stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arthur de Gobineau
Gobineaun teoriat > Gobineaun käsitykset juutalaisista

Vastoin yleistä luuloa Gobineau ei suhtautunut juutalaisiin erityisen kielteisesti. Heidät he mainitsi teoksessaan vain harvoja kertoja, mutta silloin yleensä myönteiseen tai jopa ihailevaan sävyyn. Gobineau piti heitä ihailtavana esimerkkinä kansasta, joka oli välttynyt rotujen sekoitukselta. Toisaalta Euroopassa he kuitenkin olivat vieras rotu ja sellaisena samalla myös ainakin potentiaalinen uhka arjalaiselle Euroopalle.  Vaikka Gobineau ei siis ollutkaan suoranaisesti antisemiitti,, hänen teoksiaan tulkittiin myöhemmin väärin ja niitä käytettiin juutalaisvastaisen politiikan perusteluna.
Toiminta suurlähettiläänä > Suhtautuminen imperiumeihin

Gobineaun mukaan imperiumit olivat tuhoisia ne luoneelle ylivertaiselle rodulle, sillä ne johtivat vääjäämättä rotujen sekoittumiseen ja degeneraatioon.  Niinpä vaikka hän kiinnittikin suuria toiveita Euroopan vallan laajenemiseen, hän ei kannattanut sellaisten kaupallisten imperiumien luomista, jotka johtaisivat monikulttuurisen ympäristön syntymiseen. Sen sijaan hän piti 1800-luvun lopun imperialismia  eurooppalaiselle kulttuurille kohtalokkaana prosessina. Selittäessään Euroopan eri maiden etnografiaa hän viittasi jatkuvasti eurooppalaisten aikaisempiin imperiumeihin ja siihen, että ne olivat johtaneet ei-valkoisen väestön muuttoliikkeisiin Eurooppaan.
Gobineaun mukaan sekoittunut väestö Espanjassa, suurimmassa osassa Ranskaa, Italiaa, Etelä-Saksaa, Sveitsiä ja Itävaltaa sekä paikoitellen Britanniassa oli Rooman, Kreikan ja osmanien valtakuntien aikaisen historiallisen kehityksen tulosta, nämä kun olivat tuoneet Afrikan ja Välimerenmaiden ei-arjalaista väestö Länsi- ja Pohjois-Eurooppaan. Hän uskoi, että Iranin etelä- ja länsiosien sekä Espanjan ja Italian eteläosien väestö muodostui rotujen sekoittumisen seurauksena muodostuneesta rappeutuneesta rodusta, ja että koko Pohjois-Intian väestö oli "keltaista" (aasialaista) rotua. Gobineau suhtautui hyvin vihamielisesti slaavilaisiin kansoihin, varsinkin venäläisiin, joista hänen mukaansa oli Kultaisen Ordan aikana tullut puoliksi aasialainen kansa.  Hän kuvasi slaaveja "pysähtyneeksi suoksi, jossa kaikki korkeammat kansalliset pyrkimykset muutaman tunnin voittokulun jälkeen saattoivat todeta olevansa häviöllä."
Vaikutukset

Bahai-uskonnossa Gobineau tunnetaan henkilönä, jolla oli hallussaan ainoa täydellinen käsikirjoitus muinaisen Persian bábilaisuuden varhaishistoriasta.lähde? Sen oli kirjoittanut kašanilainen Hadži Mirza Džan, jonka Persian viranomaiset surmasivat noin vuonna 1852. Nykyään käsikirjoitusta säilytetään Ranskan kansalliskirjastossa Pariisissa.
Gobineuaun ajattelusta saivat vaikutteita muiden muassa Richard Wagner, Friedrich Nietzsche ja Adolf Hitler. Myös Wagnerin ihailija, brittiläinen Houston Stewart Chamberlain etsi innoitusta ajatuksilleen Gobineaulta. Kannattajien parissa syntyi gobinismina tunnettu suuntaus.
Muu tuotanto

Gobineau kirjoitti kaunokirjallisuutta, historiateoksia ja kirjallisuuskritiikkiä. Romaaneista yleisesti tunnettu on Les Pléiades (1874). Hänen tutkielmansa La Renaissance (1877) sai osakseen aikalaisten suosiota. Kumpikin teos ilmensi hänen taantumuksellista aristokraattista politiikkaansa ja vihaansa demokratiaa kohtaan.lähde?
Teokset

Pléiades (1874)
Souvenirs de voyage (1872)
Les Nouvelles Asiatiques (1876
Histoire des Perses, 2 osaa (1869)
Religions et philosophie dans l’Asie Centrale (1865)
La Renaissance (1877)
Essai sur l’inégalité des races humaines (1853-55)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arthur de Gobineau Wikimedia Commonsissa
Essai sur l'Inegalite de Races Humaine Google Books Osa 1, Osa. 2, Osa. 4 (ranskaksi)
Essai sur l'Inegalite de Races Humaine, Classiques
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Musée d'Orsay 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef
Arvo Kinnari

Arvo Ilkka Kinnari (s. 13. syyskuuta 1943 Sakkola) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.
"Arppa" Kinnari sijoittui Grenoblen 1968 talviolympialaisten ampumahiihtokilpailuissa viidenneksi sekä henkilökohtaisella matkalla että viestissä, jossa hän kilpaili Suomen joukkueen ankkurina. Vuonna 1966 hän sijoittui maastohiihdon SM-kilpailuissa 30 kilometrillä kuudenneksi. Kansainvälisen Sotilasurheiluliiton (CISM) mestaruuden hän voitti partiohiihdossa Suomen joukkueen partionjohtajana vuosina 1968, 1970, 1971, 1972 ja 1973.
Kinnari työskenteli Suomen rajavartiolaitoksessa ja on majuri evp. Hän toimi Kiteen liikuntalautakunnan puheenjohtajana vuosina 1983–1992 ja Kiteen Urheilijain puheenjohtajana vuosina 1990–1991. Vuoden rajamieheksi Rajavartiolaitoksessa hänet nimettiin vuonna 1973 ja Kiteen Urheilijain kunniapuheenjohtajaksi vuonna 2011.
Grillaus

Ravintolan työntekijä kääntelemässä grillissä paahtuvaa ruokaa grillipihdeillä.
Grillaus on ruoan paahtamista grillissä. Suoragrillauksessa ruoka sijoitetaan suoraan lämmönlähteen yläpuolelle, epäsuorassa grillauksessa sen sivuun. Ruokaan tulee joskus karamellisoitunut pinta ja hiillostunut maku.
Välineet ja tarvikkeet

Yleisiä grillityyppejä ovat hiiligrilli, puugrilli, kaasugrilli ja sähkögrilli. Grilliin saa lisävarusteena savustimen tai savustuslaatikon, jolla ruokaa voi savustaa. Grilli voi olla kannellinen tai kanneton. Kannellista grilliä voidaan käyttää paitsi suoraan grillaukseen myös savustusuunina, kuten amerikkalaisessa barbecuessa.
Grillin polttoaineena käytetään hiiliä, brikettejä tai puuta. Hiilet tuottavat nopeasti hyvän hiilloksen, mutta ne tuottavat lämpöä epätasaisesti. Parhaan lopputuloksen saa hiilillä, jotka eivät ole hiiltyneet liian pitkään ja jotka on tehty aromikkaasta puulajista. Briketit luovuttavat lämpöä tasaisesti, ja niiden lämpötila pysyy noin 175 asteessa koko palamisen ajan. Ne kuitenkin syttyvät ja lämpenevät hitaasti. Puu antaa ruoalle savuaromin ja tuottaa lämpöä pitkään. Savuaromeja grilliruokaan saa lisäämällä hiillokselle sellaista puuta, joka tuottaa aromikkaan savun, kuten mesquite, hikkori, tammi ja vaahtera.
Grillauksen perusvälineitä ovat tukevat ja pitkävartiset pihdit, bambu- tai metallivartaat, metalliset lastat, voitelusivellin marinadin sivelyyn, metalliharja grillin puhdistukseen, lämpömittari oikean grillauslämpötilan varmistamiseksi sekä lihalämpömittari lihan lämpötilan ja kypsyyden tarkistamiseksi.
Grillin käyttö ja sytytys

Tulinen grilli ja sytytysneste ovat vaarallisia, joten grilli sijoitetaan riittävän kauas rakennuksista ja puista sekä helposti syttyvistä esineistä. Turvallisuutta lisää grillin pitäminen puhtaana ja sen tarkistaminen tukkeutumien ja muiden vikojen varalta säännöllisesti.
Grilli sytytetään sen tyypistä riippuvalla tavalla, ja sen lämpötila säädetään halutulle tasolle. Lämpötila voi olla noin 110 celsiusasteesta aina 290 celsiusasteeseen saakka. Erilaiset ruoat vaativat erilaisen grillauslämpötilan.
Raaka-aineet

Grillaukseen soveltuvat monenlaiset lihat, kuten naudanliha, sianliha, lampaanliha ja siipikarjan liha. SIanliha ja broileri on grillattava läpikypsiksi, mutta muut lihat voidaan jättää vähemmänkin kypsiksi. Lihan grillaaminen hajottaa lihan sidekudoksen ja mureuttaa lihan. Lihasneste puristuu ulos, ja rasva sulaa. Luonnolliset makuaineet korostuvat ja uusia aromaattisia aineita syntyy. Liha menettää grillauksen aikana painostaan 25–30 prosenttia. Kaloista parhaiten grillaamista kestävät rasvaiset kalat. Pehmeälihaiset kalat hajoavat grillissä helposti, joten ne usein kääritään tai sidotaan. Äyriäiset grillataan lyhyesti, usein suoraan ja kannen alla. Monet kasvikset sivellään öljyllä ennen grillaamista. Tärkkelyspitoiset kasvikset palavat helposti.
Grillausmenetelmät

Suoragrillauksessa ruoka kypsennetään suoraan lämmönlähteen, kuten hiilien tai polttimon, yläpuolella. Grillaus tapahtuu korkeassa lämpötilassa öljytyllä ritilällä kerran kääntäen. Ruoka paistuu nopeasti, muutamassa minuutissa. Ruokaan tulee ritilän jäljet, hiillostunut maku ja karamellisoitunut pinta, ja sisältä se säilyy kosteana ja mureana. Suoragrillausta käytetään esimerkiksi pihvien, kyljysten, hampurilaisten, kalan, äyriäisten, kanan, makkaroiden ja kasvisten grillaukseen.
Epäsuorassa grillauksessa ruokaa ei laiteta suoraan lämmönlähteen yläpuolelle vaan sen sivuun, jolloin ruoka paistuu hitaasti. Hiili- ja puugrillissä ruoka paistetaan hiilten ja puun keskelle jätetyn tyhjän tilan yläpuolella. Kaasugrillissä sammutetaan ne polttimet, joiden yläpuolelle ruoka laitetaan. Grillin kansi pidetään kiinni grillauksen aikana, jotta lämpö ei karkaa. Epäsuoraa grillausta käytetään esimerkiksi pitkää kypsentämistä vaativiin lihanpaloihin, kuten paisteihin ja kokonaisiin broilereihin.
Savustuksessa ruoka kypsennetään grillin puun tai hiilten lämmöllä ja savulla, jotka täyttävät grillin, kun sen kansi on suljettu. Savustuslämpötila on yleensä matalampi kuin grillauksessa. Ruoka kypsyy ja maustuu samanaikaisesti.
Grillattavan lihan voi marinoida ennen grillaamista, jolloin se mureutuu ja saa makua.
Terveysriskit

Syöpävaarallisia PAH-yhdisteitä syntyy grillauksessakin epätäydellisen palamisen seurauksena. Etenkin karrelle palanut ruoka ja grillissä oleva musta karsta voivat sisältää PAH-yhdisteitä. Siksi grilli ja ritilät tulisi puhdistaa ennen käyttöä. Ruoka myös saisi olla niin korkealla, että liekit eivät osu siihen edes nesteiden pudotessa liekkeihin, tai mieluiten tulisi ensin odottaa tulen laantumista hiillokseksi. Savustuneesta tai mustuneesta ruoasta pintakerros tulisi jättää syömättä.
Kirjallisuutta

Ketonen, Leena: Savu nousee : kotipihan BBQ.  Otava, 2017.  ISBN 9789511307709
Landqvist, Malin: Grillaa kasviksia.  Suomentanut Laura Jänisniemi. Mäkelä, 2019.  ISBN 9789523412118
Laube-Pohto, Viivi: Grillimestari : suuri grillauskirja.  Readme.fi, 2017.  ISBN 9789523213425
Mikkola, Risto: Koko vuoden grillauskirja.  Readme.fi, 2017.  ISBN 9789523213678
Nikkanen, Jarkko & Bell, Robert von: Grilli tulessa.  Readme.fi, 2021.  ISBN 978-952-373-184-4
Paul, Stevan & Beer, Günter: BBQ : kuuma grillikirja.  Suomentanut Huovila, Henna-Riikka. Gummerus, 2014.  ISBN 9789512095223
Sillanpää, Kaisa: Suuri grillikirja.  Readme.fi, 2024.  ISBN 978-952-373-753-2
Spåra, Sari: Suuri suomalainen grillikirja.  Readme.fi, 2016.  ISBN 9789523211551
Spåra, Sari: Grillauskirja.  Readme.fi, 2023.  ISBN 978-952-373-565-1
Sytytetty grilli.
Hampurilaispihvien suoragrillausta hiiligrillissä.
Ernst Grönlund

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ernst Aleksander Grönlund
Syntymäaika: 18. joulukuuta 1902
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Kuolinaika: 13. helmikuuta 1968 (65 vuotta)
Kuolinpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: välihyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1925–1930 | Vesa |  |  |
| 1931–1941 | HIFK | 118 | (58) |
Maajoukkue
| 1931–1940 | Suomi | 37 | (10) |

Ernst Aleksander Grönlund (18. joulukuuta 1902 Helsinki – 13. helmikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 1940–1941 jälkeen. Hän oli pelipaikaltaan välihyökkääjä.
Seurajoukkueet

Hänen kasvattajaseuransa oli Töölön Vesa, josta Grönlund siirtyi kaudella 1931 edustamaan Helsingin IFK:ta niin jalka- kuin jääpallossa.
Suomen mestaruuden Grönlund voitti HIFK:n riveissä vuosina 1931, 1933 ja 1937. SM-sarjaurallaan hän teki 58 maalia. TUL:n mestaruuden Grönlund voitti Töölön Vesaa edustaen vuosina 1926 ja 1930.
Jääpallossa Suomen mestaruuden hän saavutti Helsingin IFK:ssa vuosina 1934, 1935, 1938, 1939 ja 1941. SM-sarjakaudet jääpallossa Grönlundilla olivat 1932-41, joissa hän pelasi kaikkiaan 52 ottelua.
Maajoukkue

Välihyökkääjänä pelannut Grönlund edusti Suomea jalkapalloilijana Berliinin 1936 olympialaisissa, joissa hän ottelussa Perua vastaan teki yhden Suomen kolmesta maalista. Lisäksi hän esiintyi Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueessa vuoden 1925 työläisolympialaisissa sekä Moskovan spartakiadeissa 1928. Kaikkiaan Grönlund pelasi 37 A-maaottelua ja teki niissä 10 maalia.
Jääpalloilijana Grönlund pelasi seitsemän A-maaottelua ja teki niissä yhden maalin.  A-maaotteluedustuksia Grönlundille kertyi kaikkiaan 7. TUL:n jääpallomestaruuden hän voitti jo aiemmin vuosina 1927 ja 1928 Töölön Vesan paidassa.
Saavutukset > Jalkapallo

Suomen mestaruus: 1931, 1933, 1937
TUL:n mestaruus: 1926, 1930
Saavutukset > Jääpallo

Suomen mestaruus: 1934, 1935, 1938, 1939, 1941
Kiinan autoteollisuus

Kiinalaisen Geely-autotehtaan kokopanolinjaa yhtiön Ningbon autotehtaalla (2011).
Kiinan kansantasavallan autoteollisuus on maailman suurin autojen tuottaja. Vuonna 2008–2009 Kiina nousi autokaupan kappalemäärällä mitattuna Yhdysvaltojen ohi maailman suurimmaksi automarkkinaksi, ja vuonna 2015 maa oli ylivoimaisesti suurin autonvalmistaja. Maan autotehtaat valmistivat tuolloin yhteensä runsas 24,5 miljoonaa autoa eli 27 prosenttia maailman autotuotannosta.
Suurimmat kiinalaiset autoteollisuuskonsernit ovat kiinalaisia valtionyhtiöitä. Silti jopa 70 prosenttia maan autotuotannosta pohjautui 2010-luvun alkupuolella ulkomaisten autotehtaiden automalleihin, joita valmistetaan yhteisyrityksissä kiinalaiskonsernien kanssa. Vuonna 2015 Kiinan omien automerkkien markkinaosuus kuitenkin kasvoi yli 40 prosentin.
Kiinan autokanta kymmenkertaistui 2000-luvulla vuoteen 2015 mennessä. Autoistumisaste oli vuonna 2015 noin 126 autoa 1 000 henkeä kohden, ja on sittemmin jatkanut nopeaa nousuaan.
Kiinan autoteollisuuden historiaa

Ensimmäiset autot tuotiin Kiinaan vuonna 1901. Autoja näkyi erityisesti maan kehittyneimmässä kaupungissa Shanghaissa. Seuranneiden vuosikymmenien aikana lähes kaikki maan autot olivat tuontitavaraa ulkomailta ja monet niistä olivat ulkomaalaisten omistuksessa. Kiinan oman autoteollisuuden kehittymisen hitauteen vaikutti esimerkiksi valtaväestön pienet tulot ja päällystettyjen teiden puute. Vuonna 1931 valmistettiin kuitenkin kiinalaisen kuorma-auto Minsheng Model 75:n koesarja.
Kiinan autoteollisuuden historiaa > Teollinen tuotanto alkuun Neuvostoliiton tuella

Kiinan sisällissodan voittaneet kommunistit pyrkivät 1950-luvulta lähtien edistämään maan raskaan teollisuuden kehittymistä. Yksi teollisuuden tärkeimmistä osa-alueista oli kuorma-autojen sarjatuotanto, sillä kuorma-autoja tarvittiin maataloustuotteiden kuljetukseen ja armeijan käyttöön. Tuotannon käynnistämiseen apua etsittiin liittolaismaa Neuvostoliitosta. First Auto Works eli FAW avattiin vuonna 1953 Koillis-Kiinan Jilinin maakunnan Changchunin kaupungissa ja tehdas aloitti Jiefang-kuorma-autojen tuotannon. Ensimmäinen Jiefang-kuorma-auto (suom. vapautus) valmistui vuonna 1956.
Muita autotehtaita perustettiin sittemmin Nanjingiin, Shanghaihin ja muihin kaupunkeihin. Henkilöautojen tuotanto alkoi pienimuotoisesti vuonna 1958, jonka jälkeen valmistettiin vuosittain muutamia satoja henkilöautoja. Tärkeimpiä henkilöautomalleja olivat FAW:n Punalippu-limusiini ja Shanghain Phoenix. Monet näistä tuotettiin poliittisen johdon käyttöön. Varhainen autoteollisuus oli riippuvainen Neuvostoliitosta tuoduista osista, mutta tähän tuli muutos maiden välirikon myötä. 1960-luvulla kaikki Jiefang-kuorma-auton osat tuotettiin paikallisesti. Kiinan autoteollisuuden tuotantokapasiteetti oli vuoteen 1965 mennessä nostettu vasta 60 000 autoon vuodessa. Automalleja oli tässä vaiheessa yhteensä kymmenen. Henkilöautojen tuotanto jatkui kuitenkin edelleen pienimuotoisena. Muutos tuli vasta Mao Zedongin kuoltua, jolloin uudistusmielinen hallinto pyrki saamaan Kiinaan ulkomaalaisia autojen valmistajia.
Kiinan autoteollisuuden historiaa > Ulkomaalaiset autonvalmistajat

Ensimmäisiä Kiinaan sijoittaneita ulkomaalaisia autonvalmistajia olivat American Motors (nyk. Chrysler), Volkswagen ja Peugeot. Yhtiöt perustivat tuotantolaitoksia Pekingiin (Beijing Jeep), Shanghaihin (Shanghai Volkswagen) ja Kantoniin (Guangzhou Peugeot). Näistä vain Volkswagen menestyi aluksi taloudellisesti. Volkswagen sai korkealaatuisia osia Shanghaista ja sai lisäksi myös merkittävää tukea paikallishallinnolta. American Motors kärsi sen valmistamien mallien pienestä kysynnästä ja Peugeot maatalousvaltaisen Etelä-Kiinan osien alihankkijoiden vähyydestä. Volkswagen hallitsi 1980-luvun loppupuolella noin 60 prosenttia Kiinan henkilöautomarkkinoista. Sen menestyneimpiä malleja olivat tuolloin Santana (Passat) ja Jetta. 1990-luvun puolella mallien tarjonta lisääntyi, kun maahan tulivat myös General Motors, Citroën, Toyota, Honda, Nissan, Ford ja Hyundai sekä useimmat muut suuret ulkomaalaiset autonvalmistajat.
2000-luvulle tultaessa tavallisten kiinalaisten tulotaso oli noussut ja samaan aikaan autojen hinta laski. Autolainat tulivat mahdollisiksi suuremmalle osalle väestöstä ja tieverkosto kasvoi. Vuosien 2001 ja 2007 välillä henkilöautojen valmistus- ja ostomäärä lähes kahdeksankertaistui. Kuorma-autojen, bussien ja muiden enemmän kokonaan kotimaisesta kysynnästä riippuvaisten autojen valmistusmäärät pysyivät tasaisempana nousten 1,7 miljoonasta 2,5 miljoonaan. Kiinasta tuli autojen toiseksi suurin markkina-alue heti Yhdysvaltojen jälkeen. Tuotantomäärien kasvu ja hintojen lasku johtui pääsääntöisesti kasvaneesta hintakilpailusta uusien autonvalmistajien kesken. Köyhemmille kiinalaisille ilmaantui myös kotimaisia valmistajia, kuten Chery ja Geely, jotka eivät olleet riippuvaisia ulkomaalaisista sijoituksista.
Kiinan autoteollisuuden historiaa > Kiinan autoteollisuus ja autoistumisaste vuonna 2015

Vuonna 2015 Kiina oli maailman suurin autonvalmistajamaa. Maan autoteollisuus valmisti kansainvälisen autovalmistajien järjestön OICA:n tilaston mukaan tuolloin 24,503 miljoonaa autoa. Näistä 21,079 miljoonaa oli henkilöautoa ja 3,424 miljoonaa hyötyajoneuvoa. Vuonna 2015 Kiinan osuus oli 30,7 prosenttia henkilöautojen, 15,5 prosenttia hyötyajoneuvojen ja 27,0 prosenttia kaikkien autojen maailmanlaajuisesta valmistusmäärästä sinä vuonna. Kiina oli ylivoimaisesti maailman suurin henkilöautojen valmistajamaa, mutta hyötyajoneuvoissa maa oli vasta toisella sijalla Yhdysvaltojen jälkeen.
Kiinan autoteollisuuden historiaa > Autokannan kehitys 2000-luvulla

Oheinen pylväsdiagrammi kuvaa Kiinan autokannan kehitystä 2000-luvulla. Rekisteröityjen autojen lukumäärä (milj. autoa) ilmenee kunkin vuosipylvään yläpuolelta. Vuoden 2014 lukuarvo on arvio marraskuun 2014 tilanteen pohjalta (tuolloin 154 miljoonaa rekisteröityä autoa). Autoistumisaste on Kiinassa kasvanut voimakkaasti vuosi vuodelta. Koska sekä autovienti että -tuonti on suhteellisesti melko pientä, Kiinan autoteollisuuden laajentumisella on selvä yhteys autokannan kasvuun.
Vuonna 2015 maassa rekisteröitiin 23,85 miljoonaa uutta autoa. Vuoden lopussa Kiinassa oli yhteensä 172 miljoonaa rekisteröityä autoa. Tämä tarkoittaa autoistumisastetta 126 autoa 1 000 henkeä kohden, jos maan väkilukuna pidetään 1,3746 miljardia (2015). Autojen osuus oli 61 prosenttia kaikista 279 miljoonasta rekisteröidystä ajoneuvosta; 2010-luvun alussa autojen määrä ohitti kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen lukumäärän (moottoripyörät ja mopot). Sähköautojen ja muiden NEV-autojen (uusia energiamuotoja käyttävät autot) määrä oli 0,5832 miljoonaa (2015). Kiinassa 31 kotitaloudella sadasta oli henkilöauto (2015). Eniten autoja on suurissa kaupungeissa kuten Shenzhenissä, jossa auto saattoi olla jo 60 prosentilla kotitalouksista. Kaikkiaan 11 kiinalaisessa suurkaupungissa (mm. Peking, Shanghai, Shenzhen, Tianjin) autonomistajia on yli kaksi miljoonaa ja 40 kaupungissa on yli miljoona autonomistajaa. Autoistumisaste on sittemmin kasvanut edelleen ja vuonna 2018 maassa oli rekisterissä jo 240 miljoonaa henkilöautoa ja kesäkuussa 2019 saavutettiin jo 250 miljoonan henkilöauton raja. Vuoden 2018 autoistumisaste oli jo 172 henkilöautoa tuhatta asukasta kohden (arviossa käytettiin asukaslukuna 1,3954 miljardia ihmistä (2018)).
Automerkit ja autonvalmistajat > Ulkomaiset automerkit ja yhteisyritykset

Vielä vuonna 2000 kiinalaisilla automerkeillä oli kahden kolmasosan osuus henkilöautojen myynnistä, mutta sittemmin osuus on puolittunut. Nykyään Kiinan autoteollisuuden pääosa pohjautuu ulkomaalaisiin automerkkeihin ja yhteistyöhön perinteisten eurooppalaisten, yhdysvaltalaisten, eteläkorealaisten ja japanilaisten valmistajien kanssa. Kiinalaiset kuluttajat ovat pitäneet oman maansa autotehtaiden brändejä ja niiden laatua heikkotasoisina. Siksi muualta peräisin olevat autonvalmistajat, kuten Volkswagen, BMW, Daimler-Chrysler, Fiat, Ford, General Motors, Honda, Hyundai, Nissan, PSA Peugeot Citroën ja Toyota edustivat omilla automerkeillään noin 70 prosentin osuutta kiinalaisista markkinoista 2010-luvun alkupuolella. Esimerkiksi heinäkuun 2014 automyynnistä Kiinan omilla automerkeillä oli vain 34,6 prosentin markkinaosuus. Vuonna 2015 Kiinan omien automerkkien markkinaosuus kuitenkin kasvoi yli 40 prosentin.
Kiinan oma autoteollisuus on osallistunut jo yli 30 vuotta yhteisyrityksillä ulkomaalaisten automerkkien valmistamiseen. Jo vuonna 1983 Beijing Automotive Industry Corporationin solmi yhteistyösopimuksen Chryslerin kanssa amerikkalaisten Jeep-maastoautojen valmistamisesta Kiinassa.
Kiinan valtiolla on keskeinen rooli maansa autoteollisuudessa. Maan hallitus suojelee autotehtaitaan kilpailua ja ulkomaalaista tuotantoa rajoittavilla toimillaan. Pakottavan lainsäädännön kankeuttamat suuret yhteisyritykset ovat luoneet kokoonsa nähden vain vähän uusia innovaatioita. Kiinan markkinoiden suurimmat paikalliset autonvalmistajat ovat Volkswagenin yhteisyritykset valtiollisten SAIC Motorin ja FAW-autokonsernien kanssa (tuotanto runsas miljoona autoa/yhteisyritys ajanjaksolla 1-7/2014) ja likipitäen yhtä suuria olivat GM:n yhteisyritykset (Shanghai–GM ja SAIC– GM-Wuling). Myös Hyundain ja BAIC Groupin yhteisyritys valmisti yli 0,6 miljoonaa autoa saman seitsemän kuukauden tarkastelujakson aikana.