Kristian III
Kuningas

Kuningas Kristian III perusti luterilaisen valtionkirkon Tanskaan vuonna 1536 ja loi tiiviit siteet kirkon ja kruunun välille perustan 1600-luvun absolutistiselle Tanskan monarkialle.
Kristian oli uskonpuhdistuksen vankka kannattaja. Hän oli läsnä Wormsin valtiopäivillä vuonna 1521 ja vakuuttui Lutherin puheista niin, että aloitti uskonpuhdistuksen omassa herttuakunnassaan Schleswigissä jo ennen kuninkaaksi tuloaan. Kristian ei peitellyt luterilaisia ajatuksiaan. Fredrik I:n kuoleman ja Kristianin kruunajaisten jälkeen tämä johti kreivisotaan, jossa katolilaismielinen osapuoli vaati kruunua Tanskan entiselle kuninkaalle Kristian II:lle.
Saavutettuaan johtavien Jyllannin aatelisten ja piispojen tuen vuonna 1534, Kristian tuki onnistuneita sotaretkiä Jyllannin, Fynin ja Seelannin maakunnissa, ja Kööpenhaminan antautuessa vuonna 1536 hän otti valtakunnan hallintaansa. Pian hän pidätytti katoliset piispat ja järjesti Kööpenhaminan valtiopäivät lokakuussa 1536, joka takavarikoi piispan omaisuutta ja perusti luterilaisen valtionkirkon. Valtiopäivillä vahvistettiin myös aatelisten Rigsrådin jäsenten perustuslailliset oikeudet, joka sen jälkeen hallitsi liittoutuneena kuninkaan kanssa. Norjan taantuman jatkumista osoitti Norjan valtaneuvoston lakkauttaminen.
Vuonna 1537 Tanskan kirkko organisoitiin uudelleen Kristianin neuvonantajan Johann Bugenhagenin johdolla. Uusia piispoja nimitettiin, kaikki porvarillista syntyperää, ja kirkon johtajia kutsuttiin nyt yli-intendenteiksi. Kristianin kansleri Johan Friis piti yllä hyviä suhteita kruunun ja johtavien aatelisten välillä ja auttoi uudistamaan paikallis- ja keskushallintoa.
Ulkopolitiikassa Kristian liittoutui protestanttisten saksalaisten hallitsijoiden kanssa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V Habsburgia vastaan, joka halusi asettaa Kristian II:n tyttäret prinsessa Dorothean ja Kristiina Tanskalaisen Skandinavian valtaistuimille. Selvitettyään velkansa Holsteinille vuonna 1542, Kristian julisti sodan keisari Kaarle V:tä vastaan ​​ja sulki Juutinrauman (Øresund) salmen laivaliikenteeltä Alankomaista, mikä oli vakava taloudellinen isku keisarille. Hän teki rauhan keisari Kaarlen kanssa Speyerissä vuonna 1544 ja vältti sen jälkeen sekaantumista ulkomaisiin sotiin. Hän sai keisarin suosion erityisesti puuttumattomuudestaan ​​Schmalkaldenin liiton sotaan vuosina 1546–1547, kiistassa ​​Kaarlen ja tämän valtakunnan protestanttisten säätyjen välillä.
Kristian III:ta pidetään hyvänä hallitsijana. Hänen aloittaessaan kuninkaana Tanska oli valtakuntana heikko, mutta hänen jälkeensä se oli vahvempi ja vauraampi kuin milloinkaan aikaisemmin. Kristian III:n hallituskausi oli harmoninen ja yhteistyötä korostava. Oikeusvaltio vahvistui ja Hansaliiton taloudellinen valta murtui. Kristian solmi liittouman Ruotsin kanssa ja onnistui hallituskautensa aikana muuttamaan valtionkassan 500 000 taalarin alijäämän 100 000 taalarin reserviksi. Kristianin hallituskautta voidaan kuvata maltilliseksi ja erittäin onnistuneeksi. Hän jätti pojalleen Fredrik II:lle maan, josta oli tullut Itämeren vaikutusvaltaisin valtio.
Hän kuoli 55-vuotiaana uudenvuodenpäivänä 1559 Koldingshusin linnassa. Hänet on haudattu Roskilden tuomiokirkkoon, joka on siitä lähtien toiminut Tanskan hallitsijoiden hautapaikkana.