stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niloofar Hamedi
Opiskelu ja ura

Hamedi oli nuoruudessaan kiinnostunut sekä urheilusta että kirjoittamisesta. Hän pääsi vuonna 2012 opiskelemaan Teheranin yliopistoon ja päätti keskittyä urheilujournalismiin. Hänen haaveensa oli toimittajana päästä seuraamaan miesten jalkapallo-ottelua, vaikka naisilta oli stadioineille pääsy kielletty. Hamedi on taistellut siitä lähtien naisten oikeudesta käydä katsomassa urheilua, ja hän onkin siirtynyt urheilujournalismista kirjoittamaan naisten oikeuksista.
Hamedi työskenteli ensin uudistusmieliselle päivälehdelle Etemadille ja vuodesta 2020 Sharghille. Hän on käsitellyt jutuissaan asioita, joita Iranissa monikaan toimittaja ei osaa nostaa esiin. Hän kirjoitti muun muassa kesäkuussa 2022 tapauksesta, jossa siveyspoliisi ampui haavoittaen miestä pidätettyään ensin tämän vaimon, joka ei väitetysti käyttänyt hijabia oikein. Hamedi raportoi heinäkuussa miehensä murhaamasta 16-vuotiaasta tytöstä sekä syyskuussa naisista, jotka olivat tehneet polttoitsemurhan paetakseen perheväkivaltaa.
Hamedi pidätettiin 22. syyskuuta 2022, kun hän oli kirjoittanut Mahsa Aminin kuolemasta siveyspoliisin käsissä. Hän käytti kuvia, joissa Amini makaa aivokuolleena sairaalassa ja joissa on tämän musertuneet vanhemmat. Hamedi oli ollut kotonaan 16. syyskuuta, kun hänen kollegansa oli soittanut hänelle ja kertonut Kasran sairaalassa olevasta naisesta, jonka he epäilivät oleva Mahsa Amini. Hamedi meni sairaalalle ja tapasi Aminin vanhemmat vain muutamia minuutteja sen jälkeen, kun Amini oli julistettu kuolleeksi. Hamedi julkaisi saman tien Twitterissä kuvan surevista vanhemmista, koska Iranin viranomaiset pyrkisivät salaamaan koko asian.
Hamedi tuomittiin 22. lokakuuta 2023 vankeuteen. Hänen 13 vuoden tuomionsa tuli kansallisen turvallisuuden vastaisista teoista ja salaliitosta vihamielisten valtioiden kanssa. Hamedi ja toinen Aminin kuolemasta raportoinut toimittaja Elaheh Mohammadi vapautettiin Evinin vankilasta tammikuussa 2024 väliaikaisesti takuita vastaan, kun he olivat valittaneet tuomiostaan. Heidät kuitenkin pidätettin vain muutamaa päivää myöhemmin, kun he juhlivat vapautumistaan ilman hijabia.
Tunnustukset

Hamedi ja Elaheh Mohammadi on saanut kansainvälistä tunnustusta rohkeasta journalistisesta työstään. He saivat 2023 sekä Vapauden kultaisen kynän että Guillermo Canon maailman lehdistövapauden palkinnon, jonka saajissa oli myös toimittaja Narges Mohammadi. Hamedi ja Elaheh Mohammedi valittiin 2023 myös Time-lehden sadan vaikutusvaltaisimman henkilön listalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niloofar Hamedi Wikimedia Commonsissa
Nobuyuki Abe

| Nobuyuki Abe |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 30. elokuuta 1939 – 16. tammikuuta 1940  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Kiichirō Hiranuma
Seuraaja:  Mitsumasa Yonai
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1875 Kanazawa
Kuollut: 7. syyskuuta 1953 (77 vuotta) Tokio
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
 Nimikirjoitus
Nobuyuki Abe (24. marraskuuta 1875 Kanazawa – 7. syyskuuta 1953) oli japanilainen kenraali, joka toimi Japanin pääministerinä elokuusta 1939 tammikuuhun 1940.
Aben isä oli Kanazawan klaaniin kuulunut samurai. Abe kävi Japanin keisarillisen sotilasakatemian ja armeijan esikuntakoulun. Hän toimi muun muassa esikuntakoulun opettajana, pääesikunnan hallintojohtajana ja sota-asiain osaston johtajana. Vuonna 1928 hänet nimitettiin apulaissotaministeriksi. Hän oli myös vt. sotaministerinä Kazushige Ugakin sairastelun aikana. Abe oli myöhemmin Taiwanin-armeijan komentajana ja sai täyden kenraalin arvon vuonna 1933, minkä jälkeen hän siirtyi ylimmän sotaneuvoston jäseneksi. Hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1936.
Abe oli pää- ja ulkoministerinä elokuusta 1939 tammikuuhun 1940. Hän kannatti maltillista ulkopolitiikkaa, olisi halunnut lopettaa Kiinan–Japanin sodan ja vastusti liittoutumista akselivaltojen kanssa. Toisen maailmansodan aikana Abe oli Japanin erikoislähettiläänä Kiinan miehitettyä osaa hallinneen Wang Jingwein nukkehallituksen pääkaupungissa Nanjingissa ja myöhemmin Japanin puolueiden korvaajaksi perustetun Taisei yokusankai -organisaation poliittisen siiven Yokusan seijikain puheenjohtajana. Sodan lopulla hän oli vuosina 1944–1945 viimeisenä Korean kenraalikuvernöörinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nobuyuki Abe Wikimedia Commonsissa
Olavi Hytönen

Klaus Olavi Hytönen (1909–20. kesäkuuta 1979) oli suomalainen lintutieteilijä.
Hytönen tarkkaili lintuja jo koulupoikana Helsingin ympäristössä. Hän tutki Helsingin Vanhankaupunginlahden naurulokkiyhdyskuntaa ja laati aiheesta progradu-tutkielman. Hän työskenteli Helsingin yliopiston eläintieteen laitoksella ylimääräisenä amanuenssina 1929–1940 hoitaen rengastusasioita, ja julkaisi yhdessä Ilmari Välikankaan kanssa vuosittaiset rengastusraportit (Die Vogeberingung in Finnland) 1929–1937.
Hytönen rengasti suuren määrän lintuja. 1920- ja 1930-luvuilla hän rengasti Suomessa eniten lintuja. Hän löysi Suomelle 2 uutta lintulajia, rastaskerttusen 1930 ja pikkukiurun 1962.
Hytönen toimi Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen sihteerinä 1930–1936.
Aiheesta muualla

Helsingin ympäristöhistoria (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuusiluoto (Arkistoitu – Internet Archive)
Näin ihminen vastaa

Näin ihminen vastaa: valikoima espanjankielisen Amerikan runoutta on runoantologia, joka sisältää Matti Rossin ja Anselm Hollon suomentamia runoja. Teoksen on 1964 julkaissut turkulainen kustantamo Tajo.
Raili Kilpi-Hynynen kiittää vuonna 1964 Arvostelevassa kirjaluettelossa kirjan julkaisemista, joka osuu samaan ajankohtaan toisen merkittävän julkaisun kanssa: "Kumman usein käy niin, että kun ensin oikein on odoteltu ja toivottu, että saataisiin käännöksiä jonkin määrätyn maan tai kielialueen kirjallisuudesta, niin sitten niitä tulee yhtaikaa enemmältikin. Nytkin Tammelta tuli äskettäin Pablo Nerudan runoja [Runoja, suom. Pentti Saaritsa, 1964] ja Tajo tuottaa samaan hengenvetoon antologian latinalais-amerikkalaisia runoja."
Níkos Voútsis

| Níkos Voútsis |
| --- | --- |

Kreikan sisä- ja hallintouudistusministeri
 Tsíprasin  hallitus 27.1.2015–  
Edeltäjä:  Argýris Ntinópoulos
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1951 (ikä 73) Ateena, Kreikka
Tiedot
Puolue:  Syriza
Aiheesta muualla
nikosvoutsis.wordpress.com
Níkos Voútsis (kreik. Νίκος Βούτσης, s. 4. maaliskuuta 1951, Ateena) on kreikkalainen Syriza-puolueen poliitikko. Hänet nimitettiin sisä- ja hallintouudistusministeriksi pääministeri Aléxis Tsíprasin hallitukseen Syrizan voitettua vuoden 2015 parlamenttivaalit. Voútsis on toiminut kansanedustajana Kreikan parlamentissa vuodesta 2012 lähtien.
Nüshu

