stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan 170. jalkaväkidivisioona
Historia

Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin heinäkuussa 1940 16. armeijan XXXII armeijakuntaan Lilleen ja edelleen armeijakunnan mukana 9. armeijaan elokuussa. Marraskuussa divisioona siirrettiin saman armeijan XXXXIII armeijakuntaan.
Divisioona siirrettiin toukokuussa 1941 Ploestiin, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan LIV armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon.
Komentajat

kenraaliluutnantti Walter Wittke 1. joulukuuta 1939 - 8. tammikuuta 1942
kenraaliluutnantti Erwin Sander 8. tammikuuta 1942 - 15. helmikuuta 1943
kenraaliluutnantti Walther Krause 15. helmikuuta 1943 - 15. helmikuuta 1944
kenraalimajuri Franz Griesbach 15.-16. helmikuuta 1944
kenraalluutnantti Siegfried Hass 16. helmikuuta 1944 -
Räjähdysherkkää kemiaa

| Räjähdysherkkää kemiaa> Numb |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harris Goldberg
Käsikirjoittaja:  Harris Goldberg
Tuottaja:  Kirk Shaw
Säveltäjä:  Ryan Shore
Kuvaaja:  Eric Steelberg
Leikkaaja:  Jeff Wishengrad
Pääosat:   Matthew Perry  Lynn Collins  Mary Steenburgen  Kevin Pollak 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Image Entertainment
Levittäjä:  RLJE Films Netflix
Ensi-ilta:  30. huhtikuuta 2007
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Räjähdysherkkää kemiaa (Numb) on Harris Goldbergin ohjaama ja käsikirjoittama draamakomediaelokuva vuodelta 2007. Sen ensi-ilta oli Tribecan elokuvajuhlilla. Elokuva kuvattiin Kanadassa. Sen on arvioitu liikkuvan romanttisen komedian ja vakavan draaman välimaastossa. Elokuvan pääosassa on Frendit-televisiosarjasta tunnettu Matthew Perry.
Juoni

Elokuva kertoo hermoheikosta, kroonisesti masentuneesta käsikirjoittajasta, joka ravaa kallonkutistajalta toiselle saadakseen elämänsä järjestykseen. Miehen onni näyttää kääntyvän, kun hän tutustuu avomieliseen ja iloluontoiseen Saraan (Lynn Collins). Ote uudesta onnesta on kuitenkin melko haparoiva ja arvaamaton, sillä hän ajautuu suhteeseen naispsykiatrin kanssa, jolla on myös omat ongelmansa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matthew Perry  | … |  Hudson Milbank   |
|  Lynn Collins  | … |  Sara Harrison   |
|  Kevin Pollak  | … |  Tom   |
|  Mary Steenburgen  | … |  Dr. Blaine   |
|  Helen Shaver  | … |  Audrey Milbank, Hudsonin äiti   |
|  William B. Davis  | … |  Peter Milbank, Hudsonin isä   |
|  Brian George  | … |  Dr. Richmond   |
|  Bob Gunton  | … |  Dr. Townsend   |
|  Keegan Connor Tracy  | … |  Mt. Sinain hoitaja   |
Aiheesta muualla

Numb Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sappirakon kalkkeutuminen

Sappirakon kalkkeutuminen ("posliinisappirakko") on tila, jossa sappirakon seinämä usein oireettomasti kalkkeutuu. Se on yleisempi naisilla kuin miehillä ja tavallisimmillaan elämän kuudennella vuosikymmenellä. Sappirakon kalkkeutuminen altistaa sappirakon adenokarsinoomalle, jonka välttämiseksi leikkaus on tarpeen oireettomallakin potilaalla. 90 %:ssa tapauksista sappirakon kalkkeutuminen esiintyy sappikivitaudin yhteydessä.
Sappiseitikki

| Sappiseitikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Seitikit Cortinarius
Laji::  infractus
Kaksiosainen nimi
 Cortinarius infractus  (Berk.) Berk. 
Katso myös
   Sappiseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sappiseitikki (Cortinarius infractus) on harmaanvihreä tai oliivinruskea täplikäs seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi oliivinruskeat ja muuttuvat vanhemmilla sienillä kokonaan ruskeiksi. Jalka on vaalea tai oliivinsävyinen. Sieni maistuu erittäin karvaalta. Sappiseitikki kasvaa yleisenä koko Suomessa tunturi-Lappiin asti lehti- ja havumetsissä. Sieni suosii kalkkimaita.
Saksan 18. jalkaväkidivisioona

| 18>  jalkaväkidivisioona |
| --- | --- |
 divisioonan tunnus
Toiminnassa:  1. lokakuuta 1934 – 8. toukokuuta 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Aselajit:  jalkaväki
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
18. jalkaväkidivisioona (saks. 18. Infanterie-Division) oli Saksan maavoimienn jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Wehrkreis III perustti lokakuussa 1934 Liegnitzissä peite-esikunnan Infanterieführer III, joka nimettiin 15. lokakuuta 1935 18. jalkaväkidivisioonaksi.
Historia

Divisioona osallistui syyskuussa 1939 Puolan valtaukseen, jonka jälkeen se oli miehitysjoukkoina Puolassa. Se siirrettiin toukokuussa 1940 länteen ja se osallistui Ranskan valtaukseen. Se jäi Ranskaan miehitysjoukoksi. Divisioona nimettiin 1. marraskuuta 1940 18. motorisoiduksi jalkaväkidivisioonaksi ja edelleen  23. kesäkuuta 1943 se nimettiin 18. panssarikrenatööridivisioonaksi.
Divisioona siirrettiin kesäkuussa 1941 Neuvostoliiton vastaiselle rajalle osaksi Keskustan armeijaryhmää, jonka mukana se ylitti rajan 22. kesäkuuta operaatio Barbarossan alkaessa. Divisioona siirrettin osaksi Pohjoista armeijaryhmää tammikuussa 1942, kunnes palasi Keskustan alaisuuteen lokakuussa 1943. Neuvostoliiton aloitettua kesällä 1944 suurhyökkäyksen, joka murskasi Keskustan armeijaryhmän puolustuksen pakottaen sen vetäytymään. Divisioona kärsi taisteluissa suuria tappioita ja se vetäytyi muun armeijan mukana Itä-Preussiin ja edelleen Saksaan, jossa sen jäänteet osallistuivat Berliinin puolustukseen. Divisioonan rippeet yrittivät murtautua 2. toukokuuta 1945 ulos Berliinin saartorenkaasta kaupungin antautuessa neuvostojoukoille.
Komentajat

kenraaliluutnantti Hermann Hoth perustamisesta - 1. huhtikuuta 1938
kenraaliluutnantti Erich von Manstein 1. huhtikuuta 1938 - 26. elokuuta 1939
kenraaliluutnantti Friedrich-Carl Cranz 26. elokuuta 1939 - uudelleen nimeämiseen
kenraaliluutnantti Friedrich-Carl Cranz uudelleen nimeämisestä - 24. maaliskuuta 1941 (kaatunut)
kenraalimajuri Friedrich Herrlein 1. huhtikuuta - 15. joulukuuta 1941
kenraaliluutnantti Werner von Erdmannsdorff 15. joulukuuta 1941 - uudelleen nimeämiseen
jalkaväenkenraali Werner von Erdmannsdorff uudelleen nimeämisestä - 9. elokuuta 1943
kenraaliluutnantti Karl Zutavern 9. elokuuta 1943 - 14. huhtikuuta 1944
tykistönkenraali Curt Jahn 12. huhtikuuta - 24. toukokuuta 1944
kenraaliluutnantti Karl Zutavern 24. toukokuuta - 6. heinäkuuta 1944
kenraaliluutnantti Hans Boelsen 6. heinäkuuta 1944 - 1. tammikuuta 1945
kenraalimajuri Josef Rauch 1. tammikuuta - 8. toukokuuta 1945
Samettivuokkokala

