stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aspendos
Rakennukset ja löydökset > Agora ja sen ympäristö

Kaupunkikukkulan keskeinen kohde on agora, jota reunustivat kolmelta puolelta julkiset rakennukset.
Basilika
Agoran itäsivulla sijaitsi basilika, jonka rauniot ovat kukkulan huomattavimpia jäänteitä. Rakennuksen kokonaispituus on noin 125 metriä. Se koostui kahdesta osasta: pääsalista, josta on jäljellä vain perustukset, sekä pohjoispäädyssä olleesta liitännäisrakennuksesta, jota on säilynyt yli 15 metrin korkeudelta. Kolme ovea yhdistävät liitännäisrakennuksen pääsaliin. Lisäksi siinä on ovi pohjoispuolella. Eteläseinässä on kaksi ikkunaa, ja läntistä seinää tukee neljä ulkoista tukipilaria.
Kauppahalli
Agoran länsisivulla eli vastapäätä basilikaa sijaitsi pitkä, kaksikerroksinen kauppahalli. Siinä oli rivi myymälätiloja, ja niiden takana kulki käytävä. Rakennuksen edessä ollut stoa eli pylväshalli on nyt tuhoutunut, mutta sen sijainti on merkitty askelmarivillä. Rakennus on säilynyt muutoinkin huonosti.
”Nymfaion”
Agoran pohjoissivulla oli epätavallisen mallinen rakennus, jonka käyttötarkoitusta ei tunneta. Se on muodoltaan käytännössä seinä, joka on noin 50 metriä pitkä, 15 metriä korkea ja 1,8 metriä paksu. Sen julkisivu oli etelään agoralle päin, kun taas pohjoispuoli oli yksinkertainen. Rakennusta on arveltu nymfaioniksi, mutta tähän liittyviä tyypillisiä rakenteita, kuten vesiallas tai vesiputket, ei ole säilynyt. Tulkinnan puolesta puhuvat se, että rakennukseen johtaa akvedukti, ja se muistuttaa muista kaupungeista tunnettujen nymfaionien julkisivuja. Toisaalta rakennusta on ehdotettu vain jonkinlaiseksi agoraa rajanneeksi koristeelliseksi julkisivuksi.
”Buleuterion”
Agoran luoteiskulmassa on buleuterioniksi kutsuttu rakennus, jonka todellinen käyttötarkoitus on kuitenkin epäselvä. Sen koko oli noin 48 × 27 metriä ja sen itäpääty oli pyöristetty. Mikäli se ei ollut buleuterion eli kaupungin neuvoston kokoontumispaikka, se olisi voinut olla jonkinlainen katettu odeion tai teatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aspendos Wikimedia Commonsissa
Aspendoksen raunioita.
Temppelin rauniot.
Aspendoksen lyömä hopeinen stateeri, n. 380–325 eaa. Kuvituksessa kaksi painijaa ja kirjaimet LΦ, LF sekä linkomies, teksti EΣTFEΔIIYΣ, Estwediiys ja jaloista muodostuva triskele.
Kaavakuva Aspendoksesta.
1. Akvedukti. 2. Pohjoisportti. 3. Stadion. 4. Buleuterion. 5. Itäportti. 6. Kauppahalli. 7. Nymfaion. 8. Agora. 9. Basilika. 10. Eksedra. 11. Teatteri. 12. Eteläportti. 13. Kylpylä. 14. Gymnasion.
Aspendoksen basilikan rauniot.
Nymfaionin rauniot.
Aspendoksen teatteri.
Teatterin ulkopuolen julkisivu.
Aspendoksen stadionin rauniot.
Aspendoksen akveduktia.
Ksenija Sobtšak

Ksenija Sobtšak
Ksenija Anatoljevna Sobtšak (ven. Ксе́ния Анато́льевна Собча́к, s. 5. marraskuuta 1981 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen julkisuuden henkilö, toimittaja ja poliitikko. Hän toimii juontajana Dožd-televisiokanavalla.
Sobtšak on 1990-luvulla Pietarin pormestarina toimineen Anatoli Sobtšakin tytär. Putin oli Yleisradion mukaan 1990-luvulla Pietarissa pormestari Anatoli Sobtšakin luottomies, ja Ksenija Sobtšakin huhutaan olevan Putinin kummityttö.
Sobtšak ja duuman entinen jäsen Dmitri Gudkov ovat perustamassa uutta puoluetta, jonka nimeksi tulisi "Muutosten puolue". Uusi puolue tulisi liberaalipuolue Granin tilalle, jolloin tarvittavat luvat toimia poliittisena puolueena Venäjällä olisivat valmiina mutta uusi puolue saisi kuitenkin uuden ohjelman.
Presidenttiehdokas 2018

Vuosina 2011–2012 Sobtšak osallistui oppositiorintamaan, joka vastusti Vladimir Putinin uudelleenvalintaa presidentiksi. Sobtšak asettui ehdolle Venäjän vuoden 2018 presidentinvaalissa itsenäisenä ehdokkaana. Oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi piti Sobtšakin ehdokkuutta Kremlin harhautuksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ksenija Sobtšak Wikimedia Commonsissa
| n k Venäjän presidentinvaali 2018 |
| --- | --- |
Ehdokkaat:  Sergei Baburin (ROS)  Pavel Grudinin (Kommunistit)  Vladimir Žirinovski (Liberaalidemokraatit)  Vladimir Putin (Yhtenäinen Venäjä)  Ksenija Sobtšak (GRANI)  Maksim Surajkin (KPKR)  Boris Titov (Pravoje delo)  Grigori Javlinski (Jabloko) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  IdRef
Karyatidi

Karyatidi (m.kreik. καρυᾶτις, karyātis, monikossa καρυάτιδες, karyatides) on naishahmoinen patsas (kore), joka kannattelee rakennuksen palkistoa pylvään tavoin. Karyatidit olivat tyypillisiä antiikin Kreikan arkkitehtuurissa. Kuuluisimpia ovat Erekhtheionin karyatidit eli Ateenan Akropoliin Erekhteion-temppelin naishahmoiset pylväät. Karyatidit ovat olleet suosittuja myös kertaustyylejä edustavissa rakennuksissa. Esimerkiksi Helsingin Ateneumin fasadia koristavat muusia kuvaavat karyatidit.
Veistostyyppi on saanut nimensä juuri Erekhtheionissa olevista pylväistä. Antiikin aikana niitä kutsuttiin yksinkertaisesti nimellä korai, ”neidot”. Nimitys ”karyatidi” sai alkunsa, kun Vitruvius yhdisti Erekhtheionin neidot virheellisesti Lakonian Karyain Artemiin papittariin, joista käytettiin nimitystä karyatides. Tätä kautta kaikkia vastaavankaltaisia pylväitä kutsutaan edelleen samalla nimellä.
| --- | --- |
Erekhtheionin karyatidipylväikkö.: Ateneumin karyatidit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karyatidit Wikimedia Commonsissa
Geronthrai

| Geronthrai> Γερόνθραι.Sijainti |
| --- | --- |
 Geronthrai
Koordinaatit:  36°59′41″N, 22°42′19″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Geráki, Gerónthres, Evrótas, Lakonia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lakonia
Geronthrai (m.kreik. Γερόνθραι, myös Geranthrai, Γεράνθραι; lat. Geronthrae, Geranthrae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lakoniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Evrótaksen kunnan Gerákin kylän paikalla.
Maantiede

Geronthrain kaupunki sijaitsi hallitsevalla paikalla Eurotas-joen tasangon itälaidalla kohoavan vuoren lounaisrinteellä. Pausaniaan mukaan kaupungin etäisyys rannikolla sijainneesta Akriaista oli 120 stadioninmittaa. Kaupunki sijaitsi samalla kukkulalla, jolla nykyinen Gerákin kylä sijaitsee, ja sen akropoliina toimi kukkulan korkein kohta, joka tunnetaan nykyisin nimellä Dontákia (Δοντάκια, ”Hampaat”).
Geronthrain kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Geronthraista pohjoisluoteeseen sijaitsi Selinus ja koilliseen Marios. Kauempana kaakossa sijaitsi Pleiai eli Palaia, lounaassa Krokeai ja Helos, ja idässä muun muassa Amyklai ja Sparta.
Historia

Geronthrain paikalla on ollut asutusta jo neoliittisella ja varhaisella helladisella kaudella. Geronthrain kaupunki oli olemassa mykeneläiseltä kaudelta lähtien. Se kuului Lakonian muinaisiin akhaialaisiin kaupunkeihin, jotka vastustivat pitkään doorilaisia valloittajia. Spartalaisten kerrotaan valloittaneen ja asuttaneen sen lopulta kuningas Telekloksen aikana 700-luvun eaa. puolivälissä yhdessä Amyklain ja Fariin kanssa. Tämän jälkeen se oli spartalaisten perioikkialuetta.
Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta sen todellinen asema tunnetaan huonosti. Sen arvellaan kuitenkin olleen perioikkien polis noin vuodesta 500 eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Geronthrētēs (Γερονθρήτης, door.kreik. Γερονθράτας, Geronthrātās).
Geronthrai oli merkittävä edelleen hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Roomalaisella kaudella se kuului Vapaiden lakonialaisten liittoon. 300-luvun alussa jaa. Geronthrai oli ilmeisesti merkittävä kauppapaikka, sillä sieltä on löydetty kreikankielinen käännös Diocletianuksen hintaediktistä eli De pretiis rerum venaliumista (”Tavaroiden myyntihinnoista”) vuodelta 301.
Geronthrain kaupunki jatkoi kukoistustaan bysanttilaisella ajalla. Kaupunki oli piispanistuin ja yksi tärkeimmistä paikoista Eurotaan laaksossa. Frankkivallan aikana Geronthrain vanhan akropoliin korvasi linnoituspaikkana Gerákin linna. Se rakennettiin noin vuonna 1209–1250 noin kaksi kilometriä idempänä olevalle vuorenhuipulle. Myöhemmin asutus palasi antiikin aikaiselle paikalle, jossa nykyisen Gerákin kylän nimi on muuntunut Geronthraista. Antiikin aikaisen kaupungin mukaan on nimetty myös Evrótaksen kunnan osa Gerónthresin kunnallisyksikkö, joka on entinen itsenäinen kunta ja jossa Geráki sijaitsee.
Kaupungin akropoliin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1905. Niitä suoritti British School at Athens eli Britannian Ateenan-instituutti. Kaivauksia jatkoi Alankomaiden Ateenan-instituutti 1990-luvulla.
Rakennukset ja löydökset

Geronthrain mykeneläisen kauden löytöihin lukeutuu kyklooppimuurin jäänteitä sekä keramiikkaa. Antiikin ajan Geronthrain akropolis oli ympäröity muureilla, joista on löydetty osia. Ne ajoitetaan hellenistiselle kaudelle. Löydöksiin lukeutuu myös rakennusten jäänteitä klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta, sekä bysanttilaisella ajalla akropoliin muurin tehtyjä vahvistuksia.
Pausaniaan mukaan akropoliilla oli Apollonille omistettu temppeli. Löydetyt kapiteelit ja muut veistoskoristellut osat sekä votiiviesineet saattavat liittyä siihen. Kaupungissa oli myös Areelle omistettu temppeli ja lehto, jossa järjestettiin vuosittain juhla, johon naiset eivät saaneet osallistua. Kaupungin agoraa ympäröi juomavedeksi soveltuvia lähteitä. Ne on paikannettu alempaa kukkulan rintestä.
Roomalaiselta kaudelta on löydetty akveduktin ja balaneiumin eli kylpylän jäännöksiä. Diocletianuksen hintaediktin käsittävän piirtokirjoituksen katkelmia on marmorikivissä, joita on käytetty uudelleen Gerákin Pyhän Johannes Khrysostomoksen (Ágios Ioánnis o Chrysóstomos) kirkossa. Ne olivat alun perin kaupungin agoralla.
Nykyinen Gerákin kylä. Antiikin Geronthrain akropolis erottuu kukkulanhuippuna kylän keskellä.
Diocletianuksen hintaediktin katkelma piirtokirjoituksena Gerákin Pyhän Johannes Khrysostomoksen (Ágios Ioánnis o Chrysóstomos) kirkossa.
Daryl Dixon

| Daryl Dixon |
| --- | --- |

Luoja(t):  Frank Darabont Charles H. Eglee Jack LoGiudice
Näyttelijä(t):  Norman Reedus
Ensi- esiintyminen:  The Walking Dead: jakso Puhu sammakoille (2010)
Henkilötiedot
Status:  elossa
Sukupuoli:  mies
Suhteet
Vanhemmat:  Will Dixon  (Survival Instinct)
Sisarukset:  Merle Dixon
Tutut:  Rick Grimes Glenn Rhee Carl Grimes Carol Peletier Beth Greene
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daryl Dixon on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa The Walking Dead. Hän on yksi sarjan keskeisimmistä hahmoista ja on mukana kaikilla 11 tuotantokaudella. Hahmon loivat Frank Darabont, Charles H. Eglee ja Jack LoGiudice.
Hahmoa esittää Norman Reedus. Hahmo luotiin televisiosarjaan, eikä hän esiinny The Walking Dead -sarjakuvassa, johon televisiosarja pohjautuu. Alun perin Reedus koe-esiintyi Merle Dixonin roolia varten. Hänen ei koettu sopivan Merleksi, mutta näyttelijästä pidettiin niin paljon, että hänelle kirjoitettiin oma hahmonsa.
Daryl Dixonin ensiesiintyminen on sarjan ensimmäisen tuotantokauden kolmannessa jaksossa Puhu sammakoille, jossa hän suuttuu saadessaan tietää Rickin ja muiden jättäneen hänen veljensä Merle Dixonin Atlantaan. Hän lähtee monien muiden selviytyneiden kanssa etsimään Merleä, mutta tämä on kadonnut. Sittemmin Daryl lähentyy Rickin ja muiden selviytyneiden kanssa. Hän kohtaa veljensä uudelleen kolmannella tuotantokaudella.
Hahmo valittiin vuoden 2012 parhaaksi televisiosankariksi IGN:n sivuilla. Daryl Dixon esiintyy päähahmona yhdessä veljensä kanssa videopelissä The Walking Dead: Survival Instinct (2013). Vuodesta 2023 lähtien AMC on esittänyt spin-off-sarjaa The Walking Dead: Daryl Dixon.
Aiheesta muualla

Daryl Dixon Internet Movie Databasessa
Daryl Dixon The Walking Dead Wikissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Pötkä

Nykyinen konservatorion rakennus Pötkänniemeltä päin kuvattuna.
Pötkä tai Pötkänniemi sijaitsee Joensuun keskustassa Rantakadun varrella Pielisjoen rannalla. Pieni alue on osa rantapuistoa. Alueella on pysäköintialue, kierrätyspiste ja mattolaituri.
Pötkänniemi on merkitty jo vuoden 1848, eli Joensuun perustamisvuoden, karttaan. Tuolloinkaan se ei kartassa juuri erotu niemenä vaan ennemminkin rantaviiva tekee sen kohdalla mutkan.
Pötkälle valmistui vuonna 1954 Joensuun ensimmäinen jääkiekkokaukalo, jossa pelattiin myös sarjaottelut vuoteen 1961 asti. Suomen ja Ruotsin nuorten maaottelu pelattiin kentällä vuonna 1960. Joensuun uusi jääkiekkokeskus oli syntynyt jo 1960-luvun lopulla Mehtimäelle. Pötkän jääkiekkokaukalo purettiin 1980-luvun alussa.
Pötkä-nimi esiintyi Joensuun äänestysalueluettelossa vuoteen 2003 asti, jolloin se yhdistettiin muihin keskustan äänestysalueisiin. Nimi on käytössä kaupungin viemäriverkostossa pumppaamon nimenä.
Pötkän lähellä Rantakadulla on Joensuun konservatorion rakennus (entinen tyttölyseo ja pääkirjasto) ja ravintola Kreeta (entinen Rantarasti, entinen Astoria). Vastapäätä Rantakadun toisella puolella on valtion virastotalo ja Senioripiha.
Rauanvaaran hyppyrimäet

| Rauanvaaran hyppyrimäet> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:   Joensuu, Suomi
Avattu:  1982
Seura:  Pyhäselän Urheilijat
Rauanvaaran hyppyrimäki
K-piste:  50 metriä
Mäkiennätys:  52,0 metriä
Avattu:  1982
Muovitus:  Ei
K25
K-piste:  25 metriä
Avattu:  1982
Muovitus:  Ei
Rauanvaaran hyppyrimäet on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Joensuun Pyhäselässä.
Rauanvaaran hyppyrimäistä suurempi on K50-mäki ja pienempi K25-mäki. Hyppyrimäet on rakennettu vuonna 1982. Mäissä ei ole muovitusta. K50-mäen mäkiennätys on 52 metriä.
Bisanthe

| Bisanthe> Βισάνθη.Sijainti |
| --- | --- |
 Bisanthe
Koordinaatit:  40°58′42″N, 27°30′2″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Tekirdağ, Tekirdağ
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 500-luku eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  itsenäinen kaupunkivaltio Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Propontinen Traakia
Bisanthe (m.kreik. Βισάνθη, Bisanthē), myöhemmin Rhaidestos (m.kreik. Ῥαίδεστος, myös Rhaideston, Ῥαίδεστον; lat. Rhaedestus, Rhaedestum, Raedestus, Raedestum), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen Tekirdağin kaupungin paikalla.
Maantiede

Bisanthen kaupunki sijaitsi Traakiassa Propontiin eli nykyisen Marmaranmeren pohjoisrannalla. Se yhdistetään yleensä nykyiseen Tekirdağiin, tosin sijaintipaikaksi on ehdotettu myös nykyistä Barbarosta.
Bisanthen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Samalla rannikolla kaupungista itään sijaitsivat Heraion Teikhos, Neon Teikhos ja Perinthos, ja lounaaseen Panion, Serreion Teikhos ja Neapolis.
Historia

Bisanthen perustivat Samoksesta tulleet siirtokuntalaiset. Sen arvellaan olleen aluksi Perinthoksen alaisuudessa. Varhaisimmat löydöt kaupungin paikalta ovat arkaaiselta kaudelta 500-luvun eaa. lopulta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Bisanthēnos (Βισανθηνός).
Noin vuodesta 430 eaa. lähtien Bisanthe kuului traakialaisen Odrysian kuningaskunnan alaisuuteen. Samoihin aikoihin kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 425/424 ja 422/421 eaa. Vuoden 410 eaa. tienoilla se oli yksi seudun linnoituksista, jotka olivat traakialaisten kanssa yhteistyötä tehneen Alkibiadeen hallussa. Vuonna 400/399 eaa. Seuthes II tarjosi kaupunkia toistuvasti Ksenofonille.
Myöhemmin kaupungin nimeksi muutettiin Rhaidestos, mutta on epäselvää, milloin tämä muutos tapahtui. Yleisesti katsotaan, että Plinius vanhemman ja Itinerarium Antonini Augustin mainitsema Resistos tai Resisto on sama paikka kuin Bisanthe, vaikkakin Plinius mainitsee Bisanthen ja Resistoksen erillisinä kaupunkeina.
Rooman valtakunnan jaossa Bisanthesta tuli osa Bysantin valtakunnaksi kehittynyttä Itä-Roomaa. 500-luvulla jaa. keisari Justinianus teki paljon kaupungin entisöimiseksi, sillä se vaikuttaa rappeutuneen. Tämän jälkeen bulgaarit kuitenkin tuhosivat sen kahdesti, ensin vuonna 813 ja toisen kerran vuonna 1206.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin aikaisten kuvausten perusteella Bisanthen kaupunki on ollut linnoitettu. Kaupungin paikalta on tehty joitakin vähäisiä arkeologisia löydöksiä.
Odrysia

Odrysia Balkanin kartalla.
Odrysia (m.kreik. Ὀδρυσία) oli antiikin aikainen traakialaisten heimojen liittouman muodostama kuningaskunta, joka hallitsi nykyisten Bulgarian ja Romanian sekä Kreikan ja Turkin osia 400-luvulta 300-luvulle eaa.
Odrysia oli ensimmäinen traakialaisten kuningaskunta, joka sai valtaa tällä alueella, kun useat heimot ryhmittyivät yhden kuninkaan alaisuuteen. Ensimmäinen yhteinen kuningas oli nimeltään Teres (vallassa noin 475–445 eaa). Aluksi valtakuntaan kuuluivat Traakian itäosat, ja se ulottui pohjoisessa Tonavan suulle asti. Myöhemmin valtakunta kasvoi merkittävästi: idässä Mustallemerelle, pohjoisessa Tonavalle, lounaassa Strymon-joen laaksoon ja luoteessa triballien (Triballi) heimon asuttamiin maihin asti.
Valtakunta sai nimensä Uscudaman eli Odrysian kaupungista, lähellä nykyistä Edirneä nykyisessä Turkissa. Kuningas Seuthes III siirsi pääkaupungin nykyisen Bulgarian keskiosiin Seuthopoliihin, joka on nyttemmin jäänyt tekojärven alle.
Hisaryan kaupungin läheltä Keski-Bulgariasta on löytynyt Odrysian kuninkaallinen palatsi, jonka rakennutti Teres II (351–341 eaa).
300-luvulla eaa. valtakunta hajosi kolmeksi pienemmäksi kuningaskunnaksi. Niistä Seuthopolis säilyi pisimpään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Odrysia Wikimedia Commonsissa
The Odrysian Kingdom (Arkistoitu – Internet Archive) Traki.hit.bg
Nämforsenin kalliopiirrosalue

| Nämforsenin kalliopiirrosalue> Nämforsens hällristningar |
| --- | --- |
 Kalliopiirrokset on maalattu punaiseksi havaitsemisen helpottamiseksi.
Sijainti
 Nämforsenin kalliopiirrosalue
Koordinaatit:  63°26′26″N, 16°51′54″E
Valtio:  Ruotsi
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros, asuinpaikka
Huippukausi:  kivikausi, pronssikausi, rautakausi, keskiaika
Alue:  Ångermanlanti
Merkitys:  Ruotsin suurin kalliopiirrosalue
Aiheesta muualla
  Nämforsenin kalliopiirrosalue Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nämforsenin kalliopiirrosalue  sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Ångermanlandissa Sollefteån kunnassa Näsåkerissa. Näsåkerin kohdalla Ångermanjoki putoaa Nämforsenin koskessa, joka on nykyään valjastettu sähköntuotantoon. Kosken rantakallioille ja saariin on hakattu noin 2 600 kalliopiirrosta, mikä tekee kohteesta yhden Pohjois-Euroopan suurimmista kalliopiirrosalueista. Uusia kalliopiirroksia löytyy edelleen lisää. Alueella on asuttu vakituisesti kivikaudelta saakka. Joen rantatörmiltä on löytynyt asuinpaikkoja ja muita jäänteitä, jotka ajoitetaan kivikaudelle, pronssikaudelle, rautakaudelle ja keskiaikaan. Kalliopiirrokset ajoitetaan ajalle noin 5000−1000 eaa..
Tutkimus

Kalliopiirrokset ovat olleet tieteelle tunnettuja kauan, sillä ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1705 Erik Mickelsson Strömin latinankielisessä kirjoitelmassaan "De Angermannia" (ruots. Ångermanland). Siinä piirroksia verrattiin riimuihin ja kirjoitusmerkkeihin. Vuonna 1780 kokosi I A. A:son Hulpers teoksen Samlingar till en beskrivning öfver Norrland, jonka neljännessä osassa "Ångermanland" mainitaan eläinkuviot ensimmäistä kertaa. 1800-luvulla piirrosalueen kuviota tutkittiin useita kertoja, mutta kukaan ei ole julkaissut havaintojan.
Ensimmäisiä kattavia tutkimuksia kalliopiirroksista alkoi arkeologi Gustaf Hallström tehdä jo vuonna 1905, mutta työn laajuuden vuoksi hän julkaisi tuloksensa vasta vuonna 1960. Hän laski kuvioiden lukumääräksi tuolloin 1 750, ja hän luetteli yli 300 viivaa, jotka eivät muodostaneet tunnistettavaa kuviota. Vuonna 1997 Christian Lindqvist löysi noin 150 uutta kuviota  ja lukumääräksi tuli silloin 1 864. Hallströmin dokumentaatio oli pitkään ainoa kokonaiskatsaus alueen piirroksista. 1900-luvulla kuvakentistä löydettiin yhteensä noin 700 hirveä, 366 venettä, 87 ihmistä, 19 kalaa, 9 lintua ja 15 erilaisia sauvoja.
Professori Thomas B. Larsson ja Sven-Gunnar Broström etsivät ja dokumentoivat kesinä 2001−2003 kaikki löytämänsä piirrokset. Hallströmmin ilmoittamien kuvioiden lisäksi löydettiin vielä 726 kuviota, mutta samalla jäi löytymättä 139 kuviota. Löydettyjen kuvioiden määrä oli 2 451, ja jos tähän lisätään kadotetut 139 kuviota, saadaan kokonaismääräksi 2 590 kuviota, joista on säilynyt dokumentti.
Kuvien ajoitus

