stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mutalammi (Kuhmoinen)

| Mutalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°37′45″N, 25°03′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Litikseen 
Järvinumero:  14.224.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  165,1 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,053 km  
Pinta-ala:  2,089 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMutalammi 
Mutalammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Rannat ovat soistunutta metsämaata.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165,1 metriä mpy. Siihen johtaa noin kymmenen ojaa. Lampi laskee Litikseen.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty nimellä Kalmalampi.
Vuoden 1965 peruskartassa lampeen ei johtanut ojia. Vuoteen 1986 mennessä lammen ympäristöä oli ojitettu ja siitä oli johdettu oja Litikseen.
Junnu Kivanen

Junnu Kivanen on suositun Junnu-nimisen sarjakuvan sankari. Junnu ilmestyi Suomen Kuvalehden ajanvietesivulla vuodesta 1927 alkaen seitsemän vuoden ajan. Sen käsikirjoittaja oli Veli Giovanni eli Hillari Johannes Viherjuuri ja piirtäjä Alexander Tawitz. Junnun tarinoiden ympäristö on tavallisen keskiluokkaisen suomalaisperheen elämänpiiri ja sen jokapäiväiset tapahtumat. Junnu yrittää valloittaa Allin sydämen ja Niku ja Naku tekevät alituiseen kiusaa. Alexander Tawitzin tyyli on selkeää sekä kulmikkaalla ja vähän jähmeällä tavalla voimakasta. Tekstit on sijoitettu kuvien alle, mikä kangistaa toimintaa.
Nature (yhtye)

| Nature |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2018– 
Tyylilaji:  K-pop
Kotipaikka:  Soul, Etelä-Korea
Jäsenet:  Sohee   Saebom   Aurora   Lu   Chaebin   Haru   Loha   Uchae   Sunshine  
Levy-yhtiö:  n.Ch Entertainment Pony Canyon
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nature (kor. 네이처) on vuonna 2018 perustettu eteläkorealainen yhtye. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Girls and Flowers elokuussa 2018. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Lu, Sohee, Aurora, Saebom, Chaebin, Haru, Loha, Uchae ja Sunshine.
Historia > Uran alku ja kokoonpanomuutokset (2018)

Nature julkaisi debyyttialbuminsa Girls and Flowers 3. elokuuta 2018. Debyyttisinglen ”Allegro Cantabile” musiikkivideolla esiintyy yhdeksän jäsentä, mutta Yeolmae jätti yhtyeen debyytin jälkeen. Yhtye nauhoitti kappaleet pian ilman Yeolmaeta ja julkaisi uuden musiikkivideon, jossa Yeolmae näkyy vain videon tanssikohtauksissa. Debyyttisingle on uudistettu versio suositun animesarjan Nodame Cantabile tunnusmusiikista. Yhtye harrasti uransa alussa katuesiintymistä.
Elokuun lopussa yhtye aloitti Pop Cover Project -nimisen projektin, jossa yhtye esitti tunnettuja poplauluja. Yhtye julkaisi coverit The Banglesin ”Walk Like Egyptian”, The Knackin ”My Sharona”, The Ting Tingsin ”Shut Up and Let Me Go”, Janet Jacksonin ”Rhythm Nation” ja Princen ”Kiss” kappaleista.
Marraskuussa yhtyeen uusi jäsen, Loha esiteltiin V Liven kautta. Yhtye julkaisi vuoden lopussa toisen singlealbuminsa Some & Love yhdessä sen nimikkosinglen ”Some (You’ll Be Mine)”.
Historia > I’m So Pretty, kokoonpanomuutokset jatkuvat, Auroran tauko ja Nature World: Code A (2019)

Kesäkuussa 2019 Nature ilmoitti julkaisevansa ensimmäisen EP:nsä I’m So Pretty. I’m So Pretty julkaistiin 10. heinäkuuta. Gaga ei osallistunut albumin nauhoittamiseen opiskelujensa vuoksi.
Lokakuussa Nature sai jälleen uuden jäsenen. Suositusta musiikkiohjelmasta Produce 101 tuttu Sohee liitettiin osaksi yhtyettä. Yhtyeen levy-yhtiö n.Ch ilmoitti samoihin aikoihin, että Gaga oli jättänyt yhtyeen. Nature julkaisi toisen EP:nsä Nature World: Code A marraskuussa. Aurora ei osallistunut albumin nauhoittamiseen, sillä hän kilpaili samanaikaisesti kiinalaisessa musiikkiohjelmassa Idol Producer.
Historia > Japanin debyytti ja Nature World: Code M (2020)

Nature solmi sopimuksen Pony Canyonin kanssa helmikuussa 2020. Yhtye julkaisi japaninkielisen version singlestä ”I’m So Pretty”. Yhtye julkaisi kolmannen EP:nsä Nature World: Code M 17. kesäkuuta. Loha ja Aurora eivät osallistuneet albumin nauhoittamiseen. Sunshine loukkasi jalkansa albumin julkaisuaikoihin, joten hän ei osallistunut albumin promoamiseen.
Historia > Paluu Rica Ricalla ja Nature World: Code W (2022)

Nature ilmoitti tammikuussa 2022, että tekisi paluun Rica Rica singlealbumilla vuoden tauon jälkeen. Sunshine ei osallistunut albumin nauhoittamiseen, sillä hän oli jäänyt tauolle yhtyeen toiminnasta.
Yhtye ilmoitti julkaisevansa neljännen EP:nsä Nature World: Code W lokakuussa. Julkaisua kuitenkin lykättiin Soulin halloween-onnettomuuden vuoksi marraskuulle. Lu ja Sunshine eivät osallistuneet albumiin.
Jäsenet > Nykyiset

Sohee (소희)
Saebom (새봄)
Aurora (오로라)
Lu (루)
Chaebin (채빈)
Haru (하루)
Loha (로하)
Uchae (유채)
Sunshine (선샤인)
Jäsenet > Entiset

Yeolmae (열매)
Gaga (가가)
Diskografia > EP:t

I’m So Pretty (2019)
Nature World: Code A (2019)
Nature World: Code W (2022)
Diskografia > Singlealbumit

Girls and Flowers (2018)
Some & Love (2018)
Nature World: Code M (2020)
Rica Rica (2022)
Oskar Øksnes

| Oskar Øksnes> Norjan maatalousministeri |
| --- | --- |
 Nordlin ja Brundtlandin I hallitus 15. tammikuuta 1976 – 14. lokakuuta 1981  
Edeltäjä:  Thorstein Treholt
Seuraaja:  Johan C. Løken
Henkilötiedot
Koko nimi:  Oskar Ingemann Øksnes
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1921 Kvam, Norja
Kuollut: 27. maaliskuuta 1999 (77 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Kunnianosoitukset:  Pyhän Olavin ritarikunta (1987)
Oskar Øksnes (11. huhtikuuta 1921 Kvam – 27. maaliskuuta 1999) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalousministerinä vuosina 1976–1981. Koulutukseltaan hän oli agronomi.
Aiheesta muualla

Oskar Øksnes Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Onam

Onamin aikana tehdään talojen eteen Athappookkalam nimisiä pyöreitä kukkamattoja. Niiden halkaisija voi olla 4–5 metriä.
Onam (malajalamiksi ഓണം) on elo-syyskuussa Intian Keralan osavaltiossa vietettävä vuotuinen hindujuhla. Tapahtuma juhlistaa sadonkorjuuta ja hindujumala Mahabalia. Alappuzhassa järjestetään venekilpailu ja Thrissurissa norsukulkue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Onam Wikimedia Commonsissa
Bhaskar, Suhasini: Traditional Onam Decoration Ideas Sulekha.com. Arkistoitu 21.8.2020. Viitattu 21.8.2020. (englanniksi)
Othmane Belfaa

| Othmane Belfaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. lokakuuta 1961 (ikä 62) Algeria
Yleisurheilija
Laji:  korkeushyppy
Ennätykset:  korkeushyppy: 228 cm (1983)
| Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Algeria.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Algeria> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1985 | korkeushyppy |  |
Othmane Belfaa (s. 18. lokakuuta 1961) on aktiiviuransa päättänyt algerialainen korkeushyppääjä. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista korkeushypyn pronssia vuonna 1985. Ennätyksekseen Belfaa hyppäsi tuloksen 228 cm vuonna 1983.
Orani João Tempesta

