voittaessa vuoden 1971 Eurovision laulukilpailun sekä Ranskan kapellimestarina vuosien 1986 ja 1987 kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Jean-Claude Petit Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jean-Claude Petit Elonetissä.
voittoesitysten kapellimestarit
| --- | --- |
1950-luku:   Fernando Paggi  Dolf van der Linden  Franck Pourcel  Dolf van der Linden 
1960-luku:   Franck Pourcel  Léo Chauliac  Franck Pourcel  Kai Mortensen  Gianfranco Monaldi  Alain Goraguer  Hans Hammerschmid  Kenny Woodman  Rafael de Ibarbia Serra  Franck Pourcel  Frans de Kok  Johnny Harris  Augusto Algueró 
1970-luku:   Dolf van der Linden  Jean-Claude Petit  Klaus Munro  Pierre Cao  Sven-Olof Walldoff  Harry van Hoof  Alyn Ainsworth  Raymond Donnez  Nurit Hirsh  Kobi Oshrat 
1980-luku:   Noel Kelehan  John Coleman  Norbert Daum  Michel Bernholc  Curt-Eric Holmquist  Terje Fjærn  Jo Carlier  Noel Kelehan  Atilla Şereftuğ  Nikica Kalogjera 
1990-luku:   Gianni Madonini  Anders Berglund  Noel Kelehan  Noel Kelehan  esitettiin ilman orkesterisäestystä  Geir Langslet  Noel Kelehan  Don Airey  esitettiin ilman orkesterisäestystä  (orkestereiden käyttö lopetettiin vuonna 1999)
Jamora

| Jamora |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Saksa
Muita nimityksiä::  kääpiöangora
Ulkonäkö ja terveys
Väritys::  Mustasta ja keltaisesta punakeltaiseen  tai sinisestä ja keltaisesta vaaleankeltaiseen.
Silmät::  tummanruskea
Paino::  1,91–2,40
Rotumääritelmä
Jamora on fuchs-turkkinen, japanilaiskuvioinen pienehkö kani, jonka ihannepaino on 1,91–2,40 kiloa. Alkujaan jamora on risteytys hermeliiniä, angoraa sekä japanilaisrotuista kania. Se on jalostettu Saksassa. Pohjoismaiseen standardiin jamora hyväksyttiin lokakuussa 2002.
Perusluonteeltaan jamorat ovat ehdottoman kilttejä, uteliaita ja miellyttämisenhaluisia. Jamora onkin luonteensa puolesta verrattavissa paremmin tunnettuun kääpiöluppaan. Kiltin luonteensa ansiosta jamorat ovat koulutettavissa estekaneiksi.
Jamoran turkkia ei tule leikata. Se pysyy kunnossa viikoittaisella harjaamisella, mutta nuoria kaneja, joilla on poikaskarva, tulee harjata useammin. Jamora vaihtaa karvansa toisin kuin angora. Pitkästä karvastaan huolimatta jamora ei sovi ulkokaniksi, sillä se kestää huonosti vetoa.
Kuten kanit yleensä, jamora ei sovi lemmikiksi pienelle lapselle, sillä ne ovat hoidostaan ja ruokinnastaan todella tarkkoja ja sairastuvat melko helposti. Myös turkin oikeanlainen hoito vaatii tottuneita otteita.
Jalostuksen ja poikastuotannon kannalta jamora on melko hankala, sillä hyviä jalostysyksilöitä on vaikea löytää; eri linjaisia kaneja ei ole paljon. Sisäsiitos on siis todellinen ongelma. Jamora saa usein vain 2–3 poikasta, ja poikasia kuolee paljon.
Ainoa värimuoto Suomessa tällä hetkellämilloin? on keltamusta japanilainen.
Aiheesta muualla

Suomen Kaniyhdistys ry: Poikkeavaturkkiset rodut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jean-Baptiste André Godin

Jean-Baptiste André Godin (29. tammikuuta 1817 Esquéhéries – 29. tammikuuta 1888) oli ranskalainen teollisuusjohtaja ja filantrooppi, joka oli kiinnostunut sosialistisista utopioista. Hän perusti hyvin menestyneen lämmitysuunitehtaan ja kommuunimaisen pitkään toimineen tehdasyhteisön familiasterin.
Henkilöhistoria

