stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skotlantilainen valistus
Empirismi ja induktiivinen päättely

Skotlantilaisen valistuksen ensimmäinen suuri filosofi oli Glasgow’n yliopiston filosofian professori (1729-1746) Francis Hutcheson,. Hän muun muassa muotoili utilitarismin ja konsekventialismin perustan, moraalifilosofisen ajatuksen siitä, että hyvää on se, mikä tuottaa ”suurimman onnellisuuden suurimmalle joukolle”.
David Hume oli kehittämässä tieteellistä menetelmää (tiedon luonne, todisteet, kokemus ja kausaatio) sekä eräitä moderneja asenteita tieteen ja uskonnon suhteesta. ”Hän uskoi kokeelliseen menetelmään ja vihasi taikauskoa.” Tosin useimmista valistusajattelijoista poiketen Hume oli pessimisti.
Adam Smith kirjoitti ensimmäisenä modernin taloustieteen kirjana pidetyn Kansojen varallisuuden. Kirjalla oli pian huomattava vaikutus Britannian ja Yhdysvaltojen talouspolitiikkaan sekä yhä koko maailmaan.
Skottilainen valistus tuotti myös tieteen ihmisestä.
Muita tunnettuja olivat mm. lääkäri ja kemisti William Cullen, juristi ja agronomi James Anderson, fyysikko ja kemisti Joseph Black ja ensimmäinen moderni geologi James Hutton.
Skottilaisen valistuksen katsotaan usein päättyneen 1700-luvun lopussa, mutta vielä ainakin 1800–1850 skotlantilaisen tieteen vaikutus oli huomattava (James Hutton, James Watt, William Murdoch, James Clerk Maxwell, lordi Kelvin ja Sir Walter Scott).
Useimmat skottilaisen valistuksen keskeiset ajattelijat tunsivat toisensa ja olivat usein läheisiä ystäviä. ”Heitä innoittivat suunnaton uteliaisuus, optimismi inhimillisestä kehityksestä ja pettymys vanhoihin teologisiin riitoihin. Yhdessä he loivat kulttuurisen kulta-ajan.”
Keskeisiä skottilaisen valistuksen hahmoja

Robert Adam (1728–1792), arkkitehti
James Anderson (1739–1808), agronomi, juristi, amatööritieteilijä
Joseph Black (1728–1799), fyysikko ja kemisti, erotti hiilidioksidin
Hugh Blair (1718–1800), pappi, kirjailija
James Boswell (1740–1795), juristi, kirjailija
Thomas Brown (1778–1820), moraalifilosofi ja mielenfilosofi, professori
James Burnett, Lord Monboddo (1714–1799), filosofi, tuomari, lingvisti
Robert Burns (1759–1796), runoilija
Alexander Campbell (1788–1866), uskonnollinen uudistaja
George Campbell (1719–1796), kielen, uskonnon ja retoriikan filosofi
Sir John Clerk of Eldin (1728–1812), taiteilija, kirjailija, James Clerk Maxwellin isosetä
William Cullen (1710–1790), lääkäri, kemisti, lääketieteilijä
Adam Ferguson (1723–1816), sosiologian perustaja
David Hume (1711–1776), filosofi, historioitsija, esseisti
Francis Hutcheson (1694–1746), metafysiikan, logiikan ja etiikan filosofi
James Hutton (1726–1797), nykyaikaisen geologian perustaja
Sir John Leslie (1766–1832), matemaatikko, fyysikko, termodynamiikan tutkija
James Mill (1773–1836), John Stuart Millin isä
Thomas Reid (1710–1796), filosofi, perusti Skottilaisen terveen järjen koulukunnan
William Robertson (1721–1793), modernin historiantutkimuksen perustajia
Sir Walter Scott (1771–1832), juristi, kirjailija, runoilija
William Smellie (1740–1795), Encyclopædia Britannican ensimmäisen laitoksen toimittaja
Adam Smith (1723–1790), jonka Kansojen varallisuus oli ensimmäinen moderni taloustieteellinen teos
James Watt (1736–1819), Joseph Blackin oppilas; insinööri, tehokkaan höyrykoneen keksijä
Lisäksi seuraavat olivat tiiviissä vierailu- ja kirjeenvaihtoyhteydessä Edinburghin oppineisiin:
Erasmus Darwin (1731–1802), lääkäri, kasvitieteilijä, filosofi, Charles Darwinin isoisä
Benjamin Franklin (1706–1790), yleisnero, eräs Yhdysvaltain perustajaisistä
Toisin kuin Ranskan tai muiden maiden filosofien piirit, skottilaisen valistuksen edustajat eivät riidelleet vaan tukivat toisiaan, vaikka olivatkin usein tiukasti eri mieltä keskenään. ”Hutcheson, Hume, Smith, Ferguson ja Reid olivat kaikki laajalti tunnettuja mutteivät kukaan läheskään sellaisia kulttihahmoja kuin Hegel, Marx, Emerson, Wittgenstein, Sartre tai Foucault. -- olivat kuin Dickensin turiseva ja hyväntahtoinen Pickwick-kerho.”
Aiheesta muualla

