stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšekin jääkiekkomaajoukkue
Aiheesta muualla

Tšekin jääkiekkoliiton kotisivut (tšekiksi)
Tšekki IIHF:n sivuilla (englanniksi)
Tšekki nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n Top 100 -tarinoiden tarina Tšekin jääkiekkomaajoukkueesta vuoden 1998 olympialaisissa Story #10 (arkistoitu alkuperäisestä) (englanniksi)
Miesten jääkiekon maailmanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1930  Kanada | 1931  Kanada | 1932  Kanada | 1933  Yhdysvallat | 1934  Kanada |
| 1935  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1937  Kanada | 1938  Kanada | 1939  Kanada | 1947  Tšekkoslovakia | 1948  Kanada | 1949  Tšekkoslovakia |
| 1950  Kanada | 1951  Kanada | 1952  Kanada | 1953  Ruotsi | 1954  Neuvostoliitto | 1955  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1957  Ruotsi |
| 1958  Kanada | 1959  Kanada | 1960  Yhdysvallat | 1961  Kanada | 1962  Ruotsi | 1963  Neuvostoliitto | 1964  Neuvostoliitto | 1965  Neuvostoliitto |
| 1966  Neuvostoliitto | 1967  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1969  Neuvostoliitto | 1970  Neuvostoliitto | 1971  Neuvostoliitto | 1972  Tšekkoslovakia | 1973  Neuvostoliitto |
| 1974  Neuvostoliitto | 1975  Neuvostoliitto | 1976  Tšekkoslovakia | 1977  Tšekkoslovakia | 1978  Neuvostoliitto | 1979  Neuvostoliitto | 1981  Neuvostoliitto | 1982  Neuvostoliitto |
| 1983  Neuvostoliitto | 1985  Tšekkoslovakia | 1986  Neuvostoliitto | 1987  Ruotsi | 1989  Neuvostoliitto | 1990  Neuvostoliitto | 1991  Ruotsi | 1992  Ruotsi |
| 1993  Venäjä | 1994  Kanada | 1995  Suomi | 1996  Tšekki | 1997  Kanada | 1998  Ruotsi | 1999  Tšekki | 2000  Tšekki |
| 2001  Tšekki | 2002  Slovakia | 2003  Kanada | 2004  Kanada | 2005  Tšekki | 2006  Ruotsi | 2007  Kanada | 2008  Venäjä |
| 2009  Venäjä | 2010  Tšekki | 2011  Suomi | 2012  Venäjä | 2013  Ruotsi | 2014  Venäjä | 2015  Kanada | 2016  Kanada |
| 2017  Ruotsi | 2018  Ruotsi | 2019  Suomi | 2021  Kanada | 2022  Suomi | 2023  Kanada | 2024  Tšekki |  |
Jääkiekon olympiavoittajat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1932  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1948  Kanada |
| 1952  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1960  Yhdysvallat | 1964  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1972  Neuvostoliitto |
| 1976  Neuvostoliitto | 1980  Yhdysvallat | 1984  Neuvostoliitto | 1988  Neuvostoliitto | 1992  IVY | 1994  Ruotsi |
| 1998  Tšekki | 2002  Kanada | 2006  Ruotsi | 2010  Kanada | 2014  Kanada | 2018  Venäläiset olympiaurheilijat |
2022  Suomi: 
Jaromír Jágr talviolympialaisissa vuonna 2010.
Marek Černošek EHT-turnauksessa tammikuussa 2008.
Juulia Kuoppala

| Juulia Kuoppala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. toukokuuta 2000 (ikä 24) Lappajärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Julli, Juuli
Ulkopelipaikka:  kolmospolttaja
Sisäpelirooli:  vaihtaja
Heittokäsi:  oikea
Lyöntipuoli:  oikea
Seura:  Mailattaret
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Vimpelin Veto Lapuan Virkiä
Ammattilaisjoukkueet
2017-2023 2019-2020 2020  2023  2024-:  Lapuan Virkiä → Mailattaret (kaksoisedustus) → Mynämäen Vesa (kaksoisedustus) → Lappajärven Veikot (kaksoisedustus) Mailattaret
Juulia Kuoppala (s. 10. toukokuuta 2000 Lappajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Kuoppala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Mailattaria.
Seurajoukkueet > Lapuan Virkiä

Kuoppala pelasi ensimmäiset ammattiottelunsa Lapuan Virkiän reservijoukkueessa Suomensarjassa vuonna 2017. Kuoppala sai kauden 2018 jälkeen vuoden pituisen sopimuksen Virkiän kanssa ja täten enemmän vastuuta joukkueessa. Kaudella 2019 Kuoppala pelasi ensimmäiset Superpesis ottelunsa, kun Virkiä saavutti SM-pronssin. Hän pelasi Superissa yhteensä kolmessa ottelussa. Kuoppala myös pelasi tuolla kaudella Mailattarissa Ykköspesistä ollen tärkeä osa joukkuetta kaudella 2019 ja hieman pienemmässä roolissa 2020. Kuoppala pelasi Kaudella 2020 osittain Superpesiksessä myös Mynämäen Vesan leivissä vuokralla. Kuoppala allekirjoitti pitkän sopimuksen Virkiän kanssa kauden 2023 loppuun saakka. Kuoppala pelasi Kaudella 2023 Lappajärven Veikkojen kanssa seitsemän ottelua.
Seurajoukkueet > Mailattaret

Kuoppala liittyi Mailattariin kaudeksi 2024 vuoden sopimuksella jossa oli vuoden optio ja sai vuoden jatkosopimuksen jossa oli vuoden lisäoptio kaudeksi 2025.
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-pronssia: 2019, 2022, 2023
Yksityiselämä

Juulia Kuoppala on pesäpalloilija Jutta Kuoppalan kaksoissisko. Siskokset ovat pelanneet useampana vuonna samoissa joukkueissa kuten Virkiässä vuosina 2017, 2019 ja 2023, Mailattarissa 2019, 2020 ja 2025 ja Lavettarissa 2023. Siskokset ovat myös kummatkin Vimpelin Vedon kasvatteja.
Madrid

| Madrid |
| --- | --- |

 vaakuna
 Madrid
 Koordinaatit: 40°25′N, 3°41′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Madrid
Maakunta:  Madrid
Perustettu:  800-luvulla
Hallinto:  
 – Pormestari:  José Luis Martínez-Almeida (PP)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  607 km²
Korkeus:  667 m
Väkiluku (1.1.2016):  3 165 541
 – Väestötiheys:  5200 as./km²
 – Metropolialue:  6 495 551
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28001–28080
Suuntanumero(t):  91
Motto::  Fui sobre agua edificada, mis muros de fuego son. Esta es mi insignia y blasón.
 
 www.munimadrid.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Madrid on Espanjan pääkaupunki. Se on myös ympäröivän Madridin itsehallinnollisen maakunnan (esp. Comunidad de Madrid) pääkaupunki. Se sijaitsee Espanjan keskiosassa 655 metrin korkeudessa. Alue on ollut asutettu esihistoriallisista ajoista lähtien. Parlamentti kokoontui siellä ensimmäistä kertaa vuonna 1329. Yhdistyneen Espanjan keskuksena Madrid on toiminut vuodesta 1561.
Noin 3,2 miljoonan asukkaan Madrid on Espanjan suurin kaupunki ja Barcelonan jälkeen tärkein teollisuuskeskus. Työttömyys on muun Espanjan tavoin paha ongelma. Palvelualat ovat tärkeä työllistäjä. Kaupungissa käy vuosittain noin yhdeksän miljoonaa turistia.
Atlético Madrid ja Real Madrid kuuluvat maailman parhaisiin jalkapallojoukkueisiin.
Maantiede ja ilmasto

