stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jessicah Schipper

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 100 m perhosuinti |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 200 m perhosuinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Montréal 2005 | 100 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Montréal 2005 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Melbourne 2007 | 50 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Melbourne 2007 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 200 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Montréal 2005 | 200 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2007 | 100 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 100 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Rooma 2009 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Barcelona 2003 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2006 | 200 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2006 | 4 × 200 m vapaauintiviesti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2006 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Shanghai 2006 | 100 m perhosuinti |  |
Jessicah Schipper (s. 19. marraskuuta 1986 Brisbane) on australialainen uimari.
Schipper voitti pronssimitalin uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Barcelonassa vuonna 2003. Vuonna 2005 hän voitti jo kaksi kultamitalia sekä yhden hopeamitalin ja vuonna 2007 tuli jälleen sama palkintopotti.
Schipper voitti kultamitalin vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Kansainyhteisön kisoissa hänet palkittiin vuonna 2006 Melbournessa kolmella kulta- ja yhdellä hopeamitalilla.
Pekingissä 2008 Schipper voitti kaksi pronssia henkilökohtaisilta perhosuintimatkoilta. Hän sijoittui kolmanneksi sekä 100 että 200 metrin perhosuinnissa. Kultaa Schipper voitti 4 × 100 metrin sekauintimatkalta, jossa ui perhososuuden. Australian muut viestinviejät olivat Emily Seebohm, Leisel Jones ja Lisbeth Trickett.
Rooman MM-kilpailuissa kesällä 2009 Schipper voitti toisen MM-kultansa 200 metrin perhosuinnista ja rikkoi samalla Liu Zigen Pekingissä tekemän ME-ajan 2.04,18 lähes 0,8 sekunnilla. Lisäksi Schipper voitti kilpailuista kaksi hopeaa, 100 metrin perhosuinnista ja 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa. Schipperillä on ollut naisten 200 metrin perhosuinnin pitkien ratojen maailmanennätys hallussaan aikaisemmin elokuusta 2006 elokuuhun 2008.
Schipper sai tammikuussa 2005 Australian ritarikunnan mitalin.
Johann Krieger

Johann Krieger (28. joulukuuta 1651 Nürnberg – 18. heinäkuuta 1735 Zittau) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä. Hän oli kollegansa Johann Philipp Kriegerin veli.
Krieger opiskeli 1660-luvulla Georg Caspar Weckerin johdolla ja seurasi vuonna 1672 veljeään hoviurkurina Bayreuthissa. Myöhemmin hän työskenteli Greizissä ja Eisenbergissä ennen lopullista asettumistaan Zittauhun.
Muiden muassa Georg Friedrich Händel ihaili Kriegerin teoksia, joihin kuuluu niin kosketinsoitinmusiikkia kuin kirkkomusiikkiakin.
Aiheesta muualla

Bach-cantatas.com: Johann Krieger (englanniksi)
HOASM: Johann Krieger (englanniksi)
Joan & Melissa: Joan Knows Best?

Joan & Melissa: Joan Knows Best? oli yhdysvaltalainen tositelevisio-ohjelma, joka seurasi koomikko Joan Riversin ja hänen tyttärensä Melissa Riversin elämää. Sarjaa esitettiin 25. tammikuuta 2011 – 4. toukokuuta 2014. Sarja lopetettiin neljä kuukautta ennen Joan Riversin kuolemaa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joan & Melissa: Joan Knows Best?
Jalo Heikkinen

Jalo Aarre Heikkinen (23. helmikuuta 1942 Suomussalmi – 21. marraskuuta 2020 Suomussalmi) oli suomalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.
Kirjailija, kulttuurisihteeri Jalo Heikkisen kotitalo Rauhala on Pesiönlahden takana Kylmälläniemellä. Jalon isä Rauhalan Setti oli tunnettuja Kurimon Heikkisiä. Jalo Heikkinen on monissa teoksissaan tallentanut suomussalmelaista elämänmenoa aina lapsuusmuistoistaan alkaen. Merkittävän elämäntyön hän teki Ilmari Kiannon tuotannon järjestelijänä ja tutkijana.
Teoksia

Kolhoosi: Romaani. Otava 1968
Nälkämaan marssi: Romaani. Otava 1969
Viides mahti: Romaani. Otava 1970
Tervakaupungin kasvatti: Silmäys Oulun osuuskaupan 75-vuotiseen historiaan.  Oulun osuuskauppa 1977
Suomussalmi kotiseutu: Kaihoisia katkelmia. Kuvat Jorma Komulainen. Otava 1979
Veteraani: Näytelmä. Yleisrdio 1983
Turjanlinna, kadonnutta etsimässa. Kuvat Markus Heikkinen. Otava 1986. (2. painos Ilmari Kianto-seura, Suomussalmi 2002.)
Kainuu, matkojen maa: Näkyjä ja näkemyksiä. Kuvat Markus Heikkinen.  Kainuun kulttuurilautakunnat 1992
Maalaistarinoita: Tutkielmia ja kolme kirjaa. Suomussalmen kulttuurilautakunta 1994
Marjamiehen muistelmia.  Suomussalmen kulttuurilautakunta 1996
Vieraita ihmisiä: Omaa ja lainattua.  Suomussalmen kulttuurilautakunta 2000
Ilmari Kiannon nuoruudenrunoja 1: Ma poika pohjolan. Runoja vuodesta 1891 vuoden 1894 tammikuun loppuun. Toimittanut Jalo Heikkinen. Suomussalmen kulttuurilautakunta 2001.
Aiheesta muualla

Jalo Heikkisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
John Carew

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: John Alieu Carew
Syntymäaika: 5. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Oslo, Norja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 193 cm
Junioriseurat
:  Lørenskog I.F.
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–1999 1999–2000 2000–2004 2003–2004 2004–2005 2005–2007 2007–2011 2011 2011–2012 |  Vålerenga  Rosenborg  Valencia →  AS Roma (laina)  Beşiktaş  Lyon  Aston Villa  Stoke City (laina)  West Ham United | 43 (19) 18 (18) 84 (20) 20 (6) 24 (13) 35 (10)  113 (37)  10 (1)  19 (2) |
Maajoukkue
| 1998–2011 |  Norja | 91 (24) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
John Alieu Carew (s. 5. syyskuuta 1979 Oslo, Norja) on norjalainen jalkapalloilija. Carew oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Isokokoisen Carewin isä on gambialainen, äiti norjalainen. Carew aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 Vålerengassa, jossa hän voitti Norjan Cupin. Rosenborgiin hän siirtyi vuonna 1999, josta hän siirtyi vuonna 2000 Primera Divisiónin Valenciaan esiinnyttyään hyvin Rosenborgin paidassa Mestarien liigassa. Kauden 2003–2004 Carew vietti lainalla Serie A:n AS Romassa.
Vuonna 2004 Beşiktaş osti Carewin. Carew pelasi siellä kuitenkin vain yhden kauden, sillä Gérard Houllier tarjoutui ostamaan hänet Lyoniin kauden 2005–2006 alkaessa. Vuoden 2007 alussa Carew siirtyi Aston Villaan, josta vaihdossa Lyoniin siirtyi tšekkihyökkääjä Milan Baros. Vuoden 2011 alussa hän pelasi 10 ottelua lainalla Stoke Cityssä. Kaudeksi 2011–2012 Carew siirtyi West Ham Unitediin. Carew lopetti uransa kauden 2011-2012 jälkeen.
Norjan maajoukkueessa Carew pelasi 91 ottelua ja teki niissä 24 maalia.
Jesper Parnevik

Jesper Parnevik vuonna 2007.
Jesper Parnevik (s. 7. maaliskuuta 1965 Botkyrka, Tukholman lääni, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaisgolfaaja.
Parnevik siirtyi ammattilaiseksi 21-vuotiaana. Hän saavutti PGA-kiertueella viisi turnausvoittoa vuosina 1998–2001. Major-turnauksissa hän sijoittui parhaimmillaan Britannian avoimessa turnauksessa toiseksi vuosina 1994 ja 1997. Maailmanlistalla Parnevik oli kymmenen parhaan joukossa yhteensä 38 viikkoa vuosina 2000–2001 ja parhaimmillaan sijalla seitsemän. Hän edusti Ryder Cupissa Eurooppaa vuosina 1997, 1999 ja 2002.
John Mulagada

John Mulagada (12. joulukuuta 1937 – 16. elokuuta 2009) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. tammikuuta 1965 ja nimitettiin Elurun hiippakunnan piispaksi 9. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Saminini Arulappa ja Ignatius Gopu. Mulagada toimi virassa kuolemaansa saakka. Hän oli ensimmäinen Intiassa piispaksi noussut dalit.
Johannes IV (täsmennyssivu)

Johannes IV on ainakin seuraavien hallitsijoiden ja kirkonmiesten nimi:
Johannes IV, paavi 640–642
Johannes IV Laskaris, Bysantin keisari 1258–1261
Johannes IV, Trebizondin keisari 1429–1459
Johannes IV Olavinpoika, Suomen piispa 1506–1510
Johannes IV eli Johannes Paastoaja, Konstantinopolin patriarkka 582–595
Yohannes IV, Etiopian keisari 1872–1889
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Johannes IV”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Joakim von Glan

Joakim von Glan (22. huhtikuuta 1720 Ovansjö, Gästrikland – 10. elokuuta 1798 Vihti) oli suomalainen lainoppinut.
Von Glan työskenteli Turun hovioikeudessa vuodesta 1744 lähtien. Asessoriksi hänet nimitettiin 1769 ja hovioikeudenneuvokseksi 1770. Vuosina 1789–1790 hän toimi Turun ja Porin läänin virkaatekevänä maaherrana.
Joakim von Glanin isä oli Tenholan kirkkoherra Joachim von Glan (1696–1778), joka toimi hänen syntyessään kenraali Carl Gustaf Armfeltin hovisaarnaajana Ruotsin Gästriklandissa. Von Glanin puolisona oli vuodesta 1751 Helena Margareta Kreij, jonka isä oli Mustion ruukin omistaja Henric Johan Kreij. Kreij luovutti vuonna 1756 ruukin kahdelle tyttärelleen ja näiden puolisoille, von Glanille ja Magnus Linderille. Jälkimmäisen poika Magnus Linder nuorempi osti von Glanin osuuden ruukista vuonna 1786. Von Glanin sisarenpoika oli kielitieteilijä Hans Henrik Fattenborg.
Jessica Öystilä

| Jessica Öystilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2017–
Aiheesta muualla
IMDb 
Jessica Öystilä on suomalainen näyttelijä. Öystilä esitti Aino Kaukovaaraa saippuasarjassa Salatut elämät joulukuusta 2021 helmikuuhun 2022 esitetyissä jaksoissa, sillä hahmon varsinainen esittäjä Jasmin Voutilainen (k. 2023) joutui jäämään sairauslomalle sarjan kuvauksista. Öystilä esitti hahmoa toistamiseen huhtikuussa 2022. Hän on näytellyt myös Salattujen elämien sisarsarja Rantabaarissa.
Filmografia

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Sarja | Televisiosarjat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2017 | Nörtti: DragonSlayer666 | Fetasalaatti |
| 2020 | Keihäsmatkat | Riitta |
| 2020 | Modernit miehet | Lotta |
| 2021 | Mister8 | fani |
| 2021 | Kioski | visualisti |
| 2021–2022 | Salatut elämät | Aino Kaukovaara |
| 2022–2023 | Rantabaari | Venla |
Jesper Bratt

| Jesper Bratt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1998 (ikä 26) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  New Jersey Devils
Sarja:  NHL
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Trångsunds IF (Ruotsi II) AIK IF (Allsv.)
NHL-varaus:  162. varaus, 2016 New Jersey Devils
KHL-varaus:  119. varaus, 2016 TsSKA Moskova
Jesper Bratt (s. 30. heinäkuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New Jersey Devilsin organisaatiossa. Bratt on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Jatkoaika.com -verkkolehden mukaan hänen merkittävin vahvuutensa on kyky hallita kiekkoa pienessä tilassa. Sivuston mukaan Bratt on myös taitava luistelija, joka osaa sekä löytää tekopaikassa olevan ketjukaverin että hakeutua itse maalintekosektoriin. Hänen tulisi kuitenkin lisätä voimaa.
Ura > Seuraura

Bratt on Trångsunds IF:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 14-vuotiaana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maan II-divisioonassa kaudella 2012–2013, jolloin Bratt pelasi siellä kolme runkosarjaottelua. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi AIK IF:n J18-junioreihin. Bratt oli J18 Elitissä tehoilla 6+12=18 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi AIK:n sisäisen pistepörssin voiton Emil Leijonin kanssa. Kaudella 2014–2015 hän oli seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Alexander Nylanderin kanssa tehoilla 17+23=40. Vain 16-vuotias Bratt debytoi samalla kaudella myös AIK:n miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi yhden runkosarja- ja neljä Kvalserien AS:n ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Toukokuussa 2015 Bratt teki AIK:n Allsvenskan-joukkueen kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Hänen varsinainen tulokaskautensa sarjassa toi 48 runkosarja- ja kymmenessä nousukarsintasarjan ottelussa tehot 8+9=17. Bratt palkittiin kauden päätteeksi Ruotsin parhaana alle 18-vuotiaana pelaajana. Huhtikuussa 2016 hän teki AIK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
New Jersey Devils varasi Brattin kuudennella kierroksella 162. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä hänet varasi myös TsSKA Moskova 119. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa. Kaudella 2016–2017 Bratt teki Allsvenskanin runkosarjassa 22 tehopistettä. Hän vahvisti myös AIK:n J20-junioreita, joiden kapteenistoon Bratt kuului ja voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin pronssia.
Toukokuussa 2017 Bratt teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. OHL-joukkue London Knights varasi hänet 49. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2017. Bratt kiinnitettiin joukkueeseen kaudeksi 2017–2018. Hän otti kuitenkin yllättäen syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi paikan Devilsin NHL-joukkueen kauden 2017–2018 avauskokoonpanosta. Bratt teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 7. lokakuuta 2017 Colorado Avalanchea vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.19 minuuttia. Bratt teki ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin ylivoimalla ja hän sai syöttöpisteen John Mooren tekemään alivoimamaaliin. Bratt valittiin ottelun kakkostähdeksi.
Tammikuussa 2021 Bratt teki Devilsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 5,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Elokuussa 2022 Bratt teki Devilsin kanssa yksivuotisen ja 5,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2023 Bratt teki Devilsin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 63 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen,
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2024 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Grand Forks 2016 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2015 | jääkiekko |  |
Bratt pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Bratt pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Bratt jakoi kolmella osumallaan Ruotsin sisäisen maalipörssin voiton William Fällströmin kanssa. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa syksyllä 2014, jolloin Bratt voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut kymmenen nuorten ja 45 poikien maaottelua.
John Murray Dunmore

Lordi Dunmore, Joshua Reynoldsin maalaama muotokuva vuodelta 1765.
John Murray, Dunmoren neljäs jaarli (n. 1730 – 25. helmikuuta 1809 Ramsgate, Kent) oli brittiläinen virkamies, joka toimi Pohjois-Amerikassa Virginian provinssin kuvernöörinä vuosina 1771–1775 eli aivan Amerikan vallankumouksen alla.
Hän oli William Murrayn, Dunmoren kolmannen jaarlin vanhin poika, ja hän peri isänsä aatelisarvon vuonna 1756. Dunmore kuului parlamentin ylähuoneeseen vuosina 1761–1770. Hänet nimitettiin 1770 New Yorkin ja seuraavana vuonna Virginian provinssin kuvernööriksi. Dunmore oli huolissaan Virginian länsirajan turvaamisesta ja kiinnostunut sen länsipuolisten alueiden valtaamisesta, joten vuonna 1774 hän lähetti 3 000 miestä kukistamaan Ohiojoen laaksossa asuneita shawnee-intiaaneja. Sotaretki tunnetaan lordi Dunmoren sotana.
Vallankumouksen lähetessä lordi Dunmoren arvovalta Amerikan siirtokuntalaisten parissa väheni tasaisesti. Hän hajotti Virginian edustajakokouksen vuosina 1772, 1773 ja 1774, koska siellä ilmaistut poliittiset mielipiteet olivat liian radikaaleja. Kun hän huhtikuussa 1775 takavarikoi Virginian ruutivaraston, siirtokuntalaiset nousivat aseelliseen kapinaan ja syrjäyttivät hänet. Dunmore joutui pakenemaan englantilaiseen sotalaivaan, mistä käsin hän julisti Virginiaan poikkeustilan ja lupasi vapautuksen brittijoukkoihin liittyville orjille. Dunmoren joukot kärsivät tappion siirtokuntalaisille Great Bridgen taistelussa vuoden 1775 lopussa. Tämän jälkeen hän käski laivansa 1. tammikuuta 1776 pommittamaan Norfolkin kaupunkia, joka sen seurauksena paloi. Dunmore palasi Englantiin heinäkuussa 1776. Hän palasi ylähuoneeseen ja toimi vielä 1787–1796 Bahaman kuvernöörinä.
John Brown

John Brown voi viitata useisiin henkilöihin, näihin kuuluvat:
John Brown, väitteidensä mukaan osallinen Ruotsin kuninkaan kukistamisyrityksessä
John Brown, yhdysvaltalainen abolitionisti
John C. Brown, yhdysvaltalainen kenraali
John William Brown, yhdysvaltalainen poliitikko, Ohion kuvernööri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Brown”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Brookfield

John Brookfield on yhdysvaltalainen voimamies, joka on erikoistunut puristusvoimaan. Hän on tehnyt lukuisia puristusvoimatemppuja, kuten repinyt 100 korttipakkaa 2 minuutissa 15 sekunnissa, taivuttanut 12 millimetrin paksuisen ja noin kuusi metriä pitkän terästangon matkalaukkuun sopivaksi sekä taivuttanut 520 kahden tuuman (noin viiden senttimetrin) naulaa 1 tunnissa 42 minuutissa.
Brookfield on kirjoittanut puristusvoiman kehittämisestä lukuisia oppaita, joista tunnetuin lienee "Mastery of Hand Strength". Lukuisat muut voimamiehet ovat osoittaneet ihailunsa Brookfieldia kohtaan. Esimerkiksi Bill Kazmaier on sanonut hänestä "I was strong, BUT JOHN IS STRONG."[lähde? ]
James Coburn

| James Coburn> James Harrison Coburn III |
| --- | --- |
 James Coburn
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1928 Laurel, Nebraska, Yhdysvallat
Kuollut: 18. marraskuuta 2002 (74 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia
Puoliso:   Beverly Kelly (1959–1979)  Paula O'Hara (avioituivat 1993) 
Näyttelijä
Taiteilijanimet:   Jim Coburn  James H. Coburn 
Aktiivisena:  1957–2002
Merkittävät roolit:   Britt  (7 rohkeata miestä)  Louis Sedgwick  (Suuri pakoretki)  Seriffi Pat Garrett  (Pat Garrett ja Billy the Kid)  Kersantti Rolf Steiner  (Rautaristi)  Glen Whitehouse  (Verijäljet) 
Palkinnot
 Oscar-palkinto (1997) 
Aiheesta muualla
IMDb 
James Coburn (31. elokuuta 1928 Laurel, Nebraska – 18. marraskuuta 2002 Beverly Hills, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Coburn tunnettiin etenkin karskeista rooleistaan, joita hän näytteli muun muassa lännenelokuvissa 7 rohkeata miestä, Maahan, senkin hölmö! sekä Pat Garrett ja Billy the Kid, toiseen maailmansotaan sijoittuvassa sotavangeista kertovassa elokuvassa Suuri pakoretki, vakoiluelokuvassa Derek Flint erikoistehtävissä, lama-ajan katutappeluelokuvassa Haastaja ja Sam Peckinpahin elokuvissa Rautaristi ja Majuri Dundee.
Pahan nivelreuman takia hän esiintyi vain muutamassa elokuvassa 1980-luvulla. Hän väitti parantuneensa rikkipohjaisten tablettien avulla. Coburn palasi täten elokuviin 1990-luvulla.
Coburn esiintyi 1990-luvulla muun muassa elokuvissa Nuoret sankarit 2, Nunnia ja konnia 2 – Lisää säpinää, The Player – Pelimies, Eraser – suojelija, Pähkähullu professori, Maverick ja Lumihauvat. Hän voitti parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta Verijäljet, jossa hän näytteli Nick Nolten isää. Coburn antoi äänensä myös Disneyn ja Pixarin animaatioelokuva Monsterit Oy:n herra Rumilukselle.
Coburn näytteli uransa aikana yli sadassa elokuvassa ja sai vuonna 1994 45 vuoden elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 7055 Hollywood Boulevard. Hän sai myös vuoden 1999 Oscar-gaalassa Parhaan miessivuosan palkinnon roolistaan elokuvassa Verijäljet. Hänen viimeisin roolinsa oli pääosa elokuvassa Amerikka aseiden armoilla vuonna 2002. Samana vuonna hän kuoli yllättäen sydänkohtaukseen 74-vuotiaana.
Aiheesta muualla

James Coburn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Worth, Robert F.: James Coburn, 74, Is Dead; A Sly Presence in 80 Films The New York Times.  19.11.2002. Viitattu 29.1.2023. (englanniksi)
Hermann, Eve M. B.: James Coburn Biography Encyclopedia of World Biography. Viitattu 29.1.2023. (englanniksi)
JWRC

| JWRC |
| --- | --- |
  Junior World Rally Championship -kausi 2024 

Luokka:  ralli, Rally3
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  2001
Kuljettajien mestari:   William Creighton
Suomalainen JRC-kuljettaja Tapio Suominen Palsankylän erikoiskokeella, Suomen rallissa vuonna 2007
FIA Junior WRC, ennen Junior World Rally Championship (lyh. JWRC, myös Junior WRC) on vuonna 2002 perustettu nuorten rallin maailmanmestaruussarja. Sarja suunniteltiin ponnahduslaudaksi nuorille kuljettajille. Kalusto oli tarkoitus pitää halpana, mutta pian kaluston hinnat karkasivat käsistä.
Historia

Sarja alkoi vuonna 2001 nimellä FIA Super 1600 Championship for Drivers, jolloin siihen kuului kuusi osakilpailua. Sarjassa ajettiin Super 1600 -luokan autoilla, joiden kattohinta oli 100 000 dollaria. Tehdastallit tai valmistajat eivät voineet osallistua sarjaan.
Vuonna 2001 sarjan voitti Sébastien Loeb, mutta sarjan ensimmäinen virallinen maailmanmestari oli espanjalainen Daniel Solà vuodelta 2002. Junioreiden maailmanmestaruudesta ajettiin aina kauden 2006 loppuun, jonka jälkeen sarja menetti MM-arvonsa. Arvon menetystä on helppo perustella sillä, että sarjan kisat ajettiin pääosin Euroopassa ja vain muutama kilpailija ajoi kisoja Euroopan ulkopuolella. Tämän mahdollisti sääntö, jonka mukaan kilpailija sai valita etukäteen kisat, joihin osallistui. Euroopan ulkopuolella ajetuissa kisoissa oli mahdollista ajaa "halpoja" pisteitä, sillä joskus osallistujia oli vähemmän kuin pisteillä palkittavia sijoituksia.
Vuonna 2007 sarjan nimeksi vaihtui FIA Junior Rally Championship -sarja (JRC) ja sen MM-arvo poistui koska sarjaa ajettiin vain Euroopassa.
MM-arvo palautui vuonna 2008 ja sarjan mestariksi ajoi ranskalainen Sébastien Ogier ja seuraavana vuonna Martin Prokop. Vuonna 2010 mestariksi ajoi saksalainen Aaron Burkart. Samana vuonna ilmoitettiin myös, että JWRC sarja painuu historiaan ja tilalle tulee WRC Akatemia nimeä kantava luokka, joka perehtyy aiempaa enemmän nuorten kuljettajien koulutukseen.
JWRC-sarjasta rallin MM-sarjan huipulle ovat nousseet Sébastien Loeb, vuoden 2005 mestari, espanjalainen Daniel Sordo ja vuoden 2008 mestari Sebastien Ogier.
Kaudelle 2011 Juniori-nimeke jätettiin pois kun WRC Academy -sarja tuli tilalle. WRC Academy -sarjassa ajettiin identtisillä Ford Fiesta R2 -autoilla.
Kaudelle 2013 WRC Academy nimettiin uudestaan FIA Junior WRC Championship -sarjaksi (JWRC).
Vuodesta 2022 alkaen FIA:n rallipyramidin mukaan WRC3-sarjassa on avoin ja juniorisarja. Kaudesta 2022 alkaen sarjassa on ajettu Rally3-luokan autoilla.
Säännöt

JWRC-sarjassa kuljettajan ikä on rajattu 29 vuoteen, ja kuljettaja ei saa olla Priority 1 (P1) -kilpailija eikä nimetty valmistajien pisteille MM-sarjassa ennen osallistumista JWRC-sarjaan.
Pistejärjestelmä on kuten WRC-sarjassa, mutta lisäksi kauden viimeisestä kilpailusta saa tuplapisteet mikäli on osallistunut vähintään kolmeen edeltävään kilpailuun kauden aikana. Nopeimman ajan erikoiskokeella ajanut saa lisäpisteen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. |
| Pisteet | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |