stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wii
Laitteisto > Ohjain

Wiin pääohjainta, Wii Remotea, pidetään yhdessä kädessä ja se muistuttaa kaukosäädintä. Ohjain on Bluetoothin välityksellä langattomasti yhteydessä konsolin kanssa. Ohjaimessa on perinteisiä näppäimiä sekä sisäänrakennettu kiihtyvyydentunnistin, joka mahdollistaa kolmiulotteisen liikkeentunnistuksen. Konsoliin voi yhdistää enintään neljä ohjainta, jotka toimivat enimmillään kymmenen metrin päästä laitteesta; osoittimena käytettäessä etäisyys voi olla enintään viisi metriä. Ohjaimessa on myös tärinäominaisuus sekä sisäänrakennettu kaiutin ja sitä voi käyttää poikittain käännettynä NES-ohjaimen tapaan; poikittain käännettyä ohjainta voi myös muun muassa käyttää ajopeleissä rattina. Wii Remote sisältää 4 kt vapaata muistia ja voi toimia käytännössä 30 tuntia kahden AA-pariston avulla, kun värinätoiminto ja ohjaimen kaiutin on kytketty päälle.lähde?
Wii Remoteen voi kiinnittää myös monia lisäosia, joita ovat muun muassa rajoitetulla liikkeentunnistusominaisuudella, analogisella tatilla ja kahdella näppäimellä varustettu Nunchuk sekä Classic Controller, jota käytetään Virtual Console -pelien pelaamiseen. GameCube-pelien pelaamista varten Wiihin voi liittää myös Nintendo GameCube -ohjaimen, jota voi käyttää myös Virtual Console -pelien pelaamiseen, jollei omista Classic Controlleria.lähde?
Laitteisto > Tekniset tiedot

Nintendo on julkaissut virallisesti vain muutamia Wiin sisäiseen tekniikkaan liittyviä tietoja, mutta osa järjestelmän ominaisuuksista on tästä huolimatta vuotanut yleisön tietoisuuteen. Vaikka mitään näistä raporteista ei ole virallisesti vahvistettu, ne yleensä kertovat Wiin olevan laajennus tai edistys GameCuben laitteistosta. Tarkemmin Wiitä kuvaillaan noin 1,5 tai 2,0 kertaa tehokkaammaksi kuin edeltäjänsä. Tehollisesti se on kuitenkin kilpailijoitaan PlayStation 3:a ja Xbox 360:ä selvästi jäljessä. Tekniikasta tiedetään:
| --- | --- |
 Suorittimet: CPU: PowerPC-pohjainen suoritin "Broadway" (729 MHz) GPU: ATI "Hollywood" GPU (243 MHz) Muisti: 88 Mt:n päämuisti (24 Mt:n ”sisäinen” 1T-SRAM ja 64 Mt:n ”ulkoinen” RAM)  GPU:n 3 Mt:n tekstuurimuisti Liitännät ja oheislaitteet: 1–4 Wii Remote -ohjainta (langattomasti Bluetoothin välityksellä)  Yksi SD-muistikorttipaikka  Kaksi USB 2.0 -porttia  Yksi tunnistinpalkkiportti  Yksi oheislaiteportti Wii Remoten pohjassa  Neljä Nintendo GameCube -ohjainporttia  Kaksi Nintendo GameCube -muistikorttiporttia  Langattoman lähiverkon sovitin: Mitsumi DWM-W004 WiFi 802.11b/g  Yhteensopiva valinnaisen LAN-adapterin kanssa (USB 2.0, Ethernet) Sisäänrakennetut ikäluokitusjärjestelmät: BBFC, CERO, ESRB, OFLC, OFLC (NZ), PEGI, USK :  Tallennus: 512 Mt:n sisäinen flash-muisti  Laajennus mahdollinen SD-muistikortin avulla, maksimi 32 Gt  GameCuben muistikortit (vain GC-pelien pelitilanteen tallentamiseen)  Itsestään latautuva levyasema: GameCuben 8 cm:n optinen levy  Wiin 12 cm:n optinen levy  Macronixin Mask ROM Wiin Broadway-prosessori. Video: 480p (PAL/NTSC) tai 576i (PAL/SECAM), standardi 4:3-kuva ja 16:9-suhteen anamorfinen laajakuva  Ulostulot: komponenttivideo (sisältää tuen lomittamattomalle kuvalle), RGB-SCART (vain PAL), S-Video (vain NTSC), komposiittivideo ja D-Terminal Audio: Keskusyksikkö: Stereo - Dolby Pro Logic II -yhteensopiva  Ohjain: sisäänrakennettu kaiutin
Laitteisto > Oikeusjutut

