stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Rauli Badding Somerjoen kappaleista
S

Saanhan viimeisen tanssin (Ikkunaprinsessa)
Salainen rakkaus (Tähdet, tähdet)
Sateinen joulukuu (Joulupukin juhannusyö)
Satusetä Andersen (Maanalaista menoa -radio-ohjelmassa)
Siivet selässä (Näin käy rock & roll)
Sininen metsä (Sininen metsä)
Sua rakastan silti (Tähdet, tähdet)
Sulamit (Muotokuva 1)
Suon kulkija (Laivat)
Surrender: Antaudu, rakkain! (Näin käy rock & roll)
Suukko vain (Sydän lämpöä täys)
Svengiä aatonaattona (Joulupukin juhannusyö)
Svengiä kirjastossa (Pynnisen perintö)
Sydämessäni (Näin käy rock & roll)
Sydän lämpöä täys (Sydän lämpöä täys)
Sävel rakkauden (Rakkaudella – Raulilta)
T

Tahdon (Laivat)
Takaisin Pekingiin (Suomen Talvisota 1939–1940: Underground-Rock)
Tammerkoski (Muotokuva 1 -CD)
Teema vuodelta 1973 (Kaikki laulut)
Tehkää jotakin (Perkele! Lauluja Suomesta)
Teinienkeli (Näin käy rock & roll)
Toivon (Näin käy rock & roll)
Tosi rakkaus (Laivat)
Turhaan päivät, turhaan yöt (Ikkunaprinsessa)
Tynnörilintu (Laivat, CD-bonus)
Tähdenlento (Rakkaudella – Raulilta)
Tähdet, tähdet (Tähdet, tähdet)
Tällainen hupsu (Synnyin rokkaamaan)
V

Valot (Synnyin rokkaamaan)
Vene (Masters)
Vesioikeus-rock (Suojele luontoa – ihmistäkin)
Viaton (Kaikki laulut)
Vihaava rakkaus (Suomen Talvisota 1939–1940: Underground-Rock)
Vihreä valta (Suomen Talvisota 1939–1940: Underground-Rock)
Y

Yhteiskuntasuunnittelua (single)
Yksi vain ei tuu (Tähdet, tähdet)
Yksinäinen mies (Sininen metsä)
You Can't Catch Me (Kaikki laulut)
Yö sun kanssas (Synnyin rokkaamaan)
Yöaika on työaika (Näin käy rock & roll)
Yölinjalla (Tähdet, tähdet)
Yön hiljaisuudessa (Tähdet, tähdet)
Ä

Äijän parta parmahilla (Kaikki laulut)
Äiti itki usein iltaisin (single)
Ö

Öitten neidot (Sydän lämpöä täys)
Mary Berg

Warsaw Ghetto: A Diary
Mary Berg (oik. Miriam Wattenberg, s. 20. huhtikuuta 1924 Łódź, Puola – huhtikuu 2013) oli juutalainen nainen, joka joutui perheineen suljetuksi Varsovan ghettoon toisen maailmansodan aikana. Berg alkoi pitää päiväkirjaa syksyllä 1939 ja kirjoitti siihen näkemästään ja kokemastaan Saksan miehittämässä Puolassa. Hänen onnistui salakuljettaa pienet muistikirjansa mukanaan päästessään vapauteen ghetosta. Päiväkirja julkaistiin ensimmäisen kerran kokonaisuudessaan vuonna 1945 Yhdysvalloissa nimellä Warsaw Ghetto: A Diary. Se oli ensimmäinen englanninkielinen teos, jossa kuvattiin Varsovan gheton tapahtumia perustamisesta ensimmäisiin karkotuksiin. Myöhemmin päiväkirja käännettiin useille muille kielille. Kirja julkaistiin sota-ajan Puolassa mahdollisesti elossa olevien sukulaisten suojelemiseksi salanimellä Berg. Kirjassa on myös muutettu sellaisten henkilöiden nimet, joiden olinpaikasta tai kuolemasta ei ollut varmuutta.
Perhe

