stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Northwest Airlinesin lento 85

| Northwest Airlinesin lento 85 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone Kansain kansainvälisellä lentoasemalla vuonna 1999.
Yhteenveto
Päivämäärä:  9. joulukuuta 2002
Onnettomuustyyppi:  alaperäsimen jumittuminen, mistä seurannut hätälasku
Tapahtumapaikka:  Anchoragen kansainvälinen lentoasema
Lähtöpaikka:  Detroit Metropolitanin lentoasema
Määränpää:  Naritan kansainvälinen lentoasema
Kuolleita:  0
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  404 (kaikki)
Lentokone
Konetyyppi:  Boeing 747-400
Lentoyhtiö:  Northwest Airlines
Rekisteritunnus:  N661US
Matkustajia:  386
Miehistöä:  18
Northwest Airlinesin lento 85 oli Northwest Airlinesin reittilento Yhdysvaltain Detroit Metropolitanin lentoasemalta Japanin Naritan kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 9. joulukuuta 2002 käytetty Boeing 747-400 teki hätälaskun Alaskan Anchoragen kansainväliselle lentoasemalle.
Onnettomuus johtui ääriasentoon jumittuneesta alaperäsimestä, mikä heikensi ohjaustuntumaa merkittävästi. Seuranneessa hätälaskussa kukaan koneessa olleista ei loukkaantunut.
Lentokone ja miehistö

Onnettomuuskone oli malliltaan Boeing 747-400, rekisteritunnukseltaan N661US ja valmistenumeroltaan 23719. Koneella oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä yhteensä 50 090 tuntia. Se oli varustettu neljällä Pratt & Whitneyn PW4056-suihkuturbiinimoottorilla.
Koneessa oli neljä ohjaamomiehistön jäsentä. He olivat kokeneempi kapteeni John Hanson, toinen kapteeni Frank Geib sekä perämiehet Mike Fagan ja David Smith. Johtava matkustamohenkilökunnan jäsen oli nimeltään Kethy.
Lento

Lento 85 nousi Detroit Metropolitanin lentoasemalta keskiviikkona 9. lokakuuta 2022 kohteenaan Naritan kansainvälinen lentoasema. Kyydissä oli 386 matkustajaa, neljän hengen ohjaamomiehistö ja 14 hengen matkustamohenkilökunta.
Ensimmäiset seitsemän ja puoli tuntia lennosta sujuivat normaalisti, ja päivällinen oli juuri tarjoiltu. Geib ja Fagan olivat lentovuorossa, kun Hanson ja Smith olivat levolla. Kone kallistui yhtäkkiä 35 astetta vasemmalle. Geib ajatteli sen johtuvan moottoriviasta. Lentoemäntä Kathy huomasi tilanteen ja soitti sisäpuhelimella miehistölle. Matkustajat luulivat tilannetta turbulenssiksi.
Geib yritti ohjata konetta takaisin vaakatasoon ja ilmoitti hätätilasta. Hän aloitti koneen ohjaamisen Anchoragen kansainvälistä lentoasemaa kohti. Hän onnistui saamaan lentokoneen hallintaan ja pyysi levännyttä miehistöä tulemaan ohjaamoon. Levännyt Hanson palasi ohjaamoon ja otti tilanteen haltuunsa Geibiltä yhdessä Faganin kanssa. Miehistö ei saanut yhteyttä lennonjohtoon, koska kone lensi alueella, jolla radioliikenne ei toiminut. Miehistö sai kuitenkin yhteyden toiseen Northwest Airlinesin lentokoneeseen, ja se välitti viestin eteenpäin.
Lentokoneen peräsin oli jumittunut, eikä miehistö löytänyt ratkaisua sen korjaamiseen mistään ohjaamon ohjekirjasta. He soittivat lentoyhtiölle syyn selvittämistä varten mutta tuloksetta. Miehistö päätti laskea koneen 4 200 metriin, koska sieltä koneen saisi helpommin takaisin hallintaan. Miehistö ohjasi konetta siivekkeillä, vastakkaisella yläperäsimellä ja moottoreiden työntövoimalla. Kaikki neljä lentäjää olivat ohjaamossa, ja Hanson ilmoitti hätälaskusta matkustamoon. Kone oli noin tunnin päässä Anchoragesta, ja Kethy ilmoitti muille lentoemännille hätätilasta ja matkustamon valmistelusta.
Miehistö valmistautui laskeutumaan kiitotielle 6R. Koneen lähestymisessä käytettiin differentiaalitehoa ohjaamiseen. Koneen nopeus oli laskeutuessa hieman hitaampi kuin yleensä ja se kääntyi vasemmalle kosketuksessa. Kukaan ei loukkaantunut hätälaskussa, ja evakuointia ei tapahtunut.
Tutkinta

Onnettomuuden jälkeen havaittiin, että alaperäsin oli jumittunut vasemmalle. Tapauksen tutki Yhdysvaltain kansallinen liikenneturvallisuuslautakunta (NTSB). Sen mukaan turman pääsyy oli väsymismurtumat alaperäsimen tehonsäätömoduulissa, mikä lukitti alaperäsimen. Kaikki lentäjät saivat Air Line Pilots Associationin myöntämän Superior Airmanship -palkinnon tammikuussa 2004.
Lennon 85 ohjaamomiehistön jäsenet.
Nykyfilosofia

Nykyfilosofia on luonteeltaan tekninen termi, jolla viitataan tiettyyn ajanjaksoon länsimaisen filosofian historiassa: 1900-luvun ja 2000-luvun filosofiaan. Termi moderni filosofia voi viitata uuden ajan filosofiaan eli aikaisempaan jaksoon länsimaisessa filosofiassa. Postmoderni filosofia taas tarkoittaa alkuaan mannereurooppalaista modernin filosofian kritiikkiä. Ei-teknisenä terminä nykyfilosofia voi viitata mihin tahansa viimeaikaiseen filosofian keskusteluun.
1900-luvulla länsimainen filosofia esitetään jakautuneen ”analyyttisen” ja ”mannermaisen” filosofian kesken. Jako on kuitenkin ongelmallinen useammasta syystä. Termi ”analyyttinen” viittaa yhtenäiseen metodologiseen asenteeseen. Kuitenkin metodologiset yhtäläisyydet loogisten empiristien ja Ludwig Wittgensteinin filosofiasta inspiroituneiden arkikielen filosofian edustajien välillä ovat kyseenalaiset. Mannermainen filosofia taas antaa ymmärtää että kyseisiä filosofeja yhdistää maantieteellinen sijainti. Tällöin Gottlob Frege, Ludwig Wittgenstein ja käytännössä kaikki Wienin piirin jäsenet laskettaisiin mannermaisiksi filosofeiksi. Jako jäi kuitenkin elämään ja sitä alettiin kyseenalaistamaan vasta 1900-luvun loppupuolella.
Positivistit ovat painottaneet tieteiden luonnontieteellistä pohjaa, kun taas hermeneutikot painottavat ihmisläheistä näkökulmaa. 1900-luvulla positivistisen suuntauksen edustajat, kuten loogiset empiristit liittyvät läheisesti analyyttiseen suuntaukseen, kun taas hermeneutikot, eksistentialistit ja muut tulkitsevampaa suuntausta painottavat kuuluvat mannermaiseen suuntaukseen.
Analyyttisen ja mannermaisen filosofian lisäksi Frankfurtin koulukunta, joka sai vaikutteita marxismista ja 1800-luvun sekä 1900-luvun taitteessa kehittyneistä yhteiskuntatieteistä, on laskettu erilliseksi suuntaukseksi. Näiden lisäksi Yhdysvalloissa syntynyt pragmatismi, jonka keskeisinä hahmoina toimivat Charles Sanders Peirce, William James ja John Dewey, erotetaan analyyttisestä ja mannermaisesta suuntauksesta. Toisinaan taas molemmat suuntaukset on palautettu analyyttisen ja mannermaisen filosofian koulukunniksi.
Joskus omaksi nykyfilosofian koulukunnaksi on eroteltu katolisen kirkon uustomismi. Aikaisemmasta aristoteelisesta syllogistisesta suuntauksesta vahvasti argumentaatiotapojaan ammentavasta klassisesta tomismista syntynyt perinne on lähempänä analyyttista kuin mannermaista perinnettä. Puhtaasti teologiaan ja jumaluskoon pohjautuvat uustomismin eri muodot eivät kuitenkaan ole kovin yhteensopivia puhtaan sekulaaria ja luonnontieteellistä näkökulmaa painottavan analyyttisen suuntauksen kanssa. Uustomismin asemaa erillisenä perinteenä vahvistaa myös sen erittäin selkeästi määritelty kokonaisvaltainen maailmankuva ja ihmiskuva, joka kattaa kaiken ontologiasta etiikkaan yhteensopivilla opetuksillaan.
Kirjallisuutta

Hintikka, Jaakko: Filosofian köyhyys ja rikkaus. Nykyfilosofian kartoitusta.  Helsinki:  Art House, 2001.  ISBN 951-884-302-3.
Niiniluoto, Ilkka & Saarinen, Esa (toim.): Nykyajan filosofia.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-26207-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nykyfilosofia Wikimedia Commonsissa
The Philosopher. (englanniksi)
Ephilosopher: Philosophy News, Research and Philosophical Discussion. (englanniksi)
1900-luvun filosofiset koulukunnat
| --- | --- |
Analyyttinen filosofia:   Positivismi  Pragmatismi  Looginen empirismi 
Mannermainen filosofia:   Hermeneutiikka  Fenomenologia  Eksistentialismi  Strukturalismi  Jälkistrukturalismi  Postmodernismi 
Marxilainen filosofia:   Frankfurtin koulukunta  Radikaalifeminismi 
Muut:   Tomismi  Uustomismi 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Contemporary Philosophy
Käännös suomeksi
Northwestern-yliopisto

| Northwestern-yliopisto> Northwestern University |
| --- | --- |
  

Motto:  Quaecumque sunt vera
Perustettu:  1851
Henkilökunta:  3 344
Opiskelijoita:  8 459
Jatko-opiskelijoita:  10 759
Sijainti:  Evanston, Illinois  Yhdysvallat
Kampus:  Evanston, Chicago, Doha
Maskotti:  Willie the Wildcat
Sivusto:  northwestern.edu
Ylioppilaskunnan ja kirjaston rakennukset.
Northwestern-yliopisto (Northwestern University, NU) on yksityinen tutkimusyliopisto Yhdysvaltojen Illinois’n osavaltiossa,  Chicagon pohjoisessa esikaupungissa Evanstonissa. Yliopiston 12 tiedekuntaa tarjoavat alempia bachelor-korkeakoulututkintoja 124 koulutusohjelmassa ja ylempiä master-tutkintoja 145 koulutusohjelmassa. Yliopiston Evanstonissa ja Chicagossa sijaitsevien kampusten lisäksi perustettiin vuonna 2008 kolmas kampus Qatarin Dohaan.
Northwestern-yliopiston perustivat vuonna 1851 yhdeksän metodistikirkkoon kuuluvaa pappia, lakimiestä ja liikemiestä. Heistä yksi oli kuvernööri John Evans, jonka mukaan nimettiin samoihin aikoihin perustettu Evanstonin kaupunki. Yliopiston nimi tulee sen alkuperäisestä tarkoituksesta palvella silloisen luoteisterritorion osavaltioita Ohio, Indiana, Illinois, Michigan, Wisconsin ja Minnesota. Opetus alkoi vuonna 1855 ja ensimmäiset naisopiskelijat otettiin 1869.
Northwestern on menestynyt hyvin erilaisissa yliopistojen välisissä ranking-tutkimuksissa, ja sen rahoitusasema on hyvin vahva. Vuonna 2021 yliopistoon hyväksyttiin vain vajaat 7 prosenttia hakijoista, mikä tekee siitä yhden vaikeapääsyisimmistä yliopistoista Yhdysvalloissa. Kokonaisuudessaan Northwestern-yliopisto on arvioitu 9. parhaaksi yliopistoksi Yhdysvalloissa vuonna 2021.
Northwesterin toiminnasta valtaosa on keskittynyt Michiganjärven rannalla sijaitsevalle Evanstonin kampusalueelle, mutta yliopiston oikeustieteellinen ja lääketieteellinen tiedekunta sijaitsevat Chicagon Streetervillessä. Qatarin Dohassa opetetaan journalismia ja viestintää.
Yliopiston urheilujoukkue Northwestern Wildcats kilpailee parissakymmenessä lajissa muita yliopistoja vastaan.
Northwestern-yliopiston Kellogg School of Managementissa ovat vierailleet professoreina muun muassa suomalaiset Björn Wahlroos ja Mika Vaihekoski.
Yliopiston tiedekunnat > Evanston

Weinberg College of Arts and Sciences (1851)
School of Communication (1878)
Henry and Leigh Bienen School of Music (1895)
Robert R. McCormick School of Engineering and Applied Science (1909)
Medill School of Journalism (1921)
School of Education and Social Policy (1926)
School of Professional Studies (1933)
Kellogg School of Management (1908)
Graduate School (1910)
Yliopiston tiedekunnat > Chicago

Feinberg School of Medicine (1859)
Kellogg School of Management (1908)
School of Law (1859)
School of Professional Studies (1933)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Northwestern-yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Northwestern University
Käännös suomeksi
Oriveden Pappilankylän työväentalo

| Taiston talo> Pappilankylän työväentalo |
| --- | --- |
 Oriveden Pappilankylän työväenyhdistyksen uusi talo rakenteilla 1957.
Sijainti:  Pappilankylä, Orivesi
Valmistumisvuosi:  1. talo: 1907 2. talo: 1928 3. talo: 1958 (kolmas talo)
Tuhoutui:  1. talo: 1918 2. talo: 1957
Suunnittelija:  Arkkitehti Sirkka Tarumaa v. 1958 valmistunut talo. Työväentalojen liiton tyyppitalo
Rakennuttaja:  Pappilankylän Työväenyhdistys Taisto ry
Omistaja:  Oriveden sosialidemokraattinen yhdistys ry
Tyylisuunta:  funkkis
Runkorakenne:  palkkirunko, purueriste seinissä.
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
Huoneistoala:  800 m2
Asuntoja:  1 (entinen talonmiehen asunto).
[www.taistontalo.fi Verkkosivut]
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oriveden Pappilankylän työväenyhdistyksen talo tulipalon jälkeen 1957.
Pappilankylän työväentalo eli Taiston talo on Oriveden Pappilankylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Pappilankylän työväenyhdistys Taisto perustettiin vuonna 1906. Samana vuonna yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen Puolueeseen, ja vuonna 1907 sillä oli jo oma talo. Yhdistyksen jäsenmäärä oli tuolloin 45. Ensimmäinen talo tuhoutui sisällissodan yhteydessä tulipalossa. Uusi kaksikerroksinen Taiston talo valmistui vuonna 1928. Vihkiäisiä vietettiin marraskuussa, ja ohjelmassa oli muun muassa Hirsilän työväenyhdistyksen torvisoittokunnan esitys, näytelmä sekä puheita ja onnitteluja. Juhlapuhujana oli kansanedustaja Ville Komu. Syksyllä 1929 yhdistys järjesti iltaman, jonka kohokohtana oli Toivo Raidan nelinäytöksinen näytelmä Kultaisen miekan ritari, jonka yhdistyksen huvitoimikunta oli huolella valmistellut.
Vuonna 1957 uusikin talo paloi, mutta se rakennettiin uudelleen heti seuraavana vuonna. 1990-luvun alussa talo oli Oriveden keskustaajaman ja asemanseudun työväenyhdistysten keskeinen toimipaikka. Se oli asuinkäytössä, ja siellä pidettiin lisäksi kokouksia ja juhlatilaisuuksia sekä esitettiin elokuvia. Taiston elokuvat toimi talolla vuodet 1958–2009. Nykyään (2023) talo tunnetaan Taiston talona, missä toimii kesäisin kesäkahvila, antiikkiliike ja kirpputori. Sen omistaa Oriveden sosialidemokraattinen yhdistys ry.
Paion

Paion (m.kreik. παιών, paiōn tai Παῖον, Paion; lat. Paeon) voi viitata seuraaviin:
paion, runojalka antiikin kreikkalaisessa metriikassa
Paion eli Paos, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa
Paion, antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ovidiu Hațegan

| Ovidiu Hațegan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ovidiu Alin Haţegan
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1980 (ikä 44) Arad, Romania
| Urheilijan ura> Tuomariura |
| --- | --- | --- | --- |
| Kaudet | Sarja | Ott    | Ott    |
| 2008– | FIFA |  |  |

Ovidiu Alin Hațegan (s. 17. heinäkuuta 1980 Arad, Romania) on romanialainen jalkapalloerotuomari. Hän toiminut kansainvälisensä erotuomarina vuodesta 2008 alkaen.
Aiheesta muualla

Ovidiu Hațeganin esittely World Referee -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pikku Koirajärvi (Mänttä-Vilppula)

| Pikku Koirajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°09′10″N, 24°16′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Elänteen valuma-alue (35.37)
Laskuoja:  oja Koirajärveen 
Järvinumero:  35.374.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,5 m  
Rantaviiva:  0,654 km  
Pinta-ala:  2,785 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku Koirajärvi 
Pikku Koirajärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Jouttikylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Haapaojan valuma-alueeseen (35.374) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,5 metriä mpy.
Nokia 8250

| Nokia 8250 |
| --- | --- |
Julkaistu:  2000
Käyttöverkot:  GSM 900/1800
Mitat:  102.5 × 45 × 19
Paino:  81
Värien lukumäärä:  1
Muisti:  250 nimeä puhelinluettelossa
Kamera:  ei
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  ei
Valmiusaika:  50–150h
Puheaika:  2h–3h20min
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 8250 on Nokian vuonna 2000 julkaistu matkapuhelin.
Ominaisuudet

vaihdettavat värikuoret
chat-toiminto
ennakoiva tekstinsyöttö
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Oriveden Opisto

Opiston päärakennus Oriveden keskustassa.
Oriveden Opisto on nykyisin Tampereella sijaitseva vuonna 1909 perustettu kansanopisto, joka tunnetaan erityisesti kuvataiteen, musiikin ja kirjoittamisen opetuksesta. Opisto aloitti toimintansa Keski-Hämeen kansanopiston nimellä Längelmäen Länkipohjassa. Se muutti Oriveden kirkonkylään vuonna 1910. Nimi Oriveden opisto otettiin käyttöön 1928.
Opisto on sitoutumaton ja erityisesti taiteisiin keskittynyt aikuisoppilaitos. Talven opintolinjoilla voi opiskella musiikkia, kuvataiteita, kirjoittamista, visuaalista pelisuunnittelua, peliteknologiaa ja elektronista urheilua. Opistolla on lisäksi kirjoittamisen, kuvataiteen, musiikin ja luovan hyvinvoinnin kesä- ja lyhytkursseja sekä kirjoittamisen verkkokursseja ja monimuotokoulutuksia. Opiston kirjoittajakoulutus on muodostunut valtakunnallisesti merkittäväksi.[lähde? ]
Opistossa toimi kirjoittajalukio 1997 alkaen. Syksystä 2015 se siirtyi Oriveden kaupungin lukion vastuulle.
Opisto perustettiin vuonna 1909. Kansanvalistusseuran omistukseen se tuli vuonna 1946. Vuodesta 1953 Oriveden Opiston osana on toiminut Klemetti-Opisto, jossa on koulutettu muun muassa kuoronjohtajia ja järjestetty nuorten musiikkileirejä. Sen nimissä toimii myös kamarikuoro. Klemetti-opisto oli aiemmin järjestämässä Lappeenrannan laulukilpailua.[lähde? ]
Oriveden ja Voionmaan opisto aikoivat yhdistyä vuoden 2015 alussa. Neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen.
Oriveden Opisto liitettiin Ahlmanin ammattiopistoon 1.1.2015. Kesällä 2018 Oriveden Opiston koko toiminta siirtyi Ahlmanille Tampereelle.
Syksyllä 2019 kulttuuriosuuskunta Pro Orivesi osti Oriveden keskustassa sijaitsevat opiston kiinteistöt Ahlmanilta.  Osuuskunta jatkaa alueella erilaista kulttuuri- ja tapahtumatoimintaa Oriveden Kampus -nimellä.
Aiheesta muualla

Ahlman ammatillinen koulutus
Oriveden opisto 20-vuotias, Aamulehti, 03.08.1929, nro 209, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oriveden Opisto 25-vuotias, Aamulehti, 28.07.1934, nro 199, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Paionios

Paionios (m.kreik. Παιώνιος, Paiōnios, lat. Paeonius) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Paionios Efesoslainen (n. 420–380 eaa.), arkkitehti
Paionios Mendeläinen (toimi n. 430–420 eaa.), kuvanveistäjä
Paionios (toimi 54 eaa.), reettori
Optogenetiikka

Optogenetiikka on fysiologisen ja geneettisen tutkimuksen ala, jossa  yleensä sähköisesti ärtyvää solua tai solujoukkoa, kuten hermo- tai lihassolua, hallitaan ja tutkitaan laservalon ja herkkien valokuitujen avulla. Tätä varten soluun on ensin kuljetettava valolle herkkiä proteiineja virusten avulla. Optogeneettisiä kokeita on tehty muun muassa muuntogeenisillä hiirillä ja apinoilla; ihmiskokeisiin päästäneen 2020-luvulla. Koe-eläinten käytöstä on kyetty muuttamaan suuntaamalla laservaloa määrättyihin aivosoluihin.
ChR2-RFP-fuusioproteiinin kaavamainen esitys.
Lähteet ja viitteet

↑  Nokian tilalle syntyy uutta – mutta missä? Helsingin Sanomat 30.7.2012.
↑   Aivosoluun kurkistetaan valolla – psykiatria saattaa mullistua Helsingin sanomat 12.10.2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Optogenetiikka Wikimedia Commonsissa
Ovikello

Ovikello.
Vanha kaupan ovikello.
Ovikello on oven ulkopuolelle kiinnitetty ääntä synnyttävä laite, jota käyttämällä on tarkoitus herättää sisäpuolella olevan henkilön huomio, jotta tämä tulisi avaamaan oven. Se vastaa tarkoitukseltaan oveen koputtamista tai kolkuttimen käyttöä, mutta synnyttää yleensä kuuluvamman äänen.
Vanhanaikaiset ovikellot ovat olleet mekaanisia soittokelloja. Nykyään ovikellot ovat usein sähköisiä. Oven vieressä on painike, jota painamalla talon sisäpuolella oleva kello saa signaalin ja antaa huomioäänen. Ovikello voi toimia myös automaattisesti esimerkiksi liiketunnistimen avulla. Näin saadaan tieto taloon avoimen oven läpi kulkevasta henkilöstä. Aiemmin ovikellot oli useimmiten suunniteltu niin, että painikkeelle johdotettiin kaapeli, jonka toinen pää meni laitteistoon, joka tuotti ääntä. Markkinoilla on nykyään myös langattomia ovikelloja, jolloin johdotusta ei tarvita.
Kuulovammaisten ovikello voi vilkuttaa valoa, jotta ovikellon soittamisen voi nähdä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HowStuffWorks: How a Doorbell Works (englanniksi)
Ovie Iroro

Ovie Iroro (s. 24. marraskuuta 1993) on nigerialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa kilpailemalla yksittäisissä kotimaansa karting-kilpailuissa. Vuonna 2012 Iroro ajoi kaksi kilpailua Formula Renault BARC-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 hän sai mahdollisuuden ajaa Britannian Formula Ford –sarjassa.
Aiheesta muualla

Iroro Renault Sport sivulla
Paionia

Paionian heimot kartalla.
Paionia (m.kreik. Παιονία, lat. Paeonia) oli antiikin aikainen alue Makedonian valtakunnan pohjoispuolella. Alueen tarkkoja rajoja ei tiedetä, mutta se on sijainnut pääosin nykyisen Pohjois-Makedonian sekä Kreikan Makedonian pohjoisosan alueella. Antiikin historioitsijat pitivät paionialaisia sekä traakialaisina että illyrialaisina. Agrianit (agrianes) olivat yksi paionialaisten heimoista. Muita paionialaisia heimoja olivat siropaionialaiset, prasialaiset ja odomantialaiset.
Paionialaisia hallitsivat aluksi kuninkaat. Makedonian kuningas Filippos II kukisti paionialaiset 300-luvulla eaa. ja liitti Paionian Makedonian alaisuuteen. Paionialaiset saivat pitää vanhan hallintotapansa. Aleksanteri Suuren aikaan agrianeja hallitsi kuningas Langaros, joka lähetti Aleksanterin avuksi joukon kevytaseisia sotilaita, jotka olivat erityisen taitavia vuoristoisessa maastossa käytävässä sodankäynnissä.
Normipäivä

| ”Normipäivä” Aste mukana Hank Solo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Nuorallatanssija
 Julkaistu: 26. toukokuuta 2010
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): MGI
 Tyylilaji: rap, pop, house, R&B
 Kesto: 03.17
 Levy-yhtiö: Warner
Asteen muut singlet
| ”Mitä hei” 2009 | ”Normipäivä” 2010 | ”Hilloo ja platinaa” 2011 |
"Normipäivä" on rap-artisti Asteen 19. toukokuuta 2010 julkaistu single hänen kolmannelta studioalbumiltaan Nuorallatanssija. Single julkaistiin aluksi digitaalisena. CD-versio julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Kappale sai ensisoittonsa radiossa YleX -kanavalla 21. toukokuuta.
Kappaleet

Normipäivä (mukana Hank Solo)
Aste
| --- | --- |
Albumit:   Sekasoppa EP  AD/HD  Surullisiilauluja  Nuorallatanssija  Sirkus Palaa  2.0  Grand prix  Everyday porrada 
Singlet:   ”AD/HD”  ”Poikkeus sääntöön”  ”Unelmien poikaystävä”  ”Mitä hei”  ”Normipäivä” (mukana Hank Solo)  ”Hilloo ja platinaa” (radio-promo)  ”Sekopää” (mukana Pete Parkkonen)  ”MRJS!” (mukana Sini Sabotage)  ”Pumppaa”  ”Shotti”  ”Spaceman”  ”Only One”  ”Yhdet sille”  ”Himalaja”  ”Mammanpoika”  ”Apinalauma”  ”Herää”  ”Peruskallio”  ”Enemmän kuin valmis”  ”Luonasi”  ”Monaco”  ”Pojat ei itke”  ”Vastaaja” feat. Mira Luoti  ”Ötökkä myrskyssä” feat. Raappana  ”Sudet”  ”Juuret ja siivet” (Aste & Irina)  ”Tuhansien hiekkateiden maa” feat. Aleksanteri Hakaniemi  ”Pelle”  ”Kuka suojelee sua” feat. Sara Siipola  ”Onks tää mikki pääl”  ”Kaupungilegondoi”  ”Mikä-Mikä-Maa” (Feat. EME)  ”7 Taivasta”  ”Köyhä laulaa” (Feat Diandra)  ”Chakrat sekasin” 
Musiikkivideot:   "Hyvii haltioit"  "Poikkeus sääntöön"  "Normipäivä"  "MRJS!"  "Pumppaa"  "Shotti"  "Spaceman"  "Only One"  "Himalaja"  "Apinalauma"  "Urpo"  "Grand Prix"  "No Go"  "Ötökkä myrskyssä (Live)"  "Tuhansien hiekkateiden maa" 
Muuta:  Diskografia
Oskar Starck

Oskar Starck.
Oskar Ludvig Starck (ven. Оскар Викторович Старк, Oskar Viktorovitš Stark; 29. toukokuuta 1846 – 13. marraskuuta 1928 Helsinki) oli suomalaissyntyinen Venäjän keisarillisen laivaston amiraali. Hän toimi Venäjän Tyynenmeren-laivaston ja Port Arthurin sotasataman komentajana Venäjän–Japanin sodan puhjetessa vuonna 1904.