Ensimmäinen ajoitusyritys, joka tehtiin vuonna 1869, perustui silloisiin tietoihin maankohoamisesta. Sidenbladhin mukaan piirroksille ei ole ollut mereltä pääsyä veneillä 4 000−5 000 vuoteen, joten pääosa kuvioista on täytynyt syntyä aikaisemmin. Hän kritisoi pronssikauden kuvastoa ajoitusperusteena ja esitti aikaisempaa kivikautista ajoitusta. Useat muut henkilöt käyttivät hyväkseen vain kuvaston tyyliä ja sisältöä ja he myöhensivät ajoitusta pronssikaudelle. Kun tiedot maankohoamisesta tarkentuivat 1930-luvulla, voitiin määrittää aikaisimman mahdollisen piirtämisajankohdan ajoitus. Merenpinta oli laskenut maankohoamisen seurauksena niin alas, että piirrosten kalliopinta paljastui vedestä noin 3850−3125 eaa. Hallström hyväksyi tämän arvion vuoden 1960 julkaisussaan ja sijoitti vanhimmat kuviot myöhäiseen kivikauteen, mutta pitäytyi piirrosten pääosan pronssikautisessa ajoituksessa. Malmer kiinnitti huomiota pronssikautisiin kuvioihiin ja luokitteli venekuviot luokkaan "Etelä-Skandinaviseen pronssikauden venetyyppi AIIIc1". Nykykäsityksen mukaan korkeintaan 50 kuviota voidaan liittää pronssikauden kuvastoon. Siksi on yllättävää, että pronssikausi säilytti pitkään suuren kannatuksensa.
1990-luvun ajoitusehdotukset ovat Baudoulta, Forsbergilta, Lindqvistilta ja Ramqvistilta. He hyödynsivät edelleen tarkentuneita maankohoamisen vaiheita sekä kuvien muoto-, sisältö ja sijaintitietoja. Lindqvist huomasi, että tyyliä "A" käytettiin piirroksissa, jotka sijaitsivat 78−88 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy). Tyyliä "B" käytettiin 72−78 metriä mpy ja tyyliä "C" 73−80 metriä mpy. Hän päätyi siihen tulokseen, että tyylit "A" ja "B" liittyivät myöhäiseen kivikauteen. Päättelyä hankaloittaa eri tyylien sekoittuminen samaoihin kuvakenttiin, mutta eräissä tapauksissa piirtämisjärjestys oli mahdollista päätellä. Ajatusta tukee se, että läheisen suuren Ställverketin asuinpaikan kaivauksien (1940-luvulla) tulosten perusteella paikkaa käytettiin intensiivisesti neljä viimeistä vuosituhatta ennen ajanlaskun alkua.
Maankohoamisesta saadut tarkemmat ajoituskaaviot 2000-luvulla siirtävät aikaisimman mahdollisen piirtämisajankohdan kuvakenttä H osalta (90 metriä mpy) noin 5000 eaa. Kosken alapuolisilla saarilla kuvioita olisi voitu piirtää 4200 eaa. jälkeen. Merenpinnan laskettua alas, jäivät paljastuneet koskien saaret paljaiksi nykypäiviin saakka. Lindqvistin luokittelussa tyylin "A" kuviot sijaitsevat muita kuvioita korkeammalla ja ne olisi siten voitu piirtää meren vedenkorkeuden mukaan 5000−4600 eaa. Silloin koski laski merenlahteen Brådön kohdalla ja Notön nykyinen huippu oli vedenpinnan yläpuolella. Saarelle olisi tuolloin ollut helppo päästä, koska kosken kuohut eivät ulottuneet Notön saarelle asti, ja siten piirtää tyylin "A" kuviot kallioon. Siten voidaan piirrosten piirtämisajaksi antaa varsin laaja aikaväli 5000−1000 eaa.