stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orujo
Valmistus

Orujon pääraaka-aine on viinintuotannosta jäljelle jäänyt vaaleiden viinirypäleiden puristusjäte. Rypälemassan annetaan ensin käydä, minkä jälkeen se tislataan. Galicialaisen orujon valmistaa perinteisesti kokenut tislaaja (poteiro) suurissa tulella kuumennetuissa kuparikattiloissa. Kattiloiden kerrotaan olevan samoja, jotka maurit toivat mukanaan valloitettuaan Iberian niemimaan 700-luvulla. Nykyisinkin orujoa valmistavat suvut varjelevat tarkoin reseptejään. Valmistustaito kulkee usein suvussa sukupolvelta toiselle.
Tyypillinen valmis orujo on väritöntä. Alkoholipitoisuus on 37-45 %. Orujoa saatetaan kuitenkin kypsyttää tammitynnyreissä, jolloin sitä tulee väriltään kullanruskeaa ja maku muuttuu hienostuneemmaksi.
Orujosta valmistettavat juomat

Monet orujosta valmistetut juomat ovat nykyisin tunnetumpia kuin itse orujo, ja Galiciassa vieraileva pääsee todennäköisimmin tutustumaan juuri niihin. Tällaisia juomia ovat mm.
Licor café
Licor café on kahvista, sokerista ja orujosta valmistettu musta likööri. Galiciassa se on vähintään yhtä maineikas juoma kuin salmiakkikoskenkorva Suomessa. Galiciassa baareissa myyty licor café on usein valmistettu kotikonstein, minkä vuoksi sokerin, orujon ja kahvin määrä vaihtelee paljon tapauskohtaisesti. Licor caféa on tarjolla galicialaisissa baareissa ja ravintoloissa maakunnan pohjoisosia lukuun ottamatta. Espanjan muissa maakunnissa sitä voi löytää hyvin varustelluista kaupoista.
Licor de hierbas
Licor de hierbas on yrteistä ja orujosta valmistettu likööri. Makeutusaineena voi olla sokeri tai hunaja. Toisin kuin licor café, se on tunnettu käytännössä kaikkialla Galiciassa. Nautitaan usein pieninä määrinä kahviin sekoitettuna.
Crema de orujo
Crema de orujo on nimensä mukaisesti orujosta valmistettu makea kermalikööri. Itsehallintoalueelleen uskolliset galicialaiset juovat tätä usein mieluummin kuin tuontiliköörejä.
Queimada
Orujo on queimadan, perinteisen galicialaisen boolin, tärkeä valmistusaine. Queimadan tarjoilun yhteydessä lausutaan loitsuja pahojen henkien karkottamiseksi. Booli sytytetään näyttävästi palamaan. Orujo sisältää suhteellisen paljon alkoholia, mikä helpottaa palamista.
Dan Söderström

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lake Placid 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1973 |  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1981 |  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1974 |  |  |
|  Pronssia | Düsseldorf ja München 1975 |  |  |
|  Pronssia | Katowice 1976 |  |  |
Dan Söderström (s. 5. huhtikuuta 1948 Horndal) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia, ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Söderström siirtyi vuonna 1966 Leksands IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1969, 1973, 1974 ja 1975 ja jota hän edusti pelaajauransa loppuun kauteen 1982–1983 saakka. Sittemmin hän on toiminut valmentajana ja oli vuonna 1986 apuvalmentajana Ruotsin maajoukkueessa sen saavuttaessa MM-hopeaa.
Cornell Capa

Cornell Capa vuonna 1980.
Cornell Capa (10. huhtikuuta 1918 – 23. toukokuuta 2008) oli unkarilais-amerikkalainen valokuvaaja. Cornell Capa on valokuvaaja Robert Capan pikkuveli.
Elämä ja työt

Cornell Capa syntyi Budapestissa vuonna 1918. Hänen syntymänimensä oli Kornel Friedmann. Hän muutti 18-vuotiaana Pariisiin työskentelemään hänen vanhemman veljensä Robert Capan kanssa. 1937 Cornell Capa muutti New Yorkiin työskentelemään Life-lehden pimiössä.
Toukokuussa 1954 hänen isoveljensä Robert Capa astui maamiinaan Indokiinassa. Samana vuonna Cornell Capa liittyi isoveljensä perustaman kuvatoimiston Magnum photosin jäseneksi.
Cornell Capa tunnettiin hyvin hänen veljensä maineen ja muiston puolustajana.
Cornell Capa kuoli toukokuussa 2008 New Yorkissa.
Nonyyni

1-nonyynin rakenne
Nonyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös nonyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Nonyynin kemiallinen kaava on C9H16. 1-nonyynillä kolmoissidos sijaitsee hiiliketjun ensimmäisen ja toisen hiilen (C) välillä.
Nonyyneja

1-nonyyni, CAS-numero 3452-09-3
2-nonyyni, CAS-numero 19447-29-1
3-nonyyni, CAS-numero 20184-89-8
4-nonyyni, CAS-numero 20184-91-2
Aiheesta muualla

ChemBlink: 1-Nonyne (englanniksi)
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
Nikolai Ogarkov

Nikolai Ogarkov
Nikolai Vasiljevitš Ogarkov (ven. Никола́й Васи́льевич Ога́рков; 30. lokakuuta 1917 Molokovo, Venäjä – 23. tammikuuta 1994 Tver, Venäjä) oli Neuvostoliiton marsalkka ja asevoimien komentaja. Ogarkov nimitettiin Neuvostoliiton marsalkaksi vuonna 1977 ja hän toimi Neuvostoliiton armeijan komentajana vuosina 1977–1984. Konstantin Tšernenko erotti hänet vuonna 1984 Ogarkovin vaatiessa kulutustavaroiden vähentämistä ja aseiden tuotannon ja kehittämisen lisäämistä.
Oshawa

| Oshawa (City of Oshawa) |
| --- | --- |
 Oshawan keskustaa.
 Oshawa
 Koordinaatit: 43°53′51″N, 78°51′49″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Piirikunta:  Durham
Perustettu:  1850
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Oshawan kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  John Gray
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  146 km²
Korkeus:  106 m
Väkiluku (2016):  159 458
 – Väestötiheys:  972 as./km²
 – Metropolialue:  379 848
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Lempinimi::  The Motor City, The ’Shwa
Motto::  Prepare to be Amazed
 
 oshawa.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oshawa on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Ontariojärven rannalla 60 kilometriä itään Toronton keskustasta. Kaupungin väkiluku on vajaat 160 000 ja esikaupunkeineen 380 000.
Oshawan elinkeinoelämän suurin vaikuttaja on autoteollisuus, mutta se on menettänyt työpaikkoja ulkoistamisten takia. Kaupungissa sijaitsee General Motorsin Kanadan pääkonttori.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oshawa Wikimedia Commonsissa
Noukkila

Noukkila on kylä Salon länsiosassa entisen Halikon kunnan alueella. Kylä sijaitsee Paimion rajan lähellä Hajalan ja Vaskion välisellä harvaan asutulla alueella E18-moottoritien pohjoispuolella. Historiallisesti kylän ydinalue on sijainnut aivan Kydön kylässä kiinni, mutta tuloksena tilusjärjestelyistä 1800-luvulla kylän nykyinen alue on Kydön pohjoispuolella Kumiossa Halikon Wiurilan kartanon entisen ulkotilan Tapiolan luona.
Noukkila on harvaan asuttua aluetta Hajalan ja Vaskion välisen Tapiolantien varrella. Noukkilassa on suuria peltoalueita, joita halkoo Tapiolanoja, mutta suurin osa kyläalueesta on asumatonta metsä- ja suomaisemaa monine kalliomäkineen.
Noukkila on halikkolaisittain nuori kylä. Sitä ei ole esimerkiksi merkitty vuoden 1540 maarekisteriin. 1780-luvulla Noukkilan kantatila on toiminut kruunun ratsutilana. Valtaosa Noukkilasta on ollut Wiurilan kartanon omistuksessa ja kantatilan lisäksi Viurilan ulkotila Tapiola on ollut merkittävä maatila. Siellä on ollut muun muassa meijeritoimintaa. 1800-luvun lopun isojaonjärjestelyssä Noukkilan maa-alueita on muutettu siten, että vieläkin olemassa oleva Noukkilan kantatila on jäänyt Kydön kylän maille, ja koko Noukkilan kylään kuuluva alue on osana tilusjärjestelyä siirretty Tapiolan läheisyyteen Kydön ja Noukkilan kylien entiselle takamaalle.
Noukkila on hiljentynyt palveluiden siirtyessä taajama-alueille. Nykyisin Noukkilassa on jäljellä muutamia maatiloja.
Filon Aleksandrialainen

Filon Aleksandrialainen
Filon Aleksandrialainen (Filon Juutalainen; m.kreik. Φίλων, Filōn, lat. Philo Judaeus; n. 20 eaa. – 40 jaa.) oli hellenistinen juutalainen filosofi. Hän pyrki ajattelussaan yhdistelemään juutalaista uskoa ja hellenististä viisautta käyttämällä allegorioita, vertauskuvallisia tulkintoja, jotka perustuivat niin juutalaiseen eksegetiikkaan kuin platonismiin ja stoalaisuuteenkin.
Filonin ajattelulla ei ole juurikaan vaikutushistoriaa varhaisessa juutalaisuudessa. Kristityt kirkkoisät ottivat kuitenkin Filonin työt innolla vastaan. Jotkut jopa näkivät hänessä kristityn. Eusebius spekuloi, että ns. terapeutit, Egyptin autiomaassa elänyt askeettinen juutalainen yhteisö jonka Filon kuvasi teoksessaan De vita contemplativa, olisi ollut itse asiassa kristillinen yhteisö.
Elämä

Filon syntyi Aleksandriassa, Egyptissä. Ainoa yksityiskohta hänen elämässään, josta tiedetään enemmän ja joka voidaan ajoittaa, on hänen toimintansa Aleksandrian juutalaisten edustajana keisari Caligulan luona vuonna 40.
Ensimmäisellä vuosisadalla elänyt juutalainen historioitsija Josephus kertoo tapahtumasta lyhyesti teoksessaan Juutalaisten muinaisajat. Hän kertoo, että Aleksandrian juutalaisyhteisö valitsi Filonin edustajakseen Rooman keisarin Caligulan eteen. Hänen tehtävänään oli edustaa juutalaisia koskien riitoja, joita juutalaisilla oli Aleksandrian kreikkalaisten kanssa. Josephus kertoo myös, että Filon oli taitava filosofiassa, ja että hänellä oli veli nimeltä Aleksanteri, joka oli myös juutalaisyhteisön edustaja, alabarkh. Josephuksen mukaan Filon ja muut juutalaiset kieltäytyivät palvomasta keisaria jumalana ja pystyttämästä keisarin kunniaksi patsaita, alttareita ja temppeleitä. Filon uskoi, että Jumala tuki tätä kieltäytymistä.
Muut tiedot tapahtumasta tulevat hänen omista kirjoituksistaan, pääosin teoksesta Legatio ad Caium ("Lähettiläänä Gaiuksen luona"). Ne vastaavat Josephuksen antamaa kuvaa. Filon kertoo itse olleensa juutalaisten lähettiläänä Roomassa. Hänellä oli mukanaan anomus, jossa kerrottiin juutalaisten kärsimyksistä kreikkalaisten hyökkäysten vuoksi, ja pyydettiin juutalaisten oikeuksien turvaamista. Filon kertoo, että hänen kansansa katsoi hänellä olevan ikänsä vuoksi poikkeuksellinen harkitsevaisuus, koulutus ja tiedot. Tästä voidaan päätellä, että Filon oli tämän kirjoittaessaan jo vanhempi mies (40 jaa.). Filon katsoi keisarin suunnitelman pystyttää itselleen patsas Jerusalemin temppeliin olevan provokaatio, sillä hän uskoi keisarin hyvin tietäneen, etteivät juutalaiset voisi hyväksyä sellaista. Siksi hän tuki muita juutalaisia kapinoinnissa keisaria vastaan.
Filon kertoo teoksessaan Flaccus, kuinka juutalaisten tilanne Aleksandriassa muuttui Caligulan tultua keisariksi. Hän sanoi, että kansa oli jakautunut kahteen luokkaan, hänen kansaansa ja Egyptin maan omaan kansaan, ja että koko Egypti oli asutettu samalla tavalla — juutalaiset, jotka asuivat Aleksandriassa muualla maassa Katabathmoksesta Libyan puolelta Etiopian rajalle, muodostivat miljoonapäisen kansan. Aleksandrian viidestä kaupunginosasta kahta kutsuttiin juutalaiskortteleiksi, sillä suurin osa juutalaisista asui niissä. Flaccus, Aleksandrian roomalainen kuvernööri, antoi kreikkalaisille luvan pystyttää keisarin patsaita juutalaisten synagoogiin. Juutalaiset vastustivat tätä väkivalloin, ja seurauksena synagoogat tuhottiin. Flaccus nimesi juutalaiset muukalaisiksi ja antoi luvan vainota heitä. Seurauksena juutalaiset ajettiin kokonaan pois neljästä kaupunginosasta, ja heidät pakotettiin asumaan pieneen osaan yhdestä kaupunginosasta. Juutalaisia myös pahoinpideltiin kivittämällä ja hakkaamalla, ja joitakin jopa ristiinnaulittiin tai poltettiin elävältä. Lopulta Flaccus pantiin viralta ja karkotettiin maanpakoon, kärsien lopulta kuolemantuomion.
Eksegetiikka

Filonin kirjoitukset muistuttavat Platonin, Aristoteleen, attikalaisten puhujien ja historioitsijoiden kirjoituksia, ja niissä on paljon runollisia fraaseja ja viittauksia runoilijoihin. Filonin teokset toimivatkin eräänlaisena antologiana kreikkalaiseen fraseologiaan eri aikakausilta.
Filon perusti oppinsa heprealaisen Vanhan Testamentin kreikkalaiseen käännökseen eli Septuagintaan. Nimenomaan viittä Mooseksen kirjaa eli Pentateukkia hän piti ei ainoastaan uskonnollisen totuuden lähteenä ja mittana, vaan myös kaiken muun totuuden perustana, mukaan lukien filosofinen totuus — hänen mukaansa kreikkalaiset filosofit olivat myös lainanneet Raamatusta. Näihin kuuluivat muun muassa Herakleitos ja  Zenon Elealainen.
Pentateukin lauselmat olivat Filonille jumalallisia lauselmia. Ne olivat sanoja, jotka olivat peräisin ἱερὸς λόγος ϑειος ὀρϑὸς λόγος λόγος, jotka tämä oli lausunut joskus suoraan ja joskus profeettojen, erityisesti Mooseksen, kautta. Moosesta Filon piti ilmestyksen todellisena välittäjänä, ja muita Vanhan testamentin kirjoittajia Mooseksen ystävinä tai oppilaina.
Vaikka Filon tekikin eron Jumalan suorien sanojen, kuten kymmenen käskyn, ja Mooseksen opetusten, kuten erityisten lakien, välille, hän ei pitänyt eroa merkittävänä, sillä hänelle kaikki Pentateukissa oli jumalallista alkuperää, jopa yksittäiset kirjaimet ja aksentit. Toisaalta tämä vakaumus ei estänyt Filonia tarvittaessa korjaamaan tekstiä .
Heprealaisen raamatun kirjoen kaanon ei ollut vakiintunut vielä Filonin aikoihin, eikä voida tarkasti määritellä, missä laajuudessa hän tunsi nykyisen Vanhan testamentin kirjoja. Hän ei lainannut Hesekielin, Danielin, Ruutin, Saarnaajan tai Esterin kirjoja, eikä Laulujen laulua tai Valitusvirsiä.
Filon luki Pentateukkia kreikankielisenä käännöksenä, Septuagintana. Tutkijat ovat väitelleet paljon hänen hepreankielen taidoistaan. Suurin osa tutkijoista on sitä mieltä, ettei hän kyennyt lukemaan hepreaa. Yksi todiste tämän puolesta ovat Filonin luovat (usein mielikuvitukselliset) etymologiset selitykset, jotka hänen yleisesti katsotaan ottaneen jostain valmiista lähteestä.
Eksegetiikka > Luvut Raamatussa

Filon analysoi lukujen käyttöä Raamatussa, ja uskoi, että tietyt numerot symbolisoivat eri ajatuksia. Hän löysi Raamatusta paljon materiaalia tällaisen symbolismin tutkimiseen, ja hyödynsi siinä pythagoralaisten ja stoalaisten metodeja. Monissa kohdin hän saattoi käyttää vertauskuvallisia tulkintoja suosineiden edeltäjiensä perintöä.
Lukua yksi hän piti Jumalan numerona ja kaikkien muiden lukujen perustana.
Lukua kaksi hän piti skisman, kaiken luodun ja kuoleman lukuna.
Lukua kolme hän piti ruumiin lukuna tai Jumalallisen Olennon lukuna suhteessa hänen perustavanlaatuisiin voimiinsa.
Lukua neljä hän piti luvun kymmenen tavoin täydellisenä lukuna; mutta pahassa merkityksessä se on myös intohimojen luku, πάθη.
Lukua viisi hän piti aistien ja aistillisuuden lukuna.
Lukua kuusi, joka oli maskuliisen kolmen ja feminiinisen kahden tulo 3 × 2, ja jonka osina olivat 3 + 3, hän piti orgaanisten olentojen liikkeen lukuna.
Luvulla seitsemän oli kaikkein monipuolisimmat ja ihmeellisimmät ominaisuudet.
Luku kahdeksan, kuution luku, omasi monia pythagoralaisten kuvaamia ominaisuuksia.
Luku yhdeksän oli Ensimmäisen Mooseksen kirjan (1 Moos. 14) mukaan epäsovun luku.
Luku kymmenen oli täydellisyyden luku.
Tämän lisäksi Filon määritteli merkitykset luvuille 12, 50, 70, 100 ja 120.
Filosofia > Kosmologia

Filonin näkemys materiasta, josta maailma oli luotu, oli samanlainen Platonin ja stoalaisten kanssa. Hänen mukaansa Jumala ei luonut maailman rakennusainetta, vaan se oli valmiina. Joskus hän määritteli Jumalan stoalaisten tavoin "vaikuttavaksi syyksi" ja materian "vaikutetuksi syyksi". Hän vaikuttaa saaneen ajatuksen Raamatusta (1. Moos 1:2), jossa Jumalan henki liikkuu vetten päällä.
Filon katsoi Platonin ja stoalaisten tavoin, ettei alkumaterialla ollut ominaisuuksia eikä muotoa. Tämä ei kuitenkaan käynyt yhteen oletukseen neljästä elementistä. Filon piti materiaa pahana sillä perusteella, ettei Ensimmäinen Mooseksen kirja suo sille ylistyksiä. Seurauksena hän ei voinut kuvitella varsinaista luomista, vaan ainoastaan Platonin tavoin maailman muovaamista. Jumala oli hänelle demiurgi. Hän vertaa Jumalaa usein arkkitehtiin tai puutarhuriin, joka muovasi nykyisen maailman (κόσμος ἀισϑητός) malliesimerkin, ideaalin maailman mukaan (κόσμος νοητός). Itse luomiskertomuksen yksityiskohdat hän otti Ensimmäisestä Mooseksen kirjasta. Erityisen suuren merkityksen hän antoi Logokselle, joka pani toimeen useita luomisen tekoja, koska Jumala ei voinut olla suoraan tekemisissä materian kanssa. Jumala itse loi ainoastaan hyvän sielun.
Filosofia > Antropologia

Filon katsoi ihmisen fyysisen luonnon olevan jotain pahaa ja este hänen kehittymiselleen, ja ihmisen tuli pyrkiä vapautumaan ruumiistaan, jota Filon Platonin tapaan kutsui vankilaksi ja haudaksi. Ruumiin seurauksena syntyy tarve ruokaan, kuten Filon selittää allegorioissaan. Ruumis on kuitenkin myös jollain tapaa tarpeen hengelle, sillä henki saapuu sen tietoisuuteen viiden aistin välityksellä. Tärkein oli kuitenkin ihmisen henkinen luonto. Sillä oli kaksi puolta: toinen, jota Filon kutsui aistilliseksi (αἴσϑησις, aisthêsis) suuntautui aistillista ja maallista kohti, ja toinen, jota hän kutsui järjeksi (νοῦς, nous) suuntautui henkistä kohti.
Filonin allegorioissa aistillisuus asuu ruumissa ja elää aisteissa. Aistillisuus oli rajallinen, koska se oli yhteydessä ruumiillisuuteen. Aistilisuus vaati kuitenkin järjen ohjausta. Järki oli korkein, jumalallinen lahja, joka oli annettu ihmisille — se oli sielun maskuliininen luonto. Järki oli alun perin levossa, ja kun se alkoi liikkua, se tuotti mielen eri ilmiöt
(ἔνϑυμήματα, enthymêmata). Järjen tärkeimmät kyvyt olivat arvostelmien tekeminen asioista, muisti ja kieli.
Paljon tärkeämpi Filonin järjestelmässä oli oppi ihmisen moraalisesta kehityksestä. Tässä hän erotti kaksi ehtoa: (1) se, joka oli ennen aikaa, ja (2) se, joka on ajan alun jälkeen. Ennen aikaa sielu oli ilman ruumista, ilman seksiä, vapaa kaikesta materiasta. Näin ihminen oli moraalisesti puhdas ja viaton, mutta silti hakeutui yhä suurempaa puhtautta kohti. Tultuaan osaksi aikaa sielu menetti puhtautensa ja se sidottiin ruumiiseen. Järjestä tuli maallinen, mutta se säilytti suuntautumisensa jotain korkeampaa kohden.
Nautinto on pahan lähde, sillä se raahaa hengen usein aistillisuuden kahleisiin. Aistillisuus taas oli syynä haluihin ja himoihin. Nämä ihmisen on hylättävä ruumiista vapautuakseen. Filon ei kuitenkaan ihannoi fyysistä kuolemaa, vaan katsoi Platonin tavoin ihmissielun reinkarnoituvan yhä uusiin ruumiisiin, kunnes se kykenee oikean filosofian ja hyveiden avulla jättämään fyysisen aistimaailman lopullisesti taakseen.
Filonin mukaan ihmisen eettinen kehitys tapahtuu useiden askelten kautta. Ensin ihmisolento on liikkumattomuuden tilassa, joka edustaa eräänlaista moraalista neutraliteettia, jota Filon kuvaa "alastomaksi" tilaksi. Järki on alaston ja seisoo ikään kuin puolitiessä, kun se ei ole vielä tehnyt päätöstä synnin ja hyveen välillä. Tässä moraalisen päättämättömyyden tilassa Jumala valmistaa järkeä hyveeseen, näyttäen sille maallisessa viisaudessa ja hyveessä taivaallisen viisauden ja hyveen kuvan. Ihminen (järki) luopuu kuitenkin pian tästä neutraliteetista. Kun mies tapaa naisen (aistillisuuden), hänet täyttää halu, ja himo sitoo hänet aistillisuuden kahleisiin. Tästä seuraa, että ihmisellä on moraalisia velvollisuuksia, ja hänelle on olemassa kaksi vastakkaista suuntaa valittava.
Filosofia > Etiikka

Filonin mukaan sielu herää ensimmäisenä aistilisten nautintojen stimuloimana. Se alkaa kääntyä niitä kohti, ja tulee osallisiksi niistä yhä enemmän ja enemmän. Se omistautuu ruumiille, ja tämä johtaa sietämättömään elämään (βίος ἄβίωτος, bios abiôtos). Se on ärtynyt ja irrationaalisten impulsien kiihottama. Sen tila on levoton ja kivulias. Aistillisuus aiheuttaa suuret kivut (vertaa 1 Moos. 3:16). Alinomainen sisäinen tyhjyys tuottaa jatkuvan halun, joka ei tyydyty koskaan. Kaikki korkeammat, hartaammat halut Jumalan ja hyveen puoleen ovat pysähtyneitä. Lopputuloksena on täydellinen moraalisen halpamaisuuden tila, kaikkien velvollisuuden tunteiden häviäminen ja koko sielun korruptoituminen. Sielusta ei säily ehjänä yksikään pieni osa, joka voisi parantaa kokonaisuuden.
Tämän moraalisen kuoleman pahin seuraus on Filonin mukaan täydellinen tietämättömyys ja arvostelukyvyn voiman menettäminen. Aistilliset asiat asettuvat hengellisten yläpuolelle, ja rikkautta pidetään suurimpana hyvänä. Erityisesti ihmisjärjelle laitetaan liian suuri arvo, ja asioista tehdään vääriä johtopäätöksiä. Hulluudessaan ihminen asettuu jopa Jumalaa vastaan, ja ihminen luulee mittaavansa taivaan ja alistavansa koko maan alaisuuteensa. Esimerkiksi politiikassa ihminen yrittää nousta kansan johtajasta sen hallitsijaksi (Filon antaa esimerkiksi Joosefin). Aistillinen ihminen käyttää älyllisiä lahjojaan sofistiikkaan, kierouttamalla sanoja ja tuhoamalla totuuden.
Filon näki raamatullisen patriarkka Abrahamin symbolina ihmiselle, joka on jättänyt aistillisuuden ja kääntynyt järjen puoleen. Filon katsoi, että oli olemassa kolme tapaa nousta jumalallisen puoleen: opettamalla, harjoittamalla (ἄσκησις, askêsis) ja luonnollisella hyvyydellä (ὁσιότης, hosiotês).
Filosofia > Näkemykset hyveestä

Filon katsoi, että moraaliset hyveet menevät opettamisen ja harjoittamisen edelle. Hyve ei näin ole kovan työn tulos, vaan itsekseen kypsyvä hedelmä. Alustavalla tasolla on Raamatun hahmoista muun muassa Nooa, jonka hyvyyttä ylistetään, vaikkei hänen sanota tehneen mitään varsinaisia hyviä tekoja. Häntä ylistetään kuitenkin lähinnä verrattuna hänen aikalaisiinsa, ja käy ilmi, ettei hänkään ole täydellinen esimerkki hyvästä ihmisestä.
Filon katsoi, että Raamattu kuvasi useita hahmoja, jotka olivat täydellisiä. Puhtaimmassa muodossaan hyvyys ilmenee Iisakissa, joka oli hyvä alusta loppuun: hyvyys oli osa hänen luontoaan (φύσις, fysis); eikä hän voinut koskaan menettää sitä. Tällaisilla ihmisillä sielu on levon ja ilon tilassa.
Filon oppi hyveestä oli hyvin stoalainen, mutta hän ei ollut varma, syntyykö todella hyveellinen tila täydellisestä haluttomuudesta (ἀπάθεια, apatheia) vai kohtuullisuudesta (μετριοπάθεια, metriopatheia). Hän yhdisti hyveen jumalalliseen viisauteen. Siksi hän käytti samoja symboleja kummastakin, sekä yhdisti Logoksen jumalalliseen viisauteen.
Eedenin puutarha oli Filonille "Jumalan viisaus" ja myös "Jumalan Logos" ja "hyve". Perustavin hyve oli hyvyys, ja siitä seurasivat neljä kardinaalihyvettä — käytännöllinen viisaus, rohkeus, oikeamielisyys ja kohtuullisuus (φρόνησις, ἀνδρία, σωφροσύνη, δικαιοσύνη) — samoin kuin Eedenin puutarhasta virtaa neljä jokea.
Oleellisena erona Filonin ja stoalaisten välillä voidaan nähdä se, että Filon etsi uskonnosta kaiken etiikan perustaa. Uskonto auttaa ihmistä hyveen tavoittelussa, eikä ihminen voi tavoittaa sitä ilman, niin kuin stoalaiset katsoivat. Jumalan tulee asettaa hyve ihmiseen. Siksi eettisten pyrkimysten päämäärä on uskonnollinen: Jumalan ekstaattinen mietiskely ja sielujen erkaantuminen ruumiista kuoleman jälkeen.
Teokset

Tiedot Filonin kadonneista teoksista ovat säilyneet kirkkoisien kirjoituksissa. Suurin osa teoksista on Pentateukin allegorisia selityksiä, mutta teoksiin kuuluu myös muita historiallisia ja filosofisia kirjoituksia.
Teokset > Allegoriset kommentaarit

Legum allegoriae
De cherubim
De sacrificiis Abelis et Caini
Quod deterius potiori insidiari solet
De posteritate Caini
De gigantibus
Quod Deus sit immutabilis
De agricultura
De ebrietate
De sobrietate
De confusione linguarum
De. migratione Abrahami
Quis rerum divinarum heres sit
De congressu eruditionis gratia
De fuga et inventione
De mutatione nominum
De somniis
Teokset > Juutalaisesta laista

De opificio mundi
De Abrahamo
De Josepho
De vita Mosis
De decalogo
De specialibus legibus
De virtutibus (=De fortitudine, De caritate ja De pœnitentia)
De Præmiis et Pœnis ja De Execratione
Teokset > Itsenäiset teokset

De vita contemplativa
Quod omnis probus liber sit
In Flaccum ja De legatione ad Gaium
De providentia
De animalibus
Hypothetica
Teokset > Muita Filonin nimiin laitettuja teoksia

De Incorruptibilitate Mundi
De Mundo
De Sampsone ja De Jona
Interpretatio Hebraicorum Nominum
Liber Antiquitatum Biblicarum
Breviarium Temporum (Pseudo-Filon)