stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lehdistönvapaus
Maittain

Kansainvälinen Toimittajat ilman rajoja -järjestö (RSF) ylläpitää viisiportaista indeksiä, jossa se arvioi lehdistönvapauden tilaa maailman eri maissa ja eri alueilla. Indeksi ottaa huomioon journalistien vapauden valita, tuottaa ja levittää uutisia ilman poliittista, taloudellista ja sosiokulttuurista puuttumista sekä ilman uhkaa heidän turvallisuudelleen. Kunkin maan indeksi on laskettu väärinkäytöstapausten ja kyselytutkimusten pohjalta.
Järjestön indeksissä vuodelta 2022 lehdistönvapaus toteutuu parhaiten Norjassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Yhdessäkään Euroopan unionin maassa lehdistönvapauden tila ei järjestön mukaan ole vakava. Huonoin tilanne on monessa Aasian maassa sekä muutamassa Afrikan ja Latinalaisen Amerikan maassa. Vuoden 2022 vertailussa parhaaseen kategoriaan ylsi vain kahdeksan valtiota, mikä oli vähiten koko mittauksen historian aikana 20 vuoteen. RSF:n mukaan median valjastaminen valtioiden propagandakanavaksi konfliktien aikana sekä itsenäisen median tukahduttaminen ovat joissain maissa johtaneet voimakkaaseen polarisoitumiseen, mikä heikentää demokratiaa.
Maittain > Suomessa > Lainsäädäntö

Suomen perustuslaki takaa kansalaisille oikeuden "ilmaista, julkistaa ja vastaanottaa tietoja, mielipiteitä ja muita viestejä kenenkään ennakolta estämättä". Lehdistönvapauden määrittää tarkemmin laki sananvapauden käyttämisestä joukkoviestinnässä, joka sisältää mm. säädökset toimittajan vastuusta, oikeudesta vastineeseen ja oikaisuun sekä lähdesuojasta.
Maittain > Suomessa > Tilanne

Suomen lehdistövapauden tila on arvioitu 2000-luvulla yhdeksi maailman parhaista. Vuonna 2016 Toimittajat ilman rajoja -järjestö arvioi Suomen lehdistönvapaustilanteen maailman parhaaksi kahdeksatta kertaa peräkkäin. Sen jälkeen Suomen sijoitus laski kahdeksi vuodeksi, mutta nousi vuonna 2019 toiselle tilalle. Vuoden 2022 listauksessa Suomi putosi viidenneksi. Syyksi on esitetty useita tekijöitä, muun muassa syytteet, jotka kolme Helsingin Sanomien toimittajaa sai Puolustusvoimien salaisten paperien julkaisemisesta Viestikoekeskuksesta kertoneessa jutussaan ja Suomen median taloudellinen keskittyminen. Toisaalta indeksin kriteerejä on uudistettu, eivätkä ne ole täysin vertailukelpoisia aiempiin vuosiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lehdistönvapauden toimivuutta kuvaava tilasto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Vapaus |
| --- | --- |
Käsitteet:  Kognitiivinen vapaus  Moraalinen vastuu  Vapauden henkilöityminen Libertas  Negatiivinen vapaus  Positiivinen vapaus  Subjektiivinen oikeus  Omistajuus  Yhteiskunnallinen vapaus  Vapaa tahto 
Aloittain:  Akateeminen  Kansalaisvapaudet  Taloudellinen vapaus  Poliittinen vapaus  Älyllinen vapaus 
Oikeuksittain:  Ajatuksenvapaus  Aseiden omistaminen  Elämä  Kokoontuminen  Koulutuksenvapaus  Lehdistö  Liikkuminen  Omistaminen  Sananvapaus  Tiedonsaanti  Uskonto  Valinnanvapaus  Yhdistyminen
Satomäki

