stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylä- ja Ala-Muurainen
Maantietoa

Järvi on 4,7 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Se sijaitsee kilometrin päässä Karttulan taajama-alueesta. Muurainen muodostuu kahdesta järvialtaasta, joita yhdistävät toisiinsa matala ja yli 10 metriä leveä Välisalmi. Ylä-Muurainen on 2,5 kilometriä ja Ala-Muurainen 2,2 kilometriä pitkä. Se on muodostunut Muuraismäen lounaispuolelle maaston pitkittäiseen Hirvijärveltä jatkuvaan painaumaan. Järven lähiympäristö on kuitenkin alavaa ja sen rannat matalia. Muuraismäen rinteet alkavat kohota vasta puolen kilometriä päässä rannasta. Järven kaakkoispäässä on kuitenkin kaksi korkeampaa mäkeä. Takkomäki kohoaa 37 metrin ja Pyssyvuori 45 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Ylä-Muuraisen luoteispäässä työntyy samaan suuntaan 1,1 kilometriä pitkä ja yli 50 metriä leveä Ryönänlahti. Ryönänlahti on rinnakkainen Hirvikosken kanssa. Lahdensuu aukeaa järvelle, jossa on pieni saari. Sitten se kapenee kohti Välisalmea. Ala-Muurainen on leveämpi järvenosa, mutta sen keskellä sijaitsee 480 metriä pitkä Muuraissaari. Saaren kaakkoispuolella sijaitsee järven syvänne, jossa on 8,3 metriä syvää. Järven kaakkoispää kapenee Etelälahdeksi.
Järven rannoilla on kymmenen kiinteästi asuttua tilaa ja lähes 20 vapaa-ajan asuntoa. Karttulasta alkava yhdystie 5513 ylittää Hirvikosken ja jatkaa kohti pohjoista. Karttulan läpi Ylä-Muuraisen länsipuolelta ylittää seututie 551 Välisalmen jatkaen Ala-Muuraisen itäpuolelle. Tie käy Ylä-Muuraisen rannassa ja se seuraa Ala-Muuraisen Etelälahden rantoja. Ala-Muuraisen kaakkoispäässä haarautuu seututie 548 Kuttakosken kautta Suonenjoelle.
Säännöstely

Vuodesta 2002 on ollut käytössä säännöstelykäytäntö, jossa järviyhdistelmän Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovun vedenpinnan vaihteluita on pyritty hillitsemään nostamalla aikaisempaa alimman vedenpinnan korekutta. Tässä on onnistuttu säätelemällä tarkemmin ja useammin Alajoen säännöstelypatoa sekä rakentamalla Hirvikoskeen pohjapato. Erityisesti pohjapato on vaikuttanut Muuraisjärvien vedenpinnan korkeuteen vähentämällä järveen tulevan veden määrää vähävetisellä kaudella. Kun lisäksi Savikosken padolla on oma korkeusäätönsä, jää Muuraisten vedenpinta tavallisesti 10–20 senttimetriä alemmaksi kuin Hirvijärvellä.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Tallusjärven valuma-alueella (14.77), jonka Ahvenisen–Hirvijärven alueeseen (14.771) järvi kuuluu. Se sijaitsee Tallusjärven valuma-alueen pääuomassa, joten sen läpi virtaa runsaasti Hirvijärvestä Hirvikosken kautta tulevaa vettä. Läpivirtausjärven keskivirtaama on 3,3 kuutiometriä sekunnissa. Järven lähiympäristössä on pieniä järviä, jotka laskevat siihen. Ylä-Muuraiseen laskee pohjoisesta Kynänlammen (4 ha) laskuoja ja etelästä Valkeisen (6 ha) laskuoja. Ala-Muuraisen Etelälahteen laskee lasketun Lummelammen ja pienen Titrunlammen laskuoja. Pohjoisrannan tuntumassa seutien takana on Hepolampi (7 ha) ja toinen Titrunlampi. Hepolammella ei ole karttoihin merkittyä laskuojaa. Ala-Muuraimesta saa alkuunsa kilometrin mittainen Savikoski eli Savijoki, joka laskee Virmasveteen, Pieni-Virmaksen Myllyselkään. Joella on pudotusta 3,4 metriä, mutta se tapahtuu säännöstelypadolla joen alajuoksulla.
Lähteitä

