stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Garsivaz

Maalaus Garsivaksesta kuvitetussa käskirjoituksessa
Garsivaz (myös Garsiwaz, Gersiwaz tai Karsivaz) on myyttinen turaanilainen hahmo, joka esiintyy ''Kuninkaiden kirjassa'', Šahnamessa.
Pat Mills

| Pat Mills |
| --- | --- |
 Pat Mills vuonna 2003
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949
Ammatti:  Sarjakuvien käsikirjoittaja, editoija
Kirjailija
Pääteokset:  Charleyn sota  Sláine Nemesis, ABC Warriors
Aiheesta muualla
www.millsverse.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pat Mills (s. 1949) on brittiläinen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -toimittaja, joka tunnetaan parhaiten 2000 AD -sarjakuvalehden perustajana sekä science fiction ja fantasia -aiheisten sarjakuvien käsikirjoittajana.
Ura

Mills työskenteli sarjakuvien käsikirjoittajana ja editoijana vuosien 1970-1976 aikana, jolloin hänen tuotantoonsa kuului muun muassa Action.
Vuonna 1977 Mills perusti viikoittain julkaistun 2000 AD science fiction -aiheisen sarjakuvalehden. Tuolloin hän käsikirjoitti useita Judge Dreddin alkuajan sarjakuvista.
Vuosien 1979-1985 välisenä aikana hän käsikirjoitti Battle Picture Weekly nimiseen lehteen Ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuvaa Charleyn sota-sarjakuvaa, jonka piirtämisestä vastasi Joe Colquhoun. Charleyn sotaa pidetään molempien päätyönä.
Millsin käsialaa ovat useat science fiction -aiheiset sarjakuvat, kuten Nemesis, Requiem Chevalier Vampire, Sláine sekä ABC Warriors.
Garden City Western Railway

Garden City Western Railway (AAR-lyhenne: GCW) on vuonna 1916 liikenteelle avattu yhdysvaltalainen rautatieyhtiö. Sen perustajana oli kansasilainen Garden City Sugar and Land Company, myöhemmin Garden City Coop, Inc. Rautatie rakennettiin viljan, lihan, lannoitteiden, maatalouskoneiden, rehun ja muiden maanviljelytarvikkeiden kuljetusta varten. Yhtiön pääpaikka on Garden City Finneyn piirikunnassa, ja jossa sillä on yhdysliikenneasema BNSF Railwayn kanssa.
Historia

Garden City Sugar and Land Company rakensi rautatien vuoden 1915 aikana. Rautatielinja kulki yhtiön omistamien viljelysmaiden halki luoteeseen Garden Cityn länsipuolella sijaitsevalta sokeritehtaalta, läpi Quinbyn, Lowen ja Petersonin kylien Wolfin pikkukaupunkiin saakka. Rautatien tarkoituksena oli nopeuttaa yhtiön omia viljelytuotteiden kuljetuksia ja helpottaa viljelysalueiden huoltoa.
Rautatien raidemateriaali hankittiin sheriffin järjestämästä pakkohuutokaupasta, jossa myytiin Nebraska, Kansas and Southern Railwayn kiskomateriaali. Yhtiö oli rakentanut oman rautatiensä 12,6 mailin (20,2 km) päähän Garden Citystä, mutta tehnyt konkurssin ennen kuin rautatielinja oli valmistunut.
Garden City, Gulf and Northern Railway rakensi oman rautatielinjansa Scott Cityn ja Garden Cityn välille vuonna 1909. Atchison Topeka and Santa Fe -yhtiö (nykyisin osa BNSF Railwaytä) osti rautatien, ja myöhemmässä vaiheessa se siirtyi Garden City Northern Railway -yhtiön omistukseen. 1. syyskuuta 1991 Garden City Northern Railway fuusioitui GCW:n kanssa, ja rataosa Garden City – Shallow Water liitettiin yhtiön rataverkkoon.
29. huhtikuuta 1999 illinoislainen Pioneer Rail Corporation hankki omistukseensa GCW:n koko osakekannan ja liitti rautatien osaksi rataverkkoaan.
Aiheesta muualla

Pioneer Railcorp
Pioneer Railcorp: Garden City Western Railway (Arkistoitu – Internet Archive)
Gadoliniumgalliumgranaatti

| Gadoliniumgalliumgranaatti |
| --- | --- |
Luokka:  Synteettinen mineraali
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Gd3Ga5O12
Molekyylipaino:  1 012,36
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  Läpinäkyvä, värittömästä vaalean ruskeaan tai keltaiseen. Voi olla myös oranssi tai sininen.
Kidejärjestelmä:  kuutiollinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  6,5–7,5
Ominaispaino:  7,05 (+0.04, -0,10)
Tiheys:  7,08
Sulamispiste:  1 730 °C
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasimaisesta subadamantialiseen
Taitekerroin:  1,970 (+0,060)
Kahtaistaitto:  ei
Dispersio:  0,045
Pleokroismi:  ei
Ultravioletti fluoresenssi:  pinkki tai oranssi ultraviolettivalossa
Lähteet
  
Gadoliniumgalliumgranaatti (GGG, Gd3Ga5O12, gadoliniumgalliumoksidi) on keinotekoinen silikaattimineraali, joka kuuluu granaattien ryhmään. Se sisältää harvinaista maametallia gadoliniumia ja puolijohde galliumia. Sitä käytetään joissakin teknillisen optiikan ja lasertekniikan sovellutuksissa sekä keinotimanttina koruteollisuudessa. Siihen voidaan doupata muita harvinaisia maametalleja ja käyttää materiaalia muiden granaattikiteiden kasvatusalustana. GGG:tä tutkittiin 1970- ja 1980-luvuilla käytettäväksi tietokoneiden magneettisissa kuplamuisteissa.
Aiheesta muualla

PubChem: Gadolinium gallium oxide (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gadolinium gallium garnet
Käännös suomeksi
Pat Morita

| Pat Morita |
| --- | --- |
 Pat Morita vuonna 1971
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pat Morita, syntyjään Noriyuki Morita
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1932 Isleton, Kalifornia
Kuollut: 24. marraskuuta 2005 (73 vuotta) Las Vegas, Nevada
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Noriyuki "Pat" Morita (28. kesäkuuta 1932 Isleton, Kalifornia – 24. marraskuuta 2005 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten karate-opettajan roolistaan yhdysvaltalaisissa Karate Kid -elokuvissa. Sarjan ensimmäisestä osasta Morita oli myös ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon.
Morita syntyi Isletonissa, Kaliforniassa vuonna 1932 japanilaisille maahanmuutajille. Hän sairastui lapsena selkärankatuberkuloosiin, ja joutui sen hoidon takia olemaan sairalassa useiden vuosien ajan, suurimman osan aikaa kokovartalokipsissä. Toisen maailmansodan aikana Morita joutui perheensä kanssa internointileirille, ensin Arizonaan ja myöhemmin Pohjois-Kaliforniaan. Sodan jälkeen he muuttivat Sacramentoon, Kaliforniaan jossa hänen vanhempansa perustivat kiinalaisen ravintolan. Käytyään high schoolin hän otti käyttöön nimen Pat, ja teki erilaisia toimistotöitä ennen kun hän ryhtyi stand up-koomikoksi 30-vuotiaana. Morita esiintyi aluksi paikallisissa yökerhoissa ja pääsi myöhemmin esiintymään televisioon. 1960-luvun loppupuolella alkoi saamaan elokuvarooleja. Vuonna 1984 hän sai roolin herra Miyagina elokuvasta Karate Kid, josta oli myös ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon ja esiintyi myöhemmin myös sen kolmessa jatko-osassa Karate Kid II... kertomus jatkuu (1986), Karate Kid III (1989) ja Karate Kid saa seuraajan (1994).
Aiheesta muualla

