stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Themiksen temppeli (Dodona)

| Themiksen temppeli |
| --- | --- |
 Themiksen temppelin rauniot.
Sijainti:  Dodonan arkeologinen alue, Dodóni, Ioánnina, Epeiros, Kreikka
Koordinaatit:  39°32′50″N, 20°47′23″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 340–232 eaa.
Tyylisuunta:  joonialainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Themiksen temppeli oli antiikin aikainen Themikselle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Zeuksen temppelin vieressä sen lounaispuolella.
Themiksen temppelin rauniot.
Dodonan Themiksen temppeli ajoitetaan rakennetuksi myöhäisellä klassisella tai varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 340–232 eaa. Themis oli paikallisissa myyteissä Zeuksen puoliso ja Uranoksen ja Gaian tytär, ja toinen pyhäkön naia-jumalattarista Dionen ohella. Themiksen kultti jatkoi mahdollisesti Dodonan alkuperäistä maaäidin tai Suuren jumalattaren kulttia.
Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen koko oli noin 10,3 × 6,3 metriä. Siinä oli pronaos, jossa oli neljä pylvästä, sekä cella. Temppelin edustalla oli alttari, jonka perustusten koko oli noin 4,2 × 3,3 metriä, sekä jalusta jollekin suurelle votiivipatsaalle. Temppeli on tunnistettu sieltä löytyneen piirtokirjoituksen avulla. Ennen tätä se tunnettiin tutkimuksessa nimellä Rakennus G.
Temppelin lounaispuolella on jäänteet suorakulmaisesta rakennuksesta (niin kutsuttu Rakennus H), jonka tarkoitusta ei tunneta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Themiksen temppeli Wikimedia Commonsissa
Ruusutanssi

| Ruusutanssi Eero Aven |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2009
 Formaatti: CD
 Kesto: 63.08
 Levy-yhtiö: Tähtisävel
Eero Avenin muut julkaisut
| Sydämen asialla 2008 | Ruusutanssi 2009 | Unohtumattomat suosikit 2013 |
Ruusutanssi on suomalaisen Eero Avenin kokoelma-albumi vuodelta 2009.
Kappaleet

Tekstarirakkaus
Ruusutanssi
Ruusut hopeamaljassa
Takaisinpaluu
Vanhat villasukat
Vain kaksi kalaa
Acadienne
Tyttö tunturin
Keinussa kesällä kerran
Pieni polku
Pohjola
Romantiikkaa ruusutarhassa
Yksinhuoltaja
Ruskeasilmäinen tyttö
Musta ruusu
Sinun kanssasi tähtisilmä
Sun löysin sittenkin
Metsäpirtti
Kirje Karjalaan
Sydämen asialla
Saija Seppä

| Saija Seppä |
| --- | --- |
 Saija Seppä Kalevan Kisoissa Jyväskylässä heinäkuussa 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1998 (ikä 26) Suolahti
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  1 500 metrin juoksu
Seura:  Suolahden Urho
Valmentaja:  Rauno Seppä
Saija Seppä (s. 4. huhtikuuta 1998 Suolahti) on suomalainen keskipitkän matkan juoksija, joka edustaa Suolahden Urhoa. Hänen valmentajansa on Rauno Seppä.
Seppä sijoittui Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kymmenenneksi 1 500 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän eteni saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 800 metrillä välieriin ja karsiutui 1 500 metrillä alkuerissä. Hän sijoittui 2017 Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1 500 metrillä kuudenneksi. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2016.
Seppä saavutti yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa 1 500 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2018 ja pronssia 2024. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi 800 metrillä 2018. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sai pronssia neljällä kilometrillä 2022 ja 2023.
Sepän ennätys 800 metrillä on 2.06,21 (Joensuu, 2017) ja 1 500 metrillä 4.19,55 (Kuortane, 2017).
S/S Kotvio II

| S/S Kotvio II |
| --- | --- |
Tyyppi:  Höyrykäyttöinen hinaaja  Nykyisin huviliikenteessä
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Vilppula
Aiemmat nimet:  Näsijärvi
Omistaja:  Vilppulan Veneilijät ry
Aiemmat omistajat:  Rosenlew & Co (1884–1935), Kotvio Oy (1935–1967), Olavi Kivimäki, Tampereen kaupunki
Rakennustelakka:  Rosenlew & Co., Pori
Vesillelasku:  1884
Tekniset tiedot
Pituus:  22,02 m
Leveys:  4,80 m
Syväys:  2,08 m
Koneisto:  Trippeli-höyrykone
Koneteho:  137 ihv kW
Nopeus:  10 kn
S/S Kotvio II on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1884 Rosenlewin Porin konepajalla. Alus rakennettiin Rosenlewin omaan käyttöön hinaajaksi ja se nimettiin S/S Näsijärveksi. Alus hinasi tukkeja omistajansa käytössä Tampereen pohjoispuolisilla vesillä liikkuen lähinnä Näsijärven alueella. Vuodet 1916–1917 alus oli liitettynä venäläiseen sotalaivastoon, jolloin se oli aseistettu tykillä.
Vuonna 1935 Kotvio Oy osti aluksen ja vaihtoi siihen toisesta yhtiön hinaajasta Tamperelaisen K.F. Dunderbergin konepajan valmistaman kolmisylinterisen höyrykoneen sekä antoi alukselle sen nykyisen nimen S/S Kotvio II. Kotvion sahan omistuksessa alus hinasi haloilla ja muulla sahatavaralla lastattuja proomuja aina siihen saakka kun uittotoiminnan väheneminen lopetti hinaajien työt.
Ansioliikenteen loputtua aluksen osti Kotvion sahan entinen työnjohtaja joka myi sen myöhemmin Tampereen kaupungille. Kaupunki suunnitteli asettavansa Kotvio II:n näytteille teknilliseen museoon. Museointi kuitenkin lykkääntyi ja alusta säilytettiin ulkona jolloin sen kunto rapistui. Museoinnin sijaan Vilppulan veneilijät ostivat aluksen joka mittavan peruskorjauksen jälkeen laskettiin uudelleen vesille heinäkuussa 1995.
Tekniset tiedot

Rakennusaine: Teräs
Polttoaine: Öljy
Aiheesta muualla

Suomen Höyrypursiseura
Vilppulan veneilijät[vanhentunut linkki]
Rohulanlampi

| Rohulanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°14′43″N, 25°14′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Petäjäveden alue (14.53)
Laskujoki:  oja Petäjäveteen 
Järvinumero:  14.531.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,1 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,777 km  
Pinta-ala:  3,844 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRohulanlampi 
Rohulanlampi tai Rouhulanlampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Petäjäveden alueella (14.53), jonka Petäjäveden lähialueeseen (14.531) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
Tree City USA

Tree City USA (suom. Puukaupunki Yhdysvallat) on puiden istutus- ja huolehtimisohjelma. Kampanjaa sponsoroi Puun päivä -tapahtuman rahasto. Ohjelmaan on liittynyt satoja kaupunkeja sekä kyliä ympäri Yhdysvaltoja.
Rohtoraunioyrtti

| Rohtoraunioyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Raunioyrtit Symphytum
Laji::  officinale
Kaksiosainen nimi
 Symphytum officinale  L. 
Katso myös
   Rohtoraunioyrtti Wikispeciesissä   Rohtoraunioyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rohtoraunioyrtti (Symphytum officinale) on monivuotinen lemmikkikasveihin kuuluva kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Rohtoraunioyrtti kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvainen, lehdet ovat ruodilliset ja johteiset. Kukat ovat kellomaisia ja 12–18 millimetriä pitkiä. Väriltään ne ovat tumman- tai vaaleansinipunaisia tai sinisiä. Kasvi kukkii kesä–syyskuussa.
Kasvupaikka

Rohtoraunioyrtti kasvaa niityillä, tienvarsilla, joutomailla ja ojissa.
Levinneisyys