Skotlantilaiset maailman valloittajina (Arthur Herman: The Scottish Enlightenment, The Scots's Invention of the Modern World), Erkki Tuomioja, 2003. (suomeksi)
Northern Lights: How modern life emerged from eighteenth-century Edinburgh. (englanniksi)
Scottish Enlightenment (Arkistoitu – Internet Archive) - an introduction. (englanniksi)
living philosophy - Philosophical play readings of the legacy of David Hume, Adam Smith and Robert Burns. (englanniksi)
Linda McMahon

| Linda McMahon |
| --- | --- |

Yhdysvaltain opetusministeri
 3.3.2025 alkaen  
Edeltäjä:  Miguel Cardona
Yhdysvaltain pienyrityshallinnon johtaja
 14.2. 2017 – 12.4. 2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1948 (ikä 76)
Ammatti:  WWEn entinen johtaja
Puoliso:  Vince McMahon
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Koulutus:  ranskanopettaja
Tutkinnot:  East Carolina University
Linda McMahon (s. 4. lokakuuta 1948) on yhdysvaltalainen poliittinen toimija ja urheilu-alan yrittäjä, jonka Donald Trump on nimennyt  Yhdysvaltain opetusministeriksi Donald Trumpin II hallitukseen maaliskuusta 2025 alkaen.
McMahon on miehensä  Vince McMahonin kanssa showpainijärjestö WWE:n perustaja ja entinen toimitusjohtaja, ja miljardööri, joka teki merkittäviä lahjoituksia Trumpin presidenttikampanjalle. Hän jätti WWE:n vuonna 2009 ja pyrki Yhdysvaltain senaattiin, jonne hän ei tullut valituksi. McMahon toimi Trumpin ensimmäisen presidenttikauden aikana pienyrityksistä vastaavan viraston johdossa. Vuonna 2024 McMahon johti yhdessä Howard Lutnickin kanssa Trumpin siirtymätiimiä, jonka tehtävä on täyttää noin 4 000 liittovaltion tehtävää.
Pauli Hollmén

Pauli Hollmén
Pauli Johannes Hollmén (2. tammikuuta 1924 – 9. toukokuuta 2011) oli suomalainen liikemies ja paitatehtailija, joka tuli 1980-luvun alkupuolella tunnetuksi noin viidentoista yrityksen peräkkäisestä konkurssista ja yritysten toimintaan liittyvistä talousrikoksista. Kaarinassa asunut Hollmén oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja toimi 1960-luvun taitteessa Raision Tehtaiden tuotantojohtajana. Hän oli tuolloin yksi margariiniskandaalissa sakkotuomion saaneista yrityksen toimihenkilöistä. 1980-luvun alussa Hollmén toimi Turun Osuuspankin hallintoneuvostossa. Hän oli urheiluseura Kaarinan Poikien perustajajäsen, puheenjohtaja 1959–1983 ja kunniapuheenjohtaja. Hän kuoli 87 vuoden iässä vuonna 2011.
Hänen tyttärensä on entinen jalkapalloilija Regina Hollmén.
Talousrikokset

Hollmén toimi 1970-luvun lopulla kalanrehualalla ja ajoi konkurssiin yritykset nimeltä V. Karumo Oy, Kalaport Oy ja Viljamiehet Oy. Hän kiinnostui sitten tekstiiliteollisuudesta ja osti miesten paitoja valmistaneen, kauppaneuvos Lauri Kartemon vuonna 1961 perustaman turkulaisen Mestaripaita Oy:n. Se vietiin konkurssiin vuonna 1979. Toimintaa jatkettiin aina uudella yritysnimellä niin, että tilat vuokrattiin Hollménin kiinteistöyhtiöltä, kustannuksista maksettiin vain nettopalkat ja materiaalikulut, ja tuotteet siirrettiin alihintaan Hollménin kulloisenkin markkinointiyrityksen myytäviksi. Ennakonpidätykset, eläkevakuutusmaksut ja muut työnantajan velvoitteet laiminlyötiin. Vuokrakoneet siirtyivät konkurssien jälkeen aina uuden yrityksen käyttöön. Vähitellen Hollmén hoiti yrityksiä näennäisesti bulvaanien kautta, joita löydettiin ”laitapuolen kulkijoista”. Konkurssiin viedyt yritykset olivat yleensä varattomia, jolloin konkurssit raukesivat. Konkursseissa kärsijöiksi jäivät lähinnä verottaja ja tavarantoimittajat. Jo 1970-luvun loppupuolella V. Karumo Oy:n palveluksessa Hollmén oli vääristellyt yrityksen veroilmoituksia.
Hollmén tuomittiin Turun raastuvanoikeudessa helmikuussa 1987 yhden vuoden ja kuuden kuukauden ehdottomaan vankeuteen törkeistä veropetoksista ja konkurssirikoksista. Hänen bulvaaninsa sai 11 kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen. Hovioikeus lyhensi Hollménin tuomiota viidellä kuukaudella, ja tuomio annettiin jatketusta veropetoksesta, epärehellisenä velallisena tehdyistä konkurssirikoksista ja jatketuista ennakkoperintälain rikkomuksista.
Hollménin ja samoihin aikoihin laivanvarustaja Rolf Alanderin tuottamat nopeat konkurssisarjat laittoivat oikeuslaitoksen koville ja sai aikaan muutoksia lainsäädännössä. Palkkaturvalakia muutettiin uudella ”Hollmén-pykälällä”, jonka mukaan konkurssin jälkeen saman työnantajan palveluksessa toistamiseen konkurssiin mukaan joutuneelta työntekijältä voidaan evätä oikeus saada palkkojaan palkkaturvan kautta. Myös liiketoimintakieltoa koskevia säännöksiä tiukennettiin, mutta niitä ei voitu takautuvasti soveltaa Hollméniin.
Hollménin yrityksiä

Best Coat Oy
Bestex Oy
Finnpaita Oy
Hollménin Teollisuuskiinteistöt Oy
Jivette Oy
Kalaport Oy
Kauppapojat Oy
Kauppapojat Marketing Oy
Mestaripaita Oy
Muoti-Nurmi Oy
Nurmitex Oy
Paitalinja Oy
Paitexi Oy
Tukkuliike V. Karumo
Turtexi Oy
Turunmaan Kotiompelijat Oy
Turunmaan Olut Oy
Vasutex Oy
Viljamiehet Oy
Raimo Tammilehto

| Raimo Tammilehto> Maa- ja metsätalousministeri |
| --- | --- |
 Lipposen II hallitus  1.2.2002–31.5.2002  
Edeltäjä:  Kalevi Hemilä
Seuraaja:  Jari Koskinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1943 (ikä 82) Tuusula
Arvonimi: maanviljelysneuvos (2005)
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Raimo Kauko Juhani Tammilehto (s. 5. helmikuuta 1943 Tuusula) on suomalainen pankinjohtaja. Hän toimi maa- ja metsätalousministerinä (ammattiministeri) Paavo Lipposen II hallituksessa 1. helmikuuta 2002 – 31. toukokuuta 2002. Tammilehdon ministeriys kesti neljä kuukautta (120 päivää), jonka jälkeen maa- ja metsätalousministeriksi nousi kokoomuslainen Jari Koskinen.
Raimo Tammilehto valmistui ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1962 ja agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1969 pääaineenaan maatalouspolitiikka. Hän toimi tutkimussihteerinä MTK:n tutkimusosastolla vuosina 1969–1977 ja MTK:n talouspoliittisen osaston johtajana vuosina 1977–1985. Tämän jälkeen hän on toiminut johtajana Osuuspankkikeskuksessa vuosina 1985–2006 vastuualueinaan maaseuturahoituspalvelut ja niihin liittyvä poliittinen seuranta. Vuosina 1978–1986 hän toimi Markkinatuomioistuimen jäsenenä. Hän on ollut myös Pellervon Taloustutkimuksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1979. Hän on julkaissut lukuisia ammattiartikkeleita eri julkaisuissa vuodesta 1970 lähtien.
Tammilehto on toiminut myös Kuhmon Kamarimusiikin Kannatusyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 2002.
Raimo Tammilehto sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 2005. Sotilasarvoltaan hän on reservin kapteeni.
Luettelo Norjan laivaston aluksista

Luettelo Norjan laivaston aluksista aikajärjestyksessä:
Palveluksessa olevat alukset

Norjan laivaston palveluksessa olevat alukset luokittain:
5 x Fridtjof Nansen -luokan fregattia
6 x Skjold-luokan rannikkokorvettia
6 x Ula-luokan sukellusvenettä
3 x Alta-luokan miinanraivaajaa
3 x Oksøy-luokan miinanetsijää
tukilaiva KNM Valkyrien
13 rannikkovartioston alusta
Palveluksesta poistetut alukset > Fregatit

KDM Najaden (1811–1812)
KNM Freia (1828) (1828–1870)
Desideria (1854–1920)
KNM St. Olaf (1856) (1856–1925)
KNM Kong Sverre (1860) (1864–1932)
Sleipner-luokka
Andenes-luokka
Hunt-luokka
River-luokka – aiemmin kanadalainen
Oslo-luokka – Viisi laivaa
Palveluksesta poistetut alukset > Tykkiveneet

1. luokka
KNM Ellida (1880) (1882–1925)
KNM Sleipner (1877) (1878–1935)
KNM Viking (1891) (1891–1920)
KNM Frithjof (1895) (1895–1928)
2. luokka (kunnostettu myöhemmin miinalaivaksi)
Vale-luokka (tykkivene)
Gor-luokka (tykkivene)
KNM Æger (1893) (1894–1932)
3. luokka (kunnostettuja tykkiveneitä, kunnostettu 1872–1883)
Dverg
Nøk
Aasgaardstrand
Kongsberg
Kristiansand
Skudesnes
Karmøe
Skien
Tønsberg
Horten
Langesund
Porsgrund
Laurvig
Arendal
Lillesand
Brevig
Trold
Palveluksesta poistetut alukset > Tykkiveneet > Sluupit

Rjukan (1861–1893)
Sarpen (1861–?)
Lougen (1864–1903)
Glommen
Palveluksesta poistetut alukset > Hävittäjät

KNM Valkyrjen
Draug-luokka
Sleipner-luokka kuusi laivaa rakennettu Norjassa vuodesta 1936–1939.
Aalesund-luokka
S-luokka
Town-luokka viisi laivaa lainattu Royal Navylta.
Bergen-luokka eli Cr-luokka Neljä laivaa ostettu Britanniasta vuonna 1946 ja 1947.
Hunt-luokan tyypin II hävittäjät
Hunt-luokan tyypin III hävittäjät
Palveluksesta poistetut alukset > Tykkikuunarit

Useita tyyppejä ja erilaisia konstruktioita. Laivastolla oli standardointi, mutta se ei aina toteutunutt–? Esimerkiksi Herman Brunchorst Bergenissä rakensi omaa tyyppiään.
Bergenin tykkikuunarit
KNM Odin (1808)
vuoden 1811 tykkikuunarit
Axel Thorsen–? Hankittu yhdessä Skjøn Valborgin kanssa 1811 vuoden 1807 laivastontuhon jälkeen.
Skjøn Valborg
vuosien 1839–1845 tykkikuunarit
KNM Sleipner (1839) –?laskettu vesille 6. kesäkuuta 1839
KNM Vale (1843) –?laskettu vesille 15. syyskuuta 1843
KNM Uller (1845) –?laskettu vesille 2. syyskuuta 1845
Palveluksesta poistetut alukset > Korvetit

KNM Ørnen (1829) (Gamle-Ørna, kunnostettu asunto- ja vartiolaivaksi vuonna 1847) (1829–1874)
KNM Ørnen (1849) (kunnostettu vuosina 1841–1851)-1866
Nordstjernen (1862) (1844–1858)
KNM Nordstjernen (1862) (1864–1940/1945)
KNM Nidaros (1841) (1841–1903)
KNM Ellida (1849) (1849–1866)
KNM Nornen (1855–1903)
KNM Nordstjernen (1864–1940/1945)
KNM Ellida (1882–1925)
Flower-luokka kuusi alusta siirretty Royal Navylta
Castle-luokka Yksi laiva siirretty Royal Navylta
Sleipner-luokka kaksi laivaa rakennettu .
Palveluksesta poistetut alukset > Maihinnoususalukset

Kvalsund-luokka
KNM Kvalsund (1968–1991)
KNM Raftsund
Reinøysund (2)-luokka
KNM Reinøysund reservissä?
KNM Rotsund reservissä?
KNM Borgsund
KNM Sørøysund (L 4503) (myöhemmin kunnostettu Tjeldsund-luokkaan)
KNM Maursund (L 4504) (myöhemmin kunnostettu Tjeldsund-luokkaan)
Tjeldsund-luokka
KNM Tjeldsund (L 4506)
Palveluksesta poistetut alukset > Miinanraivaajat

Børtind Kunnostettu vartioalukseksi
Sauda-luokka
Kvina
Ogna
Sauda
Sira
Tana
Tista
Utla
Vosso
Glomma
Alta (museolaiva)
Syrian
Nordhav II
Drøbak
Palveluksesta poistetut alukset > Miinalaivat

Glommen-luokka
KNM Glommen (1917) (1916–1950)
KNM Laugen (1918) (1918–1950)
Frøya (1918–1940)
Olav Tryggvason (1934–1940)
Gor-luokka aiemmin US Navy Auk-luokka.
KNM Brage (N49) ent. USS Triumph (1961–1991)
KNM Gor
KNM Uller (N50)
KNM Tyr (N47)
Vidar-luokka kaksi alusta rakennettu Norjassa.
KNM Vidar (N52) (1977–2006) Myyty Latviaan vuonna 2006.
KNM Vale (N53) (1978–2003) Siirtynyt Latviaan vuonna 2003.
Palveluksesta poistetut alukset > Monitorialukset

Skorpionen-luokka:
Skorpionen (1867–1908)
Mjølner (1869–1908)
Thrudvang (1870–1918)
Thor (1876–1918)
Palveluksesta poistetut alukset > Sotaprikit

Fredriksværn (1814–1854)
Lolland (1818–1847)
Statsraad Erichsen (1859–1902)
Palveluksesta poistetut alukset > Panssarilaivat

Tordenskjold-luokka
Tordenskjold (1897–1948)
Harald Haarfagre (1897–1947)
Eidsvold-luokka
Eidsvold (1901–1940)–?torpedoitu ja upposi ved Narvik vuonna 1940.
Norja (1901–1940)–?torpedoitu ja upposi Narvikin luona vuonna 1940.
Bjørgvin-luokka
Bjørgvin (1912)–?Britannian laivasto takavarikoi ja nimesi uudestaan nimelle HMS Glatton, räjähti syyskuussa 1918.
Nidaros (1912)–?Britannian laivasto takavarikoi ja nimesi uudestaan nimelle HMS Gorgon.
Palveluksesta poistetut alukset > Koululaivat

