stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Griškabūdis

| Griškabūdis |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Griškabūdis
 Koordinaatit: 54°51′11″N, 23°10′01″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
Kunnallispiiri:  Šakiain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  1 024
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Griškabūdis on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 1 024 asukasta.
Dovilai

| Dovilai |
| --- | --- |
 vaakuna
 Dovilai
 Koordinaatit: 55°40′40″N, 21°21′20″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunas
Kunnallispiiri:  Klaipėdan kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  1 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dovilai on kauppala Länsi-Liettuassa, Klaipėdan läänissä, Klaipėdan kunnallispiirissä, lähellä Itämeren rannikkoa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 1 100 asukasta.
Girkalnis

| Girkalnis |
| --- | --- |
 vaakuna
 Girkalnis
 Koordinaatit: 55°18′40″N, 23°12′10″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunas
Kunnallispiiri:  Raseiniain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  997
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Girkalnis on kauppala Keski-Liettuassa Raseiniain kunnallispiirissa Kaunasin läänissä. Vuonna 2001 kauppalassa asui 997 asukasta.
Jesse Sarkkinen

Jesse Olavi Kalevi Sarkkinen (s. 28. joulukuuta 1995 Helsinki lähde?) on suomalainen tubettaja, joka tunnetaan käyttäjänimellään Mauton.
Ura

Sarkkinen loi kanavansa marraskuussa vuonna 2009. Ensimmäisen videonsa hän kuitenkin latasi kanavalle vasta 1. marraskuuta 2016. Hän aloitti tekemällä Fifasta videoita, mutta vuoden 2017 aikana siirtyi reaktiovideoihin, joissa hän reagoi esimerkiksi pelottavimpiin valvontakameravideoihin ja Suomen poliiseihin. Vuonna 2017 Sarkkinen alkoi luomaan myös Wilma-merkinnät-nimistä sarjaa, joka on saanut paljon katselukertoja.
14. syyskuuta 2020 Jesse Sarkkinen sekä hänen ystävänsä Aleksi Rantamaa lanseerasivat "Mikä keissi"-nimisen podcastin, jossa he jakavat henkilökohtaisia tarinoitaan sekä näkemyksiään keskustellen. Podcast räjähti suureen nousuun vuonna 2021, ja on kuunneltavissa YouTubessa   sekä Yle Areenan "podcast"-osiosta. "Mikä keissin" toistaiseksi viimeinen jakso julkaistiin 25. joulukuuta 2023.
Yksityiselämä

Sarkkinen on tubettaja Niko-Matti "Nova" Ekmanin hyvä ystävä. He tutustuivat ensimmäisen kerran vuonna 2016. 10. elokuuta 2023 Sarkkinen ja Ekman lanseerasivat yhdessä ystävänsä Markus Kainulaisen kanssa "Miehen puolikkaat"-nimisen podcastin, joka on kuunneltavissa YouTubessa ja Spotifyssa.
Sarkkinen muutti naisystävänsä ja tämän tyttären kanssa vuodeksi Espanjaan kesällä 2023.
Antero Priha

| Antero Priha |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1965 (ikä 59) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Merkittävät teokset:  Kiiskinen- Priha,  Buddha Souls  Organ Free  Mielen taivas/ Sky of Mind, laulusarja; Anu Komsi, Antero Priha, Kalle Salonen  Kaunis Turhuus, Mika Waltarin runoja, Antero Prihan Orkesteri solistina Harri Saksala  Under the Greenwood Tree (albumi)  Eternal Friendship, Antero Priha Breadmachine
Soittimet:  trumpetti
Yhtyeet:  Compañía Kaari & Roni Martin Organ Free  Sound&Fury  Big Bad Family  UMO  Espoo Big Band  J. Karjalainen & Mustat Lasit  Hasse Walli & Asamaan  Breadmachine  Fat Beat Sound System  Ääriasento  Roast City Quintet  Kiiskinen-Priha  Afrojazz Quintet  Bad Ass Brass Brass Band
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antero Priha (s. 4. lokakuuta 1965) on suomalainen trumpetisti-säveltäjä. Hän on esiintynyt ja levyttänyt useiden suomalaisten ja ulkomaisten artistien kanssa, sekä toiminut trumpettisolistina ja säveltänyt ja sovittanut monen eri tyylilajin musiikkia. Hän aloitti muusikon uransa vuonna 1978 Helsingin kaupunginteatterista. Hän opiskeli vuodesta 1990 Sibelius-Akatemiassa jazzosastolla, josta valmistui musiikin kandidaatiksi.
Ura

