stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Brueghel nuorempi

| Jan Brueghel> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. syyskuuta 1601 Antwerpen
Kuollut: 1. syyskuuta 1678 Antwerpen
Kansalaisuus:  flaamilainen
Taiteilija
Taidesuuntaus:  barokki
Jan Brueghel nuorempi (13. syyskuuta 1601 Antwerpen – 1. syyskuuta 1678 Antwerpen)  oli flaamilainen taiteilija.  Hän kuului Brueghelin taiteilijasukuun. Myös hänen isänsä nimi oli Jan Brueghel, ja isän ja pojan maalaustyyli oli niin lähellä toisiaan, että joistakin töistä on mahdotonta tietää kumman tekemiä ne ovat.
Nuorempi Jan Brueghel opiskeli ensin isänsä ohjauksessa ja matkusti vuonna 1624 Italiaan Antoon van Dyckin kanssa. Vanhemman Jan Brueghelin kuoltua äkillisesti koleraepidemiaan, poika otti isänsä studion haltuun ja nousi killan johtoon. Isänsä tavoin hän maalasi taustoja monille taiteilijoille kuten Rubensille.
Allegoria tulppaanimaniasta (1640-luku)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Brueghel nuorempi Wikimedia Commonsissa
Jan Bruegel the Younger Artcyclopedia
Jessica Mauboy

| Jessica Mauboy |
| --- | --- |
 Mauboy vuoden 2014 ARIA Music Awards -tilaisuudessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1989 (ikä 35) Darwin, Pohjoisterritorio, Australia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  R&B, pop
Soittimet:  laulu, piano
Yhtyeet:  Young Divas
Levy-yhtiöt:  Sony Music Entertainment, Ministry of Sound
Aiheesta muualla
www.jessicamauboy.com.au
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jessica Hilda Mauboy (s. 4. elokuuta 1989 Darwin, Pohjoisterritorio, Australia), on australialainen R&B- ja poplaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän edusti Australiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa. Hänen edustuskappaleensa on nimeltään "We Got Love".
Mauboy syntyi ja varttui Darwinissa, Pohjoisterritoriossa. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 2006 tullessaan toiseksi Australian Idol -kilpailun neljännellä tuotantokaudella[lähde? ]. Mauboy esiintyi myös vuoden 2014 Eurovision laulukilpailun 2. semifinaalin väliaikanumerona.
Mauboyn musiikillisia esikuvia ovat muun muassa Mariah Carey ja Whitney Houston.
Jessica Meriheinä

| Jessica Meriheinä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. helmikuuta 1995 (ikä 29) Liljendal
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  kuulantyöntö ja kiekonheitto
Seura:  Liljendal Idrottsklubb
Valmentaja:  Conny Karlsson
Jessica Meriheinä (s. 22. helmikuuta 1995 Liljendal) on suomalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä, joka edustaa Liljendal Idrottsklubbia. Hänen valmentajansa on Conny Karlsson.
Meriheinä saavutti vuoden 2020 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia kuulantyönnössä.
Meriheinän ennätys on 1. elokuuta 2020 työnnetty 15,12 metriä.
James Stewart

| James Stewart |
| --- | --- |
 James Stewart
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Maitland Stewart
Syntynyt: 20. toukokuuta 1908 Indiana, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 2. heinäkuuta 1997 (89 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Gloria Hatrick (1949–1994)
Lapset:  4
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jimmy Stewart
Aktiivisena:  1935–1991
Merkittävät roolit:   Skandaalihäät  Ihmeellinen on elämä  Takaikkuna  Vertigo – punainen kyynel  Mies joka ampui Liberty Valancen 
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Oscar 1940 Skandaalihäät 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
James Maitland "Jimmy" Stewart (20. toukokuuta 1908 Indiana, Pennsylvania – 2. heinäkuuta 1997 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Ura

Stewart aloitti elokuvauransa 1930-luvulla. Hän esiintyi useissa Frank Capran elokuvissa, muun muassa Herra Smith lähtee Washingtoniin (1938) ja Ihmeellinen on elämä (1946), josta on tullut osa anglosaksista jouluperinnettä. Elokuvasta Skandaalihäät (1940) Stewart sai Oscar-palkinnon.
Stewartin uran katkaisi toinen maailmansota. Hän haki Yhdysvaltain maavoimien lentojoukkoihin, joiden palvelukseen hän pääsi maaliskuussa 1941. Yhdysvaltain liityttyä mukaan toiseen maailmansotaan hän lensi B-17 Flying Fortress- ja B-24 Liberator -pommikoneita osana 8. ilmavoimia 20 taistelulennolla. Myöhemmin hän näytteli useissa ilmailuaiheisissa elokuvissa. Hän yleni lopulta prikaatikenraalin arvoon ilmavoimien reservissä ennen kuin jäi eläkkeelle siitä vuonna 1968.
Hän oli Alfred Hitchcockin luottonäyttelijä ja esiintyi neljässä ohjaajan elokuvassa: Köysi (1948), Takaikkuna (1954), Mies joka tiesi liikaa (1956) ja Vertigo (1958). Hän teki muitakin jännityselokuvia ja lännenfilmejä kuten Mies joka ampui Liberty Valancen (1962).
Stewart esiintyi aktiivisesti radiossa koko uransa ajan. Vuosina 1953–1954 hänellä oli myös oma lännensarjansa The Six Shooter.
Stewartille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1980 ja hänet palkittiin Kunnia-Oscarilla 1985. Vuonna 1999 American Film Institute valitsi Stewartin vuosisadan kolmanneksi merkittävimmäksi miesnäyttelijäksi. Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle ja hänen käden- ja jalanjälkensä on ikuistettu Grauman's Chinese Theatren edustalla olevaan betonilaattaan vuonna 1948 tapahtuneessa seremoniassa.
James Stewart oli näyttelijänä ja ihmisenä erittäin pidetty; Markku Tuuli totesi eräässä arvostelussaan, että Stewartia katseli elokuvassa mielellään, vaikka tämä olisi vain istuskellut ongella ilman ensimmäistäkään repliikkiä.
Yksityiselämä

Politiikassa Stewart kuului republikaanisen puolueen tukijoihin ja kampanjoi aktiivisesti Richard Nixonin ja Ronald Reaganin puolesta. Hän tuki myös vahvasti kommunismin vastaista liikettä ja huhujen mukaan hän toimi vakoojana J. Edgar Hooverille kommunismin vastaisessa toiminnassa. Hänellä ei kuitenkaan koskaan ollut kiinnostusta luoda omaa poliittista uraansa, vaikka häntä kannustettiin useasti pyrkimään senaattoriksi Kalifornian osavaltiosta.
Vuonna 1949 Stewart meni naimisiin Gloria Hatrick McLeanin kanssa. Avioliitto kesti vaimon syövästä johtuneeseen kuolemaan asti 1994. Vuonna 1951 he saivat kaksostyttäret Judyn ja Kellyn. Stewart myös adoptoi vaimonsa aiemmassa avioliitossaan saamat kaksi poikaa. James Stewart kuoli sydänvaivoihin 89-vuotiaana. Hän sairasti myös Alzheimerin tautia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
James Stewart Elonetissä.
James Stewart Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Stewart NNDB:ssä
James Stewart elokuvan Teräskannus trailerissa (1953).
James Stewart vuonna 1981
Johnson Toribiong

Johnson Toribiong
Johnson Toribiong (s. 22. heinäkuuta 1946 Airai) on palaulainen asianajaja, poliitikko ja maan entinen presidentti. Toribiong valittiin presidentiksi marraskuun 2008 presidentinvaalissa. Taiwanin entinen suurlähettiläs Toribiong voitti vaaleissa varapresidentti Elias Camsek Chinin. Toribiongin edeltäjänä toimi kaksi kautta Tommy Remengesau, joka valittiin myös hänen seuraajakseen.
Joe Donoghue

Joe Donoghue, ca. 1893
Joseph F. "Joe" Donoghue (11. helmikuuta 1871 Newburgh, New York, Yhdysvallat – 1921) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Donoghue aloitti luistelijanuransa Hudson-joen jäällä. Hän osallistui kautta aikain ensimmäisenä amerikkalaisina tuolloin vielä epävirallisiin MM-kisoihin 1889 Amsterdamissa, missä hän voitti kahden mailin kilpailussa kaikki muut matkat voittaneen venäläisen Aleksandr Panšinin  seitsemällä sekunnilla uudella maailmanennätysajalla 6.24,0, ja esti näin venäläistä voittamasta kautta aikain ensimmäistä maailmanmestaruutta, koska noihin aikoihin vaadittiin maailmanmestaruuteen voitto kaikilta matkoilta
Vuonna 1891 Donoghue voitti pikaluistelussa Alankomaiden mestaruuden ylivoimaisesti ja jatkoi ylivoimaansa kolme viikkoa myöhemmin Amsterdamin MM-kisoissa, missä hänestä tuli kautta aikain ensimmäinen pikaluistelun maailmanmestari voitettuaan kaikki kilpailumatkat.
Vuosina 1891 ja 1892 Donoghue voitti Yhdysvaltain mestaruudet ja 1892 myös Kanadan mestaruuden. Hän jatkoi uraansa vielä ammattilaisena.
Aiheesta muualla

Donoghue Skateresults.com -tietokannassa
Joka paikan akateemikko

| Joka paikan akateemikko |
| --- | --- |

Kirjailija:  Osmo Pekonen
Kansitaiteilija:  Katri Niinikangas
Kieli:  suomi
Genre:  tieteenhistoria, kolumnit
Kustantaja:  Enostone
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  113
ISBN:  978-952-5960-11-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Joka paikan akateemikko on vuonna 2012 ilmestynyt kokoelma Osmo Pekosen kolumneja, joista osa on ilmestynyt aiemmin Helsingin Sanomissa. Kirjoitukset käsittelevät tieteen historiaa ja ajankohtaisaiheita, etenkin matematiikkaa. Teoksen kustansi Enostone.
Aiheesta muualla

Teos kustantajan sivuilla[vanhentunut linkki].
Allo, Mai: Matematiikkaa, historiaa ja runoutta – tyylillä. Acatiimi 6/2012.
Riska-Campbell, Leena: Pohdintoja matematiikasta ja muusta Agricolan kirja-arvostelut 17.9.2013.
Suvanto, Timo: Los tres caballeros. Blogikirjoitus. Timon poikkitiedepalsta 16.10.2012.
Waarala, Hannu: Joka paikan akateemikko (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 20.7.2012.
Johan Larsson (jääkiekkoilija, 1986)

| Johan Larsson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Lindesberg, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Karlskoga HC (Ruotsi II) BIK Karlskoga (Allsv.) HC Briançon (Ranska) Färjestad BK (SEL) VIK Västerås HK (Allsv.) HPK (SML) HV71 (SHL) Tappara (SML) SaiPa (SML) Iserlohn Roosters (DEL) AIK IF (Allsv.)
Johan Larsson (s. 24. maaliskuuta 1986 Lindesberg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Eliteprospects.com -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on hyvän laukauksen omaava puolustaja, joka pelaa monipuolisesti, on käyttökelpoinen ylivoimalla, avaa peliä hyvin ja on tasainen suorittaja omassa päässä. Larsson laukoo oikealta.
Ura

Larsson on Lindlövens IF:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kuitenkin Karlskogassa kaudella 2004–2005, josta Larsson pelasi suurimman osan Ruotsin II-divisioonaa Karlskoga HC:n joukkueessa. Hän pelasi samalla kaudella myös viisi Allsvenskan-ottelua Bofors IK:ssa. Kaudella 2005–2006 Larsson pelasi 17 Allsvenskan-ottelua ja kausi 2006–2007 oli hänelle ensimmäinen täysi siellä. Hän teki tuolloin 40 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8. Larsson pelasi samalla kaudella myös kuusi I-divisioonaottelua lainalla kasvattajaseurassaan Lindlövens IF:ssä.
Kauden 2008–2009 Larsson pelasi Ranskan pääsarjaa, Ligue Magnusia Diables Rouges de Briançonin riveissä. Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Boforsiin. Larsson oli tehoilla 6+14=20 joukkueen tehokkain puolustaja Peter Messan kanssa. Kaudella 2010–2011 hän teki Allsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 14+14=28, joilla Larsson oli taas Boforsin tehokkain puolustaja sekä toiseksi paras maalintekijä Kristofer Näslundin kanssa. Hän voitti myös koko Allsvenskanin puolustajien maalipörssin ja jakoi sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Larsson siirtyi kaudeksi 2011–2012 kaksivuotisella sopimuksella Elitserien-joukkue Färjestad BK:hon. Hänen ensimmäinen Elitserien-kautensa toi 31 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Larsson jäi joukkueessa kuitenkin varsin vähälle peliajalle ja haki myös yli-ikäisenä kymmenen ottelun verran pelituntumaa Färjestadin J20-joukkueesta. Alkukaudella 2012–2013 hän ei mahtunut kertaakaan Färjestadin kokoonpanoon. Larsson pelasi yhden ottelun sen J20-joukkueessa ja kahdeksan ottelua lainalla VIK Västerås HK:n joukkueessa, kunnes hän siirtyi lokakuun 2012 lopulla 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Larsson nousi HPK:n ykköspuolustajaksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 45 runkosarjaottelussa tehot 9+14=23.
Kaudeksi 2013–2014 Larsson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue HV71:een. Hän jäi siellä uusien hankintojen myötä kuitenkin pieneen rooliin ja palasi joulukuussa 2013 SM-liigaan tehtyään loppukauden kattavan sopimuksen Tapparan kanssa. Larsson piipahti ennen Tappara-debyyttiään lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Häneltä odotettiin kiekollista osaamista, mutta Larssonin otteissa näkyi kuitenkin epävarmuutta ja kovuuden puutetta omassa päässä. Hän kuitenkin paransi hieman pudotuspeleissä ja voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Larsson siirtyi kaudeksi 2014–2015 jatkamaan SM-liigauraansa 1+1-vuotisella sopimuksella Saimaan Pallon riveihin. Loukkaantumiset kuitenkin lyhensivät hänen runkosarjaansa lähes puolella. Kesäkuussa 2015 SaiPa käytti Larssonin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Lokakuussa 2016 Larsson siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Juho Zitting

Juho Zitting  (5. elokuuta 1854 – 23. helmikuuta 1930 Muuruvesi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen, lautamies ja herastuomari  Juho Zitting oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894. Hän oli valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Nilsiän edustajana.
Juho Ylikorpi

Juho (Juhani, Jussi) Matinpoika Ylikorpi (vuoteen 1891 Känsäkoski; 4. huhtikuuta 1864 Kaustinen – 25. joulukuuta 1937 Toholampi) oli suomalainen maanviljelijä, kansanedustaja 1907–1908 Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja tunnettu pelimanni.
Ylikorven vanhemmat olivat kruununtorppari Matti Känsäkoski ja Kaisa Kolabacka. Hänen puolisonsa oli Johanna Markkula vuodesta 1891 ja hän sai yhteensä 14 lasta, joista kuusi kuoli lapsena.
Ylikorven pojan lapsenlapsia ovat ammattimuusikot ja juristit Anne Kangas ja Satu Ylikorpi, sekä tyttären lapsenlapsia kansanedustaja Outi Alanko-Kahiluoto sekä muusikot Satu Alanko-Rautamaa, Ismo Alanko, Petri Alanko ja Ilkka Alanko.
Festerday

| Festerday> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1989–1992, 2013–   1992 (nimellä Cardinal)   1992–1993 (nimellä Peacefrog)   1993–1994 (nimellä Raw Energy)   1995–2005  (nimellä ...and Oceans)    2005–2013  (nimellä Havoc Unit)
Tyylilaji:  death metal black metal sinfoninen black metal melodinen black metal  industrial metal kokeellinen musiikki
Kotipaikka:  Pietarsaari Vaasa Helsinki
Laulukieli:  englanti   ruotsi   suomi
Jäsenet:  Kena Strömsholm   Teemu Saari   Timo Kontio   Antti Räisälä   Pentele   Mathias Lillmåns   Jani Kuoppamaa  
Levy-yhtiö:  Svart Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Festerday on suomalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1989. Yhtye on julkaissut toistaiseksi kolme demoa, split-albumin ja viimeisimpänä kokoelmalevyn. Yhtye on tunnettu myös nimillä ...and Oceans ja Havoc Unit.
Festerday 1989–1992, 2013–

Festerday perustettiin vuonna 1989 Pietarsaaressa. Yhtye soitti aluksi death metalia, mutta siirtyi muutaman demon jälkeen black metaliin. Yhtye julkaisi vuonna 2015 kokoelma-albumin ...the Four Stages of Decomposition... joka sisältää mm. ennenjulkaisemattomia ja uudelleennauhoitettuja kappaleita sekä kaikki yhtyeen demo-julkaisut remasteroituina versioina. Festerday-nimi tulee death metal -yhtye Carcassin kappaleesta.
Vuonna 2013 silloinen Havoc Unit -yhtye ilmoitti ottavansa Festerday-nimen uudelleen käyttöönsä.
Festerday 1989–1992, 2013– > Julkaisut

Demo I (demo, 1991)
Demo II (demo, 1992)
Festerday/Carnifex (split, 1991)
Demo III (demo, 1992)
...the Four Stages of Decomposition... (kokoelma, 2015, Svart Records)
...and Oceans, 1995–2005, 2018–

Vuonna 1995 yhtye vaihtoi nimekseen ”...and Oceans” ja julkaisi debyytti-albuminsa vuonna 1998. Albumi oli musiikkityyliltään sinfonista black metalia. Toisella albumillaan, vuonna 1999 julkaistulla The Symmetry of I – The Circle of O, musiikkityylissä alkoi olla vivahteita elektronisesta musiikista.
Vuonna 2001 A.M. G.O.D.: Allotropic/Metamorphic Genesis of Dimorphism -albumilla yhtyeen musiikkityyli oli vaihtunut industrial metaliin, ja tällä linjalla se jatkoi koko olemassaolonsa ajan vuoteen 2005, jolloin yhtyeen nimeksi vaihtui Havoc Unit.
Sanoituksissaan ...and Oceans yhdisteli suomen, ruotsin ja englannin kieltä.
Kesällä 2018 yhtye ilmoitti palaavansa keikkalavoille. Yhtyeen vokalisti Kenny poistui kokoonpanosta vuonna 2019, ja tilalle saapui muun muassa Finntrollista tuttu Mathias Lillmåns. Paluualbumi Cosmic World Mother julkaistiin toukokuussa 2020.
...and Oceans, 1995–2005, 2018– > Julkaisut

Wave (demo, 1995)
Promo Tape (demo, 1996)
Mare Liberum (demo, 1997)
The Dynamic Gallery of Thoughts (1998, Season of Mist)
WAR Vol. I (split, 1998, Season of Mist)
The Symmetry of I - The Circle of O (1999, Season of Mist)
...and Oceans (kokoelma, 2000)
mOrphogenesis (EP) (2001, Nocturnal music)
A.M.G.O.D. (Allotropic/Metamorphic Genesis of Dimorphism) (2001, Century Media Records)
Cypher (2002, Century Media Records)
The Dynamic Gallery of Thoughts / The Symmetry of I – The Circle of O (kokoelma, 2003)
Cosmic World Mother (2020, Season of Mist)
Havoc Unit, 2005–2013

Havoc Unit -nimellä julkaistiin yksi albumi, h.IV+ (Hoarse Industrial Viremia) vuonna 2008 ja kolme split-albumia. Havoc Unitin musiikkityyli erosi ...and Oceansin aikaisesta industrial metalista olemalla enemmän kokeellisempaa ja extreme-tyylisempää.
Havoc Unit, 2005–2013 > Julkaisut

Havoc Unit / And Then You Die (split, 2007)
Synæsthesia - The Requiem Reveries (split, 2007)
Havoc Unit / ...and Oceans (split, 2007)
h.IV+ (Hoarse Industrial Viremia) (2008, Vendlus Records)
Jäsenet

Mathias Lillmåns - laulu/basso
Teemu Saari – kitara
Timo Kontio – kitara
Jani Kuoppamaa - rummut
Entiset Jäsenet

Kena Strömsholm – laulu
Antti Räisälä – basso
Pentele – rummut
Aiheesta muualla

Festerday Encyclopaedia Metallum-sivustolla
...and Oceans Encyclopaedia Metallum-sivustolla
Havoc Unit Encyclopaedia Metallum-sivustolla
John Irving

| John Irving |
| --- | --- |
 Irving Varsovassa 10. syyskuuta 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1942 (ikä 82) Exeter, New Hampshire
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Kirjailija
Aikakausi:  1968–
Aiheesta muualla
john-irving.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Irving (alkujaan John Wallace Blunt Jr., s. 2. maaliskuuta 1942) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka useita teoksia on filmattu (Garpin maailma, Kaikki isäni hotellit, Oman elämänsä sankari). Suomennoksia on julkaissut kustannusosakeyhtiö Tammi Keltaisessa kirjastossa. Useimmat Irvingin teokset on kääntänyt suomeksi Kristiina Rikman.
Irvingin ensimmäinen teos Vapauttakaa karhut (Setting Free the Bears, 1968, suomeksi vuonna 2012) julkaistiin vuonna  hänen ollessaan 26-vuotias. Romaani sai melko hyviä arvosteluja, mutta ei herättänyt suuren yleisön kiinnostusta. Seuraavina ilmestyneet kirjat Vesimies (The Water-Method Man, 1972) ja Välisarjan avioliitto (The 158-Pound Marriage, 1974) saivat samanlaisen vastaanoton. Irvingin neljäs romaani Garpin maailma (The World According to Garp, 1978) sen sijaan oli kansainvälinen myyntimenestys, ja sille myönnettiin National Book Award -palkinto (tuolloin nimeltään American Book Award) vuonna 1980.
Irving on myös kirjoittanut muistelmateoksen Elokuvaurani (My Movie Business: A Memoir), joka ilmestyi Yhdysvalloissa 1999. Suomeksi kirja ilmestyi vuonna 2000. Kirjassa Irving kuvaa kokemuksiaan kirjojensa filmatisoinneista. Irvingin romaanien pohjalta on tehty elokuvat Garpin maailma (1982), Kaikki isäni hotellit (1984), Ystäväni Simon Birch (1988), Oman elämänsä sankari (1999) ja Oven takana (2004).
Irvingin kirjoissa toistuvia teemoja ovat akateeminen ympäristö, seksi, paini, hotellit, sirkus ja karhut.
Teokset

Vapauttakaa karhut. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: Setting Free the Bears, 1968.) Tammi, 2012.
Vesimies. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The Water-Method man, 1972). Tammi, 1991.
Välisarjan avioliitto. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The 158-Pound Marriage, 1974.) Tammi, 1984.
Garpin maailma. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The World According to Garp, 1978.) Tammi, 1980.
Kaikki isäni hotellit. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The Hotel New Hampshire, 1981.) Tammi, 1981.
Oman elämänsä sankari. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The Cider House Rules, 1984.) Tammi, 1985.
Ystäväni Owen Meany. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: A Prayer for Owen Meany, 1989.) Tammi, 1989.
Tuulesta temmattu tyttöystävä: muisteloita ja kertomuksia. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: Trying to save Piggy Sneed, 1993.) Tammi, 1996.
Sirkuksen poika. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: A Son of the Circus, 1994.) Tammi, 1994.
Leski vuoden verran. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: A Widow for One Year, 1998.) Tammi, 1998.
Neljäs käsi. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The Fourth Hand, 2001.) Tammi, 2001.
Kunnes löydän sinut. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: Until I Find You, 2005.) Tammi, 2006.
Viimeinen yö Twisted Riverillä. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: Last Night in Twisted River, 2009.) Tammi, 2010.
Minä olen monta. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: In One Person, 2012.) Tammi, 2013.
Ihmeiden tie. Suomentanut Kristiina Rikman. (Alkuteos: The Avenue of Mysteries, 2015.) Tammi, 2016.
Viimeinen tuolihissi.  (Alkuteos: The Last Chairlift)  Suomentanut Aleksi Milonoff. Helsinki:  Tammi, 2023.  ISBN 978-952-04-5360-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Irving Wikimedia Commonsissa
John Irving 1980-luvulla.
Jonathan Gallant

| Jonathan Gallant |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1976 Streetsville, Ontario, Kanada
Ammatti:  basisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jon
Aktiivisena:  1993
Tyylilajit:  Punk Rock, Alternative rock, post-hardcore
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Billy Talent
Levy-yhtiöt:  Warner Music Canada, Atlantic Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonathan Gallant (s. 23. heinäkuuta 1976 Streetsville, Ontario, Kanada) on kanadalaisen Billy Talent -yhtyeen basisti. Jonathan kasvoi Streetsvillessä ja alkoi soittaa bassoa 12-vuotiaana. Hän pääsi Our Lady of Mount Carmel Catholic Secondary School -kouluun ja soitti yhtyeessä nimeltä "To Each His Own" koulukaveri Benjamin Kowalewiczin kanssa. He myöhemmin tapasivat Aaron Solowoniukin, joka liittyi yhtyeeseen. Sen jälkeen he tapasivat Dragon Flower -yhtyeen ja Ian D'San, jonka jälkeen Ian liittyi yhtyeeseen ja he muuttivat yhtyeen nimen Pezziksi.
Jacqueline Bisset

| Jacqueline Bisset |
| --- | --- |
 Jacqueline Bisset Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1944 (ikä 80) Weybridge, Surrey, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1965–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Winifred Jacqueline Fraser-Bisset (/ˈbɪsɪt/ s. 13. syyskuuta 1944 Weybridge, Surrey, Englanti) on brittiläinen näyttelijä.
Bisset on ollut kansainvälinen elokuvatähti 1960-luvulta saakka, ja hän on jatkanut uraansa menestyksellä 2000-luvulle saakka. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Bullitt (1968), Kiitorata (1970), Amerikkalainen yö (1973), Idän pikajunan arvoitus (1974), Syvyyden saalistajat (1977), Kuolema korjaa kokit (1978), Rikas ja kuuluisa (1981), Villi orkidea (1990), Kiveen kirjoitettu (1995), Paholainen kulkee mustissa (1999) ja Domino (2005).