stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan cup (kyokushin)
Tulokset > Raskassarja (-90 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 1978 |  François Kappeler |  |  Laurent |
| 1979 |  |  |  François Kappeler |
1980: 
1981: 
1982: 
1983: 
1984: 
1985: 
1986: 
1987: 
1988: 
1989: 
1990: 
| 1991 |  Chateuau |  |  |
1992: 
1993: 
1994: 
| 1995 |  |  |  Vigier |
1996: 
| 1997 |  Alexandre Rodrigues |  |  Fabrice Fourment |
1998: 
| 1999 |  Dos Santos |  |  Pernas |
| 2000 |  |  Pernas |  Dos Santos |
| 2001 |  |  |  Teixeira |
| 2002 |  |  Ludsor |  |
2003: 
2004: 
| 2005 |  |  |  Lombardero |
| 2006 |  Djamel Sadaoui |  Jean Philippe Piovano |  Souhaïel Nakara Christophe Nicolas |
| 2007 |  Lucian Gogonel |  Janami Abdolzahra |  Jules-Yannick Pallas  Cyr Zoungrana |
| 2008 |  Lucian Gogonel |  Souhaïel Nakara |  Cyr Zoungrana  Patrick Zoungrana |
| 2009 |  Djamel Sadaoui |  Mustafa Oksuz |  Maxime Demeautis  Christophe Nicolas |
| 2010 |  Djamel Sadaoui |  Maxime Demeautis |  Cyr Zoungrana  Freddy Delawer |
| 2011 |  Mohamed Elkolfi |  Boris Kaczowka |  Freddy Delawer  Jean-Paul Jacquot |
| 2012 |  Baptiste Delaunay |  Jean-Paul Jacquot |  Alexandre Delaunay  Mohamed Bouchedda |
| 2013 |  Audric Drogoul |  Jean-Paul Jacquot |  Pierrick Le Dos  Souhaïel Nakara |
| 2014 |  Maxime Demeautis |  Yacine Bouchedda |  |
| 2015 |  Mohamed Bouchedda |  Maxime Demeautis |  Arnaud Nekam  Jean-Paul Jacquot |
| 2016 |  Mohamed Bouchedda |  Vuiton Tran |  Pierrick Ledos  Audric Drogoul |
| 2017 |  Audric Drogoul |  Ousmane Sylla |  Arnaud Nekam  Lois Andreis Roch |
| 2018 |  Antonio Tusseau |  Arnaud Nekam |  Lois Andreis Roch  Yahya Sededi |
| 2019 |  Antonio Tusseau |  |  |
| 2020 |  Antonio Tusseau |  Mohamed Bouchedda |  Thibault Hazard  Shoe Guillaume |
| 2023 |  Maxime Demeautis |  Sacha Decosterd |  Tom-Hugues Allard |
Tulokset > Keskisarja (-80 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 1978 |  Chateau |  Jardin |  |
1979: 
1980: 
1981: 
1982: 
| 1983 |  Ouchriff |  Capian |  |
| 1984 |  Ouchriff |  |  |
1985: 
1986: 
1987: 
1988: 
1989: 
1990: 
| 1991 |  Philouze |  |  |
1992: 
| 1993 |  Philouze |  |  |
1994: 
| 1995 |  Rajabaly |  Philouze |  |
| 1996 |  Philouze |  |  |
| 1997 |  Sergius |  Theron |  |
1998: 
| 1999 |  Sergius |  |  |
| 2000 |  Sergius |  |  Rajabaly |
| 2001 |  |  |  Rajabaly |
| 2002 |  |  Ludsor |  |
2003: 
2004: 
| 2005 |  Lucian Gogonel |  Christian Luissint |  Delahaye |
| 2006 |  Johnny Desmedt |  Jean-Luc Vedapodagom |  Christian Luissint  Sébastien Coumbra |
| 2007 |  Johnny Desmedt |  Baptiste Delaunay |  Cédric Nabuchodonosor  Jean-Luc Vedapodagom |
| 2008 |  Baptiste Delaunay |  Jules Pallas |  Gaël Blonbou  Damien Dubois |
| 2009 |  Baptiste Delaunay |  Mohamed Elkhofi |  Jonathan Schoumacker  Julien Delahaye |
| 2010 |  Baptiste Delaunay |  Mohamed Elkhofi |  Mickaël Petay  Antonio Tusseau |
| 2011 |  Yahya Sedadi |  Lucian Gogonel |  Romain Lamouret  Antonio Tusseau |
| 2012 |  Guillaume Gründler |  Lucian Gogonel |  Antonio Tusseau  Mickaël Petay |
| 2013 |  Antonio Tusseau |  Yahya Sedadi |  Baptiste Delaunay  Julien Grenouillet |
| 2014 |  Antonio Tusseau |  Guillaume Gründler |  Arnaud Nekam  Yahya Seddedi |
| 2015 |  Thierry Nebleza |  Enrique Calvo |  Guillaume Gonzales  Julien Frog |
| 2016 |  Antonio Tusseau |  Yahya Sededi |  Baptiste Mouton Jeremy Thomas Trabac |
| 2017 |  Antonio Tusseau |  Alexis Wrath |  Thierry Nebleza  Khaled Bouaza |
| 2018 |  Thierry Nebleza |  Enrique Calvo |  Alexis Wrath  Audric Drogoul |
2019: 
| 2020 |  Thierry Nebleza |  Gino Cosentino |  Theo William  Theo Garnier |
| 2023 |  Gino Cosentino |  Thierry Nebleza |  Alexis Warth  Mathieu Hanser |
Tulokset > Kevytsarja (-70 kg)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
1978: 
1979: 
1980: 
1981: 
1982: 
1983: 
1984: 
1985: 
| 1986 |  Toutain |  |  |
1987: 
1988: 
1989: 
| 1990 |  Lamri |  |  Pellereau |
| 1991 |  Pellereau |  Boumerag |  Bellet |
| 1992 |  Lamri |  |  |
| 1993 |  Philouze |  |  |
| 1994 |  |  |  Lamri |
1995: 
1996: 
| 1997 |  Lamri |  |  |
1998: 
| 1999 |  Christian Luissint |  |  |
| 2000 |  Christian Luissint |  Voitus |  Enescaux |
| 2001 |  |  Voitus |  |
| 2002 |  |  Voitus |  Kaczowka |
| 2003 |  |  Kaczowka |  Christian Luissint |
2004: 
| 2005 |  |  Christian Luissint |  Delahaye |
| 2006 |  Nordine Tonkin |  Christophe Leroy |  David Nicolas  Emmanuel Burgio |
| 2007 |  Emmanuel Burgio |  Guillaume Favier |  Mathieu Lhospitalier  Jérôme Vaulerin |
| 2008 |  Anthony Senechal |  Christophe Leroy |  Jérôme Vienne  Tony Motoussamy |
| 2009 |  Guillaume Gründler |  David Derycke |  Kalipha Diaby  Stéphane Phung |
| 2010 |  Jérôme Vaulerin |  Anthony Sénéchal |  Mathieu Hanser  JD Sambath |
| 2011 |  Guillaume Gründler |  Kalipha Diaby |  Mathieu Hanser  Nordine Rezki |
| 2012 |  Anthony Senechal |  Aurelien Brennet |  Grecindo Pereira Mentai  Soufien Rabhi |
| 2013 |  Anthony Senechal |  Mathieu Haner |  Louis Leze  Soufien Rabhi |
| 2014 |  |  Assegond |  Jaulin |
| 2015 |  Alexis Warth |  Matthias Guerin |  Grecindo Pereira Mentai  Charly Javon |
| 2016 |  Karlen Arutyunyan |  Alexis Warth |  Aurelien Brennet  Matthias Guerin |
| 2017 |  Anthony Senechal |  Davit Arutyunyan |  Theo William  Yann Paillat |
| 2018 |  Aurelien Brennet |  Yann Paillat |  Jeremy Olivaud  Grecindo Pereira Mentai |
2019: 
| 2020 |  Mohamed Ben Saad |  Matthias Guerin |  Robbin Ligtvoet  Levani Khutso |
| 2023 |  David Nebril |  Jeremy Olivaud |  Robbin Ligtvoet  Sami Djenane |
Reima Saarinen

Reima "Reiska" Saarinen (s. 1961) on suomalainen äänisuunnittelija ja vuoden äänimies-palkinnon saaja. Saarinen on toiminut muun muassa J. Karjalaisen miksaajana, Suomen Eurovision-laulukilpailun saliäänensuunnittelijana ja Paavo Suuri-oopperan äänisuunnittelijana.
Kouvolasta kotoisin oleva Saarinen oli Peer Günt-yhtyeen rumpali vuosina 1977-1981 jonka jälkeen siirtyi bändin miksaajaksi.
Aiheesta muualla

Reima Saarisen kotisivut
Peer Günt
| --- | --- |
Albumit:   Peer Günt  Backseat  Good Girls Don’t...  Fire Wire  Don’t Mess with the Countryboys  Smalltown Maniacs  No Piercing, No Tattoo  Guts and Glory  Buck the Odds 
Kokoelmat:   Peer Günt 1 / Through the Wall  Years On The Road  Golden Greats  20 suosikkia – Liquire and Drugs  Bad Boys Are Here 
Livealbumit:   Live at Rockperry  Live Today, Gone Tomorrow 
DVD:t:   Live at Rockperry  Live at Tavastia 
EP:t:   Through the Wall  Bad Boys Are Here  Bartender
Rawak Vihara

| Rawak Vihara> Rèwǎkè Fósì yízhǐ |
| --- | --- |
 Rawak Vihara lounaismuurilta kuvattuna.
Sijainti
 Rawak Vihara
Koordinaatit:  37°20′46″N, 80°9′49″E
Valtio:   Kiina
Historia
Tyyppi:  stupa
Ajanjakso:  200–700-luku
Alue:  Xinjiang
Aiheesta muualla
  Rawak Vihara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rawak Vihara (kiin. 热瓦克佛寺遗址, Rèwǎkè Fósì yízhǐ) on buddhalainen stupa Kiinan Xinjiangin maakunnassa aavikolla Hotanin kaupungin koillispuolella. Rawak Vihara on rakennettu 200- ja 700-lukujen välillä. Sana rawak on  uiguuria ja tarkoittaa korkeaa rakennusta. Vihara on sanskritia ja tarkoittaa luostaria.
Kohde

Rawak Vihara sijaitsee Kiinan Xinjiangin maakunnassa Taklimakanin aavikolla noin 40 kilometriä Hotanin kaupungista koilliseen. Lähiseutu on täysin asumatonta. Paikka oli aikanaan suurelta osin hiekkadyynien peitossa ja sitä on paljastettu sittemmissä kaivauksissa.
Rawak Vihara koostuu stupasta ja luostarikompleksista. Stupaa ympäröi neliskulmainen sivuiltaan 50x44 metrinen muuri, jolla on korkeutta 4 metriä ja paksuutta metri. Itse stupa on ristimäisellä jalustalla, jolle on neljät portaat sen eri puolilta. Stupalla on korkeutta nykyisin 9,5 metriä ja se lienee alun perin ollut noin 12 metriä korkea. Stupan seinät oli koristeltu elävänkokoisilla ja syvän punaisilla Buddhan ja Bodhisattvojen veistoksilla. Seinäveistokset tehtiin savesta. Ne päällystettiin stukkolla, jonka päälle maalattiin väri.
Stupaa kuluttaa jatkuva tuulieroosio, joka yhdessä lisääntyvän maaperän kosteuden kanssa tuhoaa aikanaan koko kohteen, jos sitä ei entisöidä.
Historia

Eri tutkijat ovat esittäneet hyvin erilaisia näkemyksiä Rawak Viharan rakennusajankohdasta. Esitettyjen eri arvioiden mukaan Rawak Vihara on rakennettu joskus 200-luvun ja 700-luvun välillä 1900-luvun alussa paikalla kaivauksia tehnyt Aurel Stein piti paikkaa rakennettuna  200- tai 300-luvulla jälkeen ajanlaskun alun. Vuonna 1976 Emil Trinklerin löytöjä tutkinut saksalainen ryhmä ajoitti rakennuksen 500- tai 600-luvulle, mutta samana vuonna Simone Gaulierin johtama ranskalainen ryhmä ajoitti sen 300-luvulle.
Tarimin altaalla Hotanissa asui Rawak Viharan rakentamisen aikoihin iranilaisia sakoja. Kulttuurivaikutteita saatiin Persian, Intian ja Kiinan suunnalta. Buddhalaisuus vakiintui alueella Kiinan Han-dynastian kaudella. Legendojen mukaan buddhalaisuus omaksuttiin Hotanissa Gandharasta Ašokan hallitsemasta Maurya-valtakunnasta 200-luvulla.
Ensimmäisen tieteellisen kirjoituksen Hotanin alueesta julkaisi ranskalainen Jean-Pierre Abel-Rémusat vuonna 1820. Aurel Stein teki kaivauksia vuonna 1901 ja 1906 paljastaen kohteen eteläisen ja kaakkoisen muurin. Emil Trinkler paljasti edelleen lounaisen osan. Kiinassa Rawak Vihara lisättiin kansallisten kulttuurikohteiden luetteloon vuonna 2001. Löydöksiä paikalta on ollut esillä Hotanin museolla, sekä Xinjiangin arkeologisella museolla Ürümqissa.
Pohjapiirrustus.
Rawak Vihara ympäröivällä aavikkomaisemalla.
Nuukuusviikko

Nuukuusviikko on jokakeväinen järkevän kulutuksen teemaviikko, jota vietetään huhtikuussa ympäri maata. Sen järjestää 20 eri kansalaisjärjestöstä koostuva Kierrätysliike. Nuukuusviikolla pohditaan länsimaisen kulutuksen kohtuullistamista vaihtuvien teemojen mukaan.
Nuukuusviikkoa vietetään yleensä viikolla 16. Vuosina 2014 ja 2019 kun pääsiäinen osuu viikolle 16, siirtyy Nuukuusviikko eteenpäin viikolle 17.
Optinen suodatin

Optinen suodatin on valoa ja infrapunasäteilyä valikoidusti läpäisevä tai heijastava esine. Fotonin heijastuksen tai läpäisyn todennäköisyyden perusteena voi olla aallonpituus ja polarisaatio tai optinen suodatin on voitu yrittää tehdä siten että se läpäisee kaikkea valoa suunnilleen saman osuuden.
Atomiviivasuodin on optisista suodattimista kaikkein valikoivin.
Jotkut prismatyypit heijastavat yhdenlaista valoa ja läpäisevät toisenlaista. Jos tarpeeksi monta sellaista eri aallonpituuksille tarkoitettua yhdistetään samaan laitteeseen saadaan valovoimainen värikamera, multispektrikamera tai hyperspektraalikamera. Tosin, mitä pienempiin osiin valo jaetaan tällä tavalla, sitä hankalampi, painavampi ja kalliimpi kamera.
Esimerkkejä optisista suodattimista:
Valosaastesuodin
Nebulasuodin
Kontrastisuodin
Aurinkolasit
Orroli

| Orroli (Arròlli, Arròli) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Orroli
 Koordinaatit: 39.692°0′0″N, 9.250°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,59 km²
Korkeus:  550 m
Väkiluku:  2 267
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08030
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comuneorroli.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orroli (sardiksi Arròlli, Arròli) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 267 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 75,59 neliökilometriä. Se sijaitsee 550 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orroli Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Oksilammi

| Oksilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Nokia, Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°33′04″N, 23°25′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  Oksilamminoja 
Järvinumero:  35.517.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,8 m 
Rantaviiva:  0,918 km 
Pinta-ala:  4,151 ha  
 fiOksilammi 
Oksilammi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrön ja Nokian rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Matalusjoen valuma-alueeseen.
Maantieto

Järvi on 400 metriä pitkä, 200 leveä ja sen pinta-ala on 4,2 hehtaaria. Järveen laskee kolme tulo-ojaa, jotka tuovat vettä metsä- ja peltomailta. Järven itäpäässä sijaitsee luusua, josta lähtee 900 metriä pitkä Oksilamminoja. Se yhtyy Matalusjoen yläjuoksulla Pinsiönjokeen.
Järven ympärysmitta on noin 900 metriä. Rannat ovat peltomaiden keskellä, mutta rannoille on jätetty metsäisiä vyöhykkeitä. Rannan tuntumassa on muutama vapaa-ajan asunto. Hämeenkyrön ja Nokian välinen raja ylittää järven eteläpään. Itärannan yli kulkee voimalinja. Järvelle johtaa yhdystie 13791.
Luonto ja kalastus

Järvi vaikuttaa umpeenkasvaneelta Maanmittaushallituksen ilmakuvissa. Oksilamminojassa on mahdollisesti purotaimenen elinympäristöä, jonka vuoksi onkiminen on ollut kiellettyä ojassa. Vuonna 1998 suoritetun koekalastuksen saaliiksi päätyi yleisiä kalalajeja: särki, hauki ja ahven. Särjen osuus saaliista oli yli puolet.
Järvi kuuluu Mahnalan- ja Sarkkilan osakaskunnille, mutta sen hoitovastuu on Mahnalan osakaskunnalla.
Rawalpindin sopimus

| Rawalpindin sopimus |
| --- | --- |
 Afganistanin rajat vuonna 1919
Allekirjoitettu:  8. elokuuta 1919
Allekirjoituspaikka:  Rawalpindi, Brittiläinen Intia
Osapuolet
Osapuolet:   Britannia ja  Afganistan
Rawalpindin sopimus oli kolmannen afgaanisodan jälkeen 19. elokuuta 1919 solmittu rauhansopimus Afganistanin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä. Monet sopimuksen kohdat olivat brittien sanelemia, mutta he myöntyivät Afganistanin oikeuteen harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa. Sopimus ei ratkaissut kaikkia maiden välisiä ongelmia, mutta Afganistanissa sen allekirjoituspäivää pidetään maan itsenäisyyspäivänä.
Tausta

Afganistanin kuningas Aman Allah Khan vaati ensimmäisen maailmansodan lopulla brittejä luopumaan aikaisemmin Afganistanin itsenäiselle ulkopolitiikalle asettamista rajoituksista. Kun britit eivät taipuneet, alkoi toukokuussa 1919 kolmas afgaanisota. Itse sota jäi lyhyeksi. Afganistanin joukot eivät vetäneet vertoja brittijoukoille, jotka olivat kuitenkin maailmansodan jälkeen heikossa asemassa ja haluttomia käymään sotaa. Osapuolet solmivat aselevon jo 2. kesäkuuta 1919.
Sopimus

Kolmannen afgaanisodan rauhansopimus neuvoteltiin Rawalpindissa Brittiläisessä Intiassa. Itse sopimus allekirjoitettiin 19. elokuuta 1919. Allekirjoittajia olivat Afganistanin sisäministeri Ali Ahmad Khan, sekä Brittiläisen Intian ulkoministeri A. H. Grant. Sopimuksen ehdot olivat pitkälti brittien sanelemia. Sopimuksen mukaan maiden väliseen "vanhaan ystävyyteen" palattaisiin tulevissa neuvotteluissa seuraavan kuuden kuukauden aikana. Tällä välin esimerkiksi aseiden vienti Afganistaniin Intian kautta kiellettiin ja maan hallitsijalle aikaisemmin maksetut avustukset lakkautettiin. Afganistanin tuli hyväksyä brittijohtoinen komissio selvittämään maiden rajojen vielä määrittelemättömiä osia Khaibarsolalla koskeva tutkimus, sen tulokset ja maiden välinen lopullinen raja. Toisaalta britit myöntyivät afgaanien perusvaatimukseen Afganistanin itsenäisestä ulkopolitiikasta.
Seuraukset

Afganistanissa kolmatta afgaanisotaa on pidetty Afganistanin itsenäisyyssotana ja Rawalpindin allekirjoituspäivää 19. elokuuta maan itsenäisyyspäivänä. Aman Allah alkoi nimittää sopimuksen mahdollistamana afganistanilaisia lähetystöjä eri Euroopan maihin, Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon. 1920-luvulla muodostettiin diplomaattiyhteydet myös Suomeen.
Sopimus ei ollut kuitenkaan täysin yksiselitteinen. Sen tiettyihin yksityiskohtiin vedoten he yrittivät hankaloittaa Afganistanin omaa vapaata ulkopolitiikkaa, vaikka he joutuivat lopulta hyväksymään tilanteen. Normaalit diplomaattisuhteet palautettiin vasta Kabulin sopimuksella vuonna 1921. Afganistan menetti myös sen hallitsijalle myönnetyt brittiläiset avustukset, joilla oli ollut huomattava osuus maan taloudessa. Monet yhteyttä Afganistaniin toivoneet paštuheimot rajan brittiläisellä puolella olivat uskoneet sopimusta vain väliaikaiseksi aselevoksi.
Reima Saarinen (okkultisti)

Reima Johannes Saarinen (21. kesäkuuta 1950 – 31. joulukuuta 2003) oli suomalainen okkultisti ja seksuaalimaagikko, joka tunnetaan myös maagisilla nimillä Lin gHa-Rej alias Aswa Haidar el-Hayyat.
Turun seksuaalimaagiseksi soturiksi kutsuttu Saarinen allekirjoitti tunnetun okkultisti Aleister Crowleyn maailmankatsomuksen. Hänet tiedettiin myös edesmenneen Mana Mana-yhtyeen laulajan Jouni Mömmön maagisena opettajana.
Saarinen syntyi vasemmisto-perheeseen. Saarisen vanhemmat omistivat 70-luvulla osto- ja myyntiliikkeen Turussa. Teini-iässä Saarinen vaikutti Turun underground-liikkeessä. Saarisen sanotaan vaikuttaneen myös Hollannissa, Venäjällä, Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa, Englannissa, Skotlannissa, Belgiassa, Ranskassa, Libanonissa ja Syyriassa. Hänet tiedettiin fanaattisena Palestiinan tutkijana ja hän myös keräili aseita.
Saarinen halusi nuorena elokuvaohjaajaksi ja hän harrasti valokuvausta. Hänen tiedetään myös kirjoittaneen kirjan, jota ei koskaan ole julkaistu. Saarinen oli aktiivinen kirjailija ja laati paljon salatiedettä käsittelevää kirjallisuutta. Yksi ensimmäinen oli 1972 vuonna esitelty ja noteerattu Turun yliopiston proseminaariesitelmä "Käytännöllinen Kabbala (seremoniallinen magia)". Eläessään hänellä tiedetään olleen hallussaan harvinaisen laaja kirjo salatiedettä ja magiaa käsittelevää kirjallisuutta.
Saarinen oli kerran naimisissa 1988–1991 ja hänellä on 5 lasta.
Kirjallisuutta

Perttu Häkkinen, Vesa Iitti: Valonkantajat - Välähdyksiä suomalaisesta salatieteestä.  Helsinki:  Like kustannus, 2015.  ISBN 978-952-01-1158-8.
Aiheesta muualla

Turku onsalainen
Puoli seitsemän: valonkantajat. YLE
Oualia

| Oualia |
| --- | --- |

 Oualia
 Koordinaatit: 13°35′35″N, 10°22′51″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Bafoulabén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 085 km²
Väkiluku (2009):  20 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oualia on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Bafoulabén piirissä Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 59 kilometriä Bafoulabésta itään. Kunnassa on 20 700 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Oualian kunnan pinta-ala on 1 085 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bafoulabén piirin Kontélan, lännessä Bafoulabén ja Mahinan, etelässä Diokélin ja Bamafélén sekä idässä Kitan piirin Séféto Ouestin, Toukoton ja Niantanson kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu 30 kylää. Niistä suurin on 2 000 asukkaan Nari. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, khasonkoja ja fulbeja. Lisäksi on bambaroita, bozoja ja songhaita. Vallitsevat uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Oualian kautta kulkee Bamakon ja Dakarin välinen rautatie. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, fonio ja riisi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Roadhawks

| Roadhawks Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1975
 Julkaistu: huhtikuu 1976
 Tuottaja(t): Dave Brock
 Tyylilaji: progressiivinen rock, heavy rock, folk rock, space rock
 Kesto: 40.39
 Levy-yhtiö: United Artists Records EMI
Listasijoitukset
  #45
Hawkwindin muut julkaisut
|   | Roadhawks 1976 | Masters of the Universe 1977 |
Roadhawks on Hawkwindin kokoelma-albumi vuodelta 1976. Se käsittää vuodet 1970-1975. Kokoelman on koostanut yhtyeen johtohahmo, kitaristi-laulaja Dave Brock. Albumin kappaleet on miksattu yhteen, väleillä ei ole taukoa. Albumia ei ole julkaistu virallisesti CD-muodossa. Alkuperäisen painoksen mukana tuli Roadhawks-posteri.
Kappaleet

A-puoli
Hurry On Sundown (Brock/Hawkwind) - 5:13
Paranoia (Brock/Hawkwind) - 4:02
You Shouldn't Do That (live) (Turner/Brock) - 7:12
Silver Machine (Calvert/Brock) - 4:23
B-puoli
Urban Guerilla (Calvert/Brock) - 3:44
Space Is Deep (Brock) - 6:48
Wind Of Change (Brock) - 4:15
The Golden Void (Part II) (Brock) - 5:02
Muusikot

Dave Brock – kitara, laulu
Nik Turner – saksofoni, huilu, laulu
Terry Ollis – rummut (A1 ja A2)
John A. Harrison – basso (A1 ja A2)
Huw Lloyd Langton – kitara (A1 ja A2)
Dik Mik – audiogeneraattori (A1-4,B1 ja B2)
Del Dettmar – syntetisaattori (A3-4,B1-3)
Lemmy Kilmister – basso, laulu (A3-4,B1-4)
Robert Calvert – laulu (A3,B1)
Simon King – rummut (A3-4,B1-4)
Simon House – kosketinsoittimet (B3-4)
Alan Powell – rummut (B4)
Nyylähaarikko

| Nyylähaarikko |
| --- | --- |
 (piirroskuvassa itusilmut eivät näy hyvin)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Haarikot Sagina
Laji::  nodosa
Kaksiosainen nimi
 Sagina nodosa  (L.) Fenzl 
Katso myös
   Nyylähaarikko Wikispeciesissä   Nyylähaarikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nyylähaarikko (Sagina nodosa) on kohokkikasveihin kuuluva pienikokoinen valkokukkainen kasvi. Se on alueellisesti uhanalainen laji.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen nyylähaarikko kasvaa 5–20, joskus jopa 25 cm korkeaksi. Kasvi voi olla joko nystykarvainen tai kalju. Tyviruusukkeelliset varret ovat rentoja tai pystyjä. Lehdet ovat rihmamaiset ja pareittain yhdistyvisiä. Ylemmät varsilehdet ovat alempia lyhyempiä, ja ylimmissä lehtihangoissa on nyppylämäisiä itusilmuja. Valkoiset kukat ovat yksittäin varren päässä. Verhiö ja teriö ovat tavallisesti viisilehtisiä, nuput ovat pallomaisia. Verholehdet ovat 2–4 mm pitkiä. Valkoiset terälehdet ovat 2–3 kertaa verholehtien pituisia. Heteitä on tavallisesti 10 kappaletta. Nyylähaarikko kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Munamainen kota on verhiötä pidempi.
Pohjoismaissa tavattavat nyylähaarikot jaetaan nykyisin kahteen alalajiin: kookkaampaan etelännyylähaarikkoon (ssp. nodosa) ja pienempikokoiseen pohjannyylähaarikkoon (ssp. borealis). Alalajit eroavat toisistaan myös karvaisuuden asteen, itusilmujen määrän ja kukkien määrän suhteen. Alalajien välimuodot ovat yleisiä.