stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heino Komusaari

| Heino Komusaari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Heino Ilmari Komusaari
Syntynyt: 18. lokakuuta 1933 Tampere, Suomi
Kuollut: 14. elokuuta 2014 (80 vuotta) Pirkkala, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Konsta, Komu
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  185 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1965:  Tampereen Pyrintö
Heino Ilmari Komusaari (18. lokakuuta 1933 Tampere – 14. elokuuta 2014 Pirkkala) oli suomalainen koripalloilija ja koripallotuomari. Komusaari pelasi 185-senttiselle pelaajalle harvinaisella sentterin paikalla. Hänet tunnettiin erinomaisena harhauttelijana. Komusaari edusti pelaajana koko 11-kautisen pääsarjauransa kasvattajaseuraansa Tampereen Pyrintöä ja kuului kaudella 1958 Pyrinnön ensimmäisen koripallon miesten SM-mitalin saavuttaneeseen hopeajoukkueeseen. Pelaajauransa jälkeen Komusaari toimi koripallotuomarina ja vihelsi pääsarja- ja maaotteluita: hän kuului muun muassa vuoden 1967 EM-kilpailujen tuomaristoon.
Urheilu-ura > Pelaajaura

”Konsta” Komusaari syntyi Tampereella 18. lokakuuta 1933. Hän oli kotoisin Pyynikin urheilukentän ja Lyseon lukion kulmalta. Urheilukenttä sijaitsi Komusaaren kodin ikkunan alla. Hän harrasti lapsuudessaan ajan mukaisesti useita palloilulajeja, kuten käsipalloa, pesäpalloa ja muiden pyynikkiläispoikien tavoin jääkiekkoa (nuorten SM 1952, Ilves), mutta koripallo nousi lopulta tärkeimmäksi lajiksi. Komusaari tutustui koripalloon Aleksanterin kansakoulussa opettaja Into Harjun opastuksella. Frenckellin salissa koripalloa heitettiin korkeushyppytelineen päälle sijoitettuun renkaaseen. Vuonna 1947 Komusaari voitti Tampereen Pyrinnössä C-junioreiden piirinmestaruuden. Hän pelasi jääkiekkoa kaksi kautta Ilveksen reservijoukkueessa mutta vaihtoi lajia kasvettuaan vuodessa 20 senttimetriä, koska häntä pidettiin liian pitkänä jääkiekkoilijaksi. Komusaari muisteli myöhemmin, että hänen unelmansa palloilutähteydestä oli kuitenkin jalkapallomaalivahtina. Komusaari vaihtoi koripalloseuransa Tampereen NMKY:hyn kolmeksi vuodeksi, joista kahtena hän pelasi Koripalloliiton nuorten loppuottelussa.
Tampereen Pyrintö nousi vuonna 1952 miesten koripallon SM-sarjaan, ja Komusaari palasi takaisin seuraan vuonna 1953. Hän pääsi Pyrinnön edustusjoukkueeseen kaudeksi 1954. Komusaari pelasi SM-sarjan debyyttikaudellaan 18 ottelussa 7,4 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla, ja Pyrintö sijoittui kuudenneksi 12 joukkueen sarjassa. Pyrinnössä Komusaari pelasi muun muassa Kalevi Tuomisen ja Arvo Jantusen kanssa. Valmentajana myöhemmin menestynyt Tuominen tapasi itsevarmana ja kovaäänisenä valita Pyrinnön aloitusviisikon valmentajista piittaamatta, ja Komusaari kuului Pyrinnön vakiomiehistöön.
Vuosina 1955–1958 Komusaari pelasi jokaisessa Pyrinnön sarjaottelussa, joita kertyi kautta kohden 22 kappaletta. Kaudella 1957 hän ylsi siihen mennessä parhaaseen pistekeskiarvoonsa tehtyään 10,1 pistettä ottelua kohden. Pyrintö sijoittui näinä vuosina SM-sarjassa viidenneksi, kuudenneksi ja kahdeksanneksi, kunnes kaudella 1958 joukkue saavutti seuran ensimmäisen miesten koripallon SM-mitalin, hopean. SM-sarjan voiton vei ensimmäisenä Helsingin ulkopuolisena joukkueena Kotkan Työväen Palloilijat. KTP sai 34 pistettä, kun Pyrinnölle niitä kertyi 32. Komusaari teki hopeakaudella 6,3 pistettä ottelua kohden.
Seuraavat viisi kautta, vuodet 1959–1964, Komusaari jatkoi pelaamista Pyrinnön avainmiehistössä. Tamperelaisjoukkueen sijoitukset asemoituivat tuona aikana sarjan keskikastiin laskevalla trendillä. Viimeisellä pääsarjakaudellaan 1964–1965 Komusaari pelasi vain seitsemässä ottelussa mutta teki uransa korkeimman pistekeskiarvon, 11,1 pistettä/ottelu. Pyrintö sijoittui kymmenen joukkueen sarjassa kahdeksanneksi.
Pääsarjauransa jälkeen Komusaari pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa ja vuoteen 1980 asti maakuntasarjassa. Tyypillistä näille joukkueille oli hyvä menestys kotiotteluissa mutta vaikeudet vierasotteluissa, kun pelaajia matkapeleihin löytyi niukalti. Komusaari pelasi myös veteraanien MM-turnauksissa.
Urheilu-ura > Koripallotuomari ja -toimija

Komusaari sai vuonna 1954 neljännen luokan erotuomarikortin ja alkoi saman tien tuomita mestaruussarjaotteluita pelaajauransa ohessa. Lopetettuaan aktiivisen pelaajauransa vuonna 1965 hän sai kansainvälisen erotuomarikortin. Tuomittuja pääsarjaotteluita Komusaarelle kertyi vain noin 80, koska otteluita ei tuohon aikaan pelattu paljoa. 1960-luvun puolivälissä Komusaari tuomitsi useita otteluita Helsingissä, missä oli kiistaa paikallisista tuomareista. Hän toimi tuomarina vuoteen 1975 asti ja sai kunniaerotuomarin arvon.
Pääsarjaotteluiden lisäksi Komusaari tuomitsi viitisenkymmentä maaottelua tai muuta kansainvälistä ottelua, kuten Ateenassa käydyn EM-karsinnan ja Pohjoismaissa sekä Virossa pelattuja eurocupien ja Polarcupin otteluita. Vuoden 1967 koti-EM-kilpailuissa hän tuomitsi kuusi ottelua.
Komusaari toimi Pyrinnössä juniorivalmentajana ja koripallojaoston puheenjohtajana. Hän oli mukana Pyrinnön 50- ja 100-vuotishistoriikkien pohjatyössä ja kokoamisessa.
Pelityyli ja ominaisuudet

Komusaari pelasi sentterinä, vaikka oli pelipaikalle epätavallisen lyhyt. Komusaari olisi itse halunnut pelata laitahyökkääjänä mutta pelasi sen sijaan mestaruussarjan lyhimpänä sentterinä perittyään kauden 1957 tienoilla uransa lopettaneen Seppo Aarnivalan paikan joukkueessa. Suomalaiskoripalloilijat olivat tosin Komusaaren aikana ylipäänsä nykyistä lyhyempiä, eikä Komusaari ollut sentteriksi kuitenkaan liian lyhyt. Lehdistö kuitenkin kirjoitti Komusaaresta jatkuvasti alimittaisena keskushyökkääjänä. Menestyäkseen vastustajan pitkiä korinaluspelaajia vastaan Komusaari kehitti itsestään erinomaisen, Suomen parhaimpiin kuuluneen, harhauttelijan. Kun pallo pelattiin Komusaarelle korin alle, tämä tarinan mukaan tyypillisesti harhautti ensin vasemmalle ja oikealle, tämän jälkeen eteen ja taakse, ja varmistettuaan vastustajan viisikon nousseen ainakin kerran ilmaan nosti pallon koriin. Komusaari kertoi itse periaatteensa olleen, että vastustajaa pitää aina ensin harhauttaa. Vaikka Komusaari olikin pelaajana hitaahko, hänellä oli nopeat kädet, jotka auttoivat harhauttelussa. Komusaarelle syötettiin usein alakautta, jotta pitkät pelaajat eivät olisi häirinneet syöttöä. Hänen aikanaan Pyrintö kehitti myös pelitavan, jossa sentteri ei juuri tehnyt pisteitä. Komusaari kertoi olleensa kuin tolppa, jonka takaa muut pelaajat pääsivät heittämään. Tavallisesti Komusaari houkutteli hyökkäämällä vastustajan puolustuksen itseensä ja syötti tämän jälkeen taakseen vapaalle miehelle heittopaikan. Komusaaren syötöistä koreja tekivät muun muassa Pekka Airaksinen, Arvo Jantunen ja Reijo Koski.
Komusaaren aikana ei tehty lajiharjoitteita ympärivuotisesti, vaan eri vuodenaikoina harjoitettiin eri urheilulajeja. Komusaari piti tätä jopa hyödyllisenä etenkin ”pelisilmän”, lihasten ja silmien yhteistyön, kehittymisen kannalta.
Yksityiselämä

Komusaari oli koulutukseltaan merkonomi. Hän työskenteli yrittäjänä lattiapäällystealan yrityksessä. Hänen perheeseensä kuuluivat Mirja-vaimo ja kolme lasta. Komusaari jatkoi koripallon pelaamista huvikseen vanhojen pelikaveriensa kanssa lähes kuolemaansa saakka. Aamulehden muistokirjoituksessa Komusaarta luonnehdittiin pelimannihenkiseksi ja huumorintajuiseksi mieheksi, jonka seurassa viihtyi. Komusaari kuoli sairastettuaan pitkään Pirkkalassa 80-vuotiaana 14. elokuuta 2014.
Tilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 7,3 | 131 |
| 1955 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 6,4 | 140 |
| 1956 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 5,2 | 115 |
| 1957 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 10,1 | 222 |
| 1958 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 6,3 | 139 |
| 1959 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 20 | 4,9 | 97 |
| 1960 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 21 | 5,1 | 107 |
| 1961 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 22 | 10,1 | 223 |
| 1962–1963 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 32 | 6,9 | 222 |
| 1963–1964 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 20 | 10,1 | 202 |
| 1964–1965 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 7 | 11,1 | 78 |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 228 | 7,4 | 1676 |
O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Helsingin kaupungin kulttuuripalvelut

Helsingin kaupungin kulttuuripalveluista vastaa Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialan kulttuuripalvelukokonaisuus.
Kaupungin kulttuuripalveluista vastasi aiemmin Helsingin kulttuurikeskus.
Historia > 1984–1999

Vuonna 1984 valmistui ensimmäinen kaupungin vapaa-ajan hallintokuntien rakennus, Itä-Helsingin monitoimitalo (Stoa). Se oli Suomen ensimmäinen kulttuurin monitoimitalo. Stoan jälkeen rakennettiin Kanneltalo ja Malmitalo.
Vuonna 1987 Annantalossa avattiin Suomen ensimmäinen lastenkulttuurikeskus.
Vuonna 1989 Helsinki alkoi vuokrata Harakan saaressa Kaivopuiston edustalla sijainneesta talosta huoneita taiteilijoille ja käsityöläisillä näiden työtiloiksi.
Vuonna 1993 Helsingin kaupunki sai kulttuuritarjonnalleen kaksi uutta tilaa, oopperalta vapautuneen Aleksanterin teatterin ja Malmintalon, joka valmistui keväällä. Vanhoja käyntikohteita olivat keskikaupungilla Annantalo, Savoy-teatteri ja Valkoinen sali sekä Kanneltalo ja Itä-Helsingin kulttuurikeskus Stoa.
Vuonna 1997 Lasipalatsin mediakeskus alkoi julkaista verkkolehteä Skenet.fi, sittemmin toiminta siirtyi Helsingin kulttuurikeskukselle. Skenet julkaisi kritiikkiä Helsingin alueen teatteri-, tanssi- ja kuvataidetapahtumista ja kirjoitti myös elokuvista, musiikista ja lasten kulttuurista. Skenet esitteli erilaajuisia tapahtumia, mutta erityisesti pieniä produktioita. Lehti halusi nostaa esiin pääkaupunkiseudun monipuolista ja runsasta kulttuuritarjontaa.
Historia > 2000–

Kaupungin kulttuurikeskuksen kunnostama Eläintarhan huvila 14, eräs Linnunlaulun puuhuviloista, otettiin käyttöön vuonna 2000, ensin Helsinkiin saapuvien ulkomaalaisten taiteilijoiden residenssitilana osana kulttuurivuoden toimintaa. Vuodesta 2001 sitä käytettiin kulttuurikeskuksen toimintaan.
Alkuvuonna 2003 kulttuuriasiainkeskus luopui Valkoisesta salista sekä Kurkimäen korttelitalosta, jota Stoa oli hyödyntänyt vuodesta 1989 lähtien.
Suomen järjestäessä Euroviisut vuonna 2007 kulttuurikeskus Caisa järjesti Ourvision-laulukilpailun. Kilpailu oli tarkoitettu laulajille, joilla oli sukujuuria Euroopan ulkopuolella. Vuonna 2010 kilpailu järjestettiin tanssikilpailuna.
Alkuvuonna 2010 Helsingin kulttuurikeskus luopui säästösyistä Aino Acktén huvilasta, ja sen toiminnasta alkoi vastata Aino Acktén huvilan ystävät ry. Maaliskuussa kulttuurikeskus ehdotti, ettei kaupunki enää rakentaisi uusia kulttuuritaloja tai -tiloja vaan ohjaisi varoja mieluummin toimintaan. Kaupunki omisti seitsemän kulttuuritaloa, minkä lisäksi se vuokrasi Savoy-teatteria ja Caisan tiloja. Yhteensä sillä oli käytössä 30 erilaista tilaa, joista maksettiin vuokraa 3,2 miljoonaa euroa. Keskus aikoi luopua Harakan saaren taiteilijatalosta ja Eläintarhan huvilasta vuonna 2010, mutta ehdotti sen jälkeen, että voisi vastata tiloista vuoteen 2012 asti. Taiteilijatalossa työskenteli 30 taiteilijaa.
2010-luvun alussa Kulttuurikeskus jakoi vuosittain avustuksina lähes 17 miljoonaa euroa, josta kaksi kolmasosaa ohjattiin yhteisöjen tukemiseen, viidennes teatterilain piiriin kuuluville ammattiteattereille ja 10-15 prosenttia harkinnanvaraisiin avustuksiin.
Vuonna 2013 Helsingin kaupunki alkoi kouluttaa vapaaehtoisesti toimivia kulttuurikavereita, joita sai pyytää mukaansa esimerkiksi teatteriin, museoon tai konserttiin. Toiminnan piirissä olivat Malmitalon ja Kanneltalon tapahtumat ja Helsingin kaupunginmuseon ja Helsingin taidemuseon näyttelyt.
Skenet-verkkolehti lakkautettiin toukokuussa 2015. Päätöstä perusteltiin sillä, ettei sivusto liittynyt selkeästi kulttuurikeskuksen muihin palveluihin, eikä se tavoittanut tarpeeksi lukijoita.
Organisaatio

Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimialaan kuuluu hallinnon lisäksi neljä palvelukokonaisuutta: kulttuuri, kirjasto, liikunta ja nuoriso.
Kulttuuripalvelukokonaisuus järjestää kulttuuritapahtumia, esityksiä, näyttelyitä, kursseja ja taidekasvatusta. Vuosittain se järjestää noin 1500 esitystä, 1300 kurssia ja 120 näyttelyä yhdessä paikallisen taidekentän kanssa.
Kulttuuripalvelukokonaisuus vastaa seuraavista toimipaikoista tai kokonaisuuksista:
Helsingin taidemuseo HAM
Helsingin kaupunginmuseo
Helsingin kaupunginorkesteri
Kulttuurikeskukset-palvelu: Kanneltalo, Malmitalo, Savoy-teatteri, Stoa ja Vuotalo
Kulttuurin edistäminen -palvelu: Annantalo, Caisa ja Kumppanuusyksikkö
Muut tilat: Espan lava, Harakan saari ja Maunula-talo )
Kumppanuusyksikkö valmistelee avustuksia ja kehittää niillä tuettujen kulttuuri- ja taidelaitosten toimintaa. Se valmistelee myös taiteen perusopetusta.
Helsingin kaupungin kulttuuriteko -palkinto

Helsingin kulttuurikeskus alkoi jakaa Helsingin kulttuuriteko -palkintoja vuonna 2010. Esimerkiksi vuoden 2011 tekona palkittiin Ravintolapäivä.
Aiheesta muualla

Helsingin kulttuurikeskuksen kotisivut
Ádám Szalai

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ádám Szalai
Syntymäaika: 9. joulukuuta 1987 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Budapest, Unkari
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 193 cm
Seura
Seura: Mainz 05
Junioriseurat
1994–2000 2000–2004 2004–2006: Budapest Honvéd Újpest Stuttgart
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2007 2007–2010 2010 2010–2013 2013–2014 2014–2019 2014–2016 2019– | Stuttgart II Real Madrid Castilla → Mainz 05 Mainz 05 Schalke 04 TSG Hoffenheim → Hannover 96 Mainz 05 | 33 (5) 79 (23) 15 (1) 64 (20) 28 (7) 100 (23) 12 (0) 45 (2) |
Maajoukkue
|   2009– | Unkari U 20 Unkari U 21 Unkari | 11 (6) 6 (5) 71 (23) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2021.
Ádám Szalai (s. 9. joulukuuta 1987 Budapest, Unkari) on unkarilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainz 05:tä ja on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Seurajoukkueura

Szalai edusti uransa alkuvaiheilla kotikaupunkinsa Budapest Honvédia ja Újpestia. Vuonna 2004 hän siirtyi saksalaisseura Stuttgartin junioriakatemiaan. Kauden 2006–2007 hän pelasi Stuttgartin reservijoukkueessa tehoilla 33 ottelua ja viisi maalia. Elokuussa 2007 hän siirtyi Real Madrid Castillaan, joka on Real Madridin reservijoukkue. Hänestä maksettiin noin 500 000 euron siirtokorvaus. Hän teki 79 sarjaottelussa 23 maalia.
9. tammikuuta 2010 Szalai siirtyi kauden loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella saksalaiseen Mainziin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 16. tammikuuta 2010 vieraskentällä Bayer Leverkusenia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 10. huhtikuuta 2010 ottelussa Borussia Dortmundia vastaan. Lainasopimuksen jälkeen hän jäi pysyvällä siirrolla Mainziin. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 79 bundesliigaottelua, joissa teki 21 maalia.
Kesällä 2013 Adam Szalai siirtyi FC Schalke 04:ään. Hän pelasi seuraavalla kaudella 28 bundesliigaottelua, joissa teki seitsemän maalia. Hän teki kaksi maalia Mestarien liigan karsintakierroksella Schalken voittaessa PAOK FC:n yhteismaalein 4–3. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ilman maaleja.
Szalai siirtyi kesällä 2014 TSG Hoffenheimiin, jossa pelasi tulokaskaudellaan 26 bundesliigaottelua tehden neljä maalia. Syyskaudella 2015–2016 hän pelasi neljässä sarjaottelussa yhteensä vain 106 minuuttia. Kevätkaudella 2016 hän pelasi lainalla Hannoverissa 16 bundesliigaottelua ilman maaleja. Kolmella seuraavalla kaudella hän teki Hoffenheimissa kahdeksan, viisi ja kuusi liigamaalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi Mainziin, jossa hän ensimmäisen kautensa 27 bundesliigaottelussa teki yhden maalin ja samoin toisen kautensa 18 ottelussa.
Maajoukkueura

Szalai pelasi Unkarin alle 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensiesiintymisensä Unkarin maajoukkueessa hän teki 11. helmikuuta 2009 ottelussa Israelia vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan syyskuussa 2010. Neljännessä maaottelussaan, EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan  8. lokakuuta 2010 hän teki maajoukkueuransa ensimmäiset kolme maaliaan. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Itävaltaa vastaan EM-kilpailuissa 2016. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen arvokisamaalinsa.
Szalai on pelannut kesäkuun 10. päivään 2021 mennessä yhteensä 71 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 23 maalia. Hän on pelannut neljä ottelua EM-kilpailuissa sekä 16 MM- ja 21 EM-karsintaottelua.
Aiheesta muualla

Szalain tilastot Fussballdaten -sivustolla (saksaksi)
Unkarin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Király |
2 Lang |
3 Korhut |
4 Kádár |
5 Fiola |
6 Elek |
7 Dzsudzsák |
8 Nagy |
9 Szalai |
10 Gera |
11 Németh |
12 Dibusz |
13 Böde |
14 Lovrencsics |
15 Kleinheisler |
16 Pintér |
17 Nikolics |
18 Stieber |
19 Priskin |
20 Guzmics |
21 Bese |
22 Gulácsi |
23 Juhász |
Valmentaja Storck
Unkarin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Gulácsi |
2 Lang |
3 Kecskés |
4 Att. Szalai |
5 Fiola |
6 Orbán |
7 Négo |
8 Nagy |
9 Ád. Szalai |
10 Cseri |
11 Holender |
12 Dibusz |
13 Schäfer |
14 Lovrencsics |
15 Kleinheisler |
16 Gazdag |
17 R. Varga |
18 Sigér |
19 K. Varga |
20 Sallai |
21 Botka |
22 Bogdán |
23 Nikolics |
24 Schön |
25 Hahn |
26 Bolla |
Valmentaja Rossi
Ylänne (Mikkeli)

| Ylänne |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°45′42″N, 27°03′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  Ylätjoki Korpijärveen
Järvinumero:  14.929.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,1 m  
Pituus:  6,456 km  
Leveys:  1,507 km  
Rantaviiva:  32,5842 km  
Pinta-ala:  3,4688 km²  
Tilavuus:  0,0183793 km³  
Keskisyvyys:  5,3 m  
Suurin syvyys:  27,76 m  
Saaria:  31 
 fiYlänne 
Ylänne on Etelä-Savossa Mikkelissä Nykäsenkylän lähellä  sijaitseva järvi. Se on kirkasvetinen, karu ja niukkahumuksinen järvi Mikkelin keskustan luoteispuolella.
Maantietoa

Ylänne on 6,5 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 347 hehtaaria eli 3,5 neliökilometriä. Huuhkaanniemi jakaa järven pohjoisimman osan Huuhkaanlahteen ja Savilahteen, joka on lähes erillään pääaltaasta. Huuhkaanniemen eteläpuolella sijaitsee laaja Mesiäniemi, jonka eteläkärki on järven keskikohdan tienoilla. Mesiäniemen itäpuolella sijaitsee pääaltaasta lähes erillään oleva Mesiälahti. Ylänteen levein kohta, noin kilometri länsirannalta itärannalle, on Mesiäniemen eteläpuolella. Siitä etelään järvi kapenee. Ylänteen pohjoinen osa on sokkeloinen ja verraten syvä, eteläosa on matalampaa ja rannoiltaan alavampaa.
Siinä on 31 saarta, joiden pinta-ala on 15,08 hehtaaria eli noin noin 4,17 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 3 on yli hehtaarin suuruisia, 18 yli aarin ja loput 10 ovat alle aarin kokoisia. Suurimmat saaret ovat järven eteläosan kuusihehtaarinen Hiekkasaari ja sen pohjoispuolella sijaitseva viisihehtaarinen Lehkosensaari. Mesiäniemen kärjen tuntumassa sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Kulosaari. Ylänteen pohjoisosan saarista laajin on noin puolihehtaarinen Tuohisaari. Ylänteen rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata. Mesiäniemen korkeimmat kohdat ovat noin 145 metriä merenpinnan yläpuolella.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 18,38 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01838 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 5,3 metriä. Sen syvänteessä on 27,8 metriä syvää ja syvänne sijaitsee Mesiäniemen ja Huuhkaaniemen välissä . Mesiäniemen eteläpuolella on valtaosin matalaa.
Järven rantaviivan pituus on 32,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 6,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Korpijoen valuma-alueeseen (14.929) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,1 metriä mpy.
Ylännettä ympäröi 38:n järvien ja lampien muodostama mosaiikki. Laajin on Korpijärvi-Verijärvi ja kolmanneksi laajin on Hirvijärvi. Niiden vedet laskevat kapeita uomia Ylänteeseen. Ylänteen kaakkoisrannalta alkaa noin 800 metriä pitkä Yläjoki, joka laskee itään Korpijärvi-Verijärveen (103,7 metriä mpy). Ylänteen ja Korpijärven välissä on noin 200 metriä leveä kannas.
Henrik Blomqvist

| Henrik Blomqvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Stjernen Hockey
Sarja:  NEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Växjö Lakers (Ruotsi II/Allsv.) IF Troja-Ljungby (Allsv.) Stjernen Hockey (NEL) Odense Bulldgos (ODL) AaB Ishockey (ODL) Bofors IK (Allsv.) Rødovre Mighty Bulls (ODL) Pelicans (SML) Tingsryds AIF (Allsv.)
Henrik Blomqvist (s. 24. maaliskuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa kaudella 2011–2012 Norjan pääsarjan Stjernen Hockey-joukkuetta.
Ura

Blomqvist debytoi miesten peleissä kaudella 2000–2001, kun hän piipahti Ruotsin II-divisioonan Växjö Lakersissa. Hän siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi Malmö IF:n J20-joukkueeseen, jossa pelasi kaksi kautta. Blomqvist oli sekä kaudella 2001–2002 että 2002–2003 J20 SuperElitin jäähykuningas. Hän keräsi kahden kauden aikana joukkueessa yhteensä 301 jäähyminuuttia. Blomqvist voitti J20 SuperElitin hopeaa 2002. Hän pelasi kauden 2002–2003 aikana myös neljä ottelua HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyssä.
Kaudella 2003–2004 Blomqvist jatkoi pelejään Allsvenskanissa ja palasi Växjö Lakersin riveihin. Hän palasi sieltä kesken toisen kautensa 2004–2005 takaisin Troja-Ljungbyyn. Joukkue putosi Ruotsin I-divisioonaan keväällä 2005, mutta Blomqvist siirtyi seuraavaksi kaudeksi norjalaisen Stjernen Hockeyn riveihin. Hän oli 146 minuutillaan Norjan pääsarjan jäähykuningas. Blomqvist jätti Stjernenin 12 ottelun jälkeen kaudella 2006–2007, mutta hän oli jo siihen mennessä kerännyt jopa 126 jäähyminuuttia, joilla Blomqvist oli kauden päätyttyä jäähypörssin viides. Hän pyörähti kahden ottelun ajan Ruotsin I-divisioonan Tingsryds AIF:n riveissä, mutta siirtyi loppukaudeksi Tanskan liigan Odense Bulldogsiin. Kauden 2007–2008 Blomqvist pelasi samaa liigaa AaB Ishockeyssä.
Blomqvist aloitti kauden 2008–2009 Allsvenskanin Bofors IK:ssa, mutta hän siirtyi kesken kauden sarjatasoa alemmas takaisin Tingsrydiin. Blomqvist palasi kaudeksi 2009–2010 takaisin Tanskaan ja siirtyi Rødovre Mighty Bullsin riveihin. Hän teki hyvät tehot 9+22=31, joilla Blomqvist oli puolustajien pistepörssin toinen. Toukokuussa 2010 hän saapui try-outille SM-liigajoukkue Pelicansiin. Blomqvist sai kesäkuussa sopimuksen kaudeksi 2010–2011. Hänen kautensa meni kuitenkin pilalle selkävamman takia ja Blomqvist pelasi vain 19 runkosarjaottelua saaden kaksi syöttöpistettä. Hän palasi siirtorajan kynnyksellä, tammikuussa 2011 Tingsryds AIF:ään, jossa Blomqvist ei kuitenkaan ehtinyt pelata otteluakaan. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Norjan pääsarjan Stjernen Hockey-joukkueeseen.
Maajoukkue

Blomqvist pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Ålin kirkko (Ål)

| Ålin kirkko Ål kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Ål, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1880
Suunnittelija:  Ferdinand von der Lippe
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ålin kirkko (norj. Ål kyrkje) on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ålin kirkko (Ål) Wikimedia Commonsissa