| Satomäki> Brännmalmen |
| --- | --- |
 Ohrakuja
Kaupunki:  Vantaa
Osa-alueet:  osa Jokiniemeä
Postinumero(t):  01370
Lähialueet:  Maarinkunnas (Hakkila)
Satomäki (ruots. Brännmalmen) on Vantaan Jokiniemen kaupunginosan itälaidalla, lähellä Keravanjokea sijaitseva kerrostaloalue. Sen rakentaminen aloitettiin jo 1950-luvulla yhtä aikaa Tikkurilan kanssa, ja Satomäki onkin yksi Vantaan vanhimmista kerrostalolähiöistä.
Satomäen asemakaavan on laatinut Antero Markelin, ja alkuvaiheen talot suunnittelivat Tauno Salo ja Maija Johansson. Suunnittelu on tyypillistä 1950-luvun lopun funktionalismia: mäen päälle nousi korkeita pistetaloja ja rinteille lamellitaloja. Alueen suojelua on harkittu. Satomäen kylkeen rakennettiin opiskelija-asuntoja 1970-luvulla ja 2000-luvulla ryhmä erityyppisiä pientaloja.
Satomäen asuinalue rajautuu idässä Keravanjokeen ja sen rantapeltoihin, etelässä Tikkurilantiehen, pohjoisessa Valkoisenlähteentiehen.
Alueella ennen sijaitsi Furamo, se rakennettiin 1800-luvun lopulla. Aluetta kiersi oma kävelytie ja itäreunassa oli tenniskenttä. Furamo purettiin 1950-luvun lopulla.
Robert Maudsley

Robert John Maudsley (s. 26. kesäkuuta 1953, Liverpool) on brittiläinen rikollinen. Hänet on tuomittu toistuvista murhista.
Maudsley syntyi yhdeksi kahdestatoista lapsesta. Hän vietti huomattavan osan lapsuudestaan katolilaisten nunnien ylläpitämässä orpokodissa. Hän pääsi jälleen vanhempiensa huomaan 8-vuotiaana, mutta joutui näiden pahoinpitelemäksi ja seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi. Hän tuli myöhemmin huostaanotetuksi.
1960-luvun lopussa Maudsley ajautui poikaprostituoiduksi Lontooseen. Hän vihasi elämänsä myöhemmässä vaiheessa syvästi pedofiilejä, mutta alkoi kärsiä myös päihdeongelmasta. Hän hakeutui psykiatrille itsemurhayritysten jälkeen ja väitti käyntiensä yhteydessä kuulevansa ääniä, jotka kehottivat häntä tappamaan vanhempansa.
Murhakierre

Vuonna 1974 Maudsley surmasi miehen, joka yritti ostaa häneltä seksiä. Uhrilla oli pedofiilitausta. Maudsley passitettiin kriminaalipotilaille suunnattuun Broadmoor Hospitaliin. Vuonna 1977 hän otti erään rikostoverinsa kanssa tuoreen potilaan, pedofiilin, panttivangikseen ja kidutti sekä tappoi tämän.
Kun toisen uhrin jäännökset löydettiin, Maudsley väitti syöneensä osan tämän aivoista. Hänet siirrettiin pahamaineiseen Wakefieldin vankilaan. Maudsley itse piti aiempaa asuinpaikkaansa, mielisairaalaa, parempana vaihtoehtona.
Maudsley ei kyennyt sopeutumaan tavallisiin vankilaoloihin. Hän puukotti vuonna 1978 kuoliaiksi vankitoverinsa Salney Darwoodin ja Bill Robertsin.
Eristys

Maudsley eristettiin vaarallisena muista vangeista. Vuonna 1983 hänelle suunniteltiin erityisselli; hän ei saa tehdä juuri mitään liikkeitä ilman vartijoiden valvovia silmiä, eikä hänellä ole liiemmin tilaisuuksia kommunikoida vankilan muiden asukkien kanssa.
Maudsleyn pitkäaikainen eristys on herättänyt Britanniassa laajaa keskustelua. Yksi hänen normaalin kohtelunsa tunnetuista puoltajista on veli Paul Maudsley. Robert vietti 50-vuotispäivänsä vankilassa täydessä hiljaisuudessa.
Maudsleystä on tehty useita tutkimuksia. Hänen uskotaan kärsivän persoonallisuushäiriöistä, mutta mitään vakavaa, psykoottista häiriötä ei ole havaittu tai tutkijat eivät ole sellaisen olemassaolosta yksimielisiä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Tšekki
Siirtolohkare

Suomen suurin selvästi näkyvissä oleva siirtolohkare Kukkarokivi Turun Ruissalossa.
Siirtolohkare eli hiidenkivi on iso kivi, jonka jääkauden aikainen mannerjää on kuljettanut mukanaan usein kauaksi emokalliosta. Alavilla alueilla siirtolohkareet ovat usein peittyneet muun maa-aineksen alle, mutta maastossa korkealla paikalla kivet ovat monesti säilyneet näkyvillä. Heikomman kiviaineksen alueilla siirtolohkareet voivat olla paljon hioutuneempia ja sileämpiä.
Entisajan ihmisistä näytti siltä, ettei kiveä ole voinut tuoda paikoilleen mikään luonnollinen voima. Siksi niiden selitettiin olevan hiisien, pirujen tai jättiläisten työtä. Eräässä vaiheessa geologian oppihistoriaa uskottiin myös, että hiidenkiviä on liikutellut raamatullinen vedenpaisumus.
Suomen suurin selvästi näkyvissä oleva siirtolohkare, Kukkarokivi, sijaitsee Turun Ruissalon pohjoispuolella. Sen näkyvissä olevan osan pituus on 40 metriä, leveys 30 metriä ja korkeus 12 metriä. Suomen suurin tunnettu maan sisällä oleva siirtolohkare puolestaan on Kontiolahdelta Pohjois-Karjalasta Kuurnan voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä löytynyt lohkare.
Kulttuurillista merkitystä siirtolohkareilla on niihin liittyvien tarinoiden kautta. Näissä esiintyy usein varsinkin jättiläisiä, joiden saatetaan arvella esimerkiksi viskoneen lohkareita kohti eri pitäjien kirkkoja. Siirtolohkareita, jotka maastokohteina tyypillisesti ovat riidattomia ja selvästi havaittavia, on myös usein valittu kylien, pitäjien, läänien sekä maakuntien rajapaikoiksi, ja monista tällaisista rajakivistä löytyy tietoja Suomessa jo keskiajalta (500-luvun alusta 1400-luvulle).
Aiheesta muualla

Kejonen, A. 2001. Kiikkuvia lohkareita eri puolilta Suomea (Arkistoitu – Internet Archive). Geologi 53:138–142
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Basel

| Basel Bâle, Basilea |
| --- | --- |

 vaakuna
 Basel
 Koordinaatit: 47°34′N, 7°36′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Basel-Stadt
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Guy Morin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,89 km²
 – Josta vettä:  (Rein) 1,33  km² 
Korkeus:  246–366 m
Väkiluku (31.12.2017):  171 513
 – Väestötiheys:  7 179 as./km²
Postinumero:  4000
 
 www.basel.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baselin kaupungintalo
Basel (ransk. Bâle, ital. Basilea) on kaupunki Sveitsissä Sveitsin, Saksan ja Ranskan rajojen yhtymäkohdassa. Se on väkiluvultaan Sveitsin kolmanneksi suurin kaupunki Zürichin ja Geneven jälkeen ja kuuluu Basel-Stadtin kantoniin. Baselia nimitetään yleisesti ranskankielisen Sveitsin saksankieliseksi osaksi. Tällä on poliittiset perusteet: saksankielinen Sveitsi on hengeltään konservatiivinen, mutta Basel ja ranskankielinen alue ovat liberaaleja.
Yleisiä tietoja > Sijainti

Basel sijaitsee Reinin mutkassa, joen molemmilla puolilla kohdassa, missä Rein tekee 90 asteen kaarroksen Juran ja Schwarzwaldin välisellä alueella (saks. Rheinknie). Reinin eteläpuolista Baselin osaa kutsutaan Grossbaseliksi ja pohjoispuolista osaa Kleinbaseliksi. Sijaintinsa ansiosta Baselista tuli jo varhain tärkeä liikenteen solmukohta ja merkittävä kaupankäynnin keskus. Kaupunki on eräs tiheimmin asutuista alueista Euroopassa, vaikka siihen kuuluukin neljä neliökilometriä viheralueita ja lähes neliökilometrin verran metsäalueita.
Yleisiä tietoja > Vaakuna

Baselin kaupungin vaakuna on vasemmalle kaartunut musta käyrä sauva, jota kutsutaan Baselin sauvaksi. Baselin sauva symboloi piispan käyrää paimensauvaa.
Yleisiä tietoja > Asukkaat

Baselin kaupungissa oli vuoden 2016 lopulla vakituisia asukkaita 171 513. Ulkomaalaisten osuus kaupungin vakinaisesta väestöstä on 37 prosenttia (31.12.2016). Baselin suuralueen (saks. Trinationaler Eurodistrict Basel) asukasluku on noin 900 000, joista 60 % asuu Sveitsissä, 30 % Saksassa ja 10 % Ranskassa.
Yleisiä tietoja > Ilmasto

Baselissa on niin sanotun Burgundin portin läpi virtaavan välimerellisen ilman ansiosta erittäin leutoa ja aurinkoista. Vuoden keskilämpötila on 9,4 °C. Vuosittainen sademäärä on 785 millimetriä. Talvella Baselissa sataa tavallisesti vain vähän lunta. Lumipeite säilyy vuosittain keskimäärin 30 päivän ajan. Tuuli on heikkoa, ja se puhaltaa hyvällä säällä idästä ja huonolla lännestä.
Historiaa

noin 500 eaa. - keltit asettuvat Reinin mutkan alueelle
374 - ensimmäinen kirjallinen merkintä paikannimestä Basilia
noin 450 - alemannit asettuvat Baseliin 400-luvun lopulla – Basel joutuu frankkien hallintaan
912 - Basel kuuluu Burgundiin
917 - unkarilaiset tuhoavat kaupungin
1019 - keisari Henrik II aloittaa Baselin katedraalin rakennuttamisen
1348 - puolet väestöstä kuolee ruttoepidemiassa
1356 - historiallisen ajan voimakkain Alppien pohjoispuolella tapahtunut maanjäristys; luultavasti 100 kuollutta ja yli 40 tuhoutunutta linnaa, myös osa Baselin Münsteristä sortuu.
1392 - Grossbaselin asukkaat ostavat piispa Friedrich von Blankenheimilta Kleinbaselin kaupungin 29 800 guldenilla
1397 - juutalaiset häädetään kaupungista
1431–1449 - Baselin konsiili (1439 Felix V valitaan vastapaaviksi)
1460 - Paavi Pius II perustaa Baselin yliopiston, Sveitsin vanhimman yliopiston; kirjanpainanta alkaa Baselissa
1499 - svaabilaissota; Basel irtautuu Saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta
1500 - Baselin katedraali valmistuu
1501 - Basel liittyy Sveitsin valaliittoon
1529 - Johannes Oecolampadiuksen johtama uskonpuhdistus Baselissa, kaupungista tulee protestanttinen
1563–1594 - neljä ruttoepidemiaa vaativat yhteensä noin 7 000 uhria
1795 - Baselin rauhansopimus päättää Ranskan, Espanjan ja Preussin välisen sodan
1844 - Baselissa alkaa junaliikenne ensimmäisenä Sveitsissä
1860 - kaupunginmuurit poistetaan, vain muutama suuri portti jätetään jäljelle, kuten Spalentor
1953 - maailman ensimmäinen monikansallinen lentokenttä Basel-Mulhouse vihitään käyttöön
1966 - naiset saavat äänioikeuden Basel-Stadtin kantonissa
Taide ja kulttuuri

