Kirkonrotta
Leikin alku

Ensin valitaan, kuka leikkijöistä on etsijä, eli jäänyt. Etsijä voidaan valita erillisellä arvonnalla tai sitten joku voi suostua vapaaehtoiseksi. Muut leikkijät ovat piiloutujia. Leikkiin tarvitaan jokin ”huutopaikka”, eli asia, joka toimii leikin keskipisteenä. Tällaiseksi paikaksi käy esimerkiksi jokin seinä, talonovi, kiipeilyteline tai liukumäki.
Ennen varsinaisen leikin alkua etsijä voidaan "pestä". Tässä tapauksessa hän pitää kasvonsa huutopaikkana toimivaa seinää tms. vasten ja yksi muista leikkijöistä pesee hänen selkänsä lausuen ”Vasta pesty puhdas selkä, ympyrä, ja risti, kuka siihen viimeisenä likaisella sormellansa pisti?” (lorusta on olemassa lukuisia variantteja – jotkut alatyylisiä). Joku pistää selkään sormellaan, jonka jälkeen etsijä yrittää arvata millä sormella piiloutuja tökkäisi. Jos hän arvaa esimerkiksi kahdeksannella kerralla oikein, hänen pitää laskea kahdeksaankymmeneen. Peseminen ei välttämättä kuulu leikkiin – usein vain sovitaan moneenko etsijä joutuu laskemaan.
Kun leikki alkaa, etsijä odottaa hetken, että piiloutujat menevät piiloon. Hänen on laskiessaan pidettävä päänsä huutopaikkana toimivaa seinää tms. vasten ja peitettävä silmänsä käsillään. Piiloutujat voivat piiloutua mihin tahansa – kauas tai lähelle. Joskus piiloutuja voi taktisesti valita huutopaikkaa yllättävän lähelläkin olevan piilon.
Kun etsijä lähtee etsimään piiloutujia, piiloutujat voivat edelleen liikkua vapaasti. Heidän ei tarvitse odottaa piiloissaan, että etsijä löytäisi heidät. Mahdollista on myös härnätä etsijää erilaisilla huudoilla, joskaan tämä ei kuulu Kirkonrotta-leikin luonteeseen useimmissa tapauksissa.
Kun etsijä saa varman näköhavainnon jostain piiloutujasta, hänen täytyy koskettaa kämmenellään huutopaikkaan ja huutaa "Mikon-nimet" (jos nähdyn piiloutujan nimi on Mikko) tai vaikkapa "Mikon nimet, Lauran nimet", mikäli etsijä näki sekä Mikon että Lauran (tästä myös on eri versioita esimerkiksi "Mikko-rotta nähty"). Se piiloutuja, jonka etsijä on nähnyt ensimmäisenä, on seuraavalla kierroksella uusi etsijä.
Sen jälkeen kun etsijä on nähnyt Mikon tai Lauran, he voivat myös yrittää pelastaa itsensä juoksemalla huutopaikalle ennen kuin etsijä ehtii sinne. Tällöin heidän pitää koskettaa kädellään huutopaikkaan ja huutaa "Omat!" (tai "Omat kaikki!"). Jos piiloutuja onnistuu tekemään tämän ennen kuin etsijä tavoittaa huutopaikan, hän on turvassa. Jos etsijä ei poistu muiden osanottajien mielestä tarpeeksi kauas huutopaikasta vaan ns. kärkkyy jatkuvasti huutopaikan lähellä saattaa hän joutua kiertämään sakkokierroksen muiden pelaajien nimeämästä paikasta läheltä aluetta (vain jos näin on sovittu) mikä avaa vielä piilossa oleville hyvän tilaisuuden ennättää huutopaikalle ennen etsijää. Piiloutujan ja etsijän välille voi muodostua tiukka juoksukilpailu huutopaikalle. Usein etsijä kuitenkin näkee piiloutujan niin kaukaa, ettei piiloutujan kannata edes yrittää juosta. Sekä "vangiksi" jääneet rotat, että itsensä pelastaneet leikkijät jäävät maleksimaan huutopaikalle.
Piiloutujat voivat turvata itsensä riippumatta siitä, onko etsijä vielä nähnyt heitä. Jos piiloutuja näkee tai aavistaa, että etsijä on etääntynyt kauaksi huutopaikasta, hän voi käydä turvaamassa itsensä edellä kuvatulla tavalla. Riskienotto on mahdollista, ja kynnys siihen on pieni, mikäli joku toinen on jo joutunut vangiksi, jolloin piiloutujan ei tarvitse pelätä joutuvansa uudeksi etsijäksi.