stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dakar-ralli
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Moottoripyöräilijä Toni Tanner Dakar-rallissa 2004
YLEn elävä arkisto: Ari Vatanen Pariisi–Dakar-rallissa 1987, kesto: 41:18
Dakar-rallin historia 1979-2005 (PDF-tiedosto, 159 sivua) (englanniksi)
Historic Book 2020 (PDF) (englanniksi)
Dakar-ralli
| --- | --- |
Eurooppa ja Afrikka:  1979  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008 
Etelä-Amerikka:  2009  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
Lähi-itä:  2020  2021  2022  2023  2024 
Euroopan ja Afrikan maat, joiden kautta Dakar-rallin reitti on kulkenut.
Etelä-Amerikan maat, joiden kautta Dakar-rallin reitti on kulkenut.
Kuorma-autoluokan Unimog U400L numero 541 vuoden 2006 Dakar-rallin toisella erikoiskokeella.
Vuoden 2006 voittajaparin Luc Alphandin ja Gilles Picardin Mitsubishi Pajero.
Sakura Motoki

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sakura Motoki Pariisin olympiavoittajana. |  Sakura Motoki Pariisin olympiavoittajana. |  Sakura Motoki Pariisin olympiavoittajana. |  |
Maa:   Japani
Naisten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 62 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2023 | 62 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2022 | 59 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Biškek 2024 | 62 kg |  |
Sakura Motoki (jap. 元木咲良, Motoki Sakura; s. 20. helmikuuta 2002 Saitama) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja ja MM-mitalisti.
Motoki voitti kadettien, eli alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden 46 kilogramman painoluokassa vuonna 2018. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 59-kiloisissa 2022.
Motoki saavutti Belgradin MM-kilpailuissa 2022 pronssia 59 kilogramman sarjassa. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Belgradissa hän sai 62-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa kirgisialaiselle Aisuluu Tynybekovalle. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2024 hän sai samassa painoluokassa hopeaa.
Motoki voitti 62 kilogramman sarjan olympiakultaa Pariisissa 2024. Hän voitti välierässä norjalaisen Grace Bullenin ja loppuottelussa Ukrainan Iryna Koljadenkon.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Oulun Sankivaarassa 22.–24. maaliskuuta 2013. Kilpailujen järjestävä seura oli Oulun Hiihtoseura. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja yhteislähdöissä.
Miehet > 3x7,5 km viesti

Päivämäärä: 22. maaliskuuta
| Sija | Joukkue | Viestinviejät | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Oulun Hiihtoseura -1 | Jouni Kinnunen Juhani Tolonen Tuomas Säily | 0 | 1.08.19 |
| 2 | Ahveniston Ampumahiihtäjät -1 | Atte Kiskola Jari Ritvaniemi Matti Hakala | 2 | + 1.36 |
| 3 | Lahden Hiihtoseura | Sami Orpana Aaro Reponen Olli Hiidensalo | 5 | + 2.39 |
| 4 | Ahveniston Ampumahiihtäjät -2 | Henri Lehtomaa Kimmo Lajunen Mikael Koivunen | 4 | + 4.16 |
| 5 | Kauhajoen Karhu | Mika Lammi Juuso Joukas Eero Viitikko | 3 | + 4.42 |
| 6 | Kontiolahden Urheilijat | Tuomas Grönman Antti Repo Jaakko Mäkäräinen | 5 | + 4.58 |
Miehet > 10 km pikakilpailu

Päivämäärä: 23. maaliskuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jarkko Kauppinen | Iisalmen Visa |  |  |
| 2 | Olli Hiidensalo | Lahden Hiihtoseura |  | + 23,6 |
| 3 | Matti Hakala | Ahveniston Ampumahiihtäjät |  | + 56,7 |
| 5 | Paavo Puurunen | Kuhmo-Ski |  |  |
Miehet > 15 km yhteislähtö

Päivämäärä: 24. maaliskuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jarkko Kauppinen | Iisalmen Visa | 3 | 40.56,9 |
| 2 | Olli Hiidensalo | Lahden Hiihtoseura | 5 | + 55,1 |
| 3 | Paavo Puurunen | Kuhmo-Ski | 2 | + 56,1 |
Naiset > 3x6,0 km viesti

Päivämäärä: 22. maaliskuuta
| Sija | Joukkue | Viestinviejät | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ahveniston Ampumahiihtäjät | Jessika Rolig Auli Kiskola Erika Jänkä | 2 | 1.02.02 |
| 2 | Leppävirran Viri | Hannele Forsström Sanna Markkanen Carola Kröger | 0 | + 2.56 |
| 3 | Oulun Hiihtoseura -2 | Tia Pökkä Greta Kurkinen Minna Remes | 2 | + 6.41 |
| 4 | Oulun Hiihtoseura -1 | Anu Junnila Krista Berg Maaret Mattila | 4 | + 8.15 |
| 5 | Seinäjoen Hiihtoseura | Rita Nurmenrinta Johanna Keisala Tuulikki Mattila | 6 | + 9.15 |
| 6 | Kontiolahden Urheilijat | Outi Gröndahl Karoliina Laakkonen Laura Toivanen | 12 | + 9.17 |
Naiset > 7,5 km pikakilpailu

Päivämäärä: 23. maaliskuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kaisa Mäkäräinen | Kontiolahden Urheilijat | 1 | 22.19,1 |
| 2 | Sanna Markkanen | Leppävirran Viri | 3 | + 3.02,3 |
| 3 | Maija Holopainen | Imatran Urheilijat | 0 | + 3.13,9 |
Naiset > 12,5 km yhteislähtö

Päivämäärä: 24. maaliskuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kaisa Mäkäräinen | Kontiolahden Urheilijat | 3 |  |
| 2 | Satu Rautiainen | Äänekosken Urheilijat |  |  |
| 3 | Maija Holopainen | Imatran Urheilijat | 0 |  |
Mitalitaulukko

| Sija | Joukkue |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Iisalmen Visa | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 1 | Kontiolahden Urheilijat | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3 | Ahveniston Ampumahiihtäjät | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Oulun Hiihtoseura | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Lahden Hiihtoseura | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 6 | Leppävirran Viri | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 7 | Äänekosken Urheilijat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Imatran Urheilijat | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 9 | Kuhmo-Ski | 0 | 0 | 1 | 1 |
Birit Haarla

Birit Haarla eli Čiske Jovsset Biret Hánsa Outi Biret (s. 2000) on saamelainen balettitanssija ja koreografi. Utsjoelta Dalvadaksen kylästä kotoisin oleva Birit Haarla valmistui vuonna 2019 Suomen Kansallisoopperan ja -baletin Balettioppilaitoksesta ja suoritti sen jälkeen vuonna 2022 tanssitaiteen kandidaatin tutkinnon Brysselissä Performing Arts Research and Training Studios -nykytanssikoulussa. Birit Haarla on kertonut kiinnostuksen kohteikseen muun muassa ympäristösuhteen keholllisuuden ja leikkisyyden poliittisen potentiaalin. Taide voi hänen mukaansa olla pehmeää aktivismia.
Yhdessä kaksossisarensa, tanssija-koreografi Katja Haarlan kanssa hän toimi koreografina ja esiintyi Marja Helanderin ohjaamassa tanssielokuvassa Eatnanvuloš Lottit – Maan sisällä linnut (2018) sekä vuoden 2022 Venetsian biennaalissa saamelaistaiteen paviljongissa Pauliina Feodoroffin ohjaamassa esityksessä Matriarkaatti. Sisarusten yhteinen tanssiteos on myös vuonna 2022 Brysselissä ensi-iltansa saanut Starting from Staring - Čalmmiid Čađa, jonka äänimaailmaan kuuluu Katarina Barrukin uumajansaamenkielistä joikua. Teoksen lähtökohtana oli ajatus maailman katsomisesta ennakkoluulottomasti ja vailla odotuksia. Yhdessä kuvataiteilija Outi Pieskin kanssa Birit Haarla ja Katja Haarla toteuttivat vuoden 2021 Helsinki Biennaaliin maayhteyttä käisttelevän, tanssia, elektronista musiikkia, duodjia ja luohtia yhdistävän Guhte Gullá - Here to Hear -videoinstallaation. Vuonna 2024 sisarukset saivat tunnustuksena omaleimaisesta työstään ja kriittisestä otteestaan ensimmäistä kertaa jaettu Tanssin nuori tekijä -palkinnon.
Aiheesta muualla

Guhte Gullá -videoinstallaatiosta Yle uutisissa.
Outi Pieski, Birit Haarla ja Katja Haarla Helsinki Biennaalin podcastissa.
Waldemar Pitkänen

| Waldemar Pitkänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1926 Jaakkima
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Valde Pitkänen
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Waldemar Pitkänen (s. 23. tammikuuta 1926 Jaakkima) on suomalainen näyttelijä. Hän teki uransa suurelta osin Helsingin kaupunginteatterissa.
Ura

Waldemar Pitkäsen vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Konstantin Pitkänen ja Barbara Mazypek. Hänen aviopuolisonsa oli ohjaaja Maija-Liisa Sutinen. Waldemar Pitkäsen taiteilijan ura alkoi kiinnityksellä Lahden kaupunginteatteriin 1945–1950, mitä seurasi kiinnitys Lappeenrannan kaupunginteatteriin 1952–1961. Ura jatkui Helsingissä. Pitkänen kiinnitettiin Helsingin kansanteatteriin 1963–1965 ja Helsingin kaupunginteatteriin 1965. Hän näytteli kaupunginteatterissa vielä 1980-luvulla.
Pitkäsen roolitehtäviä olivat esimerkiksi Eero (Seitsemän veljestä), MacLachlen (Kuusi toverusta), Narri (Loppiaisaatto), Pentti Akkimus (Nuori mylläri) ja Boni (Mustalaisruhtinatar).
Teatterityön ohella Pitkäsellä oli sivurooleja muutamassa suomalaisessa kokoillan elokuvassa. Hän näytteli muun muassa sotamies Kankaan osan Mikko Niskasen elokuvassa Sissit (1963) ja Vittavaaran isäntää Jaakko Pakkasvirran draamakomediassa Ulvova mylläri (1982).
Maija-Liisa Sutinen

| Maija-Liisa Sutinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lea Maija-Liisa Sutinen
Syntynyt: 5. tammikuuta 1925 Tyrvää
Ammatti:  teatteriohjaaja, näyttelijä, televisiotoimittaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Villimiespatsas (1961) Prix Jeunesse (1970) Kirkon elokuvapalkinto (1971) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Lea Maija-Liisa Sutinen (s. 5. tammikuuta 1925 Tyrvää) on suomalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja televisiotoimittaja. Teatteriohjausten ohella Sutinen ohjasi lasten televisionäytelmiä, kuten Iris Klewe (1981).
Ura

Maija-Liisa Sutisen vanhemmat olivat metsänhoidonneuvoja Adam Fredrik Sutinen ja valokuvaaja Maija Palovaara. Hän avioitui vuonna 1961 näyttelijä Waldemar Pitkäsen kanssa ja liitosta syntyi poika. Sutinen kiinnitettiin Helsingin Yhteisteatteriin ohjaajaksi ja näyttelijäksi 1949–1953 ja edelleen 1954–1959, ohjaajaksi Työväen Näyttämöiden Liittoon 1954–1956 ja näyttelijäksi Lappeenrannan kaupunginteatteriin 1959–1961. Hänen pitkä kautensa Yleisradion palveluksessa alkoi 1961 ja päättyi 1988.
Sutisen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Olivia (Loppiaisaatto), Beline (Luulosairas), Baby Doll (Epäonnistunut päivällinen) ja rouva Popova (Karhu). Hänen teatteriohjauksiaan olivat esimerkiksi Eurooppalainen, Kuopion takana, Lasinen eläintarha ja Prinssi ja hatuntekijä.
Sutinen ohjasi useita lasten televisionäytelmiä ja elokuvia, kuten Vaarin Kaisa, Kymmenellä pennillä siirappia ja Iris Klewe. Lisäksi hän opetti puheilmaisua ja lausuntaa.
Sutinen sai Villimiespatsaan vuonna 1961, Prix Jeunesse -palkinnon televisionäytelmästä Tyttö ja ovi vuonna 1970 ja Kirkon elokuvapalkinnon lasten elokuvasta Annukka 1971.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Rovaniemen Toramossa 1.–3.4.2016. Kilpailujen järjestävä seura oli Ounasvaaran Hiihtoseura. Suomen-mestaruuksista kilpailtiin viesteissä, pikakilpailuissa ja yhteislähdöissä. Samalla kilpailtiin nuorten sarjojen SM-mitaleista.
Miehet > 3x7,5 km viesti

