stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unkarin kansantasavalta
Perustaminen

Puna-armeijan saapuessa Unkariin ja sen perustaessa tukikohtia Unkariin maahan perustettiin poliittinen poliisiorganisaatio, myöhemmän ÁVO:n edeltäjä, valvomaan oppositiota. Kommunistisella progandalla pyrittiin nostamaan Neuvostoliiton ohjaileman kommunistipuolueen kannatusta. Unkarin kommunistinen puolue sai kuitenkin vain 17 prosenttia äänistä demokraattisesti järjestyissä vaaleissa, joissa itsenäinen talonpoikais- ja maataloustyöläisten puolue muodosti hallituskoalition pääministeri Zoltán Tildyn johdolla vuonna 1945.
Vaikka kommunistit eivät päässeetkään hallituksen johtoon, he saivat strategisesti tärkeän sisäministerin salkun. Sisäministeriksi tuli kommunisti László Rajk, joka perusti poliittisen suojelupoliisi ÁVO:n vuonna 1946. Näin kommunistipuolue pääsi valvomaan toisten puolueiden toimintaa, yleistä järjestystä sekä vaaleja. Neuvostoliiton tuella puoluejohtaja Mátyás Rákosi syrjäytti vastustajansa, muut puolueet vaiennettiin tai tuhottiin, sosiaalidemokraattinen puolue pakotettiin fuusioitumaan kommunistipuolueen kanssa. Unkari julistettiin sosialistiseksi kansantasavallaksi vuonna 1949.
Stalinismista gulassikommunismiin

Josif Stalinin kuoleman jälkeen vuonna 1953 stalinismin ylilyöntejä alettiin kritisoida ja purkaa. Unkarin pääministeriksi valittiin samana vuonna uudistusmielinen ja kansan suosima kommunisti Imre Nagy. Maailmanpolitiikan ja sen myötä Neuvostoliiton kommunistipuolueen linjan jälleen kiristyessä Nagy joutui eroamaan, mutta tyytymättömyys kasvoi. Vuonna 1956 maassa tapahtui Unkarin kansannousu, jonka Varsovan liiton maat Romaniaa lukuun ottamatta kukistivat Neuvostoliiton johdolla estääkseen Unkaria irtautumasta Neuvostoliiton ulkopolitiikan ja Itä-Euroopan sosialististen maiden piiristä.
Kansannousun kukistamisen jälkeen valtaan nousi János Kádár, jonka johdolla maa siirtyi ns. gulassikommunismiin: valtion tiukkaa valvontaa purettiin, kansan hyvinvointia ja tyytyväisyyttä pyrittiin lisäämään.
Kansantasavallan loppu

Berliinin muurin murruttua ja Neuvostoliiton romahduksen häämöttäessä Unkari alkoi irtautua Neuvostoliiton vaikutuspiiristä. Vuonna 1989 Neuvostoliiton joukkoja alettiin poistaa maasta ja siirtyminen monipuoluejärjestelmään alkoi, ensimmäiset vapaat vaalit järjestettiin 1990. Virallisesti Unkarin kansantasavalta lakkasi olemasta 23. lokakuuta 1989, jolloin parlamenttitalon parvekkeelta tuolloinen väliaikainen presidentti, parlamentin puhemies Mátyás Szűrös julisti Unkarin tasavallaksi (Magyar Köztársaság).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unkarin kansantasavalta Wikimedia Commonsissa
Riadin metro

| Riadin metro |
| --- | --- |


Tyyppi:  metro
Sijainti:  Riad, Saudi-Arabia
Avattu:  1. joulukuuta 2024
Pituus:  176 km
Asemia:  84
Linjoja:  6
Raideleveys:  1 435 mm
Riadin metro on metrojärjestelmä Riadissa, Saudi-Arabiassa. Se avattiin osittain 1. joulukuuta 2024, ja se on osa Riadin julkisen liikenteen King Abdulaziz -projektia. Se koostuu kuudesta metrolinjasta, joiden kokonaispituus on 176 kilometriä ja joissa on 84 asemaa. Hankkeen rakentaminen maksaa 22,5 miljardia dollaria. Linjat 1, 4 ja 6 avattiin  1. joulukuuta 2024; linjat 2 ja 5 avautuivat 15. joulukuuta 2024; Linjan 3 odotetaan avautuvan 5. tammikuuta 2025.
Riadin metro on Saudi-Arabian toinen metrojärjestelmä, mekan metron jälkeen. Tämän lisäksi se on neljäs metrojärjestelmä Arabian niemimaalla, kuudes arabimaailmassa ja viidestoista Lähi-idässä.
Historia