Rohtoraunioyrttiä tavataan harvinaisena Etelä-Suomessa. Euroopassa sitä tavataan Pyreneitä ja Pohjoismaiden pohjoisosia lukuun ottamatta. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Käyttö

Rohtoraunioyrtin juurta on käytetty rohdoslääkkeenä. Se sisältää allantoiinia. Nykyisin sen sisäistä käyttöä ei suositella maksavaurio- ja syöpävaaran takia. Allantoiini edistää solujen uudistumista ja kasvua ja sitä voi käyttää ulkoisesti haavojen, mustelmien, ruhjeiden, reuman, nivelvaurioiden ja kivun hoitoon.
Aiheesta muualla

Yrttitarha: Rohtoraunioyrtti (Symphytum officinale)
ITIS: Symphytum officinale (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Symphytum officinale (englanniksi)
Flora of China: Symphytum officinale (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Symphytum officinale (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Toyi toyi

Toyi toyi on korkea-askelinen, sotaisa eteläafrikkalainen tanssi, jota tanssittiin erityisesti apartheidin vastaisissa mielenosoituksissa laulun ja huutojen säestämänä. Sanan etymologia on epäselvä, mutta tanssin Etelä-Afrikkaan toivat ANC:n sotilaskoulutuksesta Zimbabwesta tai Itä-Euroopasta Etelä-Afrikkaan palanneet aktivistit.
Toyi toyita käytetään edelleen eteläisessä Afrikassa poliittisen protestin välineenä. Maaliskuussa 2008 Zimbabwen poliisi kielsi maassa toyi toyin esittämisen vaalien alla vedoten sen synnyttämiin väkivaltaisuuksiin.
Aiheesta muualla

SOUTH AFRICA'S NEW ERA: THE CELEBRATION; Dance for Joy! Come Dance a Toyi-Toyi!, New York Times, 11.5.1994 (englanniksi)
Toyi toyita ihmisoikeuksien päivän mielenosoituksessa Johannesburgissa vuonna 2007, YouTube
Sanikiluaqin lentoasema

Sanikiluaqin lentoasema (engl. Sanikiluaq Airport) (IATA: YSK, ICAO: CYSK) on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa Sanikiluaqin kylässä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 	976. Lentoasema on eteläisen sijaintinsa johdosta yksi harvoista Nunavutin lentoasemista jotka maantieteellisten sijasta käyttävät magneettista suuntimaa kiitoteiden merkitsemisessä.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Inuit: Kuujjuaraapik, Inukjuak
Kivalliq Air: Winnipeg
Touché

| Touché |
| --- | --- |

Pelaajia:  2-6
Ikäsuositus:  8+
Pelin kesto:  noin 30 min
Monimutkaisuus:  keskiverto
Strategisuus:  korkea
Satunnaisuus:  keskiverto
 BoardGameGeek 
Touché on lautapeli, jossa tarkoituksena muodostaa pelilaudalle tiettyjä kuvioita pyramideista korttien avulla. Kortit ratkaisevat, mihin saat pyramidisi asettaa. Pelin lopussa voittaja on se pelaaja, joka on muodostanut eniten kuvioita. Peliä voidaan pelata myös joukkueittain. Touché on voittanut arvostetut Vuoden peli- sekä Mensa Select-kilpailun vuonna 1996. Touché-lautapelejä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla.
Pelin kulku

Jokaista korttipakan korttia vastaa pelilaudalla 2 samanlaista ruutua. Jakajan vasemmalla puolella istuva pelaaja aloittaa pelin valitsemalla kädestään yhden kortin ja asettamalla sen pöydälle omaan poistopakkaansa kuvapuoli ylöspäin. Sitten hän peittää jommankumman korttia vastaavan ruudun pelimerkillä. Tämän jälkeen pelaaja ottaa käteensä nostopakastaan uuden kortin; pelaajalla tulee aina olla 5 korttia kädessään.
Pelivuoro vaihtuu aina myötäpäivään. Seuraavilla vuoroillaan pelaajat yrittävät täydentää aloittamiaan kuviota. Tämä tapahtuu pelaamalla kortteja, jotka
sopivat pelilaudalle aiemmin asetettujen pelimerkkien viereisiin ruutuihin niin, että ne täydentävät kuviota. Pelaaja voi myös aloittaa uuden kuvion
rakentamisen toiseen kohtaan pelilaudalla. Kuvion kaikkien pelimerkkien tulee olla samanvärisiä, et siis voi täydentää vastapelaajien kuvioita omilla
pelimerkeilläsi.
Aiheesta muualla

