Sokerivaahtera
Ulkonäkö ja koko

Sokerivaahtera on suurikokoinen ja pitkäikäinen puu, joka kasvaa keskimäärin 20–35 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 50–150 senttimetriä paksuksi. Edullisimmilla kasvupaikoilla se voi kuitenkin saavuttaa yli 40 metrin korkeuden ja jopa 300–400 vuoden iän. Se on muihin samoilla paikoilla viihtyviin lehtipuulajeihin verrattuna hidaskasvuinen etenkin taimivaiheessa.
Sokerivaahteran vahva ja voimakkaasti haaroittunut sivujuuristo ulottuu suhteellisen syvälle. Sillä on suora runko ja vankkojen oksien muodostama pyöreä, tiheä latvus. Runkoa peittää vaaleanharmaa kaarna, joka vanhemmiten halkeilee rosoisesti syviksi ja kapeiksi uurteiksi. Kuluvan vuoden versot ovat ohuet, suorat, karvattomat ja kiiltävän punaruskeat. Silmut ovat ruskeat, nukkapintaiset ja teräväkärkiset, ja niissä on 12–16 parittaista suomua.
Lehdet ovat sormiliuskaiset ja varrella vastakkain. Niiden ruoti on karvainen ja 4–8 senttimetrin mittainen. Lapa on ehytlaitainen, viisisuoninen ja keskimäärin 8–20 senttimetriä pitkä ja leveä. Lehtilapa jakaantuu viiteen tai joskus kolmeen lehtiliuskaan, joiden laita on epäsäännöllisen harvahampainen. Liuskojen väliset lovet ovat syvät ja pyöreäpohjaiset. Lehti on yläpuolelta syvän kellanvihreä ja alapuolelta vaaleampi ja usein suonia myöten karvainen. Syysväritys vaihtelee keltaisesta oranssiin ja kirkkaanpunaiseen.
Sokerivaahteran pikkuruiset, vihertävänkeltaiset kukat puhkeavat ennen lehtiä maalis–toukokuussa maantieteellisestä sijainnista riippuen. Samassa puuyksilössä ja usein samassa kukinnossakin kasvaa sekä hede- että emikukkia – emikukkia esiintyy kuitenkin yleensä vain latvuksen yläosassa, kun taas hedekukkia löytyy myös alempaa. Kukinto on rypäs, joka roikkuu pitkän, karvaisen ja ohuen kukintovarren varassa. Kellomaisista kukista puuttuvat terälehdet, mutta niissä on viisi verholehteä.
Hedelmä on kaksilohkoinen siivekäs lohkohedelmä, joka kypsyy noin 16 viikon kuluttua pölytyksestä. Lenninsiivet ovat vihreät tai ruskeat, 2–4 senttimetriä pitkät ja pullealohkoiset. Ne kaartuvat toisiinsa nähden niin, että hedelmä on U-kirjaimen muotoinen. Yleensä vain toisen lohkon sisälle muodostuu 7–9 millimetrin mittainen siemen. Hedelmä putoaa maahan syksyllä noin 2 viikon kuluttua kypsymisestä, juuri ennen lehtien varisemista.
Sokerivaahteran siementuotanto alkaa noin 30–40 vuoden iässä ja saavuttaa kohtalaisen tason 70–100 vuoden iässä. Hyvät siemenvuodet kertautuvat epäsäännöllisesti: Wisconsinin keski- ja pohjoisosissa 1–4 vuoden välein, muualla Yhdysvalloissa 2–5 vuoden välein ja Kanadassa 3–7 vuoden välein. Siemenet leviävät pääasiassa tuulen mukana jopa 100 metrin päähän puusta. Siementen itämistodennäköisyys on suuri, keskimäärin yli 95 prosenttia. Ne itävät parhaiten noin yhden celsiusasteen lämpötilassa, mikä on matalampi kuin millään muulla metsäpuulla. Laji voi lisääntyä siementen lisäksi kantovesojen avulla.
Sokerivaahtera muistuttaa paljon mustavaahteraa, jota pidetään joskus sen muunnoksena. Lajit risteytyvät luonnossa helposti keskenään ja niiden silmut, kukat ja hedelmät ovat täysin samanlaiset. Sokerivaahteran lehdet ovat kuitenkin viisiliuskaiset, tasareunaiset ja karvattomat, kun taas mustavaahteran lehdet ovat kolmiliuskaiset, reunoiltaan käpristyneet ja alapuolelta karvaiset.