stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuure Kilpeläinen
Ura

Kilpeläinen perusti teini-ikäisenä ensimmäisen yhtyeen, jossa soitettiin lähinnä coverkappaleita. Kilpeläinen soitti bassoa ja silloin hän opetteli soittamaan kitaraa ja pianoa. Lisäksi hän teki 16–17-vuotiaana ensimmäisen sanoituksensa Kuusaa Blues.
Tuure Kilpeläinen teki vuonna 1996 Jussi Jaakonahon kanssa Auringonpilkut-nimisen EP:n, joka julkaistiin Salamanteli-nimen alla. Salamanteli-yhtyeessä vaikuttivat Kilpeläisen ja Jaakonahon lisäksi Tero Siitonen ja Jan Pethman. EP-levyn kolme kappaletta Kilpeläinen ja Jaakonaho tekivät yhdessä. 90-luvun lopulla Kilpeläinen lähti opiskelemaan Taideteolliseen Korkeakouluun ja samalla teki musiikkia sekä Luksus-yhtyeen nimissä että joillekin muille artisteille kuten Jonna Tervomaalle.
Vuodesta 2003 lähtien Tuure on levyttänyt musiikkia sooloartistina. Hän teki kolme sooloalbumia omalla nimellään.  2010-luvulla Kilpeläinen alkoi kiinnostua maailmanmusiikista. Tällöin syntyi kokoonpano Tuure Kilpeläinen & Kaihon Karavaani. Valon pisaroita -albumin kappaleista suurin osa on Tuure Kilpeläisen käsialaa, mutta myöhemmin myös yhtyeen muut jäsenet olivat mukana kappaleiden teossa. Tammikuussa 2022 Tuure Kilpeläinen ilmoitti yhtyeen jäävän syyskuun alussa 2022 ennalta määrittelemättömän pituiselle tauolle.
Syksyn 2023 levynjulkaisukiertueesta alkaen Tuure Kilpeläinen on keikkaillut Kaiffarit yhtyeen kanssa. Yhtyeeseen kuuluvat Ansku Mellanen (basso, kitara, laulu), Julius Sihvonen (koskettimet, laulu) ja Eliel Viitala (rummut). Lisäksi kesällä 2024 yhtyeeseen liittyi sähkökitaraan Jussi Jaakonaho.
Syksyllä 2024 Tuure Kilpeläinen teki Kaiffarit-yhtyeensä kanssa PartyTuure -kiertueen, joka sisälsi yhteiskonsertteja sinfoniaorkestereiden kanssa 10 eri kaupungissa. Konsertit toteutettiin yhteistyössä Joensuun kaupunginorkesterin, Kuopion kaupunginorkesterin, Jyväskylä Sinfonian, Kymi Sinfoniettan, Pori Sinfoniettan, Vantaan Viihdeorkesterin sekä Lappeenrannan kaupunginorkesterin kanssa.  Kapellimestarina toimi Antti Rissanen.
Lisäksi Tuure Kilpeläinen on tehnyt myös lastenmusiikkia. Ipanapa-levyille hän on tehnyt muutaman laulun ja lisäksi albumien Robotti Vipusen kovalevy ja Robotti Vipunen II kappaleet ovat Tuure Kilpeläisen ja Markus Koskisen käsialaa. Kilpeläinen on tehnyt myös yhden sävellyksen Red Leaves Falling -nimiseen animaatioelokuvaan.
Yksityiselämä

Kilpeläinen on seurustellut vuodesta 2017 ja ollut naimisissa vuodesta 2018 lähtien ex-urheilija Manuela Boscon kanssa. Heille syntyi ensimmäinen yhteinen lapsi helmikuussa 2019 ja toinen, tyttö huhtikuussa 2022. Kilpeläisellä on kaksi tytärtä (s. 2004 ja 2007) aiemmasta, vuonna 2010 päättyneestä liitostaan.
Palkinnot

Emma-gaala 1998: vuoden biisi, Jonna Tervomaa – Suljettu sydän, Säv. Tuure Kilpeläinen San. Tuure Kilpeläinen & Jonna Tervomaa Sov. Jussi Jaakonaho
Emma-gaala 2010: vuoden iskelmäalbumi, Valon pisaroita – Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani
Emma-gaala 2011: vuoden miessolisti; vuoden iskelmäalbumi, Erämaa (Warner Music Finland)
Emma-gaala 2012: vuoden iskelmäalbumi, Afrikan tähti – Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani
Kullervo Linnan säätiön palkinto 2014
Radio Gaala 2017: Vuoden kotimainen radiobiisi, Autiosaari - Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani
Iskelmä-Finlandia 2023
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista  | Kulta/Platinalevy |
| --- | --- | --- | --- |
| Tuure Kilpeläinen |  Julkaistu: 2003  Levy-yhtiö: RCA / BMG Finland | — |  |
| Just |  Julkaistu: 2005  Levy-yhtiö: Grandpop Records | — |  |
| Kysymyksiä sudelle |  Julkaistu: 2006  Levy-yhtiö: Grandpop Records | — |  |
| Valon pisaroita |  Julkaistu: 5. toukokuuta 2010  Levy-yhtiö: WEA | 10 |  Platinalevy |
| Erämaa |  Julkaistu: 12. syyskuuta 2011  Levy-yhtiö: WEA | 4 |  Platinalevy |
| Afrikan tähti |  Julkaistu: 28. syyskuuta 2012  Levy-yhtiö: WEA | 2 |  Platinalevy |
| Käpälikkö |  Julkaistu: 3. lokakuuta 2014  Levy-yhtiö: Kaiho Republic | 3 |  Kultalevy |
| Surusilmäinen kauneus |  Julkaistu: 21. lokakuuta 2016  Levy-yhtiö: Universal | 1 |  Kultalevy |
| Kaihon karnevaali |  Julkaistu: 3. marraskuuta 2017  Levy-yhtiö: Warner Music Finland  2CD-kokoelma | 10 |  |
| Paluu paratiisiin |  Julkaistu: 6. maaliskuuta 2020  Levy-yhtiö: Universal | 1 |  |
| Sanat jää ilmaan |  Julkaistu: 27. lokakuuta 2023  Levy-yhtiö: Universal | 38 |  |
Diskografia > Musiikkivideot

"Vesitornin varjossa"
"Lusikat laatikossa"
"Valon pisaroita"
"Vaeltava aave"
"Ystävänpäivä"
"Tahtoisin, tahtoisin"
"Lisätään lämpöä"
"Hymyilevä Apollo"
"Laiva"
"Irrallaan"
"Autiosaari"
"Myötätuntoo"
Aiheesta muualla

Tuure Kilpeläisen kotisivut
Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus
Tuure Kilpeläinen Myspacessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Tuure Kilpeläinen Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumassa 2018
Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani Kiuruvedellä heinäkuussa 2018
Campeche (kaupunki)

| Campeche (San Francisco de Campeche) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Campeche
 Koordinaatit: 19°51′N, 90°32′W 
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Campeche
Kaupunki:  Campeche
Perustettu:  4. lokakuuta 1540
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ana Martha Escalante (PRI)
Väkiluku (2014):  238 300
Aikavyöhyke:  UTC−6
 – Kesäaika:  UTC−5
Postinumero:  24 000–24 576
Suuntanumero(t):  981
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Campeche on Campechen osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 238 300 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Jukatanin niemimaalla hedelmällisen tasangon länsipäässä, missä maasto muodostaa luonnollisen amfiteatterin joka aukeaa Campechenlahdelle. Espanjalaiset perustivat kaupungin vuonna 1540 mayojen kylän paikalle.
Vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1999. Se on tyypillinen esimerkki Espanjan siirtomaakauden satamakaupungeista. Kaupungin ympärillä ovat säilyneet sen muurit, jotka suojasivat sitä mereltä tulevilta hyökkäyksiltä. Ensimmäiset muurit rakennettiin 1500-luvulla, ja kun todettiin että ne eivät riitä, 1600-luvun jälkipuoliskolla tehtiin uusi kuusikulmainen muuri ja kahdeksan bastionia ja neljä porttia. Linnoituksen läpimitta on 2,5 km ja muurin korkeus kahdeksan metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Campeche (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Cancún

| Cancún |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Cancún
 Koordinaatit: 21°10′N, 86°50′W 
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Quintana Roo
Korkeus:  0–10 m
Väkiluku:  722 800
Aikavyöhyke:  UTC−5
Postinumero:  77 500–77 530
Suuntanumero(t):  998
 
 cancun.gob.mx 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cancún on rannikkokaupunki Meksikon itäisimmässä osavaltiossa Quintana Roossa. Se on maailmankuulu turistikohde.
1950-luvun alussa Cancún oli lähes asumaton ja kehittymätön alue. Meksikon hallitus päätti tehdä siitä turistikohteen ja rakennutti muun muassa lentokentän ja tien saarelta mantereelle. Huolimatta alun epäilyistä, Cancún herätti nopeasti kansainvälisten sijoittajien kiinnostuksen ja sen kehitys alkoi 1970-luvulla. Nykyisin alueella käy noin kolme miljoonaa kävijää vuosittain.
Kaupunki on kasvanut nopeasti viimeisten 30 vuoden aikana. Vuonna 2000 asukkaita oli 397 191, vuonna 2010 siellä arvioitiin asuvan lähes  750 000 henkeä.[vanhentunut linkki] Suurin osa alueen väestöstä on meksikolaisia ja loput muualta Amerikasta ja Euroopasta. Johtuen nopeasta kasvustaan kaupungissa asuu harvoja syntyperäisiä cancúnilaisia.
Kaupungissa puhutaan pääosin espanjaa ja turistialueella myös englantia. Mayan murteita alueella puhuvat eräät työntekijät ja Jukatanin niemimaalla syntyneet.
Cancún sijaitsee Meksikon ja Kuuban välisen Jukatanin salmen rannalla. Trooppiset hirmumyrskyt kulkevat tällä seudulla säännöllisesti. Hurrikaani Wilma aiheutti suuria tuhoja vuonna 2005, samoin vuoden 1988 hurrikaani Gilbert. Sen sijaan vuonna 2007 Dean ja 2008 Gustav kääntyivät pois ja ohittivat Cancunin joidenkin satojen kilometrien päästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cancún Wikimedia Commonsissa
Uola, Mikko: Cancún on mayahistoriaa ja hulppeita hotelleja Turun Sanomat. 7.12.2011. TS-Yhtymä Oy. Arkistoitu 10.6.2016. Viitattu 8.5.2016.
Hetki lyö (vuoden 2006 elokuva)

| Hetki lyö> 시간, Sigan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kim Ki-duk
Käsikirjoittaja:  Kim Ki-duk
Tuottaja:  Kim Ki-duk
Säveltäjä:  Hyung-Woo Noh
Kuvaaja:  Jong-moo Sung
Leikkaaja:  Kim Ki-duk
Pääosat:   Ha Jung-woo  Seong Hyeon-ah 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani, Etelä-Korea
Tuotantoyhtiö:   Happinet Pictures  Kim Ki-Duk Film 
Levittäjä:  Mikado Film Netflix
Ensi-ilta:  30. kesäkuuta 2006
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  korea
Budjetti:  miljoona dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hetki lyö (kor. 시간, Sigan) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Kim Ki-dukin ohjaama elokuva.
Deražnja

| Deražnja (Деражня) |
| --- | --- |
 Deražnjan rautatieasema.
 vaakuna
 Deražnja
 Koordinaatit: 49.2689°N, 27.4305°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Hmelnytskyin alue
Piiri:  H’melnytskyin piiri
Historiallinen maininta:  1431
Kaupungiksi:  1988
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  4,3 km²
Väkiluku (2022):  9 772
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Deražnja (ukr. Деражня) on kaupunki Hmelnytskyin alueen itäosassa Ukrainassa, Etelä-Bugin vesistöön kuuluvan Vovkjoen varrella, 35 kilometriä aluekeskus H’melnytskyistä itäkaakkoon.
Tammikuun keskilämpötila on -5,4 °C, heinäkuun +18,5 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 563 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Deražnjan väkiluvuksi 9 772 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 10 446, joista suuri enemmistö oli etnisesti ukrainalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11 454 asukasta.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1431. Magdeburgin oikeudet sille myönnettiin vuonna 1614. Venäjän keisarikunnassa vuodesta 1804 volostin hallintokeskus. Vuodesta 1923 piirikeskus. Vuonna 1988 kaupungin asema.
Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan kaupunki on osa H’melnytskyin piiriä. Tätä ennen se oli Deražnjan piirin keskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Deražnja Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Деражня
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa  Israel 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine 
Käännös suomeksi
Nüwa

Nüwa (/nỳwá/ kiina: 女媧) tai Nügua on jumalatar kiinalaisessa mytologiassa, joka tunnetaan parhaiten ihmiskunnan luojana ja taivaan pilarin korjaajana. Yleensä hänet kuvataan kehon yläosasta ihmisnaiseksi ja alaosasta lohikäärmeeksi. Häntä on eri tarinoissa kutsuttu sekä Fuxin siskoksi että vaimoksi.
Nüwa loi ihmisiä savesta, mutta kyllästyi pian pitkäveteiseen työhön. Siksi hän otti köyden, kastoi sen saveen ja pyöritti sitä niin, että savea lensi kaikkialle maailmaan. Nüwan käsin tehdyistä ihmisistä tuli rikkaita ja aatelisia, savipisaroista syntyneistä köyhiä. Nüwa antoi ihmisille myös kyvyn saada lapsia. Demonien taistellessa ja tuhotessa taivaan pilarin, Nüwa korjasi sen suuren kilpikonnan jaloilla ja kiinnitti taivaan seitsemällä erivärisellä kivellä. Taivas jäi kuitenkin hieman vinoon, mikä selittää esimerkiksi taivaankappaleiden liikkeitä.
Vanth (mytologia)

Vanth
Vanth on jumalatar Etruskien uskonnossa. Hänet näkee usein hautaustaiteessa ja sarkofageissa.
Vanthilla ei ole vastinetta kreikkalaisessa mytologiassa ja yleensä kuvataan siivillä.
Veikko Haukkavaara

Veikko Armas Haukkavaara (3. lokakuuta 1921 Tampere – 4. elokuuta 2004 Tampere) oli itseoppinut suomalainen kuvataiteilija, joka tuli tunnetuksi metallinpalasista hitsatuista eläinveistoksista ja pilapiirroksista.
Haukkavaara asui koko ikänsä Tampereella ja toimi siellä ensin vuodesta 1937 monet vuosikymmenet lentokoneasentajana Valmetilla. Kuvataiteilijaksi hän opiskeli muovaamalla metallin jätepaloista lintuja ja piirtämällä poliittisia pilakuvia Kansan Lehteen ja Aamulehteen (1960–1970) nimimerkillä "Hvaara". Ensimmäinen näyttely Hämeenlinnassa 1970 sai runsaasti tunnustusta, minkä seurauksena Haukkavaara ryhtyi päätoimiseksi taiteilijaksi vuonna 1971.
Metalliveistosten aiheina ovat usein eläinhahmot. Lisäksi Haukkavaara hitsasi muun muassa kiveen istutettuja kukkasia. Metallinen vaivaisukko messuvieraana keräsi sotainvalideille huomattavia rahasummia. Haukkavaaran mielestä etenkin lapsilla on kyky ymmärtää olennainen, ja pojantyttärien piirrokset kelpasivatkin papalle veistoksen malleiksi. Vielä seitsemänkymppisenä Haukkavaara aloitti työt talonsa pohjakerroksen pajassa aamukahdeksalta ja hitsasi iltauutisiin asti. Haukkavaaran omakotitalo pihapiireineen oli nähtävyys sinänsä eikä katsojia käännytetty sieltä pois.
Haukkavaara keräsi mainetta ulkomaillakin. Kypäräpäinen kilpikonna meni Saksassa vielä 1974 yli ymmärryksen, näyttelyn järjestäjä raahasi sen kiireesti pois. Metallista hitsattu Juopunut ostettiin kuitenkin silloiseen Länsi-Saksaan, Duisburgin kaupungin kokoelmiin.
Suomessa Haukkavaaran töitä on yksityisomistuksessa ja monien kaupunkien kokoelmissa, esimerkiksi Pöllö Tampereella, Varvara ja Lastaajat Haminassa ja Uneutettu vonkamies Taivalkoskella Kalle Päätalon synnyinkodissa Kallioniemellä.
Haukkavaaralle myönnettiin ylimääräinen taiteilijaeläke 1982.
Kuvia julkisista teoksista

Pukki, 1960, Sastamala.
Varvaran patsas, 1972, Hamina.
Siimankatkoja, 1973, Tampere.
Härkä, 1974, Tampere.
Suuri kala, 1974, Tampere.
Suolla, 1975, Turku.
Kissapuu, 1975, Tampere.
Ahtaajapatsas, 1975, Hamina.
Sammakko, 1976, Kerava.
Lammas, 1979, Tampere.
Tyrvään Manta, 1981, Sastamala.
Pukki, 1982, Pirkkala.
Kaverukset, 1983, Lohja.
Pieksät rakentaa, 1984, Pieksämäki.
Kirjanpainaja, 1984, Tampere.
Sotkalintu, 1985, Kangasniemi
Kaakana, 1987, Leppävirta.
Uusi kevät, 1987, Mikkeli.
Uneutettu vonkamies, 1989, Taivalkoski.
Varalan Anni, 1989, Tampere.
Aiheesta muualla

Veikko Haukkavaara taiteilijamatrikkelissa
Veikko Haukkavaara Tampere, julkiset veistokset ja monumentit.  2006. Tampereen kaupunki/Tampereen nykytaiteen museo. Viitattu 26.6.2011.
Veikko Haukkavaara (taiteilijan kotisivu) veikkohaukkavaara.info. Viitattu 26.6.2011.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Muut:  Europeana
Horodok (Hmelnytskyin alue)

| Horodok Городок |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Horodok
 Koordinaatit: 49.1710°N, 26.5643°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Hmelnytskyin alue
Piiri:  H’melnytskyin piiri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  17,4 km²
Väkiluku (2021)  ():  15 835
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Horodok (ukr. Городок) on kaupunki Ukrainan Hmelnytskyin alueen H’melnytskyin piirissä.
Horodok sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Smotrytšjoen varrella, 50 kilometriä alue- ja piirikeskus H’melnytskyistä lounaaseen. Alueellinen maantie R-50 kulkee kaupungin kautta, siellä on linja-autoasema. Kaupungin kautta kulkee myös rautatie.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15 835 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 väkiluku oli 16 484 ja väestö oli etnisesti valtaosin ukrainalaisia.
Horodok mainiaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1392. Kaupunginoikeudet paikkakunta sai 1786. Puolan jaossa vuonna 1793 paikkakunta tuli Venäjän keisarikunnan piiriin. Neuvostoliiton aikana Horodokilla oli kaupunkityyppisen taajaman asema, vuodesta 1957 kaupungin asema.
Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kaupunki kuulunut H’melnytskyin piiriin; tätä ennen se oli vuodesta 1923 ollut Horodokin piirin piirikeskus.
Horodokin kaupunkia.
Kirkko Horodokissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Horodok (Hmelnytskyin alue) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Городок (Хмельницька область)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine 
Käännös suomeksi
Pisara meressä

| Pisara meressä Kuumaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  19. huhtikuuta 2024 (digitaalinen)  7. kesäkuuta 2024 (CD) (LP) 
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 35.48
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Kuumaa-yhtyeen muut julkaisut
| Hyvikset ja pahikset 2023 | Pisara meressä 2024 |   |
Pisara meressä on suomalaisen Kuumaa-yhtyeen 19. huhtikuuta 2024 julkaistu kolmas studioalbumi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Pisara meressä | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tuhoaisti | 2.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Aaveisiin | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Suuren päivän ilta | 3.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Täydellisin | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Satama | 2.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Loppujen lopuks | 2.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Valmiit | 2.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kerran sadassa vuodessa | 3.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Tässä on kaikki | 2.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Luotan tulevaan | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Yks yö lainaa | 3.11 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Kulttuuritoimitus:
Soundi:
Patrik Karlkvist

| Patrik Karlkvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. toukokuuta 1992 (ikä 32) Trosa, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Örebro HK
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Nyköpings HC (Ruotsi I) Västerviks IK (Ruotsi I) Mora IK (Allsv.) MODO Hockey (Allsv.) Sport (SML) IK Oskarshamn (SHL)
Patrik Karlkvist (s. 1. toukokuuta 1992 Trosa, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Karlkvist laukoo oikealta. Kaudella 2024–2025 Karlkvist edustaa ruotsalaistan Örebro HK:ta.
Ura > Juniorivuodet ja Ruotsin I-divisioona

Karlkvist on Södertälje SK:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Nyköpings HK:hon. Karlkvist oli kaudella 2009–2010 seuran J18-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 25+14=39. Hän pelasi osan kaudestaan myös Nyköpingin J20-junioreissa, joiden sisäisen piste- ja maalipörssin Karlkvist voitti tehoilla 18+8=26. Hän oli nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi J20 Division 1:stä J20 Elitiin. 17-vuotias Karlkvist debytoi kauden aikana myös Nyköpingin miesten joukkueessa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarja- ja kolme nousukarsintasarjan ottelua.
Alkukauden 2010–2011 Karlkvist pelasi suurimmaksi osaksi Nyköpingin J20-junioreissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 17+19=36. Karlkvist pelasi myös neljä Ruotsin I-divisioonan ottelua, kunnes tammikuussa 2011 hän siirtyi kasvattajaseuransa Södertälje SK:n J20-junioreihin. Kaudella 2011–2012 Karlkvist oli tehoilla 13+21=34 joukkueen toiseksi paras pistemies Björn Hjärpen jälkeen. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi pelaamaan Ruotsin I-divisioonaa Västerviks IK:n riveihin. Karlkvist oli tehoilla 28+27=55 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Joacim Hedbladin jälkeen. Hän jakoi koko sarjan maalipörssin kuudennen sijan Enköpings SK:n Filip Crusemanin kanssa. Kaudella 2013–2014 Karlkvist oli Västervikin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 36+37=73, joilla hän sijoittui koko Ruotsin I-divisioonan pistepörssissä kolmanneksi.
Ura > HockeyAllsvenskan 2014–2020

Kaudeksi 2014–2015 Karlkvist siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:hon. Hänen tulokaskautensa sarjassa toi 38 runkosarjaottelussa tehot 15+9=24 ja viidessä nousukarsintasarjan ottelussa kaksi syöttöpistettä. Karlkvist jakoi runkosarjassa Moran sisäisen maalipörssin toisen sijan Daniel Hermanssonin kanssa edellään Jerry Pollastrone. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Karlkvist pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla sarjatasoa alempana Hockeyettanin (ent. Ruotsin I-divisioona) Hudiksvalls HC:ssä lokakuussa 2014.
Huhtikuussa 2015 Karlkvist teki kolmivuotisen SHL-sopimuksen MODO Hockeyn kanssa. Seura kuitenkin lainasi hänet samalla ensimmäisen sopimuskautensa 2015–2016 ajaksi Mora IK:n Allsvenskan-joukkueeseen. Karlkvist oli tehoilla 16+18=34 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Daniel Hermanssonin jälkeen. Hänen emoseuransa MODO kuitenkin putosi kauden päätteeksi SHL:stä Allsvenskaniin ja sarjapudotuksen myötä Karlkvistilla olisi ollut oikeus purkaa hänen sopimuksensa. Karlkvist kuitenkin päätti tehdä huhtikuussa 2016 joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen ja jatkaa MODOssa Allsvenskan-pelejään. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 20+18=38 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Henrik Björklundin kanssa ja sisäisen pistepörssin toisen sijan Emil Molinin kanssa edellään Björklund. Karlkvist jakoi Allsvenskanin maalipörssin kymmenennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Kaudella 2017–2018 hän oli MODOn toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+16=32. Karlkvist voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Huhtikuussa 2018 hän teki MODOn kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Karlkvist oli kaudella 2018–2019 tehoilla 20+22=42 MODOn paras pistemies ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Henrik Björklundin kanssa. Karlkvist jakoi koko Allsvenskanin maalipörssin viidennen sijan Björklundin, Almtuna IS:n Viktor Hertzbergin ja BIK Karlskogan Fredrik Forsbergin kanssa sekä pistepörssin kuudennen sijan Karlskrona HK:ta ja AIK IF:ää edustaneen Justin Crandallin kanssa. Kaudella 2019–2020 hän oli tehoilla 30+38=68 MODO:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies koko sarjan pistepörssin voittaneen Jonathan Johnsonin jälkeen. Karlkvist jakoi Allsvenskanin pistepörssin kolmannen sijan Timrå IK:n Albin Lundinin kanssa. Hän jakoi myös 12 osumallaan sarjan ylivoimamaalipörssin voiton joukkuetoverinsa Jonathan Johnsonin kanssa.
Ura > Siirtyminen SM-liigaan ja paluu MODOon

Kaudeksi 2020–2021 Karlkvist siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Vaasan Sportiin. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 2020 vieraissa Pelicansia vastaan. Karlkvist merkittiin heti Sportin ykkösketjun vasempaan laitaan Niclas Luceniuksen ja Juho Liuksialan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.11 minuuttia ja Karlkvist keräsi teholukeman –1. Hän pelasi kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Sport purki Karlkvistin sopimuksen lokakuun lopulla, kun molempien osapuolten asettamat tavoitteet eivät pelillisesti toteutuneet. Marraskuussa hänen vahvistettiin palaavan kevääseen 2022 asti ulottuvalla sopimuksella edelliseen seuraansa MODOon. Seura tarvitsi siirtoon taloudellista tukea, mutta MODOn tiedotteen mukaan joukkueen fanit kuitenkin keräsivät vain parissa päivässä peräti 640 000 Ruotsin kruunun potin, jolla MODOn oli mahdollista palkata Karlvist. Hän nousi kauden edetessä joukkueen kapteenistoon. Karlkvist voitti MODOn sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 19+26=45.
Ura > SHL-sopimus IK Oskarshamniin

Huhtikuussa 2021 Karlkvistin sopimus MODOn kanssa purettiin, kun hänelle aukesi mahdollisuus siirtyä SHL:ään. Muutamaa päivää myöhemmin Karlkvistin vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2021–2022 kaksivuotisella sopimuksella IK Oskarshamnin joukkueeseen.