Sana nüshu kirjoitettuna nüshu-merkein
Nüshu (perint.: 女書; yksink.: 女书; pinyin: nǚshū; sananmukaisesti ”naisten kirjoitus”), on kiinan kielen kirjoittamiseen käytetty tavukirjoitusjärjestelmä. Sitä käyttivät Hunanin maakunnan Jianyongin alueen yao-kansan naiset luultavasti 1000-luvun alusta 2000-luvulle asti. Koulutuksesta ulos rajatut ja kotipiiriin sidotut naiset kehittivät kiinan kielen kirjoitusmerkeistä salakielen, jolla he saattoivat viestiä toisilleen vapaasti. Naiset kirjoittivat nüshua erityisesti kankaalle, viuhkoihin, nenäliinoihin ja vöihin.
Nüshua kirjoitetaan oikealta vasemmalle. Kirjoitusmerkkejä oli käytössä yli 600, joista 400–500 käyttäjää kohti. Merkit ovat kursiivilla kirjoitettuja kapeita variantteja kaishu-kirjoitusmerkeistä, ja ne ovat syntyneet kolmella eri tavalla: suoraan lainaamalla, muokkaamalla, ja vanhoja osia yhdistelemällä. Merkeistä kukin edustaa aina yhtä tietyllä tavalla lausuttua tavua, vaikka tavu edustaisikin eri sanoja eri asiayhteyksissä.
Viimeinen nüshun käyttäjä kuoli vuonna 2004. Vaikka kirjoitus onkin menettänyt käytännön merkityksensä, Kiinan hallitus pyrkii pitämään sitä hengissä järjestämällä sen opetusta ja näyttelyitä. Elvytykseen pelätään kuitenkin liittyvän kirjoituksen alkuperäisten piirteiden vääristymistä.
Kirjallisuutta

Lisa See: Lumikukka ja salainen viuhka, WSOY, 2006
Aiheesta muualla

AntroBlogi: Kiinalainen naisten kieli
Noora Forstén

Noora Forstén Helsinki Grand Prix'n palkintojenjaossa 2009
Noora Eva Johanna Forstén (o.s. Pentti, s. 15. huhtikuuta 1981 Helsinki) on suomalainen esteratsastaja ja rakennuskonserni YIT:n suuromistaja. Forstén tunnetaan suomalaisena esteratsastajana, joka on paras suomalainen esteratsastaja FEI:n Longines -maailman rankingin sijalla 417.
Esteratsastusura

Noora Forstén sai ensimmäisen oman hevosensa 1992 ja aloitti kilpailemisen. Hänen tähänastisia saavutuksiaan ovat muun muassa lukuisat sijoitukset kansainvälisten kilpailujen 140–160 cm luokissa sekä voitto Suomen joukkueessa vuoden 2005 Hamina CSIO**** Nations Cupissa. Forstén on myös osallistunut EM-kilpailuihin kahdesti ratsullaan Evli Cagliostro, vuosina 2007 ja 2009 sekä MM-kilpailuihin Aachenissa vuonna 2006.
Noora Forstén on menestynyt hyvin kotimaisissa kansainvälisissä GP-luokissa sijoittuen Helsingin maailmancupin osakilpailun GP-luokassa kahdesti (3. Navarrolla vuonna 2006 ja 4. vuonna 2009 hevosella Evli Quinault) sekä Ypäjän ja Haminan Nations Cupin GP-luokissa.
Forstén piti taukoa kansainvälisestä kilparatsastuksesta lasten ollessa pieniä 2011-2015 kilpaillen kotimaassa. 2016 Forstén kilpaili Olivassa orilla Lord Lohngring . Varsinaisesti Forstén on panostanut uudelleen kansainväliseen uraan vuodesta 2018 alkaen. Nykyisin Forsténin hevoset asuvat olympiavoittaja Ludger Beerbaumin tallilla Saksassa ja Forstén on osa Beerbaumin tiimiä . Hänen valmentajanaan toimii Christian Kukuk. Syksyllä 2021 Forstén on osallistunut maailmancupin osakilpailuihin ja viiden tähden kilpailuihin.
YIT:n omistajana

Forstén kuuluu Pentin sukuun, jolla oli noin 2/3 YIT:n kanssa vuonna 2018 sulautuneen pörssiyhtiö Lemminkäisen omistuksesta.
Tammikuussa 2012 Noora Forsténista tuli yksi rakennuskonserni Lemminkäisen tosiasiallinen suuromistajista, kun hänen isänsä Olavi Pentti lahjoitti hänelle 10 % omistusosuuden konsernin osakkeista.
Forstén omisti vuonna 2022 2,42 prosenttia YIT:stä eli kuudenneksi suurimman osan yrityksestä. Lisäksi Forsténin lähipiiriyhtiö Fideles Oy omistaa 1,51 prosenttia YIT:stä.
Yksityiselämä

Noora Forstén on syntynyt Helsingissä. Noora Pentin avioiduttua Mikael Forsténin kanssa, hän otti sukunimekseen Forstén. Forstén on maininnut hänen ratsastusuraansa tukeneita vanhempiaan, Leena ja Olavi Penttiä, hänen elämäänsä eniten vaikuttaneiksi ihmisiksi. Forsténin nuoruuden ajan perheeseen kuului lisäksi nuorempi veli Lauri Pentti. Heinäkuussa 2011 Forstén synnytti esikoistyttärensä.  Nuorempi tytär syntyi lokakuussa 2016.
Nokia 6303 classic

| Nokia 6303 Classic |
| --- | --- |

Julkaistu:  toukokuu 2009
Käyttöverkot:  GSM
Mitat:  109 x 46 x 12 mm
Paino:  96 g
Näytön kuvatarkkuus:  240 x 320 px
Värien lukumäärä:  16 000 000
Muisti:  17 MB
Kamera:  3,2 megapikseliä, kaksois LED-salama
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  n. 450 h
Puheaika:  n. 7 h
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Akku:  1 050 mAh
Liitännät:  Bluetooth 2.0, USB
Muistikorttipaikka:  tukee enimmillään 8 GB MicroSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6303 classic on Nokian vuonna 2009 toukokuussa julkaisema matkapuhelin. Siinä on 3,2 megapikselin kamera salamavalolla. Puhelimessa on 1050 milliampeeritunnin akku. Näytön on koko on 2,2 tuumaa. Puhelimessa on muistikorttipaikka ja sen sisäinen muisti on 17 megatavua.
Oksakirjaajat

| Oksakirjaajat |
| --- | --- |
 Pityophthorus pubescens
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Kaarnakuoriaiset Scolytinae
Tribus::  Corthylini
Suku::  Oksakirjaajat Pityophthorus  Eichhoff, 1864
Katso myös
   Oksakirjaajat Wikispeciesissä   Oksakirjaajat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oksakirjaajat (Pityophthorus) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu useita satoja lajeja, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Sukuun kuuluvia lajeja

Kuusenoksakirjaaja (Pityophthorus micrographus)
Pityophthorus pityographus
Männynoksakirjaaja (Pityophthorus lichtensteinii)
Pityophthorus pubescens
Idänoksakirjaaja (Pityophthorus morosovi)
Taimioksakirjaaja (Pityophthorus glabratus)
Ruotsinoksakirjaaja (Pityophthorus tragardhi)
Pityophthorus lapponicus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Oksakirjaajat (Pityophthorus)
iNaturalist: Oksakirjaajat (Pityophthorus)
ITIS: Pityophthorus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Pityophthorus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pityophthorus (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Pityophthorus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Pityophthorus (englanniksi)
Níkos Skalkótas

Níkos Skalkótaksen muistolaatta Berliinissä.
Níkos Skalkótas (usein Skalkóttas, kreik. Νίκος Σκαλκώτας, 21. maaliskuuta 1904 Chalkída, Kreikka – 19. syyskuuta 1949 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen säveltäjä.
Skalkótas opiskeli viulun soittoa isänsä ja setänsä johdolla. Hän muutti lapsena perheineen Ateenaan, jossa hän opiskeli Ateenan konservatoriossa ja valmistui vuonna 1920. Vuosina 1921–1933 Skalkótas asui Berliinissä, jossa hän opiskeli sävellystä Arnold Schönbergin ja viulun soittoa Willy Hessin johdolla. Vuonna 1933 Skalkótas palasi Ateenaan, jossa hän kuoli vuonna 1949.
Kuollessaan Skalkótas oli lähes tuntematon kotimaassaankin, mutta myöhemmin hän on saanut arvostusta kansainvälisesti. Kaikki sävellyksensä hän sävelsi 12-säveltekniikalla.
Suurin osa säveltäjän varhaisimmista teoksista on kadonnut. Varhaisimmat säilyneet teokset ovat vuosilta 1922–1924.
Olavi Hänninen

| Olavi Hänninen |
| --- | --- |
 SAK:n vara­puheen­johtaja Olavi Hänninen TES-neuvotteluissa vuonna 1978.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mauno Olavi Hänninen
Syntynyt: 18. elokuuta 1929 Helsinki
Kuollut: 12. heinäkuuta 1989 (59 vuotta) Helsinki
Mauno Olavi Hänninen (18. elokuuta 1929 Helsinki – 12. heinäkuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Demokraattisen nuorison maailmanliiton varapuheenjohtajana, Suomen kommunistisen puolueen varapuheenjohtajana (1971–1981), sisäasiainministerinä (1975–1976) ja SAK:n toisena puheenjohtajana (1976–1987).
Olavi "Ola" Hänninen aloitti poliittisen uransa jo nuorena liittymällä SKP:hen 1945. Hän kävi Sirola-opiston 18-vuotiaana ja toimi sen jälkeen viitisentoista vuotta Suomen demokraattisen nuorisoliiton eri tehtävissä. 1960-luvun puolivälissä Hänninen sai kutsun koulutukseen Moskovaan. Suomeen paluun jälkeen hänet valittiin SKP:n Helsingin piirisihteeriksi 1966, kun Olavi J. Laine jätti tehtävän tälle tultuaan valituksi eduskuntaan.
Hänninen lukeutui SKP:ssa puolueen uudistajiin ja 1970-luvulla hän oli puoluejohdossa yksi niistä enemmistöläisistä, jotka vastustivat "taistolaista" oppositiota aktiivisimmin. 26. marraskuuta 1971 Hänninen valittiin SKP:n varapuheenjohtajaksi Erkki Salomaan tilalle. Hänninen oli myös Suomen kansan demokraattisen liiton valinta Miettusen hätätilahallituksen "asuntoministeriksi" 1975. Ministerin ura kuitenkin päättyi jo kesällä 1976, kun Hänninen siirtyi SAK:n kakkosjohtajaksi. Hänninen kuului SKP:n poliittiseen toimikuntaan vuoden 1969 edustajakokouksesta 1980-luvun puoleenväliin.
Kirjallisuutta

Leppänen, Veli-Pekka: ”Hänninen, Olavi (1929–1989)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 222–223.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2.  / Teoksen verkkoversio.
Nobuyuki Ōishi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Nobuyuki Ōishi
Syntymäaika: 12. syyskuuta 1939 (ikä 85)
Syntymäpaikka: Hiroshima, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 162 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–1970 | Nippon Steel | 61 (21) |
Maajoukkue
| 1964 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nobuyuki Ōishi (jap. 大石 信幸, Ōishi Nobuyuki; s. 12. syyskuuta 1939 Hiroshima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ōishi debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 1964.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Näin hänen kuolevan

| Näin hänen kuolevan> The Robe |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Koster
Käsikirjoittaja:   Albert Maltz  Gina Kaus  Philip Dunne 
Perustuu:  Lloyd C. Douglasin romaaniin The Robe
Tuottaja:  Frank Ross
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  Barbara McLean
Tuotantosuunnittelija:  Lyle R. Wheeler
Pukusuunnittelija:  Charles LeMaire
Pääosat:   Richard Burton  Jean Simmons  Victor Mature  Michael Rennie 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  16. syyskuuta 1953
Kesto:  135 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Näin hänen kuolevan (The Robe) on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1953. Elokuva pohjautuu Lloyd C. Douglasin samannimiseen romaaniin, ja se oli ensimmäinen CinemaScope-elokuva. Elokuva palkittiin Oscarilla parhaasta värielokuvan lavastuksesta (Walter M. Scott, Paul S. Fox, George W. Davis ja Lyle R. Wheeler) ja parhaasta värielokuvan puvustuksesta (Emile Santiago ja Charles LeMaire).
Juoni

Elokuvan pääroolin roomalaisena tribuunina Marcellus Galliona näyttelee Richard Burton, jonka Pontius Pilatus (Richard Boone) määrää valvomaan Jeesuksen ristiinnaulitsemista. Gallio voittaa noppapelissä Jeesuksen viitan, jonka vaikutus muuttaa hänet lopulta kristityksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Burton  | … |  Marcellus Gallio    |
|  Jean Simmons  | … |  Diana    |
|  Victor Mature  | … |  Demetrius    |
|  Michael Rennie  | … |  Pietari   |
|  Jay Robinson  | … |  Caligula   |
|  Dean Jagger  | … |  Justus   |
|  Torin Thatcher  | … |  senaattori Gallio   |
|  Richard Boone  | … |  Pontius Pilatus   |
Nordhausen

| Nordhausen |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Nordhausen
 Koordinaatit: 51°30′18″N, 10°47′28″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Thüringen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  108 km²
Korkeus:  185 m
Väkiluku (2019):  41 726
 – Väestötiheys:  386 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nordhausen on kaupunki Harz-vuoriston eteläosassa Zorgejoen varrella Thüringenin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvioiden mukaan noin 41 700 asukasta, ja sen pinta-ala on 108 neliökilometriä. Nordhausen tunnettiin aiemmin tupakkateollisuudestaan ja on edelleen kuuluisa brandystään Nordhäuser Doppelkorn. Kaupungin teollisuus tuottaa myös laitteita, työkaluja ja liikennekalustoa.
Historia

Nordhausen perustettiin 13. toukokuuta 927, mutta alueen varhaisimmat asetukset ovat noin vuodelta 785. Nordhausenista tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtakunnankaupunki vuonna 1290. Kaupungista tuli osa Preussia vuonna 1802.
Nordhausenissa sijaitsi toisen maailmansodan lopulla Magnus von Braunin johtama V-2-ohjuksen tuotantolaitos Mittelwerk, jossa käytettiin Mittelbau-Doran työleirin orjatyövoimaa.
Asukasluvun kehitys

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1802–1946 1802 - 8 355  1821 - 9 900  1840 - 12 000  1880 - 26 198  1890 - 26 847  1933 - 37 635  1939 - 42 316  1946 - 32 848 |  1950–1996 1950 - 39 452  1960 - 39 768  1981 - 47 121  1984 - 47 176  1986 - 47 681  1994 - 48 028  1995 - 47 324  1996 - 46 750 |  1997–2004 1997 - 46 650  1998 - 46 192  1999 - 46 057  2000 - 45 633  2001 - 45 196  2002 - 44 701  2003 - 44 311  2004 - 43 894 |
Tunnettuja ihmisiä

Volker Beck (1956-), yleisurheilija
Ariane Friedrich (1984-), korkeushyppääjä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin virallisen kotisivut
http://www.dora.de/
http://www.stadtmagazin-nordhausen.de/dora.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.hoeckmann.de/deutschland/thueringen.htm
Thüringenin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altenburger Land
Eichsfeld
Eisenach
Erfurt
Gera
Gotha
Greiz
Hildburghausen
Ilm-Kreis
Jena
Kyffhäuserkreis
Nordhausen
Saale-Holzland-Kreis
Saale-Orla-Kreis
Saalfeld-Rudolstadt
Schmalkalden-Meiningen
Sömmerda
Sonneberg
Suhl
Unstrut-Hainich-Kreis
Wartburgkreis
Weimar
Weimarer Land
Ondjumba

| Ondjumba |
| --- | --- |
 Ondjumba
 Koordinaatit: 18°03′20″S, 16°03′50″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Oshikoton alue
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ondjumba oli lyhyen aikaa (1872–76) Suomen Lähetysseuran lähetysasemana Ambomaalla Ondongan kuningaskunnassa nykyisessä Namibiassa.
Ondjumban lähetysaseman perusti vuonna 1872 Karl August Weikkolin. Hän oli jo matkustanut Länsi-Ambomaalle Ongadjeraan aikomuksenaan jatkaa sinne perustetun Rehobothin lähetysaseman rakentamista, mutta Weikkolin ja Tobias Reijonen olivat joutuneet ristiriitaan Ongadjeran kuninkaan Tsheyan kanssa. Suomalaisten oli pakko palata Ondongaan ja laajentaa työtä siellä. Näin Ondjumban lähetysasema sai alkunsa.
Ondjumba sijaitsi vain 4 km Olukondasta etelään eli liian lähellä, mutta kun kuningas Shikongo oli tämän paikan suomalaisille osoittanut, oli sinne siis rakennettava asema.
Weikkolin siirtyi kuitenkin jo vuonna 1876 Uukwambin heimon alueelle, jolloin Ondjumban asema jäi tyhjäksi. Lyhyessä ajassa varkaat veivät sieltä kaiken, minkä irti saivat. Vahingon ei kuitenkaan sanottu olleen kovin suuri.
Maastohiihdon Suomen Cup 2013–2014

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Maastohiihdon Suomen Cup 2013–2014
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Kerttu Niskanen, Koitto |
| Viesticup | Vuokatti Ski Team Kainuu | Hämeenlinnan Hiihtoseura |
Kilpailut
Kilpailupaikat: 6
Henkilökohtaiset kilpailut: 9
Viestit: 5
← 2012–2013 2014–2015 →
Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2013–2014 oli kilpailusarjan kolmas kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 9. marraskuuta 2013 ja päättyi Kuusamon Rukalle 6. huhtikuuta 2014. Myös Vantaalla ja Jyväskylän Vaajakoskella käydyt SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.
Kilpailut

Vaajakosken SM-kilpailujen 30 ja 50 kilometrin henkilökohtaiset kilpailut lyhennettiin lumipulan vuoksi 20 ja 30 kilometrin mittaisiksi.
Kilpailut > Miehet

| # | Päivämäärä | Paikka | Matka | Voittaja | Toinen | Kolmas | Tulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 9. marraskuuta 2013 |  Vuokatti | 1,2 km Sprintti (p) | Juho Mikkonen, KuSki | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Martti Jylhä, VuokattSKT | Tulokset |
| 2 | 23. marraskuuta 2013 |  Rovaniemi | 2 km Sprintti (v) | Martti Jylhä, VuokattSKT | Ville Nousiainen, KoHS | Juho Mikkonen, KuSki | Tulokset |
| 3 | 24. marraskuuta 2013 |  Rovaniemi | 10 km väliaikalähtö (p) | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Tero Similä, YK | Anssi Pentsinen, JIlves | Tulokset |
| 4 | 11. tammikuuta 2014 |  Keuruu | 10,8 km (10 km) väliaikalähtö (v) | Kari Varis, KoHS | Iivo Niskanen, VuokattSKT | Tero Similä, YK | Tulokset |
| 5 | 17. tammikuuta 2014 |  Vantaa (SM) | 1,6 km Sprintti (v) | Martti Jylhä, VuokattSKT | Iivo Niskanen, VuokattSKT | Juho Mikkonen, KuSki | Tulokset |
| 6 | 18. tammikuuta 2014 |  Vantaa (SM) | 15 km väliaikalähtö (p) | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Tero Similä, YK | Matti Heikkinen, VHS | Tulokset |
| 7 | 21. maaliskuuta 2014 |  Vaajakoski (SM) | 10 km väliaikalähtö (v) | Matti Heikkinen, VHS | Ville Nousiainen, KoHS | Iivo Niskanen, VuokattSKT (Tero Similä, YK) | Tulokset |
| 8 | 23. maaliskuuta 2014 |  Vaajakoski (SM) | 30 km (50 km) väliaikalähtö (p) | Lari Lehtonen, IU | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Matti Heikkinen, VHS | Tulokset |
| 9 | 6. huhtikuuta 2014 |  Ruka | 20 km yhteislähtö (v) | Sami Jauhojärvi, VuokattSKT | Kari Varis, KoHS | Martti Jylhä, VuokattSKT | Tulokset |