stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japanilaisen miekan valmistus
Metalli

Japanilaisen miekan (katana, tachi, wakizashi) valmistukseen käytetään perinteisesti pätsissä pelkistettyä rautaa, joka hiilestetään ahjossa teräkseksi. Koska pätsissä rauta ei sula, tuloksena on vähähiilistä ja puhdasta kankirautaa, joka hiilestetään edelleen teräkseksi puuhiilellä ja kasvimateriaaleilla. Yleensä hiilipitoisuus pyritään saamaan noin 0,5–0,75 % tietämille.
Miekka voidaan tehdä useammasta teräslaadusta normannimiekan ja morapuukon tavoin pajahitsaamalla, tai yhdestä teräskappaleesta. Mikäli terä tehdään useammasta teräslaadusta (wari ha kitae), tällöin terän selkä (mune) ja lape (shinogi) pyritään tekemään mahdollisimman joustavasta ja leikkuureuna (ha) mahdollisimman kovasta teräslaadusta. Terä voidaan tehdä myös niin, että pehmeän ja sitkeän sydämen ympärille taotaan kova terä (kobushi kitae, vrt. mora-puukon rakenne).
Nykypäivänä miekkaa tehtäessä voidaan käyttää suoraan teollisia teräslaatuja, ja jyrsiä aihio muotoon karkaisuvalmiiksi. Seppien konsensus on, että paras terä tulee AISI 1050 -teräslaadusta, jossa on 0,50 % hiiltä. Se on kova ja sitkeä ja pitää teränsä hyvin. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut terät murtuvat helposti ja tylsyvät nopeasti.
Taonta

Japanilaisen miekan valmistuksen kaikkein legendaarisimpana tekniikkana pidetään sen taontaa, eli taittelutaontaa, jossa aihio taotaan muotoon, taitetaan kahtia, uudelleen lämmitetään ja taotaan, jonka jälkeen toimenpide toistetaan. Uskomusten mukaan näin saadaan aikaan miekan legendaariset ominaisuudet.
Tosiasiallisesti taittelutaonnan tehtävä on pelkästään saada aikaan tasalaatuista terästä. Pätsistä tuotetussa raudassa on aina jonkin verran kuonaa ja muita epäpuhtauksia mukana, ja taonnan tarkoitus on mekaanisesti lyödä nämä epäpuhtaudet pois. Taonnalla ei ole vaikutusta teräksen metallurgisiin ominaisuuksiin. Taittelutaonta ei ole myöskään sama tekniikka kuin eurooppalainen damaskointi, jossa taotaan eri laatuisia rauta- ja teräsaihioita yhteen ja näin saadaan ominaisuuksiltaan erilaista terästä. Sen tehtävänä on yksinkertaisesti aikaansaada tasalaatuista terästä.
Joka kerralla, kun taittelutaonta tehdään, teräkseen tulee ohuita kerroksia, joiden määrä kasvaa kahden potensseissa jokaisen taittelukerran jälkeen. Japanilaisten seppien mukaan taitteluita pitäisi tehdä maksimissaan 10 (1024 kerrosta), sillä jokainen kuumennus ja taonta mellottaa terästä jonkin verran polttaen hiiltä pois, ja  Sakakibara Kozanin mukaan yli 15 kertaa taiteltu terä menettää ominaisuutensa, sillä se on käytännössä hiilipitoisuudeltaan kankiraudan tasoa (kuzuzeru). Näillä kerroksilla ei ole vaikutusta terän metallurgisiin ominaisuuksiin, mutta ne ovat esteettisesti kauniita muodostaen kuvion (hada).
Mikäli teräs on ollut alusta saakka tasalaatuista, taittelutaonta voidaan jättää kokonaan pois. Tästä syystä eurooppalainen teräs oli 1600-luvulla Japanissa hyvin haluttua, sillä se oli tasalaatuista ja siitä sai hyviä miekkoja. Mikäli miekan valmistukseen käytetään nykyaikaista valssattua ja mellotettua hiiliterästä, se voidaan jyrsiä muotoon suoraan lattateräksestä.
Kun teräaihio on saatu lopulliseen muotoonsa ja ruotiin tehty kahvan kiinnitysreiät, se on valmis karkaistavaksi.
Karkaisu

Japanilaisen miekan liki legendaariset ominaisuudet saadaan aikaan differentiaalikarkaisulla.
Differentiaalikarkaisu tarkoittaa, että terän eri osat karkaistaan samanaikaisesti eri lämpötiloihin ja sen jälkeen päästetään eri kovuusasteisiksi. Tämä tehdään peittämällä terän lape (shinogi) ensin muotoon leikatulla silkkipaperilla, joka peitetään savella. Saveen voidaan sekoittaa booraksia. Leikkuureuna (ha) jätetään paljaaksi. Kun terä kuumennetaan noin 800 °C:een lämpötilaan Curie-pisteen (772 °C) yläpuolelle ja karkaistaan äkisti veteen upottamalla, leikkuureuna karkaistuu lasinkovaksi, martensiittisen kiderakenteen omaavaksi, mutta saven suojaama lape ja selkä pysyvät sitkeinä ja joustavina; savi toimii lämpöeristeenä ja hidastaa lappeen jäähtymistä jolloin lappeeseen muodostuu pehmeämpi ja sitkeämpi kiderakenne. Terä on kuitenkin tässä vaiheessa aivan liian kova käyttöä varten, joten sitä on päästettävä jonkin verran. Nyrkkisääntö on, että mitä lyhyempi terä, sitä kovemmaksi se voidaan karkaista: tantō karkaistaan suunnilleen Rockwell-kovuuteen 60–65; Mora-puukon Rockwell-kovuus on 62. Wakizashilla leikkuureunan kovuus on noin 58, ja katanalla tai tachilla leikkuureunan kovuus on noin 53–55 ja lappeen 40–45.
Vertailun vuoksi: keskiaikaisen eurooppalaisen kaksiteräisen miekan leikkuureunan Rockwell-kovuus on yleensä välillä 49–53, sillä sen karkaisu tehdään eri tavoin. Karkaisun osalta sillä ei ole eroa, onko terä tehty perinteisen metodin mukaisesti takomalla vai lattateräksestä jyrsimällä. Liian kovaksi karkaistu tai päästämätön terä puolestaan murtuu helposti osuessaan esimerkiksi haarniskaan tai vastustajan miekkaan tai siihen tulee kolo.
Oikein karkaistun miekan leikkuureunan ja lappeen välille jää selkeä karkaisulinja (hamon). Kyseessä ei siis ole koristelu, vaan kahden teräksen eri kidemuodon välinen raja. Hamon syntyy lämpökäsittelystä: karkaisemattomissa koristemiekoissa se tehdään usein hapolla etsaamalla. Ruostumattoman teräksen karkaisuominaisuudet ovat huonot, se voi murtua karkaistaessa, ja siitä valmistetut miekat saadaan yleensä maksimissaan Rockwell-kovuuteen noin 46–48, eli mikäli halutaan miekka, joka leikkaa hyvin ja säilyttää teränsä, sitä ei pidä tehdä ruostumattomasta teräksestä. Ruostumattomaan teräkseen ei myöskään saa kunnollista hamonia.
Oikein karkaistun miekan tunnistaa myös pitämällä kahvasta kiinni ja lyömällä sen lapetta avokämmenellä. Mikäli karkaisu on tehty liian kovaksi, miekka ei värähtele lainkaan, ja se todennäköisesti murtuu, jos se lyönnistä juuttuu johonkin kiinni. Mikäli karkaisu on tehty liian pehmeäksi, värähtely on löysää ja vaappuvaa – koristemiekkoja ei yleensä lämpökäsiteillä lainkaan. Oikein karkaistu miekka värähtelee jousimaisesti, vaimentuen tasaisen terävästi.
Metallurgian muuttuessa taidosta tieteeksi Japanissa alettiin tuottaa armeijan upseereille seremonia- ja paraatimiekkoja teollisesti. Ne yleensä olivat massatuotettuja ja usein joko karkaisemattomia tai puutteellisesti karkaistuja, ja niiden laatu oli heikko. Toisen maailmansodan jälkeen suurin osa niistä sulatettiin romuna.
Teroitus

Kun terä on saatu karkaistua, se teroitetaan. Perinteisesti teroitus on tehty tahkoamalla veden ja hiomakiven kanssa. Teroitusta ei pidä tehdä smirgelillä tai nauhahiomakoneella. Tämä sen vuoksi, että terän lämpötila voi nousta niin korkealle, että se pilaa leikkuureunan lujuusominaisuudet. Perinteisesti terä on riittävän terävä silloin, kun sillä voi lyödä veden pinnalle asetetun riisipaperiarkin kahtia. Elokuvissa nähdyt temput, joissa miekan päälle pudotettu silkkipaperi repeää, eivät ole todellisia.
Viimeistely

Viimeistely käsittää tupen, väistin (tsuba) ja kahvan kiinnityksen, signeerauksen ja kiillotuksen. Kahva pyritään tekemään niin pitkäksi, että miekan painopiste tulee suunnilleen tsuban (västilevy) etupuolen kiinnitysholkin (dai-seppa) kohdalle. Koska japanilaisissa miekoissa ei perinteisesti ole pontta mutta niissä on paksu ruoti, tasapainotukseen on kiinnitettävä erityistä huolta. Liian teräpainoinen miekka on väsyttävä, hidas ja hankala käyttää ja aiheuttaa nivelvammoja käyttäjälleen; liian hyvin tasapainotetulla miekalla (painopiste juuri tsuban kohdalla) puolestaan ei iskuun saa riittävää voimaa.
Tasapainotus on miekan käyttökelpoisuuden kannalta vähintään yhtä tärkeä ominaisuus kuin sen karkaisu, sillä sen käytettävyysominaisuudet, kuten nopeus ja liikkuvuus, riippuvat tasapainotuksesta. Miekka voidaan tasapainottaa joko yhden tai kahden käden käyttöä varten; kaksikätiseksi tasapainotetun miekan painopiste on hieman enemmän terän puolella kuin yhden käden käyttöä varten tasapainotettu. Kun tasapainotus on tehty, seppä stanssaa signeerauksensa miekan ruotiin
Ei ole liioiteltua sanoa, että miekan hankinnan ja käyttäjän kannalta sen tasapainotus on tärkein ominaisuus, paljon tärkeämpi kuin terän lujuusominaisuudet, sillä miekkaa tulee kyetä käyttämään äärimmäisissä olosuhteissa väsymättä. Nykyaikaisissa teollisesti valmistetuissa miekoissa on usein huono tasapainotus ja niissä terä on liian paksu ruotiin nähden, mikä merkitsee että ase on teräpainoinen. Samoin teräpainoinen ase myös murtuu helpommin kuin hyvin tasapainotettu, sillä sen harmonisen värähtelyn piste ("sweet spot") on lähempänä kärkeä kuin kahvapainoisen; riittävän voimakas, esimerkiksi bō- tai jō-sauvan lyönti (uchi), osuma sweet spotiin saattaa aseen voimakkaaseen resonanssiin, jossa harmoniset värähtelyt voivat kasvaa niin voimakkaiksi, että terä murtuu.
Miekkaa on perinteisesti kokeiltu tatamikääröihin: tatamikääröjä asetetaan pystyyn ja miekalla lyödään niitä poikki. Tämä tekniikka, tameshi-giri, kuitenkin kertoo enemmän kokeilijan taidoista kuin itse miekasta; taitava testaaja pystyy lyömään jopa matkamuistomiekalla monta tatamikääröä poikki siinä missä taitamaton ei saa ensimmäistäkään. Edo-aikana miekkoja testattiin myös kuolemaantuomittuihin rikollisiin ja ruumiisiin – tai joskus satunnaisiin vastaantulijoihin.
Japanilainen miekka on yleensä kiillotettu käsin. Vaikka prosessi on hidas ja aikaa vievä koneelliseen kiillotukseen verrattuna, näin kuitenkin saadaan sekä hamon että eri kidemuodot ja takomalla valmistetun miekan kerrokset näkyviin. Mikäli miekka kiillotetaan koneellisesti peilikirkkaaksi, kuten monet teollisesti valmistetut miekat on kiillotettu, näitä ominaisuuksia ei saada näkyviin.
Miekan taontaa esittävä piirros.
Taonta tapahtuma, palkeilla kuumennetaan hiillosta.
Miekan osat.
Terän karkaisumenetelmät
Viimeistelyssä miekan terä kiillotetaan.
Kiillotettu terä, missä näkyvät eriasteiset kidekerrokset.
Lopuksi miekkaan liitetään tuppi, tsuba ja kahva.
Olofmeister

| olofmeister |
| --- | --- |
 Olofmeister vuonna 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Olof Kajbjer Gustafsson
Syntynyt: 31. tammikuuta 1992
Kansalaisuus:   Ruotsi
Elektronisen urheilun pelaaja
Lempinimi:  Boostmeister
Pelaajanimi:  olofmeister olofm
Aktiivisena:  2012–
Nyk. joukkue:  FaZe Clan
Peli:  Counter-Strike: Global Offensive
Mestaruudet:  mm. ESL One Katowice 2015, ESL One Cologne 2015, ELEAGUE Premier 2017, EPICENTER 2018
Ammattilaisjoukkueet

 2012 :  H2k
 2013 :  Absolute Legends
 2013–2014 :  LGB
 2014 :  TEAMGLOBAL
 2014–2017 :  fnatic
 2017– :  FaZe Clan
Palkinnot
 6× HLTV-MVP, 4× HLTV TOP 20 -sijoitusta, joista kerran ensimmäisellä sijalla 
Olof Kajbjer ”olofmeister” Gustafsson (s. 31. tammikuuta 1992) on ruotsalainen Counter-Strike: Global Offensive -ammattilainen. Hän edustaa penkitettynä FaZe Clania. Hänet valittiin vuonna 2015 maailman parhaaksi pelaajaksi Counter-Strikeen keskittyneen HLTV-sivuston mukaan. Häntä pidetään Global Offensiven historian parhaimpina pelaajina.
Ura > Aikaisempi ura

Gustafsson edusti aikaisempina vuosinaan joukkueita H2k, Absolute Legends, LGB ja TEAMGLOBAL.
Ura > Nousu huipulle > 2014–2015

Gustafsson liittyi fnaticiin kesäkuussa 2014 yhdessä Freddy ”KRIMZ” Johanssonin kanssa. Joukkue sai hyvin nopeasti hopeaa erittäin merkittävästä ESL One Cologne 2014 -turnauksesta, kun he hävisivät Ninjas in Pyjamasille finaalissa. HLTV valitsi Gustafssonin vuoden 12. parhaaksi pelaajaksi.
Gustafsson voitti maaliskuussa yhdessä fnaticin kanssa vuoden merkittävimpiin kuuluneen ESL One Katowice 2015 -turnauksen. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi saatuaan 1,31 keskiarvon. Kesäkuussa joukkue voitti DreamHack Open Summer 2015 -turnauksen. Gustafsson valittiin niin ikään turnauksen parhaaksi pelaajaksi 1,31 keskiarvollaan. Hän sai finaalissa 53 tappoa, eikä kukaan muu pelaaja saanut yli 50 tappoa. Hänen finaalikeskiarvonsa oli 1,28. Seuraavan kerran hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ESL ESEA Pro League Season 1 - Finals -turnauksesta heinäkuussa. MVP-voitosta huolimatta hän ei ollut semifinaalissa tai finaalissa paras pelaaja keskiarvonsa puolesta, mutta semifinaalissa hänen tappolukemansa oli korkein. Fnatic voitti myös vuoden toisen major-turnauksen, ESL One Cologne 2015:n. Gustafsson oli finaalissa joukkueensa keskitasoa 1,14 keskiarvollaan, joka koostui 45 taposta ja 36 kuolemasta. Marraskuusta hän sai seuraavan MVP-voittonsa FACEIT League 2015 Stage 3 Finals -turnauksesta 1,36 keskiarvollaan. Hän oli sekä semifinaalissa että finaalissa paras pelaaja, joista ensin mainitussa selvemmällä erolla. HLTV] valitsi hänet maailman parhaimmaksi pelaajaksi vuonna 2015.
Ura > Nousu huipulle > 2016–

Gustafsson sai MVP-palkinnon StarLadder i-League StarSeries XIV:sta, joka oli fnaticin ensimmäinen turnausvoitto vuonna 2016. Hän saavutti erityisesti puolivälierissä G2 Esportsia vastaan, missä hänen keskiarvonsa oli peräti 1,69. Semifinaalissa ja finaalissa hän jäi toisiksi parhaaksi huolimatta finaalin 1,62 keskiarvosta. Hän valittiin maaliskuussa IEM Katowice 2016 -turnauksen parhaaksi pelaajaksi 1,29 keskiarvollaan Hän oli sekä pudotuspeleissä että semifinaalissa joukkueen toiseksi paras pelaaja ja finaalissa joukkueen paras. Joukkueen tuottoisin sijoitus oli toinen sija merkittävästä ELEAGUE Season 1 -turnauksesta heinäkuussa. Gustafsson valittiin vuoden kahdeksanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Gustafsson liittyi FaZe Claniin elokuussa 2017. He voittivat samana vuonna kolme merkittävää turnausta, jotka olivat ESL One: New York 2017, ELEAGUE Premier 2017 ja Esports Championship Series Season 4 - Finals. Gustafsson valittiin vuoden 19. parhaaksi pelaajaksi.
Gustafssonista tuli syyskuussa 2018 ainoa pelaaja, joka oli yltänyt jokaisessa major-turnauksessa playoffeihin. FaZe voitti lokakuussa merkittävän EPICENTER 2018 -turnauksen.
Gustafsson on kärsinyt peliurallaan käsivaivoista ja burnoutista.
Saavutukset > Kunnianosoitukset

Sija 12. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2014.
Sija 1. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2015.
Sija 8. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2016.
Sija 19. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2017.
Esiintyi Forbesin 30 Under 30 Europe 2020: Sports & Games -listalla.
Saavutukset > MVP

ESL One: Katowice 2015
DreamHack Open Summer 2015
ESL ESEA Pro League Season 1 - Finals
FACEIT 2015 Stage 3 Finals
StarLadder i-League StarSeries XIV
IEM Katowice 2016
Saavutukset > Muut

Gustafsson sai ESL One Cologne 2014 -turnauksen semifinaalissa Team Dignitasta vastaan tehdystä suorituksestaan graffitin Overpass-karttaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olofmeister Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Pääsarja:   Counter-Strike  Condition Zero Deleted Scenes  Source  Global Offensive  Counter-Strike 2 
Spin-off-sarja:   Neo  Online  Nexon: Zombies  Online 2 
Kilpapelaaminen:   Luettelo Counter-Strike-turnauksista  Counter-Striken major-turnaukset 
Huomattavia pelaajia:   coldzera  dev1ce  flusha  GeT_RiGhT  GuardiaN  kennyS  olofmeister  s1mple  shox  ZywOo 
Huomattavia joukkueita:   Astralis  Cloud9  ENCE eSports  FaZe Clan  Fnatic  G2 Esports  Heroic  Mouz  Natus Vincere  Ninjas in Pyjamas  Virtus.pro  Vitality 
Liittyvää:   Valve Corporation  HLTV  Gearbox Software  Ritual Entertainment  Turtle Rock Studios  Hidden Path Entertainment  Steam  GoldSrc  Source 
Olofmeister (oikealla) fnaticin kanssa voitettuaan Intel Extreme Masters Season X - World Championship -turnauksen.
Olofmeister (oikealla ylhäällä) FaZe Clanin joukkueen kanssa BLAST Premier Global Final 2020 tapahtumassa.
Ambilly

| Ambilly |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ambilly
 Koordinaatit: 46°11′45″N, 6°13′29″E 
Valtio:  Ranska
Departementti:  Haute-Savoie
Arrondissementti:  Saint-Julien-en-Genevois
Kantoni:  Annemasse-Nord
Hallinto:  
 – Pormestari:  Guillaume Mathelier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,25 km²
Korkeus:  410–435 m
Väkiluku (2021):  6 237
 – Väestötiheys:  4 690,4 as./km²
 
 http://www.ambilly.fr/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ambilly on kunta Haute-Savoien departementissa Ranskassa. Kunnassa asui 6 237 ihmistä vuonna 2021 ja sen pinta-ala on 1,25 neliökilometriä. Ambilly rajoittui pohjoisesta sveitsiläiseen Thônexin kuntaan.
Jaroslav Křička

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kapellimestari George Szell (vasemmalla) ja säveltäjä Jaroslav Křička (oikealla) Prahassa vuonna 1932. |  Kapellimestari George Szell (vasemmalla) ja säveltäjä Jaroslav Křička (oikealla) Prahassa vuonna 1932. |  Kapellimestari George Szell (vasemmalla) ja säveltäjä Jaroslav Křička (oikealla) Prahassa vuonna 1932. |  |
Maa:   Tšekkoslovakia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | Orkesterimusiikki |  |
Jaroslav Křička (27. elokuuta 1882 Kelč, Määri – 23. tammikuuta 1969 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä, kapellimestari ja musiikin opettaja. Hänen veljensä Petr Křička ja sisarensa Pavla Křičkova olivat runoilijoita. Petr kirjoitti muun muassa sanoitukset säveltäjä Josef Sukin vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisissa hopeaa voittaneeseen teokseen Into A New Life.
Křička itse osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin pronssimitalilla orkesterimusiikissa teoksellaan Mountain Suite.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC
Erillinen pataljoona 15 (talvisota)

Erillinen pataljoona 15 (ErP 15) muodostettiin syksyn 1939 ylimääräisissä harjoituksissa Suomussalmen harjoituskeskukseen kutsutuista Kajaanin, Vuolijoen, Hyrynsalmen, Ristijärven ja Puolangan alueen miehistä. Pataljoonan perustamispäivä oli 10. lokakuuta 1939.
Varustaminen

Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Suurimmat puutteet olivat aseistuksen kohdalla. Pataljoonalla oli puutetta erityisesti panssarintorjunta-aseistuksesta, miinoista ja ilmatorjunta-aseista. Telttoja olisi tarvittu lisää. Raskasta aseistusta ei ollut. Talvisodan syttyessä Suomussalmen harjoituskeskuksen nimi muuttui. Nimeksi tuli Erillinen pataljoona 15 (ErP 15). Pataljoonan johtotehtävissä olivat Kainuun rajavartioston päällystö ja alipäällystö sekä suojeluskuntien aluepäälliköt.
Yksiköt sekä niiden päälliköt ja vahvuudet perustettaessa

Komentaja + esikunta (vahvuus 14)
Esikuntakomppania
1. komppania (1./ErP 15) (pääosin puolankalaisia), päällikkö luutnantti Urho Leskinen
2. komppania (2./ErP 15) (pääosin ristijärveläisiä), päällikkö kapteeni Martti Harola (8.10.–6.12.39), jääkäriluutnantti Heikki Oikarinen (6.12.39–)
3. komppania (3./ErP 15) (pääosin suomussalmelaisia), päällikkö kapteeni Eero Kontula (8.10.–), luutnantti Eino Lehto
Konekiväärikomppania (KKK/ErP 15 (pääosin hyrynsalmelaisia), luutnantti Urho Kananen
Kranaatinheitinosasto (KrhOs/ErP15) (vahvuus xx),
Pioneeriosasto
Komentajat

Jääkärieverstiluutnantti Leo Kyander 8.10.–6.12.1939
Kapteeni Martti Harola 7.12.–12.12.1939
Luutnantti Veikko Karhunen 12.12.-
Keskittäminen ja taistelut

ErP15 yhdessä kajaanilaisen Kenttätäydennysprikaatin IV pataljoonan (IV/KT-Pr) kanssa puolusti Suomussalmen aluetta aina 7.12.1939 asti, jolloin alueelle siirtyi eversti Hjalmar Siilasvuon johdolla JR 27, joka muodosti Siilasvuon joukkojen rungon. Tällöin muodostettiin Ryhmä Siilasvuo, jolle alistettiin myös ErP 15 ja IV/KT-Pr.
Walter Battiss

| Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Taidelajit. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Afrikka> Taidelajit. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | Kaiverrukset ja etsaukset |  |
Walter Whall Battiss (6. tammikuuta 1906 Karoo Somerset East – 20. elokuuta 1982 Port Shepstone) oli eteläafrikkalainen kuvataiteilija ja olympiamitalisti.
Vuonna 1948 van Heerden osallistui Lontoon olympialaisiin, joissa hän sai pronssia kaiverruksissa ja etsauksissa teoksellaan Seaside Sport (suom. merellistä urheilua). Hän sai myös kunniamaininnan öljymaalausten luokassa sukupuuttoon kuollutta kvaggaa koskevalla teoksellaan Quagga Race.
Walter Battissin taidemuseo, 45 Paulet Streetilla, Somerset Eastissa.
Battiss julkaisi kymmenen kirjaa ja kirjoitti monta taideartikkelia. Hän opetti myös kuvataidetta Pretoria Boys High Schoolissa vuodesta 1936 alkaen sekä toimi Pretorian Art Centren rehtorina vuosina 1953–1958. Omaan tyylisuuntaansa Battiss sai vaikutteita kreikkalaisesta ja arabialaisesta taiteesta. Hän kehitti myös kuvataiteessa käsitteen "Fook Island", jonka keskeisinä teemoina olivat utopistinen paratiisisaari ja sen kuvitteellinen luonto sekä asukkaat.
Palkinnot ja kunniamaininnat

1948: Pronssimitali sekä kunniakirja Kansainvälisen olympianäyttelyn maalauksista ja puutaideteoksista.
1954: Battissin ensimmäinen silkkipaino.
1956: Pretorian yliopiston Pro Arte -mitali.
1960: International Institute of Art and Lettersin jäsenyys.
1964: Etelä-Afrikan akatemian kunniamitali.
1965: Firenzen akatemian kunniajäsenyys.
1965: De Arte -kuvataidelehden perustajajäsen.
1973: UNISA:n kunniatohtorin arvo kirjallisuudessa ja humanistissa aineissa.
2009/2010: Taideteokset Etelä-Afrikan kansallisgallerian eteläisen dadaismin osaston näyttelyssä vuosina 2009 ja 2010
Rebekka (nimi)

| Rebekka, Rebecca, Rebecka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Rebekka: 17. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  Rebecka: 17. toukokuuta
– ortodoksinen:  Rebekka: joulua edeltävä sunnuntai
Muunnelmia:  Repekka
Vastineita eri kielissä:  Rebeca, Rebeckah, Rebeka
Nimen alkuperä:  Raamatun henkilö Rebekka; alkujaan heprean Rivqah tai aramealainen nimi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rebekka (myös Rebecca ja Rebecka) on kansainvälinen naisen etunimi, jota käytetään eri muodoissaan myös Suomessa.
Historialtaan Rebekka on eräs Raamatun henkilöiden nimiin perustuvista etunimistä. Raamatussa Rebekka oli Jaakobin äiti. Nimen alkuperä saattaa olla heprealaisessa nimessä Rivqah, jonka merkityksen arvellaan olevan "ansa". Toisaalta Rebekka saattaa olla alun perin aramealainen nimi.
Suomen kielessä nimen kirjoitusasuna on yleensä raamatunsuomennoksen mukaisesti Rebekka. Harvinaisempi muoto on Repekka. Muoto Rebekka on käytössä myös muun muassa tanskan, norjan ja saksan kielissä. Muotoa Rebecka käytetään lähinnä ruotsin kielessä. Kirjoitusasu Rebecca puolestaan on käytössä esimerkiksi ruotsin-, englannin- ja italiankielisissä maissa.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 530 Rebekka-nimen saanutta naista. Rebecka-nimen on saanut 905 ja Rebecca-nimen 1 873 naista. Repekka-nimisiä henkilöitä on ollut alle 70.
Tunnettuja nimenkantajia > Rebekka

Rebekka Armstrong (s. 1967), yhdysvaltalainen AIDS-aktivisti ja entinen malli
Rebekka Baer, suomalainen näyttelijä
Rebekka Haase (s. 1993), saksalainen pikajuoksija
Rebekka Habermas (1959–2023), saksalainen historioitsija
Rebekka Holi, suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Rebekka Härkönen (s. 1976), suomalainen toimittaja
Rebekka Karijord (s. 1976), norjalainen laulaja ja säveltäjä
Rebekka Kuukka, Yeboyah (s. 1996), suomalainen DJ, muusikko ja radiojuontaja
Rebekka Räsänen (1908–1983), suomalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja
Tunnettuja nimenkantajia > Rebecka

Rebecka Blomqvist (s. 1981), ruotsalainen jalkapalloilija
Rebecka Liljeberg (s. 1997), ruotsalainen näyttelijä