Godin perusti 1846 tehtaan ja työyhteisön, joka kahdenkymmenen vuoden ajan työllisti jopa 1 500 henkilöä. Alun perin Charles Fourierin oppien kannattajana hän oli kiinnostunut teollisuuden tuottamien rikkauksien jakamisesta työntekijöille. Godin halusi luoda vaihtoehtoisen teollisuusyhteisön ja tarjota työntekijöille samanlaisia mukavuuksia, kuin oli sen ajan tehtaanomistajilla. Godin toteutti  Fourierin ideoiman falansterin ja loi 1957 niin sanotun familiasterin Guiseen (ransk. familistère), joka toimi vuoteen 1968 asti. Familiasteri on kommuunimainen rakennuskonaisuus, jossa työntekijöillä oli käytettävissä muun muassa kirjasto, teatteri, koulu ja uima-allas, jotka olivat tehdastyöläisille tuohon aikaan ylellisyyttä.
Isänmaan ylistys

| Isänmaan ylistys> Πατρίδος Ἐγκώμιον.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Lukianos
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  satiiri
Julkaistu:  100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Ernst Lampén
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1924
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Isänmaan ylistys (m.kreik. Πατρίδος Ἐγκώμιον, Patridos enkōmion; lat. Patriae Encomium) on Lukianoksen kirjoittama lyhyt teos, joka nimensä mukaisesti ylistää isänmaata (tai synnyinkaupunkia).
Lukianoksen kirjoitus on muodoltaan puhe. Lukianos on saattanut esittää sen käydessään kotikaupungissaan Samosatassa, jolloin hänen yleisönään olisi ollut kaupungin helleniläistyneitä syyrialaisia.
Lukianoksen mukaan ihmiselle mikään ei ole suloisempaa, kunniakkaampaa tai pyhempää kuin hänen isänmaansa. Ihmiset kyllä ihailevat suuria ja komeita kaupunkeja, mutta kotikaupunkiaan he aina rakastavat, olipa se kuinka pieni ja mitätön tahansa. Lukianos vertaa tätä rakkautta isän rakastamiseen: jalomielinen nuori ei koskaan rakasta ketään ihmistä enemmän kuin isäänsä. Myös jumalat rakastavat omia synnyinkaupunkejaan.
Isänmaan rakkaus näkyy kaikessa ihmisen elämän varrella. Ihmiset opiskelevat ollakseen hyödyksi synnyinkaupungilleen. He eivät vieraissa maissa asuessaankaan koskaan unohda isänmaataan, ja mitä enemmän mainetta joku on vierailla mailla saanut, sitä enemmän hän kaipaa isänmaahansa saadakseen nauttia maineestaan juuri siellä. Mitä vanhempi ihminen on, sitä enemmän hän kaipaa isänmaahansa saadakseen kuolla siellä ja tullakseen sinne haudatuksi.
Se, että kotimaa on kaikille ihmisille rakas, näkyy myös lainkäytössä: maastakarkotus on raskain rangaistus. Myös sodassa,
»kun [sotapäälliköt] tahtovat tappelun alkaessa rohkaista sotamiehiään, eivät he tiedä heitä tehokkaammin kiihoittaa, kuin vetoamalla, että he taistelevat isänmaansa puolesta; niin pian kuin tämä sana kajahtaa, ei kukaan tahdo raukka olla, ja pelkuriinkin palaa rohkeus, kun hän saa kuulla isänmaataan mainittavan.»
Ernst Lampén on suomentanut teoksen (Otava 1924).
Kirjallisuutta

Lukianos: Isänmaan ylistys. Teoksessa Lampén, Ernst: Terve, Lukianos!.  (Sisältää osittaisia ja kokonaisia suomennoksia Lukianoksen teoksista)  Helsinki:  Otava, 1924.
Aiheesta muualla

Lucian: Patriotism (englanniksi)
Lucian: Patriae Encomium (muinaiskreikaksi)
Jamelia

Jamelia vuonna 2007.
Jamelia esiintymässä vuonna 2007.
Jamelia (oik. Jamelia Davis, s. 1. lokakuuta 1981 Birmingham) on brittiläinen R&B-laulaja ja lauluntekijä. Tunnetuksi hän tuli kappaleella "Superstar" vuonna 2003.
Elämä ja ura

Jamaikalaisperheeseen syntynyt Jamelia sai levytyssopimuksen Parlophonelle jo 15-vuotiaana, kun hänen tekemänsä a cappella -laulut saivat levy-yhtiön johtajat vakuuttuneiksi hänen kyvyistään. Huhtikuussa 1999 ilmestyi Jamelian ensimmäinen single "So High". Toisella singlellään "I Do" hän nousi ensimmäistä kertaa Britannian Top 40 -singlelistalle.
Hän oli 18-vuotias, kun vuonna 2000 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa Drama, joka nousi parhaimmillaan Britannian Top 40 -albumilistalla sijalle 39. Albumin menestynein single oli "Money", joka nousi parhaimmillaan singlelistan viidenneksi. Albumilta julkaistiin singleinä myös kappaleet "Call Me" ja "Boy Next Door".
Esikoisalbumin jälkeen Jamelia vetäytyi vähäksi aikaa syrjään musiikkialalta ja synnytti esikoistyttärensä vuonna 2001. Hän palasi musiikin pariin vuonna 2003, jolloin ilmestyi single "Bout". Saman vuoden syyskuussa ilmestyi hänen toinen albuminsa Thank You.  Jo ennen sen ilmestymistä hän julkaisi singlenä versionsa tanskalaisen laulajan Christine Miltonin kappaleesta "Superstar". Tämä kappale menestyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen toistaiseksi menestynein singlensä Britanniassa on seuraavaksi ilmestynyt "Thank You". Se nousi parhaimmillaan listan kakkoseksi. Albumi Thank You ilmestyi uudelleen laajennettuna kahdella uudella kappaleella. Molemmat, "See It in A Boy's Eyes" ja "DJ", ilmestyivät myös singleinä, ja ne nousivat Top 10 -singlelistalle.
Jamelia osallistui syksyllä 2004 Band Aid 20 -hyväntekeväisyyssinglen tekemiseen. Samoihin aikoihin ilmestyi tunnuskappale "Stop" elokuvaan Bridget Jones: Elämä jatkuu. "Stop" oli versio Sam Brownin vanhasta kappaleesta.
Jamelian toinen tytär syntyi lokakuussa 2005. Tyttären isä on jalkapalloilija Darren Byfield.
Jamelian uusin albumi Walk with Me julkaistiin syyskuussa 2006. Albumin singleä Beware of the Dog on kritisoitu siitä, että se muistuttaa hämmästyttävän paljon Rihannan kappaletta S.O.S. Beware of the Dog  on soundiltaan täsmälleen sama kuin Depeche Moden "Personal Jesus".
Diskografia > Albumit

Drama (2000)
Thank You (2003)
Walk with Me (2006)
Diskografia > Singlet

"So high" (1999)
"I Do" (1999)
"Money" (2000)
"Call Me" (2000)
"Boy Next Door" (2000)
"Bout" (2003)
"Superstar" (2003)
"Thank You" (2004)
"See It In A Boy's Eyes" (2004)
"DJ/Stop" (2004)
"Something About You" (2006)
"Beware of the Dog" (2006)
"No More" (2007)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jamelian virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Jamelia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jalkanen (Viitasaari)

| Jalkanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°10′18″N, 25°23′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskupuro:  puro Pitkään Koivujärveen 
Järvinumero:  14.432.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,1 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,061 km  
Pinta-ala:  3,135 ha  
Tilavuus:  0.000064 km³ 
Keskisyvyys:  2,06 m  
Suurin syvyys:  3,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJalkanen 
Jalkanen  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Valkeisjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 340 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 64 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 3,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Muuruejärven alueeseen (14.432) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy.
Jean-Luc Bilodeau

Jean-Luc Bilodeau vuonna 2010
Jean-Luc Bilodeau (s. 4. marraskuuta 1990 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Josh Tragerin roolista televisiosarjasta Kyle XY. Bilodeau esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa vuonna 2004, kun hän näytteli Bobbyä elokuvassa Ill Fated (2004).
Hän valmistui Holy Cross Regional High Schoolista kesäkuussa 2008.  Ennen kuin Bilodeausta tuli näyttelijä, hän oli tanssija. Hän tanssi 8 vuotta, mutta sen jälkeen tanssiminen alkoi jäädä vähemmälle, kun hänen aikatauluunsa ei riittänyt enää aikaa sille.
Jean Sablon

| Jean Sablon |
| --- | --- |
 Jean Sablon vuonna 1939.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1906 Nogent-sur-Marne
Kuollut: 24. helmikuuta 1994 (87 vuotta) Cannes
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  chanson-laulaja ja näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Jean Sablon (25. maaliskuuta 1906 Nogent-sur-Marne – 24. helmikuuta 1994 Cannes) oli ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä. ”Ranskan Bing Crosbyksi” kutsuttu Sablon oli maansa ensimmäinen laulaja, joka ryhtyi käyttämään mikrofonia ja sen mahdollistamaa crooner-laulutyyliä. Hän edisti myös jazz-musiikin suosiota Ranskassa ja työskenteli muun muassa viulisti Stephane Grappellin ja kitaristi Django Reinhardtin kanssa.
Jean Sablon syntyi muusikkoperheeseen, jossa sekä isä että sisaret ja veljet olivat laulajia ja lauluntekijöitä.
Vuonna 1937 Sablon muutti Yhdysvaltoihin, josta hän teki kiertueita eri puolille maailmaa. Sablon muistetaan muun muassa chansonien ”J’attendrai”, ”C’est le printemps” ja ”Sur le pont d’Avignon” pehmeätyylisisistä tulkinnoista.
Rutajärvi (Joutsa)

