stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Östnyland

| Östnyland |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Bonnier KSF Media Ab
ISSN:  ISSN 2342-7825 ja 2342-7728
Levikki:  5 732 (LT 2018)
Perustettu:  2015
Päätoimittaja:  Helén Kurri
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Porvoo
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  kahdesti viikossa
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Östnyland
Östnyland oli Porvoossa ilmestyvä viisipäiväinen ruotsinkielinen sanomalehti, joka syntyi Borgåbladetin ja Östra Nylandin yhdistyessä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 13. tammikuuta 2015. Östnylandin pääasiallinen levikkialue oli Uudenmaan maakunnan itäosan ruotsinkieliset alueet. Lehden päätoimittajana ja uutispäällikkönä toimi syyskuusta 2016 alkaen Helén Kurri.
Östnyland vaihtoi nimensä takaisin Borgåbladetiksi keväällä 2024.
Hudiksvalls Tidning

| Hudiksvalls Tidning |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Hudiksvalls-Tidningen (1909–1986)
Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Bonnier
Levikki:  8 800 (2021)
Perustettu:  1909
Päätoimittaja:  Mattias Guander
Sitoutuneisuus:  keskustalainen
Kotikunta:  Hudiksvall
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma, ke–pe, sähköisenä myös su
Aiheesta muualla
Kotisivu
Hudiksvalls Tidning (lyh. HT; 1909–1986 Hudiksvalls-Tidningen) on ruotsalainen vuonna 1909 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Hudiksvall. Lehti ilmestyy paperisena neljästi ja sähköisenä viidesti viikossa. Se on poliittiselta linjaltaan keskustalainen ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
| n k Bonnier News Local |
| --- | --- |
Sanomalehdet:  100% Avesta  Arbetarbladet  Arboga Tidning  Avesta Tidning  Bärgslagsbladet  Barometern OT  Blekinge Läns Tidning  Borås Tidning  Borlänge Tidning  Dala-Demokraten  Fagersta-Posten  Falköpings Tidning  Falu-Kuriren  Finnveden NU  Gefle Dagblad  Helsingborgs Dagblad  Hudiksvalls Tidning  Jönköpings-Posten  Jnytt  Kalmar Läns Tidning  Kristianstadsbladet  Länstidningen Östersund  Ljusdals-Posten  Ljusnan  Länstidningen Södertälje  Lokaltidningen  Mora Tidning  Nacka Värmdö Posten  Norrtelje Tidning XL  Nerikes Allehanda  Norrtelje Tidning  Nya Ludvika Tidning  Sala Allehanda  Skånska Dagbladet  Skaraborgs Läns Tidning  Skövde Nyheter  Smålands Dagblad  Smålandsposten  Smålänningen  Sundsvalls Nyheter  Sundsvalls Tidning  Sydöstran  Sydsvenskan  Söderhamns-Kuriren  Södertäljeposten  Södra Dalarnes Tidning  Tidningen Härjedalen  Tidningen Ångermanland  Tranås Tidning  Tranåsaktuellt  Tranås-Posten  Trelleborgs Allehanda  Ulricehamns Tidning  Värnamo Nyheter  Västboandan  Västgöta-Bladet  Vetlanda-Posten  Växjöbladet  Vestmanlands läns tidning  Ystads Allehanda  Ölandsbladet  Örebroar'n  Örnsköldsviks Allehanda  Östersunds-Posten 
Uutissivustot:  Bandypuls  Folkracepuls  Hockeypuls  Nu i Österåker
Marra Lampi

Marra Lampi (20. syyskuuta 1948 Lappajärvi – 25. syyskuuta 2021 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija. Hän on suunnitellut muun muuassa Tampereen Näsinpuistoon ympäristötaideteoksen Milavida.
Marran Lammen ympäristötaideteos Milavida Tampereella (1995).
Lampi on toiminut myös taideopettajana Jyväskylän yliopistossa ja Kankaanpään taidekoulussa ja taidekriitikkona 1980-luvun alussa Jyväskylässä. Lampi oli naimisissa Kari Aronpuron kanssa.
Lampi opiskeli Bourneville School of Arts and Craftsissa Isossa-Britanniassa vuosina 1974–1975 ja Lahden taideinstituutissa 1977–1980. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 1982. Lampi lahjoitti Hiekan taidemuseolle 160 teostaan vuosina 2003–2018. Lampi kuoli pitkäaikaiseen sairauteen Tampereella syyskuussa 2021.
Juhana Maaton

| Juhana Maaton |
| --- | --- |
 Juhana Maaton 1900-luvun alun historiankirjassa.
Englannin kuningas
Valtakausi:  27. toukokuuta 1199 – 19. lokakuuta 1216
Kruunajaiset:  27. toukokuuta 1199
Edeltäjä:  Rikhard Leijonamieli
Seuraaja:  Henrik III

Syntynyt:  24. joulukuuta 1166 Beaumont Palace, Oxford
Kuollut:  19. lokakuuta 1216 (49 vuotta) Newark-on-Trent
Hautapaikka:  Worcesterin tuomiokirkko
Puoliso:  Isabella, Gloucesterin kreivitär (vih. 1189; k. 1199)  Isabella, Angoulêmen kreivitär (vih. 1189)
Lapset:   Henrik III  Rikhard, Cornwallin jaarli  Joan, Skotlannin kuningatar  Isabella, Englannin prinsessa  Eleanor, Pembroken kreivitär  Rikhard FitzRoy  Joan, Walesin lady 
Suku:  Plantagenet/Anjou
Isä:  Henrik II
Äiti:  Eleonoora Akvitanialainen
Juhana (24. joulukuuta n. 1166 Beaumont Palace, Oxford – 18./19. lokakuuta 1216 Newark-on-Trent), joka yleisesti tunnetaan nimellä Juhana Maaton (engl. John Lackland, ransk. Jean Sans Terre), oli Englannin kuningas vuodesta 1199 kuolemaansa asti. Hän oli myös Normandian herttua (1199–1204), Mainen kreivi (1199–1203) ja Akvitanian herttua (1199–1216). Juhana oli Henrik II:n poika ja edellisen kuninkaan Rikhard I Leijonamielen nuorempi veli. Lisänimi Maaton juontui siitä, että lukuisten vanhempien veljiensä jäljiltä Juhanalle ei ollut jäänyt perintömaata isältään.
Juhanaa on pidetty arvostetun edeltäjänsä vastakohtana, saamattomana julmurina, mutta varsinkin erityinen julmuus edeltäjään nähden saattaa olla aikansa historioitsijoiden, erityisesti Roger Wendoverilaisen liioittelua. Ei ole juuri todisteita siitä, että Juhana olisi ollut edeltäjäänsä julmempi tai häikäilemättömämpi. Kirkonmies Rogerin tekstissä kuvastuu se, että Juhana ei useinkaan toiminut kirkon haluamalla tavalla.
Juhanan hallitsijakausi sujui onnettomasti, sillä hän menetti Kanaalin takaiset kuningaskunnan omistukset Normandiassa ja Anjoussa ja yrittäessään ottaa niitä takaisin kärsi pahan tappion Bouvinesin taistelussa. Alueiden menetys merkitsi, että kuningaskunta, joka normanniajoista asti oli ollut ranskalais-englantilainen, oli nyt selkeästi saarivaltio, joskin Englannin kuninkaalla oli edelleen vähäisiä omistuksia nykyisessä Ranskassa.
Syntymä

Juhana syntyi Beaumontin palatsissa Oxfordissa Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen viidentenä poikana. Hän syntyi melko varmasti vuonna 1166 eikä 1167, kuten joskus on väitetty. Kuningas ja kuningatar eivät olleet yhdessä yhdeksää kuukautta ennen joulua 1167, mutta olivat yhdessä maaliskuussa 1166. Juhana syntyi Oxfordissa jouluna tai joulun aikoihin, kun taas jouluna 1167 Eleonoora ja Henrik olivat Normandiassa. Laonin kaniikki kirjoitti vuosisata myöhemmin, että Juhana sai nimensä pyhän Johannes Apostolin mukaan, jonka muistopäivänä 27. joulukuuta hän syntyi. Ralph de Diceto kertoo, että Juhana syntyi 1166 ja kuningatar nimesi hänet.
Juhanan sisarpuolia äidin puolelta olivat Champagnen kreivitär Marie ja Alix de France. Juhanan vanhempia sisaruksia olivat Pointiersin kreivi Vilhelm, Henrik Nuori, Saksin herttuatar Matilda, Rikhard Leijonamieli, Bretagnen herttua Gottfried, Eleonoora Englantilainen ja Johanna Plantagenet.
Lapsuus ja nuoruus

