stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herman Dooyeweerd
Teokset

De neo-mystiek van Frederik van Eeden (1915)
De crisis der humanistische staatsleer in het licht eener calvinistische kosmologie en kennistheorie (Amsterdam, Ten Have, 1931)
De wijsbegeerte der wetsidee, 3 delen (Amsterdam, H.J. Paris, 1935-1936)
Transcendental problems of philosophic thought. An inquiry into the transcendental conditions of philosophy (Grand Rapids, Eerdmans, 1948)
Reformatie en scholastiek in de wijsbegeerte, deel I (Franeker Wever, 1949) Reformation and Scholasticism in Philosophy
Volume I: The Greek Prelude
A new critique of theoretical thought, 4 delen (Amsterdam/Philadelphia/Parijs, Presbyterian and Reformed Publishing Company, 1953-1958, Edwin Mellen Press, 1997)
Volume I: The Necessary Presuppositions of Philosophy
Volume II: The General Theory of the Modal Spheres
Volume III: The Structure of Individuality of Temporal Reality
Volume IV: Index of Subject and Authors (compiled by H. de Jongste)
In the twilight of western thought. Studies in the pretended autonomy of philosophical thought (Philadelphia, Presbyterian and Reformed Publishing Company, 1960)
Verkenningen in de wijsbegeerte, de sociologie en de rechtsgeschiedenis (Amsterdam, Buijten & Schipperheijn, 1960)
Vernieuwing en bezinning; om het reformatorisch grondmotief (Zutphen, Van den Brink & Co, 1963)
Encyclopedia of the Science of Law
Volume 1: Introduction
Christian Philosophy and the Meaning of History
Essays in Legal, Social, and Political Philosophy
Roots of Western Culture
Political Philosophy
Kirjallisuutta

L. Kalsbeek: Contours of a Christian Philosophy. An Introduction to Herman Dooyeweerd's Thought
Aiheesta muualla

The Dooyeweerd pages (hosted by Andrew Basden, University of Salford) (englanniksi)
The Dooyeweerd Centre for Christian Philosophy (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andrew Basden (2002-12-01) The critical theory of Herman Dooyeweerd?  Journal of Information Technology 17(4):257-269 (englanniksi)
"Herman Dooyeweerd's Contribution to the Philosophy of the Social Sciences". James W. Skillen JASA. Volume 31 (March 1979): 20-24. (englanniksi)
Abruka

Abruka
Abrukan sijainti
| --- | --- |
Sijainti:  Saarenmaan kunta  Viro
Vesialue:  Riianlahti 
Pinta-ala:  8,78 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  12
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Abruka on Viroon kuuluva saari Itämerellä, Saarenmaan saaren eteläpuolella. Se kuuluu hallinnollisesti Saarenmaan kuntaan. Abrukan pinta-ala on 8,78 km². Abrukan venesatamasta on viiden kilometrin laivamatka Roomassaaren satamaan. Abrukan lähisaaria ovat Vahase, Kasselaid ja Linnusitamaa (suom. 'Linnunpaskanmaa').
Maantiede

Saarella on lajirunsautensa puolesta erityislaatuinen jalopuumetsä. Metsiköstä 92 hehtaaria on suojeltua aluetta. Saarella kasvaa tammia, lehmuksia ja Virossa harvinaisia marjakuusia. Muualla Virossa harvinaisista kasveista saarella kasvaa myös esimerkiksi muratteja ja maratteja. Saari on tunnettu pähkinöistään, joiden sato saadaan syksyisin. Saarelle istutettiin vuonna 1876 Kuurinmaalta tuotuja metsäkauriita. Ne hävisivät melkein kokonaan maailmansotien aikana, mutta sittemmin niiden kanta on palautunut. Saarelle on tullut mantereen puolelta myös hirviä ja villisikoja, joista jälkimmäisistä on tullut ongelma, sillä ne tuhoavat puutarhoja. Abruka kuuluu Natura 2000 lintu- ja luontoalueisiin.
Saarella oli vuoden 2011 tiedon mukaan 12 asukasta, mutta asukkaiden määrä on kesäisin paljon suurempi. Suuri osa asukkaista on vanhuksia. Saarella on kaksi majakkaa, joista toinen on 36 metriä korkea Abrukan majakka ja toinen 20,7 metriä korkea loisto. Saarella on myös autolautta M/S Estonian onnettomuuden muistomerkki.
Historia

