stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saltvik
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Saltvikissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Saltviks församling
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Saltvikin alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Kylät

Kunnassa on 36 kylää: Antböle, Bertby, Borgboda, Boxö, Daglösa, Fremmanby, Germundö, Haga, Haga kungsgård, Haraldsby, Hjortö, Hullby, Kuggböle, Kvarnbo, Laby, Lagmansby, Lavsböle, Lavö, Liby, Långbergsöda, Näs, Ovanåker, Prästgården, Rangsby, Ryssböle, Ryssö, Saggö, Sonröda, Strömma, Syllöda, Sålis, Tengsöda, Toböle, Vassböle, Åsgårda ja Ödkarby.
Kylät > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Saltvikissa oli 1 873 asukasta, joista 943 asui taajamissa, 901 haja-asutusalueilla ja 29:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Saltvikin taajama-aste on 51,1 %. Saltvikin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ödkarby* | 393 |
| 2 | Rangsby | 305 |
| 3 | Haraldsby | 245 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Saltvikin keskuspaikka Nääs kuuluu Ödkarbyn taajamaan. Kyseinen taajama sijaitsee pääosin Saltvikissa, mutta pieniltä osin myös Finströmissä.
Kulttuuri > Murre

Saltvikin alue on historiallisesti ruotsinkielistä aluetta. Saltvikin ruotsinkielinen murre luetaan ahvenanmaanruotsin Länsi-Ahvenanmaan murteisiin. Ahvenanmaa muodostaa linkin Suomen ruotsalaismurteista Uplannin ja Sörmlannin murteisiin. Manner-Ahvenanmaalla puhuttu Länsi-Ahvenanmaan murre on lähimpänä Uplannin murteita.
Tunnettuja saltviklaisia

Oscar Bomanson (1869–1938), arkkitehti
Pehr Henrik Nordgren (1944–2008), säveltäjä
Atos Wirtanen (1906–1979), lehtimies ja kansanedustaja
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saltvikin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tilastokeskus – Saltvikin avainluvut
Arbeta & Bo på Åland – Saltvik, kunnan esittely (ruotsiksi)
Saltvikin kirkko vuonna 1991.
Ion Khioslainen

| Ion> Ἴων.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: n. 490/480 eaa. Khios
Kuollut: 420 eaa.
Ammatti:  näytelmäkirjailija, runoilija, filosofi
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  tragedia, lyyrinen runous
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ion Khioslainen (m.kreik. Ἴων ὁ Χῖος, Iōn ho Khios; n. 490/480–420 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija, lyyrinen runoilija ja filosofi, joka oli kotoisin Khioksesta. Hän oli Aiskhyloksen, Euripideen ja Sofokleen aikalainen. Ionin lukuisista näytelmistä ja runoista on säilynyt vain joitakin nimiä ja katkelmia. Hän kirjoitti myös joitakin proosamuotoisia teoksia muun muassa historiasta ja filosofiasta.
Elämä

Ion oli Orthomeneen poika. Häntä kutsuttiin myös Ksuthoksen pojaksi, mikä oli todennäköisesti komediakirjailijoiden keksimä nimitys ja viittasi myyttisen Ionin isään Ksuthokseen. Ion muutti nuorena Ateenaan ja ystävystyi Kimonin kanssa. Hän kirjoitti tästä ylistäviä huomioita, jotka ovat säilyneet Plutarkhoksen lainaamana. Plutarkhos kertoo Ionin arvostelleen Periklestä, jonka sanotaan olleen hänen kilpailijansa rakkaudessa. Ion oli läheinen myös Aiskhyloksen kanssa, mikäli uskomme Plutarkhoksen mainitsemaa anekdoottia, mutta hän sai mainetta tragediakirjailijana vasta tämän kuoleman jälkeen. Ionin itsensä mukaan hän tapasi Sofokleen Khioksella kun tämä oli Samosta vastaan suuntautuneen retkikunnan johtajana vuonna 440 eaa.
Ionin ensimmäinen tragedia esitettiin 82. olympiadin aikana eli vuonna 452 eaa. Hänet mainitaan näytelmäkilpailun kolmantena Euripideen ja Iofonin jälkeen 87. olympiadilla vuonna 429/428 eaa. Aristofaneen Rauhan perusteella vaikuttaa, että hän kuoli ennen sen esitysvuotta 421 eaa. Ionin mainitaan voittaneen näytelmäkilpailun vain kerran. Tuolloin hänen kerrotaan saaneen sekä dithyrambi- että tragediapalkinnot samalla kertaa, ja lahjoittaneen sen kunniaksi kaikille ateenalaisille ruukun viiniä. Näin hän vaikuttaa olleen hyvin varakas. Strabon mainitsee Ionin merkittävien khioslaisten joukossa.
Teokset > Näytelmät ja muu runous

