stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuoksuampiaisyrtti

| Tuoksuampiaisyrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Magnoliophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Ampiaisyrtit Dracocephalum
Laji::  moldavica
Kaksiosainen nimi
 Dracocephalum moldavica  L. 
Katso myös
   Tuoksuampiaisyrtti Wikispeciesissä   Tuoksuampiaisyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksuampiaisyrtti eli turkkilainen melissa (Dracocephalum moldavica) on hyväntuoksuinen, yksivuotinen yrttikasvi, joka on kotoisin Himalajan ja Etelä-Siperian alueelta. Suomessa se on vielä suhteellisen uusi tulokas.
Tuoksuampiaisyrtti kasvaa keskimäärin 50 cm korkeaksi ja kukkii heinä–elokuussa. Sillä on sinipunaiset tai siniset kukat, jotka muodostavat tähkämäisiä kukintoja ylempien lehtien lehtihankoihin.
Kasvi muistuttaa kemialliselta koostumukseltaan sitruunamelissaa. Sitä on käytetty 1500-luvulta lähtien rohtona edistämään ruoansulatusta ja lievittämään ilmavaivoja ja kouristuksia. Paitsi rohtona tuoksuampiaisyrttiä käytetään myös mesikasvina, tee- ja mausteyrttinä sekä hajuvesiteollisuuden raaka-aineena.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Dracocephalum moldavica (englanniksi)
Tomi Lämsä

| Tomi Lämsä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. syyskuuta 1979 (ikä 45) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  78 kg
Sarja:  SM-liiga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2002
Seurat:  Pelicans (I-div.) HeKi (II-div.)
Valmennusura
Vuodet:  2006–
Seurat:  Kiekkoreipas B-jun. 2006–2010 Pelicans A-jun. 2010–11/2010 Jokerit (apuv.) 11/2010–2012 Jokerit 2012–12/2013 Pelicans 2014–2015 Salavat Julajev Ufa (KHL) 2017–2022 Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue 2022–2023 Rauman Lukko 2023–
Tomi Lämsä (s. 16. syyskuuta 1979 Lahti) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii tällä hetkellä SM-liigajoukkue Rauman Lukon päävalmentajana. Lämsällä on pelaajataustaa I- ja II-divisioonasta.
Pelaajaura

Hyökkääjänä pelanneen Lämsän kasvattajaseura oli Kiekkoreipas. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1996–1997 I-divisioonassa, Pelicansin joukkueessa, jossa Lämsä teki 14 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi lahtelaisseurojen A-nuorissa kevääseen 2000 saakka. Lämsä pelasi välissä myös kauden 1998–1999 Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuorissa.
A-juniorivuosien jälkeen Lämsä pelasi vielä vuodet 2000–2002 Suomi-sarjaa Heinolan Kiekossa, jonka jälkeen hän lopetti pelaajauransa. Lämsä oli viimeisellä kaudellaan 2001–2002 joukkueen paras maalintekijä 17 osumallaan.
Valmennusura

Lämsä valmensi vuodet 2006–2010 Kiekkoreippaan B-nuoria. Kaudeksi 2010–2011 hänet nimettiin Pelicansin A-nuorten päävalmentajaksi Petteri Hirvosen tilalle.
26. marraskuuta 2010 Jokerit erotti Hannu Jortikan ja Sami Rannan. He palkkasivat Jortikan tilalle Erkka Westerlundin, joka pyysi Lämsän apuvalmentajakseen Rannan tilalle. Westerlundilla ja Lämsällä oli yhteistä historiaa mm. Vierumäeltä. Joulukuussa 2010 Jokereista erotettu Ranta korvasi Lämsän Pelicansin A-nuorten päävalmentajana.
Joulukuussa 2011 Jokerit vahvisti Lämsän uudeksi päävalmentajakseen kaudelle 2012–2013. Joukkueen valmennustiimissä jatkaa myös Hannu Virta ja toiseksi apuvalmentajaksi saapuu Jokereiden A-nuorten päävalmentaja Tomek Valtonen. Kaudella 2012-13 Jokerit voitti SM-liigan runkosarjan, mutta putosi Rauman Lukolle ensimmäisellä kierroksella voitoin 4-2. Kesken kauden 2013-14 Lämsä vapautettiin Jokereiden palveluksesta ja päävalmentajaksi nimettiin Tomek Valtonen.
Kaudeksi 2017-18 Lämsä siirtyi apuvalmentajaksi Erkka Westerlundin valmennustiimiin KHL-seura Salavat Julajev Ufaan. Kaudeksi 2020-21 Lämsä nimitettiin joukkueen päävalmentajaksi.
Muuta

