stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idries Shah
Teokset > Lapsille

Neem the Half-Boy ISBN 1-883536-10-3 (1998)
The Farmer’s Wife ISBN 1-883536-07-3 (1998)
The Lion Who Saw Himself in the Water ISBN 1-883536-25-1 (1998)
The Boy Without A Name ISBN 1-883536-20-0 (2000)
The Clever Boy and the Terrible Dangerous Animal ISBN 1-883536-51-0 (2000)
The Magic Horse ISBN 1-883536-26-X (2001)
The Man With Bad Manners ISBN 1-883536-30-8 (2003)
The Old Woman and The Eagle ISBN 1-883536-27-8 (2005)
The Silly Chicken ISBN 1-883536-50-2 (2005)
Fatima the Spinner and the Tent ISBN 1-883536-42-1 (2006)
The Man and the Fox ISBN 1-883536-43-X (2006)
Teokset > Nimellä Arkon Daraul

A History of Secret Societies ISBN 0-8065-0857-4 (1961)
Witches and Sorcerers ISBN 0-8065-0267-3 (1962)
Teokset > Haastatteluja, seminaareja ja luentoja

Shah, Idries, and Pat Williams. A Framework for New Knowledge. London: Seminar Cassettes, 1973. Sound recording.
Shah, Idries. Questions and Answers. London: Seminar Cassettes, 1973. Sound recording.
King, Alexander, Idries Shah, and Aurelio Peccei. The World-and Men. Seminar Cassettes, 1972. Sound recording.
King, Alexander, et al. Technology: The Two-Edged Sword. London: Seminar Cassettes, 1972. Sound recording.
Learning From Stories (1976 Lecture) ISBN 1-883536-03-0 (1997)
On the Nature of Sufi Knowledge (1976 Lecture) ISBN 1-883536-04-9 (1997)
An Advanced Psychology of the East (1977 Lecture) ISBN 1-883536-02-2 (1997)
Overcoming Assumptions that Inhibit Spiritual Development; previously entitled A Psychology of the East (1976 Lecture) ISBN 1883536-23-5 (2000)
Aiheesta muualla

The Idries Shah Foundation
ISF Publishing
One Pair of Eyes: Dreamwalkers televisiodokumentti YouTubessa
Octagon Press
Institute for Cultural Research
The Institute for the Study of Human Knowledge -- ISHK
Sufi Studies Today
List of works by Idries Shah or with his participation
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Kenen parta?

Nasrudin näki unta, että hänellä oli kädessään saatanan parta. Hän kiskoi partakarvoja ja huusi: "Kipu jonka tunnet ei ole mitään verrattuna siihen, mitä aiheutat harhaan johtamillesi kuolevaisille." Hän kiskaisi parrasta sellaisella voimalla, että heräsi huutaen tuskissaan. Vasta silloin hän tajusi, että parta, jota hän piti kädessään, oli hänen omansa. —− Idries Shah
Shahilla oli syvällinen vaikutus Nobel-palkittuun Doris Lessingiin
Luettelo tunnetuista suomalaisista totaalikieltäytyjistä

Luettelo tunnetuista suomalaisista totaalikieltäytyjistä sisältää Suomen valtion varusmies- ja siviilipalveluksesta kieltäytyneitä henkilöitä.
| Nimi | Syntymä- ja kuolinaika | Ammatti tai toimi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Pertti Haaparanta | s. 1954 | Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun professori |  |
| Jussi Hermaja | ? | opiskelija, joka vuonna 2001 haki turvapaikkaa Belgiasta saatuaan Suomessa 197 vuorokauden vankeustuomion. Belgia hylkäsi anomuksen, mutta Suomi ei vaatinut Hermajan luovuttamista. Tuomio vanheni syksyllä 2006. |  |
| Ville-Veikko Hirvelä | s. 1962 | kansalaisaktivisti ja kehityskriitikko |  |
| Otso Kivekäs | s. 1979 | kansalaisaktivisti ja poliitikko |  |
| Santtu Luoto | s. 1964 | toimittaja |  |
| Urpo Martikainen | s. 1947 | uutisankkuri |  |
| Juhani Palmu | 1944-2024 | taidemaalari |  |
| Kaj Raninen | s. 1967 | Aseistakieltäytyjäliiton järjestösihteeri, ensimmäinen totaalikieltäytyjä, joka käytti hyväkseen asevelvollisuuslain tarjoamaa mahdollisuutta ryhtyä sotilaskarkuriksi |  |
| Antti Rautiainen | s. 1979 | kansalaisaktivisti ja toimittaja |  |
| Henrik Rosenberg (Iso H) | s. 1979 | rap-muusikko |  |
| Jouko Saksio | s. 1964 | runoilija ja vapaa-ajattelija |  |
| Tomi Solonen | s. 1984 | rap-muusikko |  |
| Immu Suominen | s. 1980 | runoilija |  |
| Tauno Tapanainen | 1909–1995 | työmies, ensimmäinen kaikesta palvelusta kieltäytynyt |  |
| Arndt Pekurinen | 1905–1941 | työmies, teloitettiin rintamalla |  |
Mikko Sipilä

| Mikko Sipilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1978 Tampere (ikä 46)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  ilmakehätieteen apulaisprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (FM 2006, FT (fysiikka) 2010)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Palkinnot:  Aerosolitutkimusseuran palkinto (2011), GaEF “Marian Smoluchowski Award for Aerosol Research” (2017),     Highly Cited Researcher (Geophysics; Clarivate Analytics, 2018 & 2019)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mikko Juhani Sipilä (s. 20. syyskuuta 1978 Tampere) on suomalainen ilmakehätieteilijä, joka toimii professorina Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan Ilmakehätieteiden keskuksessa (INAR). Hän johtaa uusien ilmakehän kaasuista syntyvien hiukkasten muodostumiseen ja massaspektrometriaan keskittynyttä tutkimusryhmää. Syntyvät pienhiukkaset voivat vaikuttaa pilvien muodostumiseen ja edelleen ilmastoon.
Sipilä on Helsingin yliopiston Värriön tutkimusaseman johtaja (1/2020-).
Sipilä valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 2006 ja tohtoriksi 2010 (fysiikka). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa oli otsikoitu Insights into Atmospheric Nucleation. Väitöskirjatyössään hän kehitti uusia mittaustekniikoita kooltaan alle 3 nanometrin suuruisten molekyyliryppäiden mittaamiseksi; näin pieniä aerosolihiukkasia ei aiemmin oltu osattu mitata. Väitöskirjatyössä kehitettyjä tekniikoita ja mittauslaitteita sovellettiin ilmakehämittauksiin ja laboratoriokokeisiin. Sipilän kehittämät mittausmenetelmät tuottivat oleellisesti uutta tietoa sekä kenttä- että laboratoriomittauksista, ja selvittivät rikkihapon keskeistä roolia ilmakehän hiukkasten nukleaatiossa.
Tutkijana Sipilä on ollut mukana useissa johtavissa tiedelehdissä (kuten Nature ja Science) julkituoduissa ja runsaasti viitatuissa tutkimusartikkeleissa. Vuonna 2019 (ja 2018) Sipilä on ollut arvostetulla maailman viitatuimpien tutkijoiden 2019 Highly Cited Researchers -listalla geotieteiden aihepiiristä. Tunnustus pohjautuu analyytikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2019 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6 200 tutkijaa, joista 3 700 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana olleesta tieteenalaryhmästä ja 2 500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. He kaikki kuuluvat tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista.
Aiheesta muualla

Google Scholar -haku "Mikko Sipilä" (helsinki.fi)
Tiedeykkönen: Tutkijana hiukkasten perässä Huippuvuorilla ja Etelämantereella - Antares tähtitaivaan haasteena (Kesto 48 min, pe 5.5.2017) (areena.yle.fi)
Sanna Pietiläinen (21.11.2016) Suomessa kehitetty laite parantaisi hurjasti lentoturvallisuutta – lentoyhtiöt empivät  (mtvuutiset.fi)
https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000002925759.html Marjukka Liiten (16.10.2016) Korkeakoulujen tutkimustulokset halutaan kaupallistaa – uudistuksen myötä keksintöoikeudet saattavat siirtyä oppilaitoksille (maksumuuri: tilaajille) (hs.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID
Sirkka Sinkkonen

| Sirkka Sinkkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sirkka Esteri Sinkkonen
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1935 (ikä 89) Parikkala, Venäjän puolelle jäänyt osa
Kansalaisuus:  Suomi
Arvonimi: terveyshallintotieteen professori (emerita)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (VTK, VTM 1966), Johns Hopkins University (Ph.D. 1973)
Instituutti:  Kuopion yliopisto
Tutkimusalue:  hoitotiede
Sirkka Esteri Sinkkonen (s. 26. huhtikuuta 1935 Parikkala, Venäjälle luov. alueella) on terveyshallintotieteen professori emerita, Kuopion yliopiston ensimmäinen naisprofessori ja Oulun yliopiston ja Åbo Akademin kunniatohtori.
Sinkkonen vaikutti merkittävästi terveydenhuollon hallinnon, terveystaloustieteen ja hoitotieteen koulutuksen aikaansaamiseen ja kehitykseen Suomessa. Häntä pidetään ”Hoitotieteen äitinä”, joka aloitti terveydenhuollon hallinnon koulutuksen silloisessa Kuopion korkeakoulussa vuonna 1975. Hänen jäädessään eläkkeelle Kuopion yliopistosta vuonna 1999 hoitotiedettä opetettiin Suomessa viidessä yliopistossa.
Sinkkosen toiminnan taustavaikuttimia ovat olleet naisvaltaisen hoitotyön arvostuksen kohottaminen sekä sukupuolten välisen tasa-arvon edistäminen. Sinkkosen keskeisiä tutkimuskohteita ovat olleet johtaminen, terveyspalvelujen ja erityisesti hoidon laatu sekä sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyö ja integrointi.
Sinkkosen akateeminen ura vaati huomattavaa tahdonvoimaa ja sitkeyttä. Hänen lapsuuteensa kuului Karjalan kodin menettäminen talvisodan päättyessä sekä evakkomatka Somerniemelle, joka on nykyisin osa Someroa. Sinkkonen joutui kasvattilapseksi vaikeisiin olosuhteisiin.
Sija

Morfologinen sija eli sijamuoto (kaasus, lat. casus) on nominin taivutusmuoto. Sen avulla ilmaistaan nominin suhdetta lauseen muihin jäseniin.
Jotkin kielitieteen suuntaukset, muun muassa sijakielioppi, nimittävät sijoiksi myös todellisten lauseiden pohjana olevan merkitysrakenteen kategorioita eli syväsijoja. Niitä oletetaan olevan pieni, rajallinen määrä ja ne voivat todellisissa ilmauksissa toteutua eri tavoin. Esimerkiksi syväsija väline ilmaistaan suomen kielessä usein morfologisella adessiivisijalla (Avasin oven avaimella), mutta joskus myös nominatiivilla (Avain avasi oven).
Uralilaisissa kielissä, joihin suomi kuuluu, ja indoeurooppalaisissa kielissä sijamuotojen määrä on kulkenut enimmäkseen eri suuntiin. Molemmissa on alun perin ollut noin seitsemän tai kahdeksan sijaa, mutta nykyään uralilaisille kielille tyypillistä on, että niissä on paljon enemmän sijoja kuin indoeurooppalaisissa.
Syntymekanismi

Sijamuotokategoriat ja niiden tunnukset voivat olla ikivanhoja. Esimerkiksi indoeurooppalaisissa ja uralilaisissa kielissä on sijapäätteitä, jotka voidaan palauttaa jopa varhaisimpiin pääteltävissä oleviin kantakielivaiheisiin. Näistä sijapäätteistä ei siis varmuudella tiedetä, palautuvatko ne itsenäisiin sanoihin.
Monissa kielissä on myös sijoja, jotka ovat osoitettavissa kieliopillistumisen tuloksiksi. Sijojen muodostuminen on tällöin osa laajempaa kiertokulkua, jossa sanan ja sijapäätteen muodostama kokonaisuus leksikaalistuu postpositioksi ja muuttuu lopulta aidoksi sijapäätteeksi. Kierros voi alkaa uudelleen, kun uusista sijamuodoista muodostuu jälleen leksikaalistuneita adverbeja. Havainnollinen esimerkki sijojen syntymekanismista on itämerensuomalaisten kielten kanssa-postpositiosta muodostunut komitatiivi. Alun perin sana kanssa on ollut kansa-sanan inessiivimuoto (kansassa)lähde?, mutta on myöhemmin leksikaalistunut postpositioksi. Viron kielessä kehitys on edelleen jatkunut ja postpositiosta on muodostunut sijapääte -ga, esimerkiksi kalaga ’kalan kanssa’. Vastaavasti vatjassa komitatiivin sijapääte on -kaa, esimerkiksi kalaakaa, ja liivissä -ks, esimerkiksi kalaks. Karjalassa ja vepsässä komitatiivi on syntynyt vastaavalla tavalla, mutta sijapäätteen pohjana on ollut kera-postpositio, josta on muodostunut genetiivin kanssa sijapääte -nke, esimerkiksi kalanke. Suomen puhekielessä on yleistynyt viime aikoina uusi komitatiivia vastaava postpositioilmaus, esimerkiksi kalan kaa (tai kalankaa) ’kalan kanssa’, mutta sen mahdollinen kehittyminen aidoksi osaksi suomen kielen sijajärjestelmää vaatii hyvin pitkän ajan – jopa satoja vuosia, kuten muissakin itämerensuomalaisissa kielissä.
Luokittelu

Sijat voidaan jakaa merkityksensä ja käyttötarkoituksensa mukaan ryhmiin. Suomalaisessa kielioppitraditiossa on totuttu erottamaan toisistaan kieliopilliset sijat ja paikallissijat.
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Nominatiivi

Nominatiivi (latinan verbistä nominare ’nimetä’) eli nimentö ilmaisee akkusatiivikielissä tekijää eli lauseen subjektia. Suomen kielessä nominatiivi on päätteetön ja monikon tunnuksena on -t.
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Akkusatiivi

Akkusatiivi (latinan verbistä accusare ’syyttää’) eli kohdanto ilmaisee akkusatiivikielissä tekemisen kohdetta eli lauseen objektia. Suomen kielessä on erillinen akkusatiivi vain persoonapronomineilla (minut, sinut, hänet, meidät, teidät, heidät) ja kuka/ken-pronominilla (vain yksikössä oma akkusatiivimuoto: kenet; monikossa käytetään monikon nominatiivia: ketkä).
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Genetiivi

Genetiivi (latinan verbistä gignere ’synnyttää, luoda’) eli omanto ilmaisee omistajaa. Suomessa sillä on myös monia muita tehtäviä. Sen sijapääte on yksikössä -n ja monikossa -in, -en, -den, -ten tai -tten. Genetiivi on hyvin yleinen sijamuoto eri kielissä. Esimerkki: Koiran luu on hukassa.
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Datiivi

Datiivi (latinan verbistä dare ’antaa’) ilmaisee tekemisen vaikutusaluetta. Suomessa ei ole erillistä datiivia, vaan sen tilalla käytetään tavallisesti allatiivia (annoin ruokaa kissalle) tai genetiiviä (sinun täytyy lukea). Datiivi kuuluu muun muassa liivin, saksan, unkarin ja venäjän sijamuotoihin.
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Ergatiivi

Ergatiivi (latinan sanasta erga ’kohtaan’) ilmaisee transitiivisen verbin subjektia. Se esiintyy ns. ergatiivikielissä, joita ovat muun muassa baski, sumeri, samoa, berberikielet, eskimo-aleuttilaiset kielet sekä monet Australian ja Kaukasian alueen kielistä.
Luokittelu > Kieliopilliset sijat > Absolutiivi

Absolutiivi ilmaisee transitiivisen verbin objektia ja intransitiivisen verbin subjektia. Se esiintyy ergatiivin parina ergatiivikielissä ja on tavallisesti päätteetön sija. Absolutiivia pidetään yleensä nominin perusmuotona kielessä, jossa ei ole nominatiivia.
Luokittelu > Paikallissijat

