stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carmen (nimi)
Tunnettuja Carmeneja

Carmen Julia Álvarez (s. 1952), venezuelalainen näyttelijä
Carmen Amaya (1913–1963), espanjalainen flamencotanssija
Carmine ”Carmen” Basilio (1927–2012), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Carmen Calvo (s. 1957), espanjalainen työväenpuolueen poliitikko ja ministeri
Carmen Carrozza (1921–2013), yhdysvaltalainen harmonikansoittaja
Carmen Crespo (s. 1966), espanjalainen poliitikko
Carmen Douma-Hussar (s. 1977), kanadalainen maasto- ja keskimatkojen juoksija
Carmen Du Sautoy (s. 1950), brittiläinen näyttelijä
Carmen Electra, oik. Tara Leigh Patrick (s. 1972), yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja laulaja
Carmen Farkašová, Hana Hegerová (1931–2021), tšekkoslovakialainen laulaja ja näyttelijä
Carmen Heikkilä (o. s. Mäkinen, s. 1974), suomalainen julkisuuden henkilö
Carmen Herrera (1915–2022), kuubalaissyntyinen taidemaalari
Carmen Jiménez Serrano (1920–2016), espanjalainen kuvanveistäjä
Carmen Jordá (s. 1988), espanjalainen moottoriurheilija
Carmen Kass (s. 1978), virolainen näyttelijä, malli ja poliitikko
Carmen Luisa Letelier (s. 1943), chileläinen oopperalaulaja
Carmen Luvana (s. 1981), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
Carmen Martín Gaite (1925–2000), espanjalainen kirjailija
Carmen Maura (s. 1945), espanjalainen näyttelijä
Carmen McRae (1920–1994), yhdysvaltalainen jazzlaulaja
Carmen Melis (1885–1967), italialainen oopperalaulaja
Carmen Miranda (1909–1955), portugalinbrasilialainen laulaja ja elokuvanäyttelijä
Carmen Nebel (s. 1956), saksalainen televisiojuontaja
Carmen Pereira (1936–2016), Guinea-Bissaun lyhytaikainen presidentti v. 1984
Carmen Polo (1900–1988), Espanjan diktaattori Francisco Francon puoliso
Carmen Rasmusen (s. 1985), kanadalais-yhdysvaltalainen laulaja
Carmen Serano, oik. Carmen Maria Robles (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä
Carmen Silvera (1922–2002), kanadalainen näyttelijä
Carmen Slater (s. 1997), itävaltalainen karateka
Carmen Sylva, Romanian kuningatar Elisabetin (1843–1916) kirjailijana käyttämä salanimi
Carmen Tawaststjerna (1923–2015), suomalainen opettaja
Carmen Thalmann (s. 1989), itävaltalainen alppihiihtäjä
Carmen Tyson-Thomas (s. 1991), yhdysvaltalainen koripalloilija
Carmen Valdés (s. 1954), kuubalainen pikajuoksija
Carmen Valero (1955–2024), espanjalainen keskimatkojen juoksija
Carmen Yulín Cruz (s. 1963), puertoricolainen poliitikko ja San Juanin pormestari
Kuvitteellisia Carmen-nimisiä

Carmen, mustalaistyttö, Georges Bizet’n samannimisen oopperan päähenkilö
Carmen Jones, Otto Prempingerin ohjaaman samannimisen elokuvan päähenkilö
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Carmen (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Luettelo Rovaniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Rovaniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Rovaniemen pysyvästi, jatkuvasti avoimissa, julkisisissa ja ulkotiloissa sijaitsevat taideteokset, veistokset, muistomerkit ja muistolaatat.  Rovaniemeen on liitetty Rovaniemen maalaiskunta.
Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

Tässä luettelossa on lueteltu Rovaniemen julkisilla paikoilla olleita patsaita ja muistomerkkejä, jotka ovat tuhoutuneet tai muuten poistettu.
| Teos | Aiempi sijainti | Nykyinen sijainti | Tekijä | Paljastettu | Poistettu/ tuhoutunut | Syy | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aurora Borealis | Koskikatu 20 | Tuntematon | Aalto, AlvarAlvar Aalto | 1962 | noin 2010 | Siirretty muualle |  |  |
Mercedes-Benz Zetros

Mercedes-Benz-Zetros
Mercedes-Benz Zetros on saksalaisen Mercedes-Benzin suunnittelema maastokuorma-auto. Se on alun perin suunniteltu sotilaskäyttöön, mutta sitä on saatavilla myös siviiliversiona.
Puolustusvoimissa ajoneuvo soveltuu vaarallisten aineiden, kuten polttoaineiden ja räjähteiden kuljettamiseen. Irrotettvat istuinmoduulit mahdollistavat myös miehistön kuljettamisen. Moottorin  iskutilavuus on hieman alle 13 litraa, tehoja on noin 355 hevosvoimaa ja vääntömomentti on 1300 newtonin suuruinen. Ajoneuvojen kantavuus on 6 440 kiloa. Nykyaikaiset Euro III -moottorit vähentävät polttoaineen kulutusta. Se sietää myös huonolaatuista polttoainetta. Maastokykyä parantaa suuri akselikiertymä sekä korkeat lähestymis-, ylitys- ja jättökulmat.
Zetorissa on  rumpujarrut ja lehtijouset edessä että takana. Kaksiakselisen Zetrosin akseliväli on 4800 mm ja kolmiakselisen 4750 + 1450 mm. Alustat paino on vastaavasti 8,6 ja 10,5 tonnia. Sallitut kokonaispainot ovat 16/18 ja 25/27 tonnia. Zetros maastokuorma-autot kootaan Mercedes-Benzin tehtaalla Wörthissä.
Lippujuhlan päivän 2022 paraati Helsingissä. Puolustusvoimien Mercedes-Benz Zetros hinaa 120 mm kranaatinheitintä.
Aiheesta muualla

https://www.is.fi/autot/art-2000000284616.html
Ptolemaios XV
Kirjallisuutta

Henrikson, Alf: Antiikin tarinoita 1–2.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18515-9
Tuomisto, Pekka: Rooman diktaattorit.  Karisto, 2003.  ISBN 951-23-4442-4
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Kleopatra VII ja Ptolemaios XIV | Egyptin faarao   | Seuraaja: Augustus (Rooman keisari, ei faarao) |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Andorran jääurheiluliitto

Andorran jääurheiluliitto (kat. Federació Andorrana d'Esports de Gel) on andorralainen urheilujärjestö, joka vastaa maan jääurheilutoiminnasta.
Liitolla on toimintaa taitoluistelussa, jääkiekossa ja curlingissa. Liiton presidenttinä on toiminut Imma Ribes. Nykyinen presidentti on Josep Garcia. Andorrassa on yksi jäähalli.
Jääkiekkotoiminta

Liitto on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton jäsen vuodesta 1995. Liitto järjesti vuonna 1997 Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1997, muttei ole osallistunut omalla maajoukkueella kansainvälisiin turnauksiin. Maassa oli vuonna 2008 yhteensä 86 jääkiekon harrastajaa. Määrä ei ole juurikaan kasvanut, mutta rekisteröityjä juniori- ja naisjääkiekkoilijoita on enemmän kuin miesjääkiekkoilijoita. Mies- ja naisjoukkueita ei ole sijoitettu jääkiekon maailman-rankingissa.
Aiheesta muualla

Jääurheiluliiton kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (katalaaniksi)
Jääkiekkoliitot
Alankomaat
Andorra
Arabiemiirikunnat
Argentiina
Armenia
Australia
Azerbaidžan
Belgia
Bosnia-Herzegovina
Brasilia
Bulgaria
Chile
Espanja
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Hongkong
Itävalta
Intia
Irlanti
Islanti
Iso-Britannia
Israel
Italia
Jamaika
Japani
Kanada
Kazakstan
Kiina
Kirgisia
Kreikka
Kroatia
Kuwait
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Macao
Makedonia
Malesia
Marokko
Meksiko
Moldova
Mongolia
Namibia
Norja
Pohjois-Korea
Portugal
Puola
Qatar
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Serbia
Singapore
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Taiwan
Tanska
Thaimaa
Tšekki
Turkki
Ukraina
Unkari
Uusi-Seelanti
Valko-Venäjä
Venäjä
Viro
Yhdysvallat
Rekuperaattori

