Lisbeth Salander
Rooli > Psykologia

Salanderia kuvataan neroksi, jolla on valokuvamuisti ja kirjassa Tyttö joka leikki tulella hän ratkaisee klassisen matematiikan ongelman Fermat’n suuren lauseen. Hänen muut toimintansa (”ottaa täydellisesti etäisyyttä yhteiskunnan sääntöihin ja normeihin ja harjoittaa käyttäytymistä, joka on sekä epäsosiaalista että laitonta”), on kuitenkin saanut jotkut viittaamaan siihen, että Salander saattaa olla ”onnistunut psykopaatti”, mutta hänellä on luultavasti liian paljon omaatuntoa ollakseen psykopaatti. Hänen persoonallisuutensa on myös saanut jotkut arvioijat tekemään vertailuja Aspergerin oireyhtymään.. Toiset viittaavat siihen, että Salanderin hahmo on kuin Adrian Monk televisiosarjassa Monk: ”yli-inhimillinen kyky tehdä johtopäätöksiä, joiden analyyttista vahvuutta tasapainottaa suuri määrä emotionaalista typeryyttä”. "As a character, she's far more in the tradition of Monk, or Asimov's Wendell Urth, a genius whose super-deductive powers, whose analytic strengths, are counterbalanced by a hefty dose of emotional idiocy."
Toiset ovat keskittyneet Salanderin kostohistoriaan ja kirjanneet sen syyksi sille, että Salanderista on tullut niin suosittu hahmo. Sen sijaan, että hän menisi kertomaan poliisille sen jälkeen, kun Bjurman on raiskannut hänet, hän antaa tälle takaisin samalla mitalla, mikä voi tuntua vanhatestamentilliselta kostolta. Hänen kostonsa, perusteltua tai ei, on suunnattu oikeusvaltiota vastaan, mikä tarkoittaa, että kostohistoria voidaan mieltää joko tyydyttävänä tai riskialttiina liukumana kohti sellaista yhteiskuntaa, mikä muistuttaa islannin saagojen yhteiskuntaa. Muut vertaavat sitä antiikin Kreikan tragedioihin.
Salanderin etiikka tuodaan esiin esimerkiksi hänen ”Salanderin periaatteessaan”, joka esitellään kirjassa Miehet, jotka vihaavat naisia: ”Tarkoitan, että lurjus on aina lurjus, ja jos voin vahingoittaa sellaista kaivamalla esiin paskaa hänestä, niin hän on ansainnut sen. Maksan vain takaisin. […] Mutta asia on niin, että kun teen HT:n [Henkilötutkimuksen], katson myös, mitä mieltä olen ihmisestä. En ole neutraali. Jos hän näyttää olevan hyvä ihminen, voin lieventää raporttiani.” Salander on menettänyt luottamuksen poliisivoimiin, mikä tarkoittaa, että hän ei ota poliisiin yhteyttä,  joutuessaan rikoksen uhriksi. Salanderin etiikan mukaan hän pidättäytyy tappamasta muita ihmisiä, mutta sitä vastoin hän panee käyntiin prosesseja, jotka johtavat hänen vihollistensa kuolemaan: liikemies Wennerströmin, jota Salander on seurannut hänen tietokoneensa kautta, hän ilmiantaa kolumbialaiselle huumekartellille, jolle Wennerström ei ole pystynyt maksamaan velkaansa; Martin Vangeria Salander jahtaa, kunnes tämä tekee itsemurhan ajamalla kolarin; Niedermannin Salander ottaa vangiksi ja ilmoittaa tämän olinpaikan moottoripyöräjengille, jonka kanssa Niedermann on joutunut huonoihin väleihin.
Varastettuaan rahaa epärehelliseltä Wennerströmiltä ja muutettuaan ulkomaille Salander yrittää muuttua. Hän yrittää sekä hankkia ystäviä että elää tavallista elämää. Kokeilu päättyy kuitenkin pian, ja palattuaan Ruotsiin Salander palaa erakkoelämäänsä.
Salanderin rooli naispuolisena etsivänä aiheuttaa sen, että kuten muutkin naispuoliset etsivät, hänen on jatkuvasti todistettava pätevyyttään. ”[Hänen] työtään Milton Securityssä on kuvattu lähinnä ylikunnianhimoiseksi, raportit, joita hän kirjoittaa tekemistään henkilötutkimuksista ovat aina yksityiskohtaisia ja tarkkoja, selkein lähdeviittauksin.”
Huolimatta siitä, että Salander on laiha ja hento, hän syö suuria määriä pikaruokaa ja usein valmisaterioita.