stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
VIA Rail
Historiaa > Rahoitusleikkausten neljäs kierros

Pääministeri Paul Martin tiedotti 18. joulukuuta 2003, että kaikki valtiolliset rahoitusohjelmat pantaisiin jäihin. Tähän kuului myös VIA:n 700 miljoonan dollarin viisivuotissuunnitelma sekä edellisen pääministerin Chrétienin hallituksen kuutta viikkoa aiemmin julkaisema Renaissance II - suunnitelma. Julkisuuteen tuli myös eturistiriita, sillä pääministeri perheineen oli investoinut eri yhtiöiden kautta suuren summan rahaa Voyageur Colonial Bus Lines -linja-autoyhtiöön, joka oli VIA:n pahin kilpailija Quebecin ja itäisen Ontarion alueella.
Martinin hallituksen säästökuurin vuoksi The Bras d'Or -turistijuna jouduttiin jälleen kerran lakkauttamaan syyskuussa 2004. Lakkautuslistalle joutui myös Montreal–Toronto -reitin yöjuna Enterprise, joka lopetettiin syyskuussa 2005.
Historiaa > VIA Rail tänään

Poliittisen heittosäkin roolistaan huolimatta VIA:n hallinto ja johto päättäväisesti pitävät mantereen poikki kulkevan The Canadianin liikenteessä. Nykyisin juna kulkee kolmesti viikossa Torontosta Vancouveriin ja takaisin. Jasperissa on Skeena vaihtoyhteys Prince Rupertiin. Ocean liikennöi kuudesti viikossa Montrealista Halifaxiin. Hudson Bay liikennöi kahdesti viikossa Winnipegin ja Churchillin välillä.
Kansainvälinen liikenne hoidetaan yhteistyössä yhdysvaltalaisen Amtrakin kanssa: Maple Leaf -pikajuna liikennöi Torontosta Albanyn ja Buffalon kautta New Yorkiin. Amtrak liikennöi Adirondack -junaa Montrealin ja New Yorkin välillä. Tämän lisäksi Amtrakin Cascades liikennöi Vancouverin ja Seattlen välillä. Tiheintä VIA:n liikenne on sen tärkeimmälä yhteysvälillä tiheään asutulla Quebec–Windsor -reitillä.
VIA Rail on valtiollinen yhtiö, jonka tehtävänä on toimia liikeyrityksenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta VIA Rail Wikimedia Commonsissa
Veronika Šarec

Veronika Šarec (s. 8. toukokuuta 1968 Ljubljana) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti myös Jugoslaviaa.
Šarec sai junioreiden MM-kilpailuissa pronssia pujottelussa ja suurpujottelussa 1984. Hän sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurpujottelussa 20:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli supersuurpujottelussa 27:s, mutta keskeytti pujottelun ja suurpujottelun. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. Slovenian edustajana hän keskeytti pujottelun Albertvillen olympialaisissa 1992.
Šarec voitti maailmancupin pujottelukilpailun Haus im Ennstalissa tammikuussa 1990. Hän oli samassa lajissa lisäksi kolmas Piancavallossa joulukuussa 1987, toinen Furanossa ja kolmas Shigakogenissa maaliskuussa 1989, toinen Steamboat Springsissa joulukuussa 1989 sekä kolmas peräkkäisinä päivinä Kranjska Gorassa tammikuussa 1991. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli neljäs kaudella 1988–1989 ja seitsemäs kaudella 1990–1991.
Vähä Latojärvi

| Vähä Latojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°48′13″N, 23°33′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Oraslampeen 
Järvinumero:  35.342.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,3 m  
Rantaviiva:  0,899 km  
Pinta-ala:  4,347 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Latojärvi 
Vähä Latojärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen alaosan alueeseen (35.342) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,3 metriä mpy.
Villikkala

Villikkala voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Villikkala, kylä Orimattilassa.
Villikkala, kylä Kouvolassa.
Villikkala, kylä Halikossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Villikkala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Veronkorotus

Veronkorotus on verolakien noudattamatta jättämisestä verovelvolliselle määrättävä rangaistukseen verrattava seuraamus. Tällaisen veroviranomaisen määräämän hallintosanktion perusteet jaetaan kolmeen ryhmään: virheellisten tietojen antamiseen, ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyöntiin ja määräajan ylittämiseen itse hoidettavaksi säädetyn veron maksamisessa. Jos veronkorotus on määrätty, asiasta ei saa tuomita rikosoikeudellista rangaistusta, koska se rikkoo Euroopan ihmisoikeussopimuksen "ei kahdesti samasta asiasta kieltoa".
Eri verolakien veronkorotussäännökset poikkeavat toisistaan. Korotuksen määrään vaikuttaa virheen törkeysaste ja verotettavan syyllisyysaste.
ajoneuvoverolaki, 1281/2003, 45 §
arpajaisverolaki, 552/1992, 13 §
arvonlisäverolaki, 1501/1993, 182 §
autoverolaki, 777/2020, 92 §
ennakkoperintälaki, 1118/1996, 44 §
kiinteistöverolaki, 654/1992, 25 §
laki korkotulon lähdeverosta, 1341/1990, 16 §
perintö- ja lahjaverolaki, 378/1940, 36 §
rakennusverolaki, 54/1977, 12 §
tullilaki, 304/2016, 96–98 §
valmisteverotuslaki, 182/2010, 48 §
varainsiirtoverolaki, 931/1996, 36 §
laki verotusmenettelystä, 1558/1995, 32 §
Wild!

| Wild! Erasure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. lokakuuta 1989 (UK) 24. lokakuuta 1989 (USA)
 Tuottaja(t): Gareth Jones, Erasure ja Mark Saunders
 Tyylilaji: Synthpop
 Kesto: 38.28
 Levy-yhtiö: Mute Records (UK) Sire Records (USA)
Erasuren muut julkaisut
| Crackers International 1988 | Wild! 1989 | Chorus 1991 |
Wild! on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren neljäs studioalbumi ja yhtyeen toinen perättäinen moninkertaisella platinamyynnillä brittilistan kärkeen yltänyt albumi. Levyn ovat tuottaneet Gareth Jones, Mark Saunders sekä Erasure.
Muusikot

Vince Clarke – syntetisaattorit, kosketinsoittimet
Andy Bell – laulu
Kappalelista

Piano Song (Instrumental) – 1.09  (Clarke/Bell)
Blue Savannah – 4.27  (Clarke/Bell)
Drama! – 4.04  (Clarke/Bell)
How Many Times? – 3.17  (Clarke/Bell)
Star – 3.53  (Clarke/Bell)
La Gloria – 3.10  (Clarke/Bell)
You Surround Me – 3.57  (Clarke/Bell)
Brother and Sister – 3.24  (Clarke/Bell)
2,000 Miles – 3.38  (Clarke/Bell)
Crown Of Thorns – 3.59  (Clarke/Bell)
Piano Song – 3.13  (Clarke/Bell)
Sweet Sweet Baby (The Moo-Moo Mix) – 5.12
Drama! (Richard Norris Mix) – 6.39
Blue Savannah (Mark Saunders 12” Remix) – 6.51
Piano Song (Live At The London Arena) – 3.34
Runaround On the Underground (Remix) – 6.38
How Many Times? (Alternative Mix) – 3.16
Supernature (Daniel Miller & Phil Legg Mix) – 6.52
Star (Soul Mix) – 5.52
No G.D.M. (Unfinished Mix) – 4.24
Drama! (Act ”) – 5.37
Brother and Sister (Live At The London Arena) – 3.32
Dreamlike State (7” Acappela Mix) – 3.29
You Surround Me (Gareth Jones Mix) – 6.17
91 Steps (6 Pianos Mix) – 5.25
Albumin listasijoitukset

Iso-Britannia - sija 1.
Yhdysvallat - -
Saksa - 16.
Singlet ja niiden listasijoitukset

| Nimi | UK Singles | Saksan singlelista | US Hot 100 | USA tanssilista |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Drama!" | 4 | 12 | - | 10 |
| "You Surround Me" | 15 | 38 | X | X |
| "Blue Savannah" | 3 | 13 | - | 44 |
| "Star" | 11 | 33 | - | 4 |

X - Ei julkaistu
Wohls gård

| Volsin kartano |
| --- | --- |
Sijainti:  Vols, Kirkkonummi, Suomi
Koordinaatit:  60°10′15″N 24°23′58″E﻿ / ﻿60.1708027°N 24.3993234°E﻿ / 60.1708027; 24.3993234
Rakennustyyppi:  Kartano (d)
 fiVolsin kartano 
  
Wohls gård eli Volsin kartano on 1600-luvulla perustettu kartanotila Kirkkonummella. Tila sijaitsee Volsin kylässä Humaljärven länsipuolella.
Kartanon päärakennus syksyllä 2020
Kartanon pihapiiriä
Kuja 1900-luvun alussa. Kuvaaja Bernhard Åström.
Historia

Volsin kartanon juuret juontavat vuoteen 1624, jolloin osana ns. Överbyn lahjoitusta alue läänitettiin riikalaiselle Ludvig Hintelmanille. Ylimetsänhoitaja Erik Bure osti vuonna suuren osan tilasta, jolloin kokonaisuuden päätilaksi tuli Wohls gård. Kartanon nykyinen kustavilaistyylinen päärakennus on rakennettu noin vuonna 1800 ja rakennusta pidennettiin 1918. Vuoden 1847 karttoihin ympäristöön oli piirretty muotopuutarha, siihen aikaan ensimmäinen kartanopuutarha Kirkkonummella.
Kirkkonummen kunta osti tilan 1892 ja se toimi kunnalliskotina vuoteen 1929 asti, jolloin uusi kunnalliskoti valmistui Volsintien toiselle puolelle. 1900-luvun alussa päärakennusta vastapäätä rakennettiin Akkatalo jossa vanhainkodin naispuoliset asukkaat asuivat. Pihapiirissä oli myös nyt jo purettu Ukkotalo miespuolisille asukkaille. Kunnalliskodin tunnetuimpia asukkaita oli suomalainen monarkisti Matti Klemettilä. Sisällissodan aikana 1918 Volsin kartanon vanhassa päärakennuksessa Sigurdsin tilan tuntumassa toimi sotasairaala jonka johtajasta Teddy Biaudetista tuli myöhemmin Kirkkonummen kunnanlääkäri.
Toisen maailmansodan jälkeen tila toimi kouluna. Koulun muutettua uusiin tiloihin maat vuokrattiin vuokraviljelijälle. Vuodesta 1977-2008 päärakennus seisoi käyttämättömänä ja rakennus pääsi huonoon kuntoon.
Vuonna 2008 Kirkkonummen Säästöpankkisäätiö osti päärakennuksen ja vuokrasi ympäröiviä maa-alueita sillä ehdolla, että kartanoalue kunnostetaan. Säätiö perusti Wohls Gård Ab:n hoitamaan kunnostustöitä ja tulevaa toimintaa. Nykyään kartano toimii vuokrattavana kokous- ja juhlatilana, joka laajentui marraskuussa 2020 vanhaan kivinavettaan rakennetulla tapahtumatilalla. Lokakuussa 2020 lähes kaikki rakennukset ja alue oltiin saatu kunnostettua.
Kartanoa ympäröivä Volsin kartanometsikkö ja puisto muodostaa 1975 perustetun luonnonsuojelualueen YSA011710. Rakennuksen lähiympäristössä on Kirkkonummen kunnan ylläpitämä luontopolku.
Volsin kartano populaarikulttuurissa

Vuonna 2016-2017 kartanon historiasta tehtiin dokumen­taa­ris­fik­tii­vinen näy­telmä Vaellusnäytelmä Wohls Gård. Näytelmä esitti Volsin kartanon keskeiset tapahtumat 1600-luvun lopulta Porkkalan palautukseen asti.
Kirjallisuutta

Ingrid Grande: Wohls gård : Historik och vårdplan för trädgårdsanläggningen  2012. Yrkeshögskolan Novia.
Sigbritt Backman: Från spannmålsmagasin till bankstiftelse.  Sparbanksstiftelseni Kyrkslätt, 2013.  ISBN 978-952-93-3259-5.  lisätietoja.[vanhentunut linkki]
Sigbritt Backman ja Ingrid Grande: Wohls gård : rusthållare, fattighjon och festfolk = Wohlsin kartano : ratsutilallisia, vaivaishoitolaisia ja juhlakansaa.  Wohls Gård Ab ja Kyrkslätts hembygdsförening, 2014.  isbn:978-952-68287-0-1.  lisätietoja. (Arkistoitu – Internet Archive)
Maarit Peräsuo: Wohls Gård-hankesuunnitelma (Pro gradu)  2018. Aalto University.
Video

Kirkkonummen videoharrastajat: Wolsin kartanon päärakennuksen saneeraus 2010 - 2013 finna.fi.  2013. Viitattu 8.11.2020.
Aiheesta muualla

wohls.fi Kokous- ja juhlatilojen kotisivut
William Thomson

| William Thomson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1824 Belfast, Irlanti
Kuollut: 17. joulukuuta 1907 (83 vuotta) Netherhall, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  William Hopkins
Instituutti:  Glasgow’n yliopisto
Oppilaat:  William Edward Ayrton
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  Kelvin-asteikko
 Nimikirjoitus
William Thomson, ensimmäinen paroni Kelvin (tunnetaan paremmin nimellä lordi Kelvin; 26. kesäkuuta 1824 Belfast, Irlanti – 17. joulukuuta 1907 Netherhall, Skotlanti) oli brittiläinen fyysikko, matemaatikko, insinööri ja keksijä, joka tunnetaan erityisesti työstään termodynamiikan parissa.
Hän tutki myös sähköä ja matemaattista analyysiä. Lisäksi hän oli mukana luomassa modernin fysiikan periaatteita. Hän on 1800-luvun tieteen suuri nimi. Thomson loi absoluuttisen lämpötila-asteikon, ja sen yksikkö kelvin on nimetty hänen mukaansa.
Kelvin-joki ja Glasgow’n yliopisto.
Elämä

Irlantilaissyntyisen William Thomsonin isä oli poikansa syntymän aikoihin tekniikan professori Belfastissa, ja hänestä tuli matematiikan professori Glasgow’n  yliopistoon. William kävi yliopistoluennoilla kymmenvuotiaasta asti. Lukuvuonna 1838–1839 hän luki tähtitiedettä ja kemiaa. Seuraavana lukuvuonna hän luki luonnonfilosofiaa, nykyiseltä nimeltään fysiikkaa. Opetukseen kuului lämpöoppia, sähköä ja magnetismia. Vuonna 1841 hän siirtyi Cambridgen yliopistoon, suoritti tutkinnon erinomaisin arvosanoin ja pääsi Peterhousen collegen jäseneksi. Matematiikan luento-opetus oli Cambridgessa tuohon aikaan vanhakantaista Charles Babbagen ja kumppanien ponnisteluista huolimatta, mutta ohjaajansa William Hopkinsin johdolla Thomson tutustui ranskalaisten moderneihin ajatuksiin. Hän lähti tutkinnon suoritettuaan Pariisiin, missä Joseph Liouville rohkaisi häntä jatkamaan Michael Faradayn, Charles Augustin de Coulombin ja Siméon Denis Poissonin työtä sähköteorioiden parissa. Tutkiessaan ”sähkönesteen” ominaisuuksia Thomson kehitti uutta metodologiaa, jossa ongelman fysikaalinen osa erotettiin sen matemaattisesta luonteesta.
Kelvin työskenteli Glasgow’n yliopistossa vuodesta 1846 alkaen. Hän oli professori 1846–1899, dekaani 1901–1903 ja kansleri 1904–1907. Viidenkymmenenkolmen professorivuotensa aikana hän ehti opettaa noin 7 000 opiskelijaa, ja julkaista noin 600 tieteellistä artikkelia.
Kelvin teki tiivistä yhteistyötä George Gabriel Stokesin kanssa yli viidenkymmenen vuoden ajan, ja satoja heidän välisiään kirjeitä on julkaistu kokoelmana. Monissa kirjeissä käsitellään virtausopin ja lämpöopin samankaltaisuutta. Lämpöopin tutkimustensa pohjalta Thomson ehdotti absoluuttista lämpötila-asteikkoa vuonna 1848. Sen tarkka määritelmä kehittyi vasta paljon myöhemmin, kun energian säilyminen ymmärrettiin paremmin.
Thomson tutki signaalien vaimenemista pitkillä lennätinjohtoreiteillä artikkelissaan On the theory of the electric telegraph (1855). Vuonna 1858 hän patentoi erittäin herkän lennätinvastaanottimen, jota käytettiin Atlantin poikki vedetyn lennätinkaapelin molemmissa päissä. Thomson aateloitiin vuonna 1866 Atlantin ylittävää kaapelia käsittelevästä työstään. Hän valitsi aatelisnimekseen Kelvin, joka tulee hänen laboratorionsa läheltä kulkeneesta Kelvin nimisestä joesta Glasgow’n yliopiston vieressä. Kelvin oli ensimmäinen, joka sai aatelisarvon tieteellisten saavutustensa takia.
Kelvin on haudattu Westminster Abbeyyn, ja hänellä on siellä muistoikkuna, jonka lahjoittivat Englannin ja Amerikan insinöörit.
Lordi Kelvinin patsas Glasgow’n yliopiston viereisessä Kelvingrove-nimisessä puistossa.
Lordi Kelvinin patsas Belfastin kasvitieteellinen puutarhassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Thomson Wikimedia Commonsissa
Atlantin poikki kulkeneen tietoliikennekaapelin linjaus.
Virve Roolaid

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Bern 1954 | Keihäänheitto |  |
Virve Põldsam (o.s. Aoveer, ent. Roolaid, s. 2. marraskuuta 1933) on Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän voitti hopeaa Bernin EM-kisoista 1954 tuloksella 49,94 metriä.
Põldsam voitti keihäänheitossa Viron mestaruuden vuosina 1952, 1957, 1960, 1961, 1963, 1965 ja 1970. Hän paransi Viron keihäänheittoennätystä 11 kertaa vuosina 1952–1963, ensimmäinen ennätys oli 43,70 ja viimeinen 56,47. Keihäänheiton maailmantilastossa hän oli toisena 1954, 1955, 1956 ja 1962 ja kolmas 1963.
Ville-Veikko Angeria

| Ville-Veikko Angeria> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Tornio
Jääpallon pelaaja
Pituus:  181 cm
Seura:  Akilles
Pelipaikka:  Keskikenttä/hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2002:  ToPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2005 |  ToPV | – | (–) |
| 2005–2007 |  OPS | – | (–) |
| 2007–2012 |  OLS | – | (–) |
| 2012– |  Akilles | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | – | (–) |
Maajoukkue
| 2008– |  Suomi | 38 | (–) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10.3.2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10.3.2018.
Ville-Veikko Angeria (s. 15. maaliskuuta 1985) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Porvoon Akillesta. Kaikkiaan Angeria on pelannut kevääseen 2020 mennessä 18 kautta Bandyliigaa Tornion Palloveikkojen (ToPV), Oulun Palloseuran (OPS), Oulun  Luistinseuran (OLS) ja Porvoon Akilleksen riveissä.
Torniolaislähtöinen jääpalloilija Ville-Veikko Angeria edusti uransa juniorivuosien jälkeen kolme ensimmäistä Bandyliigakauttaan 2002–2005 kasvattajaseuraansa ToPV:ja. Siirryttyään opiskelemaan Ouluun kaksi seuraavaa kautta 2005–2007 hän edusti OPS:aa ja sen jälkeen viisi seuraavaa kautta 2007–2011 OLS:aa.
Opintojen jälkeen Angeria siirtyi Porvooseen Akilleksen riveihin syksystä 2011 lähtien.
Angeria on edustanut uraallaan Suomen ikäkausimaajoukkueita ja vuodesta 2008 alkaen A-maajoukkuetta. Kaikkiaan tähän mennessä on kertynyt 38 A-maaottelua ja neljät MM-kisat 2012, 2014, 2015 ja 2018, joissa hän on saavuttanut yhden pronssimitalin.[lähde? ]
Ville-Veikko Angeria suoritti vuonna 2011 diplomi-insinöörin tutkinnon Oulun yliopistossa prosessitekniikan alalta. Sen jälkeen hän on työskennellyt Porvoossa teollisuuden palveluksessa.[lähde? ]
Saavutukset

Seurajoukkueissa
5 SM-kultaa: ToPV:n riveissä kaudella 2004 ja 2005, OLS:n riveissä 2008 ja 2009 ja Akilleksessa keväällä 2020
4 SM-hopeaa: ToPV:n riveissä kaudella 2003, OLS:n riveissä 2010, Akilleksen riveissä 2016 ja 2017
SM-pronssia Akilleksen riveissä 2014
Maajoukkueessa
MM-pronssia 2018
Vähä Liesjärvi

| Vähä Liesjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°31′23″N, 23°54′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskuoja:  oja Isoon Haapajärveen 
Järvinumero:  35.428.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,6 m  
Rantaviiva:  4,014 km  
Pinta-ala:  46,502 ha  
Saaria:  2 
 fiVähä Liesjärvi 
Vähä Liesjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Vuorimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 47 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Vähä Haapajärven valuma-alueeseen (35.428) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,6 metriä mpy.
Westerkullan kartano

| Westerkullan kartano> Westerkulla gård |
| --- | --- |
 Yksi kartanoalueen rakennuksista
Osoite:  01280 Vantaa
Sijainti:  Länsimäki, Vantaa
Koordinaatit:  60.2459°N, 25.1255°E
Rakennustyyppi:  Kartano
Perustettu:  1630-luku
Valmistumisvuosi:  1827
Runkorakenne:  Hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Westerkullan kartano (ruots. Westerkulla gård) on kartano Itä-Vantaalla, Hakunilan suuralueen Länsimäen kaupunginosassa.
Historiaa

Kartano on muodostettu vuonna 1630 neljästä silloisesta tilasta. Kartanolla oli säterivapaus vuodesta 1633 vuoteen 1683, jolloin kartanosta tehtiin säteriratsutila. Tila ostettiin perintötilaksi vuonna 1797.
Kartanosta on ensimmäinen maininta asiakirjoissa vuodelta 1587. Mutta varsinaisesti sen historia alkaa vuodesta 1626, jolloin sen sai läänitykseksi liivinmaalainen aatelismies Reinhold Wunsch. Hänen pojanpoikansa Adan Johan Wunschin kerrotaan syyllistyneen tappoon ja olleen muutenkin suvun musta lammas. Hän myi tilan 300 taalerilla hopearahaa Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherralle, paroni Axel Rosenhanelle. Kartano autioitui isonvihan aikana. Sen sai 1791 haltuunsa Gabriel August Hagelberg, jonka jälkeläisten, nimellä Hagelstam, omistuksessa ja hyvässä hoidossa se oli 113 vuotta. Kartanon omistaja 1870-luvulla oli Jarl August Hagelstam, joka toimi Helsingin maalaiskunnan kassanhoitajana.
Rakennukset

Vuonna 1826 kartanon pää- ja talousrakennus paloivat maan tasalle. Samassa yhteydessä räjähti pihan keskellä ollut, kiviharkoista rakennettu nelikulmainen, ruutikellarina toiminut rakennus.
Uusi hirsirakenteinen päärakennus valmistui vuosina 1826–27. Rakennuksessa on kahdeksan huonetta, jonka lisäksi mansardikaton alla olevassa yläkerroksessa on kolme huonetta. Sisäänkäynti oli pohjoissivulla.
Talo kävi kuitenkin ahtaaksi, joten rakennuksen itäpuolelle nousi vuonna 1875 lyhyempi, mutta leveämpi lisärakennus. Vuonna 1915 rakennusten väliin rakennettiin pieni huone, jolla lisärakennus yhdistettiin päärakennukseen.
Kartano nykyään

Tilan pellot ovat edelleen viljelyssä. Nykyiset omistajat ovat Thuringin ja Ackermannin suvut. Kartanon alueella on kulttuurihistoriallista merkitystä, ja se on myös lähiseudun asukkaiden, muun muassa länsimäkeläisten (Västerkulla) ja mellunmäkeläisten virkistysaluetta.
William Preston

| William Preston |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1742 Edinburgh, Skotlanti
Kuollut: 1. huhtikuuta 1818 (75 vuotta) Lontoo
William Preston (28. heinäkuuta 1742 Edinburgh, Skotlanti – 1. huhtikuuta 1818 Lontoo) oli skotlantilainen kustannustoimittaja ja vapaamuurarikirjailija.
Prestonin Illustrations of Masonry -kirjalla on kuvattu olleen suurempi vaikutus vapaamuurariuteen kuin millään muulla teoksella.
Elämä

Prestonin isä oli eräänlainen asianajaja ("writer to the signet"). Preston kävi kotikaupunkinsa lukion ja yliopiston, ja hänestä tuli kielitieteilijä Thomas Ruddimanin sihteeri, jonka veli, kirjapainaja Walter, otti hänet oppipojakseen. Vuonna 1760 Preston lähti Lontooseen suosituskirjeiden kanssa kuninkaan kirjapainajan William Strahanin palvelukseen, joka palkkasi hänet kustannustoimittajaksi ja jätti hänelle perinnön heinäkuussa 1785. Andrew Strahan, joka jatkoi isänsä liiketoimintaa, piti Prestonin palkkatöissä juhannukseen 1804 asti, jolloin hän otti Prestonin liiketoimensa osakkaaksi. Hänen ja Strahanin välisen yhteyden kautta Preston oli ystävällisissä väleissä muun muassa David Humen, Edward Gibbonin ja Samuel Johnsonin kanssa. Preston on haudattu St Paulin katedraaliin.
Preston vihittiin vapaamuurariuteen vuonna 1763 hiljattain avatun "'Muinaisen" tai "'Athollin" suurloosin loosissa nro 111. Preston tuli tunnetuksi luennoitsijana, ja hänet otettiin vuonna 1774 jäseneksi Lodge of Antiquity No. 1 -loosiin, jonka mestari hänestä sittemmin tuli. Samana vuonna hän piti luentokurssin vapaamuurariuden eri asteista Fleet Streetillä Lontoossa sijainneessa Mitre-kapakassa. Jätettyään Englannin suurloosin hän ja muutamat muut perustivat oman kilpailevan suurloosin vuonna 1779. Järjestö ei menestynyt, ja Preston ja muut separatistit, jotka olivat tarjoutuneet myöntymään, palasivat takaisin vuonna 1789. Hänen teoksensa Illustrations of Masonry saavutti erittäin suuren suosion, ja siitä otettiin uusia painoksia sadan vuoden ajan. Ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1772 Lontoossa. Se julkaistiin suurmestari lordi Robert Petren luvalla, jolle teos oli omistettu. Se sisältää seremonioiden kuvauksia, lauluja ja historiallisen selostuksen vapaamuurariudesta. Myöhemmät painokset ovat pääasiassa historiallisia ja kuvailevia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Preston Wikimedia Commonsissa
Illustrations of Masonry -teoksen kansio (11. painos, 1804)
Virudhunagarin piirikunta

Virudhunagarin piirikunta (tamiliksi விருதுநகர் மாவட்டம், Virutunakar māvaṭṭam) on yksi Intian Tamil Nadun osavaltion 32 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu lännestä Keralaan, pohjoisesta Thenin, Madurain ja Sivagangan piirikuntiin, idästä Ramanathapuramin piirikuntaan ja etelästä Tirunelvelin ja Thoothukkudin piirikuntiin.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 1 942 288 asukasta.