Perheen sisäiset juonittelut ja valtataistelut olivat kovia. Juhana oli isänsä suosikkipoika, koska nuorimpana hän ei voisi olettaa perivänsä juuri mitään. Juhanan perhe-elämä oli myrskyisää, sillä hänen kaikki isoveljensä kapinoivat isäänsä vastaan. Ennen valtaantuloaan Juhana oli jo saavuttanut kavalan maineen, vehkeiltyään veljiensä kanssa ja vaihtamalla usein vastustajan puolelle. Vuonna 1184 sekä Juhana että Rikhard ilmoittivat olevansa Akvitanian perijöitä – eräs monista näiden kahden epäystävällisistä kohtaamisista. Vuonna 1185 Juhanasta tuli Irlannin hallitsija. Irlantilaiset halveksuivat Juhanaa ja tämä jätti saaren vain kahdeksan kuukauden jälkeen.
Avioliitot ja lapset

Juhana ja Isabella, Gloucesterin kreivitär vihittiin vuonna 1189 ja liitto mitätöitiin vuonna 1199.
Isabella, Angoulêmen kreivitär oli Juhanan toinen puoliso. Hän oli vain 12-vuotias kun heidät vihittiin. Heille syntyi kaksi poikaa, tuleva Henrik III ja Rikhard Cornwallilainen, sekä kolme tytärtä, Joan, Isabella (1214 – 1. joulukuuta 1241) keisari Fredrik II:n kolmas puoliso ja Eleanor.
Rikhardin poissaolo

Rikhardin osallistuessa kolmannelle ristiretkelle vuosina 1190–1194 Juhana yritti syrjäyttää Rikhardin nimeämän sijaishallitsijan, Elyn arkkipiispan Vilhelm von Longchampin. Tämä oli yksi niistä tapahtumista, jotka inspiroivat myöhempiä kirjoittajia tuomitsemaan Juhanan roistoksi heidän muokatessaan vuosisata aiemmin tapahtunutta Hereward the Waken legendaa Robin Hoodin tarinoiksi.
Palatessaan ristiretkeltä Rikhard joutui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik VI:n vangitsemaksi. Juhanan sanotaan lähettäneen keisarille kirjeen, jossa hän pyysi että Rikhardia pidettäisiin poissa Englannista niin pitkään kuin mahdollista. Rikhardin kannattajat keräsivät kuitenkin pyydetyt lunnaat, ajatellen Juhanan olevan kamala kuningas. Palattuaan Englantiin 1194 Rikhard kuitenkin antoi Juhanalle anteeksi “hyväntahtoisen halveksivasti” ja nimitti tämän perijäkseen.
Joidenkin historioitsijoiden mielestä Juhana ei yrittänyt syrjäyttää Rikhardia, vaan yritti parhaansa mukaan parantaa olosuhteita maassa, jonka Rikhard oli tyhjentänyt kerätessään varoja ristiretkelleen. On oletettavaa, että kuva julmasta Juhanasta johtuu myöhemmistä munkkikronikoista. Munkit eivät pitäneet Juhanan päätöksestä olla lähtemättä huonomaineiselle neljännelle ristiretkelle.
Valtakausi > Valtataistelu Arthurin kanssa

Juhana hallitsi Englantia neljä vuotta, jos mukaan lasketaan alkuaika Rikhardin sijaisena. Rikhardin kuoltua Juhanaa ei heti tunnustettu yleisesti kuninkaaksi. Monien mielestä oikea kruununperillinen oli Bretagnen herttua Arthur I, Juhanan edesmenneen vanhemman veljen Gottfriedin poika. Arthur taisteli setänsä kanssa kruunusta ja nautti Ranskan kuninkaan Filip II:n tuesta. Tämä konflikti johti kuolettavaan lopputulokseen.
Juhana kuvitteli kuninkaana olevansa lakien yläpuolella. Naisseikkailut ja naisten ahdistelu toivat hänelle paljon vastustajia.
Kruununtavoittelija Arthur kidnappasi Juhanan äidin ja oman isoäitinsä Eleonoora Akvitanialaisen Mirebeaussa. Juhana kuitenkin löi ja vangitsi Arthurin 31. heinäkuuta 1202lähde?. Tämä oli ensin vangittuna Falaisessa, sitten Rouenissa. Arthurin myöhempi kohtalo on epäselvä, ja hän katosi huhtikuussa 1203. Tapahtunut sai useat provinssit nousemaan Juhanaa vastaan. Voitto Arthurista ei hyödyttänyt Juhanaa.
Valtakausi > Kiista paavin kanssa

