stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Franciscon sinfoniaorkesteri

San Franciscon sinfoniaorkesterin konserttisali Louise M. Davies Symphony Hall.
San Franciscon sinfoniaorkesteri (engl. San Francisco Symphony) on San Franciscossa, Kaliforniassa toimiva yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri. Se piti ensimmäisen konserttinsa joulukuussa 1911. Nykyinen musiikillinen johtaja on Michael Tilson Thomas, joka on toiminut virassaan syyskuusta 1995 lähtien.
San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteydessä toimiva San Franciscon sinfoniakuoro perustettiin 1973 ja San Franciscon nuoriso-orkesteri 1981. Vuonna 1999 San Franciscon sinfoniaorkesteri teki Metallican kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena oli livelevy S&M.
Gramophone-lehden raati sijoitti sanfranciscolaisorkesterin sijalle 13 vuoden 2008 orkesteriäänestyksessään.
Musiikilliset johtajat

Henry Hadley (1911–1915)
Alfred Hertz (1915–1930)
Basil Cameron ja Issay Dobrowen (1930–1934)
Pierre Monteux (1935–1954)
Enrique Jordá (1954–1963)
Josef Krips (1963–1970)
Seiji Ozawa (1970–1977)
Edo de Waart (1977–1985)
Herbert Blomstedt (1985–1995)
Michael Tilson Thomas (1995–)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki 2  Australia  Kroatia 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Avaruuden merivirrat

| Avaruuden merivirrat> The Currents of Space |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Isaac Asimov
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Julkaistu:  1952
Suomennos
Suomentaja:  Anja Tuovinen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1978
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  252
ISBN:  951-0-08862-5
Sarja: Imperiumi-trilogia
Edeltävä:  Tähdet kuin tomua
Seuraava:  Pebble in the Sky
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Avaruuden merivirrat (The Currents of Space) on tieteiskirjailija Isaac Asimovin kirjoittama kirja, jonka tapahtumat sijoittuvat kaukaiseen tulevaisuuteen, aikaan, jolloin ihmiskunta on asuttanut Linnunradalla satojatuhansia maailmoja. Teoksen on suomentanut Anja Tuovinen, ja suomennoksen on kustantanut WSOY.
Juoni

Tarinassa Trantorin imperiumi on alkanut laajeta Linnunradan keskustassa, ja tarinan tapahtumien aikaan se hallitsee noin puolta Linnanradan asutuista maailmoista. Trantorin ongelmana on estää vielä itsenäisten tähtien välisten valtakuntien yhdistyminen sitä vastaan, mikä voisi aiheuttaa äärimmäisen tuhoisan sodan ja estää Trantorin laajeneminen koko Linnunrataa käsittäväksi imperiumiksi.
Tapahtumat keskittyvät Florina-planeetalle, jonka alkuasukkaat ovat naapuriaurinkokunnan Sark-planeetan orjuuttamia.
Florina tuottaa korvaamattoman arvokasta mutta tuntemattomasta syystä vain Florinassa kasvavaa puuvillan kaltaista kyrt-kasvia, jota käytetään muun muassa avaruusalusten moottoreissa ja kalliissa muotivaatteissa.
Kyrt on lujempaa ja hienompaa kuin mikään muu synteettinen tai luonnollinen kuitu, ja siksi se on haluttu ja kallis materiaali kaikkialla Linnunradassa. Sen avulla Sarkin vallanpitäjät ovat rikastuneet ja saaneet vaikutusvaltaa, ja se suojaa Sarkia ja sen etuoikeutettua yläluokkaa Trantorin kasvavalta poliittiselta ja sotilaalliselta vallalta, koska Trantorin viholliset eivät halua kyrtin joutuvan Trantorin käsiin.
Tarina alkaa, kun eräästä Florinan kylästä löydetään heitteille jäänyt ja muistinsa menettänyt muualta kotoisin oleva mies, jota kukaan ei ole ennen nähnyt eikä kukaan tiedä, miten hän on ilmestynyt kylään. Mies ei osaa aluksi edes puhua. Nimen Rik saava mies alkaa ajan myötä muistaa yhä enemmän menneisyydestään ja Florinaa uhkaavasta kauheasta vaarasta.
Arviointeja

Monetselvennä teosta kommentoineet pitävät teosta korkeintaan keskinkertaisena, jos sitä vertaa vaikka alkuperäiseen Säätiö-sarjaan. Teos ei kuitenkaan ole läheskään niin heikko kuin Asimovin Säätiö- ja Robotit-sarjoille kirjoittamamat jatko-osat. Teoksessa on joitain hyviä elementtejä, esimerkiksi pääosin kolmen päähenkilön varaan rakentuva juoni toimii melko hyvin.lähde?
Hyrkania

Hyrkanian sijainti. Nykyiset valtiorajat.
Hyrkania oli muinainen Persian maakunta, joka sijaitsi Kaspianmeren etelärannalla nykyisten Iranin ja Turkmenistanin alueilla. Hyrkania on alueen kreikkalainen nimi, persiaksi sen nimi oli Varkâna. Antiikin aikana Kaspianmerta kutsuttiin myös nimellä Hyrkanianmeri.
Hyrkaniasta tuli osa Persian valtakuntaa Kyyros Suuren ja Kambyseksen aikana noin 559-520 eaa. Hyrkaniaa hallitsi satraappi, jonka pääkaupunki oli Zadrakarta, joka ehkä on nykyinen Sârî. Persian valtakauden aikana Hyrkaniaan rakennettiin muuri, jonka tarkoituksena ehkä oli suojella Hyrkaniaa Keski-Aasiasta päin tulevilta ihmisiltä.
Noin 336-323 Hyrkania joutui Makedonian kuninkaan Aleksanteri Suuren alaisuuteen. Myöhemmin Hyrkania oli seleukidien hallitsema.
Sharon Stone

| Sharon Stone |
| --- | --- |
 Sharon Stone Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2024
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sharon Yvonne Stone
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1958 (ikä 66) Meadville, Pennsylvania
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Catherine Tramell (Basic Instinct) Ginger McKenna (Casino)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sharon Yvonne Stone (s. 10. maaliskuuta 1958 Meadville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen vuoden 1992 menestyselokuvan Basic Instinct – vaiston varassa myötä, joka nostatti kohun valtavirran elokuvissa harvinaisen rohkeiden eroottisten kohtaustensa vuoksi. Stone esitti elokuvassa femme fatale Catherine Tramellia.
Stone sai vuonna 1996 elokuvasta Casino Golden Globen ja Oscar-ehdokkuuden. Samana vuonna Stone sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle. Stone on ollut Golden Globe -ehdokkaana myös elokuvista Basic Instinct (1992), Ystävykset (1998) ja Muusa (1999). Vuonna 2004 Stone sai ensimmäisen Emmy-palkintonsa vierailustaan televisiosarjassa Oikeus ja kohtuus.
Ura

Ennen elokuvauraansa Stone toimi mallina. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1980 Woody Allenin elokuvan Muistelmia – Stardust Memories sivuosassa. Vuonna 1981 Stone pääsi näyttelemään ensimmäistä kertaa pääroolia Wes Cravenin kauhuelokuvassa Tappava siunaus (Deadly Blessing).
Stone on vieraillut 1980-luvulta lähtien monissa televisiosarjoissa, kuten Remington Steele (1983), Bay City Blues (1983), T.J. Hookers (1985), Magnum (1984), Silver Spoons (1982), Mike Hammer (1984), Roseanne (1998), Will & Grace (2005) ja Huff – terapian tarpeessa (2006).
Basic Instinctin ja Casinon jälkeen Stone ei ole tehnyt yhtä menestyneitä elokuvia, osittain siksi, että hän on esiintynyt elokuvissa melko harvoin. Vuonna 2006 Stone yritti paluuta elokuvamaailman huipulle Basic Instinctin jatko-osan Basic Instinct 2 avulla. Elokuva kuitenkin epäonnistui kaupallisesti ja sai huonoja arvosteluita kriitikoilta. Stonella on myös kaksi Razzie-palkintoa elokuvista Käännekohdassa/Spesialisti (1994) ja Basic Instinct 2 (2007).
Yksityiselämä

Stone on ollut kaksi kertaa avioliitossa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli Michael Greenburg, jonka kanssa Stone meni naimisiin vuonna 1984. Pari erosi vuonna 1987. Stonen toinen aviomies oli Phil Bronstein, jonka kanssa hän solmi avioliiton vuonna 1998. Pari erosi vuonna 2004. Avioliittonsa aikana Stone ja Bronstein adoptoivat vuonna 2000 poikavauvan, jonka nimeksi tuli Roan Joseph Bronstein. Stonella on myös kaksi muuta adoptiolasta (s. 2005 ja 2006).
Stone on mukana aidsin vastaisessa työssä ja vaatii muun muassa lisäpanostuksia HIV:n tutkimukseen.
Stonella on kaulassaan arpi ratsastusonnettomuudesta. Hän oli lapsena ratsastamassa, kun törmäsi tiukalla olleeseen köyteen. Kovassa vauhdissa yllättäen eteen tullut köysi jätti arven näyttelijän ihoon.
Valikoitu filmografia

Total Recall – Unohda tai kuole (1990)
Basic Instinct – vaiston varassa (1992)
Spesialisti (1994)
Nopeat ja kuolleet (1995)
Casino (1995)
Vieras tulevaisuudesta (1998)
Broken Flowers (2005)
Basic Instinct 2 (2006)
Aiheesta muualla

Sharon Stone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sharon Stone Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef  Hufvudstadsbladet
Paschalis I

| Paschalis I |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 775 Rooma
Kuollut: 11. helmikuuta 824 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  25. tammikuuta 817
Paavius päättyi:  11. helmikuuta 824
Edeltäjä:  Stefanus IV
Seuraaja:  Eugenius II
Paschalis I (n. 775–11. helmikuuta 824) oli paavina 25. tammikuuta 817 – helmi-toukokuu 824. Hän nousi paaviksi papiston tuella. Hän antoi vuonna 822 Reimsin arkkipiispan Ebbolle tehtävän käännyttää skandinaavit kristinuskoon ja luvan saarnata Tanskassa. Ebbo epäonnistui kolmessa yrityksessään, ja vasta myöhemmin Ansgar voitti kristinuskolle jalansijaa Skandinaviassa.
Nokia 6630

| Nokia 6630 |
| --- | --- |


Julkaistu:  2004
Käyttöverkot:  GSM 900/1 800/1 900 ja WCDMA 2100
Mitat:  110 × 60 × 21
Paino:  127
Näytön kuvatarkkuus:  176 × 208
Värien lukumäärä:  65 536
Muisti:  sisäinen 10 MB, vakiokortilla 64 MB
Kamera:  1,3 megapikseliä (1280 × 960), videokuvaus QCIF (128 × 96) max. 1h
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  264
Puheaika:  6
Käyttöjärjestelmä:  Symbian 8.0a S60 feature pack2
Tiedonsiirto:  GPRS, EGPRS (EDGE), WCDMA 2100 (3G), Bluetooth, Pop-Port-kaapeli
Liitännät:  Bluetooth, Pop-Port
Muuta:  Kehittynyt multimediapuhelin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6630 on Nokian valmistama Series 60 -älypuhelin, joka julkistettiin marraskuussa 2004 seuraajaksi Nokia 6600- ja Nokia 6620-älypuhelimille. Puhelimen käyttöjärjestelmä on Symbian 8.0a. Laite tukee GSM:ää kolmella taajuudella (900, 1 800, 1 900 MHz). Lisäksi se tukee W-CDMA:ta (2 100 MHz) Nokian kolmantena laitteena Nokia 6650-prototyypin ja Nokia 7600-puhelimen jälkeen. Se tukee myös EDGE-pakettidatayhteyksiä.
Nokia 6630 oli ensimmäinen puhelin, joka tuki aidosti globaalia verkkovierailualähde?; aikaisemmat GSM-puhelimet olivat kattaneet kaikki maat Japania lukuun ottamatta, mutta 6630-mallin 3G-tuen ansiosta puhelin toimi myös Japanissa.
Esiasennettuja ohjelmia ovat sähköpostiohjelma, rajoitettu web-selain ja Microsoft Office-tiedostonkatselin. MP3- ja AAC-äänitiedostoille on tuki täysilaatuisena (44,1 kHz, 16 bittiä, stereo) ja myyntipakkaus sisältää stereokuulokkeet handsfree-toiminnolla.
6630:ssa on 1,3 megapikselin (1 280 × 960) kamera. Puhelin pystyy tallentamaan videoleikkeitä 176 × 144 pikselin tarkkuudella käyttäen H.263-pakkausmenetelmää. Kuten 6600 ja 6620, 6630:ssa on Bluetooth-tuki ja 176 × 208-tarkkuuksinen TFT-näyttö, joka tukee 65 000 väriä. Laitteessa on DV-RS-MMC-muistikortti, jonka kapasiteetti on 32 tai 64 megatavua.
Puhelimen suoritin on ARM-arkkitehtuuriin perustuva ja sen kellotaajuus 220 MHz. Puhelimesta on myös saatavana Music Edition, joka sisältää 256 MB muistikortin, parannellun musiikkisoittimen, kuulokeadapterin (tuotenumero AD-15), tummanpunaiset värikuoret ja muistikortinlukijan.
Puhelin painaa 127 grammaa ja mitat ovat 110 mm × 60 mm × 21 mm.
6630-mallin seuraaja on Nokia 6680.
Puhelimen ominaisuudet

Kalenteri
kehittynyt XHTML-selain
SMTP-, POP3- ja IMAP4-sähköpostiprotokollat
Tuki Java MIDP 2.0 -sovelluksille
RealOnePlayer-multimediasovellus
Tuki Symbian S60-älypuhelin sovelluksille
Edistynyt WCDMA (3G) tiedonsiirto (videopuhelut ja Netti-tv)
Bluetooth (v1.2)
1,3 megapikselin kamera videokuvauksella (QCIF)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nokia 6630 Wikimedia Commonsissa
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokia 6630 - Tuki
Babe Zaharias

| Babe Zaharias |
| --- | --- |
 Babe Zaharias noin vuonna 1938.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1911 
Uran tiedot
Laji:  yleisurheilu ja golf
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 80 m aidat |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | keihäs |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | korkeus |  |
Mildred Ella ”Babe” Didrikson Zaharias (syntyjään Mildred Didriksen, 26. kesäkuuta 1911 Port Arthur, Teksas – 27. syyskuuta 1956 Galveston, Teksas) oli yhdysvaltalainen urheilija ja olympiavoittaja. Hän oli erittäin monipuolinen urheilija, joka saavutti suurimmat menestyksensä yleisurheilussa ja golfissa.
Nuoruus

Mildred Didriksen syntyi Teksasissa 26. kesäkuuta 1911 norjalaisten maahanmuuttajien perheeseen. Hänellä oli viisi vanhempaa sisarusta ja yksi nuorempi. Didriksen alkoi käyttää sukunimestään vapaaehtoisesti kirjoitusmuotoa ”Didrikson” sen jälkeen, kun hänen koulunsa oli kirjoittanut sen väärin. Didriksonista käytettiin lapsena kutsumanimeä ”Baby” tai ”Babe”, ’vauva’, ja nimi jäi käyttöön senkin jälkeen, kun hänelle oli syntynyt pikkuveli. Myöhemmin Yhdysvaltain urheilulehdistö keksi tarinan, jonka mukaan lahjakkaan nuoren urheilijan lempinimi olikin annettu baseballtähti Babe Ruthin mukaan, ja Didrikson itsekin alkoi levittää tätä legendaa.
Didrikson oli lapsena hyvin aktiivinen, kilpailuhenkinen ja urheilullinen. Hän oli poikamainen niin ulkonäöltään kuin käyttäytymiseltäänkin ja harrasti kolttosia, tappelemista ja vaarallisia leikkejä. Urheilijana hän oli hyvin lahjakas ja monipuolinen.
Urheilu-ura > Golden Cyclonesissa

Saatuaan sanomalehdistä tietää Amsterdamin olympiakisoista vuonna 1928 Didrikson päätti ryhtyä olympiaurheilijaksi, ja hän alkoi harjoitella aitajuoksua kotikatunsa pensasaitojen yli.
Didriksonin ensimmäinen työpaikka oli nimellisesti Employers Casualty Insurance Co. -yrityksen sihteerinä Dallasissa vuonna 1930. Yritys palkkasi lahjakkaita naisurheilijoita kilpailemaan Golden Cyclones -tehdasjoukkueessaan Texasin puoliammattilaissarjoissa muun muassa koripallossa, baseballissa ja yleisurheilussa. Monipuolisesta ja hyvin ahkerasti harjoittelevasta Didriksonista tuli yrityksen suositun koripallojoukkueen tähtipelaaja. Sarjakauden jälkeen Didrikson kävi valmistumassa Beaumontin high schoolista. Kesäkaudeksi hän palasi Dallasiin harjoittelemaan yleisurheilua ja golfia.
Urheilu-ura > Yleisurheilussa

Didrikson osallistui vuoden 1932 amatööriurheiluliitto AAU:n mestaruuskilpailuissa yrityksensä joukkueen edustajana kahdeksaan yleisurheilulajiin. Hän voitti kuulantyönnön, baseballinheiton, keihäänheiton, 80 metrin aitajuoksun ja pituushypyn sekä jakoi korkeushypyn voiton. Hän rikkoi kuusi maailmanennätystä kolmen tunnin aikana, ja hänen joukkueensa voitti joukkuekilpailun, vaikka Didrikson oli sen ainoa jäsen. Kilpailut olivat samalla Yhdysvaltain olympiakarsinnat.
Los Angelesin olympialaisissa 1932 Didrikson osallistui kolmeen lajiin, mikä oli sääntöjen mukaan naiskilpailijalle enimmäismäärä. Hän voitti keihäänheitossa kultaa ensimmäisellä heitollaan. 80 metrin aitajuoksussa hänelle annettiin voitto maalikamerakuvan tarkastelun jälkeen. Kummassakin lajissa Didriksonin voittotulos oli maailmanennätys. Kolmannessa kilpailussaan korkeushypyssä hän sai saman tuloksen kuin maannainen Jean Shiley, jonka kanssa hän oli aiemmin jakanut AAU:n mestaruuden. Tuomaristo kuitenkin katsoi Didriksonin sukeltaneen riman yli pää edellä ja jätti hänet hopealle.
Amerikkalaislehdistö hullaantui Didriksonin suorituksista ja nosti hänet kisojen tähtiurheilijaksi. Kotiosavaltiossaan hän sai sankarin vastaanoton. Joukkuetoveriensa keskuudessa Didrikson oli kuitenkin epäsuosittu alituisen kerskailunsa ja keppostelunsa sekä julkisuudenkipeän ja ylimielisen luonteensa vuoksi.
Joulukuussa 1933 AAU julisti Didriksonin ammattilaiseksi tämän esiinnyttyä automainoksessa edellisenä talvena. Päätöksen jälkeen Didrikson ryhtyi tekemään työkseen mainoksia ja esiintymiskiertueita, joilla hän kilpaili eri lajeissa paikallisia kykyjä vastaan. Hän pelasi myös koripalloa ja baseballia sekajoukkueissa. Didrikson esiintyi viikon ajan lavashow'ssa Chicagossa mutta jätti rahakkaan työn koska ei pitänyt siitä.
Urheilu-ura > Golfissa

Didrikson oli alkanut harjoitella golfia tosissaan vuonna 1933 ja ryhtyi pelaamaan amatöörigolfia ja tekemään näytösottelukiertueita. Yhdysvaltain golfliitto julisti vuonna 1935 Didriksonin ammattilaiseksi muun urheilu-uransa perusteella ja esti häntä osallistumasta enää amatööriturnauksiin. Didrikson ilmoitti ryhtyvänsä ammattilaisgolfaajaksi kesällä 1935.
Didriksonista tuli Yhdysvaltojen ensimmäinen naispuolinen golfjulkkis, ja hän hallitsi lajia sairastumiseensa saakka 1950-luvun puolivälissä. Tammikuussa 1938 Didrikson kilpaili Los Angelesin avoimessa golfturnauksessa PGA Tourin ensimmäisenä naisena. Vuonna 1942 Didrikson (silloin jo nimeltään Zaharias) sai takaisin amatöörioikeutensa ja voitti vuosien 1946–1947 Yhdysvaltojen naisten amatöörimestaruudet, vuoden 1947 brittien amatöörimestaruuden sekä kolme Western Open -mestaruutta. Palattuaan ammattilaiseksi 1947 hän hallitsi aluksi WPGA:n (myöhemmin LPGA:n), jonka perustajajäseniä hän oli, kilpailuja. Titleholders Championship vuonna 1947 ja Yhdysvaltojen naisten avoin mestaruuskilpailu 1948 olivat hänen neljäs ja viides major-voittonsa.
Zahariaksen paras vuosi oli 1950, jolloin hän voitti kaikki naisten kolme silloista major-turnausta: Yhdysvaltojen avoimet, Titleholders Championshipin ja Western Openin. Lisäksi hän oli rahalistan ykkösenä, kuten seuraavanakin vuonna. Vuonna 1952 hän voitti jälleen Titleholders-kisan, mutta sairastelu esti häntä osallistumasta täyspainoisesti kaudelle 1952–1953.
Zahariaksella havaittiin syöpä vuonna 1953, mutta leikkauksesta toivuttuaan hän palasi pelikentille vuonna 1954. Sinä vuonna hän voitti Vare Trophyn ja otti kymmenennen ja viimeisen major-voittonsa Yhdysvaltojen avoimissa. Vuonna 1955 syöpä uusiutui. Zaharias pystyi osallistumaan vain kahdeksaan turnaukseen, joista voitti kaksi. Zaharias kuoli syöpään 45-vuotiaana ollessaan yhä Yhdysvaltojen ykkösnaispelaaja.
Yksityiselämä

Didriksonin miesmäisen ulkonäön ja karkean käyttäytymisen vuoksi lehdistö vihjaili vuoden 1932 olympialaisten jälkeen hänen olevan lesbo, mies tai "kolmatta sukupuolta". Golfiin siirryttyään Didrikson alkoi tietoisesti muuttaa olemustaan ja imagoaan naisellisemmaksi.
Vuonna 1938 Didrikson pelasi PGA-turnauksessa yhdessä tunnetun painijan George Zahariaksen kanssa. Pari meni naimisiin samana vuonna ja Didrikson alkoi käyttää miehensä sukunimeä. Didriksonin ystävyys naisgolfari Betty Doddin kanssa 1950-luvulla oli Doddin mukaan rakkaussuhde.
Tunnustuksia

Yhdysvaltalainen uutistoimisto Associated Press valitsi Zahariaksen vuoden naisurheilijaksi kuusi kertaa, ja vuonna 1950 hänet äänestettiin AP:n 1900-luvun ensimmäisen puoliskon parhaaksi naisurheilijaksi.
Suomalainen Urheilulehti arvioi Zahariaksen vuonna 2009 kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.
Aiheesta muualla

http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=1139
Didrikson Zaharias olympic.org:ssa
Naisten 100 metrin aitajuoksun olympiavoittajat (vuosina 1932–1968 80 metrin aitajuoksu)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Muut:  NARA  SNAC 
Zaharias golfkentällä vuonna 1947.
Babe Zahariaksen museo Beaumontissa, Teksasissa.
Rabanus Maurus

Rabanus Maurus (vas.), rinnallaan Alkuin, esittelee teostaan Otgar Mainzilaiselle (oik.). Keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvitusta.
Rabanus Maurus (noin 780 Mainz, Franken – 4. helmikuuta 856 Winkel) oli saksalainen teologi, benediktiinimunkki ja Mainzin arkkipiispa. Hän kirjoitti 22-osaisen ensyklopedian De rerum naturis eli Asioiden luonteesta (tunnetaan myös nimellä De universo), kommentteja Raamattuun ja esseitä koulutuksesta ja kieliopista. Hän oli yksi karolingien ajan merkittävimmistä opettajista ja kirjoittajista. Hän ystävystyi Lothar I:n kanssa.
Maurusta pidetään myös varhaisen keskiajan parhaana hymnirunoilijana, ja hän oli ensimmäisiä saksalaisia runoilijoita, joka kirjoitti latinankielisiä hymnejä. Hänen hymneistään on säilynyt käytössä hymni "Veni Creator Spiritus". Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 111 ("Oi Pyhä Henki, Herramme") ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 50.
Rabanus Maurus syntyi aatelisperheeseen Mainzissa, ja opiskeli Toursissa Alkuinin ohjauksessa.
Fotiino

Fotiino (engl. photino) on supersymmetristen teorioiden ennustama hypoteettinen hiukkanen. Fotiino on yksi gaugiinoista.
Fotiino voidaan jossain mielessä ajatella olevan fotonin supersymmetrinen kumppani eli ns. superpartneri, jonka spin on ½. Kenttien sekoittumisesta johtuen fotiino ei kuitenkaan ole samalla tavalla fysikaalinen hiukkanen kuin fotoni, mutta löyhästi ajatellen keveimmän neutraliinon voidaan ajatella vastaavan fotiinoa. Tässä kontekstissa fotiino on neutraali hiukkanen ja sitä pidetään ehdokkaana myös supersymmetrisen teorian kevyimmäksi hiukkaseksi (LSP), joka joissain malleissa on hajoamaton.
Tutkijat ovat selvittäneet, mitä tapahtuu, jos superhiukkasia ilmentäviä reaktioita tehdessä s-hiukkasia hajotettaessa tapahtuu. On selvinnyt, että tällöin syntyy todennäköisemmin elektroneja ja fotiinoja kuin higgsiinoja.
Umami

Umami eli lihaisa on yksi ihmisen aistimasta viidestä perusmausta makean, suolaisen, happaman ja karvaan ohella. Umamia sanotaan esiintyvän esimerkiksi arominvahventeena käytetyssä natriumglutamaatissa, joissain juustoissa, soijakastikkeessa ja hyvin kypsyneessä tomaatissa sekä maustamattomassa lihassa. Umami on japania, うま味, ja se tarkoittaa suomeksi likimain ”herkullinen maku” tai ”miellyttävä, ruokahalua herättävä maku”, ja sen määritteli perusmauksi ensimmäistä kertaa japanilainen Kikunae Ikeda vuonna 1908.
Aiheesta muualla

Unohda umami – nyt tulee kuudes perusmaku kokumi Helsingin Sanomat 23.2.2015.