stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lovro Majer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lovro Majer |  Lovro Majer |  Lovro Majer |  |
Maa:   Kroatia
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Qatar 2022 |  |  |
Lovro Majer (s. 17. tammikuuta 1998 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija. Hänen seuransa on Saksan Bundesliigassa pelaava VfL Wolfsburg. Aiemmin Majer edusti Kroatian pääsarja 1. HNL:ssä NK Lokomotivaa ja Dinamo Zagrebia sekä Ranskan Ligue 1:ssä vuosina 2021–2023 Rennesiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kroatian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Majer on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä 120 Kroatian pääsarjan ottelua, joissa hän on tehnyt 27 maalia. Hän on pelannut 62 Ligue 1 -ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Bundesliigassa hän on pelannut 32 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän on voittanut Kroatian liigamestaruuden vuosina 2019, 2020 ja 2021 sekä Kroatian cupin vuonna 2021, jolloin hän teki maalin sekä välierässä että loppuottelussa. Hän on pelannut Mestarien liigassa yhden ottelun, Eurooppa-liigassa 20 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Konferenssiliigassa viisi ottelua.
Majer pelasi yhteensä neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021. Hän pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2017 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Seuraavan A-maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2021. Hän kuului pronssia saavuttaneeseen Kroatian joukkueeseen Qatarin MM-kilpailuissa 2022. Hän tuli MM-lopputurnauksessa vaihdosta kentälle Kroatian kuudessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi pronssiottelussa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Kanadaa vastaan. Brasiliaa vastaan pelatun puolivälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa toisena laukojana.
Majer on pelannut kesäkuun 5. päivään 2024 mennessä 30 maaottelua, joissa hän on ollut avauskokoonpanossa 11 kertaa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kahdeksan maalia: kaksi maalia marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan, yhden syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan, yhden marraskuussa 2022 MM-kilpailuissa Kanadaa vastaan, yhden marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan, yhden maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Egyptiä vastaan ja kaksi kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan.
Käännös suomeksi
Les Six

Les Six eli Kuuden ryhmä (ransk. Groupe des Six) oli ranskalaisten uusklassista tyylisuuntaa edustaneiden säveltäjien 1900-luvun alkupuolella muodostama ryhmittymä. Heidän tavoitteenaan oli saksalaisen romantiikan jälkien poistaminen Ranskan musiikista sekä impressionismin sijasta uusien klassististen ihanteiden omaksuminen.
Jäsenet

Ryhmään kuuluivat seuraavat säveltäjät:
Georges Auric (1899–1983)
Louis Durey (1888–1979)
Arthur Honegger  (1892–1955)
Darius Milhaud (1892–1974)
Francis Poulenc (1899–1963)
Germaine Tailleferre (1892–1983)
Sen toiminnassa oli kuitenkin mukana joukko muitakin taiteilijoita, joista huomattavimpia olivat muun muassa Erik Satie ja Jean Cocteau.
Ryhmän synty ja toiminta

