stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Litutilli

| Litutilli |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Litutillit Descurainia
Laji::  sophia
Kaksiosainen nimi
 Descurainia sophia  (L.) Webb ex Prantl 
Katso myös
   Litutilli Wikispeciesissä   Litutilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Litutilli eli rohtolitutilli (Descurainia sophia) on ristikukkaiskasveihin kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö

Litutilli kasvaa 30–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on hoikka, mutta usein vankkahaarainen. Lehdet ovat 2–3 kertaa pariosaisia, liuskat usein jokseenkin tasasoukkia, 0,5–1 millimetriä leveitä. Kukissa on noin kaksi millimetriä pitkät, kapeat, vaaleankeltaiset terälehdet. Hedelmistö pitkä, ohuet lituperät tavallisesti 5–10 mm. Lidut ovat siirottavia, tavallisesti 1,5–2 cm, alle 1 mm paksuja, siemeniä myötäillen helminauhamaisia. Litutilli kukkii Suomessa heinä–elokuussa.
Elinympäristö

Litutilli kasvaa Suomessa pihoilla, seinustoilla, karjapihoilla, katuvierillä ja joutomailla vanhoissa kylissä ja kaupungeissa sekä myös tulokkaana ratapihoilla ja satamissa. Laji on Etelä- ja Keski-Suomessa muinaistulokas.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Litutillin eli rohtolitutillin (Descurainia sophia) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Litutilli (Descurainia sophia)
Pohjolan kasvien pauloissa: Descurainia sophia – litutilli, rohtolitutilli
Suomen Lajitietokeskus: Litutilli (rohtolitutilli) (Descurainia sophia)
Luis Tosar

| Luis Tosar |
| --- | --- |
 Tosar Goya-palkintogaalassa 2018
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1971 (ikä 52) Lugo, Espanja
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  näyttelijä, muusikko, tuottaja
Siviilisääty:  naimaton
Lapset:  León Tosar
Muut tiedot
Aktiivisena:  1994–
Aiheesta muualla
Kotisivu
Luis López Tosar (s. 13. lokakuuta 1971 Lugo, Espanja) on elokuvanäyttelijä, tuottaja, ohjaaja ja muusikko, joka on kotoisin Galician itsehallintoalueelta Espanjasta.
Tosar on esiintynyt pääosin kotimaansa Espanjan elokuvatuotannoissa, mutta tehnyt joitakin rooleja myös anglo-amerikkalaisissa tuotannoissa.
Tosar on saanut Espanjassa töistään lukuisia palkintoja, ja hänelle on myönnetty muun muassa Espanjassa arvostettu Goya-palkinto kolmasti (2003, 2004 ja 2010). Ehdolla palkinnon saajaksi hän on ollut neljästi (2000, 2011, 2012 ja 2016). Goya-palkintojen lisäksi Tosar on saanut monia muita palkintoja sekä Espanjassa että ulkomailla.
Liturginen liike

Liturgiseksi liikkeeksi kutsutaan roomalaiskatolisessa kirkossa syntynyttä ja protestanttisiin kirkkoihin levinnyttä sekä ortodoksiseen kirkkoon vaikuttanutta uudistusliikettä, joka syntyi ja vaikutti 1900-luvulla. Liturgisen liikkeen päämääränä oli palauttaa seurakunnan aktiivinen osallistuminen liturgiaan ja ehtoollisen sakramentin vastaanottamiseen. Liikkeen näkemykset ovat lähentäneet katolista messua ja protestanttisia jumalanpalveluksia toisiinsa ja se on myöhemmin sulautunut osaksi ekumeenista liikettä.
Lähtökohdat antiikin ajassa

Liturgisen liikkeen mielenkiinnon kohteena ovat keskiaikaisen messun sijasta olleet antiikin ajan ehtoollisliturgiat ja niiden vietto. Tähän ovat liittyneet mm. roomalaista messukaanonia varhaisemmat eukaristiset rukoukset, messun kansankielisyys ja vietto versus populum, ts. alttarin takaa. Roomalaiskatolisessa kirkossa liikkeen keskuksia alkuaan olivat erityisesti eräät benediktiiniluostarit.
Liikkeen vaikutus eri kirkkokunnissa > Luterilaisuudessa

