stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Josef Matula

Hermann Josef Matula on fiktiivinen roolihahmo saksalaisessa rikossarjassa Kahden keikka (Ein Fall für Zwei). 300 jakson mittaisessa sarjassa vuosina 1981–2013 Matulaa näyttelee saksalaisnäyttelijä Claus Theo Gärtner. Matula on yksityisetsivä, joka on toimissaan suoraviivainen mies. Hän pukeutuu nuorekkaasti ja ajaa Alfa Romeolla. Matula avustaa työssään asianajajaa, joka sarjan kuluessa vaihtuu, viimeisenä Markus Lessing.
Aiheesta muualla

Episodeworld.com
Johan Christopher Frenckell (1719–1779)

Johan Christopher Frenckell (1719–1779) oli suomalainen kirjapainaja, syntyään saksalainen. Hän muutti Suomeen Turkuun 1744 Turun akatemian kirjanpainajaksi.
Frenckell polveutui saksalaisesta talonpoikaissuvusta, joka oli asunut 1600-luvun keskivaiheilta lähtien Erfurtin kaupungin läheisyydessä. Frenckell kouluttautui kirjanpainajaksi Erfurtissa Johann David Jungnicolin kirjapainossa ja hänet otettiin paikallisen kirjanpainajien ammattikunnan jäseneksi 1740. Frenckell muutti Erfurtista Turkuun 1743 ja pääsi työhön Johan Kämpen hoitamaan Turun akatemian kirjapainoon. Vuonna 1750 Turun akatemian kirjapainon osti ruotsalainen kirjanpainaja Jakob Merckell jolla oli ennestään kirjapaino Tukholmassa. Frenckell pääsi 1756 Merckellin omistaman painon faktoriksi ja vuonna 1758 hänestä tuli Merckellin yhtiökumppani. Merckellin kuoltua 1763 Turun kirjapaino siirtyi Frenckellin yksin omistamaksi.
Frenckell oli naimisissa Johan Kämpen tytärpuolen Else Maria Leijerin kanssa. Heidän poikansa oli kirjanpainaja, kirjankustantaja Johan Christopher Frenckell (1757–1818).
Aiheesta muualla

Biorgrafiakeskus (maksullinen)
Aavikkounikeko

| Aavikkounikeko |
| --- | --- |
 Aavikkounikeko kazakstanilaisessa postimerkissä.
Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravamaiset jyrsijät Sciuromorpha
Heimo::  Unikeot Gliridae
Alaheimo::  Leithiinae
Suku::  Selevinia  Belosludov & Bazhanov, 1939
Laji::  betpakdalaensis
Kaksiosainen nimi
 Selevinia betpakdalaensis  Belosludov & Bazhanov, 1939 
Synonyymit
 Selevinia paradoxa Argyropulo & Vinogradov, 1939 
Katso myös
   Aavikkounikeko Wikispeciesissä   Aavikkounikeko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aavikkounikeko (Selevinia betpakdalaensis) on pienikokoinen unikekojen heimoon kuuluva jyrsijälaji. Se on Selevinia-suvun ainoa laji, ja aiemmin se luettiin omaan aavikkounikekojen (Seleviniidae) heimoonsa. Aavikkounikeko on määritelty IUCN:n punaisella listalla 2008 puutteellisesti tunnetuksi lajiksi.
Ulkonäkö ja koko

Aavikkounikeon ruumis on 7–9 senttimetriä pitkä ja häntä lähes samanmittainen. Kun se vaihtaa karvaansa, mukana putoaa myös ihon uloin kerros.
Levinneisyys

Aavikkounikekoja elää Betpak-dalan aavikolla Kazakstanin itäosassa.
Elintavat

Aavikkounikeko vaipuu talveksi talvihorrokseen. Kun on lämpimämpää kuin + 5 celciusastetta, se nukkuu päivät ja liikkuu öisin.
Johan Castberg