Paikallissijojen, toisin kuin kieliopillisten sijojen, lauseopillinen tehtävä on aina samantapainen: paikallissijaiset lauseenjäsenet toimivat useimmiten adverbiaaleina eli verbin tai koko lauseen määritteinä, joilla ilmaistaan esimerkiksi paikkaa tai aikaa.
Paikallissijat ilmaisevat sijaintia, liikettä johonkin paikkaan tai liikettä sieltä pois. Näiden kolmen merkityksen mukaisesti käytetään yleisnimityksiä olosija, tulosija ja erosija. Tulo- ja erosijoja voidaan yhteisesti nimittää suuntasijoiksi. Muun muassa uralilaisissa kielissä tällaisia kolmen paikallissijan sarjoja syntyy usein useampiakin. Tällöin voidaan, kuten monissa uralilaisissa kielissä, erottaa toisistaan sisä- ja ulkopaikallissijat: esimerkiksi suomen sisäpaikallissijat (inessiivi, elatiivi, illatiivi) ilmaisevat kolmiulotteisen kappaleen sisällä olemista tai kiinteää yhteyttä, ulkopaikallissijat (suomen adessiivi, ablatiivi, allatiivi) päällä, ulkopinnalla, lähistöllä tai myös jonkun hallussa tai omistuksessa olemista. Vepsässä ja unkarin murteissa tunnetaan paikallissijasarja, jolla ilmaistaan jonkun luona olemista, luokse menemistä tai luota tulemista.
Paikallissijoilla, kuten paikan ilmauksilla yleensäkin, on usein myös temporaalinen eli aikaa ilmaiseva tehtävä. Lisäksi paikallissijoilla voi olla habitiivisia eli omistusta tai hallussapitoa ilmaisevia tehtäviä (suomessa ulkopaikallissijat, permiläisissä kielissä samantapaiset ns. l-sijat). Tehtäviltään eriytyneempien sijasarjojen syntyessä alkuperäisten paikallissijojen jatkajat voivat jäädä ns. yleisinä paikallissijoina käyttöön esimerkiksi abstraktimpiin tehtäviin (kuten alkuperäisen uralilaisen lokatiivin jatkaja suomen essiivinä ja alkuperäisen separatiivin jatkaja suomen kielen partitiivina).
Sijaintia tai liikettä ilmaisevien tehtäviensä lisäksi paikallissijoilla on vähemmän konkreettisia tehtäviä esimerkiksi tilanilmauksissa tai ns. rektioadverbiaaleissa (so. tietyn verbin määritteen on oltava tietyssä sijassa, esimerkiksi suomessa uskoa-verbin yhteydessä illatiivissa).
Olo-, ero- ja tulosijojen lisäksi joissain uralilaisissa kielissä on paikallissijoja, jotka ilmaisevat esimerkiksi liikettä kohteen ohi tai kautta (mm. suomen prolatiivi), kohdetta kohti (approksimatiivi), kohteeseen asti (terminatiivi) tms.
Suomessa on hyvin vaihteleva käytäntö, missä kotimaisissa paikannimissä käytetään paikallisuutta ilmaistaessa sisä-, missä ulkopaikallissijoja. Säännön mukaan käytetään niitä muotoja, joita kyseisellä paikkakunnalla on totuttu käyttämään (esimerkiksi Turussa, Turusta, Turkuun, mutta Tampereella, Tampereelta, Tampereelle). Vain muutamia suuntaa antavia ohjeita voidaan antaa siitä, mitkä paikannimet taipuvat sisä-, mitkä ulkopaikallissijoissa. Ehkä kaikkein selvin näistä ohjeista on se, että -la/-lä-päätteiset paikannimet ovat sisäpaikallissijoissa.
Sijat eri kielissä > Suomi

| Sija> Kieliopilliset sijat | Pääte  (yksikkö)> Kieliopilliset sijat | Esimerkki> Kieliopilliset sijat |
| --- | --- | --- |
| Nominatiivi | – | Talo on helppo sana. |
| Genetiivi | -n | En pidä tämän talon väristä. |
| Akkusatiivi | – tai -n | Maalaan talon. Auta maalaamaan talo! |
| Partitiivi | -(t)a  -(t)ä | Maalaan taloa. |
Sisäpaikallissijat
| Inessiivi | -ssa  -ssä | Asun talossa. |
| Elatiivi | -sta  -stä | Hän muuttaa pois talosta. |
| Illatiivi | -an, -en, ym. | Muutamme uuteen taloon. |
Ulkopaikallissijat
| Adessiivi | -lla  -llä | Nähdään talolla! |
| Ablatiivi | -lta -ltä | Kävelin talolta toiselle. |
| Allatiivi | -lle | Koska saavut talolle? |
Marginaaliset sijat
| Essiivi | -na -nä | Käytätkö tätä hökkeliä talona? |
| Translatiivi | -ksi | Muutan sen taloksi. |
| Komitatiivi | -ne- | Hän vaikuttaa varakkaalta monine taloineen. |
| Abessiivi | -tta -ttä | On vaikeaa elää talotta. |
| Instruktiivi | -n | He levittivät sanomaansa rakentaminsa taloin. |
Suomen yleiskielessä on 15 sijaa: nominatiivi, akkusatiivi, genetiivi, partitiivi, essiivi, translatiivi, inessiivi, illatiivi, elatiivi, adessiivi, allatiivi, ablatiivi, abessiivi, instruktiivi ja komitatiivi. Kolme viimeksi mainittua ovat harvinaistumassa. Murteissa esiintyy lisäksi eksessiivi. Kaikki kielioppikirjat eivät ole pitäneet suomen akkusatiivia eri sijana, koska persoonapronomineja lukuun ottamatta se esiintyy aina jonkun muun sijan kaltaisena. Sijat ilmaistaan sijapäätteillä.
Määritelmällinen raja sijamuotojen ja adverbijohdannaisten välillä ei suomessa ole aivan yksiselitteinen; joskus myös prolatiivi luetaan sijamuodoksi, mahdollisesti eräät muutkin johdannaistyypit, joita käytetään vain muutamista sanoista. Osa näistä on nykykielestä muuten hävinneitä sijoja, jotka ovat jäänteitä uralilaisesta kantakielestä. Kysymys siitä, nimitetäänkö näitä muotoja sijamuodoiksi vai adverbijohdoksiksi, on tulkinnanvarainen, koska näissä muodoissa taipuvat vain muutamat sanat. Tällaisia suomesta kuvattuja adverbisijamuotoja ovat superessiivi, delatiivi, sublatiivi, latiivi, temporaali, kausatiivi, multiplikatiivi, distributiivi, temporaalinen distributiivi, situatiivi, oppositiivi, separatiivi ja lokatiivi.
Toisaalta esimerkiksi instruktiivia käytetään etupäässä vain tietyissä vakiintuneissa yhteyksissä, jotka miltei yhtä hyvin voitaisiin käsittää myös adverbeiksi.
Sijat eri kielissä > Suomi > Sijojen suomenkieliset nimet

Nominien sijamuodoilla on ollut vanhastaan käytössä suomenkieliset nimet:
nominatiivi – nimentö
akkusatiivi – kohdanto
genetiivi – omanto
essiivi – olento
partitiivi – osanto
translatiivi – tulento
inessiivi – sisäolento
elatiivi – sisäeronto
illatiivi – sisätulento
adessiivi – ulko-olento
ablatiivi – ulkoeronto
allatiivi – ulkotulento
abessiivi – vajanto
instruktiivi – keinonto
komitatiivi – seuranto
Sijojen suomenkieliset nimet kehittyivät vähitellen, ja aiemmin on esiintynyt muitakin nimimuotoja. Niitä käytettiin kouluopetuksessa vielä 1960-luvulla, ja oppikirjoissa ne esiintyivät vielä 1970-luvun alussa.
Sijat eri kielissä > Viro

Viron sijasto on pääosin samanlainen kuin suomen, mutta instruktiivi elävänä sijamuotona puuttuu. Virossa esiintyy kuitenkin terminatiivi, joka suomen kielestä puuttuu.
Sijat eri kielissä > Saksa

Saksassa on neljä sijaa: nominatiivi, datiivi, akkusatiivi ja genetiivi. Itse substantiivilla on vain harvoja sijapäätteitä. Sijataivutuksessa tärkeämmässä osassa ovat artikkelit. Genetiivi on puhekielestä nykyään lähes hävinnyt, mutta kirjakielessä on edelleen elinvoimainen.
Sijat eri kielissä > Ruotsi

Ruotsissa on aiemmin ollut samat neljä sijaa kuin saksassa, mutta nykyään vain nominatiivi ja genetiivi. Niiden lisäksi ruotsissa persoonapronomineilla on akkusatiivimuodot, joita kutsutaan myös objektimuodoiksi.
Sijat eri kielissä > Englanti

Englannissa sijamuotoja näkyy enää lähinnä kiinteänä pronomineissa ja produktiivisena genetiivin s-päätteessä (jota voi myös pitää muuna kuin varsinaisen sijamuodon päätteenä).
Sijat eri kielissä > Romaaniset kielet

Romaanisissa kielissä – romanian kieltä lukuun ottamatta – sijataivutusta ei enää ole. Ainoa sija on nominatiivi.
Sijat eri kielissä > Venäjä

Venäjässä on kuusi sijamuotoa: nominatiivi, genetiivi, datiivi, akkusatiivi, instrumentaali ja prepositionaali. Venäjän kielessä sijamuodoissa taipuvat niin substantiivit, adjektiivit, pronominit kuin partisiipitkin.
Tuula Siponius

Tuula Siponius (nyk. Antonelli) (s. 31. lokakuuta 1940 Sippola) on suomalainen laulaja, joka esiintyi ensimmäisen kerran viisivuotiaana Markus-sedän radio-ohjelmassa. Siponius osallistui myöhemmin Musiikki-Fazerin iskelmälaulukilpailuun, ja siitä alkoi hänen levytyskautensa. Siponiuksella oli helposti tunnistettava kirkas sopraanoääni, ja hän levytti 1950-luvun lopulla parikymmentä kappaletta. Niistä tunnetuimpia ovat ”Iloinen Amsterdam” (1958) ja ”Kolme kelloa” (Les trois cloches, 1959), jonka teki tunnetuksi Édith Piaf. Hän lauloi levylle muutaman kappaleen vielä 1970-luvulla. Siponiuksen muutettua Helsinkiin levytuottaja Toivo Kärki järjesti hänelle työpaikan Musiikki Fazerin levyosastolta, jossa hän työskenteli vuosikausia laulu-uransa lopetettuaankin.
Tuotantoa

Unohtumattomat: Iskelmiä 50- ja 60-luvulta 3 (1995), levyllä mukana Seija Karpiomaa, Irmeli Mäkelä, Tuula-Anneli Rantanen ja Tuula Siponius
Aiheesta muualla

Tuula Siponiuksen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatioista

Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatiosta sisältää kaikki YK:n, EU:n ja Naton alaiset rauhanturvaoperaatiot, joihin Suomi on osallistunut.
EU-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot

| Aika | Operaatio | Alue | Kuvaus | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004– | European Union Force Althea (EUFOR Althea) |  Bosnia ja Hertsegovina | EU perusti Althean korvaamaan joulukuussa 2004 päättynyttä Naton SFOR-operaatiota. |  |
| 2003 | European Union Force Concordia (EUFOR Concordia) |  Makedonia | Makedonian itsenäistymisen jälkeisten levottomuuksien ehkäisy. Operaatio Althea jatkaa Bosnian ja Hertsegovinan sotilas- ja siviilikriisihallinnassa. |  |
| 2006 | United Nations Operation in the Congo (ONUC) |  Kongon demokraattinen tasavalta | Euforin operaation tehtävänä oli toimia YK:n MONUC-operaation tukena Kongon demokraattisen tasavallan parlamenttivaaleissa. |  |
| 2008–2009 | European Union Force Chad/CAR (EUFOR Tchad/RCA) |  Tšad  Keski-Afrikan tasavalta | Euforin Tšadin operaatio liitettiin YK:n johtamaan MINURCAT-operaatioon 2009. Sen tehtävänä on ehkäistä Darfurin konfliktin alueellisia vaikutuksia. Suomesta osallistuu noin 80 rauhanturvaajaa. |  |
| 2011 | European Union Naval Force Somalia (EUNAVFOR Somalia) | Afrikan sarvi | EUNAVFOR Somalia on EU:n Atalanta-niminen merioperaatio Somalian rannikolla. Partio-operaatiossa pyritään estämään ja ehkäisemään alueella tapahtuvaa merirosvousta. Suomesta operaatioon osallistui miinalaiva Pohjanmaa. |  |
| 2014 | EUFOR RCA |  Keski-Afrikan tasavalta | Operaation tarkoituksena on vakauttaa turvallisuustilanne ja suojella siviiliväestöä. Suomesta operaatioon osallistuu enintään 30 sotilasta kuuden kuukauden määräajaksi. |  |