Saaren syntytarinan mukaan Rõdustenjoen rannalla sijaitsi entisaikaan kuusimetsä, joka oli asukkaiden piilopaikka vihollisten tullessa. Tarinan mukaan erään kerran Suur Tõll asteli metsän laidassa ja näki puiden yli joukon vihollisen laivoja. Metsässä oli kuitenkin suuri kurki, jota asukkaat pelkäsivät. Suur Tõllin nähdessään kurki säikähti itse ja pyrähti lentoon kohti merta. Suur Tõll repäisi kuusen juuriltaan ja heitti sen kurkea kohti, joka kuoli. Kurki putosi mereen, ja siihen kohtaan syntyi Abrukan saari.
Ensimmäiset maininnat saaresta paljastavat sen kuuluneen Saarenmaan-Läänemaan hiippakuntaan, ja siellä laidunsivat piispojen hevoset. Keskiajan lopulla Abrukaan perustettiin karjankasvatukseen keskittynyt kartano. Kartanossa kävi töissä talonpoikia Sõnvalaisista, mutta kartanon omistajat eivät halunneet näiden muuttavan itse saarelle. Ensimmäiset talonpojat tulivatkin saarelle vasta 1700-luvulla. Vuonna 1883 saarella aloitti toimintansa koulu. Viron itsenäistymisen jälkeen vuonna 1922 kartanon maat jaettiin asukkaille, kuten muuallakin Virossa. Maista saatiin 32 uudisviljelmää. Saarella oli tuolloin noin 200 asukasta, joista toisen maailmansodan jälkeen oli jäljellä enää 100. Asukkaat ryhtyivät työskentelemään kalastajakolhooseissa. Saarelle perustettiin vuonna 1949 oma Murdlaine-niminen kolhoosi, joka tosin liitettiin pian osaksi suurempaa Saarenmaalla sijainnutta kolhoosia. Lopulta kolhoosin erillinen toiminta saarella lopetettiin kokonaan kannattamattomana. Suuri osa asukkaista muutti työn perässä Kuressaareen ja Salmeen sekä muualle Viroon. Saaren koulu lopetti toimintansa vuonna 1972, ja nykyisin koulua käydään Kuressaaressa.
Kuuluisia abrukalaisia

Kaksoisveljekset
Jüri Tuulik (1940–2014), kirjailija
Ülo Tuulik (s. 1940), kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abruka Wikimedia Commonsissa
Lehtimetsää Abrukassa.
Saaren vanhin säilynyt talo Abruka Maja.
Ferenc Császár

| Ferenc Császár |
| --- | --- |
 Ferenc Császár
Henkilötiedot
Syntynyt: 1807
Kuollut: 1858 (50–51 vuotta)
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija, kääntäjä
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ferenc Császár (1807 − 1858) oli unkarilainen kirjailija. Hän julkaisi useita teoksia vekselioikeudesta ja konkurssilainsäädännöstä, hauskoja matkakuvia Italiasta, novelleja, runoja, oivallisia käännöksiä italiankielisestä kirjallisuudesta (Vittorio Alfieri, Cesare Beccaria, Dante Alighieri, Silvio Pellico) ynnä muuta. Hän perusti 1880 Pesti Napló -nimisen lehden. Kriitikkona hän hyökkäsi Sándor Petőfia vastaan ja joutui siksi kirjallisen yleisön vihan kohteeksi. Hänen omista kaunokirjallisista teoksistaan, joiden muoto on aistikas ja moitteeton, ovat parhaimpia hänen italialaiset sonettinsa ja merimieslaulunsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferenc Császár Wikimedia Commonsissa
Fred Epstein

| Fred Epstein> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1937 Yonkers, New York
Kuollut: 9. heinäkuuta 2006 Greenwich, Connecticut
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  neurokirurgi
Muut tiedot
Koulutus: New Yorkin yliopisto
Fred Jacob Epstein (26. heinäkuuta 1937 Yonkers, New York – 9. heinäkuuta 2006 Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen lasten neurokirurgi. Hän oli ensimmäisiä kirurgeja, jotka leikkasivat menestyksellisesti selkäydinkasvaimia aivorungon alueelta.
Monet lääkärit pitivät Epsteiniä maailman etevimpänä kirurgina. Epstein toimi myös Beth Israel-sairaalan neurokirurgian laitoksen johtajana. American Association of Neurological Surgeons myönsi Epsteinille Lifetime Achievement Award-palkinnon vuonna 2001. Syyskuussa samana vuonna Epstein sai aivovaurion pyöräonnettomuudesta ja jäi eläkkeelle. Fred Epstein kuoli vuonna 2006 Greenwitchissä.
Luunmurskaaja

| Luunmurskaaja> The Mangler |
| --- | --- |
 Suomalainen VHS-kansikuva
Ohjaaja:  Tobe Hooper
Käsikirjoittaja:  Tobe Hooper Stephen David Brooks Peter Welbeck
Perustuu:  Stephen Kingin novelliin
Tuottaja:  Anant Singh
Säveltäjä:  Barrington Pheloung
Kuvaaja:  Amnon Salomon
Leikkaaja:  David Heitner
Tuotantosuunnittelija:  Tobe Hooper
Pääosat:  Robert Englund Ted Levine Daniel Matmor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Australia Etelä-Afrikka
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema Allied Film Production
Levittäjä:  New Line Cinema Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   1995-3-33. maaliskuuta 1995 (Yhdysvallat)  
Kesto:  106 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  1,8 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luunmurskaaja (engl. The Mangler) on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1995. Elokuva on eteläafrikkalaisen Ananth Singhin tuottama ja sen on ohjannut elokuvistaan Texasin moottorisahamurhat ja Poltergeist tunnettu Tobe Hooper. Pääosissa näyttelevät Robert Englund ja Ted Levine. Elokuva perustuu Stephen Kingin Mankeli-novelliin, joka on julkaistu suomeksi 1989 ilmestyneessä novellikokoelmassa Yön äänet.
Luunmurskaaja tuotti Yhdysvalloissa 1,8 miljoonaa dollaria. Kriitikoilta elokuva sai todella negatiivisen vastaanoton. Luunmurskaajalle on ilmestynyt kaksi heikosti menestynyttä jatko-osaa vuosina 2002 ja 2005.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Englund  | … |  Bill Gartley   |
|  Ted Levine  | … |  John Hunton   |
|  Daniel Matmor  | … |  Mark Jackson   |
|  Vanessa Pike  | … |  Sherry Ouelette   |
|  Jeremy Crutchley  | … |  JJJ Pictureman   |
|  Lisa Morris  | … |  Lin Sue   |
|  Demetre Phillips  | … |  George Stanner   |
|  Vera Blacker  | … |  rouva Frawley   |
Aiheesta muualla

The Mangler – IMDb
The Mangler – Elonet
The Mangler – AllMovie
Folk Nation

| Folk Nation |
| --- | --- |
Perustettu:  1970-luku Chicago
Vuodet toiminnassa:  1970-luku - nykypäivä
Alue:  Chicago
Rikollistoiminta:  Katujengiliitto, johon kuuluu useita katujengejä
Kilpailijat:  People Nation
Folk Nation (puhekielessä Folks) on katujengien liitto Chicagon alueella, mutta on levinnyt läpi Yhdysvaltojen länteen ja etelään. Folk Nationin pahin vastustaja on People Nation. Folk Nationiin kuuluvilla jengeillä on monilla omat tunnusvärinsä, käsimerkkinsä ja organisaationsa. Monet näistä jengeistä ovat allekirjoittaneet lupakirjan liittyäkseen Folkien liittoon. Lupakirja kirjoitettiin 11. marraskuuta 1978. Larry Hoover, Gangster Disciple Nationin puheenjohtaja, keksi idean liitosta ja suostutteli useita mustien, valkoisten ja latinojen jengien johtajia Chicagosta liittämään jenginsä Folk Nationiin. 1970-menestyksekkään alun ja läpi 1980-luvun kestäneen menestyksen jälkeen liitto alkoi kuitenkin hajoilla 1990-luvun alkupuolella, koska Folk Nation jengit alkoivat sotia rahasta ja huumeista keskenään.
Symbolit

Jengit edustavat itseään symboleilla, väreillä, graffiteilla, käsimerkeillä, ja sanoilla. Useimmat Folk-jengit käyttävät tunnuksena kuusisakaraista tähteä, talikkoa ja lippistä tai huivia kännettynä tiettyyn suuntaan. Folk Nation -jengit käyttävät tervehtimiseen sanoja "all is one". Jengien graffitissa käytetään  Daavidin tähteä.
Suurimmat Folk Nation jengit

Black Gangster Disciples
Black Disciples
Gangster Disciples
Imperial Gangsters
La Raza
Spanish Cobras
Latin Eagles
Latin Disciples
Maniac Latin Disciples
Simon City Royals
Spanish Gangster Disciples
Two Sixers
International Posse
Fred Evans

| Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | välisarja |  |
Maa:  Wales
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ankara 2011 | välisarja |  |
Freddie William Evans (s. 4. helmikuuta 1991 Cardiff, Wales) on brittiläinen amatöörinyrkkeilyn olympiamitalisti ja Euroopan-mestari. 190 senttimetriä pitkä ja 69 kilogrammaa painava Evans kilpailee välisarjassa.
Evans saavutti hopeaa välisarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän kärsi finaalissa tappion Kazakstanin Serik Sapijeville. EM-kilpailuista Evansilla on kultaa vuodelta 2011 Walesin edustajana. Tuolloin hänestä ja kärpässarjassa kultaa voittaneesta Andrew Selbystä tuli ensimmäiset EM-kultaa voittaneet walesilaisnyrkkeilijät 86 vuoteen.
Vuonna 2015 Evans mursi toisen nyrkkeilijän leuan pubitappelussa. Hän ei kuitenkaan joutunut vankeuteen.
Ferenc Faludi

| Ferenc Faludi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1704
Kuollut: 1779 (74–75 vuotta)
Kansalaisuus:  Unkari
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: unkari
Tuotannon kieli: unkari
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ferenc(z) Faludi (1704–1779) oli unkarilaisen kirjallisuuden "epäkansallisen aikakauden" ainoa huomattava runoilija.
Faludi toimi aluksi koulunopettajana. Hänet vihittiin 1734 papiksi, ja vuosina 1736–1740 hän toimi professorina Wienin ja Grazin yliopistoissa. Vuodesta 1741 hän oleskeli viisi vuotta unkarilaisena rippi-isänä Roomassa, jolloin hän tutustui perin pohjin unkarilaiseen kirjallisuuteen. Vuodesta 1748 hän oli Tyrnaun akateemisen kirjapainon johtaja ja vuosina 1751–1773 kirjastonhoitajana Pozsonyssa.
Faludin runot julkaisi Miklós Révai vasta Faludin kuoleman jälkeen vuosina 1786–1787. Niihin liitettiin myös murhenäytelmä Konstantinus Porphyrogennetos. Faludin kertomukset julkaistiin erikseen 1787. Hänen hilpeissä, iloista elämänviisautta tulkitsevissa, muodoltaankin soinnukkaissa runoissaan on usein huomattavissa unkarilaisen kansanrunouden vaikutusta, mikä ei kuitenkaan estänyt häntä joskus, esimerkiksi paimenlauluissa, ottamasta mallia ranskalaisista esikuvista. Faludin moraalis-filosofisten kirjoitusten sekä hänen kertomuksiensa pääasiallinen merkitys on siinä, että ne kehittivät unkarilaista proosatyyliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ferenc Faludi Wikimedia Commonsissa
Luettelo Fidžin saarista

Tämä on luettelo Fidžin saaristovaltiossa sijaitsevista saarista. Fidži koostuu 322 saaresta, joista noin kolmannes on asuttuja.
Batiki
Ceva-i-Ra
Galoa
Gau
Hatana
Hofliua
Kadavu
Koro
Mago (Mungo)
Makogai
Nairai
Nukulau
Ono
Ovalau
Rotuma
Solkope
Solnohu
Taveuni
Uea
Vanua Levu
Viti Levu
Yacata
Eugène Jansson

| Eugène Jansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Eugène Fredrik Jansson
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1862 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 15. kesäkuuta 1915 (53 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  taidemaalari
Eugène Fredrik Jansson (18. maaliskuuta 1862 Tukholma – 15. kesäkuuta 1915 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Uransa alussa Jansson maalasi abstrakteja maisemakuvia öisestä Tukholmasta. Myöhemmin hän siirtyi kuvaamaan naturalistisesti alastomia, urheilevia miehiä.
Teoksia

Gryning över Riddarfjärden (1899, Ruotsin kansallismuseo)
Hornsgatan (1902, Ruotsin kansallismuseo)
Flottans badhus (1907, Thielin taidegalleria)
Omakuva (1910, Ruotsin kansallismuseo)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugène Jansson Wikimedia Commonsissa
Folk (albumi)

| Folk Jesse Markin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. toukokuuta 2019
 Tuottaja(t): Totte Rautiainen
 Tyylilaji: rap indie elektro
 Levy-yhtiö: Vild
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 24.
Jesse Markinin muut julkaisut
|   | Folk 2019 | Noir 2021 |
Singlet albumilta Folk
 ”Blood” & ”Will Shoot” Julkaistu: 18. toukokuuta 2018  ”Treat” Julkaistu: 12. lokakuuta 2018  ”Jericho” Julkaistu: 25. tammikuuta 2019  ”Hope” Julkaistu: 5. huhtikuuta 2019
Folk on räppäri Jesse Markinin esikoisalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2019. Englanninkielinen albumi on sekoitus hiphopia, elektroa sekä indietä. Albumi sai nimekseen monivivahteisen sanan ”folk”, jonka merkitystä Markin pohtii eri kappaleissa.
Folk nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 24:nneksi ja fyysisen albumilistan seitsemänneksi. Emma-gaalassa 2020 Markin voitti albumillaan sekä vuoden tulokkaan että kritiikoiden valinta -palkinnon. Muutama päivä Emma-gaalan jälkeen Markin palkittiin vuoden 2019 merkittävimpänä artistina Femmagaalassa, joka on vaihtoehto Emma-gaalalle, ja onkin harvinaista, että artisti onnistuu saamaan samalla levyllä palkinnon molemmissa gaaloissa.
Albumia työstettiin kaiken kaikkiaan neljä vuotta. Markinin debyyttijulkaisu sooloartistina oli toukokuussa 2018 julkaistu tuplasingle, joka sisälsi kappaleet ”Blood” ja ”Will Shoot”. ”Blood”-kappaleen musiikkivideo palkittiin parhaasta kuvauksesta Oulun musiikkivideofestivaaleilla elokuussa 2018.
Huhtikuussa 2020 Jesse Markin ja tuottaja Totte Rautiainen saivat Teosto-palkinnon albumin sävellyksistä ja sanoituksista.
Kappaleet

Falcon – 3.19
Peel – 4.48
Run – 4.06
Treat – 3.43
Blood – 3.55
Root – 4.02
Fire – 4.13
Will Shoot – 4.19
Bad Doll Experiment – 3.50
Jericho – 3.53
Sunshine – 5.32
A Quiet Place – 0.43
Hope – 3.00
Arvosteluja

Soundi:
Helsingin Sanomat:
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (426–450)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Aku Ankan taskukirja -luettelot
|  1–25 |  26–50 |  51–75 |  76–100 |
|  101–125 |  126–150 |  151–175 |  176–200 |
|  201–225 |  226–250 |  251–275 |  276–300 |
|  301–325 |  326–350 |  351–375 |  376–400 |
|  401–425 |  426–450 |  451–475 |  476–500 |
|  501–525 |  526–550 |  |  |
|  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 1–25 |  Teemanumerot 26–54 |  Teemanumerot 26–54 |
|  Erikoisnumerot |  Erikoisnumerot | Taskarin parhaat | Taskarin parhaat |
| Taskarin sankarit | Taskarin sankarit | Taskarin tähtihetket | Taskarin tähtihetket |
|  Mini-taskarit |  Mini-taskarit |  In English |  In English |
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 426–450.
2017

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kansi | Numero | Ilmestynyt | Sivuja | Tunniste | Inducks |
|  Kannen piirtäjä Alessio Coppola. | 448: Napamies | 2017 | 512 | ISBN 978-951-32-4407-1 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Alessio Coppola.:  Tahmainen tarina  Positiivista uuttavuotta!  Ajanjäristys  Järjen ääni  Supersankarit törmäyskurssilla  Alan asiantuntija  Tähti toiveen toteuttaa  Barkservillen aarre  Suurkaanin suuri ilo  Tädin varjossa  Osa-aikaloma  Mikki Hiiri ja Pip Pip 15  Tuulahdus esihistoriasta  Painavaa asiaa  Todellinen harvinaisuus  Turvamiehet  Ihmekypärä  Rentouttava mutakylpy  Lintumies Aku
 Kannen piirtäjä Alessio Coppola.: Tuplapaksu, ei muita painoksia.

|  Kannen piirtäjä Andrea Freccero. | 449: Homma hanskassa | 2017 | 256 | ISBN 978-951-32-4408-8 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.:  Hyytävä haaste  Musta aukko  Säästökuuri  Punaisen planeetan pedot  Bensiiniä pellolta  Kuuden loikan tuttavuus  Sankaruus sivistyksen jälkeen  Loitolla maailman melskeestä  Maaginen Kroloukku  Oppia anastus kaikki
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.: Ei muita painoksia.

|  Kannen piirtäjä Andrea Freccero. | 450: Kauhukaksikko | 2017 | 256 | ISBN 978-951-32-4409-5 | Inducks |
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.:  Pelko, Aimo Murkina!  Pehmotekniikka  Aarresaari  Aktivointia  Linnunradan osakilpailu  Asuntokupla  Vorotekniikan päivitystä  Turhan touhukas täti  Turhan hyvää tuuria
 Kannen piirtäjä Andrea Freccero.: Ei muita painoksia.
Frans I (Toscana)

Frans I, Scipione Pulzonen maalaama muotokuva vuodelta 1590.
Frans I (ital. Francesco de’ Medici; 25. maaliskuuta 1541 Firenze – 19. tai 20. lokakuuta 1587 Poggio a Caiano) oli Toscanan suurherttua vuosina 1574–1587. Koska Fransilla ei ollut poikia, häntä seurasi hänen nuorempi veljensä Ferdinand I.
Frans I oli Medici-sukuisen Firenzen herttuan Cosimo I de’ Medicin vanhin poika ja hänet nimitettiin vuonna 1564 isänsä sijaishallitsijaksi. Cosimo sai vuonna 1569 paavilta Toscanan suurherttuan arvon, jonka Frans peri isältään tämän kuoltua vuonna 1574. Keisari Maksimilian II vahvisti arvonimen seuraavana vuonna. Turvatakseen dynastiansa perintöoikeuden koko Toscanaan Frans I joutui tekemään palveluksia Habsburgeille. Häntä ehdotettiin myös Puolan kuninkaaksi, mutta hän kieltäytyi ehdokkuudesta kahdesti vuosina 1575 ja 1587.
Frans I vahvisti Toscanan laivastoa, perusti uusia kauppa-asemia ja määräsi vuonna 1577 toteutettavaksi arkkitehti Bernardo Buontalentin suunnitelman Livornon kehittämisestä Toscanan tärkeimmäksi satamaksi. Toisaalta Fransin henkilökohtaisten liiketoimien ja lisääntyneiden verojen on sanottu vahingoittaneen hänen valtakuntansa muuta liike-elämää. Hän halusi sukunsa perinteiden mukaisesti suosia taiteita ja käytännössä raunioitti maansa talouden upottamalla valtavia summia taidehankintoihin ja arkkitehtuuriin aikana jolloin Firenzen merkitys ja Italian kaupunkivaltioiden vauraus olivat jo laskussa. Frans toimi muun muassa kuvanveistäjä Giovanni Bolognan mesenaattina ja sijoitti ensimmäisenä Medicien arvokkaan taidekokoelman Firenzen Uffizi-galleriaan. Hän oli kiinnostunut myös luonnontieteistä, varsinkin kemiasta. Tieteellinen seura Accademia della Crusca perustettiin hänen aikanaan.
Frans I:n puoliso oli vuodesta 1565 keisari Maksimilian II:n sisko Johanna. Heille ei syntynyt poikia, mutta heidän tyttärestän  Maria de’ Medicistä tuli myöhemmin Ranskan kuningatar. Frans eli pitkään avoimesti suhteessa rakastajattarensa, venetsialaisen aatelisnaisen Bianca Cappellon kanssa. Johanna kuoli vuonna 1578, ja seuraavana vuonna Frans meni naimisiin Cappellon kanssa. Puolisot kuolivat sattumalta samana yönä lokakuussa 1587, ilmeisesti malariaan, jonka he olivat saaneet metsästysretkellään Maremmien alueella. Myöhemmin keksityn tarinan mukaan suurherttuatar Bianca olisi vahingossa myrkyttänyt miehensä yrittäessään murhata tämän veljeä Ferdinandia ja tehnyt sen jälkeen itsemurhan. Toisen version mukaan Ferdinand olisi myrkyttänyt heidät molemmat, sillä heidän sairautensa puhkesi pian Ferdinandin saavuttua heidän luokseen Poggio a Caianoon. Vuonna 2004 Fransin hauta avattiin kuolinsyyn selvittämiseksi. Vuonna 2006 julkaistu ensimmäinen tutkimus viittasi arsenikkimyrkytykseen, mutta vuoden 2010 toisessa tutkimuksessa ruumiista löydettiin viitteitä Plasmodium falciparum -loisesta, mikä tukee alkuperäistä selitystä malariasta kuolinsyynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans I (Toscana) Wikimedia Commonsissa
FrontierVille

FrontierVille(Pioneer Trail) on Zynga-yhtiön kehittelemä tietokonepeli jota voi pelata vain Facebookissa.
Pelin tarkoitus on kerätä erilaisia tavaroita ja kasvattaa eläimiä ruokkimalla niitä. Jos pelaaja ei muista pelata FrontierVilleä säännöllisesti kasvaa hänen omistamalleen alueelle puita ja heinää ja niitä on vaikeaa saada pois koska energiaa on vain vähän. Pelissä voi ostaa erilaisia tavaroita, esimerkiksi rakennuksia, aitoja ja katua.
Frontiers

Frontiers voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Frontiers, Jesse Cookin musiikkialbumi vuodelta 2007
Frontiers, Journeyn musiikkialbumi vuodelta 1983
Frontiers Records, italialainen levy-yhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Frontiers”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fenantroliini

| Fenantroliini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,10-fenantroliini
CAS-numero:  66-71-7
PubChem CID:  1318
SMILES:  C1=CC2=C(C3=C(C=CC=N3)C=C2)N=C1 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H8N2
Moolimassa:  180,204 g/mol
Sulamispiste:  117 °C
Kiehumispiste:  >300 °C
Liukoisuus veteen:  2,69 g/l 
Fenantroliini (C12H8N2) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Aine muodostaa kompleksiyhdisteitä useiden metalli-ionien kanssa. Fenantroliini toimii sinkkiä sisältävien entsyymien inhibiittorina.
Synteesi

Fenantroliinia voidaan valmistaa o-fenyleenidiamiinista, rikkihaposta ja glyserolista, jotka on liuotettu veden ja arseenihapon seokseen.
Käyttö

Fenantroliinin käyttö perustuu sen kykyyn muodostaa komplekseja. Fenantroliini muodostaa raudan kanssa punaisen kompleksin, ferroiinin. Raudan pitoisuus voidaan määrittää joko ceriumin avulla tai spektrofotometrillä. Ainetta käytetään myös molekyyliyhdisteiden kuten C-vitamiinin pitoisuuksien määrittämiseen.
Fenantroliinin muilla johdannaisilla, kuten bis(1,10-fenantroliini)rauta(II)di-isotiosyanaattilla, voi olla käyttöä tietotekniikassa kiintolevyjen ominaisuuksien parantamisessa.
Aiheesta muualla

DrugBank: 1,10-Phenanthroline (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,10-Phenanthroline (englanniksi)