stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silent Hill 3

| Silent Hill 3 |
| --- | --- |
 Pelin eurooppalainen kansikuva PlayStation 2 -versiosta.
Kehittäjä:  Konami Computer Entertainment Tokyo (Team Silent)
Julkaisija:  Konami
Ohjaaja:  Kazuhide Nakazawa
Tuottaja:  Akira Yamaoka
Käsikirjoittaja:  Hiroyuki Owaku
Taiteilija:  Masahiro Ito
Säveltäjä:  Akira Yamaoka
Pelisarja:  Silent Hill
Julkaistu:   23. toukokuuta 2003  PlayStation 2EU 23. toukokuuta 2003JP 3. heinäkuuta 2003NA 5. elokuuta 2003PCEU 7. marraskuuta 2003NA 6. huhtikuuta 2004 
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 16 
Alusta:  PlayStation 2 Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Silent Hill 3 on Team Silentin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupeli. Se julkaistiin vuonna 2003 PlayStation 2:lle ja Microsoft Windowsille. Peli on Silent Hill -pelisarjan kolmas osa, ja juonellisesti se jatkaa sarjan ensimmäisen pelin tapahtumia.
Tarinan päähenkilö, teini-ikäinen tyttö nimeltään Heather, päätyy tahtomattaan osaksi Silent Hillin kaupungissa yhä vaikuttavan kultin juonitteluihin. Kulttia johtava mystinen Claudia-niminen nainen pyrkii Heatherin kautta elvyttämään pahantahtoisen epäjumalan. Sisältönsä suhteen pelin kerrotaan saaneen vaikutteita muun muassa vuoden 1990 kauhuelokuvasta Jaakobin painajainen ja kauhukirjailija Stephen Kingin teoksista.
Silent Hill 3 on myöhemmin julkaistu uudelleen HD -laadulla osana vuoden 2012 Silent Hill HD Collection -pelikokoelmaa, joka sisältää myös sarjan toisen osan. Kokoelma on julkaistu PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille.
Silent Hill 3:n juoni toimii pohjana vuoden 2012 elokuvalle Silent Hill: Revelation 3D, joka on jatko-osa vuoden 2006 Silent Hill -elokuvalle.
Pelaaminen

Pelaaja ohjaa Heather Mason -nimistä tyttöä, joka muutaman mutkan kautta päätyy sumun peittämään amerikkalaiseen kaupunkiin nimeltä Silent Hill. Edeltäjiensä tavoin peli käyttää 3D-grafiikkaa kauttaaltaan ja kamera on useimmiten päähenkilön takana. Pelaajan on tutkittava pelialuettaan kauttaaltaan ja kerättävä esineitä ja vihjeitä, joita myöhemmin voi käyttää pulmien ratkaisuun ja juonen eteenpäin viemiseen. Pelin taistelu- ja pulmaelementtien vaikeusastetta voidaan säätää erikseen.
Pelaajalla on rajallinen määrä ammuksia käytössä. Taskulamppu ja radio ovat aseen ohella merkittäviä selviytymisvälineitä: monet paikat ovat pilkkopimeitä, jolloin taskulamppu auttaa, ja rikkinäinen radio kohisee vihollisen lähestyessä. Heather pystyy tarvittaessa suorittamaan myös sivuliikkeitä välttääkseen vihollisia.
Pelissä on kolme erilaista lopetusta, sekä myös avattavia aseita ja asuja.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heather Morris  | … |  Heather Mason   |
|  Richard Grosse  | … |  Douglas Cartland   |
|  Donna Burke  | … |  Claudia Wolf   |
|  Clifford Rippel  | … |  Vincent Smith   |
|  Matt Lagan  | … |  Leonard Wolf   |
Vastaanotto

GameSpot antoi pelin PS2-versiolle arvosanaksi 8,4/10 arvostelussaan ja taas Metacritic antoi samaiselle versiolle arvosanaksi 85/10. PC-versio on menestynyt huomattavasti heikommin konsoliversioon nähden, joidenkin arvioijien kritisoidessa pelin taistelupohjaisia ​​elementtejä sekä joitakin teknisiä puitteita, kuten pelin huonoa tukea peliohjaimen käyttöä ajatellen.
Aiheesta muualla

Silent Hill 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Silent Hill 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Silent Hill
| --- | --- |
Pääsarja:   Silent Hill  2 uusi versio  3  4: The Room  Origins  Homecoming  Shattered Memories  Downpour  f 
Muita pelejä:   The Arcade  Orphan  The Escape  HD Collection  Book of Memories 
Hahmot:   Harry Mason  Heather Mason  James Sunderland  Pyramid Head 
Elokuvat:   Silent Hill  Revelation 3D  Return to Silent Hill 
Aiheeseen liittyvää:   Silent Hill Original Soundtracks  Team Silent 
Heather kohtaa Silent Hillin sairaalassa kauhistuttavia sairaanhoitajia.
Tomi Leivo

| Tomi Leivo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1989 (ikä 35) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Cracovia Kraków
Sarja:  Polska Hokej Liga
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  SaiPa (SML) Jukurit (Mestis) KooKoo (SML)
Tomi Leivo (s. 24. syyskuuta 1989 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan Cracovia Krakówissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura

Leivo on Saimaan Pallon kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 2008–2009, jolloin Leivo pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän oli samalla kaudella SaiPan A-nuorten toiseksi paras pistemies Jesse Ryhäsen jälkeen tehoilla 14+20=34. Huhtikuussa 2009 Leivo teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2009–2010 Leivo ei pelannut yhtään ottelua SM-liigassa, vaan hänen kautensa kului lähes kokonaan A-nuorissa. Leivo teki siellä tehot 19+22=41, joilla hän oli SaiPan paras pistemies sekä A-nuorten SM-liigan maalipörssin kahdeksas KalPan Mikko Nuutisen ja Lukon Aki Kangasmäen kanssa. Leivo vahvisti kauden aikana myös kolmen ottelun ajan Mestis-joukkue Mikkelin Jukureita tehden niissä yhden maalin. Elokuussa 2010 Leivo palasi lainalle Jukureihin, jossa hän pelasi koko kauden 2010–2011 ajan. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 42 runkosarjaottelussa tehot 13+16=29 ja yhdeksässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Leivo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Helmikuussa 2011 Leivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kausi 2011–2012 oli hänelle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi Leivolle 48 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä viidenneksi Ässien Tommi Taimen kanssa. Leivon liigauran avausmaali syntyi 6. lokakuuta 2011 Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalle Jukureissa. Tammikuussa 2012 Leivo teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudesta 2012–2013 Leivo pelasi ison osan myös lainalla Jukureissa, joissa hän sai tililleen 14 runkosarjaottelua. Kauden 2013–2014 Leivo pelasi taas kokonaan SaiPassa tehden SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä yhdeksällä osumallaan. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Huhtikuussa 2015 sitä jatkettiin taas vuodella, kuten myös saman vuoden joulukuussa taas kevääseen 2017 asti. Leivo teki kaudella 2015–2016 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+17=25. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2017.
Leivo siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Syyskuussa 2019 hän palasi kuukauden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa SaiPaan paikkaamaan loukkaantumisia oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2019–2020. Leivo pelasi siellä neljä ottelua. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan Cracovia Krakówiin. Leivo jakoi pudotuspeleissä tehoilla 3+3=6 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Michal Vachovecin ja Marek Tvrdoňin kanssa.
Dallasin–Fort Worthin metropolialue

Dallasin–Fort Worthin metropolialue punaisella
Dallasin–Fort Worthin metropolialue (engl. Dallas–Fort Worth metroplex) on 7,6 miljoonan asukkaan alue Yhdysvalloissa. Alue käsittää 11 piirikuntaa Texasin osavaltiossa. Metropolialueen keskuskaupungit ovat Dallas ja Fort Worth ja muita keskeisiä kaupunkeja ovat muun muassa Arlington, Plano, Irving, Frisco, McKinney, Garland ja Denton.
Dallas.
Fort Worth.
Piirikunnat

| Piirikunta | Hallintokeskus | Väestö (2020) |
| --- | --- | --- |
| Collinin piirikunta | McKinney | 1 064 465 |
| Dallasin piirikunta | Dallas | 2 613 469 |
| Dentonin piirikunta | Denton | 906 422 |
| Ellisin piirikunta | Waxahachie | 192 455 |
| Huntin piirikunta | Greenville | 99 956 |
| Johnsonin piirikunta | Cleburne | 179 927 |
| Kaufmanin piirikunta | Kaufman | 145 310 |
| Parkerin piirikunta | Weatherford | 148 222 |
| Rockwallin piirikunta | Rockwall | 107 819 |
| Tarrantin piirikunta | Fort Worth | 2 110 640 |
| Wisen piirikunta | Decatur | 68 632 |
Raija Vahasalo

| Raija Vahasalo |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 24.3.1999–22.4.2015, 10.4.2018–16.4.2019  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1961 (ikä 63) Huittinen
Puoliso:  Seppo Vahasalo
Tiedot
Puolue:  Kokoomus
Koulutus:  kasvatustieteen maisteri (1984)
Raija Elina Vahasalo (o.s. Rautanen, s. 10. maaliskuuta 1961 Huittinen) on suomalainen kokoomusta edustava poliitikko. Hän toimi kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2015 ja 2018–2019.
Vahasalo on ollut Kirkkonummen kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1993 ja kunnanhallituksen puheenjohtaja vuodesta 2013.
Tausta

Vahasalo opiskeli kasvatustieteitä Turun yliopistossa ja kouluhallintoa Helsingin yliopistossa.lähde? Hän valmistui kasvatustieteen maisteriksi vuonna 1984.
Ennen valintaansa eduskuntaan Vahasalo työskenteli luokanopettajana (1984–1997) ja rehtorina (1997–1999).
Vuodesta 2000 Vahasalo on ollut Koululiikuntaliiton puheenjohtaja ja vuosina 2002–2009 Pelastakaa Lapset ry:n hallituksen jäsen.
Poliittinen ura

Vahasalo on ollut Kirkkonummen kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1993. Vuosina 1993–1996 hän oli Kirkkonummen sosiaalilautakunnan puheenjohtaja. Vuodesta 1997 hän on ollut kunnanhallituksen jäsen, vuosina 2005–2008 ensimmäinen varapuheenjohtaja ja vuodesta 2013 puheenjohtaja. Vuosina 2001–2008 hän oli myös Uudenmaan liiton hallituksen jäsen. Vahasalo johti Kirkkonummen Kokoomusta vuosina 1996–1999. Alueellisesti kansanedustaja Vahasalo on vaikuttanut kantatie 51:n jatkamiseen moottoritienä Espoonlahdesta Kirkkonummelle. Sivistyspuolella kansanedustaja Vahasalo on muun muassa ollut käynnistämässä varhaiskasvatuslain uudistusta.
Eduskuntaan Vahasalo valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1999 vaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä. Vuosina 2007–2015 Vahasalo oli eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtaja. Hän on kritisoinut muun muassa opintotukijärjestelmän sekavuutta ja ajanut sen kokonaisuudistusta. Sanna Lauslahden siirryttyä Lääketeollisuus ry:n palvelukseen, Vahasalo palasi varasijalta eduskuntaan 10.4.2018. Vahasalo oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja jäi varasijalle.
Julkaisut

Raija Vahasalo ja Timo Heinonen: Tuli, jota pitää ruokkia - Visio tulevaisuuden lukiosta. Kokoomuksen eduskuntaryhmän raportti 2013
Yksityiselämä

Vahasalo on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Henrik Westerlund

Paul Gustav Henrik Westerlund vuonna 1968
Paul Gustav Henrik Westerlund (18. elokuuta 1926 Nurmijärvi – 22. kesäkuuta 2016 Pernaja) oli Ruotsalaista kansanpuoluetta edustanut suomalainen poliitikko.
Westerlund valittiin kansanedustajaksi kahdeksissa vaaleissa Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja hän toimi eduskunnassa 29 vuotta, huhtikuusta 1966 maaliskuuhun 1995. Eduskuntavaaleissa 1995 hän ei ollut enää ehdolla. Hän oli puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtaja vuosina 1974–1982 ja valiokunnista hän vaikutti varsinaisena jäsenenä maa- ja metsätalousvaliokunnassa ja puolustusvaliokunnassa. Westerlundille myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi vuonna 1995.
Westerlund syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän oli koulutukseltaan agrologi, ja hän valmistui Turun Högre svenska lantbruksläroverketistä vuonna 1946. Hän toimi itsekin maanviljelijänä Pernajassa vuodesta 1954. Hän oli Nylands svenska lantbruksproducentförbundin (NSP) puheenjohtaja vuosina 1971–1987 ja Pernajan kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1957–1976. Presidentin valitsijamies Westerlund oli vaaleissa 1962, 1968, 1978 ja 1982.
Westerlund oli kahdesti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa kanssa hän sai kaksi lasta, vuonna 1954 syntyneen pojan ja 1957 syntyneen tyttären, ja toisen vaimonsa kanssa yhden lapsen, vuonna 1986 syntyneen tyttären.
Aiheesta muualla

Henrik Westerlundin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Kull  Melin  Nordström  Procopé  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Melin  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
RKP (9):  Ehrnrooth (1972–1973)  Gestrin  Granvik  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
RKP (9):  Gestrin  Granvik  Malm  Melin  Sigfrids  Stenbäck  Taxell  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  E. Häggblom (1975–1976†)  G. Häggblom (1976–1979) 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
RKP (9):  Malm  Melin  Norrback  Rehn  Renlund  Stenbäck  Taxell  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
RKP (10):  Hellström (1985–1987)  Malm  Nordman  Norrback  Rehn  Renlund  Stenbäck (1983–1985)  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
RKP (12):  Björkstrand  Donner  Lax  Malm  Melin  Nordman  Nyman  Rehn  Renlund  Taxell  Wasz-Höckert  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Jansson 
| n k Ruotsalainen eduskuntaryhmän kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä:  Biaudet  Donner  Enestam  Jansson  Lax  Malm  Nordman  Norrback  Pietikäinen  Rehn  Renlund  Westerlund 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Uppslagsverket Finland
Osmo Vepsäläinen

| Osmo Vepsäläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. syyskuuta 1931 Nilsiä, Suomi
Kuollut: 8. marraskuuta 2017 (86 vuotta) Varkaus
Poliitikko
Puolue:  SKDL
Osmo Vilho Vepsäläinen (4. syyskuuta 1931 Nilsiä – 8. marraskuuta 2017 Varkaus) oli suomalainen SKDL:n kansanedustaja vuosina 1975–1979 ja 1983–1987, Kuopion l. vaalipiiristä. Ammatiltaan Vepsäläinen oli henkilöstöpäällikkö. Hän asui vuodesta 1970 lähtien Varkaudessa.
Eduskunnan toimielimet

Eduskunnassa toimiessaan Vepsäläinen oli pankkivaliokunnan, eduskunnan palkkavaltuuskunnan ja kansliatoimikunnan jäsen 1983–1987. Lisäksi hän oli valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja valtiontilintarkastajien varapuheenjohtaja samana aikana.
Koulutus

Vepsäläinen valmistui keskikoulusta 1951 ja suoritti Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallistutkinnon vuonna 1962. Sotilasarvoltaan Vepsäläinen oli alikersantti 1952.
Ammatti- ja yhteiskunnallinen toiminta

Vepsäläinen työskenteli TVH:n Kuopion piirin mittaus- ja sekatyössä 1957 ja Kuopion maalaiskunnan toimistoharjoittelijana vuosina 1958–1959. Jyväskylän kaupungin apulaisreviisori Vepsäläinen oli 1962–1966, jonka jälkeen hänet ylennettiin reviisoriksi vuosiksi 1966–1967. Kemin kaupunginkamreerina Vepsäläinen työskenteli 1967–1970 ja Varkauden kaupunginkamreerina 1970–1973. Kamreerin työn jälkeen Vepsäläinen työskenteli kaupungin henkilöstösihteerinä 1974–1980 ja henkilöstöpäällikkö vuodesta 1980. Tästä työstä hän jäi sairauseläkkeelle halvauksen jälkeen vuonna 1993.
Vepsäläinen oli presidentin valitsijamies vuonna 1978. Myös järjestötoiminnassa Vepsäläinen oli aktiivinen: hän oli kehitysaluerahaston hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1971 ja aluepoliittisen neuvottelukunnan jäsen vuodesta 1982. Varkauden kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1977 ja varapuheenjohtaja vuodesta 1981. Vepsäläinen toimi myös Varkauden seudun kansanterveystyön kuntainliiton liittovaltuuston puheenjohtajana, Länsi-Lapin B-sairaalan kuntainliiton liittohallituksen varapuheenjohtajana, Kunnallistieto oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä, sekä OTK:n hallintoneuvoston, Pohjois-Savon maakuntaliiton hallituksen ja Varkauden seudun aluesairaalan kuntainliiton liittovaltuuston sekä liittohallituksen jäsenenä. Halvauksensa jälkeen Vepsäläinen toimi myös Varkauden afasia- ja aivohalvauskerhon puheenjohtajana.
Yksityiselämä

Osmo Vepsäläinen oli laulaja Kari Vepsän setälähde?.
Aiheesta muualla

.aspx Osmo Vepsäläinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (40):  Aitio (1975–1977)  Alenius (1975–1977)  Alppi (1976–1979)  Björklund  Ekorre  Hjerppe (1975–1978)  Hongisto (1978–1979)  Honkonen  Hyvönen  Jokinen  Jokiniemi  Juvela  Järvenpää  Kainulainen  Kivistö  Koskenniemi  Koskinen  Laine  Lehmonen  Liedes  Merisaari (1975–1978†)  Mustonen  Männistö  Niskanen  Peltola (1977–1979)  Puhakka  Pulkkinen (1975–1977†)  Rekonen  Rosnell  Ruotsalainen  Rytkönen (1978–1979)  Räsänen  Saarinen  Saarto  Sinisalo  Stenius  Suomi (1977–1979)  Talvitie  Tamminen  Tennilä  Tuominen  Uitto  Wahlström  Weckman (1975–1976)  Vepsäläinen  Vähäkangas (1978–1979) 
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (26):  Alppi  Astala  Helle  Hirvelä  Kautto  Kemppainen  Kivistö (1983–1985)  Koskenniemi  Kuoppa  Laaksonen  Laine  Leppänen  Liedes (1983–1985†)  Mustonen (1983, 1985–1987)  Männistö  Peltola (1985–1987)  Pursiainen  Rosnell  Saarto (1983–1986)  Salminen  Stenius-Kaukonen  Säilynoja  Söderström  Tennilä  Toiviainen  Turpeinen  Uitto (1986–1987)  Vepsäläinen  Vähäkangas 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Tolvoja

| Tolvoja, Tulvoja, Tulvaoja То́лвуя, Tolvuja |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tolvoja, Tulvoja, Tulvaoja
 Koordinaatit: 62°30′30″N, 35°17′20″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Karhumäen piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2012):  1 400
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uudelleen avattu Paleostrovin luostari.
Tolvojan kunta Karhumäen piirin kartalla.
Tolvoja, Tulvoja tai Tulvaoja (ven. То́лвуя, Tolvuja) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Äänisen Poventsanlahden lounaisrannalla 79 kilometriä Karhumäestä maanteitse kaakkoon. Kylässä on 1 100 ja kunnassa 1 400 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Tolvojan kunnan pinta-ala on 496,8 neliökilometriä tai ilman Äänisen vesialuetta 226,8 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Karhumäen piirin Sungun, idässä Tšolmužin sekä etelässä ja lounaassa Suurlahden kuntiin. Maapinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Äänisniemen harjualueeseen. Sen maisemaa leimaavat jääkauden muovaamat luoteis-kaakkoissuuntaiset pitkät ja kapeat harjut ja järvet. Kunnan alueella virtaavat Kalei ja Tsarjovka -joet. Järviä ovat Äänisen lisäksi Padmozero ja Gankovskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sungiitti, dolomiitti, marmori, hiekka, sora ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Klim-Gora ja Tsaritsyn kljutšin lähde, jonka historia liittyy Romanov-suvun ensimmäisen tsaarin äitiin.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 17 kylää: Belohino, Bereg, Bolšaja Niva, Bor, Krivonoginskaja, Kuusiranta, Lahdenperä (ven. Zagubje), Lebeštšina, Malaja Niva, Nikitinskaja, Padmozero, Savinskaja, Svetšnikovskaja, Virojärvi, Vitsino, Zaretšje ja Zažoginskaja. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Tolvojan ohella Kuusiranta ja Padmozero. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 94 % on kansallisuudeltaan venäläisiä ja 2 % karjalaisia.
Historia

Tolvoja mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1375. 1400–1500-luvuilla se muodosti Novgorodin Äänisen viidenneksen Äänisniemen puoliskoon kuuluneen pogostan. Myöhemmin pogostasta erosi kolme pientä volostia ja kappeliseurakuntaa.
1900-luvun alussa Tolvojan volosti kuului Aunuksen läänin Petroskoin kihlakuntaan. Se rajoittui luoteessa Sungun ja lounaassa Suurlahden volosteihin sekä muualla Ääniseen.. Volostiin kuului viisi kyläkuntaa: Foimoguba, Kuusiranta, Tipinitsa, Tolvoja ja Virojärvi. Vuonna 1905 niissä oli yhteensä 117 kylää ja 11 800 asukasta. Tolvojan kyläkunta käsitti 38 kylää ja 3 900 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin aluksi Sungun ja myöhemmin Äänisentauksen piirin kuulunut Tolvojan kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 77 asutuksessa oli yli 3 000 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Myöhemmin Tolvojaan liitettiin Kuusirannan ja Virojärven kyläneuvostot. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
Liikenne, talous ja palvelut

Tolvojan kautta kulkee Karhumäen ja Suurlahden välinen maantie. Kylästä on linja-autoyhteydet Suurlahteen, Karhumäkeen ja Petroskoihin. Tolvojassa ja Vitsinossa on laivalaiturit, joilta liikennöidään Suurlahteen, Karhumäkeen ja Petroskoihin.
Kunnassa louhitaan sungiittia, kasvatetaan maito- ja lihakarjaa ja viljellään vihanneksia. Tärkein maatalousyritys on Tolvojan sovhoosi. Paleostrovissa toimii kalanviljelylaitos ja Tolvojassa leipomo.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu asuntoloineen, vapaa-ajankeskus, kirjasto, ensiapuasema, paikallissairaala, kaksi ruokalaa ja joukko kauppoja.
Seudulla on useita muinaisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat Tolvojan 1800-luvun lopulla rakennettu ortodoksinen kirkko, Paleostrovin luostarialue ja 1800–1900-lukujen vaihteen asuintalot. Historiallisiin kohteisiin kuuluu runonlaulaja Irina Fedosovan hauta Kuusirannassa. Tolvojassa on vierasmaja.
Aiheesta muualla

Tolvojan kunta Karhumäen piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tolvoja Karjalan tasavallan matkailusivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| n k Karhumäen piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Karhumäki  Pinduinen  Poventsa  Paatene  Sunku  Suurlahti  Tolvoja  Tsolmuinen  Tšopina 
Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit
Lantaanikarbonaatti

| Lantaanikarbonaatti> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  587-26-8
PubChem CID:  168924
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  La2(CO3)3
Moolimassa:  457,85 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Tiheys:  2,6 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Lantaanikarbonaatti (La2(CO3)3)  on lantaani- ja karbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä poikkeuksellisen korkean veren fosfaatti-ionipitoisuuden laskemiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa lantaanikarbonaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin. Lantaanikarbonaatilla on useita kidevedellisiä muotoja esimerkiksi penta- ja oktahydraatit (La2(CO3)3·5H2O ja La2(CO3)3·8H2O). Lantaanikarbonaatin oktahydraatin rakenteessa lantaani- ja karbonaatti-ionit muodostavat kerrosrakenteen ja yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen.
Lantaanikarbonaattia valmistetaan saostamalla karbonaattien avulla lantaani-ioneja sisältävistä liuoksista. Yhdiste muodostaa komplekseja fosfaatti-ionien kanssa. Sitä käytetäänkin lääketieteessä hyperfosfatemian eli liian korkean fosfaatti-ionipitoisuuden hoitoon. Lantaanikarbonaatin haittavaikutuksina voi esiintyä ruuansulatuskanavan oireita kuten huonovointisuutta, ripulia ja oksentelua.