stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magnus Hirschfeld

Magnus Hirschfeld vuonna 1929.
Magnus Hirschfeld (14. toukokuuta 1868 Kołobrzeg, Puola – 14. toukokuuta 1935 Nizza, Ranska) oli saksalais-juutalainen seksologi ja aktivisti. Häntä pidetään Alfred Kinseyn ja Havelock Ellisin ohella yhtenä merkittävimmistä ja ensimmäisistä seksuaalisuuden tutkijoista ja tärkeänä niin sanotun seksuaalisen vapautumisen pioneerina. Hän oli myös ensimmäisiä homoseksuaalien oikeuksien puolustajia.
Vuonna 1897 Hirschfeld perusti Tieteellis-humanitäärisen komitean Max Spohrin, Franz Josef von Bülowin ja Eduard Obergin kanssa. Se tunnetaan ensimmäisenä homoseksuaalien oikeuksia puolustavana organisaationa. Sen päätavoite oli taistella Saksan keisarillisen rangaistussäädöksen 175 pykälää vastaan, jossa kiellettiin miesten väliset seksuaaliset kontaktit. Hirschfeld aloitti vuonna 1899 vuosikirjan julkaisemisen, jossa tarkasteltiin seksuaalisia suuntautumisia. Alan ensimmäistä julkaisua julkaistiin säännöllisesti vuoteen 1923 asti.
Magnus Hirschfeld julkaisi myös tutkielman transvestiiteistä vuonna 1910. Hirschfeld oli eräs Seksuaalisten tieteiden ja eugeniikan lääketieteellisen yhdistyksen perustajista vuonna 1913. Seuraavana vuonna Hirschfeld julkaisi tutkielman Die Homosexualität des Mannes und des Weibes, joka perustui hänen johtamiinsa homoseksuaalisuutta tutkiviin tilastollisiin kyselyihin. Seksologiaa ja seksuaalisia uudistuksia koskevien julkaisujen lisäksi Hirschfeld kirjoitti myös rasismista, politiikasta ja moraalin historiasta.
Hirschfeld avasi vuonna 1919 Berliinissä maailman ensimmäisen seksologisen instituutin, Institut für Sexualwissenschaftin. Natsi-mielenosoittajat tuhosivat instituutin ja huomattavan osan sen kirjaston kokoelmasta. Hirschfeld osallistui myös homoseksuaalisuuden dekriminalisointia ja hyväksymistä käsittelevän ensimmäisen elokuvan tuotantoon vuonna 1919. Elokuva herätti paljon keskustelua ja Saksan viranomaiset kielsivät sen vuoden kuluttua sen julkaisemisesta. Vuonna 1928 Hirschfeld perusti yhteisön nimeltä World League for Sexual Reform (WLSR), jonka juuret olivat hänen aikaisemmin vuonna 1921 perustamassaan organisaatiossa. Liitto edisti seksuaalisen lainsäädännön uudistamista, oikeutta ehkäisyyn ja sukupuolikasvatukseen, sekä sukupuolten lakiperusteista ja sosiaalista tasa-arvoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magnus Hirschfeld Wikimedia Commonsissa
Maksimilianin tieteen ja taiteen ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Maksimilianin tieteen ja taiteen ritarikunta (saks. Bayerischer Maximiliansorden für Wissenschaft und Kunst) on baijerilainen ritarikunta. Se perustettiin 28. marraskuuta 1853 Baijerin kuninkaan Maksimilian II:n käskystä. Nimensä mukaisesti sitä myönnettiin tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista tieteen tai taiteen saralla. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1932, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1980. Nykyään kunnianosoitusta jakaa Baijerin ministeripresidentti.
Kunnianosoitusta jaetaan kerran kahdessa vuodessa, eikä ritarikunnassa saa olla enintään vain 100 elävää jäsentä.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka, mutta kaksi divisionaa (tiede ja taide):
ritarikunnan nauha
Luontopohjaiset ratkaisut

Puukerrostalorakentaminen luontopohjaisena ratkaisuna
Kaupunkien lähiluonto luontopohjaisena ratkaisuna
Luontopohjaiset ratkaisut (engl. nature-based solutions) ovat monihyötyisiä yhteiskunnallisten ongelmien ratkaisuja, jotka tukeutuvat luontoon ja ekosysteemipalveluihin. Ne tähtäävät ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti kestäviin kokonaisratkaisuihin ja tulevaisuuden hyötyihin.
Määritelmä

Luonnon prosesseihin tukeutuvat eli ekosysteemipalveluja hyödyntävät ratkaisut voidaan jakaa kolmeen luokkaan: olemassa olevien ekosysteemien toiminnan ylläpito, olemassa olevien ekosysteemien muokkaus ja kunnostus niistä saatavien hyötyjen lisäämiseksi, ja uusien ekosysteemien luominen.  Ekosysteemien toiminnan ylläpitoon perustuva luontopohjainen ratkaisu on esimerkiksi merialueiden suojelualueet, jotka biodiversiteetin suojelun ohessa edistävät kalastuselinkeinolle tärkeiden lajien elinvoimaisuutta. Ekosysteemien muokkausta niistä saatavien hyötyjen lisäämiseksi on esimerkiksi jatkuvan kasvatuksen menetelmä metsänhoidossa. Kokonaan uusia ihmisen luomia ekosysteemejä ovat esimerkiksi viherkatot. Luonnosta inspiroituvat ratkaisut (biomimiikka, engl. biomimicry) puolestaan voivat matkia luonnonmateriaalien, -rakenteiden tai -prosessien ominaisuuksia. Esimerkkejä näistä ovat puun jousto-ominaisuuksien matkiminen materiaalien valmistuksessa, muurahaispesän lämpödynamiikan matkiminen rakennusten ilmanvaihtoa suunniteltaessa ja kiertotalous.
Historia

Luontopohjaisten ratkaisujen käsite nousi tieteelliseen kirjallisuuteen ensimmäisen kerran 2000-luvun alussa. Silloin keskusteltiin ratkaisuista maatalouden ongelmiin – esimerkiksi luontopohjaisesta tuholaisten torjunnasta ja kasvipeitteisten suojavyöhykkeiden käyttämisestä veden pintavalunnan hallintaan pelloilla. Samoihin aikoihin luontopohjaisten ratkaisujen konsepti alkoi esiintyä myös yleisemmin keskusteluissa maankäytön suunnittelusta.
Pian 2000-luvun alun jälkeen termi alkoi esiintyä myös teollista muotoilua käsittelevässä kirjallisuudessa. Sama konsepti oli kuitenkin ollut esillä alalla jo edellisen vuosikymmenen loppupuolella biomimiikkaa hyödynnettäessä.
Vuoden 2009 jälkeen termi on otettu laajemmin käyttöön ilmastonmuutokseen sopeutumista käsittelevässä kirjallisuudessa.
Luontopohjaisten ratkaisujen konseptin käyttöönottoa ovat viime vuosina erityisesti edistäneet Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ja Euroopan komissio. Eri tutkimusyhteisöt ovat myös olleet aktiivisia termin avaamisessa, esimerkiksi eurooppalainen biodivesiteettitutkimuksen verkosto ALTER-Net.
Aiheesta muualla

Tehokkaat ja vaikuttavat luontopohjaiset ratkaisut ilmastonmuutoksen sopeutumisen välineinä
LYNET: Ratkaisuja luonnosta -tutkimuspäivä 4.10.2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaupunkiluonto tulevaisuuden Helsinkiä rakentamassa -science café - Katso video tapahtumasta
EC: Policy topics, Nature-based solutions
IUCN: Nature-based solutions
Alter-NET:  An international conference on synergies, conflicts and trade-offs in the relationship between nature and society, 2–5 May 2017 Ghent, Belgium (Arkistoitu – Internet Archive)
Alter-NET: Nature-Based Solutions to Societal Challenges | International conference | 18–20 May 2015, Ghent, Belgium (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Tutkimushankkeita

Tehokkaat ja vaikuttavat luontopohjaiset ratkaisut ilmastonmuutoksen sopeutumisen välineinä (TASAPELI, VN TEAS)
OpenNESS - Ekosysteemipalvelut ja luonnon pääoma - käsitteistä käytäntöihin
EKLIPSE - Biodiversiteettiin ja ekosysteemipalveluihin liittyvä tiedon ja oppimisen mekanismi (Arkistoitu – Internet Archive)
Luoteis-Helsingin musiikkiopisto