Koulutukseltaan Lämsä on luokanopettaja. Hän on lukenut myös liikunta-alaa ja suorittanut Jääkiekkoliiton valmentajatutkinnot ammattivalmentajatutkintoa myöten.
The Pinker Tones

| The Pinker Tones |
| --- | --- |
 The Pinker Tones esiintymässä syyskuussa 2007
Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  indie pop, lounge, vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Barcelona, Espanja
Laulukieli:  espanja, englanti
Jäsenet:  Mister Furia Professor Manso DJ Niño (live-esiintymiset)
Levy-yhtiö:  Pinkerland, Outstanding (Britannia), Nacional (Yhdysvallat)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Pinker Tones on espanjalainen pop / rock -yhtye Barcelonasta, Kataloniasta. Yhtye on julkaissut kuusi albumia ja he ovat esiintyneet monilla muilla albumeilla. ”The Whistling Song” esiintyy EA Sportsin videopelin FIFA 09 kaikissa versioissa.
Diskografia > Albumit

Pink Connection (Spain release) (2003/2004)
Mission Pink (Japan release) (2003/2004)
The BCN Connection (2004)
The Million Colour Revolution (2006)
More Colours! (2007)
More Colours!: The Million Colour Revolution Revisited Twice (2007)
Wild Animals (2008)
Modular (2010)
Modular + (2010)
Christmas in Four Moods (2010)
Life in Stereo (May 2012)
Remixes in Stereo (2012)
Rolf y Flor / Flor & Rolf (2013)
Rolf y Flor en el Circulo Polar / Flor & Rolf in the Arctic Circle (2014)
Rolf y Flor en Londres / Flor & Rolf in London (2015)
Diskografia > Singlet, EP:t ja soundtrackit

Pink Disco-nection (Spanish Edition) (2003)
One Of Them (Spanish Edition) (2003)
Mais Pourquoi? (Spanish Edition) (2003)
Sincopat (2003)
Viva La Juventud (2004)
Mais Pourquoi? (2004)
Sonido Total (2005)
La mujer de mi hermano (2006)
Snow Gods
FIFA 07 (2006)
Efectos secundarios (2006)
The Best of The Pinker Tones (Sonido Total EP) (2006)
Love Tape (2006)
Karma Hunters (2006)
Forza Motorsport 2 (2007)
The Million Colour Revolution (2007)
ESL: English as a Second Language (2008)
FIFA 09 (2008)
FIFA 11 (2010)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Music for Chocolate Lovers (2001)
Club Camelot (2003)
Barcelona Revival Sessions (2003)
I Was a Yeah Yeah Girl 2 (2003)
Barcelona04 (2004)
Spain Is Different (2004)
Café Bizarre Vol.2 (2004)
Barcelona: The Sex, The City, The Music (2004)
Eurodisco 2004 (2004)
ELF Electronic Latin Freaks 2004 (2004)
Cocktail Seriously Good Music (2004)
Best of Club Mix (2004)
Le Pop for Party (Afternoon Tea Music (2004)
Back to the Future (2004)
Style Soundz 2004 (2004)
Musique Boutique (2005)
Revolución de los Colores (2005)
Razzmatazz#05 - DJ Amble (2005)
All I Want for X-mas Is... 2005 (2005)
ToCo Dance Party - Volume 1 (2005)
Musique Boutique New Revival (2006)
Eclectrik (UK, 2006)
Penny Cany (2006)
Sample This (2006)
LAMC Latin American Alternative Music Conference (2006) & (2007)
AJAX presents Spin City (2006)
Compilation Europavox 2006 (2006)
The Chicas Project (2007)
Boutique Chic: Collection (2007)
The Greatest Songs Ever: Latino Modern (2007)
The Simple Life Camp Songs (2007)
Loteriá Beats Mixtape Vol.1 (2007)
Delicandencia (2007)
LAMC 2008 Sampler (2008)
The Pinker Tones Singles 2001-2011 (2011)
Amigos & Friends (2011)
Special 10th Anniversary Edition (The Pinker Tones Singles 2001-2011 ja Amigos & Friends) (2011)
Toolsen linnoitus

Saapuminen Toolseen
Nelikopterilla ilmasta kuvattu video Toolsen linnoitusta
Toolsen ritarikuntalinnoitus (vir. Toolse ordulinnus, saks. Ordensburg Toolse,[lähde? ] saks. Tolsburg) on ritarikuntalinnan rauniot Haljalan kunnan koilliskulmassa Suomenlahden rannalla Kundan sementtikaupungista länteen.
Linnoitus sijaitsee Kundalahden rannalla. Sen rakensi ritarikunnanmestari Johann Wolthus von Herse 1470–1471. Pontus de la Gardie valloitti sen 1581.
Toolsen linnan rakentamisen aloitti saksalainen ritarikunta vuonna 1471. Linnasta tuli ritarikunnan pohjoisin linnoitus. Se rakennettiin suojaamaan tärkeää Toolsen satamaa. Linnaa täydennettiin ja laajennettiin jatkuvasti seuraavien 200 vuoden aikana. 1600-luvun lopulla se oli kuitenkin liki käyttökelvoton. Suuren Pohjan sodan jälkeen se on saanut raunioitua.
Raunioiden päämuuria on tuettu romahtamiselta, ja linnoituksen sisälle on laitettu kyltein tieto mihin käyttötarkoitukseen mikäkin huone on tehty.
Galleria

Linnoituksen raunioita
Toolsen linnoitusta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toolsen linnoitus Wikimedia Commonsissa
Tunturikappelit

Saariselän tunturikappeli.
Tunturikappeleita on Suomen Lapissa matkailijoille avoimina neljä kappaletta:
Marian kappeli Levillä Kittilässä
Pyhän Laurin kappeli Ylläksellä Kolarissa
Revontulikappeli Pyhätunturilla Pelkosenniemellä ja
Saariselän tunturikappeli Inarissa.
Tunturikappeleissa on erityisesti sesonkiaikoina päivittäisiä tilaisuuksia, päivystys ja tunturipappitoimintaa. Niissä järjestetään myös konsertteja. Tunturikappelitoiminnan kautta Suomen evankelis-luterilainen kirkko palvelee matkailijoita ja paikallisia asukkaita Lapin matkailukeskuksissa.
Tom Tataranowicz

| Tom Tataranowicz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt:  Detroit, Michigan
Ammatti:  Animaattori
Siviilisääty:  Naimisissa
Thomas V. Tataranowicz (s. Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen televisioanimaatiosarjojen ohjaaja ja animaattori. Hän tuli tunnetuksi He-Man and the Masters of the Universe piirretyn myötä, sekä ohjattuaan kaikki 1990-luvun Prätkähiirten 65 jaksoa ja toimi samalla tuottajana kyseisessä animaatiossa. Tataranowicz on sen jälkeen ollut muiden piirrettyjen parissa, kuten Haamujengi ja BraveStarr. Enimmäkseen hän on ollut tekemisissä Marvel -piirrettyjen parissa, kuten Ihmeneloset.
Ura

Tataranowiczin valmistuttua Wayne State yliopistosta piirtäjäksi hän muutti Detroitista Los Angelesiin aloittaakseen uransa animaatioiden parissa. Tataranowicz työskenteli aluksi apulaisanimaattorina Ralph Bakshin tuottamassa Lord of the Rings -animaatiosarjassa, josta hän nousi varsinaiseksi animaattoriksi elokuviin American Pop, Good Lookin', sekä Tulen ja jään maa. Bakshi Filmsin jälkeen Tataranowicz vaihtoi työpaikkaa Filmationille, jossa hän toimi pääasiassa ohjaajana. Erityisesti Tataranowicz tuli tunnetuksi He-Manin myötä ja pääsi myöhemmin toimimaan yhtiössä Linjatuottajana. Filmationin lopettaessa toimintansa hän siirtyi Marvel Films/New World Animation -yhtiölle töihin työskentelemään päätoimisesti eri tuottajan rooleihin muun muassa Prätkähiireihin, Rautamieheen ja Ihmenelosiin.
Sittemmin vuodesta 1999 lähtien Tataranowicz on työskennellyt oman animaatiostudion Tom T. Animationin parissa, sekä perustamassaa Gang of Seven Animationilla.
Filmografia > Elokuvat

Tulen ja jään maa (1983)
Bravestarr: The Legend (1988)
Kenguru-Jack Las Vegasissa (2004)
The Life and Adventures of Santa Claus (201?)
Filmografia > Televisiosarjat

Pac-Man (1982)
He-Man (1983–1985)
Heathcliff & the Catillac Cats (1984)
Fat Albert and the Cosby Kids (1984)
Haamujengi (1986)
She-Ra: Mahdin prinsessa (1986–1987)
BraveStarr (1987–1989)
Karvinen (1988)
Bobby's World (1990–1998)
Little Shop (1991)
Prätkähiiret (1993–1996)
Rautamies (1994–1996)
Ihmeneloset (1995–1996)
Hulk (1996–1997)
RoboCop: Alpha Commando (1998–1999)
Roswell Conspiracies: Aliens, Myths & Legends (1999)
Lohikäärmeen merkki (2006)
Prätkähiiret (2006–2007)
Aiheesta muualla

Tom Tataranowicz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
U2 (Berliinin metro)

U2 on yksi Berliinin metron linjoista. Se alkaa Pankowin rautatieasemalta, kulkee Alexanderplatzin, Potsdamer Platzin ja Zoologischer Gartenin rautatieaseman kautta Ruhlebeniin.
Linjalla on 29 asemaa ja sen pituus on 20,7 kilometriä. Linjan junat ovat Kleinprofil-junia.
U2-linjan aseman maanpäällinen kyltti.
Linjan juna Gleisdreieckin metroasemalla.
Tukholman linja-autoterminaali

| Tukholman linja-autoterminaali> Cityterminalen |
| --- | --- |
 Cityterminalenin sisänäkymä (2019).
Osoite:  Klarabergsviadukten 72, 111 64 Tukholma, Ruotsi
Koordinaatit:  59.3314°N, 18.0563°E
Valmistumisvuosi:  1989
Suunnittelija:  arkkitehti Ralph Erskine
Omistaja:  Jernhusen
 www.jernhusen.se/stationer-och-vantsalar/cityterminalen/(ruotsiksi) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tukholman linja-autoterminaali eli Cityterminalen on Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaukoliikenteen päälinja-autoasema. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Yhdessä keskusrautatieaseman kanssa Cityterminalen muodostaa Tukholman matkakeskuksen. Vaikka rakennukset ovat yhteydessä toisiinsa, niihin viitataan usein omilla nimillään. Linja-autoterminaalin rakentaminen aloitettiin 3. kesäkuuta 1985, ja se vihittiin lopulta käyttöön 20. tammikuuta 1989. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ralph Erskine ruotsalaisen arkkitehtitoimiston avustamana.
Linja-autoterminaali kuuluu Ruotsin rautatieasemakiinteistöjä hallitsevan Jernhusen-yhtiön kiinteistöomistuksiin.
Valtaosa Tukholman kaukolinja-autoliikenteestä lähtee Cityterminaalista. Merkittävä terminaalin käyttäjä on myös Flygbussarna ja sen sisarbrändi Båtbussarna, jotka liikennöivät lentokenttä- ja satamaliikennettä Tukholman neljälle lentoasemalle (Arlanda, Bromma, Skavsta ja Västerås) ja kahteen satamaan (Viking Linen Stadsgården ja Tallink Siljan Värtahamnen). Terminaalin alemmassa kerroksessa sijaitsee lentokenttä- ja satamalinja-autojen portit 1–9, lipunmyynti, neuvontapiste, matkatavarasäilytys ja liiketiloja. Ylemmässä kerroksessa on pääsääntöisesti kaukoliikenteen käyttämät portit 10–19.[lähde? ]
Kotimaan linjaliikennettä liikennöiviä yhtiöitä ovat Connect Bus (Västerviks Expressen), Fjällexpressen, Flixbus, Härjedalingen, Masexpressen, Silverlinjen, Storstockholms Lokaltrafik (SL), Tapanis, Vy ja Ybuss. Kansainvälistä bussiliikennettä liikennöivät muun muassa Bisstours (Bosnia ja Hersegovinan Sarajevoon), Comati (Romanian Bukarestiin), Flixbus (Kööpenhaminaan, Berliinin ja Osloon), Loyd tour (Romaniaan) ja Tapanis Buss (Tornioon).
Terminaalin modernia arkkitehtuuria.
Asemalta on maanalainen jalankulkuyhteys keskusrautatieaseman kautta metroon ja paikallisjunaan.
Aiheesta muualla

Avgående / Ankommande bussar (ruotsiksi) (ernhusen.se)
Cityterminalenin vanhat Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Toomas

| Toomas |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Tomm, Toom 
Vastineita eri kielissä:  Thomas, Tom, Tomas, Tommy, Tuomas
Nimen alkuperä:  aramean Thoma ’kaksonen’ 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toomas on miehen etunimi. Se on Tuomas-nimen virolainen vastine ja yksi Viron yleisimmistä etunimistä.
Toomas-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on elokuuhun 2023 mennessä ollut etunimenä noin 1 330–1 340 miehellä. Nimi ei sisälly suomalaiseen almanakkaan.
Tunnettuja Toomaksia

Toomas Edur (s. 1954), kanadanvirolainen jääkiekkoilija
Toomas Frey (1937–2020), virolainen ekologi, kasvimaantieteilijä, metsätieteilijä, poliitikko ja Viron ympäristöministeri 1990–1991
Toomas Heikkinen (s. 1991), suomalainen moottoriurheilija
Toomas Hendrik Ilves (s. 1953), Viron presidentti 2006–2016
Toomas Kallaste (s. 1971), virolainen jalkapalloilija
Toomas Kotkas (s. 1970), suomalainen julkisoikeuden professori
Toomas Liiv (1946–2009), virolainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija
Toomas Pitkänen, suomalainen taikuri
Toomas Savi (s. 1942), Viron parlamentin puhemies 1995–2003
Toomas Trass (s. 1966), virolainen säveltäjä ja urkuri
Toomas Turb (s. 1957), Neuvostoliittoa edustanut virolainen kestävyysjuoksija
Toomas Tõniste (s. 1967), virolainen poliitikko
Toomas Vavilov (s. 1969), virolainen klarinetisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja
Toomas Vint (s. 1944), virolainen kirjailija ja taidemaalari
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Toomas (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Urho Koskinen

Urho Vihtori Koskinen (17. kesäkuuta 1909 Helsinki – 25. huhtikuuta 1985 Tampere) oli suomalainen virkamies ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Koskisen vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Viktor Koskinen ja Saimi Sarkki ja puoliso vuodesta 1951 sairaanhoitaja Helena Kyllikki Saarela. Koskinen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1929, valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1933 ja pätevöityi HTM-tilintarkastajaksi 1951. Hän oli Oy Maalarien Kauppa Ab:n prokuristi 1933–1934, asutushallituksen ylimääräinen esittelijä 1934–1937, Jokioisten kartanon konttoripäällikkö 1937–1941, Valtion viljavaraston konttoripäällikkö 1941–1948 sekä Paloheimo-yhtymän konttoripäällikkö vuodesta 1948, hallinnollinen johtaja vuodesta 1966 ja varatoimitusjohtaja 1972–1976. Riihimäen kaupunginvaltuuston jäsen Koskinen oli 1961–1980 ja valtuuston puheenjohtaja 1977–1978 sekä  kaupunginhallituksen jäsen 1961–1971. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Koskinen oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1976.
Täpläviikunakaija

| Täpläviikunakaija> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Siniviikunakaijat Cyclopsitta
Laji::  melanogenia
Kaksiosainen nimi
 Cyclopsitta melanogenia 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläviikunakaija (Cyclopsitta melanogenia) on siniviikunakaijoihin kuuluva pieni lintulaji. Sitä pidettiin aiemmin oranssiviikunakaijan (Cyclopsitta gulielmitertii) alalajina.
Tulisirkkuset

| Tulisirkkuset |
| --- | --- |
 Tulisirkkunen (Coryphospingus cucullatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Tulisirkkuset Coryphospingus  Cabanis, 1851
Katso myös
   Tulisirkkuset Wikispeciesissä   Tulisirkkuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulisirkkuset (Coryphospingus) on tangarojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tulisirkkusten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Tulisirkkusiin kuuluvia lajeja

Tulikruunusirkkunen (Coryphospingus pileatus)
Tulisirkkunen (Coryphospingus cucullatus)
Aiheesta muualla

ITIS: Coryphospingus (englanniksi)
Täpläviklo

| Täpläviklo |
| --- | --- |
 Talvipukuisia täplävikloja
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Viklot Tringa
Laji::  guttifer
Kaksiosainen nimi
 Tringa guttifer  (Nordmann, 1835) 
Katso myös
   Täpläviklo Wikispeciesissä   Täpläviklo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläviklo (Tringa guttifer) on Venäjän kaukoidässä elävä erittäin uhanalainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue käsittää Ohotanmeren länsiosan ja Sahalinin, mahdollisesti myös Ohotanmeren pohjoisosia ja Kamtšatkaa. Lajin populaatio on kooltaan alle tuhat yksilöä. Se talvehtii Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin holotyypin kuvaili Alexander von Nordmann Ohotskista vuonna 1835.
Tālivaldis Ķeniņš

Tālivaldis Ķeniņš (22. huhtikuuta 1919 Liepāja – 21. tammikuuta 2008 Toronto) oli latvialaissyntyinen, Kanadaan siirtynyt säveltäjä.
Ķeniņš aloitti musiikin opintonsa Lūcija Garūtan kanssa ja jatkoi niitä Ranskaan vanhempiensa kanssa muutettuaan Grenoblessa Henri Millerin johdolla. Hän sai sävellysopetusta Latvian valtionkonservatoriossa Jāzeps Vītolsilta, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän palasi Ranskaan, jossa hän pääsi Pariisin konservatorioon. Siellä häntä opettivat Tony Aubin ja Olivier Messiaen. Vuonna 1950 Ķeniņš valmistui, ja hän oli sävellyksen ensipalkinnon voittaja. Vuonna 1951 hän muutti vaimonsa kanssa Kanadaan. Siellä hän muun muassa toimi latvialaisen seurakunnan urkurina ja opetti Toronton yliopistossa, jonka sävellysjaosta hän johti 1970-luvun lopussa.
Vuonna 1959 Ķeniņš perusti Toronto Latvian Concert Associationin. Hän kuului Canadian League of Composersiin ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1973–1974. Säveltäjän tuotantoon kuuluu muun muassa kahdeksan sinfoniaa, kaksitoista konserttoa, kantaatteja, kuoro- ja pianoteoksia sekä sävellyksiä erilaisille kamarikokoonpanoille. Ķeniņš otettiin Kolmen tähden ritarikuntaan. Hän oli Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemian kunniaprofessori ja toimi kaikkiaan 32 vuotta Toronton yliopistossa ennen emeritusprofessoriksi jäämistään.
Tähtisalaatit

| Tähtisalaatit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Tähtisalaatit Rhagadiolus  Juss.
Katso myös
   Tähtisalaatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtisalaatit (Rhagadiolus) on asterikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Keski-Euroopassa, Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Kaukasiassa ja Persiassa. Tähtisalaattilajit ovat tähtisalaatti (Rhagadiolus stellatus) ja Rhagadiolus edulis. Niiden välillä on eroja sisäkehtosuomujen karvaisuudessa, pähkylän koossa ja ruusukelehtien muodossa.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rhagadiolus
Tähtisarja – 30 suosikkia (Dingo)

| Tähtisarja – 30 suosikkia Dingo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1984–1994
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2006
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: Suomirock
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Dingon muut julkaisut
| Purppuraa 2005 | Tähtisarja – 30 suosikkia 2006 | Kunnian päivät 1983–1986 2006 |
Tähtisarja – 30 suosikkia on vuonna 2006 julkaistu Dingon kokoelma-albumi, joka on osa Warner Music Finlandin Tähtisarja-kokoelmalevysarjaa. Kokoelma-albumi sisältää Dingon kappaleita vuosilta 1984–1994.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Sinä ja minä – 3.59  Levoton tuhkimo – 4.24  Apinatarhaan – 3.40  Aino – 3.41  Pistoolisankari – 4.30  Lähden taas – 3.04  Hän se on – 4.42  Lakatut varpaankynnet – 3.00  Huumeita Japaniin – 3.28  Lähetyssaarnaaja – 3.20  Jokainen aamu – 2.41  Nimeni on Dingo – 4.17  Kerjäläisten valtakunta – 4.31  Rio Ohoi – 3.55  Valkoiset tiikerit – 3.21 :  CD 2 Autiotalo – 4.23  Tuulen viemää – 4.43  Nahkatakkinen tyttö – 3.06  Kirjoitan – 4.14  Kulkuri ja Kaunotar – 3.20  Valomerkki – 3.43  Hämähäkkimies – 3.45  Kunnian kentät – 5.42  Ota paha pois (live) – 6.42  Sata rohkeaa laivaa – 3.10  Pyhä klaani – 5.11  Suru tahtoo sua – 3.42  Koulukapina – 4.23  Perjantai – 4.56  Via Finlandia – 5.17
Uuden-Kaledonian laguunit

Grande Terren pohjoispäätä ympäröiviä riuttoja ja laguuneita satelliittikuvassa.
Uuden-Kaledonian laguunit ovat koralliriutan rajaamia laguuneja Uuden-Kaledonian saarten ympärillä.
Laguuneita rajaava valliriutta on 1 500 kilometriä pitkä. Se on maailman toiseksi suurin koralliriutta. Kaikkia alueella eläviä lajeja ei ole vielä kartoitettu, ja uusia lajeja löytyy säännöllisesti. Kalalajeja on tunnistettu yli tuhat, nilviäisiä 5 500, äyriäisiä 5 000 ja sienieläimiä 600 lajia. Suurikokoisimpiin lajeihin kuuluvat dugongi ja liemikilpikonna.
Riutta ja laguunit lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2008.
Maailmanperintöluetteloon  on rajattu laguuneita ja riuttaa kuudelta alueelta, joista neljä sijaitsee Uuden-Kaledonian pääsaaren Grande Terren ympärillä ja kaksi sen läheisyydessä  Beautemps-Beaupren ja Ouvean ympärillä sekä Entrecasteuxin riutoilla.