Luterilaisissa kirkoissa liturginen liike on vaikuttanut ensin paljolti korkeakirkollisen liikkeen yhteydessä, mutta usein myös selkeän itsenäisesti sen ulkopuolella. Edellisestä esimerkkeinä Suomessa ovat olleet Sanct Henrikskretsen ja Turun Liturgiset veljet. Korkeakirkollisesta liikkeestä erillään liturginen liike on välillisesti ollut osittain vaikuttamassa esimerkiksi Tuomasmessuun. Liikkeen vaikutus näkyy yleisesti ehtoollisen vieton ja hetkipalvelusten yleistymisessä, liturgisten vaatteiden uudelleen käyttöön ottamisessa ja rinnakkaisissa jumalanpalvelusuudistuksissa eri maissa.
Liikkeen vaikutus eri kirkkokunnissa > Ortodoksisessa kirkossa

Ortodoksisessa kirkossa näkyvimpiä liturgisen liikkeen kannattajia on Pyhän Vladimirin Seminaarin pappi ja opettaja Alexander Schmemann. Muita liturgisen liikkeen tuojia ortodoksisessa kirkossa ovat 1900-luvun ortodoksiteologit Georges Floronsky, John S. Romanides, Vladimir Lossky ja John Meyendorff. Suomen ortodoksisessa kirkossa liturgisia uudistuksia toteutti arkkipiispa Paavali.
Liikkeen vaikutus eri kirkkokunnissa > Roomalaiskatolisessa kirkossa

Roomalaiskatolisessa kirkossa liturgisen liikkeen käsityksiä on alettu arvioida osittain uudelleen, mikä näkyy esimerkiksi tridentiinisen messun vieton helpottumisena.
Länsiafrikanmakorepuu

| Länsiafrikanmakorepuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ericales
Heimo::  Sapotillakasvit Sapotaceae
Suku::  Makorepuut Tieghemella
Laji::  heckelii
Kaksiosainen nimi
 Tieghemella heckelii  (A.Chev.) Pierre ex Dubard 
Katso myös
   Länsiafrikanmakorepuu Wikispeciesissä   Länsiafrikanmakorepuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Länsiafrikanmakorepuu (Tieghemella heckelii) on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon, makorepuiden (Tieghemella) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monien läntisen Afrikan alueiden metsien suurin puulaji. Lajia tavataan trooppisessa Länsi-Afrikassa Sierra Leonesta Ghanaan.
Länsiafrikanmakorepuu voi kasvaa 50 metriä korkeaksi ja sen runko voi kasvaa suorana 25 metrin korkeuteen tai korkeammallekin.
Länsiafrikanmakorepuu kasvaa kosteissa ainavihannissa tai osittain kausivihannissa metsissä. Se suosii erityisesti käsittelemättömiä metsiä.
Länsiafrikanmakorepuun siemeniä on kerätty luonnosta ravinnoksi ja lajia on hakattu puutavaraksi sekä paikalliseen käyttöön että kansainväliseen kauppaan. Lajin laajamittaisten hakkuiden myötä se onkin nykyisin vaarassa hävitä kokonaan luonnosta, etenkin Ghanassa ja Liberiassa. Läntisellä Norsunluurannikolla lajia on myös kasvatettu, joskin vain pienessä mittakaavassa. Lajin puuaines sisältää saponiinia.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Länsiafrikanmakorepuu (Tieghemella heckelii)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tieghemella heckelii (englanniksi)
UniProt: Taxonomy – Tieghemella heckelii (englanniksi)
Marc Mihayo

