stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihminen
Kulttuuri > Kieli

Ihmiset eroavat muista lajeista kielellisillä kyvyillään, joiden ansiosta he voivat jakaa keskenään ajatuksia, suunnitella tulevaisuutta ja siirtää hankittua tietoa jälkipolville.
Kieli on järjestelmä, jossa ihminen ilmaisee ajatuksensa kielellisillä merkeillä, abstraktioilla. Näitä merkkejä nimitetään kielellisiksi ilmauksiksi. Puhutuissa kielissä kuuluvia merkkejä tuotetaan puhe-elimillä. Kirjoitetussa kielessä kielelliset ilmaukset on tehty silmin nähtäviksi eli luettaviksi. Viitotuissa kielissä kielelliset ilmaukset ovat visuaalisia, eivät kuuluvia. Kieliä tutkii kielitiede. Ihmisillä on tällä hetkellä käytössä eri kieliä noin 6 000, ja lukemattomat kielet ovat hävinneet aikojen saatossa. Ihmiskunnan kielellinen monimuotoisuus on kuitenkin vähentymässä ja kieliä kuolee yhä kasvavalla nopeudella, johtuen suurelta osin globalisaatiosta. Valtaosan kielistä pelätään kuolevan tämän vuosisadan aikana.
Kirjoitustaidon ihmiset kehittivät noin 5 000 vuotta sitten. Se oli tehokas tapa säilöä tietoa muistiin jälkipolville.
Kulttuuri > Tekniikka

Varhaisimmat tekniikan alkumerkit ovat hyvin vanhoja, jopa 3,4 miljoonaa vuotta. Tekniikan ollessa näin vanhaa on ilmeistä, että tekniikka ei ole vaikuttanut vain ihmisen kulttuuriin vaan myös ihmisen evoluutioon, minkä seurauksena ihminen ilman tekniikkaa on luonnossa varsin avuton eläin. Samanaikaisesti nyky-ihmisen ilmaantuessa 200 000 vuotta sitten on varhaisesta kivikaudesta löytöjen perusteella siirrytty keskiseen kivikauteen, jolle on tyypillistä hienostuneemmin tehdyt kivityökalut ja nuolen kärjet. Myös vaatetuksen käyttö on noihin aikoihin ollut niin laajaa, että ihmisen loisesta, täistä, kehittyi vain ihmisen vaatteissa elävä alalaji, vaatetäi.
Kulttuuri > Tiede

Tiede viittaa järjestelmälliseen tiedonhankintajärjestelmään, jolla ihmiset pyrkivät ymmärtämään todellisuutta yhä tarkemmin. Tiede perustuu teorioihin, joiden perusteella luodaan ennustuksia ja joita sitten testataan kokeilla. Moderni tiede syntyi Euroopassa uudella ajalla. Tieteen tekemät ennustukset usein hyödyttävät yhteiskuntaa tai yksilöitä, jotka käyttävät niitä. Tiede ja erityisesti teknologian kehitys ovat olleet yksi keskeisimmistä ihmisten kulttuuria ohjaavista tekijöistä.
Filosofia on noin 600–400 eaa. välisenä aikana antiikin Kreikassa syntynyt ajatteluperinne ja oppiala, joka pyrkii tutkimaan todellisuuden perimmäistä olemusta, tiedon yleisiä ehtoja, kauneuden ja arvojen luonnetta, hyvän yhteiskunnan ehtoja, ihmisenä olemisen luonnetta sekä näihin kytkeytyviä yleisiä teemoja.
Kulttuuri > Taiteet

Kuvataidetta on esiintynyt ihmiskunnassa aina esihistoriallisesta ajasta lähtien. Se on erikoinen ilmaisun, viestinnän, kannanoton ja mielihyvän tuottamisen muoto.
Musiikki on ihmisen kulttuurille ominainen ääneen perustuva taiteen ja viestinnän muoto. Sen synnyn arvellaan liittyneen puheen kehittymiseen, ja siihen ovat saattaneet vaikuttaa luonnon äänien – kuten lintujen – matkiminen, työliikkeiden rytmi ja ihmisen leikkisä ja seurallinen perusolemus.
Kirjallista perinnettä edeltää ihmiskunnan suullisen kerronnan, tarinoiden, kaskujen ja tarujen pitkä perinne. Kirjallista taidetta edustavat runot, draama ja proosa.
Kulttuuri > Uskonto

Uskonto tarkoittaa ihmisen uskoa jumaliin tai muuhun yli-inhimilliseen mahtiin, hänen turvautumistaan siihen sekä siihen liittyvää pyhyyden kokemusta. Nämä ovat uskonnossa usein muotoutuneet oppijärjestelmäksi ja ilmenevät erilaisina yhteisöllisinä tapoina ja palvontamenoina.
Yhteiskunta

| Ihmiskunnan tilastoja |
| --- | --- |
Maailman väkiluku: 8 000 000 000 (2022)
Väestötiheys: 12,7 as./km² (koko maapallo) 43,6 as./km² (maa-alue)
Suurimmat väestön  keskittymät: Tokio, New York, México, Soul, São Paulo, Moskova, Lagos 
Puhutuimmat kielet (2000, arvio): Mandariinikiina 14,37 % Hindi 6,02 % Englanti 5,61 % Espanja 5,59 %  Arabia 4,59 %
Suurimmat uskonnot  (2002, arvio): Kristinusko 32,71 % Islam 19,67 % (Ei uskontoa 14,84 %) Hindulaisuus 13,28 % Buddhalaisuus 5,84 %
Käytetyimmät valuutat: USD, euro, jeni, punta
Elinkeinorakenne (miljardia, 2016):  1,9 G alle 15-vuotiaita lapsia  1,7 G palvelualalla,  1,4 G maataloudessa  0,800 G teollisuudessa  0,577 G eläkkeellä tai liian iäkkäitä työhön  0,430 G työttöminä  0,400 G yrittäjiä
Yhteiskunta muodostuu ihmisistä ja heidän muodostamistaan yhteisöistä, jotka ovat keskenään tiiviissä vuorovaikutuksessa tietyllä maantieteellisellä alueella. Kaikki yhteiskunnat yhdessä muodostavat koko ihmiskunnan. Kulttuuri tarkoittaa tietylle ihmisryhmälle ominaista käytöstä, tapoja ja historiaa. Ihmisillä on monia arvoja, normeja ja perinteitä, ja ne yhdistävät ryhmiä.
Vastaavaa sosiaalista kanssakäymistä ja yhteiskuntaa on myös esimerkiksi muurahaisilla ja linnuilla. Ihmisten katsotaan eroavan muista lajeista kuitenkin monimuotoisen sosiaalisen kanssakäymisen ja kulttuurin ansiosta.
Evoluutiossa ihmisen keinoja selvitä muita lajeja paremmin on ollut keskeisesti älykkyys, ihmisen aivot. Muita vastaavia keinoja, osin aivoihin perustuen, ovat olleet esimerkiksi kieli, tekniikka, tieto, organisaatiotaito, joukon voima ja sen mahdollistama erikoistuminen sekä pitkälle kehittyneet kädet, jotka mahdollistavat työkalujen käytön ja hienomotoriikan
Ihmiset pitävät itseään hyvinä tilanteiden arvioinnissa, yleiskäsityksen muodostamisessa, asiayhteyksien tajuamisessa, mallien tunnistamisessa ja vaistojen käytössä. Toisaalta ihmiselle tuottavat vaikeuksia käsitellä asioita rinnakkain, muistaa yksityiskohtia, suorittaa rutiinitehtäviä, luopua vääristä päätelmistä ja hallita stressiä. Kuitenkin kaikkien näiden ominaisuuksien suhteen yksilöllinen vaihtelu on varsin suurta: joillekin ihmisille esimerkiksi suorittava rutiininomainen työ sopii hyvin ja monien ihmisten paineensietokyky on kehittynyt erittäin vahvaksi.
Yhteiskunta > Etnisyys

Eri maantieteellisillä alueilla asuu ihmispopulaatioita, joiden ulkonäkö, kieli ja kulttuuri eroavat toisistaan. Eri populaatiot ovat erilaisia pääasiassa siksi, koska ne ovat historiansa aikana kokeneet erilaisia vaiheita. Ryhmien on täytynyt selviytyä eri puolilla maapalloa hyvinkin erilaisissa olosuhteissa. Kulttuurinen, kielellinen ja geneettinen kehitys on kulkenut eri polkuja ja kehittänyt vaihtelua ja paikallisia erikoisuuksia.
Yleensä ihmiset määrittelevät itsensä johonkin ryhmään etnisyyden perusteella. Luokittelu yleensä perustuu esivanhempiin ja näkyviin ominaisuuksiin, kuten ihonväriin ja kasvonmuotoihin. Etnisesti ihmiset luokittelevat itsensä kielen, kulttuurin tai syntymäpaikan mukaan johonkin ryhmään. Etnisyyttä voidaan kutsua myös kansallisuudeksi, mutta termit eivät kaikissa tapauksissa ole yhteneväiset. Etnisyys tai kansallisuus on monille tärkeä samaistumisen kohde. Etnisyyteen tai kansallisuuteen kohdistuva aatteellinen itsetietoisuus ja tiedostava samaistuminen on 1700- ja 1800-lukujen taitteessa kehittynyt nationalismi. Nationalismin eli kansallisuusaatteen vaikutuksesta monet tahtovat etnisen ryhmänsä saavan hallita tiettyä aluetta itsehallinnollisella tai itsenäisenä. Etnisten ryhmien ristiriitaiset aluevaatimukset ovat johtaneet moniin sotiin.
Lähes kaikki ihmiset elävät jonkin valtion tai yhteiskunnan alueella ja useimmiten ovat jonkun valtion tai yhteiskunnan virallisia jäseniä eli kansalaisia. Myös valtio tai yhteiskunta voi olla voimakkaan samaistumisen kohde. Tällaista samaistumista kutsutaan isänmaallisuudeksi.
Yhteiskunta > Valtio ja politiikka

Valtio on nykyisin keskeinen yhteiskunnallisen organisoitumisen muoto. Sitä edelsi esimerkiksi klaani, heimo tai päällikkökunta.
Sovinnaisen käsityksen mukaan politiikka tarkoittaa ihmisyhteisön päätöksentekoa ja muuta siihen liittyvää toimintaa. Laajimman määrittelyn mukaan politiikka on toimimista jonkin asian puolesta jotain toista asiaa vastaan.
Yhteiskunta > Väkivalta

Ihmisille kuten muillekin kädellisille ja nisäkkäille on luonteenomaista ryhmien väliset aggressiot, jotka useimmiten rajoittuvat uhkailuun. Väkivaltaa esiintyy runsaasti niin ihmisyksilöiden kuin yhteisöjenkin välillä. Ihmisryhmään kohdistuvaa väkivaltaa kutsutaan esimerkiksi vainoksi. Sota on kahden ihmisyhteisön väkivaltainen yhteenotto. Vaikka yhteisö ei olisi osallisena missään sodassa tai vainossa, sen yksilöt voivat kuitenkin kohdata väkivaltaa toistensa taholta. Yhteiskunnat pyrkivät rajoittamaan väkivaltaa tai monopolisoimaan sen vain tietyille tahoille. Monissa kulttuureissa väkivaltaa sekä ihannoidaan että paheksutaan. Väkivalta voi olla myös henkistä. Väkivalta on ihmisille useimmiten vallankäyttöä, sillä pyritään alistamaan toinen tai saavuttamaan jokin tavoite.
Arkeologisten löytöjen ja kulttuuriantropologisen vertailun perusteella on päätelty, että ihmiset ovat käyneet heimojen tai klaanien välisiä sotia noin 10 000–12 000 vuoden ajan. Tämä tekee sodasta varsin nuoren ilmiön ihmisen biologisessa ja kulttuurisessa evoluutiossa. Viime vuosituhansien aikana sotiminen on kuitenkin ollut yleistä monien kulttuurien keskuudessa. Ihmiskunnan historian tuhoisin sota on ollut toinen maailmansota, jonka seurauksena kuoli yli 50 miljoonaa ihmistä.
Yhteiskunta > Kaupankäynti

Ihmisillä kaupankäynti tarkoittaa tavaran tai palvelun vaihdantaa, jossa vaihdannan tapahtumaan ei liity tiiviin henkilökohtaisen suhteen solmimista. Alun perin ihmiset vaihtoivat tavaroita toisiin tavaroihin, mutta kyse oli usein pikemminkin sosiaalisia suhteita vahvistavien lahjojen vaihdosta kuin kaupankäynnistä. Rahan keksiminen tehosti kaupankäyntiä. Kun vaihdannassa käytetään rahaa, voidaan erottaa ostaminen ja myyminen erillisinä tapahtumina.
Yhteiskunta > Suhde ympäristöön

Monet metsästäjä-keräilijäkansat ja varhaiset maanviljelijätkin elivät melko lailla ympäristönsä kantokyvyn sisällä. Toisaalta esimerkiksi monet suuret riistaeläimet on tapettu sukupuuttoon.
Erityisesti teollisen vallankumouksen myötä tilanne muuttui ratkaisevasti. Ihminen on viime vuosisatoina levittäytynyt yhä laajemmalle ja ottanut käyttöönsä yhä enemmän luonnonvaroja, sekä uusiutuvia että uusiutumattomia. Yhä enemmän maa-aluetta on otettu ihmisten aktiiviseen käyttöön ja viety se näin pois muulta luonnolta. Maata on sekä rakennettu että muutettu viljelykäyttöön. Monia uusiutuvia luonnonvaroja on alettu hyödyntää yli niiden uusiutumiskapasiteetin, minkä myötä niiden uusiutumisvauhti ja -kyky on heikentynyt. Jotkut uusiutuvat luonnonvarat, kuten monet eliölajit, on käytetty kokonaan loppuun siten, että ne ovat tuhoutuneet kokonaan. Teollisen vallankumouksen keskeinen osa on ollut uusiutumattomien ei-kierrättettävien luonnonvarojen käyttöönotto. Näitä ovat etupäässä fossiiliset polttoaineet ja fissiokelpoinen uraani. Myös kierrätyskelpoisten uusiutumattomien luonnovarojen käyttö on lisääntynyt huomattavasti.
Muun muassa sairaanhoidossa ja ravitsemuksessa saavutetun edistyksen myötä ihmisen väestönkasvu kiihtyi selvästi 1900-luvulla, jolloin sitä myös alettiin pitää vakavana ongelmana. Kuolleisuus pieneni mutta syntyvyyden lasku seurasi vasta viiveellä perässä. Väestönkasvu on jo hidastunut ensimmäisenä teollistuneissa maissa ja näin oletetaan käyvän myös vasta teollistumassa olevissa maissa. 2000-luvun alussa valtaosa ihmisistä elää esiteollisessa kurjuudessa ja köyhyydessä, sekä useat myös nälässä tai kunnollisten elintarvikkeiden ja veden puutteessa. Esimerkiksi WWF:n ekologinen jalanjälki -mittarin mukaan ihmiskunnan luonnonvarojen kulutus ylitti Maan biokapasiteetin 25 prosentilla vuonna 2003.
Ihmistä tutkivia tieteitä

Biologia tutkii elämää ja siksi myös ihmistä, mutta silti se ei ota huomioon kaikkia ihmisen ominaisuuksia. Eri tieteenalat tutkivat ihmistä ja ihmisen toimintaa eri tavalla ja osin eri lähtökohdista. Niitä ovat esimerkiksi:
Antropologia on yleisnimitys ihmisten tutkimiselle. Monen ihmistä tutkivan tieteen voidaan katsoa kuuluvan antropologiaan.
Yhteiskuntatieteet
Väestötiede
Perinnöllisyystiede
Etnologia
Lääketiede
Taloustiede
Psykologia
Psykometriikka
Kielitiede
Maantiede
Sosiologia
Historia
Arkeologia
Kirjallisuutta

Bjålie, Jan ym.: Ihminen. Fysiologia ja anatomia.  (4. painos)  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-23087-9
Kolmas simpanssi. Ihmiseläimen evoluutio ja tulevaisuus.  ((The Third Chimpanzee. The Evolution and Future of the Human Animal, 1992.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra Cognita, 2007.  ISBN 978-952-5202-92-2
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ihminen Wikimedia Commonsissa
Kartta varhaisista ihmisen migraatioista mitokondrioiden perusteella 
(tuhatta vuotta ennen nykyhetkeä).
Ihmisen luuranko.
Erilaisia hedelmiä. Ihmiset yhä harvemmin keräävät itse ravintonsa luonnosta.
Vastasyntynyt lapsi.
Lapsia Turun pääkirjastossa.
Mesoamerikkalainen pienoispatsas, 250–900 jaa.
Sanomalehden etusivu Apollo 11:n laskeutumisesta Kuuhun 21. heinäkuuta 1969.
Musiikin allegoria, noin 1594. Lorenzo Lippin maalaus kuvaa naista, joka kirjoittaa partituuria.
Kartogrammi maailman väestöstä.
Sodat ja vainot ovat näyttävimpiä esimerkkejä väkivallasta, mutta suurin osa väkivallasta tapahtuu pienemmässä mittakaavassa, ja jää siksi vähemmälle huomiolle.
J. H. W. Tischbein, Diogenes etsii rehellistä ihmistä, noin 1780.
Möhkön rautaruukki

Möhkön ruukkimuseo, vanhan masuunin jäännöksiä ja suojarakennus vuonna 2016.
Seppä Möhkön rautaruukissa
Möhkön rautaruukki oli Pohjois-Karjalassa Ilomantsissa Möhkön kylässä 1837–1907 toiminut ruukki. Ruukin toiminnan päätyttyä paikalle perustettiin metsätyökeskus. Nykyisin siellä on ruukkimuseo.
Ruukin perustamisluvan sai vuonna 1838 ilomantsilainen Carl G. Nygren, ja tehtaan rakennutti kylän läpi virtaavan Koitajoen Möhkönkosken rannalle vuosina 1847–1849 pietarilainen Adolf von Rauch. Rautaruukki aloitti toimintansa vuonna 1849.
Ruukin osti vuonna 1851 kiteeläinen teollisuusmies, Värtsilän rautaruukin omistaja Nils Ludvig Arppe. Wärtsilän ja Möhkön rautaruukit siirtyivät Arppen kuoleman jälkeen hänen perillisilleen ja vuonna 1892 heidän perustamalleen osakeyhtiölle, jonka nimeksi tuli vuonna 1898 Wärtsilä Aktie Bolag.
Möhkön rautaruukin toiminta päättyi vuonna 1907, ja  W. Gutzeit & Co osti tehtaan ja metsät. Alueella toimi 1960-luvulle saakka ruukille kuulunut saha ja sen yhteyteen 1910-luvulla perustetut höyläämö, mylly ja sähkölaitos.
Möhkön ruukkimuseon näyttely 2016.
Möhkö oli ruukin aikaan suuri 600 hengen kylä. Tehtaalla oli ajoittain jopa 2 000 työntekijää.
Möhkön ruukkimuseon näyttely 2016.
Ruukin paikalla on nykyään sen toimintaa esittelevä ruukkimuseo, jossa pääsee tutustumaan vanhoihin työtapoihin, työvälineisiin ja savottaperinteeseen.
Aiheesta muualla

Möhkön ruukki
Möhkön kylä
| n k Perustiedot Wikidatassa: Möhkön rautaruukki (Q18682307)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: teollisuusmaisema, museo, ruukki
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Ilomantsi
koordinaatit: 62°38′27″N 31°17′18″E﻿ / ﻿62.64094°N 31.288286°E﻿ / 62.64094; 31.288286
Irlanninsusikoira

| Irlanninsusikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Irlanti
Määrä:  Suomessa rekisteröity 5 402
Rodun syntyaika:  noin 391 jaa. Ensimmäiset kertomukset suuresta vinttikoirasta jo 3200 eaa.
Alkuperäinen käyttö:  suden, hirven ja karhun metsästyskoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  noin 6,5 vuotta
Muita nimityksiä:  Irish Wolfhound, cú faoil, levrier irlandais, Irischer Wolfshund, lebrel irlandés, iiri hundikoer, irlis
FCI-luokitus:  ryhmä 10 Vinttikoirat alaryhmä 2 Karkeakarvaiset #160
Ulkonäkö
Paino:  40,5–80 kg
Säkäkorkeus:  uros vähintään 79 cm nartut vähintään 71 cm
Väritys:  harmaa, brindle, valkoinen, musta, fawn, punainen
Irlanninsusikoira (iiriksi cú faoil, engl. Irish Wolfhound) on irlantilainen suurikokoinen vinttikoira. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis hibernicus.
Ulkonäkö

Irlanninsusikoira on maailman korkein koirarotu. Irlanninsusikoira ei ole ruumiinrakenteeltaan yhtä raskas ja massiivinen kuin tanskandoggi, ja muistuttaa paljon skotlanninhirvikoiraa. Uroksen vähimmäiskorkeus on 79 senttimetriä, joskin on toivottavaa saada keskimääräinen säkäkorkeus vakiintumaan uroksilla 81–86 senttiin, narttujen vähimmäiskorkeus on 71 senttimetriä. Urosten vähimmäispaino on 54,5 kiloa ja narttujen 40,5 kiloa.lähde?
Karvapeite on karkea ja väriltään harmaa, brindle, puhtaanvalkoinen, musta, punainen, fawn tai jokin muu skotlanninhirvikoiralla sallittu väri.lähde? 1600-luvulla kun koiria annettiin lahjoiksi kuninkaallisille, pidettiin valkoista arvokkaimpana värinä. Nykyisin tuo väritys on kuitenkin harvinainen.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on luonteeltaan hyvin lempeä ja rauhallinen. Se tulee myös erinomaisesti toimeen lasten kanssa.lähde?
Terveystilanne

Irlanninsusikoira on suhteellisen terve, vaikka onkin jättiläiskokoinen koira. Yleisimpiä ennenaikaisen kuoleman syitä ovat erilaiset syövät ja sydämen vajaatoiminta, jotka ovat usein perinnöllisiä. Rodulla esiintyy myös kasvuhäiriöitä, mutta niitä voidaan ehkäistä tasapainoisella ruoalla ja sopivalla liikunnalla. Rodulla on todettu myös synnynnäistä maksasairautta.lähde?
Luusyöpä on irlanninsusikoirien yleisin syöpä. Se on nopeasti etenevä ja kuolemaan johtava sairaus. Rodulla on myös mahalaukun kiertymän riski. Tila vaatii nopeaa hoitoa.
Aiheesta muualla

Suomen Irlanninsusikoirat ry
Suomen Kennelliitto: Irlanninsusikoira
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Naamankajärvi

| Naamankajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kuusamo
Koordinaatit:  65°49′56″N, 29°40′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Matalajoki
Järvinumero:  61.343.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  255,2  m 
Rantaviiva:  53,03  km 
Pinta-ala:  7 565 km²
Tilavuus:  0,0233 km3 
 fiNaamankajärvi 
Naamankajärvi on Iijoen lähdejärviä Kuusamossa. Sen pituus on 14 km ja pinta-ala 7,565 km². Se kuuluu Iijoen vesistöön.
Hyvinkää

| Hyvinkää Hyvinge |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  60°37′50″N, 024°51′35″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  106
Hallinnollinen keskus:  Hyvinkään keskustaajama
Perustettu:  1917
– kauppalaksi:  1926
– kaupungiksi:  1960
Kuntaliitokset:  Osa Nurmijärvestä (1925),  Hyvinkään mlk (1969)
Kokonaispinta-ala:  336,77 km² 253:nneksi suurin 2022 
– maa:  322,69 km²
– sisävesi:  14,08 km²
Väkiluku:  47 047 23:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  145,8 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,1 %
– 15–64-v.:  62,2 %
– yli 64-v.:  22,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  91,2 %
– ruotsinkielisiä:  0,9 %
– muut:  7,8 %
Kunnallisvero:  7,7 % 276:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Johanna Luukkonen
Kaupunginvaltuusto:  51 paikkaa
  2021–2025   • Kok.   • SDP   • PS   • Vihr.   • Vas.   • Kesk.   • KD:   13 12 11 6 4 3 2
www.hyvinkaa.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyvinkää (ruots. Hyvinge) on kaupunki Uudenmaan maakunnan pohjoisosassa. Sen väkiluku on noin 47 000 (2024), ja se on maakunnan viidenneksi suurin kaupunki Helsingin, Espoon, Vantaan ja Porvoon jälkeen. Hyvinkää kuuluu Keski-Uuteenmaahan ja Helsingin seudun kuntiin, ja se sijaitsee Suomen pääradan, valtateiden 3 ja 25, Vantaanjoen sekä Ensimmäisen Salpausselän varrella.
Hyvinkään kunta itsenäistyi omaksi kunnakseen Hausjärven ja Nurmijärven alueista vuonna 1917, ja sen alue kuuluu historiallisiin Hämeen ja Uudenmaan maakuntiin. Hyvinkään kauppala perustettiin erottamalla 1926 se yhdeksän vuotta aiemmin perustetusta Hyvinkään kunnasta, jonka nimeksi tuli tuolloin Hyvinkään maalaiskunta. Vuonna 1960 Hyvinkäästä tuli yksi Suomen kuudesta ensimmäisestä niin sanotusta uudesta kaupungista, ja vuonna 1969 Hyvinkään maalais­kunta liitettiin Hyvinkään kaupunkiin.
1900-luvun alussa Hyvinkää tunnettiin erityisesti puhtaan ilman sanatoriopaikkakuntana ja taiteilijoiden, kuten Helene Schjerfbeckin ja Tyko Sallisen asuin- ja rauhoittumispaikkana. Sittemmin kaupunki on tunnettu villa- ja nykyään hissi- sekä nosturiteollisuudesta. Kaupunki kuuluu pääradan ”kasvukäytävään” ja on tunnettu rautatiekaupunkina.
Maantiede

Hyvinkää sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Sen naapurikunnat ovat Riihimäki ja Hausjärvi pohjoisessa, Mäntsälä idässä, Tuusula ja Nurmijärvi etelässä sekä Vihti ja Loppi lännessä.
Hyvinkään kallioperä on vanhaa, tasaiseksi kulunutta peruskalliota. Lounas-koillis-suuntaisesti kunnan läpi kulkee leveä vyöhyke punertavaa graniittia. Molemmilla puolilla vyöhykettä on laajalti tuliperäisiä kivilajeja. Kytäjän ja Usmin alueella Erkylän itäpuolelle asti kallioperä on gabroa. Tällä alueella on jyrkkiä kallioita, joiden väleissä on soistuneita järviä ja juotteja.
Kaupungin asutus on keskittynyt lounais-koillis-suuntaiselle Salpausselän harjulle. Sveitsinrinteessä ja Jätinlukossa on pohjois-etelä-suuntaisia harjuja. Meri on loiventanut harjanteen kaakkoisreunaa, mutta luoteispuoli, nykyinen Sveitsin suppien alue, jäi jyrkäksi. Baltian jääjärven myrskyt kuluttivat korkeimmilta kallioilta maan pois ja tämän vuoksi Usmin kalliot ovat nykyäänkin paljaita. Noin 9 500 vuotta sitten nykyisen Hyvinkään etelä- ja kaakkoisosiin muodostui hiesu- ja savitasankoja, joille paikkakunnan ensimmäiset pellot myöhemmin raivattiin.
Maantiede > Vesistöt

Hyvinkäällä on kuusi yli sadan hehtaarin kokoista järveä: Hirvijärvi, Suolijärvi, Kytäjärvi, Sykäri, Ridasjärvi ja Sääksjärvi. Yli 0,10 hehtaarin mutta alle 50 hehtaarin kokoisia järviä ja lampia on 49. Erityisesti Usmin ja Kytäjän seudulla suurin osa niistä on suoalueiden ympäröimiä ja niiden vesi on ruskeaa. Alueen lampien rannat ovat enimmäkseen rakentamattomia eikä niille kulje tietä. Suurimpien lampien, Jauholammin, Urolammin ja Usminjärven, rannat ovat asuttuja. Usminjärvellä on kaupungin uimaranta. Hirvijärven, Kytäjärven ja Suolijärven valuma-alueilla on useita luonnontilaisia lampia. Vaikka niiden vedenlaatu on enimmäkseen hyvä, vesi on usein hyvin ruskeaa. Poikkeus on Valkealammi, jonka näkösyvyys on kolme metriä. Sääksjärven alueen Märkiön ja Vihtilammin rannoilla on kurssi- ja leirikeskuksia ja paljon vapaa-ajan asutusta.
Vantaanjoki virtaa pohjois-etelä-suuntaisesti Hyvinkään läpi noin 20 kilometrin matkan. Hyvinkäänkylässä se kulkee Salpausselän harjun läpi. Vantaanjoen pisin sivuhaara, Keravanjoki, alkaa Ridasjärvestä. Se kulkee Itä-Hyvinkäällä pohjoisesta etelään kymmenen kilometrin matkan. Kytäjärvestä Vantaanjokeen laskeva kaksitoista kilometriä pitkä Kytäjoki kaksinkertaistaa Vantaan virtaaman. Keihäsjoki alkaa Lopen Keihäsjärvestä, sen keskivaiheilla on Kurkisuo ja se laskee Kytäjoen puoliväliin. Keihäs- ja Kytäjoki tulvivat lähes vuosittain. Hyvinkäällä ei ole yhtään laajaa luonnontilaista puroa. Alueen purot ovat enimmäkseen järvien tulo- ja laskuojia, jotka yleensä kulkevat pellon reunaa ja ovat perattuja. Etenkin Kytäjän seudulla moni puro on metsäoja. Hyvinkään puroja ovat muun muassa Hyyppärässä Vantaanjokeen laskeva Paalijoki, Kurkisuon Kurkioja ja Lepänoja, Ridasjärveen laskevat Aulinjoki, Panninjoki ja Parikkaanoja, Suolijärveen laskeva Välioja sekä Taka-Martin ja Tehtaansuon metsäpuroista alkava Tuusulaan jatkuva Palojoki.
Suurin osa Hyvinkään lähteistä ei ole enää luonnontilassa. Pääasiassa ne on otettu kaivoiksi tai kuivuneet metsäojituksen vuoksi. Pohjaveden muodostumisaluetta on Hyvinkäällä 19 neliökilometriä. Vuorokaudessa muodostuu 13 000–19 000 kuutiometriä uutta pohjavettä. Vedenhankintaan soveltuvia tai vedenhankinnan kannalta tärkeitä pohjavesialueita on yhteensä 24, joista kahdeksan on naapurikuntien kanssa yhteisiä.