stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ZooMumba

ZooMumba on Bigpointin tekemä virtuaalieläintarhapeli, jossa hoidetaan eläimiä. Pelissä voi tilata oikealla rahalla Zoo-dollareita. Zoomumbassa on erilaisia eläimiä, joita hoidetaan ruokkimalla, juottamalla ja muuten hoivaamalla. Lisäksi pelissä on erilaisia kioskeja ja somisteita. Kioskeista saa tietyin väliajoin myös pupupennejä, joilla voit ostaa erilaisia tavaroita kaupasta.
Eläimet

Eläimiä on monenlaista fasaanista mangustiin. Eläimiä voit voittaa onnenpyörästä, tai ostaa niitä. Eläimiä on saatavilla pupupenneillä, ja harvinaisemmat ja tuottoisammat eläimet ovat ostettavissa zoodollareilla.
Tapahtumat

ZooMumbassa on säännöllisin väliajoin tapahtumia, joista voit voittaa eläimiä, kioskeja, pupupennejä, zoodollareja sekä muita hienouksia.
Safari

ZooMumbassa on myös safari, jossa voit voittaa vettä, eläinten ruokaa, koristeita, eläimiä sekä muita asioita. Safariin tarvitset bensaa, jota saat zoodollareilla, tai kun 24 tuntia on mennyt.
Aiheesta muualla

http://zoomumba.com/
http://fi.bigpoint.com/zoomumba/
Uudenseelanninhorsma

| Uudenseelanninhorsma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Horsmakasvit Onagraceae
Suku::  Horsmat Epilobium
Laji::  komarovianum
Kaksiosainen nimi
 Epilobium komarovianum  H.Lév. 
Katso myös
   Uudenseelanninhorsma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uudenseelanninhorsma (Epilobium komarovianum) on Uudesta-Seelannista kotoisin oleva horsmalaji. Se on monivuotinen suikertavavartinen ruoho, joka muodostaa mattomaisia kasvustoja. Lehdet kasvavat varrella pareittain ja ovat pienet, möyheät ja pyöreähköt. Kukissa on neljä valkeaa terälehteä.
Uudenseelanninhorsma esiintyy alkuperäisenä Uudessa-Seelannissa ja Chathamsaarella. Laji on myös levinnyt tulokkaana Pohjoismaihin ja Länsi-Eurooppaan. Suomessa uudenseelanninhorsmaa on havaittu  Helsingissä ja Turussa. Laji luokitellaan Suomessa luonnonvaraisena vakiintuneeksi.
Zombina and The Skeletones

Zombina and The Skeletones vuonna 2008.
Zombina and The Skeletones on horror punk -yhtye Englannin Liverpoolista. Yhtye perustettiin vuonna 1998. Alkuperäisjäsenistä jäljellä on enää Zombina (laulu) sekä Doc Horror (kitara).selvennä Nykyiseen kokoonpanoon kuuluu myös Jettison Dervish (basso) ja Ben Digo (rummut).
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Zombina Venus Hatchett - laulu, theremin(1999–present)
Doc Horror - kitara basso, laulu (1999–present)
Ben Digo - rummut(2006–present)
Kyle K'Thulu - Basso (2008–present)
X-Ray Speck - Saxofoni(2008–present)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Velma - tausta laulu
Tiddles - tausta laulu
Grim Outlook - kitara (1999–2004)
Taylor Woah - kitara (2004)
Ratt-Lynn Bones
Kit Shivers - rummut, kitara (1999–2005)
Louie Diablo - kitara, laulu (2004–2006)
Pete Martin - rummut (2006)
Jonny Tokyo - kosketinsoittimet, basso, laulu (1999–2008)
Jettison Dervish - basso (2005-May 17, 2008)
Diskografia