Luoteis-Helsingin musiikkiopisto Pohjois-Haagassa
Luoteis-Helsingin musiikkiopisto eli Luhmo on yksityinen, lakisääteistä valtionapua saava musiikkioppilaitos, joka antaa perusopetusta helsinkiläisille lapsille, nuorille ja aikuisille.
Luoteis-Helsingin musiikkiopisto ja musiikkileikkikoulu kattavat Lassilan, Pohjois-Haagan, Kannelmäen, Malminkartanon ja Huopalahden toimialueen. Luhmo kuuluu lakisääteisen valtionavun piiriin ja noudattaa opetushallituksen määrittelemää musiikin laajan oppimäärän opetussuunnitelmaa. Luoteis-Helsingin musiikkiopiston opetussuunnitelman pohjana ovat opetushallituksen 6.8.2002 vahvistamat valtakunnalliset taiteen perusopetuksen musiikin laajan oppimäärän opetussuunnitelman perusteet.
Opetettavat aineet > Instrumentit

Alttoviulu
Huilu
Nokkahuilu
Kantele
Kitara
Klarinetti
Klassinen yksinlaulu
Piano
Pop-laulu
Sello
Trumpetti
Viulu
Ukulele
Opetettavat aineet > Ryhmäaineet

Jousiorkesterit
Kitaraorkesterit ja -yhtyeet
LuoMuKanteleet
Musiikin perusteet
Musiikkileikkikoulu
Puhallinyhtyeet
Soitinkaruselli
Aiheesta muualla

Kirkko ja kaupunki: Luoteis-Helsingin musiikkiopiston jouset soittavat virsimusiikkia[vanhentunut linkki]
Helsingin kaupunki: Muskaria päiväkoteihin - mukana Luhmo (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo shakinpelaajista

Tämä on epätäydellinen luettelo shakinpelaajista.
A

Michael Adams
Vladimir Akopian
Semjon Alapin
Adolf Albin
Aleksandr Alehin
Jevgeni Aleksejev
Zoltán Almási
Viswanathan Anand
Adolf Anderssen
Ulf Andersson
Levon Aronian
B

Étienne Bacrot
Curt von Bardeleben
Jevgeni Barejev
Henry Bird
Joseph Blackburne
Efim Bogoljubov
Viktor Bologan
Mihail Botvinnik
David Bronstein
Amos Burn
Jelizaveta Bykova
C

José Raúl Capablanca
Magnus Carlsen
Horatio Caro
Fabiano Caruana
D

Leinier Domínguez
Aleksei Drejev
E

Jaan Ehlvest
Pavlo Eljanov
Max Euwe
Larry Evans
F

Bobby Fischer
G

Boris Gelfand
Efim Geller
Svetozar Gligorić
Aleksandr Grištšuk
H

Aleksandr Halifman
Vüqar Həşimov
Hou Yifan
I

Vasyl Ivantšuk
J

Dmitri Jakovenko
David Janovsky
Baadur Jobava
K

Gata Kamski
Sergei Karjakin
Anatoli Karpov
Rustam Kasimdzanov
Garri Kasparov
Paul Keres
Viktor Kortšnoi
Vladimir Kramnik
L

Bent Larsen
Emanuel Lasker
Joel Lautier
Peter Leko
M

Vladimir Malahov
Şəhriyar Məmmədyarov
Geza Maroczy
Frank Marshall
Vera Menchik
Evgenij Miroshnichenko
Aleksandr Moisejenko
Paul Morphy
Aleksandr Motylev
Sergei Movsesian
Hanna Muzytšuk
N

Arkadij Naiditsch
Hikaru Nakamura
David Navara
Jan Nepomnjaštši
Peter Heine Nielsen
Aron Nimzowitsch
Liviu-Dieter Nisipeanu
Aleksandr Morozevitš
O

Lembit Oll
P

Tigran Petrosjan
Judit Polgar
Lev Polugajevski
Ruslan Ponomarov
Lajos Portisch
R

Teymur Rəcəbov
Samuel Reshevsky
Richard Réti
Akiba Rubinstein
Sergei Rublevski
Olga Rubtsova
Ljudmila Rudenko
S

Gabriel Sargissian
Carl Schlechter
Yasser Seirawan
Aleksei Shirov
Nigel Short
Vasili Smyslov
Boris Spasski
Wilhelm Steinitz
Gideon Ståhlberg
Pjotr Svidler
Howard Staunton
T

Mihail Tal
Siegbert Tarrasch
Saviely Tartakower
Richard Teichmann
Jan Timman
Jevgeni Tomaševski
Veselin Topalov
Maia Tšiburdanidze
Mihail Tšigorin
U

Wolfgang Uhlmann
Wolfgang Unzicker
V

Maxime Vachier-Lagrave
Francisco Vallejo Pons
Milan Vidmar
Nikita Vitiugov
Andrei Volokitin
W

Wang Hao
Wang Yue
Szymon Winawer
X

Xu Yuhua
Xie Jun
Z

Zhu Chen (Kiina, s. 1976)
Jevgeni Znosko-Borovski (Venäjä, Ranska, 1884–1954)
Johannes Zukertort (Puola, Saksa, Englanti, 1842–1888)
Zhou Qiyu
Manfred Oettl Reyes

Manfred Oettl Reyes (s. 23. lokakuuta 1993 München, Saksa) on perulainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla saksalaista Ski-Club Bergeniä. Oettl vaihtoi kansalaisuutensa saksalaisesta perulaiseksi kesäkuussa 2009.
Oettl osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa vuonna 2010. Hän sijoittui suurpujottelussa 67:nneksi, mutta joutui hylätyksi pujottelussa. Oettl kilpaili seuraavana vuonna MM-kisoissa, joissa hän oli suurpujottelun 60. ja pujottelun 63. nopein.
Myös Manfredin sisko Ornella on alppihiihtäjä.
Malmarsin krouvi

| Malmarsin krouvi |
| --- | --- |

Osoite:  Krouvinpolku 3, 01380 Vantaa
Sijainti:  Hakkila
Valmistumisvuosi:  1700-luvulla
Omistaja:  Vantaan kaupunki
Käyttäjä:  Loimaan Kivi
Julkisivumateriaali:  hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malmarsin krouvi on Vanhan Porvoontien varrella Vantaan Hakkilassa sijaitseva suojeltu puurakennus. Arviolta vuosien 1760–1770 välillä rakennettu krouvi on yksi Vantaan vanhimmista säilyneistä asuinkäytössä olleista rakennuksista.
Krouvi palveli aikanaan Kuninkaantien matkalaisia ja toimi kestikievarina 1810-luvulle asti. Rakennuksessa oli myös vankisellejä. Sittemmin se toimi torppana. Talo pysyi omistajasukunsa hallussa, kunnes se 2000-luvun alussa siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen. Rakennuksessa on pitkään toiminut Loimaan Kiven hautakivimyymälä.
Krouvin pihalla sijaitseva aitta on myös suojeltu.
Hyvin säilyneessä rakennuksessa on useita 1700-luvun aikaisia osia. Esimerkiksi sisäovet ovat alkuperäisiä, ja myös listat ovat alkuperäisellä paikallaan. 1900-luvulla talon kuisti siirrettiin tien puolelta takapihalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malmarsin krouvi Wikimedia Commonsissa
Manfred Melzer

Manfred Melzer, 2014
Manfred Melzer (28. helmikuuta 1944 Solingen – 9. elokuuta 2018) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan 1. helmikuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Carinolan titulaaripiispaksi 9. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim Meisner, jota avustivat Klaus Dick ja Josef Plöger.
M85 (tytärammus)

| M85-kaksoiskäyttötytärammus |
| --- | --- | --- |
kuva

Kuvaus
Tyyppi: kaksoiskäyttötytärammus
Valmistaja: Israel Military Industries (Israel)
Lisenssinhaltija: Indian Ordnance Factories (Intia)
Lisenssinhaltija: Rheinmetall DeTec AG (Saksa)
Lisenssinhaltija: Alliant Techsystems (Yhdysvallat)
Osalisenssinhaltija: CITEFA (Argentiina)
Osalisenssinhaltija: Romtechnica (Romania)
Osalisenssinhaltija: Armasuisse (Sveitsi)
Käyttöönotto: 
Kuorma-ammukset (155 m tykki): DM 662, M 395, M 396, M 397
Valmistusmäärä: 60 000 000 (2002)
Ominaisuudet
| Laboratorioräjähtämättömyys-% -1997 | 14 |  |
| Laboratorioräjähtämättömyys-% | 1,0 |  |
| Laboratorioräjähtämättömyys-% Suomessa | < 0,2 |  |
| Kenttäräjähtämättömyys-% | 1,3-2,3 |  |
Massa: 
Henkilövaikutus: 
Miinavaikutus: 
| Panssarivaikutus |  | 105 mm homogeenista panssariterästä |
Käyttö
| 2006 | Libanonin sota |  |

M85 on israelilaisen rypälepommin tytärammus, joita käytettiin laajasti erilaisten kuorma-ammusten kuljettamina Libanonin sodassa kesällä 2006. M85 muodostaa mm. puolet Norjan rypälepommivarastosta. Norja asetti vuoden 2006 lopussa käyttökieltoon 155 mm:n haupitsille tarkoitetut, 63 ja 49 Norjassa lisenssillä valmistettua M85-tytärammusta sisältävät kuorma-ammukset DM 642 ja DM 662 siksi, että niistä jäi suuri osa räjähtämättöminä maastoon Libanonissa.
M85:aa on havaittu räjähtämättöminä Libanonissa kolmea tyyppiä. Kaksi näistä on periaatteessa itsetuhoavia tyyppejä ja kolmas ei, vaikka kaikkiin niihin viitataan M85:nä.
Israel Military Industries muutti M85:n 1998, mihin asti sen ilmoitettu räjähtämättömyysprosentti oli 14, harvemmin räjähtämättömäksi jääväksi itsetuhomekanismilla.
M85 on myös Suomen puolustusvoimien 155 K 98 Tampellan valmistaman 155 mm:n kenttätykin kuorma-ammus DM 662:n tytärammus, joita on hankittu siksi, että Suomi Ottawan miinakieltosopimuksen mukaisesti luopuu vuoteen 2016 mennessä jalkaväki- eli henkilömiinoista.
M85:n toinen malli on varustettu itsetuhomekanismilla ja virallisten kokeiden mukaan sen vikaantumistiheys on yksi prosentti. Norjan kansanavun Eero Ojalan mukaan virallinen testi on kuitenkin tehty laboratorio-olosuhteissa kovalla alustalla, kun taas Libanonissa osa rypälepommeista putosi pehmeälle ja hedelmälliselle maatalousmaalle sekä asutuksen piiriin. M85:t edustavat lukumäärältään suurta osaa Libanoniin jääneistä räjähteistä erityisesti Sinisen linjan lähelle jääneistä. Oijala tutkii Norjan puolustusvoimien tutkimusinstituutin (Forsvarets forskningsinstitutt – FFI, Norwegian Defence Research Establishment) toimeksiannosta M85-tytärammusten vikaantumistiheyttä Etelä-Libanonissa ja uskoo tutkimustuloksen olevan valmis huhtikuussa 2007.
Kaksoiskäyttö-M85

Israel Military Industries on kehittänyt tytärammuksesta kaksoiskäytettävän mallin, jota voi käyttää niin henkilöammuksena kuin panssariammuksena. Sirpalevaikutus henkilöitä vastaan tulee 1 200 sirpaleesta kuolettavalle alueelle sekä panssaroituja ajoneuvoja vastaan tytärammus läpäisee 105 mm:iä valssattua homogeenista panssariterästä. Siinä on myös itsetuhojärjestelmä kuoressa.
Israel Military Industries tuottaa myös M42:a ja M46:a varten kuoren, johon voi vaihtaa itsetuhomekanismia kuoressaan sisältämättömät tytärammukset uudelleen kuorma-ammukseen sijoitettaviksi.
Raivaushavaintoja Libanonista

Libanonissa Yhdistyneiden kansakuntien miinakoordinaatiokeskuksen mukaan Etelä-Libanonissa aselevon solmimisen jälkeen 13 on kuollut ja 46 haavoittunut tytärammuksista. Yhteensä Yhdistyneiden kansakuntien miinaryhmät ovat löytäneet 2 171 räjähtämätöntä kuorma-ammuksen tytärarmmusta: 715 (33 %) tyyppiä M41, 820 (38 %) tyyppiä M77 ja 691 (32 %) tyyppiä M85.
Libanonissa on käytetty lisäksi myös M42-tytärammuksia, joista osa on valmitettu 1974 ilman itsetuhomekanismia.
Norjan kokeiden perusteella arvellaan, että Libanonissa M85-tytärammusten räjähtämättömyysprosentti käyttötavasta riippuen olla 5 %-10 %.
Suomalaiset koeammunnat

