stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Warrior (vuoden 2011 elokuva)
Aiheesta muualla

Warrior Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Warrior Elonet.
Wipo (täsmennyssivu)

Wipo voi tarkoittaa seuraavaa:
WIPO, YK:n erityisjärjestö, englanninkieliseltä nimeltään World Intellectual Property Organisation eli Maailman henkisen omaisuuden järjestö
Wipo Burgundilainen, keskiajan kronikoitsija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wipo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yamataka Eye

Yamataka Eye vuonna 2004
Yamataka Eye (jap. 山塚アイ, Yamataka Ai), oikealta nimeltään Tetsuro Yamatsuka (jap. 山塚徹郎, Yamatsuka Tetsuro, s. 1964 Kobe), on japanilainen muusikko ja kuvataiteilija. Hän on aiemmin esiintynyt myös nimillä Yamatsuka Eye ja Yamantaka Eye, sekä usein pelkästään nimellä Eye tai eYe.
Yamataka Eye tunnetaan parhaiten noise rock -yhtye Boredomsin perustajana ja ainoana pysyvänä jäsenenä. Yhtyeessä hän toimii vokalistina sekä soittaa kitaroita, elektroniikkaa ja levysoittimia. Jo ennen Boredomsia hän oli tullut tunnetuksi noiseyhtye Hanatarashista. Myöhemmin hän on esiintynyt lukuisissa muissakin kokoonpanoissa sekä soolona. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. Sonic Youthin, John Zornin, Bill Laswellin ja Otomo Yoshihiden kanssa.
Musiikin ohella Yamataka Eye on kunnostautunut myös visuaalisena taiteilijana. Erityisesti hänet tunnetaan levynkansien suunnittelijana, mutta hänen töitään on ollut esillä myös näyttelyissä. Hän on suunnitellut kannet mm. Beckin Midnite Vultures -albumiin.
Aiheesta muualla

Allmusic: Yamatsuka Eye
Discogs: Yamatsuka Eye
Adolf Emil Melander

Adolf Emil Melander.
Adolf Emil Melander (28. helmikuuta 1845 Tukholma – 13. maaliskuuta 1933 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli myös Suomeen joitain rakennuksia, joista tunnetuin on vuonna 1891 valmistunut Helsingin Johanneksenkirkko. Melanderin arkkitehtuuri edustaa kertaustyylejä.
Melanderin isä oli leipuri. Melander suoritti arkkitehtiopintonsa iltakursseilla Tukholmassa sekä arkkitehti James Souttarin oppilaana Aberdeenissa Skotlannissa vuosina 1866–1871. Hän asui muutaman vuoden Yhdysvalloissa työskennellen arkkitehtina New Yorkissa 1871–1872 ja Bostonissa 1872–1875. Hän sai Washingtonin Kongressin kirjaston arkkitehtuurikilpailussa vuonna 1873 toisen palkinnon. Palattuaan Ruotsiin Melander työskenteli Axel ja Hjalmar Kumlienin arkkitehtitoimistossa, kunnes perusti vuonna 1880 Tukholmaan oman arkkitehtitoimiston, jota piti vuoteen 1913.
Melander suunnitteli Tukholmaan muun muassa Kastellholmenin luistelupaviljongin (1882), Bångin talon Sturegatanille sekä Sörensenin eli Fersenin palatsin muutostyöt (1882, yhdessä Helgo Zettervallin kanssa). Muualla Ruotsissa Melanderin suunnittelutöitä ovat muun muassa Luulajan tuomiokirkko (1888), Västervikin Petrinkirkko (1895), Åtvidin uusi kirkko (1879), Wikströmin talo Sundsvallissa (noin 1890) ja Svea-yhtiön talo Göteborgissa (1887). Hän suunnitteli myös rautatieasemia Itä-Götanmaalle vuonna 1878 rakennetuille kapearaiteisille rautateille. Melanderin viimeinen työ oli hänen opettajansa Souttarin suunnitteleman ja vuonna 1866 valmistuneen Tukholman englantilaisen kirkon siirto Norrmalmilta Östermalmille vuonna 1909.
Suomessa tunnetuimmat Melanderin suunnittelemat rakennukset ovat uusgoottilainen Helsingin Johanneksenkirkko, josta hän voitti vuonna 1879 kansainvälisen suunnittelukilpailun, Mäntän linnana tunnettu Serlachiuksen tehtaiden johtajan asunto Mäntässä (1896, purettu 1939 tehtaan laajennuksen tieltä) sekä Helsingissä niin sanottu Frenckellin talo Eteläranta 12:ssa (1882, vuoden 1923 korotus Frosterus & Gripenberg).
Kuvia suunnittelutöistä

Åtvidin uusi kirkko
Fersenin palatsi, Tukholma
Luulajan tuomiokirkko
Johanneksenkirkko, Helsinki
Wikströmin talo, Sundsvall
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adolf Emil Melander Wikimedia Commonsissa
Aini Aavikko

Aini Aallotar Aavikko (myöhemmin Rossila; 4. kesäkuuta 1923 – 10. huhtikuuta 2019) oli suomalainen pikajuoksija. Aavikko edusti urallaan Turun Voimaa.
Aavikko saavutti 100 metrin juoksussa SM-hopeaa vuonna 1945 ajalla 13,7 s. Hänen ennätyksensä on vuonna 1947 juostu 13,4 s.
Ensimmäiset merkinnät sanomalehdissä Aini Aavikosta 100 metrin juoksijana ovat ainakin vuodelta 1944.
254

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Kuolleita

Pyhä Lucius I, paavi
Aini Nevander

Aini Nevander (24. tammikuuta 1871 Luhanka – 10. elokuuta 1954) oli suomalainen yhteiskunnallinen toimihenkilö. 
Nevanderin vanhemmat olivat maanmittari Karl Gustaf Nevander ja Fina Streng. Nevander kävi tyttökoulun. Hän työskenteli Suomen hypoteekkiyhdistyksen kirjanpitäjänä, myöhemmin kassanhoitajana 1894–1910, sen jälkeen hän oli apukamreeri 1910–1914 ja vuodesta 1914 1. kamreeri. Hän oli Suomen Matkailijayhdistyksen toimitusjohtaja vuoteen 1922, Suomen käsityön ystävien johtaja 1923–1929. Luottamustoimissa hän oli Suomen Käsityön Ystävien johtokunnan jäsen vuodesta 1911, johtokunnan puheenjohtaja vuoteen 1922, Kansallisteatterin johtokunnan jäsen 1903–1915, Suomen naisten kansallisliiton sihteeri 1917, Lotta-Svärd-yhdistyksen Kulosaaren paikallisosaston puheenjohtaja 1920–1928, Kulosaaren yhdyskunnan valtuuston jäsen 1919–1922 ja Kulosaaren huvilakaupungin kunnanvaltuuston jäsen 1923–1945.
Windfall (vuoden 2022 elokuva)

| Windfall |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Charlie McDowell
Käsikirjoittaja:   Justin Lader  Andrew Kevin Walker 
Tuottaja:   Jack Selby  Lily Collins  Jesse Plemons  Charlie McDowell  Jason Segel  Duncan Montgomery  Alex Orlovsky 
Säveltäjä:   Danny Bensi  Saunder Jurriaans 
Kuvaaja:  Isiah Donté Lee
Leikkaaja:  David Marks
Pääosat:   Lily Collins  Jesse Plemons  Jason Segel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  High Frequency Entertainmenty Cloudbreak Pictures Mutressa Movies
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2022-03-1818. maaliskuuta 2022  
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Windfall on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Charlie McDowell ja käsikirjoittanut Andrew Kevin Walker ja Justin Lader. Sen pääosia esittävät Lily Collins, Jesse Plemons ja Jason Segel.
Elokuva kertoo rikollisesta, joka ryöstää varakkaan pariskunnan huvilan, mutta jää kiinni itse teossa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Segel  | … |  ryöstäjä   |
|  Lily Collins  | … |  vaimo   |
|  Jesse Plemons  | … |  toimitusjohtaja   |
|  Omar Leyva  | … |  puutarhuri   |
Admir Mehmedi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. maaliskuuta 1991
Syntymäpaikka: Gostivar, Jugoslavia
Pelipaikka: keskushyökkääjä
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Wolfsburg
Junioriseurat
1999–2000: AC Bellinzona
2000–2006: FC Winterthur
2006–2008: FC Zürich
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2012 | FC Zürich | 84 | (19) |
| 2012–2014 | Dynamo Kiova | 25 | (1) |
| 2013–2014 | → SC Freiburg | 32 | (12) |
| 2014–2015 | SC Freiburg | 28 | (4) |
| 2015–2018 | Bayer Leverkusen | 62 | (7) |
| 2018– | VfL Wolfsburg | 70 | (9) |
Maajoukkue
| 2008–2010 | Sveitsi U19 | 26 | (11) |
| 2010 | Sveitsi U20 | 2 | (0) |
| 2010–2011 | Sveitsi U21 | 9 | (6) |
| 2011– | Sveitsi | 75 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2021.
Admir Mehmedi (s. 16. maaliskuuta 1991 Gostivar, Makedonian ST, Jugoslavia) on jugoslavialaissyntyinen sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Wolfsburgia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Mehmedin albaaniperhe muutti Sveitsiin hänen ollessaan vain kaksivuotias. Mehmedi on vuodesta 2011 alkaen pelannut Sveitsin maajoukkueessa.
Ura > Seurajoukkueura

