stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jón Arnór Stefánsson
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
NBA Draft (englanniksi)
Jon English

Jon English vuonna 2013 Sweden Rockissa.
Jonathan James ”Jon” English (26. maaliskuuta 1949 Lontoo, Britannia – 9. maaliskuuta 2016) oli englantilaissyntyinen australialainen muusikko ja näyttelijä.
English muutti Australiaan vanhempiensa kanssa 12-vuotiaana. Hän oli tunnettu rocklaulaja Australiassa ja näytteli sikäläisessä Jesus Christ Superstar -tuotannossa Juudas Iskariotin roolin.
Vuonna 1978 English näytteli australialaisessa minisarjassa Vastatuuleen Jonathan Garrettia. Minisarjan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun alun brittiläisen imperiumin hallitsemaan Australiaan, jonne Garrett on karkotettu Englannista. English ja Mario Millo sävelsivät 13-osaiseen minisarjaan musiikin. Englishin levyttämä tv-sarjan tunnuskappale ”Six Ribbons” nousi listaykköseksi ainakin kuudessa maassa. Sarjan tunnuskappaleen on levyttänyt suomeksikin usea artisti.
English kuoli leikkauksen jälkeisenä komplikaationa tulleen aortan läpissä ilmenneen ongelman vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jon English Wikimedia Commonsissa
Jon Echaide

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Jon Echaide Sola
Syntymäaika: 5. tammikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Barañáin, Navarra, Espanja
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 179 senttimetriä
Paino: 78 kilogrammaa
Seura
Seura: Osasuna
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | Osasuna B | 98 | (1) |
| 2007– | Osasuna | 3 | (0) |
| 2009 | → Huesca (laina) | 13 | (1) |
| 2010–2011 | → Huesca (laina) | 36 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. elokuuta 2011.
Jon Echaide Sola (s. 5. tammikuuta 1988 Barañáin, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa.
Echaide on Osasunan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 28. helmikuuta 2007 Copa del Reyn ottelussa Getafea vastaan ja Primera Divisiónissa 11. marraskuuta 2007 ottelussa Recreativoa vastaan, mutta pelasi vuoteen 2009 asti pääasiassa seuran B-joukkueessa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Kauden 2009–2010 alkupuoliskon ja kauden 2010–2011 kokonaisuudessaan hän pelasi lainalla Segunda Divisiónin Huescassa.
Echaide on pelannut myös Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2007 voittaneeseen joukkueeseen.
Aiheesta muualla

Jon Echaide Osasunan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Jon Echaide BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Osasuna – Primera División
1 Riesgo |
2 Bertrán |
3 Rubén |
4 M. Flaño |
5 Lolo |
6 Echaide |
7 Sola |
8 Masoud |
9 Armenteros |
10 Puñal |
11 Sisi |
12 Llorente |
13 Andrés |
14 Arribas |
15 Oier |
16 Cejudo |
17 Nino |
18 Onwu |
19 Nano |
20 Lamah |
21 Torres |
22 Timor |
23 Loe |
24 Damià |
25 Annan |
26 Elías |
Valmentaja Mendilibar
Jon Fjeldså

| Irina Elovaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1942 Bodø (ikä 81)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  lintutieteilijä, eläintieteellisen museon professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Bergenin yliopisto (M.Sc., 1970), Kööpenhaminan yliopisto (D.Sc. 1974)
Instituutti:  Kööpenhaminan yliopiston eläintieteellinen museo
Tutkimusalue:  Andien trooppisen linnuston eliömaantiede, runsaslajisten lintusukujen taksonomia DNA-näytteiden pohjalta
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jon Fjeldså (s. 13. joulukuuta 1942, Bodø) on tanskalainen, Andien trooppiseen linnustoon erikoistunut lintutieteilijä. Hän on Kööpenhaminan yliopiston Eläintietellisen museon emeritusprofessori.
Fjeldså valmistui norjalaisesta Bergenin yliopistosta maisteriksi (M.Sc.) vuonna 1970. Tohtoritutkinnon (D.Sc.) hän suoritti Kööpenhaminan yliopistossa (1974), josta hän oli saanut työpaikan vuonna 1971.
Työurallaan hän työskenteli Bergenin yliopiston assistenttina (1970), sitten Kööpenhaminan yliopiston Eläintieteellisen museon apulaisprofessorina (1971-),  lehtorina (apulaisprofessorina 1974-) ja professorina vuodesta 1996.
Fjeldså toimi Tanskan luonnonhistoriallisen museon selkärankaisten osaston johtajana, Kööpenhaminan yliopiston biodiversiteetin professorina ja kuraattorina. Hän tutkii etenkin Andien trooppisen linnuston eliömaantiedettä ja DNA-näytteisiin perustuvaa runsaslajisten lintusukujen taksonomiaa, ja on julkaissut aiheesta useita kirjoituksia. Fjeldså tutkii varpuslintujen evoluutiota yhdessä Ruotsin ja Ranskan luonnonhistoriallisten museoiden sekä Kalifornian yliopiston kanssa.
Fjeldså on ollut kuvailemassa ja nimeämässä useita uusia lintulajeja ja -alalajeja, muun muassa junininsirkkua (Atlapetes melanopsis), yhdessä Thomas Valquin kanssa, ja keltarintalepinkäistä (Laniarius liberatus).
Teoksia

Esimerkkejä, kirjatuotanto paljon laajempi
Guide to the Young of European Precocial Birds (1977)
Birds of the High Andes (1990)
The Grebes. Podicipedidae (2004). ISBN13: 978-0-19-850064-3
Songs from the Sparkle Lounge

| Songs from the Sparkle Lounge Def Leppard |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 2008
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Ronan McHugh
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 39.16
Listasijoitukset
  27.
Def Leppardin muut studioalbumit
| Yeah! 2006 | Songs from the Sparkle Lounge 2008 | Def Leppard 2015 |
Songs from the Sparkle Lounge on brittiläisen rock-yhtye Def Leppardin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2008. Albumia edelsi yhtyeen vuonna 2006 julkaistu cover-albumi Yeah!.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Go” | Phil Collen, Joe Elliott | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Nine Lives” | Phil Collen, Joe Elliott, Tim McGraw, Rick Savage | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”C’mon C’mon” | Rick Savage | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Love” | Rick Savage | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Tomorrow” | Phil Collen | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Cruise Control” | Vivian Campbell | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Hallucinate” | Phil Collen | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Only the Good Die Young” | Vivian Campbell | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Bad Actress” | Joe Elliott | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Come Undone” | Joe Elliott | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Gotta Let It Go” | Vivian Campbell | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 39.16 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Joe Elliott – laulu, säveltäminen
Rick Savage – bassokitara, kitara, taustalaulu, säveltäminen
Phil Collen – kitara, taustalaulu, säveltäminen
Vivian Campbell – kitara, taustalaulu, säveltäminen
Rick Allen – rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Tim McGraw – säveltäminen
Ronan McHugh – tuottaminen, tekniikka, miksaus
Bob Ludwig – masterointi
Ger McDonnell – tekniikka
Preston Pope – tekniikka
Andrew McPherson – valokuvaus
Richard Proctor – taideohjaus
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Imperiumi: 7-/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Songs from the Sparkle Lounge Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Songs from the Sparkle Lounge Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
José Javier Barkero

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Javier Barkero Saludes
Syntymäaika: 27. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Aretxabaleta, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Zaragoza
Pelinumero: 8
Junioriseurat
1995–1996: Real Sociedad
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–1999 | Real Sociedad B |  ? | (?) |
| 1998–2006 | Real Sociedad | 62 | (6) |
| 2000 | → Toulouse (laina) | 3 | (0) |
| 2001–2002 | → Eibar (laina) | 41 | (6) |
| 2004 | → Poli Ejido (laina) | 20 | (0) |
| 2006–2008 | Albacete | 66 | (13) |
| 2008–2011 | Numancia | 114 | (33) |
| 2011–2013 | Levante | 60 | (12) |
| 2013– | Zaragoza | 15 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. helmikuuta 2014.
José Javier Barkero Saludes (s. 27. huhtikuuta 1979 Aretxabaleta, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Zaragozaa ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Barkero on vasenjalkainen ja hänet tunnetaan muun muassa kovista kaukolaukauksistaan.
Ura

Barkero on Real Sociedadin junioriakatemian kasvatteja ja ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1998–1999. Hän pelasi Real Sociedadissa yhteensä kuusi kautta vuosina 1998–2006 aikana. Kaudet 2000–2001 ja 2001–2002 hän pelasi lainalla Toulousen ja Eibarin riveissä.
Vuonna 2006 Barkero siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Albaceteen. Hän pelasi joukkueessa yhteensä kahden kauden ajan ja oli yksi kiistattomia avainpelaajia.
Numancian kiinnitettyä huomionsa Barkeroon hän siirtyi joukkueeseen heinäkuussa 2008. Ensimmäisen kauden aikana Numanciassa Barkero teki muun muassa upean kaukolaukausmaalin hallitsevaa mestarijoukkue Real Madridia vastaan.
Kesällä 2011 Barkero teki kaksivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.
Aiheesta muualla

José Barkeron tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
José Iván Gutiérrez

| José Iván Gutiérrez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  José Iván Gutiérrez Palacios
Syntynyt: 27. marraskuuta 1978 (ikä 45)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  181 cm
Paino:  71 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  aika-ajon erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2000–2001 2002–2014:  ONCE Caisse d'Epargne / Team Movistar
Suurimmat voitot
 Eneco Tour 2007, 2008 Välimeren ajo 2007 Giro dell'Emilia 2003  Maantieajon Espanjan-mestaruus 2001, 2010  Aika-ajon Espanjan-mestaruus 2004, 2005, 2007 
 Tiedot päivitetty: 19. tammikuuta 2015 
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten pyöräily.maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Madrid 2005 | miesten aika-ajo |  |
José Iván Gutiérrez Palacios (s. 27. marraskuuta 1978 Hinojedo, Kantabria) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2000–2014.
Gutiérrez voitti alle 23-vuotiaiden maantieaika-ajon maailmanmestaruuden Veronassa vuonna 1999. Aikuisten sarjassa hän saavutti samassa lajissa MM-hopeaa Madridissa 2005 Michael Rogersin jälkeen.
Gutiérrez on voittanut Espanjan maantieajomestaruuden vuosina 2001 ja 2010 sekä aika-ajomestaruuden kolme kertaa. Hän on voittanut lisäksi Giro dell'Emilian, Eneco Tourin kahdesti ja Välimeren ajon.
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

MM-kilpailujen aika-ajo: 2004 yhdeksäs, 2005 hopeaa, 2006 neljästoista, 2007 seitsemäs, 2008 kuudestoista, 2010 seitsemästoista
Giro dell'Emilia: 2003 voitto
Grand Prix des Nations: 2004 kolmas
GP Llodio: 2002 voitto
Clasica Almeria: 2005 voitto
Espanjan maantieajomestari: 2001, 2010
Espanjan maantieaika-ajomestari: 2004, 2005, 2007
Saavutuksia > Etappikilpailut

Ranskan ympäriajo: 2004 kolmas prologissa
Italian ympäriajo: 2006 kolmas etapilla 18
Eneco Tour:
2007 kokonaiskilpailun voitto
2008 prologin ja kokonaiskilpailun voitto
Dauphiné Libéré: 2005 mäkikilpailun voitto
Critérium International: 2004 kokonaiskilpailussa toinen
Välimeren ajo:
2006 pistekilpailun ja etapin 2 voitto
2007 kokonaiskilpailun voitto
Burgosin ympäriajo:
2002 etapin 2 voitto
2006 etappien 3 (aika-ajo) ja 5 voitto
Murcian ympäriajo:
2004 kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja etapin 2 (aika-ajo) voitto
2006 kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 (aika-ajo) voitto
Kastilia ja Leónin ympäriajo: 2004 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 1 voitto
Vuelta a la Comunidad Valenciana: 2008 etapin 1 voitto
Giro della Provincia di Lucca: 2003 pistekilpailun voitto
GP CTT Correios: 2001 kokonaiskilpailun voitto
Grande Premio M.R. Cortez: 2001 etapin 2 a (aika-ajo) voitto
Italian ympäriajo 2022

Kilpailun 12. etappi lähti liikkeelle Parman kaupungista.
Italian ympäriajo 2022 (Giro d'Italia 2022) oli järjestyksessään 105. Italian ympäriajo. Se alkoi Budapestista, Unkarista, 6. toukokuuta ja päättyi Veronaan 29. toukokuuta 2022. Kilpailun kolme ensimmäistä etappia kilpailtiin Unkarissa ja 19. etapissa kilpailu kävi myös Slovenian puolella.
Kokonaiskilpailun voitti Jai Hindley, ensimmäisenä australialaisena Giron historiassa. Kyseessä oli myös hänen joukkueensa Bora-Hansgrohen ensimmäinen pyöräilyn suuren ympäriajon kokonaiskilpailun voitto. Hindley siirtyi kokonaiskilpailun johtoon toiseksi viimeisellä etapilla ja voitti lopulta minuutin ja 18 sekunnin erolla toisena tulleeseen Ineos Grenadiers-joukkueen ecuadorilaiseen Richard Carapaziin, joka oli ollut kilpailun johtajan paidassa kuudella etapilla ja ennakkosuosikki kilpailun voittajaksi. Kolmanneksi kokonaiskilpailussa tuli espanjalainen Mikel Landa, Bahrain Victorious-joukkueesta, kolmen minuutin ja 24 sekunnin erolla kärkeen.
Pistekilpailun voitti ranskalainen Arnaud Démare, Groupama-FDJ-joukkueesta. Démare voitti myös kolme etappia. Mäkikirikilpailun voitti hollantilainen Koen Bouwman, Jumbo-Visma-joukkueesta. Nuorten kilpailun voitti espanjalainen Juan Pedro López, Trek-Segafredo-joukkueesta. López oli myös kymmenen etappia putkeen johtajan paidassa kilpailun keskivaiheilla. Joukkuekilpailun voitti Team Bahrain Victorious. AG2R Citroën-joukkueen Jaakko Hänninen, oli kilpailun ainoa suomalainen osanottaja. Hännisen sijoitus kokonaiskilpailussa oli 90.
Etapit

| Etappi | Päivä | Reitti | type | Pituus (km) | Nousumetrit | Voittaja | Kokonaiskilpailun johtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1  | 6. toukokuu |  Budapest –  Visegrád | Tasamaaetappi | 195 | 900 m |  Mathieu van der Poel |  Mathieu van der Poel |
| 2  | 7. toukokuu |  Budapest –  Budapest | Henkilökohtainen aika-ajo | 9,2 | 150 m |  Simon Yates |  Mathieu van der Poel |
| 3  | 8. toukokuu |  Kaposvár –  Balatonfüred | Tasamaaetappi | 201 | 890 m |  Mark Cavendish |  Mathieu van der Poel |
| 4  | 10. toukokuu | Avola – Etna | Vuorietappi | 172 | 3500 m |  Lennard Kämna |  Juan Pedro López |
| 5  | 11. toukokuu | Catania – Messina | Tasamaaetappi | 174 | 1200 m |  Arnaud Démare |  Juan Pedro López |
| 6  | 12. toukokuu | Palmi – Scalea | Tasamaaetappi | 192 | 900 m |  Arnaud Démare |  Juan Pedro López |
| 7  | 13. toukokuu | Diamante – Potenza | Keskivaikea vuorietappi | 196 | 4510 m |  Koen Bouwman |  Juan Pedro López |
| 8  | 14. toukokuu | Napoli – Napoli | Mäkietappi | 153 | 2130 m |  Thomas De Gendt |  Juan Pedro López |
| 9  | 15. toukokuu | Isernia – Blockhaus | Vuorietappi | 191 | 5000 m |  Jai Hindley |  Juan Pedro López |
| 10  | 17. toukokuu | Pescara – Jesi | Mäkietappi | 196 | 1760 m |  Biniam Girmay |  Juan Pedro López |
| 11  | 18. toukokuu | Santarcangelo di Romagna – Reggio nell’Emilia | Tasamaaetappi | 203 | 480 m |  Alberto Dainese |  Juan Pedro López |
| 12  | 19. toukokuu | Parma – Genova | Mäkietappi | 204 | 2600 m |  Stefano Oldani |  Juan Pedro López |
| 13  | 20. toukokuu | Sanremo – Cuneo | Tasamaaetappi | 150 | 1450 m |  Arnaud Démare |  Juan Pedro López |
| 14  | 21. toukokuu | Santena – Torino | Mäkietappi | 147 | 3000 m |  Simon Yates |  Richard Carapaz |
| 15  | 22. toukokuu | Rivarolo Canavese – Cogne | Vuorietappi | 177 | 3980 m |  Giulio Ciccone |  Richard Carapaz |
| 16  | 24. toukokuu | Salò – Aprica | Vuorietappi | 202 | 5250 m |  Jan Hirt |  Richard Carapaz |
| 17  | 25. toukokuu | Ponte di Legno – Lavarone | Vuorietappi | 168 | 3730 m |  Santiago Buitrago |  Richard Carapaz |
| 18  | 26. toukokuu | Borgo Valsugana – Treviso | Tasamaaetappi | 156 | 1150 m |  Dries De Bondt |  Richard Carapaz |
| 19  | 27. toukokuu | Marano Lagunare – Santuario della Beata Vergine di Castelmonte | Keskivaikea vuorietappi | 178 | 3230 m |  Koen Bouwman |  Richard Carapaz |
| 20  | 28. toukokuu | Belluno – Marmolada | Vuorietappi | 168 | 4490 m |  Alessandro Covi |  Jai Hindley |
| 21  | 29. toukokuu | Verona – Verona | Henkilökohtainen aika-ajo | 17,4 | 280 m |  Matteo Sobrero |  Jai Hindley |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Italian ympäriajo 2022 Wikimedia Commonsissa
Giro d’Italia
1909
1910
1911
1912
1913
1914
1919
1920
1921
1922
1923
1924
1925
1926
1927
1928
1929
1930
1931
1932
1933
1934
1935
1936
1937
1938
1939
1940
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Maglia rosa
Maglia ciclamino
Maglia rosso passione
Maglia verde
Maglia bianca
UCI World Tour
| --- | --- |
Kaudet:   (UCI World Ranking 2009  UCI World Ranking 2010)  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019  2020  2021  2022  2023  2024 
Kilpailut:   Tour Down Under  Pariisi–Nizza  Tirreno–Adriatico  Milano – San Remo  Katalonian ympäriajo  E3 Prijs Vlaanderen  Gent–Wevelgem  Flanderin ympäriajo  Baskimaan ympäriajo  Pariisi–Roubaix  Amstel Gold Race  La Flèche Wallonne  Liège–Bastogne–Liège  Tour de Romandie  Italian ympäriajo  Critérium du Dauphiné  Sveitsin ympäriajo  Ranskan ympäriajo  Puolan ympäriajo  Eneco Tour  Clásica de San Sebastián  Espanjan ympäriajo  Vattenfall Cyclassics  GP Ouest-France  Grand Prix Cycliste de Québec  Grand Prix Cycliste de Montréal  Lombardian ympäriajo
Seth Lloyd

Seth Lloyd
Seth Lloyd (s. 1960) on konetekniikan professori MIT:ssä Yhdysvalloissa. Hän kutsuu itseään "kvanttimekaanikoksi". Hän tutkii kvanttijärjestelmiä ja on tehnyt uraauurtavia töitä kvanttilaskennan ja kvanttiviestinnän saralla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seth Lloyd Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Seth Lloyd
Käännös suomeksi
Humppilan toinen kirkko

Humppilan toinen kirkko oli Tammelan seurakunnan alaisen Humppilan kappeliseurakunnan kirkko. Humppilasta tuli itsenäinen seurakunta eli kirkkoherrakunta 1893. Kirkko oli suorakaiteenmuotoinen, torniton, puusta rakennettu pitkäkirkko. Se rakennettiin 1773 ja vihittiin 10. huhtikuuta 1774.
Kirkon pohjoisosassa oli sakaristo ja eteläsivulla ainoan ulko-oven edessä eteinen. Paanuista tehdyn vesikaton pinnan peitti musta terva, kun taas seinien ulkopinta oli maalattu punaiseksi. Runkohuoneessa oli viisi ikkunaa ja  sisäkattona holvimainen lautakatto. Kaikki sisäpinnat olivat maalaamattomia. Kirkon pituus oli 24 kyynärää (14,2 metriä), leveys 15 kyynärää (8,9 m) ja vesikatto alkoi 8 kyynärän (4,7 m) korkeudesta. Kuoripäädyssä olleiden kahden ikkunan korkeus oli kolme kyynärää (1,8 m), eteläsivun kahden ikkunan korkeus kaksi kyynärää (1,2 m), pohjoisseinän ikkunan korkeus yksi kyynärä (0,6 m) ja länsipäädyn parven yläpuolisen ikkunan korkeus oli yksi kyynärä. Kirkkohuonetta koristi öljyvärimaalaus, jonka aiheena oli vertauskuvallinen ihmishahmo, ja sen allekirjoituksena ollut virke tarkoitti suomeksi Kaiken maallisen hyvän minä kernaasti jätän, kun taivas minulle autuuden tarjoo.
Sakariston pituus ja leveys oli 5–6 kyynärää (3–3,5 m). Sen pohjois- ja itäseinillä oli yhden kyynärän korkuinen ikkuna, joista toisessa oli rautaristikko ja toinen oli suljettavissa luukulla. Sakariston alle oli rakennettu pieni viinikellari. Sakaristossa, kirkkohuoneessa ja eteisessä oli puinen lankkulattia. Kirkkosalista sakaristoon johtavassa ovessa oli avaimella käytettävä lukko ja samanlainen lukko oli eteisestä kirkkoon johtavassa ovessa. Ikkunattoman ja vailla välikattoa olevan eteisen ulko-ovessa ei ollut lukkoa, vaan sen korvasi rautahaka.
Kirkon rakentamisen yhteydessä tehty puinen kellotapuli oli maalattu punaiseksi. Se oli pituudeltaan ja leveydeltään yhdeksän kyynärää (5,3 m) ja sen seinän korkeus oli viisi kyynärää (3 m). Paanukattoisen tapulin kokonaiskorkeudeksi muodostui 15 kyynärää (9 m). Torniin oli ripustettu kaksi kelloa, joista 18 leiviskää (153 kg) painava oli valettu Tukholmassa 1775 ja 12 leiviskää (102 kg) painava 1833 Luvialla. Tämä kellotapuli purettiin 1857 ja siitä saadut rakennusaineet käytettiin pappilan aitan korjaamiseen.
Humppilan ensimmäinen kirkko valmistui 1723 Lamminmäkeen. Seuraavat kirkot rakennettiin nykyiselle kirkonpaikalle. Paikkakunnan toisen kirkon tilalle rakennettiin uusi puukirkko, Humppilan vanha kirkko, 1853-1855 ja siihen käytettiin kaikki edellisestä kirkosta saatava kelvollinen materiaali. Tämä järjestyksessä kolmas Humppilan kirkko paloi 1917 ja sen korvasi nykyinen kivirakenteinen Humppilan kirkko.
Slavjanka

Slavjanka voi viitata seuraaviin:
Slavjanka eli Órvilos, vuori Bulgarian ja Kreikan rajalla
Venjoki, venäjäksi Slavjanka, entinen seurakunta Inkerissä
Venjoki, venäjäksi Slavjanka, Nevan sivujoki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Slavjanka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
José Juan Barea

| José Juan Barea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  José Juan Barea
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1984 (ikä 40) Mayagüez, Puerto Rico
Kansalaisuus:   Puerto Rico
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  183 cm
Paino:  79 kg
Nyk. joukkue:  Dallas Mavericks
Sarja:  NBA
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2002–2006:  Northeasternin yliopisto
Seurajoukkueet
2001–2002 2006 2006–2007 2007 2007–2011 2011–2014 2014–:  Indios de Mayagüez Cangrejeros de Santurce Dallas Mavericks → Fort Worth Flyers Dallas Mavericks Minnesota Timberwolves Dallas Mavericks
Maajoukkueet
2007–:   Puerto Rico
Aiheesta muualla
FIBA
José Juan Barea (s. 26. kesäkuuta 1984 Mayagüez) on puertoricolainen koripalloilija, joka edustaa Dallas Mavericksia.
Ura

Barea pelasi kotimaassaan Indios de Mayagüezin paidassa vuosina 2001–2002. Kaudet 2002–2006 hän pelasi yliopistokoripalloa Northeasternin yliopistossa. Bareaa ei varattu NBA:han, vaan hän liittyi Dallas Mavericksin joukkueeseen vapaana pelaajana. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain muutamia minuutteja peliä kohden ja teki 2,4 pistettä ottelua kohden. Tammikuussa 2007 Barea luovutettiin D-liigan Fort Worth Flyersiin kahdeksan ottelun ajaksi, jolloin hän teki 27,3 pistettä ja antoi 7,8 syöttöä ottelua kohden. Loppukaudeksi hän palasi Dallasiin.
Kausi 2010–2011 oli Barean siihenastisen uran tilastollisesti paras NBA-kausi. Hän teki runkosarjassa 9,5 pistettä ottelua kohden ja pelasi edelliskausia enemmän. Vuonna 2011 hän siirtyi Minnesota Timberwolvesiin nelivuotisella sopimuksella. Barea paransi kaudella 2011–2012 kausikohtaista piste-ennätystään 11,3 pisteeseen, minkä lisäksi hän antoi 5,7 syöttöä ottelua kohden. Hän palasi Dallasiin vuonna 2014. Kaudella 2017–2018 hän teki 11,6 pistettä ja antoi 6,3 koriin johtanutta syöttöä ottelua kohden. Myös levypalloissa hän teki kausiennätyksensä 2,9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Juan Barea Wikimedia Commonsissa
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Dallas Mavericks – NBA:n mestari 2011
0 Shawn Marion ·
2 Jason Kidd ·
3 Rodrigue Beaubois ·
4 Caron Butler ·
6 Tyson Chandler ·
11 José Juan Barea ·
13 Corey Brewer ·
16 Predrag Stojaković ·
20 Dominique Jones ·
28 Ian Mahinmi ·
31 Jason Terry ·
33 Brendan Haywood ·
35 Brian Cardinal ·
41 Dirk Nowitzki ·
92 DeShawn Stevenson

Päävalmentaja Rick Carlisle 

Apuvalmentajat Darrell Armstrong · Dwane Casey · Tim Grgurich · Robert Hackett · Monte Mathis · Terry Stotts