stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Suvorov
Kunniamerkit ja huomionosoitukset > Muita huomionosoituksia

Kultainen miekka timanteilla "rohkeudesta" (29.7.1775, juhlittaessa rauhaa Osmanien valtakunnan kanssa vuonna 1775);
Kultainen miekka timanteilla ja kirjoituksella "Visiirin voittajalle" (26.9.1789, voitto Rymnikissä).
Kultainen nuuskarasia, jossa keisarinna Katariina II:n muotokuva (1778, osmanien laivueen pakottamiseksi Akhtiarin satamasta);
Kultaraha (5.11.1784, Krimin ja Tamanin liittämisestä Venäjään vuonna 1783);
Kultainen nuuskarasia, jossa keisarinna Katariina II:n monogrammi, koristeltu timanteilla (kesäkuu 1787);
Timanttisulka kolmikolkkahattuun kirjaimella "K", joka tarkoittaa Kinburnin voittoa (26. [15] huhtikuuta 1789);
Kultainen nuuskarasia, jossa Itävallan keisari Joosef II:n monogrammi, koristeltu timanteilla (13.8.1789, voitto Rymnikissä);
Päätös mitalin lyömisestä A. V. Suvorovin kunniaksi (25.3.1791, Izmailin valloituksesta; vastaava mitali perustettiin 2.3.1994);
Senaatti määrättiin laatimaan ylistyskirje, jossa on luettelo Suvorovin saavutuksista (25.3.1791);
Timanttiepoletit ja -sormus (2.9.1793, Venäjän etelärajojen vahvistamisesta); kunniakirja (2.9.1793);
Keisarin luottamuksen osoituksena Pyhän Yrjön ritarikunnan III asteen kunniamerkkien saajien valinta uskotaan Suvoroville (2.9.1793);
Timanttikoru hattuun (26.10.1794, voitoista Krupczycessa ja Brestissä);
Kolme asetta puolalaisilta kapinallisilta vangittujen joukosta (26.10.1794, voitoista Krupczycessa ja Brestissä);
Varsovan maistraatin kultainen nuuskarasia, jossa on merkintä "Varsova luovuttajalleen, 4.11.1794" (15.11.1794, lahja, koska vain hallitsijoilla oli oikeus myöntää palkintoja);
Itävallan keisari Frans II:n muotokuva, koristeltu timanteilla (25.12.1794);
Senaatti määrättiin laatimaan ylistyskirje, jossa kerrotaan A. V. Suvorovin ansioista Puolan sotaretkellä (1.1.1795);
7 000 maaorjaa ja niihin liittyvä maa-alue Kobrynissa Valko-Venäjällä Kościuszkon kapinan murskaamisesta (29.8.1795)
Sormus keisari Paavali I:n muotokuvalla (14.5.1799);
Keisari Paavali I:n muotokuva rinnalla pidettäväksi (13.7.1799).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Suvorov Wikimedia Commonsissa
Generallissimus Suvorov (1730-1800). Näyttely Etelä-Karjalan museossa 2007.
Heinonen, Elina & Semi, Eliisa: Generallissimus Aleksandr Suvorov. Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmä ja sotakanavat. Etelä-Karjalan museot. (PDF)
Rafael Lindqvist : Venäjän kansallissankari - suomalaista sukuperää. Suvorovin 200-vuotismuiston johdosta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 30.11.1930, nro 48, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hannes Jukonen: Syväri < Suvoroff. Ryssän sotamarsalkka, joka polveutui suomalaisesta talonpojasta. Erään harvinaisen elämäkertateoksen tietoja, Hakkapeliitta, 20.6.1933, nro 25–26, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suvorovin museo Pietarissa
| n k Pietarin ja Leningradin johtajat |
| --- | --- | --- |
| Pietari (1703–1917) |  Menšikov  Devier  Sapieha  von Münnich  Saltykov  Naumov  Devier  Tatištšev  Korf  Tšitšerin  Volkov  Golitsyn  Brjus  Rylejev  Arharov  von Buxhoevden  von der Pahlen  Svetšin  von der Pahlen  Kutuzov  Kamenski  Tolstoi  Vjazmitinov  Lobanov-Rostovski  Balašov  Miloradovitš  Goleništšev-Kutusov  Essen  Kavelin  Hrapovitški  Šulgin  Ignatjev  Suvorov  Levašov  Trepov  Zurov  Gurko  Loris-Melikov  Baranov  Kozlov  Gresser  Val  Clayhills  Fullon  Trepov  Dedjulin  Launitš  Dratševski  Obolenski  Balk  Jurevitš  Rogovski  Šreider  |  |
| Petrograd-Leningrad (1917–1991) |  Zinovjev  Kirov  Ždanov  Kuznetsov  Popkov  Andrianov  Kozlov  Spirdonov  Tolstikov  Romanov  Zaikov  Solovjov  Gidapov  |  |
| Pietari (1991–) |  Štšelkanov  Sobtšak  Jakovlev  Beglov  Matvijenko  Poltavtšenko  Beglov  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef 
Suvorovin joukkojen reitti Alppien ylitse vuonna 1799
Suvorovin muistomerkki Andermattissa, Schöllenin solan taistelun 25. syyskuuta 1799 muistoksi
Aleksandr Suvorovin hauta Neitsyt Marian Taivaaseenastumisen kirkossa Aleksanteri Nevskin luostarissa Pietarissa
Suvorovin muistomerkki Pietarissa, jossa hänet on kuvattu nuorena Mars-sodanjumalana. Mihail Kozlovski 1801.
Viimeinen muotokuva Aleksandr Suvorovista hänen elinaikaan, Itävallan armeijan univormussa. Johann Heinrich Schmidtin pastellityö, tehty Prahassa alkuvuodesta 1800
François Proth

François Proth (1852–1879) oli ranskalainen itseoppinut matemaatikko ja maanviljelijä, joka asui lähellä Verdunia. Hän julkaisi neljä alkulukuihin liittyvää teoreemaa, joista kuuluisin on vuoden 1878 tienoilla julkaistu Prothin teoreema. Mainittuun teoreemaan liittyvät Prothin luvut on nimetty hänen mukaansa.
Protestilaulu

Protestilaulu on musiikkikappale, jonka sanoituksissa arvostellaan establishmentia ja tarjotaan tilalle toisenlaista yhteiskunnallista näkemystä.
Monilla poliittisilla ja muuten yhteiskuntaan vaikuttavilla liikkeillä, kuten työväenliikkeellä, rauhanliikkeellä ja ympäristöliikkeellä on omat protestilaulunsa. 
Protestilaulujen edeltäjiä olivat työväenliikkeen piirissä sepitetyt, politiikan ilmiöihin huumorin keinoin kantaa ottaneet kisällilaulut.
Eurooppalaisia protestilaulujen tekijöitä ovat olleet esimerkiksi saksalaiset sosialistit Kurt Weill ja Bertolt Brecht 1920-luvulla sekä ranskalainen Léo Ferré 1960- ja 1970-luvulla. Yhdysvaltalaisia protestilaulajia ovat olleet esimerkiksi folklaulajat kuten Woody Guthrie, Pete Seeger ja Bob Dylan 1950- ja 1960-luvuilla sekä monet afroamerikkalaiset laulajat. Suurilla 1960-luvun musiikkifestivaaleilla Montereyssä ja Woodstockissa kuultiin paljon protestilaulajia. Popmusiikin puolella esimerkiksi brittiläinen The Beatles kirjoitti joihinkin lauluihinsa rauhansanomaa. Nykyään muun muassa eräitä rap-kappaleita voidaan pitää eräänlaisina protestilauluina, sillä niissäkin otetaan kantaa yhteiskunnan epäkohtiin.
Suomessa protestilaulut yleistyivät erityisesti 1960-luvun puolivälissä esikuvanaan yhdysvaltalainen folkmusiikki. Suomalaisista protestilaulajista tunnetuimpia lienevät Irwin Goodman, "Folk-Fredi" ja Hector. Myös Juha Vainio, Reino Helismaa ja Veikko Lavi tekivät paljon lauluja, joissa yhteiskunnan epäkohdat otettiin esille, usein humoristisesti. Esimerkiksi Helismaa usein irvaili poliitikkojen kustannuksella ja pilkkasi heikompien sortajia. Protestilaulun suosion kasvaessa siitä tehtiin myös parodioita, kuten Simo Salmisen "Rotestilaulu".
Propaniili

| Propaniili |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-(3,4-dikloorifenyyli)propanamidi
CAS-numero:  709-98-8
PubChem CID:  4933
SMILES:  CCC(=O)NC1=CC(=C(C=C1)Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H9NCl2O
Moolimassa:  218,072 g/mol
Sulamispiste:  91-93 °C
Kiehumispiste:  351 °C
Tiheys:  1,41 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 0,152 g/l (25 °C)
Propaniili (C9H9NCl2O) on aromaattisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa herbisidinä erityisesti riisiviljelmillä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa propaniili on valkoista tai teknisenä tuotteena ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja bentseeniin. Propaniilin herbisidiset ominaisuudet johtuvat siitä, että se inhiboi fotosynteesin fotosysteemi II:n aikana tapahtuvaa elektroninsiirtoketjua ja se tehoaa useisiin rikkakasveihin.. Propaniili ärsyttää ihoa ja hengitysteitä. Sillä altistumisesta voi seurata methemoglobiinin muodostumista veressä. mikä ilmenee ihon sinertymisenä. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa päänsärkyä ja huimausta.
Valmistus ja käyttö

Propaniilia valmistetaan 3,4-dikloorianiliinin ja propionyylikloridin tai 3,4-dikloorianiliinin ja propaanihapon välisellä reaktiolla tionyylikloridin läsnä ollessa. Propaniilia käytetään erityisesti riisiviljelmillä, mutta tämän lisäksi myös vehnä- ja perunaviljelmillä. Yhdysvalloissa propaniilin käyttö vuonna 2007 oli noin 1,8–2,3 miljoonaa kiloa.
Propyyni

| Propyyni |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  74-99-7
PubChem CID:  6335
SMILES:  CC#C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H4
Moolimassa:  40,07 g/mol
Sulamispiste:  −102,7 °C
Kiehumispiste:  −23,2 °C
Tiheys:  0,66 kg/dm3 (-16 °C)
Liukoisuus veteen:  3,6 g/l
    
Propyynin 3D-rakenne (kalottimalli)
Propyyni kuuluu alkyyneihin, jolloin tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Alkyynit ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Sen molekyylikaava on C3H4 ja rakennekaava CH3-C≡CH.
Propyyni on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, erittäin helposti syttyvää kaasua, jolla on tunnusomainen haju. Kaasu on ilmaa raskaampaa ja voi kulkeutua maata pitkin ja syttyä etäällä. Propyynista käytetään myös nimityksiä allyleeni ja metyyliasetyleeni .
Propyynin moolimassa on 40,07 g/mol, sulamispiste −102,7 °C, kiehumispiste −23,2 °C ja CAS-numero 74-99-7. Propyyni liukenee veteen 0,36 g / 100 ml.
Propyyniä muodostuu sivutuotteena propaanista krakkauksessa yhdessä isomeerinsä propadieenin kanssa. Propyyni ja propadieeni erotetaan kaasuseoksesta strippaamalla ja propadieeni isomeroidaan propyyniksi. Suurin osa propyynistä käytetään metyylimetakrylaatin valmistukseen. Stabiloituja propyyni–propadieeniseoksia voidaan käyttää metallien hitsauksessa ja karkaisussa. Tällöin kaasuseoksesta muodostuva liekki vastaa ominaisuuksiltaan butaani/propaaniliekkiä.
Aiheesta muualla

Propyynin kansainvälinen kemikaalikortti
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
Propionitriili

| Propionitriili |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  107-12-0
PubChem CID:  7854
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H5N
Moolimassa:  55,08 g/mol
Ulkomuoto:  väritön neste
Sulamispiste:  –92 °C (181 K)
Kiehumispiste:  97 °C (370 K)
Tiheys:  0,78 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 10 g/100 ml (20 °C)
Propionitriili on orgaaninen yhdiste (nitriili), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H5N ja rakennekaava CH3CH2CN. Propionitriilista käytetään myös nimityksiä propaaninitriili, etyylisyanidi ja syanoetaani.
Propionitriilin moolimassa on 55,08 g/mol, sulamispiste –92 °C, kiehumispiste 97 °C,tiheys 0,78 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 10 g/100 ml, leimahduspiste 6 °C c.c. ja CAS-numero 107-12-0.
Propionitriiliä valmistetaan propanolin tai propionialdehydin ja ammoniakin reaktiolla, pelkistämällä vedyttämällä akryylinitriiliä tai sähkökemiallisesti akryylinitriilistä. Yhdistettä käytetään lääkeaineiden valmistuksessa ja liuottimena.
Katso myös n-butyronitriili.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineelle voi aiheuttaa vaikutuksia raudan aineenvaihdunnassa johtaen tukehtumiseen.
Aiheesta muualla

Propionitriilin kansainvälinen kemikaalikortti
Propionialdehydi

| Propionialdehydi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  123-38-6
PubChem CID:  527
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H6O
Moolimassa:  58,1 g/mol
Ulkomuoto:  neste
Sulamispiste:  –81 °C (192 K)
Kiehumispiste:  49 °C (322 K)
Tiheys:  0,807 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 20 g/100 ml
Propionialdehydi on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C3H6O ja rakennekaava CH3CH2CHO. Propionialdehydista käytetään myös nimityksiä propanaali, metyyliasetaldehydi, propyylialdehydi ja propaldehydi.
Propionialdehydin moolimassa on 58,1 g/mol, sulamispiste –81 °C, kiehumispiste 48,8 °C, tiheys 0,817 g/cm3 , liukoisuus veteen 20 g/100 ml, leimahduspiste –30 °C c.c., hajukynnys 0,145 ppm, itsesyttymislämpötila 207 °C ja CAS-numero 123-38-6.
Propionialdehydiä käytetään pääasiassa orgaanisissa synteeseissä. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineen höyrylle ärsyttää silmiä ja hengitysteitä sekä aine silmiä ja ihoa.
Aiheesta muualla

Propionialdehydin kansainvälinen kemikaalikortti
Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Propionialdehydi (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Propionaldehyde (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Propanal (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Propanal (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Propanal (englanniksi)
ChemBlink: Propionaldehyde (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Propionaldehyde (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 3Ald (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 3Ald (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Proskillaridiini

| --- | --- |

Proskillaridiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-[(3S,8R,9S,10R,13R,14S,17R)-14-hydroksi-10,13-dimetyyli-3-[(2R,3R,4R,5R,6S)-3,4,5-trihydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-1,2,3,6,7,8,9,11,12,15,16,17-dodekahydrosyklopenta[a]fenantren-17-yyli]pyran-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 466-06-8
ATC-koodi: C01AB01
PubChem CID: 5284613
Kemialliset tiedot
Kaava: C30H42O8 
Moolimassa: 530,65
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Proskillaridiini on sydänglykosidi, joka on ollut taannoin käytössä myös Suomessa sydämen vajaatoiminnan ja rytmihäiriöiden hoitoon ja jopa ennaltaehkäisyyn. Se uutettiin merisipulista, jonka entinen tieteellinen nimi oli Scilla maritima.
Lääke vaikutti sekä sydämen rytmihäiriöihin että sen vajaatoimintaan. Vajaatoimintalääkkeenä se aiheutti sydämessä posistiivista inotrooppista että negatiivista kronotrooppista vaikutusta kuten kaikki sydänglykosidit.  Tämä tarkoittaa, että se vaikutti sekä sydämen lyöntivoimaa kohottavasti että sydämen lyöntitiheyttä laskevasti, mikä vähensi turvotuksia ynnä muita sydämen vajaatoiminnan vaikutuksia. Terveeseen sydämeen tällä ei ole mitään hyödyllistä vaikutusta.
Lääkettä käytettiin Suomessa kauppanimillä Caradrin ja Talusin.
Tämän lääkkeen käyttö katsottiin aikoinaan sikäli digoksiinia turvallisemmaksi, että siitä suuri osa jäi mahahappojen hydrolysoimaksi, se imeytyi huonosti ja myös sen aineenvaihdunta on nopeaa. Toisaalta eri ihmisten aineenvaihdunta vaihtelee suuresti.
Proskillaridiinin käytöstä ei nykyään katsota olevan mitään etua verrattuna digitalistuotteisin. Päin vastoin sen imeytyminen ja mittausmenetelmätkin ovat vielä osoittautuneet digoksiinin vastaavia ominaisuuksia epävarmemmiksi.
Aiheesta muualla

PubChem: Proscillaridin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Proscillaridin (englanniksi)
ChemBlink: Proscillaridin A (englanniksi)
Propionyylikloridi

| Propionyylikloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Propanoyylikloridi
CAS-numero:  79-03-8
PubChem CID:  62324
SMILES:  CCC(=O)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H5ClO
Moolimassa:  92,52 g/mol
Sulamispiste:  -94 °C
Kiehumispiste:  80 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,065 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Propionyylikloridi eli propanoyylikloridi (C3H5ClO) on happoklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja propaanihapon johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa propionyylikloridi on väritöntä nestettä ja sillä on erittäin voimakas pistävä haju. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin. Propionyylikloridi reagoi hyvin kiivaasti veden kanssa hydrolysoituen propaanihapoksi. Yhdiste reagoi voimakkaasti myös alkoholien kanssa propionaattiestereiksi ja amiinien kanssa propanamidijohdannaisiksi. Kuumennettaessa yhdistettä propaanihapon kanssa muodostuu propaanihappoanhydridiä. Kuumennettaessa propionyylikloridia emästen kuten di-isopropyylietyyliamiinin kanssa muodostuu metyyliketeeniä.
Valmistus ja käyttö

Propionyylikloridia voidaan valmistaa propaanihaposta klooraamalla sitä, tionyylikloridin, fosgeenin tai fosforipentakloridin avulla. Käytettäessä klooraavana reagenssina kahta ensin mainittua on prosessissa lisäksi katalyytteinä dialkyyliformamideja. Muodostuva tuote puhdistetaan tislaamalla.
Propionyylikloridia käytetään sen suuren reaktiivisuuden vuoksi propionaattiestereiden ja propionamidien valmistamiseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa 2-klooripropionyylikloridia, propaanihappoanhydridiä ja yhdiste reagoi aromaattisten yhdisteiden kanssa Friedel–Crafts-asyloinnilla: esimerkiksi reaktiossa bentseenin kanssa muodostuu propiofenonia.
Propargyylialkoholi

| Propargyylialkoholi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Prop-2-yn-1-oli
CAS-numero:  107-19-7
PubChem CID:  7859
SMILES:  C#CCO
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H4O
Moolimassa:  56,062 g/mol
Sulamispiste:  –48 °C
Kiehumispiste:  113,6 °C
Tiheys:  0,949 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee erittäin hyvin veteen
Propargyylialkoholi (C3H4O) on tyydyttymättömiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on kolmoissidoksen sisältävistä alkoholeista rakenteeltaan yksinkertaisin. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa korroosionestoaineena ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa propargyylialkoholi on väritöntä nestettä ja sillä on miellyttävä pelargoneja muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin muun muassa  etanoliin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin. Propargyylialkoholi reagoi tyypillisten alkoholien ja alkyynien tavoin. Yhdiste voidaan hapettaa kromihapon avulla propynaldehydiksi ja propyynihapoksi. Yhdiste reagoi karboksyylihappojen, happokloridien tai anhydridien kanssa muodostaen estereitä. Propargyylialkoholin kolmoissidos voidaan pelkistää kaksoissidokseksi vedyttämällä, jolloin muodostuu allyylialkoholia. Halogeenit reagoivat kolmoissidoksen kanssa ja tuotteena muodostuu dihaloallyylialkoholeja. Propargyylialkoholi polymeroituu helposti ja kaupallisiin tuotteisiin lisätään usein polymeroitumista estäviä inhibiittoreita. Eräiden nikkeli- ja kuparikatalyyttien avulla propargyylialkoholi voidaan trimerisoida trimetanolibentseeneiksi.
Propargyylialkoholi ärsyttää lievästi ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Nieltynä se on myrkyllistä ja vaikutuksiltaan huumaavaa. Propargyylialkoholille altistumisen oireita voivat olla yskä ja kurkkukipu.
Valmistus ja käyttö

Propargyylialkoholia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1872 käsittelemällä 2-bromiallyylialkoholia emäksellä. Muita tapoja ovat formaldehydin ja natriumasetylidin välinen reaktio tai epikloorihydriinin käsittely natriumilla. Nykyään yhdistettä saadaan kuitenkin pääasiassa sivutuotteena valmistettaessa butyynidiolia etyynin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii kupariasetylidi. Reaktio-olosuhteita säätämällä voidaan muuttaa tuoteseoksen koostumusta ja etyyniylimäärän käyttö edistää propargyylialkoholin muodostumista.
Propargyylialkoholia voidaan käyttää useiden orgaanisten yhdisteiden muun muassa hajusteiden, lääkeaineiden sekä maatalouskemikaalien valmistamiseen. Sitä voidaan myös käyttää korroosionestoaineena ja teräksen vetyhauraustumista estävänä aineena sekä metallien pintakäsittelyissä.
Prostyyli

Prostyylitemppelien pohjakaavoja, vasemmalla tetrastyyli (neljän pylvään), oikealla tetrastyyli pronaoksella .
Prostyyli eli prostylos (m.kreik. πρόστυλος) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelien tyyppi, jossa temppelissä on pylväät vain sisäänkäynnin puoleisessa päädyssä. Pylväitä oli yleensä kaksi (distyyli prostyyli) tai neljä (tetrastyyli prostyyli).
Vastaavankaltainen temppeli, jossa oli pylväät kummassakin päässä, oli amfiprostyyli.
Esimerkkejä

Esimerkkejä prostyylitemppelistä ovat muun muassa:
Apollon Aigleteen temppeli, Anafe
Delion eli Deloslaisten jumalten pyhäkkö, Paros
Demeterin ja Koren pyhäkkö, Syrakusa
Dionysoksen pyhäkkö, Naksos
Temppeli B, Selinus
Zeuksen temppeli, Dodona
Prokonnesos (kaupunki)

| Prokonnesos> Προκόννησος.Sijainti |
| --- | --- |
 Prokonnesos
Koordinaatit:  40°35′30″N, 27°33′20″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Marmara, Balıkesir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 670 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Propontinen Vähä-Aasia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prokonnesos (m.kreik. Προκόννησος, Prokonnēsos, myös Προκύννησος, Prokynnēsos; lat. Proconnesus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Marmara) Propontisessa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede

Prokonnesoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisen saaren lounaisrannikolla nykyisen Marmaran kaupungin paikalla. Saari sijaitsi Propontiin länsiosassa koilliseen mantereella sijainneesta Priapoksesta ja luoteeseen samoin mantereen puolen Kyzikoksesta ja sen niemestä. Strabon sanoo virheellisesti kaupungin sijainneen Parionin ja Priapoksen välillä.
Prokonnesoksen saaren lounais- ja eteläpuolella sijaitsi joukko pienempiä saaria, joista tunnetaan kolmen antiikin aikaiset nimet, Ofiussa (nyk. Ekinlik), Elafonnesos (nyk. Avşa) ja Halone (nyk. Paşalimanı). Pseudo-Skylaks mainitsee Elafonnesoksessa olleen hyvän sataman. Plinius vanhempi ja Apollonios Rhodoslaisen skoliasti pitivät virheellisesti Elafonesosta vain toisena nimenä Prokonnesokselle. Halonen saarella sijaitsi samanniminen kaupunki.
Prokonnesoksen kaupunkivaltion haltuun kuului ainakin koko Prokonnesoksen saari, sillä siellä ei ollut muita poliksia. Sen lisäksi siihen kuului ainakin Elafonnesos ja todennäköisesti myös muut mainitut pienemmät saaret. Näin sen alueen koko oli yli 110 neliökilometriä. Saari tunnettiin antiikin aikana marmoristaan, josta se on saanut myös nykyisen nimensä Marmara, samoin kuin koko Propontis tunnetaan Marmaranmerenä. Marmorilouhokset sijaitsivat saaren pohjoisosissa lähellä nykyistä Saraylarin kylää. Saarella oli kuusi satamaa, joista nykyisen Saraylarin luonnonsatamalahtea käytettiin marmorin vientiin.