Interlink Electronics haastoi Nintendon oikeuteen patenttirikkomuksesta koskien Wii Remoten osoitintoimintoja väittäen myyntiensä, tekijänpalkkioidensa ja voittojensa laskeneen. Myös texasilainen Anascape Ltd haastoi Nintendon oikeuteen patenttirikkomuksesta. Green Welling LLP puolestaan nosti joukkokanteen Nintendon viallisista rannehihnoista.
Laitteisto > Modaus

Wiitä muokkaamalla eli modaamalla on mahdollista laajentaa konsolin yleisesti käyttämätöntä potentiaalia muun muassa pelaamisen ulkopuolelle. Modaamiseen kuuluu joko DVD-asemaan juotettavan mod-piirin asennus tai niin kutsutun ”Twilight Hackin” asentaminen ja suorittaminen. Twilight Hackia voi käyttää esimerkiksi Homebrew Channelin asentamiseen, jolloin käyttäjä voi yksinkertaisesti käynnistää homebrew-ohjelmien eli käyttäjien tekemien epävirallisten ohjelmien ajamiseen tarkoitetun kanavan Wii Menusta. Käyttämällä oikeita ohjelmia Wiillä on mahdollista muun muassa katsella elokuvia DVD:ltä, SD-muistikortilta tai USB-massamuistilta, varmuuskopioida pelejä ja saada Wii hyväksymään niiden käyttö sekä asentaa omia kanavia Wii Menuun.
”Team Twiizers” sai ensimmäisenä homebrew-ohjelmat toimimaan Wiillä. Ryhmä esitteli niiden käyttöä 24c3-konferenssissa vuonna 2007.
Ominaisuudet > Wii Menu

Wiin käyttöliittymä on suunniteltu televisiokanava-konseptin ympärille, ja sen kanaviin pääsee Wii Menun kautta. Eri kanavat on esitetty ruudukossa, ja niitä selataan joko Wii Remotella osoittamalla tai ohjaimen ”-”- ja ”+”-näppäimillä. Ruudukko on täysin muokattavissa lukuun ottamatta Disc Channelia (Levykanava), joka on aina ylävasemmalla; käyttäjä voi sijoittaa valikon 48 ruutuun linkkejä eri kanaviin tai virtuaalikonsolin peleihin.
Liittymässä on kuusi pääkanavaa: Disc Channel (levykanava), Mii Channel (Mii-kanava), Photo Channel (kuvakanava), Wii Shop Channel (Wii-kauppakanava), Forecast Channel (sääkanava) ja News Channel (uutiskanava). Wii Shop Channelista voi ladata neljä valinnaista kanavaa: maksullisia Virtual Console Channeleita (yhden tai useamman), Internet Channelin, jonka täysiversio julkaistiin 12. huhtikuuta 2007 (oli maksullinen, muutettiin myöhemmin ilmaiseksi), ilmaisen Everybody Votes Channelin, jossa käyttäjä voi ottaa osaa erinäisiin äänestyksiin, Mii Contest Channelin, jolla voi lähettää Mii-hahmoja erilaisiin kilpailuihin, ja Today and Tomorrow Channelin.
Ominaisuudet > Taaksepäin yhteensopivuus