Haakon VII (1958–1973) ent. USS Gardiners Bay kunnostettu nimellä Seaplane Tender Yhdysvaltojen laivastolle.
KNM Horten (A 530) (1978-2008) – koululaiva
Palveluksesta poistetut alukset > Shetlandsgjengen, ent. sukellusvenehävittäjät

Hessa (P 358)
Hitra (museolaiva)
Vigra (P 359)
Palveluksesta poistetut alukset > Sukellusveneet

Kobben (1909–1933), nimetty  21. helmikuuta 1913 KNM A-1:ksi. Aluksen torni on Hortenin upseerikoulussa.
A-luokka kolme alusta ostettu vuonna 1913, neljäs tilattu vuonna 1914 Saksan laivasto takavarikoi.
B-luokka Kuusi amerikkalaisen Holland-tyypin alusta rakennettiin lisenssillä Norjassa vuosina 1922–1929.
U-luokka
V-luokka
K-luokka
Kobben-luokan sukellusvene Viisitoista alusta rakennettu vuosina 1964–1967.
Palveluksesta poistetut alukset > Vartiolaivat ja rannikkovartioalukset

KNM Fridtjof Nansen –?valvontalaiva rakennettu 1937.
Nordkapp-luokka Vuodesta 1937–? kaksi pientä valvonta-alusta rakennettu 1937.
KV Nordkapp –?rakennettu 1937. Upotti saksalaisen tankkerin Kattegatin vuonna 1940. Palveli myöhemmin sodan aikana muun muassa Islannissa. Se myytiin vuonna 1954 ja kunnostettiin kalastusalukseksi, myöhemmin nimellä Skarodd. Vuodesta 1971 Tor Hugo. Haaksirikkoutui 1972.
KV Senja–?rakennettu 1937, Saksan haltuun vuonna 1940 ja käytetty vartiolaivana nimellä Löwe. Takaisin Norjan laivastolle nimellä Senja 1945. Myyty vuonna 1956 ja kunnostettu kalastus- ja rahtialukseksi nimellä Torodd. Romutettu 1975.
Palveluksesta poistetut alukset > Aseistetut erikoisalukset

Pol III, ensin valaanpyyntialus; taistelussa Saksan Kampfgruppe V vastaan 8. huhtikuuta 1940, ensimmäinen norjalainen kaatuminen toisessa maailmansodassa.
Bodø upposi miinaan 1943
Palveluksesta poistetut alukset > Muut laivatyypit

General von Krogh (1813–?)
Capitain Hans Peter Holm (1813–?)
Nordcap, Norjan laivaston ensimmäinen höyrylaiva.
Ormen Lange, pitkävene
Øster Riisøer 3, tykkijolla (jäljennös rakennettu 1991) Vuodesta 1808–?1814.
Fridtjof Nansen -luokan alus KNM Otto Sverdrup
Oslon-luokan fregatti KNM Trondheim
Draug-luokan nimikkoalus KNM Draug
Sleipner-luokan nimikkoalus KNM Sleipner
USS Thomas, joka nimettiin myöhemmin KNM St. Albansiksi
KNM Ellida 1896
B-luokan sukellusveneet B-2, B-3 ja B-4
Heikki Lunta

Heikki Lunta on amerikansuomalainen lumipyhimys, jota Michiganin amerikansuomalaiset juhlivat vuosittain Heikinpäivänä. Heikillä on legendan mukaan taito tuoda lumisateet tanssimalla.
Heikin legenda sai alkunsa pohjoismichiganilaisen Hancockin kaupungin paikallisradiossa vuonna 1970. Paikallinen moottorikelkkakilpailu oli vaarassa peruuntua, koska lunta ei ollut. Paikallisradio WMPL:n myyntimies David Riutta kirjoitti nopeasti laulun ”Heikki Lunta Snow Dance Song”, jossa suomalainen poppamies tanssii lumitanssin ja tuo seudulle lumipeitteen. Heikki asui laulun mukaan Tapiolan takametsissä Houghton-nimisen suomalaisen maalaisyhteisön eteläpuolella. Nimen Riutta käänsi suosikkicountrylaulajansa Hank Snow’n nimestä. Kappaleesta tuli suosittu. Kun lumi myös tuli pian laulun soittamisen jälkeen, jäi Heikki Lunta -myytti elämään. Lunta tuli kertoman mukaan lopulta niin paljon, että moottorikelkkakilpailu jouduttiin siirtämään. Riutta pyydettiin myöhemmin laulamaan lauluaan jopa Kaliforniaan.
Pohjoismichiganilaiset juhlivat Heikkiä joka Heikinpäivänä 19. tammikuuta tai niihin aikoihin. Juhlallisuudet ovat laajentuneet suomalaisen kulttuurin kuukaudeksi, johon kuuluu perinneruokia ja paraateja. Heikinpäivästä tuli Yhdysvalloissa virallinen juhlapäivä vuonna 1999. Paikalliset laulavat ”Heikki Lunta Snow Dance Song” -laulua yhä toivoessaan lumisateita. Jotkut laulavat Riutan kirjoittamaa ”Heikki Lunta Go Away” -laulua toivoessaan lumisateen jo loppuvan.
Herralan VPK

Herralan VPK on Herralan kylässä Hollolassa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Herralan VPK on perustettu virallisesti vuonna 1930 (yhdistysrekisteriin), mutta yhdistyksen toiminta alkoi jo 1800-luvun lopulla.
Herralan VPK:lla on palokuntasopimus Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen kanssa, jonka mukaisesti palokunnan tehtäviin kuuluu pelastaa ihmisiä ja omaisuutta tulipalojen tai muiden onnettomuuksien sattuessa. Palokunta kouluttautuu jatkuvasti omissa harjoitusilloissa sekä alueellisilla että valtakunnallisilla kursseilla.
Palokunta rakensi talkoovoimin itselleen uuden aseman vuonna 2004. Uusi asema sijaitsee Savitie 4:ssa. Tiloissa on kolmen auton halli, koulutustilat, kalustotilaa ja saunatilat.
Palokunnassa toimii hälytys-, nais-, nuoriso- ja veteraani-osastot ja vesisukellusryhmä.
Aiheesta muualla

Päijät-Hämeen pelastuslaitos
Herralan VPK:n Facebook sivusto
Jaakko

| Jaakko |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  25. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  21. maaliskuuta, 30. huhtikuuta, 30. kesäkuuta, 9. lokakuuta, 23. lokakuuta, 27. marraskuuta, 27. joulukuuta
Muunnelmia:  Jaakoppi, Jaako, Jakke, Jaska, Jimi, Kauppo, Jaakki, Jasu
Vastineita eri kielissä:  Englannissa: Jack, Jakob, James, Jim, Jimmy;  Skotlannissa: James, Jim, Jimmy, Jamie, Hamish, Seumas;  Ranskassa: Jacques;  Italiassa: Giacomo; Ruotsissa ja Saksassa: Jakob; Virossa: Jaak
Nimen alkuperä:  Jaakob
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaakko on yleinen suomalainen miehen etunimi. Se on nimen Jaakob yleisin muoto Suomessa. Se on muodostunut länsisuomalaisesta nimimuodosta Jaako. Englannin ja Skotlannin James-kuninkaiden nimet käännetään Suomessa Jaakoksi.
Jaakko on ollut Suomen almanakassa 25. heinäkuuta vuodesta 1890 ja on Suomen tavallisimpia miesten etunimiä. Vanhastaan Jaakko on ollut suosittu nimi varsinkin Pohjanmaalla, mutta viimeistään 1900-luvun alussa se oli jo hyvin yleinen koko Suomessa. Vuonna 1945 Jaakko oli Suomen oppikoulupoikien kuudenneksi yleisin nimi. Sittemmin nimen suosio vähäksi aikaa laski mutta uusi suosio oli selvä 1980-luvulla. Jaakko on ollut suosittu etunimi 2000-luvullakin. Se on yleinen sekä ensimmäisenä että toisena etunimenä. Nykyään nimen suosio näyttää olevan hienoisessa laskussa, joskin vielä 2010-luvulla Jaakkoja nimettiin Suomessa 2 579. Jaakon lempinimi on usein Jake tai Jaska. Jaskaa on annettu viime vuosikymmeninä melko paljon myös viralliseksi etunimeksi.
Jaakon nimipäivä on 25. heinäkuuta, Jaakob vanhemman eli Jaakob Sebedeuksenpojan muistopäivänä. Kansanperinteen mukaan Jaakko heittää silloin kylmän kiven veteen. Sanonta merkitsee, että järvivesien on ajateltu alkavan kylmetä tuosta päivästä lähtien. Nykyään tämä saattaa tuntua oudolta, sillä 25. heinäkuuta on Suomessakin kuuminta kesää, mutta on otettava huomioon, että seselvennä on peräisin pienen jääkauden ajalta ja ennen kaikkea se, että tuolloin Suomessa käytettiin juliaanista kalenteria, jossa vuodenpäivät osuvat myöhempään vuodenaikaan kuin gregoriaanisessa kalenterissa.lähde?
Jaakko Haavion juhlavuonna 2004 järjestettiin  Turun kristillisellä opistolla Jaakkouden seminaari, jossa Jaakko-nimiset puhujat (mm. Jaakko Elenius, Jaakko Heinimäki  ja Jaakko Löytty) pohtivat etunimensä merkitystä. Mukana oli myös Torsti Lehtinen, joka on syntynyt Jaakon päivänä. Seminaari sai jatkoa vuonna 2005 Kaisa-seminaarista.lähde?
1800-luvun lopulta vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jaakko on Suomessa annettu 63 531 miehelle ja alle 20 naiselle.
Sukunimenä Jaakkola on 4 909:llä, Jaakola 1 450:llä, Jaako 378:lla, Jaakkonen 324:llä, Jaakonsaari 276:lla, Jaakonaho 195:llä ja Jaakonen yhdeksällä Suomen kansalaisella.
Tunnettuja Jaakkoja > Jaakko-nimisiä hallitsijoita

Jaakko I, Skotlannin kuningas 1406–1437
Jaakko II, Skotlannin kuningas 1437–1460
Jaakko III, Skotlannin kuningas 1460–1488
Jaakko IV, Skotlannin kuningas 1488–1513
Jaakko V, Skotlannin kuningas 1513–1542
Jaakko I (Skotlannissa Jaakko VI), Skotlannin kuningas 1567–1625, Englannin kuningas 1603–1625
Jaakko II (Skotlannissa Jaakko VII), Englannin ja Skotlannin kuningas 1685–1688
Jaakko I, Aragonian kuningas 1213–1276
Jaakko II, Aragonian kuningas 1291–1327
Jaakko I, Monacon ruhtinas 1731–1733.
Kuvitteellisia Jaakkoja

Jaakko, yksi hahmoista animaatiossa Barbapapa
Jaakko, päähenkilö Denis Diderot’n teoksessa Jaakko Fatalisti ja hänen isäntänsä
Jaakko, päähenkilö sadussa Jaakko ja pavunvarsi
Jaakko, Paavo Rintalan romaanissa Pojat (1958); elokuvasovituksessa Vesa-Matti Loirin läpimurtoroolihahmo
Jaakko Ahma, roolihenkilö televisiosarjassa Team Ahma
Jaakko Järvenheimo, televisiosarjassa Metsolat
Jaakko ”Jaska” Jokunen, sarjakuvahahmo sarjassa Tenavat
Jaakko Parantainen, hahmo huumori-tv-sarjassa Kummeli
Jaakko "Jaska" Juustola, hahmo animaatiosarjassa Tikun ja Takun pelastuspartio.