1 2 3 4 5 6 7 8  Muurainen, Karttula (sijainti maastokartalla) Karttapaikka. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.1.2025.
1 2  Keto, Antton & al.: Selvitys Pohjois-Savon
säännöstellyistä järvistä, s. 9, 15, 40–41, 44, 105–110.  Helsinki:  Suomen ympäristökeskus ja Pohjois-Savon ympäristökeskus, 2008.  ISBN 978-952-11-3237-7  ISSN 1796-1866  Teoksen verkkoversio (PDF) Viitattu 20.1.2025.
1 2  Koski-inventointi, s. 80–81.  (Vesihallituksen julkausuja nro 188)  Helsinki:  Vesihallitus, 1980.  ISBN 951-46-4852-8  Teoksen verkkoversio (PDF).
1 2 3  Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu (14.771.1.001) Järvi-meriwiki. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.1.2025.
1 2  Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu (14.771.1.001)/Säännöstely Järvi-meriwiki. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.1.2025.
Fliseryd

| Fliseryd |
| --- | --- |
 Fliserydin kirkko
 Fliseryd
 Koordinaatit: 57°07′34″N, 16°15′40″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mönsterås
Väkiluku (31.12.2023):  710
Fliseryd on taajama Mönsteråsin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 710 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fliseryd Wikimedia Commonsissa
Nambu (pistooli)

| Nambu Taisho 14 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistusmaa:   Japani
Valmistusvuodet:  1925–1945
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  8×22 mm Nambu
Aseen pituus:  230 mm
Piipun pituus:  117 mm
Paino (tyhjänä):  900 g (ilman panoksia)
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  8 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  290 m/s
Tehokas kantama:  50 m. (tehokas kantama)
Tulinopeus (laukausta/min):  600 laukausta
Nambu Taisho 14 (jap. 十四年式) on japanilainen 8 × 22 millimetrin Nambu-kaliiperinen itselataava pistooli, joka oli Japanin keisarillisen armeijan ja laivaston käytössä vuodesta 1925 toisen maailmansodan loppuun, Japanin rannikkovartiosto käytti Nambuja vielä 1960-luvulla. Aseen toimintamekanismin suunnitteli alun perin vuonna 1906 kenraali Kijirō Nanbu.
Vuonna 1926 sarjatuotantoon tullut Taisho 14 oli parannettu versio Taisho 4 -pistoolista. Aiempi kahvavarmistin on korvattu aseen kyljessä liipasimen yläpuolella olevalla varmistinvivulla. Ampuessa piippu, lukko ja kehys perääntyvät yhdessä noin viiden millimetrin matkan. Piipun liike pyöräyttää rungossa olevaa kytkinkappaletta, jolloin lukko irtoaa ja jatkaa matkaansa taakse. Lukko palautuu eteen kahden jousen voimalla työntäen uuden patruunan piippuun. Aseessa on luistin sisällä liikkuva lukko, jonka viritys tapahtuu vetämällä aseen perässä näkyvästä viritysnupista.
Alkujaan, vuodesta 1926 aseita valmisti Tokion maavoimien asevarikko, mutta vuodesta 1934 tuotannon aloitti myös Nanbun oma tehdas Kokubunjissa; toisen maailmansodan aikana pistooleja valmisti myös Nagoyan maavoimien asevarikko. Vuoden 1939 syksyyn asti pistoolit valmistettiin pienellä liipasinkaarella, mutta siitä eteenpäin suurella, aseen käytön hansikkaat kädessä mahdollistavalla liipasinkaarella.
Aseen kokonaisvalmistusmääräksi on arvioitu noin 282 000 kappaletta.
Aiheesta muualla

Nambu World: Teri’s WWII Japanese Handgun Website
Modern Firearms: Nambu type 14
Typ Taisho 14
Kuunari Anna

Kuunari Anna oli suomalainen kaksimastoinen kuunari, joka kaatui myrskyssä Itämerellä Gotlannin ja Öölannin välillä huhtikuun 29. ja 30. päivän välisenä yönä vuonna 1925. Laivan seitsenhenkinen miehistö hukkui onnettomuudessa, ja vain yhden ruumis löytyi myöhemmin laivan hylystä.
Alkuvaiheet

Kuunari Anna rakennettiin vuonna 1876 Ruotsissa Caleb-nimisenä Ohlssonin telakalla Timmernabbenissa Ålemin pitäjässä noin 50 kilometriä Oskarshamnista etelään. Laiva oli kaksimastoinen tasasaumainen puukuunari, jonka pituus oli 29,80 metriä, leveys 7,14 metriä ja syväys 2,86 metriä sekä vetoisuus 132,23 rekisteritonnia. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa.
Vuonna 1913 kuunari myytiin Suomeen. Ostajana oli Lavansaarelta kotoisin ollut talollinen Tuomas Mulli. Laivan kotisatamana oli Lavansaari, kunnes se myytiin vuonna 1920 Koiviston Saarenpäästä kotoisin olleille August Seppiselle ja Fredrik Kujalalle. Vuonna 1922 laivan nimeksi vaihtui Anna, ja vuonna 1923 se myytiin Uuteenkaupunkiin laivuri Hjalmar Laaksoselle. Laaksonen myi pian puolet aluksesta merikapteeni Johan Albert Luotoselle, josta tuli laivan pääisäntä ja päällikkö.
Onnettomuus

27. huhtikuuta 1925 kuunari Anna lähti Uudestakaupungista kohti saksalaista Rendsburgin kaupunkia lastinaan noin 9 000 kuutiojalkaa puuparruja, joista kaksi kolmasosaa oli ruumassa ja loput kansilastina. Vuoden 1924 purjehduskaudella Anna oli kuljettanut kolme puutavaralastia Suomesta Tanskan Odenseen ja Aalborgiin. Talven kuunari oli viettänyt kotisatamassaan Uudessakaupungissa. J. A. Luotonen toimi laivan päällikkönä.
Kuunari purjehti etelään noin kuuden solmun keskinopeudella. Se joutui myrskyyn Öölannin ja Gotlannin välillä ja kaatui yöllä 29.–30. huhtikuuta 1925. Englantilainen höyrylaiva Tricentrol havaitsi 1. toukokuuta 1925 Annan köli ylöspäin kelluvan hylyn kohdassa 57 astetta 5 minuuttia pohjoista leveyttä, 17 astetta 24 minuuttia itäistä pituutta. Gotlannista lähtenyt pelastusalus Neptun hinasi sitten hylyn Oskarshamnin satamaan. Hylky joutui makaamaan satamassa köli ylöspäin puolitoista kuukautta, koska vain sen lasti oli vakuutettu eikä hylyn kääntämiselle löytynyt maksajaa.
Kuunarin hylky käännettiin vasta 15. kesäkuuta, ja se hinattiin sitten Oskarshamnin sataman laituriin. Tässä vaiheessa löytyi aluksen kajuutasta yhden miehistön jäsenen, kokkina toimineen päällikön vaimon Alma Luotosen ruumis. Hänet haudattiin 17. kesäkuuta Oskarshamnin hautausmaalle. Muita miehistön jäseniä ei koskaan löydetty. Hylyn kansilasti oli huuhtoutunut mereen, mutta ruumassa ollut lasti oli säilynyt. Mastot olivat katkenneet, ja keulaskanssi oli repeytynyt irti. Laivan hylky ja sen jäljellä ollut lasti luovutettiin marraskuussa 1925 pelastuspalkkiona tukholmalaiselle pelastusyhtiölle Bergnings och dykningsaktiebolaget Neptunille.
Laivan hylyssä ei havaittu jälkiä pohjakosketuksesta tai törmäyksestä. Kuunari oli lähes 50-vuotias, ja sen kyljet olivat talven jäljiltä ravistuneet ja pohjassa oli rakoja. Laivan pumput olivat käsikäyttöisiä, ja niitä oli jouduttu käyttämään lähes koko ajan vuotojen takia. Myös kansilastin päälle satanut märkä lumi saattoi vähentää laivan vakavuutta.
Färjestaden

| Färjestaden |
| --- | --- |

 Färjestaden
 Koordinaatit: 56°38′51″N, 16°28′50″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mörbylånga
Väkiluku (31.12.2023):  6 674
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Färjestaden on taajama Mörbylångan kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 6 674 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Färjestaden Wikimedia Commonsissa
Malmstén

Malmstén tai Malmsten on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl Malmsten (1888–1972), ruotsalainen muotoilija ja sisustussuunnittelija
Eugen Malmstén (1907–1993), suomalainen laulaja, Georg Malmsténin veli
Georg Malmstén, (1902–1981), suomalainen laulaja
Greta Pitkänen, o.s. Malmsten (1911–1938), suomalainen laulaja, Georg ja Eugen Malmsténin sisar
Ole Malmstén (1925–1981), suomalainen teollisuusneuvos ja toimitusjohtaja, Georg Malmsténin poika
Ragni Malmstén (1933–2002), suomalainen laulaja, Georg Malmsténin tytär
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Viljankuivaamo

Viljankuivaamo
Viljankuivaamo on maatilarakennus, jossa kuivataan viljaa. Koska syksyisin on kosteaa ja kylmää, on vilja kuivattava säilyvyyden parantamiseksi. Kuivureilla viljan kosteusprosentti lasketaan noin 14:ään.
Tilan käytössä olevan kuivaamon tilavuus lasketaan hehtolitroissa eli sen tulee olla tilan viljapinta-ala hehtaareina kerrottuna kolmella. Pienemmillä tiloilla voi olla yhteisiä kuivureita.
Kuivuri on hyvin kallislähde?. Kuivuria käytetään vain muutamia viikkoja vuodessa syksyisin. Rakennuksen käyttöikä on kuitenkin pitkä, ellei kuivurin tilavuus käy pieneksi. Kuivureita on yritetty kehittää ympärivuotiseen käyttöön, esimerkiksi hyödyntämällä niitä puuhakkeen kuivauksessa.
Myös heinänkuivaukseen ja joillekin erikoiskasveille on olemassa kuivaamoita. Kotitalouskäyttöön valmistetaan pienoiskuivureita, jotka soveltuvat esimerkiksi marjojen, vihannesten ja sienten kuivaamiseen.
Kuivurimalleja > Kylmäilmakuivuri

Kylmäilmakuivaamo on edullisin kuivaamotyyppilähde?. Kylmäkuivaamossa puhalletaan suuria määriä ulkoilmaa viljakerroksen läpi. Viljan siirrossa käytetään elevaattoriaselvennä ja vaakakuljetinta.
Ongelmana kylmäilmakuivurissa on pitkä kuivausaika. Myös viljan siirtely voi olla työlästä. Lisäenergiana käytetään aurinkoa, öljykäyttöistä lämminilmapuhallinta, sähkövastuksia lämmittämään puhallusilmaa ja aurinkoenergian kerääjänä aurinkopaneelia.
Ilma voidaan ottaa myös konevarastosta, jossa seinät ovat suomulevystä. Ilma tulee seinien läpi ja sen suositellaan tulevan auringon puoleiselta seinältä, jottei maan kosteus tule mukaanlähde?. Ottoaukko ja poistoaukko sijoitetaan niin, ettei ilma pääse kiertämään.
Kylmäilmakuivaamoa käytetään pienillä tiloilla viljan varastokuivaamona. Viljaa tuuletetaan puhaltimella. Potkuripuhallin on yleisin.
Kylmäilmakuivuria voidaan käyttää myös lämminilmakuivurin kanssa yhdessä. Kylmäilmakuivuria voidaan käyttää ns. puskurikuivurina, jolloin voidaan puida suurempi ala kerralla, ilman, että tarvitsi pelätä viljan pilaantumista kuivuria odotellessa. Tällöin vilja laitetaan kylmäilmakuivuriin ennen lämminilmakuivuriin menoa, mikä säästää aikaa.
Kylmäilmakuivauksessa ei energiaa kulu alkusyksystä, sillä kuivaus onnistuu lämmittämättömällä ulkoilmalla. Myöhemmin syksyllä käytetään lisälämpöä, mutta lämmönnoston tarve on pieni.
Kylmäilmakuivuria ei voi viljan loppukuivatusvaiheessa käyttää sateella, sillä ilman kosteus siirtyy viljaan. Toinen ongelma on kuorettumisilmiö, jolloin viljakerros ei kuivu pinnalta. Tällöin viljakerros on ollut liian paksu, minkä takia viljaa pitäisikin sekoittaa, jotta kuivuminen tapahtuisi tasaisesti.
Kuivurimalleja > Lämminilmakuivuri

Lämminilmakuivuri voidaan sijoittaa vanhaan rakennukseen tai rakentaa tai pystyttää kokonaan uusi rakennus tai pystyttää kuivuri ilman minkäänlaista rakennusta tai rakentaa kuivuri viljasiilojen keskelle. Tavallinen ratkaisu on valmis pakettikuivaamo.
Elevaattori nostaa viljan alhaalta ylöspäin, josta vilja kulkee jakajan kautta joko esipuhdistajan läpi kuivaussiiloon tai varastosiiloon. Lämminilmakuivuri on pitkälle koneistettu.
Uuni on lämminilmakuivurin tärkein osalähde?. Yleisin Suomessa viljan kuivaukseen käytettävistä kuivuriuuneista on ylipaineuuni, jossa lämmennyt ilma puhalletaan viljan läpi. Puhallusilman virtausnopeus ja ilman lämpötila on tärkeää säätää oikeaan suhteeseen viljan kosteuden ja määrän kanssa. Perinteisissä ylipaineuuneissa on polttoaineena öljy, mutta nykyisin myös hakkeella ja kaasulla toimivia kuivausuuneja on käytössä. Hakeuuneissa voidaan polttoaineena käyttää lähes mitä vain, esimerkiksi kuivattua haketta, turvetta, muovia, sahanpurua ja jopa metsätuoretta haketta. Pannussa kytee automatiikan ylläpitämä hiillos, joka on valmiina syttymään, kun virtaa kääntää sähköpääkeskuksesta. Automatisoiduimmissa kuivuriuuneissa on myös automaattinen polttoaineen syöttö, jossa sykelaskuri laskee polttoaineen määrää, jolloin laparuuvi työntää pesään lisää poltettavaa. Ainoastaan jäähdytys kestää hieman kauemmin kuin öljypannulla kuivattaessa, koska pesästä tulee lämmintä pidempään.
Alipaineuunissa ilma imetään viljan läpi, jolloin prosessista saadaan pölytön. Samalla uunin hyötysuhde paranee ja järjestelmä imee viljassa mahdollisesti olevat home- ym. itiöt mukaansa. Keski-Euroopassa ja Baltiassa alipaineuunit ovat jo yleisesti käytössä, ja niissä käytetään hyvin korkeita lämpötiloja. Suomessa ei kuitenkaan 120 asteen kuumuuden käyttö uuneissa ole sallittua paloturvallisuussyistä. Alipaineuunien rakenne voi olla putkimainen, jolloin lämpöliike pystytään ohjailemaan ja hallitsemaan perinteistä uunia paremmin. Myös kuivausilman lämpötilan ja ilmavirtauksen määrän säätö on helppoa. Alipaineuuni ei tarvitse ylipaineella toimivan uunin tavoin erillistä uunihuonetta, vaan se voidaan sijoittaa taivasalle kuivurirakennuksen viereen.
Lämminilmakuivauksessa 95 prosenttia kokonaisenergian kulutuksesta menee varsinaiseen kuivaukseen ja lämpöhäviöihin, loppu 5 prosenttia apulaitteisiin, kuten elevaattoreihin ja puhaltimiin.
Lämminilmakuivureita ovat kennokuivurit, verkkolavakuivuri, jatkuvatoiminen kuivuri ja vaunukuivuri
Kuivurimalleja > Kennokuivuri

Kennokuivuri on korkea siilo, jossa sisällä on yläpäässä kansi ja kannen alla tyhjiä ns. varastoelementtejä. Niihin varastoitu vilja estää sen, että kun vilja kuivuessaan kutistuu, niin että kuivuriin puhallettu kuivausilma ei karkaa. Varastokennojen alla on varsinaiset kuivauskennot eli harjakerrokset. Joka toisessa kerroksessa on lämminilmaharjoja ja joka toisessa on poistoilmaharjoja, joita pitkin kostea ilma kulkeutuu pois. Lämpöharjat on yhdistetty putkella kuivuriuuniin, joka puhaltaa lämmintä kuivausilmaa viljakerroksiin. Ja poistoharjat on yhdistetty kosteudenpoistoputkeen, joka tulee ulos kuivurirakennuksen vastakkaiselta puolelta kuin kuivurinuuni sijaitsee.
Harjakennostojen päädyissä olevilla sulkuluukuilla voidaan sulkea harjoja pois käytöstä vajaiden viljaerien kuivausta varten. Kuivaussiilon pohjaosassa on syöttölaite pohjakartion yläpuolella.
Syöttölaitteen alla on pohjasulkuluukut, jotta kuivuria tyhjennettäessä vilja voidaan laskea syöttölaiteen ohi. Kuivurin toimiessa kosteudenpoistoimuri imee kosteutta pois pohjakartiosta, estäen kosteuden tiivistymisen esimerkiksi elevaattoriin. Pohjakartiosta vilja valuu takaisin elevaattoriin avonaisen elevaattorin luukun kautta ja lähtee uudelle kierrokselle kuivuriin.
Kuivurin kennoston ja lämpöputken lämpöeristämisellä saavutetaan 10-15% säästö energiakustannuksissa.
Ilmaharjakennokuivurissa tulo- ja poistoilmaputket ovat rinnakkain, mahdollistaen korkeamman kuivauslämpötilan.
Yksi mahdollisuus järjestää lämminilmakuivuri on sivusolakenno. Siinä käytetään matalampaa kuivauslämpötilaa kuin ilmaharjakennokuivurissa. Tässä tyypissä tuloilmaputket ovat vaakatasossa.
Kuivurimalleja > Verkkolavakuivuri

Verkkolavakuivuria käytetään pienillä tiloilla. Se soveltuu myös erikoiskasvien kuivaukseen. Kuivattava tavara on verkon päällä ja lämmin ilma tulee verkon alta. Lämpötila on melko alhainen. Kuivauksen ja jäähdytyksen aikana tavaraa on sekoitettava, koska muutoin vilja kuivuu ja jäähtyy epätasaisesti. Tyhjennys tapahtuu kippaamalla tai säkittämällä.
Muuta kuivattavaa tavaraa on heinä. Pienpaalien kuivauksessa käytetään ritiläpohjaista kuivaamoa. Ilmankulkukanavistot rakennetaan asettelemalla paalit niin, että ilma kulkee tasaisesti niiden välissä. Kanaviston suulle laitetaan puusta rakennettu kehikko, jonka suulle puhallin asetetaan. Paalit paalataan melko löyhiksi, jotta kuivaustulos on paras mahdollinen.
Pyöröpaalikuivaamossa lattian voi tehdä koteloelementeistä tai materiaalista, joka kestää traktorin painon lattian päällä ajettaessa. Täytetään koneellisesti etukuormaajaa käyttäen. Paaleja voidaan laittaa kaksi päällekkäin, mutta paalien väli rivissä on oltava kymmenen senttiä. Lattialla on reiät, joiden päälle paalit pinotaan ja reiästä puhalletaan ilmaa.
Kuivurimalleja > Jatkuvatoiminen kuivuri

Jatkuvatoimisen kuivurin kysyntä ei ole vielä kovin suuri Suomessa. Suurin kysyntä suurtehokuivureilla on Baltian ja Ukrainan suurilla viljatiloilla.
Jatkuvatoimisen kuivurin uunit ovat toiminnassa koko kuivauksen ajan, jonka takia erillisiä täyttö- ja jäähdytysaikoja ei tarvita. Viljanjäähdytys tapahtuu kuivauksen aikana kuivurin alaosassa. Vilja ei kierrä jatkuvatoimisessa kuivurissa, minkä takia vilja ei ole yhtä tasalaatuista kuin muuten kuivattu vilja.
Viljankuivaus alkaa samoin kuin perinteisissä kuivureissa, mutta kun ensimmäistä erää on kuivattu tarpeeksi, suljetaan alimmaisen kuivauskennon ilmaluukut, jolloin kuuma ilma pääsee vain kahteen ylimpään kuivauskennoon ja alin kenno toimii ainoastaan jäähdytyskennona. Ilmaluukkujen säätö toimii jatkossa automaattisesti viimeiseen viljaerään asti. Viljaa lisätään koko kuivauksen ajan.
Jatkuvatoiminen kuivuri voidaan muuttaa tavalliseksi "eräkuivuriksi" alimman jäähdytyskennon ilmaluukut sulkemalla. Keskikanavan sulkuläppä avataan ja kennot muuttuvat kuivauskennoiksi. Lisäksi viljan jakaja käännetään niin, että vilja kiertää kuivurissa.
Kuivurimalleja > Vaunukuivuri

Vaunukuivuri on pyörien päälle rakennettu kuivuri, jonka voi sijoittaa melkein mihin tahansa; ei tarvita perustus-, rakennustöitä. Joitakin asennustöitä joutuu tekemään. Vaunukuivuria voi käyttää ulkotiloissa tai sen voi sijoittaa esimerkiksi viljavaraston yhteyteen tai konehalliin – periaatteessa vain mielikuvitus on rajana.
Vaunukuivurin perustoimintaperiaate on samanlainen kuin missä tahansa muussakin lämminilmakuivurissa. Vaunukuivurin elevaattori on joko läppäelevaattori tai kuppielevaattori, lisäksi joissain malleissa elevaattori kiertää kuivurin ympäri.
Masterpiece

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Masterpiece tai Masterpieces voi viitata:
Musiikki > Albumit

Masterpiece, yhtyeen The Temptations albumi vuodelta 1973
Masterpiece, yhtyeen The Isley Brothers albumi vuodelta 1985
Masterpiece, Pierangelo Bertolin kokoelma-albumi vuodelta 2000
Masterpiece, duon Rakim y Ken-Y albumi vuodelta 2006
Masterpiece, Nathanin albumi vuodelta 2006
Masterpiece, Just-Icen albumi vuodelta 1990
Masterpiece, MiSaMon albumi vuodelta 2023
Masterpieces, Bob Dylanin albumi vuodelta 1978
Masterpieces, HammerFallin albumi vuodelta 2008
Masterpiece Misamon EP-levy vuodelta 2023
Musiikki > Kappaleet

"Masterpiece", yhtyeen The Temptations kappale vuodelta 1973
"Masterpiece", yhtyeen Atlantic Starr kappale vuodelta 1992
"Masterpiece", Golden Globe -palkinnon voittanut kappale Madonnalta
"Masterpiece", Mami Kawadan kappale vuodelta 2009
"Masterpiece", Basshunterin kappale 2018
Muut

Masterpiece, Elise Broachin ja Kelly Murphyn palkittu romaani vuodelta 2008
Masterpiece, lautapeli
Chris Mordetzky, yhdysvaltalainen ammattipainija lempinimeltään "The Masterpiece"
Masterpiece, televisiosarja PBS:lla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Masterpiece”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Skogsby

| Skogsby |
| --- | --- |
 Öölannin kansanopisto
 Skogsby
 Koordinaatit: 56°38′11″N, 16°31′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mörbylånga
Väkiluku (31.12.2023):  993
Skogsby on taajama Mörbylångan kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 993 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skogsby Wikimedia Commonsissa
Degerhamn

| Degerhamn |
| --- | --- |

 Degerhamn
 Koordinaatit: 56°21′12″N, 16°24′42″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mörbylånga
Väkiluku (31.12.2023):  289
Degerhamn on taajama Mörbylångan kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 289 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Degerhamn Wikimedia Commonsissa
Oknö

| Oknö |
| --- | --- |
 Oknö
 Koordinaatit: 57°00′16″N, 16°30′54″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Mönsterås
Väkiluku (31.12.2023):  337
Oknö on taajama Mönsteråsin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 337 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Karolina Olsson (1861–1950), "Oknön nukkuja", oli väitetysti horroksessa 32 vuotta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oknö Wikimedia Commonsissa
Capellagården

Capellagården
Capellagården on Öölannin Vicklebyssä sijaitseva taidekäsityöoppilaitos. Sen perusti Carl Malmsten vuonna 1958. Capellagårdenissa järjestetään kaksivuotisia kursseja keramiikassa, puutyössä ja tekstiilityössä sekä yksivuotisia kursseja puutarhanhoidossa.
Aiheesta muualla

Capellagårdenin verkkosivut (ruotsiksi)