stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamehameha I
Tausta ja perhe

Kamehameha syntyi arvioiden mukaan vuonna 1758. Hän sai syntymänimekseen Paiea, joka tarkoittaa "kovakuorista rapua". Kertoman mukaan ennen hänen syntymäänsä nähtiin kirkas tähti, mikä enteili suuren johtajan syntymää. Tämä aiheutti huolta muiden päälliköiden keskuudessa, ja Kamehamehan isoisä, päällikkö Alapai, määräsi tämän tapettavaksi. Kamehameha saatiin kuitenkin kuljetettua pois ja hänet kasvatettiin salassa. Aikuistuttuaan hän otti nimekseen Kamehameha, joka tarkoittaa "hän, joka seisoo erillään".
Viisivuotiaana Kamehameha palasi isänsä luo ja sai päällikölle tarkoitetun kasvatuksen, johon kuuluivat muun muassa uskonnolliset asiat, sodankäynti ja suullinen historia. Hänestä tuli isänsä kuoleman jälkeen alipäällikkö setänsä Kalani'opu'un alaisuudessa.
Kamehamehalla oli useita vaimoja, kuten Ka'ahumanu, Keōpūolani, Kalakua ja Kanekapolei. Näistä ensimmäisen kanssa Kamehameha ei saanut lapsia, mutta muiden kanssa kuusi lasta, joista kaksi nousi Havaijin kuninkaiksi.
Havaijin saarten yhdistäminen

Setänsä kuoleman jälkeen Kamehamehasta tuli sodan jumalan patsaan vartija. Kamehamehan serkku, Kiwala'ō, sen sijaan peri maallisen vallan, mikä ei miellyttänyt Kamehamehaa. Tämä johti sotaan, jossa Kiwala'ō sai surmansa ja Kamehameha otti haltuunsa koko Havaijin saaren (toiselta nimeltään Iso saari).
Vuonna 1786 saarten poliittinen tilanne oli se, että Mauin kuningas Kahekili hallitsi Mauin lisäksi O‘ahun, Kaho‘olawen, Moloka‘in ja Lana‘in saaria. Lisäksi Kaua‘i ja Ni‘ihau olivat käytännössä hänen alaisuudessaan, koska näitä hallitsi hänen velipuolensa Ka‘eokulani. Vuonna 1790 Kahekili joutui lähtemään O‘ahulle kukistamaan kapinaa, jolloin Kamehameha käytti tilaisuutta hyväkseen ja hyökkäsi Mauille. Vaikka Kamehamehan joukot saivat mauilaiset perääntymään, Kamehameha joutui palaamaan Havaijin saarelle, koska hänen serkkunsa Keōua nousi kapinaan. Palattuaan takaisin Kamehamehan joukot ajoivat Keōuan joukot saaren länsirannikolle. Tulivuorenpurkaus tappoi osan Keōuan joukoista, minkä vuoksi Kamehameha voitti ja koko Havaijin saari päätyi hänen alaisuuteensa.
Huhtikuussa 1795 Kamehameha hyökkäsi O‘ahulle ja ajoi puolustajat Nu‘uanun laaksoon, jossa Kamehamehan joukot saavuttivat voiton. Siten kaikki Havaijin saaret Kaua‘ita ja Ni‘ihauta lukuun ottamatta olivat hänen hallinnassaan. Samana vuonna Kamehameha antoi määräyksen, jonka mukaan eurooppalaisten ja amerikkalaisten kanssa ei saanut käydä vaihtokauppaa, elleivät nämä vaihtaisi tavaraa aseisiin tai ammuksiin. Määräyksen noudattamatta jättämisestä seurasi kuolemanrangaistus. Tavoitteena oli kerätä mahdollisimman paljon tarvikkeita Kaua‘in valloitusta varten.
Vuonna 1804 Kamehameha siirsi pääkaupungin Lahainasta Honoluluun. Kuusi vuotta myöhemmin viimeinen itsenäinen päällikkö Kaumuali'i, joka hallitsi Kaua'in ja Ni'ihaun saaria, alistui Kamehamehan vasalliksi.
Kuninkaana

Havaijin kuninkaana Kamehameha avasi Havaijin maailmalle. Havaijista tuli tärkeä välipysähdyspaikka kauppalaivoille Kiinan ja Yhdysvaltain välillä. Havaijilla kasvavasta santelipuusta tuli tärkeä vientituote. Lisäksi hän teki santelipuusta kuninkaan omaisuutta ja asetti kapun nuoremmille puille, jotta santelipuuta voitaisiin kerätä kestävästi.
Kuningaskunnan avautumisen myötä Kamehameha määräsi, että Havaijille täytyy suunnitella oma lippu. Vuonna 1816 otettiin käyttöön lippu, jossa on kahdeksan puna-valko-sinistä raitaa, jotka kuvaavat Havaijin kahdeksaa pääsaarta. Brittiläinen Union Jack lisättiin yläkulmaan todennäköisesti siksi, että Kamehameha saattoi luulla brittien suojelevan Havaijia.
Hän pitäytyi havaijilaisessa uskossa ja pyrki johtamaan esimerkillä työskentelemällä muun muassa taaroviljemillä.
Kamehameha oli hallitsijana melko autoritaarinen säilyttäen muun muassa kapu-järjestelmän kovat rangaistukset, mutta lopetti kuitenkin ihmisten uhraamisen. Hän myös nimitti jokaiselle kuningaskunnan pääsaarelle kuvernöörin.
Yksi Kamehamehan tärkeimmistä säädöksistä oli niin sanottu hajonneen melan laki. Sen mukaan suojattomat ihmiset ja tiellä kulkijat ovat valtion suojeluksessa eikä heitä saa uhata. Kertoman mukaan Kamehameha oli nuoruudessaan hyökännyt kahden kalastajan kimppuun, mutta hänen jalkansa jäi jumiin kallion rakoon ja toinen kalastajista löi Kamehamehaa melalla niin, että se hajosi. Kalastajat osoittivat kuitenkin armoa, eivätkä tappaneet Kamehamehaa. Hajonneen melan laki on edelleen osa Havaijin osavaltion perustuslakia (art. IX § 10).
Viimeiset vaiheet ja perintö

Keväällä 1819 Kamehameha sairastui vakavasti ja papisto suositteli ihmisuhria. Kamehameha kuitenkin kieltäytyi ja halusi, että uhreiksi tarkoitetut miehet eläisivät mieluummin hänen poikansa Liholihon alamaisina. Kamehameha kuoli 8. toukokuuta 1819 Isolla saarella. Kertoman mukaan kuninkaan viimeiset sanat olivat:
ʻE oni wale nō ʻoukou i kuʻu pono ʻaʻole  e pau.

Loputon on se hyvä, jonka olen teille nautittavaksi antanut.
Hänen vanhin poikansa Liholiho peri kruunun ja otti hallitsijanimekseen Kamehameha II. Perinteiden mukaan Kamehamehan uskotut miehet, Hoapili ja Ho‘olulu, piilottivat maalliset jäänteet salaiseen paikkaan Havaijin saarelle. Jäänteet piilotettiin, jotta kukaan toinen päällikkö ei pääsisi käsiksi Kamehamehan manaan.
Kamehamehaa juhlitaan vuosittain 11. kesäkuuta, joka tunnetaan Kamehameha-päivänä, ja se on yleinen vapaapäivä Havaijilla. Kamehamehalle on pystytetty patsaita Havaijilla ja yksi Washington DC:ssa.
Galleria

Kamehamehaa esittävä patsas Hilossa
Kamehameha Havaijin tasavallan julkaisemassa postimerkissä 1890-luvulla.
Justin Thomas

