stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikolai Rakov
Tuotantoa > Pianolle

4 sonaattia
Sonatiineja
Muunnelmat (1949)
Viisi preludia (1936)
Yhdeksän kappaletta (1945)
24 kappaletta lapsille (1961)
20 konserttietydiä (1929–1974)
Useita pienimuotoisempia kappaleita
Ohjaus

Ohjaus voi viitata seuraaviin toimintoihin:
elokuva- tai teatteriohjaaja
ohjaus opetuksessa
yrityksen ohjaus
kulkuvälineen kulkusuunnan hallinta, osana mm. navigointi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ohjaus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Purjelauta

Purjelauta 1980-luvulta Englannista.
Purjelautailua Espoon edustalla vuonna 2004
Purjelauta on yhden ihmisen seisaallaan ohjaama urheilullinen vene- tai purjealus. Laudalle on tunnusomaista, että riki liittyy lautaan joustavan nivelen avulla. Purjelautaa ohjataan joko rikiä tai lautaa kallistamalla, eikä perinteisen purjeveneen tapaan peräsimellä.[lähde? ]
Purjelauta kehitettiin Kaliforniassa vuonna 1967. Purjelaudan keksijöinä pidetään lähteestä riippuen Hoyle Schweizeria tai Jim Drakea. Suomessa niistä tuli suosittuja 1980-luvulla, jolloin purjelautailu, "surffailu", oli osa sen aikaista kehittymässä olevaa "juppi" urbaanikulttuuria.[lähde? ]
Purjelautailu sisältää piirteitä sekä purjehduksesta että lainelautailusta. Kun aallot ovat pieniä, lauta liikkuu kuin purjevene, mutta isoissa aalloissa taitava purjelautailija voi tehdä lainelautailun tapaisia temppuja. Parhaana purjelautailutuulena pidetään 7-13 m/s navakkaa mutta melko puuskatonta tuulta. Tällöin pienitilavuuksinenkin lauta plaanaa vesisuksen tavoin 15-30 solmun (28–56 km/h) nopeudella ja sitä ohjataan lautaa kallistamalla.[lähde? ]
Historia

Purjelautailun suuren suosion vuosina laudat olivat isoja. Laudat olivat tyypillisesti 360-380 cm pitkiä ja tilavuutta niissä oli 200-300 litraa. Ne oli varustettu purjeveneiden tapaan kölillä. Tämä mahdollisti purjelautailun kaiken tyyppisissä vesistöissä hiljaisillakin tuulilla. Välineitä kehitettiin kuitenkin painottaen huippunopeuksia sekä kovan tuulen ja suuren aallokon ominaisuuksia, ja niiden käyttökelpoisuus keveillä tuulilla kärsi. Mutta koska kovat tuulet ja isot aallot ovat harvinaisia ilmiöitä suurimmassa osassa maailmaa, lajin suosio hiipui. Imago ei vastannutkaan todellisuutta.[lähde? ]
Pitkän suvantovaiheen jälkeen purjelautailun harrastajamäärä on jälleen hitaassa kasvussa. Vuoden 2000 jälkeen valmistajilta on tullut isompia ja leveämpiä lautoja markkinoille. Näiden parina on kevyitä rikejä (purje, masto, puomi) jotka helpottavat sekä oppimista että harrastamista. Lautojen kevyen tuulen ominaisuuksiin on jälleen kiinnitetty huomiota, ja niiden käyttöalue kattaa monenlaiset tuulet ja aallokko-olosuhteet.[lähde? ]
Purjelautailulla arvioidaan olevan Suomessa noin 3000-5000 harrastajaa, ja Suomen purjelautaliitossa on n. 300 jäsentä (2006). Suosittuja harrastuspaikkoja ovat mm. Hanko (erityisesti Hopeahietikko), Yyteri, Kalajoki ja Nallikari. Myös sisävesiemme suuremmilla järvillä lajia harrastetaan aktiivisesti.[lähde? ]
Suomessa kilpaillaan purjelaudoilla valtakunnallisesti kahdessa luokassa (Formula Funboard, Raceboard). Kilpailut Suomessa muistuttavat perinteisiä purjehduskilpailuja, sillä suurta aallokkoa tai kovia tuulia vaativia kilpailuja on meidän epäsäännöllisissä tuulioloissamme lähes mahdoton järjestää.[lähde? ]
Purjelautailu on olympialaji, ja Pekingin olympialaisiin laudaksi on valittu Neil Pryde RSX. Laudassa on 9,5-neliöinen purje ja sisään kääntyvä köli. Meillä luokka ei ole vielä saavuttanut kovin laajaa suosiota.[lähde? ]
Välineet

