Rock and Roll All Night Long
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

Kriitikoilta Rock and Roll All Night Long sai kannustavaa ja mairittelevaa palautetta. Albumin ilmestyttyä nuortenlehti Intron arvostelussa kehuttiin kappaleita ”Sweet Sue”, ”Say Mama” ja ”Tiger” ja todettiin Hurriganesin olevan ”takuulla maan hikisin ja herkullisin lavayhtye”. ”Sweet Suen” sanottiin olevan yhtyeen bravuureita, ja ”Say Mamaa” verrattiin musiikilisesti Sha Na Na -yhtyeeseen. Toisaalta etenkin albumin A-puolta kritisoitiin hieman tasapaksuksi, mutta mukaan mahtuvan myös ”todellisia helmiä sioille”. Harmiteltiin myös livepuolesta jäävän puuttumaan paljon, kun yhtyeen ainoastaan kuulee mutta ei näe.
»Kun menee syteen, niin sitten menee saveen. Hurriganeshan on pandiitti, joka rehellisesti tunnustaa soittavansa väärin. Lavalla moinen homma luistaa ja jopa kuulostaa hauskalta, mutta kun istuu yksin kammiossaan niin hauskuudet on kaukana. Se toinen puolisko joka on aikaansa annostettu porvarillisesti studiossa korjaa kyllä hieman yleiskuvaa, mutta kyllä Hurriganes on aina Hurriganes kunhan sen vaan näkee silmillään.» 
(Intro 10/1973)
Musa-lehdessä albumin arvosteli Waldemar Wallenius, jonka mielestä albumi oli pieni pettymys, koska hänkin koki, ettei albumi täysin tavoita Hurriganesin livetunnelmaa. Silti hän piti albumia yhtenä parhaista, ellei parhaana, kotimaisena rocklevytyksenä. Wallenius sanoi levyä naiiviksi mutta kehui Hurriganesia siitä, että se on pystynyt saavuttamaan varsin aidon rock-hengen suuremmin matkimatta ketään. Wallenius antaa albumin arvosanaksi neljä tähteä viidestä.
»Tämä levy ei siis aivan täydellisesti vastannut odotuksiani, mutta väärinkäsityksien välttämiseksi todettakoon, että noin kokonaisuutena Remu, Häkkinen ja Albert muodostavat melko lyömättömän yhdistelmän, kuten hyvin tiedät, jos olet heidät luonnossa nähnyt.» 
(Waldemar Wallenius, Musa 9/1973)
Suosikki-lehden artikkelissa albumia kehuttiin ja sanottiin sen todistavan, ettei Hurriganes ole ”pelkkä lavareteilyllä juhliva humpuukiyhtye”. Kirjoittajan mukaan yhtyeellä on paljon annettavaa musiikillisesti ”ja se kaikki tarjotaan korkeatasoisuuden tarjottimella”. Kirjoittaja kiinnitti huomiota myös siihen, että itse kirjoitetun osuus on lisääntynyt. Artikkeli kritisoi levyn äänitystekniikkaa, mutta sanoi ”määrätyn luolamaisuuden” kuuluvan alkuperäisen rockin tunnelmaan.
Helsingin Sanomissa 17. maaliskuuta 1974 Lauri Karvonen antoi albumille enimmäkseen kritiikkiä. Karvosen mukaan Hurriganes on albumilla pitkäveteistä kuultavaa, koska yhtye on ehdottomasti myös nähtävä. Tämä siitäkin huolimatta, että livetilanne ei paranna yhtyeen musiikkia lainkaan, mutta kuitenkin kompensoi sen pahimpia puutteita, kun huomio kiinnittyy muualle. Karvonen kuitenkin kehuu Hurriganesin lava-show’ta ja kutsuu yhtyeen musiikkia rehelliseksi, selkeäksi ja ymmärrettäväksi. Kuuntelumusiikiksi albumi ei kuitenkaan kelpaa, toisin kuin tanssin tahdittajaksi, mihin se on luultavasti tarkoitettukin.
Albumin tuottanut ja liveosuuden äänittänyt Måns Groundstroem on jälkeenpäin pitänyt Rock and Roll All Night Longia olosuhteisiin nähden erinomaisena albumina ja olevansa ylpeä aikaansaannoksestaan. Remu Aaltonen on puolestaan sanonut suhtautuneensa levyyn tuoreeltaan ristiriitaisesti. Hän on kertonut muiden kehuneen sitä, mutta itse pitäneen sitä todella huonon kuuloisena. Aaltonen valitteli vielä vuonna 2020 sitä, ettei albumia ollut aikaa tehdä hänen mielestään kunnolla ja oikeaoppisesti. Sen sijaan B-puolen studiomateriaalia hän on kehunut.