Rekuperaattori on lämmönsiirrin, joka toimii vuoroittaisella periaatteella. Ensin lämmin kaasu täyttää kennoston tai rakenteen, jossa on paljon seinäpintaa. Lämpö siirtyy seiniin. Tämän jälkeen jäähtynyt kaasu poistuu ja tilalle tulee kaasu, joka halutaan lämmittää. Kylmään kaasuun lämpö siirtyy seinämistä. Rekuperaattorissa sekoittuvat aina jonkin verran poistuva ja tuleva kaasu. Rekuperaattoreita käytetään esimerkiksi lämpövoimakoneissa hyötysuhteen parantamiseen, metallurgisissa prosesseissa ja joissakin lämmöntalteenottolaitteissa LVI-tekniikassa.
Rekuperaattori kaasuvoimalaitoksessa
Kaasuvoimalaitoksen rekuperaattori on tyypiltään levy- tai putkilämmönsiirrin. Kaasuvoimalassa rekuperaattori joutuu kestämään korkeaa painetta sekä lämpötilaa (500–700 °C). Rekuperaattoria käytetään hyötysuhteen nostamiseen. Polttokammiosta tulevien pakokaasujen lämpöä otetaan talteen rekuperaattorilla, ja lämpö käytetään ahtimesta tulevan ilman lämmittämiseen. Aina rekuperaattorin asentaminen ei kuitenkaan ole kannattavaa. Itse laite ja sen tarvitsemat putkistot voivat tulla kalliimmaksi kuin parantuneen hyötysuhteen avulla saatava säästö. Lisäksi rekuperaattori aiheuttaa prosessiin painehäviötä.
Rekuperaattorin hyvyyttä kuvataan rekuperaatioasteella
\varepsilon ={\frac {T2'-T2}{T4-T2}}, missä T2' on lämpötila rekuperaattorin jälkeen, T2 on lämpötila ahtimen jälkeen ja T4 on lämpötila turbiinin jälkeen.
Jaak Aaviksoo

| Jaak Aaviksoo |
| --- | --- |

Viron puolustusministeri
 Ansipin II hallitus 5.4.2007–6.4.2011  
Edeltäjä:  Jürgen Ligi
Seuraaja:  Mart Laar
Viron opetusministeri
 Vähin III hallitus 6.11.1995–30.11.1996 Ansipin III hallitus 6.4.2011–26.3.2014  
Edeltäjä:  Peeter Kreitzberg Tõnis Lukas
Seuraaja:  Rein Loik Jevgeni Ossinovski
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1954 (ikä 70) Tartto
Puoliso:  Kiira Aaviksoo
Tiedot
Puolue:  Isänmaan ja Res Publican liitto
Jaak Aaviksoo (s. 11. tammikuuta 1954 Tartto) on virolainen poliitikko. Aaviksoo on liberaalikonservatiivisen Isänmaan ja Res Publican liiton jäsen. Hän toimi vuosina 2007–2011 Viron puolustusministerinä sekä vuosina 1995–1996 ja 2011–2014 maan opetusministerinä.
Akateemikko Jaak Aaviksoo on koulutukseltaan fyysikko. Hän on työskennellyt Tarton yliopistossa optiikan ja spektroskopian professorina sekä palvellut myös yliopiston rehtorina.
Aaviksoo on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Hän puhuu sujuvasti englantia, saksaa ja venäjää.
Tausta

Aaviksoo alkoi opiskella Tarton yliopistossa fysiikkaa vuonna 1971. Hän valmistui yliopistosta vuonna 1976 cum laude -arvosanalla teoreettisen fysiikan puolelta. Vuonna 1992 hän palasi Tarton yliopistoon, tällä kertaa optiikan ja spektroskopian professoriksi. Aaviksoo toimi Tarton yliopiston rehtorina vuosina 1998–2006.
Poliittinen ura

Vuonna 1995 Aaviksoo toimi Vähin hallituksen kulttuuri- ja opetusministerinä. Vuoden 1996 alussa hänestä tehtiin Viron opetusministeri, kun kulttuuri- ja opetusministerin virat erotettiin toisistaan. Kulttuuriministerin salkun sai Jaak Allik. Tuona aikana hän oli Reformipuolueen jäsen. Aaviksoo lähti puolueesta ennen kuin hänestä tuli Tarton yliopiston rehtori vuonna 1998.
Vuonna 2006 Aaviksoo ilmoitti jättävänsä Tarton yliopiston rehtorin viran asettuakseen ehdolle Viron parlamentin eli Riigikogun vaaleihin 2007 Isänmaan ja Res Publican liiton jäsenenä. Ennen puolueeseen liittymistä Aaviksoota pidettiin mahdollisena ehdokkaana vuoden 2006 presidentivaaleihin, jotka voitti Sosiaalidemokraattisen puolueen Toomas Hendrik Ilves.
Vaaleissa Aaviksoo sai yhteensä 4 241 ääntä ja tuli valituksi Riigikoguun. Hänen puolueensa jäi vaaleissa kolmanneksi suurimmaksi ja sai 19 paikkaa, Reformipuolue 31 ja Keskustapuolue 29 paikkaa. Pääministeri Andrus Ansip, Reformipuolueen puheenjohtaja otti hallitukseensa mukaan Isänmaan ja Res Publican liiton ja Aaviksoota sovitettiin useisiin korkeisiin virkoihin, kuten Riigikogun puhemieheksi ja valtiovarainministeriksi, yllättäen hän otti puolustusministerin työn.
Aaviksoon astuttua puolustusministerin virkaan 5. huhtikuuta 2007 hänen ensimmäisiksi haasteikseen nousivat Viron puolustusvoimien kehittäminen ja toimiminen Tallinnan pronssisoturiin liittyvän patsaskiistan aikana.
Tunnustuksia

Viron tiedeakatemian jäsen (1994)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (2001)selvennä
Tarton kaupungin mitali (2002)
Tarton yliopiston kunniatohtori (2003)
Academia Europæan jäsen (2004)
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Viron puolustusministeri karhukolarissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Latvia 
Tieteilijät:  Scopus
1894

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Vuosi 1894 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
Tapahtumia

12. helmikuuta – Anarkisti Émile Henryn pommi räjähti pariisilaisessa kahvilassa tappaen yhden ja haavoittaen 20 ihmistä.
12. maaliskuuta – Coca-Cola tuli myytiin ensi kertaa pulloissa.
29. huhtikuuta − Helsingin Senaatintorilla paljastettiin Walter Runebergin veistämä keisari Aleksanteri II:n patsas.
23. kesäkuuta – Kansainvälinen olympiakomitea (The International Olympic Committee) perustettiin Sorbonnessa Pariisissa baroni Pierre de Coubertinin aloitteesta.
26. kesäkuuta – Pullmanin lakko alkoi, kun Yhdysvaltain rautatietyöläisten ammattiliitto Pullmanin valmistamia rautatievaunuja vastaan.
1. elokuuta – Kiinan–Japanin sota (1894–1895) alkoi.
15. lokakuuta – Ranskan armeijan kapteeni Alfred Dreyfus vangitaan syytettynä vakoilusta ja Dreyfusin tapaus alkoi.
1. marraskuuta – Nikolai II seurasi Aleksanteri III:ta Venäjän keisarina. Hänet kruunattiin suruajan vuoksi vasta toukokuussa 1896.
22. joulukuuta – Kapteeni Alfred Dreyfus tuomittiin maanpetoksesta.
Helsingin yliopiston Hämäläisosakunta perusti Päivölän Kansanopiston.
Ranska valloitti Timbuktun.
Toukokuussa paiseruttoa ilmeni Tai Ping Shan alueella Hongkongissa. Vuoden loppuun mennessä tauti tappoi 2 552 ihmistä.
Uusi-Seelanti sääti lain minimipalkasta ensimmäisenä maana maailmassa.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Satyendra Bose, intialainen fyysikko ja matemaatikko (k. 1974)
4. tammikuuta – Cédia Brault, kanadalainen oopperalaulaja (k. 1972)
8. tammikuuta – Maximilian Kolbe, puolalainen fransiskaaniveli ja pyhimys (k. 1941)
11. tammikuuta – Berndt Lindahl, suomalainen näyttelijä (k. 1975)
20. tammikuuta – Juho L. Aalto, suomalainen rakennusurakoitsija, järjestövaikuttaja ja vuorineuvos (k. 1966)
22. tammikuuta – Charles Morgan, brittiläinen kirjailija (k. 1958)
25. tammikuuta – Aino Aalto, suomalainen arkkitehti ja muotoilija (k. 1949)
28. tammikuuta – Aarne Linkosuo, suomalainen konditoriamestari ja yrittäjä (k. 1988)
30. tammikuuta – Boris III, Bulgarian tsaari (k. 1943)
1. helmikuuta – John Ford, amerikanirlantilainen elokuvaohjaaja (k. 1973)
1. helmikuuta – Jalmari Lankinen, suomalainen arkkitehti (k. 1970)
2. helmikuuta – Jens Sønderup, tanskalainen poliitikko (k. 1978)
4. helmikuuta – Nunzio Malasomma, italialainen elokuvaohjaaja (k. 1974)
9. helmikuuta – Eino Jurkka, suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja (k. 1954)
10. helmikuuta – Harold Macmillan, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri (k. 1986)
18. helmikuuta – Hilda Häkkinen, aikoinaan Suomen vanhin ihminen (k. 2005)
24. helmikuuta – Johannes Gebhard, suomalainen taidemaalari (k. 1976)
1. maaliskuuta – Torsten Tisell, suomalainen taidemaalari (k. 1957)
8. maaliskuuta – Wäinö Aaltonen, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1966)
13. maaliskuuta – José Bustamante y Rivero, Perun presidentti 1945–1948 (k. 1989)
13. maaliskuuta – Arbella Ewing, yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 2008)
13. maaliskuuta – Olga Vuolle, suomalainen kirjailija (k. 1966)
14. maaliskuuta – Mikkjel Fønhus, norjalainen kirjailija (k. 1973)
14. maaliskuuta – Heikki Liimatainen, suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti (k. 1980)
21. maaliskuuta – Hannah Ryggen, ruotsalais-norjalainen tekstiilitaiteilija (k. 1970)
28. maaliskuuta – Ernst Lindemann, saksalainen kommodori (k. 1941)
31. maaliskuuta – Svein Rosseland, norjalainen astrofyysikko (k. 1985)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Margit von Willebrand-Hollmérus, suomenruotsalainen kirjailija (k. 1982)
3. huhtikuuta – Dora Russell, brittiläinen rauhanaktivisti, feministi ja pedagogi, Bertrand Russellin puoliso (k. 1986)
6. huhtikuuta – Gertrude Baines, yhdysvaltalainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 2009)
7. huhtikuuta – Olavi Honka, suomalainen lakimies (k. 1988)
9. huhtikuuta – Verna Piponius, suomalainen näyttelijä (k. 1974)
15. huhtikuuta – Nikita Hruštšov, neuvostoliittolainen poliitikko ja kommunistisen puolueen pääsihteeri (k. 1971)
15. huhtikuuta – Bessie Smith, yhdysvaltalainen jazz- ja blues-laulaja (k. 1937)
16. huhtikuuta – Väinö Hervo, suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko (k. 1974)
16. huhtikuuta – Anatoli Rjabov, ersäläinen, professori, opettaja ja mordvalaisten kansallistunnon kohottaja (k. 1938)
22. huhtikuuta – Eva Bremer-Myntti, suomalainen taidemaalari (k. 1964)
22. huhtikuuta – Ossian Nylund, suomalainen yleisurheilija (k. 1939)
26. huhtikuuta – Rudolf Hess, saksalainen natsipuolueen varapuheenjohtaja (k. 1987)
28. huhtikuuta – Teo Snellman, suomalainen lähetystöneuvos, kääntäjä, kasvissyönnin edistäjä ja poliitikko (k. 1977)
1. toukokuuta – Carl Petersen, tanskalainen poliitikko (k. 1984)
2. toukokuuta – Norma Talmadge, yhdysvaltalainen näyttelijä (Salaisuuksia) (k. 1957)
5. toukokuuta – Artur Rolén, ruotsalainen näyttelijä (k. 1972)
6. toukokuuta – Seere Salminen (Serp), suomalainen kirjailija (k. 1977)
8. toukokuuta – Simbri Ahola, suomalainen Posti- ja lennätinlaitoksen pääjohtaja (k. 1967)
10. toukokuuta – Dmitri Tjomkin, venäläis-yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä (k. 1979)
13. toukokuuta – Ásgeir Ásgeirsson, Islannin presidentti (k. 1972)
13. toukokuuta – Eino Kettunen, suomalainen säveltäjä ja sanoittaja (k. 1964)
15. toukokuuta – Viljami Kalliokoski, suomalainen poliitikko (k. 1977)
23. toukokuuta – Armas Pasanen, ”Tyrnävän Peilipoika”, suomalainen selvänäkijä (k. 1937)
26. toukokuuta – Veli Kalima, suomalainen taidemaalari (k. 1968)
27. toukokuuta – Dashiell Hammett, yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1961)
8. kesäkuuta – Erwin Schulhoff, tšekkiläinen säveltäjä (k. 1942)
9. kesäkuuta – Ferdinand Nikkinen, suomalainen romaniaktivisti, laulaja ja äänenmuodostuksen opettaja (k. 1971)
13. kesäkuuta – Jacques Henri Lartigue, ranskalainen valokuvaaja ja taidemaalari (k. 1986)
14. kesäkuuta – Marie-Adélaïde, Luxemburgin suurherttuatar (k. 1924)
14. kesäkuuta – José Carlos Mariátegui, perulainen journalisti ja poliittinen filosofi (k. 1930)
16. kesäkuuta – Fjodor Tolbuhin, Neuvostoliiton marsalkka (k. 1949)
17. kesäkuuta – Wilhelm Schepmann, saksalainen Sturmabteilungin (SA) kenraali (k. 1970)
20. kesäkuuta – Rolf B. Berner – suomalainen poliitikko ja kansanedustaja (k. 1978)
23. kesäkuuta – Edvard VIII, Ison-Britannian kuningas (k. 1972)
25. kesäkuuta – Krešimir Baranović, kroatialainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1975)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

5. heinäkuuta – Linda Helenius, suomalainen sairaanhoitaja, lähetystyöntekijä ja kirjailija (k. 1960)
9. heinäkuuta – Pjotr Kapitsa, vuoden 1978 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut neuvostoliittolainen fyysikko (k. 1984)
9. heinäkuuta – Percy Spencer, yhdysvaltalainen teknikko ja tutkija, mikroaaltouunin keksijä (k. 1970)
10. heinäkuuta – Elov Persson, ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä (k. 1970)
17. heinäkuuta – Georges Lemaître, belgialainen katolinen pappi ja tähtitieteilijä (k. 1966)
17. heinäkuuta – Eino Rastas, suomalainen kestävyysjuoksija (k. 1965)
18. heinäkuuta – Yrjö Reenpää, suomalainen filosofi, fysiologi ja professori (k. 1976)
18. heinäkuuta – Bernard Wagenaar, alankomaalais-yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti, viulisti ja musiikkipedagogi (k. 1971)
20. heinäkuuta – Ola Fogelberg, suomalainen sarjakuvapiirtäjä, Pekka Puupään luoja (k. 1952)
22. heinäkuuta – Björn Collinder, ruotsalainen kielitieteilijä (k. 1983)
25. heinäkuuta – Gavrilo Princip, bosnialainen serbinationalisti, joka murhasi Franz Ferdinandin, mistä sai alkunsa ensimmäiseen maailmansotaan johtanut tapahtumasarja (k. 1918)
26. heinäkuuta – Aldous Huxley, englantilainen kirjailija (Uljas uusi maailma) (k. 1963)
27. heinäkuuta – Siiri Mekri, suomalainen kansakoulunopettaja ja muistelmakirjailija (k. 1991)
29. heinäkuuta – Ragnar Pomoell, suomalainen filologi ja professori (k. 1975)
5. elokuuta – Johannes Rae, suomalainen jääkäriluutnantti ja heimosoturi (k. 1953)
9. elokuuta – Erkki Osmonsalo, suomalainen historioitsija ja professori (k. 1949)
10. elokuuta – V. V. Giri, Intian presidentti 1969–1974 (k. 1980)
12. elokuuta – Arno Tuurna, suomalainen poliitikko, Viipurin kaupunginjohtaja 1928–1944 (k. 1976)
15. elokuuta – Urho Ahonurho, suomalainen taidemaalari (k. 1952)
16. elokuuta – Frithiof Nevanlinna, suomalainen matemaatikko ja toimitusjohtaja (k. 1977)
25. elokuuta – Talbot Jennings, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja (k. 1985)
26. elokuuta – Harry Cobby, australialainen hävittäjä-ässä ja kenraali (k. 1955)
28. elokuuta – Karl Böhm, itävaltalainen kapellimestari (k. 1981)
5. syyskuuta – Arvo ”Poika” Tuominen, suomalainen poliitikko, lehtimies ja kirjailija (k. 1981)
9. syyskuuta – Poul Henningsen, tanskalainen arkkitehti, muotoilija ja kriitikko (k. 1967)
12. syyskuuta – Billy Gilbert, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1971)
13. syyskuuta – Kaarlo Ståhlberg, suomalainen tekniikan tutkija ja professori (k. 1977)
13. syyskuuta – Julian Tuwim, puolalainen kirjailija, runoilija ja teatterinjohtaja (k. 1953)
13. syyskuuta – Konni Zilliacus, brittiläinen poliitikko (k. 1967)
14. syyskuuta – August Tammekann, virolainen maantieteilijä (k. 1959)
15. syyskuuta – Jean Renoir, ranskalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja kirjailija (k. 1979)
17. syyskuuta – Greta Jansson, suomenruotsalainen kirjailija (k. 1972)
23. syyskuuta – Mauri Mäkinen (”Mauri Kajas”), suomalainen kirjailija (k. 1976)
27. syyskuuta – Lothar von Richthofen, saksalainen hävittäjälentäjä (k. 1922)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

4. lokakuuta – Frans G. Bengtsson, ruotsalainen kirjailija (k. 1952)
7. lokakuuta – Johannes Paavola, suomalainen taidemaalari ja kuvaamataidon opettaja (k. 1961)
10. lokakuuta – Carl Sanmark, suomalainen rehtori ja kansanedustaja (k. 1938)
16. lokakuuta – George Meany, yhdysvaltalainen ammattiyhdistysjohtaja (k. 1980)
20. lokakuuta – Yrjö Sinkari, suomalainen hovioikeuden presidentti (k. 1966)
23. lokakuuta – Isabella Moore, brittiläinen uimari ja olympiavoittaja (k. 1975)
24. lokakuuta – Thure Wahlroos, suomalainen näyttelijä ja muusikko (k. 1978)
25. lokakuuta – Jussi Komi, suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä (k. 1965)
25. lokakuuta – Jukka Rangell, suomalainen lakimies, poliitikko ja pankinjohtaja (k. 1982)
25. lokakuuta – Pia Ravenna (synt. Hjördis Sophie Tilgmann), suomalainen oopperalaulaja (k. 1964)
28. lokakuuta – K.A. Heiskanen, suomalainen jääkärikenraali (k. 1962)
3. marraskuuta – Erland Haapaniemi, suomalainen päätoimittaja ja Maalaisliiton kansanedustaja (k. 1962)
5. marraskuuta – Erling Wikborg, norjalainen poliitikko (k. 1992)
8. marraskuuta – Maximilian Kolbe, puolalainen munkki ja pyhimys (k. 1941)
9. marraskuuta – Anna Nevalainen, suomalainen vasemmistopoliitikko (k. 1976)
17. marraskuuta – Richard Coudenhove-Kalergi, itävaltalainen kreivi ja Paneurooppa-liikkeen isä (k. 1972)
19. marraskuuta – Américo Deus Tomás, Portugalin presidentti 1958–1974 (k. 1987)
23. marraskuuta – Ruth Snellman, suomalainen näyttelijä (k. 1976)
26. marraskuuta – Norbert Wiener, yhdysvaltalainen matemaatikko, kybernetiikan perustaja (k. 1964)
27. marraskuuta – Vladislav Ravdonikas, neuvostoliittolainen arkeologi (k. 1976)
2. joulukuuta – Hans von Rettig, suomalainen liikemies (k. 1979)
3. joulukuuta – Rolf Tiivola, suomalainen rovasti ja päätoimittaja (k. 1962)
14. joulukuuta – Myra Nicholson, australialainen maailman pitkäikäisimpiin kuulunut henkilö (k. 2007)
15. joulukuuta – Ellen Widmann, sveitsiläinen näyttelijä (k. 1985)
22. joulukuuta – Edwin Linkomies, suomalainen yliopistomies ja poliitikko (k. 1963)
24. joulukuuta – Varma Lahtinen, suomalainen näyttelijä (k. 1976)
26. joulukuuta – Torsten Lindroos, suomalainen diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja vuorineuvos (k. 1970)
28. joulukuuta – Gustaf Lövås, ruotsalainen näyttelijä (k. 1968)