stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruokamarkkinat
Historia

Yhtiön historia ulottuu vuoteen 1970, jolloin liikemiehet Jarkko Koli ja Jaakko Kurila perustivat ensimmäiset Ruokamarkkinat-myymälät. Vuonna 1980 myymälöitä oli Turun seudulla kymmenkunta. Vuonna 1982 perustettiin ensimmäiset Ruokavarasto-laatikkomyymälät. Vuonna 1995 Ruokavarasto Oy osti Marjamäki-yhtiöiltä Hämeessä ja Pirkanmaalla toimineen Valtti-Rabatti-ketjun, jonka 31 myymälää muutettiin 1996 Ruokavarasto-myymälöiksi. Samana vuonna ketju laajeni pääkaupunkiseudulle ostamalla kuusi Ruoka-Skotti-myymälää. Wihuri osti Ruokamarkkinat vuonna 1988, ja toiminta laajeni merkittävästi sen ostaessa Sesto-ketjun Stockmannilta, mukana myös Seston Etujätit.
Vähittäismyyntiketjut liitettiin 2005 osaksi uutta Tradeka-yhtiötä ja Wihurista tuli Tradekan kolmanneksi suurin omistaja. Ruokavarasto-myymälöitä alettiin muuttaa Siwa-kaupoiksi. Ruokamarkkinat-yhtiön toiminta lakkasi vuonna 2007 yhtiön sulautuessa Wihuriin.
Ketjut

Ruokavarasto oli lähikauppaketju, jota Wihuri kasvatti 1990-luvulla eri puolelle Suomea. Sen myymälämäärä vuonna 1988 oli 47, vuonna 1994 77 ja vuonna 2000 jo 120. Vuonna 1998 Ruokavaraston pohjoisin myymälä sijaitsi Rovaniemellä. Ruokavarasto-myymälät muutettiin Tradekalle myynnin jälkeen 2005 Siwa-lähikaupoiksi ja kooltaan suurimmat Valintatalo-supermarketeiksilähde?.
Sesto oli Stockmannin vuonna 1962 perustama marketketju, joka siirtyi Ruokamarkkinoiden omistukseen vuonna 1999. Sestot muutettiin Valintatalo-supermarketeiksi lukuun ottamatta Forumin Sestoa, joka oli muutettu S-marketiksi (lisäksi Olarin S-market laajeni Seston liiketilaan). Helsingin Tehtaankadun Sesto puolestaan muutettiin Siwaksi. Sesto-ketjuun kuului vuonna 1998 14 myymälää.
Etujätti (aluksi Seston Etujätti) oli hypermarkettiketju. Etujättejä oli vuonna 1998 viisi. Kolme Etujättiä (Kaarinassa, Lappeenrannassa ja Turun Kupittaalla) ja Mäntsälän Sesto muutettiin Euromarket-hypermarketeiksi. Vantaan Tammistossa sijainnut Etujätti muutettiin osittain Wihurin Metro-pikatukkuliikkeeksi, jolloin myös samassa rakennuksessa toimineet Stockmann Outlet ja Hobby Hall saivat runsaasti lisätilaa.lähde? Espoon Friisilän Etujätti myytiin muualleselvennä, minkä jälkeen sen paikalla on toiminut muun muassa Budget Sport, Konebox, Musta Pörssi, Sotka-huonekaluliike, SuperPark-sisäaktiviteettipuisto. Nykyisin sen paikalla toimii kaksi autokauppaa. SuperPark-sisäaktiviteettipuisto lopetti toimintansa, koska Ison Omenan Duudsonit Activity Park vei sen asiakkaat.lähde?
Sesto-myymälät ja Seston Etujätit vuonna 1999

Espoo
Friisilä (Etujätti)
Lähderanta (1962-2005, 2005-2010 Valintatalona)
Olari (Ruokavarasto) (myöhemmin Sesto, yhteydessä toimi myös ravintola Chico's 2010-luvulle) (nykyisin S-market, yhteydessä toimii myös Baari Olarinkulma)
Jyväskylä (Etujätti)
Helsinki
Annankatu
Eino Leinon katu
Forum
Lauttasaari
Megahertsi
Mellunmäki
Puistola
Reimarla
Tehtaankatu
Vaasankatu
Kauniainen
Pirkkala (Etujätti)
Tampere (Etujätti)
Linnainmaa
Lielahti
Turku
Länsikeskus (Etujätti)
Kupittaa (Etujätti)
Vantaa
Tammisto (Etujätti) (sittemmin Stockmann outlet lopetettu 2015 ja Metro Pikatukku lopetettu 2022, nykyisin Stadium outlet)
Tikkurila
Loppi
Launonen (Ruokavarasto) (sittemmin Siwa lopetettu 2017, nykyisin K-Market)
Pori (Ruokavarasto)
Seston myymälä Helsingin Taka-Töölössä vuonna 2003. Myymälä muutettiin sittemmin Valintataloksi ja tämän jälkeen K-Marketiksi.
Paavo Helistö

Paavo Olavi Helistö (21. syyskuuta 1934 Kemi – 8. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, toimituspäällikkö, musiikkikirjailija ja musiikkikriitikko.
Koulutus

Helistö valmistui ylioppilaaksi Kajaanin Lyseosta 1953, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta, musiikkitiedettä, suomen kieltä, kansatiedettä ja kansanrunoutta. Helistö suoritti klarinetinsoitossa Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1957 opettajanaan Sven Lavela ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1961, gradun aiheenaan Eino Leinon sävelletyt runot.
Ura

Paavo Helistön työura Yleisradion musiikkiosastossa alkoi toimittajana vuosina 1957–1963. Vuodet 1963–1997 hän toimi musiikkitoimituksen toimituspäällikkönä ja jäi eläkkeelle 1998. Hän toimitti lukuisia musiikkiaiheisia radio-ohjelmia ja -dokumentteja.
Helistö toimi musiikkiarvostelijana ja -avustajana muun muassa Suomen Sosialidemokraatissa (1973–1978) ja Ilkassa vuodesta 1977 alkaen. Hän on toiminut myös Kaustisen kansanmusiikkijuhlien organisaatiotehtävissä.
Helistö on myös sanoittanut muutamia lauluja salanimellä Paul Holm. Niistä tunnetuin lienee Konsta Jylhän säveltämä "Konstan joululaulu".
Vuonna 2000 Helistölle myönnettiin valtion journalistipalkinto.
Kirjallinen tuotanto

Lukuisten radio-ohjelmien ja -dokumenttien lisäksi Helistö on kirjoittanut myös musiikkiaiheisia julkaisuja, kirjoja ja oppikirjoja. Ellen Urhon ja Erkki Pohjolan kanssa kirjoitettu Musiikki eilen ja tänään I–II sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1974.
Helistö, Paavo: Konstan parempi valssi.  (Konsta Jylhän elämäkerta)  Helsinki:  Tammi, 1972.
Helistö, Paavo – Urho, Ellen – Pohjola, Erkki: Musiikki eilen ja tänään.  Helsinki:  Fazer, 1973–1974.
Helistö, Paavo – Urho, Ellen – Pohjola, Erkki: Lukion musiikki I–III.  Helsinki:  Fazer, 1984.
Helistö, Paavo: Klaneetti – kansansävelmiä klarinetilla.  (Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja, 17)  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1985.  ISBN 951-95411-2-8
Helistö, Paavo: Klaneetti – suomalaisen kansanklarinetin vaiheita.  (Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja, 27)  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1988.  ISBN 951-9268-07-3
Helistö, Paavo: Suomen Klarinettiseura 10 vuotta.  Suomen klarinettiseura, 1990.
Helistö, Paavo: Konsta: Konsta Jylhän, pelimannin ja kansansäveltäjän tarina.  (Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja, 42)  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1997.  ISBN 951-9268-27-8
Helistö, Paavo: Aerila, Kajanuksen klarinetisti: Kusti Aerilan elämäkerta.  (Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja, 58)  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 2005.  ISBN 951-9268-40-5
Aiheesta muualla

Paavo Helistön muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Australia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva 
Muut:  IdRef
Peppi Pitkätossu

Inger Nilsson Pepin roolissa 1968.
Peppi Pitkätossu (ruots. Pippi Långstrump) on ruotsalaisen lastenkirjailijan Astrid Lindgrenin luoma satuhahmo, itsenäinen ja suunnattoman voimakas pikkutyttö. Pepin tarina syntyi 1940-luvun alussa, kun Lindgrenin piti kertoa sairaana olevalle tyttärelleen tarinoita. Muutamia vuosia myöhemmin, kun hän oli kirjoittanut jo pari muuta kirjaa, hän päätti viimeistellä Pepin kirjaksi. Vuonna 1945 hän lähetti Pepin lastenkirjakilpailuun ja sai sillä ensimmäisen palkinnon.
Pepin hahmo