Thomas vuonna 2017
Justin Thomas (s. 29. huhtikuuta 1993 Louisville) on yhdysvaltalainen golfaaja. Thomas on voittanut golfin Major-turnauksista PGA Championshipin vuonna 2017 ja samana vuonna hän voitti PGA Tourin ratkaisseen FedEx Cupin. Maaliskuussa 2018 Thomas nousi golfin maailmanlistalla toiseksi ja toukokuussa 2018 ykköseksi.
Amatööriura

Amatöörinä Justin Thomas voitti kaksi turnausta ja kuului Yhdysvaltojen vuoden 2010 junioreiden Ryder Cup-joukkueeseen. Vuonna 2012 Thomas sai vuoden parhaalle yliopistogolfaajalle myönnettävän Haskins Awardin. Justin Thomas siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2013.
Ammattilaisuran alku

Ammattilaisuran alussa Justin Thomas ansaitsi pelioikeuden Web.Com Tourille kaudelle 2013-2014 karsintaturnauksien kautta. Ensimmäisen ammattilaisturnauksen Thomas voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Web.Com Tourilla ja oli lopulta Tourin kokonaistilaston neljäs ansaiten osallistumisoikeuden golfin pääkiertueelle PGA Tourille kaudeksi 2014-2015. Ensimmäisellä kaudellaan PGA Tourilla hän oli kahdesti neljäs ja uran ensimmäinen PGA Tourin voitto tuli seuraavalla kaudella 2015-2016 Malesiassa loppuvuodesta 2015.
Kausi 2016–2017

Kausi 2016-2017 on ollut toistaiseksi Justin Thomasin uran menestyksekkäin. Kyseisellä kaudella hän teki läpimurtonsa maailman huipulle. Thomas voitti PGA Tourilla viisi turnausta, joista yksi oli Major-turnaus PGA Championship. Lisäksi Thomas voitti PGA Tourin voittajan ratkaisevan FedEx Cupin ja hänet valittiin PGA Tourin vuoden pelaajaksi. Justin Thomasin lisäksi vain kolme pelaajaa on pystynyt voittamaan PGA Tourilla viisi turnausta, joista yksi on Major-turnaus alle 25-vuotiaana sitten vuoden 1960. He ovat Jack Nicklaus, Tiger Woods ja Jordan Spieth.
Kausi 2017–2018

Kausi 2017-2018 on lähtenyt Thomasilla hyvin liikkeelle. Hän voitti turnauksen Etelä-Koreassa loppuvuodesta 2017 ja seuraava voitto tuli maaliskuussa 2018 Floridassa pelatussa turnauksessa. Vain viikkoa myöhemmin Justin Thomas oli Meksikossa WGC-Mexico Championshipissa toinen häviten Phil Mickelsonille uusintareiällä. Meksikon turnauksen jälkeen Thomas nousi maailmanlistan sijalta kolme sijalle kaksi Dustin Johnsonin perään.
Saavutuksia > Major-turnaukset

PGA Championship: voitto 2017
Yhdysvaltain avoin golfturnaus: 9. 2017
The Masters Tournament: 22. 2017
Britannian avoin golfturnaus: 53. 2016
Saavutuksia > Kiertueet

PGA Tour: 8 voittoa
FedEx Cup: 2017
Web.Com tour: 1 voitto
Saavutuksia > Muita ammattilaissaavutuksia

Maailmanlistan 2. (maaliskuu 2018)
PGA Tourin vuoden pelaaja 2017
Rahalistan 1. 2017
Nuorin pelaaja PGA Tourilla, joka on pelannut alle 60 lyönnin kierroksen
Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen yhden kierroksen lyöntiennätys 63 lyöntiä (samaan pystynyt muitakin)
Saavutuksia > Amatöörisaavutuksia

