stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saturn V
Rakennetut Saturn V-yksilöt ja niiden laukaisut

| Sarjanumero | Tehtävä | Laukaisupäivä | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| SA-501 | Apollo 4 | 1967-11-099. marraskuuta 1967 | Ensimmäinen koelento, onnistui |
| SA-502 | Apollo 6 | 1968-04-044. huhtikuuta 1968 | Toinen koelento, vakavia ongelmia toisessa ja kolmannessa vaiheessa |
| SA-503 | Apollo 8 | 1968-12-2121. joulukuuta 1968 | Ensimmäinen miehitetty Saturn V -lento ja ensimmäinen lento Kuun kiertoradalle |
| SA-504 | Apollo 9 | 1969-03-033. maaliskuuta 1969 | Kuumodulin kokeilu Maan kiertoradalla |
| SA-505 | Apollo 10 | 1969-05-1818. toukokuuta 1969 | Kuumodulin kokeilu Kuun kiertoradalla |
| SA-506 | Apollo 11 | 1969-07-1616. heinäkuuta 1969 | Ensimmäinen miehitetty lento Kuuhun |
| SA-507 | Apollo 12 | 1969-11-1414. marraskuuta 1969 | Toinen miehitetty lento Kuuhun, lähelle Surveyor 3:n. Salama iski alukseen kahdesti laukaisun jälkeen ilman vakavaa vahinkoa. |
| SA-508 | Apollo 13 | 1970-04-1111. huhtikuuta 1970 | Lento keskeytettiin onnettomuuden vuoksi, miehistö selviytyi |
| SA-509 | Apollo 14 | 1971-01-3131. tammikuuta 1971 | Kolmas miehitetty lento Kuuhun, lähelle Fra Mauroa |
| SA-510 | Apollo 15 | 1971-07-2626. heinäkuuta 1971 | Neljäs miehitetty lento Kuuhun, ensimmäinen Lunar Rover |
| SA-511 | Apollo 16 | 1972-04-1616. huhtikuuta 1972 | Viides miehitetty lento Kuuhun, Descartesiin |
| SA-512 | Apollo 17 | 1972-12-066. joulukuuta 1972 | Kuudes ja toistaiseksi viimeinen (2010) miehitetty lento Kuuhun. Ainoa yölaukaisu. |
| SA-513 | Skylab 1 | 1973-05-1414. toukokuuta 1973 | Kaksivaiheinen Saturn INT-21 -versio Skylab-lentoon |
| SA-514 | Käyttämätön | Käyttämätön | Rakennettiin Apollo 18/19 -lentoja varten |
| SA-515 | Käyttämätön | Käyttämätön | Rakennettiin Skylabia varten |
Montaasi Saturn V:n kaikista laukaisuista
2008 näytteillä on kolme Saturn V:tä, kaikki vaaka-asennossa:
Johnson Space Centerissä oleva koostuu SA-514:n ensimmäisestä vaiheesta, SA-515:n toisesta vaiheesta ja SA-513:n kolmannesta vaiheesta.
Kennedy Space Centerissä oleva koostuu S-IC-T:sta (testivaihe) ja SA-514:n toisesta ja kolmannesta vaiheesta.
U.S. Space & Rocket Centerissä oleva koostuu ei koskaan lentoon tarkoitetuista testivaihesta S-IC-D, S-II-F/D ja S-IVB-D
Näistä vain Johnson Space Centerissä oleva koostuu kokonaan lentoon tarkoitetuista osista. U.S. Space & Rocket Centerissä on myös täysikokonen pystyssä oleva malli Saturn V:stä.
SA-515:n ensimmäinen vaihe sijaitsee Michoud Assembly Facilityssä New Orleansissa ja kolmannesta vaiheesta tehtiin vara-Skylab, joka on näytillä National Air and Space Museumissa.
Saturn V:n rakennuspiirustukset ja muut suunnitelmat ovat mikrofilmillä Marshall Space Flight Centerissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla > Nasa

Stages to Saturn: A Technological History of the Apollo/Saturn Launch Vehicles
Apollo systems description Volume II – Saturn launch vehicles (PDF)
Saturn V Subcontractors
Apollo / Saturn V facility description – Launch complex 39 facility description (PDF)
Aiheesta muualla > Muita

Apollo Saturn Reference Page
Project Apollo Archive
Saturn V/Saturn IB simulation for Orbiter spaceflight sim
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::  Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::  Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::  Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok 
Saturn-rakettiperhe
| --- | --- |
Varhaiset ehdotelmat::  Juno V  Saturn A-1  A-2  B-1 
"C" -sarja::  Saturn C-1  C-2  C-3  C-4  C-5  C-5N  C-8 
Saturn I -sarja:  Saturn I  IB  IB-CE  IB-A  IB-B  IB-C  IB-D  INT-05  INT-11  INT-12  INT-13  INT-14  INT-15  INT-16  INT-27  LCB 
Saturn II -sarja:  Saturn II  INT-17  INT-18  INT-19 
Saturn V -sarja:  Saturn V  MLV  V ELV  INT-20  INT-21  INT-23  INT-24  INT-25  Saturn-Shuttle  Saturn V-3  V-A  V-B  V-C  V-D  V-Centaur  Jarvis 
Apollo-ohjelma
SA-9, kahdeksas Saturn I -lento, laukaistiin 16. helmikuuta 1965. Mukana oli ensimmäistä kertaa todellinen hyötykuorma, Pegasus I -meteorienhavaitsijasatelliitti.
Saturn V rakennekaavio
Saturn V -raketin tyypillinen kiihtyvyyskäyrä (Apollo 8). Kiihtyvyys on suurimmillaan 4 G juuri ennen ensimmäisen vaiheen irrotusta.
Apollo 8:n Saturn V:n ensimmäistä vaihetta nostetaan pystyyn Vehicle Assembly Buildingissä 1. helmikuuta 1968
Ensimmäisen vaiheen viisi  F-1 -moottoria esitteillä Kennedy Space Centerissä
Apollo 4:n Saturn V:n instrumentointiyksikkö
Ensimmäisen vaiheen F-1 -moottorit ja niiden suunnittelija Wernher von Braun.
Apollo 15:n Saturn V:n ensimmäisen vaiheen työntövoiman kuvaajaa.
Apollo 10:tä kuljetetaan laukaisupaikalle 11. maaliskuuta 1969.
Apollo 15:n laukaisu väliltä T-30s ja T+40s.
Ilman vesihöyryn tiivistymispilvi Prandtl-Glauertin singulariteetti Apollo 11:n Saturn V:n ympärillä sen kiihdyttäessä läpi tiheän alemman ilmakehän.
Kuvakaappaus Apollo 6':n ensimmäisen ja toisen vaiheen välisen väliosan putoamisesta.
Apollo 7:n S-IVB-vaihe Maan kiertoradalla. Apollo 7 käytti Saturn IB -rakettia mutta siinä oli sama S-IVB-vaihe kuin Saturn V:ssä.
Viimeinen Saturn V:n laukaisu vei Skylab-avaruusaseman matalalle Maan kiertoradalle kolmannen vaiheen paikalla.
Saturn V esitteillä taivasalla U.S. Space & Rocket Centerissä Huntsville (Alabama) ennen siirtoa sisätiloihin esitteille Davidson Center for Space Explorationiin.
Lykke

| Lykke |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  6. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Lycke 
Vastineita eri kielissä:  Felicitas, Felicity 
Nimen alkuperä:  tansk. ’onni’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lykke on tanskalainen naisen etunimi, joka pohjautuu sanaan ’onni’ (lykke). Merkitykseltään se vastaa latinankielistä naisennimeä Felicitas.
Suomessa Lykke-nimeä on annettu varsinkin 2010- ja 2020-luvulla syntyneille lapsille. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu yhteensä 130–150 tämännimistä naista tai tyttöä.
Nimipäivä

Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Lykke-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 6. syyskuuta, jolloin nimipäiväänsä viettävät myös ’onnelliset’ Felix ja Felicia.
Tunnettuja Lykkejä

Lykke Friis (s. 1969), tanskalainen poliitikko
Lykke Li, oik. Li Lykke Zachrisson (s. 1986), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä
Urho Kekkosen muistomerkki (Pielavesi)

Urho Kekkosen muistomerkki on Laila Pullisen vuonna 2000 tekemä rintakuvaveistos presidentti Urho Kekkosesta kunnantalon puistossa Pielaveden keskustassa. Teoksessa on kuvattu Kekkosta kahtalaisesti, sekä 75-vuotiasta pohtivaa Kekkosta että 85-vuotiasta Kekkosta vanhuksena. Jalustassa on Kekkosen allekirjoitus.
Kekkonen syntyi sata vuotta ennen teoksen paljastusta vuonna 1900 Pielavedellä. Muistomerkin paljasti presidentti Mauno Koivisto.
Malva (nimi)

| Malva |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  3. kesäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Malve 
Nimen alkuperä:  lyhentymä Malviinasta tai kasviaiheinen nimi (latinan sanasta malva)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Malva on naisen etunimi, joka pohjautuu mahdollisesti latinalaisperäiseen kukannimeen malva. Se voi olla myös Malviinan muunnos.
Suomessa Malvaa on käytetty virallisena etunimenä 1900-luvun alusta alkaen. Syyskuuhun 2023 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 240–260 tämännimistä naista.
Nimipäivä

Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Malva-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 3. kesäkuuta.
Tunnettuja Malvoja

Malva Schalek (1882–1944/-45), tšekkoslovakialainen taidemaalari
Thorium Reader

Thorium Reader on EDRLabin kehittämä avoimen lähdekoodin ohjelmisto. Se on lukuohjelma digitaalisille kirjoille, jonka voi asentaa Mac-, Linux- ja Windows-käyttöjärjestelmille.
Thorium Readerin kehityksessä on huomioitu, että se toimii teknisillä apuvälineillä, kuten ruudunlukijoilla. Sitä voi käyttää EPUB-muotoisten kirjojen, PDF-tiedostojen, DAISY 2.02- ja 3 -kirjojen lukemiseen, ja äänikirjojen kuunteluun.
Bea (nimi)

| Bea |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  2. joulukuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Beea 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  lyhentymä muista nimistä; esim. Beata, Beatrice
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bea on naisen etunimi, joka on syntynyt lyhentymällä muista nimistä. Se voi pohjautua naisennimiin Beata, Beate, Beatrice ja Beatrix, joiden lähtömuotona on latinan sana ’onnellinen, autuas’ (beatus). Bea voi olla myös lyhentymä Jakob-miehennimen feminiinisestä johdoksesta Jakobea.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 1 090–1 100 Bea-nimistä naista. Harvinaisempi nimiasu Beea on ollut noin 110–120 naisella. Suurin osa Suomen Beoista ja Beeoista on syntynyt 2010- tai 2020-luvulla.
Nimipäivä

Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Bea-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025.
Nimipäivä on 2. joulukuuta.
Tunnettuja Beoja

Beatrice ”Bea” Arthur (1922–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä
Bea Feinberg (1915–1988), Cynthia Freeman, yhdysvaltalainen kirjailija ja sisustussuunnittelija
Bea Kristi, oik. Beatrice Kristi Laus (s. 2000), brittiläis-filippiiniläinen muusikko ja lauluntekijä
Bea Toivonen (s. 1992), vuoden 2014 Miss Suomi
Beatrice ”Bea” Uusma (s. 1966), ruotsalainen kuvittaja, kirjailija ja lääkäri
Beatrice ”Bea” Wain (1917–2017), yhdysvaltalainen laulaja
Kuvitteellisia Beoja

Bea, Pokémon-hahmo
Bea, Petter Næssin ohjaaman Bea-elokuvan päähenkilö
Beatrice ”Bea” Klugh, sivuhahmo televisiosarjassa Lost
Beatrice ”Bea” Simmons, sivuhahmo Simpsonit-animaatiosarjassa; Abraham Simpsonin heila
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Bea (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2009

Ranskan ympäriajon 2009 etappien 1–11 tulokset:
Line (nimi)

| Line |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  22. kesäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Linette, Linne 
Vastineita eri kielissä:  Liina, Liine, Lina 
Nimen alkuperä:  lyhentymä -line-loppuisista nimistä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Line on naisen etunimi, jota tavataan varsinkin Norjassa ja Tanskassa. Se on lyhentymä Carolinesta ja muista -line-loppuisista nimistä. Sen rinnakkaismuoto on Lina.
Suomessa Line on elokuuhun 2023 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 170–180 naisella. Lisäksi Line-nimeä on käytetty ainakin Lindan ja Linnean lempinimenä.
Nimipäivät

Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Line-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 22. kesäkuuta.
Norjassa Linellä on nimipäivä 13. toukokuuta.
Tunnettuja Line-nimisiä

Line Korsgaard Andersen, tanskalainen animaattori
Line Fruensgaard (s. 1978), tanskalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja
Line Jahr (s. 1984), norjalainen mäkihyppääjä
Line Jensen (s. 1991), tanskalainen jalkapalloilija
Line Kloster (s. 1990), norjalainen pika- ja aitajuoksija
Line Marsa, oik. Annetta Giovanna Maillard (1895–1945), ranskalainen laulaja
Line Renaud, oik. Jacqueline Enté (s. 1928), ranskalainen näyttelijä ja laulaja
Line Røddik (s. 1988), tanskalainen jalkapalloilija
Line Van Menen (1937/1938-2023), ranskalainen varietee-esiintyjä, Line & Willy -duon jäsen
Kuvitteellisia Line-nimisiä

Line, nimihenkilö Axel Jensenin romaanissa Line (1959, suom. 1960)
Neuillyn rauhansopimus

| Neuillyn rauhansopimus |
| --- | --- |
 Kartta Bulgarian Neuillyn sopimuksella menettämistä alueista.
Allekirjoitettu:  27. marraskuuta 1919
Allekirjoituspaikka:   Neuilly-sur-Seine, Ranska
Kielet:  ranska, englanti, italia
Osapuolet
Neuillyn rauhansopimus (tai Neuilly-sur-Seinen rauhansopimus) tehtiin 27. marraskuuta 1919 keskusvaltoihin kuuluneen Bulgarian kanssa, jolloin se menetti alueita Jugoslavialle, Romanialle ja Länsi-Traakian Kreikalle. Bulgarian armeija rajattiin 20 000 mieheen.
Sopimus

Neuillyn rauhansopimus sai nimensä Pariisin Neuilly-sur-Seinen kaupunginosan mukaan, jossa sopimus allekirjoitettiin 27. marraskuuta 1919 Pariisin rauhankonferenssin aikana. Konferenssin tarkoituksena oli määrätä keskusvalloille langetetut korvaukset ja rajamuutokset. Neuillyn sopimus koski tältä osin Bulgariaa. Länsi-Traakiasta tehtiin ympärysvaltioiden protektoraatti ja se annettiin sittemmin vuonna 1920 Kreikalle San Remon konferenssissa. Bulgarian länsirajalta liitettiin neljä pientä erillistä aluetta Jugoslavian kuningaskuntaan. Bulgarian sodan aikana itseensä liittämä Etelä-Dobrudzha annettiin takaisin Romanialle. Yhteensä Bulgaria menetti 8 690 neliökilometriä maa-alueitaan naapureilleen. Se velvoitettiin myös maksamaan korvauksia ympärysvalloille 2 250 miljoonan kultafrangin edestä, joka piti maksaa 37 vuoden kuluessa. Bulgarian armeijaa pienennettiin, mutta se sai pitää 20 000 vapaaehtoista sotilasta, 10 000 santarmia ja 3 000 rajavartijaa.
Seuraukset

Suurta sotakorvaussummaa pienennettiin myöhemmin. Vuonna 1923 summa alennettiin 500 miljoonaan ja korvauksista luovuttiin kokonaan vuonna 1932. Bulgaria menetti taloudellisesti tärkeän yhteytensä Egeanmerelle ja vaikka sopimuksessa sille taattiin taloudellinen yhteys merelle, ei sopimus selventänyt miten se käytännössä toteutettaisiin. Sopimus synnytti myös suuren pakolaisvirran Bulgariaan luovutetuilta alueilta ja näiden hoito rasitti jo ennestään kärsinyttä maata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neuillyn rauhansopimus Wikimedia Commonsissa
Bulgarian pääministeri Aleksandăr Stambolijski allekirjoittamassa sopimusta.
Sopimuksen vastainen mielenosoitus vuonna 1929.
Gary Yaremchuk

| Gary Yaremchuk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1961 (ikä 63) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The General
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1994
Seurat:  Cincinnati Tigers (CHL) Toronto Maple Leafs (NHL) St. Catharines Saints (AHL) Adirondack Red Wings (AHL) Jokerit (SML) Kärpät (SML) KooKoo (SML) EHC Uzwil (NLB) EC Ratingen (2. BL) EV Zug (NLA) HC Amiens (Ranska) HC Gherdëina (Italia/Alpenliga) Durham Wasps (BHL)
NHL-varaus:  24. varaus, 1981 Toronto Maple Leafs
Gary Yaremchuk (s. 15. elokuuta 1961 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan Toronto Maple Leafsissa neljän kauden aikana yhteensä 34 NHL-ottelua tehopistein 1+4=5 ja keräten 28 jäähyminuuttia. Suurin osa Yaremchukin Pohjois-Amerikan vuosista eteni kuitenkin farmiliigoissa. Valtaosa hänen urastaan kului kuitenkin Euroopassa, jossa Yaremchuk pelasi Suomen, Sveitsin, Saksan, Ranskan, Italian ja Britannian sarjoissa.
Ura > Pohjois-Amerikka

Yaremchuk pelasi vuodet 1978–1980 AJHL-joukkue Fort Saskatchewan Tradersissa. Kaudesta 1979–1980 hän pelasi reilut puolet WHL-joukkue Portland Winterhawksissa, jossa 41 runkosarjaottelua toi 55 tehopistettä. Kaudella 1980–1981 Yaremchuk oli tehoilla 56+79=135 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jim Benningin jälkeen. Hän sijoittui koko WHL:n pistepörssissä kuudenneksi ja maalipörssissä seitsemänneksi. Yaremchuk oli Winterhawksin paras pistemies myös kevään 1981 pudotuspeleissä tehoilla 5+6=11. Häntä pidettiin juniorina varsin lupaavana pelaajana; Toronto Maple Leafs varasi Yaremchukin toisella kierroksella 24. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1981.
Yaremchuk siirtyi jo NHL-varauksensa jälkeen Toronto Maple Leafsin organisaatioon kaudeksi 1981–1982. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan CHL-joukkue Cincinnati Tigersissa, mutta Yaremchuk sai tililleen myös 18 NHL-ottelua tehden niissä kolme syöttöpistettä. Kolme seuraavaa kautta hän pelasi suurimmaksi osaksi AHL-joukkue St. Catharines Saintsissa. Tuona aikana Yaremchukille kertyi eniten NHL-otteluita kaudella 1984–1985, jolloin hän teki 12 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Yaremchuk teki myös Saintsissa AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+47=64, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Elokuussa 1985 Yaremchuk teki vapaana agenttina sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kauden 1985–1986 kuitenkin kokonaan farmijoukkue Adirondack Red Wingsissa, jossa Yaremchuk voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Ura > Eurooppa

Kaudeksi 1986–1987 Yaremchuk siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue Jokereihin. Hän teki 20 runkosarjaotteluun 28 tehopistettä, mutta keräsi ohessa myös 116 jäähyminuuttia, joilla Yaremchuk sijoittui koko liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain KalPan Brent Sapergia. Kaudeksi 1987–1988 hän siirtyi Oulun Kärppiin, jossa Yaremchuk teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+27=43, joilla hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Jari Lindroosin jälkeen. Yaremchuk voitti myös SM-liigan jäähypörssin 92 minuutillaan. Kaksi seuraavaa kautta hän vietti KooKoossa. Kaudella 1988–1989 Yaremchuk oli joukkueen toiseksi paras pistemies Harri Niukkasen jälkeen tehoilla 12+27=39. Hän siirtyi SM-liigakauden päätteeksi vahvistamaan Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä pelannutta EHC Uzwiliä NLB:n karsintasarjaan. Yaremchuk palasi taas KooKoon vahvuuteen kaudeksi 1989–1990. Hän teki runkosarjassa 35 tehopistettä, mutta Yaremchuk kuitenkin hieman väsyi kevättä kohden ja hän tekikin liigakarsinnoissa vain yhden syöttöpisteen. KooKoon kausi päättyi putoamiseen.
Kauden 1990–1991 Yaremchuk aloitti Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligan EC Ratingenissa, jossa hän onnistui tekemään kahdessa pelaamassaan ottelussa hurjat tehot 1+8=9. Yaremchuk pelasi loppukauden Sveitsin National League A:n EV Zugissa. Kaudeksi 1991–1992 hän siirtyi Ranskan Ligue Magnusin HC Amiensiin, jonka paras pistemies ja syöttäjä Yaremchuk oli tehoilla 25+39=64. Hän jakoi koko sarjan syöttöpörssin voiton HC Briançonin André Côtén kanssa ja pistepörssin kolmannen sijan Rouen HE:n Guy Fournierin kanssa. Kauden 1992–1993 Yaremchuk pelasi italialaisseura HC Gherdëinan paidassa pelaten sekä Italian pääsarja Serie A:ta että kansainvälistä Alpenligaa.
Pelaajauransa viimeisen kauden 1993–1994 Yaremchuk pelasi Britanniassa BHL-joukkue Durham Waspsin riveissä. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 53+93=146, joilla Yaremchuk sijoittui liigan pistepörssissä seitsemänneksi.
Muuta

Yaremchuk on sukutaustaltaan ukrainalainen. Hänen pikkuveljensä Ken pelasi omalla urallaan yli 200 NHL-ottelua ja edusti Kanadaa Calgaryn olympiakisoissa 1988.
Skidata

| Skidata |
| --- | --- |

Perustettu:  1977
Perustaja:  Günther Walcher
Kotipaikka:  Grödig, Itävalta
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  kulunvalvontajärjestelmät
Kotisivu:  www.skidata.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skidata GmbH (tyyliteltynä SkiData tai SKIDATA) on itävaltalainen yhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa muun muassa kulunvalvontajärjestelmiä.
Skidata perustettiin vuonna 1977. Assa Abloy osti Skidatan vuonna 2024. Skidatan omisti ennen sveitsiläinen Kudelski Group.
Tuotteet

Skidata kehittää kulunvalvontajärjestelmiä. Parhaiten se tunnetaan laskettelukeskusten hissilipuista ja kulkuporteista, mutta yhtiö valmistaa samantapaisia ratkaisuja myös esimerkiksi stadioneille, lentoasemille, kylpylöihin ja huvipuistoihin.
Skidatan KeyCard on Suomen laskettelukeskuksissa suosituin hissilippujärjestelmä. Suurin osa järjestelmän etäluettavista RFID-lippukorteista toimii kaikissa keskuksissa, myös kansainvälisesti. Skidatan suurimmat kilpailijat Suomessa ovat itävaltalainen Axxes ja suomalainen SkiCard.
Aiheesta muualla

Yhtiön omat sivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skidata Wikimedia Commonsissa
Skidatan kulkuportteja Les Menoiresissa Ranskassa.
Iso-Invatna

| Iso-Invatna |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pori 
Koordinaatit:  61°35′24″N, 21°58′14″E
Järvinumero:  36.017.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  35  m 
 fiIso-Invatna 
Iso-Invatna on Karvianjoen vesistöön kuuluva keskikokoinen järvi nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa Finpyyn ja Rudanmaan kylien välisessä maastossa. Järveen ohjautuu ojien kautta vettä Ahvenlammista ja läheisiltä suoalueilta, kuten Pehkusuolta. Iso-Invatna laskee vetensä ojan kautta sen pohjoispuolella virtaavaan Noormarkunjokeen.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1939

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Viipurissa Tervaniemen uimalaitoksella 16.– 17. heinäkuuta 1939.
Miehet > 100 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Heikki Hietanen | 1.03,2 |
| 2 | Carl Dsinnejs | 1.05,8 |
| 3 | Ola Grahn | 1.05,8 |
| 4 | Risto Pelttari | 1.05,8 |
| 5 | Jerkko Luhtinen | 1.07,3 |
| 6 | V.B.Åderman | 1.08,3 |
Miehet > 400 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Heikki Hietanen | 5.18,8 |
| 2 | Vilho Nurmi | 5.24,8 |
| 3 | Risto Pelttari | 5.31,4 |
| 4 | Toivo Elo | 5.33,0 |
| 5 | Jussi Aalto | 5.36,3 |
| 6 | J.Tiiri | 5.55,0 |
Miehet > 1 500 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vilho Nurmi | 21.40,0 |
| 2 | Toivo Elo | 23.14,8 |
| 3 | J.Tiiri | 23.36,5 |
| 4 | J.Kahlo | 24.16,8 |
| 5 | E.Marttinen | 24.34,0 |
| 6 | Rafael Hohenthal | 24.42,3 |
Miehet > 100 m selkäuinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Olli Kaija | 1.17,6 |
| 2 | Harry Tiitinen | 1.19,2 |
| 3 | T.Valkonen | 1.20,7 |
| 4 | P.Valtanen | 1.21,6 |
| 5 | Altte Harma | 1.23,3 |
| 6 | V.Niemelä | 1.23,8 |
Miehet > 200 m rintauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vili Hänninen | 2.56,5 |
| 2 | Ola Grahn | 2.59,4 |
| 3 | Veikko Asikainen | 2.59,8 |
| 4 | Aarre Paananen | 3.00,3 |
| 5 | Toivo Reingoldt | 3.01,4 |
| 6 | E.Manninen | 3.04,8 |
Miehet > 4 × 200 m vapaauintiviesti

| Sija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Uimarit (J.Luhtinen, R.Pelttari, H.Hietanen, V.Nurmi) | 10.10,2 |
| 2 | Helsingfors Simsällskap (C.Dsinnejs, H.Tiitinen, J.Grahn, O.Grahn) | 10,33,0 |
| 3 | Ylioppilasuimarit | 11.05,6 |
| 4 | Kotkan Uimaseura | 11.07,9 |
Miehet > Ponnahduslautahypyt

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ilmari Niemeläinen | 146,73 |  |
| 2 | Olavi Heinonen | 134,60 |  |
| 3 | Birger Kivelä | 116,22 |  |
| 4 | E.Lehtinen | 85,20 |  |
Miehet > Suorat kerroshypyt

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |

| 1 | Alvi Palho | 42,75 |  |
| 2 | Ilmari Niemeläinen | 40,85 |  |
| 3 | J.Reimers | 38,25 |  |
| 4 | A.Laesvirta | 38,17 |  |
| 5 | Olavi Heinonen | 36,71 |  |
| 6 | Julius Wathén | 36,55 |  |
Miehet > Vaihtelevat kerroshypyt

| Sija | Kilpailija | Pisteet | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ilmari Niemeläinen | 110,07 |  |
| 2 | E.Lehtinen | 75,57 |  |
| 3 | Birger Kivelä | 75,18 |  |
Naiset > 100 m vapaauinti

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Anna-Liisa Silvennoinen | 1.16,5 |
| 2 | Lisa Hagelberg | 1.20,7 |
| 3 | Annikki Airaksinen | 1.23,0 |
| 4 | Paula Toivokoski | 1.23,8 |
| 5 | Toini Iivanainen | 1.24,0 |
| 6 | Liisa Pellinen | 1.24,2 |