Les Six syntyi vuonna 1920 ryhmästä nuoria ranskalaisia säveltäjiä, jotka söivät usein päivällistä yhdessä. Heitä yhdisti enemmänkin ystävyys kuin yksimielisyys tai tyylillinen yhtenäisyys musiikin alalla. Eräänlaisena esikuvana ryhmän jäsenille toimi säveltäjä Erik Satie. Kaikki tunsivat myös kulttuurin monitoimimies Jean Cocteaun, joka julkaisi nuorten säveltäjien töitä ja tarjosi siten vaihtoehdon perinteiselle Schola Cantorumille, Pariisin musisoijien opinahjolle. Satie oli jo aikaisemmin kerännyt nuorista säveltäjistä ympärilleen ryhmän Les Nouveaux Jeunes, joka oli eräänlainen kuuden ryhmän edeltäjä.
Ryhmä syntyi melkeinpä epähuomiossa, kun musiikkikriitikko Henri Collet otsikoi erään artikkelinsa: "Les Cinq Russes, les Six Français, et Satie" (viisi venäläistä, kuusi ranskalaista ja Satie). Milhaud kirjoitti myöhemmin, että Collet valitsi nuo kuusi nimeä melko sattumanvaraisesti, vastapainoksi venäläisten säveltäjien muodostamalle Viiden ryhmälle (Могучая Кучка).
Kuuden ryhmällä oli paljon yhteisiä hankkeita, jotka kuitenkin usein kariutuivat jäsenten välisiin erimielisyyksiin. Les Sixin yhteistyötä on muun muassa baletti Les Mariés de la Tour Eiffel (1921). Ballets Suédois'n johtaja Rolf de Maré oli tilannut Auricilta baletin, ja Auric inspiraation puutteessa pyysi ystäviään apuun. Teos koottiin erilaisista kiireisesti kyhätyistä osista. Poulenc sanoi myöhemmin baletin olevan täyttä roskaa, mutta se näyttää kiinnostavasti ryhmän jäsenten väliset erot. [lähde? ]
Kuuden säveltäjän ryhmä hajosi jo vuonna 1921, kun Durey muutti Pariisista. Vähitellen muutkin ryhmän jäsenet erkanivat tyylillisesti toisistaan ja ryhmä hajosi lopullisesti 1930-luvun lopulla. Nykyään sen jäsenistä selvästi tunnetuimmat ovat Poulenc, Milhaud ja Honegger.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Les Six Wikimedia Commonsissa
Levoton veri (vuoden 1986 elokuva)

| Levoton veri> Mauvais Sang |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leos Carax
Käsikirjoittaja:  Leos Carax
Tuottaja:   Alain Dahan  Philippe Diaz 
Säveltäjä:   Benjamin Britten  Sergei Prokofjev  Charles Chaplin 
Kuvaaja:  Jean-Yves Escoffier
Leikkaaja:  Nelly Quettier
Lavastaja:   Michel Vandestien  Thomas Peckre lavastus  Jacques Dubus 
Pääosat:   Denis Lavant  Juliette Binoche 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Les Films Plain-Chant  Soprofilms  France 3 Cinéma 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levoton veri (Mauvais Sang) on Leos Caraxin ohjaama elokuva vuodelta 1986. Elokuvan alkuperäisnimi viittaa Arthur Rimbaud'n runoon ”Paha veri” kokoelmassa Kausi helvetissä.
Tarina kertoo, kuinka Halleyn komeetan aikana pariisilaisia sairastuttaa virus, ja ne jotka rakastelevat vailla tunteita, kuolevat siihen. Tautia vastaan kehitettyä rokotetta varten olevasta seerumista taistelee kaksi kilpailevaa ryhmittymää. Elokuvan synnyn taustalla on 1980-luvun alussa puhjennut aids-epidemia.
Palkinnot

Cesar-palkinto 1987
Julie Delpy: lupaavin naisnäyttelijä
Berliinin elokuvajuhlat 1987
C.I.C.A.E.-palkinto
Alfred Bauer -palkinto
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michel Piccoli  | … |  Marc   |
|  Juliette Binoche  | … |  Anna   |
|  Denis Lavant  | … |  Alex   |
|  Hans Meyer  | … |  Hans   |
|  Julie Delpy  | … |  Lise   |
|  Carroll Brooks  | … |  amerikkalainen nainen   |
|  Hugo Pratt  | … |  Boris   |
|  Mireille Perrier  | … |  nuori äiti   |
|  Serge Reggiani  | … |  Charlie   |
|  Jérôme Zucca  | … |  Thomas    |
Lappi (Rauma)

| Lappi> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Rauma |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°06′05″N, 021°50′40″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Satakunnan maakunta
Seutukunta:  Rauman seutukunta
Kuntanumero:  406
Hallinnollinen keskus:  Lapin kirkonkylä
Perustettu:  1868
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Rauma Lappi
– syntynyt kunta:  Rauma
Pinta-ala:  212,78 km²  (1.1.2008)
– maa:  204,7 km²
– sisävesi:  8,08 km²
Väkiluku:  3 255   (31.12.2008)
– väestötiheys:  15,9 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  17,9 %
– 15–64-v.:  62,8 %
– yli 64-v.:  19,3 %
Lappi on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Kunnassa asui lakkauttamishetkellä 3 255 asukasta. Alueen pinta-ala on 212,78 km2, josta 8,08 km² on vesistöjä. Väestötiheys oli lakkauttamishetkellä 16 asukasta neliökilometriä kohden. Lapin kunta liittyi Rauman kaupunkiin 1. tammikuuta 2009.
Lapin vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers ja se on vahvistettu vuonna 1951.
Lapin naapurikunnat olivat Eura, Eurajoki, Laitila ja Rauma. Aikaisempia naapurikuntia olivat Hinnerjoki, Kodisjoki ja Rauman maalaiskunta.
Lappi erosi omaksi seurakunnakseen Eurajoesta vuoden 1630 paikkeilla ja liitettiin Rauman seurakuntaan kuntaliitoksen yhteydessä 2009.
Aikaisemmin (etenkin ennen postinumeroiden käyttöönottoa) kunnan nimenä käytettiin "Lappi Tl" tai "Tl. Lappi" (Turun läänin Lappi) korostaen kuulumista entiseen Turun ja Porin lääniin erotuksena Lapin maakunnasta. Pitäjän virallinen nimi oli Lapin kunta. Joskus tarkentavana nimityksenä käytettiin myös ilmaisua "Rauman Lappi", koska Lapin kunta oli Rauman itäpuolinen naapuripaikkakunta[lähde? ].
"Ihmisen valinta jo pronssikaudella" oli kunnan motto.
Luonto

Lapin halki virtaa Lapinjoki. Suurin järvi on Lapinjoen vesistöön kuuluva Narvijärvi. Muita Lapin alueelle ulottuvia järviä ovat Eurajoen vesistöön kuuluvat Turajärvi ja Lavajärvi - sekä Kauklaistenjärvi, Salajärvi, Kajajärvi, Ojajärvi ja Loukonen.
Nähtävyydet

Lapissa sijaitsee Sammallahdenmäen pronssikautinen röykkiöalue, joka otettiin 4. joulukuuta 1999 Suomen ensimmäisenä arkeologisena kohteena Unescon maailmanperintöluetteloon.
Lapissa on puukirkko, joka on valmistunut 1760. Kirkon läheisyydessä on viisi 1900-luvun alussa rakennettua kirkkotallia sekä kivinen lainamakasiini, jotka ovat nykyään Lapin Kotiseutumuseon käytössä.
Lappi on tunnettu myös kiuas- ja uuniteollisuudesta. Vuosittain elokuussa vietetään Löylypäivät-tapahtumaa.
Kylät

Alakieri (Alakeeri), Hauta, Kauklainen, Kaukola, Kivikylä, Kodiksami, Kulju, Kullanperä, Kuolimaa, Lapinkylä (Kirkonkylä), Murtamo, Mäentaka, Pappilankylä, Rohdainen, Ruona, Skinnarla (Kinnala), Sukkala, Ylikieri (Ylikeeri)
Liikenne

Lapin kautta kulkee valtatie 12, ja Rauman rata sivuaa entisen kunnan luoteiskulmaa.
Liikenne > Etäisyyksiä Lapista

Helsinki 230 km
Huittinen 50 km
Pori 50 km
Rauma 15 km
Tampere 125 km
Turku 100 km
Uusikaupunki 60 km
Kulttuuri > Murre

Lapin alueella puhutun kielen perustana on Lounais-Suomen murre. Lapin murre kuuluu lounaismurteiden pohjoisryhmän Rauman alaryhmään. Heikki Ojansuun mukaan Lapin murre muodostaa yhdessä Euran, Eurajoen, Kiukaisten, Luvian, Honkilahden ja Rauman kanssa Rauman murteen.
Syntyperäisiä lappilaisia

Aarne Eskola, maaneuvos
Jussi Isotalo, puoluesihteeri
Kalle Krappe, pakinoitsija
Jouko Lehtinen, pikajuoksija
Arvo Manner, maaherra ja ministeri
Jalmari Penttilä, kauppaneuvos, Nortamo-seoran ensimmäinen puheenjohtaja
Janne Rautavuori, jääkiekkoerotuomari
Hugo Sandberg, metsäherra
Vihtori Siivo, kauppias, talousneuvos
J. W. Suominen, liikemies
Juho Tommila, jääkiekkoilija
Matti Tuominen, näyttelijä
Timo Tuominen, kymmenottelija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lappi (Rauma) Wikimedia Commonsissa
Lapin maamiesseuran 100-vuotishistoriikki "Talonpojan auran pitkä vako" (Arkistoitu – Internet Archive)
Lapin puukirkko.
Long Dong Silver

Daniel Arthur Mead (s. 20. huhtikuuta 1960) alias Long Dong Silver on britannialainen entinen aikuisviihdetähti. Hän esiintyi useissa aikuisviihde-elokuvissa ja sai mainetta muun muassa pitkän, noin 18 tuuman sukuelimensä ansiosta. Myöhemmin kuitenkin osoitettiin, että elin oli tosiasiassa Elefanttimies-elokuvassa työskennelleen maskeerajan valmistama proteesi ja tämä vaikutti Silverin maineeseensa kielteisesti. Hän esiintyi, mm. Beauty and the Beast -nimisessä pornoelokuvassa. Silver lopetti aikuisviihdeuransa vuoden 2008 paikkeilla.
Leonid Kožara

Leonid Kožara
Leonid Oleksandrovytš Kožara (ukr. Леонід Олександрович Кожара; s. 14. tammikuuta 1963 Pultava) on ukrainalainen poliitikko, juristi ja diplomaatti. 
Hän edusti aikoinaan Alueiden puoluetta ja toimi Ukrainan ulkoministerinä vuosina 2012–2014. Kožara erotettiin tehtävistään Ukrainan vallankumouksen johdettua Viktor Janukovytšin hallinnon kaatumiseen.
Kožara sai vuonna 1985 maisterin arvon kansainvälisessä oikeudessa Kiovan kansallisesta yliopistosta. Vuosina 2002–2004 hän toimi suurlähettiläänä Ruotsiin. Hän oli työskennellyt myös Ukrainan suurlähetystössä Yhdysvalloissa 1990-luvulla. Kožara aloitti vuonna 2006 toimimisen Verh’ovna Radan jäsenenä. Maaliskuussa 2010 hänestä tuli Ukrainan presidentin ulkopoliittinen neuvonantaja ja joulukuussa 2012 ulkoministeri. Ulkoministerin tehtävien menettämisen jälkeen Kožara vaati Ukrainalta suoria neuvotteluja Donbassin Venäjän tukemien kapinallisten asettamien viranomaisten kanssa. Vuonna 2018 Sosialistit-puolue ehdotti häntä presidenttiehdokkaaksi. Kožara myös johti jonkin aikaa Sosialistit-puoluetta, joka kiellettiin Venäjä-kytkösten perusteella vuonna 2022.
Vuonna 2020 Kožara pidätettiin epäiltynä Inter TV:n johdossa toimineen liikemies Serhi Starytskyin ampumisesta. Starytskyi löydettiin kuoliaaksi ammuttuna Kožaran asunnosta 22. helmikuuta 2020. Kožaran ja hänen vaimonsa mukaan Starytskyi oli tehnyt itsemurhan, mutta rikostutkijat ja syyttäjät katsoivat, että ampumavamma ei voinut olla itse aiheutettu. Luoti oli ammuttu Kožaran omistamalla aseella. Poliisin mukaan alkoholia oli nautittu kuolinillan aikana ja miehet olivat tapelleet keskenään. Kožara vapautettiin takuita vastaan.
Kožaralla on yksi poika.
Ylä-Kuittijärvi

| Ylä-Kuittijärvi |
| --- | --- |
 Vuokkiniemeä Ylä-Kuittijärveltä nähtynä (2007).
Valtiot:   Karjalan tasavalta (Venäjä)
Paikkakunta:  Karjalan tasavalta 
Koordinaatit:  65°02′00″N, 30°44′00″E
Laskujoki:  Jelmane (d) 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103 m
Pituus:  42  km
Leveys:  19,6  km 
Pinta-ala:  198 km²
Valuma-alue:  7 390 km2 
 fiYlä-Kuittijärvi 
Ylä-Kuittijärvi eli Ylä-Kuittinen (ven. Ве́рхнее Ку́йто, Verhneje Kuito) on läntisin kolmesta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa, Vienan Kemijoen latvoilla.
Ylä-Kuittijärvi jakautuu kolmeen osaan, jotka työntyvät järven keskustasta luoteeseen, koilliseen ja lounaaseen. Näistä varsinkin luoteisosa on pitkä ja lahtimainen. Ylä-Kuittijärven pinta-ala on 198 km², ja sen pinta on 103 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus on 42 kilometriä, ja leveys vaihtelee 2 ja 19 kilometrin välillä. Ylä-Kuittijärven rantakylistä merkittävimmät ovat Vuokkiniemi, Vuonninen ja Jyvälahti.
Järven lounaisosaan laskevista joista merkittävimmät ovat etelästä tuleva Livojoki ja lännestä tuleva joki, joka tuo vettä Lapukka-, Veneh-, Kivi- ja Tsenajärvistä. Järven luoteisosaan laskee pohjoisesta Kuusamosta alkunsa saava Pistojoen reitti ja lännestä Vuonnisen- eli Kuorsmanjoki.
Ylä-Kuittijärven vedet laskevat järven koillispäästä ensin pieneen Alajärveen, jonne myös Kostamus-, Koiva- ja Kenttijärvistä tuleva Kenttijoen reitti laskee. Alajärvestä vedet laskevat Keski-Kuittijärven lounaisosaan.
Leonid Kreutzer

Leonid Kreutzer
Leonid Kreutzer (13. maaliskuuta 1884 Pietari – 30. lokakuuta 1953 Tokio) oli pianisti ja kapellimestari.
Kreutzer syntyi juutalaisperheeseen ja opiskeli sävellystä Aleksandr Glazunovin sekä pianonsoittoa Anna Jesipovan johdolla. Myöhemmin hänestä itsestään tuli vaikutusvaltainen pianopedagogi Berliinissä. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Władysław Szpilman, Hans-Erich Riebensahm, Vladimir Horbowski, Karl Ulrich Schnabel, Franz Osborn, Boris Berlin, Ignace Strasfogel ja Grete Sultan.
Kreutzer piti sooloresitaaleja, jotka hän yleensä omisti tietyille säveltäjille tai teemoille. Osassa näistä hän esitti lähimenneisyyden tai oman aikansa teoksia esimerkiksi sellaisilta säveltäjiltä César Franckilta, Claude Debussylta, Paul Hindemithiltä ja Paul Juonilta. Natsipuolue suhtautui häneen vihollisenaan, ja hän muutti Japaniin vuonna 1933. Kreutzer julkaisi editioita Frédéric Chopinin teoksista Ullstein Verlagilla ja kirjoitti yhden ensimmäisistä kirjoista systemaattisesta pedaalinkäytöstä (Das normale Klavierpedal vom akustischen und ästhetischen Standpunkt, 1915).
Leipien heitto

Leipien heitto.
Leipien heittoa esittävä piirroskuva.
Leipien heitto eli vesileipien tai voileipien heitto on litteän kiven heittämistä viistosti veden pintaan siten, että kivi kimpoaa veden pinnasta ilmaan mahdollisimman moneen kertaan. Näin syntyvästä yksittäisestä pompusta käytetään nimitystä voileipä, vesileipä tai lyhyemmin leipä.
Kiven hyppääminen veden pinnasta perustuu pitkälti samaan periaatteeseen kuin vesihiihto. Leipien heittoa tutkinut ranskalainen tutkimusryhmä totesi kiven ihanteelliseksi tulokulmaksi vedenpintaan nähden 20 astetta.
Leipien heitto tunnettiin viimeistään antiikin aikana: Minucius Felix kuvaa tekniikan teoksessaan Octavius (n. vuodelta 150–200). Leipien heitossa kilpaillaan nykyisin myös maailmanmestaruudesta. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan lajin maailmanennätyksen, 88 leipää teki Kurt Steiner vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maailmanmestaruuskilpailujen sivusto
Linja 1 (Almatyn metro)

| Linja 1 (Almatyn metro) |
| --- | --- |

Perustiedot
Järjestelmä:  Almatyn metro
Reitti:  Raiymbek batyr–Alatau
Avattu:  1. joulukuuta 2011
Tekniset tiedot
Pituus:  7,3 km
Asemia:  7
Linja 1 (kaz. Бірінші бағыт) on Almatyn metron linjoista. Linja merkitään kartoissa punaisella ja numerolla 1
Asemat

Raiymbek batyr
Žibek Žoly
Almaly
Abai
Baikonur
Teatr imeni Auezova
Alatau
Sayran
Moskova
Louis de Funès

Louis de Funès.
Louis Germain David de Funès de Galarza (31. heinäkuuta 1914 – 27. tammikuuta 1983) oli ranskalainen näyttelijä. Hän kuuluu maansa komedian suuriin nimiin ja tuli myös kansainvälisesti tunnetuksi muun muassa elokuvasta ”Rabbi” Jacobin hassut seikkailut (1973). Hänen vanhempansa olivat espanjalaisia.
Funèsille myönnettiin vuonna 1980 kunnia-César. Hän kuoli sairauskohtaukseen 68-vuotiaana kärsittyään viimeisinä vuosinaan sydänvaivoista.
Kirjallisuutta

Timonen, Lauri: ”Louis de Funès – Groteski inhimillisyys”. Filmihullu 6/2019.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Louis de Funès Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ylä-Laukaan kihlakunta

| Ylä-Laukaan kihlakunta Лу́жский уе́зд |
| --- | --- |
 Kihlakunnan sijainti kuvernementin kartalla
Kuvernementti:  Pietarin kuvernementti
Perustettu:  1777
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ylä-Laukaa
Pinta-ala:  10 192 km²
Väkiluku (1897):  133 466
Ylä-Laukaan kihlakunta (ven. Лу́жский уе́зд, Lužski ujezd) oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Pietarin kuvernementissa. Lännessä kihlakunta rajoittui saman kuvernementin Outovan kihlakuntaan, pohjoisessa Jaaman kihlakuntaan ja Tsarskoje Selon kihlakuntaan, idässä Novgorodin kuvernementtiin ja etelässä Pihkovan kuvernementtiin. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Ylä-Laukaa.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista venäläisiä oli 91,7 %, virolaisia 3,6 % ja latvialaisia 1,3 %.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: ru:Лужский уезд & ru:Санкт-Петербургская губерния
Le Livre noir du capitalisme

Le Livre noir du capitalisme ('Kapitalismin musta kirja', ei suom.) on vuonna 1998 ilmestynyt ranskalaisten tutkijoiden Gilles Perrault'n johdolla tekemä teos, joka käsittelee kapitalistisen politiikan ja talouden yhteydessä tehtyjä kansanmurhia ja muita ihmisoikeusrikoksia 1500-luvulta 1990-luvulle. Kirja on vastaveto Kommunismin mustalle kirjalle, joka käsittelee samanlaisia ilmiöitä kommunistisissa maissa lyhyemmällä aikavälillä. Kapitalismin mustassa kirjassa kapitalismin uhrimääräksi arvioidaan noin 147 miljoonaa. Teosta ei ole käännetty suomeksi.
Aiheesta muualla

Kustantajan kirjaesittely (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Leiosporoceros dussii

| Leiosporoceros dussii> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Sarvisammalet Anthocerotophyta
Luokka::  Leiosporocerotopsida
Lahko::  Leiosporocerotales
Heimo::  Leiosporocerotaceae
Suku::  Leiosporoceros
Laji::  dussii
Kaksiosainen nimi
 Leiosporoceros dussii  (Steph.) Hässel 
Katso myös
   Leiosporoceros dussii Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leiosporoceros dussii on sarvisammallaji, joka on Leiosporocerotopsida-kasviluokan ainoa tunnettu laji. Sillä on monia kaikista muista sarvisammalista poikkeavia piirteitä, joten sitä pidetään kokonaan omana kehityshaaranaan. Sinimollusten (Nostoc) suvun syanobakteeri elää Leiosporoceros dussiin sekovarren keskellä haaraisina säikeinä, kun muilla sarvisammalilla Nostoc muodostaa pallon muotoisia ryhmiä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Leiosporoceros
Le Lauzet-Ubaye

| Le Lauzet-Ubaye |
| --- | --- |
 Lac du Lauzet -järvi
 Le Lauzet-Ubaye
 Koordinaatit: 44°25′51″N, 6°25′58″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera‎
Departementti:  Alpes-de-Haute-Provence
Arrondissementti:  Barcelonnette
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66,3 km²
Väkiluku (2014):  224 
 – Väestötiheys:  3 as./km²
Kunnan numero:  04102
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Lauzet-Ubaye on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella.
Roomalainen silta
Le Lauzet-Ubaye sijaitsee Ubayen laaksossa, missä sillä on ollut aikanaan sotilaallista merkitystä. Kuntaan kuuluva Ubayen kylä jäi veden alle vuonna 1956, kun Lac de Serre-Ponçon -tekojärvi rakennettiin. Kunnan nähtävyyksiä on roomalainen silta, joka on kuitenkin nimestään huolimatta rakennettu keskiajalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Lauzet-Ubaye Wikimedia Commonsissa
Linja 1 (Budapestin metro)

Metrojuna linjan eteläisellä pääteasemalla Vörösmarty térissä.
Budapestin metron linja 1 (virallisesti Millenniumi Földalatti Vasút, myös M1) on vuonna 1896 avattu Budapestin metron vanhin linja. Se on maailman toiseksi vanhin maanalainen rautatie Lontoon metron Metropolitan Linen jälkeen. Vuonna 2002 linja lisättiin Unescon maailmanperintökohteiden luetteloon.
Asemat

Linja koostuu 11 asemasta, jotka ovat kaikki maanalaisia. Deák Ferenc térin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjoille 2 ja 3.
Mexikói út
Széchenyi fürdő
Hősök tere
Bajza utca
Kodály körönd
Vörösmarty utca
Oktogon
Opera
Bajcsy-Zsilinszky út
Deák Ferenc tér
Vörösmarty tér
Yrjö Kuusela

Yrjö Johannes Kuusela
Yrjö Johannes Kuusela (28. marraskuuta 1897 Tampere – 19. huhtikuuta 1918 Valkeala) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat tehtaantyömies Juho Hjalmar Kuusela ja Karolina Eufrosyne Tjäder.
Konepajan työmiehenä toiminut Kuusela liittyi vapaaehtoisena jääkärikoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. tammikuuta 1916. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla Misse-joen, Riianlahden ja Aa-joen taisteluissa.
Kuusela palasi Suomeen ja Vaasaan jääkärivääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918 ja hänet määrättiin joukkueenjohtajaksi 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa Tampereen valtaukseen sekä taisteluihin Rajamäellä. Hän kaatui Rajamäen taistelussa 19. huhtikuuta 1918. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Tampereella. Hänet on haudattu Tampereelle sankarihautaan.
Layton

| Layton |
| --- | --- |
 Laytonia
 Davisin piirikunta Utahin kartalla, jossa Layton
 Layton
 Koordinaatit: 41°0′41″N, 111°57′19″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Utah
Piirikunta:  Davisin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  57 km²
Väkiluku (2021):  83 921
 – Väestötiheys:  1 461 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
 
 www.laytoncity.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Layton on kaupunki Yhdysvaltain Utahin osavaltiossa, Davisin piirikunnassa. Kaupungissa asuu 83 291 asukasta ja sen pinta-ala on 57 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 1 461 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin ja osavaltion pääkaupungin Salt Lake Cityn välillä on matkaa 33,8 kilometriä. Kaupunki on piirikuntansa suurin.
Väestö

Laytonissa asuu 83 291 asukasta, joista valkoisia on 78,8 %, monirotuisia 3,5 %, aasialaisia 2,3 % ja mustia 1,5 %. Asukkaista 5,4 % on ulkomaalaisia. Ulkomaalaisten mediaani-ikä (47) on korkeampi kuin maassa syntyneiden mediaani-ikä (29). Koko kaupungin mediaani-ikä on 32, joka on samaa luokkaa koko muun osavaltion kanssa.
Ilmasto

Kaupungissa kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Kuumin ja vähäsateisin kuukausi on heinäkuu ja kylmin kuukausi on tammikuu. Sateisin kuukausi on toukokuu.