Juhana ajautui myös kriisiin paavi Innocentius III:n kanssa. Canterburyn arkkipiispan Hubert Walterin kuoltua 13. heinäkuuta 1205 munkit ilmoittivat, että heillä on yksinoikeus valita Hubertin seuraaja, kun taas sekä Englannin piispoilla että Juhanalla oli intressejä valita oma ehdokkaansa tähän merkittävään virkaan. Kun kiistaa ei pystytty ratkaisemaan, munkit valitsivat salaisesti yhden omista jäsenistään arkkipiispaksi. Juhana taasen valitsi virkaan oman ehdokkaansa. Paavi kuitenkin hylkäsi molemmat ja valitsi arkkipiispaksi Stephen Langtonin. Innocentius halveksui näin kuninkaan oikeuksia valita omia alamaisiaan. Tässä tilanteessa Juhanaa kannattivat Englannin paronit ja monet piispoista kieltäytyivät hyväksymästä Langtonia.
Juhana karkotti Canterburyn munkit heinäkuussa 1207 ja paavi määräsi Englannin kirkot suljettavaksi, eikä häitä ja hautajaisia voitu pitää moneen vuoteen. Marraskuussa 1209 Juhana itse määrättiin eroon kirkosta eli ekskommunikaatioon. Lopulta vuonna 1213 Juhana antoi periksi ja Stephen Langton astui arkkipiispan virkaansa.
Valtakausi > Kiista paronien kanssa ja Magna Carta

Kukistettuaan walesiläisten kapinan vuonna 1211 ja tehtyään sovinnon paavin kanssa Juhana kohdisti jälleen katseensa ulkomaille. Kustannuksissa ei säästelty, mutta Euroopan sodissa kaikki kulminoitui 27. heinäkuuta 1214 Bouvinesin taisteluun, jossa Filip II löi Juhanan liittolaiset ja kuningas oli pakotettu epäsuotuisaan rauhaan Ranskan kanssa. Normandian takaisin valtaamisesta oli luovuttava ja kruunun rahatilanne kävi entistä huonommaksi.
Juhana pyrki saamaan kruunulle verotuloja pakottamalla tilanomistajia lupaukseen, että verojen maksamatta jättämisestä seuraisi tilojen takavarikointi kruunulle. Tämä käänsi lopulta paronit Juhanaa vastaan. Runnymeden niityllä lähellä Lontoon Windsoria Juhana joutui allekirjoittamaan Magna Cartan 15. kesäkuuta 1215. Magna Cartan 63 lausetta kuvasivat aatelisten oikeuksia. Merkittävimmät lauseista olivat numero 39, jossa todettiin, että ketään ei saa vangita ilman oikeudenkäyntiä ja lause 40, jossa todettiin ettei kukaan voi ostaa tai evätä oikeutta. Magna Cartan pykälät olivat ankaria, ja ne käytännössä tekivät Juhanasta vain nimellisen kuninkaan vailla valtaalähde?. Juhana ei kuitenkaan katsonut kiristetyn asiakirjan velvoittavan itseään, ja heti tilaisuuden tullen hän sanoutui siitä irti, mistä seurasi sisällissota paroneja vastaan. Magna Carta on toiminut esikuvana myöhemmille perustuslaeille ja ihmisoikeusjulistukselle.
Kuolema

Ylittäessään rämeistä The Washin nimellä tunnettua aluetta East Angliassa Juhana menetti arvokkaimmat aarteensa, mukaan lukien kruununjalokivensä, nousuveden yllättäessä hänet. Tämä järkytti pahasti kuninkaan terveyttä ja mielentilaa, ja lopulta Juhana kuoli punatautiin 18. tai 19. lokakuuta 1216 Newarkissa, silloisessa Lincolnshiressä. Juhana haudattiin Worcesterin katedraaliin Worcesterissa. Hänen yhdeksänvuotias poikansa seurasi häntä valtaistuimelle ja hallitsi Englantia Henrik III:na vuodet 1216–1272.
Juhana fiktiossa