Marc Mihayo (1907 – 13. maaliskuuta 1995) oli tansanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. elokuuta 1940 ja nimitettiin Taboran arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 21. kesäkuuta 1960. Hänet konsekroi piispaksi Joseph Blomjousin ja Charles Msakilan avustama Laurean Rugambwa 18. syyskuuta.
Mihayo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 9. maaliskuuta 1985 ja kuoli kymmenen vuotta myöhemmin.
Lumouksen haihtuminen

Lumouksen haihtumisella (engl. disenchantment, saks. Entzauberung) tarkoitetaan yhteiskuntatieteissä mystiikan kulttuuristaselvennä rationalisointiaselvennä ja devalvaatiotaselvennä, joka ilmenee nykyaikaisessa yhteiskunnassa. Termin kehitti alun perin Max Weber kuvaamaan modernisoitua, byrokraattista ja maallistunutta länsimaista yhteiskuntaa, jossa tieteellinen ymmärrys on paljon arvostetumpaa kuin uskomusselvennä, ja missä prosessitselvennä on suunnattu kohti rationaalisia tavoitteita.
Mestis-kausi 2020–2021

| Mestis-kausi 2020–2021 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  21.
Joukkueiden määrä:  14
Sarja alkoi:  24. syyskuuta 2020
Sarja päättyi:  29. huhtikuuta 2021
Runkosarjan voittaja:  K-Espoo
Mestari:  Ketterä
Toinen sija:  Hermes
Kolmas sija:  IPK
Pistepörssin voittaja:   Joonas Larinmaa (KeuPa HT)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:   Zdeněk Sedlák (Hermes)
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:   Marlo Koponen (Ketterä)
Ylempi sarjataso:  SM-liiga
Alempi sarjataso:  Suomi-sarja
  ← 2019–2020 :  2021–2022 → 
Kausi 2020–2021 on järjestyksessään jääkiekon Mestiksen 21. kausi. Koska edelliskauden karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi, päätettiin sarjaa laajentaa kahdella Suomi-sarjan välieriin selvinneellä joukkueella. Paikkaa hakivat Kiekko-Espoo ja Forssan Palloseura, joille se myös myönnettiin. Kaudella pelaa siis aiemmista kausista poiketen 14 joukkuetta.
Mestiksen pelit keskeytettiin 2. joulukuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi joulukuun sekä tammikuun loppuun saakka.
Joukkueet

| Joukkue | Kotikaupunki | Areena | Kapasiteetti | Perustettu | Mestikseen | Päävalmentaja | Kapteeni |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| FPS | Forssa | Forssan jäähalli | 3 000 | 1931 | 2020 |  Asko Rantanen |  Anssi Rantanen |
| Hermes | Kokkola | Kokkolan jäähalli | 4 200 | 1953 | 2015 |  Jere Härkälä |  Ville Saukko 30.1.2021  Oskari Uomala |
| Hokki | Kajaani | Kajaanin jäähalli | 2 372 | 1968 | 2019 |  Niko Eronen |  Mathieu Briand 28.10.2020  Samu Pyykkönen |
| IPK | Iisalmi | Kankaan jäähalli | 1 358 | 1966 | 2016 |  Niko Härkönen |  Ville Järvinen |
| JoKP | Joensuu | PKS Areena | 4 800 | 1953 | 2015 |  Joni Petrell 19.1.2021  Benjamin Laurinkari |  Esa Lehikoinen |
| Ketterä | Imatra | Imatra Spa Areena | 1 200 | 1957 | 2017 |  Maso Lehtonen |  Marlo Koponen |
| KeuPa HT | Keuruu | Keuruun jäähalli | 1 100 | 1995 | 2014 |  Tomas Westerlund |  Joni Piipponen |
| Kiekko-Espoo | Espoo | Espoo Metro Areena | 6 982 | 2018 | 2020 |  Janne Tuunanen |  Arto Laatikainen 12.1.2021 |
| Kiekko-Vantaa | Vantaa | Trio Areena | 2 004 | 1994 | 2000 |  Mika Niskanen |  Julius Valtonen |
| KOOVEE | Tampere | Hakametsän jäähalli | 7 300 | 1929 | 2018 |  Juuso Hahl |  Jesper-Juhani Ilvessuo |
| Peliitat | Heinola | Versowood Areena | 2 686 | 1984 | 2006 |  Vesa Petäjä |  Petteri Haveri |
| RoKi | Rovaniemi | Lappi Areena | 3 500 | 1979 | 2015 |  Santeri Immonen |  Henri Joki-Erkkilä |
| SaPKo | Savonlinna | Talvisalon jäähalli | 2 833 | 1929 | 2006 |  Pasi Räsänen |  Roope Hirvonen |
| TUTO Hockey | Turku | Kupittaan jäähalli | 3 000 | 1929 | 1996 |  Antti Virtanen |  Jere Karlsson |
Runkosarja

