stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niki Mäenpää
Seurajoukkueet > Brighton & Hove Albion

Niki Mäenpää siirtyi heinäkuussa 2015 1+1 -vuotisella sopimuksella Englannin kakkostasolla Championshipissä pelanneeseen Brighton & Hove Albioniin. Mäenpää jäi kakkosmaalivahdin rooliin ja joukkueen ykkösmaalivahti David Stockdale pelasi kaikki 46 sarjaottelua. Mäenpää pelasi kaudella 2015–2016 yhden FA Cupin pelin ja kaksi Liigacupin peliä. Brighton oli sarjassa kolmas ja joukkue pelasi nousukarsinnoissa, mutta ei noussut Englannin liigaan.
Mäenpää jatkoi Brightonin kakkosmaalivahtina kaudella 2016–2017. Hän pääsi debytoimaan Championshipissä 16. elokuuta 2016 ottelussa Brighton–Rotherham. Stockdale pelasi kuitenkin kaikki muut 45 sarjaottelua. Mäenpää pelasi kaksi FA Cupin ottelua ja kolme Liigacupin ottelua. Joukkueelle kausi oli menestys, sillä se sijoittui sarjassa toiseksi, vain pisteen päähän sarjan voittaneesta Newcastlesta, ja nousi seuraavaksi kaudeksi 34 vuoden tauon jälkeen Englannin liigaan.
Mäenpää teki heinäkuussa 2017 vuoden jatkosopimuksen Englannin liigaan nousseen Brightonin kanssa.
Seurajoukkueet > Bristol City

Elokuussa 2019 Mäenpää teki 1+1 -vuotisen sopimuksen Championshipissä pelanneen Bristol Cityn kanssa. Hän teki debyyttinsä uudessa seurassaan 4. elokuuta ottelussa Nottinghamia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Mäenpää pelasi 26 ottelua Championshipissä Bristol Cityn maalilla, mutta seuraavalla kaudella vastuu jäi vähäisemmäksi, vain neljään sarjaotteluun. Mäenpää jätti seuran hänen sopimuksen päätyttyä kauden 2019-2020 päätteeksi.
Seurajoukkueet > Stoke City

Marraskuussa 2020 Mäenpää siirtyi lyhyellä, tammikuuhun 2021 asti kestävällä sopimuksella Championshipin Stoke Cityyn, kun joukkueen maalivahdeista Angus Gunn ja Adam Davies olivat molemmat loukkaantuneina. Mäenpää kuitenkin mursi peukalonsa välittömästi ensimmäisissä harjoituksissa uudessa seurassaan, eikä hän näin päässyt mukaan pelaavaan kokoonpanoon ennen hänen sopimuksensa päättymistä tammikuussa 2021.
Seurajoukkueet > Venezia

Helmikuussa 2021 Mäenpää siirtyi vapaana agenttina Italiaan Serie B -seura Veneziaan. Debyyttinsä Mäenpää teki 5. huhtikuuta tasapelissä SPAL:ia vastaan. Debyyttinsä jälkeen Mäenpää vartioi Venezian maalia jokaisessa loppukauden kymmenessä ottelussa, kun Venezia nousi lopulta dramaattisesti Serie A:han kaataen nousukarsinnoissa Cittadellan yhteismaalein 2–1.
Mäenpää teki Serie A -debyyttinsä heti kauden 2021–2022 avauskierroksella, mutta Venezia joutui taipumaan Napolin vieraana tappioon lukemin 0–2. Ensimmäisen voittonsa Serie A:ssa Venezia ja puoliajalla loukkaantuneen Luca Lezzerinin tilalle tullut Mäenpää ottivat kolmannella kierroksella Empolia vastaan lukemin 1–2. Mäenpää esiintyi syyskaudella yhteensä kuudessa Serie A -ottelussa, mutta putosi lokakuussa kakkosmaalivahdin rooliin Venezian hankittua entisen Argentiinan maajoukkuemaalivahdin Sergio Romeron. Romero joutui kuitenkin maaliskuussa polvileikkaukseen ja Mäenpää nousi näin jälleen pelaavaan kokoonpanoon.  Venezialla oli kuitenkin hankaluuksia Serie A:ssa ja Mäenpää pääsi juhlimaan toista Seria A -voittoaan vasta 8. toukokuuta Venezian kaataessa Bolognan kotonaan maalein 4–3. Mäenpäälle kirjattiin ottelussa myös maalisyöttö Thomas Henryn tekemään 1–0-maaliin. Venezia putosi kauden päätteeksi Serie A:sta.
Kauden 2022–2023 Mäenpää toimi pääosin Jesse Jorosen varamaalivahtina ja sai tililleen vain kaksi ottelua Serie B:ssä.
Seurajoukkueet > HJK