Juhana ja veljensä Rikhard I yhdistetään usein Robin Hoodin seikkailuihin. Varhaisimmissa Robin Hood -balladeissa ainoana hallitsijana kuitenkin mainitaan "Edvard, miellyttävä kuninkaamme", joka on luultavasti Edvard I, II tai III. Juhana ja Rikhard I Leijonamieli mainitaan vasta myöhemmissä balladiversioissa. Juhana on esiintynyt useassa Robin Hoodista kertovasta elokuvassa, kuten Disneyn vuoden 1973 Robin Hood -elokuvassa ja vuoden 2010 Robin Hood -elokuvassa.
William Shakespearella on näytelmä Kuningas Juhana.
Juhana on keskeinen hahmo Sir Walter Scottin romaanissa Ivanhoe.
Leijona talvella elokuvassa prinssi Juhanaa esittää Nigel Terry.
Elokuva Ironclad (2011) sijoittuu Magna Cartan allekirjoittamisen jälkeiseen aikaan. Elokuva kertoo taistelusta Rochesterin linnan hallinnasta.
Aiheesta muualla

Juhana brittimonarkian virallisilla sivuilla
http://britannia.com/history/monarchs/mon28.html
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Rikhard I Leijonamieli | Englannin kuningas 1199–1216 | Seuraaja: Henrik III |
| n k Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- | --- |
 Alfred Suuri  Edvard Vanhempi  Ethelweard  Athelstan  Edmund I  Edred  Edwy  Edgar Rauhaisa  Edvard Marttyyri  Ethelred Neuvoton  Sven Haaraparta  Ethelred Neuvoton  Edmund Rautakylki  Knuut Suuri  Harald Jäniksenkäpälä  Knuut III Hardeknut  Edvard Tunnustaja  Edgar Atheling  Harald Godwininpoika  Vilhelm Valloittaja  Vilhelm Punainen  Henrik I  Tapani  Matilde  Eustace IV  Henrik II  Rikhard Leijonamieli  Juhana Maaton  Ludvig VIII  Henrik III  Edvard I  Edvard II  Edvard III  Rikhard II  Henrik IV  Henrik V  Henrik VI  Edvard IV  Henrik VI  Edvard IV  Edvard V  Rikhard III  Henrik VII  Henrik VIII  Edvard VI  Lady Jane Grey  Maria I  Filip II  Elisabet I  Jaakko I  Kaarle I  Oliver Cromwell  Richard Cromwell  Kaarle II  Jaakko II  Maria II  Vilhelm III Oranialainen  Anna 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Juhana Maattoman kuva Historia Anglorum -teoksessa n. 1250–1259.
Raamattu Puhuu -seurakunta

| Raamattu Puhuu -seurakunta |
| --- | --- |
 Helsingin Raamattu Puhuu -seurakunta Pukinmäen kaupunginosassa.
Suuntautuminen:  kristinusko
Teologia:  evankelikaalisuus
Yhteistyötahoja:  Greater Grace World Outreach Suomen Evankelinen Allianssi
Toiminta-alue:  Suomi
Perustettu:  1975
Seurakuntia:  6
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raamattu Puhuu -seurakunnat ovat Suomessa toimivia kristillisiä seurakuntia, jotka kuuluvat vapaisiin suuntiin. Kansainvälisesti seurakunnat kuuluvat Greater Grace -seurakuntien yhteyteen. Suomessa seurakuntia on muun muassa Helsingissä, Jyväskylässä, Kainuussa, Kuopiossa, Porissa, Tampereella, Turussa ja Vaasassa. Kukin paikallisseurakunta on itsenäinen.
Seurakuntien päämäärä on kertoa pelastuksesta Jeesuksessa Kristuksessa sekä tarjota seurakuntalaisille hengellinen koti. Toiminta sisältää muun muassa seurakunnan kokouksia, seminaareja, raamattutunteja, lähetystyötä, toimintaa lapsille ja nuorille ja radio-ohjelmia.
Raamattu Puhuu -seurakuntien toiminnassa seurakunnan kokouksilla on keskeinen asema. Moni seurakuntalainen on suorittanut kolmivuotisen raamattukoulun. Seurakunnat tekevät aktiivisesti evankeliointityötä ja lähetystyötä.
Historiaa

Raamattu Puhuu -liikkeen juuret ulottuvat 1960-luvun alun Yhdysvaltoihin, kun Carl H. Stevens aloitti toimintansa pastorina. Merkittävänä edistysaskeleena liikkeen kehityksessä voidaan pitää vuotta 1972, kun Carl H. Stevens perusti yhdessä pastori Daniel E. Lewisin ja tohtori Albert Libbyn kanssa raamattukoulun (Northeast School of the Bible). Liikkeen johtajana on vuoteen 2005 asti toiminut Carl H. Stevens (s. 1929). Vuonna 1976 raamattukoulu muutti Lenoxiin, Massachusettsin osavaltioon. Liikkeen raamattukoulu oli tuolloin nimeltään The Stevens School of the Bible. Liikkeen keskuspaikka, ns. kotipesä, oli Lenoxissa vuoteen 1986 saakka. Hävityn oikeudenkäynnin ja The Bible Speaks -liikkeen konkurssin seurauksena liike joutui luopumaan päämajastaan. Carl H. Stevens ja monet seurakuntalaiset muuttivat Baltimoreen Marylandin osavaltiossa ja Greater Grace World Outreach -seurakunta (GGWO) sekä raamattukoulu Maryland Bible College & Seminary syntyivät. Raamattu Puhuu -liikkeellä on useita seurakuntia eri puolilla maailmaa.
Raamattu Puhuu -seurakunnan uskontulkinta

Raamattu Puhuu -liike hyväksyy keskeiset kristilliset käsitykset kolmiyhteisestä Jumalasta: Isästä, Pojasta ja Pyhästä Hengestä. Liike pitäytyy käsitykseen, että kristitty ei voi menettää pelastustaan tultuaan uskoon. Raamattu Puhuu -liike korostaa Raamatun sanainspiraatiota ja hylkää evoluutioteorian.
Seurakunnat ovat myös tehneet yhteistyötä Yhdysvaltalaisten ilmaisen armon teologien kanssa.
Täytetyn työn evankeliumi

Seurakunnan kielenkäytössä vilahtaa usein sanapari "täytetty työ". Tuo sanonta tulee Raamatun jakeesta Joh. 19:30, jossa Jeesus Golgatan ristillä huusi sanat "se on täytetty" ennen kuin antoi henkensä. Tuon lauseen katsotaan olevan käänteentekevä hetki koko ihmiskunnan historiassa. Täytetyn työn evankeliumi, joka sisältyy tuohon lauseeseen, perustuu esimerkiksi seuraaviin Raamatusta löydettäviin asioihin.
Syntiinlankeemus
1. Moos. 3 kertoo ihmisen syntiinlankeemuksesta. Tuon tapahtuman seurauksena ihmisestä tuli syntinen ja hän tarvitsee sovittajaa. Tuosta sovittajasta nähdään lupaus jo saman luvun 15. jakeessa, jossa yleisesti nähdään lupaus Messiaasta, Vapahtajasta, Jeesuksesta. Roomalaiskirjeessään Paavali kertoo, että jokainen ihminen on syntinen tuon ns. perisynnin seurauksena ja kykenemätön tekemään itseään paremmaksi (esimerkiksi Room. 3). Katsotaan että ihminen tekee syntiä, koska on syntinen, eikä - kuten helposti ajatellaan - tule syntiseksi tehtyään syntiä.
Jumala on sekä vanhurskas että rakastava Jumala
Jumala on Raamatun mukaan vanhurskas ja pyhä, eikä voi katsoa syntiin eikä olla yhteydessä syntisen ihmisen kanssa kuin välimiehen kautta. Jumala kuitenkin rakasti ihmiskuntaa ja halusi, että yhteys Hänen ja ihmisen välillä palautuisi. Siksi Hän uhrasi Poikansa sijaisuhrina ihmiskunnan syntien edestä.
Jeesuksen lunastus ja sovitustyö
Kun Jeesus huusi lauseen "se on täytetty" ja antoi henkensä, sovitti Hän 1. Joh. 2:2 mukaan koko maailman kaikki synnit ja sai Heb. 10 mukaan aikaan iankaikkisen sovituksen. Tuon tapahtuman jälkeen ihmisille tarjotaan Joh. 3:16 kertoma pelastuksen mahdollisuus. "Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että Hän antoi ainokaisen Poikansa, ettei yksikään, joka Häneen uskoo, hukkuisi, vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä."
Pelastus on armosta, uskon kautta Jeesukseen ja Hänen sovitustyöhönsä edestämme
Ef. 2 kertoo, että pelastus on armosta, ei hyvistä teoista. Se on täytetyn työn evankeliumin perusta. Ihminen ei kykene eikä hänen tarvitse ansaita pelastusta, vaan hän voi armosta ottaa vastaan pelastuksen lahjan.
Koska pelastus ei riipu ihmisestä, hän voi levätä Jumalan rakkaudessa ja kasvaa ihmisenä Jumalan antamaa kasvua
Koska pelastus on armosta, sitä ei voi ansaita, eikä myöskään pitää yllä omilla teoilla tai tekemättä jättämisillä. Tähän "täytetyn työn evankeliumiin" perustuu seurakunnan käsitys uudestisyntyneen ihmisen pelastusvarmuudesta.
Kristuksen ruumis

Toinen termi, jonka usein kuulee Raamattu Puhuu -seurakunnassa on "Kristuksen ruumis". Se perustuu apostoli Paavalin käyttämään vertaukseen seurakunnan ja Jeesuksen suhteesta. Vertauksessa seurakunta on ruumis, jossa on erilaisia jäseniä ja jonka päänä on Kristus. Ruumiin eri jäsenten ja Pään välillä on elävä yhteys. Ruumiin eri jäsenten välinen yhteyskin perustuu eri jäsenten yhteyteen päähän. Sydänten yhteenliittyminen rakkaudessa (Kol. 2:2) ja valkeudessa vaeltaminen (1. Joh. 1) muodostavat seurakunnan, ei organisaatio. Seurakunta eli "Kristuksen ruumis" on eliö, jolla on toimiakseen jonkinlainen organisaatio. Usein kuulee sanonnan "body-life", joka ilmentää tätä keskenäistä kanssakäymistä.
Spekulaatiota

Raamattu Puhuu -seurakunnista on esitetty erilaisia näkemyksiä. Aluksi keskustelu liittyi lähinnä oppiin, johtajuuteen ja seurakuntaan tulleiden opiskelijoiden opintonsa keskeyttämiseen. Marjut Ahtiainen tutki muun muassa seurakunnan saamaa negatiivista julkisuutta uskontotieteen pro gradussaan vuodelta 1981 ("Raamattu Puhuu -seurakunnan opetuksen ja seurakuntaelämän pääpiirteitä". Helsingin yliopisto. Teologinen tiedekunta). Hänen mukaansa kaikki negatiivinen julkisuus, jonka liike oli osakseen saanut, näytti perustuvan hyvin puutteelliseen ja niukkaan, asenteellisesti tulkittuun aineistoon (s. 8). Lähteitä käytettiin valikoiden ja irrottamalla yksittäisiä asioita konteksteistään (s. 16-30, erityisesti 23-26).
Nyt seurakunnan maine on puhdistunut.lähde? Sen asema on vakiintunut suomalaisessa kristillisessä kentässä ja on hyväksytty esimerkiksi Radio Dein kautta tuottamaan omia hengellisiä ohjelmiaan. 
Suuri osa spekulaatioista ei koske niinkään Suomessa toimivia Raamattu Puhuu -seurakuntia, vaan Yhdysvalloissa ollutta The Bible Speaksia ja nykyistä Greater Grace World Outreachia.
Spekulaatiota > Seurakunnan opetus johtamisesta

Greater Grace World Outreach (johon Suomen Raamattu Puhuu -seurakunnilla on läheinen yhteys) määrittelee johtajiensa aseman siten, että heillä on delegoitua auktoriteettia seurakuntahallinnossa, mutta ei seurakuntalaisten yksityiselämässä. Koskaan ei ole oikein rikkoa Jumalaa vastaan, vaikka auktoriteetti käskisi. Seurakuntalaisilla on täysi vapaus muodostaa asioista omia vakaumuksiaan ja heitä tulisi rohkaista itsenäiseen ajatteluun. Pastori ei ole erehtymätön eikä voitelu tarkoita erehtymättömyyttä. Pastorin saarna tulee arvioida Raamatun perusteella. Jos osa siitä on Raamatun vastaista, se ei sido seurakuntalaisia. Pastorilla ei ole delegoitua auktoriteettia seurakuntalaisten yksityiselämässä. Pienten opillisten erojen ymmärretään kuuluvan asiaan, mutta samalla johtajien odotetaan hyväksyvän seurakunnan keskeiset opit johtajantehtävässään.