Kaksi voittoa
Haskins Award 2012
Saavutuksia > Joukkuesaavutuksia

Presidents Cup voitto 2017
Junioreiden Ryder Cup voitto 2010
Hauis

Hauis
Hauis eli kaksipäinen olkalihas (lat. m. biceps brachii) koukistaa kyynärniveltä. Sen vastalihas on ojentaja. Hauislihaksessa on kaksi osaa, jotka molemmat lähtevät lapaluusta (tuberculum supraglenoidale ja proc. coracoideus). Toisesta päästään hauislihas kiinnittyy kahden jänteen välityksellä värttinäluuhun ja kyynärvarren peitinkalvoon. Hauislihasta hermottaa lihas-ihohermo (n. musculocutaneus).
Hauista harjoitetaan muun muassa hauiskäännöillä, leuanvedoilla ja monilla muilla sitä rasittavilla tekniikoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hauis Wikimedia Commonsissa
Himene tarava

Himene tarava on eräs oseanialaisen musiikin tyylilaji. Sitä lauletaan kuorossa useimmiten ilman soitinsäestystä. Himene tarava on lähtöisin Tahitista ja se on yleistä ympäri Ranskan Polynesiaa ja Cookinsaaria. Muun muassa The Tahitian Choir -yhtye on levyttänyt himene taravaa.
Haapaniemi (Kuopio)

| Haapaniemi |
| --- | --- |
 Haapaniemeä ilmasta.
Kaupunki:  Kuopio
Koordinaatit:  62°52′51″N, 027°40′14″E
Kaupunginosa nro:  8
Väkiluku:  4 086
Keskuskentän jalkapallostadion sijaitsee Haapaniemellä.
Haapaniemi on Kuopion kaupunginosa keskustan eteläpuolella noin kilometrin päässä torilta, ruutukaavan lounaispuolella. Kaupunginosan asukasluku on noin 4 000. Saaristokaupunkiin kulkevan Saaristokadun pohjoispää johtaa Haapaniemelle, samoin kuin moottoritien keskustaan johtava eteläinen ramppi.
Historia

Alueesta suunniteltiin huvilakaupunginosaa vuonna 1899 pidetyssä arkkitehtikilpailussa, jonka voitti Haapaniemen osalta arkkitehti Lars Sonck. Kilpailutöiden pohjalta laadittiin alueelle luonnos asemakaavasta jota alettiin noudattaa. Teollisuuslaitoksten tulo alueelle 1900-luvun alussa kuitenkin hautasi ajatuksen huvilakaupunginosasta ja alueelle syntyi asuntoja työväestölle.
Asuminen

Haapaniemi jakautuu rakentamisen osalta kahteen osaan, puhekielessä Haapaniemeen ja Uuteen Haapaniemeen. Lisäksi Mölymäeksi nimitetään Haapaniemen pohjoisella reunalla sijaitsevaa korkeinta kohtaa. Sen alkuperäinen nimi oli Myllymäki. Kertoman mukaan mäki on saanut nimensä alueella asuneista perheistä, joiden lapsista syntyi mölyä. Keskustaan juuri Mölymäeltä näkyvät viisi kaupungin korkeimpiin kuuluvaa kerrostaloa. Rakennuskanta Haapaniemellä on puutalovaltaista omakotialuetta sekä eteläreunalla sijaitsevia teollisuusrakennuksia. Vuosina 1962 ja 1972 Myhkyrinkadun molemmin puolin rakennettiin porrastettuja terassitaloja, myöhemmin muutamia samantyyppisiä taloja rakennettiin myös Tasavallankadun varteen sekä sen toiselle puolelle. Alueen itäreunalla sijaitsee 1950-luvulla rakennettu 7-kerroksinen kerrostalo joka hallitsee näkymää Kallavedeltä päin.
Asuminen > Uusi Haapaniemi

Uusi Haapaniemi sijaitsee Kallaveden rannalla alempana kuin Haapaniemen vanhemmat asuinalueet, Haapaniementien ja rannan välissä. Uuden Haapaniemen talot ovat suurelta osin vaaleasta tiilestä rakennettuja kerrostaloja ja muutamat niistä on rakennettu opiskelija-asunnoiksi. Taloja rakennettiin 1980-1990 -luvun taitteessa ja uusimmat talot on rakennettu vuonna 2007.
Rakennuksia

Kuopion Energian Haapaniemen voimalaitos sijaitsee myös Haapaniemen rannassa entisen, nyt jo puretun, Saastamoisen rullatehtaan vieressä. Kuopion rahtisatama sijaitsee sen eteläpuolella. Hieman etelämpänä, Bellanrannaksi kutsutulle alueelle on rakennettu palkittua helsinkiläistä Löylyä muistuttava saunakompleksi Saana. Kuopion keskuskentän jalkapallostadion (aik. Magnum-areena) on Haapaniemen kaupunginosassa entisen Kuopion raviradan alueella Mölymäen päällä, mutta on joutumassa 2020-luvulla muutosten kouriin. Mölymäellä sijaitseva Savon ammattiopiston Kuopion suurin koulutusyksikkö on muuttamassa Savilahteen, ja tilalle on 2020-luvulla nousemassa uusia kerrostaloja sekä jalkapallo- ja tapahtumastadion. Itä-Suomen lapsi- ja nuorisopotilaille erikoissairaanhoitoa tarjoava Kuopion yliopistollisen sairaalan Alavan sairaala sijaitsee Keskuskentän ja Niiralan puolelle jäävän Alavan kirkon välisessä rinteessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haapaniemi‎ Wikimedia Commonsissa
Haapaniemi Kuopion kaupunginosat -palvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
pohjois-savonmuisti.fi Mölymäen veijarit[vanhentunut linkki]
Kuopion kaupunginosat ja asuinalueet
| --- | --- |
Kaupunginosat (numerojärjestyksessä):  001 Väinölänniemi · 002 Vahtivuori · 003 Maljalahti · 004 Multimäki · 005 Kuopionlahti · 006 Hatsala · 007 Niirala · 008 Haapaniemi · 009 Itkonniemi · 010 Männistö · 011 Linnanpelto · 012 Puijonlaakso · 013 Savilahti · 014 Peipposenrinne · 015 Särkiniemi · 016 Kettulanlahti · 017 Rahusenkangas · 018 Rönö · 019 Rypysuo · 020 Päiväranta · 021 Julkula · 022 Sorsasalo · 023 Kelloniemi · 024 Levänen · 025 Jynkkä · 026 Neulamäki · 027 Puijo · 028 Niuva · 029 Neulaniemi · 030 Kolmisoppi · 031 Neulalampi · 032 Litmanen · 033 Lehtoniemi · 034 Pirtti · 035 Pitkälahti · 036 Hiltulanlahti · 037 Rautaniemi · 038 Kiviharju · 039 Vanuvuori · 040 Melalahti · 041 Kurkimäki · 042 Vehmersalmi · 043 Karttula · 050 Nilsiä · 051 Tahko · 060 Maaninka · 061 Keskisaari · 070 Juankoski · 071 Säyneinen
Asuinalueita:  Inkilänmäki · Kettulanlahti · Petonen · Saarijärvi · Saaristokaupunki
Haukanputket

| Haukanputket |
| --- | --- |
 Merihaukanputki.
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit
Suku::  Haukanputket Todaroa  Parl.
Katso myös
   Haukanputket Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haukanputket (Todaroa) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on vain yksi laji. Merihaukanputki (Todaroa aurea) kasvaa Kanariansaarilla ja jaetaan kahteen alalajiin: keltamerihaukanputki (subsp. aurea) ja palmanmerihaukanputki (subsp. suaveolens). Toinen haukanputkiin kuulunut laji, myös Kanariansaarilla kasvava vuorihaukanputki (Todaroa montana, syn. Tinguarra montana) on siirretty liustikkeihin (Athamanta) nimelle haukanliustikki (Athamanta montana).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Todaroa
Hans Kleppen

Hans Kleppen
Hans Kleppen (16. maaliskuuta 1907 – 12. huhtikuuta 2009) oli norjalainen mäkihyppääjä.
Kleppen voitti 5. helmikuuta 1929 pronssia hiihdon MM-kilpailuissa Zakopanessa, Puolassa pistein 223,8.
Kleppen osallistui talviolympialaisiin 1928 ja vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2007.
Harald Edelstam

Harald Edelstam 1946
Gustav Harald Edelstam (17. maaliskuuta 1913 – 16. huhtikuuta 1989) oli ruotsalainen diplomaatti. Toisen maailmansodan aikana hän ansaitsi lempinimen Svarta nejlikan (”musta neilikka”) koska hän auttoi satoja norjanjuutalaisia, SOE-agentteja ja sabotäärejä pakenemaan Saksan miehitystä. 1970-luvun alussa hän asui Santiagossa, Chilessä, ja hän sai lempinimen 1970-luvun Raoul Wallenberg, kun hän auttoi yli 1 200 chileläistä, satoja kuubalaisia diplomaatteja ja siviilejä sekä 67 Uruguayn ja Bolivian kansalaisia pakenemaan diktaattori Augusto Pinochetin vainoa.
Elämä

Edelstam syntyi Tukholmassa, Ruotsissa, ja hän oli kamariherra Fabian Edelstamin ja Hilma Dickinsonin poika Hän oli suurlähettiläs Axel Edelstamin vanhempi veli ja Ruotsin parlamentin jäsenen Ernst Edelstamin pojanpoika. Edelstam läpäisi ylioppilastutkinnon vuonna 1933 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Tukholmassa vuonna 1939, ennen kuin hän työskenteli samana vuonna Tukholmassa Ruotsin ulkoministeriön attaseana.
Ura

Edelstam palveli Roomassa vuonna 1939 ja ulkoministeriössä Tukholmassa vuonna 1940, Berliinissä vuonna 1941 ja Oslossa vuonna 1942, jolloin hänestä tuli toinen varakonsuli vuonna 1944. Diplomaattina natsien miehittämässä Norjassa Edelstam pelasti satojen juutalaisten ja Quislingin hallintoa vastustaneiden vapautaistelijoiden hengen.
Hän toimi ulkoministeriön toisena sihteerinä Tukholmassa vuonna 1944 ja toimi ulkoministerin sihteerinä vuosina 1946–1948. Edelstam oli ulkoministeriön toinen sihteeri Tukholmassa vuonna 1946, joka toimi ensimmäisen sihteerinä vuonna 1948 ja ensimmäisessä sihteerissä Haagissa vuonna 1949 ja Varsovassa vuonna 1952. Hän oli sitten ulkoministeriön ensimmäinen sihteeri Tukholmassa vuonna 1953 ja toimi siellä vuonna 1956. Vuonna 1958 Edelstam lähetettiin Wieniin suurlähetystön neuvonantajana ja vuonna 1962 Istanbuliin pääkonsuliksi..
Edelstam pysyi Istanbulissa vuoteen 1965 saakka ja oli sen jälkeen Jakartassa suurlähettiläs, joka myös akkreditoitiin Manilaan vuosina 1966–1968. Hänet lähetettiin sitten Keski-Amerikkaan, jossa hän oli suurlähettiläs Guatemala Cityssä, joka on myös akkreditoitu Managuaan, San Joséen, San Salvadoriin ja Tegucigalpaan Vuodesta 1969 vuoteen 1972. Hänet lähetettiin Santiago de Chilen suurlähettilääksi.
Vuoden 1973 sotilasvallankaappaus Chilen presidentti Salvador Allendeä vastaan, oli Kuuban suurlähetystö oli tulessa tankkien toimesta sisällä olevat kuubalaiset pakenivat ikkunoista ulos; Edelstam otti Ruotsin lipun käteen ja käveli tankkien eteen kun luodit viuhuivat ohi. Hän nouti kuubalaiset suurlähetystöstä ja vei heidät Ruotsin suurlähetystöön, siten sai heidät Chilestä turvaan
Tapahtuman jälkeen Santiago de Chilen Kuuban suurlähetystö jäi Ruotsin suojelukseen 18 vuoden ajaksi aina vuoteen 1991 asti. Pääministeri Olof Palme antoi Edelstamille täyden tukensa.
Edelstam auttoi myös monia muita kuubalaisia pakenemaan Chilestä ja Fidel Castro kunnioitti häntä sankarina. Hänen merkittävän rohkeutensa ja moraalisen koskemattomuutensa vuoksi Edelstamin katsotaan nykyään olevan todellinen nykypäivän sankari miljoonille Latinalaisessa Amerikassa, ja erityisesti sadan tuhannen chileläisen joukossa, jotka pakenivat maansa diktatuurihallintoa ulkomaille.
Chilen sotilashallinto ei arvostanut Edelstamin sitoutumista ja julisti hänet persona non grataksi joulukuussa 1973.
Edelstam palasi Tukholmaan ja oli ulkoministerin käytettävissä 1974, ennen kuin hänet lähetettiin suurlähettilääksi Algeriin Edelstamin päävastustajan, diplomaatti Wilhelm Wachtmeisterin neuvosta . Hän jätti asemansa ja jäi eläkkeelle vuonna 1979
Yksityinen elämä

Hän oli naimisissa vuosina 1939–1958 kreivitär Louise von Rosenin kanssa (s. 1918) joka oli kreivi Hans von Rosenin ja Dagmarin (o.s. Wikström) tytär ja 1959–1963 Natascha Michéewin kanssa.. Edelstam avioitui kolmannen kerran vuonna 1981 Christine Colmainin kanssa. Avioliitostaan von Rosenin kanssa hänellä oli kolme poikaa: Carl (s. 1941), Hans (s. 1943) ja Erik (s. 1946). Edelstam kuoli syöpään vuonna 1989.
Harald Edelstamin hauta Ekerön kirkkomaalla lähellä Tukholmaa.
Hitupihtisammal

| Hitupihtisammal> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen 
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Maksasammalet Marchantiophyta
Luokka::  Aitomaksasammalet Jungermanniopsida
Lahko::  Aitomaksasammalet Jungermanniales
Heimo::  Cephaloziaceae
Suku::  Cephalozia
Laji::  macounii
Kaksiosainen nimi
 Cephalozia macounii  (Austin) Austin 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hitupihtisammal (Cephalozia macounii) on Cephalozia-sukuun ja Cephaloziaceae-heimoon kuuluva aitomaksasammallaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Austin.
Esiintyminen Suomessa ja elinalueet

Suomen Lajitietokeskuksen mukaan laji esiintyy ensisijaisesti kangasmetsissä. Tämän lisäksi sitä tavataan korvissa. Suomessa sitä tavataan kolmella kasvillisuusvyöhykkeellä: Lounaisen rannikkomaan lauhkean vyöhykkeen sekametsissä, Järvi-Suomen eteläboreaalisella vyöhykkeellä ja Pohjanmaan sekä Pohjois-Karjalan ja Kainuun välisen alueen keskiboreaalisella vyöhykkeellä.
Suomessa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Levinneisyysalue

Lajia tavataan pohjoismaissa Suomen lisäksi Ruotsissa, Islannissa ja Norjassa. Tämän lisäksi levinneisyysalueisiin kuuluvat Euroopassa Latvia, Saksa, Sveitsi, Puola, Tšekki, Slovakia, Montenegro sekä Venäjän osat Karjala ja Tšuktšien autonominen piirikunta. Muualta maailmasta lajia on löydetty Kanadaan kuuluvista Brittiläisestä Columbiasta, Yukonista, Albertasta, Quebecista ja Ontariosta, Yhdysvaltain osavaltioista Louisianasta, Mainesta, Michiganista, Minnesotasta, Montanasta, New Hampshiresta, New Yorkista, Washingtonista ja Wisconsinista sekä Kiinan Fujianista, Sichuanista ja Tiibetistä.
Hjalmar Fridolf Samuel von Troil

Hjalmar Fridolf Samuel von Troil (5. elokuuta 1861 Pohja – 14. helmikuuta 1914 Pohja) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Von Troilin vanhemmat olivat eversti, vapaaherra Knut Uno Axel Samuel von Troil ja Natalie Charlotta Amalia Hisinger. Helsingissä 1882 ylioppilaaksi tullut von Troil valmistui agronomiksi Mustialasta 1885 ja oli tilanomistaja Pohjassa.
Von Troil oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.
Kagerō-luokka

| Kagerō-luokka / 陽炎型駆逐艦 |
| --- | --- |
 Luokkaan kuulunut Yukikaze.

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 033 t (standardi) 2 490 t (kuormattu)
Pituus:  118,5 m
Leveys:  10,8 m
Syväys:  3,76 m
Koneteho:  52 000 shp
Nopeus:  35 kn
Miehistöä:  240
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 127 mm/50 type 3 8 × 24″ torpedoputkea 36 syvyyspommia
Ilmatorjunta:  4 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Kagerō-luokka (jap. 陽炎型駆逐艦, kagerō-kei kuchikukan) oli keisarillisen Japanin laivaston 18 hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. Luokkaa pidetään usein Japanin laivaston parhaimpina, koska niillä oli hyvä nopeus, tulivoima, toimintasäde ja vakaus. Valmistumisensa aikaan luokan alukset olivat maailman huippuluokkaa, ainoastaan tutkan ja kaikuluotaimen puute heikensivät kokonaisuutta.
Tausta ja vaatimukset

Japanin irtauduttua vuonna 1937 Lontoon laivastosopimuksesta, maa kykeni hyödyntämään kaiken hävittäjistä kerätyn suunnittelukokemuksen, jonka se oli saanut Erikoisluokasta Asashio-luokan hävittäjiin. Nyt maa suunnitteli alusluokkaa, joka vastaisi täydellisesti keisarillisen laivaston strategisia ja taktisia tarpeita ilman tonnistorajoitusta. Aluksille määritettiin neljä tavoitetta:
nopeuden tuli olla yli 36 solmua
kantama 5 000 merimailia 18 solmun nopeudella
aseistuksen tuli vastata Erikoisluokan alusten aseistusta
runko ei saanut olla suurempi kuin Erikoisluokan aluksilla
Suunnittelu

Suunnittelussa jouduttiin kuitenkin tekemään kompromisseja ja lopulta hyväksyttiin 25 solmun huippunopeus riittäväksi. Alusten suunnittelussa kiinnitettiin suurta huomiota vakauteen, jolloin alusten leveyttä kasvatettiin 45 senttimetrillä ja uppouma kasvoi vastaavasti. Alusten siltarakenteet olivat vaatimattomat ja hitsausta käytettiin runsaasti kansi- ja sisärakenteissa. Alusten rungonverhoilu oli kuitenkin pultattu. Rungon muotoa oli muutettu varsinkin perästä, jotta työntövastusta saataisiin vähennettyä.
Luokan aluksista 15 sai tilausvaltuudet vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa ja kolme muuta vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa.
Suunnittelu > Propulsio

Alusten voimanlähde oli kehittyneempi, kevennetty ja tehokkaampi kuin aikaisemmissa luokissa. Voimanlähde tuotti 52 000 hevosvoimaa. Se koostui kolmesta kattilasta, joihin oli asennettu ilman esilämmittimet ja ne oli asennettu kolmeen erilliseen tilaan. Etummainen ja keskimmäinen kattilahuone oli liitetty etummaiseen savuhormiin. Alusten kattiloihin oli kytketty kaksi turbiinia, jotka oli asennettu rinnakkain turbiinihuoneeseen. Tarvittava polttoaine oli varastoitu kaksoispohjaan ja suureen polttoainevarastoon etummaisen kattilahuoneen etupuolelle.