Elokuussa 2023 Mäenpää siirtyi HJK:n riveihin kauden 2023 loppuun asti ulottuvalla sopimuksella. Hän kuitenkin loukkaantui syyskuussa eikä pelannut enää loppukaudella Veikkausliigassa. HJK:n maalivahtina toimi Mäenpään sijasta Jesse Öst. HJK voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden, mikä oli Mäenpäälle uran ensimmäinen. Mäenpää palasi HJK:n maalille marraskuun alussa Konferenssiliigan ottelussa Eintracht Frankfurtia vastaan.
Toukokuussa 2024 Mäenpää palasi HJK:hon loppukauden mittaisella sopimuksella.
Seurajoukkueet > Athens Kallithea

Helmikuussa 2025 Mäenpää siirtyi Kreikan Superliigassa pelaavaan Athens Kallitheaan.
Maajoukkue

Niki Mäenpää debytoi ikäluokkansa (1985) maajoukkueessa 18-vuotiaana 1. huhtikuuta 2003 Malmössä pelatussa maaottelussa Ruotsi–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kymmenen ottelua.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Mäenpää debytoi 19-vuotiaana 30. maaliskuuta 2004 Corradinossa pelatussa maaottelussa Malta–Suomi. Mäenpää pelasi viisi alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaottelua ja yhteensä 13 nuorten maaottelua.
A-maajoukkueessa Mäenpää debytoi 23-vuotiaana, kun Stuart Baxter valitsi hänet avauskokoonpanoon 2. kesäkuuta 2008 Turussa Veritas Stadionilla pelatussa maaottelussa Suomi–Valko-Venäjä. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelun Mäenpää pelasi 12. lokakuuta 2012, kun Mixu Paatelainen valitsi hänet avauskokoonpanoon Olympiastadionilla pelatussa vuoden 2014 MM-kisojen karsintaottelussa Suomi–Georgia. Mäenpää pelasi MM-karsintojen kahdeksasta ottelusta seitsemän ja vuosina 2012–2013 maajoukkueen ykkösmaalivahtina yhteensä 15 maaottelua. Mäenpää aloitti myös vuoden 2016 EM-kisojen karsinnat A-maajoukkueen ykkösmaalivahtina, mutta menetti paikkansa vuoden 2014 lopussa Lukas Hradeckýlle. Viimeisin Mäenpään pelaama maaottelu on 31. maaliskuuta 2021 pelattu ystävyysottelu Sveitsiä vastaan. Yhteensä Mäenpää on pelannut 27 A-maaottelua.
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 10. helmikuuta 2025.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003–2004 | Lens | Ligue 1 | 0 | 0 |
| 2004–2005 | Lens | Ligue 1 | 0 | 0 |
| 2005–2006 | Lens | Ligue 1 | 0 | 0 |
| 2005–2006 | Telstar | Eerste divisie2 | 0 | 0 |
| 2006–2007 | FC Den Bosch | Eerste divisie2 | 27 | 0 |
| 2007–2008 | FC Den Bosch | Eerste divisie2 | 33 | 0 |
| 2008–2009 | FC Den Bosch | Eerste divisie2 | 7 | 0 |
| 2009–2010 | Willem II | Eredivisie | 6 | 0 |
| 2010–2011 | Willem II | Eredivisie | 12 | 0 |
| 2011–2012 | AZ Alkmaar | Eredivisie | 0 | 0 |
| 2012–2013 | VVV-Venlo | Eredivisie | 33 | 0 |
| 2013–2014 | VVV-Venlo | Eerste divisie2 | 33 | 0 |
| 2014–2015 | VVV-Venlo | Eerste divisie2 | 35 | 0 |
| 2015–2016 | Brighton & Hove Albion | Championship2 | 0 | 0 |
| 2016–2017 | Brighton & Hove Albion | Championship2 | 1 | 0 |
| 2017–2018 | Brighton & Hove Albion | Premier League | 0 | 0 |
| 2018–2019 | Bristol City | Championship2 | 26 | 0 |
| 2019–2020 | Bristol City | Championship2 | 4 | 0 |
| 2020–2021 | Stoke City | Championship2 | 0 | 0 |
| 2020–2021 | Venezia | Serie B2 | 6 | 0 |
| 2021–2022 | Venezia | Serie A | 17 | 0 |
| 2022–2023 | Venezia | Serie B2 | 2 | 0 |
| 2023 | HJK | Veikkausliiga | 3 | 0 |
| 2024 | HJK | Veikkausliiga | 2 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 247 | 0 |
2 Toinen sarjataso.
Aiheesta muualla

Niki Mäenpää Brighton & Hove Albionin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Niki Mäenpää Transfermarktin sivuilla
Rooman katakombit
Tapahtumat vuosittain

100-luku  Ensimmäiset katakombit kaivetaan Rooman muurien ulkopuolelle
410       Alarikin visigootit valtaavat ja ryöstävät Rooman
400-luku  Katakombien kaivaminen vähenee
537       Gootit ryöstävät katakombit
755       Langobardit ryöstävät katakombit, minkä jälkeen pyhät luut siirretään Rooman muurien sisäpuolelle
1578      Via Salarian katakombi herättää uudelleen kiinnostuksen katakombeja kohtaan
1864–1877 Rossin uraauurtava katakombitutkimus Roma Sotteranea Cristiana julkaistaan
1956      Via Latinan varrelta löydetään uusi katakombi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rooman katakombit Wikimedia Commonsissa
Rukoileva nainen. 4. vuosisadan alku.
Poliisiopisto (animaatiosarja)

| Poliisiopisto> Police Academy: The Animated Series |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  24 min
Pääosissa:  Ron Rubin Greg Morton Dan Hennessey Howard Morris Don Francks Denise Pidgeon Len Carlson Tedd Dillon
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Kolmoskanava  MTV3  Cartoon Network/Boomerang
Esitetty:  1988 – 1989
Jaksoja:  64 (luettelo jaksoista)
Tunnuskappale:  "They Wear the Blue"  (esittäjänä The Fat Boys)
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Ruby Spears Productions, Warner Bros. Animation
Aiheesta muualla
IMDb 
Poliisiopisto (Police Academy: The Animated Series) on Ruby Spearsin ja Warner Bros. Animationin tuottama animaatiosarja. Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa syyskuussa vuonna 1988 ja sen esitys päättyi syyskuussa 1989, oli tuotettu yhteensä 64 jaksoa.
Henkilöt > Päähenkilöt

Carey Mahoney
Larvell Jones
Sweetchuck
Zed
Moses Hightower
Laverne Hooks
House
Eugene Tackberry
Debbie Callahan
Thaddeus Harris
Proctor
Eric Lassard
Henkilöt > Vihollisia

Kingpin
Claw
Mr. Sleaze
Numbskull
Lockjaw
Äänirooleissa > Alkuperäiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ron Rubin  | … |  Carey Mahoney    |
|  Greg Morton  | … |  Larvell Jones, Moses Hightower   |
|  Dan Hennessey  | … |  Zed, Eugene Tackleberry   |
|  Howard Morris  | … |  Sweetchuck, Professor   |
|  Don Francks  | … |  Thomas "House" Conklin, Proctor   |
|  Denise Pidgeon  | … |  Laverne Hooks, Debbie Callahan   |
|  Len Carlson  | … |  Cap. Thaddeus Harris   |
|  Tedd Dillon  | … |  Com. Eric Lassard   |
|  Rex Hagon  | … |  Mauser   |
Äänirooleissa > Suomalaiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matti Olavi Ranin   | … |  Carey Mahoney, Zed, Mauser    |
|  Jukka Puotila   | … |  Carl Sweetchuck, Professor, Eric Lassard     |
|  Elli Castrén   | … |  Larvene Hooks   |
|  Matti Ranin   | … |  Thaddeus Harris, Larvell Jones, Thomas "House" Conklin, Eugene Tackleberry      |
|  Jaana Oravisto   | … |  Deddie Callahan   |
|  Aarre Karén  | … |  Sivuroolit   |
Suomenkielisen Poliisiopisto-animaatiosarjan jälkiäänitti Finn-Kasper, Matti Ranin ky.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo piirrossarjan olevan heppoisesti toteutettu ja lattean kiltti. Hän antaa niiden VHS-tallenteelle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Sander Boschker

Sander Boschker vuonna 2008.
Sander Boschker (s. 20. lokakuuta 1970 Lichtenvoorde, Gelderland, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Twenteä.
Boschker aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 nykyisessä seurassaan FC Twentessä, jota hän on edustanut koko uransa ajan lukuun ottamatta kautta 2003/2004, jonka aikana hän edusti Ajax Amsterdamia. Kautenaan Ajaxissa Boschker ei kuitenkaan saanut pelata ainoatakaan ottelua, ja päätti palata takaisin Twenteen. Twentessä hän on ollut ykkösmaalivahtina kymmenisen vuotta, ja pelannut monina kausina kaikki ottelut.
Tilastot

89–90 FC Twente (1 ottelu)
90–91 FC Twente (0)
91–92 FC Twente (23)
92–93 FC Twente (9)
93–94 FC Twente (34)
94–95 FC Twente (31)
95–96 FC Twente (23)
96–97 FC Twente (34)
97–98 FC Twente (34)
98–99 FC Twente (34)
99–00 FC Twente (34)
00–01 FC Twente (34)
01–02 FC Twente (33)
02–03 FC Twente (32)
03–04 Ajax Amsterdam (0)
04–05 FC Twente (30)
Folke Bernadotte

| Folke Bernadotte |
| --- | --- |
 Bernadotte noin vuonna 1945
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1895 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 17. syyskuuta 1948 (53 vuotta) Jerusalem, Israel
Folke Bernadotte (2. tammikuuta 1895 Tukholma, Ruotsi – 17. syyskuuta 1948 Jerusalem, Israel) oli ruotsalainen diplomaatti, upseeri, kreivi ja Punaisen Ristin johtaja. Hänet muistetaan neuvotteluista, jotka johtivat 27 000 vangin vapauttamiseen saksalaisilta keskitysleireiltä toisen maailmansodan aikana sekä YK:n neuvottelijana Arabien-Israelin konfliktissa vuosina 1947–1948.
Ura

Sodan aikana Bernadotte oli Ruotsin Punaisen ristin varapuheenjohtaja. Hän yritti vuonna 1945 neuvotella aselepoa Saksan ja liittoutuneiden välille. Hän sai Heinrich Himmleriltä 24. huhtikuuta 1945 antautumisehdotuksen, jossa Saksa tarjoutui lopettamaan sotatoimet Isoa-Britanniaa ja Yhdysvaltoja vastaan, mutta jatkamaan taisteluita Neuvostoliittoa vastaan. Bernadotte välitti tarjouksen Harry Trumanille ja Winston Churchillille.
Bernadotte johti pelastusoperaatiota, jossa norjalaisia, tanskalaisia ja ruotsalaisia internoituja haettiin valkoisilla busseilla keskitysleireiltä Ruotsin sairaaloihin. 27 000 vankia vapautettiin, huomattava osa heistä juutalaisia. Vuonna 1946 Bernadotte valittiin Ruotsin Punaisen Ristin puheenjohtajaksi.
Vuonna 1948 Bernadotte oli YK:n neuvottelijana Palestiinan kysymyksessä. Äärisionistiseen Lehi-ryhmään kuuluvat salamurhaajat tappoivat hänet Israelissa 17. syyskuuta 1948. Murhan tehnyttä sissiryhmää johti myöhempi Israelin pääministeri Jitzhak Shamir.
Yksityiselämä

Folke Bernadotte oli kuningas Oskar II:n pojanpoika ja Kustaa V:n veljenpoika. Hänen isänsä Oscar Bernadotte oli kuitenkin luopunut kruununperimysoikeuksistaan avioituessaan Ebba Munckin kanssa, minkä vuoksi myöskään Folke Bernadottea ei sukulaisuudestaan huolimatta pidetty kuningashuoneeseen kuuluvana.
Folke Bernadotte meni naimisiin syntyjään yhdysvaltalaisen Estelle Manvillen (1904–1984) kanssa 1920-luvun lopulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Folke Bernadotte Wikimedia Commonsissa
"Kaksi huonetta ja keittiö", dollariprinsessa ja kuninkaan veljenpoika, Aamulehti, 24.02.1929, nro 54, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Kaarle Kaljupää
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle Kaljupää Wikimedia Commonsissa
Charles II Encyclopaedia Britannica 1911.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Erika Sirola

Erika Sirola (s. 1998)lähde? on kanadalais-suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on kirjoittanut ja esiintynyt kansainvälisesti muun muassa Robin Schulzin ja Kaskaden kappaleilla. Hän asuu Espoossa ja hänen äitinsä on kanadalainen ja isä suomalainen. Sirola puhuu suomen lisäksi englantia, ranskaa ja ruotsia.
Ura

Sirolan ura musiikin parissa alkoi varsinaisesti 13-vuotiaana, kun hän meni yläasteen taksvärkkipäiväksi Kaiku Entertainmentiin ja esitti tuottaja Jurek Reunamäelle oman kappaleensa, jonka oli muutama päivä aiemmin säveltänyt ja sanoittanut. Noin viikkoa myöhemmin hän allekirjoitti levytyssopimuksen ja aloitti pitkän kehittymisprosessin tehden yhteistyötä muun muassa Teemu Brunilan kanssa.
Kansainvälisen IB-lukion aikana Erikan musiikkiura jäi tauolle, kunnes 18-vuotiaana hän sai muun muassa Rihannaa ja Jay Z:tä edustavalta lakimieheltä Edward Shapirolta Instagram-viestin. Viestissä Shapiro kertoi kuulleensa tämän äänen "Speechless"-kappaleen demossa. Keskusteltuaan pitkään Shapiron kanssa Erika lensi ylioppilaskirjoitustensa jälkeen Los Angelesiin keskustelemaan musiikintuotannosta.
Kesällä 2017 Sirola lensi Los Angelesiin amerikkalaisen DJ:n Kaskaden pyynnöstä. Kaskade oli pyytänyt Sirolan kirjoittamaan tälle musiikkia. Lopputuloksena oli Kaskaden 2017 joululevyn kaksi kappaletta, "Deck The Halls" ja "Holy Night".
Syksyllä 2024 Sirola päätyi tahtomattaan vierailevaksi laulajaksi KSI:n kappaleeseen Dirty, ja lopulta hänet kirjattiin kappaleen tietoihin nimellä Peikko (trolli).
Erika on valmistellut omaa albumiaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa.lähde?
Julkaisut

Robin Schulz feat. Erika Sirola - Speechless (2018)
DIMA feat. Erika Sirola – Sleep (2018)
Kaskade – Deck the Halls (feat. Erika Sirola) (2017)
Kaskade – Holy Night (feat. Erika Sirola) (2017)
Alphonse Areola

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alphonse Areola
Syntymäaika: 27. helmikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 195 cm
Paino: 94 kg 
Seura
Seura: West Ham United
Junioriseurat
2002–2006: Petits Angers
2008–2009: Clairefontaine
2009–2013: Paris Saint-Germain
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2022 | Paris Saint-Germain | 75 | (0) |
| 2013–2014 | → Lens | 35 | (0) |
| 2014–2015 | → Bastia | 35 | (0) |
| 2015–2016 | → Villarreal | 32 | (0) |
| 2019–2020 | → Real Madrid | 4 | (0) |
| 2020–2021 | → Fulham | 36 | (0) |
| 2021–2022 | → West Ham United | 1 | (0) |
| 2022– | West Ham United | 36 | (0) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Ranska U17 | 10 | (0) |
| 2010–2011 | Ranska U18 | 4 | (0) |
| 2011–2012 | Ranska U19 | 8 | (0) |
| 2012–2013 | Ranska U20 | 17 | (0) |
| 2013–2014 | Ranska U21 | 10 | (0) |
| 2018– | Ranska | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. joulukuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | jalkapallo |  |
Alphonse Areola (s. 27. helmikuuta 1993 Pariisi) on ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Hän kuului pitkään ranskalaisseura Paris Saint-Germainin organisaatioon mutta pelasi paljon myös muissa seuroissa lainasopimuksilla. Areola on oikeajalkainen.
Ura > Seurajoukkueura

Areola on Paris Saint-Germainin kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa toukokuussa 2013 Stade Brestiä vastaan. Hän pelasi tuolla kaudella kaksi ottelua ja oli mukana voittamassa Ligue 1:n mestaruutta. Kauden 2013–2014 Areola oli lainassa Ligue 2:n RC Lensissä pelaten 35 ottelua ja seuraavalla kaudella Ligue 1:n SC Bastiassa pelaten 36 ottelua. Kaudeksi 2015–2016 Areola siirtyi lainalle Espanjan Primera Divisiónin Villarreal CF:ään. Hän debytoi Espanjan pääsarjassa elokuussa 2015 Real Betisiä vastaan. Hän pelasi seurassa 32 liigaottelua ja viisi peliä Eurooppa-liigassa.
Areola pelasi kaudella 2016–2017 PSG:ssä 15 Ranskan pääsarjaottelua ja kaikki kuusi alkulohkopeliä Mestarien liigassa. Hän oli voittamassa Ranskan cupia ja liigacupia. Seuraavalla kaudella PSG voitti liigamestaruuden ja Areola pelasi 34 ottelua, joista tasan puolissa hän piti vastustajan maaleitta. Kaikkiaan hän päästi kauden liigaotteluissa 25 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaikki kahdeksan ottelua ja päästi yhdeksän maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi mestaruuden uusineessa PSG:ssä 21 Ranskan pääsarjaottelua ja päästi 17 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua.
Areola vietti kauden 2019–2020 lainalla Real Madridissa. Hän pelasi neljä ottelua Realin tiellä Espanjan mestariksi sekä kaksi ottelua Mestarien liigassa. Seuraavan kauden hän oli lainalla Englannin Valioliigan Fulhamissa, jossa pelasi 36 ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainalla West Hamissa yhden valioliigaottelun ja yksitoista peliä Eurooppa-liigassa. Hän siirtyi West Hamiin 9,3 miljoonalla eurolla kesällä 2022. Hän pelasi kaudella 2022–2023 täyden ajan kaikissa 13 ottelussa West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa. Näistä kuudessa ottelussa hän piti vastustajan maaleitta ja päästi yhteensä kahdeksan maalia. Valioliigassa hän pelasi viisi ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 31 ottelua, joissa päästi 53 maalia ja pelasi neljä nollapeliä. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun.
Ura > Maajoukkueura

Areola on edustanut Ranskan kaikkia nuorten maajoukkueita alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua sekä alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2010 että alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012. Vuonna 2013 hän oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kultaa pelaten turnauksessa seitsemässä ottelussa. Finaalissa Uruguayta vastaan Areola torjui kaksi rangaistuspotkua rangaistuspotkukilpailussa.
Areola pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan syyskuussa 2018. Hän on pelannut juhannukseen 2024 mennessä viisi maaottelua, joista neljä Kansojen liigassa ja yhden ystävyysottelussa. Hän kuului Ranskan kultajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 ja hopeajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, muttei pelannut kummassakaan turnauksessa yhtään ottelua. Hän oli Ranskan joukkueessa varamaalivahtina myös EM-kilpailuissa 2024.
Saavutukset

Paris Saint-Germain
Ligue 1: 2012–2013, 2017–2018, 2018–2019
Ranskan cup: 2016–2017
Ranskan liigacup: 2016–2017
Trophée des Champions: 2017, 2019
Real Madrid
Primera División: 2019–2020
West Haam
Konferenssiliiga: 2022–2023
Ranska
MM-kilpailut: kultaa 2018, hopeaa 2022
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alphonse Areola Wikimedia Commonsissa
West Ham United – Englannin Valioliiga
1 Fabiański |
3 Cresswell |
4 Zouma |
5 Coufal |
7 Summerville |
8 Ward-Prowse |
9 Antonio |
10 Paquetá |
11 Füllkrug |
14 Kudus |
15 Mavropanos |
17 Guilherme |
18 Ings |
19 Álvarez |
20 Bowen |
21 Foderingham |
22 Cornet |
23 Areola |
24 Rodríguez |
25 Todibo |
26 Kilman |
27 Aguerd |
28 Souček |
29 Wan-Bissaka |
33 Emerson |
39 Irving |
Manageri Lopetegui
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Kimpembe |
4 Varane |
5 Umtiti |
6 Pogba |
7 Griezmann |
8 Lemar |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Tolisso |
13 Kanté |
14 Matuidi |
15 N’Zonzi |
16 Mandanda |
17 Rami |
18 Fekir |
19 Sidibé |
20 Thauvin |
21 Lucas |
22 Mendy |
23 Areola |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Disasi |
4 Varane |
5 Koundé |
6 Guendouzi |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Fofana |
14 Rabiot |
15 Veretout |
16 Mandanda |
17 Saliba |
18 Upamecano |
19 Benzema |
20 Coman |
21 L. Hernández |
22 T. Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Camavinga |
26 Thuram |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Samba |
2 Pavard |
3 Mendy |
4 Upamecano |
5 Koundé |
6 Camavinga |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Kanté |
14 Rabiot |
15 Thuram |
16 Maignan |
17 Saliba |
18 Zaïre-Emery |
19 Fofana |
20 Coman |
21 Clauss |
22 Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Barcola |
Valmentaja Deschamps
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Kedah

| Kedah> Malesian osavaltiot ja territoriot |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 6°07′42″N, 100°21′46″E 
Valtio:   Malesia
Hallinto:  
 – Pääkaupunki:  Alor Setar
 – suurin kaupunki:  Alor Setar
 – Kuninkaall. pääkaup.:  Anak Bukit
 – Sulttaani:  Sallehuddin
Pinta-ala:  9 427 km²
Väkiluku (2009):  1 890 098
 – väestötiheys:  199 as./km²
Kielet:  malaiji
Kedah on Malesian osavaltio, joka sijaitsee Malakan niemimaan länsirannikolla. Osavaltion pinta-ala on 9 500 neliökilometriä ja asukasluku noin 1,8 miljoonaa. Alue on pääasiassa riisinviljelyyn käytettävää alankoaluetta. Myös Langkawin saariryhmä kuuluu osavaltioon.
Osavaltion pääkaupunki on Alor Setar. Sen asukkaat ovat pääasiassa malaijeja, mutta siellä on myös merkittävät kiinalais- ja intialaisvähemmistöt.
Maantiede

Kedah sijaitsee Malakan niemimaan länsirannikolla. Lännessä osavaltion alue rajoittuu Malakansalmeen, pohjoisessa on Perlisin osavaltio, pohjoisessa ja idässä alue rajoittuu Thaimaahan ja etelässä on Penangin ja Perakin osavaltiot. Maan rannikon edustalla on turistien suosima 99 saaresta koostuva Langkawin saariryhmä.
Osavaltion alue on tasaista maatalousseutua. Alueella on runsaasti riisiviljelmiä, Kedahin osavaltio tuottaa melkein puolet Malesian riisistä. Riisiviljelysten ohella Kedahissa on runsaasti kumipuu ja palmuviljelmiä.