| Johan Castberg |
| --- | --- |
 Castberg noin vuonna 1900.
Norjan sosiaaliministeri
 Knudsenin II hallitus 1. heinäkuuta 1913 – 22. huhtikuuta 1914  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Kristian Friis Petersen
Norjan kauppaministeri
 Knudsenin II hallitus 31. tammikuuta 1913 – 1. heinäkuuta 1913  
Edeltäjä:  Ambortius Lindvig
Seuraaja:  Kristian Friis Petersen
Norjan oikeusministeri
 Knudsenin I hallitus 19. maaliskuuta 1908 – 2. helmikuuta 1910  
Edeltäjä:  Johan Bredal
Seuraaja:  Herman Scheel
Suurkäräjäedustaja
 1924–1926 1913–1921 1901–1909  
Odelstingetin puhemies
 1915–1921  
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1862 Brevik, Norja
Kuollut: 24. joulukuuta 1926 (64 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Venstre
Muut puolueet:  Arbeiderdemokratene
Johan Castberg (21. syyskuuta 1862 Brevik – 24. joulukuuta 1926 Oslo) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1901–1909, 1913–1921 ja 1924–1926 sekä toimi Norjan oikeusministerinä 1908–1910, kauppaministerinä 1913 ja ensimmäisenä sosiaaliministerinä 1913–1914. Hänet muistetaan erityisesti avioliiton ulkopuolisten lasten oikeuksia lisänneistä laeista. "Castbergin lait" antoivat oikeuden muun muassa perintöön sekä isän sukunimeen. Castberg kuului Venstren radikaaliin siipeen ja siirtyi myöhemmin Arbeiderdemokratene-puolueeseen, jota oli itse perustamassa.
Castberg on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle.
Castberg pilakuvassa vuodelta 1915.
Castbergin muistomerkki Gjøvikissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Castberg Wikimedia Commonsissa
Adelaide (täsmennyssivu)

Adelaide voi tarkoittaa seuraavaa:
Paikkoja

Adelaide, Etelä-Australian osavaltion pääkaupunki
Adelaide, joki Australian Pohjoisterritoriossa
Henkilöitä

Akvitanian Adelaide  (950–1004), Akvitanian herttuatar, Hugo Capet’n puoliso, frankkien kuningatar
Kuningatar Adelaide (Adelaide Amelia Louise Theresa Caroline, 1792–1849), Yhdistyneen kuningaskunnan ja Hannoverin alueen kuninkaan Vilhelm IV:n puoliso
Marie-Adélaïde (1894–1924), Luxemburgin suurherttuatar
Henkilöitä > Etunimenä

Adelaide Botty van den Bruele (s. 1996), suomalainen yrittäjä ja joogaohjaaja, Miss Suomen toinen perintöprinsessa 2022
Adelaide Casely-Hayford (1868–1960), sierraleonelainen aktivisti, feministi, kirjailija ja opettaja
Adelaide Clemens (s. 1989), australialainen näyttelijä
Adelaide Crapsey (1878–1914), yhdysvaltalainen runoilija
Adelaïde Ehrnrooth (1826–1905), suomalainen kirjailija ja naisasialiikkeen johtohahmo
Adélaïde Fassinou (s. 1955), beniniläinen kirjailija, opettaja ja kansainvälinen virkailija
Adelaide Ferreira (s. 1959), portugalilainen laulaja
Adelaïde den Haan (s. 1941), alankomaalainen uimari
Adelaide Hall (1901–1993), brittiläinen jazzlaulaja ja näyttelijä
Adelaide Johnson (1859–1955), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja feministi
Adelaide Kane (s. 1990), australialainen näyttelijä
Adélaïde Labille-Guiard (1749–1803), ranskalainen taidemaalari
Adelaide Lambert (1907–1996), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Adelaide Anne Procter (1825–1864), englantilainen runoilija
Sotalaivoja

HMAS Adelaide (1918), Birmingham-luokan kevyt risteilijä
Adelaide-luokka, Australian laivaston ohjusfregattiluokka
HMAS Adelaide (FFG 01), Adelaide-luokan fregatti
HMAS Adelaide (L01), Canberra-luokan helikopteritukialus
HMS Adelaide (1827), proomu
HMS Adelaide (1848), proomu
HMS Adelaide (1907), proomu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Adelaide”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jerzy Engel

Jerzy Engel vuonna 2007.
Władysław Jerzy Engel (s. 6. lokakuuta 1952 Włocławek) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura

Engelin pelaajaura jäi lyhyeksi loukkaantumisten vuoksi, jotka johtivat siihen, että hän lopetti uransa vasta 22-vuotiaana ja ryhtyi valmentajaksi. Engel valmensi 1975–76 Polonia Varsovan reservijoukkuetta. 1970-luvulla hän valmensi Puolan alemmilla sarjatasoilla pelanneita seuroja kunnes 1981 nousi Puolan maajoukkueen apulaisvalmentajaksi ja yhdessä päävalmentaja Antoni Piechniczekin kanssa luotasi Puolan MM-pronssille vuoden 1982 kisoissa.
1985 Engel nousi Legia Varsovan päävalmentajaksi ja luotsasi joukkueen kahdesti toiseksi Puolan pääsarjassa. Kesällä 1988 Engel siirtyi yllättäen kyproslaisen Apollon Limassolin päävalmentajaksi. Hän valmensi Kyproksella myös kahta muuta seuraa ennen paluutaan Puolaan 1995, jolloin hän otti vastaan jälleen Legia Varsovan päävalmentajan tehtävät. Pesti jäi vuoden mittaiseksi ja Engel palasi Kyprokselle, jossa valmensi kesään 1997 saakka.
Heinäkuussa 1997 Polonia Varsova palkkasi Engelin päävalmentajakseen. Seura sijoittui kaudella 1998/99 liigassa toiseksi. Engel siirtyi samana vuonna Puolan maajoukkueen päävalmentajaksi, muttei onnistunut johdattamaan joukkuetta EM-kisoihin 2000. Toimiessaan maajoukkueen päävalmentajana Engel vauhditti nigerialaissyntyisen Emmanuel Olisadeben kansallisuuden saamista ja hänet saatiinkin maajoukkueeseen jo MM2002-karsintoihin.
Olisadebe oli karsinnoissa Puolan paras maalintekijä kahdeksalla maalilla kymmenessä ottelussa ja Puola selviytyi MM-lopputurnaukseen 2002. Kisat sujuivat kuitenkin kehnosti ja Puola jäi alkulohkoon häviämällä Etelä-Korealle ja Portugalille. Edellisen kerran vuonna 1986 MM-kisoihin selvinneen Puolan ainoa voitto tuli päätöskierroksella Yhdysvalloista. Engel jätti tehtävänsä kisojen jälkeen.
Maajoukkuepestin jälkeen Engel on toiminut muun muassa Wisła Krakovan päävalmentajana sekä Legia Varsovan urheilujohtajana. 2005 Engel palasi Kyprokselle ja luotsasi nikosialaisen APOEL FC:n Kyproksen liigassa kolmanneksi ja Cupissa voittajaksi.
Seurat valmentajana
1975–76 Polonia Varsova (reservijoukkue)
1976–77 Hutnik Varsova
1977–1978 RKS Blonie
1978 Polonia Varsova
1979–1981 Polonia Bydgoszcz
1981–1982 Puolan maajoukkue (apulaisvalmentaja)
1982–1984 Hutnik Varsova
1984–1985 Legia Varsova (apulaisvalmentaja)
1985–1988 Legia Varsova
1988–1990 Apollon Limassol
1990–1991 AEP Paphos
1991–1995 Nea Salamis Famagusta
1995–1996 Legia Varsova
1996 Nea Salamis Famagusta
1997 Aris Limassol
1997–1999 Polonia Varsova
1/2000–2002 Puolan maajoukkue
2003–2004 Legia Varsova (urheilujohtaja)
2004–2005 Wisła Krakova
2005–2006 APOEL FC Nikosia
Meriitit

Puolan vuoden valmentaja (2): 2000, 2001
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Franciszek Smuda | Puolan vuoden valmentaja (Piłka nożna) 2000, 2001 | Seuraaja: Henryk Kasperczak |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Janusz Wójcik | Puolan maajoukkueen päävalmentaja 1/2000–6/2002 | Seuraaja: Zbigniew Boniek |
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Dudek |
2 Kłos |
3 Zieliński |
4 Mi. Żewłakow |
5 Rząsa |
6 Hajto |
7 Świerczewski |
8 Kucharski |
9 Kryszałowicz |
10 Kałużny |
11 Olisadebe |
12 Majdan |
13 Głowacki |
14 Ma. Żewłakow |
15 Wałdoch |
16 Murawski |
17 A. Bąk |
18 Krzynówek |
19 Żurawski |
20 J. Bąk |
21 Koźmiński |
22 Matysek |
23 Sibik |
Valmentaja Engel
Joos van Cleve

Joos van Cleve.
Joos van Cleve, oik. Joos van der Beke (noin 1485–1540) oli alankomaalainen taiteilija. Hän työskenteli lähinnä Antwerpenissä. Hänen on katsottu olevan sama taiteilija kuin "Marian kuoleman mestari", joka on maalannut alttarikuvat Neitsyt Mariasta vuonna 1515 Kölniin ja vuonna 1523 Müncheniin. Hänen väriasteikkonsa oli hyvin rikas ja tyylinsä alankomaalaisen eloisa ja intiimi. Hän maalasi madonnan kuvia ja muotokuvia, joissa sanotaan olevan Leonardo da Vincin vaikutusta.
Hänen poikansa on Cornelius van Cleeve, josta käytetään joskus virheellisesti nimeä Joos van Cleve nuorempi.
Jessica Henwick

| Jessica Henwick |
| --- | --- |
 Henwick vuonna 2017 Comic-Conissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1992 (ikä 32)
Ammatti:  näyttelijä, kirjailija
Aiheesta muualla
IMDb
Jessica Yu Li Henwick ( s. 30. elokuuta 1992) on englantilainen näyttelijä ja kirjailija. Hän näytteli lasten televisiosarjassa Spirit Warriors (2010) ja oli täten ensimmäinen britanniankiinalainen näyttelijä, joka näyttelee pääroolia brittiläisessä tv-sarjassa. Hänet tunnetaan myös rooleistaan Nymeria Hietana HBO-sarjassa Game of Thrones (2015–2017), X-siipilentäjä Jessika Pavan roolista elokuvassa Star Wars: The Force Awakens (2015) ja Colleen Wingin roolista Marvel Televisionin Netflix-sarjoissa Iron Fistissä (2017–2018), The Defenders (2017) ja Luke Cage (2018). Hän näytteli myös elokuvassa Underwater (2020) Emily Havershamin roolia.
Henwick syntyi ja kasvoi Surreyssä, Englannissa, kiinalaisen äidin ja englantilaisen isän tyttärenä  Hänen isänsä, Mark, on kirjailija ja hänen äitinsä on eläkkeellä myyntialalta. Hän on keskimmäinen lapsi ja hänellä on kaksi veljeä. Hän kouluttautui Redroofsin teatterikoulussa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Balsa Wood | Scotty | Lyhytelokuva |
| 2014 | Dr Liebenstein | Rachel |  |
| 2015 | Dragonfly | Paula Reid |  |
| 2015 | Star Wars: The Force Awakens | Jessika Pava   |  |
| 2016 | The Heart of the Forest | Akira | Lyhytelokuva, myös käsikirjoittaja |
| 2016 | The Head Hunter | Aiko Koo |  |
| 2017 | Rice on White | Elena |  |
| 2017 | Newness | Joanne |  |
| 2018 | Yo! My Saint | Muusa | Lyhytelokuva Kenzon kanssa |
| 2019 | Baliko | Mara | Lyhytelokuva, myös käsikirjoittaja |
| 2020 | Underwater | Emily Haversham |  |
| 2020 | On the Rocks | Fiona Saunders |  |
| 2020 | Love and Monsters | Aimee |  |
| 2021 | The Matrix Resurrections | Bugs |  |
| 2022 | The Gray Man | Suzanne Brewe |  |
| 2022 | Glass Onion: Veitset esiin -mysteeri | Peg |  |
| 2023 | The Royal Hotel | Liv |  |
Filmografia > Televisio

| Vuosi | Otsikko | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Spirit Warriors | Bo | Päärooli; 10 jaksoa |
| 2012 | The Thick of It | Charlotte | 1 jakso |
| 2014 | Obsession: Dark Desires | Jane Jeong Trenka | 1 jakso |
| 2014 | Silk | Amy Lang | Päärooli; 5 jaksoa |
| 2014 | Lewis | Chloe Ilson | Vierasrooli; 2 jaksoa |
| 2015–2017 | Game of Thrones | Nymeria Hieta | Toistuva rooli; 8 jaksoa |
| 2017 | Fortitude | Bianca Mankyo | 1 jakso |
| 2017–2018 | Iron Fist | Colleen Wing | Päärooli; 23 jaksoa |
| 2017 | The Defenders | Colleen Wing | Päärooli; 6 jaksoa |
| 2018 | Luke Cage | Colleen Wing | 1 jakso |
| 2020–2021 | Blood of Zeus | Alexia | Ääni |
| 2021–2022 | Blade Runner: Black Lotus | Elle | Ääni; Päärooli |
Käännös suomeksi
Aa-joen taistelut

Aa-joen taistelut (ven. Митавская операция - Mitaun operaatio, latv. Ziemassvētku kaujas - Joulunajan taistelut, saks. Schlachten an der Aa - Aa-joen taistelut) olivat sarja sotilaallisia yhteenottoja ensimmäisen maailmansodan aikana 5.–11. tammikuuta 1917 (juliaanisen kalenterin mukaan 23.–29. joulukuuta 1916), jossa vastakkain olivat Saksan ja Venäjän keisarilliset armeijat. Venäjän 12. armeija aloitti hyökkäyksen saksalaisrintamaa vastaan Mitaun latv. Jelgava pohjoispuolella. Venäläisten hyökkäys tapahtui venäläisen joulun aikaan kenraali Radko Dimitrievin johdolla. Venäjän armeijasta taisteluun osallistui noin 40 000 sotilasta. Venäläisarmeijaa vastassa oli Saksan 8. armeija kenraali Friedrich von Scholtzin johdolla. Saksalaisia osallistui taisteluun kaikkiaan 25 000 sotilasta. Taistelu tapahtui Kuurinmaalla Tirul-soiden alueella, joiden läpi virtaa Missejoki latv. Misa, joka yhtyy Mitau/Jelgavan pohjoispuolella Riianlahteen Aa-jokeen (latv. Lielupe-joki). Saksalaiset tekivät 23. tammikuuta alkaen vastahyökkäyksen, joka helmikuun alkuun mennessä oli pääosin palauttanut rintamatilanteen Aa-joen taisteluita edeltävään tilanteeseen. Taistelut eivät tuottaneet merkittävää hyötyä kummallekaan osapuolelle.
Venäjän armeijan latvialaiset tarkka-ampujat hyökkäyksen kärjessä

Tammikuun 5. 1917 Venäjän armeijaan kuuluneet Latvialaiset tarkka-ampujat yhdessä siperialaisten joukko-osastojen kanssa käskettiin hyökkäykseen saksalaisten linjoja vastaan Tirul-suoalueella Tukkumin (latv. Tukums, saks. Tuckum), Riian ja Jelgavan saks. Mitau puolessa välissä. Hyökkäys tuli saksalaisille yllätyksenä, sillä juuri oli alkamassa venäläisten juliaanisen kalenterin mukainen joulun aika. Latvialaisten hyökkäys onnistui. Latvialaiset hyökkäsivät yöllä lumituiskussa lumipukuisina yli jäätyneen suoalueen ilman tykistövalmistelua. Latvialaiset prikaatit olivat osa Venäjän 12. armeijaa. Hyökkäykseen osallistui myös venäläisiä joukkoja, mutta hyökkäysjoukoissa oli merkittävä osa latvialaisia.
Vastoin venäläisten kenraalien odotuksia latvialaisten onnistui murtaa seitsemän kilometrin levyinen aukko saksalaisten Mitaun ryhmän rintamaan, jota komensi kenraali Günther von Pappritz. Saksalaiset joutuivat perääntymään. Murtokohdassa saksalaisten rintamavastuu oli keski-ikäisistä muodostetulla reserviläisjoukko-osastolla, joka ei ollut Saksan armeijan parhaimmistoa. Suomalaiset jääkärit olivat ensimmäisten joukossa, kun murtokohdan selustaan lähetettiin joukkoja.
Latvialaisten kannalta taisteluista muodostui tragedia, sillä venäläiset eivät olleet uskoneet hyökkäyksen menestykseen eivätkä olleet valmistautuneet reservien lähettämiseen murtokohtaan. Venäläisten pohjoisen armeija komentaja kenraali Nikolai Ruzsky hylkäsi 12. armeijan komentajan kenraali Radko Dimitrievin pyynnöt vahvistusten lähettämisestä. Tsaarin armeija oli alkanut tässä vaiheessa olla jo romahduksen partaalla. Venäjän armeijan siperialaisia joukko-osastoja kieltäytyi lähtemästä enää taisteluun. Helmikuun vallankumoukseen oli aikaa enää kaksi kuukautta. Silloin tsaari syöstiin vallasta. Latvialaiset menettivät hyökkäyksessä noin 8 000 miestä eli melkein kolmasosan tarkka-ampujien vahvuudesta. Kaatuneita oli 2 000. Ajankohta oli myös erittäin kylmä eli mittari laski lähes 35 pakkasasteeseen, mikä oli poikkeuksellista tällä alueella. Aa-joen taistelut aiheuttivat suuttumusta latvialaissotilaiden keskuudessa. Heidän mielestään venäläisten sodanjohto oli pettänyt heidät. Niinpä monet kiväärimiehet siirtyivät muutaman kuukauden kuluttua tukemaan bolševikejä.
Saksalaiset saivat alueelle lisävoimia ja aloittivat vastahyökkäyksen 23. tammikuuta 1917 vahvalla tykistökeskityksellä. Saksalaiset saivatkin palautettua rintaman pääosin Aa-joen taisteluita edeltäneeseen tilanteeseen.
Suomalaiset jääkärit Aa-joen talvitaisteluissa

Suomalainen jääkäripataljoona oli vedetty kesän 1916 taistelujen jälkeen rintamalta Riianlahden alueelta selustaan Libauhun latv. Liepāja, jossa he viettivät joulun 1916. Jääkäreiden kasarmielämä Libaussa päättyi yllättäen tammikuussa 1917. Lähtökäsky tuli 5. tammikuuta 1917, jolloin jääkäripataljoona siirtyi junakuljetuksella Mitaun kautta Tukkumiin. Jääkäripataljoonassa siirtyi tällöin rintamalle yli 1 400 suomalaismiestä.
Suomalaispataljoona määrättiin kerran tammikuun alussa hyökkäystehtävään vastahyökkäykseen, mutta se peruttiin. Vastahyökkäys peruttiin, koska pataljoona saapui hyökkäyksen lähtöalueelle myöhässä, sillä yksikkö oli saksalaisen komentajansa johdolla suunnistanut harhaan. Lisäsyynä saattoi olla myös suomalaisille aiemmin annettu lupaus jättää heitä käyttämästä hyökkäystarkoituksiin. Aa-joen talvitaistelujen alkuvaiheessa eli Venäjän armeijan hyökkäysvaiheessa taistelutehtäviin osallistui suomalaisjääkäreistä vain tykkijaos. Se joutui alueella torjunta-ammuntoihin. Vaikka suomalaisia ei juurikaan kaatunut Aa-joen alueen taisteluissa, suomalaisjääkäreitä sairastui suuri määrä, kuten jääkärien mukana ollut Mitaussa toiminut suomalainen sairaanhoitaja Ruth Munck kertoo ajankohdasta:
»Jääkärit palelivat, vesi jäätyi, leipä jäätyi, jopa soppakin jäätyi, niin että piti pistimellä se paloitella. ... Keuhkotulehdus, paleltuminen, nivelreumatismi ja muuta sellaista oli tästä luonnollisena seurauksena, ja se vihollinen, joka aina väojyi jääkäreitä, tuberkuloosi, sai uutta helposti saavutettua saalista.»
Vaikka Venäjän armeijan hyökkäys oli pysäytetty, Aa-joen alueelle saapui lisää saksalaisjoukkoja. Tässä vaiheessa eli 18. tammikuuta 1917 suomalaisjääkärit siirtyivät Mitauhun. Siellä tuli jääkäreille uusi hyökkäyskäsky, jonka mukaan osana saksalaisten vastahyökkäystä oli 500-miehisen suomalaisosaston pujahdettava hiihtämällä venäläisten linjojen läpi ja vaikeutettava sen jälkeen venäläisten selustassa heidän perääntymistään. Suomalaisten hyökkäys oli tarkoitus käynnistää 24. tammikuuta, jota varten hiihtävät suomalaiset lumipuvuissaan järjestäytyivät Aa-joen jäälle. Hyökkäyssuunnitelma oli aiheuttanut suomalaisjääkäreissä jo aiemmin kieltäytymisiä, ja huipentumana oli oberzugführer Armas Ståhlbergin suorittama lapualaisen jääkärin Matti Sven Heikinpoika Saarikosken (1890–1917) ampuminen rivin eteen, sillä Saarikoski oli kieltäytynyt lähtemästä mukaan operaatioon. Suomalaisten operaatio kuitenkin peruttiin, ja suomalaisjääkärit vedettiin reserviin Tukkumiin.
Suomalaiset jääkärit Aa-joen talvitaisteluissa > Aa-joen taistelujen muisto Latviassa

Koska latvialaiset tarkka-ampujayksiköt olivat keskeisessä asemassa Aa-joen alueen taisteluissa tammikuussa 1917, Latvian tasavallan hallitus hyväksyi huhtikuussa 1995 asetuksen, jonka mukaan Tirulin suoalueen taistelupaikat pyritään säilyttämään. Alueelle on pystytetty muistomerkki, jossa tuodaan esille latvialaisten tarkka-ampujien toiminta Aa-joen taistelussa. Alueelle rakennettiin vuonna 2005 näkötorni. Lisäksi alueella on jälleenrakennettu osia linnoitusrakennelmasta.
Aiheesta muualla

Antti Leinonen : Siellä, missä jääkärimme taistelivat. Muistelma Riianlahden rantamilta, Hakkapeliitta, 20.12.1932, nro 51-52, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Latvialaisten tarkka-ampujien sotilaita Tirulin suoalueella valmiina kaasuhyökkäykseen tammikuussa 1917.
Saksalaisrintamaa Tirulin suoalueella Kuurinmaalla.
Juho Pernu

Juho Pernu  (23. helmikuuta 1833 Kälviä – 19. joulukuuta 1898 Kälviä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Juho Pernun vanhemmat olivat Matti Matinpoika Pernu ja Helena Juhontytär Herronen ja puoliso Brita Erkintytär Pernu. Juho Pernu oli maanviljelijä ja kunnallismies, jolla oli myös jauho- ja sahamylly ja joka toimi maanmittarina sekä harrasti kalanistutusta. Hän oli talonpoikaissäädyssä Kokkolan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, sen jälkeen kun Carl Johan Slotte oli valittu säädyn puhemieheksi.
Juho Pelkonen

Juho Pelkonen (23. huhtikuuta 1851 Räisälä – 31. joulukuuta 1903 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja, virkamies, pankinjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Juho Pelkonen oli talollinen Tuomas Pelkosen poika. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1874 ja toimi opettajana Lappeenrannassa. Pelkonen oli samalla Lappeenrannan kaupunginkamreeri 1879–1891, Pohjoismaiden Osakepankin Lappeenrannan konttorin johtajaksi hän tuli 1888. Pelkonen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuusmies vuodesta 1883 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä.  Hän oli  porvarissäädyssä Lappeenrannan edustaja valtiopäivillä  1882,  1891,  1894,  1899 ja 1900. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Lappeenrannan edustajana.
Joel Sánchez

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 50 km kävely |  |
Joel Sánchez (s. 15. syyskuuta 1966) on meksikolainen entinen kilpakävelijä, jonka matkana olivat sekä 20 kilometriä että 50 kilometriä.
Sánchez saavutti urallaan olympiapronssia vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa 50 kilometrillä.
Joel Sánchez oli aktiiviurallaan 175 senttimetriä pitkä ja painoi 53 kilogrammaa.
Saavutukset

| Vuosi | Kilpailu | Paikka | Sijoitus | Matka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Pan-Amerikan kisat | Havanna, Kuuba | 2. | 20 km |
| 1999 | Pan-Amerikan kisat | Winnipeg, Kanada | 1. | 50 km |
| 2000 | Olympialaiset | Sydney, Australia | 3. | 50 km, 3.44.36 PB |
Ennätykset

20 kilometrin kävely: 1.19.00 (1999)
50 kilometrin kävely: 3.44.36 (2000)
Joel Little

Joel Little on uusiseelantilaisen pop-punkyhtyeen Goodnight Nursen  laulaja. Little perusti yhtyeen vuonna 2001.
Diskografia

Always and Never (2006)
Keep me on your Side (2008)
Johnny Preston

John Preston Courville eli Johnny Preston (18. elokuuta 1939 – 4. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän syntyi Port Arthurissa, Texasissa, ja vaikutti The Shades -yhtyeessä ennen lähtemistään soolouralle.
Preston nousi 1950–1960-lukujen vaihteessa maineeseen varhaisilla hiteillään ”Running Bear” ja ”Cradle of Love”. Hän työskenteli Mercury Recordsin jälkeen muillakin levymerkeillä.
Preston kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.