Madrid sijaitsee Espanjan keskiosassa Kastilian rajavuoriin kuuluvan Sierra de Guadarraman eteläpuolella, Uuden-Kastilian ylängöllä. Kaupunki on 655 metrin korkeudella merenpinnasta ja siten Euroopan toiseksi korkeimmalla sijaitseva pääkaupunki Andorra la Vellan jälkeen. Kaupungin länsiosan läpi virtaa pieni Manzanaresjoki, joka yhtyy alajuoksullaan osittain kaupungin itärajalla virtaavaan Jaramaan. Puistoa Madridin pinta-alasta on noin 33 neliökilometriä – tunnetuimmat viheralueet ovat Retiro ja Casa de Campo. Kaupungin luoteisosassa sijaitsee suuri kulttuuriperinnöllisesti suojeltu Monte de El Pardon luonnonpuisto. Ainoa suurempi järvi on El Pardossa sijaitseva Embalse de El Pardo, joka on Manzanaresin patoallas.
Alueella vallitsee Välimeren mannerilmasto, jolle on ominaista viileät talvet ja kuumat kesät. Iberian niemimaan länsirannikon ohitse kulkeva lämmin Golfvirta vaikuttaa myös Madridin ilmastoon. Talvella lämpötila on normaalisti kahdeksan celsiusasteen tienoilla ja öisin pakkasenkin puolella. Lunta sataa satunnaisesti. Kesät ovat kuumia ja keskilämpötila on silloin 24 astetta. Vuorilta puhaltavat tuulet saattavat talvella tehdä kylmyydestä purevamman, mutta toisaalta tuoda helpotusta muutoin paahtavan kuumiin kesäiltoihin. Sademäärä voi vaihdella suuresti, mutta on keskimäärin noin 433 millimetriä vuodessa. Eniten sataa marraskuussa.
Historia > Maurilaisvalta

Vaikka Madridin alue on ollut asutettu esihistoriallisista ajoista lähtien, ensimmäiset sitä koskevat historiankirjoitukset ovat 800-luvun puolivälistä. Tuolloin Córdoban emiiri Muhammed I määräsi alueelle rakennettavan pienen linnoituksen (paikalle, jossa nykyään sijaitsee Palacio Real, kuninkaallinen palatsi). Linnoituksen lähellä virtasi Manzanaresjoki, josta muslimit käyttivät nimeä al-Majrīṭ (arab. ‎المجريط) eli ”vedenlähde”. Kastilian Alfonso VI valloitti linnoituksen vuonna 1085 matkallaan Toledoon. Vuonna 1329 parlamentti asettui ensimmäistä kertaa Madridiin avustamaan Ferdinand IV:tä.
Historia > Pääkaupungiksi

Aragonian Ferdinand II:n ja Kastilian Isabella I:n avioliitto yhdisti kuningaskunnat muodollisesti vuonna 1469. Virallisesti Espanjan katsotaan yhdistyneen heidän tyttärenpoikansa, Habsburg-sukuisen Kaarle I:n perittyä molemmat. Hänen poikansa Filip II (1527–1598) siirsi Espanjan parlamentin Toledosta pysyvästi Madridiin vuonna 1561. Vaikkei asiaa julistettu virallisesti, parlamentin sijaintipaikka oli käytännössä pääkaupunki. Sevilla jatkoi Espanjan siirtomaiden valvojana, mutta teki sen Madridin alaisuudessa. Lukuun ottamatta lyhyttä ajanjaksoa vuosina 1601–1606, jolloin Filip III asetti hallintonsa Valladolidiin, Madrid on toiminut Espanjan keskuksena.
Historia > Nousu kukoistukseen

1500- ja 1600-luvuilla Madrid ei muistuttanut juurikaan Euroopan muita pääkaupunkeja. Espanjan perimyssodan jälkeen valtaan noussut Bourbon-sukuinen kuningas Filip V päätti, ettei kaupunki voisi pysyä tuossa tilassa, ja määräsi useita palatseja rakennettavaksi (mukaan lukien kuninkaallinen palatsi). Madridista tuli kuitenkin moderni kaupunki vasta Kaarle III:n (1716–1788) aikana. Hän rakennutti useita puistokatuja, aukioita, puutarhoja ja suihkulähteitä sekä hankki kaduille kivetyksen ja valaistuksen. Kaarle III olikin yksi Madridin historian suosituimmista kuninkaista, ja sanontaa ”paras pormestari, kuningas” käytettiin laajalti. Kun Kaarle IV:stä (1748–1819) tuli kuningas, Madridin asukkaat alkoivat mellakoida. Lopulta Kaarle IV luopui kruunusta poikansa Ferdinand VII:n kiihottaman Aranjuezin kapinan jälkeen. Ferdinand VII:n valtakausi jäi kuitenkin lyhyeksi: Napoleon valloitti Espanjan vuonna 1808 ja teki veljestään Josephista kuningas Joosef I:n. Madridilaiset ryhtyivät 2. toukokuuta (esp. Dos de Mayo) kapinaan ranskalaisia vastaan ja seurasi kuusi vuotta kestänyt Espanjan itsenäisyyssota.
Historia > Itsenäisyyssodasta sisällissotaan

Ferdinand VII palasi valtaan itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1814, mutta joutui eversti Rafael del Riegon johtaman sotilasvallankumouksen seurauksena palauttamaan vuonna 1812 säädetyn perustuslain. Tästä alkoi liberaalien ja konservatiivisten hallitusten aikakausi, joka päättyi Isabella II:n (1830–1904) kruunaamiseen. Isabella II ei kuitenkaan kyennyt liennyttämään poliittisia jännitteitä, mistä seurasi jälleen uusi kapina ja Espanjan ensimmäinen tasavalta. Monarkia palautui vuoden kuluttua, mutta valtataistelut kotimaan sisällä jatkuivat ja siirtomaat kapinoivat. Vuosisadan vaihteen molemmin puolin hallinnut Alfonso XIII rakennutti Madridin metron ja yliopistoalueen. Alfonso XIII:n valtakausi päättyi maanpakoon ja Espanjan toisen tasavallan julistamiseen vuonna 1931. Espanjan sisällissota syttyi vuonna 1936 asevoimien noustua kapinaan uutta hallitusta vastaan. Madridin kadut muuttuivat taistelukentiksi, ja se oli yksi sodasta pahiten kärsineistä kaupungeista.
Historia > Francon vuodet

Francisco Francon diktatuurin aikana Madridista tuli hyvin teollistunut ja kaupunkiin kohdistui suuri muuttoliike. Francon vallan loppupuolella Baskimaan itsenäisyyttä ajava terroristijärjestö ETA salamurhasi pääministeri Luis Carrero Blancon Claudio Coellon kadulla. Joidenkin mielestä siitä seurasi lisää epävakautta, toisten mielestä se taas auttoi maata siirtymisessä kohti demokratiaa – viitaten mahdollisuuteen, että Carrero Blancosta olisi tullut Francon diktatuurin jatkaja tämän kuoltua.lähde?
Francon kuoleman jälkeen demokratiaa ajaneet puolueet hyväksyivät Francon toiveet Juan Carlos I:stä hänen seuraajanaan, ja Espanjasta tuli jälleen perustuslaillinen monarkia. Francon vuodet olivat jättäneet Madridin ja muun maan taloudelliseen myllerrykseen. Espanja alkoi tuoda itseään enemmän esilleselvennä kansainvälisesti. Espanjan sisällä reaktioselvennä jo ennen Francoa vuosisatoja vallinnutta hallinnon keskittämispolitiikkaa vastaan on johtanut modernin itsehallintojärjestelmän kehittymiseen.lähde?
Historia > Nykyaika

1980-luvun korkeasuhdanteen ansiosta Espanjan pääkaupunki vakiinnutti asemansa Iberian niemimaan taloudellisena, kulttuurisena, teollisena, koulutuksellisena ja teknologisena keskuksena.kenen mukaan?
Madridin lähiliikennejuniin Atochan asemalla tehtiin 11. maaliskuuta 2004 pommi-iskuja, joissa kuoli lähes 200 ihmistä. Ääri-islamilaiset terroristit ilmoittivat tehneensä iskut kostona Espanjan osallistumisesta Irakin sotaan.
Talous

Huolimatta viimeaikaisesta suuntauksesta siirtää teollisuuden tuotantolaitoksia kaupungin ulkopuolelle Madrid on säilyttänyt asemansa Espanjan toiseksi suurimpana teollisuuskeskuksena Barcelonan jälkeen. Liike-elämän osalta Madrid on Espanjan tärkein kaupunki. Calle de Alcalá on pankki- ja liike-elämän keskus, jossa sijaitsee myös pörssi.
Viime vuosina Madridissa on tapahtunut suurta kehitystä palvelualoilla, jotka työllistävät jo kaksi kolmannesta kaupungin työväestöstä. Perinteisten hallinnollisten ja rahoituspalvelujen rinnalle on noussut muita lähinnä joukkoliikenteeseen liittyviä palveluja. Madrid on myös pyrkinyt kehittämään matkailu- ja kulttuuripalvelujaan. Nimeäminen Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuonna 1992 oli tärkeä merkkipaalu tässä prosessissa.
Kaupungin bruttokansantuote vuonna 2011 oli noin 18,9 % koko Espanjan BKT:sta. Kaupungin henkeä kohden laskettu sekä ostovoimakorjattu bruttokansantuote oli 32 723 euroa, Espanjan korkein.
Suurimmat yksityiset työnantajat sekä henkilöstön määrässä että bruttokansatuotteessa mitattuna ovat Barajasin lentoasema, joka on matkustajamäärältään Euroopan neljänneksi suurin lentoasema, sekä messu- ja kongressikeskus IFEMA.
Vuoden 2017 kolmannella neljänneksellä maakunnan (Comunidad de Madrid) työttömyysaste oli 12,35 %.
Väestö

Vuoden 2018 laskennassa kaupungin (Ciudad de Madrid) asukasluku oli 3 223 334. Jos otetaan huomioon koko maakunta, väkiluku on 6 578 079. Madridin metropolialue on väkiluvultaan Euroopan unionin kolmanneksi suurin Lontoon ja Pariisin jälkeen. Vuoden 2018 tilaston mukaan kaupungin (Ciudad de Madrid) asukkaista 13,1 prosentilla ei ole Espanjan kansalaisuutta. Ulkomailla syntyneiden osuus oli 21,0 % vuonna 2018. Vuonna 2015 romanialaisia oli 12,2 %, kiinalaisia 8,5 % ja ecuadorilaisia 7,7 %.
Vielä 1500-luvulla Madrid oli syrjäinen 15 000 asukkaan pikkukaupunki Kastilian keskusylängöllä. Kaupungin väkiluku on kasvanut suuresti sen jälkeen, kun kuningas Filip II teki siitä maan pääkaupungin. Kasvu oli huomattavaa erityisesti 1900-luvulla johtuen suuresta siirtolaisuudesta. Korkeimmillaan kaupungin väkiluku oli 1970-luvun puolivälissä, jonka jälkeen se kääntyi laskuun muun maakunnan eduksi. 2000-luvulle tultaessa väkiluku on kääntynyt taas kasvuun. Verrattuna muihin Espanjan suurkaupunkeihin Madrid on noin kaksi kertaa suurempi kuin Barcelona ja noin neljä kertaa suurempi kuin Valencia.
Harvoilla madridilaisilla on pitkät juuret kaupunkiin. Madridiin on perinteisesti muutettu joka puolelta Espanjaa paremman toimeentulon toivossa. Espanjan liityttyä Euroopan unioniin yhä useammat muuttavat kaupunkiin muualta Euroopasta tai jopa toisista maanosista.
Laajempaan, lähinnä etelään levittäytyvään metropolialueeseen (Capital y Área Metropolitana) kuuluu Madridin lisäksi 22 kuntaa. Seitsemän niistä on väkiluvultaan suurempia kuin 100 000: Móstoles, Fuenlabrada, Leganés, Getafe, Alcorcón, Alcobendas ja Torrejón de Ardoz. Muu osa maakunnasta on enimmäkseen harvaan asuttua.
Väestö > Väkiluvun kehitys

| Vuosi | Kaupunki | Maakunta |
| --- | --- | --- |
| 1897 | 542 739 | 730 807 |
| 1900 | 575 675 | 773 011 |
| 1910 | 614 322 | 831 254 |
| 1920 | 823 711 | 1 048 908 |
| 1930 | 1 041 767 | 1 290 445 |
| 1940 | 1 322 835 | 1 574 134 |
| Vuosi | Kaupunki | Maakunta |
| --- | --- | --- |
| 1950 | 1 553 338 | 1 823 418 |
| 1960 | 2 177 123 | 2 510 217 |
| 1965 | 2 793 510 | 3 278 068 |
| 1970 | 3 120 941 | 3 761 348 |
| 1975 | 3 228 057 | 4 319 904 |
| 1981 | 3 158 818 | 4 686 895 |
| Vuosi | Kaupunki | Maakunta |
| --- | --- | --- |
| 1986 | 3 058 812 | 4 780 572 |
| 1991 | 3 010 492 | 4 647 555 |
| 1996 | 2 866 850 | 5 022 289 |
| 2001 | 2 938 723 | 5 423 384 |
| 2003 | 3 092 759 | 5 718 942 |
| 2012 | 3 249 295 | 6 489 768 |
Hallinto

Madrid on paitsi Espanjan, myös Madridin itsehallinnollisen maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on täten paljon sekä paikallis- että valtionhallinnon toimipisteitä. Se on kuningasperheen ja pääministerin asuinpaikka sekä hallituksen ja parlamentin istuntopaikka.
Kuninkaan virallinen virka-asunto on Madridin kuninkaallinen palatsi, mutta kuningasperhe on valinnut kodikseen pienemmän La Zarzuelan palatsin kaupungin laitamilla. Pääministerin virka-asuntona toimii La Moncloan palatsi lähempänä keskustaa.
Kaupungin pormestariksi valittiin 15. kesäkuuta 2019 José Luis Martínez-Almeida.
Hallinto > Aluejako

Madrid on jaettu hallinnollisesti 21 alueeseen (esp. distrito), jotka jakautuvat edelleen kaupunginosiin (esp. barrio):
Centro: Palacio, Embajadores, Cortes, Justicia, Universidad, Sol
Arganzuela: Imperial, Acacias, Chopera, Legazpi, Delicias, Moguer, Atocha
Retiro: Pacífico, Adelfas, La Estrella, Ibiza, Los Jerónimos, Niño Jesús
Salamanca: Recoletos, Goya, Fuente del Berro, Guindalera, Lista, Castellana
Chamartín: El Viso, Prosperidad, Ciudad Jardín, Hispanoamérica, Nueva España, Plaza Castilla
Tetuán: Bellas Vistas, Cuatro Caminos, Castillejos, Almenara, Valdeacederas, Berruguete
Chamberí: Gaztambide, Arapiles, Trafalgar, Almagro, Ríos Rosas, Vallehermoso
Fuencarral- El Pardo: El Pardo, Fuentelarreina, Peñagrande, Barrio del Pilar, La Paz, Valverde, Mirasierra, El Goloso
Moncloa-Aravaca: Casa de Campo, Argüelles, Ciudad Universitaria, Valdezarza, Valdemarín, El Plantío, Aravaca
Latina: Los Cármenes, Puerta del Angel, Lucero, Aluche, Campamento, Cuatro Vientos, Las Águilas
Carabanchel: Comillas, Opañel, San Isidro, Vista Alegre, Puerta Bonita, Buenavista, Abrantes
Usera: Orcasitas, Orcasur, San Fermín, Almendrales, Moscardó, Zofio, Pradolongo
Puente de Vallecas: Entrevías, San Diego, Palomeras Bajas, Palomeras Sureste, Portazgo, Numancia
Moratalaz: Pavones, Horcajo, Marroquina, Media Legua, Fontarrón, Vinateros
Ciudad Lineal: Ventas, Pueblo Nuevo, Quintana, La Concepción, San Pascual, San Juan Bautista, Colina, Atalaya, Costillares
Hortaleza: Palomas, Piovera, Canillas, Pinar del Rey, Apostol Santiago, Valdefuentes
Villaverde: San Andrés, San Cristobal, Butarque, Los Rosales, Los Ángeles
Villa de Vallecas: Casco Histórico de Vallecas, Santa Eugenia
Vicálvaro: Casco Histórico de Vicálvaro, Ambroz
San Blas: Simancas, Hellín, Amposta, Arcos, Rosas, Rejas, Canillejas, Salvador
Barajas: Alameda de Osuna, Aeropuerto, Casco Histórico de Barajas, Timón, Corralejos
Viimeinen suuri alueliitos tapahtui sisällissodan jälkeen 1940-luvulla, kun neljätoista ympäröivää kuntaa liitettiin Madridiin. Näihin kuuluivat Aravaca, Barajas, Canillas, Canillejas, Chamartín de la Rosa, Fuencarral, Hortaleza, El Pardo, Vallecas, Vicálvaro, Villaverde, Carabanchel Alto ja Carabanchel Bajo. Alueliitoksen myötä kaupungin pinta-ala kasvoi 66 neliökilometristä nykyiseen 607 neliökilometriin.
Kulttuuri ja turismi

Madrid on innoittanut monia kulttuurihenkilöitä. Elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja Pedro Almodóvar on filmannut lähes kaikki elokuvansa Madridissa. Kirjailija Antonio Muñoz Molinan romaanien teemana on samoin ollut Madrid.
Maakunnassa (Comunidad de Madrid) vieraili vuonna 2015 yli 11 miljoonaa matkailijaa (noin 44 % ulkomaalaisia), joista 8,9 miljoonaa Madridissa (Ciudad de Madrid).
Kulttuuri ja turismi > Nähtävyydet

Madridin tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat muun muassa Paseo del Pradon museokolmikko (Prado, Reina Sofía ja Thyssen-Bornemisza), Palacio Real de Madrid, Debodin temppeli, Almudenan katedraali, Puerta de Alcalá ja Buen Retiron puisto ja tekojärvi.
Plaza Mayor on Madridin keskus ja kuuluisin aukio, joka muistuttaa Rooman Piazza Navonaa. Plaza Mayorin lisäksi väenvilskettä voi seurata kaupungin keskusaukioilla Puerta del Solilla.
Casa de Campo on suuri, lähes kahdentuhannen hehtaarin viheralue, josta löytyy huvipuisto (Parque de Atracciones de Madrid), uima-allas, järvi sekä uudentyyppinen eläintarha. Vierailun jännitystä lisää matka köysiradalla (teleférico). Sunnuntaisin Casa de Campo on suosittu koko perheen retkikohde.
Jalkapallon ystäviä kiinnostanevat Real Madridin ja Atlético Madridin kotiareenat Santiago Bernabéu ja Vicente Calderón. Madridissa sijaitsee myös yksi maailman kuuluisimmista härkätaisteluareenoista, Las Ventas.
Muut lähistön kaupungit ovat suosittuja päiväretkien kohteita. Niihin kuuluvat Toledo, Segovia, Ávila, Aranjuez ja Alcalá de Henares. Lisäksi suosittuja vierailukohteita ovat luostari-, museo- ja palatsikokonaisuus El Escorial sekä diktaattori Francisco Francon rakennuttama monumentti Santa Cruz del Valle de los Caídos.
Kulttuuri ja turismi > Ruoka- ja juomakulttuuri

Madrid on espanjalaisen ruokakulttuurin sulatusuuni. Tyypillinen paikallisruoka on cocido madrileño. Se on muhennos, jonka pääraaka-aineina käytetään kikherneitä, lihaa ja erilaisia vihanneksia. Jokaisesta espanjalaisravintolastakenen mukaan? löytyy edullinen päivän menu, menú del día, johon kuuluvat alku-, pää- ja jälkiruoka leivän ja juoman kera. Paella on espanjalaisten kansallisruoka, josta löytyy useita erilaisia versioita. Paellaa valmistetaan tyypillisesti sunnuntaisin koko perheelle. Kuumalla ilmalla kannattaa kokeilla gazpachoa eli kylmää vihanneskeittoa. Alkoholiton maitomainen juoma horcata de chufa maistuu mantelilta ja tehdään eräästä makeasta pähkinälajista.
Madridissa on hyviä viinejä Espanjan eri viinintuotantoalueilta, kuten La Riojasta ja Navarrasta. Sangría on punaviiniä, johon on sekoitettu pilkottuja tai viipaloituja hedelmiä. Myös Jerezistä peräisin olevaa sherryä tai Kataloniasta peräisin olevaa kuohuviiniä, cavaa on saatavilla.
Madridissa on tavallista syödä lounasta ja päivällistä myöhemmin kuin muualla Espanjassa. Lounasaika on kello 14–16 ja päivällisaika 21–22.30, tai viikonloppuisin vielä myöhempään. Siestaa vietetään kello 14–17. Ruoka-aikojen välissä nautitaan tapas-välipaloja.
Erään vuonna 2017 tehdyn selvityksen mukaan Madridissa on lukumääräisesti eniten baareja Espanjassa: 6 758 kappaletta eli 2,13 baaria 1 000 asukasta kohden.
Kulttuuri ja turismi > Yöelämä

Osa yökerhoista tai diskoista on auki kello 6 saakka aamulla. Nuoremmat madridilaiset juhlivat joskus läpi yön, käyvät churrosilla (eräänlainen leivonnainen, joka on tapana nauttia kaakaon kera) aamunkoitteessa, menevät kotiin peseytymään ja lähtevät töihin. Tämä aluksi Plaza del Dos de Mayolle keskittynyt yöelämä kukoisti Francon kuoleman jälkeen ja erityisesti 1980-luvulla Madridin pidetyimmän pormestarin Enrique Tierno Galvánin ollessa virassa. 1980-luvulla Madridissa syntyi uusi nuorisokulttuuriliike La Movida. Nykyisin suurin keskus vaihtoehtoiselle yöelämälle on läheinen Chuecan kaupunginosa. Chueca on nuorekas kaupunginosa kahviloineen ja muotiliikkeineen; se on myös seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen suosiossa. Myös Malasaña on öisin elävä kaupunginosa, joka sijaitsee Gran Vía pääkadun pohjoispuolella.
Kulttuuri ja turismi > Flamenco

Espanjalaisen kulttuurin tunnetuimpia tuotteita maailmalla on härkätaistelun ohella eteläisestä Andalusiasta peräisin oleva flamenco, joka yhdistää kitaransoittoa, tanssia, jalankoputuksia ja sydämen pohjasta pulppuavaa laulua. Vaikka perinne on muualta lähtöisin, flamencoa esitetään myös Madridin flamenco-yöklubeilla, jotka keräävät paljon yleisöä - myös turisteja. Lauluista kirpoava tuska samoin kuin rytmilliset poljennot sähköistävät ilmapiirin niin että katsomossa unohtuvat kansallisuus- ja kielirajat. Lauluja on kahta päätyyppiä. Cante chico on sävyltään vaihteleva ja iloinen, se on ns. kevyt laulu. Cante jondo, syvä laulu, kertoo rakkaudesta, kuolemasta ja inhimillisistä tunteista yleensä ja on hitaampi ja läpituntevampi. Sitä laulavat kaikki suuret flamencolaulajat.
Kulttuuri ja turismi > Paikalliset juhlapäivät

15. toukokuuta – Fiestas de San Isidro Labrador, Madridin suojeluspyhimyksen Pyhän Isidoruksen juhla.
9. marraskuuta – Fiestas de Virgen de la Almudena, Madridin suojeluspyhimyksen Almudenan neitsyen juhla.