Priha aloitti 1978 muusikon uransa Helsingin kaupunginteatterista ja Vantaan Orkesterista, mikä on johtanut freelancer-muusikoksi muun muassa big bandeihin, studiomuusikoksi äänitteille, eri artistien kiertueille, televisioon ja radioon.
Priha on vetänyt omia yhtyeitä ja sävellysprojekteja kuten Antero Priha Breadmachine, Antero Prihan Orkesteri, Afrocola, Kiiskinen-Priha, Mielen Taivas, Asko Keränen, Antero Priha, Pikkarainen-Priha, Ylva ja Organ Free. Hän työskentelee muun muassa työryhmissä Compañía Kaari & Roni Martin ja Afrojazz Quintet feat. Charlotta Kerbs.lähde?
Priha on levyttänyt omia sävellyskokonaisuuksia esimerkiksi Mielen taivas -laulusarjan Anu Komsille, Mika Waltarin runoja Harri Saksalalle ja Dorkalan portilla -levyn Markku Toikalle. Priha on tehnyt musiikkia Anssi Mänttärin ja Roope Aholan elokuviin ja muun muassa Liisa Prihan tanssiteokseen.
Muita yhtyeitä, projekteja ja työryhmiä ovat olleet muun muassa J. Karjalainen ja Mustat lasit, Hasse Walli & Asamaan, Edvard Vesala Sound & Fury, Sakari Kuosmanen Band, Otto Donner Free fo All, Priha/ Veijonsuo Punishment, Pentti Lahti Quintet, Tuomas Kauppi Quartet, Yrjänä Sauros & Ääriasento, Pekka Tegelman & Kulumo ja Stadin Juhlaorkesteri.lähde?
Vuonna 1982 ilmestyivät ensimmäiset äänitteet, joilla Priha oli mukana: Espoo Big Bandin Live in Montreux ja J. Karjalainen & Mustat lasit -yhtyeen Tatsum tisal. Priha on soittanut muun muassa Dave Lindholmin, Ismo Alangon, J. Karjalaisen, Tuomari Nurmion, Juicen, Sielun Veljien, Hectorin, Pave Maijasen ja Kirkan äänitteillä, sekä esiintynyt muun muassa Carla Bleyn, Ray Charlesin, Kevin Mahoganyn, Maria Schneiderin ja Kenny Wheelerin kanssa. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa Upi Sorvali, Edward Vesala, Hasse Walli ja Otto Donner.
Aiheesta muualla

Antero Priha Credits allmusic
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Oulaisten seurakunta

| Oulaisten seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Oulaisten kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Rovastikunta:  Kalajoen rovastikunta
Pääkirkko:  Oulaisten kirkko
Perustettu:  1870
Jäsenmäärä:  6 050 (2021)
– Osuus asukkaista:  85,2 %
Kirkollisvero:  1,75 %
Kirkkoherra:  Matti Hirvilammi
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oulaisten seurakunta on Oulun hiippakuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, alueenaan Oulaisten kaupunki. Se on perustettu kappeliksi 1682, ja sai itsenäisen kirkkoherrakunnan aseman 1870. Sitä ennen Oulaisten alue kuului 1300-luvulta Saloisten eli Salon seurakuntaan, josta se 1500-luvulla liitettiin Pyhäjoen seurakuntaan. Kirkkoherrana on vuodesta 2004 lähtien toiminut Matti Hirvilammi.
Kirkkorakennus

Oulaisten kirkon nykyisellä paikalle rakennettiin ensimmäinen kirkko 1682. Nykyinen kirkko rakennettiin 1752 samalle paikalle.
Toimintamuodot > Varhaisnuorten toiminta

Oulaisten seurakunta järjestää varhaisnuorille runsaasti kerhotoimintaa Kerhotalon kellarissa. Siellä toimii kokkikerho, liikuntakerho, sählykerho, askartelukerho, tyttökerho ja toimintakerho, ja siellä on myös partiolippukunnan kolo.
Toimintamuodot > Kirkkokuoro

Oulaisten kirkkokuoro toimii aktiivisesti ja on julkaissut 2003 cd-levyn Tien laulu.
Toimintamuodot > Partiotoiminta

Partiolippukunta Pohjan Ilves on osa seurakunnanlähde? varhaisnuoristoimintaa. Partiokolo on seurakunnan kerhotalon alakerrassa. Lippukunta on alkujaan perustettu poikien lippukuntana 1937, tyttöjen lippukuntana 1938. Niiden pohjalta muodostettiin 1979 tyttöjen ja poikien yhteinen lippukunta. Lippukunnalla on oma leirialue.
Herätysliikkeet

Oulaisten seurakunta kuuluu muun Kalajokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Oulainen kuuluu vanhoillislestadiolaisuuden yhtenäiseen kannatusalueeseen. Ouluaisissa on myös kannatusta uudenheräyksen parissa ja kuuluu suunnan keskeiseen kannatusalueeseen.
Papisto

Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Oulaisten seurakunnan kirkkoherroina:
Papisto > Kirkkoherrat

1881–1895: Joel Lindholm
1898–1901: Johannes Holmström
1904–1938: Paavo Martikainen
1939–1955: Einari Peura
2004→ Matti Hirvilammi
2006–2015: vs. Jaakko Arppe
Aiheesta muualla

Rajaniemi, Marja-Liisa, Oulaisten kuvakirkko, Oulaisten seurakunta, 2003 ISBN 952-91-6204-9
| n k Kalajoen rovastikunta |
| --- | --- | --- |
| Seurakunnat |  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Kalajoki  Kärsämäki  Nivala  Oulainen  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Reisjärvi  Sievi  Ylivieska  |  |
| Entiset seurakunnat |  Himanka  Merijärvi  Rautio  |  |
Oulun hiippakunta
Barzdai

| Barzdai |
| --- | --- |
 Barzdain kirkko
 lippu:  vaakuna
 Barzdai
 Koordinaatit: 54°46′52″N, 23°11′38″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
Kunnallispiiri:  Šakiain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  472 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barzdai on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Šakiain kunnallispiirissä lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 472 asukasta.
Kapčiamiestis

| Kapčiamiestis |
| --- | --- |
 Katolinen kirkko Kapčiamiestisissa.
 vaakuna
 Kapčiamiestis
 Koordinaatit: 54°0′0″N, 23°39′30″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Alytus
Kunnallispiiri:  Lazdijain kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  727
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kapčiamiestis on kauppala eteläisessä Liettuassa, Lazdijain kunnallispiirissa, Alytusin läänissä lähellä Puolan ja Valko-Venäjän rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 727 asukasta. Liettualaisten ja puolalaisten kansallissankari Emilia Plater on haudattu kauppalan kirkon hautausmaahan. Kapčiamiestis koki kovia tuhoja toisessa maailmansodassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kapčiamiestis Wikimedia Commonsissa
Alytusin lääni
| --- | --- |
Kunnat: Alytusin kaupunkikunta • Alytusin kunnallispiiri • Druskininkain kunta • Lazdijain kunnallispiiri • Varėnan kunnallispiiri
Kaupungit: Alytus • Simnas • Daugai • Druskininkai • Lazdijai • Veisiejai • Varėna
Kauppalat: Butrimonys • Alovė • Leipalingis • Viečiūnai • Seirijai • Šeštokai • Kapčiamiestis • Krosna • Merkinė
Kylät: Miklusėnai • Punia • Luksnėnai • Venciūnai • Daugai • Ūdrija • Neravai • Gailiūnai • Švendubrė • Ricieliai • Jovaišiai • Grūtas • Jaskonys • Kailiniai • Lazdijai • Teizai • Verstaminai • Matuizos • Senoji Varėna • Marcinkonys • Perloja • Naujieji Valkininkai • Žilinai • Kriviliai • Vydeniai
Pachycereeae

| Pachycereeae |
| --- | --- |
 Pachycereus marginatus -pilarikaktus.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  versokasvit, Embryophyta
Alakaari::  putkilokasvit, Tracheophyta
Luokka::  siemenkasvit, Spermatophyta
Alaluokka::  koppisiemeniset, Angiospermae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Pachycereeae  Buxbaum (1958)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pachycereeae on tribus kaktuskasvien heimon alaheimossa Cactoideae.
Tuntomerkit

Tribuksen kaktuslajit ovat kookkaita, puu- tai pensasmaisia. Niiden varret ovat nivelettömiä, pylväsmäisiä ja uurteisia. Kukkia tuottava varren osa on erilaistumaton tai erilaistunut apikaaliseksi tai lateraaliseksi kefalioksi. Pienet tai keskikokoiset kukat ovat säteittäisiä tai vastakohtaisia, muodoltaan vaihtelevia, ja ovat auki enimmäkseen yöaikaan. Kukkapohjus on suomuinen tai harvoin paljas, ja sen areoleissa on piikkejä tai sukasia. Hedelmät ovat meheviä, piikkisiä, avautuvia tai avautumattomia. Siemenet ovat vaihtelevia, keskikokoisia tai isoja, ja kannattimen arpi (hilum) ja siitereikä (mikropyle) ovat yhteydessä toisiinsa tai täysin yhteen kasvaneet. Siemenissä ei ole ulokkeita.
Levinneisyys

Tribuksen kasvit ovat kotoisin pääasiassa Meksikosta ja Yhdysvaltain lounaisosista, mutta tribuksen levinneisyys ulottuu myös Karibialle, Keski- ja Etelä-Amerikkaan Venezuelaan asti.
Suvut

Tribukseen katsotaan kuuluvan 19 sukua (luettelossa synonyymit suluissa):
Acanthocereus (Cereus subsect. Acanthocereus)
Bergerocactus
Carnegiea – jättikaktukset
Cephalocereus (Haseltonia, Pilocereus, Neodawsonia) – vaarinkaktukset
Corryocactus (Erdisia)
Dendrocereus
Echinocereus (Morangaya, Wilcoxia) – piirikaktukset
Escontria
Isolatocereus
Leptocereus (Cereus subg. Leptocereus, Neoabbottia)
× Myrtgerocactus (Myrtillocactus × Bergerocactus)
Myrtillocactus – härmekaktukset
Neobuxbaumia (Rooksbya) – paalukaktukset
× Pacherocactus (Pachycereus × Bergerocactus)
Pachycereus (Anisocereus, Backebergia, Cereus subg. Lophocereus, Cereus subg. Pachycereus, Lemaireocereus, Lophocereus, Marginatocereus, Mitrocereus, Pseudomitrocereus, Pterocereus) – pilarikaktukset
Peniocereus (Cereus subg. Nyctocereus, Cereus subg. Peniocereus, Cullmannia, Neoevansia, Nyctocereus)
Polaskia (Heliabravoa)
Pseudoacanthocereus
Stenocereus (Cereus subg. Stenocereus, Hertrichocereus, Machaerocereus, Marshallocereus, Piptanthocereus, Rathbunia, Ritterocereus)
Barstyčiai

| Barstyčiai |
| --- | --- |
 Barstyčiai.
 vaakuna
 Barstyčiai
 Koordinaatit: 56°09′50″N, 21°52′01″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Klaipėda
Kunnallispiiri:  Skuodasin kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  659
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barstyčiai on kauppala Luoteis-Liettuassa, Klaipėdan läänissä, Skuodasin kunnallispiirissä, lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 659 asukasta.
Johan Paavilainen

Johan Eemeli Paavilainen (5. joulukuuta 1894 Kaukola – 12. helmikuuta 1938) oli suomalainen reservin luutnantti ja jääkäri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisessa armeijassa muun muassa joukkueenjohtajana koillisrintamalla.
Perhe ja koulutus

Paavilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Paavilainen ja Katri Rautiainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anni Paavalniemen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1928 ja suojeluskuntaupseerikurssin vuonna 1922 sekä taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1922. Komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuonna 1930 ja luutnanttikurssin vuonna 1937 Suojeluskuntain päällystökoulussa.
Jääkärikausi

Paavilainen työskenteli kauppa-apulaisena Kaukolassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin 20. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon hänellä todetun sairauden takia. Takaisin komppaniaansa hän palasi 16. elokuuta 1917.
Suomen sisällissota

Paavilainen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin maaliskuun lopulla koillisrintamalle, niissä hän toimi joukkueenjohtajana Sallan rykmentin Kuolajärven pataljoonan 2. komppaniassa. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuivitsalla ja Kilislammilla.
Sisällissodan jälkeinen aika

Paavilainen palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Sallan rykmentistä muodostetun Lapin I rajavartiopataljoonan (myöhemmin Lapin ryhmän II pataljoona ja Lapin rajavartiosto) eri komppanioissa. Hän erosi armeijasta ja liittyi suojeluskuntajärjestöön 1. tammikuuta 1921 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Haukiputaan suojeluskuntaan. Haukiputaalta hän muutti Ouluun, missä hänet sijoitettiin 1. heinäkuuta 1928 aluepäälliköksi ensin Oulun suojeluskuntapiirin VII alueelle ja 1. helmikuuta 1933 alkaen III alueelle.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Vääpeli 15. toukokuuta 1918  Suojeluskuntaupseeri 30. kesäkuuta 1922  Reservin vänrikki 20. syyskuuta 1928  Reservin luutnantti 13. toukokuuta 1932 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ritarimerkki  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki |
Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania kuvattuna Libaussa vuonna 1917
Heikki Paakkanen

Heikki Paakkanen Turun kirjamessuilla 2010
Heikki Paakkanen (s. joulukuu 1948) on suomalainen animaatio- ja sarjakuvataiteilija, pilapiirtäjä ja kuvittaja.
Paakkanen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sarjakuva-albumeita ja pilapiirroskokoelmia, ja hän on ohjannut seitsemän animaatioelokuvaa. Paakkasen pilapiirroksia on julkaistu muun muassa Ilta-Sanomissa ja Somero-lehdessä. Ilta-Sanomissa hänen kuviaan on ilmestynyt 1990-luvun alusta lähtien joka maanantaina ja Somerossa kahdesti viikossa.
Vuodesta 1976 2000-luvulle Paakkanen asui Someron Hirsjärvellä. Vuodesta 2008 hän on asunut ja työskennellyt Helsingin Vallilassa.
Paakkanen käyttää pilapiirtäjänä perinteisiä menetelmiä ja piirtää käsin. Hänen Sivari-albumiensa päähenkilö seikkailee albumeissa useissa maissa. Muut albumit on julkaistu kohdemaiden kielillä paitsi Amerikka, josta tosin Lola Rogersin englanninnos on valmiina odottamassa julkaisijaa. Albumien ilmestymisen rinnalla Paakkanen pitää usein näyttelyn. Pariisin näyttelyssä oli esillä Jean Cocteaun kokoama julkkisten ulostekokoelma, eikä sen aitoutta tullut kukaan epäilleeksi, kuten ei myöskään Tukholmassa esillä olleen mongolinpaljastajan. Paakkasella on tekeillä Japani-aiheinen albumi.
Paakkanen on aiemmin esiintynyt ammattimaisesti posetiivarina. Hän soittaa posetiivia edelleen joka vappuna Ullanlinnassa, kuten hän on tehnyt vuodesta 1982 alkaen.
2010-luvun alussa Paakkanen innostui miekkailusta. Hän voitti miekkailun SM-kultaa yli 60-vuotiaiden miesten sarjassa vuonna 2019.
Paakkasella on hallussaan 150 paristokäyttöisen avaruuspistoolin kokoelma.
Paakkaselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Seppo Manninen ja Heikki Paakkanen: Badding-pysäkki (2015), Kiiruun puisto, Somero.
Heinäkuussa 2015 paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla Paakkasen yhdessä kuvanveistäjä Seppo Mannisen kanssa suunnittelema laulaja Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki.
Tuotanto > Animaatioita (ohjauksia)

19084.   1985.
The Last Kanava.   1987.
Iso asia.   1991.
Syytön.   1993.
Sillävälin muualla.   1993.
Aikamies.   1994.
Rujoa jälkeä.   1997.
Lähde
Tuotanto > Pilapiirroksia

Elämää pellossa: pilapiirroksia Somerolta.  Karkkila:  Kustannus-Mäkelä, 1985.  ISBN 951-873-032-6
Pellon laidalla.  Somero:  Amanita, 1993.  ISBN 951-95973-5-2
Käsikirja: Somero ja ympäröivät alueet: elämänohjeita ja varaosia.  Helsinki:  Hyvä Luoja, 2008.  ISBN 978-951-97708-3-3
Muistikirja. Piirtoviivoja 2008-2012.  Helsinki:  AAARGH! Hyvä Luoja, 2012.  ISBN 978-951-97708-5-7
Juhlaa ja arkea. Pilapiirroksia vuosilta 2011-2014.  Helsinki:  AAARGH! Hyvä Luoja, 2014.  ISBN 978-951-97708-6-4
Satumaassa maan tavalla. Pilapiirroksia vuosilta 2014-2018.  Helsinki:  AAARGH! Hyvä Luoja, 2018.  ISBN 978-951-97708-7-1
Ääääriviivoja. Ilta-Sanomat-piirroksia 1994-2018.  Turku:  Zum Teufel, 2018.  ISBN 978-952-5754-81-0
Tuotanto > Sarjakuvia

Käet taskusta! Wiipuri palaa!  Helsinki:  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-9281-X
Suomi sodassa 1939-1945.  (Sotahistorialliset kommentit: Lauri Haataja)  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9860-5
Sissi ja siviilipalveluhenkilö: kertomus miehistä, jotka hukkasivat kaiken, mutta löysivät toisensa.  Somero:  Hyvä Luoja, 1998.  ISBN 951-97708-0-1
Pariisiin! ... ei kai taas...  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-31-1928-9
Tukholma-syndrooma.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2538-6
Marssiopas Venäjälle.  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-2974-8
Amerikka.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2010.  ISBN 978-952-5768-60-2
[tee se kotona. kiitos].  Helsinki:  AAARHG! Hyvä Luoja, 2012.  ISBN 978-951-97708-4-0
Saksa - Suomi im Bunde.  (Sotahistorialliset kommentit: Markku Jokisipilä)  Turku:  Zum Teufel, 2014.  ISBN 978-952-5754-41-4
Suomi sata vuotta ja risat.  (Esseet: Timo J. Tuikka)  Turku:  Zum Teufel, 2017.  ISBN 978-952-5754-58-2
Koiraeloa: riimipoljentoisia koirakohtaloita sanoin ja kuvin. Turku: Zum Teufel, 2021. ISBN 978-952-7454-16-9
Slava Ukraini. Turku: Zum Teufel, 2023. ISBN 978-952-7454-52-7
Tuotanto > Käännöksiä

Paakkanen, Heikki: L’Héritage du moine Abélard: tribulations d’un finlandais à Paris.  (Alkuteos: Pariisiin! ... ei kai taas... Käännös: Kirsi Kinnunen)  Somerniemi; Hirsjärvi; Paris:  Amanita; Hyväluoja Aaargh; Tête-Rock Underground, 2001.  ISBN 952-5330-05-2
Paakkanen, Heikki: Stockholms syndromet.  Helsingfors:  Aaargh! Hyvä luoja, 2002.  ISBN 951-97708-1-X
Х. Паакканен: Россия : описание маршрутов.  (Alkuteos: Marssiopas Venäjälle. перевод: Яри Кокко, Игорь Ким)  Helsinki:  Aaargh! Hyvä Luoja, 2003.  ISBN 951-97708-2-8
Palkintoja

jaettu Risto Jarva -palkinto elokuvasta 19084 (1985)
Kemin sarjakuvafestivaalit, palkintoja 1985, 1990, 1993
Vuoden sarjakuvateko: Tukholma-syndrooma (2003)
Sarjakuva-Finlandia, jaettu 2. sija (1. sijaa ei myönnetty): Amerikka (2011)
Puupäähattu-palkinto 2013
Vuoden veteraanimiekkailija 2018
Aiheesta muualla

Ronkainen, Timo: Sissi ja sivari marssivat Venäjälle Kvaak.fi. Viitattu 4.10.2010.
Tolvanen, Juhani: Heikki Paakkanen. Graafikko ja sarjakuvantekijä Someron kaupunginkirjasto. Arkistoitu 23.12.2014. Viitattu 3.3.2012.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet
Ullakko

Näkymä ullakolta.
Ullakkoasunnon sisäkattoa.
Asumiseen tehty ullakko.
Ullakko eli vintti on talon ylimmässä kerroksessa suoraan harjakaton alla oleva tila. Ullakko on tavallisesti lämmittämätön ja sitä voidaan käyttää esimerkiksi säilytystilana. Ullakkotiloja saneerataan myös asumiskäyttöön, jolloin syntyneitä harjakattoisia asuntoja kutsutaan ullakkoasunnoiksi. Kattohuoneistoksi sanotaan ylellistä ullakkoasuntoa, joissa on kattoterassi, tai tasakattoisen kerrostalon katolla olevaa erillistä yksikerroksista rakennelmaa.
Outokummun Partio

| Outokummun Partio |
| --- | --- |
Perustettu:  1910
Entiset nimet:  Kuusjärven Veikot (1910) Kuusjärven Partio (1911-1941)
Kotiareena:  Kyykerin kenttä
Paikkakunta:   Outokumpu, Suomi
Lajit:  • Hiihto  • Kuntoliikunta  • Lentopallo  • Pesäpallo  • Jousiammunta  • Suunnistus  • Yleisurheilu
Puheenjohtaja:  Hanna Huttunen
Outokummun Partio on outokumpulainen urheilun yleisseura. Lajivalikoimaan on aikojen mittaan kuulunut useita lajeja.
Seura perustettiin vuonna 1910 nimellä Kuusjärven Veikot silloisessa Kuusjärven kunnassa, joka vuonna 1968 muuttui Outokummun kauppalaksi. Veikot vaihtoi toisena toimintavuotenaan nimensä Kuusjärven Partioksi siksi, että partioliike tuolloin kiellettiin. Nykyinen seuran nimi tuli kuitenkin käyttöön jo 1941, jolloin Outokumpu Oy kaivosyhtiö alkoi tukea urheilun harrastamista paikkakunnalla. Yhtiön 1937 rakennuttamalle Kyykerin kentälle saivat talvisodan jälkeen käyttöoikeuden niin Partio kuin myös paikkakunnan TUL:n seura Outokummun Vesa.
Nykyisin seurassa toimii aktiivisesti kahdeksan lajijaostoa (hiihto, kuntoliikunta, lentopallo, pesäpallo, jousiammunta, suunnistus, yleisurheilu ja leiri).