Purjelautailija tarvitsee laudan ja rikin lisäksi märkäpuvun ja ns. trapetsiliivin. Trapetsiliiviä käytetään käsien kuormituksen keventämiseksi, ja sen avulla purjelautailija saa vartalon vahvimmat lihakset käyttöönsä. Märkäpuku on välttämätön merialueidemme viileissä vesissä keskikesälläkin.[lähde? ]
Varusteiden oikean koon valinta on tärkeätä mielekkään harrastamisen kannalta. Pienimmät sarjavalmisteiset laudat ovat noin 60-litraisia ja suurimmat 250-litraisia. Isompi lauta on luonnollisesti vakaampi ja vähemmän harrastaneelle sopivampi.[lähde? ]
Aloittelijalle voi nykypäivänä suositella noin kolmen metrin pituista lautaa, jossa on yleensä pienehkö köli. Nämä laudat ovat leveydeltään yleensä 70 cm:stä ylöspäin, ja tilavuutta niissä on 180 – 250 litraa.[lähde? ]
Esimerkkitapauksena voidaan käsitellä noin 90 kg painavaa purjelautailijaa, joka lautailee Suomessa ja joka on jo jättänyt aloittelijavaiheen taakseen. Hän keskittyy "plaanaavaan" purjelautailuun. Tämä tarkoittaa sitä, että lauta kulkee liu'ussa ja nopeutta on enemmän kuin 15 solmua (28 km/h).[lähde? ]
Yksi lauta ja kaksi purjetta riittävät tässä tapauksessa hyvin pitkälle. Jos aikataulu ei mukaudu sääennusteiden mukaan vaan harrastusajat joutuu sovittamaan työn ja perheen lomaan, niin Suomessa tarvitaan käytännössä suurehkot varusteet.[lähde? ]
Tilavuus ainoalla laudalla saisi olla vähintään 40 litraa oman painon päälle (tässä tapauksessa siis 130 l), ja leveyttä n. 70 cm. Näin suuri lauta ei käänny kovinkaan ketterästi, mutta se on nopea ja sillä on laaja käyttöalue. Laudan voisi yhdistää kahteen purjeeseen. 8 m² vetää hyvin merituulipäivinä, ja 6,5 m² täydentää purjevalikoimaa navakoille tuulille. Lisäksi tarvitaan tietysti ainakin yksi 460 cm masto, säädettävä mastonjatke, yksi puomi, mastonjalka ja märkäpuku sekä trapetsi.[lähde? ]
Jos purjelautailee merellä kohtuullisen tuulisissa olosuhteissa, kookas lautailija voi tulla toimeen todella pitkälle yhdellä 7,5 m² purjeella. Tämän kokoisella purjeella on todella laaja käyttöalue. Purjeen veto riittää jo 6-7 m/s tuulista alkaen, ja sillä voi purjehtia jopa 12-13 m/s puhureissa.[lähde? ]
Pienemmät laudat ovat tietenkin hauskempia ja ketterämpiä, ja noin 110-litrainen lauta (65 cm leveä) on todella monipuolinen harrastusväline. Pienempi lauta vaatii kuitenkin selkeästi kovempaa tuulta (> 8 m/s), ja purjeen nosto tai vastatuuleen luoviminen voi olla hankalaa tuulen hiljentyessä.[lähde? ]
Sopivan laudan tilavuus ja purjeen koko riippuu luonnollisesti lautailijan painosta. Esimerkiksi 70-kiloiselle henkilölle kevyen tuulen laudan tilavuus pitäisi olla vähintään 110 litraa. Laudan pariksi sopinevat 5,5- ja 7-neliöiset purjeet.[lähde? ]
Koska purjelautailija tarvitsee tuulta, joutuu aktiiviharrastaja jatkuvasti seuraamaan sää- ja tuuliennusteita. Parantuneet sääennusteet ja internetistä löytyvät paikallissääpalvelut ovat helpottaneet surffipäivien suunnittelua.[lähde? ]
Kilpailutoiminta Suomessa

Suomessa kilpailutoimintaa koordinoi Suomen purjelautaliitto (SPLL) ja sen yksittäiset kerhot. Kilpailutoimintaa järjestetään paikallisten purjelautailuklubien voimin. Purjelautailussa kilpaillaan Formula Funboard, Raceboard ja Windsurfer -luokissa. Formula Funboardissa järjestetään neljän osakilpailun ranking-sarjaa sekä vuosittainen SM-kilpailu. Aktiivisesti kilpailevia on noin 30 henkilöä.[lähde? ]
Suomessa suositumpi Formula Funboard on vauhdikas kilpaluokka, jossa kilpaillaan kansainvälisten Formula Windsurfing tai IFAC:in Slalom-sääntöjä mukaillen riippuen tuuliolosuhteista. Kilpailujen edellytyksenä ovat plaanattavat tuuliolosuhteet koko rata-alueella. Keski- ja navakoissa tuulissa (3,7-7 m/s) purjehditaan kolmioradalla nk. Formula-laudalla, mikä tarkoittaa enintään 105 cm leveää lautaa ja suurimmillaan 12,5 m2 purjetta. Nopeudet kolmioradalla vaihtelevat yleensä noin 14-25 solmun (26–46 km/h) välillä. Kovassa eli yli 7 m/s tuulessa siirrytään Slalom-kilpailuun, mikä tarkoittaa sivu- tai avotuulirataa ilman välinerajoituksia. Slalom-kilpailussa saavutetaan myös suurimmat nopeudet, parhaimmillaan jopa yli 30 solmua (56 km/h).[lähde? ]
Raceboard-luokka muistuttaa vanhaa Mistral One Design -olympialuokkaa, jossa kilpaillaan kolmioradalla pitkillä (yli 3 m) kölilaudoilla. Pitkän kölilaudan etuna on hyvät luoviominaisuudet kevyissä tuulissa, minkä vuoksi kilpailut voidaan järjestää lähes tyynessäkin tuulessa. Pitkä lauta aiheuttaa kuitenkin hankaluuksia kovissa tuulissa ajamiseen, minkä vuoksi yli 4 m/s tuulissa monet kilpailijat siirtyvätkin ajamaan vauhdikkaampaa Formula Funboard -luokkaa. Windsurferl luokassa kaikki välineet ovat samanlaisia kaikilla kilpailijoilla.[lähde? ]
RS:X-olympialuokka (2008-2020)

Neil Pryde RS:X on kansainvälisen purjehtijaliiton (ISAF) vuonna 2005 hyväksymä yksityyppiluokka vuoden 2008 Olympialaisiin. Tämä uusi luokka korvasi olympialaisten perinteisen Mistral One Design -luokan. Kilparatana käytetään sääntöjen mukaisesti kolmiorataa, joka ajetaan sääolosuhteista riippumatta. Luokan suunnittelun lähtökohtana on siis nykyaikainen rata-ajoon soveltuva yksityyppiluokka sovitettuna olympialaisten vaatimuksiin. Neil Pryde RS:X -lauta on nykyaikainen yhdistelmä Formula Funboard- ja Raceboard-laudoista, mikä tarkoittaa 283 cm pitkää ja 93 cm leveää kääntökölillistä lautaa sekä 9,5 m2:n (miehet) ja 8,5 m2:n (naiset) kokoisia purjeita.[lähde? ]
RS:X-luokassa kilpaileminen on saavuttanut enemmän suosiota ulkomailla kuin Suomessa Suomen perinteisesti harrastusmuotoisen kilpailutoiminnan vuoksi. Suomesta löytyi kuitenkin edustus myös vuoden 2008 olympialaisiin, missä Tuuli Petäjä kilpaili RS:X:n naisten sarjassa ja sijoittui kuudenneksitoista. Lontoon olympialaisissa 2012 Petäjä saavutti hopeamitalin.[lähde? ]
Kilpailussa on kymmenen peruslähtöä ja yksi mitalilähtö. Peruslähdöissä pisteitä saadaan sijoituksen mukaan siten, että ensimmäiseksi tullut saa yhden pisteen, toiseksi tullut kaksi pistettä, kolmanneksi kolme jne. Kymmenen peruslähdön jälkeen jokaiselta kilpailijalta lasketaan pisteet yhdeksästä parhaasta lähdöstä, jolloin huonoin sijoitus jätetään huomiotta. Näiden pisteiden perusteella määräytyvät kokonaiskilpailun sijat 11. sijasta eteenpäin. Kymmenen parasta purjehtijaa pääsevät mitalilähtöön, jossa jaetaan pisteet kaksinkertaisina. Mitalilähdön pisteet lisätään aiempiin pisteisiin ja nämä pisteet määräävät ensimmäiset kymmenen sijaa. Pienimmän kokonaispistemäärän saanut mitalilähtöön osallistunut purjehtija voittaa kokonaiskilpailun.
iQFoil-olympialuokka (2024-)

iQFoil on purjelautailuluokka, joka korvaa RS:X -luokan Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Kyseessä on foilaava luokka, jolloin purjelaudat pystyvät saavuttamaan yli 30 solmun (56 km/h) nopeuden noustesssaan kantosiiven avulla vedestä ilmaan. Miehet ja naiset purjehtivat samalla laudalla. Miehillä on käytössä hieman suurempi purje.
Purjelautailijoiden kisaformaatti eroaa klassisesta ratapurjehduksesta. Regatan aikana purjehditaan rata-, slalom- ja yksi marathon-lähtö.
Kokonaistuloksiin kilpailijat karsivat kolmen karsintaryhmän kautta semifinaaleihin. Kisojen päätöspäivänä parhaat purjehtijat kilpailevat finaalissa, kolme lähtövoittoa ensimmäisenä ottanut purjehtija voittaa kilpailun.
Aiheesta muualla

Suomen purjelautaliitto
surf.fi
Suomen purjehdusmaajoukkue
Kansainvälinen iQFoil-luokkaliitto
iQFoil Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Purjehdus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024


Nykyiset olympialuokat (2024)


470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta  (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)


Entisiä olympialuokkia


5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider
Kuva ensimmäisestä Yhdysvalloissa purjelaudalle myönnetystä patentista. Patentin hakijoina Jim Drake ja Hoyle Schweitzer 1968.
Owarin provinssi

Owarin sijainti Japanin provinssikartalla (1868).
Owarin provinssi (jap. 尾張国, Owari no Kuni) oli Japanin entinen provinssi, joka kattoi nykyisen Aichin prefektuurin länsiosan, mukaan lukien nykyisen Nagoyan kaupungin. Provinssin muinainen pääkaupunki sijaitsi provinssin länsiosassa lähellä Inazawan kaupunkia. Ensimmäiset viittaukset Owariin ovat peräisin jo Nara-kaudelta. Owarista olivat kotoisin sekä Oda Nobunaga että Toyotomi Hideyoshi, joista ensimmäinen hallitsi Kiyosun linnaa jonkin aikaa. Meiji-restauraation seurauksena Owari ja Mikawa yhdistettiin Aichin prefektuuriksi.
Ohjelmointiparadigma

Ohjelmointiparadigma on ohjelmointikielen taustalla oleva perustavanlaatuinen tapa ajatella ja mallintaa ohjelmointitehtävän ratkaisu. 
Paradigma on tyyli tai tapa toteuttaa tietokoneohjelma. Paradigmat eivät ole toisiaan pois sulkevia: yksittäinen ohjelma voi käyttää useita paradigmoja.
Ohjelmointiparadigmat eroavat toisistaan siinä, millaisista eri osista ohjelma rakentuu (esim. olioista, funktioista, muuttujista jne.) ja miten kontrollin ja laskennan eteneminen esitetään. 
Jotkin ohjelmointikielet voivat tehdä tietyillä paradigmoilla ohjelmoinnista helppoa mutta ei toisilla. Kieli voi tukea useitakin paradigmoja, jolloin sen sanotaan olevan moniparadigmainen.
Paradigmat

Tärkeimpiä ohjelmointiparadigmoja ovat:
Proseduraalinen ohjelmointi
Olio-ohjelmointi
Funktionaalinen ohjelmointi
Logiikkapohjainen ohjelmointi
Rinnakkaisohjelmointi
Paradigmat voidaan hahmottaa myös lajikkeina:
Deklaratiivinen ohjelmointi sisältää funktionaalisen ohjelmoinnin lajikkeen
Imperatiivinen ohjelmointi sisältää proseduraalisen ohjelmoinnin lajikkeen
Strukturoitu ohjelmointi sisältää olio-ohjelmoinnin lajikkeen
Epärakenteellinen ohjelmointi kuten BASIC
Muita paradigmoja:
Geneerinen ohjelmointi, metatyypeillä toteutettavat algoritmit
Tapahtumapohjainen ohjelmointi, emittereihin ja kuuntelijoihin perustuvat asynkroniset tapahtumat
Aiheesta muualla

Programming Paradigms for Dummies: What Every Programmer Should Know (PDF) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Programming paradigm
Yleiskatsaus useisiin ohjelmointiparadigmoihin Peter Van Royn mukaan.
Käännös suomeksi
Okutama

| Okutama (奥多摩町) |
| --- | --- |
 Näkymä Okutamajärvelle
 lippu:  symboli
 Okutaman sijainti Tokion prefektuurissa
 Okutama
 Koordinaatit: 35°48′34″N, 139°05′46″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokion metropoli
Piirikunta:  Nishi-Taman piirikunta
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maaseutukaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  225,53 km²
Väkiluku (08/2022):  4 816
 – Väestötiheys:  21 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Sugi
 – Kukka:  Rhododendron dilatatum
 – Lintu:  Kuparifasaani
 
 https://www.town.okutama.tokyo.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Okutama (jap. 奥多摩町, Okutama-machi) on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se kuuluu Nishi-Taman piirikuntaan. Okutama sijaitsee sisämaassa aivan Tokion länsiosassa Tamajoen yläjuoksulla. Kaupungin alue on valtaosin metsän peittämää vuoristoa. Okutamassa on 4 816 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 225,53 neliökilometriä.
Okutaman maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955, kun Hikawan maaseutukaupunkiin liitettiin Korin ja Ogōchin kyläkunnat. Hikawa muodostaa nykyäänkin Okutaman keskustan. Se kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Kōfuun johtaneen Ōme-kaidō-tiereitin postiasemana. Hikawa sijaitsee Tama- ja Nipparajokien yhtymäkohdassa. Merkittäviä elinkeinoja Okutamassa olivat aiemmin metsäteollisuus ja kalkkikiven louhinta, mutta kummankin merkitys on vähentynyt. Matkailijoita alueelle houkuttelevat muun muassa Okutama-tekojärven ja Hatanosun laakson kauniit maisemat retkeilymahdollisuuksineen sekä Nipparan kalkkikiviluola. Kaupungin alue kuuluu Chichibun–Taman–Kain kansallispuistoon.
Okutamaa palvelee JR Higashi-Nihonin Ōme-linja, joka päättyy kaupunkiin.
Kuvia

Sisäänkäynti Nipparan luolaan
Näkymä Takanosuvuorelta
Okutama kōgyōn tehdas vuonna 1998
Okutaman rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okutama Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Neolithic (albumi)

| Neolithic Neolithic |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: doom metal death metal
 Kesto: 35.46
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Neolithicin muut julkaisut
| For Destroy the Lament 1996 | Neolithic 1997 | My Beautiful Enemy 2003 |
Neolithic on puolalaisen metalliyhtye Neolithicin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1997.
Kappaleet

1970 Avenue
Night Insane City
Nowhen, Nowhere
Ewry Sunday People
Newborn - Reborn
The Short Human Story
Sunshine of Your Love (Vuoden 2003 uusintapainoksen bonuskappale)
Aiheesta muualla

Neolithic (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Neolithic (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Neolithic
| Maciej Taff • Kay • Art • Orion • DarayNick Wolverine • Mirosław Szymańczak • Krayan • Michał Sarnowski • Tomasz Włodarski • Janusz Jastrzębowski • Rekin • Robert Bielak • Michał Stefaniak • Włodek Tyll |
| --- | --- |
Studioalbumit:  For Destroy the Lament • My Beautiful Enemy
EP:t:  Neolithic • Team 666
Demot:  Terpsychora • The Personal Fragment of Life
Katso myös:  Vesania • Black River • Blindead • Rootwater • Behemoth
Niobidit

Haavoittunut niobidi, Paroksen marmorista veistetty n. 440 eaa.
Niobidit olivat kreikkalaisessa mytologiassa Amfionin ja Nioben lapsia, jotka Apollon ja Artemis surmasivat nuolillaan sen jälkeen, kun Niobe oli kerskunut lapsiensa lukumäärällä Letoon, Apollonin ja Artemiin äitiin verrattuna.
Niobella oli neljätoista lasta — seitsemän poikaa ja seitsemän tytärtä, joskin Homeros kertoo lapsia olleen kaksitoista ja Aelianus kertoo Hesiodoksen väittäneen heitä olevan yhdeksän poikaa ja kymmenen tytärtä. Apollon surmasi nuolillaan Nioben pojat näiden metsästäessä ja Artemis tyttäret näiden kotona. Joissakin variaatioissa osa niobedeista säästetään — yleisimmin Khloris — mutta miespuolisista mainitaan myös Amyklas.
Neighborhoods

| Neighborhoods Blink-182 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2011
 Studio : Opra Music Studios, Neverpants Ranch ja Henson Studios
 Julkaistu: 27. syyskuuta 2011
 Tuottaja(t): Mark Hoppus, Tom DeLonge, Travis Barker
 Tyylilaji: pop-punk, vaihtoehtorock
 Kesto: 36.34
 Levy-yhtiö: DGC, Interscope Records
Blink-182:n muut julkaisut
| Greatest Hits 2005 | Neighborhoods 2011 | Dogs Eating Dogs 2012 |
Neighborhoods on Blink-182:n kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2011. Se on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi kahdeksaan vuoteen. Se on myös yhtyeen ensimmäinen albumi vuoden 2009 paluun jälkeen.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin heinäkuussa 2011 kappale "Up All Night".
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla kaksi 151 000 kappaleen myynnillä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Mark Hoppus, Tom DeLonge ja Travis Barker.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ghost on the Dance Floor | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Natives | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Up All Night | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | After Midnight | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Heart's All Gone | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Wishing Well | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kaleidoscope | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | This Is Home | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | MH 4.18.2011 | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Love Is Dangerous | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 36.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ghost on the Dance Floor | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Natives | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Up All Night | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | After Midnight | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Snake Charmer | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Heart's All Gone Interlude | 2.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Heart's All Gone | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Wishing Well | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kaleidoscope | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | This Is Home | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | MH 4.18.2011 | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Love Is Dangerous | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Fighting the Gravity | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Even If She Falls | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 49.10 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Chart (2011) | Peak  position |
| --- | --- |
Alankomaiden albumilista: 58
Australian albumilista: 2
Britannian albumilista: 6
Irlannin albumilista: 12
Itävallan albumilista: 7
Kanadan albumilista: 2
Saksan albumilista: 6
Sveitsin albumilista: 11
Uuden-Seelannin albumilista: 3
Yhdysvaltain Billboard 200: 2
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Neighborhoods discogs.com -sivustolla
Nimrud (täsmennyssivu)

Nimrud tai Nemrut tarkoittaa esimerkiksi:
Nimrud, rauniokaupunki Irakissa
Nimrud, tulivuori Turkissa
Nimrud eli Nemrut, vuori Turkissa
Neiti Aika (elokuva)

| Neiti Aika |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Elina Talvensaari
Käsikirjoittaja:  Elina Talvensaari
Tuottaja:  Jussi Rantamäki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Elokuvayhtiö Aamu
Ensi-ilta:   2020-08-2121. elokuuta 2020  
Kesto:  60 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  161 500 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neiti Aika on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Elina Talvensaari. Elokuva käsittelee aikaa ja unohdusta, ja se kertoo edesmenneestä naisesta, jonka asunnon ohjaaja Talvensaari osti ja jonka jäämistön hän sai samalla haltuunsa.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Jussi Alroth: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Toisto.net (Arkistoitu – Internet Archive) Joonatan Itkonen:
Palkintoja

Tampereen elokuvajuhlat (2020): yli 30-minuuttisten elokuvien sarjan erikoispalkinto sekä Kirkon mediasäätiön palkinto.
Thessalonikin elokuvajuhlat (2020): Tuomariston erikoispalkinto.
Jussi-palkinto (2021): Paras dokumenttielokuva.
Kritiikkiä

Taidekriitikko Leena Kuumola kritisoi elokuvan asetelmaa, jossa tavallisen, tekijälle ventovieraan ei-julkisuuden henkilön yksityiselämää käsitellään julkisesti. Kuumolan mukaan oikeus yksityisyyteen ei pääty kuolemaan, mutta dokumentissa kamera tallentaa naisen muistot tavaroiden, valokuvien, päiväkirjatekstien, kaitafilmien ja kirjeiden muodossa. Sitaatit ovat yksityiskohtaisia ja hyvin yksityisiä. Kuumolan mukaan ohjaajan edesmenneen naisen elämästä tekemistä päätelmistä henkii nykyajalle ominainen historiattomuus ja sokeus menneelle ajalle. Dokumentissa ei myöskään pohdita oikeutusta tarttua ventovieraan yksityisen ihmisen yksityiseen elämään.
Aiheesta muualla

Neiti Aika Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Oxford University AFC

Oxford University AFC on jalkapalloseura Oxfordin kaupungista ja on erityisesti Oxfordin yliopiston jalkapallojoukkue. Seura on voittanut FA Cupin kerran 1874, jolloin se voitti loppuottelussa Royal Engineersin maalein 2–0. Se selvisi cupin finaaliin myös vuonna 1873, jolloin se hävisi Wanderersille 0–2. Vuonna 1877 Wanderers voitti loppuottelun jatkoajan jälkeen 2–0 ja vuonna 1880 Clapham Rovers oli parempi lukemin 1–0. Seura muodosti yhdessä Cambridge University AFC:n kanssa 1950-luvulla suositun Pegasus AFC:n. Pegasus voitti kahdesti FA Amateur Cupin 1951 ja 1953.
Okyrhoe

Okyrhoe (m.kreik. Ωκυροη, ”nopeasti virtaava”) viittaa seuraaviin asioihin: