stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ali Khamenei
Hengellisenä johtajana > Ulkopolitiikka

Ulkopolitiikassa Khamenei on tunnettu länsivastaisuudestaan. Hän on toistuvasti kieltäytynyt vuoropuhelusta Yhdysvaltain kanssa. Irakin sodan aikana, kuten myös sen jälkeen, hän kritisoi terävästi Yhdysvaltain politiikkaa.
Kaikesta huolimatta Khamenei on hallinnon ilmoituksen mukaan antanut Iranin ydinasekriisiin liittyen fatwan, joka kieltää ydinaseiden valmistamisen, varastoinnin ja käytön. Fatwan todellisuudesta ei kuitenkaan ole todisteita. Vuonna 2021 Iranin silloinen tiedusteluministeri sanoi, että Länsimaiden paineen alla Iran voisi kehittää oman ydinaseen. Fatwa voidaan myös perua uudella fatwalla, ja šiialaisuudessa on yleistä, että uskonnolliset johtajat tekevät uusia tulkintoja jo annetuista fatwoista.
Khameneita on syytetty varsinkin Israelin ja Yhdysvaltain taholta juutalaisvaltion hävittämisen toivomisesta, hänen kutsuttua sitä toistuvasti muun muassa syöpäkasvaimeksi. Khamenei on ilmoittanut kannattavansa kansanäänestystä Israelin alueen tulevaisuudesta kaikkien niiden kesken, uskonnosta riippumatta, jotka tai joiden vanhemmat asuivat alueella jo ennen Israelin perustamista vuonna 1948.
Vuonna 2024 Khamenei julkaisi avoimen kirjeen, jossa sanoi palestiinalaismyönetsille mieltä osoittaville opiskelijoille, että nämä ovat uusi vastarinnan akselin haara. Kyseessä ei ole ensimmäinen kerta: vuonna 2015 Khamenei julkaisi avoimen kirjeen, jossa hän kehotti länsimaalaista nuorisoa tutustumaan omatoimisesti Koraaniin, jotta näillä olisi "kunnollinen, oikea ja puolueeton ymmärrys islamista".
Khamenei kyseenalaisti holokaustin maaliskuussa 2014 pitämässään nawroz-puheessa. Khamenei sanoi: ”Holokausti on tapahtuma, jonka todellisuus on epävarma ja jos se on tapahtunut, on epäselvää, miten se on tapahtunut.”
Hengellisenä johtajana > Seuraaja

Khamenei ei ole toistaiseksi nimennyt itselleen seuraajaa. Yksi potentiaalinen vaihtoehto oli Iranin presidentti Ebrahim Raisi. Raisin kuoltua helikopterionnettomuudessa toukokuussa 2024 Khamenein seuraajaksi on veikattu hänen poikaansa Mojtabaa.
Khamenein ikä ja terveysongelmat on kiihdyttänyt huhuja hänen seuraajastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ali Khamenei Wikimedia Commonsissa
Khamenei.ir (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  3  4  5  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Venäjä 2 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Yle 
Muut:  IdRef
Patrick Journoud

Patrick Journoud (27. huhtikuuta 1964 Casablanca, Marokko – 16. tammikuuta 2015 Perpignan) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kiekonheitto.
Journoud saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1983 pronssia kiekonheitossa. Aikuisten arvokilpailuissa hän edusti maataan kahdesti karsiutuen molemmilla kerroilla loppukilpailusta. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hänen karsintatuloksensa oli 57,84 m ja Soulin 1988 olympialaisissa hän heitti tuloksen 58,94 m.
Ranskan mestaruuden 190-senttinen ja aktiivivuosinaan 97 kiloa painanut Journoud voitti vuosina 1988, 1989 ja 1990. Hän paransi maansa ennätystä kahdesti: heinäkuussa 1987 hän vei ennätyksen Frédéric Pietteltä tuloksellaan 62,36 m ja vuotta myöhemmin hän paransi ennätyksen tulokseen 63,02 m, jonka ylitti Jean Pons vasta vuonna 1997.
Kuulantyönnössä Journoud voitti Ranskan hallimestaruuden vuonna 1986.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kiekonheitto: 63,02 m (1988)
Kuulantyöntö: 18,20 m (1989)
Jacques Lévèque

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jacques Lévèque (edessä) vuonna 1938. |  Jacques Lévèque (edessä) vuonna 1938. |  Jacques Lévèque (edessä) vuonna 1938. |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1938 | 800 metriä |  |
Jacques Lévèque (1. marraskuuta 1917 Pariisi, Ranska – 15. marraskuuta 2013) oli ranskalainen yleisurheilija, joka saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 800 metrin juoksussa.
Lévèque saavutti Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hopeaa 800 metrin juoksussa uransa parhaalla ajalla 1.51,8. Hän hävisi Saksan Rudolf Harbigille 1,2 sekuntia. Lisäksi hän sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi ajalla 3.18,3.
Lévèque voitti Ranskan mestaruuden 800 metrin juoksussa vuonna 1938. Hän teki 500 metrin juoksussa Ranskan ennätyksen 1.03,5 vuonna 1937.
Leonardo Morosini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leonardo Morosini
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1995
Syntymäpaikka: Ponte San Pietro, Italia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Brescia Calcio
Pelinumero: 23
Junioriseurat
–2014:  Brescia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2017 |  Brescia |  |  |
| 2017–2018 |  Genoa |  |  |
| 2017–2018 | →  Avellino |  |  |
| 2018– |  Brescia |  |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. heinäkuuta 2015.
| Mitalit> Maa:  Italia.Miesten jalkapallo.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Italia.Miesten jalkapallo.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Italia.Miesten jalkapallo.Universiadit  | Maa:  Italia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Gwangju 2015 |  |  |
Leonardo Morosini (s. 13. lokakuuta 1995 Ponte San Pietro) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A -seura Brescia Calciota. Oikeajalkainen Morosini on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Morosini on Brescia Calcion kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Serie B:ssä kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2014–2015 Morosini sai peliaikaa jo 23 ottelussa ja teki jälleen yhden maalin.
Kevätkauden 2017 Morosini edusti Serie A:ssa Genoaa ja kauden 2017–2018 lainalla Serie B:ssä Avellinoa kunnes palasi Bresciaan.
Ura > Maajoukkueura

Morosini kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa saavuttaen kultaa. Hän oli kolmella maalillaan Italian paras maalintekijä turnauksessa. Yksi maaleista syntyi finaalissa Etelä-Koreaa vastaan.
Muuta

Morosini opiskelee Comon yliopistossa kielitiedettä ja kirjallisuutta. Tätä kautta hän sai mahdollisuuden pelata yliopisto-opiskelijoille tarkoitetuissa universiadeissa.
Penisio Lutui

Pénisio Lutui (s. 16. lokakuuta 1951 Wallis, Wallis- ja Futunasaaret) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli keihäänheitto.
Lutui voitti Ranskan mestaruuden keihäänheitossa vuosina 1977, 1978, 1979 ja 1981. Heinäkuussa 1979 hän ylitti Michel Macquetin 18 vuotta vanhan Ranskan ennätyksen tuloksellaan 83,46 m. Hän piti ennätystä hallussaan joulukuuhun 1980, jolloin Jean-Paul Lakafia heitti kymmenen senttimetriä pidemmälle. Kansainvälisiin arvokilpailuihin Lutui ei kertaakaan osallistunut.
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto (vanha malli): 83,46 m (1979)
Keihäänheitto (nykyinen malli): 72,14 m (1986)
Kuulantyöntö: 15,64 m (1982)
Sofiane Boufal

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sofiane Boufal
Syntymäaika: 17. syyskuuta 1993
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Angers
Junioriseurat
2010–2012: Angers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2015 | Angers | 46 | (4) |
| 2012–2014 | Angers B | 29 | (5) |
| 2015–2016 | Lille | 43 | (14) |
| 2016–2020 | Southampton | 70 | (3) |
| 2018–2019 | → Celta Vigo | 35 | (3) |
| 2020– | Angers | 54 | (12) |
Maajoukkue
| 2016– | Marokko | 39 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. joulukuuta 2022.
Sofiane Boufal (s. 17. syyskuuta 1993 Pariisi) on marokkolais–ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Angersia. Oikeajalkainen Boufal on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Boufalin kasvattajaseura on SCO Angers. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Ligue 2:ssa kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi kahdessa ottelussa. Yhteensä hän pelasi edustusjoukkueessa 46 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia vuosina 2012–2015. Tammikuussa 2015 hän siirtyi Ligue 1:n Lilleen. Hän debytoi pääsarjatasolla tammikuussa 2015 FC Lorientia vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden huhtikuussa Evian Thonon Gaillard FC:tä vastaan. Avauskaudellaan seurassa Boufal teki kolme liigamaalia 14 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki niissä 11 maalia.
Boufal siirtyi elokuussa 2016 englantilaisseura Southamptoniin. Hän pelasi Valioliigassa 70 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Syksyllä 2016 hän pelasi Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla espanjalaisseura Celta Vigossa ja pelasi La Ligassa 35 ottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Boufal palasi lokakuussa 2020 Angersiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Ligue 1:ssä 14 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Maajoukkueura

Boufal pelasi Marokon maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 kahdessa ottelussa Kap Verdeä vastaan. Afrikan-mestaruskilpailuissa 2019 hän pelasi kolme ottelua. Vuoden 2022 alussa käydyissä Afrikan-mestaruskilpailuissa hän pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Boufal pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki seitsemän ottelua. Hän on pelannut kaikkiaan 39 maaottelua, joissa 24 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Maajoukkueura > Maalit Marokon maajoukkueessa

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12.10.2021 | Guinea |  Guinea | 4–1 | MM-kilpailujen 2022 karsinnat |
| 2 | 10.1.2022 | Kamerun |  Ghana | 1–0 | Afrikan-mestaruuskilpailut 2021 |
| 3 | 18.1.2022 | Kamerun |  Gabon | 2–2 | Afrikan-mestaruuskilpailut 2021 |
| 4 | 30.1.2022 | Kamerun |  Egypti | 1–2 (ja.) | Afrikan-mestaruuskilpailut 2021 |
| 5 | 23.9.2022 | Espanja |  Chile | 2–0 | Ystävyysottelu |
| 6 | 17.11.2022 | Arabiemiirikunnat |  Georgia | 3–0 | Ystävyysottelu |
Prudent Joye

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Prudent Joye |  Prudent Joye |  Prudent Joye |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1938 | 400 metrin aidat |  |
Prudent Joye (s. 15. joulukuuta 1913 Roubaix, Nord, Ranska – 1. marraskuuta 1980) oli ranskalainen yleisurheilija, joka voitti Euroopan mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa.
Joye edusti Ranskaa Berliinin 1936 olympialaisissa mutta ei vielä menestynyt; hän karsiutui alkuerissä sekä 400 metrin aitajuoksussa (aika 54,1) että 4 × 400 metrin viestijuoksussa (aika 3.15,2 oli Ranskan ennätys). Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän voitti aitajuoksussa kultaa ajalla 53,1 s ja sijoittui viestissä neljänneksi ajalla 3.18,3.
Joye voitti Ranskan mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa vuosina 1936–1939, 1941 ja 1943 sekä 400 metrin juoksussa vuonna 1941. Hän teki 400 metrin aitajuoksussa Ranskan ennätyksen 53,4 s vuonna 1936 sekä 53,0 s pari viikkoa ennen vuoden 1938 EM-kilpailuja. Jälkimmäinen säilyi Ranskan ennätyksenä kahdeksan vuotta. Joye edusti CAF Paris -seuraa.
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metrin aitajuoksu: 53,0 s (1938)
440 jaardin aitajuoksu: 53,5 s (1938)
400 metrin juoksu: 48,8 s (1938)
André Silva

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: André Miguel Valente da Silva
Syntymäaika: 6. marraskuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Baguim do Monte, Portugali
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: RB Leipzig
Junioriseurat
2003–2007: Salgueiros
2007–2008: Boavista
2008–2010: Salgueiros
2010–2011: Padroense
2011–2014: Porto
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | Porto B | 84 | (24) |
| 2015–2017 | Porto | 41 | (17) |
| 2017– | Milan | 25 | (2) |
| 2018–2019 | → Sevilla | 27 | (9) |
| 2019–2020 | → Eintracht Frankfurt | 25 | (12) |
| 2020–2021 | Eintracht Frankfurt | 32 | (28) |
| 2021– | RB Leipzig | 64 | (15) |
| 2023–2024 | → Real Sociedad | - | (-) |
Maajoukkue
| 2016– | Portugali | 53 | (19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. elokuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. elokuuta 2023.
| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten jalkapallo.Maanosaliittojen cup  | Maa:   Portugali> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Venäjä 2017 |  |  |
André Miguel Valente da Silva (s. 6. marraskuuta 1995 Baguim do Monte) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia, jonne hän siirtyi kesällä 2021. Silva on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Silva teki ensiesiintymisensä kasvattajaseuransa FC Porton edustusjoukkueessa 29. joulukuuta 2015 Taça da Ligan ottelussa CS Marítimoa vastaan. Hän pelasi myös ensimmäisen sarjaottelunsa neljä päivää myöhemmin ottelussa Sporting Clube de Portugalia vastaan.
Silva aloitti kauden 2015–2016 neljäntenä hyökkääjänä ja tilanne vaikeutui ennestään tammikuussa 2016, kun Suk Hyun-jun ja Moussa Marega liittyivät seuraan. Päävalmentaja Julen Lopeteguin saatua potkut tammikuussa 2016 ja uuden käskyttäjä José Peseiron myötä, Silvalle tarjoutui enemmän vastuuta. Kauden viimeisessä ottelussa Boavistaa vastaan hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa.
Kauden 2016–2017 Silva aloitti vakuuttavasti tehden kauden kahdessa ensimmäisessä ottelussa kaksi maalia. 21. elokuuta 2016 hän solmi seuran kanssa viisivuotisen sopimuksen, johon kirjattiin 60 miljoonan euron purkupykälä. Hän pelasi Portossa puolentoista vuoden aikana kaikkiaan 41 Primeira Ligan ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Mestarien liigassa hän teki kahdeksassa ottelussa kaikkiaan neljä maalia.
Silva siirtyi kesällä 2017 AC Milaniin. Hän pelasi Serie A:ssa yhden kauden, jolla hän teki 24:ssa Serie A -ottelussa kaksi maalia sekä kymmenessä Eurooppa-liigan ottelussa kuusi maalia. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla Espanjassa Sevillassa, jossa viimeisteli 27 Primera Divisiónin ottelussa yhdeksän maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kauden 2019–2020 hän pelasi lainalla Saksassa Eintracht Frankfurtissa, jossa hän teki 25 bundesliigaottelussa 12 maalia ja yhdeksässä Eurooppa-liigan ottelussa kaksi maalia. Hän siirtyi seuraan pysyvästi syyskuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän oli 28 maalillaan Bundesliigan toiseksi paras maalintekijä.
Silva siirtyi Bundesliigan RB Leipzigiin 23 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Leipzigissa yhteensä 64 bundesliigaottelua, ja teki 15 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 14 ottelua ja tehnyt kuusi maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kuusi ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti Saksan cupin sekä 2022 että 2023.
Silva pelasi kauden 2023–2024 lainalla Primera Divisiónin Real Sociedadissa.
Maajoukkueura

Silva pelasi kaikki viisi ottelua Portugalin saavuttaessa hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2014. Alkulohko-otteluissa hän teki maalin Israelia ja neljä maalia Unkaria vastaan. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 Portugalin kaikki viisi ottelua ja teki alkulohkossa maalin Senegalia ja Qataria sekä kaksi maalia Kolumbiaa vastaan.
Silva teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 1. syyskuuta 2016 ystävyysottelussa Gibraltaria vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 7. lokakuuta 2016 vuoden 2018 MM-kisojen karsintaottelussa Andorraa vastaan. Seuraavassa maaottelussaan 10. lokakuuta 2016 Färsaaria vastaan hän teki kolme maalia eli hattutempun. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolme ottelua, joista viimeisen alkulohko-ottelun Irania vastaan kokonaan. Vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän tuli kolmessa ottelussa vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi 25 minuuttia ottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Aiheesta muualla

André Silvan tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
RB Leipzig – Saksan Bundesliiga
1 Gulácsi |
3 Geertruida |
4 Orbán |
5 Bitshiabu |
6 Elmas |
7 Nusa |
8 Haidara |
9 Poulsen |
10 Simons |
11 Openda |
13 Seiwald |
14 Baumgartner |
16 Klostermann |
18 Vermeeren |
19 Silva |
20 Ouédraogo |
22 Raum |
23 Lukeba |
24 Schlager |
25 Zingerle |
26 Vandevoordt |
30 Šeško |
39 Henrichs |
44 Kampl |
Valmentaja Rose
Portugalin joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Patrício |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Neto |
5 Guerreiro |
6 Fonte |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 André Silva |
10 B. Silva |
11 Semedo |
12 Sá |
13 Danilo |
14 Carvalho |
15 Gomes |
16 Pizzi |
17 Nani |
18 Martins |
19 Eliseu |
20 Quaresma |
21 Cédric |
22 Beto |
23 Adrien Silva |
Valmentaja Santos
Portugalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Patrício |
2 Alves |
3 Pepe |
4 M. Fernandes |
5 Guerreiro |
6 Fonte |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 André Silva |
10 João Mário |
11 B. Silva |
12 Lopes |
13 Dias |
14 Carvalho |
15 Ricardo |
16 B. Fernandes |
17 Guedes |
18 Martins |
19 Mário Rui |
20 Quaresma |
21 Cédric |
22 Beto |
23 Adrien Silva |
Valmentaja Santos
Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Patrício |
2 Semedo |
3 Pepe |
4 Dias |
5 Guerreiro |
6 Fonte |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 A. Silva |
10 B. Silva |
11 Fernandes |
12 Lopes |
13 Danilo |
14 Carvalho |
15 Rafa |
16 Sanches |
17 Guedes |
18 Neves |
19 Gonçalves |
20 Dalot |
21 Jota |
22 Rui Silva |
23 Félix |
24 Oliveira |
25 Mendes |
26 Palhinha |
Valmentaja Santos
Portugalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Patrício |
2 Dalot |
3 Pepe |
4 Dias |
5 Guerreiro |
6 Palhinha |
7 Ronaldo |
8 Fernandes |
9 André Silva |
10 B. Silva |
11 Félix |
12 Sá |
13 Danilo |
14 Carvalho |
15 Leão |
16 Vitinha |
17 João Mário |
18 Neves |
19 Mendes |
20 Cancelo |
21 Horta |
22 Costa |
23 Nunes |
24 António Silva |
25 Otávio |
26 Ramos |
Valmentaja Santos
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Yle
Julian Baumgartlinger

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Julian Baumgartlinger
Syntymäaika: 2. tammikuuta 1988
Syntymäpaikka: Salzburg, Itävalta
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: Bayer Leverkusen
Pelinumero: 15
Junioriseurat
1993–2001: USC Mattsee
2001–2006: 1860 München
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | 1860 München II | 37 | (1) |
| 2007–2009 | 1860 München | 13 | (0) |
| 2009–2011 | Austria Wien | 61 | (1) |
| 2011–2016 | Mainz 05 | 124 | (2) |
| 2014 | Mainz 05 II | 2 | (1) |
| 2016– | Bayer Leverkusen | 109 | (5) |
Maajoukkue
| 2003–2004 | Itävalta U16 | 2 | (0) |
| 2004–2005 | Itävalta U17 | 4 | (0) |
| 2005–2006 | Itävalta U18 | 2 | (0) |
| 2006–2007 | Itävalta U19 | 15 | (0) |
| 2008 | Itävalta U20 | 3 | (0) |
| 2007–2009 | Itävalta U21 | 17 | (1) |
| 2009– | Itävalta | 84 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. kesäkuuta 2021.
Julian Baumgartlinger (s. 2. tammikuuta 1988 Salzburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia. Oikeajalkainen Baumgartlinger on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Itävallan jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Baumgartlinger aloitti ammattilaisuransa Saksan 2. Bundesliigan 1860 Münchenissä. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2007–2009 13 ottelua. Heinäkuussa 2009 Baumgartlinger siirtyi kotimaansa pääsarjan Austria Wieniin. Hän pelasi seuran paidassa kahden kauden aikana 61 ottelua onnistuen kerran maalinteossa. Kaudella 2009–2010 hän debytoi myös Eurooppa-liigassa viiden ottelun verran. Heinäkuussa 2011 Baumgartlinger siirtyi Saksan Bundesliigan Mainziin. Hän teki debyyttinsä seuran paidassa seuraavassa kuussa Freiburgia vastaan. Avauskaudella otteluja kertyi Bundesliigassa 26 kappaletta. Avausmaalinsa Mainzin paidassa Baumgartlinger teki helmikuussa 2016 Schalken verkkoon. Hän pelasi seuran paidassa 124 ottelua tehden kaksi maalia.
Heinäkuussa 2016 Baumgartlinger siirtyi Bundesliigan Bayer Leverkuseniin. Hän on pelannut kauden 2020–2021 loppuun mennessä seurassa 109 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 12 ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 13 ottelua ja tehnyt maalin joulukuussa 2020 OGC Nicea vastaan.
Maajoukkueura

Baumgartlinger on pelannut kaikissa Itävallan nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän debytoi Itävallan A-maajoukkueessa syyskuussa 2009 MM-karsintaottelussa Romaniaa vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. Baumgartlinger kuului Itävallan joukkueeseen vuoden 2016 EM-kilpailuissa, joissa hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun.
Baumgartlinger on kesäkuun 16. päivään 2021 mennessä pelannut 84 maaottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut 17 MM- ja 25 EM-karsintaottelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julian Baumgartlinger Wikimedia Commonsissa
Bayer 04 Leverkusen – Saksan Bundesliiga
1 Hradecký |
3 Hincapié |
4 Tah |
5 Natali |
6 Kossounou |
7 Hofmann |
8 Andrich |
10 Wirtz |
11 Terrier |
12 Tapsoba |
13 Arthur |
14 Schick |
17 Kovář |
19 Tella |
20 Grimaldo |
21 Adli |
22 Boniface |
24 García |
25 Palacios |
30 Frimpong |
32 Puerta |
34 Xhaka |
36 Lomb |
44 Belocian |
47 Aourir |
  Fofana |
Valmentaja Alonso
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Almer |
2 Garics |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Fuchs |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Okotie |
10 Junuzović |
11 Harnik |
12 Lindner |
13 Suttner |
14 Baumgartlinger |
15 Prödl |
16 Wimmer |
17 Klein |
18 Schöpf |
19 Hinterseer |
20 Sabitzer |
21 Janko |
22 Jantscher |
23 Özcan |
Valmentaja Koller
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 A. Schlager |
2 Ulmer |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Posch |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Pervan |
13 Bachmann |
14 Baumgartlinger |
15 Lienhart |
16 Trimmel |
17 Schaub |
18 Schöpf |
19 Baumgartner |
20 Onisiwo |
21 Lainer |
22 Lazaro |
23 X. Schlager |
24 Laimer |
25 Kalajdžić |
26 Friedl |
Valmentaja Foda
Marguerite Nicolas

Marguerite Crépin (o.s. Nicolas, 19. huhtikuuta 1916 Perros-Guirrec, Côtes-d’Armor – 27. marraskuuta 2001 Clichy, Hauts-de-Seine) oli ranskalainen korkeushyppääjä.
Marguerite Nicolas sijoittui Berliinin 1936 olympialaisissa korkeushypyssä neljänneksi tuloksella 158 cm. Tuo tulos säilyi Ranskan ennätyksenä kymmenen vuotta kunnes Anne-Marie Colchen hyppäsi kaksi senttimetriä korkeammalle. Ranskan mestaruuden Nicolas voitti vuosina 1935–1938. Hän edusti Paris UC -seuraa.
Stéphane Laporte

Stéphane Laporte (s. 17. heinäkuuta 1966 Lyon, Rhône, Ranska) on ranskalainen keihäänheittäjä.
Laporte kilpaili Soulin 1988 olympialaisten keihäänheitossa mutta jäi karsintaan tuloksella 69,40 m. Saman vuoden kesäkuussa hän oli sivunnut Charlus Bertimonin nimissä ollutta Ranskan ennätystä 80,76 m, mutta jo heinäkuussa ennätyksen oli ottanut haltuunsa Pascal Lefèvre.
Laporte on pituudeltaan 192-senttinen ja painoi kilpailuvuosinaan 95 kiloa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto (vanha malli): 75,36 m (1985)
Keihäänheitto (nykyinen malli): 80,76 m (1988)