Roy Evans
Valmennusura

Elokuussa 1974 Evansille tarjoutui melko yllättävästi tilaisuus päästä valmentamaan Liverpoolin reservijoukkuetta. Seuran puheenjohtaja John Smith oli nähnyt hänessä potentiaalia tulla jonain päivänä seuran päävalmentajaksi. Evans johdattikin reservijoukkueen yhdeksän vuoden aikana seitsemään mestaruuteen, ja kun vuonna 1983 Bob Paisleyn aikakausi edustusjoukkueen valmentajana päättyi, pääsi Evans  uuden managerin Joe Faganin apuvalmentajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi myös Kenny Dalglishin managerikauden aina vuoteen 1991 saakka. Tuolloin manageriksi tuli Graeme Souness apulaisenaan Phil Broesma, mikä siirsi Evansin nokkimisjärjestyksessä pykälän alaspäin.
Ennen kauden 1993/1994 alkua Evans nimitettiin Sounessin kakkosvalmentajaksi. Siirron taustalla oli ajatus, että Evans ottaisi valmennusvastuun mikäli Sounessilla, jonka lähtöä oli jo jonkin aikaa odotettu, eivät hommat suju niin kuin pitäisi. Tammikuussa 1994 Souness siirrettiinkin syrjään ja Evans nousi päävalmentajaksi vietettyään seurassa yhtäjaksoisesti 28 vuotta erinäisissä tehtävissä. Seuran kannattajat odottivat Evansilta suuria. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan päävastuussa hän johdattikin seuran liigakolmoseksi vain pisteen päähän kakkoseksi sijoittuneesta Manchester Unitedista.
Keväällä 1995 Liverpool voitti ensimmäisen pokaalinsa kolmeen vuoteen, kun se  liigacupin loppuottelussa kaatoi Boltonin. Evansin hankittua Stan Collymoren Robbie Fowlerin aisapariksi kaudeksi 1995/1996 uskottiin pelin alkavan kulkea entistäkin paremmin. Evans oli tuonut toisenlaisen vaihtoehdon Graeme Sounessin itsevaltaiselle valmennusfilosofialle, ja Liverpool pelasi iloista ja viihdyttävää jalkapalloa, mutta tulokset jäivät laihoiksi. 1996 Liverpool selviytyi aina FA Cupin loppuotteluun saakka, missä kuitenkin ManU:n Eric Cantona hautasi haaveet loppuhetkien maalillaan. Mielipide Evansia kohtaan alkoi hiljalleen kääntyä. Kaksi kolmatta ja kaksi nelossijaa liigassa saavuttanutta Evansia ei pidetty tarpeeksi tiukkana valmentajana.
Vuonna 1998 Liverpooliin tuli ranskalainen Gérard Houllier jakamaan valmennusvastuuta hänen kanssaan. Valmentajat olivat tyypeiltään kuitenkin täysin erilaiset eikä muutosta parempaan näkynyt. Lopulta marraskuussa 1998 kaikkiaan 226 ottelun ajan managerina toiminut Evans lähti Liverpoolista.  Evansin ainoaksi voitoksi Liverpoolissa jäi vuoden 1995 liigacup-titteli. Liverpool-aikanaan hän nosti pinnalle useita englantilaisia sukupolvensa parhaisiin kuuluviapelaajia kuten Steve McManaman, Robbie Fowler ja Michael Owen.
Evans oli yli vuoden ajan työttömänä, minä aikana hänen nimensä liitettiin moniin seuroihin. Vuoden 2000 keväällä hän toimi kuukauden ajan Fulhamin väliaikaisvalmentajana Karlheinz Riedlen kanssa ennen valmennusvastuun siirtymistä Jean Tiganalle. Kesällä 2001 Evans nimitettiin urheilutoiminnallisin johtotehtäviin kakkosdivisioonaseura Swindon Towniin, jossa entinen Pool-puolustaja Neil Ruddock toimi pelaaja-valmentajana. Kaksikko sai kuitenkin lähteä jo saman vuoden joulukuussa. Marraskuussa 2004 Evans aloitti, niin ikään entisen Liverpool-pelaajan, John Toshackin apuvalmentajana Walesin maajoukkueessa. Helmikuussa 2007 Evans aloitti Walesin työnsä ohella kakkosliigan Wrexhamin apuvalmentajana, ja kun seura kauden päätteeksi onnistui tavoitteessaan välttyä putoamiselta konferenssiin, sopimusta jatkettiin. Sittemmin Evans on vetäytynyt pois valmennustehtävistä.