Touché-lautapeli Tacticin verkkosivuilla[vanhentunut linkki]
Saaresjärvi

Saaresjärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Saaresjärvi, järvi Kajaanissa
Saaresjärvi, järvi Kuhmoisten Kylämässä
Saaresjärvi, järvi Kuhmoisten Portaassa
Saaresjärvi, järvi Parkanon Holmanmäessä
Saaresjärvi, järvi Parkanon Sammatissa
Saaresjärvi, järvi Pomarkussa, Kankaanpäässä ja Porissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saaresjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Trail of Tears (Billy Ray Cyrusin albumi)

| Trail of Tears Billy Ray Cyrus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): Billy Ray Cyrus, Terry Shelon
 Tyylilaji: Country
 Levy-yhtiö: Mercury
Billy Ray Cyruksen muut julkaisut
| Storm in the Heartland 1994 | Trail of Tears 1996 | The Best of Billy Ray Cyrus: Cover to Cover 1997 |
Trail of Tears on amerikkalaisen kantrilaulaja Billy Ray Cyrusin neljäs albumi ja Cyruksen ensimmäinen julkaisu yli vuoteen. Sen julkaisi Mercury Records. 
"Three Little Words" ja "Trail of Tears" julkaistiin singleinä.
Kappaleet

| # | Nimi | Pituus | Kirjoittaja(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Trail of Tears" | 3:41 | Billy Ray Cyrus |
| 2. | "Truth Is, I Lied" | 3:18 | Cyrus, Don Von Tress, Carl Perkins |
| 3. | "Tenntucky" | 2:23 | Cyrus, Mark Collie |
| 4. | "Call Me Daddy" | 5:08 | Cyrus, Von Tress, Michael Joe Sagraves |
| 5. | "Sing Me Back Home" | 3:37 | Merle Haggard |
| 6. | "Three Little Words" | 4:14 | Wayne Perkins, Jimmy Collins |
| 7. | "Harper Valley PTA" | 4:10 | Tom T. Hall |
| 8. | "I Am Here Now" | 3:28 | Cyrus, Sagraves, Corky Holbrook, Terry Shelton |
| 9. | "Need a Little Help" | 5:08 | Cyrus, Von Tress |
| 10. | "Should I Stay" | 4:38 | Cyrus |
| 11. | "Crazy Mama" | 3:00 | J.J. Cale |
Torsten Nygård

Torsten (Totti) Bruno Sanfrid Nygård (6. lokakuuta 1919 Kokkola – 10. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka tuli tunnetuksi myös taiteilijana ja kuvittajana ja julkaisi teokset sota-ajan teksteistään, piirroksistaan ja akvarelleistaan.
Henkilöhistoria

Nygård valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949 ja työskenteli Hilding Ekelundin toimistossa 1948–1954 ja Woldemar Baeckmanin toimistossa 1955–1959, mutta loi varsinaisesti ammattiuransa Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina.  Taiteellisesti lahjakas, hyvä piirtäjä Nygård julkaisi töitään kahdessa teoksessa, joista toinen perustui sota-ajan kirjeisiin, muistiinpanoihin, maalauksiin ja piirustuksiin. Myös kolmas postuumisti ilmestynyt teos sisälsi vastaavia sota-ajan töitä häneltä ja rintamatoveri Erik Kråkströmiltä. Musiikillisestikin lahjakas Nygård soitti muun muassa luuttua ja harrasti laulua.
Torsten Nygårdin vanhemmat olivat Otto Sanfrid Leandersson Nygård ja Fanny Alina Karlsdotter Qvarnström ja puoliso vuodesta 1943 Heidie Ingeborg Jakobsson.
Julkaisuja