Kesäkuussa 2013 metron rakentajiksi valittiin kolme suurta maailmanlaajuista konsortiota.  Sopimukset solmittiin heinäkuussa 2013, ja rakentamisen suunniteltiin alkavan vuonna 2014 ja kestävän 4 vuotta. Rakentamisen aloitusseremoniaa vietettiin 4. huhtikuuta 2014.  Sitä rakentavat parhaillaan rakennusyritykset, Bechtel, Almabani General Contractors, Consolidated Contractors Company, Strukton, Webuild, Larsen & Toubro, Samsung C&T ja Nesma.
Historia > Konsortiot

BACS: Bechtel / Almabani / CCC / Siemens
ANM: (Arriyadh New Mobility): Webuild / Bombardier / Ansaldo / Larsen & Toubro / Nesma &; Partners / WorleyParsons
FAST: FCC / Atkins / Alstom / Samsung C&T / Strukton / TYPSA (Tecnica Y Proyectos)
Uuden projektin odotetaan olevan kaupungin julkisenennejärjestelmän keskipiste, joka on integroitu 85 kilometriä pitkään kolmilinjaiseen BRT verkkoon. Hanke auttaa vähentämään automatkojen määrää lähes 250 tuhannella matkalla päivässä, mikä vastaa 400 tuhatta litraa polttoainetta päivässä, mikä vähentää kaupungin ilmansaastepäästöjä. Hankkeen matkustajamäärien otetaan nousevan 3,6 miljoonaan matkustajaan päivässä.
Helmikuussa 2018 Riadin kuvernööri, prinssi Faisal bin Bandar, ilmoitti, että 68 % projektista on valmis ja että metro siirtyy koekäyttöön syyskuun lopulla 2018. Maaliskuussa 2018 Saudi-Arabian talousministeri Mohammad Al Tuwaijri totesi, että metron avaus on suunniteltu kesä-elokuulle 2019. Järjestelmän odotettiin valmistuvan kokonaan vuonna 2021. Joulukuussa 2021 ilmoitettiin, että yli 90 % projektista oli saatu valmiiksi ja että testaus etenee hyvää vauhtia.
Metro avattiin 1. joulukuuta 2024. Jolloin kolme ensimmäistä linjaa avattiin. Kolmen muun linjan odotetaan aukenevan 15. joulukuuta 2024 (2 ja 5) ja 5. tammikuuta 2025 (3).
Frans Pehrman

Frans Edvard  Pehrman (25. kesäkuuta 1896 Moskova – 5. lokakuuta 1974) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Pehrman opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1921 ja Stieglizin koulussa Pietarissa 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930, 1932, 1933 ja 1934.
Julkiset teokset > Sankarimuistomerkit

Mäntyharjun kirkon sankarihautausmaa v. 1949
Humppilan kirkon sankarihautausmaa "Kuoleva sotilas" v. 1951
Metsämaan kirkon sankarihautausmaa "Vapauden puolesta" v. 1951
Kangasalan kirkon sankarihautausmaa, sankarimuistomerkin suurennos Rikhard Rautalinin pienoisveistoksesta  v. 1947
Julkiset teokset > Sankarimuistomerkit > Valokuvia julkisista teoksista

Sankarimuistomerkki, Pehrman suurensi kipsimalliksi Richard Rautalinin pienikokoisen patsasehdotuksen, 1947, Kangasala.
Sankarimuistomerkki, Mäntyharju, 1949.
Sankarimuistomerkki Kuoleva sotilas, Humppila, 1951.
Metsämaan sankarimuistomerkki Vapauden puolesta, Loimaa, 1951.
Aiheesta muualla

Suomen Kuvataiteilijat –matrikkeli
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Slash (kitaristi)

| Slash |
| --- | --- |
 Slash in 2023
Henkilötiedot
Koko nimi:  Saul Hudson
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1965 (ikä 59)
Ammatti:  Muusikko, lauluntekijä, tuottaja, elokuvatuottaja
Puoliso:  Renée Suran (1992–1997) Perla Ferrar (2001–2014)
Lapset:  London Emilio (s. 2002) Cash Anthony (s. 2004)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Slash 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1981–
Tyylilajit:  Heavy metal, hard rock, blues rock
Soittimet:  Kitara
Yhtyeet:  Road Crew (1983) Hollywood Rose (1984) Guns N’ Roses (1985–1996, 2016–) Slash’s Snakepit (1994–1996, 1998–2002) Slash's Blues Ball (1996–1998) Velvet Revolver (2002–2008)
Levy-yhtiöt:  Eagle Rock Entertainment, Geffen Records, RCA Records, Roadrunner Records ja EMI 
Aiheesta muualla
slashonline.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Slash (oik. Saul Hudson, s. 23. heinäkuuta 1965 Hampstead, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta), on brittiläis-yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä sekä musiikki- ja elokuvatuottaja. Hän on rock-yhtye Guns N’ Rosesin soolokitaristi. Slash liittyi yhtyeeseen alun perin vuonna 1985 ja soitti siinä vuoteen 1996, jolloin erosi riitauduttuaan laulaja Axl Rosen kanssa. Hän on soittanut yhtyeessä jälleen vuodesta 2016. Slash on eräs maailman arvostetuimmista ja suosituimmista kitaristeista. Tarttuvien kitarariffiensä ja -soolojensa lisäksi Slash on tunnettu tavaramerkiksi muodostuneesta silinterihatustaan sekä suosimistaan Gibson Les Paul -kitaroista.
Guns N’ Rosesin ohella Slash on soittanut perustamissaan yhtyeissä Slash’s Snakepit ja Slash’s Blues Ball. Vuosina 2002–2008 hän oli mukana kaksi albumia julkaisseessa superyhtyeessä Velvet Revolver, jonka hän perusti Guns N’ Rosesissa soittaneiden Duff McKaganin ja Matt Sorumin kanssa. Slash julkaisi omaa nimeänsä kantaneen sooloalbumin vuonna 2010, ja on sittemmin levyttänyt sooloartistina kolme albumia laulaja-lauluntekijä Myles Kennedyn ja taustayhtye The Conspiratorsin kanssa.
Slashilla on oma tähti Hollywood Walk of Fame -kadulla, ja hänet on nimitetty Guns N’ Rosesin jäsenenä osaksi Rock and Roll Hall of Famea vuonna 2012. Kitaristina hän on saavuttanut laajalti arvostusta niin muiden muusikoiden, kriitikoiden kuin musiikinharrastajien keskuudessa. Time sijoitti hänet vuonna 2009 toiseksi listallaan kaikkien aikojen taitavimmista sähkökitaran soittajista, ja Rolling Stonen 100 kaikkien aikojen parhaan kitaristin listalla Slash oli sijalla 65. Hänen kitarasoolonsa Guns N’ Rosesin kappaleessa ”November Rain” on äänestetty kaikkien aikojen parhaiden kitarasoolojen joukkoon, ja hänen kappaleessa ”Sweet Child O’ Mine” soittamansa intro oli vuonna 2004 ykkösenä Total Guitarin sadan parhaan kitarariffin listalla..
Nuoruus

Saul Hudson syntyi 23. heinäkuuta 1965 Lontoon Hampsteadissa, ja sai etunimensä pilapiirtäjä Saul Steinbergin mukaan. Hänen äitinsä Ola J. Hudson (o.s. Oliver, 1946–2009) oli afroamerikkalainen vaatesuunnittelija, joka suunnitteli vaatteita muun muassa David Bowielle, John Lennonille, Ringo Starrille, James Taylorille ja Helen Reddylle. Hänen isänsä Anthony Hudson oli muun muassa Neil Youngille ja Joni Mitchellille albumin kansikuvituksia tehnyt taiteilija. Ola ja Anthony olivat tavanneet toisensa Ranskassa 1960-luvulla, ja he menivät naimisiin Englannissa. Pian Saulin syntymän jälkeen Ola Hudson alkoi panostaa vaatesuunnittelijan uraansa yhä enemmän ja muutti työnsä perässä Los Angelesiin. Saul jäi asumaan isänsä ja tämän vanhempien, Charles ja Sybil Hudsonin, kanssa Stoke-on-Trentin kaupunkiin Staffordshireen neljän vuoden ajaksi. Ollessaan viisivuotias hän muutti isänsä kanssa äitinsä luo Los Angelesiin. Perheen toinen poika Albion ”Ash” Hudson syntyi vuoden 1972 joulukuussa.
Ola ja Anthony Hudson erosivat vuonna 1974. Saul ja Albion muuttivat eron myötä asumaan tuolloin David Bowien kanssa seurustelleen äitinsä luo. Vanhempiensa eron myötä Saulista tuli ongelmalapsi. Hän on kertonut polttaneensa tupakkaa ja kannabista jo 12-vuotiaana. Hänellä oli myös tapana varastella muun muassa C-kasetteja, musiikkilehtiä sekä muita tavaroita eri myymälöistä. Hän asui Albionin kanssa usein isoäitinsä luona, sillä veljesten äiti joutui matkustamaan työnsä vuoksi paljon. Toisinaan Saul matkusti äitinsä mukana, ja tapasi lukuisia elokuva- ja musiikkialan tähtiä. Näyttelijä Seymour Cassel antoi Saulille lempinimen ”Slash” pojan vilkkaan luonteen johdosta.
Slash harrasti nuorena BMX-pyöräilyä. Ystävystyttyään Steven Adlerin kanssa hän alkoi kiinnostua musiikista, ja Adler on haastatteluissa kertonut Slashin tutustuneen kitaransoittoon ensimmäisen kerran hänen luonaan. Kiinnostus BMX-pyöräilyyn hiipui, ja vuonna 1979 Slash ja Adler päättivät yhdessä perustavansa yhtyeen. Adler oli varannut itselleen kitaristin roolin, joten Slash päätti opetella soittamaan bassoa. Hän sai isoäidiltään ensimmäisen kitaransa, jossa oli kuitenkin vain yksi kieli. Hän kävi Fairfaxin musiikkikoulun opettajana työskennelleen Robert Wolinin soittotunneilla. Ensimmäisellä oppitunnillaan hän päätti vaihtaa basson kitaraan kuultuaan Wolinin soittavan The Rolling Stonesin kappaletta ”Brown Sugar”. Slashin kiinnostus kitaraan kasvoi myös toisen hänen koulunsa opettajan toimesta, sillä opettajalla oli tapana soittaa oppilailleen kitaralla Creamin ja Led Zeppelinin kappaleita. Slash harjoitteli kitaransoittoa päivittäin jopa 12 tunnin ajan.
Ura > 1990-luvun yhtyeprojekteja > Slash’s Blues Ball (1996–1998)

Toinen Slashin 1990-luvun yhtyeistä oli Slash’s Blues Ball, joka edusti blues rock -tyyliä. Yhtye toimi kahden vuoden ajan soittaen konserteissaan cover-kappaleita muun muassa B.B. Kingin, Steppenwolfin, Otis Reddingin sekä Guns N’ Rosesin ja Slash’s Snakepitin tuotannosta. Sen kokoonpanon muodostivat laulaja Teddy Andreadis, kitaristi Bobby Schneck, basisti Johnny Griparic, saksofonisti Dave McClarem ja rumpali Alvino Bennett.
Ura > Velvet Revolver (2002–2008)

Vuonna 2002 Slash nousi lavalle yhdessä basisti Duff McKaganin ja rumpali Matt Sorumin kanssa Randy Castillon muistokonsertissa. Kolmikko huomasi yhä omaavansa keskenään saman musiikillisen kemian, joka heillä oli ollut Guns N’ Rosesin aikana. He päättivät perustaa yhdessä uuden yhtyeen Velvet Revolver. Niin ikään Guns N’ Rosesissa soittanut rytmikitaristi Izzy Stradlin oli myös mukana yhtyeen suunnitelmassa, mutta jättäytyi pois projektista sen jälkeen, kun muut halusivat hankkia yhtyeeseen erillisen laulajan. Duff McKaganin Loaded-yhtyeessä soittanut Dave Kushner liittyi yhtyeen toiseksi kitaristiksi. Kuukausien etsinnän jälkeen yhtyeen laulajaksi liittyi Stone Temple Pilotsissa ansioitunut Scott Weiland.
Velvet Revolver julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen singlensä ”Set Me Free” ja soitti kesän aikana lukuisia konsertteja. Yhtyeen ensimmäinen albumi Contraband julkaistiin vuoden 2004 kesäkuussa. Albumia myytiin kansainvälisesti yli kaksi miljoonaa kappaletta, ja se nosti myös Slashin uran artistina ja esiintyjänä takaisin pinnalle. Velvet Revolver kiersi albumin tukemiseksi puolentoista vuoden ajan. Vuoden 2007 heinäkuussa yhtyeen toinen albumi Libertad näki päivänvalon. Albumia seuranneella kiertueella Scott Weiland ilmoitti, että kiertue olisi kuitenkin yhtyeen viimeinen. Weiland erotettiin yhtyeestä huhtikuussa 2008, ja hän palasi takaisin Stone Temple Pilotsin laulajaksi. Velvet Revolverin ilmoitettiin tämän myötä vetäytyvän määrittelemättömän mittaiselle tauolle.
Alkuvuodesta 2010 yhtye kirjoitti uusia kappaleita ja piti koelaulutilaisuuksia tavoitteenaan löytää yhtyeeseen uusi laulaja. Vuoden 2011 tammikuuhun mennessä yhtye oli äänittänyt demoversiot yhdeksästä uudesta kappaleesta, ja sen odotettiin tekevän päätös uuden laulajan pestaamisesta. Yhtye muun muassa työsti uutta kappalemateriaaliaan Slipknot- ja Stone Sour -yhtyeistä tunnetun Corey Taylorin kanssa. Slash kuitenkin kertoi huhtikuussa, ettei sopivaa laulajaa ollut löytynyt ja että Velvet Revolverin tauko jatkuisi muutaman vuoden ajan, kun sen jäsenet keskittyisivät muihin projekteihin.
Ura > Uusi ura sooloartistina (2008–) > Sooloalbumi Slash (2010)

Slash aloitti soolouransa esikoisalbumin työstämisen vuoden 2008 syyskuussa. Hänen vaimonsa Perla Hudson kertoi, että albumilla vierailisi monia eri artisteja ja ”Slashin ystäviä Ozzy Osbournesta Fergieen.” Albumia työstettiinkin pitkään nimellä Slash & Friends, kunnes se julkaistiin nimen Slash alla vuoden 2010 huhtikuussa. Se nousi heti ilmestyttyään Yhdysvalloissa Billboardin albumilistan kolmanneksi ja oli listaykkösenä muun muassa Suomessa. Albumilla vieraili liuta musiikkialan ykkösnimiä, kuten Osbourne, Fergie, Adam Levine, M. Shadows, Lemmy Kilmister, Dave Grohl, Chris Cornell ja Iggy Pop. Myös osa vanhasta Guns N’ Roses -kaartista toi oman lisänsä albumille, sillä sekä Izzy Stradlin, Steven Adler että Duff McKagan vierailivat soittamassa kukin yhdessä kappaleessa.
Slash-albumia seurasi Slashin soolouran ensimmäinen maailmankiertue. Hänen kiertuekokoonpanonsa muodostivat jo albumillakin esiintynyt Alter Bridge-yhtyeen laulaja Myles Kennedy, Slash’s Blues Ball -kokoonpanossakin soittanut rytmikitaristi Bobby Schneck, basisti Todd Kerns ja rumpali Brent Fitz. Kiertueen aikana Slash yhtyeineen esiintyi muun muassa Ozzy Osbournen lämmittelijänä tämän Scream World Tour -kiertueella, ja saapui vuonna 2010 konsertoimaan myös Suomeen Ruisrock-festivaalille. Kiertueella esitetyt kappaleet pohjautuivat lähinnä uuden sooloalbumin materiaaliin sekä Guns N’ Rosesin ja Velvet Revolverin tuotantoon, mutta settilistassa oli mukana myös satunnaisia Slash’s Snakepitin kappaleita.
Ura > Uusi ura sooloartistina (2008–) > Slash featuring Myles Kennedy and The Conspirators (2011–)

Slashin yhteistyö Myles Kennedyn sekä muun Slash-albumin kiertueella soittaneen yhtyeen kanssa jatkui myös vuonna 2011, kun hän aloitti toisen sooloalbuminsa työstämisen. Slash ja Myles Kennedy kirjoittivat kappaleita yhdessä, ja tuloksena syntyi uusi albumi Apocalyptic Love. Vaikka albumi onkin virallisesti Slashin sooloalbumi, sen nimeämisessä huomioitiin myös muu yhtye ja se julkaistiinkin nimellä Slash featuring Myles Kennedy and The Conspirators. Apocalyptic Love julkaistiin vuoden 2012 toukokuussa, ja se ylsi Yhdysvalloissa parhaimmillaan albumilistan neljänneksi. Albumia seuranneella kiertueella Slash konsertoi jälleen myös Suomessa, esiintyen yhtyeineen Helsingin Hartwall Areenalla.
Alkuvuodesta 2013 Loudwire-sivuston äänestyksessä Slash äänestettiin vuoden 2012 parhaaksi kitaristiksi. Vuonna 2014 Slash kertoi julkisuuteen tiedon kolmannesta sooloalbumistaan, jonka oli levyttänyt jälleen Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa. Nimen World on Fire saanut albumi julkaistiin vuoden 2014 syyskuussa, ja se oli ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvalloissa albumilistan sijalla 10.
Vuoden 2018 maaliskuussa Slash varmisti julkaisevansa uuden sooloalbumin vuoden 2018 syksyllä. Slash yhtyeineen aloittaa albumin tiimoilta myös kiertueen vuoden 2018 syyskuussa.
Ura > Paluu Guns N’ Rosesiin (2016–)

Vuoden 2015 aikana syntyi uusi huhu vanhan Guns N’ Rosesin paluusta. Heinäkuussa 2015 tiedotettiin, että yhtyeen soolokitaristit DJ Ashba ja Ron ”Bumblefloot” Thal olivat jättäneet yhtyeen. Ashban ja Thalin eroaminen vahvisti huhumyllyn vanhan kokoonpanon paluusta, sillä Slash kertoi vuoden 2015 elokuussa sopineensa vanhat erimielisyytensä Axl Rosen kanssa. Slash ja Rose eivät olleet puhuneet toisilleen sitten 1990-luvun. Vuoden 2015 joulukuussa Billboard uutisoi Slashin tekevän paluun yhtyeen soolokitaristiksi, ja että yhtye soittaisi vuoden 2016 Coachella-festivaalin pääesiintyjänä. Tieto Slashin ja basisti Duff McKaganin paluusta Guns N’ Rosesiin sekä yhtyeen Coachella-esiintymisestä vahvistettiin vuoden 2016 tammikuussa.
»Kun tiemme erkanivat, välillämme oli paljon pahaa verta kahdenkymmenen vuoden ajan, tai miten kauan sitä nyt olikaan. [...] Media jaksoi aina muistuttaa joistain asioista, joten koko riita paisui aivan omiin mittasuhteisiinsa. Joten kun viimein pääsimme keskustelemaan ensi kertaa, se oli todella siistiä. [...] Oli suorastaan katarttista voida puhua hänelle. Koska välillämme on kuitenkin side, joka ei koskaan katkea. Se sama side tekee myös kaikesta ikävästä paljon tavallista pahempaa.» 
(Slash kuvailee, millaista oli keskustella Axl Rosen kanssa ensi kertaa 19 vuoteen.)
Guns N’ Rosesin ilmoitettiin käynnistävän Slashin ja McKaganin paluun myötä mittava, nimeä Not in This Lifetime... Tour kantava kiertue. Yhtye teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä aprillipäivänä 2016 Los Angelesin The Troubadour -klubilla, jossa yhtye oli keikkaillut uransa alkuvaiheessa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 1993 Use Your Illusion -kiertueen, kun Slash ja Axl Rose esiintyivät yhdessä. Troubadour-esitys toimi lämmittelynä viikkoa myöhemmin käynnistyneelle Not in This Lifetime -kiertueelle ja sisälsi yhtyeen tunnetuimpien hittien kappaleiden ohella myös muutaman vuoden 2008 Chinese Democracy -albumin kappaleen, joita Slash ei ollut aiemmin soittanut lainkaan. Myös vuonna 2018 jatkuva Not in This Lifetime -kiertue on osoittautunut maailmanlaajuisesti valtavaksi menestykseksi, sillä yhtyeen konsertteihin myytiin pelkästään vuonna 2017 2,68 miljoonaa konserttilippua, jotka tuottivat yhteensä 262,5 miljoonan dollarin tuloksen.
Ura > Muu musiikillinen työ

Vuonna 1991 Slash vieraili soittamassa soolokitaraa Michael Jacksonin albumilla Dangerous kappaleessa ”Give In to Me”. Hän levytti Jacksonin kanssa seuraavan kerran vuonna 1995 soittaessaan kohua herättäneessä kappaleessa ”D.S.”. Vuonna 1997 Slash soitti Jacksonin albumin Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix kappaleessa ”Morphine”, ja vuonna 2001 hän oli mukana Jacksonin uran viimeiseksi jääneellä kokopitkällä studioalbumilla Invincible kappaleessa ”Privacy”. Studiossa tehdyn yhteistyön ohella Slash myös esiintyi Jacksonin kanssa useita kertoja, muun muassa vuoden 1995 MTV Video Music Awards -gaalassa. Slash myös vieraili Jacksonin Dangerous World Tour -kiertueella vuonna 1992. He soittivat usein yhdessä esiintyessään Jacksonin kappaleet ”Black or White” ja ”Beat It”.
Slash ja Lenny Kravitz levyttivät yhdessä vuonna 1991, kun Slash vieraili Kravitzin albumin Mama Said kappaleessa ”Always on the Run”. Vuonna 1993 Slash osallistui Jimi Hendrixille osoitetun tribuuttialbumin Stone Free: A Tribute to Jimi Hendrix tekoon, ja vuonna 1994 hän soitti Carole Kingin konsertissa, joka taltioitiin Kingin livealbumiksi In Concert. Slash ja King esiintyivät yhdessä myös Late Show with David Letterman -ohjelmassa promotoidakseen konserttia. Vuonna 1996 Slash ja espanjalainen laulaja Marta Sánchez levyttivät yhdessä flamenco-vaikutteisen kappaleen ”Obsession Confession” elokuvan Murhasiivous Oy soundtrackille. Samana vuonna hän vieraili Alice Cooperin livealbumiksi A Fistful of Alice taltioidussa konsertissa. Vuonna 1997 Slash sävelsi ja levytti Snakepit -yhtyeensä kanssa musiikkia myös Quentin Tarantinon elokuvaan Jackie Brown.
Muut aluevaltaukset

Heinäkuussa 2012 Slashille paljastettiin oma tähti Hollywoodin kuuluisalle Walk of Fame -kävelykadulle.
Slash tunnetaan suurena elokuvaharrastajana, ja hän on itse myös tehnyt esiintymisiä elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän esiintyi vuonna 1988 ensi-iltansa saaneessa Clint Eastwoodin tähdittämässä toimintatrillerissä Likainen Harry ja murhapooli muiden Guns N’ Rosesin silloisten muusikoiden kanssa. Hän on varsinaisten roolisuoritustensa ohella esiintynyt elokuva- ja televisioalalla myös omana itsenään.
Slashin omaelämäkerta Slash, jonka hän on kirjoittanut Anthony Bozzan kanssa, julkaistiin vuoden 2007 lokakuussa. Lisäksi hän oli mukana kirjoittamassa Mötley Crüen basisti Nikki Sixxin omaelämäkertaa Heroiinipäiväkirja, joka julkaistiin niin ikään vuonna 2007. Slash esiintyy myös vuonna 2007 julkaistussa musiikkipelissä Guitar Hero III: Legends of Rock, jossa hän on myös pelattava hahmo. Saadakseen Slashin pelattavaksi hahmoksi, on pelaajan kuitenkin ensin voitettava tämä kitarataistelussa pelin viidennen tason aikana.