Mary Bergin perheeseen kuuluivat isä Shya, äiti Lena sekä sisko Ann (Anna). Mary oli 16-vuotias, kun perhe vangittiin Varsovan ghettoon. Päiväkirjassaan hän sanoo syntymäpäiväkseen 10. lokakuuta. Syynä saattoi olla ainakin se, että Bergin oikea syntymäpäivä 20. huhtikuuta on myös Adolf Hitlerin syntymäpäivä. Bergin perhe oli siitä etuoikeutetussa asemassa, että äiti oli Yhdysvaltain kansalainen. Tämä takasi perheelle tietyn koskemattomuuden ghetossa ja auttoi myöhemmin heitä pääsemään pois miehitetystä Puolasta.
Lena-äiti oli syntynyt Yhdysvalloissa, mutta hän muutti puolalaissyntyisten vanhempiensa sekä kahden sisaruksensa kanssa Puolaan ollessaan noin 12-vuotias. Lenan isä, äiti ja vanhemmat sisarukset muuttivat 1920-luvulla takaisin Yhdysvaltoihin, mutta Lena ja kaksi hänen Puolassa syntynyttä pikkuveljeään, Abie ja Percy, jäivät Puolaan. Lena avioitui puolalaisen Shya Wattenbergin kanssa, joka oli taidemaalari ja antiikkikauppias. Lena työskenteli muotisuunnittelijana.
Elämä miehitetyssä Puolassa

Mary Berg oli kotoisin Łódźista. Perhe pakeni sieltä syyskuussa 1939, kun saksalaiset sotilaat murtautuivat Puolan rintamalinjojen läpi. He lähtivät useimpien Łódźin juutalaisten tapaan Varsovaan. Perhe palasi Łódźiin lokakuussa mutta joutui muuttamaan joulukuussa takaisin Varsovaan. Saksalaiset alkoivat rajoittaa juutalaisten elämää siellä jo paljon ennen varsinaisen gheton perustamista. Yhdysvaltain kansalaisena Lena Wattenberg pääsi liikkumaan myös gheton ulkopuolella. Hän kävi muun muassa saksalaisten postitoimistossa lähettämässä kirjeitä ystäviensä puolesta ulkomaille.
Ghetossa selviäminen riippui paljolti varallisuudesta ja ”suhteista”. Turvatumman aseman saattoi saavuttaa, jos tunsi vaikutusvaltaisia ihmisiä, joiden kautta pystyi esimerkiksi hankkimaan paremman työpaikan. Ruoasta ja lääkkeistä oli kuitenkin jatkuvasti pulaa myös varakkaamman väestön keskuudessa, koska suljetussa ghetossa oltiin sen varassa, mitä saksalaisilta saatiin ja mitä muurien ulkopuolelta onnistuttiin salakuljettamaan. Kaikesta huolimatta ghetossa yritettiin elää tavallista elämää. Siellä järjestettiin konsertteja ja teatteriesityksiä sekä annettiin kouluopetusta. Berg kertoo päiväkirjassa, kuinka hän tunsi toisinaan syyllisyyttä ja häpeää etuoikeutetun asemansa vuoksi. Hänen oli kuitenkin hyväksyttävä lahjusten ja suhteiden hyväksikäyttö elinehtona. Mahdollisuuksien mukaan hän yritti auttaa pahemmassa hädässä olevia ihmisiä. Hän perusti ystävineen kerhon, joka järjesti musiikkiesityksiä. Näiden esitysten tuotot lahjoitettiin avustusjärjestön käyttöön.
Mary Berg ja hänen perheensä internoitiin Yhdysvaltain kansalaisuuden vuoksi. Tämä tapahtui vain pari päivää ennen suurien karkotuksien aloittamista heinäkuussa 1942. Heidät vietiin Pawiakin vankilaan, joka sijaitsi ghetossa. Heille luvattiin aluksi, että he pääsevät jo muutaman päivän päästä jatkamaan matkaansa Yhdysvaltoihin. He joutuivat kuitenkin viettämään vankilassa useita kuukausia. Vankilan ikkunoiden kautta he näkivät tuttaviaan ja pystyivät toisinaan jopa vaihtamaan kirjeitä. Berg kertoo muun muassa nähneensä eräänä päivänä hyvin uupuneen Władysław Szpilmanin, joka kuljetti asunnoista tyhjennettyjä tavaroita kärryillä saksalaisten varastoon.
Vapautus

Varsovan ulkomaalaiset asukkaat, Mary Berg perheineen heidän mukanaan, lähetettiin leirille Ranskaan Vitteliin 18. tammikuuta 1943. Vittelin leiri oli internoiduille paratiisi verrattuna ghettoon ja Pawiakin vankilaan. Leiri oli suunniteltu vakuuttamaan kansainvälinen Punainen Risti siitä, että saksalaiset kohtelevat internoituja hyvin. Alue oli rajattu piikkilangoilla, mutta asukkaat saivat liikkua sen sisällä puistossa vapaasti. Majoitustiloina toimivat hotellit, joissa oli tilavat ja siistit huoneet. Punainen Risti toimitti leirille avustuspaketteja.
Ensimmäinen vankienvaihto Saksan ja Englannin välillä tehtiin 21. marraskuuta 1943. Mary Bergin perhe joutui odottamaan vuoroaan maaliskuun alkuun saakka. Viime hetkiin asti oli epävarmaa pääseekö koko perhe lähtemään yhdessä. Aluksi paikat luvattiin vain Lenalle ja tytöille. Lähtöpäivän aamuna ilmoitettiin, että perheen isäkin pääsee mukaan. He matkustivat ensin junalla Lissaboniin, missä he nousivat Yhdysvaltoihin lähtevään laivaan 5. maaliskuuta 1944. Laiva oli diplomaattialukseksi vuokrattu SS Gripsholm, ja se saapui New Yorkiin 15. maaliskuuta.
Berg jäi asumaan Yhdysvaltoihin. Hän ei halunnut palata Puolaan, koska kaikki sinne jääneet sukulaiset ja ystävät olivat kuolleet. Päiväkirjan julkaisun jälkeen Berg antoi paljon haastatteluja ja puhui radiossa. 1950-luvun alussa hän vetäytyi julkisuudesta.
McCloskey

McCloskey on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Deirdre McCloskey (s. 1942), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, taloushistorioitsija ja professori emerita
Jack McCloskey (1925–2017), yhdysvaltalainen koripallojohtaja
Pete McCloskey (1927–2024), yhdysvaltalainen poliitikko.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Marco Zullo

| Marco Zullo |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä (2021–) EFDD-ryhmä (2014–2019)
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1978 (ikä 45) Verona, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Muut puolueet:  Viiden tähden liike (2014–2021)
Aiheesta muualla
marcozullo.it
Marco Zullo (s. 29. lokakuuta 1978 Verona, Italia) on italialainen poliitikko. Zullo on puoluekannaltaan sitoutumaton. Aikaisemmin Zullo on edustanut Viiden tähden liikettä. Zullo on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Aiheesta muualla

Marco Zullo Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Luettelo 2010-luvun tietokoneista

Tämä luettelo 2010-luvun tietokoneista on järjestetty julkaisuvuoden mukaan.
2010

HP Compaq 6005 Pro
HP Elite 7100
HP Elite 8100
HP Pro 3005
HP Pro 3010
HP Pro 3015
HP Pro 3085
HP Pro 3115
HP Pro 3120
HP Pro 3125
HP Pro 3130
iMac unibody (2010 puoliväli)
MacBook (2010 puoliväli)
MacBook Air (myöhäinen 2010)
MacBook Pro 13 (2010 puoliväli)
MacPro (2010 puoliväli)
2011

HP Compaq 4000 Pro
HP Compaq 6200 Pro
HP Elite 7200
HP Elite 8200
HP Pro 3300
HP Pro 3305
HP Pro 3400
HP Pro 3405
HP Pro 3410
HP Pro 3500
HP Pro 3505
HP Pro 3515
iMac unibody (2011 puoliväli)
iMac unibody (myöhäinen 2011)
MacBook Air (2011 puoliväli)
MacBook Pro 13 (varhainen 2011)
MacBook Pro 13 (myöhäinen 2011)
2012

HP Compaq 4300 Pro
HP Compaq 6300 Pro
HP Compaq 6305 Pro
HP Elite 7300
HP Elite 7500
HP Elite 8300
iMac unibody (myöhäinen 2012)
MacBook Air (2012 puoliväli)
MacBook Pro 13 Retina (myöhäinen 2012)
MacBook Pro 13 unibody (2012 puoliväli)
MacBook Pro 15 Retina (2012 puoliväli)
MacPro (2012 puoliväli)
2013

iMac unibody (myöhäinen 2013)
MacBook Air (2013 puoliväli)
MacBook Pro 13 Retina (varhainen 2013)
MacBook Pro 13 Retina (myöhäinen 2013)
MacBook Pro 15 Ritona (varhainen 2013)
MacBook Pro 15 Retina (myöhäinen 2013)
MacPro (myöhäinen 2013)
2014

HP EliteDesk 705 G1
iMac retina (myöhäinen 2014)
iMac unibody (2014 puoliväli)
MacBook Air (varhainen 2014)
MacBook Pro 13 Retina (2014 puoliväli)
MacBook Pro 15 Retina (2014 puoliväli)
2015

HP EliteDesk 705 G2
iMac retina (myöhäinen 2015)
iMac unibody (myöhäinen 2015)
MacBook (varhainen 2015)
MacBook Air (varhainen 2015)
MacBook Pro 13 Retina (varhainen 2015)
MacBook Pro 15 Retina (2015 puoliväli)
2016

MacBook (varhainen 2016)
MacBook Pro 13 (2016)
MacBook Pro 15 (2016)
2017

HP EliteDesk 705 G3
MacBook (2017)
MacBook Air (2017)
MacBook Pro 13 (2017)
MacBook Pro 15 (2017)
2018

HP EliteDesk 800 G4
MacBook Air (2018)
MacBook Pro 13 (2018)
MacBook Pro 15 (2018)
2019

HP EliteDesk 805 G6
MacBook Air (2019)
MacBook Pro 13 (2019)
MacBook Pro 15 (2019)
MacPro (2019)
Martin Kargl

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Martin Kargl (30. joulukuuta 1912 – 20. toukokuuta 1946) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kargl edusti SC Koresia.
Matilda II

| A12 Infantry Tank Mark II |
| --- | --- |
 Infantry Tank Mark II Matilda
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  6,00 m
– pelkkä runko:  6,00 m
Leveys:  2,59 m
Korkeus:  2,51 m
Taistelupaino:  26,5 t
Telaketjut:  ?
Maksiminopeus:  
– tiellä:  26 km/h
– maastossa:  (noin) 14 km/h
Toimintasäde:  258 km tiellä
Pääase:  QF 2-pdr 40 mm tykki
Muu aseistus:  Vickers .330 (Mk I)/BESA 7.92 konekiväärit
Panssarointi:  20–78 mm
Moottori:  2x AEC/Layland, 6-sylinterinen, diesel
– hevosvoimat:  174 hv
Miehistö:  4, johtaja, ajaja, ampuja, lataaja
A12 Infantry Tank II Matilda oli brittiläinen toisen maailmansodan jalkaväentukipanssarivaunu (engl. Infantry tank). Roolissaan se oli tarkoitettu hyökkäävän jalkaväen tukemiseen ja uhrasi nopeutta panssaroinnin hyväksi.
Vanhempi Matilda tai Matilda II ei ollut nimestään huolimatta A11 Infantry Tank I Matildan tai Matilda I:n jatkokehitysversio, eivätkä vaunut jakaneet yhteisiä komponentteja.
Infantry Tank Mk II suunniteltiin Royal Arsenalilla Woolwichissa. Matilda II painoi 27 tonnia ja se oli aseistettu 2-naulaisella 40 mm:n tykillä mallia Q.F. 2-pdr kolmen miehen tornissa. Mk II oli näin yli kaksi kertaa painavampi kuin ainoastaan konekivääreillä aseistettu edeltäjänsä. Jalkaväkitankkien tapaan se oli raskaasti panssaroitu: panssaria oli edessä 78 mm. Vaunun paino ja kahden linja-autosta lainatun 180 hevosvoiman moottorin teho ja ongelmallinen jousitus rajoittivat nopeutta merkittävästi. Vaunun maantienopeus oli 26 km/h ja Pohjois-Afrikan aavikoilla Matilda II saavutti 9,5 km/h nopeuden. Tätä ei pidetty ongelmana Matildan roolin vuoksi, jossa sen ei brittiläisen doktriinin mukaan tarvinnut saavuttaa kuin sotilaan kävelynopeus. Taisteluissa tämä ajattelu osoittautui virheelliseksi. Vahva panssarointi kuitenkin kompensoi puutteita liikkuvuudessa. Matildan valetun tornin panssarointi osoittautui kuitenkin legendaariseksi: vuosina 1940–1941 se sai lempinimen ”Aavikon kuningatar” (Queen of the Desert).
Ensimmäisen Matilda II:t rakennettiin 1937, mutta sodan puhjetessa syyskuussa 1939 vain kaksi oli käytössä. Vuoteen 1943 mennessä, jolloin valmistus lopetettiin, vaunuja rakennettiin 2987 Fowler, Ruston and Hornsbyn ja myöhemmin LMS:n, Harland and Wolffin ja North British Locomotive Co:n tehtailla.
Taisteluhistoria

Matilda II:ta käyttivät taistelussa ensimmäisinä 4. ja 7. kuninkaallinen panssarivaunurykmentti Ranskassa 1940. Panssarinsa vahvuuden ansiosta se oli lähes immuuni saksalaisten vaunujen tykeille. Epätoivoissaan saksalaiset ottivat käyttöön myöhemmin suurta mainetta saaneet 8,8 cm FlaK 18 ja 36 -ilmatorjuntatykit panssarintorjuntaan.
Pohjois-Afrikan taistelujen alussa Matildat osoittautuivat taas tehokkaiksi italialaisia ja saksalaisia vaunuja vastaan. Kaksinaulainen oli verrattavissa toisten vaunujen 37–45 mm tykkeihin. Erwin Rommelin Afrikakorpsin harjoittava liikkuva sodankäynti oli kuitenkin ongelmallista Matildan hitauden ja epäluotettavan ohjausjärjestelmän vuoksi. Toinen ongelma oli tykin sirpalekranaatin puute.
Kun saksalaiset saivat uusia vaunuja, Matilda jäi ajastaan jälkeen. Vaunuun ei saanut isompaa tornia tai tykkiä. Vaunun valmistus oli myös kallista. Vickers suunnitteli halvemman vaihtoehdon Valentinen, jossa oli sama tykki ja samantasoinen panssarointi, mutta nopeammalla ja halvemmalla alustalla. Valentinen, Lee/Grantin ja Shermanin myötä Matilda jäi käytöstä brittiarmeijassa. El Alameinin taistelun aikaan vain harvoja Matildoja oli enää käytössä.
Yli tuhat Matildaa vietiin Neuvostoliittoon. Siellä ne taistelivat jo Moskovan taistelussa ja yleistyivät 1942 etenkin etelärintamalla, joka oli lähinnä Persian huoltotietä. Myös Neuvostoliitossa vaunu havaittiin hitaaksi ja epäluotettavaksi, eikä ollut puna-armeijan panssarimiesten suosiossa. Neuvostoliitossa Matildoja käytettiin pääasiassa vuonna 1942, mutta muutamia selviytyi vuoden 1944 taisteluihin.
Tyynellämerellä japanilaisilta puuttui raskas aseistus ja Matilda jäi käyttöön muutamissa australialaisissa rykmenteissä Australian 4. panssariprikaatissa lounaisen Tyynenmeren alueella. Ensimmäisen kerran ne taistelivat Houninniemen kampanjassa lokakuussa 1943. Ne olivat käytössä sodan loppuun asti Wewakissa, Bougainvillessa ja Borneolla. Vahvan panssarointinsa ansiosta Matilda oli täysin immuuni japanilaisten panssarivaunujen tulitukselle, ja sen 40 mm tykki oli riittävä tuhoamaan kaikki japanilaisvaunut. Vaunusta valmistettiin myös versio Matilda Hedgehog, jossa vaunun takakannella oli seitsemänputkinen Hedgehog-syvyyspomminheitin. Tätä versiota käytettiin bunkkerien ja linnoitettujen kohteiden tuhoamiseen. Australialaisjoukkojen keskuudessa Matilda sai epävirallisen lempinimen Queen of the Jungle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matilda II operaatio Compassissa
McClurensalmi

McClurensalmi  Nunavut  Luoteisterritoriot  Yukon  Kanadan ulkopuoliset alueet (Alaska, Grönlanti)
McClurensalmi (engl. M'Clure Strait) on Kanadan Luoteisterritorioissa sijaitseva salmi. Se yhdistyy idässä Melvillensalmeen ja lännessä Beaufortinmeren rajautuen Prinssi Patrickin saareen, Eglintonsaareen ja Melvillensaareen pohjoisessa ja Banksinsaareen etelässä. Salmi on nimetty irlantilaisen tutkimusmatkailijan Robert McCluren mukaan.
Elokuussa 2012 uutisoitiin ensimmäisen purjeveneen purjehtineen salmen läpi.
Käännös suomeksi
Mieres

Mieres voi tarkoittaa seuraavia:
Mieres (Asturia), kunta Asturiassa, Espanjassa
Mieres (Girona), kunta Gironan maakunnassa, Espanjassa
Roberto Mieres (1924-2012), argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mieres”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marsanne

| Marsanne |
| --- | --- |

 vaakuna
 Marsanne
 Koordinaatit: 44°38′40″N, 4°52′25″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Drôme
Arrondissementti:  Nyons
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,3 km²
Väkiluku (2017):  1 343 
 – Väestötiheys:  39 as./km²
Kunnan numero:  26176
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marsanne on kunta eteläisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Montélimarin kaupungista koilliseen.
Historia

Marsannella on liki tuhatvuotinen historia. Kunta jakautuu kahteen keskustaan. Uusi keskusta on tasangolla teiden risteyksessä, ja siellä on hotellit, virastot ja marketit. Vanha keskusta on ylempänä vuoren rinteellä. Vanhan keskustan kapeilla kujilla on putiikkeja ja gallerioita. Siellä on myös vanhan linnan rauniot, kellotorni ja Saint-Félixin kirkko 1100-luvulta. Kaikki kunnan asukkaat asuivat tässä keskiaikaisessa kylässä vuoteen 1850 saakka, ja sieltä käsin pystyttiin hallitsemaan Valdainen tasankoa. Alueella on tuotettu viiniä vuosisatoja. Paikallinen valkoinen Marsanne rypäle oli lähellä hävitä kokonaan, mutta se onnistuttiin kuitenkin pelastamaan.
Tunnettuja kuntalaisia

Émile Loubet (1838-1929), Ranskan presidentti 1899-1906
Kellotorni
Saint-Félixin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marsanne Wikimedia Commonsissa
Max Pirani

Max Gabriel Pirani (4. elokuuta 1898 Melbourne, Australia – 5. elokuuta 1975 Lontoo, Iso-Britannia) oli kansainvälisesti vaikuttanut australialaissyntyinen pianisti ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli ensin Melbournen konservatoriossa ja sitten Max Vogrichin johdolla New Yorkissa. Vuonna 1923 hän perusti viulisti Leila Doubledayn (myöhemmin Pirani) ja sellisti Charles Hambourgin kanssa Pirani Trion, joka kiersi kansainvälisesti vuoteen 1940. Hän työskenteli sittemmin Kanadassa, jossa hänen oppilaidensa joukossa olivat Dorothy Bee, Gordon K. Greene, Audrey Johannesen, Warren Mould ja John Searchfield. Vuodesta 1948 hän asui Englannissa, jossa hän teki tunnetuksi ja kehitti Emanuel Moorin tekniikkaa sekä kirjoitti tämän elämäkerran (1959).
Aiheesta muualla

Felix Pirani obituary. The Guardian 4.2.2016 (englanniksi)
Max Rafferty

The Kooks 2007. Luke Pritchard vasemmalla, Max Rafferty oikealla.
Max Rafferty (s. 7. elokuuta 1984[lähde? ]) on englantilainen muusikko. Hän soitti bassoa yhtyeessä The Kooks aina sen perustamisesta tammikuuhun 2008 asti. Syynä Raffertyn eroamiseen olivat hänen ongelmansa alkoholin ja huumeiden kanssa. Raffertyn lähdön jälkeen hänen tilallaan The Kooksissa on soittanut Dan Logan. Max Rafferty on säveltänyt jonkun verran musiikkia ja laittanut niitä internetiin, esimerkiksi kappaleen nimeltä Go Down Easy. Nykyään Max laulaa ja soittaa kitaraa brightonilaiseisessa bändissä The Third Man.
Aiheesta muualla

The Third Man Myspacessa
The Third Manin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Marco Wölfli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22. elokuuta 1982
Syntymäpaikka: Grenchen, Sveitsi
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Young Boys
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1991-1997   1997-1998   1998-1999: Fulgor Grenchen   FC Solothurn   Young Boys
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999-2002   2002-2003   2003-2020 | Young Boys   FC Thun   Young Boys | 2 (0)   14 (0)   282 (0) |
Maajoukkue
| 2001-2004   2008-2013 |  Sveitsi U-21    Sveitsi | 24 (0)   11 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2021.
Marco Wölfli (s. 22. elokuuta 1982 Grenchen) on entinen sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti Young Boysia, jossa hän pelasi koko uransa lukuun ottamatta kautta 2002–2003, jolloin hän oli FC Thunin riveissä.
Kansainvälinen ura

Wölfli pelasi ensimmäisen maaottelunsa harjoitusmaaottelussa suomea vastaan 19. marraskuuta 2008. Wölfli pelasi Sveitsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 24 ottelua ja oli aikuisten maajoukkueen mukana MM-kisoissa 2010. Hän ei kuitenkaan pelannut turnauksessa otteluakaan.
Yksityiselämä

Könizissä asuvalla Wölflillä on vaimo (Manuela) sekä kaksi lasta (Rio ja Yuri).
Menoíkio

Menoíkio-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Dráma ja Sérres, Itä-Makedonia ja Traakia, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 963 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Menoíkio (kreik. Μενοίκιο, bulg. Змийница, Zmijnitsa, turk. Boz Dag) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 963 metriä.
Menoíkio-vuori.
Menoíkio-vuori sijaitsee Dráman ja Sérresin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Mavromáta (Μαυρομάτα). Toiseksi korkein huippu on Thamnotópi (Θαμνοτόπι, 1 952m).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Menoíkio Wikimedia Commonsissa
Mediacorp

| Mediacorp |
| --- | --- |

Toimitusjohtaja:  Tham Loke Kheng
Puheenjohtaja:  Niam Chang Meng
Kotipaikka:  Singapore
Kotisivu:  www.mediacorp.sg/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mediacorp Pte Ltd. on Singaporen kansallinen yleisradioyhtiö. Sen omistaa Singaporen valtion omistama sijoitusyhtiö. Mediacorpilla on kuusi televisiokanavaa, 11 radiokanavaa ja digitaalinen videoalusta MeWatch. Yhtiöllä on myös lapsille suunnattu Okto-brändi, joka toimii Channel 5:ssa, MeWatchissa ja YouTubessa.
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (englanniksi)
Marc Blucas

Marc Blucas vuonna 2007.
Marcus ”Marc” Paul Blucas (s. 11. tammikuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Riley Finnin roolistaan televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja.
Elämäkerta > Nuoruus

Blucas syntyi Yhdysvaltain Pennsylvanian osavaltion Butlerissa. Nuoruudessaan hän pelasi high schoolinsa koripallojoukkueessa. Lukion jälkeen Blucas opiskeli Wake Forestin yliopistossa ja pelasi jälleen koulunsa koripallojoukkueessa. Hän valmistui Wake Forestista vuonna 1994.
Elämäkerta > Ura

Valmistumisensa jälkeen Blucas olisi halunnut pelaamaan NBA-sarjaan. Sarjassa pelaaminen jäi kuitenkin vain haaveeksi, joten hän muutti Englantiin ja pelasi vuoden Britannian koripalloliigassa BBL:ssä Manchester Giantsin joukkueessa. Myöhemmin Blucas aloitti näyttelemisen, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuoden 1995 Inflammable. Vuonna 1999 Blucas sai tähän mennessä ehkä tunnetuimman osansa televisiosarjasta Buffy, vampyyrintappaja. Vuosina 1999–2000 hän esitti päähenkilö Buffy Summersin poikaystävää ja salaista agenttia Riley Finnia. Hän jätti Buffyn sen viidennellä tuotantokaudella, mutta vieraili vielä kerran sarjassa sen kuudennella kaudella.