stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nebraska
Liikenne

Nebraskassa on 33 lentoasemaa, joista 24:llä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Niistä yhdeksältä lähti matkaan yli tuhat matkustajaa. Vilkkaimmat lentoasemat olivat Eppleyn lentoasema Omahassa (2 046 000 lähtevää matkustajaa) ja Lincolnin lentoasema (160 500).
Nebraskan suurimmat rautatieyhtiöt ovat rahtia kuljettavat Union Pacific Railroad, jonka pääkonttori on Omahassa, sekä BNSF Railway. Muita pienempiä yhtiöitä ovat Nebraska Central Railroad, Nebraska Kansas Colorado Railway ja Nebraska Northeastern Railway. Amtrakin matkustajajunista California Zephyr kulkee Nebraskan halki.
Väestö

Nebraskan 1,8 miljoonasta asukkaasta 89,9 % on valkoisia. Osuus on suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (77,9 %).
Nebraskan asukkaista suuri osa on monien Keskilännen osavaltioiden tavoin saksalaistaustaisia, mutta myös tšekkien jälkeläisiä on väestössä suhteellisesti enemmän kuin missään muussa osavaltiossa. Nebraskaan tuli 1900-luvun taitteessa myös paljon tanskalaisia siirtolaisia.
Nebraskan suurimmat kaupungit vuonna 2012 olivat
Omaha –   421 570  asukasta
Lincoln –    265 404
Bellevue – 52 604
Grand Island – 49 989
Kearney –  31 790
Fremont –  26 167
Norfolk –  24 332
North Platte –  24 592
Hastings –  25 058
Columbus –  22 509
Papillion –  20 785
Kulttuuri

Nebraskan intiaanit järjestävät suuria pow-wow tapahtumia.
Nebraskalaiset kirjailijat Willa Cather, Mari Sandoz ja  Bess Streeter Aldrich ovat kuvanneet elämää suurilla tasangoilla. Muita tunnettuja nebraskalaisia kulttuuripersoonia ovat olleet näyttelijät Marlon Brando ja  Henry Fonda sekä tanssija Fred Astaire.
Urheilu

Nebraskassa toimii useita urheilun ammattilaisjoukkueita
Nebraska Stampede - naisten amerikkalainen jalkapallo
Lincoln Saltdogs – baseball
Nebraska Danger – amerikkalaisen jalkapallon hallisarja (Indoor Football League)
Omaha Beef – amerikkalaisen jalkapallon hallisarja
Omaha Storm Chasers – baseball
Omaha Nighthawks – amerikkalainen jalkapallo
Omaha Vipers – futsal
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nebraska Wikimedia Commonsissa
Maaseutua Nebraskassa.
Osavaltion parlamenttitalo.
Memorial Stadium Lincolnissa.
Marc Torrejón

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Marc Torrejón Moya
Syntymäaika: 18. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Kaiserslautern
Pelinumero: 15
Junioriseurat
2002–2005: Espanyol
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2006 2005–2006 2006–2009 2009–2012 2012– | Espanyol B → Málaga B (laina) Espanyol Racing Santander Kaiserslautern | 1 (0) 35 (0) 71 (1) 92 (3) 12 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. joulukuuta 2012.
Marc Torrejón Moya (s. 18. helmikuuta 1986 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa Kaiserslauternia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Torrejón on Espanyolin kasvatti. Kauden 2005–2006 hän pelasi lainalla Málagan reservijoukkueessa Segunda Divisiónissa. Palattuaan Espanyoliin hän nousi joukkueen puolustuksen tukipilariksi yhdessä Daniel Jarquen kanssa. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 1. lokakuuta 2006 ottelussa Osasunaa vastaan.
Kaudella 2006–2007 Torrejón pelasi 10 UEFA Cupin ottelua, kun Espanyol selviytyi aina finaaliin saakka. Finaalissa se kohtasi Sevillan, joka vei lopulta voiton rangaistuslaukauskilpailussa.
Seuraavalla kaudella 20. tammikuuta 2008 hän laukoi ensimmäisen maalinsa pääsarjassa ottelussa Real Valladolidia vastaan. Kaudella 2008–2009 Torrejónin peliaika jäi vähemmälle, kun kesän uusi hankinta Nicolás Pareja nousi avauskokoonpanoon.
19. heinäkuuta 2009 Torrejón teki nelivuotisen sopimuksen Racing Santanderin kanssa. Hän pelasi kolme kautta Racingissa, joka putosi pääsarjasta kauden 2011–2012 päätteeksi. Torrejón siirtyi seuraavaksi kaudeksi Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Kaiserslauterniin.
Max Bremer

Max Johan Bremer (s. 1962) on suomalainen näyttelijä.
Bremer on tehnyt toistakymmentä elokuvaroolia. Niihin kuuluvat pääosat Esa Illin elokuvissa Apinajuttu (2000) ja Broidit (2003) sekä brittiläisessä tv-komediassa Murhamysteeri Purves & Pekkala (New Town, 2009). Teatterityötä Bremer on tehnyt näyttelijänä, tuottajana ja ohjaajana muun muassa Svenska Teaternissa, Teater Marsissa, Teatteri Universumissa , Venus-teatterissa ja improvisaatioteatteri Stjärnfallissa.
Max Bremer on valokuvaaja Stefan Bremerin veli. Heidän isänsä on valokuvaaja Caj Bremer.
Markku Erholtz

| Markku Erholtz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1976 (ikä 48) Kiuruvesi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Sport (Mestis)   Raahe-Kiekko (II-div.)   KooKoo (I-div.)   Nivala Cowboys (II-div.)   Kokkolan Hermes (I-div.)   Jukurit (Mestis)   Stjernen Hockey (NEL)   Mörrum GoIS (ALL)   HPK (SML)   TuTo Hockey (Mestis)   Kiekko-Laser (Suomi-sarja)
Markku Erholtz (s. 16. heinäkuuta 1976) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi oululaisessa Kiekko-Laserissa Suomi-sarjaa. Hän erosi erimielisyyksien takia Vaasan Sportista syksyllä 2009. Kiuruvedeltä syntyisin oleva Erholtz on Raahe Teräs-Kiekon kasvatti ja pelannut ala-sarjoissa muun muassa Raahe-Kiekon, Nivala Cowboysien, Kokkolan Hermeksen, KooKoon, Jukurien ja TuTon riveissä. SM-liigassa Erholtz on pelannut kaudella 2007–08 HPK:n riveissä.
Muuta

Markku Erholtzin vanhempi poika Eemil pelaa jääkiekkoa Ässien liigajoukkueessa ja nuorempi poika Aarno Kärppien U20 joukkueessa.
Saavutukset

Mestiksen Mestaruus: 
 Mikkelin Jukurit 2000–01, 2001–02 
 Vaasan Sport 2008–09
Max Brod

| Max Brod |
| --- | --- |
 Brod vuonna 1914.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1884 Praha, Itävalta-Unkari
Kuollut: 20. joulukuuta 1968 Tel Aviv, Israel
Kansalaisuus:  itävaltalainen
Ammatti:  kirjailija, säveltäjä, journalisti
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Max Brod (27. toukokuuta 1884 Praha, Böömi – 20. joulukuuta 1968 Tel Aviv, Israel) oli kirjailija, dramaturgi, säveltäjä ja juristi. Hän syntyi Prahassa, joka silloin oli osa Itävalta-Unkarin Böömiä.
Brod oli tuottelias kirjailija, mutta lisäksi hän oli Franz Kafkan ystävä, elämäkerrankirjoittaja ja tämän kirjeiden ja päiväkirjojen puhtaaksikirjoittaja ja julkaisija.
Brod oli saksankielinen juutalainen ja opiskeli lakia Prahan Kaarlen yliopistossa. Hän valmistui vuonna 1907 ja ryhtyi pian sionistiksi.[lähde? ]
Natsiaikana vuonna 1939 Brod pakeni vaimonsa Elsa Taussigin kanssa Palestiinaan, jossa hän kuoli[lähde? ]. Hän toimi Tel Avivin Habima-teatterin dramaturgina.[lähde? ]
Brod tapasi Kafkan ensimmäisen kerran vuonna 1902, kuin molemmat olivat Prahassa opiskelemassa. Miehet olivat läheisiä ystäviä Kafkan kuolemaan saakka. Toisin kuin Kafka, Brod oli elinaikanaan suosittu ja paljon julkaisut kirjailija. Hänen romaaninsa Schloß Nornepygge, joka julkaistiin kirjailijan ollessa vasta 24-vuotias, pääsi nopeasti Berliinin kirjallisuuspiirien suosioon, ja sitä pidettiin ekspressionismin mestariteoksena.[lähde? ]
Franz Kafka sairasti tuberkuloosiia ja kuoli vuonna 1924. Hävittämiskäskystä välittämättä Brod viimeisteli ja julkaisi postuumisti ystävänsä teoksia, joista monet olivat jääneet keskeneräisiksi. Brod julkaisi Kafkan elämäkerran 1937.
Brod oli myös säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu lauluja, pianokappaleita ja näyttämömusiikkia. Hän käänsi Leoš Janáčekin oopperoita saksaksi ja kirjoitti Janáčekista elämäkerran vuonna 1924. Brod kuoli vuonna 1968 Tel Avivissa Israelissa.
Maubeuge

Maubeugen vaakuna
Chapelle Sainte Dominique.
Maubeuge [mobœʒ] on Nordin departementtiin kuuluva kunta Pohjois-Ranskassa lähellä Belgian rajaa. Aldegonden vuonna 661 perustaman Maubeugen luostarin ympärille syntyneen kaupungin väkiluku vuonna 2014 oli 30 347.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (ranskaksi)
Sivusto alueen linnoituksista (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maubeuge Wikimedia Commonsissa
Margaret Mas

Margaret Mas (s. 1924) on ranskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Madeleine Mathieun johdolla Pariisissa ja aloitti uransa Etelä-Ranskassa. Vuonna 1949 hän debytoi Pariisin oopperassa, jossa hän vietti seuraavat kaksikymmentä vuotta esiintyen lisäksi myös Opéra-Comiquessa. 1950-luvun alusta alkaen Mas teki esiintymisiä Italiassa, varsinkin Napolin Teatro di San Carlossa. Vuonna 1957 hän esiintyi Francis Poulencin Dialogues des Carmélites -oopperan kantaesityksessä Milanon La Scalassa.
Mas lauloi lisäksi Teatro Colónissa (Buenos Aires) ja Gran Teatre del Liceussa (Barcelona). Hän saavutti arvostusta erityisesti veristisen oopperan, varsinkin Riccardo Zandonain ja Umberto Giordanon teosten tulkitsijana. Hän levytti Giacomo Puccinin Viitan (Il tabarro) Tito Gobbin ja Giacinto Prandellin kanssa (1955).
Markku Eiskonen

”Manka” Eiskonen 1960-luvulla.
Markku Johannes Eiskonen (25. huhtikuuta 1945 Lappeenranta – 12. heinäkuuta 1972 Lappeenranta) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1963–1969 sekä kauden 1969–1970 Suomensarjassa. ”Manka” edusti koko uransa SaiPan riveissä ja voitti SM-pronssia vuonna 1966. Eiskonen pelasi kaksi A- ja kuusi B-maaottelua. Eiskonen oli joukkueensa pistepörssin kärjessä kautena 1967–1968. Eiskosen elämä päättyi varhain hänen menehtyessä 27-vuotiaana hukkumisonnettomuudessa. Eiskosen isä Toivo oli hukkunut kolme vuotta aiemmin.
Jääkiekon ohella Eiskonen myös purjehti SM-tasolla Vikla-luokassa sekä pelasi jää- ja jalkapalloa. Hän kuului Lappeenrannan Purjehdusseuraan, Veiterään ja Lappeenrannan Pallo-Tovereihin.
SM-tilastot

| Kausi | Sarja | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963‑1964 | SM-sarja | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| 1964-1965 | SM-sarja | 14 | 10 | 4 | 14 | 6 |
| 1965-1966 | SM-sarja | 20 | 7 | 1 | 8 | 0 |
| 1966-1967 | SM-sarja | 22 | 4 | 3 | 7 | 18 |
| 1967-1968 | SM-sarja | 20 | 13 | 8 | 21 | 10 |
| 1968-1969 | SM-sarja | 21 | 7 | 2 | 9 | 32 |
| 1969-1970 | Suomensarja | 11 | 12 | 6 | 18 | 8 |
| YHT. (SM) |  | 105 | 41 | 18 | 59 | 68 |
Galleria

SaiPan pronssimitalijoukkue 1965-1966.
Pekka Leimu, Markku Eiskonen, Markku Hakanen. (1960-luku).
Maubourguet

| Maubourguet |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Maubourguet
 Koordinaatit: 43°28′09″N, 0°02′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Midi-Pyrénées
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Tarbes
Väkiluku:  2 500
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maubourguet on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Alueelta löydettiin vuonna 1979 meren jumalaa esittävä antiikin mosaiikkityö. Se on näytteillä kunnan arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maubourguet Wikimedia Commonsissa
Margaret Morse Nice

Margaret Morse Nice (s. 6. joulukuuta 1883 Amherst, Massachusetts – 26. kesäkuuta 1974 Chicago) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja kirjailija.
Laulusirkku, Margaret Morse Nicen tutkimuskohde
Nicen isä oli Anson D. Morse, Amherst Collegen historian professori, ja äiti Margaret Duncan (Ely). Hänellä oli kuusi sisarusta. Nicen intohimo lintuihin syttyi jouluna 1895, jolloin hän 12-vuotiaana sai lahjaksi Mabel Osgood Wrightin lintukirjan Bird-Craft.
Nice suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Mount Holyoke Collegessa 1906, ja Master of Arts -tutkinnon biologiassa Clark Universityssä Worcesterissa Massachusettsissa 1915. Näihin aikoihin hän kirjoitti peltoviiriäisen (Colinus virginianus) ravinnosta ensimmäisen tutkielmansa.
Clark Universityssä Nice tutustui Leonard Blaine Niceen ja he avioituivat 1908. Heille syntyi viisi lasta. Perhe muutti Normaniin Oklahomaan, josta Leonard sai viran yliopistosta. Vuosina 1913–1927 Nice tutki Oklahoman linnustoa ja julkaisi teoksen Birds of Oklahoma 1931. Hän kiinnostui myös lastenpsykiatriasta tarkkaillen omia lapsiaan ja julkaisi aiheesta 18 artikkelia. 1927 perhe muutti Columbusiin Ohioon, josta Leonard sai professuurin Ohion valtionyliopistosta. Columbusissa Nice ryhtyi tutkimaan laulusirkun (Melospiza melodia) elämää. Tutkimukset alkoivat 1929 ja kestivät kahdeksan vuotta. 1937 hän julkaisi aiheesta teoksen Studies in the Life History of the Song Sparrow, joka nosti hänet maailman ornitologien eturiviin. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Wilson Clubin puheenjohtajaksi ja American Ornithologists' Unionin (AOU) jäseneksi. 1938 hän vietti kaksi kuukautta Itävallassa tutkien vankina pidettyjen lintujen käyttäytymistä yhdessä Konrad Lorenzin kanssa.
Nice julkaisi ensimmäiset laulusirkkuartikkelinsa Saksassa Journal für Ornithologiessa Ernst Mayrin ja Erwin Stresemannin avustuksella 1933 ja 1934, koska yhdysvaltalaiset tieteelliset sarjat eivät suostuneet julkaisemaan niin pitkää artikkelia. Nice kirjoitti lähes 250 artikkelia linnuista, 3 000 kirja-arvostelua ja useita kirjoja. Hänelle myönnettiin kaksi kunniatohtorin arvoa ja hän oli muun muassa Suomen lintutieteellisen yhdistyksen kunniajäsen. Wilson Ornithological Society perusti hänen nimeään kantavan mitalin Margaret Morse Nice Medalin vuonna 1997.
Margaret Morse Nice kuoli Chicagossa 26. kesäkuuta 1974 verisuonten kalkkiutumiseen, vain pari kuukautta miehensä kuoleman jälkeen.
Maud (saari)

Maud
Maudin saari koillisesta katsottuna
| --- | --- |
Muut nimet:  maoriksi Te Hoiere
Sijainti:  Uusi-Seelanti
Sijaintipaikka:  Uusi-Seelanti 
Vesialue:  Marlborough 
Korkein kohta:  368 m
Suojelualue:  Tom Shand Scientific Reserve (d) (käännä suomeksi) 
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Maud, maorikielellä Te Hoiere, on Marlborough Soundsin toiseksi suurin saari Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoisosissa.
Fauna

Maud on tärkeä luonnonsuojelualue, johon vain tutkijoilla ja luonnonsuojeluviranomaisilla on pääsyoikeus. Maihinnousuun saarelle tarvitaan lupa New Zealand Department of Conservationilta (Uuden-Seelannin luonnonsuojelusta vastaava virasto).
Maud on vapaa eurooppalaisten mukanaan tuomista saalistajista ja tämän vuoksi se on tärkeä suoja-alue eläimille, jotka ovat hävinneet muualta Uudesta-Seelannista. Luonnonsuojelija Don Mertonin ansiosta saarelle siirrettiin vuonna 1974 uhanalaisia kakapoja, kunnes ne uudelleensijoitettiin myöhemmin Codfish-saarelle sekä Anchor-saarelle. Maudille siirrettiin vuonna 1984 myös takaheja ja lisäksi saarella elää harvinaisia Leiopelma pakeka -sammakkoja.
Marco Polon sillan välikohtaus

Marco Polon sillan välikohtaus oli Kiinan ja Japanin välisen sodan ensimmäinen taistelu, joka käytiin 7. heinäkuuta – 9. heinäkuuta 1937 Pekingin ulkopuolella.
Taustaa

Japanin Kwantungin armeija oli perustanut miehittämäänsä Etelä-Mantšuriaan Mantšukuo-nimisen valtion. Vuonna 1934 japanilaiset asettivat Mantšukuon hallitsijaksi mantšuista koostuneen Qing-dynastian viimeisen keisarin Pu Yin. Ulkoisista muodoistaan huolimatta Mantšurian hallinto oli Kwantungin armeijan sanelemaa.
Menestys Mantšuriassa rohkaisi Japanin äärinationalisteja. Maassa vaikutti useita äärioikeistolaisia järjestöjä, jotka vastustivat länsimaista vaikutusta ja puoluepolitiikkaa ja kannattivat aggressiivisempaa laajentumista.
Marco Polon silta, yksitoistakaarinen kaarisilta 1600-luvulta, oli Peking–Wuhan-radan solmukohta, ja ainoa reitti Pekingiin Guomindangin hallitsemalta alueelta maan eteläosista.
Henkilöt

Kanichiro Tashiro, Japani
Gun Hashimoto, kenraali, Japanin piiritysjoukkojen komentaja
Song Zheyuan, kenraali, Kiinan 29. armeijakunnan komentaja
Qin Dechun, kenraali, Kiinan 29. armeijakunnan varakomentaja
Zhang Zizhong, kenraali, Kiinan 38. divisioonan komentaja
Ji Xingwen, eversti, Kiinan 291. rykmentin komentaja
Tapahtumat sillalla

Kesäkuun lopussa japanilaiset joukot (satoja sotilaita) leiriytyivät sillan länsipäähän ja pitivät siellä harjoituksiaan, mitä Guomindangin joukot seurasivat tarkasti linnoituksestaan Wanpingista. Heinäkuun 7. päivän aamuna japanilaiset sähköttivät Guomindangiin haluavansa tulla sillan yli etsimään karannutta sotamiestä. Kiinalainen eversti Ji Xingwen kieltäytyi, esimiehensä kenraali Song Zheyuanin tukemana. Illalla japanilaiset antoivat kiinalaisille tunnin aikaa päästää heidät maahan, muuten alkaisi tulitus. Keskiyöllä tykistö alkoi pommittaa kaupunkia, ja aamunkoitteessa jalkaväkijoukot ja tankit lähtivät marssimaan sillalle. Ji Xingwen johdatti noin tuhat kiinalaista puolustamaan siltaa hinnalla millä hyvänsä. Japanilaiset tulivat kuitenkin läpi. Guomindang sai vahvistuksia ja pakotti japanilaiset takaisin seuraavana päivänä. Silloin japanilaiset pysähtyivät ja tarjosivat neuvotteluja. He kuitenkin pitivät leirinsä sillan länsipäässä.
Guomindangin upseerien neuvottelussa kenraali Qin Dechun vaati, että tiedusteluja pitää jatkaa, koska japanilaisiin ei voi luottaa. Kenraali Zhang Zizhong oli neuvottelujen kannalla. Niinpä komentaja Song Zheyuan lähetti Zhang Zizhongin Guomindangin edustajana Tianjiniin tapaamaan japanilaista kenraali Gun Hashimotoa. Neuvottelut näyttivät etenevän sopuisasti, mutta samaan aikaan japanilaiset keskittivät lisää joukkoja alueelle, ja teknisesti huonommin varustautuneet kiinalaiset päättivät tehdä samoin. 
Japanilaiset asettivat kolme ehtoa, joilla eivät valtaisi Pekingiä ja Tianjinia:
Guomindangin on tuhottava japanilaisvastaiset järjestöt Kiinan kaupungeista
Guomindangin on otettava vastuu heinäkuun 7. päivän tapahtumista
Kenraali Song Zheyuanin on pyydettävä anteeksi
Kenraali Zhang Zizhong suostui muihin ehtoihin, mutta sanoi ettei voi kolmatta luvata Song Zheyuanin puolesta. Japanilaiset vyöryivät kaupunkiin ja asettivat Zhang Zizhongin sen pormestariksi. Tämä koki tulleensa petetyksi ja pakeni hiljaisuudessa.
Sota jatkuu

Japanin armeija miehitti nopeasti Pekingin ja Tianjinin, edeten vähitellen Jangtselle ja 13. joulukuuta mennessä Tšiang Kai-šekin Guomindang-hallituksen pääkaupunkiin Nanjingiin. Japanilaiset ottivat nyt haltuunsa Kiinan tärkeimmät satamat, mutta eivät koskaan onnistuneet kunnolla valloittamaan manner-Kiinaa. Nanjingiin japanilaiset perustivat maaliskuussa 1940 Wang Jingwein johtaman nukkehallituksen. Britit ja yhdysvaltalaiset eivät sympatioistaan huolimatta kyenneet estämään Japanin armeijan toimia Kiinassa.
Manderlay

| Manderlay |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lars von Trier
Käsikirjoittaja:  Lars von Trier
Tuottaja:  Vibeke Windeløv
Säveltäjä:  Joachim Holbek
Kuvaaja:  Anthony Dod Mantle
Leikkaaja:   Bodil Kjærhauge  Molly Marlene Stensgård 
Tuotantosuunnittelija:  Peter Grant
Pukusuunnittelija:  Manon Rasmussen
Lavastaja:  Peter Grant
Pääosat:   Bryce Dallas Howard  Isaac de Bankolé  Danny Glover 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska Ruotsi Ranska Yhdistynyt kuningaskunta Saksa Alankomaat
Tuotantoyhtiö:  Zentropa Isabella Films Manderlay Sigma III Films Memfis Film Ognon Pictures Pain Unlimited
Levittäjä:  01 Distribution
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  139 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Dogville
Seuraaja:  Wasington (suunnitteilla)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
DFI
Infobox OKNimi-testi OK: 
Manderlay on Lars von Trierin ohjaama elokuva vuodelta 2005. Se jatkaa von Trierin edellisen elokuvan Dogvillen tarinaa.
Manderlay-elokuvassa von Trier kuvaa jälleen 1930-luvun Amerikkaa ja Gracen tarinaa. Elokuva on kuvattu studiossa, ja orjaplantaasia kuvaavat lavasteet on piirretty lattiaan.
Kritiikissä elokuvaa pidetään kohuohjaajan onnistuneimpiin kuuluvana teoksena. Siitä on todettu, että se on vaikuttava mutta yllätyksetön.
Palkinnot

Lars von Trier sai elokuvasta Valladolidin elokuvajuhlilla 50-vuotisjuhlapalkinnon. Elokuva on ollut ehdokkaana monien muiden palkintojen saajaksi, muun muassa Tanskassa Bodil-palkinnon parhaan elokuvan sarjan ehdokkaana, Cannesissa Kultaisen palmun ehdokkaana, European Film Awardsin ehdokkaana kolmessa sarjassa sekä tanskalaisella Robert Festivalilla yhdeksässä sarjassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Grace Margaret Mulligan   |
|  Isaac de Bankolé  | … |  Timothy   |
|  Willem Dafoe  | … |  Gracen isä   |
|  Danny Glover  | … |  Wilhelm   |
|  Lauren Bacall  | … |  Mam   |
|  Michaël Abiteboul  | … |  Thomas   |
|  Jean-Marc Barr  | … |  Herra Robinsson   |
|  Geoffrey Bateman  | … |  Bertie   |
|  Virgile Bramly  | … |  Edward   |
|  Ruben Brinkman  | … |  Bingo   |
|  Doña Croll  | … |  Venus   |
|  Jeremy Davies  | … |  Niels   |
|  Llewella Gideon  | … |  Victoria   |
|  Mona Hammond  | … |  vanha Wilma   |
|  Ginny Holder  | … |  Elisabeth   |
|  John Hurt  | … |  kertojaääni   |
|  Emmanuel Idowu  | … |  Jim   |
|  Zeljko Ivanek  | … |  Tohtori Hector   |
|  Teddy Kempner  | … |  Joseph   |
|  Udo Kier  | … |  Herra Kirspe   |
|  Rik Launspach  | … |  Stanley Mays   |
|  Suzette Llewellyn  | … |  Flora   |
|  Charles Maquignon  | … |  Bruno   |
|  Joseph Mydell  | … |  Mark   |
|  Javone Prince  | … |  Jack   |
|  Chloë Sevigny  | … |  Philomena   |
|  Wendy Juel  | … |  Claire   |
Masato Morishige

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Hiroshima, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seura
Seura: FC Tokyo
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006-2009 2010- | Oita Trinita FC Tokyo |  |
Maajoukkue
| 2013- | Japani | 29 (2) |
Masato Morishige (jap. 森重 真人; s. 21. toukokuuta 1987 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Masato Morishige on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 2008, Maailmanmestaruuskilpailuihin 2014 sekä Asian mestaruuskilpailuissa 2015.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 6 | 0 |
| 2014 | 11 | 1 |
| 2015 | 12 | 1 |
| Yhteensä | 29 | 2 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Nishikawa |
2 Hosogai |
3 Yoshida |
4 Mizumoto |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Uchida |
8 K. Honda |
9 Toyoda |
10 Kajiyama |
11 Okazaki |
12 Taniguchi |
13 Yasuda |
14 Kagawa |
15 Morimoto |
16 T. Honda |
17 Lee |
18 Yamamoto |
Valmentaja Sorimachi
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Ōta |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Toyoda |
12 Nishikawa |
13 Kobayashi |
14 Mutō |
15 Konno |
16 Shiotani |
17 Hasebe |
18 Inui |
19 Shōji |
20 Shibasaki |
21 Sakai |
22 Yoshida |
23 Higashiguchi |
Valmentaja Aguirre
Max Charles

| Max Charles> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 2003 (ikä 21) Nashville, Tennessee, 
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
Aiheesta muualla
www.thecharlesboys.com
IMDb 
Max Charles (s. 18. elokuuta 2003 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Charles aloitti näyttelemisen kuusivuotiaana vuonna 2010, esiintyen True Blood -televisiosarjan jaksossa. Hän on ehtinyt esiintyä lukuisissa muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa, joihin kuuluvat muun muassa American Sniper sekä The Amazing Spider-Man.
Aiheesta muualla

Max Charles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi