stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Homelin lääketieteellinen valtionyliopisto
Nykyään

Nykyään Homelin lääketieteellinen valtionyliopisto on yksi Valko-Venäjän kaikkiaan neljästä lääketieteellisestä yliopistosta. Runsaan 3 000 valkovenäläisten opiskelijoiden ohella yliopistossa opiskelee lähes 400 ulkomaalaista opiskelijaa. Opettajakuntaan kuuluu yli 300 henkeä.
Aiheesta muualla

Gomel State Medical University (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (minzdrav.gov.by)
Japanese University Matsumoto and Gomel State Medical University Sign Cooperation Agreement (englanniksi) (mfa.gov.by)
(Arkistoitu – Internet Archive)
Horlivkan piiri

| Horlivkan piiri Горлівський район |
| --- | --- |

 Piiri Donetskin alueen kartalla (2020- rajoin).
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Horlivka (241 106 as. as., 2021)
Pinta-ala  ():  2 470 km²
Väkiluku (2021, arvio)  ():  664 949
Horlivkan piiri (ukr. Горлівський район,  Horlivskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus on Horlivkan kaupunki (ukr. Горлiвка, ven. Горловка, Gorlovka; 241 106 as., 2021). Piiri kuuluu Itä-Ukrainan kapinallisalueisiin, joita sotilaallisesti tukemalla Venäjä on vuodesta 2014 lähtien pyrkinyt horjuttamaan Ukrainan suvereniteettia.
Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin kapinallisalueelle muodostetun (de jure) Horlivkan piirin pinta-alaksi tuli noin 2 470 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 664 949 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin kymmenen kaupungin (Bunhe 13 544 as., Debaltseve 24 316 as., Horlivka 241 106 as., H’restivka 27 441 as., Jenakijeve 77 053 as., Snižne 45 966 as., Šah’tarsk 48 404 as., Tšystjakove 53 725 as., Vuhlehirsk 7 317 as., Ždanivka 11 913 as.) ja 27 kaupunkityyppisen taajaman (joista väkirikkaimpina mainittakoon Holmivskyi 6 781 as., Panteleimonivka 7 768 as., Pelahijivka 17 840 as., Sjeverne 9 842 as., ja Sofijivka 9 565 as.) asukaat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Horlivkan piiri Wikimedia Commonsissa
Himno Nacional Mexicano

Himno Nacional Mexicano on Meksikon kansallislaulu. Mexicanos, al grito de guerra ("Meksikolaiset, sotahuuto kaikuu") on laulun kertosäkeen alku ja usein käytetty laulun epävirallinen nimi. 12. marraskuuta 1853 Meksikon tuolloinen presidentti Antonio López de Santa Anna julisti kansallisen kirjoituskilpailun maan kansallislaulun luomiseksi. Kilpailun voitti nuori runoilija Francisco González Bocanegra. Bocanegra tosin piti itseään ensi sijassa rakkausrunojen kirjoittajana, ja hän kieltäytyi ensin ottamasta osaa kilpailuun. Bocanegran kihlattu, Guadalupe González del Pino, oli kuitenkin vakuuttunut sulhasensa lahjakkuudesta ja vaati tätä osallistumaan. Kun Bocanegra itsepäisesti kieltäytyi, päätti Gonzáles del Pino ottaa tilanteen omiin käsiinsä. Hän lukitsi Bocanegran vanhempiensa makuuhuoneeseen ja kieltäytyi päästämästä tätä ulos, ennen kuin hän oli kirjoittanut ehdotuksen kilpailuun. Bocanegra kirjoitti neljässä tunnissa kymmenen säkeistöä pitkän isänmaallisen runoelman, johon häntä innoittivat kihlatun vanhempien makuuhuoneen isänmaalliset maalaukset, ja hankki vapautensa sujauttamalla runonsa oven alta kihlatulleen. Bocanegra lähetti näin syntyneen hengentuotteensa kilpailuun, ja palkintoraati julisti hänet voittajaksi 3. helmikuuta 1845.
Samaan aikaan Santa Anna oli julistanut myös kilpailun maan kansallislaulun sävelestä. Kilpailun voitti Juan Bottesini, mutta hänen sävellystään ei kuitenkaan pidetty esteettisesti riittävän korkeatasoisena. Santa Anna julisti uuden kilpailun, jonka voitti espanjalaissyntyinen Jaime Nunó, joka oli muuttanut maahan presidentti Santa Annan kutsusta. Jaime Nunón sävelmä "Dios 
y Libertad" ("Jumala ja vapaus") julistettiin uuden kilpailun voittajaksi 12. elokuuta 1854. Näin syntynyt uusi kansallislaulu kantaesitettiin itsenäisyyspäivänä, 16. syyskuuta 1854. Laulun esittivät sopraano Claudia Florenti ja tenori Lorenzo Salvi, orkesteria johti ensimmäisen kilpailun voittaja Juan Bottesini.
Laulu sai lainsäädännöllisen kansallislaulun aseman vasta 1943. Tällöin Bocangeran isänmaallisen runon ensimmäinen, viides, kuudes ja kymmenes säkeistö sekä kuoron osuus julistettiin Meksikon kansallislauluksi. Samalla runon sanamuotoja muutettiin hieman presidentti Manuel Avila Camachon määräyksestä. Kun kansallislaulu esitetään urheilukilpailujen yhteydessä, lauletaan yleensä vain kuoro, ensimmäinen säkeistö ja uudelleen kuoro. Maan radio ja televisioasemat esittävät joskus version, jossa on mukana kuoro, ensimmäinen säkeistö, kuoro, kymmenes säkeistö ja kuoro.
Kansallislaulu on lain mukaan esitettävä espanjaksi, mutta 9. joulukuuta 2005 Meksikon hallitus salli laulun kääntämisen myös maassa puhutuille alkuperäiskansojen kielille.
Kansallislaulun sanat

| --- | --- |
 Coro Mexicanos, al grito de guerra  el acero aprestad y el bridón.  Y retiemble en sus centros la tierra,  al sonoro rugir del cañón.  ¡Y retiemble en sus centros la tierra,  al sonoro rugir de el cañón!:  Chorus Mexicans, at the cry of war,  prepare the steel and the steed,  and may the earth shake at its core  to the resounding roar of the cannon.  And may the earth shake at its core  to the resounding roar of the cannon. 
 Estrofa I Ciña ¡oh Patria! tus sienes de oliva  de la paz el arcángel divino,  que en el cielo tu eterno destino  por el dedo de Dios se escribió.  Mas si osare un extraño enemigo  profanar con su planta tu suelo,  piensa ¡oh Patria querida! que el cielo  un soldado en cada hijo te dio.:  First Stanza Gird, oh country, your brow with olive  the divine archangel of peace,  for your eternal destiny was written  in the heavens by the hand of God.  But if some strange enemy should dare  to profane your ground with his step,  think, oh beloved country, that heaven  has given you a soldier in every son. 
 Estrofa V ¡Guerra, guerra sin tregua al que intente  De la patria manchar los blasones!  ¡Guerra, guerra! Los patrios pendones  En las olas de sangre empapad.  ¡Guerra, guerra! En el monte, en el valle  Los cañones horrísonos truenen,  Y los ecos sonoros resuenen  Con las voces de ¡Unión! ¡Libertad!:  Stanza V War, war without truce to any who dare  to tarnish the country's coat-of-arms!  War, war! Take the national pennants  and soak them in waves of blood.  War, war! In the mountain, in the valley,  the cannons thunder in horrid unison  and the resonant echoes  cry out union, liberty!
 Estrofa VI Antes, patria, que inermes tus hijos  Bajo el yugo su cuello dobleguen,  Tus campiñas con sangre se rieguen,  Sobre sangre se estampe su pie.  Y tus templos, palacios y torres  Se derrumben con hórrido estruendo,  Y sus ruinas existan diciendo:  De mil héroes la patria aquí fue.:  Stanza VI Oh country, 'ere your children  defenseless bend their neck to the yoke,  may your fields be watered with blood,  may they trod upon blood.  And may your temples, palaces and towers  collapse with horrid clamor,  and their ruins live on to say:  This land belonged to a thousand heroes.
 Estrofa X ¡Patria! ¡Patria! Tus hijos te juran  Exhalar en tus aras su aliento,  Si el clarín con su bélico acento  nos convoca a lidiar con valor.  ¡Para ti las guirnaldas de oliva!  ¡Un recuerdo para ellos de gloria!  ¡Un laurel para ti de victoria!  ¡Un sepulcro para ellos de honor!:  Stanza X Oh, country, country, your children swear  to breathe their last in your honor,  if the trumpet with warlike accent  should call them to fight with courage.  For you the olive branches!  A reminder for them of glory!  A laurel of victory for you!  For them a tomb with honor!
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MP3 äänityksiä hymnistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallislaulun virallinen kotisivu
PDF-versio kansallislaulusta kokonaisuudessaan
Kuoro ja ensimmäinen säkeistö 10 kansallisella kielellä
Heiner Müller

| Heiner Müller |
| --- | --- |
 Heiner Müller puhumassa mielenosoituksessa vuonna 1989.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1929 Eppendorf, Saksa
Kuollut: 30. joulukuuta 1995 (66 vuotta) Berliini, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija, teatteriohjaaja
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
www.heinermueller.de
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heiner Müller (9. tammikuuta 1929 Eppendorf, Saksa – 30. joulukuuta 1995 Berliini, Saksa[lähde? ]) oli saksalainen näytelmäkirjailija, runoilija, prosaisti, esseisti ja teatteriohjaaja. Häntä on kutsuttu 1900-luvun merkittävimmäksi Bertolt Brechtin jälkeiseksi saksalaiseksi dramaatikoksi, ja hänen vaikutuksensa postmoderniin draamaan ja postdramaattiseen teatteriin on ollut suuri.[lähde? ]
Elämä ja ura

Reimund Heiner Müller syntyi Eppendorfissa, Sachsenin maakunnassa vuonna 1929. Vuonna 1947 hän liittyi Saksan sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen SED:hen (Sozialistische Einheitspartei Deutschland). Vuonna 1950 hän aloitti kirjallisuuskriitikon uransa Sonntag-sanomalehdessä, josta hän siirtyi 1953 Neue Deutsche Literatur -lehteen.
Vuonna 1958 Müller jäi vapaaksi kirjailijaksi, ja samana vuonna häneltä julkaistiin draamat Der Lohndrücker ja Die Korrektur, jotka käsittelivät sosialistisen yhteiskunnan rakentamista ja konflikteja puolueen ja työläisten välillä. Mülleria arvostettiin suuresti DDR:ssä, ja vuonna 1959 hänet palkittiin Heinrich Mann -palkinnolla. Vuonna 1961 hyvä suhde valtion kanssa alkoi kuitenkin rakoilla: Die Umsiedlerin -näytelmä kuitenkin sensuroitiin heti ensimmäisen esityksen jälkeen, ja Müller erotettiin Saksan kirjailijaliitosta.
Müller meni vuonna 1954 naimisiin kirjailija Ingeborg Schwenknerin kanssa. Liitto päättyi Schwenknerin itsemurhaan vuonna 1966. Seuraavana vuonna Müller nai bulgarialaisen ohjaajan Ginka Tscholakowan. Pari erosi vuonna 1970.
Vuonna 1965 ristiriidat SED:n johdon kanssa pahenivat, ja Müllerin näytelmä Der Bau vedettiin pois ohjelmistosta jo ennen ensi-iltaa. Vuonna 1967 Müllerin Oidipus-sovitus Ödipis Tyrann esitettiin Deutsche Theaterissa Berliinissä, ja 1970 hänet kiinnitettiin kuudeksi vuodeksi Berliner Ensemblen dramaturgiksi, mutta hänen Bertolt Brechtin Toimenpide-näytelmää kommentoiva draamansa Mauser kiellettiin DDR:ssä. Näytelmä kuitenkin esitettiin Yhdysvalloissa 1975, ja sai myös Saksan ensi-iltansa Kölnissä viisi vuotta myöhemmin.
Vuosina 1975–76 Müller luennoi Yhdysvalloissa Austinin yliopistossa Texasissa ja toimi Berliner Volksbühnen dramaturgina. Vuonna 1978 hänen pääteoksensa, DDR:n varhaisvaiheita Saksan preussilaiseen historiaan sitova Germania – kuolema Berliinissä sai ensi-iltansa Münchenin Kammerspielenissä, ja heti seuraavana vuonna Hamletinkone esitettiin Essenissä. 80-luvulla Müller sai luvan matkustaa vapaasti Itä- ja Länsi-Saksan välillä, ja hänet hyväksyttiin sekä DDR:n että Länsi-Berliinin taideakatemian jäseneksi. Hänet palkittiin Georg Büchner -palkinnolla 1984 sekä taiteen ja kulttuurin valtionpalkinnolla 1985.
DDR:n hajoamisen jälkeen Müller työskenteli aktiivisesti ohjaajana, ja hänet palkittiin Euroopan teatteripalkinnolla vuonna 1991. Müller debytoi vuonna 1993 myös oopperaohjaajana ohjaamalla Tristanin ja Isolden Bayreuthiin.
Müller saapui Suomeen ensimmäistä kertaa vain kuukausia ennen kuolemaansa. Hänen piti saapua Suomeen jo aiemmin Oulun kaupunginteatteriin, mutta liukastui Moskovassa ja mursi jalkansa.
Heiner Müller kuoli syöpään 30. joulukuuta 1995. Hänet on haudattu Dorotheenstadtin hautausmaalle Berliiniin. Neljää vuotta ennen kuolemaansa Müller meni naimisiin valokuvaaja Brigitte Maria Mayerin kanssa, liitosta on yksi tytär.
Tuotanto

Müller tunnetaan ennen kaikkea näytelmäkirjailijana, vaikka hänen laaja tuotantonsa käsittää myös proosaa, lyriikkaa ja esseitä. Hänen näytelmistään tunnetuimpia ovat Mauser, Germania – kuolema Berliinissä sekä Hamletinkone. Hän myös sovitti useita klassisia näytelmätekstejä uudelleen.
Tuotanto > Näytelmiä

Der Lohndrücker (1956/1957)
Die Korrektur (1957–58)
Der Bau (1963/1964)
Der Horatier (1968)
Mauser (1970)
Germania – kuolema Berliinissä (Germania Tod in Berlin, 1956/1971)
Macbeth (1971)
Zement (1972)
Die Schlacht (1951/1974)
Hamletinkone (Die Hamletmaschine, 1977)
Kvartetto (Quartett, 1980/1981)
Der Auftrag (1982)
Kuvan kuvaus (Bildbeschreibung, 1984)
Germania 3 Gespenster am toten Mann (1995)
Tuotanto > Lyriikkaa

Leninlied (1970)
Herakles 13 (1992)
Mommsens Block (1993)
Senecas Tod (1993)
Seife in Bayreuth (1993)
Ajax zum Beispiel (1994)
Vampir (1995)
Tuotanto > Proosaa

Bericht vom Grossvater (1951)
Der Bankrott des großen Sargverkäufers (1951)
Der Vater (1958)
Herakles 2 oder die Hydra (1972)
Todesanzeige (1975/1976)
MAeLSTROMSÜDPOL (1987)
Traumtext Oktober 1995 (1995)
Suomennetut teokset

Germania – kuolema Berliinissä: näytelmiä ja muita tekstejä. Suom. ja toim. Riitta Pohjola. Helsinki: VAPK-kustannus, 1992.
Hamletinkone. Suom. Outi Nyytäjä. Helsinki: Yleisradio, 1988.
Kuolinilmoitus. Suom. Vesa Tapio Valo. Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto, 1988.
Kuvan kuvaus. Suom. Vesa Tapio Valo. Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto, 1988.
Kvartetto. Suom. Kyllikki Villa. Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto, 1982.
Matti Rossi on suomentanut Müllerin näytelmän Filoktetes (Philoktes, 1964) sekä viisiosaisen monologinäytelmän Volokolamskin valtatie I-V
(Wolokolamsker Chaussee I-V), joka pohjautuu Aleksandr Bekin samannimiseen romaaniin (julkaistu suomeksi 1946). Riitta Pohjola suomensi 1992 Müllerin näytelmän Tehtävä (Der Auftrag – Erinnerung an eine Revolution), joka pohjautuu Anna Seghersin kertomukseen Das Licht auf dem Galgen. Pohjolan suomennos on myös Sydänkappale (Herzstück). Jukka-Pekka Pajunen on suomentanut näytelmän Prometheuksen vapauttaminen (Die Befreiung des Prometheus, 1972).
Müllerin suomennettuja näytelmiä on esitetty teattereissa myös nimillä Minä jäätynyt myrsky (Oulun kaupunginteatteri 1988), Muistoja Euroopasta - tapaus Müller (Turun kaupunginteatteri 1992) ja Sakset, kivi, paperi (Tampereen Työväen Teatteri 1991). Osa näytelmästä Zement on suomennettu nimellä Herakles 2 eli Hydra (Herakles 2 oder die Hydra).
Müllerin runosta "Theatertod" on kaksi suomennosta nimellä "Teatterikuolema" Nuoressa Voimassa (2011; nro 3). Runojen suomentajiksi on merkitty: "runosuomennokset Tarja Roinila & Tuomas Nevanlinna", erittelemättä, miten tekijät jakautuvat.
Kirjallisuutta

Pohjola, Riitta: Georg Büchner ja Dantons Tod: vallankumousdraama vai tragedia?. 1900-luvun vaihtoehtoja: Brecht ja Müller. Helsinki: Like, 2004.
Heiner Müllerin hauta Berliinissä.
Honor 9

| Honor 9 |
| --- | --- |
 Honor 9 takaapäin.
Valmistaja:  Huawei
Julkaistu:  16. kesäkuuta 2017
Edeltäjä:  Honor 8
Seuraaja:  Honor 10
Muut versiot:  Honor 9 Lite
Mitat:  147,3 × 70,9 × 7,5 mm
Paino:  155 g
Näyttö:  5,15 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  1 920 × 1 080 px
Suoritin:  HiSilicon Kirin 960
Grafiikkapiiri:  Mali-G71 MP8
Muisti:  4 tai 6 Gt
Flash-muisti:  64 tai 128 Gt
Takakamera:  20 ja 12 Mpx
Etukamera:  8 Mpx
Musiikkisoitin:  on
Käyttöjärjestelmä:  Android 7.0
Akku:  3 200 mAh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Honor 9 on Huawein valmistama älypuhelin, joka julkaistiin 16. kesäkuuta 2017. Se on suositun Honor 8:n seuraaja. Honor 9 on osa Huawein valmistamaa Honor-mallistoa.
Ominaisuudet

Honor 9 käyttää Androidiin pohjautuvaa Emotion UI -käyttöliittymää. Puhelimessa on kahdeksanytiminen (4 × 2,4 GHz & 4 × 1,84 GHz) Kirin 960 -järjestelmäpiiri. Honor 9:ssa on 5,15 tuuman NEO IPS LCD -näyttö, jonka tarkkuus on 1 920 × 1 080 pikseliä. Honor 9:ssa on kaksi takakameraa, joista toinen on mustavalkoinen 20 megapikseliä ja toinen normaali 12 megapikseliä. Honor 9:ssa on USB Type-C -liitäntä, joka tukee Qualcommin Quick Chargea ja Huawein omaa pikalatausta.
H’otynin linnake

| H'otynin linnake> Хотинська фортеця |
| --- | --- |

Sijainti:  H’otyn, Tšernivtsin alue Ukraina
Koordinaatit:  48°31′19″N, 26°29′54″E
Rakennustyyppi:  linna
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
H’otynin linnake (ukr. Хотинська фортеця, H’otynska fortetsja) on Ukrainassa Dnestrjoen varrella sijaitseva keskiaikainen linna, joka perustettiin alun perin vartioimaan Kiovan Rusin rajaa.
Linnassa on kuvattu useita venäläisiä elokuvia, esimerkiksi Robin Hoodin nuolet ja D’Artagnan ja kolme muskettisoturia.
Idrieus

Idrieus (m.kreik. Ἰδριεύς, myös Hidrieus, Ἱδριεύς; k. 344 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa vuosina 351–344 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, joka kuului hekatomnidien dynastiaan.
Idrieuksen isä oli Kaarian satraappi Hekatomnos. Häntä edelsivät hallitsijoina hänen sisaruksensa Mausollos ja Artemisia II, jotka olivat samalla aviopari. Heidän tapaansa myös Idrieus oli naimisissa oman siskonsa, Adan kanssa. Mausolloksen ja Artemisian pääkaupunkiinsa rakennuttama Halikarnassoksen mausoleumi lienee valmistunut viimeistään Idrieuksen aikana. Idrieus auttoi ateenalaista sotapäällikköä Fokionia kukistamaan Persiaa vastaan suunnatun kapinan Kyproksessa 340-luvun eaa. puolivälissä. Idrieuksen kuoltua vuonna 344 eaa. Adasta tuli hänen seuraajansa, mutta heidän nuorempi veljensä Piksodaros syrjäytti Adan kolme vuotta myöhemmin.
I Got Dem Ol’ Kozmic Blues Again Mama!

| I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama! Janis Joplin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuussa 1969
 Julkaistu: syyskuussa 1969
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Gabriel Mekler
 Tyylilaji: blues rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 37.20
 Levy-yhtiö: Columbia
Janis Joplinin muut julkaisut
| Cheap Thrills 1968 | I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama! 1969 | Pearl 1971 |
I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama! on Janis Joplinin ensimmäinen soololevy vuodelta 1969.
Kappaleet > A-puoli

Try (Just A Little Bit Harder) – 3.57 (säv. Jerry Ragovoy, Chip Taylor)
Maybe – 3.12 (säv. Richard Barrett)
One Good Man – 3.41 (säv. Janis Joplin)
As Good As You've Been to This World – 5.27 (säv. Nick Gravenites)
Kappaleet > B-puoli

To Love Somebody – 5.14 (säv. Barry Gibb, Robin Gibb)
Kozmic Blues – 4.24 (säv. Joplin, Gabriel Mekler)
Little Girl Blue – 3.51 (säv. Lorenz Hart, Richard Rodgers)
Work Me, Lord – 6.45 (säv. Nick Gravenites)
Kokoonpano

Janis Joplin – laulu, kitara
Sam Andrew – laulu, kitara
Michael Monarch – kitara (kreditoimaton)
Mike Bloomfield – kitara (One Good Man, Work Me Lord, Maybe)
Brad Campbell – basso
Richard Kermode – sähköurut, kosketinsoittimet
Gabriel Mekler – sähköurut, kosketinsoittimet
Goldy McJohn – sähköurut, kosketinsoittimet (kreditoimaton)
Maury Baker – rummut
Lonnie Castille – rummut
Jerry Edmonton – rummut (kreditoimaton)
Terry Clements – tenorisaksofoni
Cornelius Flowers – baritonisaksofoni
Luis Gasca – trumpetti
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: A−
Henri Rousseau

| Henri Rousseau |
| --- | --- |
 Omakuva, 1890.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1844 Laval, Mayenne, Ranska
Kuollut: 2. syyskuuta 1910 Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Taiteilija
Salanimi:  Le Douanier Rousseau, Le Douanier ja Celník
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Naivismi
Kuuluisimpia töitä:  Viidakkomaisemat, joissa etualalla ihminen
 Nimikirjoitus
Taiteen reunoilla
Suuntaukset
Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide
Tekijöitä Suomesta
Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa
Tekijöitä ulkomailta
William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet  | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau
Henri Julien Félix Rousseau (21. toukokuuta 1844 Laval, Mayenne – 2. syyskuuta 1910 Pariisi) oli ranskalainen itseoppinut naivistinen taiteilija. Kuuluisat avantgarde-taiteilijat, kuten Gauguin ja Picasso huomasivat hänen maalauksensa hänen taiteilijauransa viimeisessä vaiheessa, kun hän maalasi päätoimisesti. Hänet tunnetaan myös nimillä Le Douanier (ransk. tullimies) tai Tullimies Rousseau päivätyönsä mukaan.
Ura

Rousseau toimi tullivirkailijana 1871–1893. Ollessaan virassaan hän alkoi opettaa itseään maalaamaan ja maalasi myös työaikanaan. Rousseaun työajan käytöstä maalaamiseen on useita tarinoita. ”Hän saattoi etsiä jostain paikan, jossa saattoi istua yksin, maalata ja piirtää”, muisteli eräs hänen tuttavansa. Yksi tämän kauden mestariteoksista on Tulliportti (noin 1890), joka esittää luultavasti hänen työpaikkaansa Porte de Vanvesissa.
Hän siirtyi kokopäiväiseksi taiteilijaksi vasta jäätyään eläkkeelle. Suosikkiaiheita olivat viidakkomaisemat, ja maisemat, joiden etualalla on ihminen. Viidakkoihinsa hän haki mallia sekä kasvitieteellisestä puutarhasta että kasviopin kirjoista – oikeassa viidakossa Rousseau ei koskaan käynyt.
Teokset

Elämänsä ajan häntä viehätti järjestys, rakenne ja säännöllisyys. Samanaikaisesti hän tunsi vahvaa vetoa villiä vapautta kohtaan. Tämä vapaus näkyy parhaiten Rousseaun kuuluisissa viidakkokuvissa, jotka yhdistävät eläimellisen vapauden esityksen rajoittamattoman mielikuvituksen ja psykologisen draaman näyttöön.
Pablo Picasso ja Rousseau tunsivat toisensa, ja Picasso piti Rousseaun töitä suuressa arvossa.
Rousseaun teoksia on muun muassa Lavalin, Ranskassa sijaitsevassa naivistisen taiteen museon, kokoelmissa.
Teoksia

Metsän laidalla, noin 1886.
Tulliportti, noin 1890.
Sota, 1894.
Nukkuva mustalaisnainen,1897.
Käärmeenlumoaja, 1907.
Näkymä Sèvresin sillalta, 1908.
Chopinin patsas Luxemburgin puistossa, 1909.
Yadwighan uni, 1910.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Complete Works (Arkistoitu – Internet Archive) HenriRousseau.org
Holma

Holma voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimenä

Holma, asuinalue Lahdessa
Holma, kartano Orivedellä
Holma, saari ja kylä Dragsfjärdissä Kemiönsaarella
Holma, saari Painiossa Somerniemellä Somerolla
Sukunimenä

Antti Holma (s. 1942), taidegraafikko
Antti Holma (s. 1982), näyttelijä
Eetu Holma (s. 1983), jääkiekkoilija
Eevaliisa Holma-Kinnunen (o.s. Holma, 1930–2014), nukketaiteilija, kirjoittaja ja opettaja
Hanna Holma (s. 1967), taidemaalari ja -graafikko
Harri Holma (ent. Hellman, 1886–1954), suurlähettiläs, assyrologi
Heikki Holma (1917–1991), merikapteeni, merenkulkuneuvos ja toimitusjohtaja
Heikki Holma, (s. 1945), kenraalimajuri
Juha Holma (s. 1960), kuoronjohtaja
Karl Holma (ent. Hellman, 1883–1949), asianajaja, pankinjohtaja, kansanedustaja, Harri Holman veli
Kauko Holma (1911–1984) maanviljelijä ja järjestöjohtaja, maatalousneuvos
Klaus Holma (1914–1944) taidehistorioitsija, kirjailija, Harri Holman poika
Kyösti Holma (s. 1942), oikeustieteen professori
Matti Holma (ent. Suorsholma, 1817–1900), alahärmäläinen talonpoika, lautamies ja valtiopäivämies
Pekka Holma (1938–2015), arkkitehti
Rasmus Holma (s. 1992), jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Holma”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.