Orani João Tempesta (s. 23. kesäkuuta 1950 São José do Rio Pardo) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli sisterssiläinen 2. helmikuuta 1969, ja hän sai pappisvihkimyksensä Tomás Vaquerolta 7. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Rio Preton piispaksi 26. helmikuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. huhtikuuta José de Aquino Pereira, jota avustivat Dadeus Grings ja Luiz Gonzaga Bergonzini.
Tempesta sai 24. maaliskuuta 1999 lisäksi nimityksen Claravalin apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 11. joulukuuta 2002. Hän jatkoi toimintaansa Rio Preton piispana, kunnes sai 13. lokakuuta 2004 nimityksen Belém do Parán arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 8. joulukuuta.
Tempesta nimitettiin 27. helmikuuta 2009 São Sebastião do Rio de Janeiron arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. huhtikuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orani João Tempesta Wikimedia Commonsissa
Juho Oksan koulu

Juho Oksan koulu  on vuonna 2004 toimintansa aloittanut oulaistelainen peruskoulu. Juho Oksan koulu aloitti koulutoimintansa nimellä Uusi Koulu. Nykyisen nimensä koulu sai vuonna 2005. Koulun vs. rehtori on Jarmo Mäkinen. Osa luokista aloitti opintonsa syyslukukaudella 2004 ja loput luokat aloittivat keväällä 2005.
Koulu on nimetty kansakouluopettaja Juho Kustaa Oksan (19. kesäkuuta 1861 Teisko – 20. toukokuuta 1921 Oulainen) mukaan. Oksa oli Oulaisten kirkonkylään vuonna 1886 perustetun Oulaisten ensimmäisen kansakoulun ensimmäinen opettaja ja toimi tässä tehtävässä kuolemaansa asti kolmenkymmenenviiden vuoden ajan.
Junnilainen

Junnilainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Irma Junnilainen (1951–2024), näyttelijä
Marko Junnilainen (Bablo, s. 1968), iskelmä- ja rocklaulaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Othmar Schneider

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Oslo 1952 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Oslo 1952 | syöksylasku |  |
Miesten ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Thun 1974 | vapaapistoolin joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bukarest 1975 | isopistoolin joukkuekilpailu |  |
Othmar Schneider (27. elokuuta 1928 Lech am Arlberg – 25. joulukuuta 2012) oli itävaltalainen alppihiihtäjä, olympiavoittaja ja ampuja.
Schneider voitti Oslon talviolympialaisissa 1952 kultaa pujottelusta ja hopeaa syöksylaskusta. Samana vuonna hänet valittiin Itävallan vuoden miesurheilijaksi. Schneider sijoittui vielä Åren MM-kilpailuissa 1954 suurpujottelussa neljänneksi. Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956 hän oli pujottelun 12:s.
Alppihiihtouransa jälkeen Schneider siirtyi kilpa-ammunnan pariin ja voitti vapaapistoolin joukkuekilpailusta MM-pronssin ja isopistoolin joukkuekilpailusta EM-pronssin.
Schneider kuoli 25. joulukuuta 2012, 84-vuotiaana. Hän oli sairastanut pitkään ennen kuolemaansa.
Juho Pakkanen

Juho (Ivan) Pakkanen (1907 Aropakkasi, Skuoritsa, Inkeri – ?) oli inkeriläissyntyinen opettaja, puna-armeijan everstiluutnantti ja neuvostoliittolainen diplomaatti. Hän oleskeli Suomessa vuosina 1944–1949.
Pakkanen valmistui opettajaksi Hatsinan opettajaopistosta. Hän toimi sitten opettajana Skuoritsan työläisnuorisokoulussa ja jatkoi työn ohella opintojaan Herzenin pedagogisessa instituutissa. Sotavuosina Pakkanen yleni everstiluutnantiksi ja hän toimi Karjalan rintamalla puna-armeijan päähallinnon kuraattorina. Talvisodan aikana Pakkanen oli Kuusisen hallituksen alaisessa Suomen kansanarmeijassa suomalaisten sotavankien kuulustelijana. Hän toimi myös jatkosodan aikana suomalaisten sotavankien kuulustelijana ja värväsi Suomeen lähetettäviä tiedustelijoita.
Jatkosodan jälkeen Pakkanen oli Suomessa liittoutuneiden valvontakomissiota johtaneen Andrei Ždanovin neuvonantajana ja tulkkina. Hän oli Neuvostoliiton ulkoministerin Vjatšeslav Molotovin tulkkina Pariisin rauhanneuvotteluissa, joissa allekirjoitettiin vuonna 1947 Pariisin rauhansopimus. Sittemmin Pakkanen oli Neuvostoliiton Helsingin-lähetystössä 2. lähetystösihteerinä ja hän toimi Stalinin tulkkina YYA-sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa vuonna 1948.
Pakkanen erotettiin lähetystösihteerin virasta ja puolueesta liiallisen alkoholin käytön vuoksi. Hän toimi viimeksi vuodesta 1952 alkaen kääntäjänä Karelfintagin (Karjalan tiedotuslaitoksen) toimistossa ja käänsi suomen kielelle paitsi poliittista aineistoa myös useita neuvostoliittolaisia elokuvia.
Junnelius

Junnelius on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Junneliuksia ovat olleet:
Carl E. Junnelius (1812–1861), oululainen laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni, Carl F. Junneliuksen poika
Carl F. Junnelius (1775–1828), oululainen laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni
Carl Fr. Junnelius (1838–1907), turkulainen kunnallisneuvos, yritysjohtaja
Erik Junnelius (1770–1831), oululainen raatimies, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni, Pehr Junneliuksen (1745–1790) poika
Eric Junnelius (1784–1836), Oulussa ja Torniossa asunut laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni
Frans Junnelius (1850–1916), kemiläinen kunnallishallintomies ja pankinjohtaja
Johan Junnelius (1694–1755), Kautokeinon ja Oulun kirkkoherra
Johan Junnelius (1781−1859), oululainen laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni
Kaarlo Junnelius (1881–1950), oululainen talousmies ja kunnallispoliitikko
Pehr Junnelius (1696–1753), oululainen laivanvarustaja ja kauppias, kauppias, kirkkoherra Johan Junneliuksen veli
Pehr Junnelius (1745–1790), oululainen laivanvarustaja, upseeri, kauppias ja merikapteeni, Pehr Junneliuksen (1696–1753) poika
Robert Junnelius (1843–1900), porilainen apteekkari, kunnallisneuvos ja valtiopäivämies
Wäinö Jousi (vuoteen 1906 Junnelius, 1885–1947), lehti- ja painoalan yrittäjä.
Junneliuksen talo, suojeltu puurakennus Kemissä
Junneliuksen palatsi, suojeltu venetsialaistyylinen renessanssipalatsi Porissa, nykyään kaupungintalona.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Orangina

| Orangina |
| --- | --- |
 Orangina-pulloja
Tyyppi:  virvoitusjuoma
Alkuperä:  Ranska
Valmistus aloitettu:  1936
Ainekset:  sitruuna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orangina on yksi Ranskan suosituimmista virvoitusjuomista. Se on hiilihapotettu sitrusjuoma, joka on valmistettu sitrushedelmien mehuista kuten appelsiini-, sitruuna- ja mandariinimehusta. Se sisältää 12 prosenttia mehua ja 2 prosenttia hedelmälihaa ja kuorta. Sitä myydään myös useissa maissa Ranskan ulkopuolella.
Oranginan nimi oli aluksi Naranjinana. Sen kehitti espanjalainen farmaseutti Trigo Valenciasta ja hän esitteli sitä vuonna 1935 Marseillen messuilla. Léon Beton osti konseptin ja alkoi valmistamaan sitä Ranskan Algeriassa, joka tuolloin oli osa Ranskaa, vuonna 1936. Hän siirsi tuotannon sieltä Ranskaan vuonna 1962 kun Algeria itsenäistyi.
Betonin perustama yritys fuusioitui Pernod Ricard -konserniin vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orangina Wikimedia Commonsissa
Orangina Valmistajan sivu. Viitattu 26.7.2020. (englanniksi)
Orangina Suntory – Beverage & Food. Viitattu 26.7.2020. (englanniksi)
Joutsenenpesä (Kangasala)

| Joutsenenpesä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°36′07″N, 24°06′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (35.73)
Laskujoki:  oja Haukijärveen 
Järvinumero:  35.733.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,3 m  
Rantaviiva:  1,328 km  
Pinta-ala:  6,38 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJoutsenenpesä 
Joutsenenpesä  on Pirkanmaalla Kangasalla Säynäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee kolme kilometriä Säynäjärveltä luoteeseen valtatien 9 lähellä. Sen itärannassa on pieni niemi, mutta muuten se on selväpiirteisen muotoinen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio, vaikka sen läheltä kulkee valtatieltä alkava ja Sorilaan kulkeva maantie. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rantoja seuraa kävelypolku.
Luontoarvoja

Järven rannat ovat osa Joutsenenpesän–Norojärvien suojelualuetta, johon kuuluvat myös Norojärvet ja niiden laskuoja lähes Haukijärveen asti. Alueen pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on suojeltu Metso-ohjelman mukaisesti vuonna 2015 alkaen. Alueella kasvaa iäkästä puustoa, jossa esiintyy lahopuita. Alueella voi marjastaa ja sienestää.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Säynäjärven-Myllyojan valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,3 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä suo-ojaa, joista yhden kautta laskevat myös Saapasjärvi, Mustijärvi, Palasjärvi ja Kangasjärvi. Järven laskuoja yhtyy Norojärviltä tulevaan ojaan, joka laskee Haukijärveen. Järvien välillä on pudotusta 4,0 metriä. Haukijärveltä on laskuoja Säynäjärveen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi on piirretty nimettömänä Haukijärven viereen . Vuoden 1954 peruskartassa järven laskuoja kulki Haukijärveen ja Norojärvien oja yhtyi siihen. Järvessä oli saari siinä paikassa, missä on nykyään niemi. Vuoden 1975 ja 1986 karttoihin on piirretty länsirannan tuntumaan toinenkin saari. Tämä toinen saari on mystisesti kadonnut, vaikka isompi saari on maatunut koillisrantaan kiinni niemeksi. Saaresta ei ole merkkiäkään ilmavalokuvassa , joten se saattaa olla karttavirhe.
Juho Palomaa

Juho (Johannes) Palomaa, ent. Brander  (24. kesäkuuta 1848 – 24. marraskuuta 1911 Kuhmoinen) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Palomaan vanhemmat olivat Heikki Juho Heikinpoika Majala and Leena Antintytär ja puoliso Karolina Wilhemina Mathilda Matintytär Kauppila.  Muutaman vuoden Helsingissä oppikoulua käyneestä Palomaasta tuli maanviljelijä Kuhmoisiin. Hän toimi sekä kuntakokouksen esimiehenä että muissa paikallisissa luottamustoimissa. Palomaa edusti Jämsän tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1897. Hän kuului valtiopäivillä kunnallis- ja lisättyyn valtiovarainvaliokuntaan. Lausunnoissaan hän muun muassa puolusti kansakoulupakkoa ja anoi valtionapua maaviljelysseuroille sekä rautatien rakentamista Jyväskylästä Elisenvaaraan. Palomaa osallistui 1899 suuren adressin Pietariin vieneeseen lähetystöön.
Joutsenkaula

Joutsenkaula voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
mikä tahansa S-muotoinen tai muuten kaareva putkimainen laite tai laitteen osa, joka muistuttaa muodoltaan joutsenen kaulaa, esimerkiksi hajulukko.
joutsenkaula, valaisinten ja mikrofonien varsissa käytettävä nivelletty putki, jota voi taivuttaa kulloinkin tarvittavaan asentoon ja jonka sisällä laitteen virta- tai signaalijohdin kulkee
joutsenkaula, hevosen rakennevirhe, jossa kaulan alaosa kaartuu ulos
joutsenkaulaepämuodostuma, nivelreuman aiheuttama sorminivelien epämuodostuma.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Joutsenkaula”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olof von Dalin

| Olof von Dalin |
| --- | --- |
 Olof von Dalin
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1708 Vinbergin pappila, Hallanti, Ruotsi
Kuollut: 12. elokuuta 1763 (54 vuotta) Drottningholmin linna, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olof von Dalin, ennen aatelointia ensin Dahlin, sitten Dalin (29. elokuuta 1708 Vinbergin pappila, Hallanti, Ruotsi – 12. elokuuta 1763 Drottningholmin linna, Ruotsi), oli ruotsalainen runoilija, prosaisti ja kulttuurivaikuttaja.
Dalin aloitti 13-vuotiaan opinnot Lundin yliopistossa. Aluksi hän opiskeli lääketiedettä mutta keskittyi pian humanistisiin opintoihin. Hän kirjoitti runojen ohella muun muassa 1746–1762 ilmestyneen historiateoksen Svea rikes historia, jonka ansiosta Ruotsin historia tuli ruotsalaisille tutuksi. Vuodesta 1750 hän oli kruununprinssi Kustaan opettaja. Hänet aateloitiin 1751. Hän joutui joksikin aikaa hovista pois, kun paljastui, että hän oli osallistunut kuningasvallan laajentamiseen tähtääviin vehkeilyihin, mutta karkotus peruttiin pian, ja hän nousi jälleen merkittäviin asemiin. Äkillinen kuolema kuitenkin keskeytti uran. Häntä pidetään laululyyrikkona Bellmanin edeltäjänä.
Suomennettuja runoja

Lähde:
Kevälaulu, suom. Aale Tynni, teoksessa Tuhat laulujen vuotta. (vuoden 1957 painos s. 215, vuosien 1974, 2004 painokset s. 251–253). WSOY 1957, 1974, 2004.
Kuningas Kaarle XII:n kuolinpäivänä 1745, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Veri ja kulta, s. 37. Helsinki, Otava, 1954.
"La religion a la Mode", suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, s. 822. Porvoo, WSOY 1930.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olof von Dalin Wikimedia Commonsissa
Orangerialinna

Orangerialinna pihaterasseineen.
Orangerialinna (saks. Orangerieschloss) on Potsdamissa Sanssoucin palatsin puistossa sijaitseva uusrenessanssityylinen palatsimainen orangeria, joka kuuluu entisiin Hohenzollernien palatseihin. Se sijaitsee Sanssoucin palatsin länsipuolella olevalla kukkulalla.
Orangerialinnan rakennutti Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV. Hän laati sen ensimmäiset luonnokset itse kruununprinssiaikanaan vuonna 1830 palattuaan matkalta Italiasta. Hän antoi suunnittelutyön vuonna 1840 ensin arkkitehti Ludwig Persiukselle, jonka työtä jatkoivat myöhemmin Friedrich August Stüler ja Ludwig Ferdinand Hesse. Rakentaminen päästiin aloittamaan 1851. Rakennus valmistui lopulta vuonna 1864. Orangerian esikuvina on käytetty Italian renessanssipalatseja. Kaksoistorneilla varustettu keskiosa viittaa Rooman Villa Mediciin, kulmarakennelmat puolestaan Firenzen Uffizi-gallerian Arnon puoleiseen julkisivuun. Rakennus on sivuhalleineen yli 300 metriä pitkä. Päärakennuksen ympärillä on terasseja, pylväskäytäviä, pihaveistoksia ja kasvihuoneita. Orangerialinnan katsotaan kuvastavan Fredrik Vilhelmin tunnettua ”Italian-kaipuuta”. Hänet tunnettiin myös lempinimellä ”romantikko valtaistuimella”.
Orangerialinnan hienoin osa on Rafael-sali, johon on sijoitettu yli 50 jäljennöstä italialaisten renessanssin mestarien maalauksista. Ne on tehty 1800-luvulla. Joukossa on kopioita useista Rafaelin maalauksista. Rakennuksessa on myös viisi uusrokokootyyliin sisustettua ylellistä vierashuoneistoa, joissa majailivat korkeat arvovieraat, kuten Venäjän tsaari Nikolai I vaimoineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orangerialinna Wikimedia Commonsissa
Oranges and Lemons

Oranges and Lemons on englantilainen lastenlaulu ja laululeikki, jonka tekstissä mainitaan useita Lontoon kirkkoja. Sen vanhin tunnettu versio on peräisin vuodelta 1744. Laulussa mainitut kirkot vaihtelevat eri versioissa. Vanhoihin versioihin kuuluva laulun lopussa oleva väkivaltainen säe jätetään nykyisin joskus laulamatta.
Oranges and Lemonsiin on viitattu usein kirjallisuudessa ja populaarikulttuurissa, esimerkiksi George Orwellin teoksessa Vuonna 1984 ja The Clashin kappaleessa "Clash City Rockers".
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Oranges and Lemons on Wikiaineistossa
Oranges and lemons BBC
Orangen piirikunta (Virginia)

Orangen piirikunta (engl. Orange County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 37 051 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Orangen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1734.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orangen piirikunta (Virginia) Wikimedia Commonsissa