Ionin tragedioiden määräksi mainitaan antiikin lähteissä vaihtoehtoisesti joko 12, 30 tai 40. Näistä tunnetaan nimeltä seuraavat 11:
Agamemnon (Ἀγαμέμνων, Agamemnōn)
Alkmene (Ἀλκμήνη, Alkmēnē)
Argoslaiset (Ἀργεῖοι, Argeioi)
Eurytidit (Εὐρυτίδαι, Eurytidai)
Foiniks (Φοῖνιξ) eli Kaineus (Καινεύς)
Laertes (Λαέρτης, Laertēs)
Omfale (Ὀμφάλη, Omfalē) (satyyrinäytelmä)
Suuri näytelmä (Μέγα δρᾶμα, Mega drāma)
Teukros (Τεῦκρος)
Toinen Foiniks (Φοῖνιξ δεύτερος, Foiniks deuteros)
Vartiopäälliköt (Φρουροί, Frūroi)
Pseudo-Longinos ei antanut Ionin tragedioista kovin hyvää arviota. Ionin teoksista kirjoittivat kommentaareja muun muassa Arkesilaos, Baton Sinopelainen, Didymos Khalkenteros, Epigenes ja Aristarkhos Samothrakelainen.
Eräältä Aristofaneen skoliastilta tiedetään, että Ion kirjoitti myös lyyristä runoutta, komedioita, epigrammeja, paiaaneja, hymnejä ja elegioita. Komedioiden olemassaolo voidaan kyseenalaistaa, koska grammaatikot vaikuttavat usein sekoittaneen ne tragedioihin, mutta ne eivät myöskään ole mahdottomuus, sillä Ion vaikuttaa kirjoittaneen muutoinkin laaja-alaisesti. Hänen elegioistaan on säilynyt osia Kreikkalaisessa antologiassa.
Teokset > Proosa

Ionin proosamuotoisia teoksia olivat Aristofaneen skoliastin mukaan:
Perustaminen (Κτίσις, Ktisis) eli Khioksen perustaminen (Χίου κτίσις, Khiū ktisis) – Joonian murteella kirjoitettu historiallinen teos, joka käsitteli Ionin kotikaupungin historiaa ja vaikuttaa jäljitelleen Herodotoksen Historiateosta. Teos oli todennäköisesti sama, jota Pausanias lainasi nimellä Syngrafe (Συγγραφή, Syngrafē).
Kosmologikos (Κοσμολογικός) – Todennäköisesti sama kuin filosofinen teos nimeltään Triagmos (Τριαγμός) tai Triagmoi (Τριαγμοί), joka vaikuttaa olleen tutkielma asioiden järjestymisestä pythagoralaisen triadien teorian mukaisesti. Siitä on säilynyt joitakin katkelmia.
Hypomnemata (Ὑπομνήματα, Hypomnēmata) – Jotkut ovat pitäneet teosta samana kuin teos Epidemiai (Ἐπιδημίαι, Epidēmiai) tai Ekdemetikos (Ἐκδημητικός, Ekdēmētikos), joka sisälsi joko kuvauksen Ionin omista matkoista, tai tunnettujen henkilöiden käynneistä Khioksella.
Presbeutikon (Πρεσβευτικόν) – Sisällöltään tuntematon teos, jota jotkut pitävät epäaitona.
Kirjallisuutta

Jennings, Victoria & Katsaros, Andrea: The world of Ion of Chios.  (Nide 288 / Mnemosyne. Supplementum)  Brill, 2007.  ISBN 978-90-47-42118-4
Kerkidas

Kerkidas (m.kreik. Κερκιδᾰς; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija, kyynikkofilosofi sekä kotikaupunkinsa Megalopoliksen lainsäätäjä.
Elämä

Kerkidas vaikuttaa olevan sen Kerkidas Arkadialaisen jälkeläinen, jonka Demosthenes mainitsee eräänä niistä, joiden vuoksi kreikkalaiset kaupunkivaltiot joutuivat alistumaan Filippos II Makedonialaisen vallan alle. Kerkidas itse komensi kotikaupunkinsa jalkaväkeä Sellasian taistelussa vuonna 222 eaa.
Kerkidas ihaili Diogenes Sinopelaista, ja kertoi tämän kuolemasta meliambeissaan. Athenaios ja Stobaios lainaavat Kerkidasta. Athenaios esittää tämän Afrodite Kallipygoksen kultin lähteenä. Kerkidaan kerrotaan kuollessaan määränneen, että hänet tulee haudata yhdessä Iliaan ensimmäisen ja toisen kirjan kanssa. Claudius Aelianus kertoo, että Kerkidas ilmaisi kuollessaan toiveensa olla filosofeista Pythagoraan, historioitsijoista Hekataioksen, muusikoista Olympoksen ja runoilijoista Homeroksen seurassa, mikä kertoo hänen arvostaneen näitä aloja.
Runous

Oksyrhynkhoksesta löydettiin vuonna 1906 papyrus, jossa oli otsikko ”Kerkidas Kyynikon meliambit” (Κερκίδα κυνός μελίαμβοι). Meliambit, Kerkidaalle ominainen tyyli, olivat yhdistelmä jambi- ja heksametrirunomittoja. Hänen runonsa käsittelivät moraalisia aiheita, kuten vaurauden epätasaista jakautumista ja ylellisen elämäntavan epäonnisia seurauksia.
Kerkidaan nimiin on kyetty laittamaan seitsemän runokatkelmaa. Pisin katkelma käsittelee jumalten luonnetta ja jumalallista kaitselmusta. Kerkidas sanoo, etteivät yleiset uskomukset vastanneet elämän tosiseikkoja. Hän selittää, että jättäisi kuvitteelliset jumalat astrologeille, ja keskittyisi mieluummin koeteltuihin jumaliin, kuten Paian (Asklepioksen epiteetti) ja Nemesis, joista ensin mainittu tekee hyvää kärsiville ja viimeksi mainittu kostaa väärintekijöille. Eräs toinen Kerkidaan runoista on eroottinen ja opettaa halpaa ja helppoa rakkautta. Kolmas katkelma vaikuttaa elämäkerralliselta; siinä Kerkidas ilmaisee tyytyväisyyttään siitä, että on omistanut koko elämänsä muusien palvelukseen.
Näiden runojen lisäksi on löydetty papyruskatkelmia moraalisesta antologiasta, jonka johdanto on kholiambi-muodossa. Se voidaan ajoittaa 200-luvulle eaa. On mahdollista, että antologia oli Kerkidaan kokoama, mutta johdannon runouden laatu on Kerkidaan meliambeja heikompaa.
Aiheesta muualla

Theophrastus Characters. Herodas, Cercidas and the Greek Choliambic Poets, ed. & trans. J. M. Edmonds, A. D. Knox. (1925). Loeb Classical Library. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cercidas
Antiikin filosofia  Kyyninen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:   Antisthenes  Diogenes  Monimos  Onesikritos  Filiskos  Krates  Hipparkhia  Metrokles  Kleomenes  Bion  Menippos  Menedemos  Kerkidas  Teles 
Roomalainen aika:   Demetrios  Oinomaos  Demonaks  Agathobulos  Sekundos  Peregrinos Proteus  Pankrates  Theagenes  Kreskentios  Herakleios  Asklepiades  Salustios 
Käännös suomeksi
James Lovelock

James Lovelock vuonna 2005.
James Ephraim Lovelock (26. heinäkuuta 1919 – 26. heinäkuuta 2022) oli brittiläinen tiedemies, kirjailija, ympäristönsuojelija ja tulevaisuudentutkija. Lovelock tunnetaan parhaiten Gaia-hypoteesistaan, jonka mukaan Maa toimii eräänlaisen superorganismin tavoin itseään säätelevänä kokonaisuutena. Keskustelua on käyty siitä, pitääkö Lovelockin esitys Maapallosta elollisen olennon kaltaisena kappaleena ottaa kirjaimellisesti vai vertauskuvallisesti.
Lovelock syntyi Letchworthissä ja opiskeli kemiaa Manchesterin yliopistossa. Hän oli lääketieteen ja biofysiikan tohtori. Hän asui Cornwallissa Isossa-Britanniassa. 1950-luvulla Lovelock kehitti laitteita, joiden avulla voidaan tutkia kaasujen pitoisuuksia Maan ilmakehässä. Niiden avulla voitiin muun muassa seurata otsonikatoa aiheuttavien CFC-yhdisteiden kertymistä ilmakehään. Gaia-hypoteesin Lovelock kehitti 1960-luvulla ollessaan NASAn palveluksessa. Ohjelman tavoitteena oli kehittää laitteita planeettojen ilmakehien ja maaperän tutkimiseen sekä erityisesti löytää elämää Marsista.
Viimeisinä vuosinaan Lovelock aiheutti kohua puhumalla voimakkaasti ydinvoiman puolesta, koska hänen mielestään ydinvoima oli ainoa realistinen keino pysäyttää ilmaston lämpeneminen. Hän uskoi ilmastonmuutoksen aiheuttavan miljardien ihmisten kuoleman.
Teokset

Gaia – äiti maa.  ((Gaia – a new look at life on Earth, 1979.) Suomentanut Maija Sarvala. Uuden ajan ihminen 7)  Helsinki. Määritä julkaisija! ISBN 951-0-12161-4
Great Extinction, 1983 (yhdessä Michael Allabyn kanssa)
The Greening of Mars, 1984 (yhdessä Michael Allabyn kanssa)
Ages of Gaia, 1988
Gaia: The Practical Science of Planetary Medicine, 1991
Scientists on Gaia, 1991
Homage to Gaia: The Life of an Independent Scientist, 2000 (omaelämäkerta)
Gaia: Medicine for an Ailing Planet, 2005
Gaian kosto: Miksi Maa-planeetta taistelee vastaan – ja miten voimme vielä pelastaa ihmiskunnan?.  ((The revenge of Gaia: Why the Earth is fighting back – and how we can still save humanity, 2006.) Suomentanut Jussi Hirvi)  Helsinki:  Green Spot, 2006.  ISBN 952-5459-05-5
Aiheesta muualla

James Lovelockin kotisivut (englanniksi)
Environmentalists For Nuclear Energy: James Lovelock
Michael McCarthy: Why Gaia is wreaking revenge on our abuse of the environment Artikkeli Lovelockista, The Independent 16.1.2006
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Scopus 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Francis Galton

Sir Francis Galton 1850-luvulla.
Francis Galton (16. helmikuuta 1822 Sparkbrook, Birmingham – 17. tammikuuta 1911 Haslemere, Surrey) oli englantilainen tutkimusmatkailija, kirjailija, antropologi, psykometrikko ja tilastotieteilijä, joka aloitti perinnöllisyystutkimukset. Hän oli Charles Darwinin serkkupuoli ja aikansa ihmelapsi, joka oppi jo kaksivuotiaana lukemaan sekä osasi viisivuotiaana kreikkaa ja jakolaskuja. Galton teki vuonna 1846 tutkimusmatkan Valkoiselle Niilille ja vuonna 1850 Etelä-Afrikan länsiosiin.
Galton toimi Lontoon Royal Geographical Societyn hallituksen jäsenenä ja keräsi tutkimusmatkoillaan paljon uutta, arvokasta matkatietoutta. Vuonna 1852 hän päätti koota yksiin kansiin niin omat kuin muidenkin tutkimusmatkailijoiden hyödyllisimmät vinkit. Tuloksena oli 196-sivuinen teos The Art of Travel: Shifts and Contrivances Available in Wild Countries, jonka ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1855. Vuonna 1872 sen viidennessä painoksessa oli jo 366 sivua, mutta se mahtui edelleen matkalaisen rintataskuun. Kirjaa pidetään eräänä matkailukirjallisuuden merkkiteoksista, ja siitä on otettu uusia painoksia omaan aikaamme saakka.
Galton tuli keksineeksi korrelaation laskemisen muuttujien välisten vastaavuussuhteiden selvittämiseksi ja loi näin perustan psykologian ja eksaktien tieteiden vuorovaikutukselle.
Darwinin teos Lajien synty (1859) ohjasi Galtoninkin kiinnostusta luonnontieteisiin ja perinnöllisyyteen. Teoksissaan Hereditary genius, its laws and consequences (1869) ja Natural inheritance (1889) hän muotoili Galtonin lain, jonka mukaan yksilön perimästä tulee 50 % kummaltakin vanhemmalta, 25 % kultakin isovanhemmalta sekä 12,5 % kultakin isoisovanhemmalta. Häntä on luonnehdittu laskumaanikoksi, joten hän tutki myös tilastollisia menetelmiä, muun muassa korrelaatiota ja ilmatiedettä. Galtonin on kerrottu olleen sitä mieltä, että "laske aina, kun voit".
Galton aloitti kaksostutkimukset. Näillä hän pyrki selvittämään sitä, kuinka suuri osa ihmisen persoonallisuudesta voidaan selittää perimän tai toisaalta ympäristön avulla. Galton päätyi toteamaan, että perimän vaikutus ylittää merkittävästi ympäristön vaikutuksen. Nykyään tällaista perimän ja ympäristön vastakkainasettelua jotkut pitävät keinotekoisena ja jopa jokseenkin harhaanjohtavana, mutta sitä tutkitaan yhä paljon. Galtonia voidaankin pitää käyttäytymisgenetiikan perustajana.
Osaltaan Galtonin teosten pohjalta syntyivät 1800-luvun loppupuolella eugeniikan ja niin sanotun tieteellisen rasismin tutkimusalat. Galton asetti eri rodut älykkyysasteikoille, jonka toisessa ääripäässä sijaitsivat ateenalaiset ja heidän alapuolellaan laskevassa järjestyksessä englantilaiset, skotlantilaiset ja pohjoisenglantilaiset. Galton aateloitiin 1909, ja hänen testamenttivaroillaan perustettiin hänen mukaansa nimetty rotuhygienian professorin virka Lontoon yliopistoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francis Galton Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Taiteenala:  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Lähi-itä

Lähi-idän valtiot. Joissain määritelmissä Turkkia ei lueta Lähi-itään.
Lähi-idän kartta.
Lähi-itä on alue, johon kuuluvat lounaisen Aasian maat ja Egypti. Lähi-idän maantieteellisiä ja historiallisia alueita ovat muun muassa Mesopotamia, Levantti, Syyria ja Arabia.
Valtiot

Seuraavat maat katsotaan yleensä osaksi Lähi-itää:
Bahrain
Egypti
Irak
Iran
Israel
Jemen
Jordania
Kuwait
Libanon
Oman
Palestiina
Qatar
Saudi-Arabia
Syyria
Yhdistyneet arabiemiraatit
Myös Turkki luetaan joskus Lähi-itään.
Kypros kuuluu maantieteellisesti Lähi-itään, mutta sen historia ja kulttuuri ovat pääosin kreikkalais-turkkilaista, joten se lasketaan historiallisesti ja kulttuurillisesti Eurooppaan ja Aasiaan.
Suurelta osin yhtenäisen kulttuurin takia Lähi-itä ulotetaan joskus kattamaan myös koko Pohjois-Afrikan eli Maghrebin maat.
Poliittisissa yhteyksissä Lähi-idällä tarkoitetaan usein erityisesti niitä valtioita, jotka ovat osallisina arabien–Israelin konfliktissa.lähde?
Etymologia

Käsitteen Lähi-itä englanninkielistä vastinetta Middle East on käytetty ensimmäisen kerran brittiläisessä Intiassa vuonna 1850-luvulla. Virallisesti nimeä alettiin käyttää Yhdysvaltain hallituksen ulkoministeri John Foster Dullesin Eisenhowerin opin mukaanselvennä Suezin kriisin yhteydessä vuonna 1957. Lähi-idän alueen katsottiin olevan Libyan ja Pakistanin, pohjoisen Syyrian ja Irakin sekä etelän Sudanin ja Etiopian välissä.
Väestö > Etniset ryhmät

Lähi-idän suurimman etnisen ryhmän muodostavat arabit. Iranissa valtaväestönä ovat persialaiset, Israelissa juutalaiset. Kyproksessa asuu kreikkalaisia ja turkkilaisia. Lisäksi alueen eri maissa asuvia kansallisia vähemmistöjä ovat kurdit, assyrialaiset, syyrialaiset, armenialaiset, azerit, tšerkessit ja georgialaiset.
Väestö > Kielet

Arabia, noin 300 miljoonaa puhujaa,  on valtakielenä muissa Lähi-idän maissa paitsi Israelissa heprea~5 miljoonaa puhujaa ja Iranissa persia jota puhuu 52,8 miljoonaa.
Kyproksessa puhutaan kreikkaa ja turkkia.
Näiden lisäksi kurdin kielellä on arviolta 30–40 miljoonaa puhujaa.
Osa Israeliin muuttaneista siirtolaisista puhuu englantia, romaniaa tai venäjää.
Väestö > Uskonnot

Lähi-itä on monien uskontojen kuten kristinuskon, islamin, juutalaisuuden, jesidismin ja Iranin mithralaisuuden, zarathustralaisuuden, manikealaisuuden ja bahá'in syntypaikka ja hengellinen keskus. Keskiajalta lähtien islam on ollut valtauskontona melkein koko Lähi-idässä.
Talous

Monet Lähi-idän alueet, kuten Gaza ja Jemen, ovat erittäin köyhiä, toiset taas, kuten Qatar, Arabiemiraatit ja Saudi-Arabia, ovat viime vuosikymmeninä vaurastuneet alueen runsaiden maaöljyvarojen ansiosta.
Maailmanpankin World Development Indicators -tietokannan mukaan (julkaistu 1.6.2009) Lähi-idän kolme suurinta taloutta olivat vuonna 2008 Turkki, Saudi-Arabia ja Iran.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lähi-itä Wikimedia Commonsissa
Fisher, Max: 40 maps that explain the Middle East VoX.  26.3.2015. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
Middle East Encyclopædia Britannica. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
Middle East: Land Scholastic.com. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
Channing Tatum

| Channing Tatum |
| --- | --- |
 Channing Tatum San Diegon Comic-Conissa 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Channing Matthew Tatum
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Cullman, Alabama, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, tanssija, malli
Puoliso:  Jenna Dewan (2009–2018)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Merkittävät roolit:  The Vow 21 Jump Street Magic Mike White House Down
Palkinnot
 MTV Movie Awards 2015 22 Jump Street Teen Choice 2006 She's the Man  2007 Step Up  2008 Stop-Loss  2010 G.I. Joe: The Rise of Cobra  2012 21 Jump Street  2013 White House Down  2014 22 Jump Street  2015 Magic Mike XXL 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Channing Matthew Tatum (s. 26. huhtikuuta 1980 Cullman, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, tanssija ja entinen malli. Hän aloitti uransa stripparina, minkä jälkeen alkoi saada useita mallitöitä ja elokuvarooleja.
Nuoruus

Channing Tatum syntyi Cullmanissa, Alabamassa. Hänen perheensä muutti Mississippiin Tatumin ollessa kuusivuotias, mutta hän kuitenkin vieraili Alabamassa vuosittain äitinsä perheen luona. Tatum kasvoi lähellä Mississippijokea.
Tatum harrasti nuorena paljon urheilua. Hän pelasi jalkapalloa, amerikkalaista jalkapalloa sekä harrasti yleisurheilua ja taistelulajeja. Tatum vietti suurimman osan teini-iästään Tampassa, Floridassa, jossa hän kävi Gaither High Schoolia ennen opiskeluaan Tampa Catholic High Schoolissa. Tatum valmistui vuonna 1998 ja hänet äänestettiin koulunsa urheilullisimmaksi. Myöhemmin Tatum sai jalkapallostipendin Glenville State Collegeen Glenvilleen, Virginiaan, mutta ei jaksanut keskittyä jalkapalloon. Tatum palasi kotiinsa ja alkoi työskennellä satunnaisissa työpaikoissa ennen muuttoaan Miamiin, jossa mallien etsijä löysi hänet.
Ura > Varhaiset työt

Tatum palkattiin tanssijaksi Ricky Martinin ”She Bangs” -musiikkivideolle koe-esiintymisen jälkeen Orlandossa, Floridassa; hänelle maksettiin työstä 400 dollaria. Tatum työskenteli mallina muun muassa Emporio Armanilla, Nauticalla, Dolce & Gabbanalla ja Abercrombie & Fitchillä. Pian hän kuitenkin muutti suuntauksensa televisiomainoksiin, mainostaen muun muassa Mountain Dew’ta ja Pepsiä. Tatum työskenteli myös silloin tällöin mallina mainosten ohella esiintyen muun muassa Vogue-lehdessä. Lokakuussa 2001 Tatum äänestettiin listalle ”50 kaikkein kauneinta kasvoa”.
Tatum on sanonut malliuran auttaneen häntä elämässään: ”Se on tehnyt minun ja perheeni elämän paljon helpommaksi, koska en ole ikinä tiennyt mitä haluan tehdä ja nyt heidän ei tarvitse enää huolehtia siitä. Olen voinut tutkia elämää ja olen saanut tietää, että rakastan taidetta, kirjoittamista, näyttelemistä ja kaikkea mitä tajuan. Ja minulle on annettu mahdollisuus lähteä pois ja nähdä maailmaa ja nähdä kaikkea. Kaikki eivät saa sitä mahdollisuutta”.
Ura > Näyttelijänä

Vuonna 2004 Tatum aloitti näyttelijän uransa esiintyen yhdessä C.S.I. Miamin jaksossa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa Pelimies Carter, jossa hän näytteli Jason Lyleä, nokkelaa koripalloilijaa. Hänen vastanäyttelijänsä oli Samuel L. Jackson. Samana vuonna Tatum sai roolin motocross-elokuvassa Supercross ja elokuvassa Havoc. Vaikka Tatum on sanonut rakastavansa työtään mallina, hän otti taukoa mallimaailmasta keskittyäkseen näyttelemiseen.
Tatumin piti näytellä Gambiittia elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen, mutta hahmo poistettiin kokonaan elokuvasta eikä hän saanutkaan roolia. Elokuvan tuottaja, Lauren Shuler Donner, kuitenkin kysyi Tatumia toiseen tuottamaansa elokuvaan ja niin hänet palkattiin komediaan She’s the Man, jossa hän näyttelee Duke Orsinoa.
Samana vuonna Tatum pääsi suuremman yleisön tietoisuuteen tanssiaiheisessa romanttisessa elokuvassa Step Up, jossa hän näytteli hiphop-tanssijaa vastanäyttelijänään Jenna Dewan. Myöhemmin samana vuonna Tatum näytteli elokuvassa Queens – kovat korttelit yhdessä Robert Downey Jr:n ja Shia LaBeoufin kanssa.
Vuonna 2008 Tatum näytteli Kimberly Peircen elokuvassa Stop-Loss, joka kertoo sotilaista, jotka ovat palaamassa kotiin Irakin sodasta, ja Stuart Townsendin elokuvassa Battle in Seattle.
Tatum ja Dito Montiel, jotka työskentelivät yhdessä elokuvassa Queens – kovat korttelit näyttelivät yhdessä myös elokuvassa Fighting. Tatum näytteli elokuvassa Shawn MacArthuria. Vuonna 2015 Channing Tatum näytteli Magic Miken jatko-osassa Magic Mike XXL. Lisäksi Tatum tunnetaan rooleistaan muun muassa toimintakomediassa 21 Jump Street (2012) ja sen jatko-osassa 22 Jump Street (2014), psykologisessa trillerissä Side Effects (2013) ja toimintaelokuvassa White House Down (2013).
Yksityiselämä

Vuonna 2005 Tatum tapasi Jenna Dewanin Step Upin kuvauksissa. Pari alkoi seurustella pian kuvausten loputtua ja kihlautui syyskuussa 2008 Mauilla, Havaijilla. Pari avioitui kesällä 2009 ja heidän esikoistyttärensä syntyi Lontoossa vuonna 2013. He ilmoittivat eroavansa huhtikuussa 2018.
Tatum kihlautui näyttelijä-malli Zoë Kravitzin kanssa lokakuussa 2023 seurusteltuaan sitä ennen kaksi vuotta. Lehtitietojen mukaan kihlaus purettiin syksyllä 2024.