Päivämäärä: 1. huhtikuuta
| Sija | Joukkue | Viestinviejät | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lahden Hiihtoseura | Sami Orpana Olli-Pekka Peltola Olli Hiidensalo | 0 | 56.19,6 |
| 2 | Iisalmen Visa | Jarkko Kauppinen Antti Raatikainen Mika Kaljunen | 0 | + 1.14,9 |
| 3 | Ahveniston Ampumahiihtäjät -1 | Mikael Koivunen Henri Lehtomaa Matti Hakala | 3 | + 3.03,5 |
| 4 | Oulun Hiihtoseura -1 | Tuomas Säily Jouni Kinnunen Juhani Tolonen | 1 | + 3.51,0 |
| 5 | Kontiolahden Urheilijat | Teemu Huhtala Ville Kekkonen Antti Repo | 5 | + 4.54,2 |
| 6 | Kauhajoen Karhu | Mika Lammi Eero Viitikko Mikko Loukkaanhuhta | 2 | + 5.01,9 |
Miehet > 10 km pikakilpailu

Päivämäärä: 2. huhtikuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Olli Hiidensalo | Lahden Hiihtoseura | 2 | 24.51,4 |
| 2 | Jarkko Kauppinen | Iisalmen Visa | 0 | + 4,7 |
| 3 | Ville Simola | Kymin Koskenpojat | 1 | + 24,3 |
| 4 | Marko Mänttäri | Kouvolan Hiihtoseura | 2 | + 42,0 |
| 5 | Mikael Koivunen | Ahveniston Ampumahiihtäjät | 2 | + 50,9 |
| 6 | Tuomas Grönman | Kontiolahden Urheilijat | 4 | + 57,5 |
Miehet > 15 km yhteislähtö

Päivämäärä: 3. huhtikuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Matti Hakala | Ahveniston Ampumahiihtäjät | 2 | 40.31,0 |
| 2 | Jouni Kinnunen | Oulun Hiihtoseura | 0 | + 46,2 |
| 3 | Olli Hiidensalo | Lahden Hiihtoseura | 7 | + 56,1 |
| 4 | Tuomas Grönman | Kontiolahden Urheilijat | 5 | + 1.12,9 |
| 5 | Marko Mänttäri | Kouvolan Hiihtoseura | 4 | + 1.16,5 |
| 6 | Ville Simola | Kymin Koskenpojat | 3 | + 1.29,9 |
Naiset > 3x6,0 km viesti

Päivämäärä: 1. huhtikuuta
| Sija | Joukkue | Viestinviejät | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kontiolahden Urheilijat | Laura Toivanen Johanna Pykäläinen Kaisa Mäkäräinen | 1 | 50.06,1 |
| 2 | Ahveniston Ampumahiihtäjät -1 | Auli Kiskola Erika Jänkä Jenni Keränen | 0 | + 1.53,1 |
| 3 | Mikkelin Hiihtäjät | Elsa Heinikainen Saana Lahdelma Alisa Laitinen | 1 | + 6.29,6 |
| 4 | Seinäjoen Hiihtoseura | Sanna-Mari Purola Tuulikki Mattila Johanna Keisala | 1 | + 8.31,7 |
| 5 | Ahveniston Ampumahiihtäjät -2 | Maija Keränen Jessika Rolig Sonja Harjuntausta | 8 | + 9.33,4 |
| 6 | Oulun Hiihtoseura | Merja Santaniemi Anu Junnila Greta Kurkinen | 5 | + 11.14,9 |
Naiset > 7,5 km pikakilpailu

Päivämäärä: 2. huhtikuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Laura Toivanen | Kontiolahden Urheilijat | 2 | 21.33,7 |
| 2 | Annukka Siltakorpi | Kurikan Ryhti | 2 | + 1.03,5 |
| 3 | Tiia-Maria Talvitie | Jalasjärven Jalas | 1 | + 1.26,7 |
| 4 | Mira Holopainen | Lahden Hiihtoseura | 4 | + 1.58,8 |
| 5 | Meri Maijala | Lapin Biathlon Tokka | 3 | + 2.15,5 |
| 6 | Suvi Minkkinen | Joutsan Pommi | 5 | + 2.18,5 |
Naiset > 10 km yhteislähtö

Päivämäärä: 3. huhtikuuta
| Sija | Kilpailija | Seura | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Laura Toivanen | Kontiolahden Urheilijat | 2 | 38.57,5 |
| 2 | Suvi Minkkinen | Joutsan Pommi | 4 | + 1.36,0 |
| 3 | Annukka Siltakorpi | Kurikan Ryhti | 5 | + 1.56,9 |
| 4 | Saana Lahdelma | Mikkelin Hiihtäjät | 3 | + 3.08,3 |
| 5 | Auli Kiskola | Ahveniston Ampumahiihtäjät | 9 | + 4.01,6 |
| 6 | Meri Maijala | Lapin Biathlon Tokka | 5 | + 4.11,4 |
Mitalitaulukko

| Sija | Joukkue |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kontiolahden Urheilijat | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | Lahden Hiihtoseura | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | Ahveniston Ampumahiihtäjät | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Iisalmen Visa | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 | Oulun Hiihtoseura | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Kurikan Ryhti | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Joutsan Pommi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Kymin Koskenpojat | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Mikkelin Hiihtäjät | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Jalasjärven Jalas | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Kurikan Ryhti | 0 | 0 | 1 | 1 |
Phil Wickham

| Phil Wickham |
| --- | --- |
 Wickham konsertissa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Philip David Wickham
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1984 (ikä 40) San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  kristillinen nykymusiikki, ylistysmusiikki
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Simple/INO
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Philip David Wickham (s. 5. huhtikuuta 1984 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka esittää kristillistä nykymusiikkia. Wickham on julkaissut kuusi albumia: Give You My World (2003), Phil Wickham (2006), Cannons (2007), Singalong (2008), Heaven and Earth (2009, Response (2011) ja The Ascension (2013). Wickham oli vuonna 2023 Billboardin vuoden viidenneksi kuunnelluin kristillinen artisti ja toiseksi kuunnelluin kristillinen miesartisti.
Wickham on syntynyt Orange Countyssa. Hänen isänsä on tunnettu ylistysmusiikin laulaja John Wickham, joka palveli Chuck Smithin johtamassa Calvary Chapelissa. Wickham aloitti laulajana seurakunnassa 12-vuotiaana. 18-vuotiaana Wickham oli julkaissut debyyttialbuminsa, joka sisälsi hittibiisin Shining.
In a Reverie

| In a Reverie Lacuna Coil |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Woodhouse Studio
 Julkaistu: 8. kesäkuuta 1999
 Tuottaja(t): Waldemar Sorychta
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Lacuna Coilin muut julkaisut
|   | In a Reverie 1999 | Unleashed Memories 2001 |
In a Reverie on italialaisen Lacuna Coilin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 1999.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Circle | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Stately Lover | 4.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Honeymoon Suite | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | My Wings | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | To Myself I Turned | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Cold | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Reverie | 6.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Veins of Glass | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Falling Again | 5.07 |  |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

Soundin mukaan yhtyeen musiikki ei ole kekseliästä tai omaperäistä, mutta soitossa ja kappaleissa on voimaa, joka "vangitsee pauloihinsa".
Aiheesta muualla

In a Reverie Discogsissa. (englanniksi)
Albumi In a Reverie Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lacuna Coil
|  Andrea Ferro  Marco Coti Zelati  Cristina Scabbia  Ryan Blake Folden >  Michaelangelo Algardi  Raffaele Zagaria  Claudio Leo  Leonardo Forti  Cristiano "Pizza" Migliore  Cristiano 'CriZ "Mozzati  Marco "Maus" Biazzi  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  In a Reverie  Unleashed Memories  Comalies  Karmacode  Shallow Life  Dark Adrenaline  Broken Crown Halo  Delirium  Black Anima  Sleepless Empire 
EP:t:  Lacuna Coil  Halflife 
Uusintaversiot:  Comalies XX 
Kokoelmat:  The EPs  Manifesto of Lacuna Coil
Age of Empires (pelisarja)

| Age of Empires |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ensemble Studios Big Huge Games Robot Entertainment Forgotten Empires Hidden Path Entertainment Skybox Labs Relic Entertainment Tantalus Media TiMi Studio Group CaptureAge Climax Studios Virtuos Games Wicked Witch World's Edge
Julkaisija:  Microsoft Studios
Lajityyppi:  Reaaliaikainen strategia
Ensijulkaisu:  Age of Empires (1997)
Viimeisin julkaisu:  Age of Empires: Mobile (2024)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Age of Empires on Ensemble Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema historiallinen reaaliaikainen strategiapelisarja. Vuonna 1997 julkaistun ensimmäisen osan, Age of Empiresin jälkeen on julkaistu lukuisia jatko- ja lisäosia. Muista osista poiketen sisarsarja Age of Mythology perustuu taruihin.
Age of Empires -sarja on myynyt yli 20 miljoonaa kopiota. Sarjan myötä Ensemble Studios on saanut mainetta reaaliaika strategiapelien luojana. Age of Empires -sarjassa on panostettu historialliseen tarkkuuteen sekä vihollisten tekoälyn parantamiseen.
Ensimmäiset Age of Empires -pelit sijoittuvat historiallisten tapahtumien ympärille kattaen ajan kivikauden ja antiikin väliltä Euroopan ja Aasian alueella. The Rise of Rome -lisäosassa keskitytään Rooman keisarikunnan nousuun valtaan. The Age of Kings -osissa seikkaillaan Euroopassa keskiajalla. Age of Empires III:ssa tarkastellaan Eurooppalaisten Amerikan kolonisaatiota. Age of Empires Online -pelissä palataan antiikin  aikaan löysästi historiaa mukailen. Age of Empires IV:ssä keskiajan sivilisaatiot siirtyvät aikakaudelta toiselle monumenttien valmistuessa. Sisarsarja Age of Mythology perustuu mytologiseen tarinaan pronssikaudella.
Sarjan pelit

| Vuosi | Nimi | Alusta |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Age of Empires |  |
| 1998 | Age of Empires: The Rise of Rome |  |
| 1999 | Age of Empires II: The Age of Kings |  |
| 2000 | Age of Empires II: The Conquerors |  |
| 2002 | Age of Mythology |  |
| 2003 | Age of Mythology: The Titans |  |
| 2005 | Age of Empires III |  |
| 2006 | Age of Empires III: The War Chiefs |  |
| 2007 | Age of Empires III: The Asian Dynasties |  |
| 2011 | Age of Empires: The Age of Kings | Nintendo DS |
| 2011 | Age of Empires: Mythologies | Nintendo DS |
| 2011 | Age of Empires Online |  |
| 2013 | Age of Empires II HD |  |
| 2013 | Age of Empires II HD: The Forgotten |  |
| 2014 | Age of Mythology: Extended Edition |  |
| 2014 | Age of Empires: Castle Siege | Windows Phone |
| 2015 | Age of Empires II HD: The African Kingdoms |  |
| 2015 | Age of Empires: World Domination | Android, IOS |
| 2016 | Age of Mythology: Tale of the Dragon |  |
| 2016 | Age of Empires II HD: Rise of the Rajas |  |
| 2018 | Age of Empires: Definitive Edition |  |
| 2019 | Age of Empires II: Definitive Edition | Windows, XSXS, PS5 |
| 2020 | Age of Empires III: Definitive Edition |  |
| 2021 | Age of Empires II: Definitive Edition - Lords of the West |  |
| 2021 | Age of Empires III: Definitive Edition - United States Civilization |  |
| 2021 | Age of Empires II: Definitive Edition - Dawn of the Dukes |  |
| 2021 | Age of Empires III: Definitive Edition - The African Royals |  |
| 2021 | Age of Empires IV | Windows, XSXS, PS5 |
| 2021 | Age of Empires III: Definitive Edition - Mexico Civilization |  |
| 2022 | Age of Empires II: Definitive Edition - Dynasties of India |  |
| 2022 | Age of Empires III: Definitive Edition - Knights of the Mediterranean |  |
| 2023 | Age of Empires II: Definitive Edition - Return of Rome |  |
| 2023 | Age of Empires II: Definitive Edition - The Mountain Royals |  |
| 2023 | Age of Empires IV: The Sultans Ascend |  |
| 2024 | Age of Empires II: Definitive Edition – Victors and Vanquished  |  |
| 2024 | Age of Mythology: Retold | Windows, XSXS, PS5 |
| 2024 | Age of Empires: Mobile | Android, IOS |
| 2024 | Age of Empires II: Definitive Edition – Chronicles: Battle for Greece |  |
| 2025 | Age of Mythology: Retold - Immortal Pillars |  |
| 2025 | Age of Empires IV – Knights of Cross and Rose |  |
Sarjan pelit > Age of Empires Collector’s Edition

Age of Empires Collector’s Edition on keräilyversio, johon sisältyvät pelit Age of Empires, Age of Empires: The Rise of Rome, Age of Empires II: The Age of Kings ja Age of Empires II: The Conquerors. Mukana on myös pelien viralliset ääniraidat. Ensimmäisen kerran pelipaketti julkaistiin vuonna 2000 ja uudelleenjulkaisu tehtiin vuonna 2006. Pelipaketin pelit kehitti Ensemble Studios ja julkaisi Microsoft sekä Ubisoft Exlusive.
Sarjan pelit > Age of Mythology

Age of Mythology -pelisarja on Age of Empiresin kehittäjien tekemä sivusarja, joka edeltäjistään poiketen perustuu muinaisen ajan Kreikan, Norjan ja Egyptin mytologiaan. Mythology-sarjassa grafiikka ja pelihahmojen ulkonäkö on kehittynyt paljon.
Jokaisella sivilisaatiolla on oma erikoistapansa kerätä pelin uutta resurssisuosiota, jota saa jumalilta. Kampanjoissa pääsee seuraaman muun muassa Atlantiksen tuhoa ja Troijan sotaa.
The Titans -lisäosassa jokainen valtio voi valmistaa titaanin, joita ilman toista titaania on vaikea tuhota. Titaanit ovat pelin voimakkain ja isoin yksikkö.
Sarjan pelit > Age of Empires IV

21. elokuuta 2017 Microsoft ilmoitti Relic Entertainmentin kehittävän sarjaan jatkoksi Age of Empires IV -peliä.
Aiheesta muualla

Age of Empires kotisivut (englanniksi)
Forgotten Empires (englanniksi)
Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Varsinainen sarja:  Age of Empires The Rise of Rome  Age of Empires II: The Age of Kings The Conquerors  The Forgotten  The African Kingdoms  Rise of the Rajas  Age of Empires III The War Chiefs  The Asian Dynasties  Age of Empires IV 
Mythology-sarja:  Age of Mythology The Titans  Tale of the Dragon 
Kuvakaappaus pelistä Age of Empires 2