stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blood on the Dance Floor (yhtye)

Blood on the Dance Floor (BOTDF) oli yhdysvaltalainen electronica-yhtye, johon kuuluivat Dahvie Vanity ja Jayy Von Monroe.
Yhtye aloitti vuonna 2007 Orlandossa, Floridassa. BOTDF on julkaissut kymmenen albumia, joista uusin julkaistiin kesällä 2014. Von Monroe lähti yhtyeestä vuonna 2016 saadakseen hoitoa HIV:iin. Tämän jälkeen Dahvie ilmoitti aloittaneensa uuden projektin Sinners Are Winners (syntiset ovat voittajia). Myöhemmin yhtye palasi kokoonpanolla jossa Von Monroen korvasi Fallon Vandetta. Yhtye hajosi lopullisesti vuonna 2018. Dahviella on nykyään kaksi eri projektia, Kawaii Monster ja The most vivid nightmares.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Dahvie Vanity – laulu, koskettimet, kitara, basso (2007–2018)
Jayy Von Monroe – laulu, scream (2009–2016)
Fallon Vandetta - laulu, räppi (2017-2018)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Christopher Mongillo – laulu, kitara (2007–2008)
Rebecca Fugate – laulu, kosketinsoitin (2007–2008)
Garrett Ecstasy – laulu, scream (2008–2009)
Matty M – laulu (2009)
Jäsenet > Kiertuejäsenet

Nick Nasty – rummut, taustalaulu, koskettimet (2010–2011)
Carter Harris – koskettimet (2011–2012)
Johnny Awford – basso, rummut (2011)
Rusty Lixx – kitara, rummut (2009–2011)
Alex Gilbertson – basso (2011)
Brian Carpenter – rummut (2012)
Michael (Aussie) Sadleir – basso (2012–)
Ryan Mulroy – kitara (2012–)
Brandy Wynn – Viulu (2012–)
Julkaisut/tuotanto > Studioalbumit

2008 Let's Start a Riot
2008 It's Hard to be a Diamond in a Rhinestone
2010 Epic
2011 All the Rage!
2012 Evolution
Julkaisut/tuotanto > Pitkäsoitot

I Scream I Scream (2009)
OMFG Sneak Peak (2009)
Extended Play (2009)
Clubbed To Death! (2012)
Julkaisut/tuotanto > Kokoelmat

Radio Edit (2008)
Lest We Forget the Best of BOTDF (2010)
The Legend of Blood on the Dance Floor (2012)
Julkaisut/tuotanto > Remix albumit

Epic: The Remixes (2012)
Julkaisut/tuotanto > Singlet > 2008

Money and Hoes
Save the Rave
Blood On The Dance Floor (DJ Pickee Remix)
S my D
Suicide club
Siq with a Q
Julkaisut/tuotanto > Singlet > 2009

Miss Bipolar (Love fight) feat.Lolli Dolli
Looking Hot, Dangerous
Desingned to Kill
Horrifically Delicious
Success Is the Best Revenge
Sexting
Crunk Man (Remake)
Julkaisut/tuotanto > Singlet > 2010

Designed to Kill (Remake)
Sexting (Jeffree Star Remix) (featuring Jeffree Star)
Inject Me Sweetly (featuring Jeffree Star)
Candyland
I'm What Dreams Are Made Of
Lose Control
You Done Goofed
Party On
Death to Your Heart!
My Gift & My Curse!
The Loving Dead
Yo, Ho! (A Pirate's Life for Me)
Believe
Julkaisut/tuotanto > Singlet > 2011

Can't Have What I Got" (featuring Gods Paparazzi and KatiKaine)
Happy Violentine's Day
P.L.U.R.
Sexting (Rusty Lixx Remix)
G.F.A. (featuring JJ Demon, Nick Nasty and Lady Nogrady)
Bewitched (featuring Lady Nogrady)
Dark Dreams (Gods Paparazzi Remix) (featuring Lady Nogrady)
La Petite Morte (featuring Elena Vladimirova)
Julkaisut/tuotanto > Singlet > 2012

Revenge Porn!
Unforgiven
Rise and Shine
Oishi High School Battle Theme Song
Julkaisut/tuotanto > Musiikkivideot

Vuosi,  kappale,            Ohjaaja
2010 "Death to Your Heart" Raul Gonzo
2010  "Believe"             Robby Starbuck
2011 "Bewitched"           Patrick Fogharty
2012 "Unforgiven"          Dale Resteghini
2012 "Rise and Shine"      Dale Resteghini
Arska Tiainen

Ari ”Arska” Tiainen on suomalainen muusikko ja musiikkivaikuttaja. Hänet tunnetaan parhaiten Levy-yhtiö Recordsin perustajana ja toimitusjohtajana. Tiainen soitti kitaraa Tehosekoitin-yhtyeessä vuosina 1992–2001. Hän on toiminut myös Lordin managerina vuosina 1997–2006.
Ankkapurhan teollisuusmuseo

| Ankkapurhan teollisuusmuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Paikallismuseo, erikoismuseo 
Osoite:  Kuitutie 2, 46900 Inkeroinen
Sijainti:  Kouvola 
Perustettu:  18. marraskuuta 1997  
Koordinaatit:  60°42′14″N, 26°48′54″E
 fiAnkkapurhan teollisuusmuseo 
  
Ankkapurhan teollisuusmuseo sijaitsee Kouvolan Inkeroisissa vanhan, vuonna 1872 Ankkapurhan Lohisaarelle perustetun puuhiomon ja kartonkitehtaan tiloissa. Museon ydin ja arvokkain kokonaisuus on Suomen ensimmäinen jatkuvakäyntinen kartonkikone, pahvimankeli. Alkuperäiselle paikalleen entisöity kone käynnistyi vuonna 1897 ja pysäytettiin lopullisesti vuonna 1978. Museona kohde avattiin vuonna 1997. Museovirasto on nimennyt teollisuusalueen Suomen metsäteollisuuden muistomerkiksi.
Ankkapurhan teollisuusmuseo toimii Stora Enso Ingerois Oy:n tehdasalueella, osoite Kuitutie 2, Inkeroinen. Museon toiminnasta vastaa Ankkapurhan teollisuusmuseosäätiö, jonka omistuksessa museon kokoelmat ovat.
Näyttelyiden lisäksi teollisuusmuseossa on infotila kokouksia varten sekä vapaata tilaa, jossa on järjestetty esimerkiksi konsertteja ja teatteriesityksiä.
Ankkapurhan teollisuusmuseo

Ankkapurhan teollisuusmuseon ytimenä on Saksasta hankittu kartonkikone 1. Konevanhuksen pituus on 60 metriä ja työleveys puolitoista metriä. Sen huippunopeus oli 30 metriä minuutissa ja keskimääräinen vuosituotanto 6 000 tonnia.
Kartonkikoneen lisäksi museon perusnäyttely esittelee henkilökunnan työ- ja elämänoloja sekä teollisuuden kehitystä runsaan sadan vuoden aikana. Näyttelyssä on runsaasti valokuvia, karttoja ja esineitä, jotka on koottu eri tehdasosastoilta tai saatu lahjoituksena yksityisiltä henkilöiltä.
Museon aidossa pajaympäristössä esitellään useiden sukupolvien teollisuusseppien työtä ja työvälineitä. Nähtävillä on muun muassa Hennalan purkutiilistä rakennettu ahjo, 150 kiloa painava Lokomon valmistama alasin sekä yli 120 vuotta vanha nahkapalje, joka on edelleen toimintakunnossa. Museopajassa järjestetään tilauksesta työnäytöksiä.
Kymenlaakson vanhimmat, lähes 7000 vuoden ikäiset kivikautiset asuinpaikat on löydetty Ankkapurhan rantamilta. Nämä Ankkapurhan varhaisvaiheet ovat museolla esillä Museovirastolta lainassa olevassa Ammoin Ankkapurhassa -näyttelyssä. Näyttely on koottu alueella tehtyjen arkeologisten kaivauksien pohjalta.
Museossa esitellään yhdeksän tehtaan historiassa vaikuttanutta henkilöä aina johdosta saunottajaan. Nähtävänä on myös valokuvanäyttely vuoden 1918 tapahtumista ja niiden vaikutuksista Inkeroisten tehtaalla ja tehdasyhdyskunnassa.
Vuonna 2015 avautui Ankkapurhan teollisuusmuseosäätiön nuorin museo, Piirustuskonttorimuseo, joka sijaitsee vanhassa pääkonttorissa, Pasilantie 1. Näyttelyssä on esillä myös Muisto ”Muke” Aholan maalauksia ja piirroksia sekä valokuvia Inkeroisista vuosien varrelta.
Ankkapurhan teollisuusmuseo valittiin Itä-Suomen paikallismuseoksi vuonna 2018. Teemana kilpailussa oli itsenäisyyden juhlavuoden näkyminen museoissa.
Museotalo Warpunen

Ankkapurhan teollisuusmuseosäätiön hoidossa on myös lähellä teollisuusmuseota sijaitseva Museotalo Warpunen osoitteessa Reunalinja 7. Museo esittelee työntekijöiden asuinoloja eri vuosikymmenillä sekä tehtaan konttoria ja konttorikoneita.
Tehtaan työntekijöille rakennettiin 1900-luvun alussa neljän perheen taloja ulkorakennuksineen. Taloista muodostui tehtaan läheisyyteen linjojen alue, johon kuului valkoinen, punainen ja keltainen linja. Talojen seinissä oli nimikilvet ja asuinrakennuksille annettiin lintujen nimet.
Yksi taloista oli nimeltään Warpunen, ja se säästettiin muiden talojen purkamisen yhteydessä. Vuonna 1909 rakennetun talon yhteen asuntoon on luotu 1900-luvun alun paperin- ja kartongintekijän koti, jossa on keittiö, kamari sekä makuuputka. Asunto kertoo ison perheen elämästä 40 neliön asunnossa. Heteka-ajan kodissa puolestaan esitellään työntekijöiden asumista 1930–1940-luvulla.
Museotalo Warpusen muissa asunnoissa on esillä 1920-luvun Billnäs-kalusteinen tehtaan konttori ja konttorikoneita esittelevä näyttely.
Ankkapurhan kulttuuripuisto

Ankkapurhan kulttuuripuisto yhdistää tutustumiskohteita Kymijoen molemmilla rannoilla, Anjalan ja Inkeroisten kylissä. Kulttuuripuisto levittäytyy Anjalan kirkolta Anjalan kartanomiljööseen. Kymijoen vastarannalla voi tutustua Ankkapurhan teollisuusmuseoon, Museotalo Warpuseen sekä Alvar Aallon suunnittelemaan teollisuus- ja asuinalueeseen.
Suomen ensimmäinen jatkuvakäyntinen kartonkikone.
Piirustuskonttorimuseo.
Apinatapaus

| Apinatapaus> Inherit the Wind |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Petrie
Käsikirjoittaja:   Nedrick Young  Harold Jacob Smith 
Säveltäjä:  Laurence Rosenthal
Kuvaaja:  James Bartle
Leikkaaja:  Paul LaMastra
Pääosat:   Jack Lemmon  George C. Scott  Beau Bridges 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   MGM Television  Showtime Networks Inc. 
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apinatapaus (Inherit the Wind) on yhdysvaltalainen palkittu televisioelokuva vuodelta 1999. Se kertoo oikeudenkäynnistä vuonna 1925, jossa nuori opettaja John Scopes tuomittiin 100 dollarin sakkoihin tämän uhmattua kieltoa, jonka mukaan evoluutioteoriaa ei saanut opettaa koulussa.
Samasta aiheesta on tehty näytelmä, elokuva joka sai suomenkielisen nimen Joka tuuleen kylvää ja sen kaksi televisiosovitusta.
Jack Lemmon palkittiin pääosastaan Golden Globe 2000 -gaalassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack Lemmon  | … |  Henry Drummond   |
|  Thomas Everett Scott  | … |  Bertram T. Cates   |
|  George C. Scott  | … |  Matthew Harrison Brady   |
|  Beau Bridges  | … |  E.K. Hornbeck   |
|  Kathryn Morris  | … |  Rachel Brown   |
|  Tom Everett Scott  | … |  Scopes   |
|  Lane Smith  | … |  Rev. Brown   |
|  John Cullum  | … |  tuomari   |
|  Piper Laurie  | … |     |
|  Brad Greenquist  | … |     |
|  Peter Mackenzie  | … |     |
|  Jim Meskimen  | … |     |
|  David Wells  | … |     |
Lähde:
Aiheesta muualla

Honkala, Antti: Apinatapaus – Inherit the Wind (1999) Filmgoer.  2001. Viitattu 1.8.2021.
Fries, Laura: Inherit the Wind Variety.  26.5.1999. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
Anna sydämesi

| ”Anna sydämesi” Kadotetut |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : syksy 1980, Finnvox
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Raine Salo
 Tyylilaji: uusi aalto
 Kesto: 03.49
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
"Anna sydämesi" on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen single vuodelta 1981 ja se on ilmestynyt Johanna-levy-yhtiön sarjanumerolla JHNS 210. Singlen on tuottanut Raine Salo ja se on äänitetty syksyllä 1980 Finnvoxin studioilla. Singlen molemmat puolet on tehnyt yhtyeen laulaja Ahti Pelttari. A-puolen nimikappaleen kesto on 3:49 ja B-puolen kappaleen "Me kutsutaan teidät mukaan" kesto on 4:06. Singlen kopiointi- ja julkaisuoikeudet omistaa Johanna/P. Karhu Oy.
Kokoonpano

Ari Fagerström – kitara
Juha Partanen – rummut
Ahti Pelttari – laulu
Marcus Groth – saksofoni
Timo Wilkki – kitara
Markku Olkkonen – basso
Antoine Galland

| Antoine Galland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1646 Rollot, Pikardia, Ranskan kuningaskunta
Kuollut: 17. helmikuuta 1715 Caen, Normandia, Ranskan kuningaskunta
Kansalaisuus:  ranskalainen
Ammatti:  orientalisti, arkeologi
Muut tiedot
Aktiivisena:  1670–1715
Koulutus: Collège de France, Sorbonne
Merkittävät teokset: Tuhat ja yksi yötä (1704–1717)
Antoine Galland (1646 Rollot – 1715 Pariisi) oli ranskalainen orientalisti ja oppinut, joka toimi vuosina 1670–1675 Ranskan Konstantinopolin-suurlähetystössä ja vuodesta 1679 alkaen ”Aurinkokuningas” Ludvig XIV:n antikvaarina. Vuosisadan lopulla hän osallistui Barthélemy d’Herbelot’n vaikutusvaltaisen tietosanakirjan Bibliothèque orientalen laatimiseen. Parhaiten Galland muistetaan kuitenkin Tuhannen ja yhden yön ensimmäisen eurooppalaisen laitoksen kääntämisestä ja toimittamisesta vuosina 1704–1717.
Elämäkerta

Galland oli perheensä seitsemäs lapsi. Perhe oli verrattain köyhä. Hän opiskeli hepreaa, latinaa ja klassista kreikkaa ensin Noyonissa ja sitten Pariisissa Collège de Francessa sekä Sorbonnessa. Hyvän kreikantaitonsa vuoksi Ranskan Konstantinopolin-suurlähettiläs Marquis de Nointel otti hänet mukaan Osmanivaltakuntaan vuonna 1670. Vuodet 1670–1675 Galland vietti Levantissa, missä hän opiskeli turkkia, modernia kreikkaa ja myöhemmin myös persiaa ja arabiaa. Matkoillaan Galland keräili harvinaisia käsikirjoituksia ja muita arvoesineitä. Hän piti myös matkapäiväkirjaa. Lähetystökomennuksensa päätyttyä Galland palasi Levanttiin vielä kahdesti.
Ludvig XIV nimitti Gallandin antikvaarikseen vuonna 1679. Työnkuva käsitti muun muassa vanhojen kolikkojen ja käsikirjoitusten keräilemistä kuninkaan kokoelmaan. Vuodesta 1692 alkaen Galland avusti Barthélemy d’Herbelot’ta Bibliothèque orientale -tietosanakirjan laatimisessa. Sitä pidetään ensimmäisenä islam-tietosanakirjana ja orientalismin lähtölaukauksena. D’Herbelot’n kuoltua 1695 Galland viimeisteli teoksen ja julkaisi sen 1697. Esipuheessa hän kysyi retorisesti, miksi eurooppalaiset ovat niin kiinnostuneita islamilaisesta maailmasta, mutta muslimit eivät Euroopasta. Samalla hän esitti, että islamilainen kirjallisuusperinne on niin rikas ja korkeatasoinen, ettei se kaipaa ulkopuolisia vaikutteita. Muita Gallandin huomionarvoisia töitä olivat Koraanin käännös sekä itämaiden kirjallisuutta ja kulttuuria esitelleet Les Paroles remarquables, les bons mots et les maximes des Orientaux (1694) ja Les Contes et fables indiennes de Bidpai et de Lokmam (1724).
Joskus 1690-luvun aikana Galland sai käsiinsä Sindbad Merenkulkijasta kertovan käsikirjoituksen ja julkaisi sen ranskankielisenä käännöksenä 1701. Käännös saavutti välitöntä suosiota, minkä innoittamana Galland aloitti Syyriasta saamansa Tuhat ja yksi yö -käsikirjoituksen kääntämisen. Säilynyt käsikirjoitus käsittää kolme neljännestä alkuperäisestä tekstistä. Ei tiedetä, onko neljäs osa hävinnyt Gallandin kuoltua vai oliko se hänen käytettävissään ensinkään. Aikakaudelle tyypillisesti Gallandin käännös otti alkutekstin suhteen suuria vapauksia. Hän esimerkiksi poisti suurimman osan runoudesta ja kaiken pornografian sekä lisäsi leipätekstiin selityksiä länsimaiselle lukijalle tuntemattomista käsitteistä ja ilmiöistä. Lisäksi Galland liitti mukaan syyrialaiselta kristityltä Hanna Diabilta kuulemiaan tarinoita, jotka eivät kuuluneet alkuperäiseen kokoelmaan. Näitä tarinoita ovat muun muassa Aladdin ja Ali Baba. Myöskään Sindbadin seikkailuja ei pidetty Tuhannen ja yhden yön osana ennen Gallandia.
Kaksitoistaosainen Les mille et une nuits ilmestyi vuosina 1704–1717. Teos sai välittömästi suuren joukon ihailijoita ja jäljittelijöitä. Vuosisadan mittaan julkaistiin useita satoja näennäisen itämaisia romansseja, joita usein markkinoitiin käännöksinä aidosta Lähi-idän kirjallisuudesta. Myös suurin osa suoraan alkutekstistä käännetyiksi väitetyistä Tuhat ja yksi yötä -laitoksista oli tosiasiassa riippuvaisia Gallandin versiosta. Gallandia onkin hieman liioitellen kutsuttu kokoelman todelliseksi luojaksi.
Teoksia

Les Paroles remarquables, les bons mots et les maximes des Orientaux (”Idän kansojen merkittäviä sananparsia, nokkeluuksia ja ajatelmia”, 1694)
Bibliothèque orientale, ou dictionnaire universel contenant tout ce qui regarde la connoissance des peuples de l'Orient (”Itämainen kirjasto, eli yleinen tietosanakirja sisältäen kaiken Idän kansojen tapoihin liittyvän”, Barthélemy d’Herbelot’n kanssa, 1697)
Les mille et une nuits (”Tuhat ja yksi yötä”, 12 osaa, 1704–1717)
Les Contes et fables indiennes de Bidpai et de Lokmam (”Intialaisia faabeleita ja satuja Bidpaista ja Lokmamista”, 1724)
Amstel Gold Race 2011

Vuoden 2011 reitti
Amstel Gold Race 2011 oli järjestyksessään 46. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se järjestettiin 260,4 kilometrin reitillä Maastrichtista Caubergiin 17. huhtikuuta 2011. Kilpailureitillä oli 32 nousua, maali sijaitsi Caubergin nousun huipulla.
Philippe Gilbert voitti Amstel Gold Racen toisena peräkkäisenä vuonna. Hän ja Joaquim Rodríguez ohittivat irtiotossa olleen Andy Schleckin Caubergin nousussa noin 500 metriä ennen maalia, minkä jälkeen Gilbert pudotti Rodríguezin kyydistään. Simon Gerrans sijoittui kolmanneksi.
Tulokset

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Philippe Gilbert |  Belgia | Omega Pharma-Lotto | 6.30.44 |
| 2 | Joaquim Rodríguez |  Espanja | Katjuša | + 0.02 |
| 3 | Simon Gerrans |  Australia | Team Sky | + 0.04 |
| 4 | Jakob Fuglsang |  Tanska | Team Leopard-Trek | + 0.05 |
| 5 | Aleksandr Kolobnev |  Venäjä | Katjuša | + 0.05 |
| 6 | Óscar Freire |  Espanja | Rabobank | + 0.05 |
| 7 | Björn Leukemans |  Belgia | Vacansoleil-DCM | + 0.07 |
| 8 | Ben Hermans |  Belgia | Team RadioShack | + 0.18 |
| 9 | Robert Gesink |  Alankomaat | Rabobank | + 0.19 |
| 10 | Paul Martens |  Saksa | Rabobank | + 0.26 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 24 joukkuetta: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cofidis,  Euskaltel-Euskadi, Farnese Vini - Neri Sottoli, Garmin-Cervélo, Team HTC-High Road, Katjuša, Lampre-ISD, Landbouwkrediet, Team Leopard-Trek, Liquigas-Cannondale, Team Movistar, Omega Pharma-Lotto, Quick Step, Rabobank, Team RadioShack, Team Saxo Bank-Sungard, Skil-Shimano, Team Sky, Topsport Vlaanderen - Mercator,  Vacansoleil-DCM, Veranda's Willems - Accent.
Apinaselfie

Naaraspuolisen celebasinmakakin ottama selfie.
Apinaselfiet on sarja celebesinmakakin ottamia selfiekuvia. Ne johtivat tekijänoikeuskiistaan eläinten ottamien kuvien tekijänoikeuksista ja herättivät keskustelua eläinten oikeuksista.
Taustaa

Brittiläinen valokuvaaja David Slater seurasi Indonesiassa Sulawesin saarella kolme päivää apinoiden elämää vuonna 2011. Slaterin mukaan celebasinmakaki otti itsestään kuvia painamalla jalustalle asetetun kameran laukaisinta. Kuvat ottanutta kuusivuotiasta celemasinmakakia kutsutaan Narutoksi.
Tekijänoikeuskiista

Apinoiden itsestään ottamat kuvat laitettiin noin vuosi niiden ottamisen jälkeen julkiseen levitykseen Wikimedia Commonsiin. Slater pyysi Wikimedia Foundationilta kuvien poistamista, mutta Wikimedia kieltäytyi. Slater kertoi, että kuvien vapaan saatavuuden vuoksi häneltä jäi saamatta 10 000 punnan tekijänoikeuskorvaukset, sillä ihmiset eivät halua ostaa vapaasti saatavilla olevia kuvia. Slater kertoi omistavansa kuvien tekijänoikeudet, sillä ne otettiin hänen kamerallaan. Wikimedia Foundationin mukaan kuvilla ei ole tekijänoikeutta, sillä niiden kuvaaja on eläin. Yhdysvaltain tekijänoikeusvirasto yhtyi elokuussa Wikimedian kantaan. Tekijänoikeusviraston mukaan kasvien, eläinten, luonnon, jumalallisten olentojen ja yliluonnollisten olentojen ottamilla kuvilla ei ole tekijänoikeutta. Syyskuussa 2015 PETA nosti kanteen Slateria vastaan suojellakseen kuvan ottaneen apinan oikeuksia kuvaan.  Se sanoi käyttävänsä oikeusjutusta mahdollisesti saatavat rahat makakiapinoiden elinympäristöjen suojeluun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apinaselfiet Wikimedia Commonsissa
Anne Kremer

| Anne Kremer |
| --- | --- |
 Anne Kremer Australian avoimissa 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1975  Luxemburg 
Kansalaisuus:   Luxemburg
Tennispelaaja
Pituus:  165 cm
Paino:  55 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1998–
Palkintorahat:  1 567 313 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (29.7.2002)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  496–418
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (1999, 2001, 2002, 2003, 2007, 2008)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2002)
Wimbledon:  3. kierros (1999, 2004)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (1998, 1999, 2000)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  140  (6. toukokuuta 2002)
Voitot/tappiot:  45–108
Aiheesta muualla
www.anne-kremer.lu
ITF
WTA
Anne Kremer (s. 17. lokakuuta 1975 Luxemburg) on luxemburgilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla sijalle 18 heinäkuussa 2002. Hän on voittanut kaksinpelissä kaksi WTA-turnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on kolme kertaa selviytynyt kolmannelle kierrokselle. Fed Cupissa hän on edustanut Luxemburgia 55 maaottelussa vuosina 1991–2008. Hän on eniten maaotteluita Fed Cupissa pelannut luxemburgilainen.
Amstel Gold Race 2015

Kilpailun reitti
Kilpailijoita Caubergissa.
Amstel Gold Race 2015 oli järjestyksessään 50. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Maastricht – Berg en Terblijt 19. huhtikuuta 2015. Michał Kwiatkowski voitti kilpailun oltuaan loppukirissä paras ennen Alejandro Valverdea ja Michael Matthewsia.
Tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Michał Kwiatkowski |  Puola | Etixx-Quick Step | 6.31.49 |
| 2 | Alejandro Valverde |  Espanja | Movistar Team | sama aika |
| 3 | Michael Matthews |  Australia | Orica-GreenEDGE | sama aika |
| 4 | Rui Costa |  Portugali | Lampre-Merida | sama aika |
| 5 | Greg Van Avermaet |  Belgia | BMC Racing Team | sama aika |
| 6 | Tony Gallopin |  Ranska | Lotto Soudal | sama aika |
| 7 | Julian Alaphilippe |  Ranska | Etixx-Quick Step | sama aika |
| 8 | Enrico Gasparotto |  Italia | Wanty - Groupe Gobert | sama aika |
| 9 | Maciej Paterski |  Puola | CCC Sprandi Polkowice | sama aika |
| 10 | Philippe Gilbert |  Belgia | BMC Racing Team | sama aika |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Garmin, Etixx-Quick Step, FDJ, Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Team Tinkoff-Saxo, Trek Factory Racing
UCI Continental Circuits -joukkueet: Bardiani-CSF, CCC Sprandi Polkowice, Cult Energy Pro Cycling, MTN Qhubeka, Nippo - Vini Fantini, Team Roompot Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert
Arslanbek Sultanbekov

| Arslanbek Sultanbekov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1965 Karatšai-Tšerkessia, Neuvostoliitto
Muusikko
Tyylilajit:  Kansanmusiikki
Soittimet:  Dombra
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Arslanbek Sultanbekov (s. 23. huhtikuuta 1965) on nogai-muusikko- ja säveltäjä, joka on tullut etenkin turkkilaisten kansojen keskuudessa tunnetuksi dombralla soitetusta kansanmusiikista.
Sultanbekovin nimikkokappale on "dombıra". Sitä käytettiin Turkin presidentin Recep Tayyip Erdoğanin vaalikampanjan päämusiikkina.
Sultanbekov on palkittu taiteilija. Huomionosoituksia ovat muun muassa kansallisen taiteilijan arvonimi ja tasavallan kaunein ääni -nimike vuonna 1994.
Sultanbekov on aktiivinen nogai-kulttuurin puolestapuhuja. Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta hänen kappaleensa kertovat omasta kansastaan.
Karatšai-Tšerkessiassa syntynyt Sultanbekov on asunut Kazakstanissa vuodesta 2004. Hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Arslanbek Sultanbekov Spotify
Arslanbek Sultanbekov youtube