Suomen puolustusvoimien komentaja Juhani Kaskeala avatessaan valtakunnallisen maapuolustuskurssin 5.3.2007 mainitsi, että tytärammusten toimintavarmuus on koeammuntatulosten mukaan yli 99,8 prosenttia, eli maastoon jää vähemmän räjähtämättömiä ammuksia kuin tavanomaisia kranaatteja ammuttaessa.
Aiheesta muualla

GlobalSecurity.org:  Unexploded Ordnance (UXO)
Kuorma-ammusten kuljettamat tytärammukset
| --- | --- |
Rypälepommien tytärpommit:   BLU-63  KB-1  M42  M46  M74  M77  M80  M85  MZD2
Luettelo Toivo Kuulan teoksista
Teosnumeroimattomat

Air varie (piano)
Allegretto (orkesteri) 1905
Andante (corno ja piano) keskeneräinen
Andante ja allegro (viulu + piano + alttoviulu + klarinetti)
Balettikohtaus (orkesteri) keskeneräinen (luultavasti liittyy suunnitelmaan Karhunpeijaiset)
Canzona di maggio = Kevätlaulu (Sem Benelli, suom. Eino Palola) laululle ja pianolle (ja viululle ad lib.) 1917 (näytelmään La cena delle beffe, "Pilkkaajan ateria")
Cassazione (2 viulua ja piano)
Det gingo två flickor i rosenlund jousiorkesterille
Hei ja hei (laulu ja piano) kansanlaulusovitus
Humoreski = Konstantinopolin portin päällä (suomalainen kansanlaulu) sekakuorolle a cappella (sama melodia kuin Suomen Kaartin Lähtölaulussa)
Invention (piano)
Itken, kurja, kullaistani (Kanteletar II:45) sekakuoro a cappella keskeneräinen (esityskuntoon täydentänyt Kuulan materiaalin pohjalta T. Tommila)
Jousikvartetto
Jousitrio 1904
Juhlakantaatti (A. Forsman & Psalmi 118) baritonille, sekakuorolle, uruille ja pianolle 1904 (Isonkyrön vanhan kirkon 600-vuotisjuhliin)
Jyrise, Tuonelan tumma paasi (piano) keskeneräinen
Kanon (viulu ja alttoviulu)
Kansanlaulusarja jousikvartetille, keskeneräinen
Kas silloin vaan (K. Larson) laulu ja piano 1899
Kesäilta (viulu ja piano 1907 tai laulu ja orkesteri 1917) kansanl.sov.
Kullan ylistys (karjal. kansanl.) sekakuorolle a cappella ("Minun kultani kaunis on, vaikk' on kaitaluinen")
Kultaselle = Älä sure, sorja neito = Minun kultani kaunis on (suomalainen kansanlaulu) sekakuorolle a cappella 1904 (sama melodia kuin laulussa Kotomaamme, "Täällä pohjantähden alla", J. Granlund)
Käinkattshoja = Mantsinsaaren balladi (karjal. kansanl.) mieskuorolle a cappella suom. I. Härkönen
Lampaanpolska pianolle ("La Folia" -muunnelmat) 1915
Legend pianokvintetille, keskeneräinen
Miksi riennän (laulu ja piano) keskeneräinen
Nuku (H. Selin) sekakuorolle a cappella 1904
Polska viululle ja pianolle (aiemmin merkitty opukseen 17a)
Rondo jousiorkesterille tai -kvartetille 1906
Scherzo pianokvintetille 1905 (samoja aiheita kuin pianotriossa)
Schottis pianolle
Sonaatti viululle ja pianolle (yksiosainen) 1906
Syntymistään sureva jousiorkesterille
Tema con variazioni orkesterille, keskeneräinen
Tuonne taakse metsämaan jousiorkesterille
Tuuli se puhaltaa (suomalainen kansanlaulu) sekakuorolle a cappella
Tähtien välkettä (laulu ja piano) keskeneräinen
Ut min väg i världen går (ruotsal. kansanl.) laulu/viulu ja piano
Valse caprice (alttoviulu ja piano) keskeneräinen
Valse lente jousikvartetille
Viulutrio 1904
Älä itke, impeni nuori (E. Leino) laulu/viulu ja piano
Luettelo Tom ja Jerry -lyhytanimaatioista

Tom & Jerry on Joseph Barberan ja William Hannan luoma lyhytanimaatioiden sarja, joita tuotettiin yhteensä 161 kappaletta.
Animaatiot > Gene Deitch/Rembrandt Films

115. Switchin' Kitten (1961)
116. Down and Outing U (1961)
117. It's Greek to Me-ow (1961)
118. High Steaks (1962)
119. Mouse Into Space (1962)
120. Landing Stripling (1962)
121. Calypso Cat (1962)
122. Dicky Moe (1962)
123. The Tom and Jerry Cartoon Kit (1962)
124. Tall in the Trap (1962)
125. Sorry Safari (1962)
126. Buddies Thicker Than Water (1962)
127. Carmen Get It! (1962)
Animaatiot > Chuck Jones/Sib Tower 12

128. Pent-House Mouse (1963)
129. The Cat Above and the Mouse Below (1964)
130. Is There a Doctor in the Mouse? (1964)
131. Much Ado About Mousing (1964)
132. Snowbody Loves Me (1964)
133. The Unshrinkable Jerry Mouse (1964)
134. Ah, Sweet Mouse-Story of Life (1965)
135. Tom-ic Energy (1965)
136. Bad Day at Cat Rock (1965)
137. The Brothers Carry-Mouse-Off (1965)
138. Haunted Mouse (1965)
139. I'm Just Wild About Jerry (1965)
140. Of Feline Bondage (1965)
141. The Year of the Mouse (1965)
142. The Cat's Me-Ouch! (1965)
143. Duel Personality (1966)
144. Jerry, Jerry, Quite Contrary (1966)
145. Jerry-Go-Round (1966)
146. Love Me, Love My Mouse (1966)
147. Puss 'n' Boats (1966)
148. Filet Meow (1966)
149. Matinee Mouse (1966)
150. The A-Tom-Inable Snowman (1966)
151. Catty-Cornered (1966)
152. Cat and Dupli-cat (1966)
153. O-Solar Meow (1966)
154. Guided Mouse-ille (1966)
155. Rock 'n' Rodent (1967)
156. Cannery Rodent (1967)
157. The Mouse from H.U.N.G.E.R. (1967)
158. Surf-Bored Cat (1967)
159. Shutter Bugged Cat (1967)
160. Advance and Be Mechanized (1967)
161. Purr-Chance to Dream (1967)
Malou Ejdesgaard

| Malou Ejdesgaard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1991 
Kansalaisuus:   Tanska
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  717. (13.9.2010)
Voitot/tappiot:  34–71
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  87–83
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Malou Ejdesgaard (s. 13. maaliskuuta 1991) on tanskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 717 syyskuussa 2010 ja nelinpelissä sijalla 285 heinäkuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta nelinpelissä. Hän aloitti tenniksenpeluun 7-vuotiaana. Hänen valmentajanaan toimii Kim Peter.
Ejdesgaard saavutti ensimmäisen otteluvoittonsa WTA-tasolla nelinpelissä pelattuaan Caroline Wozniackin kanssa Kööpenhaminan turnauksessa vuonna 2010. He voittivat turnauksen ensimmäisellä kierroksella parin Stefanie Vögele ja Yvonne Meusburger.
Fed Cupissa Ejdesgaard on edustanut Tanskaa vuodesta 2010 lähtien seitsemässä maaottelussa.
Aiheesta muualla

Malou Ejdesgaard profiili WTA:n kotisivuilla
Malou Ejdesgaard (Arkistoitu – Internet Archive) profiili ITF:n kotisivuilla
Luhta (täsmennyssivu)

Luhta voi tarkoittaa:
Luhta, ajoittain tulviva suotyyppi
Luhta Sportswear Company, suomalainen vaatetusalan yhtiö
Sukunimenä

Jorma Luhta, suomalainen luontokuvaaja ja kirjailija
Irma Luhta, suomalainen matemaatikko ja performanssitaiteilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luhta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luhmanovskajan metroasema

| Luhmanovskaja (Лухмановская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Nekrasovskaja
Sijainti:  55.7085°N, 37.9004°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  3. kesäkuuta 2019
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Luhmanovskaja (ven. Лухмановская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 3. kesäkuuta 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luhmanovskajan metroasema Wikimedia Commonsissa