Liike-energia
Newtonilainen liike-energia > Jäykän kappaleen liike-energia

Klassisen mekaniikan mukaan massapisteen, toisin sanoen läpimitaltaan niin pienen kappaleen, että sen voidaan ajatella kokonaan olevan yhdessä pisteessä, samoin kuin pyörimättömän jäykän kappaleen liike-energia riippuu sen massasta ja nopeudesta. Tällaisen kappaleen liike-energia on puolet sen massan ja nopeuden neliön tulosta. Tämä voidaan esittää kaavana:
missä  m on kappaleen massa ja  v sen vauhti eli nopeuden itseisarvo. SI-järjestelmässä massan yksikkö on kilogramma ja nopeuden metri sekunnissa, mistä seuraa, että liike-energian yksikkö on 1 kgm2/s2 eli joule.
Esimerkiksi kappaleella, jonka massa on 80 kg ja nopeus 18 m/s, liike-energia on
Kun ihminen heittää pallon, hän tekee työtä antaakseen sille tietyn nopeuden sen lähtiessä hänen kädestään. Liikkuva pallo voi sen jälkeen törmätä johonkin ja työntää sitä tehden näin työtä siihen kappaleeseen, johon se osuu. Kappaleen liike-energia on yhtä suuri kuin se työ, joka tarvitaan sen saattamisesta lepotilasta sen kulloiseenkin nopeuteen, ja samalla yhtä suuri kuin se työ, jonka kappale voi tehdä palatessaan lepotilaan: nettovoima × kappaleen voiman vaikuttaessa kulkema matka = liike-energia, toisin sanoen
Koska kappaleen liike-energia kasvaa verrannollisena sen nopeuden neliöön, liike-energia nelin­kertaistuu kappaleen nopeuden kaksin­kertaistuessa. Tästä seuraa, että jos auto kulkee toiseen autoon nähden kaksin­kertaisella nopeudella, edellisellä on jälkimmäiseen verrattuna nelinkertainen jarrutusmatka, mikäli molempien massat ovat yhtä suuret ja niitä jarrutetaan yhtä suurella voimalla. Tästä nelin­kertaistumisesta johtuu myös, että kappaleen kiihdyttäminen levosta tiettyyn nopeuteen edellyttää neljä kertaa niin suuren työn kuin sen kiihdyttäminen puoleen tästä nopeudesta.
Kappaleen liike-energian ja liikemäärän välillä on yhteys
missä:
p on kappaleen liikemäärä ja
m sen massa.
Edellä esitetty liike-energian lauseke pätee massapisteelle sekä jäykän kappaleen etenemisliikkeen liike-energialle sen ollessa tasaisessa suoraviivaisessa liikkeessä. Tällöin on siis
missä:
m on kappaleen massa ja
v sen massakeskipisteen nopeus.
Kohteen liike-energia riippuu siitä vertailujärjestelmästä, jossa se on mitattu. Eristetyn systeemin, toisin sanoen systeemin, joka ei luovuta eikä vastaanota energiaa muualta, kokonaisenergia pysyy kuitenkin ajan kuluessa vakiona siinä vertailu­järjestelmässä, jossa se on mitattu. Esimerkiksi avaruus­aluksen poltto­aineesta saatava, liike-energiaksi muuttuva kemiallinen energia jakautuu eri tavoin aluksen ja pakokaasujen kesken riippuen valitusta vertailu­järjestelmästä. Tätä sanotaan Oberthin ilmiöksi. Systeemin kokonais­energia, johon sisältyvät sekä aluksen että pakokaasujen liike-energiat, polttoaineen kemiallinen liike-energia, lämpö ja muut energian muodot, pysyy kuitenkin ajan kuluessa vakiona riippumatta käytetystä vertailu­järjestelmästä. Eri havaitsijat, jotka liikkuvat toistensa suhteen ja jotka siten ovat eri vertailu­järjestelmissä, saavat tälle säilyvälle kokonais­energialle kuitenkin eri suuren arvon.
Tällaisen systeemin liike-energia siis riippuu käytetystä vertailu­järjestelmästä. Pienin se on liikemääräkeskipisteen vertailujärjestelmässä, ja systeemin yhteenlaskettu liikemäärä on systeemin liikemääräkeskipisteen suhteen nolla.