| Rutajärvi (Rutajärven itäinen järviallas) |
| --- | --- |
 Rutajärvi
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°56′33″N, 26°04′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Tulouomia:  Kiertojoki, Myllyjoki
Laskujoki:  Rutapohjan kanava ja Rutajoki Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.236.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,1 m  
Pituus:  7,7 km  
Leveys:  3,4 km  
Rantaviiva:  65,976 km  
Pinta-ala:  11,2037 km²  
Tilavuus:  0,05899226 km³  
Keskisyvyys:  5,27 m  
Suurin syvyys:  11 m  
Saaria:  165 
:  Isosaari, Korpisaari, Niinisaari
 fiRutajärvi 
Rutajärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Leivonmäen entisen kunnan alueella sijaitseva järvi. Tämä on itäinen kahdesta järvialtaasta, jotka syntyivät 1800-luvulla suoritetussa järvenlaskussa. Läntinen järviallas kulkee viranomaistiedoissa yhdistelmänimellä Sorsanselkä–Keskinenvesi, vaikka sitä pidetään joskus Rutajärven osana.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 120 hehtaaria eli 11,2 neliökilometriä, ja se on 7,7 kilometriä pitkä ja 3,4 kilometriä leveä. Se on 1800-luvun järvenlaskujen  vuoksi jakautunut kahdeksi järvialtaaksi ja useisiin järvenselkiin. Itäinen järvenosa on se osa, jota viranomaistiedoissa kutsutaan Rutajärveksi. Se on saarien täplittämä ja sillä onkin kaksi saarien erottamaa järvenselkää: pohjoinen Ranskalainen ja eteläinen Kirkkoselkä. Järvenosia yhdistää toisiinsa noin 20 metriä leveä ja 400 metriä pitkä uoma, joka samalla tasaa järvenosien vedenpinnat. Uoma syntyi järvenlaskujen seurauksena, kun järvenosien väliin maatui kannas.
Järvellä on kartan mukaan 165 saarta. Niitä ovat esimerkiksi esimerkiksi Kissasaari, Teerisaari, Kasessaari, Tupessaari, Jänissaari, Kivisaari, Iso- ja Pieni Rantosaari, Palosaari, Niinisaari, Hirvisaari, Korpisaari, Rässäsaari, Kalliosaari, Kettusaari, Hierinsaari, Toratinsaari, Koukunniemi, Ritasaari, Koskensaari ja järven suurin saari Isosaari. Isosaari on kartan mukaan alle 800 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 9 hehtaaria.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 58,99 miljoonaa kuutiometriä eli 0,05899 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 22 metriä. Suurin syvyys lienee kartan mukaan kuitenkin vain 11 metriä, koska 22 metriä sijaitsee läntisen järvenosan Sorsanselällä. Itäinen järvenosa on Kirkkoselän puolella matalaa, mutta Ranskalainen on sitä hieman syvempi. Siellä on kaksi kymmenmetristä syvännettä, joista pohjoispäässä sijaitsevassa syvänteessä on 11 metriä syvää.
Järven rantaviivan pituus on 66 kilometriä, josta saarien osuus on tuntematon. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joista osa on erityisesti etelärannoilla suomaata. Myös lähes kaikki järven saaret on suojeltuja. Kirkkoselän etelärannasta alkaa 4,5 kilometriä etelään jatkuva turvetuotantoalue. Leivonmäen puoleisella Kirkkoselän rannassa on leirintäalue.
Luontoarvoja > Kansallispuisto

Leivonmäen kansallispuisto perustettiin 1.3.2003 ja sen pinta-ala on 2 992 hehtaaria eli 29,92 neliökilometriä. Se sijaitsee kokonaisuudessaan entisessä Leivonmäen kunnassa, joka on ollut osa Joutsaa vuodesta 2008. Rutajärven vesialueet eivät kuulu kansallispuistoon, mutta sen luoteis-, länsi- ja lounaispuolen rannat ja lähes kaikki saaret kuuluvat siihen. Niinisaaressa on laavu jamahdollisuus telttäilla.
Luontoarvoja > Natura-alue

Rutajärvi sisältyy kokonaisuudessaan Natura 2000- ohjelmassa mukana olevaan Haapasuo–Syysniemi–Rutajärvi–Kivijärvi- suojelualueeseen (5 063,8 hehtaaria, FI0900074). Natura-alueeseen sisältyy pääosa Leivonmäen kansallispuistosta (2 631 hehtaaria), Rutajärvi pois lukien muutama saari ja lukuinen joukko pienempiä järviä saarinenn, 145 hehtaaria yksityisiä luonnonsuojelualueita ja alueita Haapasuolta ja Rutajoen ympäristöstä. Natura-alueen ulkopuolelle on rajattu pois 361 hehtaaria valtion entisiä talousmetsäalueita. Natura-alue on samalla sekä SPA- että SCI-alue.