stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SpaceX CRS-21
Lento

Laukaisu onnistui 6. joulukuuta 2020 kello 16.17 UTC-aikaa. Huono sää raketin talteenottoalueella siirsi yritystä päivällä eteenpäin. Alus telakoitui ISS:ään 7. joulukuuta noin 18:40 UTC.
Lennon kestoksi oli aiottu 30 päivää, edeltävien Dragon-lentojen tapaan.lähde?
Rahti

CRS-21-lennon laukaisurahti oli 2 972 kg. Se koostui:lähde?
Tieteellinen tutkimus: 953 kg
Alusten laitteisto: 317 kg
Miehistön tarvikkeet: 364 kg
Eva-laitteisto: 120 kg
Tietokoneita: 46 kg
Venäläisten tarvikkeita: 24 kg
Bishop-ilmalukko, paineistamattomassa osassa: 1 090 kg
Laitteistoja ovat muun muassa:lähde?
Bishop, aiemmin Nanoracks Airlock Module, on pieni ilmalukkomoduuli, joka on tarkoitus yhdistää Tranquility-moduuliin. Se lisää nanosatelliittien laukaisukapasiteettia. Se on aseman ensimmäinen kaupallisesti rahoitettu ilmalukkomoduuli.
BioAsteroid on kaivostekniikan tutkimus. Siinä tutkitaan mikrobien ja kiven pinnan vuorovaikutusta.
Hemocue testaa valkoisten verisolujen testaamista mikrogravitaatiossa.
Brain Organoid on jatkoa ensimmäiselle Brain Organoid -kokeelle. Siinä tutkitaan ihmisaivon varhaiskehitystä mikrogravitaatiossa.
Cardinal Heart on jatkoa aiemmalle kokeelle. Siinä tutkitaan ihmissydänsolujen toimintaa mikrogravitaatiossa.
Three-Dimensional Microbial Monitoring (3DMM) -koe kartoittaa asemalla esiintyvää bakteeristoa ja metaboliitteja.
Subsa-brains tutkii metalliseosten kovajuottamista mikrogravitaatiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SpaceX CRS-21 Wikimedia Commonsissa
näytä
keskustele
SpaceX:n Dragon- ja Dragon 2 -lennot()
| --- | --- |
Testilennot:   Dragon test flight  COTS-1  COTS-2  Pad Abort Test  Demo-1  In-Flight Abort Test  Demo-2 
ISS-logistiikka:   CRS-1  CRS-2  CRS-3  CRS-4  CRS-5  CRS-6  CRS-7†  CRS-8  CRS-9  CRS-10  CRS-11  CRS-12  CRS-13  CRS-14  CRS-15  CRS-16  CRS-17  CRS-18  CRS-19  CRS-20  CRS-21  CRS-22  CRS-23  CRS-24  CRS-25  CRS-26  CRS-27  CRS-28  CRS-29  CRS-30  CRS-31 
Miehitetyt lennot:   Demo-2  Crew-1  Crew-2  Inspiration4  Crew-3  Axiom-1  Crew-4  Crew-5  Crew-6  Axiom-2  Crew-7  Axiom-3  Crew-8  Polaris Dawn  Crew-9  Fram2 
Katso myös:   Falcon 9  Falcon 9:n laukaisut  COTS  CRS  Dragon  Dragon 2  Commercial Crew Development  Commercial Crew Program 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:SpaceX CRS-21
Käännös suomeksi
Tilintarkastus

Tilintarkastus on yrityksen tai yhteisön  kirjanpidon,tilinpäätöksen ja hallinnon tarkastamista.  Sen tavoitteena on varmistaa, että yrityksen toiminta on lainmukaista eikä tilinpäätökseen sisälly olennaisia virheitä.
Suomessa tilintarkastus on pakollinen eräille yhtiömuodoille ja isoille yhdistyksille, joiden tase (yli 100 000 euroa), liikevaihto (yli 200 000 euroa)  tai henkilökunnan määrä (yli 3) ylittävät annetut rajat. Pienillä yhdistyksillä riittää tilintarkastuksen sijaan toiminnantarkastus. Yksityisen elinkeinonharjoittajan yrityksessä ei tarvitse tehdä tilintarkastusta.
Etenkin suurten kansainvälisten yritysten tilintarkastustoiminta on maailmassa keskittynyt muutaman suuren tilintarkastusyritykseen, jotka tarjoavat asiakasyrityksilleen myös muuta taloushallinnon konsultointia. Neljä suurinta alan ketjua (ns. The Big Four) ovat Deloitte, KPMG, Ernst & Young ja PwC.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tilintarkastaja
EU
Gullichsen

Gullichsen on suomalainen suku, jonka juuret ovat alkuaan Norjasta. Norjalaisen laivanvarustajan poika Alexander Gullichsen muutti Suomeen 1880-luvulla Gutzeitin sahan palvelukseen. Hänen jälkeläisensä ovat tulleet tunnetuiksi liike-elämän ja kulttuurin aloilla.
Suvun jäseniä ja heidän puolisoitaan

Alexander Gullichsen (1865–1917), W. Gutzeit & Co:n toimitusjohtaja 1906–1917
Ragni Østgaard (o.s. Gullichsen, 1894–1956), Alexander Gullichsenin tytär, norjalaisen everstiluutnantti Nikolai Ramm Østgaardin puoliso
Harry Gullichsen (1902–1954), Alexander Gullichsenin poika, Maire Gullichsenin puoliso, A. Ahlström Osakeyhtiön toimitusjohtaja 1932–1954
Maire Gullichsen (o.s. Ahlström, 1907–1990), Harry Gullichsenin puoliso, Walter Ahlströmin tytär, Artekin perustaja, Villa Mairean emäntä
Kristian Valter Gullichsen (1932–2021), Harry ja Maire Gullichsenin poika, arkkitehti Gullichsen-Kairamo-Vormala-toimistossa
Anna Gullichsen (s. 1956), lastenkirjailija, Kristian Gullichsenin tytär
Alvar Gullichsen (s. 1961), Kristian Gullichsenin poika, taiteilija, tunnetaan Bonk Business Inc. -yhtiöstään
Johan Gullichsen (1936–2023), Harry ja Maire Gullichsenin poika, Teknillisen korkeakoulun selluloosatekniikan professori, A. Ahlström Osakeyhtiön ja Ahlstrom Oyj:n hallitusten puheenjohtaja, Palikaisten kartanon isäntä
Johanna Gullichsen (s. 1958), tekstiilisuunnittelija, Johan Gullichsenin tytär
Lilli Alanen (o.s. Gullichsen, 1941–2021), Harry ja Maire Gullichsenin tytär, filosofi ja Uppsalan yliopiston filosofian historian professori
Hanna Himanka, aik. Gullichsen (s. 1979), suomalainen kokki ja ruokakirjailija
Äitinsä puolelta sukuun kuuluu muun muassa suomalais-brittiläinen laulaja Ronya (oik. Ronja Stanley, ent. Gullichsen, s. 1991), joka on kirjailija Anna Gullichsenin tytär.
MIRV

MIRV-järjestelmä yhdysvaltalaisessa LGM-30 Minuteman III -ohjuksessa.
Yhdysvaltalaisen LGM-30 Minuteman III -ohjuksen ballistisen lentoradan vaiheet.
 
1. Ohjuksen laukaisussa sen ensimmäisen vaiheen moottori käynnistetään (A).
 
2. Noin 60 sekuntia myöhemmin 1. vaihe putoaa ja 2. vaiheen moottori käynnistyy. Ohjuksen kärkikartio (E) irroitetaan.
 
3. Noin 120 s laukaisusta, 3. vaiheen moottori (C) käynnistyy ja erkanee 2. vaiheesta.
 
4. Noin 180 s laukaisusta, 3. vaiheen työntö lakkaa, ja jälkivaiheen yksikkö (D) erkanee raketista.
 
5. Jälkivaiheen yksikkö manöveröi ja valmistautuu paluulaitteiden (RV eli taistelukärkien) käyttöönottoon.
  
6. Taistelukärjet, valekärjet ja silppu vapautetaan alastulovaiheen aikana.
 
7. Taistelukärjet ja silppu palaa ilmakehään suurella nopeudella, taistelukärjet virittyvät.
 
8. Taistelukärjet (Ydinkärjet) räjähtävät joko ilmassa tai pinnalla.
MIRV (engl. multiple independently targetable reentry vehicle, "monta itsenäisesti ohjattavaa paluukärkeä") on ballististen ohjusten asejärjestelmä, jossa ohjuksen kärjen sisäpuolella on useita räjähtäviä taistelukärkiä, jotka lentomatkan aikana laukaistaan kohteeseen ohjuksen "paluulaitteesta" (engl. reentry vehicle). MIRV-järjestelmä keksittiin alun perin kylmän sodan asevarustelukilpailussa. START II -sopimus kielsi MIRV-järjestelmän käytön mannertenvälisissä ICBM-ohjuksissa. Sitä vastoin sukellusveneistä laukaistavissa SLBM-ohjuksissa MIRV-taistelukärjet ovat edelleen sallittuja.
Piirteitä

MIRV-järjestelmässä ohjus ei ole tavanomaisista ballistisista ohjuksista poiketen varustettu yhdellä räjähtävällä taistelukärjellä, vaan ohjus toimii pelkkänä kantorakettina eli kuljetusalustana useille taistelukärjille. Taistelukärjet eli paluulaitteet on asennettu ohjuksen kärkikartion sisäpuolelle. Jokaisessa taistelukärjessä on oma navigaatiolaitteistonsa, johon ohjelmoidaan maalin koordinaatit. Kun ohjus on laukaistu, moottorijärjestelmät sammuvat vuorotellen ja irtautuvat ohjuksesta, kunnes jäljellä on pelkkä kärki. Kärki jatkaa kohteeseen, kunnes se paljastaa taistelukärjet, joiden oma moottorijärjestelmä käynnistyy automaattisesti ja kuljettaa taistelukärjet maaliin. MIRV-järjestelmä on paljon tuhovoimaisempi kuin tavanomainen ydinohjus, koska monessa taistelukärjessä on yhteensä enemmän tulivoimaa kuin pelkässä yhdessä aseessa. Taistelukärjet voidaan ohjelmoida erillisiin maaleihin, joten yhdellä ohjuslaukaisulla voidaan tuhota useita kohteita samanaikaisesti. MIRV-järjestelmä on myös asevoimien ohjusarsenaalin kannalta käytännöllisempi vaihtoehto, koska monen maalin eliminointi ei vaadi useita ohjuslaukaisuja.
MIRV-järjestelmän ilmaantuminen 1970-luvulla muutti Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välistä asevarustelua siten, että molemmat valtiot eivät enää yrittäneet valmistaa käyttöönsä valtavaa ydinohjusten arsenaalia, vaan pyrkivät aseistamaan yksittäiset ohjukset mahdollisimman suurella määrällä pienoistaistelukärkiä. MIRV-järjestelmä myös muutti kauhun tasapainon luonnetta, koska useilla taistelukärjillä varustetun ohjuksen laukaisu olisi aiheuttanut enemmän tuhoja ja molemmat valtiot alkoivat panostaa uusien ohjustorjuntajärjestelmien kehittämiseen. Sekä yhdysvaltalaiset että neuvostoliittolaiset huomasivat MIRV-järjestelmässä uudenlaisen tavan kiertää molempien valtioiden allekirjoittaman SALT II -sopimuksen vaatimat aserajoitukset, koska sopimus asetti rajan ydinohjusten määrälle, mutta taistelukärkien määrää ei ollut erikseen kielletty sopimuksessa. Yhdysvaltain laivasto asensi ydinsukellusveneiden SLBM-ohjuksiin MIRV-järjestelmät, minkä seurauksena ydinsukellusveneiden strateginen merkitys kylmässä sodassa muuttui olennaisemmaksi ja mannertenvälisten ICBM-ohjusten merkitys vaihtui ensisijaisesta ydinohjusten tyypistä toissijaiseksi.
Yksityiskohtaiset tekniset tiedot MIRV-järjestelmien toiminnasta on pidetty sotilassalaisuuksina, joten ohjuksen toiminnasta ei ole tarkkoja tietoja, vaikka perustiedot laukaisun eri vaiheista on julkistettu. Oletuksen mukaan ohjukset suunnistavat lennon aikana maaleihinsa syöttämällä ohjelmoidut koordinaattinsa tiedustelusatelliitteihin, koska tehokkaaman navigaatiolaitteiston asentaminen pienoiskokoiseen taistelukärkeen vaatisi tilaa aseen räjähtävältä ydinkärjeltä. Taistelukärkien moottorijärjestelmistä ja osumatarkkuudesta on myös olemassa ristiriitaisia ja epäluotettavia tietoja. On esitetty, että kantoraketissa voisi olla myös harhautuslaitteita ja silppua tutkien ja ohjustorjuntajärjestelmien hämäämiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MIRV Wikimedia Commonsissa
Valokuva MIRV-järjestelmällä varustetun ohjuksen kärjestä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomen urheilu 2007

Suomen urheilu 2007 käsittelee vuoden 2007 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Tero Pitkämäki | Yleisurheilu |
| 2. | Virpi Kuitunen | Maastohiihto |
| 3. | Kimi Räikkönen | Autourheilu |
| 4. | Hannu Manninen | Yhdistetty |
| 5. | Teemu Selänne | Jääkiekko |
| 6. | Pekka Koskela | Pikaluistelu |
| 7. | Heli Jukkola | Suunnistus |
| 8. | Marcus Grönholm | Autourheilu |
| 9. | Minna Kauppi | Suunnistus |
| 10. | Jussi Jääskeläinen | Jalkapallo |
Lähde: 
Vuoden naisurheilijaksi valittiin maastohiihtäjä Virpi Kuitunen ja vuoden valmentajaksi italialainen lentopallovalmentaja Mauro Berruto.
Aerobic

FISAF-liiton maailmanmestaruuskilpailuissa 15.–21.10. Belgradissa, Serbiassa Jouni Viitanen voitti ensimmäisenä suomalaismiehenä kultaa ja Juuso Väisänen saavutti pronssia. Rita Niemi saavutti naisten sarjassa hopeaa.
FISAF-liiton Euroopan-mestaruuskilpailuissa 10.–12.5. Lloret del Marissa, Espanjassa Rita Niemi voiti kultaa ja Jouni Viitanen saavutti pronssia.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 3.–18.2. Åressa, Ruotsissa Suomi sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi. Joukkueeseen kuuluivat Tuukka Kaukoniemi, Kalle Palander, Jouni Pellinen, Marcus Sandell, Sanni Leinonen ja Tanja Poutiainen. Palander sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi sekä Poutiainen suurpujottelussa ja pujottelussa 14:nneksi.
Maailmancupissa 2006–2007 Tanja Poutiainen sijoittui yhteispisteissä seitsemänneksi ja Kalle Palander kymmenenneksi. Suurpujottelucupissa Poutiainen oli toinen.
Ammunta

Ilma-aseiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 12.–18.3. Deauvillessä, Ranskassa hopeaa saavuttivat Henri Häkkinen ja Hanna Etula ilmakiväärillä sekä Mira Nevansuu ilmapistoolilla.
Ruutiaseiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 10.–21.7. Granadassa, Espanjassa henkilökohtaisen pronssimitalin saavuttivat Henri Häkkinen vapaakiväärin täysottelussa ja Maarit Lepomäki skeetissä. Pienoiskiväärin makuuammunnan joukkuekilpailussa Marjo Yli-Kiikka, Viivi Koivu ja Hanna Etula saavuttivat pronssia.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–11.2. Anterselvassa, Italiassa Kaisa Mäkäräinen sijoittui yhteislähtökilpailussa seitsemänneksi ja 15 kilometrillä kahdeksanneksi.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Fordilla ajanut Marcus Grönholm sijoittui toiseksi ja saman tallin Mikko Hirvonen kolmanneksi. Grönholm voitti Ruotsin rallin, Sardinian rallin, Akropolis-rallin, Suomen rallin ja Uuden-Seelannin rallin. Jyväskylän rallissa hän saavutti seitsemännen voittonsa, millä hän sivusi Hannu Mikkolan ennätystä. Hirvonen voitti Norjan rallin, Japanin rallin ja Walesin rallin.
Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa Ferrarilla ajanut Kimi Räikkönen voitti mestaruuden yhden pisteen erolla McLaren-kuljettaja Lewis Hamiltoniin. Lopullinen varmistus mestaruudelle tuli 16.11. lähes neljä viikkoa kauden päättymisen jälkeen, kun Kansainvälisen autourheiluliiton vetoomustuomioistuin hylkäsi McLarenin valituksen Brasilian GP:n tuomariston päätöksestä. Räikkönen voitti kauden 17 osakilpailusta kuusi: 18.3. avausosakilpailuna ajetun Australian GP:n, 1.7. Ranskan GP:n, 8.7. Britannian GP:n, 16.9. Belgian GP:n, 7.10. Kiinan GP:n ja 21.10. päätösosakilpailuna ajetun Brasilian GP:n.
Golf

Ammattilaisten Euroopan-kiertueella Mikko Ilonen voitti turnauksen helmikuussa Jakartassa, Indonesiassa ja elokuussa Arlandastadissa, Ruotsissa. Nämä olivat suomalaismiesten ensimmäiset voitot Euroopan-kiertueella. Syyskuussa Ilonen nousi maailmanlistalla suomalaisittain ennätykselliselle 62. sijalle.
Hiihtosuunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 26.2.–2.3. Moskovassa, Venäjällä Suomi saavutti kuusi mitalia. Naisten viestijoukkue Hannele Valkonen, Erja Jokinen ja Liisa Anttila saavutti hopeaa, ja heistä Anttila saavutti hopeaa keskimatkalla ja pronssia sprintissä sekä Valkonen hopeaa pitkällä matkalla. Staffan Tunis saavutti hopeaa keskimatkalla ja pronssia sprintissä.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue sijoittui englantilaisen Roy Hodgsonin valmentamana kahdeksan joukkueen EM-karsintalohkossaan neljänneksi neljä pistettä lohkovoittaja Puolalle hävinneenä. Voittamalla viimeisen ottelunsa 21.11. vieraskentällä Portugalia vastaan Suomi olisi selviytynyt lohkokakkosena lopputurnaukseen mutta ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Helsingin olympiastadionilla 6.6. pelattu EM-karsintaottelu Belgiaa vastaan keskeytyi useiksi minuutiksi huuhkajan lenneltyä kentällä. Suomi voitti ottelun 2–0 ja tapahtuman seurauksena maajoukkue sai lempinimekseen Huuhkajat ja kyseinen huuhkaja lempinimekseen Bubi.
Suomen Palloliiton satavuotisjuhlaottelussa 17.10. Helsingin olympiastadionilla Suomi ja Espanja pelasivat maalittoman tasapelin.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 3.–10.4. Kanadassa Hannu Saintulan valmentama Suomi sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Ruotsille 0–1.
Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 27.4.–13.5. Moskovassa, Venäjällä Erkka Westerlundin valmentama Suomi saavutti hopeaa oltuaan neljän joukkueen alkulohkossaan toinen ja kuuden joukkueen jatkolohkossaan kolmas sekä voitettuaan puolivälierissä Yhdysvallat rangaistuslaukauskilpailun jälkeen 5–4 ja välierissä Venäjän jatkoajalla 2–1. Loppuottelussa Suomi hävisi Kanadalle 2–4. Kari Lehtonen valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi ja hänen lisäkseen suomalaisista valittiin tähdistöjoukkueeseen puolustaja Petteri Nummelin.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kari Jalosen valmentama Oulun Kärpät, joka oli SM-liigan loppuottelusarjassa Helsingin Jokereita parempi otteluvoitoin 3–0. Pronssille sijoittui Hämeenlinnan Pallokerho.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti espoolainen Blues, joka voitti loppuottelusarjassa Oulun Kärpät voitoin 3–1. Pronssille sijoittui Itä-Helsingin Kiekko.
Teemu Selänne voitti kuudentena suomalaisena Stanley Cupin, kun Anaheim Ducks voitti 6.6. ratkaisevaksi jääneessä viidennessä loppuottelussa Ottawa Senatorsin.
Jääpallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 28.1.–4.2. Kemerovossa, Venäjällä Suomi saavutti pronssia hävittyään välierissä Ruotsille jatkoajalla 2–3 ja voitettuaan pronssiottelussa Kazakstanin jatkoajalla 5–4. Alkulohkossa Suomi voitti Ruotsin 5–4.
Miesten Suomen-mestaruuden vei neljännen peräkkäisen kerran Tornion Palloveikot, joka voitti 17.3. Haaparannalla pelatussa loppuottelussa Helsingin IFK:n 7–3. Pronssille sijoittui Porin Narukerä.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei kaikki kolme loppuottelua voittanut Espoon Honka, hopeaa sai Namika Lahti ja pronssille sijoittui runkosarjan voittanut Joensuun Kataja.
Naisten Suomen-mestaruuden veii kolme viidestä loppuottelusta voittanut kotkalainen Peli-Karhut, hopeaa sai lappeenrantalainen Catz ja pronssille sijoittui Äänekosken Huima. Mestaruus oli Peli-Karhuille ensimmäinen.
NBA:n varaustilaisuudessa Philadelphia 76ers varasi Petteri Koposen 30. vuorolla. Koposesta tuli näin ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu suomalaispelaaja.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei kaikki kolme loppuottelua voittanut Riihimäen Cocks, hopeaa sai turkulainen HC Fenix, ja pronssille sijoittui karjaalainen BK-46. Mestaruus oli Cocksille ensimmäinen.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran helsinkiläinen HIFK/Comets, hopeaa sai helsinkiläinen Sparta IF, ja pronssille sijoittui turkulainen Åbo IFK.
Lentopallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 6.–16.9. Moskovassa ja Pietarissa, Venäjällä italialaisen Mauro Berruton valmentama Suomi sijoittui neljänneksi. Suomi voitti alkulohkossa kaksi ottelua kolmesta ja samoin jatkolohkossa kaksi ottelua kolmesta. Välierissä Suomi hävisi Espanjalle 2–3 ja pronssiottelussa Serbialle 1–3.
Miesten Suomen-mestaruuden vei kolme loppuottelua viidestä voittanut rovaniemeläinen Santasport, hopeaa sai Pielaveden Sampo, ja pronssille sijoittui Salon Piivolley.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran hämeenlinnalainen Vanajan Racing Club, hopeaa sai Salon Viesti, ja pronssille sijoittui Oriveden Ponnistus.
Lumilautailu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 13.–20.1. Arosassa, Sveitsissä Antti Autti saavutti hopeaa ja Janne Korpi pronssia hypyissä ja vielä Sami Saarenpää oli neljäs, Risto Mattila viides sekä Peetu Piiroinen kuudes. Lumikourussa Korpi sijoittui neljänneksi ja Autti viidenneksi sekä naisten kilpailussa Meri Peltonen kuudenneksi.
X Gamesissa 25.–28.1. Aspenissa, Yhdysvalloissa Jussi Oksanen saavutti hopeaa slopestylessa.
Maailmancupissa Peetu Piiroinen oli yhteispisteissä kolmas ja hypyissä ykkönen.
Melonta

Maailmanmestaruuskilpailuissa 8.–12.8. Duisburgissa, Saksassa Anne Rikala saavutti hopeaa kajakkiyksiköiden 200 ja 500 metrillä. Kajakkikaksikoiden 1 000 metrillä Mika Hokajärvi ja Kalle Mikkonen sijoittuivat kuudenneksi sekä kajakkikaksikoiden 500 metrillä Jenni Honkanen ja Laura Inha yhdeksänneksi.
Moottoripyöräily

Enduron maailmanmestaruussarjassa Juha Salminen voitti kultaa Enduro 1 - ja Mika Ahola Enduro 2 -luokassa. Hopeaa saavuttivat Samuli Aro Enduro 2:ssa ja Marko Tarkkala Enduro 3:ssa. Salmiselle mestaruus oli 17:s kaikki luokat sekä yleis- ja joukkuekilpailut mukaan lukien.
Motocrossin maailmanmestaruussarjan MX3-luokassa Jussi Vehviläinen saavutti pronssia. MM-mitali oli Suomelle ensimmäinen 17 vuoteen.
Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjan alle 250-kuutioisten luokassa Mika Kallio sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti 23.9. Japanin GP:n ja 4.11. kauden päätösosakilpailuna ajetun Valencian GP:n. Sivuvaunuluokassa Pekka Päivärinta ja Timo Karttiala saavuttivat MM-hopeaa.
Moottoriveneily

F1-veneiden maailmanmestaruussarjassa Sami Seliö voitti ensimmäisenä suomalaisena maailmanmestaruuden. Hän voitti kauden aikana kolme osakilpailua: 20.5. Ranskassa, 7.12. Abu Dhabissa ja 14.12. päätösosakilpailun Sharjahissa.
Nyrkkeily

Ammattinyrkkeilijä Amin Asikainen puolusti keskisarjan Euroopan-mestaruuttaan 30.1. Helsingissä ottamalla pistevoiton 3–0 italialaisesta Lorenzo Di Giacomosta mutta menetti tittelin 23.6. Zwickaussa, Saksassa häviämällä saksalaiselle Sebastian Sylvesterille 11. erässä kehätuomarin keskeytyksellä.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailuissa 17.–23.9. Bakussa, Azerbaidžanissa Jarkko Ala-Huikku sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painin alle 60-kiloisten sarjassa viidenneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 17.–22.4. Sofiassa, Bulgariassa Jarkko Ala-Huikku saavutti pronssia kreikkalais-roomalaisen painin alle 60-kiloisten sarjassa. Ville Käki alle 55-kiloisten sarjassa, Kim-Jussi Nurmela alle 84-kiloisissa ja Matti Hämäläinen alle 120-kiloisissa sijoittuvat viidenneksi.
Pikaluistelu

Sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa 20.–21.1. Hamarissa, Norjassa Pekka Koskela saavutti hopeaa. Ensimmäisenä päivänä hän sivusi 500 metrillä Suomen-ennätystä 34,80.
Matkakohtaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa 8.–11.3. Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa Pekka Koskela sijoittui 1 000 metrillä kuudenneksi Suomen-ennätyksellä 1.08,04 ja 500 metrillä kahdeksanneksi tehtyään ensimmäisessä luistelussaan Suomen-ennätyksen 34,63. Mika Poutala sijoittui 500 metrillä kymmenenneksi kuten myös Risto Rosendahl 1 500 metrillä Suomen-ennätyksellä 1.45,46.
Maailmancupissa Pekka Koskela sijoittui 100 metrillä ja 500 metrillä yhteispisteissä kolmanneksi.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa 22.2.–4.3. Sapporossa, Japanissa Suomi oli mitalitilastossa toinen viidellä kulta-, yhdellä hopea- ja kahdella pronssimitalillaan. Virpi Kuitunen voitti kultaa 30 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa, Riitta-Liisa Roposen kanssa vapaan tyylin sprinttiviestissä sekä Roposen, Aino-Kaisa Saarisen ja Pirjo Mannisen kanssa viestissä. Lisäksi Kuitunen saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Yhdistetyssä Hannu Manninen voitti kultaa sprintissä sekä Anssi Koivurannan, Janne Ryynäsen ja Jaakko Talluksen kanssa joukkuekilpailussa. Normaalikilpailussa Koivuranta saavutti pronssia. Mäkihypyn suurmäessä Harri Olli saavutti hopeaa.
Maastohiihdon naisten maailmancupin 2006–2007 voitti Virpi Kuitunen.
Yhdistetyn maailmancupin 2006–2007 voitti Hannu Manninen.
Purjehdus

Purjehduksen maailmanmestaruuskilpailuissa heinäkuussa Cascaisissa, Portugalissa Sari Multala saavutti Laser Radial -luokassa hopeaa.
Ringette

Maailmanmestaruuskilpailuissa 31.10.–3.11. Ottawassa, Kanadassa Virpi Karjalaisen valmentama Suomi voitti neljännen maailmanmestaruutensa voittamalla loppuottelussa Kanadan jatkoajalla 5–4. Voittomaalin teki Anne Pohjola.
Soutu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 26.8.–2.9. Münchenissä, Saksassa Sanna Stén ja Minna Nieminen saavuttivat hopeaa kevyessä pariairokaksikossa hävittyään australialaisparille 0,23 sekuntia.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 18.–26.8. Kiovassa, Ukrainassa Heli Jukkola ja Minna Kauppi voittivat molemmat kultaa pitkällä matkalla saatuaan saman ajan 1.20,17. Viestissäkin he voittivat Paula Haapakosken kanssa kultaa. Lisäksi Jukkola saavutti hopeaa keskimatkalla ja Kauppi sprintissä. Tero Föhr saavutti hopeaa keskimatkalla sekä pronssia Mats Haldinin ja Pasi Ikosen kanssa viestissä.
Avoimissa Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 2.–6.5. Bornholmissa, Tanskassa Jarkko Huovila voitti kultaa keskimatkalla. Mats Haldin sai samalla matkalla pronssia. Miesten viestijoukkue suunnisti hopealle kuten myös Minna Kauppi kaikilla kolmella henkilökohtaisella matkalla. Pronssille ylsivät Heli Jukkola sprintissä, Paula Iso-Markku keskimatkalla ja naisten joukkue viestissä.
Maailmancupin yhteispisteissä Heli Jukkola sijoittui toiseksi ja Minna Kauppi kolmanneksi sekä miesten puolella Mats Haldin neljänneksi ja Tero Föhr viidenneksi.
Jukolan viesti järjestettiin 16.–17.6. Lapualla. Kalevan Rasti voitti miesten viestin ja Tommi Tölkkö kuului voittajajoukkueeseen jo viidennen kerran. Asikkalan Raikas ankkurinaan Minna Kauppi voitti Venlojen viestin.