Wii on taaksepäin yhteensopiva kaikkien hyväksyttyjen Nintendo GameCuben pelien ja enimpien lisäosien, kuten DK Bongon ja Nintendo GameCube-Game Boy Advance -kaapelin, kanssa. Wiin itsestään latautuva levyasema hyväksyy myös Wiin levyjä pienemmät GameCuben levyt. Lisäksi Wiin päällä on kaksi luukkua, joiden alla on paikat neljälle GameCuben ohjaimelle ja kahdelle muistikortille. Muut GameCuben oheislaitteet kiinnitetään samoihin ohjainportteihin.
Wii Remotea tai Classic Controller -ohjainta ei voi käyttää GameCube-pelien pelaamiseen, eikä Wiin sisäistä flash-muistia GameCube-pelien pelitilanteen tallentamiseen. Wiissä ei ole nopeita sarjaportteja GameCuben tapaan, joten GameCuben laajakaista- ja modeemiadapterit eivät sovellu yhteen Wiin kanssa. Tästä syystä GameCube-pelien verkkoliitettävyyttä hyödyntävät ominaisuudet eivät toimi Wiillä. Myöskään Game Boy Player sekä GameCuben AV-kaapeli ja virtalähde eivät sovellu Wiihin.
Ominaisuudet > Nintendo DS -liitettävyys

Wii tukee langatonta yhteyttä Nintendo DS:n kanssa. Shigeru Miyamoto kertoi toukokuussa 2006, että yhdistettävyyttä hyödyntävien ominaisuuksien pitäisi tulla saataville pian Wiin julkaisun jälkeen. Satoru Iwata täsmensi kesäkuussa 2006, että DS käyttää langatonta yhdistettävyyttään kommunikoidakseen konsolin kanssa, ja että lisäosia ei tarvittaisi ollenkaan.
Ensimmäinen Nintendon antama esimerkki pelistä, joka käyttää Wii-DS-liitettävyyttä, oli Pokémon Battle Revolution. Pokémon Diamondin tai Pearlin omistajat voivat käyttää Nintendo DS:ää ohjaimena ja käydä Diamond- tai Pearl-peliensä pokémoneilla taisteluja 3D:nä televisioruudulla. On myös varmistettu, että Wiille ladattuja Nintendo DS -demoja voi liitettävyyden avulla pelata DS:llä.
Ominaisuudet > Lapsilukko

Wiissä on lapsilukkojärjestelmä, joka estää nuorempia käyttäjiä pelaamasta ikäisiltään kiellettyjä pelejä. Kun peli pannaan sisälle laitteeseen, laite lukee levylle tallennetun ikäluokituksen: jos luokitus on korkeampi kuin konsolille asetettu, peli ei käynnisty ilman oikeaa salasanaa. Lapsilukkojärjestelmä ei kuitenkaan koske Nintendo GameCuben pelejä.lähde?
Eurooppalaiset konsolit käyttävät pääasiassa ikäluokitusjärjestelmänä PEGI:ä , kun taas pohjoisamerikkalaiset konsolit käyttävät ESRB:tä . Wii tukee myös monien muiden maiden luokitusjärjestelmiä, kuten CERO:a Japanissa, USK:ta Saksassa, BBFC:tä Isossa-Britannissa (vaikka Isossa-Britanniassa videopeleissä käytetäänkin PEGI:ä), ja OFLC:tä Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa.lähde?
Verkko-ominaisuudet

Wii voi ottaa yhteyden Internetiin sisäisen 802.11b/g Wi-Fi:nsä avulla tai USB-Ethernet-adapterilla, ja molemmilla tavoilla käyttäjät pääsevät Nintendo Wi-Fi Connection -palveluun. Yhteistä vastaavan Nintendo DS -palvelun kanssa on, että Nintendo ei laskuta käyttäjiä palvelun käytöstä, ja ystäväkoodisysteemi kontrolloi pelaajien yhteyksiä toisiinsa. Tätä systeemiä käytetään myös konsolipohjaisissa ohjelmistoissa, kuten Wii Message Boardissa (suom. Viestitaulu), jonka yhdeksi ominaisuudeksi on harkittu rekisteröityneille ystäville lähetettävää viestiä vastikään hankitusta pelistä.
Konsoli pystyy myös kommunikoimaan toisten Wii-konsoleiden välillä itsetuotetun langattoman lähiverkon välityksellä. Tämä mahdollistaa paikallisen langattoman moninpelin useilla televisioilla. Battalion Wars 2 oli ensimmäinen peli, joka esitteli moninpeliä jaettuna useille televisioille. Nintendo on julkaissut Wiille myös Ethernet-pakkauksen, jonka avulla käyttäjä voi linkittää Wiin tavalliseen internetreitittimeen, jossa ei ole tukea langattomalle yhteydelle. Konsolin voi yhdistää Internetiin myös Nintendo Wi-Fi USB Connectorilla.
Verkko-ominaisuudet > Ominaisuudet

Palvelussa on monia Wiille tarkoitettuja ominaisuuksia kuten Virtual Console, WiiConnect24 ja Internet Channel. Virtual Console on Xbox Live Arcaden tapainen verkkopalvelu, jonka kautta pelaaja voi ladata maksua vastaan paitsi Nintendo Entertainment Systemin, Super Nintendo Entertainment Systemin ja Nintendo 64:n, myös Sega Mega Driven ja Hudson Softin / NEC:n PC Enginen pelejä. Hankitut pelit näkyvät itsenäisinä kanavina käyttöliittymässä.lähde?
Internet Channel on Nintendo DS -selaimen kaltainen Opera Softwaren kehittämä verkkoselain, jonka täysiversio julkaistiin 12. huhtikuuta 2007 ja oli ladattavissa ilmaiseksi Wii Shop Channelista saman vuoden kesäkuuhun asti, jonka jälkeen se on maksanut 500 Wii Points -valuutan yksikköä.. Verkkoselain tallennetaan Wiin 512 Mt:n flash-muistille. Käyttäjällä on rajaton pääsy Internetiin, selaimen tukiessa samoja verkkostandardeja kuin Opera 9.lähde?
WiiConnect24-palvelu mahdollistaa Wiin yhteydenoton Internetiin konsolin ollessa valmiustilassa. Ominaisuuden käyttömahdollisuuksiin lukeutuvat muun muassa toisen käyttäjän vierailu Animal Crossing -kylässä ja laitteistopäivitysten lataaminen, vaikka Wii olisi kytketty pois päältä. On myös sanottu, että palvelun avulla olisi mahdollista ladata Nintendo DS:n mainonnallisia demoja ja myöhemmin siirtää ne DS:ään.
Verkko-ominaisuudet > Ohjelmistopäivitykset

Wiin ohjelmisto vaatii ajoittain päivitystä. Yksiköt toimitetaan jälleenmyyjille aina viimeisimmällä ohjelmistopäivityksellä. Ensimmäinen ohjelmistopäivitys WiiConnect24:n välityksellä teki joistakin konsoleista käyttökelvottomia, jolloin kuluttajien oli joko lähetettävä konsolinsa Nintendolle korjaukseen, jolloin menetetyt tallennukset palautettiin, tai vaihtaa se ilmaiseen korvaavaan yksikköön. Jälkimmäinen vaihtoehto oli nopeampi, mutta kuluttaja menetti tallennetun datansa.
Pelit

Tärkeimpiä kaikilla alueilla julkaistuja pelejä ovat muun muassa Super Mario Galaxy, The Legend of Zelda: Twilight Princess ja Metroid Prime 3: Corruption. Kolmannesta osapuolesta etenkin Ubisoft, THQ ja Capcom ovat julkaisseet useita pelejä Wiille. Electronic Arts puolestaan on ilmoittanut aikeistansa nousta Wiin toiseksi suurimmaksi kehittäjäksi heti Nintendon jälkeen. EA on myös hankkinut pitkäaikaisen yhteistyöyrityksen Headgate Studiosin, joka keskittyy yksinomaan Wii-peleihin. Vastaavasti Buena Vista Games perusti uuden studion, Fall Linen, joka keskittyy vain Nintendon uusimpiin konsoleihin. Studio kehittää pelejä Disneyn nimikkeistä.
Wiin julkaisupelivalikoima kattoi Euroopassa 23 nimikettä, joista merkittävimpiä olivat The Legend of Zelda: Twilight Princess, Wii Sports, Wii Play ja Red Steel. Pelivalikoima vaihteli alueittain, eikä esimerkiksi Wii Sports tullut Japanissa yhteenpakattuna Wiin kanssa. Nintendon ensimmäisen osapuolen peleistä Pokémon Battle Revolution julkaistiin vain Japanissa ja Excite Truck vain Amerikassa.lähde?
Wii on aluelukittu konsoli, joten sillä ei voi pelata muista maanosista tuotuja pelejä. Vaikka Perrin Kaplan alun perin kertoi Wiin olevan aluelukitsematon, Nintendo of America ja Nintendo of Europe ovat kertoneet konsolin tukevan aluelukitusta.
Wii-pelien jälleenmyyntikopiot on tallennettu DVD:n kaltaisille optisille levyille ja pakattu DVD-koteloihin. Nintendo GameCube-pelien tapaan koteloiden sivureunan alakulmaan on painettu vihreä kolmio.lähde?
Wii-pelien lisäksi Wiillä voi pelata Nintendo GameCube -pelejä ja Virtual Consolesta ladattuja klassikkopelejä.
Muut versiot > Wii Mini

Wii Minin ominaisuuksia on karsittu rajusti: konsolista puuttuu kokonaan GameCube-pelien tuki, WI-FI-tuki, Nintendo Shop Channel, Internet Channel ja verkkomonipelimahdollisuus sekä muut internet-yhteyttä tarvitsevat toiminnot. Wii Minin levyasema on konsolin päällä. Wii Minin julkaisupäivä oli 7. joulukuuta 2012 ja suositushinta 99 dollaria.
Vastaanotto

Wii voitti vuoden 2006 E3-messuilla Game Critics Awardsin palkinnon parhaasta esityksestä ja laitteistosta. Spike TV:n Video Games Award puolestaan myönsi konsolille palkinnon sen läpimurtoteknologiasta. GameSpotin Best and Worst 2006 -palkintogaalassa Wii sai palkinnon parhaasta laitteistosta. PC World -lehdessä Wii pääsi vuoden 2006 20 innovatiivisimman tuotteen listalle sijalle neljä.
Palkintojen ja kehujen lisäksi Wii on saanut myös kritiikkiä Wii Remotesta ja laitteistostaan. Wiitä on kritisoitu kilpailijoihin nähden vähäisistä tehoista, minkä vuoksi se ei kykene samanlaiseen näyttävyyteen etenkään HDTV:n kanssa. Free Radical Design on sanonut, että Wiin laitteistossa ei ole tarpeeksi tehoa pyörittämään heidän muille seitsemännen sukupolven konsoleille suunnittelemiaan pelejä. GameSpotin Jeff Gerstmann on väittänyt Wii Remoten kaiuttimen tuottavan heikkolaatuista ääntä. Factor 5:n toimitusjohtaja Julian Eggebrecht puolestaan on kritisoinut laitteiston äänipuolen olevan sukupolvelleen ala-arvoista, sanoen Wiin olevan lähinnä "GameCube1.5". Eräs Frontline Studiosin johtopuolen työntekijöistä on myös kertonut, että suurimmat julkaisijat ovat varovaisia julkaisemaan yksinoikeuspelejä konsollille. Tämä perustuu havaintoon, jonka mukaan Nintendon käyttäjät eivät tue kolmansia osapuolia ensimmäisen osapuolen lailla. Myös Wiin verkko-ominaisuudet ovat saaneet osakseen kritiikkiä. IGN:n Matt Casamassina sanoi Wiin verkkoliitettävyyttä yhtä epäintuitiiviseksi kuin Nintendo DS:n vastaavaa.
Vastaanotto > Myynnit

Wiitä on myyty maailmanlaajuisesti 30. kesäkuuta 2015 mennessä 101,56 miljoonaa yksikköä, ja se oli seitsemännen sukupolven konsoleista myydyin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wii Wikimedia Commonsissa
Virallinen verkkosivusto (englanniksi)
Virallinen suomenkielinen verkkosivusto
nintendo.com:n Wii-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Seitsemännen sukupolven pelikonsolit
PlayStation 3
Wii
Xbox 360
V.Flash
Zeebo
HyperScan
Nintendon laitteet
| --- | --- |
Pelikonsolit:  Color TV Game  NES/Famicom NES 2/AV Famicom  SNES/Super Famicom  Virtual Boy  Nintendo 64 iQue Player  GameCube Panasonic Q  Wii  Wii U  Nintendo Switch  Nintendo Switch 2 
Käsikonsolit:  Game & Watch  Game Boy  Game Boy Color  Game Boy Advance  Game Boy Advance SP  Nintendo DS  Game Boy Micro  Nintendo DS Lite  Nintendo DSi  Nintendo DSi XL  Nintendo 3DS  Nintendo 3DS XL  Nintendo 2DS  New Nintendo 3DS  New Nintendo 3DS XL  New Nintendo 2DS XL  Nintendo Switch Lite 
Kolikkopelit:  Vs. UniSystem/DualSystem  PlayChoice-10  Nintendo Super System  Triforce 
Wii
| --- | --- |
Ohjelmat:  Everybody Votes Channel  Internet Channel  Mii Contest Channel  Wii Menu  Wii Shop Channel  Virtual Console 
Laitteet:  Wii Balance Board  Wii MotionPlus  Wii Remote  Wii Remote Plus  Wii Zapper  Nunchuk  Classic Controller 
Muuta:  Wiin historia  Wii-pelisarja 
Wii edestäpäin. Sinistä valoa hehkuvan levyaukon vieressä on SD-korttipaikan ja synchro-näppäimen paljastava läppä.
Wii Remote rannehihnoineen. Ohjaimeen ei ole kiinnitetty lisäosia.
Wii arcade ohjaimisto
Wii Menu kanavineen esitettynä laajakuvatelevision ruudulla.
Nintendo GameCube -ohjainten ja -muistikorttien portit Wiin yläosan avautuvan läpän alla.
Wiillä voi ottaa yhteyden Internetiin myös Nintendo Wi-FI USB Connectorilla.
Wii-peleissä käytettävä kotelo.
Wii Mini ja Wii Remote Plus
Ousmane Sembène

| Ousmane Sembène |
| --- | --- |
 Ousmane Sembène (1987).
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1923 Ziguenchor, Casamance, Ranskan Länsi-Afrikka
Kuollut: 9. kesäkuuta 2007 (84 vuotta) Dakar, Senegal
Ammatti:  kirjailija, elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1963–2004 (elokuvat)
Tunnetuimmat ohjaukset:  Borom Sarret (1963) La Noire de... (1966)  Xala (1975) Moolaadé – Suojelus (2004)
Palkinnot
 mm. ranskalaisen Jean Vigo -palkinto ja Karthagon elokuvajuhlien kultainen Tanit (1966, elokuvasta La Noire de...), Venetsian elokuvajuhlien tuomariston palkinto (1968, elokuvasta Mandabi); Karlovy Varyn elokuvajuhlien tuomariston palkinto (1976, elokuvasta Xala); Un certain regard (2004, elokuvasta Moolaadé – Suojelus);  Carosse d'or (Ranskan elokuvaohjaajien elämäntyöpalkinto) (2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ousmane Sembène (1. tammikuuta (tai 8. tammikuuta) 1923 Ziguenchor, Casamance, Ranskan Länsi-Afrikka – 9. kesäkuuta 2007 Dakar, Senegal) oli senegalilainen kirjailija, ohjaaja, tuottaja ja jossain määrin myös mustan Afrikan elokuvan isä.
Sembène toimi mekaanikkona (1937–1938) ja oli toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen niin sanottuna siirtomaasotilaana (1942–1946) Senegalissa ja Ranskassa. Hän palasi Senegaliin, mutta työnsaantiongelmien vuoksi hän muutti 1948 Marseilleen ja toimi ahtaajana ja tummaihoisten työntekijöiden ammattiyhdistyksen pääsihteerinä. Kirjailijan ura alkoi teoksella Le Docker noir (1956). Sembène palasi Senegaliin (1960), ja tajusi, ettei kirjallisuudella ole suurta vaikutusta lukutaidottomien keskuudessa, joten hän katsoi parhaaksi ryhtyä elokuvantekoon. Hän sai 1961 stipendin Moskovan elokuvakouluun (VGIK), jossa hän opiskeli Sergei Gerasimovin ja Mark Donskoin ohjauksessa (1962). Sembènen ensimmäinen elokuva oli L’Empire Sonrai (1963). Samana vuonna valmistui lyhytelokuva Borom Sarret. Sembène on myös vuonna 1972 aloittaneen Kaddu-sanomalehden perustajapäätoimittaja.
Sembènen saamiin elokuvapalkintoihin kuuluvat muun muassa ranskalaisen Jean Vigo -palkinto parhaasta pitkästä ranskankielisestä elokuvasta, kultaisen Tanit-palkinto Karthagon elokuvajuhlilta ja Dakarin festivaalien Negro Arts -palkinto (1966); Cannesin elokuvajuhlien palkinto (1967), Venetsian elokuvajuhlien tuomariston palkinto (1969) ja Atlantan elokuvajuhlien palkinto (1970).
Teokset

Le Docker noir (1956)
O Pays, mon beau peuple! (1957)
Les bouts de bois de Dieu (suom. Jumalan puupalikat) (1960)
Voltaïque (novellikokoelma, 1962)
L’Harmattan (1964)
Le mandat, précédé de Vehi-Ciosane (1966)
Xala (1973)
Le dernier de l'Empire (1981)
Niiwam (1987)
Oi maa, kaunis kansani, antologiassa Afrikka kertoo, toim. Per Wästberg. Helsinki: Tammi 1962
Elokuvia

Borom Sarret (lyhytelokuva, 1963)
L’Empire songhay (dokumentaarinen lyhytelokuva, 1963/1964)
Niaye (lyhytelokuva, 1964)
La Noire de... (englanniksi nimellä Black Girl tai The Black Girl from..., 1966)
Mandabi (The Money Order; 1968)
Taaw (Taw; lyhytelokuva, 1970)
Emitai – jumalat (1971)
Xala (Impotence; 1975)
Ceddo (The People; 1977)
Le Camp de Thiaroye (1988)
Guelwaar (1992)
Faat Kiné (2000)
Moolaadé – Suojelus (2004)
Kirjallisuutta

Makkonen, Velipekka: ”Afrikan sydän”, elokuvaohjaaja Sembene Ousmane Senegalista, Filmihullu 3/2006.
Aiheesta muualla

Ousmane Sembène Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ousmane Sembene Elonetissä.
Geoffrey Macnab (13.6.2007) Obituaries: Ousmane Sembene - Subversive director known as the 'father of African cinema' (via archive.org) (englanniksi) (independent.co.uk)
Ousmane Sembene (ranskaksi) (bifi.fr)
Ousmane Sembène: A freedom fighter who used a camera as his weapon (Samba Gidjigon essee; s. 1-7, DVD/BlueRay kotelossa "Two films by Ousmane Sembène Black Girl, Borom Sarret"; (englanniksi); bfi.org.uk)
Manthia Diawara & Ngũgī wa Thiong'o (ohjaajat) Sembène: The making of African cinema (dokumenttielokuva, pääosin (englanniksi); 1994, 60 min, USA; mukana DVD/BlueRay kotelossa "Two films by Ousmane Sembène Black Girl, Borom Sarret")
Niaye (1964; kesto 29:34) (ranskaksi) (youtube.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Ousmane Sembène
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ousmane Sembène
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  FID  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Korkeasaari (televisiosarja)

| Korkeasaari |
| --- | --- |
Kestoaika:  noin 40 min
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen, Ruutu
Esitetty:  2022 –
Tuotantokausia:  3
Tuotanto
Tuottaja(t):  Minna von Reiche
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lasse Nikkari
Käsikirjoittaja(t):  Niisku Haapala
Tuotantoyhtiö(t):  Femkanten Media
Aiheesta muualla
IMDb
Korkeasaari on Korkeasaaren eläintarhan ja Villieläinsairaalan arjesta kertova suomalainen televisio-ohjelma. Ohjelma seuraa eläintenhoitajien, eläinlääkärien ja muiden Korkeasaaren eläintarhan työntekijöiden päivittäistä työskentelyä.
Samalla nimellä on tehty kaksi sarjaa: ensimmäinen esitettiin vuonna 2009 Sub-kanavalla, ja toinen vuodesta 2022 alkaen Nelosella.