Lindgren mainitsi Pepin esikuvaksi punatukkaisen Sonja Melinin (1933–2023), johon hän oli tutustunut vuonna 1941. 
Pepin esikuvaksi on mainittu myös ruotsalaisen kirjailijan Ester Blenda Nordströmin (k. 1948) luoma poikatyttö Ann-Mari. Nordströmiä puolestaan innoitti L. M. Montgomeryn Annan nuoruusvuodet.
Peppi asuu yksinään Huvikumpu-nimisessä omakotitalossa. Hän on maailman voimakkain tyttö. Hänen koko nimensä on Peppilotta Sikuriina Rullakartiina Kissanminttu Efraimintytär Pitkätossu. Hänellä on hullunkuriset vaatteet sekä oranssinpunaiset hiukset, jotka ovat kahdella sivuille päin sojottavalla letillä sekä pisamat. Huvikummussa asustavat myös Pepin apina Herra Tossavainen sekä hevonen, josta Peppi käyttää kirjan alkuperäisversiossa hellittelynimeä Lilla Gubben (Pikku-Ukko). Pepin isä on merikapteeni ja hottentottien kuningas Etelä­meren saarella. Pepin äiti on enkelinä taivaassa. Pepillä on matkalaukullinen kultarahoja, jota rosvokaksikko, Kukkanen ja Jymy-Juntunen, yrittää ryövätä. Pepin parhaat kaverit ovat naapurissa asuvat sisarukset Tommi ja Annika.
Myöhemmin on pohdittu Peppi Pitkätossu -kirjojen valkoista maailmankuvaa ja rasistisuutta. Vuoden 2015 jälkeen Ruotsissa julkaistuissa uusissa Peppi-kirjojen painoksissa Pepin isä ei ole enää neekerikuningas vaan Etelämeren kuningas. Samaten uudemmissa suomennoksissa Pepin isä ei ole enää alkutekstin mukaisesti ”neekerikuningas” (ruots. negerkung) vaan ”hottentottien kuningas”.
Norjan radion lastenkuunnelmissa hän on puolestaan ”kuningas Etelämeren saarella”.
Pepistä on tehty useita näytelmäelokuvia ja pari piirroselokuvaa. Tunnetuimmat näytelmäelokuvat olivat Olle Hellbomin ohjaamia, ja  pääosissa nähdään Inger Nilsson (Peppi), Pär Sundberg (Tommi) ja Maria Persson (Annikka). Peppi Pitkätossu -animaatioelokuvissa Pepin ääninäyttelijä on Henni-Liisa Stam.
Vuonna 2014 Peppi Pitkätossu valittiin sanomalehti Dagens Nyheterin yleisöäänestyksessä Ruotsin tärkeimmäksi kulttuuri-ilmiöksi.
Peppi-kirjat

Peppi Pitkätossu (Pippi Långstrump, 1945)
Peppi aikoo merille (Pippi Långstrump går ombord, 1946)
Tunnetko Peppi Pitkätossun? (Känner du Pippi Långstrump?, 1947)
Peppi Pitkätossu Etelämerellä (Pippi Långstrump i Söderhavet, 1948)
Peppi Pitkätossun tarina (Boken om Pippi Långstrump, 1952)
Peppi tulee (Pippi flyttar in, 1969)
Peppi järjestää (Pippi ordnar allt, 1969)
Peppi, maailman vahvin (Pippi är starkast i världen, 1970)
Peppi pitää kutsut (Pippi håller kalas, 1970)
Peppi Pitkätossu karkuteillä (På rymmen med Pippi Långstrump, 1970)
Peppi Kurrekurredut-saarella (Pippi på söderhavet, 1971)
Peppi ei tahdo kasvaa isoksi (Pippi vill inte bli stor, 1971)
Peppi Pitkätossun joulukuusenriisujaiset (Pippi Långstrump har julgransplundring, 1979)
Peppi Pitkätossu kaupungin hulinassa (Pippi Långstrump i humlegården, 2000)
Sovituksia > Kokoillan elokuvia

Peppi Pitkätossu (Pippi Långstrump, Ruotsi 1949)
Peppi Pitkätossu (1969)
Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä (Ruotsi 1970)
Peppi Pitkätossu karkuteillä (Ruotsi 1970)
Tässä on Peppi Pitkätossu! (1973), leikattu televisiosarjan Peppi Pitkätossu kohtauksista
Peppi Dlinnyitšulok (Пеппи Длинныйчулок,  Neuvostoliitto 1984)
Peppi Pitkätossu, maailman vahvin tyttö (The New Adventures of Pippi Longstocking, Yhdysvallat/Ruotsi, 1988)
Sovituksia > Piirroselokuvia

Peppi Pitkätossu (1997)
Peppi Etelämerellä (2000)
Sovituksia > Televisiosarjoja

Peppi Pitkätossu (1969)
Peppi Pitkätossu (1997–1999), animaatiosarja
Sovituksia > Kuunnelma

Peppi Pitkätossu (1996)
Sovituksia > Videopelejä

Peppi Pitkätossu (1996) (Ahead Multimedia AB)
Tässä on Peppi Pitkätossu (2001)
Peppi Pitkätossu (2012)
Sovituksia > Baletti

Peppi Pitkätossu (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peppi Pitkätossu Wikimedia Commonsissa
Peppi-sivusto. (saksaksi)
Peppi Pitkätossu Helsingissä. Ylen Elävä arkisto.
Tanskanen, Jani: Peppi Pitkätossun sukkanauhat, iik! Yleisradio 1.10.2015.
Källén, Matilda: Pippi Långstrump fortsätter leka Hufvudstadsbladet. 6.5.2015. Arkistoitu 11.8.2019. Viitattu 11.8.2019. (ruotsiksi)
Parkkinen, Jukka: Keski-ikäinen lapsianarkisti Peppi Eraimintytär Pitkätossu.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  DDB  Yle 
Muut:  IdRef 
Peppi Pitkätossu -televisio­sarjassa käytetty Huvikumpu-talo (Villa Villekulla eli Villa Kunterbunt) Kneippbynin huvi­puistossa Gotlannissa.
Näyttelijä Inger Nilsson vierailulla Hollannissa vuonna 1972.
Pearl-väri

| Pearl-värit |
| --- | --- |
 Heterotsgootiksi pearlväriseksi epäilty perunpaso
Synonyymit ja lyhenteet
Vanhentuneet synonyymit::  Barlink-väri, aprikoosi
Genotyyppi
Geeni::  PRLprl ja CRcr tai PRLPRL ja ee
Selitys::  Heterotsygoosi pearl- ja voikkotekijän suhteen tai pearl-homotsygootti rautias
Fenotyyppi
Runko::  (a) heterotsygoottina ilman voikkotekijää ei vaikutusta; (b) heterotsygottina voikkotekijän kanssa musta pohjaväri haalistuu vaalean harmaanruskeaksi, punaruskea kermanvaaleaksi; (c) homotsygoottina rautiaalla aprikoosinvaalea
Jouhet::  (a) ei eroa normaaliin; (b) mustat jouhet haalistuvat likaisen tai punervan keltaisiksi, punaruskeat kellan- tai likaisenvaaleiksi; (c) aprikoosinvaaleat
Iho::  (a) ei eroa normaaliin; (b) vaaleahko tai roosahtava harmaa; (c) vaaleanpunainen
Pearl-väri on niin kutsutun pearl-tekijän (joskus myös "Barlink-tekijän") aiheuttama hevosen diluutioväritys, jolla on samankaltaisia piirteitä kuin voikko- ja shamppanjaväreillä. Tekijä paikannettiin kalifornialaisessa Davisin yliopistossa vuonna 2006 ja sille on kehitetty DNA-testi.
Esiintyminen

Pearl-tekijä on melko harvinainen, ja esiintyy lähinnä quarter- ja paint-hevosissa ja perunpasoissa. Sama mutaatio esiintyy myös iberialaisperäisissä hevosroduissa kuten lusitanoissa ja andalusianhevosissa. Mutaatio on tullut quarter- ja paint-rotuihin luultavasti iberialaisrotujen vaikutuksen myötä. Vuonna 2007 tekijän todettiin esiintyvän myös irlannincobeilla.
Vaikutus

Pearl-tekijän vaikutus on epätäydellisesti resessiivinen. Heterotsygoottina sillä ei ole vaikutusta mustaan, ruunikkoon tai rautiaaseen pohjaväriin. Homotsygoottina se haalistaa rautiaan punaruskean pigmentin tasaisen vaaleaksi aprikoosinpunertavaksi rungossa, jouhissa ja hännässä ja vaalentaa ihon. Geeniä kutsuttiinkin tutkimusten ollessa kesken myös "aprikoosigeeniksi". Voikkovärityksestä poiketen jouhet ovat yleensä rungon väriset. Väritys antaa kuultavan hohtavan, helmimäisen vaikutelman.
Vaikutus > Vaikutus voikkoväriin

Pearl-tekijän tunnetaan vaikuttavan voikkogeenin vaikutusta vahvistavasti; mikäli hevonen on voikkotekijän suhteen heterotsygootti, pearl-tekijä voi vaalentaa väritystä entisestään. 
Värityksessä on tällöin sekä pohjaväriä vastaavan voikko- että samppanjavärityksen piirteitä ja vaikuttaa näiden välimuodolta. Tällainen valevalkovoikko on usein vaaleaihoinen ja sini- tai vihreäsilmäinen.
Aitoa valkovoikkoa on vaikea ellei mahdoton erottaa silmämääräisesti pearl-voikko -fenotyypistä. Voikkotekijän ja pearl-tekijän erikoisesta yhteisvaikutuksesta johtuen pearl-tekijän epäillään olevan itsenäisen lokuksen sijaan voikkolokuksen mahdollinen alleeli.
Nimi

Paint-hevosten yhteydessä diluutiota kutsuttiin Barlink-tekijäksi, koska se oli rodussa jäljitetty tammaan My Tontime ja sen pojanpoikaan, oriin Barlink Macho Man.. Aluksi paint- ja quarter-roduissa esiintyvää diluutiota luultiin erilliseksi iberialaisten rotujen vastaavasta diluutiosta, jonka näiden rotujen kasvattajat olivat nimenneet pearliksi, mutta tutkimukset vahvistivat kyseessä olevan saman mutaation.Davisin yliopiston tutkimusten ollessa vielä kesken tutkijat nimesivät tekijän "aprikoosigeeniksi". Iberialaisrotujen diluution paljastuttua samaksi mutaatioksi nimitys vaihdettiin pearliksi oletetun alkuperän perusteella.
Mauri Hermundsson

| Mauri Hermundsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntymäaika:  30. lokakuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka:  Järna, Ruotsi
Ammatti:  tubettaja
Youtube-tiedot
Tilaajamäärä:  137 000 (10.3.2025)
Muiden kanavien nimet:  Uppdrag: Mat (704 000 tilaajaa) Topp 1 i Sverige (112 000 tilaajaa)
Mauri Victor Leonardo Hermundsson (s. 30. lokakuuta 1995 Järna), tubettajanimeltään Mustiga Mauri, on ruotsalainen Youtube-sisällöntuottaja ja televisiojuontaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2018 Upprag: Mat -kanavalle tekemillään ruoka-aiheisilla videoilla. Sittemmin hän on muun muassa juontanut Ruotsin Lego Mastersia ja ollut mukana Bäst i test -ohjelmassa, joka perustuu samaan formaattiin kuin Suurmestari. Hermundsson on myös työskennellyt toimittajana Aftonbladetissa ja Expressenissä.
Mauri ei ollut Hermundssonin alkuperäinen etunimi, vaan hän otti sen lapsena viisi vuotta vanhemmalta naapurin pojalta, jota hän ihaili.
Aiheesta muualla

Youtube-kanava
Maybach Music Group

Maybach Music Group on yhdysvaltalainen Rick Rossin vuonna 2008  perustama levy-yhtiö.Se on Warner Bros. Recordsin alaisuudessa (Yhdysvalloissa).
Diskografia > Albumit

| Artisti | Albumi | Tiedot |
| --- | --- | --- |
| Rick Ross | Deeper Than Rap  |  Julkaisu: 2009  Listasijoitukset: 1 U.S., 23 CAN  Myynti: 434 000 |
| Triple C's | Custom Cars & Cycles  |  Julkaisu: 2009  Listasijoitukset: 44 U.S.  Myynti: 12 200 |
| Rick Ross | Teflon Don  |  Julkaisu: 2010  Listasijoitukset: 2 U.S., 17 CAN, 169 U.K.  Myynti: 654 000  Myynyt kultaa |
| Maybach Music Group | MMG Presents: Self Made Vol. 1 |  Julkaisu: 23. Maaliskuuta 2011  Listasijoitukset: 5 U.S.  Myynti: 181 000 |
| Wale | Ambition |  Julkaisu: 1. marraskuuta 2011  Listasijoitukset: 2 U.S.  Myynti: 205 000 |
Artistit

| Artisti | Liittymisvuosi | MMG-albumit | Tietoa |
| --- | --- | --- | --- |
| Rick Ross | Perustaja | 2 |  |
| Masspike Miles | 2009 | — | Laulaja Massachusettsin Bostonista. |
| Triple C's | 2009 | 1 | Yhtye, johon kuuluvat Rick Ross, Gunplay, Torch ja Young Breed. |
| Magazeen | 2011 | — | Maybach Music Groupin ensimmäinen reggae-artisti. |
| Wale | 2011 | 1 | Räppäri Washingtonista. Hän julkaisi albuminsa Ambitionin 1. joulukuuta 2011. |
| Meek Mill | 2011 | — | Räppäri Pennsylvanian Philadelphiasta. |
| Pill | 2011 | — | Räppäri Georgian Atlantasta. |
| Stalley | 2011 | — | Räppäri Ohiosta. |
| Teedra Moses | 2011 | — | Yhdysvaltalainen R&B-  ja soul-laulaja ja lauluntekijä Louisianan New Orleansista. MMG:n ensimmäinen R&B-artisti. |
| Jay-D | 2012 | — | Räppäri. |
Gustaf August Wasastjerna

| Gustaf August Wasastjerna |
| --- | --- |
 Gustaf August Wasastjerna.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Gustaf August Wasastjerna, vuoteen asti 1847 Falander.
Syntynyt: 12. elokuuta 1823 Seinäjoki
Kuollut: 11. kesäkuuta 1905 (81 vuotta) Peräseinäjoki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tehtailija ja liikemies
Arvonimi: maanviljelysneuvos (1885)
Vanhemmat:  Gustaf Adolf Wasastjerna Catharina Charlotta Jernberg
Puoliso:  Hedvig Mathilda Donner (1848–1897)
Lapset:  Alexander Wasastjerna Gustaf Albin Wasastjerna
Gustaf August Wasastjerna (vuoteen 1847 Falander; 12. elokuuta 1823 Seinäjoki – 11. kesäkuuta 1905 Peräseinäjoki) oli suomalainen tehtailija ja liikemies. August Wasastjerna oli aikoinaan yksi Suomen varakkaimmista miehistä, mutta hän teki konkurssin vuonna 1869.
August Wasastjernan vanhemmat olivat ruukinpatruuna Gustaf Adolf Wasastjerna ja taloudenhoitaja Catharina Charlotta Jernberg. Koska hänen vanhempansa eivät alkuaan olleet naimisissa, hän ei saanut käyttää Wasastjernan aatelissuvun nimeä, vaan ainoastaan suvun alkuperäistä porvarillista nimeä Falander. Vanhemmat menivät naimisiin vuonna 1845 ja kaksi vuotta myöhemmin hän sai sukunsa aatelisnimen.
Ura tehtailijana > Östemyran ruukki ja maatila

Wasastjerna peri isältään Östermyran eli Seinäjoen ruukin. Wasastjerna loi ruukista suurmaatilan, jossa 1880-luvulla oli viljeltyä maata 1200 hehtaaria ja yli 3000 hehtaaria metsää. Wasastjerna rakennutti Östermyraan useita myllyjä, sahan, tiilitehtaan, meijerin ja oluttehtaan. Ruukilla oli karjanhoito- ja meijerikoulu sekä suuri kivinavetta, jossa oli lähes 300-päinen karja. Wasastjerna loi Östermyrasta mallikelpoisen suurmaatilan rauta- ja ruutiteollisuuden rinnalle.
Ura tehtailijana > Tampereen konepaja

Wasastjerna osti vuonna 1856 Tammerkosken partaalta tontin, jossa toimi Nils Johan Idmanin, vuorimestari Gustaf Idestamin ja salaneuvos Karl August Ramsayn rakennuttama rautasulattimo ja konepaja. Tuotteet olivat koneita, koneen osia ja valutuotteita. Tehtaalla aloitettiin myös ensimmäisenä Suomessa höyrylaivojen valmistus ja siipiratasalus Ahti valmistui vielä samana vuonna.
Ura tehtailijana > Konkurssi

Kauppa muodostui kohtalokkaaksi Östermyran ja Wasastjerna-suvun kannalta. Samalle tontille perustettiin yhdessä Adolf Törngrenin kanssa, Wasastjernojen lainojen turvin, pellavatehdas, joista muodostettiin vuonna 1861 Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy (ruots. Tammerfors Linne- & Jern-Manufaktur Aktie-Bolag) eli Tampella. Tampellan ajatuessa vaikeuksiin joutui Wasastjerna luopumaan omaisuudestaan velkojilleen. Yritykseen oli sijoitettu pitkälti toista miljoonaa markkaa ja eräitä takauksia.
Ura kunnallismiehenä

Wasastjerna kehitti Seinäjokea monella tavalla. Hän oli ajamassa Seinäjokea itsenäiseksi seurakunnaksi, perustamassa entisestä ruutimakasiinista seurakunnalle omaa kirkkoa sekä toimi ensimmäisenä kuntakokouksen puheenjohtajana. Wasastjerna vaikutti myös osaltaan rautatien saamiseen Seinäjoelle ja sai sen kulkemaan nykyistä reittiään.
Viimeiset vuodet

Vanhuusvuotensa Gustaf August Wasastjerna vietti Peräseinäjoella Ala-Kärjen maalla olleessa, setänsä eversti Alfred Wasastjernan omistamassa talossa. Myöhemmin vanha, reumasairas patruuna joutui vieraitten ihmisten hoitoon. Wasastjerna menehtyi vuonna 1905, kun taloudenhoitajan ollessa kirkossa, eräs kulkumiehenä paikkakunnalle pesiytynyt peltiseppä juopuneena pahoinpiteli Wasastjernan. Muutamaa päivää myöhemmin Wasastjerna kuoli.
Wasastjerna haudattiin Seinäjoelle. Seinäjoen seurakunta ja paikalliset maatalous- ja edistysseurat pystyttivät elokuuusa 1914 Wasastjernan hautamuistomerkin. Monumentin suunnitteli kuvanveistäjä Alpo Sailo ja valmisti seinäjokelainen kivenhakkaaja Walentin Sillanpää.
Muuta

Wasastjerna oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864.
Wasastjerna meni vuonna 1848 naimisiin Hedvig Mathilda Donnerin (1825–1897) kanssa. He saivat yhteensä kymmenen lasta, joita olivat maatalousneuvos Alexander Wasastjerna ja tilanomistaja Gustaf Albin Wasastjerna. Wasastjerna sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1885.
Aiheesta muualla

Martti Raukko : Östermyrasta Tampereelle, Helsingin Sanomat, 14.10.1934, nro 277, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Ljudmila Titova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ljudmila Titova |  Ljudmila Titova |  Ljudmila Titova |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | 1000 m |  |
|  Pronssia | Sapporo 1972 | 500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1971 | yleisluistelu |  |
| Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  | Sprinttiluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | West Allis 1970 | sprinttiluistelu |  |
|  Pronssia | Eskilstuna 1972 | sprinttiluistelu |  |
Ljudmila Jevgenjevna Titova  (ven. Людмила Евгеньевна Титова, s. 26. maaliskuuta 1946) on entinen neuvostoliittolainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Titova voitti Grenoblen 1968 talviolympialaisissa kultaa 500 metrillä ja hopeaa 1 000 metrillä. Neljä vuotta myöhemmin Sapporon olympialaisissa hän sai vielä pronssia 500 metrillä.
Titova voitti kultaa sprinttereiden ensimmäisissä MM-kilpailuissa West Allisissa vuonna 1970. Kaksi vuotta myöhemmin Eskilstunassa hän saavutti sprinttereiden MM-pronssia. Yleisluistelun MM-kilpailuissa Titova saavutti pronssia Helsingissä vuonna 1971 ja EM-kilpailuissa hopeaa Leningradissa samana vuonna.
Mölnbo

| Mölnbo |
| --- | --- |

 Mölnbo
 Koordinaatit: 59°03′06″N, 17°25′42″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Södertälje
Väkiluku (31.12.2023):  1 149
Mölnbo on taajama Södertäljen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 149 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mölnbo Wikimedia Commonsissa