Pat Morita Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Owela

Owela (Open Web Lab) on VTT:n avoin innovaatiotila, jossa kehitetään tulevaisuuden tuotteita ja palveluja yhdessä aktiivisten käyttäjien kanssa. Owelassa hyödynnetään sosiaalisen median työkaluja käyttäjätutkimukseen ja tuotekehitykseen.
Owela koostuu julkisesta Ideatuubista, jossa kuka tahansa voi ideoida uusia tuotteita ja kehittää niitä eteenpäin, sekä projektityötiloista. Suurin osa toiminnasta tapahtuu projektitiloissa, joihin pääsy on rajattu rekisteröityneille käyttäjille. Projektitilat räätälöidään tarpeen mukaan, ja ne voivat koostua esimerkiksi keskustelusta, ideoinnista, gallupeista, kyselyistä ja chatista.
Owelaa on kehitetty VTT:llä vuodesta 2007 asti. Sen taustalla on avoimen lähdekoodin WordPress-sisällönhallintajärjestelmä.
Owelaa käytetään sekä tutkimusprojekteissa että yritysten omissa tuote- ja palvelukehityshankkeissa.
Aiheesta muualla

Owela (Arkistoitu – Internet Archive)
SOMED-projekti
Francesco Casagrande

| Francesco Casagrande |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1970 (ikä 54)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1993–1995 1996–1997 1998 1999–2000 2001–2002 2003–2004 2005:  Mercatone Uno Saeco Cofidis Vini Caldirola Fassa Bortolo Lampre Naturino-Sapore di Mare
Suurimmat voitot
 Tirreno-Adriatico 1996 Baskimaan ympäriajo 1996 Sveitsin ympäriajo 1999 Clásica de San Sebastián 1998, 1999  La Flèche Wallonne 2000 Italian ympäriajo, mäkikilpailu 2000, etappi 
 Tiedot päivitetty: 4. elokuuta 2007 
Francesco Casagrande (s. 14. syyskuuta 1970 Firenze) on italialainen entinen maantiepyöräilijä, vuosien 1998 ja 1999 Clásica de San Sebastiánin voittaja. Hän voitti Tirreno-Adriaticon ja Baskimaan ympäriajon vuonna 1996 sekä Sveitsin ympäriajon 1999. Vuonna 2000 hän voitti La Flèche Wallonnen ja sijoittui toiseksi Italian ympäriajossa menetettyään Maglia rosa -paidan viimeisessä aika-ajossa Stefano Garzellille.
Saavutuksia

Italian ympäriajo:
1995 kokonaiskilpailun kymmenes
2000 kokonaiskilpailun toinen, mäkikilpailun ja etapin 9 voitto
Ranskan ympäriajo:
1997 kokonaiskilpailun kuudes
Espanjan ympäriajo:
2002 kokonaiskilpailun seitsemäs
Baskimaan ympäriajo:
1994 kokonaiskilpailun neljäs
1996 kokonaiskilpailun sekä etappien 2 ja 5B voitto
2001 kokonaiskilpailun kuudes
Tirreno-Adriatico:
1994 kokonaiskilpailun viides
1996 kokonaiskilpailun voitto
Tour de Romandie:
1995 kokonaiskilpailun toinen
1998 kokonaiskilpailun kolmas
Sveitsin ympäriajo:
1998 kokonaiskilpailun viides
1999 kokonaiskilpailun ja etapin 8 voitto
2002 voitto etapilla 5
2003 voitto etapeilla 3 ja 5
Setmana Catalana: 1996 kolmas
Maantieajon MM-kilpailu: 1994 16., 1995 12., 1997 13., 1999 neljäs, 2000 kymmenes
Clásica de San Sebastián: 1998 voitto, 1999 voitto, 2001 toinen
Milano–San Remo: 1997 neljäs
Liège-Bastogne-Liège: 1995 viides, 1998 neljäs, 2001 neljäs, 2002 kahdeksas, 2003 viides
Giro di Lombardia: 1995 seitsemäs, 1997 kolmas, 2000 toinen, 2002 viides
La Flèche Wallonne: 1994 kuudes, 1995 neljäs, 2000 voitto, 2001 kuudes
Züri-Metzgete: 2000 kolmas, 2001 neljäs
Amstel Gold Race: 2003 kuudes
HEW Cyclassics: 2000 toinen
Milano-Torino: 1994 voitto, 1995 kolmas, 2004 kolmas
Giro dell'Emilia: 1994 voitto, 2001 toinen, 2004 toinen
Giro della Toscana: 1994 voitto
Firenze-Pistoia: 1994 voitto, 1995 voitto
Giro dell'Appennino: 1995 voitto
Coppa Placci: 1995 voitto, 2000 voitto
Giro di Romagna: 1997 voitto
Trofeo Matteotti 1998 voitto, 1999 voitto
Subida a Urkiola: 2000 voitto
Giro del Trentino: 2001 voitto, 2002 voitto
Coppa Agostoni: 2001 voitto, 2003 voitto
Trofeo Melinda: 2001 voitto, 2003 voitto
Settimana internazionale di Coppi e Bartali: 2002 voitto
Maailman ranking: 2000 1.
Maailmancup: 2000 3., 2001 6.
Paco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Jémez Martín
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Las Palmas, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
: Córdoba
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989–1991 | Córdoba | 34 | (3) |
| 1991–1992 | Murcia | 35 | (0) |
| 1992–1993 | Rayo Vallecano | 38 | (0) |
| 1993–1998 | Deportivo La Coruña | 94 | (1) |
| 1998–2004 | Zaragoza | 168 | (1) |
| 2004 | Rayo Vallecano | 17 | (0) |
| 2005–2006 | Lugo | 9 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 395 | (5) |
Maajoukkue
| 1998–2001 | Espanja | 21 | (0) |
Valmennusura
2007: Alcalá
2007–2008: Córdoba
2009: Cartagena
2010–2011: Las Palmas
2011–2012: Córdoba
2012–2016: Rayo Vallecano
2016: Granada
2016–2017: Cruz Azul
2017–2018: Las Palmas
2019–2020: Rayo Vallecano
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Francisco "Paco" Jémez Martín (s. 18. huhtikuuta 1970 Las Palmas, Kanariansaaret) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Pelaajaura > Seurajoukkue

Pelaajaurallaan Paco edusti muun muassa Córdobaa, Real Murciaa, Rayo Vallecanoa, Deportivo La Coruñaa ja Real Zaragozaa. Aragonialaisseuraa hän edusti pisimpään urallaan vuodet 1998–2004, joista kaikki maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, paitsi kausi 2002–2003. Hän päätti pelaajauransa Lugossa vuonna 2006 ollessaan 36-vuotias.
Pelaajaura > Maajoukkue

Paco teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 23. syyskuuta 1998 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Paco valittiin joukkueen kokoonpanoon vuoden 2000 EM-kilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa yhteensä kolme ottelua.
Valmentajaura

Paco aloitti valmentajauransa vuonna 2007 Alcalásta. Kaudeksi 2007–2008 Paco siirtyi Córdoban peräsimeen, josta hän sai kuitenkin potkut 11 ottelua ennen kauden päätöstä.
Vuoden 2009 alussa hänestä tuli Cartagenan päävalmentaja, jonka hän johdatti loppukauden aikana lohkonsa voittajaksi. Tätä seurasi seurahistorian ensimmäinen nousu Segunda Divisióniin.
Kesäkuussa 2012 Pacon ilmoitettiin ottavan madridilaisseura Rayo Vallecanon vetovastuun, jota hän oli jo aiemmin pelaajaurallaankin ehtinyt edustaa. Pacon johdolla seura sijoittui kaudella 2012–2013 Espanjan pääsarjassa kahdeksanneksi, mikä on seuran historian paras saavutus. Kauden jälkeen Vallecano teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen.  Seuraavilla kausilla Paco luotsasi Rayon liigan keskikastiin sijoille 12 ja 11. Kaudella 2015–2016 joukkue romahti putoamistaisteluun ja lopulta putosi tiukassa taistelussa Segundaan pisteen erolla Sporting Gijóniin ja Granadaan. Kauden jälkeen uutisoitiin, että Paco neuvottelee siirtymisestä Granadan päävalmentajaksi. Pacon kolmivuotinen valmentajan pesti Granadaan vahvistettiin 20. kesäkuuta 2016. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo syyskuun lopussa 2016, kun Granada oli juuttunut liigan toiseksi viimeiseksi.
Marraskuun lopussa 2016 Pacosta tuli meksikolaisseura Cruz Azulin päävalmentaja.
Aiheesta muualla

Pacon pelaajauran tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Pacon valmentajauran tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: José Ramón Sandoval | Rayo Vallecanon päävalmentaja 2012–2016 | Seuraaja: José Ramón Sandoval |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: José González | Granadan päävalmentaja 6–9/2016 | Seuraaja: Lucas Alcaraz |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pako Ayestarán | Las Palmasin päävalmentaja 12/2017–2018 | Seuraaja: Manolo Jiménez |
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Cañizares |
2 Salgado |
3 Aranzabal |
4 Guardiola |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Helguera |
8 Fran |
9 Munitis |
10 Raúl |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Casillas |
14 Gerard |
15 Engonga |
16 Mendieta |
17 Etxeberria |
18 Paco |
19 Velasco |
20 Urzaiz |
21 Valerón |
22 Molina |
Valmentaja Camacho
Fysikerna

| Fysikerna |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Tom Segerberg
Käsikirjoittaja:  Friedrich Dürrenmatt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  27.2.1968
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fysikerna on Yleisradion ruotsinkielinen televisionäytelmä vuodelta 1968. Se on Tom Segerbergin ohjaus sveitsiläisen kirjailija Friedrich Dürrenmattin tunnetusta näytelmästä Die Physiker (1962, suom. Fyysikot).
Juoni

Möbius on ollut jo pitkään mielisairaalassa, kun sinne saapuu kaksi muuta fyysikkoa. Toinen kutsuu itseään Newtoniksi, toinen Einsteiniksi. Pian ilmenee, etteivät he olekaan sairaita, vaan on pantu mielisairaalaan turvasäilöön vaarallisten tutkimustensa jatkamisen estämiseksi. Mieleltään oikeasti sairas ylilääkäri von Zahn kähveltää tutkimustulokset ja miettii ryhtymistä niiden avulla maailman valtiaaksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Henake Schubak  | … |  Johan Wilhelm Möbius, potilas   |
|  Nils Brandt  | … |  Herbert Georg Beutler, kutsuu itseään Newtoniksi, potilas   |
|  Roland Hedlund  | … |  Ernst Heinrich Ernesti, kutsuu itseään Einsteiniksi, potilas   |
|  Birgit Kronström  | … |  tohtori Mathilde von Zahn, ylilääkäri   |
|  Gundel Henrikson  | … |  Marta Boll, ylihoitaja   |
|  Ingrid Söderblom  | … |  Monica Stettler, sairaanhoitaja   |
|  Per Wager  | … |  Oskar Rose, lähetyssaarnaaja   |
|  Lisa Bergström  | … |  Lina Rose, Oskarin vaimo   |
|  Asko Sarkola  | … |  Linan lapsi   |
|  Leif Salmén  | … |  Linan lapsi   |
|  Tom Pöysti  | … |  Linan lapsi   |
|  Leif Wager  | … |  Richard Voss, rikoskomisario   |
|  Leo Michailov  | … |  oikeuslääkäri   |
|  Martin Kurtén  | … |  Blocher, rikospoliisi   |
|  Åke Lindman  | … |  Uwe Siewers, hoitaja  |
Pallas-rakennus

| SSR Group |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Arto Kukkonen (1.8.2017 alk.)
Puheenjohtaja:  Jorma Tamminen
Kotipaikka:  Lahti
Toimiala:  Rakennus- ja kiinteistöala
Liikevaihto:  117,4 miljoonaa (2016)
Liikevoitto:  4,1 milj. (2016)
Henkilöstö:  275 (2016)
Kotisivu:  ssrgroup.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pallas-rakennus (kaupparekisterissä Pallas Rakennus Oy, aiemmin SSR Group Oy) alueyhtiöineen on suomalainen asunto- ja toimitilarakentamiseen erikoistunut valtakunnallinen rakennuskonserni, joka perustettiin vuonna 2015. Konsernin pääkonttori sijaitsee Lahdessa.
Konsernin rakennuskohteita ovat olleet muun muassa Luhdan pääkonttori Lahdessa ja vuoden parhaaksi korjausrakennustyömaaksi valittu Päijät-Hämeen keskussairaalan perusparannus.
Konsernin juuret juontavat lahtelaiseen rakennusyhtiö Salpausselän Rakentajat Oy:hyn, jonka lahtelainen rakennusinsinööri Mika Wilenius ja maajoukkuetason jääkiekkoilijana tunnettu Erkki Laine ostivat edellisen omistajan perikunnalta vuonna 2004. Laineen kuoltua vuonna 2009 tämän enemmistöosuus myytiin rakennusyhtiö Lujatalolle, mutta osakekanta siirtyi takaisin Wileniukselle vuonna 2013.
SSR Group Oy muutti nimensä Pallas Rakennus Oy:ksi kesäkuussa 2018.
Omistus

SSR Groupin pääomistaja oli rakennusinsinööri Mika Wilenius, joka toimi yhtiössä neuvonantajana. SSR Groupin hallitukseen kuuluivat omistajat Jorma Tamminen, Tapani Pöyry ja Kari Kangas sekä talon ulkopuolelta Marko Nokka.
SSR Groupin alueyhtiöt

SSR Groupilla on kahdeksan alueellista tytäryhtiötä, jotka toimivat laajasti ympäri Suomea:
Salpausselän Rakentajat Oy
SSR Lappi Oy
SSR Pohjanmaa Oy
SSR Länsi-Suomi Oy
SSR Itä-Suomi Oy
SSR Uusimaa Oy
SSR Kaakkois-Suomi Oy
SSR Infra Oy
SSR Group mediassa

Syksyllä 2016 Yle uutisoi, että SSR Group on tehnyt yhteistyötä Nova Groupista tunnetun liikemies Arto Merisalon kanssa. Keväällä 2017 SSR Group kertoi tehneensä vuokralaisten hankintaan liittyvää yhteistyötä konsulttiyritys Sadepisaran kanssa, jossa Merisalo on työskennellyt. Yhteistyö konsulttiyrityksen kanssa on päättynyt.
SSR Group nousi 2016 yhdeksi Suomen "superkasvajista" Kauppalehden tutkimuksessa. Kauppalehti listaa vuosittain Suomen ”superkasvajat” eli yritykset, jotka ovat 2000-luvun kuluessa kasvaneet pienestä yhtiöstä yli sadan miljoonan euron liikevaihtoon. Vuonna 2016 SSR Group kasvatti liikevaihtoaan 75 miljoonasta eurosta 117 miljoonaan euroon, ja Kauppalehden selvityksessä sen vuotuinen kasvuvauhti oli koko tarkastelujakson aikana keskimäärin 50,3 prosenttia.
SSR Groupin pääomistaja Mika Wilenius hallinnoi lähes puolen miljoonan euron omistuksiaan Seychellien veroparatiisin kautta. Hallintarekisteröinti on lain mukaan mahdollista vain ulkomaalaiselle osakkeenomistajalle tai ulkomaiselle yhtiölle. Yle sai asian selville niin sanotuista Panaman papereista. Wilenius kieltäytyi antamasta Ylelle haastattelua asiasta, ja hänen asiamiehensä Kari Uoti uhkasi oikeustoimilla, jos Yle julkaisisi Wileniuksen nimen. Wilenius oli epäiltynä lahjuksen antamisesta Nuorisosäätiötä koskevassa talousrikostutkinnassa. Elokuussa 2021 Etelä-Suomen Sanomat kertoi Wileniuksen kuolleen.
Salpausselän Rakentajat Oy antoi rahallista tukea kokoomuksen kansanedustaja Kalle Jokisen vaalikampanjaan vuonna 2015, ja pääomistaja Mika Wilenius rahoitti Petteri Orpon puheenjohtajakampanjaa vuonna 2016. Wilenius perusti kokoomuksen kansanedustaja Eero Lehden kanssa Finrie Oy -rakennusyhtiön vuoden 2015 lopussa.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivu
Paul-Siméon Ahouanan Djro

Paul-Siméon Ahouanan Djro (19. joulukuuta 1952 Bingerville – 12. helmikuuta 2024 Abidjan) oli norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului fransiskaaneihin.
Ahouanan Djro vihittiin papiksi 19. heinäkuuta 1981 ja nimitettiin Yamoussoukron hiippakunnan johtoon 6. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. maaliskuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Vital Komenan Yao ja Luigi Ventura. 12. tammikuuta 2006 Ahouanan Djro sai nimityksen Bouakén koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja Vital Komenan Yaon kuollessa 22. syyskuuta 2006 Ahouanan Djrosta tuli tämän seuraaja arkkipiispana.
Garry Valk

| Garry Valk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1967 Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2003
Seurat:  Vancouver Canucks  Anaheim Mighty Ducks  Pittsburgh Penguins  Toronto Maple Leafs  Chicago Blackhawks
NHL-varaus:  108. varaus, 1987 Vancouver Canucks
Garry Valk (s. 27. marraskuuta 1967 Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 777 NHL-runkosarjaottelua Vancouver Canucksissa, Anaheim Mighty Ducksissa, Pittsburgh Penguinsissa, Toronto Maple Leafsissa ja Chicago Blackhawksissa.
Valk teki NHL-urallaan yhteensä 100 maalia, 156 syöttöpistettä ja 256 tehopistettä. Rangaistusminuutteja hän keräsi yhteensä 747. Valk pelasi urallaan myös 29 AHL-ottelua ja teki niissä 20 tehopistettä.
Aiheesta muualla

Garry Valk Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Garry Valk The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Paul-Émile Corbeil

Paul-Émile Corbeil (5. lokakuuta 1908 Montreal – 10. tammikuuta 1965 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja (basso), radiotuottaja ja näyttelijä. Hän opiskeli Salvator Issaurelin johdolla ja teki oopperadebyyttinsä vuonna 1929 Jules Massenet'n Hérodiaden esityksessä. Vuosina 1932–1934 hän esiintyi Kanadassa ja Yhdysvalloissa laulukvartetti Imperial Grenadiersin kanssa, jonka hän perusti tenorien François Brunetin ja Gaston Nolinin sekä baritoni Albert Viaun kanssa.
Corbeil teki yhteistyötä runoilija Jean Narrachen kanssa ja muun muassa äänitti tämän runoutta vuonna 1962 kolmella LP:llä. Corbeilin johdolla opiskelivat hänen poikansa Claude Corbeilin ohella muiden muassa Jean-Pierre Comeau, Dolorès Drolet, Guylaine Guy ja Lise Roy.
Owen-konepistooli

| Owen |
| --- | --- |
 Owen Mark 1-42 -konepistooli
Tyyppi:  konepistooli
Valmistaja:  Lysaghts Newcastle Works
Valmistusmaa:  Australia
Valmistusvuodet:  1942 - 1944
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum/Luger
Aseen pituus:  806 mm
Piipun pituus:  247 mm
Paino (tyhjänä):  ladattuna 4,24 kg, lataamattomana 3,47 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  33 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  n. 420 m/s
Tulinopeus (laukausta/min):  700 lks/min
Owen on Australiassa toisen maailmansodan aikana valmistettu,  Evelyn Owenin (1915 - 1949) vuonna 1939 suunnittelema konepistooli. Se on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva ja 9x19 mm Parabellum/Luger kaliiperinen.
Owenin rakenteen näkyvin erikoisuus on lippaan sijoittaminen pystyyn aseen päälle hiukan eteenpäin ja vasemmalle kallistettuna. Aseet naamiomaalattiin tehtaalla keltaisella ja vihreällä maalilla, myöhemmin tehdaskunnostetut aseet pinnoitettiin parkerisoinnilla.
Owen -konepistoolia valmistettiin Lysaghts Newcastle Worksin tehtaalla Port Kemblassa vuosien 1942 - 1944 välillä Mark 1-42, Mark 1-43 (tai Mark 1 Wood butt (puutukki)) ja Mark 2 malleina 45 433 kappaletta.
Australian joukot käyttivät Oweneita toisen maailmansodan jälkeen vielä sekä Korean että Vietnamin sodissa. Australian armeija korvasi sen 1960-luvulla F1-konepistoolilla.
Aiheesta muualla

Evelyn Ernest Owen (Arkistoitu – Internet Archive)
Forgotten Weapons: The Australian Owen SMG
Owen machine carbine / submachine gun
Huoltopurettu Owen Mark 1-42. Ylimpänä aseen lipas, sitten runko, vasemmalla tukki, oikealla pikairroitettava piippu etukahvoineen, alimpana aseen lukko rekyylijousineen,
Evelyn Owen Owen-konepistoolin .45 ACP kaliiperisen version kanssa.
Oweneilla aseistettuja australialaissotilaita vuonna 1945.