stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thompson Subdivision

Thompson Subdivision on Manitobassa Kanadassa sijaitseva 49,1 kilometrin pituinen rataosuus, joka yhdistää Thompsonin kaupungin Kanadan rataverkkoon. Rataosuuden rakensi Canadian National vuonna 1969, ja sen omistaa ja sitä ylläpitää OmniTRAX-konserniin kuuluva Hudson Bay Railway jolle rataosa siirtyi 1997.
Rataosuus alkaa Wabowdenin ja Gillamin väliseltä rataosalta Sipiweskin rautatieasemalla sijaitsevasta Thompson Junctionista, ja johtaa luoteeseen halki asumattoman erämaan kohti Thompsonia. Rautatie ylittää Wintering- ja Grassjoet sillalla, ja sillä on kaksi pientä vesistöpengertä. Thompsonin rautatieasema sijaitsee kaupungin itälaidalla vajaan 50 kilometrin päässä Thompson Junctionista.
Thompsonista rautatie jatkuu 121 kilometrin verran sivuratana kaupungin lounaispuolella sijaitsevalle kaivokselle ja teollisuuslaitoksille. Rataosalla kuljetetaan muun muassa kupari-, sinkki- ja nikkelimalmia, ja rataosaa käyttää myös Winnipegin ja Churchillin välillä liikennöivä Hudson Bay -henkilöjuna.
Zvjahelin piiri

| Zvjaheln piiri Звягельський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Žytomyrin alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 50.5905°N, 27.6156°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Žytomyrin alue
Perustettu:  1923, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zvjahel (55 463 as., 2021)
Pinta-ala  ():  5 237,3 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  167 540
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Zvjahelin piiri (ukr. Звягельський район, Zvjahelskyi raion; vuoteen 2022 asti Novohrad-Volynskyin piiri, ukr. Новоград-Волинський район) on hallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Žytomyrin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923 ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Piirin naapurina on pohjoisessa Korostenin piiri, idässä ja kaakossa Žytomyrin piiri, lounaassa Hmelnytskyin alue ja luoteessa Rivnen alue. Piirin hallinnollinen keskus on Zvjahel (aiempi Novohrad-Volynskyi 55 463 as., 2021). Zvjahelin kaupunki ja sitä ympäröivä piiri saivat uuden nimensä vuonna 2022.
Zvjahelin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Žytomyrin alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Zvjahelin (Novohrad-Volynskyin) piirin pinta-alaksi tuli 5 237,3 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Zvjaheln piirin (tuolloisen Novohrad-Volynskyin piirin) väkiluvuksi 167 540 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 55,1 prosenttia piirin asukkaista (92 385 as.), eli kahden kaupungin (Baranivka ja Zvjahel) ja kahdeksan kaupunkityyppisen taajaman väestö.
Zvjahelin (Novohrad-Volynskyin) piiri oli paljon pienempi piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Zvjahelin kaupungin hallintorakennus.
Zvjahelin rautatieasema.
Roomalaiskatolinen kirkko Baranivkassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zvjahelin piiri Wikimedia Commonsissa
Інформаційна довідка про Новоград-Волинський район (ukrainaksi) (nvrdazt.gov.ua)
Istorija zvjahelskoho kraju (ukrainaksi) (nvrdazt.gov.ua)
Žytomyrska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 6. voluumin Žytomyrska oblast - artikkelit piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja piirien paikkakunnista) (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
Novohrad-Volynskyi raion (ukrainaksi) (gki.com.ua)
Zygós

Zygós (kreik. Ζυγός, ”ies”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa ja muualla Balkanilla:
zygós, yleinen nimitys vuorijonon kahden huipun väliselle matalammalle kohdalle, joka mahdollistaa vuorten ylityksen
Zygós, historiallinen nimitys eri vuorijonoille Balkanilla
Balkanvuoret tai niiden osa
Píndos-vuoristoon kuuluvat vuoret Epeiroksen ja Thessalian rajalla Kreikassa lähellä Métsovoa, käsittäen nykyisten Lýgkos-, Mavrovoúni- ja Zygós-vuorten seudun, joka oli merkittävä vuorten ylityspaikka Epeiroksen ja Thessalian välillä
Zygós, vuori Epeiroksen ja Thessalian rajalla Kreikassa
Zygós, kylä Kaválan kunnassa Itä-Makedonian ja Traakian alueella Kreikassa
Zygóksen luostari, entinen luostari Áthoksen niemellä Kreikassa
Arákynthos eli Zygós, vuori Aitolia-Akarnaniassa Kreikassa
Oikeudenmukaisuusharha

Antiikin Kreikan oikeudenmukaisuuden jumalatar Astraea tai Dike.
Oikeudenmukaisuusharha, oikeudenmukaisen maailman hypoteesi tai oikeudenmukaisen maailman harhaluulo  (englannista just-world hypothesis) on kognitiivinen ennakkoluulo, jonka mukaan ”ihmiset saavat sen, minkä ansaitsevat” — että teoilla on moraalisesti oikeudenmukaiset ja sopivat seuraukset toimijalle. Esimerkiksi oletukset siitä, että jalot teot lopulta palkitaan ja pahat teot lopulta rangaistaan, kuuluvat tämän hypoteesin piiriin. Toisin sanoen oikeudenmukaisen maailman hypoteesi on taipumus liittää seuraukset joko moraalisen tasapainon palauttavaan universaaliin voimaan tai yleismaailmalliseen yhteyteen tekojen luonteen ja niiden seurausten välillä. Tämä uskomus edellyttää yleensä kosmisen oikeudenmukaisuuden, kohtalon, jumalallisen kaitselmuksen, vakauden ja/tai järjestyksen olemassaoloa. Siihen liittyy usein erilaisia perustavanlaatuisia harhaluuloja, erityisesti kärsimyksen järkeistäminen sillä perusteella, että kärsijät ”ansaitsevat” sen.
Sosiaalipsykologit ovat tutkineet tätä hypoteesia laajalti siitä lähtien, kun Melvin J. Lerner teki 1960-luvun alussa uraauurtavan työn uskomuksesta oikeudenmukaiseen maailmaan. Tutkimus on jatkunut siitä lähtien, ja siinä on tutkittu hypoteesin ennustuskykyä eri tilanteissa ja eri kulttuureissa sekä selkiytetty ja laajennettu oikeudenmukaiseen maailmaan liittyvien uskomusten teoreettista ymmärrystä.
Taustaa

Tämä ilmiö juontaa juurensa pyrrhonistifilosofi Sekstos Empeirikoksen aikaan. Hän kirjoitti noin vuonna 180 jKr. vastustavansa tätä uskoa.
Lerner teki oikeudenmukaisen maailman hypoteesista sosiaalipsykologisen tutkimuksen kohteen. Aristoteelinen etiikka  pitää “oikeudenmukaisuutta“ hyveistä päällimmäisenä, sillä moraalitaju on syvään juurtunut ihmisen luonteeseen sosiaalisena ja rationaalisena eläimenä.
Taustaa > Melvin Lerner

Lerner innostui tutkimaan oikeudenmukaisuususkomuksia ja oikeudenmukaisen maailman hypoteesia sosiaalipsykologisen tutkimuksen yhteydessä, jossa tutkittiin negatiivisia sosiaalisia ja yhteiskunnallisia vuorovaikutussuhteita. Lerner näki työnsä laajentavan Stanley Milgramin työtä tottelevaisuudesta. Hän pyrki vastaamaan kysymyksiin siitä, miten julmuutta ja kärsimystä aiheuttavat järjestelmät säilyttävät kansan tuen ja miten ihmiset hyväksyvät kurjuutta ja kärsimystä tuottavat sosiaaliset normit ja lait.
Lernerin tutkimukseen vaikutti se, että hän oli toistuvasti todistanut tarkkailijoiden taipumusta syyttää uhreja heidän kärsimyksistään. Kliinisen psykologikoulutuksensa aikana hän tarkkaili sitä, miten mielisairaita henkilöitä kohtelivat ne terveydenhuollon ammattilaiset, joiden kanssa hän työskenteli. Vaikka Lerner tiesi heidän olevan hyväsydämisiä ja koulutettuja ihmisiä, he usein syyttivät potilaita näiden omasta kärsimyksestä. Lerner kuvailee myös hämmästyneensä kuullessaan opiskelijoidensa halveksuvan, väheksyvän tai vähättelevän köyhiä. Opiskelijat näyttivät olevan tietämättömiä niistä rakenteellisista voimista, jotka edistävät köyhyyttä. Halu ymmärtää prosesseja, jotka aiheuttivat nämä ilmiöt, sai Lernerin tekemään ensimmäiset kokeensa siitä, mitä nykyään kutsutaan oikeudenmukaisuushypoteesiksi.
Teoria

Selittääkseen näiden tutkimusten tulokset Lerner esitti teorian, jonka mukaan vallalla oli usko oikeudenmukaiseen maailmaan. Oikeudenmukainen maailma on sellainen, jossa teoilla ja olosuhteilla on ennakoitavissa olevat, asianmukaiset seuraukset. Lerner esittää uskomuksen oikeudenmukaiseen maailmaan funktionaalisena: se ylläpitää ajatusta siitä, että ihminen voi vaikuttaa maailmaan ennustettavalla tavalla. Usko oikeudenmukaiseen maailmaan toimii eräänlaisena ”sopimuksena” maailman kanssa käyttäytymisen seurauksista. Näin ihmiset voivat suunnitella tulevaisuutta ja käyttäytyä tehokkaasti ja tavoitteellisesti. Lerner tiivisti havaintonsa ja teoreettisen työnsä vuonna 1980 ilmestyneessä monografiassaan The Belief in a Just World: A Fundamental Delusion (suomeksi Usko oikeudenmukaiseen maailmaan: perustavanlaatuinen harha).
Lerner esitti hypoteesin, että uskossa oikeudenmukaiseen maailmaan on ratkaisevan tärkeää se, että ihmiset säilyttävät kyseisen uskon oman hyvinvointinsa vuoksi. Ihmiset kohtaavat kuitenkin päivittäin todisteita siitä, että maailma ei ole oikeudenmukainen: ihmiset kärsivät ilman ilmeistä syytä. Lerner selitti, että ihmiset käyttävät strategioita estääkseen uhkia, jotka horjuttavat heidän uskoaan oikeudenmukaiseen maailmaan. Nämä strategiat voivat olla rationaalisia tai irrationaalisia. Rationaalisiin strategioihin kuuluvat epäoikeudenmukaisen todellisuuden hyväksyminen, pyrkimys estää epäoikeudenmukaisuutta tai tarjota hyvitystä ja omien rajoitusten hyväksyminen. Ei-rationaalisiin strategioihin kuuluvat kieltäminen, vetäytyminen ja tapahtuman uudelleentulkinta.
On olemassa muutamia uudelleentulkintatapoja, joilla tapahtuma voidaan saada sopimaan uskomukseen oikeudenmukaisesta maailmasta. Lopputulosta, syytä ja/tai uhrin luonnetta voidaan tulkita uudelleen. Kun havainnoidaan viattomien ihmisten kärsimyksen epäoikeudenmukaisuutta, yksi tärkeä tapa järjestää tapahtuman kognitio uudelleen on tulkita uhri kärsimyksensä ansaitsevaksi. Tarkemmin sanottuna havainnoitsijat voivat syyttää uhreja kärsimyksestään heidän käyttäytymisensä ja/tai ominaisuuksiensa perusteella. Suuri osa oikeudenmukaiseen maailmaan uskomista koskevasta psykologisesta tutkimuksesta on keskittynyt näihin negatiivisiin sosiaalisiin ilmiöihin, uhrien syyttelyyn ja uhrien halventamiseen eri yhteyksissä.
Zubair

| Zubair الزبير‎‎ |
| --- | --- |
 Basran vanha moskeija nykyisen Zubairin alueella.
 Zubair
 Koordinaatit: 30°23′N, 47°42′E 
Valtio:  Irak
Maakunta:  Basra
Väkiluku (2005)  (arvio):  300 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zubair on kaupunki Etelä-Irakin Basran maakunnassa. Vuonna 2005 kaupungissa asui arviolta 300 000 asukasta.
Historia

Zubairin kaupunki kasvoi profeetta Muhammadin seuraaja ja serkku Zubair ibn al-Awwamille omistetun moskeijan ympärille. Nykyisin Zubairin alueella sijaitseva moskeija oli alun perin osa Basran vanhaakaupunkia ja sitä pidetään ensimmäisenä Mekan tai Medinan ulkopuolelle rakennettuna moskeijana. Kamelitaistelussa vuonna 658 kuollut al-Awwam on haudattu nykyisen kaupungin alueelle. Kaupunkiin on haudattu myös varhainen muslimimystikko ja saarnaaja Hasan al-Basri (642–728). Zubairista kehittyi nopeasti pyhiinvaeltajien määränpää ja heille palveluja tarjonneet paikalliset muodostivat Zubairin kaupunkiasutuksen. 1400-luvulla kaupungista tuli myös aavikolle lounaaseen matkaavien karavaanien lähtöpaikka ja Zubairista kehittyi näin myös paikallinen kaupan keskus. Kaupan merkitys kaupungille kasvoi entisestään 1700-luvulta lähtien, jolloin se sijaitsi Persianlahdella vaikutusvaltaansa kasvattaneen Britannian, laajenevan Osmanien valtakunnan ja Najdia hallinneiden wahhabilaisten saudien välissä. Vapaasatamana osapuolet kävivät kauppaa keskenään Zubairtin kautta. Samaan aikaan Zubairiin saapui myös muuttajia etenkin Najdista. 1800-luvulla brittiläiset matkailijat kuvailivat Zubairin kauppiaita alueen vauraimmiksi ja alueen olevan terveellisempi kuin läheinen Basra, joka sijaitsi lähellä suoalueita. Zubairin vaikutusvaltaisin suku oli Zuhair, jonka jäsenet puolustivat kaupungin kauppiaiden etuja ja autonomiaa jopa aseellisesti. Sisäistä politiikkaa leimasivat zuhairien, Basran viranomaisten ja Kuwaitin šeikin tukemien eri ryhmien keskinäinen kilpailu. 1800-lukua kaupungissa leimasivatkin joukko salamurhia. 1870-luvulla zuhairit kääntyivät Osmanien valtakunnan puoleen oman vaikutusvaltansa lisäämiseksi. Zuhairit kääntyivät kuitenkin lopulta Osmaneja vastaan, jotka palauttivat oman valtansa kaupungissa sotilaallisesti. Käydyn taistelun jälkeen osmanit asettivat kaupunkiin oman kuvernöörinsä ja päättivät sen autonomisen aseman.
Irakista tultua Yhdistyneen kuningaskunnan mandaattialue vuonna 1920 kaupungin perinteiset yhteydet Saudi-Arabiaan ja Kuwaitiin katkesivat. Sen sijainti lähellä maan rajaa teki kuitenkin siitä salakuljetuksen keskuksen, jota harjoitetaan edelleen. persianlahden sodassa Zubairiin keskitettiin joukkoja, jotka osallistuivat Irakin aloittamaan hyökkäykseen Kuwaitiin. Kaupungissa sijaitsi myös 51. mekanisoidun divisioonan päämaja. Paikallinen infrastruktuuri kärsi mittavia vahinkoja Yhdysvaltojen ilmaiskuissa Irakin armeijaa vastaan ja kuuluisa kuoleman moottoritie päättyy kaupungin edustalle. Sodan jälkeen vuonna 1991 Zubairissa syttyi Saddam Husseinin vastainen kansannousu, joka levisi pian muualle Etelä-Irakiin. Irakin tasavaltalaiskaarti tukahdutti kansannousun verisesti ja tuhannet paikalliset katosivat. Irakin sodassa vuonna 2003 Zubair oli ensimmäisiä koalition joukkojen valtaamia kaupunkeja.
Talous

Zubairissa sijaitsee suuri Zubairin öljykenttä. Kenttä vahingoittui pahoin Irakin–Iranin sodan aikana, mutta Irakin sodan jälkeen ulkomaalaiset yhtiöt ovat saaneet sopimuksia kentän korjauksista. Kentän omistavat Eni (32.81%), Oxy (23.44%), KOGAS (18.75%) ja Missan Oil Company (25%). Kentän tunnetut öljyvarannot ovat kooltaan 4,5 miljardia tynnyriä ja se tuottaa nykyisin noin 360 000 tynnyriä päivittäin. Alueella on myös maakaasuvarantoja.
Väestö

Vuonna 2003 Zubairissa oli arviolta 300 000 asukasta. Kaupungin väestö on historiallisesti ollut sunnalaisia, kun taas kaupunkia ympäröivä alue on ollut šiialaisia. Sen uskonnollista elämää on leimannut lisäksi suufilaisuus. Monet sunnalaiset ovat kuitenkin sittemmin paenneet Zubairista ja muualta Etelä-Irakista šiialaisten asejoukkojen toiminnan takia. Kaupungissa on todettu suhteellisesti enemmän syöpätapauksia kuin missään muualla Irakissa. Syynä on pidetty köyhdytetystä uraanista tehtyjä ammuksia, joita Yhdysvallat käytti sotien aikana.
Thums Up

| Thums Up |
| --- | --- |


Tyyppi:  kolajuoma
Valmistaja:  The Coca-Cola Company
Alkuperä:   Intia
Valmistus aloitettu:  1977
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thums Up on intialainen kolajuoma. Sen toi markkinoille Parle Agro -yhtiö vuonna 1977. The Coca-Cola Company osti Thums Up tuotemerkin yhdessä Limca, Citra, Gold Spot ja Maaza tuotemerkkien kanssa vuonna 1993. Thums Up on Intian myydyin kolajuoma.
Zygós (vuori)

| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Ioánnina, Epeiros ja Tríkala, Thessalia, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 822 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Zygós (kreik. Ζυγός) on pohjoiseen Píndos-vuoristoon kuuluva vuori Epeiroksen ja Thessalian rajalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 822 metriä. Vuori sijaitsee pohjoisen Píndoksen eteläosassa Ioánninan ja Tríkalan alueyksiköiden alueella Métsovon kaupungin itäpuolella.
Zygós-vuori on osa historiallisissa lähteissä esiintyvää laajempaa Zygóksen vuorijonoa, joka on ollut keskeinen ja toisaalta korkein kulkureitti Epeiroksen ja Thessalian välillä. Zygókseen liittyvässä nimistössä on paljon sekaannusta. Vuoren korkeimman huipun nimi on Voúlgaris (Βούλγαρης) eli Voúrgaros (Βούργαρος), mikä esiintyy joskus koko vuoren nimenä. Toiseksi korkein huippu on Tampoúria Thanasáki (Ταμπούρια Θανασάκη) eli Áspra Lithária (Άσπρα Λιθάρια) (1 820 m). Nimi Áspra Lithária esiintyy joskus myös koko vuoren ja sen korkeimman huipun Voúlgariksen toisena nimenä, joskus muodossa Vourgárou Áspra Lithária (Βουργάρου Άσπρα Λιθάρια). Muita huippuja ovat Tsakoúli (Τσακούλι, 1 787 m), Kyrá (Κυρά, 1 727 m), Katára eli Varikó (Κατάρα/Βαρικό, 1 689 m), Koukourélo (Κουκουρέλο, 1 685 m), Petrókampos (Πετρόκαμπος, 1 683 m), Tsoúma (Τσούμα, 1 519 m) ja Oxiá (Οξιά, 1 482 m).
Vladimir Zworykin

Vladimir Zworykin
Vladimir Kosma Zworykin (ven. Владимир Козьмич Зворыкин; 30. heinäkuuta (J: 17. heinäkuuta) 1889 Murom – 29. heinäkuuta 1982 Princeton, New Jersey) oli amerikanvenäläinen keksijä. Hän keksi ”ikonoskoopin”, ensimmäisen kuvaputken, mikä edisti televisioiden ja myöhemmin tietokoneiden leviämistä. Zworykin kehitti myös videokameroita, infrapunalaitteita ja elektronimikroskooppeja.
Zworykin opiskeli Pietarin teknillisessä korkeakoulussa, opettajanaan vuonna 1907 ensimmäisen katodisädeputken patentoinut Boris Rosing. Vuonna 1919 Zworykin muutti Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin kehittämään täyselektronista televisiojärjestelmää RCA-yhtiön laboratoriossa toisen venäläisemigrantin David Sarnoffin alaisuudessa. Zworykini ehti saada patentin vuonna 1929 esitellylle ”ikonoskoopilleen” ennen brittiläisen EMI:n patentoimaa Emitron-järjestelmää. Englannissa kuitenkin käynnistettiin ensimmäiset koelähetykset vuonna 1936, koska Yhdysvalloissa asiasta innostuttiin hitaammin. ”Pankaa tämä kaveri tekemään jotain hyödyllisempää”, kerrotaan erään RCA:n radioinsinöörin sanoneen tämän nähtyä Zworykinin kuvaputkiprototyypin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vladimir Zworykin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Rob Zombie

| Robert Bartleh Cummings |
| --- | --- |
 Rob Zombie Roskilde Festivalissa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1965 (ikä 59)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rob Zombie
Tyylilajit:  heavy metal, industrial metal
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  White Zombie
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records ja Geffen Records 
Aiheesta muualla
robzombie.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rob Zombie (oik. Robert Bartleh Cummings, s. 12. tammikuuta 1965 Haverhill, Massachusetts) on yhdysvaltalainen laulaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Ura

Rob Zombien ura alkoi maineikkaan White Zombie -yhtyeen laulajana. Hän toimi yhtyeessä vuosina 1985–1998 ja siirtyi sen hajottua soolouralle. Hänen ensimmäinen oma albuminsa oli nimeltään Hellbilly Deluxe ja se julkaistiin vuonna 1998. Albumin kappaleista ”Dragula”, ”Superbeast” ja ”Living Dead Girl” tuli hittejälähde?. Vuonna 2001 ilmestyi hänen seuraava studioalbuminsa The Sinister Urge, jonka kappaletta ”Never Gonna Stop” käytettiin WWE-painija Edgen tunnusmusiikkina. Seuraavana vuonna hän avioitui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Sheri Moonin kanssa. Moon esiintyy Rob Zombie -yhtyeen jokaisella musiikkivideolla ja vastavuoroisesti Rob Zombie toimii Moonin Total Skull -vaatemerkin mallina.
Vuonna 2006 ilmestyi Rob Zombien kolmas sooloalbumi Educated Horses. Kappale ”Reload” kuullaan Matrix Reloaded -elokuvassa, ja kappaleita ”Feel So Numb” ja ”Demon Speeding” on käytetty Flatout 2 -videopelissä.
Rob Zombie on ohjannut kauhuelokuvat House of 1000 Corpses (2003), The Devil’s Rejects (2005) ja Halloween (2007), joista viimeksi mainittu on uudelleenfilmatisointi vuoden 1978 elokuvasta Halloween – naamioiden yö. Hän ohjasi Halloweenille myös jatko-osan Halloween II (2009). Rob Zombie on myös vastannut kaikkien musiikkivideoidensa ohjaamisesta ja albumiensa kansitaiteen suunnittelusta. Hän on ohjannut musiikkivideoita muillekin artisteille, kuten Ozzy Osbournelle (”Dreamer”) ja Black Label Societylle (”Stillborn”).
Rob Zombien musiikissa ja elokuvissa näkyy hänen voimakas intohimonsa kauhuelokuviin. White Zombie -yhtyeen nimi oli kunnianosoitus Bela Lugosin tähdittämälle samannimiselle kauhuelokuvalle vuodelta 1932. Intohimo näkyy myös hänen musiikkivideoissaan, joissa hän käyttää usein katkelmia kauhuelokuvien klassikoista tai joskus myös imitoi jotakin klassikkoa. Esimerkiksi ”Living Dead Girl” -kappaleen musiikkivideo on pastissi Tri Caligarin kabinetin (1920) kohtauksesta, jossa Cesare esiintyy ensi kertaa.
Rob Zombie on Powerman 5000 -yhtyeen laulaja Spider Onen (Michael Cummings) vanhempi veli.
Rob Zombie on tehnyt Alice Cooperin kanssa kappaleen nimeltä ”Hands Of Death” ja Ozzy Osbournen kanssa kappaleen nimeltä ”Iron Head”.
Diskografia > Studioalbumit

Hellbilly Deluxe (1998)
The Sinister Urge (2001)
Educated Horses (2006)
Hellbilly Deluxe 2 (2010)
Venomous Rat Regeneration Vendor (2013)
The Electric Warlock Acid Witch Satanic Orgy Celebration Dispenser (2016)
The Lunar Injection Kool Aid Eclipse Conspiracy (2021)
Diskografia > Muut albumit

American Made Music to Strip By (remix-albumi (1999)
House Of 1000 Corpses' (elokuvan soundtrack 1999)
Past, Present & Future (kokoelma, sisältää myös White Zombien kappaleita 2003)
The Devil’s Rejects (elokuvan soundtrack 2005)
20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Rob Zombie (kokoelma, sisältää myös White Zombien kappaleita 2006)
Zombie Live (2007)
Elokuvat

House of 1000 Corpses (2003)
The Devil’s Rejects (2005)
Halloween (2007)
Halloween II (2009)
The Lords of Salem (2013)
The Zombie Horror Picture Show (2014)
31 (2016)
3 from Hell (2019)
Kauhuromaani

Rob Zombie & B. K. Evenson: Salemin kirous.  ((The Lords of Salem, 2013.) Suom. Einari Aaltonen)  Helsinki:  Like, 2013.  ISBN 978-952-01-0945-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
Rob Zombie Myspacessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Rob Zombie (Nova Rock 2014)
Zorro ja kolme muskettisoturia

| Zorro ja kolme muskettisoturia> Zorro e i tre moschettieri |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Luigi Capuano
Käsikirjoittaja:  Roberto Gianviti, Italo De Tuddo
Säveltäjä:  Carlo Savina
Kuvaaja:  Carlo Bellero
Leikkaaja:  Antonietta Zita
Pukusuunnittelija:  Elio Micheli
Lavastaja:  Alfredo Montori
Pääosat:  Gordon Scott, José Greci, Giacomo Rossi Stuart, Livio Lorenzon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Jonia Film
Ensi-ilta:  14. helmikuuta 1963 (Italia)
Kesto:  100 min.
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  398 548 000 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
DBCult
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zorro ja kolme muskettisoturia (ital. Zorro e i tre moschettieri) on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Zorro- ja kolme muskettisoturia -aiheita yhdistelevän elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen pääosaa näyttelee Tarzan-elokuvistaan tunnettu yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Juoni

1600-luvun alussa Espanja ja Ranska ovat sodassa keskenään. Ranskalaiset vangitsevat Espanjan kuninkaan serkun Isabellan, jonka Zorro vapauttaa muskettisoturien avulla. Kardinaali Richelieun kanssa juonitteleva Sevillan herttua lavastaa Zorron syylliseksi maanpetokseen, mutta Espanjaan saapuneet muskettisoturit auttavat hänet pakoon. Lopuksi herttuan juonet paljastuvat ja Isabella ja Zorro saavat toisensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gordon Scott  | … |  Zorro   |
|  José Greci  | … |  Isabella   |
|  Giacomo Rossi Stuart  | … |  Aramis   |
|  Livio Lorenzon  | … |  Porthos   |
|  Franco Fantasia  | … |     |
|  Tony Zamperla  | … |     |
|  Nerio Bernardi  | … |     |
|  Ignazio Leone  | … |     |
|  Mario Pisu  | … |     |
|  Giuseppe Addobbati  | … |     |
|  Ignazio Balsamo  | … |     |
|  Luciano Bonanni  | … |     |
|  Pasquale De Filippo  | … |     |
|  Jim De Vecchi  | … |     |
|  Andrea Fantasia  | … |     |
|  Charles Fawcett  | … |     |
|  Nando Tamberlani  | … |     |
|  Enzo Maggio  | … |     |
|  Giulio Marchetti  | … |     |
|  Amina Pirani Maggi  | … |     |
|  Ugo Sasso  | … |     |
|  Bruno Scipioni  | … |     |
|  Gianni Rizzo  | … |     |
|  Roberto Risso  | … |  Athos   |
|  Grazia Maria Spina  | … |     |
Tuotanto

Zorro ja kolme muskettisoturia on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Pathécolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on myös komediallisia aineksia. Elokuva on ollut Suomessa videolevityksessä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa englanniksi dubatuksi mitättömyydeksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.