| Samettivuokkokala |
| --- | --- |
 Nuori yksilö kuplavuokossa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Koralliahvenet Pomacentridae
Alaheimo::  Amphiprioninae
Suku::  Premnas
Laji::  biaculeatus
Kaksiosainen nimi
 Premnas biaculeatus  (Bloch, 1790) 
Katso myös
   Samettivuokkokala Wikispeciesissä   Samettivuokkokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samettivuokkokala (Premnas biaculeatus) on koralliriuttojen keskikokoinen kala, jota pidetään myös meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Samettivuokkokala  voi kasvaa 17 cm pitkäksi.  Se on pyöreämuotoinen, ruskehtavanoranssi kala, jossa on kolme vaaleaa, melkein valkoista pystyraitaa. Kummankin silmän alapuolella, kiduskannessa on piikkimäinen jäykkä ruoto.   Koiras on pienempi ja kirkkaamman punainen kuin naaras.
Alkuperä

Samettivuokkokalat ovat kotoisin  Intian valtamereltä ja Tyynen valtameren länsiosista. Akvaariokaupoissa myydään sekä luonnosta pyydystettyjä että akvaarioissa kasvatettuja yksilöitä; vankeudessa syntyneitä pidetään helppohoitoisempina, kun taas luonnosta pyydetyissä voi olla loisia.
Muut vuokkokalat luokitellaan sukuun Amphiprion, mutta samettivuokkokala muodostaa oman sukunsa Premnas. Molemmat suvut ovat kuitenkin samassa alaheimossa Amphiprionae.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Samettivuokkokalat elävät symbioosissa kuplavuokkojen kanssa.
Akvaariossa niitä voi  pitää ilman vuokkoakin. Laji on hyvin aggressiivinen muita vuokkokaloja kohtaan.
Ravinto

Luonnossa samettivuokkokalat syövät makrolevää ja eläinplanktonia, mutta akvaariossa niille kelpaavat myös pakastetut ja kuivaruoat.
Saksan 2. armeija

| 2>  armeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  26. elokuuta 1939 – 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Koko:  2–4 armeijakuntaa, useita divisioonia
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Saksan 2. armeija (saks. 2. Armee) oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
Historia

2. armeijan esikunta perustettiin vähän ennen toisen maailmansodan alkua 26. elokuuta 1939 nimellä Gruppenkommando 1. Se nimettiin 2. armeijaksi 20. lokakuuta. Puolan offensiivin jälkeen marraskuussa armeija liitettiin osaksi pohjoista armeijaryhmää.
Historia > Komentajat

kenraalieversti Fedor von Bock perustamisesta – 20. lokakuuta 1939
marsalkka Maximilian von Weichs 20. lokakuuta 1939 – 15. marraskuuta 1941
kenraalieversti Rudolf Schmidt 15. marraskuuta – 25. joulukuuta 1941
marsalkka Maximilian Reichsfreiherr von Weichs 25. joulukuuta 1941 – 15. heinäkuuta 1942
kenraalieversti Hans von Salmuth 15. heinäkuuta 1942 – 3. helmikuuta 1943
kenraalieversti Walter Weiss 2. helmikuuta 1943 – 12. maaliskuuta 1945
panssarikenraali Dietrich von Saucken 12. maaliskuuta 1945 – antautumiseen
Historia > Esikuntapäälliköt

kenraaliluutnantti Hans von Salmuth perustamisesta – 20. lokakuuta 1939
kenraaliluutnantti Hans-Gustav Felber 20. lokakuuta 1939 – 15. helmikuuta 1940
kenraalimajuri Rudolf Konrad 15. helmikuuta – 1. marraskuuta 1940
everstiluutnantti Herman von Witzleben 1. marraskuuta 1940 – 26. lokakuuta 1941
kenraaliluutnantti Gustav von Harteneck 26. lokakuuta 1941 – 20. marraskuuta 1943
kenraalimajuri Heinrich von Tresckow 20. marraskuuta 1943 – 21. heinäkuuta 1944
eversti G. von Schewen 21. heinäkuuta – 1. elokuuta 1944
kenraalimajuri Robert Macher 1. elokuuta 1944 – antautumiseen
2. armeijan organisaatio Balkanin valtauksessa 1. huhtikuuta 1941.
Sam Most

Sam Most
Sam Most (16. joulukuuta 1930 Atlantic City, New Jersey – 13. kesäkuuta 2013 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut huilisti ja tenorisaksofonisti. Harvemmin hän soitti myös klarinettia. Hän oli klarinetisti Abe Mostin veli. Hän soitti varhain Tommy Dorseyn (1948), Boyd Raeburnin ja Don Redmanin orkestereissa. Hän johti ensimmäisen oman sessionsa vuonna 1953.
Most levytti sessiota monille eri levymerkeille ja työskenteli muiden muassa Chris Connorin, Paul Quinichetten, Teddy Wilsonin, Buddy Richin, Red Norvon ja Louie Bellsonin kanssa. Hän kuoli 82-vuotiaana syöpään. Hän oli naimaton.
Ruth M. Arthur

| Ruth M>  Arthur.Ruth Mabel Arthur.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ruth Mabel Arthur Huggins
Syntynyt: 26. toukokuuta 1905 Lanark, Glasgow, Skotlanti
Kuollut: 6. maaliskuuta 1979 (73 vuotta)
Ammatti:  opettaja ja kirjailija
Vanhemmat:  Allan Arthur ja Ruth M. Johnston
Puoliso:  Frederick Newey Huggins
Lapset:  6
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ruth Mabel Arthur Huggins, välillä väärin kirjoitettuna Higginsinä (26. toukokuuta 1905 – 6. maaliskuuta 1979) oli skotlantilainen opettaja ja kirjailija, jonka kirjoja julkaistiin hänen tyttönimellään Ruth M. Arthur. Hän kirjoitti englanniksi pääasiassa lapsille ja nuorille aikuisille.
Alkuvuosina

Ruth Mabel Arthur syntyi Allan Arthurille ja Ruth M. Johnstonille 26. toukokuuta 1905 Lanarkissa, Glasgow'ssa, Skotlannissa. Hän vietti lapsuutensa Glasgow'n ulkopuolella maaseudulla. Hän kävi St. Columban koulua Kilmacolmissa, Renfrewshiressä.
18-vuotiaana hän ilmoittautui Froebel Training Collegeen Roehamptonissa, Lontoossa. Opiskellessaan Froebelissa hän julkaisi useita novelleja. Kolme vuotta myöhemmin, vuonna 1926, hän valmistui esikoulunopettajaksi. Valmistumisen jälkeen hän muutti takaisin Glasgowiin, jossa hän opetti esikoulua Laurel Bank -koulussa kolme vuotta. Vuonna 1930 hän muutti Loughtoniin, Essexiin, Englantiin, jossa hän opetti paikallisessa lukiossa vuoteen 1932 saakka.
Kirjallinen ura > Varhaiset työt

Vuonna 1932 Arthur kihlautui asianajaja Frederick Newey Hugginsin kanssa, jonka vanhemmat olivat George ja Jane Daisy Huggins.  He menivät naimisiin 2. syyskuuta 1932. Samana vuonna Arthurin ensimmäinen kirja Friendly Stories, etc. julkaistiin. Seuraavan 15 vuoden aikana Arthur julkaisi 6 kirjaa, yhtä paljon kuin ne 6 lasta, jotka syntyivät hänelle ja hänen aviomiehelleen sen aikana. Näiden kirjojen kohderyhmä oli myös samaa ikäluokkaa kuin heidän lapsensa. Lasten vanhetessa Arthur alkoi kirjoittaa kirjoja sille ikäryhmälle, jossa heidän lapsensa olivat parhaillaan. Vuodesta 1957 Arthur alkoi kirjoittaa 7–8-vuotiaille. Hänen nuorin lapsensa ei ollut enää pieni lapsi, joten Arthur alkoi kirjoittaa vanhemmille lapsille. Arthur totesi:
"I followed my youngest daughter as she grew up. When she grew out of the children's book stage, so did I."
Tällä kaudella hän kirjoitti neljä Carolina ja Roberto -sarjan kirjaa: Carolina's holiday, and other stories, Carolina's Golden Bird and other stories, Carolina and Roberto, ja Carolina and the Sea-horse, and other stories, sekä kaksi muuta: The Daisy Cow, and other stories of the Channel Islands ja A Cottage for Rosemary.
Kirjallinen ura > Nuorten aikuisten fiktio

Dragon Summer (1962) oli ensimmäinen kirja, jonka Arthur kirjoitti nuorille aikuisille. Tämä fantasiaa ja goottilaista romaania yhdistävä kirja ja sitä seuraavat olivat Arthurin suosituimpia teoksiaan. Niissä oli usein sodanaikaisia historiallisia taustoja, aikamatkailu ja noidatut esineet.
"Well-constructed and readable.. they provide a useful stepping-stone to the adult fiction of Daphne de Maurier, Mary Stewart and other writers of this kind."
Myös kirjat A Candle in Her Room, Requiem for a Princess ja On the Wasteland sisältävät vastaavat elementit. Arthur on myös kirjoittanut kummitustarinoita kuten The Autumn People/The Autumn Ghosts ja Miss Ghost. The Saracen Lamp -kirjan keskeinen elementti on vanha esine, kuten myös kirjoissa A Candle in Her Room ja Requiem for a Princess. After Candlemas/Candlemas mystery, Dragon Summer ja Portrait of Margarita ovat romanttis-goottilaisia romaaneja teinitytöille. Näiden kirjojen lisäksi hän on kirjoittanut myös The Whistling Boy, My daughter, Nicola, The Little Dark Thorn ja An Old Magic nuorille.
Tyyli

Suosituimmissa nuortenkirjoissaan Arthur tapasi käyttää ensimmäisen persoonan kertomusta paljon eli hän kertoi teosten tapahtumia päähenkilön näkökulmasta. Esimerkiksi The Whistling Boy -kirjassa "[t]he nature and feeling of the characters are explained rather than revealed." A Candle in Her Room -kirjassa yhden suvun tytöt ja naiset kertovat mitä heille on tapahtunut kolme sukupolven aikana.
Nuortenkirjoissaan tapahtumapaikka on yleensä historiallisesti merkittävä ja hyvin tuttu paikka Arthurille. Esimerkiksi The Saracen Lamp -kirjan tapahatumapaikka on Cotswoldsissa sijaitseva vanha, tuttu talo.
Monessa hänen nuortenkirjoissaan toistuu samanlaisia teemoja. Sen lisäksi Arthurin kirjoissa historia, aika ja vanhat esineet ovat vahvasti esillä.
"Ruth Arthur makes constant use of old objects. The list of Arthur's books includes The Saracen Lamp, Requiem for a Princess, using an old carving, and A Candle for her Room using an old doll."
Arthur käytti paljon aikaa historiallisten aiheiden tutkimiseen; yleensä hän tutki aihetta noin vuoden ennen kuin hän kirjoitti ensimmäisen luonnoksen.
Arthurin nuortenkirjat voi karkeasti jakaa kahteen päälajiin: aikamatkakirjoihin ja kummitustarinohin. Aikamatkakirjoissa on yleensä teinityttö, jonka murrosikä alkaa kohta ja uhkaava kriisi, jota ratkaistaan ennen pitkää dramaattisesti. Kummitustarinat taas noudattavat päinvastaista järjestystä. Niissä tyttö on jo pulassa, kummitus vierailee hänen luotaan ja tarjoaa ratkaisuja.
Palkinnot

Vuonna 1967 Requiem for a Princess lisättiin Kongressin kirjaston lastenkirjallisuuskeskuksen kirjaksi luokassa Tarinat vanhemmille pojille ja tytöille Se on tarina nuoresta tytöstä, nimeltään Willow, joka saa tietää olevansa adoptoitu ja kuinka hän oppii hyväksymään asian unien kautta, joissa esiintyy kodin aikaisempi asukas Isabel.
Teokset

1932 – Friendly Stories, etc.
1936 – The Crooked Brownie
1938 – Pumpkin Pie
1938 – Mother Goose Stories, etc.
1942 – The Crooked Brownie in Town
1942 – The Crooked Brownie at the Seaside
1949 – Cowslip Mollie
1957 – Carolina's holiday, and other stories
1958 – Carolina's Golden Bird and other stories
1958 – The Daisy Cow, and other stories of the Channel Islands
1960 – A Cottage for Rosemary
1961 – Carolina and Roberto
1962 – Dragon Summer
1964 – Carolina and the Sea-horse, and other stories
1965 – My daughter, Nicola
1966 – A Candle in Her Room
1967 – Requiem for a Princess
1968 – Portrait of Margarita
1969 – The Whistling Boy
1970 – The Saracen Lamp
1971 – The Little Dark Thorn
1973 – The Autumn People, julkaistu uudelleen vuonna 1976 nimellä The Autumn Ghosts
1974 – After Candlemas, julkaistu uudelleen vuonna 1976 nimellä Candlemas mystery
1975 – On the Wasteland
1977 – An Old Magic
1979 – Miss Ghost
The Autumn People -kirjan kirjailijatietojen mukaan Arthurin kirjoista oli julkaistu Yhdysvalloissa vuoteen 1973 mennessä Dragon Summer, My Daughter, Nicola, A Candle in Her Room, Requiem for a Princess, Portrait of Margarita, The Whistling Boy, The Saracen Lamp ja The Little Dark Thorn.
Teokset > Käännökset

Arthurin kirjoja on käännetty saksaksi, norjaksi, portugaliksi, tanskaksi ja japaniksi, mutta ei vielä suomeksi.
Teokset > Käännökset > Tanskankieliset käännökset

En fremmed (The Little Dark Thorn)
Teokset > Käännökset > Saksankieliset käännökset

Kleiner dunkler Dorn (The Little Dark Thorn)
Wer bist du, Pietro? (Portrait of Margarita)
Teokset > Käännökset > Norjankieliset käännökset

Slik var Margarita (Portrait of Margarita)
Møte med Isabella (Requiem for a Princess)
Teokset > Käännökset > Portugalinkieliset käännökset

O Retrato de Margarida (Requiem for a Princess)
Teokset > Käännökset > Japaninkieliset käännökset

プリンセスへの鎮魂歌 (Purinsesu e no chinkonka, Requiem for a Princess)
Aiheesta muualla

Worldcat publication listing
Library thing
enotes entry
Open Library
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ruth M. Arthur
Käännös suomeksi
Saratovin konservatorio

Saratovin konservatorio
L. V. Sobinovin Saratovin valtiokonservatorio (ven. Саратовская государственная консерватория имени Л. В. Собинова, Saratovskaja gosudarstvennaja konservatorija imeni L. V. Sobinova) eli Saratovin konservatorio on Venäjän musiikkiyliopisto Saratovissa. Konservatorion 
rakennus on kaupungin tunnetuin nähtävyys.
Sam Morsy

Sam Morsy huhtikuussa 2023.
Samy Sayed Mekawy Said Morsy (s. 10. syyskuuta 1991 Wolverhampton, Englanti) on egyptiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigaan kaudeksi 2024–2025 noussutta Ipswich Townia, jonka kapteenina hän on toiminut kaudesta 2021–2022 alkaen. Hän on pelannut Egyptin maajoukkueessa yhdeksän maaottelua.
Morsy siirtyi Wolverhampton Wanderersin junioreista Port Valeen vuonna 2008 ja aloitti liigauransa Port Valen edustusjoukkueessa Englannin kakkosliigassa helmikuussa 2010. Kesästä 2013 tammikuuhun 2016 hän edusti kakkos- ja ykkösliigassa Chesterfieldiä. Tammikuusta 2016 syyskuuhun 2020 Morsy kuului Wigan Athleticin miehistöön ykkösliigassa ja mestaruussarjassa ja  oli välillä puoli vuotta lainassa mestaruussarjajoukkue Barnsleyssa. Syyskuusta 2020 elokuun 2021 loppuun hän edusti mestaruussarjassa Middlesbrough'ta. Sitten hän siirtyi ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Ipswichiin, joka nousi vuonna 2023 mestaruussarjaan ja vuotta myöhemmin Valioliigaan. Morsy on pelannut kesään 2024 mennessä mestaruussarjassa 188 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. Ykkösliigassa hän on pelannut 200 ottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Kakkosliigasta hänellä on takana 105 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Morsy pelasi Egyptin maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2016 ystävyysottelussa Guineaa vastaan. Hän pelasi kaksi maaottelua vuonna 2017 ja kaksi kesäkuun 2018 alussa. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan vaihdosta kentälle 50. peliminuutilla loukkaantuneen Tarek Hamedin tilalle. Morsy pääsi maaotteluissa vielä muutamaksi minuutiksi kentälle kerran lokakuussa 2018 ja kahdesti syyskuussa 2023. Hän on pelannut kaikkiaan yhdeksän maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa.
SEAT León (1999)

| SEAT León Typ 1M |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Belgia  Espanja
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1999–2006
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Muotoilija:  Giorgetto Giugiaro
Seuraaja:  SEAT León (Typ 1P)
Teknisesti samankaltaisia:   A4-pohjalevyn mallit  Audi A3 (Typ 8L)  Audi TT (Typ 8N)  SEAT Toledo (Typ 1M)  Škoda Octavia (Typ 1U)  Škoda Praktik  Škoda Roomster  Volkswagen Bora  Volkswagen Bora (2007)  Volkswagen C-Trek  Volkswagen Golf IV  Volkswagen Lavida I  Volkswagen New Beetle 
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A4
Moottori:  R4 VR6
Iskutilavuus:  1,4–2,8 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
SEAT León Typ 1M on SEAT Leónin ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2006.
SEAT León Typ 1M (1999–2006)

Ensimmäisen sukupolven León esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1999, ja se perustuu Volkswagen Groupin A4-pohjalevylle. Samalle pohjalevylle perustuvat myös aiemmin esitellyt Audi A3, Škoda Octavia ja Volkswagen Golf IV. Leónin sedan-korinen sisarmalli oli SEAT Toledo. Molempien mallien kojelauta oli suoraan Audi A3:sta lainattu.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,4 16V (75 hv), 1,6 8V (100 hv) ja 1,8 20V (125/180 hv). Dieselmoottorit olivat 1,9 SDI (68 hv) ja 1,9 TDI (90/110 hv). Syksyllä 2000 1,6-litrainen muuttui 16-venttiiliseksi ja sen teho nousi 105 hevosvoimaan. TDI:stä esiteltiin samaan aikaan 150-hevosvoimainen versio. Uutena moottorina oli 2,8-litrainen V6 (204 hv).
Keväällä 2002 esiteltiin urheilullinen León Cupra R, jossa 1,8-litraisen turbomoottorin teho oli nostettu 210 hevosvoimaan. Seuraavana keväänä teho nousi 225 hevosvoimaan. Samalla 1,9 TDI:stä tuli tarjolle 130-hevosvoimainen versio. Vuoden 2003 lopulla 1,9 SDI poistui valikoimasta, keväällä 2004 myös 2,8 V6.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT León (1999) Wikimedia Commonsissa
SEAT León Cupra
Wii Party U

| Wii Party U |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nd Cube Nintendo SPD Group No.4
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shuichiro Nishiya
Säveltäjä:  Ichiro Shimakura
Pelisarja:  Wii ja Wii Party
Julkaistu:  NA 25. lokakuuta 2013 EU 25. lokakuuta 2013 AU 26. lokakuuta 2013 JP 31. lokakuuta 2013 
Lajityyppi:  partypeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E PEGI: 3+
Alusta:  Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Wii Party U on Nintendon julkaisema partypeli Wii U:lle. Peli julkaistiin alun perin Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa 25. lokakuuta, Australiassa 26. lokakuuta ja Japanissa 31. lokakuuta 2013. Peli on jatkoa vuonna 2010 ilmestyneelle Wii Partylle.
Pelissä ideana on pelata minipelejä joko yksin tai muiden kanssa. Minipelejä on yhteensä 80 erilaista. Pelistä löytyy muun muassa ajopelejä ja perinteisiä noppapelejä.