Baselilla on mainetta musiikkikaupunkina. Paul Sacher perusti 1930-luvulla Baseliin Schola Cantorum Basiliensis -musiikkiakatemian, joka keskittyy vanhaan musiikkiin. Baselin sinfoniaorkesteri on merkittävä orkesteri ja Knabenkantorei Basel -poikakuoro sekä Basler Gesangsverein ovat maineikkaita kuoroja. Kaupungissa järjestetään paljon korkeatasoisia konsertteja. Vuoden 2025 Eurovision laulukilpailu järjestetään kaupungissa.
Baselissa on paljon eri kokoisia elokuvateattereita, suurin keskittymä löytyy Steinenvorstadtista.
Baselissa on yli 30 museota, joista mainittavia ovat Baselin taidemuseo, Jean Tinguely -museo sekä yksityinen Fondation Beyeler.
Taide ja kulttuuri > Fasnacht

Baselissa vietetään monien Etelä-Saksan kaupunkien tapaan karnevaalia pääsiäisen aikaan. Baselin Fasnacht alkaa tuhkakeskiviikkoa seuraavana maanantaina. Karnevaalin aloittaa kello 4.00 aamulla ’’Morgestraich’’, jolloin kaupungin valot pimenevät ja päähän kiinnitettävillä lyhdyillä varustetut osallistujat alkavat soittaa rumpuja ja huiluja. Festivaali kestää tasan 72 tuntia, ja siihen kuuluu erilaisia kulkueita ja muita tapahtumia sekä puhallinmusiikkia.
Talous

Baselilla on keskeisen sijaintinsa ansiosta tärkeä kaupallinen merkitys. Sveitsin, Saksan ja Ranskan raja-alueen talousalueella asuu 2,3 miljoonaa asukasta, joista miljoona on työikäisiä (vuoden 2001 tilanne).
Basel on monien kemianteollisuuden yritysten toimipaikka ja osin myös kotipaikka. Kemianteollisuuden lisäksi Baselissa on kone-, metalli-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Vuosisatoja vanhojen kirjapaino- ja paperinvalmistusperinteiden ansiosta Baselissa toimii lukuisia kustantamoja.
Vuodesta 1917 lähtien Baselissa on pidetty messuja. Schweizer Mustermesse -nimen alle on koottu eri alojen messuja ja kongresseja, jotka ovat maailmankin mittakaavassa ainutlaatuisia, kuten nykytaiteen messut ”Art Basel” tai Baselworld, kello- ja korumessut.
Basel on ollut keskiajalta lähtien myös merkittävä pankkikeskus. Monien pankkien ja vakuutuslaitoksien lisäksi Kansainvälinen järjestelypankki BIS (Bank for International Settlements) on asettunut Baseliin.
Talous > Kustantamot ja tiedotusvälineet

Baselin kirjapainojen kukoistuskausi alkoi Baselin yliopiston perustamisesta vuonna 1460. Vuonna 1468 ilmestyi Baselissa ensimmäinen latinankielinen Raamattu. 1500-luvulla Basel nousi yhdeksi Euroopan merkittävimmistä kustantamokaupungeista. Nykyään Baselissa toimii yli 15 kirjapainoa. Basler Zeitung (BaZ) on suurin päivälehti Luoteis-Sveitsissä ja ainoa Baselissa.
Liikenne

Basel on merkittävä rautateiden solmukohta. Kaupungissa on kolme kaukoliikenteen rautatieasemaa, joita käyttävät myös seutu- ja paikallisliikenteen junat. Basel SBB -asemalta (Centralbahnhof) lähtee junia muun muassa Zürichiin, Berniin, Delémontiin ja Pariisiin sekä Saksaan ja Italiaan. Samaan rakennuskompleksiin kuuluu Basel SNCF -asema (Elsässerbahnhof), josta lähtee suurin osa Ranskan-junista. Kaikki Saksan-junat kulkevat kaupungin pohjoisosassa sijaitsevan Basel Badischer Bahnhof -aseman kautta ja pysähtyvät siellä.
Kansainvälinen lentoasema Basel-Mulhouse-Freiburg sijaitsee Ranskan puolella Baselista luoteeseen.
Basel on myös tärkeiden tieyhteyksien solmukohta. Baselista alkavat moottoritiet Autobahn A2 ja Autobahn A3 yhdistävät Sveitsin tieverkon Saksan ja Ranskan moottoritieverkostoon. Kaupungin sisällä viisi Reinin ylittävää maantiesiltaa sekä yksi rautatiesilta yhdistävät kaupungin eri puolia toisiinsa.
Suurelta osin Baselin alueella sijaitseva Baselin satama on Sveitsin ulkomaankuljetusten solmupiste. Sen kautta kulkee noin 10 % maan tuonnista, arvolla mitattuna.
Kuuluisia baselilaisia

Jakob Bernoulli (1654–1705), matemaatikko ja fyysikko
Jacob Burckhardt (1818–1897), filosofi, matemaatikko ja historioitsija
Robert Huber (1844–1945), liikemies, rakennutti 1870-luvulla Helsingin ja sen jälkeen usean muun Suomen kaupungin vesijohtoverkon.
Arthur Cohn (1927–), filmituottaja ja 3 Oscarin voittaja
Erasmus Rotterdamilainen (n. 1466–1536), humanisti
Leonhard Euler (1707–1783), matemaatikko
Hans Holbein nuorempi (1497–1543)
Hans Holbein vanhempi (1465–1524)
Kustaa IV Aadolf (1778–1837), Ruotsin kuningas 1792–1809
Friedrich Nietzsche (1844–1900), saksalainen filosofi, opetti vuosina 1869–1879 Baselin yliopistossa
Paul Sacher (1906–1999), kapellimestari ja kulttuurimesenaatti
Urs Widmer (1938–), kirjailija.
Roger Federer (1981-), tennispelaaja.
Urheilu

UEFA on perustettu Baselissa
FC Basel on 14-kertainen Sveitsin mestari jalkapallossa.
Kuuluisia baselilaisia urheilijoita ovat
Roger Federer (1981–), tenniksenpelaaja
Alexander Frei, jalkapalloilija
Patty Schnyder, tenniksenpelaaja
Murat ja Hakan Yakın, jalkapalloilijoita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Baselin matkailusivut
Museot ja näyttelyt Baselin alueella
Baselin historiasta
Basel-Stadtin interaktiivinen kartta
| n k Basel-Stadtin kantonin kunnat |
| --- | --- |
  Basel-Stadtin kantonin kunnat (3 kpl, 1908–)
 Basel-Stadtin kantoni: Basel • Bettingen • Riehen
Spalentor
Baselin Fasnacht
Art Basel
Baselin satama
Pyhän Birgitan kappeli (Uusikirkko)

Ote Viipurin läänin verollepanokartasta vuodelta 1774 (Charta öfver Talpola, Kockola, Hänniloila och Willickala Byars Ägor uti Nykyrka Sochn, Kansallisarkisto MHA 125 Uusikirkko 13:1). Karttaan on merkitty Birgitan kirkko (Brigitta Kiörka) Piritanniemeen Kaukjärven rannalle.
Kaukjärven Pyhän Birgitan kappelikunta 1700-luvulla Oiva Kojon mukaan. Kappelikunnan rajat pisteviivoin. Suomen Kuvalehti 15/1935.
Pyhän Birgitan kappeli oli Karjalankannaksella Uudenkirkon pitäjän Kaukjärven kylässä Piritanniemellä sijainnut Pyhälle Birgitalle omistettu keskiaikainen uhrikirkko. Kirkko rakennettiin roomalaiskatolisena aikana, viimeistään 1500-luvun alussa. Kappeli ja sen yhteydessä ollut hautausmaa poistettiin käytöstä vuonna 1781. Kappelia on kutsuttu sen sijaintipaikan mukaan myös Talpolan tai Kaukjärven rukoushuoneeksi. Keskiaikainen Viipurin ja Uudenkirkon välinen maantie tunnettiin Pyhän Birgitan tienä, koska se kulki läheltä Pyhän Birgitan kappelia.
Birgitan kappeli kansantarinoissa

Kansantarinan mukaan Kaukjärven seudulla asunut ja maatiloja omistanut Pyhä Riitta olisi rakennuttanut kappelin. Kappelia pidettiin uhrikirkkona ja kertoman mukaan uhrikirkon luona oli patsaaseen kiinnitetty laatikko, johon uhrattavat rahat laitettiin. Kaikkien maitse tai vesitse kappelin ohi matkustaneiden kerrotaan uhranneen rahaa turvallisen matkan varmistamiseksi. Tarinoiden mukaan kappelin yhteydessä olisi ollut myös luostari, joskaan tästä luostarista ei ole mitään varmaa tietoa. Juhani Rinne on pitänyt mahdollisena että kappeli olisi aluksi ollut Kaukjärven maatilan yksityiskappeli.
Kaukjärven seutu keskiajalla

Suomen käskynhaltija Nils Turesson Bielke lahjoitti Kaukjärven alueen vuonna 1362 kirkolliseksi rälssiksi Växjön piispanistuimelle. Tästä syystä Kaukjärven alue mainitaan asiakirjoissa Pyhän Sigfridin prebendana (ruotsiksi Sankt Sigfrids prebende uti Kaukjärvi) ja Kaukjärven talonpoikia kutsuttiin prebendatalonpojiksi tai -lampuodeiksi. Pyhä Sigfrid oli Växjön suojeluspyhimys ja Växjön tuomiokirkkokin oli nimetty Pyhälle Sigfridille. Kaukjärven lahjoittaminen Växjön piispanistuimelle liittyi vaikutusvaltaisen Bielke-suvun ja Växjön piispan Thomas Johanniksen toteutumatta jääneeseen hankkeeseen perustaa Karjalaan hiippakunta. Uskonpuhdistuksen seurauksena Kaukjärven alue joutui kruunulle. Pyhän Birgitan kappelin rakentaminen on siten tapahtunut aikana, jolloin Kaukjärvi kuului Växjön piispanistuimen läänitysmaihin. Huomionarvoista on myös se, että Växjön piispa Thomas Johannis ja Nils Turesson Bielke kuuluivat Pyhän Birgitan lähipiiriin.
Vuosina 1556-1560 Kaukjärven tilat kuuluivat kuningas Kustaa Vaasan maaomaisuuteen. Vuonna 1560 Kaukjärven alueeseen eli entiseen Växjön Pyhän Sigfridin prebendaan kuului 59 tilaa. Vielä 1600-luvullakin Kaukjärven prebendatalonpojat muodostivat oman veropiirinsä. Pyhän Sigfridin prebendan yhteyteen muodostui kirkollinen alue, Kaukjärven Pyhän Birgitan kappelikunta. On ilmeistä, että kappelikirkon alainen alue on vaihdellut eri aikoina. Summan, Huumolan ja Näykin (Träskändan) kylät eivät kuuluneet keskiaikaiseen Pyhän Sigfridin prebendaan, mutta 1700-luvulla ne kuuluivat Pyhän Birgitan kappelikuntaan.
Osana Uudenkirkon kirkkopitäjää

Uusikirkko mainitaan asiakirjoissa kirkkopitäjänä ensimmäisen kerran 1445. On mahdollista, että Pyhän Birgitan kirkko Kaukjärvellä oli aluksi kirkkopitäjän pääkirkko. Viimeistään 1500-luvun alussa Uudenkirkon Kirkkojärven rannalle rakennettiin pitäjänkirkko ja Kaukjärven kirkko jäi Uudenkirkon emäseurakunnan alaiseksi kyläkappeliksi.
Osa Kaukjärven alueesta sekä Summan, Huumolan ja Näykin kylät liitettiin Kuolemajärven kappeliseurakuntaan 1700-luvun puolivälissä tapahtuneessa aluejaossa. Näiden kylien asukkaat käyttivät silti edelleen Pyhän Birgitan kappelia ja sen hautausmaata niin kauan kuin ne olivat käytössä.
Kappelin purkaminen

Puinen kappelirakennus sijaitsi Kaukjärven koillisrannalla vielä 1700-luvulla ja siellä pidettiin jumalanpalveluksia kahdesti vuodessa: keskikesällä Johannes Kastajan päivänä ja lokakuussa Birgitan päivänä 7. lokakuuta. Rakennus oli kuitenkin vuosisadan lopulla niin huonossa kunnossa, että jumalanpalvelusten pito siellä kiellettiin vuonna 1781 ja samalla kiellettiin myös hautaukset kappelin hautausmaalle. Kappelirakennus purettiin pian tämän jälkeen. Birgitan kappelin kirkonkassan varat jaettiin tasan Uudenkirkon emäseurakunnan ja Kuolemajärven kappeliseurakunnan kesken. Birgitan kappelin ehtoollisvälineet, kalkki ja öylättilautanen, luovutettiin Kuolemajärven kirkolle. Kertoman mukaan talonpojat ostivat kappelin hirret ja rakensivat hirsistä kappelipaikan läheisyyteen latorakennuksen, joka oli olemassa vielä 1850-luvulla. Muistitiedon mukaan latorakennuksessa olisi ollut pieni ikkuna ja pöytä, jolle oli sijoitettu Raamattu.
Arkeologiset tutkimukset

1900-luvun alussa Kaukjärven rantaan rakennettu Hussin saha sijoittui osittain kappelin hautausmaan päälle ja rakennustöissä kaivettiin esille pääkalloja, luita ja venäläisiä kolikoita. Kolikoiden perusteella otaksuttiin, että paikalla olisi ollut venäläinen sotilashauta. Sahalaitos paloi vuonna 1937 eikä sitä enää rakennettu uudelleen. Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset kappelin ja hautausmaan paikalla tehtiin kesällä 2011, jolloin löytyi jälkiä rakennusten kivijaloista.
Birgitan kappelin hautausmaahan vuonna 1767 haudattujen kuolemajärvisten vainajien luetteloa (Kansallsarkisto. Kuolemajärven seurakunnan arkisto I C:1).
Polkupyörän lukko

Polkupyörän lukko on valmistettu erityisesti polkupyörien lukitsemista varten suunniteltu lukko.
Lukkotyyppejä

Runkolukko on kiinteästi pyörän runkoon asennetty lukko.
U-lukko tai kaarilukko on metallirunkoinen U-kirjaimen muotoinen avaimella toimiva lukko. Se on pärjännyt hyvin saksalaisen kuluttajayhdistyksen Stiftung Warentestin testissä.
Vaijerilukko on vaijerista valmistettu lyhyt tai pitkä avaimella tai numerosarjalla toimiva lukko.
Spiraalilukko on toinen nimitys vaijerilukolle, mutta tarkoittaa vain hyvin pitkävaijerista lukkoa, kun taas vaijerilukko tarkoittaa molempia.
Ketjulukko on kettingistä tehty lyhyt tai pitkä lukko. Toisinaan ketju on peitetty kangas- tai muovikuorella pyörän pintojen suojelemiseksi.
Numerolukko
Turvallisuus

Monet lukoista ovat murrettavissa muutamissa sekunneissa, kun käytössä on sopiva työkalu. Helsingin Sanomien testissä U-lukot havaittiin muita lukkoja vahvemmiksi.
Jos polkupyörä varastetaan, ei vakuutuskorvauksen saamiseksi Suomessa vaadita erityisen hyväksytyn pyörälukon käyttöä, kunhan vain jotain lukkoa on käytetty.