Östra Nyland: hamnar och leder för fritidsbåtar: om fritidslivet till sjöss: en inventering och analys, 1974
Antecknat 1941–1944, 1985, suom. Kalle Salo, Päiväkirja Itä-Karjalasta 1941–1944: akvarelleja, piirroksia, valokuvia ja kenttäpostikirjeitä Aunuksen kannakselta 1941–1944
Poterossa piirrettyä 1939–1944 = Korsu-skisser 1939–1944, 2000, Torsten Nygård, Erik Kråkström, toim. Markku Nieminen, ruots. Anna Paulina Eklöf
Aiheesta muualla

Kauhu purkautui siveltimellä ja kynällä, Raija Forsström, HS 15.6.2000 (Tilaajille, Viitattu 3.8.2019)
Torsten May

| Torsten May |
| --- | --- |
 Torsten May, 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1969 (ikä 55) Glauchau, Saksi, Itä-Saksa
Kansalaisuus:  Itä-Saksa / Saksa
Nyrkkeilijä
Pituus:  193 cm
Painoluokka:  raskassarja
Valmentaja:  Ulli Wegner Manfred Wolke
Ammattilaistilastot
Ottelut:  25
Voitot:  22
– tyrmäysvoitot:  12
Tappiot:  3
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 81 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sydney 1991 | 81 kg |  |
Torsten May (s. 9. lokakuuta 1969 Glauchau, Saksi, Itä-Saksa) on uransa lopettanut saksalainen raskaan keskisarjan nyrkkeilijä. Hän kilpaili Saksan maajoukkueessa 1990-luvun alussa. Hänen saavutuksiaan ovat Barcelonan vuoden 1992  kesäolympialaisten mestari ja maailmanmestari. Vuosina 1993–2001 hän nyrkkeili raskaansarjan ammattilaisena voittaen mm. EBU:n Euroopan mestarin vyön. Lopetettuaan nyrkkeilyuransa hän on toiminut nyrkkeilyvalmentajana.
Ura amatöörinä

Torsten May on Itä-Saksan nyrkkeilykoulun kasvatti. Amatöörinä hän taisteli 155 ottelua, joista hän voitti 120. Hän hävisi Sven Ottkelle useita kertoja. Hän voitti raskaan keskisarjan maailmanmestaruuden vuoden 1991 Sydneyn MM-kisoissa, kultamitalin Barcelonan olympialaisissa vuonna 1992 ja Saksan mestaruuden. MM-kisoissa hän voitti Kuuban Orestes Solanon, välierässä Turkin Mehmet Gurgenin ja loppuottelussa Neuvostoliiton Andrei Kurniavkan. Olympialaisissa kultamitali tuli voitoilla Pohjois-Korean Kim Gil-namin, Kanadan Dale Brownin, Yhdysvaltain Montell Griffinin, välierässä Puolan Wojciech Bartnikin ja loppuottelussa IVY:n ukrainalaisen Rostislav Zaulitšnin.  Vuonna 1993 May osallistui vielä Tampereen MM-kisoihin. Tie päättyi heti ensimmäiseen otteluun niukalla pistetappiolla Puolan Bartnikille.
Ura ammatilaisena

Vuonna 1993 May siirtyi ammattilaisleirille ja debytoi Manfred Wolken johdolla. Lehdistö kutsui häntä jo Henry Masken seuraajaksi, koska molemmat urat olivat samanlaisia. Vuonna 1996 hän hävisi ensimmäistä kertaa ammattilaisuransa aikana IBF-liiton raskaansarjan maailmanmestaruusottelusta pisteillä amerikkalaiselle Adolpho Washingtonille. Seuraavana vuonna hän luopui ottelussa Stefan Angehrnia vastaan, jota hän oli hallinnut siihen asti, jotta se ei pahentaisi kasvovammaansa. Vuonna 1999 May saavutti IBF Intercontinental -mestaruuden voitolla aiemmasta vastustajastaan Washingtonista. Samana vuonna hänestä tuli myös raskaan keskisarjan Euroopan mestari voitettuaan. Vuonna 2001 toinen onnistunut EM-ottelu ukrainalaista Alexander Gurowia vastaan ​​olisi voinut antaa hänelle uuden mahdollisuuden uuteen MM-otteluun. Sen sijaan hän hävisi teknisellä tyrmäyksellä ja lopetti sen jälkeen ammattilaisuransa.
Urheilu-uran jälkeinen aika

Torsten May on toiminut valmentajana Wilfried Sauerlandin nyrkkeilytallissa Kölnissä vuodesta 2001 ja huolehtii muun muassa veljestään Rüdiger Maysta. Hän on myös Ulli Wegenerin apuvalmentaja. Torsten May on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
S/S Kustavi

S/S Kustavi (entinen Necken) oli suomalainen höyrylaiva, joka upposi kovassa merenkäynnissä Hangon edustalla Meierfeltin vieressä 5. marraskuuta 1921 kello 14 aikaan. Onnettomuudessa kuoli 28 henkilöä, joista 15 kuului laivan miehistöön ja 13 oli matkustajia. Eloonjääneitä turmassa oli vain kaksi, jotka ajautuivat pelastusvöiden varassa rantaan. Onnettomuus tapahtui vain 600 metrin päässä rannasta mutta kova merenkäynti esti pelastustoimet. Hangossa oli onnettomuuden sattuessa pelastusaluksena vain vanha purjevene, joka oli Hankoniemen toisella puolella Hangonkylässä. Satamassa olleen hinaaja Oivan päällikkö kieltäytyi lähtemästä apuun koska kova merenkäynti olisi johtanut vain toiseen haveriin eikä hinaajassa myöskään ollut pelastusvenettä.
Höyrylaiva Oy Kuusiston omistama Kustavi oli lähtenyt 4. marraskuuta aamulla viikoittaiselle vuorolleen Turusta Strömman kanavan kautta Helsinkiin. Laivassa oli Turusta lähtiessä lastina muun muassa Viroon menossa olleita silakkanelikoita, kappaletavaraa sekä rakennsutarvikkeita. Matkan varrelta otettiin lastiksi voita, juustoa sekä marmorihiekkaa Särkisalon Förbystä ja rautakieppejä ja -tankoja Taalintehtaalta. Raudat sijoitettiin kansilastiksi mutta ne sidottiin huonosti. Sää oli suhteellisen hyvä Hankoniemelle saakka mutta heti kun laiva oli ohittanut Tulliniemen alkoi voimakas kaakkoismyrsky painaa sen kylkeä. Meierfeltin entisen linnoitussaaren ohitettuaan laiva alkoi kovassa merenkäynnissä rullata voimakkaasti. Hangon edustalla laivan takakannella kansilastina ollut 10 tonnin lautaerä lähti kovassa aallokossa liikkumaan ja kaatoi lopulta koko aluksen, joka katkesi ja upposi 32 metrin syvyyteen. Onnettomuuden syynä oli se, että kansilastia ei ollut sidottu ja tuettu riittävästi ja etteivät laivan sivuportit olleet olleet matkan aikana säpissä.
Kustavin mudan peittämä hylky makasi uppoamisen jälkeen miltei suorassa kölillään 33 metrin syvyydessä. Onnettomuuden uhreista vain yksi löydettiin hylystä, 10 saatiin muuten maihin mutta 17 uhria jäi etsinnöistä huolimatta kadoksiin. Uhrien omaisten saamat korvaukset jäivät pieniksi. Varustamo oli talousvaikeuksissa ja joutui parin vuoden kuluttua onnettomuudesta myymään kaksi rannikkohöyrylaivaansa.
S/S Kustavi oli Tukholmassa Bergsundin mekaanisen työpajan telakalla 1876–1877 rakennettu 148 brt:n vetoinen alus, jonka pituus oli 32,7 metriä, leveys 5,6 metriä ja syväys 2,5 metriä. Laiva oli komposiittirakenteinen, toisin sanoen sen runko oli terästä ja kyljet puuta. Laivan höyrykoneen teho oli 120 hevosvoimaa ja matkanopeus 11 solmua.
Laivan aikaisempia vaiheita

Laiva ostettiin Ruotsista Suomeen ja Necken-nimisenä se aloitti Waasan rannikkohöyrylaiva-osakeyhtiön omistamana liikennöinnin Pohjanlahden rannikolla vuonna 1883. Necken ajoi karille kesäkuussa 1888 Pietarsaaren ja Ykspihlajan välisellä laivaväylällä ja se kuukauden verran korjattavana Turussa. Vuonna 1890 laivan osti Helsingin rannikkohöyrylaiva-osakeyhtiö ja se alkoi liikennöidä Turun ja Helsingin välisellä rannikkoväylällä. Necken ajoi uudelleen karille 14. marraskuuta 1898 Taalintehtaan lähellä ja se oli sitten korjattavana Turussa. Laiva palasi liikenteeseen toukokuussa 1899 ja seuraavana talvena sitä kunnostettiin vielä telakalla Turussa. Necken liikennöi tavallisesti vain sulan veden aikana ja talvisin se ei ollut liikenteessä.
Necken ajoi taas karille 7. toukokuuta 1907 Paraisilla lähellä Muddaisten laituria. Laiva vaurioitui niin pahoin että se upposi ja suurin osa sen lastista turmeltui. Henkilövahinkoja ei karilleajosta tullut. Necken saatiin nostettua proomujen avulla ja se hinattiin sitten Turkuun korjattavaksi. Korjausten jälkeen Necken jatkoi liikennöintiä Turun ja Helsingin välillä. Syksyllä 1911 Necken törmäsi Helsingin Eteläsatamassa Kauppatorin rannassa yhteen viaporilaisen höyryvene Marsin kanssa. Joulukuussa 1911 laiva ajoi Turun edustalla Hirvensalon kohdalla matalikolle mutta pääsi sieltä pois omin voimin kun laivan lastia oli kevennetty. Juhannuksena 1912 Necken ajoi karille Pelastusarmeijan huviristeilyllä Porvoossa Pellingin salmessa Furusundin luona. Korjauksen jälkeen se jatkoi liikennöintiä Turun ja Helsingin välillä poiketen myös Maarianhaminassa. Elokuussa 1912 Necken menetti Vårdössä potkurinsa potkuriakselin katkettua ja joutui taas telakalla korjattaksi. Kevättalvella 1913 laivan omistanut Helsingin Rannikkohöyrylaivayhtiö lopetti toimintansa ja Necken tarjottiin myytäväksi. Laiva myytiin keväällä 1914 Särkisaloon mutta se ajoi uudelleen karille jo kesäkuussa 1914 matkalla Taalintehtaalta Turkuun. Ensimmäisen maailmansodan aikana Necken oli lastihöyrylaivana ja tänä aikana se ajoi marraskuussa 1915 karille Lehmäsaaren luona ollessaan sekatavaralastissa matkalla Helsingistä Pietariin. Elokuussa 1916 hinaaja Varkaus törmäsi Neckenin keulaan Helsingin Eteläsatamassa. Necken palasi toukokuussa 1918 Helsingin ja Turun väliseen rannikkoliikenteeseen. Joulukuussa 1918 Necken myytiin Höyrylaiva O.Y. Kuusistolle ja se sai uudeksi nimekseen Kustavi. Laivaa korjattiin ja uusittiin telakalla talvella 1918–1919 ja se aloitti sitten liikenteen reitillä Rauma-Uusikaupunki-Turku. Keväällä 1920 Kustavi palasi entiselle rannikkoreitilleen Turun ja Helsingin välillä. Toukokuussa 1921 Kustavi oli vähällä kaatua Inkoon Barösundissa liian suuren kansilastin takia.
Aiheesta muualla

Kaamea merionnettomuus Hangon sataman suulla, Iltalehti, 07.11.1921, nro 258, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
"Kustavin haaksirikko", Suomen Kuvalehti, 19.11.1921, nro 47, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot