stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flegon Tralleislainen
Teokset

Flegonin merkittävin teos oli Olympiadit tai Olympian voittajat (Ὀλυμπιονικῶν καὶ χρονικῶν συναγωγή, Olympionikōn kai khronikōn synagōgē), joka oli kuusitoista kirjaa kattanut olympiadeja ja Olympian kisojen voittajia käsittelevä teos. Se kattoi ajan ensimmäisestä olympiadista olympiadiin 229, toisin sanoen vuodet 776 eaa. – 137 jaa. Teoksesta on säilynyt joitakin osia Eusebioksen teoksessa Kronikka sekä Fotioksella ja Georgios Synkelloksella. Fotios on ilmeisesti lainannut teoksen samannimistä mutta lyhyempää kahdeksan kirjaa käsittänyttä versiota.
Lisäksi Flegonilta on säilynyt kaksi pienempää teosta:
Ihmeistä (Περὶ θαυμασίων, Peri thaumasiōn), paradoksografinen teos, joka sisältää tarinoita aaveista, profetioista, hirviömäisistä synnytyksistä (siamilaiset kaksoset) yms.
Pitkäikäisistä (Περὶ μακροβίων, Peri makrobiōn), luettelo yli satavuotiaiksi eläneistä italialaisista, perustuen Rooman valtakunnan väestönlaskentatietoihin.
Sudan mukaan Flegon kirjoitti myös seuraavat teokset:
Sisilian kuvaus (Ἔκφρασις Σικελίας, Ekfrasis Sikelias)
Roomalaisten juhlista (Περὶ τῶν παρὰ Ῥωμαίοις ἑορτῶν, Peri tōn para Rhōmaiois heortōn), 3 kirjaa
Rooman paikoista ja niiden nimistä (Περὶ τῶν ἐν Ῥώμῃ τόπων καὶ ὧν ἐπικέκληνται ὀνομάτων, Peri tōn en Rhōmē topōn kai hōn epikeklēntai onomatōn)
Olympian voittajat, tiivistelmä (Ἐπιτομὴ Ὀλυμπιονικῶν, Epitomē Olympionikōn), 2 kirjaa
Joskus Flegonin nimiin on laitettu myös seuraavat teokset:
Naisten älystä ja miehuullisuudesta sodissa (Γυναῖκες ἐν πολεμικοῖς συνεταὶ καὶ ἀνδρεῖαι, Gynaikes en polemikois synetai kai andreaiai) - epäperäinen
Hadrianuksen elämä - teos on kuitenkin keisarin itsensä kirjoittama
Kirjallisuutta

Diels, H.: "Phlegons Androgynenorakel". Teoksessa Sibyllinische Bücher, 1890.
Keller, O: Rerum naturalium scriptores i., 1877.
Müller, Karl Otfried: Frag. hist. graec. iii.
Phlegon of Tralles' Book of Marvels.  (Translated with an introduction and commentary by William Hansen)  University of Exeter Press, 1996.
Aiheesta muualla

Photius: "Bibliotheca" codex 97 - Flegonin teoksia käsittelevä kohta (englanniksi)
Fragments of Greek Historians: Phlegon (englanniksi)
Phlegon of Tralles on the passion phenomena (Arkistoitu – Internet Archive). As cited by various Christian authorities. (englanniksi) (latinaksi)
Fleetwood Mac (vuoden 1975 albumi)

| Fleetwood Mac Fleetwood Mac |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi-helmikuu 1975
 Julkaistu: 11. heinäkuuta 1975
 Tuottaja(t): Fleetwood Mac, Keith Olsen
 Tyylilaji: soft rock, pop
 Kesto: 42.12
 Levy-yhtiö: Reprise Records
Fleetwood Macin muut julkaisut
| Heroes Are Hard to Find 1974 | Fleetwood Mac 1975 | Rumours 1977 |
Fleetwood Mac on Fleetwood Mac -yhtyeen albumi vuodelta 1975. Albumi oli ensimmäinen, jolla olivat mukana kitaristi, laulaja ja säveltäjä Lindsey Buckingham sekä laulaja ja säveltäjä Stevie Nicks. Sen tunnetuin kappale on singlehitti "Rhiannon". Musiikillisesti albumi kiteytti yhtyeen uuden tyylin ja merkitsi sille uuden kaupallisen menestyskauden alkua.
Sekaannuksien välttämiseksi yhtyeen mukaan nimetystä ensimmäisestä albumista vuodelta 1968 käytetään toisinaan nimitystä "Peter Green's Fleetwood Mac".
CD-version kappaleluettelo

Monday Morning (Buckingham) 2:48
Warm Ways (Christine McVie) 3:50
Blue Letter (Curtis/Curtis) 2:31
Rhiannon (Nicks) 4:12
Over My Head (Christine McVie) 3:34
Crystal (Buckingham/Nicks) 5:12
Say You Love Me (Christine McVie)
Landslide (Nicks) 3:05
World Turning (Christine McVie/Buckingham) 4:25
Sugar Daddy (Christine McVie) 4:09
I'm So Afraid (Buckingham) 4:15
Muusikot

Mick Fleetwood - rummut, lyömäsoittimet
John McVie - basso
Christine McVie - kosketinsoittimet, laulu
Lindsey Buckingham - kitara, laulu
Stevie Nicks - laulu
vieraileva rytmikitaristi kappaleessa "Sugar Daddy" - Waddy
Tekniikka

Tuotanto - Fleetwood Mac ja Keith Olsen
Äänitys - Keith Olsen Sound City - studio, Los Angeles
Kannen ideointi ja suunnittelu Fleetwood Mac ja Des Strobel
Valokuvat - Herbert Worthington
Felix Frankfurter

| Felix Frankfurter |
| --- | --- |

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari
 20. tammikuuta 1938 – 28. elokuuta 1962  
Presidentti:  Franklin D. Roosevelt (nimittäjä)
Edeltäjä:  Benjamin N. Cardozo
Seuraaja:  Arthur Goldberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1882 Wien, Itävalta-Unkari
Kuollut: 22. helmikuuta 1965 (82 vuotta) Washington, D.C., Yhdysvallat
Puoliso:  Marion Denman (vih. 1919)
Felix Frankfurter (15. marraskuuta 1882 Wien, Itävalta-Unkari – 22. helmikuuta 1965 Washington DC, Yhdysvallat) oli itävaltalaissyntyinen yhdysvaltalainen lakimies, professori ja juristi, joka toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1938–1962.
Varhainen elämä

Frankfurter syntyi juutalaiseen perheeseen Wienissä, Itävalta-Unkarissa marraskuussa 1882. Hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin 12-vuotiaana. Valmistuttuaan Harvardin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta Frankfurter työskenteli sotaministeri Henry L. Stimsonille.
Ura

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Frankfurter palasi Harvardin yliopistolle ja osallistui American Civil Liberties Unionin perustamiseen. Myöhemmin hänestä tuli presidentti Franklin D. Rooseveltin ystävä ja neuvonantaja. Roosevelt nimitti Frankfurterin korkeimpaan oikeuteen Benjamin N. Cardozon kuoleman jälkeen.
Frankfurter eläköityi 1962. Presidentti John F. Kennedy nimitti hänen seuraajakseen Arthur Goldbergin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Felix Frankfurter Wikimedia Commonsissa
Flow (videopeli)

| flOw |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Jenova Chen Nicholas Clark Austin Wintory
Julkaisija:  Jenova Chen Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Now
Suunnittelija:  Jenova Chen Nicholas Clark
Säveltäjä:  Austin Wintory
Pelimoottori:  Original/Adobe Flash/ActionScript
Julkaistu:  14. huhtikuuta 2006
Lajityyppi:  elämäsimulaattori (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Flash Player, PlayStation 3
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Flow (virallisesti tyyliteltyä flOw) on Jenova Chenin ja Nicholas Clarkin luoma Flash-peli, jossa ohjataan meressä eläviä mikrobeja, syödään muita eliöitä ja edistetään omaa kasvukehitystä. Peli sisältää dynaamisesti säätäytyvän vaikeusasteen, mikä mahdollistaa eritasoisia pelaajia nauttimaan kokemuksesta haluamallaan tavalla. Flow oli osa Chenin päätöstyön tutkielmaa Etelä-Kalifornian yliopiston interaktiivisessa mediadivisioonassa ja sitä ladattiin kahtena ensimmäisenä viikkonaan noin 350 000 kappaletta. Thatgamecompanyn verkkosivujen perustamisen jälkeen määrä on kasvanut yli 600 000:een. Tällä hetkellä pelin saa ladattua ilmaiseksi Jenova Chenin kotisivuilta.
PlayStation 3-versiosta tiedotettiin toukokuussa 2006 ja sen kerrottiin ilmestyvän PlayStation Storeen. Version kehityksestä vastasi thatgamecompany ja se julkaistiin vuonna 2007. SuperVillain Studiosin luoma PlayStation Portable-versio ilmestyi vuotta myöhemmin. 13. helmikuuta 2010 thatgamecompany piti päivän mittaisen tarjouksen, jossa jaettiin Flowia ilmaiseksi kaikille PlayStation Networkin käyttäjille. Normaalisti lataus maksaa 3,99 €.
Aiheesta muualla

Flow MobyGamesissa (englanniksi)
Museum of Modern Art (englanniksi)
Jenova Chenin kotisivut
Pelattava Flow Flash-peli (Arkistoitu – Internet Archive)
PSN-profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Flow thatgamecompanyn sivuilla
Francisco Marvéz

Francisco Marvéz (10. marraskuuta 1839 – 17. joulukuuta 1904) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1863 ja nimitettiin Zulian hiippakunnan piispaksi 21. lokakuuta 1897. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. tammikuuta 1898. Pääkonsekraattorina toimi Críspulo Uzcátegui, jota avusti Antonio Ramón Silva.
Marvéz johti hiippakuntaansa kuolemaansa saakka.
FNFL L’Aconit

| L’Aconit |
| --- | --- |
 L’Aconit

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ailsa Shipbuilding Company, Troon, Skotlanti
Kölinlasku:  25. maaliskuuta 1940
Laskettu vesille:  31. maaliskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  19. heinäkuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu Britannialle 30. huhtikuuta 1947
Loppuvaihe:  myyty heinäkuussa 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 4”/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 × kaksipiippuinen Vickers .50” -ilmatorjuntakonekivääri 1 × kaksipiippuinen .303” Lewis-konekivääri 2 × Mk II -syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
FNFL L’Aconit (ransk. Forces navales françaises libres, FNFL) (viirinumerot K58 ja J1095) oli Vapaan Ranskan laivaston Flower-luokan korvetti, joka oli Britannian kuninkaallisen laivaston lainaama valmistumassa ollut HMS Aconite. Se suojasi Toisessa maailmansodassa kuuttatoista saattuetta ja oli merellä 728 päivää. Alus palkittiin kahdella korkealla kunniamerkillä, Croix de la Libération ja Croix de Guerre.
Valmistus

Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Troonista Ailsa Shipbuilding Companylta, missä köli laskettiin 25. maaliskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1941 ja valmistui vielä samana vuonna 23. heinäkuuta.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1941 päällikkönään Jean Levasseur. Alus liitettiin Vapaan Ranskan laivastoon 23. heinäkuuta ja aloitti 17. elokuuta palveluksensa Clydeen sijoitetussa saattajaosastossa. Lokakuussa alus siirrettiin Newfoundlandin saattoryhmään. Alus suojasi Pohjois-Atlantilla kulkeneita saattueita ja osallistui 10.–27. joulukuuta 1941 operaatioihin Saint-Pierre ja Miquelonissa. Kolmen muun Vapaan Ranskan laivaston korvetin kanssa se liitettiin 1942 saattajaryhmä B3:een, johon se kuului Atlantin taisteluiden loppuun.
Huollettavana alus oli 1.–12. huhtikuuta 1943 Glasgow’ssa. Kenraali Charles de Gaulle saapui alukselle 21. huhtikuuta Greenockissa ja palkitsi korvetin päällikköineen Croix de la Libération -kunniamerkillä. Alus oli modernisoitavana 1. syyskuuta – 10. lokakuuta, ja sen aikana aluksen päälliköksi vaihtui Le Miller.
Vuoden 1944 alun alus oli Casablancassa ja Gibraltarilla. Se suojasi 5. kesäkuuta saattueen U-3 Torbaysta Ranskaan, jolloin se joutui ilmahyökkäykseen. Normandian maihinnousun aikana alus kuului 108. saattajaryhmään FNFL Aventuren, FNFL Escarmouchen ja FNFL Renonculen kanssa. L’Aconit ampui viimeisen kerran 11. huhtikuuta 1945. Se siirrettiin 18. huhtikuuta telakalle, josta se palasi toukokuussa saattueiden suojaksi Euroopan merisotatoimien päättymiseen 5. kesäkuuta saakka.
Ennen palauttamistaan Britannialle 30. huhtikuuta 1947 L’Aconit palveli merisotakouluna. Alus myytiin heinäkuussa nimettynä Terje XI:ksi. Myöhemmin se nimettiin vielä kerran uudelleen Southern Terrieriksi.
Aluksen päälliköt

Jean Levasseur: heinäkuu 1941 – lokakuu 1943
Le Miller: lokakuu 1943 –
Francisco Martínez (koripalloilija)

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 |  |  |
Francisco Martínez ”El Quico” Cordero (20. kesäkuuta 1910 Ciudad Juárez – 1. joulukuuta 1993 El Paso, Yhdysvallat) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Martínez voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936.
Frank Taubert

| Frank Taubert> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1956 Dresden, Saksa
Uran tiedot
Pituus:  172 cm
Paino:  70 kg
Laji:  uimahyppy
Frank Taubert (s. 10. maaliskuuta 1956 Dresden, Saksa) on saksalainen uimahyppääjä. Taubert kilpaili vuosien 1976 ja 1980 kesäolympialaisissa. Kesäolympialaisissa 1976 Taubert kilpaili kolmen metrin ponnahduslaudassa ja kymmenen metrin kerroshypyssä. Kesäolympialaisissa 1980 Taubert kilpaili vain ponnahduslaudassa edustaen Itä-Saksaa.
Taubert ei päässyt finaaliin kummassakaan olympialaisessa. Myöhemmin Taubertista tuli menestynyt uimahyppyvalmentaja.
Fiat G.49

| Fiat G> 49 |
| --- | --- |

Tyyppi:  sotilaskoulukone
Alkuperämaa:   Italia
Fiat G.49 on italialainen sotilaskoulukone, jonka ensilento lennettiin syyskuussa 1952. Italian ilmavoimat käytti konetta, jota kuitenkin tilattiin vain pieni määrä.
Koneen suunnitteli Giuseppe Gabrielli. Kone on yhdysvaltalaisen T-6 Texanin kaltainen, jonka sen piti korvata Italiassa. Koneessa oli pyrstöteline, sisäänotettavat päätelineet ja oppilas ja opettaja istuivat peräkkäin.
Tekniset tiedot (G.49-2)

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.05000009,5 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&013.&&&&0013 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.06000002,6 m
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney R-1340-S3H1 Wasp yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0455.&&&&00455 kW (&&&&&&&&&&&&0610.&&&&00610 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0370.&&&&00370 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01900.&&&&001 900 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&06800.&&&&006 800 m
Francisco Malabo Beosá

Francisco Malabo Beosá (tunnetaan myös nimellä Kuningas Malabo II) (23. kesäkuuta 1896 – 16. marraskuuta 2001) oli päiväntasaajanguinealainen monarkki. Hän syntyi Fernando Pon saarella Espanjan Guineassa nykyisellä Päiväntasaajan Guineassa. Hän oli Bubi-kuningas Malabo Lopelo Melakan poika ja viimeinen Bubi-kuningaskunnan hallitsija. Hän nousi valtaistuimelle isänsä kuoltua vuonna 1937 ja hallitsi vuoteen 1968 saakka. Beosá kuoli 16. marraskuuta 2001 Mokan kylässä Biokon saarella 105-vuotiaana. Hänellä oli yhdeksän lasta, 62 lastenlasta, 84 lastenlastenlasta ja 17 lastenlastenlastenlasta. Beosá on 105-vuotiaana yksi vanhimmaksi eläneistä kuninkaallisista henkilöistä koskaan.
Francisco Manuel Vieira

Francisco Manuel Vieira (29. lokakuuta 1925 Rio Tinto – 23. joulukuuta 2013) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi São Paulon arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1952 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Hippo Diarrhytuksen titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat Benedito de Ulhôa Vieira ja José Thurler.
15. maaliskuuta 1989 Vieira sai nimityksen Osascon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2002.
Francisco Martínez

Francisco Martínez -nimisiä henkilöitä ovat:
Francisco Martínez (1910–1993), meksikolainen koripalloilija
Francisco Martínez de la Rosa (1787–1862), espanjalainen näytelmäkirjailija, runoilija ja poliitikko
Francisco Álvarez Martínez (1925–2022), espanjalainen kardinaali
Francisco Javier Martínez Fernández (s. 1947), espanjalainen katolinen arkkipiispa
Francisco José Martínez Roca,  Paco Roca (s. 1969), espanjalainen sarjakuvantekijä
Francisco Lerma Martínez (1944–2019), Mosambikissa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen Guruén piispa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Francisco Martínez”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Francisco Molinero

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Francisco Molinero Calderón
Syntymäaika: 26. heinäkuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Aranjuez, Espanja
Pelipaikka: Laitapuolustaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura: Murcia
Pelinumero: 7
Junioriseurat
2002–2004: Atlético Madrid B
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011– | Atlético Madrid → Málaga CF (laina) RCD Mallorca Levante Dinamo Bukarest Huesca Murcia | 25 (0) 16 (0) 5 (0) 24 (1) 16 (0) 37 (1) 46 (3) |
Maajoukkue
| 2006 |  Espanja U21 | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. lokakuuta 2012.
Francisco Molinero Calderón (s. 26. heinäkuuta 1985 Aranjuez, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä espanjalaisessa Real Murciassa. Molinero aloitti uransa Atlético Madridin junioriseurassa, jossa hän myös pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa kaudella 2004–2005.
Aiheesta muualla

Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Weltfussball (saksaksi)
Ford Field

Ford Field
Ford Field on urheilustadion Detroitin kaupungissa. Se on NFL-joukkue Detroit Lionsin kotistadion. Se avattiin syyskuussa 2002. Sille mahtuu noin 65 tuhatta katsojaa.
Francisco López Alfaro

Francisco Javier López Alfaro, useammin vain Francisco (s. 1. marraskuuta 1962) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Urallaan López pelasi Sevillassa ja Espanyolissa. Maajoukkueessa hän pelasi 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. López oli mukana Espanjan kokoonpanossa kaksissa arvokisoissa, EM-kisoissa 1984 ja MM-kisoissa 1986.
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1984
1 Arconada |
2 Urquiaga |
3 Camacho |
4 Maceda |
5 Goikoetxea |
6 Gordillo |
7 Señor |
8 Víctor |
9 Santillana |
10 Gallego |
11 Carrasco |
12 Salva |
13 Buyo |
14 Julio Alberto |
15 Roberto |
16 Francisco |
17 Marcos |
18 Butragueño |
19 Sarabia |
20 Zubizarreta |
Valmentaja Muñoz
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Zubizarreta |
2 Tomás |
3 Camacho |
4 Maceda |
5 Víctor |
6 Gordillo |
7 Señor |
8 Goikoetxea |
9 Butragueño |
10 Carrasco |
11 Julio Alberto |
12 Setién |
13 Urruti |
14 Gallego |
15 Chendo |
16 Rincón |
17 Francisco |
18 Calderé |
19 Salinas |
20 Eloy |
21 Míchel |
22 Ablanedo |
Valmentaja Muñoz
Ford Escort (1980)

| Ford Escort III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja  Iso-Britannia  Saksa
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1980–1985
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback 3-ovinen farmari 3-ovinen pakettiauto 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Ford Escort II
Seuraaja:  Ford Escort IV
Teknisesti samankaltaisia:  Ford Orion I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,1–1,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Ford Escort III on Ford Escortin kolmas sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1980–1985.
Ford Escort III (1980–1985)

Kolmannen sukupolven Escort esiteltiin syyskuussa 1980. Tässä vaiheessa myös Euroopan ja Pohjois-Amerikan markkinoille tarkoitetut Escortit erotettiin toisistaan omiksi malleikseen. Escort valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1981.
Uuden Escortin oli tarkoitus olla kustannustehokas ja myös jossain määrin hi-tech-malli, joka voittaisi pääkilpailijansa Volkswagen Golfin saaman suosion. Kolmas sukupolvi oli varsin suuri uudistus edeltäjiinsä nähden. Huomattavimmat muutokset olivat auton muuttuminen sedanista monikäyttöiseksi hatchback-koriksi sekä vetotavaltaan etuvetoiseksi. Sedania alettiin valmistaa vuonna 1983 Ford Orion -nimisenä. Tarjolle tuli vuonna 1984 myös ensimmäistä kertaa avomalli.
Myös moottoritekniikka oli täysin poikkeavaa edeltävistä kahdesta sukupolvesta. Vaihtoehtoina olivat 1,3- ja 1,6-litraiset kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustetut CVH-moottorit sekä Ford Fiestasta lainattu niin sanottu Valencia-tyyppinen 1,1-litrainen moottori. Ensi kertaa saatavana oli myös 1,6-litrainen dieselmoottori.
Golfin GTI-mallia vastaamaan Ford esitteli 1,6-litraisesta CVH-moottorista piristetyn XR3-version. Vuonna 1983 se varustettiin polttoaineen suihkutusjärjestelmällä ja mallimerkintä muuttui muotoon XR3i (i = injection, ’ruiskutus’). Viimeinen uudistus tapahtui vuonna 1984, jolloin malliston huipulle saatiin turboahdetulla moottorilla varustettu RS Turbo.
Suomeen ja muutamiin muihin maihin tuotiin vuosina 1983–1985 Brasiliassa valmistettua Escort LX -mallia, jossa oli parempi varustelu, löysempi jousitus ja vanhanaikaiset Renault-sukuiset moottorit. Brasilialaismallit olivat kuitenkin laadultaan heikompia ja varaosien saatavuus oli ongelmallista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Escort (1980) Wikimedia Commonsissa
Neliovinen Ford Escort III
Viisiovinen farmarikorinen Ford Escort III.
Ford Escort III XR3i
Ford Escort III Cabriolet
Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2007

Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2007 oli Formula Renault 3.5 -kauden 2007 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa. Kilpailun voitti Tech 1 Racingin kuljettaja Álvaro Parente.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 32 |  Álvaro Parente | Tech 1 Racing | 25 | 37.48,007 | 1 | 15+4 |
| 2. | 8 |  Sebastian Vettel | Carlin Motorsport | 25 | +1,273 | 2 | 12+4 |
| 3. | 1 |  Salvador Durán | Interwetten Racing | 25 | +7,190 | 5 | 10+1 |
| 4. | 3 |  Miloš Pavlović | Draco Racing | 25 | +7,893 | 4 | 8+2 |
| 5. | 11 |  Giedo van der Garde | Victory Engineering | 25 | +30,224 | 7 | 6 |
| 6. | 18 |  Ben Hanley | Prema Powerteam | 25 | +30,585 | 6 | 5+1 |
| 7. | 7 |  Mihail Aljošin | Carlin Motorsport | 25 | +31,934 | 9 | 4 |
| 8. | 22 |  Davide Valsecchi | Epsilon Euskadi | 25 | +37,889 | 8 | 3 |
| 9. | 14 |  Guillaume Moreau | KTR | 25 | +38,542 | 10 | 2 |
| 10. | 10 |  Marco Bonanomi | RC Motorsport | 25 | +39,646 | 11 | 1 |
| 11. | 21 |  Filipe Albuquerque | Epsilon Euskadi | 25 | +41,048 | 14 |  |
| 12. | 15 |  Bertrand Baguette | KTR | 25 | +42,750 | 18 |  |
| 13. | 23 |  Miguel Molina | Pons Racing | 25 | +45,112 | 16 |  |
| 14. | 29 |  James Walker | Fortec Motorsport | 25 | +47,489 | 19 |  |
| 15. | 24 |  Carlos Iaconelli | Pons Racing | 25 | +54,219 | 20 |  |
| 16. | 31 |  Julien Jousse | Tech 1 Racing | 25 | +56,116 | 26 |  |
| 17. | 16 |  Xavier Maassen | Prema Powerteam | 25 | +1.30,920 | 23 |  |
| 18. | 28 |  Pasquale Di Sabatino | GD Racing | 24 | +1 kierros | 24 |  |
| 19. | 4 |  Álvaro Barba | Draco Racing | 24 | +1 kierros | 15 | 2 |
| 20.† | 25 |  Celso Míguez | EuroInternational | 23 | +2 kierrosta/keskeytti | 17 |  |
| Kesk. | 9 |  Clivio Piccione | RC Motorsport | 20 | keskeytti | 3 | 2 |
| Kesk. | 19 |  Fairuz Fauzy | Cram Competition | 16 | keskeytti | 12 |  |
| Kesk. | 26 |  Alex Ciompi | EuroInternational | 11 | keskeytti | 25 |  |
| Kesk. | 27 |  Ricardo Risatti | GD Racing | 4 | keskeytti | 22 |  |
| Kesk. | 12 |  Charlie Kimball | Victory Engineering | 0 | keskeytti | 13 |  |
| Kesk. | 6 |  Alejandro Núñez | Red Devil Team Comtec | 0 | keskeytti | 21 |  |
| DNQ | 2 |  Daniil Move | Interwetten Racing | 0 | Karsiutui | 28 |  |
| DNQ | 20 |  Pippa Mann | Cram Competition | 0 | Karsiutui | 29 |  |
| DNQ | 30 |  Richard Philippe | Fortec Motorsport | 0 | Karsiutui | 27 |  |
| DNQ | 5 |  Michael Herck | Red Devil Team Comtec | 0 | Karsiutui | 30 |  |
Aiheesta muualla

Motorsportmagazine.com
Speedsport-magazine.com
Francisco de Assis Dantas de Lucena

Francisco de Assis Dantas de Lucena (s. 19. lokakuuta 1963 Jardim do Seridó) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caicón hiippakuntaan Heitor de Araújo Sales 21. heinäkuuta 1991, ja hänet nimitettiin Guarabiran hiippakunnan johtoon 28. toukokuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Heitor de Araújo Sales, jota avustivat Jaime Vieira Rocha ja Manoel Delson Pedreira da Cruz. Dantas de Lucena asetettiin virkaansa 31. elokuuta.
Franz Scharl

Franz Scharl
Franz Scharl (s. 5. maaliskuuta 1958) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wienin arkkihiippakuntaan Hans Hermann Groër 29. kesäkuuta 1990. Hänet nimitettiin Wienin vihkipiispaksi ja Ierafin titulaaripiispaksi 9. helmikuuta 2006. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. huhtikuuta Christoph Schönborn, jota avustivat Alois Kothgasser ja Helmut Krätzl.