Mehmedi aloitti jalkapalloilun AC Bellinzonassa kahdeksanvuotiaana. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 FC Zürichin riveissä, jota Mehmedi ehtikin edustaa neljä vuotta, ennen kuin siirtyi tammikuussa 2012 Ukrainaan, Dynamo Kiovan riveihin. Hän sai peliaikaa vain harvoin Kiovassa pelatun puolentoista vuoden aikana, joten Mehmedi siirtyi heinäkuussa 2013 lainalle Saksan Bundesliigan SC Freiburgin riveihin. Freiburg päättikin ostaa omakseen hyvän kauden pelanneen Mehmedin kuudella miljoonalla eurolla toukokuussa 2014.
Kaudella 2014–2015 Mehmedi teki 28 Bundesliiga-ottelussa neljä maalia ja siirtyi vain yhden Freiburg-kauden jälkeen saman sarjan Bayer Leverkuseniin. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Wolfsburgiin.
Ura > Maajoukkueura

Sveitsin nuorten maajoukkueissa pelanneen ja alle 21-vuotiaiden luottopelaajaksi nousseen Mehmedin debyytti maajoukkuetasolla koitti Englantia vastaan EM-karsintaottelussa vuonna 2011. Hän teki ensimmäisen maalinsa Saksaa vastaan vuonna 2012. Sveitsin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Ottmar Hitzfeld valitsi Mehmedin MM-kisoihin 2014. Ensimmäisessä ottelussa Ecuadoria vastaan vaihdosta kentälle tullut Mehmedi tasoitti pelin puskemalla Ricardo Rodríguezin kulman maaliin. Sveitsi voitti ottelun lopulta 2–1. Kolmessa muussa ottelussa hän pelasi avauskokoonpanossa. EM-kisoissa 2016 hän pelasi Sveitsin kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle Sveitsin kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan.
Käännös suomeksi
1667

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

31. heinäkuuta – Toinen Englannin–Hollannin sota päättyi Bredan sopimukseen. Alankomaat luovutti Englannille New Yorkin ja sai vastineeksi Surinamen siirtokunnan.
Suomen ensimmäinen paperitehdas perustettiin Pohjan pitäjän Thomasböleen
John Miltonin eeppinen runoelma Kadotettu paratiisi ilmestyi.
Pidhajtsin taistelu Puolan ja tataarien välillä.
Syntyneitä

5. tammikuuta – Antonio Lotti, italialainen säveltäjä (k. 1740)
12. tammikuuta – Jonathan Richardson, englantilainen taidemaalari ja taidekeräiljä (k. 1745)
27. huhtikuuta – Johann Bernoulli, sveitsiläinen matemaatikko (k. 1748)
8. toukokuuta – Israel Nesselius, ruotsalainen kielitieteilijä (k. 1739)
16. toukokuuta – Germain Boffrand, ranskalainen arkkitehti (k. 1754)
26. toukokuuta – Abraham de Moivre, ranskalainen matemaatikko (k. 1754)
18. kesäkuuta – Elias Palmskiöld, Ruotsin valtionarkiston hoitaja, kanslisti ja keräilijä (k. 1719)
11. elokuuta – Anna Maria Luisa de’ Medici, Pfalzin vaaliruhtinatar, Toscanaa hallinneen Medici-suvun viimeinen edustaja (k. 1743)
5. syyskuuta – Giovanni Girolamo Saccheri, italialainen jesuiittapappi, filosofi ja matemaatikko
28. lokakuuta – Maria Anna, Espanjan kuningatar, kuningas Kaarle II:n puoliso (k. 1740)
30. marraskuuta – Jonathan Swift, englantilais-irlantilainen pappi, kirjailija (k. 1745)
4. joulukuuta – Michel Pignolet de Montéclair, ranskalainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja musiikkipedagogi (k. 1737)
31. joulukuuta – Johan Possieth, ruotsalainen pappi, kirjailija ja virsirunoilija (k. 1728)
Vasili Dolgorukov, venäläinen ruhtinas ja sotamarsalkka (k. 1746)
Johann Christoph Pepusch, saksalainen säveltäjä (k. 1752)
Bartholdus Vhaël, saksalaissyntyinen suomen kieliopin kirjoittaja (k. 1723)
Kuolleita

23. maaliskuuta – Ferenc Wesselényi, unkarilainen magnaatti ja Unkarin palatiini (s. 1605)
25. huhtikuuta – Pietarin Béthencourt, Pedro de Betancur, espanjalainen lähetyssaarnaaja ja pyhimys (s. 1626)
2. toukokuuta – George Wither, englantilainen runoilija ja satiristi (s. 1588)
7. toukokuuta – Johann Jakob Froberger, saksalainen säveltäjä (s. 1616)
22. toukokuuta – Aleksanteri VII, Fabio Chigi, paavi (s. 1599)
25. toukokuuta – Gustav Bonde, ruotsalainen valtiomies ja valtaneuvos (s. 1620)
27. toukokuuta – Herman Jesenhausen, saksalais-suomalainen kauppias ja lahjoittaja (s. 1609)
13. kesäkuuta – Abraham Kollanius, suomalainen laamanni ja lainsuomentaja
16. kesäkuuta – Thomas de Keyser, alankomaalainen taidemaalari (s. 1596)
28. heinäkuuta – Abraham Cowley, englantilainen runoilija (s. 1618)
3. elokuuta – Francesco Borromini, italialainen arkkitehti (s. 1599)
3. syyskuuta – Alonso Cano, espanjalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja arkkitehti (s. 1601)
24. lokakuuta – Gabriël Metsu, alankomaalainen taidemaalari (s. 1629)
12. marraskuuta – Hans Nansen, tanskalainen kauppias ja Kööpenhaminan pormestari (s. 1598)
27. marraskuuta – Boëtius Murenius, ruotsalainen opettaja, rehtori, pappi ja Ahvenanmaan lääninrovasti (s. 1600)
Anders Bruse, ruotsalainen urkuri ja urkujenrakentaja
Samuel Cröell, suomalainen lääninsihteeri ja kanneviskaali
Hans Hansson, suomalainen maanmittari ja kartografi
Johann Schop, saksalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari
Jean de Silhon, ranskalainen poliitikko, valtioneuvos ja Ranskan akatemian jäsen (S. 1590)
Andreas Andreae Ulstadius, suomalainen runoilija
William Anderson (kriketinpelaaja)

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kriketti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kriketti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kriketti. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten kriketti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
William Wallace Anderson (27. kesäkuuta 1859 Edinburgh, Skotlanti – 26. huhtikuuta 1923 Le Houlme, Seine-Maritime, Ranska) oli ranskalainen kriketinpelaaja. Hän oli Ranskan krikettijoukkueen jäsen, kun he voittivat hopeaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa.
Aiolos

Aiolos puhurin henkilöitymänä
Aiolos (m.kreik. Αἴολος, lat. Aeolus) on kreikkalaisessa mytologiassa kolme toisiinsa sekoittuvaa henkilöhahmoa:
Aiolos Hellenin poika ja aiolilaisten kantaisä.
Aiolos Hippoteen poika, joka mainitaan Odysseiassa tuulten haltijana.
Aiolos Poseidonin poika ja 1. Aioloksen tyttärenpoika. Tämä Aiolos sekoittuu jo Ateenan 400-luvun draamassa (Euripides) 2. Aiolokseen.
Hellenistisenä kautena Aioloksiin liittyvä myyttitraditio muuntui ja villiintyi siinä määrin, että oli yhä vaikeampaa pitää lukua siitä, kuka oli kenenkin isä, isoisä, appiukko tai serkku. Diodoros Sisilialainen yritti systematisoida eri Aiolokset enemmän tai vähemmän yhtenäiseksi genealogiseksi kokonaisuudeksi.
Myöhemmässä ja yhä sadunhohtoisemmaksi muuttuvassa traditiossa Aiolos mielletään voimakkaimmin tuulten valtiaaksi ja jumalaksi sekä rajun tuulen eli puhurin henkilöitymänä.
Aiolos ei kuitenkaan ole ainoa tuulten jumala. On myös olemassa muita pienempiä jumalia, jotka niin sanotusti työskentelevät Aiolokselle. Esimerkiksi on pohjoistuulen hallitsija Boreas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aiolos Wikimedia Commonsissa
Wellington

| Wellington (Te Whanga-nui-a-Tara) |
| --- | --- |

 Wellington
 Koordinaatit: 41°17′11″S, 174°46′34″E 
Valtio:   Uusi-Seelanti
Saari:  Pohjoissaari
Alue:  Wellington
Perustettu (maorit):  900-luvulla
Perustettu (britit):  1839
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Kerry Prendergast
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  290 km²
Väkiluku (2017):  212 700
 – Väestötiheys:  7,33 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+12
 – Kesäaika:  UTC+13
Suuntanumero(t):  04
Lempinimi::  Wellywood
 
 Wellington City Council 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wellington (maoriksi Te Whanganui-a-Tara) on Uuden-Seelannin pääkaupunki, joka sijaitsee Pohjoissaaren lounaiskärjessä, Etelä- ja Pohjoissaaren toisistaan erottavan Cookinsalmen rannalla. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 212 700. Se on maailman eteläisin itsenäisen valtion pääkaupunki.
Wellington tunnetaan Uuden-Seelannin kulttuuri- ja viihde-elämän keskuksena sekä sijainnistaan vehreiden vuorenrinteiden ja merenrannan välissä. Kaupunki nimettiin Wellingtonin herttuan Arthur Wellesleyn mukaan.
Ilmasto

Lämpötila Wellingtonissa on harvoin yli 25 °C tai alle 6 °C. Lämpimimmillään sää on Wellingtonissa lokakuusta huhtikuuhun. Wellington on kuulu tuulisuudestaan: Wairarapa-rannikko on yksi Uuden Seelannin tuulisimmista paikoista. 215 km/h puhaltanut puuskatuuli on mitattu Hau Nuissa lokakuussa 1998.
Uuden-Seelannin vuodenajat ovat päinvastaiset pohjoisen pallonpuoliskon kanssa. Tästä syystä Wellingtonin kevätkuukaudet ovat syys–marraskuu, kesä on joulukuusta helmikuuhun, syksy maalis-, huhti- ja toukokuussa sekä talvi kesäkuusta elokuuhun.
Historia

Maoriperinteen mukaan Kurahaupo waka ‑heimon päällikkö Whatonga oli ensimmäinen, joka asettautui pohjoisen saaren kärkeen. Alue tunnettiin nimellä Te Upoko-o-te-Ika (’kalanpää’). Whatongan poika Tara ihastui kauniiseen satamapaikkaan saaren kärjessä. Päällikkö nimesi sen poikansa mukaan Whanganui-a-Taraksi. Pikkuhiljaa aluetta alkoi asuttaa useita eri Kurahaupo-kansan heimoja.
Lontoolainen The New Zealand Companyn alus Tory saapui Taraan syyskuussa 1839. 16 maoripäällikköä ja The New Zealand Companyn edustaja allekirjoittivat ostosopimuksen, joka määräsi kymmenesosan maasta päälliköille perheineen ja loput 9/10 myytäväksi brittiläisille uudisasukkaille. Vuodesta 1840 alkaen brittiläisten uudisasukkaiden aallot saapuivat silloiseen ”Britanniaan”, joka pian uudelleennimettiin Wellingtoniksi. Waiwhetun päällikön Wiremu Puwhakaaween synkkä aavistus kävi toteen: Ostosopimusta kirjoitettaessa hän oli kysynyt: ”Mitä sanotte, kun monet, monet valkoiset miehet tulevat ja ajavat teidät vuorille?”.
23 tammikuuta 1855 Wellingtonia järisytti Uuden Seelannin historian voimakkain, 8,2 magnitudin maanjäristys. Se muokkasi Wellingtonin maisemaa muun muassa nostaen rantaviivaa paikoin 1,5 metriä. Myös Wellingtonin asutus kärsi, kun puutalot romahtivat. Rannassa sijainnut Lambton Quay ‑katu siirtyi parisataa metriä sisämaahan voimakkaan seismisen aktiivisuuden merestä nostattaman rämeen takia. Myöhemmin räme kuivatettiin, ja alue otettiin käyttöön. Wellingtonista tuli Uuden-Seelannin pääkaupunki vuonna 1865, jolloin pääkaupunki siirrettiin sinne Aucklandista.
Irlantilainen Henry Blundell perusti Wellingtonin ensimmäisen merkittävän sanomalehden, The Evening Postin, vuonna 1865. Ensimmäinen nelisivuinen, pennin maksava numero julkaistiin 8. helmikuuta 1865. Blundellin eläköityessä vuonna 1874 lehteä ryhtyivät johtamaan hänen kolme poikaansa. Lehti pysyi Blundellin suvulla aina vuoteen 1972. Vuonna 2002 The Evening Post yhdistyi Wellingtonin toisen pitkäaikaisen sanomalehden The Dominionin kanssa; näistä muodostui The Dominion Post.
Väestö

Uuden-Seelannin vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan Wellingtonin kaupungin asukasluku oli 190 959. Kasvua edellisestä väestönlaskennasta vuodelta 2006 oli 11 493 henkilöä, eli 6,4 %. Koko Uuden-Seelannin väestöstä 4,5 % asuu Wellingtonissa. Vuoden 2017 arvion mukaan kaupungin asukasluku oli 212 700.
76,4 % wellingtonlaisista kuului eurooppalaistaustaisiin etnisiin ryhmiin. Toiseksi suurimpaan ryhmään, aasialaisiin, kuului 15,7 %. Kaksi muuta suurempaa ryhmää olivat maorit (7,9 %) ja Tyynenmeren saarten asukkaat (4,9 %). 30,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Suurin ulkomailla syntyneiden ryhmä ovat englantilaiset.
Englannin jälkeen Wellintonin yleisin kieli on ranska, jota puhuu 3,1 % kaupungin asukkaista.
Koulutus

Wellingtonissa toimii kolme yliopistoa: Victoria University of Wellington, Massey University – Wellington Campus ja University of Otago – Wellington School of Medicine and Health.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matkaopas aiheesta Wellington Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin virallinen turistisivu
1666

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

17. tammikuuta – Pyhän Pietarin istuin asetettiin alttarin yläpuolelle Pietarinkirkossa Roomassa.
11. maaliskuuta – Pyhän Pietarin kirkon torni Riiassa romahtaa, ja raunioihin hautautuu kahdeksan ihmistä.
21. toukokuuta
Leopold I:n hallitsema Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ostaa takaisin Puolalle vuonna 1645 luovuttamansa Opolen ja Racibórzin herttuakunnan alueen 120 000 guldenilla ja yhdistää sen Ylä-Sleesiaan. Alue luovutetaan Saksalta Puolalle vuonna 1945 toisen maailmansodan päättyessä.
Iliaș Alexandrusta tulee nykyisen Romanian alueella sijainneen Moldavian hallitsija.
2. syyskuuta – Lontoon suuri palo.
16. syyskuuta – Sabbatai Zevin apostasia alkaa Istanbulissa.
22. joulukuuta – Ludvig XIV:n perustama Ranskan tiedeakatemia kokoontuu ensimmäisen kerran.
Kajaanin linnan toinen rakennusvaihe valmistui
Ranskan tiedeakatemia perustettiin.
Johannes Gezelius vanhemman laatima lukutaidon ja uskonnon oppikirja Yxi paras lasten tawara julkaistiin.
Suurmogulien valtakunnan joukot karkottavat portugalilaisten kanssa Mrauk-Un kuningaskunnan joukot Bengalin satamakaupungista Chittagongista ja nimeävät kaupungin Islamabadiksi.
Isaac Newton käytti prismaa jakamaan auringonvalon optisen spektrin eri väreihin, mikä auttoi ymmärtämään valon tieteellistä luonnetta. Hänen tämän vuoden löydöksistään käytetään nimitystä Annus mirabilis eli Newtonin "aamutähden vuosi".
Hollantilainen taiteilija Johannes Vermeer maalaa teoksen The Art of Painting, joka on hänen suurin ja monimutkaisin teoksensa.