Alkuperäisen suunnitelman mukaan runkosarjassa oli tarkoitus pelata 14 joukkueen kaksinkertainen sarja eli 26 ottelua sekä 24 ottelua kolmessa välisarjassa, jolloin kokonaismääräksi olisi tullut 50 ottelua. Sarja kuitenkin keskeytettiin 2. joulukuuta, jolloin joukkueilla oli pelattuna 16–19 ottelua.
Kautta jatketaan 11. helmikuuta alkaen siten, että joukkueet pelaavat kahdessa lohkossa 12 ottelua. SaPKo ja RoKi jättivät kauden kesken. Pudotuspeleihin pääsee 10 joukkuetta alkuperäisen suunnitelman mukaisesti.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |  P/O  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  K-Espoo  | 31 |  17  |  3  |  3  |  8  |  108  |  84  | +24 | 60 | 1.94 |
| 2 |  JoKP  | 31 |  17  |  3  |  2  |  9  |  107  |  89  | +18 | 59 | 1.9 |
| 3 |  Ketterä  | 31 |  17  |  1  |  4  |  9  |  130  |  92  | +38 | 57 | 1.84 |
| 4 |  KeuPa HT  | 31 |  17  |  2  |  2  |  10  |  112  |  102  | +10 | 57 | 1.84 |
| 5 |  IPK  | 30 |  14  |  5  |  1  |  10  |  108  |  94  | +14 | 53 | 1.77 |
| 6 |  KOOVEE  | 28 |  13  |  2  |  1  |  12  |  89  |  93  | -4 | 44 | 1.57 |
| 7 |  K-Vantaa  | 29 |  11  |  2  |  5  |  11  |  89  |  85  | +4 | 42 | 1.45 |
| 8 |  TUTO Hockey  | 30 |  11  |  3  |  3  |  13  |  98  |  104  | -6 | 42 | 1.4 |
| 9 |  Hermes  | 30 |  8  |  4  |  5  |  13  |  86  |  96  | -10 | 37 | 1.23 |
| 10 |  Peliitat  | 31 |  9  |  4  |  1  |  17  |  92  |  113  | -21 | 36 | 1.16 |
| 11 |  FPS  | 30 |  10  |  1  |  0  |  19  |  77  |  103  | -26 | 32 | 1.07 |
| 12 |  Hokki  | 30 |  6  |  2  |  5  |  17  |  79  |  107  | -28 | 27 | 0.9 |
| 13 |  SaPKo  | 18 |  6  |  4  |  1  |  7  |  62  |  68  | -6 | 27 | 1.5 |
| 14 |  RoKi  | 18 |  7  |  0  |  3  |  8  |  57  |  64  | -7 | 24 | 1.33 |
Lähde: Suomen Jääkiekkoliitto
Joukkueiden järjestys määrittyy pisteiden sijaan pistekeskiarvon mukaan.
Runkosarja > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | + | - | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Joonas Larinmaa | KeuPa HT | 31 | 13 | 26 | 39 | 38 | 24 | +14 |
| 2. | Jere-Matias Alanen | Ketterä | 28 | 23 | 14 | 37 | 35 | 19 | +16 |
| 3. | Matias Varttinen | Ketterä | 29 | 16 | 19 | 35 | 36 | 25 | +11 |
| 4. | Niko Lahtinen | KOOVEE | 27 | 14 | 20 | 34 | 29 | 23 | +6 |
| 5. | Samuel Salonen | JoKP | 29 | 13 | 21 | 34 | 30 | 21 | +9 |
| 6. | Arttu Rämö | Ketterä | 31 | 17 | 15 | 32 | 27 | 24 | +3 |
| 7. | Erkka Seppälä | K-Vantaa | 29 | 9 | 22 | 31 | 33 | 19 | +14 |
| 8. | Tuomas Komulainen | Hokki | 29 | 8 | 23 | 31 | 21 | 21 | 0 |
| 9. | Roope Reini | Ketterä | 30 | 6 | 25 | 31 | 34 | 30 | +4 |
| 10. | Julius Valtonen | K-Vantaa | 29 | 10 | 20 | 30 | 32 | 16 | +16 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi

Vähintään 1/3 otteluista
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | PO | PM | T | PMK | NP | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Antti Karjalainen | Hokki | 13 | 11 | 31 | 378 | 2,76 | 0 | 92,42 |
| 2. | Samuel Jukuri | K-Vantaa | 18 | 15 | 38 | 438 | 2,59 | 2 | 92,02 |
| 3. | Kari Piiroinen | TUTO Hockey | 19 | 18 | 44 | 489 | 2,43 | 0 | 91,74 |
| 4. | Roope Taponen | K-Espoo | 30 | 20 | 45 | 465 | 2,30 | 2 | 91,18 |
| 5. | Joel Blomqvist | Hermes | 24 | 16 | 43 | 419 | 2,67 | 1 | 90,69 |
Pudotuspelit

Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta etenevät suoraan puolivälieriin ja sijoille 7-10 sijoittuneet pelaavat villi kortti -kierroksen. Loppuottelut pelataan paras viidestä -järjestelmällä ja muut ottelusarjat paras kolmesta -järjestelmällä.
Pudotuspelit > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | + | - | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Zdeněk Sedlák | Hermes | 12 | 10 | 8 | 18 | 16 | 14 | +2 |
| 2. | Heikki Harju | Hermes | 12 | 6 | 7 | 13 | 13 | 14 | -1 |
| 3. | Roope Mäkitalo | Ketterä | 9 | 7 | 5 | 12 | 13 | 4 | +9 |
| 4. | Oskari Uomala | Hermes | 12 | 4 | 8 | 12 | 15 | 15 | 0 |
| 5. | Erik Ahopelto | Hermes | 12 | 3 | 8 | 11 | 8 | 10 | -2 |
Pudotuspelit > Maalivahtien torjuntapörssi

Vähintään 1/3 otteluista
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | PO | PM | T | PMK | NP | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Samuel Jukuri | K-Vantaa | 2 | 2 | 2 | 34 | 1,79 | 0 | 94,44 |
| 2. | Samuli Tervo | KeuPa HT | 3 | 3 | 7 | 96 | 2,35 | 1 | 93,20 |
| 3. | Kimmo Rautiainen | KOOVEE | 2 | 2 | 6 | 61 | 3,08 | 0 | 91,04 |
| 4. | Joel Blomqvist | Hermes | 12 | 11 | 31 | 306 | 3,10 | 0 | 90,80 |
| 5. | Kari Piiroinen | TUTO Hockey | 3 | 3 | 11 | 108 | 3,13 | 0 | 90,76 |
Luis Solignac

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Emilio Lucho Solignac
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Colorado Rapids
Pelinumero: 21
Junioriseurat
0000–2008: CA Platense
2009–2010: → Braga (laina)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2014 | Club Atlético Platense | 45 | (4) |
| 2009–2011 | → Braga (laina) | 0 | (0) |
| 2012 | → Banfield (laina) | 0 | (0) |
| 2013 | → Djurgården (laina) | 14 | (1) |
| 2013–2014 | → IFK Mariehamn (laina) | 42 | (20) |
| 2015 | Nueva Chicago | 10 | (2) |
| 2015– | Colorado Rapids | 18 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. huhtikuuta 2016.
Luis Emilio Lucho Solignac (s. 16. helmikuuta 1991 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Colorado Rapidsia. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Aiemmin Solignac on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi portugalilaista SC Bragaa ja ruotsalaista Djurgårdenia sekä Veikkausliigan IFK Mariehamnia kausina 2013 ja 2014. Solignac teki Mariehamnin paidassa pelaamassaan 42 pelissä 20 osumaa. Kaudella 2014 hän jakoi Veikkausliigan maalikuninkuuden Jonas Emetin kanssa 14 osumallaan. Veikkausliiga-kauden 2014 jälkeen hän palasi lainalta takaisin kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa.
Tammikuussa 2015 hän siirtyi Primera División de Argentinaan nousseeseen Club Atlético Nueva Chicagoon. Toukokuussa 2015 Solignac siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin Colorado Rapidsiin. Hän teki debyyttinsä MLS:ssä seuraavassa kuussa FC Dallasia vastaan.
Saavutukset

Henkilökohtainen
Veikkausliigan maalikuninkuus 2014
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luis Solignac Wikimedia Commonsissa
http://www.transfermarkt.co.uk/en/luis-solignac/besondere-spiele/spieler_252144.html
http://www.paranasports.com/eng/?page_id=781 (Arkistoitu – Internet Archive)
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
Ludvig Wennervirta

| Ludvig Wennervirta |
| --- | --- |
 1937
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1882 Porvoo
Kuollut: 18. toukokuuta 1959 (76 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Teknillinen korkeakoulu
Tutkimusalue:  Suomen taiteen kultakausi keskiajan kirkkotaide
Ludvig Wennervirta (vuoteen 1926 Wennerström; 6. syyskuuta 1882 Porvoo – 18. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija ja kriitikko. Hänet tunnetaan modernin taiteen vastustajana.
Ludvig Wennervirran vanhemmat olivat rovasti Ludvig Alexander Wennerström ja Naimi Gustava Hedberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1908 ja lisensiaatiksi 1931. Vuonna 1930 hän väitteli filosofian tohtoriksi aiheenaan goottilainen monumentaalimaalaus Länsi-Suomen ja Ahvenanmaan kirkoissa. Wennervirta oli taidearvostelijana useissa helsinkiläisissä sanomalehdissä vuosina 1909–1944, ja hän oli Teknillisen korkeakoulun taidehistorian ylimääräisenä opettajana 1930–1945. Hän toimi Helsingin yliopistossa taidehistorian dosenttina 1932–1948. Wennervirta oli Suomen taiteilijaseuran puheenjohtajana 1922–1932 ja seuran kunniajäsenenä vuodesta 1952. Hän oli myös Suomen taidejärjestöjen liiton puheenjohtajana 1948–1953 ja liiton kunniajäsenenä vuodesta 1952. Vuonna 1952 hänelle myönnettiin professorin arvonimi.
Wennervirta oli erityisesti suuntautunut kristillisiin aiheisiin, mutta myös mystiikka ja jopa tolstoilaisuus kuuluivat hänen kiinnostuksensa kohteisiin. Erityisen läheistä hänelle oli espanjalaisen El Grecon taide. 1930- ja 1940-luvulla Wennervirta suhtautui myönteisesti Saksan kansallissosialistiseen ideologiaan.
Wennervirta oli naimisissa 1909–1935 Siiri Laila Gummeruksen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin 1935 hammaslääkäri Erna Viola (Aija) Forsellin (1897–1969) kanssa. Ludvig ja Aija Wennervirran keräämä taidekokoelma on lahjoitettu Hämeenlinnan taidemuseoon.
Teoksia

Akseli Gallen-Kallela. WSOY 1914.
Düsseldorfin kausi Suomen maalaustaiteessa. Porvoo 1921.
Eero Järnefelt: Kuusi värikuvaa. Atenaion, Helsinki 1921.
Gunnar Berndtson: Kuusi värikuvaa. Atenaion, Helsinki 1922.
Rooman katakombien maalaus. Otava 1922.
Mikko Oinosen etsaukset. Helsinki 1924.
Marcus Collin: Katsaus maalaustaiteemme vaiheisiin vuosina 1900–1920. Otava 1925.
Suomen taide: esihistoriallisesta ajasta meidän päiviimme, toim. L. Wennervirta. Otava 1927.
Goottilaista monumentaalimaalausta Länsi-Suomen ja Ahvenanmaan kirkoissa. Diss. 1930.
Suomen taidetta 1800-luvulla. Toimite. WSOY 1934. (2., laaj. painos 1950; 3., värikuvin laajennettu painos 1964.)
Suomen keskiaikainen kirkkomaalaus. WSOY 1937.
Porthanin suhde kuvataiteisiin, ulkonäkö ja muotokuvat. Helsinki 1939.
Suomen taiteen uranuurtajia eli uusklassillisuudesta romantiikkaan. WSOY 1943.
Aino Ackté – Albert Edelfelt: Eräs taiteemme episodi. WSOY 1944.
Mestaripiirtäjä Ilmari Kaijala. Otava 1947.
Eero Järnefelt ja hänen aikansa 1863–1937. Otava 1950.
Kalle Carlstedt 1891–1952. Otava 1955.
Kalle Carlstedt, metsien ja rantojen kulkija. Otava 1956.
Hannes Autereen taidetta. WSOY 1958.
Kirjallisuutta

Levanto, Yrjänä: Kirjoitetut kuvat: Ludvig Wennervirran taidekäsitys.  (Diss. (Helsingin yliopisto). Taideteollisen korkeakoulun julkaisusarja, A:10)  Helsinki:  Taideteollinen korkeakoulu, 1991.  ISSN 0782-1832.  ISBN 951-9384-41-3.
Levanto, Yrjänä: ”Wennervirta, Ludvig (1882–1959)”, Suomen kansallisbiografia, osa 10, s. 431–432.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-451-2.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan taidemuseon artikkeli.
Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961.
Wennervirta, Ludvig hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Lumous

Lumous eli lumo eli tenho on taikuutta tai yliluonnollista voimaa, joka uskomuksien mukaan voi hallita ihmistä. Suomalaiset tarkoittivat tenholla alun perin varsinkin lappalaisten oletettua taikuutta, jolla he hallitsivat ihmisiä. Lumouksen kohteena oleva on lumottu. Lumottu ihminen uskoo usein olevansa oma itsensä ja toimivansa omien päämääriensä mukaan, vaikka häntä todellisuudessa hallittaisiin. Nykyaikaisessa kielenkäytössä lumo ja tenho onkin yhdistetty usein kauniiksi tai hyviksi koettujen asioiden aikaansaamaan hallitsevaan vaikutukseen ihmisessä.
Myös esine voi olla lumottu, jolloin esineeseen koskeva, esinettä hallitseva tai sitä käyttävä joutuu yliluonnollisten voimien kohteeksi. Lumottu paikka taas on sellainen, että sinne mennyt tai siellä oleskeleva voi joutua lumouksen kohteeksi.
Luettelo armeijatermeistä

| --- | --- |

: Wikipediassa ei ole artikkelia otsikolla Luettelo armeijatermeistä, koska aiheesta ei voi kirjoittaa kuin sanakirjamääritelmän verran. Katso Liite:Armeijaslangi kuitenkin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.
Luettelo arvonimistä

Luettelo arvonimistä voi tarkoittaa seuraavia Wikipedian artikkeleja:
Arvonimet Suomessa, artikkeli arvonimistä Suomessa, jossa on käytössä olevien arvonimien luettelo ryhmittäin
Luettelo Suomessa itsenäisyyden aikana myönnetyistä arvonimistä
Rankijärjestelmä, venäläinen virka-arvojen 14-luokkainen hierarkia vuosina 1722–1917
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luettelo arvonimistä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.