stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villa Gregoriana

Villa Gregoriana.
Villa Gregoriana on puisto Italiassa, Tivolin kaupungissa. Se sijaitsee kaupungin vanhalla keskuskukkulalla ja sen rakennutti paavi Gregorius XVI vuonna 1835.
Vuonna 2006 Italia nimesi sen ehdokkaaksi Unescon maailmanperintökohteeksi.
Lisää aiheesta

https://www.fondoambiente.it/luoghi/beni-fai
Anatolikí Argithéa

| Anatolikí Argithéa Ανατολική Αργιθέα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Anatolikí Argithéa
 Koordinaatit: 39°17′N, 21°33′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Kardítsa
Kunta:  Argithéa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  230202
Väkiluku (2011):  908
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anatolikí Argithéa (kreik. Ανατολική Αργιθέα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Ανατολικής Αργιθέας, Dimotikí Enótita Anatolikís Argithéas) on yksi Argithéan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kardítsan alueyksikössä Thessalian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 908 (vuonna 2011).
Anatolikí Argithéa eli ”Itäinen Argithéa” käsittää nimensä mukaisesti Argithéan kunnan itäosan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Petrochórin kylä. Anatolikí Argithéa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka nimellä Athamánes (Αθαμάνες). Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Argithéan kuntaan yhdessä Achelóoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi uudella nimellään.
Kunnallisyksikön osat

Anatolikí Argithéan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Drosáto | Drosáto | 42 |
| Fountotó | Fountotó | 14 |
| Fountotó | Mantziouraíïka | 9 |
| Fountotó | Palaiochóri | 33 |
| Koumpourianá | Dáfni | 0 |
| Koumpourianá | Koumpourianá | 69 |
| Koumpourianá | Kraniá | 5 |
| Koumpourianá | Moní Spiliás (luostari) | 10 |
| Koumpourianá | Stavrós | 9 |
| Leontíto | Leontíto | 98 |
| Petrílo | Argyraíika | 30 |
| Petrílo | Chalkiópoulo | 6 |
| Petrílo | Cháris | 48 |
| Petrílo | Livádia | 26 |
| Petrílo | Petrílo | 52 |
| Petrílo | Polýdroso | 53 |
| Petrílo | Róssis | 36 |
| Petrílo | Vasiládes | 64 |
| Petrochóri | Petrochóri | 113 |
| Stefaniás | Aetochóri | 30 |
| Stefaniás | Márathos G' (Márathos III) | 10 |
| Stefaniás | Romiá | 22 |
| Stefaniás | Stefaniás | 31 |
| Vlási | Vlási | 98 |
Yhteensä: 908
Verisolu

Verisoluja ovat:
punasolu
valkosolu
verihiutale.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”verisolu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Villa Gyllenberg

Villa Gyllenberg
Villa Gyllenberg
Villa Gyllenberg on yksityinen, Signe ja Ane Gyllenbergin säätiön omistama taide- ja kotimuseo, joka sijaitsee Länsi-Helsingissä Kuusisaaren lounaisrannalla. Museon osoite on Kuusisaarenpolku 11.
Museon kokoelma on saanut alkunsa pankkiiri, kauppaneuvos Ane Gyllenbergin (1891–1977) intohimosta kerätä taidetta. Museon pysyvä taidekokoelma sisältää yli 350 teosta aikakaudelta 1500–1970. Suomalainen taide on erityisen hyvin edustettuna. Kokoelman tunnettuja töitä edustaa esimerkiksi Akseli Gallen-Kallelan Ad Astra. Erityisen runsaasti on kerätty Helene Schjerfbeckin (1862–1946) teoksia — opiskeluvuosien tuotannosta aina taiteilijan viimeisenä elinvuotena syntyneisiin omakuviin ja asetelmiin saakka. Kokoelmaan kuuluu myös vanhempaa eurooppalaista taidetta lähinnä 1500- ja 1600-luvuilta. Kokoelman veistoksien joukkoon lukeutuu esimerkiksi Wäinö Aaltosen Aleksis Kiven pää.
Museo sijaitsee Signe ja Ane Gyllenbergien aiemmassa kodissa. Alkuperäisen huvilan piirsi Matti Finell vuonna 1938, ja sitä laajennettiin vuonna 1955. Uudistettu galleria vihittiin käyttöön vuonna 1980, ja toteutti näin 1948 perustetun Signe ja Ane Gyllenbergin säätion tarkoitusta: tuoda pariskunnan taidekokoelma yleisön nähtäville.
Villa Gyllenberg on suljettuna heinäkuussa. Taidemuseon yhteydessä toimii kahvila. Noin 300 metrin päässä sijaitsee Didrichsenin taidemuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gyllenbergin taidemuseon kotisivut.
Villa Gyllenberg hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Villefranche-sur-Mer

| Villefranche-sur-Mer |
| --- | --- |
 Villefranche-sur-Merin satama.
 vaakuna
Valtio:  Ranska
Hallinto:  
 – Pormestari:  Martino Lopez
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4.88 km²
Korkeus:  0-575 m
Väkiluku (2010):  5 471
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villefranche-sur-Mer (ital. Villafranca Marittima) on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella Ranskan Rivieralla. Sen läheisin suuri kaupunki ja länsipuolinen rajanaapuri on Nizza. Villefranche-sur-Merin satama on yksi syvimmistä Välimeren luonnonsatamista syvyyden yltäessä 95 metriin. Kaupunki on rakentunut kukkulajonon rinteelle ja sen korkein kohta on 575 metriä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Villefranche-sur-Mer
Vesivoiman historia

Vesivoiman historia alkaa tiedettävästi ajalta 4000 ekr., miltä ajalta ovat ensimmäiset merkit vesimyllyistä. Ensimmäisissä vesimyllyissä oli vaakasuorassa oleva ratas. Rooman valtakunnan aikana oli vesimyllyjä, joissa oli pystysuorassa oleva ratas. Historian aikana on käytetty kolmen laisia vesimyllyjä. Joissakin on ollut vaakasuorassa oleva ratas, joissakin ratas on ollut pystysuorassa, jonka yli vesi on virrannut ja joissakin on ollut ratas pystysuorassa, jonka alitse vesi on virrannut. 1900-luvulla sähkön käytön yleistyttyä vesivoimaa on tuotettu vesivoimaloiden avulla.
Alone (Alan Walkerin kappale)

| ”Alone” Alan Walker |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 2. joulukuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Alan Walker
 Tyylilaji: electro house
 Kesto: 02.41
 Levy-yhtiö: MER musikk
Listasijoitukset
  1.  1.
Alan Walkerin muut singlet
| ”Routine” 2016 | ”Alone” 2016 | ”Back to Beautiful” 2017 |
Alone on norjalaisen EDM-artistin Alan Walkerin 2. joulukuuta 2016 julkaisema single. Kappaleella laulaa ruotsalainen laulaja-lauluntekijä Noonie Bao, joka kirjoitti kappaleen yhdessä Walkerin kanssa. Kappaleen musiikkivideo on kuvattu pääosin Norjan Bergenissä.
Alon Sariel

Alon Sariel (oik.) ja Joseph Brent
Alon Sariel (s. 1986 Beerseba) on israelilainen mandolinisti, luutisti ja kapellimestari.
Sariel on esiintynyt solistina ja eri kokoonpanojen jäsenenä Euroopassa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Lähi-idässä ja Kaukoidässä. Solistina ja kapellimestarina hän on työskennellyt muiden muassa Münchenin kamariorkesterin, Jerusalemin sinfoniaorkesterin, Sofian filharmonisen orkesterin, Tel Avivin solistien ja Barokksolistenen  kanssa. Sariel on myös ollut Concerto Foscarin taiteellinen johtaja ja PRISMA-kvartetin perustajajäsen. Vuonna 2018 hän sai OPUS Klassik -palkinnon albumistaan Telemandolin. Lisäksi hän sai vuonna 2015 PRISMA-kvartetin kanssa ensipalkinnon kansainvälisessä H.I.F. Biber -kilpailussa.
Muusikoita, jotka ovat tehneet yhteistyötä Sarielin kanssa, ovat olleet muiden muassa Emma Kirkby, Markus Stockhausen, Jean-Christophe Spinosi, Stian Carstensen ja David Krakauer. Sariel on kantaesittänyt muiden muassa Paul Ben-Haimin, Yehezkel Braunin ja Gilad Hochmanin teoksia. Hän on pitänyt mestarikursseja eri maissa.
Visions of Atlantis

| Visions of Atlantis |
| --- | --- |
 Yhtyeen laulaja Clémentine Delauney vuonna 2015 Castle Rockissa
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, power metal
Kotipaikka:  Itävalta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Thomas Caser, rummut   Werner Fiedler, kitara   Chris Kamper, kosketinsoitin   Michael Koren, basso   Clémentine Delauney, laulu   Siegfried Samer, laulu  
Levy-yhtiö:  Napalm  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Visions of Atlantis on itä­valtalainen vuonna 2000 perustettu metalli­musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen perustamiseen vaikuttivat Nightwishin esimerkki ja Atlantiksen myytti. Monet yhtyeen kappaleet liittyvät merien myto­logiaan. Atlantiksen vaikutus näkyy myös yhtyeen levyjen kansissa. Yhtyeen kokoon­panossa on vuosien saatossa tapahtunut useita muutoksia. Rumpali Thomas Caser on ainoa perustaja­jäsen yhtyeessä.
Yhtyeessä vuonna 2013 aloittanut nais­laulaja Clémentine Delauney on mukana myös sinfonista metallia soittavassa superyhtyeessä Exit Eden.
Diskografia

Eternal Endless Infinity (2002)
Cast Away (2004)
Trinity (2007)
Delta (2011)
Ethera (2013)
The Deep & The Dark (2018)
Wanderers (2019)
Pirates (2022)
Pirates II – Armada (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Visions of Atlantis Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
Visions of Atlantis Spirit of Metal. (englanniksi)
Anatolii Cîrîcu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anatolii Cîrîcu vuonna 2012. |  Anatolii Cîrîcu vuonna 2012. |  Anatolii Cîrîcu vuonna 2012. |  |
Maa:  Moldova
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|       Hylätty | Lontoo 2012 | 94 kg |  |
| EM-kilpailut   | EM-kilpailut   | EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Antalya 2012 | 94 kg |  |
|  Hopeaa | Kazan 2011 | 94 kg |  |
Anatolii Cîrîcu (tai Anatolie Cîrîcu; s. 14. syyskuuta 1988 Cahul) on moldovalainen painonnostaja. 178 senttimetriä pitkä ja 94 kilogrammaa painava Cîrîcu kilpailee 94-kiloisten sarjassa.
Ura

Cîrîcu voitti pronssia 94-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän nosti tuolloin tempauksesta 181 kilogrammaa ja työnnöstä 226 kilogrammaa, eli yhteistulos oli tuolloin yhteensä 407 kilogrammaa. Hän menetti mitalinsa vuonna 2016, kun antoi Kansainvälisen olympiakomitean järjestämässä uusintatestauksessa positiivisen näytteen steroidien käytöstä ja sai kilpailukiellon vuoteen 2023 saakka. EM-kilpailuista Cîrîculla on kulta vuodelta 2012 Antalyasta ja hopea vuodelta 2011 Kazanista, molemmat 94-kiloisten sarjasta.
Annalisa Cochrane

| Annalisa Cochrane> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1996 (ikä 28) Washington, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2015–edelleen
Aiheesta muualla
IMDb
Annalisa Cochrane (s. 21. kesäkuuta 1996 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisioelokuvassa The Bride He Bought Online (2015). Hänet tunnetaan toistuvasta roolistaan Yasminena Netflix-sarjassa Cobra Kai (2018–edelleen) ja pääroolistaan Addy Prentissinä kriitikoiden ylistämässä Peacock-sarjassa One of Us Is Lying (2021–2022).
Elämäkerta

Cochrane syntyi 21. kesäkuuta 1996 Washingtonissa. Hän vietti yli kymmenen vuotta lapsuudestaan Punessa. Hän osallistui Loyola Marymountin yliopistoon Los Angelesissa.
Filmografia

| Elokuvat | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | The Landlord | Chelsea Highwater |  |
| 2014 | Audrey Makes a Mixtape | Janet |  |
| 2014 | Noesis | Jesse |  |
| 2015 | Flirting with Madness | Kaley |  |
| 2015 | Below | Katie |  |
| 2016 | The Night Staker | Mary |  |
| 2016 | Emma's Chance | Chica |  |
| 2018 | Apparition | Skyler |  |

Televisiosarjat
| Elokuvat | Elokuva | Rooli | Huom. |
| 2015 | Baby Daddy | Emma (17 años) | 1 jakso |
| 2016 | Modern Family | Melanie | 1 jakso |
| 2016 | Rikoksista pahin | Madeline Kimball | 1 jakso |
| 2016 | Bizaardvark | Dare-Me-Girl | 1 jakso |
| 2018 | Cobra Kai | Yasmine «Yas» | 5 jaksoa |
| 2018 | Heathers | Shelby Dunnstock | 8 jaksoa |
| 2019 | Weird City | Colleen | 1 jakso |
| 2021–2022 | One of Us Is Lying | Adelaine «Addy» Prentiss | päärooli; 16 jaksoa |
Aiheesta muualla

Annalisa Cochrane Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Venom (Bullet for My Valentinen albumi)

| Venom Bullet for My Valentine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013 – toukokuu 2015
 Julkaistu: 14. elokuuta 2015
 Tuottaja(t): Colin Richardson, Carl Bown
 Tyylilaji: Metalcore, Thrash metal, heavy metal
 Kesto: 41.07
 Levy-yhtiö: RCA
Listasijoitukset
  4.
Bullet for My Valentinen muut julkaisut
| Temper Temper 2013 | Venom 2015 | Grafity 2018 |
Singlet albumilta Venom
 ”No Way Out” Julkaistu: 18. toukokuuta 2015  ”You Want a Battle? (Here’s a War)” Julkaistu: 29. kesäkuuta 2015  ”Army of Noise” Julkaistu: 17. heinäkuuta 2015  ”Venom” Julkaistu: 16. lokakuuta 2015  ”Worthless” Julkaistu: 8. helmikuuta 2016  ”Skin” Julkaistu: 21. maaliskuuta 2016
Venom on Bullet for My Valentinen viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015.
Kappaleet

V – 1.26
No Way Out – 3.53
Army of Noise – 4.18
Worthless – 3.18
You Want a Battle? (Here’s a War) – 4.14
Broken – 3.39
Venom – 3.54
The Harder the Heart (The Harder It Breaks) – 4.00
Skin – 3.59
Venom – 4.36
Pariah – 3.46
Kappaleet > Bonuskappaleet

Playing God – 3.52
Run for Your Life – 3.34
In Loving Memory – 4.02
Raising Hell – 4.35
Ace Of Spades (Motörhead cover) – 2.35
Kokoonpano

Matt Tuck – laulu , kitara, basso,
Michael "Moose" Thomas – rummut, taustalaulu kappaleessa "You Want a Battle? (Here's a War)"
Michael "Padge" Paget – kitara, taustalaulu kappaleessa "You Want a Battle? (Here's a War)"
Jamie Mathias – basso, taustalaulu
Jason "Jay" James – basso, taustalaulu kaikissa Japanin & Best Buy live bonuskappaleissa
Arvostelut

Imperiumi: 8-/10
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Turkki Eurovision laulukilpailussa

| Turkki |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  TRT
Toiminut isäntämaana:  2004
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  34
Ensiesiintyminen:  1975
Paras sijoitus:  1. (2003)
Huonoin sijoitus:  22. (1987)
Paras pistemäärä:  195 (2004)
Huonoin pistemäärä:  0
Viimeinen sija:  3 (1975, 1983, 1987)
Ilman pisteitä:  2 (1983, 1987)
Turkki osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 1975, jolloin maata edustamaan valittiin Semiha Yankı kappaleellaan ”Seninle Bir Dakika”. Tuolloin Turkki sijoittui 17:nneksi eli viimeiseksi, eikä maa saavuttanut kovin suurta menestystä ennen kuin 1990-luvun lopulla; Turkki on jäänyt viimeiseksi kolme kertaa – kaikki ensimmäisten kymmenen osallistumiskerran aikana.
Heikosta alusta huolimatta Turkki on yksi menestyneimmistä euroviisumaista. Vuonna 1997 maa sijoittui kolmanneksi Şebnem Pakerin kappaleella ”Dinle”. Maalla on takana myös yksi euroviisuvoitto vuodelta 2003, jolloin ”Everyway That I Can” esittäjänään Sertab Erener voitti Belgian niukasti kahdella pisteellä.  Sen jälkeen maa on sijoittunut kolme kertaa neljänneksi: vuonna 2004 Athenan kappaleella ”For Real”, vuonna 2007 Kenan Doğulun kappaleella ”Shake It Up Şekerim” ja vuonna 2009 Hadisen kappaleella ”Düm Tek Tek”. Vuonna 2010 Turkki saavutti toisen sijan maNgan kappaleella ”We Could Be the Same”. Pitkä menestysputki kuitenkin päättyi vuonna 2011, kun Yüksek Sadakat karsiutui finaalista.
Vuonna 2013 Turkki vetäytyi kilpailusta eikä ole osallistunut sen jälkeen. Syyksi vetäytymiseen ilmoitettiin kilpailun epäreiluina pidetyt säännöt ja toisaalta konservatismin kasvu Turkissa. Turkki meinasi vetäytyä jo vuoden 2012 kisoista, mutta isäntämaana toimi silloin Turkin naapurimaa Azerbaidžan.
Turkki on esittänyt suurimman osan kappaleistaan turkin kielellä.
Vuoden 2003 voiton ansiosta vuoden 2004 kilpailut järjestettiin Istanbulissa.
Turkin sijoitukset

| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | Semiha Yankı | "Seninle Bir Dakika" | 19 / 19 | 3 | Viimeinen sija |
| 1978 | Nilüfer & Nazar | "Sevince" | 18 / 20 | 2 | Jaettu 2. viimeinen sija Suomen kanssa |
| 1980 | Ajda Pekkan | "Pet'r Oil" | 15 / 19 | 23 |  |
| 1981 | Ayşegül Aldinç & Modern Folk Trio | "Dönme Dolap" | 18 / 20 | 9 | Jaettu 2. viimeinen sija Portugalin kanssa |
| 1982 | Neco | "Hani?" | 15 / 18 | 20 |  |
| 1983 | Çetin Alp & The Short Waves | "Opera" | 19 / 20 | 0 | Jaettu viimeinen sija Espanjan kanssa |
| 1984 | Beş Yıl Önce, On Yıl Sonra | "Halay" | 12 / 19 | 37 |  |
| 1985 | MFÖ | "Didai Didai Dai" | 14 / 19 | 36 | Jaettu 14. sija Espanjan kanssa |
| 1986 | Klips ve Onlar | "Halley" | 9 / 20 | 53 |  |
| 1987 | Seyyal Taner & Locomotif | "Şarkım Sevgi Üstüne" | 22 / 22 | 0 | Viimeinen sija |
| 1988 | MFÖ | "Sufi" | 15 / 21 | 37 |  |
| 1989 | Pan | "Bana Bana" | 21 / 22 | 5 |  |
| 1990 | Kayahan | "Gözlerinin Hapsindeyim" | 17 / 22 | 21 |  |
| 1991 | İzel Çeliköz, Reyhan Karaca ja Can Uğurluer | "İki Dakika" | 12 / 22 | 44 |  |
| 1992 | Aylin Vatankoş | "Yaz Bitti" | 19 / 23 | 17 |  |
| 1993 | Burak Aydos | "Esmer Yarim" | 21 / 25 | 10 |  |
| 1995 | Arzu Ece | "Sev" | 16 / 23 | 21 |  |
| 1996 | Şebnem Paker | "Beşinci Mevsim" | 12 / 23 | 57 |  |
| 1997 | Şebnem Paker & Etnik | "Dinle" | 3 / 25 | 121 |  |
| 1998 | Tüzmen | "Unutamazsın" | 14 / 25 | 25 |  |
| 1999 | Tuğba Önal | "Dön Artık" | 16 / 23 | 21 |  |
| 2000 | Pınar Ayhan | "Yorgunum Anla" | 10 / 24 | 59 |  |
| 2001 | Sedat Yüce | "Sevgiliye Son" | 11 / 23 | 41 |  |
| 2002 | Buket Bengisu & Group Safir | "Leylaklar Soldu Kalbinde" | 16 / 24 | 29 |  |
| 2003 | Sertab Erener | "Everyway That I Can" | 1 / 26 | 167 |  |
Turkin sijoitukset > Kaksivaiheinen loppukilpailu

Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2004 | Athena | "For Real" | 4 / 24 | 195 | – | – |  |
| 2005 | Gülseren | "Rimi Rimi Ley" | 13 / 24 | 92 | – | – |  |
| 2006 | Sibel Tüzün | "Süper Star" | 11 / 24 | 92 | 8 / 23 | 91 |  |
| 2007 | Kenan Doğulu | "Shake It Up Şekerim" | 4 / 24 | 163 | 3 / 28 | 197 |  |
Turkin sijoitukset > Kaksi semifinaalia

Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot taistelevat finaalipaikasta kaksiosaisessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2008 | Mor ve Ötesi | "Deli" | 7 / 25 | 138 | 7 / 19 | 85 |  |
| 2009 | Hadise | "Düm Tek Tek" | 4 / 25 | 177 | 2 / 18 | 172 |  |

| 2010 | maNga | "We Could Be the Same" | 2 / 25 | 170 | 1 / 17 | 118 |  |
| 2011 | Yüksek Sadakat | "Live It Up" | – | – | 13 / 19 | 47 | Esitys ei läpäissyt semifinaalia |
| 2012 | Can Bonomo | "Love Me Back" | 7 / 26 | 112 | 5 / 18 | 80 |  |
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Turkin kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuoden 1993 kilpailussa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Turkin kapellimestarit 1975–1998
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1975 | Timur Selçuk |  |  |
| 1978 | Onno Tunç |  |  |
| 1980 | Atilla Özdemiroğlu |  |  |
| 1981 | Onno Tunç |  |  |
| 1982 | Garo Mafyan |  |  |
| 1983 | Buğra Uğur |  |  |
| 1984 | Selçuk Başar |  |  |
| 1985 | Garo Mafyan |  |  |
| 1986 | Melih Kibar |  |  |
| 1987 | Garo Mafyan |  |  |
| 1988 | Turhan Yükseler |  |  |
| 1989 | Timur Selçuk |  |  |
| 1990 | Ümit Eroğlu |  |  |
| 1991 | Turhan Yükseler |  |  |
| 1992 | Aydın Özarı |  |  |
| 1995 | Melih Kibar |  |  |
| 1996 | Levent Çoker |  |  |
| 1997 | Levent Çoker |  |  |
| 1998 | Ümit Eroğlu |  |  |

Sertab Erener Riiassa 2003.
Kenan Doğulu Helsingissä 2007.
Mor ve Ötesi Belgradissa 2008.
Villa Grönberg

| Villa Grönberg |
| --- | --- |

Osoite:  Jokiniemenkatu 9, 01370 Vantaa
Sijainti:  Jokiniemi
Koordinaatit:  60°17′42.57″N, 25°02′49.77″E
Valmistumisvuosi:  1936
Suunnittelija:  Lars Sonck
Rakennuttaja:  Artur Grönberg
Omistaja:  Vantaan kaupunki
Käyttäjä:  Vantaan A-kilta
Tyylisuunta:  funktionalismi
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Grönberg on Tikkurilan aseman itäpuolella Vantaan Jokiniemessä sijaitseva kolmikerroksinen kerhotila ja entinen asuinrakennus. Punatiilisen yksityistalon suunnitteli Lars Sonck, ja se valmistui alueella sijainneen lyijyvalkoistehtaan johtajan asunnoksi vuonna 1936. Vuonna 1928 perustetun tehtaan omisti liikemies Artur Grönberg, jonka poika Kurt perheineen oli Villa Grönbergin ensimmäinen asukas. Kurt Grönberg peri tehtaan toimitusjohtajan paikan isältään vuonna 1937. Rakennuksessa oli erilliset sisäänkäynnit vieraille ja palvelusväelle. Vantaan kaupunginmuseon mukaan Villa Grönbergissä on samoja piirteitä kuin Sonckin suunnittelemassa funktionalistisessa Mikael Agricolan kirkossa.
Edustusasunto pysyi Grönbergin suvun omistuksessa 1980-luvulle asti. Tehtaan toiminta päättyi vuonna 1984, ja maakauppojen yhteydessä myös Villa Grönberg siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen. Se oli alun perin tarkoitus remontoida kaupungin edustustilaksi mutta jäi kuitenkin vuosiksi tyhjilleen. Vuonna 1992 kaupunki antoi rakennuksen ilmaiseksi käyttöön Vantaan A-killalle, joka kunnosti sen Museoviraston ohjauksessa kerhotilaksi. Kellariin museoitiin Grönbergin perheen pommisuoja. A-kilta on edelleen vuokralainen ja järjestää tiloissa työtoimintaa kuntoutujille.
Entisen tehtaan alueet ovat jääneet rakentamattomiksi, mutta niille suunnitellaan muun muassa Tikkurilan osaamiskampusta. Villa Grönberg säilytetään, ja sen ympärille on suunniteltu puutarhaa. Rakennus on suojeltu asemakaavalla.
Rakennuksen pääjulkisivu on suunnattu etelään.
Grönbergin tehtaan ympäristöhaitat

Aikana, kun Grönbergin lyijyvalkoistehtaassa ei vielä ollut suodattimia, se levitti lyijyä ympäristöön useiden kilometrien säteelle. 1970-luvulla lyijylaskeumat ylittivät suositukset paikoitellen kymmenkertaisesti, ja myös tehtaan lähellä asuvien ihmisten veren lyijypitoisuus oli kohonnut. Ongelmallisin jäte oli savukaasujen pesussa syntynyt pesuriliete, joka sisälsi lyijyn lisäksi myös dioksiineja ja furaaneja. Lopulta tehdas purettiin, ja alueen pintamaita puhdistettiin 1990- ja 2000-luvuilla. Pilaantuneita massoja poistettiin alueelta 83 000 tonnia. Tikkurilan ja Jokiniemen ympäristössä on kuitenkin voimassa suositus siitä, ettei siellä kasvatettaisi syötäviä kasviksia eikä poimittaisi marjoja tai sieniä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villa Grönberg Wikimedia Commonsissa