The Eerie Years (download album from www.mp3.com/zombina - comprises the Love Bites and Silver Bullet EPs)
Taste the Blood of Zombina and The Skeletones (2002)
Death Valley High (2006)
Monsters On 45 (2006) reissued 2009 with extra track
Out of the Crypt and Into Your Heart (2008)
Charnel House Rock (2014)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Zombilation – The Greatest Cuts

| Zombilation – The Greatest Cuts Lordi |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2002–2008
 Julkaistu:  20. helmikuuta 2009
 Tuottaja(t): useita
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, shock rock
 Levy-yhtiö: Sony    Drakkar
Lordin muut julkaisut
| Deadache 2008 | Zombilation – The Greatest Cuts 2009 | Babez For Breakfast 2010 |
Zombilation – The Greatest Cuts on helmikuussa 2009 julkaistu Lordin kokoelmalevy. Kokoelmalevyn julkaisi Lordin saksalainen levy-yhtiö Drakkar Entertainment. Kokoelmalevy sisältää Lordin tunnetuimpia kappaleita yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta. Zombilation julkaistiin myös Itävallassa, Sveitsissä, Espanjassa ja Italiassa. Kokoelmalevyä on saatavilla myös muutamista suomalaisista levykaupoista.
Kokoelmalevyn rajoitettu painos sisältää yhden bonus-CD:n ja yhden bonus-DVD:n. Bonus-CD:n konsertti on julkaistu vuonna 2007 DVD-muodossa nimellä Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Kokoelmalevyn bonus-DVD on julkaistu erikseen vuonna 2006 nimellä Market Square Massacre.
Kappaleet

Hard Rock Hallelujah – 3.01
Bite It Like a Bulldog – 3.28
Who's Your Daddy? – 3.27
Devil is a Loser – 3.30
Blood Red Sandman – 4.05
Get Heavy – 3.02
They Only Come Out At Night – 3.41
My Heaven Is Your Hell – 3.42
Beast Loose In Paradise – 3.34
Deadache – 3.29
Would You Love A Monsterman? – 3.04
Bringing Back The Balls To Rock – 3.33
Forsaken Fashion Dolls – 3.45
Supermonstars (The Anthem Of The Phantoms) – 4.02
The Children Of The Night – 3.45
Rock The Hell Outta You – 3.07
Pet The Destroyer – 3.52
Monster Monster – 3.24
It Snows In Hell – 3.37
Kappaleet > Rajoitetun painoksen bonus-CD

Bonus-CD:n sisältö on äänitetty Bringing Back the Balls to Europe-kiertueella Tukholmassa 2006. Samasta konsertista on julkaistu aiemmin DVD-tallenne Bringing Back the Balls to Stockholm 2006. Bonus-CD:llä on myös Lordin harvinaisempia kappaleita, jotka on aiemmin julkaistu ainoastaan singlellä.
Bringing Back The Balls To Rock
Get Heavy
Who's Your Daddy?
Not The Nicest Guy
Pet The Destroyer
Rock The Hell Outta You
Blood Red Sandman
The Kids Who Wanna Play With The Dead
They Only Come Out At Night
Would You Love A Monsterman?
Hard Rock Hallelujah
Harvinaiset albumeilla julkaisemattomat kappaleet:
Mr. Killjoy
Evilove
Don't Let My Mother Know
Pyromite
To Hell With Pop
Kappaleet > Rajoitetun painoksen bonus-DVD

Bonus-DVD on sisällöltään sama, kuin vuonna 2006 julkaistu Market Square Massacre -niminen DVD.
Aiheesta muualla

Zombilation – The Greatest Cuts Discogsissa (englanniksi)
Albumi Zombilation – The Greatest Cuts Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Verhnjaja Angara

Verhnjaja Angara Baikalin–Amurin rautatieltä kuvattuna.
Verhnjaja Angara (ven. Ве́рхняя Ангара́) on Baikaljärveen laskeva joki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 438 kilometriä, sadealueen laajuus 21 400 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 265 kuutiometriä sekunnissa.
Verhnjaja Angara saa alkunsa Baikalin ja Vitimin vedenjakajalta ja virtaa yläjuoksullaan kapeassa laaksossa muodostaen koskia. Alajuoksulla se virtaa leveässä soisessa laaksossa ja laskee Baikaliin muodostaen suiston. Joki on liikennöintikelpoinen 270 kilometrin matkalla.
2. laivue (RNAS)

| 2>  laivue |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1914–1918
Valtio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Puolustushaarat:  merivoimat
Osa joukkoa:  Laivaston lentojoukot
2. laivue (engl. No. 2 Squadron) oli laivaston lentojoukkojen (engl. Royal Naval Air Service) lentolaivue, jonka historia alkaa vuodesta 1914. Laivueen toiminta alkoi tiedustelu- ja pommitustehtävillä ensimmäisessä maailmansodassa. Laivue lakkautettiin muodostettaessa 1. huhtikuuta 1918 Britannian kuninkaalliset ilmavoimat puolustushaaraksi liittämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot yhteen.
Historia

Laivue perustettiin 10. syyskuuta 1914 Eastchurchissa, mistä se siirrettiin Dunkerqueen ja edelleen Belgiaan. Laivue siirrettiin takaisin Britteinsaarille, missä se lakkautettiin 10. lokakuuta.
Laivue perustettiin uudelleen 17. lokakuuta koulutuslaivueena, kunnes siitä muodostettiin täydentämällä 2. lennosto kesäkuussa 1915. Lennostona se lähetti osastoja Doveriin, Westgateen ja Eastchurchiin. Laivue perustettiin marraskuussa 1916 St. Polissa uudelleen 1. lennoston B laivueesta.
Laivue lakkautettiin 1. huhtikuuta 1918 muodostettaessa Britannian kuninkaalliset ilmavoimat yhdistämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot erilliseksi puolustushaaraksi. Laivue nimettiin muutoksessa 201. laivueeksi.
Kalusto

Laivueella oli historiansa aikana useita eri konemalleja käytössään. Näitä olivat Blériot XI, Curtiss N, Avro 504B, Bristol Scout ja Henri Farman F40.
Verhnije Mully

Verhnije Mully (ven. Верхние Муллы) on Permin kaupungin Teollisuuspiiriin kuuluva kaupunginosa Permin aluepiirissä Venäjällä. Se toimii kaupunkia ympäröivän Permin piirin hallinnollisena keskuksena.
Kaman sivujoen Muljankan varrella sijainnut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1623–1624. Vuonna 1773 maaorjista koostuneet joukot löivät sen lähellä Jemeljan Pugatšovin kapinalliset. Kylä oli Permin kihlakuntaan kuuluneen Verhnije Mullyn kunnan, vuodesta 1924 Kalininin ja vuodesta 1939 Verhnije Mullyn (myöhemmin Permin) piirin keskus.
Kaupunginosassa toimii keskikoulu, Permin piirin kulttuuritalo, museo ja piirisairaala. Permin piirin paikallislehtenä ilmestyy Niva (”Vainio”).
Uudenseelanninkerttunen

| Uudenseelanninkerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Australiankerttuset Poodytes
Laji::  punctatus
Kaksiosainen nimi
 Poodytes punctatus  (Quoy & Gaimard, 1830) 
Synonyymit
 Megalurus punctatus 
Katso myös
   Uudenseelanninkerttunen Wikispeciesissä   Uudenseelanninkerttunen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Uudenseelanninkerttunen (Poodytes punctatus) on Uuden-Seelannin kotoperäinen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää sekä Pohjois- että Eteläsaaren, Stewart Islandin, Codfishin ja Snaressaaret. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Jean René Constant Quoy ja Joseph Paul Gaimard kuvailivat lajin holotyypin Eteläsaarelta 1830.
Valaja

Valaja on kone- ja metallialan perustutkinto. Valaja tekee muotin hyödyntäen apunaan valumallia. Valaja sulattaa metallin sekä valmistaa tilatun valukappaleen. Valajat sijoittuvat työelämässä valimoihin tai mallinveistämöihin.
Aapo Seppälä

Aapo Väinö Seppälä (19. maaliskuuta 1905 Längelmäki – 24. tammikuuta 1967 Hämeenlinna) oli suomalainen diplomi-insinööri ja poliitikko. Seppälä toimi Kokoomuksen Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä valittuna kansanedustajana vuosina 1962–1966.
Aiheesta muualla

.aspx Aapo Seppälä Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Valajärvi (Tammela)

| Valajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Tammela
Koordinaatit:  60°41′04″N, 23°44′28″E
Järvinumero:  27.043.1.017 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,4 m
Rantaviiva:  4,1 km
Pinta-ala:  0,518 km²
 fiValajärvi 
Valajärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Tammelan Letkun kylässä. Järvi kuuluu Paimionjoen sivujoen Pajulanjoen valuma-alueeseen. Sen pinta-ala on 51,8 hehtaaria, rantaviivan pituus 4,1 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 107,4 metriä.
Järvi laskee lounaassa olevaa puroa myöten Pajulanjoen latvahaaraan Suojokeen. Purossa on Valakoski-niminen koski.
Järveen laskee koillisesta Vatalammi, jonka korkeus merenpinnasta on 107,5 metriä ja pinta-ala 2,45 hehtaaria. Vatalampeen laskee idästä Kaitalammi ja kaakosta Kaakkolammi, jonka korkeus merenpinnasta on 115,7 metriä ja pinta-ala 1,34 hehtaaria.
AIK

| AIK |
| --- | --- |

Perustettu:  1891
Paikkakunta:   Solna, Ruotsi
Värit:           
Lajit:  Jalkapallo  Käsipallo  Jääkiekko  Keilailu  Jääpallo  Salibandy
Puheenjohtaja:  Johan Strömberg
AIK:n jalkapallojoukkue pelasi kotiottelunsa Råsundastadionilla.
Allmänna Idrottsklubben (lyh. AIK) on vuonna 1891 perustettu urheiluseura. Seuran kotipaikka on Solna. AIK on yksi Ruotsin suurimmista ja perinteikkäimmistä urheiluseuroista. Sen lajivalikoimaan kuuluvat muun muassa jalkapallo, jääkiekko, jääpallo, käsipallo, keilailu, golf ja pöytätennis. Seura tunnetaan myös lempinimellä Gnaget.
Historia

Ajatus AIK:n perustamisesta alkoi, kun veljekset Isidor ja Paul Behrens olivat kävelyllä Hantverkargatanilla, Tukholman keskustassa. He kävelivät nopeasti ja huomasivat, että heidän takanaan oli kaksi muuta nuorta. Vieraat yrittivät kävellä Behrensien ohi, joten he alkoivat kävellä nopeampaa vieraitten tehdessä samoin. Pian he alkoivat juosta. Kun Behrensit olivat päässeet kauas vieraista, Isidor sanoi, että heidän pitäisi perustaa uusi urheiluseura ja alkaa kilpailemaan muiden kanssa.
Veljekset alkoivat keräämään ystäviään, joilla oli kiinnostusta urheilua kohtaan ja pitivät kokouksen 15. helmikuuta 1891. Isidor esitteli ideansa kaikille ja muut pitivät siitä. He kaikki päättivät yhdessä seuran nimeksi Allmänna Indrottsklubben, joka on suomeksi "Yleinen urheiluseura". Nimen valinnalla pyrittiin siihen, että seura olisi avoin kaikille urheilua harrastaville.
Seurassa harrastettiin monia urheilulajeja, joista jalkapallo tuli mukaan 1896 ja neljä vuotta myöhemmin AIK voitti ensimmäisen Ruotsin mestaruuden. Jääpallossa seura alkoi kilpailla 1905. Kuten jalkapallossakin seura voitti neljä vuotta myöhemmin Ruotsin mestaruuden. Keilailu tuli mukaan 1910 ja jääkiekko 1921. Jääkiekossa AIK voitti ensimmäisen Ruotsin mestaruuden 1934. AIK-voitti Ruotsin mestaruuksia 1940–60 -luvuilla käsipallossa, luistelussa, keilailussa, sulkapallossa ja tenniksessä. Naisjoukkueita perustettiin 1970-luvulla jalkapallossa, jääpallossa ja keilailussa. Viimeisimpänä suurena lajina on tullut mukaan salibandy, jonka jaosto perustettiin 1996.
Seuran lempinimi "Gnaget" (suom. jyrsijä) syntyi 1920-luvulla, kun mustat pelipaidat pesujen jälkeen olivat muuttuneet harmaiksi, joka yhdistettiin rotan väritykseen. Nykyisen AIK-merkin loi Fritz Carling 1898. Merkki voitti "Maailman kauneimman merkin" tittelin kilpailussa Lontoossa.
AIK:n lajijaostot

AIK Bandy – jääpallo.
AIK Bordtennis – pöytätennis.
AIK Bowling – keilailu
AIK Fotboll – miesten jalkapallo
AIK Fotboll Damer – naisten jalkapallo
AIK Golf – golf
AIK Handboll – käsipallo
AIK IF – jääkiekko
AIK Innebandy – salibandy
Aiheesta muualla

AIK:n viralliset sivut
897

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku
Vuosikymmenet: 790-luku · 800-luku · 810-luku · 820-luku · 830-luku · 840-luku 850-luku · 860-luku · 870-luku · 880-luku · 890-luku · 900-luku
Vuodet: 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809 810 · 811 · 812 · 813 · 814 · 815 · 816 · 817 · 818 · 819 820 · 821 · 822 · 823 · 824 · 825 · 826 · 827 · 828 · 829 830 · 831 · 832 · 833 · 834 · 835 · 836 · 837 · 838 · 839 840 · 841 · 842 · 843 · 844 · 845 · 846 · 847 · 848 · 849 850 · 851 · 852 · 853 · 854 · 855 · 856 · 857 · 858 · 859 860 · 861 · 862 · 863 · 864 · 865 · 866 · 867 · 868 · 869 870 · 871 · 872 · 873 · 874 · 875 · 876 · 877 · 878 · 879 880 · 881 · 882 · 883 · 884 · 885 · 886 · 887 · 888 · 889 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909
Tapahtumia

heinä-elokuussa paavi Stephen II kuoli ja paavi Romanus valittiin uudeksi paaviksi.
marraskuussa paavi Romanus erotettiin.
joulukuussa valittiin paavi Theodore II, mutta hän kuoli 20 päivää myöhemmin.
Kuolleita

paavi Stephen VII, kuristettiin
paavi Theodore II, tuntematon syy
Zhaozhou, kuoli 119-vuotiaana
2010 (vuoden 1984 elokuva)

| 2010> 2010: The Year We Make Contact |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Hyams
Käsikirjoittaja:  Arthur C. Clarke ja Peter Hyams
Tuottaja:  Peter Hyams
Säveltäjä:  David Shire
Kuvaaja:  Dave Stewart
Leikkaaja:   Mia Goldman  James Mitchell 
Tuotantosuunnittelija:  Albert Brenner
Pukusuunnittelija:  Patricia Norris
Lavastaja:   Rick Simpson  William Ladd Skinner 
Erikoistehosteet:   Richard Edlund  Henry Millar  Mark Stetson 
Pääosat:   Roy Scheider  Helen Mirren  John Lithgow  Bob Balaban 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Turner Entertainment Warner Bros. Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   7. joulukuuta 1984 (Yhdysvallat)  5. huhtikuuta 1985 (Suomi) 
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti, venäjä
Edeltäjä:  2001: Avaruusseikkailu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
2010 (engl. 2010: The Year We Make Contact, Suomessa televisiossa myös nimellä Avaruusseikkailu 2010) on Peter Hyamsin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1984. Se perustuu Arthur C. Clarken romaaniin 2010: Avaruusodysseia, joka kirjan tapaan on jatko-osa elokuvalle 2001: Avaruusseikkailu.
Elokuvan päärooleissa ovat Roy Scheider avaruushallinnon entisenä johtajana Heywood Floydina ja Helen Mirren neuvostoliittolaisen avaruusaluksen Aleksei Leonovin komentajana Tanja Kirbukina.
Ohjaaja Peter Hyams on kertonut, ettei olisi tehnyt elokuvaa ilman ensimmäisen elokuvan ohjanneen Stanley Kubrickin lupaa. Kertoman mukaan kun Hyams oli kertonut Kubrickille halustaan tehdä jatko-osa ja kysynyt tältä lupaa, Kubrick oli vain nauranut kysymykselle ja vastannut: ”Siitä vain, tee se. En minä välitä.”
Elokuva sai vuonna 1984 sai viisi Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaista erikoistehosteista, sekä Hugo-palkinnon elokuvien sarjassa.
Tarina

Lähtökohtana elokuvassa on kahden suurvallan kiire selvittää avaruusalus Discoveryn mysteeri vuodelta 2001 - yhdysvaltalaisten Discovery II on rakenteilla, mutta ei valmistu ajoissa ehtiäkseen Jupiterin luokse, sillä Discoveryn huomataan lähestyvän oudosti Jupiterin kuuta Ioa.
Neuvostoliitto on kuitenkin lähettämässä omaa alustaan kohti Jupiteria, ja Floydin, Discoveryn suunnittelijan Walter Curnowin sekä HAL 9000 -tietokoneen suunnittelijan R. Chandran on ydinsodan uhan alla neuvoteltava itselleen paikka neuvostoliittolaisten aluksessa.
Monet elokuvan julisteista kuvaavat mustaa monoliittia Jupiterin lähellä. Leonov löytääkin tällaisen Discoveryn läheltä. Discoveryn ja HAL 9000:n uudelleenkäynnistys onnistuu hyvin, mutta Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välinen uhkaava sotatila Maan päällä eristää miehistöt toisistaan samalla kun Floyd saa salaperäisiä viestejä, jotka kehottavat lähtemään Jupiterin läheisyydestä.
Miehistön jäsenet eivät ole varmoja HALin yhteistyöhalukkuudesta, mutta HAL on luottamuksen veroinen ja Leonov pääsee pakenemaan juuri ennen kuin monoliitti muuttaa Jupiterin pieneksi tähdeksi.
Vastaanotto

2010 sai kriitikoilta jakaantuneen vastaanoton; Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 64 % kriitikoista arvioi sen myönteisesti. Kaikki olivat kuitenkin yhtä mieltä siitä, ettei elokuva ollut läheskään ensimmäisen tasolla.
Aiheesta muualla

Dunphy, DW.: The Untold Truth Of 2010: The Year We Make Contact Looper.com.  12.3.2021. Viitattu 13.6.2021. (englanniksi)
2010 (1984) American Film Institute – AFI. Viitattu 13.6.2021. (englanniksi)
Uudenseelannindelfiini

| Uudenseelannindelfiini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti
Heimo::  Delfiinit Delphinidae
Suku::  Kirjodelfiinit Cephalorhynchus
Laji::  hectori
Kaksiosainen nimi
 Cephalorhynchus hectori  (P.-J. van Bénéden, 1881) 
Katso myös
   Uudenseelannindelfiini Wikispeciesissä   Uudenseelannindelfiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Uudenseelannindelfiini (Cephalorhynchus hectori) on yksi neljästä kirjodelfiineihin kuuluvasta delfiinistä. Sen populaatio on pienentynyt alle puoleen kolmen sukupolven aikana, joten se luokitellaan uhanalaiseksi.
Uudenseelannindelfiinin vartalo on lyhyt, pullukka, torpedomainen. Kyljet ja selkä ovat valeanharmaat, sivussa on tummempi raita, vatsapuoli on valkoinen. Pyrstö, rintaevät ja ominaislaatuisen pyöreämuotoinen selkäevä ovat mustat. Pituus on 1,2–1,6 metriä ja paino 40-60 kiloa.
Uudenseelannindelfiinejä tavataan vain Uuden-Seelannin eteläsaaren ympäristössä ja Pohjoissaaren länsirannikolla. Pohjoissaaren populaatio on geneettisesti eristyksissä muista populaatioista, ja se on luokiteltu omaksi alalajikseen.  Näin pientä levinneisyysaluetta ei ole millään muulla valaslajilla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Uuden-seelannindelfiini (Cephalorhynchus hectori)
ITIS: Cephalorhynchus hectori (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cephalorhynchus hectori, Hector's dolphin (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Cephalorhynchus hectori (englanniksi)
Verhnije Lihoboryn metroasema

Verhnie Lihobory (ven. Верхние Лихоборы) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 22. maaliskuuta 2018.
Zhuangin kieli

| Zhuang |
| --- | --- |
 Zhuang-kielten ja murteiden puhuma-alueet
Oma nimi:  Vahcuengh
Tiedot
Alue:  Guangxi
Puhujia:  16 miljoonaa
Kirjaimisto:  latinalainen kirjaimisto, sawndip
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  thaikielet
Kieliryhmä:  pohjoisthaikielet, keskithaikielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  za
ISO 639-2:  zha
ISO 639-3:  zha
 Ohje 
Zhuang tai tšuang on joukko pohjois- ja eteläthaikieliä, joita puhutaan Etelä-Kiinassa Guangxin maakunnassa sekä osissa Yunnania ja Guangdongia. Kielet eivät muodosta keskenään monofyleettistä yhtenäisyyttä, sillä pohjois- ja eteläzhuang ovat lähempänä muita thaikieliä kuin toisiaan. Zhuangin kieltä puhutaan Kiinassa ja sillä on noin 16 miljoonaa puhujaa, mikä tekee yhden Kiinan suurimmista vähemmistökielistä. Pohjoiszhuang muodostaa murrejatkumon Guizhoun pohjoisthaikielten kanssa, kun taas eteläzhuang muodostaa murrejatkumon Vietnamin keskithaikielten kanssa.
Murteet

Zhuang jaetaan pohjois- ja eteläzhuangiin, jotka jaetaan edelleen lukuisiin murteisiin. Pohjoiszhuangin Yongbein murteen Wumingin alamurretta pidetään yleisesti zhuangin prestiisimurteena, ja se onkin zhuangin kirjakielen perusta.
Kirjoitusjärjestelmä

Zhuangia kirjoitettiin alun perin kiinan kirjoitusjärjestelmään perustuvalla sawndip-järjestelmällä. Vuonna 1957 laadittiin latinalaiseen aakkostoon perustuva järjestelmä, johon oli kuitenkin lainattu merkkejä kyrillisestä kirjaimistosta. Vuonna 1982 nämä kyrilliset erikoismerkit korvattiin kokonaan latinalaisilla kirjaimilla.
| 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| B b | B b | /p/ | Ƃ ƃ | Mb mb | /ɓ/ | M m | M m | /m/ | F f | F f | /f/ | V v | V v | /β/ |
| D d | D d | /t/ | Ƌ ƌ | Nd nd | /ɗ/ | N n | N n | /n/ | S s | S s | /θ/ | L l | L l | /l/ |
| G g | G g | /k/ | Gv gv | Gv gv | /kʷ/ | Ŋ ŋ | Ng ng | /ŋ/ | H h | H h | /h/ | R r | R r | /ɣ/ |
| C c | C c | /ɕ/ | Y y | Y y | /j/ | Ny ny | Ny ny | /ɲ/ | Ŋv ŋv | Ngv ngv | /ŋʷ/ |  |  |  |
| By by | By by | /pʲ/ | Gy gy | Gy gy | /kʲ/ | My my | My my | /mʲ/ |  |  |  |  |  |  |
| 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA | 1957 | 1982 | IPA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A a | A a | /aː/ | E e | E e | /e/ | Ə ə | AE ae | /a/ |
| I i | I i | /i/ | O o | O o | /oː/ | Ɯ ɯ | W w | /ɯ/ |
| U u | U u | /u/ | Ɵ ɵ | OE oe | /o/ |  |  |  |
| Tooni | 1957 | 1982 | Toonikulku |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | – | – | ˨˦ |
| 2 | Ƨ ƨ | Z z | ˧˩ |
| 3 | З з | J j | ˥ |
| 4 | Ч ч | X x | ˦˨ |
| 5 | Ƽ ƽ | Q q | ˧˥ |
| 6 | Ƅ ƅ | H h | ˧ |
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Zhuanginkielisiä kirjoja.
Sawndipilla kirjoitettu käsikirjoitus.
10,5 cm leichte Feldhaubitze 18

10.5 cm leFH 18 tuliasemassa itärintamalla 1942
10,5 cm leFH 18 (saks. 10,5 cm leichte Feldhaubitze 18) on Rheinmetallin vuosina 1929–1930 suunnittelema ja vuosina 1935-1945 valmistama 105 mm haupitsi.