stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen senaatti
Aiheesta muualla

Senaatti arkistolaitoksen Portissa
| n k Keisarilliset Suomen senaatit |
| --- | --- | --- |
|  Mannerheim (1822–1826)  von Born (1826–1828)  Falck (1828–1833)  Hjärne (1833–1841)  von Haartman (1841–1858)  Nordenstam (1858–1882)  af Forselles (1882–1885)  von Troil (1885–1891)  Tudeer (1891–1900)  Linder (1900–1905)  Streng (1905)  Mechelin (1905–1908)  Hjelt (1908–1909)  Markov (1909–1913)  Borovitinov (1913–1917)  Tokoi (1917)  Setälä (1917)  Svinhufvud I (1917–1918)  Paasikivi I (1918)  |  Mannerheim (1822–1826)  von Born (1826–1828)  Falck (1828–1833)  Hjärne (1833–1841)  von Haartman (1841–1858)  Nordenstam (1858–1882)  af Forselles (1882–1885)  von Troil (1885–1891)  Tudeer (1891–1900)  Linder (1900–1905)  Streng (1905)  Mechelin (1905–1908)  Hjelt (1908–1909)  Markov (1909–1913)  Borovitinov (1913–1917)  Tokoi (1917)  Setälä (1917)  Svinhufvud I (1917–1918)  Paasikivi I (1918)  |  |
| n k Suomen hallinto |
| --- | --- |
Hallinto:  Suomen hallitsijat  Eduskunta  Ruotsin maapäivät  Ruotsin valtaneuvosto  Suomen senaatti  Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät  Suomen äänioikeuden historia 
Hallintojaot:  Aluehallintovirastot  Historialliset maakunnat  Itämaa  Keskiaikaiset seurakunnat  Kihlakunnat  Kirkkopitäjät  Kreivi- ja vapaaherrakunnat  Kunnat  Laamannikunnat  Lapinkylät  Lapinmaat  Linnaläänit  Läänit  Maakunnat  Neljänneskunnat  Pitäjät  Voutikunnat 
Piispa Jakob Tengström
Professori Matthias Calonius
Suomen senaatin kyltti Pohjanmaan museossa Vaasassa.
Hayley Wickenheiser

| Hayley Wickenheiser |
| --- | --- |
 Hayley Wickenheiser vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1978 (ikä 46) Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Wick
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  178 cm
Paino:  77 kg
Aik. seurat:  Calgary Oval X-treme (EWNC)  HC Salamat (Suomi-sarja/Mestis) University of Calgary (CIS) Calgary Inferno (CWHL)
Hockey Hall of Fame
 2019 
Aiheesta muualla
www.hayleywickenheiser.com
| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Nagano1998 | jääkiekko |  |
| Naisten MM-kilpailut  | Naisten MM-kilpailut  | Naisten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | USA 2012 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2007 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2004 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2000 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 1999 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 1997 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | USA 1994 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2013 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2011 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kiina 2008 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2005 | jääkiekko |  |
Hayley Wickenheiser (s. 12. elokuuta 1978 Shaunavon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa jo päättänyt jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Häntä pidetään yleisesti maailman parhaana naisjääkiekkoilijana.
Wickenheiser on voittanut Kanadan joukkueessa neljä jääkiekon olympiakultaa (2002 Salt Lake Cityssä, 2006 Torinossa, 2010 Vancouverissa ja 2014 Sotšissa) sekä olympiahopeaa (1998 Naganossa). Hänellä on myös seitsemän MM-kultaa ja viisi MM-hopeaa. Vuoden 2000 Sydneyn olympialaisissa hän pelasi myös Kanadan softball-joukkueessa.
Hayley Wickenheiser valittiin Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäseneksi Sotšin talvikisoissa helmikuussa 2014 seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi.
Hayley Wickenheiserin serkku, jo edesmennyt Doug Wickenheiser, oli Montreal Canadiensin varaamana NHL:n ykkösvaraus vuoden 1980 varaustilaisuudessa.
Miesten sarjassa

Tammikuussa 2003 Wickenheiser liittyi Suomen jääkiekon kolmannella sarjatasolla eli Suomi-sarjassa pelanneeseen miesten joukkueeseen Kirkkonummen Salamoihin. 11. tammikuuta 2003 hänestä tuli ensimmäinen naispelaaja, joka pelasi jääkiekkoa miesten sarjassa ammattilaisena. Wickenheiser syötti ottelussa yhden maalin – ja teki yhden maalin omaan verkkoon. Ottelua seurasi 1200 katsojaa, Kirkkonummen jäähalli Varuboden-areena oli viimeiseen paikkaan täynnä, sekä 84 toimittajaa yhdeksästä maasta. Paikalla oli muun muassa kanadalainen televisiokanava, joka lähetti ottelun kokonaisuudessa.
Wickenheiser pelasi Salamoissa kaikkiaan 23 ottelua ja teki kaksi maalia ja antoi kymmenen syöttöä. Hänen aloitusprosenttinsa oli sarjan paras. Salamoiden noustua Mestikseen Wickenheiser sai hyvin vähän jääaikaa, koska valmennusjohto piti hänen fysiikkaansa riittämättömänä ylemmälle sarjatasolle. Wickenheiser pelasi viimeisen pelinsä Salamoissa 12. marraskuuta 2003.
Tammikuussa 2017 Wickenheiser ilmoitti uransa saavuttaneen päätepisteensä ja aloittavansa lääketieteen opinnot.
Peliuran jälkeen

Elokuussa 2018 Wickenheiser palkattiin Toronto Maple Leafsin organisaatioon pelaajakehityksen apulaisjohtajaksi.
Toukokuussa 2019 Wickenheiser kutsuttiin IIHF:n Hall of Famen jäseneksi.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Hayley Wickenheiser teki jääkiekkohistoriaa Suomessa
Hayley Wickenheiser Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Hayley Wickenheiser pelasi miesten kanssa Kirkkonummen Salamoissa vuonna 2003.
Rami Sarmasto

Rami Sarmasto (oikea nimi Raimo Sulo Virtanen; 24. elokuuta 1938 Sauvo – 13. helmikuuta 1965 Humppila) oli suomalainen näyttelijä ja muusikko. Liikenneonnettomuudessa kuollutta Sarmastoa luonnehdittiin aikoinaan "Suomen James Deaniksi". Liikanimestä huolimatta Sarmaston ura painottui elokuvien sijasta vahvasti teatteriin.
Ura ja elämä

Sarmasto valmistui Suomen Teatterikoulusta vuonna 1958. Hän näytteli Turun kaupunginteatterissa, jossa hänen töihinsä lukeutui muun muassa pääosa William Shakespearen komediassa Kesäyön unelma. Syksyllä 1964 Sarmasto näytteli Bernardon roolin musikaalissa West Side Story vastanäyttelijänään Tamara Lund. Roolitehtävä nosti Sarmaston kansallista tunnettavuutta.
Sarmastolla oli kolme elokuvatehtävää, huomattavimpana Ramin osa Valentin Vaalan musiikkipitoisessa nuorisokuvauksessa Nuoruus vauhdissa vuonna 1961. Sarmasto nähtiin myös pienessä avustajantehtävässä häävieraana vuoden 1957 Nummisuutarit-elokuvasovituksessa. Turun taiteilijaseuran Teatterikerho myönsi Sarmastolle Esko-patsaan vuosina 1962 sekä 1963.
Sarmasto sävelsi kaksi iskelmää, Sinun omasi ja Tyttö kaivolla. Molemmat sanoitti Tamara Lund. Sinun omasi julkaistiin 16. maaliskuuta 1965 Lundin levyttämänä. Myöhemmin sävelmä on julkaistu lukuisilla kokoelmilla (muun muassa Valittujen Palojen Niin paljon kuuluu rakkauteen -kokoelma). Tamara Lundin ohella iskelmän ovat tulkinneet muun muassa Marjo Leinonen, Tapani Kansa, Taneli Mäkelä ja Eino Grön sekä Lundin tytär Maria Lund. Vähemmän tunnettu Tyttö kaivolla on Tamara Lundin ja Sarmaston duetto. Se jäi Sarmaston ainoaksi levytykseksi ja se julkaistiin Tyttö kaivolla / Sinun omasi -singlen a-puolena, mutta jäi pian b-puolen menestyksen varjoon.
Sarmaston esittämistä lauluista on tallella myös Portofino, jonka hän esitti Yleisradion toimittajan haastatellessa häntä, kun Sarmasto suoritti varusmiespalveluaan Porin prikaatin aliupseerikoulussa vuonna 1963.
Sarmasto seurusteli laulaja Tamara Lundin kanssa, ja heidän oli määrä avioitua. Sarmasto kuitenkin kuoli auto-onnettomuudessa Humppilassa pari viikkoa ennen kaavailtuja häitä 26-vuotiaana. Lund ja Sarmasto olivat valtatie 2:lla matkalla esiintymään Harjavallan Hiittenharjulle, kun heidän autonsa törmäsi vastaantulleeseen ylileveään kuljetukseen. Sarmasto on haudattu Turun hautausmaalle.
Filmografia

Nummisuutarit (1957)
Sotapojan heilat (1958)
Nuori mylläri (1958)
Nuoruus vauhdissa (1961)
Hugo Heyrman

Heyrman vuonna 1981.
Hugo Heyrman (tunnetaan myös nimellä Dr. Hugo Heyrman), (s. 20. joulukuuta, 1942) on belgialainen taidemaalari ja multimediataiteilija. Heyrman kuvailee itseään uusmedian teoreetikoksi.
Hugo Heyrman syntyi Antwerpenissä, jossa hän elää ja työskentelee.
Huomattavia projekteja

Continental Video & Film Tour hänen 'Mobile Museum of Modern Median' kanssa Belgian, Saksan ja Ranskan lävitse Alankomaihin.  (1970-73)
'Street-life' (maalauksia), Palais des Beaux-arts, Bryssel (1974).
Monumentaalimaalauksien sarja nimillä 'Water', 'Light', 'Time', 'A Vision is Finer than a View' ja 'New Models of Reality', jota Heyrman kuvasi maalaukseksi eksistentiaalisesta jännityksestä ideoiden ja kuvien välillä; useiden aistien viettelemisestä samanaikaisesti,
Fuzzy Dreamz -sarja, vuodesta 1996 valmisteilla ollut työ, jota Heyrman kuvailee maalauskokemusten transformaatioksi digitaaliseksi mediaksi ja digitaalisesta mediasta maalauskokemuksiksi.
Lukuisia internettaideprojekteja, muun muassa online-näyttelyt Digital Studies: Being In Cyberspace 'ALT-X-site' (1997) New York ja 'Revelation' ISEA 2000, Pariisi.
Hänen teoksiaan on esitelty merkittävimmissä kansainvälisissä näyttelyissä muun muassa Antwerpenissä, Brysselissä, Baselissa, Amsterdamissa, Pariisissa, Barcelonassa, Chicagossa ja Venetsian biennaalissa.
Aiheesta muualla

Museums of the Mind Dr. Hugo Heyrmanin internetsivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  RKD Artists 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Kelly Vollebregt

Kelly Vollebregt vuonna 2025.
Kelly Vollebregt (s. 1. tammikuuta 1995 Delft) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa kuusi ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Vollebregt on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa, jossa hän on edustanut VL Koblenz/Tus Weibernia vuosina 2013–2015, TuS Metzingeniä 2015–2019 ja Borussia Dortmundia vuodesta 2019.
Uuden-Seelannin ralli 2010

|  Uuden-Seelannin ralli 2010 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2010. 
Ajankohta:  7.–9. toukokuuta 2010
Pituus:  21 erikoiskoetta, 396,50 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford World Rally Team)
Toinen:   Sébastien Ogier  Julien Ingrassia  (Citroën Junior Team)
Kolmas:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën World Rally Team)
Kilpailun voitti Jari-Matti Latvala.
Uuden-Seelannin ralli 2010 (virallisesti 40. Rally of New Zealand) oli Rallin MM-sarjan kauden 2010 viides osakilpailu, joka ajettiin ajettiin 7.–9. toukokuuta.
Sébastien Loeb ajoi ulos johtopaikalta erikoiskokeella 19, jolloin Sébastien Ogier nousi kärkipaikalle. Viimeiselle erikoiskokeelle Ogier ja Jari-Matti Latvala lähtivät 6,2 sekunnin erolla. Ogier menetti aikaa erikoiskokeen alussa ja pyörähti lähellä maalia, jolloin Latvala voitti kilpailun 2,4 sekunnin erolla. Loeb pyörähti viimeisellä erikoiskokeella yrittäessään tavoittaa kärkeä. Petter Solberg keskeytti viimeisellä erikoiskokeella kolmannelta sijalta ajettuaan ulos. Jari Ketomaa voitti S2000-luokan kilpailun ja Hayden Paddon voitti PWRC-luokan kilpailun.
Erikoiskokeet

Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 396,50 kilometriä. Siirtymiä oli 1100,01 kilometriä ja kokonaispituus oli 1496,51 kilometriä.
| Päivä | Kello | Nro | Nimi | Pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. toukokuuta | 9:03 | SS 1 | Waipu Gorge | 11,09 km |
| 7. toukokuuta | 9:26 | SS 2 | Brooks 1 | 13,60 km |
| 7. toukokuuta | 10:19 | SS 3 | Bull 1 | 32,56 km |
| 7. toukokuuta | 11:02 | SS 4 | Cassidy 1 | 22,20 km |
| 7. toukokuuta | 13:38 | SS 5 | Springfield | 9,87 km |
| 7. toukokuuta | 14:11 | SS 6 | Brooks 2 | 13,60 km |
| 7. toukokuuta | 14:59 | SS 7 | Bull 2 | 32,56 km |
| 7. toukokuuta | 15:42 | SS 8 | Cassidy 2 | 22,20 km |
| 7. toukokuuta | 18:45 | SS 9 | SSS Auckland Domain | 1,50 km |
| 8. toukokuuta | 7:43 | SS 10 | New Franklin 1 | 20,82 km |
| 8. toukokuuta | 8:33 | SS 11 | Baker 1 | 21,42 km |
| 8. toukokuuta | 9:11 | SS 12 | Te Akau Coast 1 | 30,89 km |
| 8. toukokuuta | 11:46 | SS 13 | SSS Hampton Downs 1 | 4,68 km |
| 8. toukokuuta | 12:49 | SS 14 | New Franklin 2 | 20,82 km |
| 8. toukokuuta | 13:39 | SS 15 | Baker 2 | 21,42 km |
| 8. toukokuuta | 14:17 | SS 16 | Te Akau Coast 2 | 30,89 km |
| 8. toukokuuta | 15:59 | SS 17 | SSS Hampton Downs 2 | 4,68 km |
| 9. toukokuuta | 8:38 | SS 18 | Te Hutewai 1 | 11,18 km |
| 9. toukokuuta | 9:11 | SS 19 | Whaanga Coast 1 | 29,67 km |
| 9. toukokuuta | 10:51 | SS 20 | Te Hutewai 2 | 11,18 km |
| 9. toukokuuta | 11:24 | SS 21 | Whaanga Coast 2 | 29,67 km |
Lähde:
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 09 | 4:04.09,8 |  | 25 |
| 2. |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Citroën C4 WRC | 4:04.12,2 | +2,4 | 18 |
| 3. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | 4:04.25,0 | +15,2 | 15 |
| 4. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 09 | 4:04.31,1 | +21,3 | 12 |
| 5. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 4:04.35,6 | +25,8 | 10 |
| 6. |  Matthew Wilson |  Scott Martin | Ford Focus RS WRC 08 | 4:07.35,8 | +3.26,0 | 8 |
| 7. |  Henning Solberg |  Ilka Minor | Ford Focus RS WRC 08 | 4:10.25,1 | +6.15,3 | 6 |
| 8. |  Jari Ketomaa |  Mika Stenberg | Ford Fiesta S2000 | 4:14.29,1 | +10.19,3 | 4 |
| 9. |  Federico Villagra |  Jorge Perez Companc | Ford Focus RS WRC 08 | 4:14.59,6 | +10.49,8 | 2 |
| 10. |  Xavier Pons |  Alex Haro | Ford Fiesta S2000 | 4:15.23,2 | +11.13,4 | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2010
Ruotsi
Meksiko
Jordania
Turkki
Uusi-Seelanti
Portugali
Bulgaria
Suomi
Saksa
Japani
Ranska
Katalonia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Uuden-Seelannin rallit
| --- | --- |
1970-luku:  1977  1979 
1980-luku:  1980  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1997  1998  1999 
2000-luku:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008 
2010-luku:  2010  2012 
2020-luku:  2020  2022
Orion-projekti

Orion-projekti oli Yhdysvaltojen suunnitelma  ydinpulssikäyttöisestä avaruusaluksesta. Suunnitelmana oli kiinnittää alukseen iskunvaimentimilla tukeva levy, jonka takana räjäytettäisiin noin sekunnin välein ydinpommeja. Tällaista alusta ei kuitenkaan rakennettu laskeumaongelmien ja ydinkoekieltosopimuksen vuoksi.
Käyttötarkoitukset

Koska Orion-moottorilla voitaisiin saavuttaa sekä suuri työntövoima että korkea pakoissuihkun nopeus, sitä suunniteltiin käytettäväksi tähtiluotaimissa ja miehitetyillä planeettalennoilla. Orion-tyyppiset alukset olisivat voineet mahdollistaa halvan planeettojen välisen kuljetuksen. Projektilla oli aikoinaan haaveena päästä Marsiin 1965 ja Saturnukseen 1970.
Ongelmat

Toistuvat ydinräjähdykset aiheuttavat puskurilevyn kulumista, mutta laskelmien ja tutkimusten mukaan tämä on vähäistä. Kuluminen voitaisiin estää kokonaan sumuttamalla grafiittipohjaista voiteluainetta puskurilevyn pinnalle jokaisen räjäytyksen välillä. Lisäksi ydinlaskeuman vaikutukset ovat epäselvät. Polttoaineeksi tarvittavia ydinräjähteitä voisi sellaisenaan tai hyvin vähäisin muutoksin käyttää myös pieninä ydinaseina.
Eräs ongelma aiheutuu lisäksi sähkömagneettisista pulsseista, jotka saattavat rikkoa satelliitteja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.islandone.org/Propulsion/ProjectOrion.html
http://www.angelfire.com/stars2/projectorion/orionpage.html
http://www.spacedaily.com/news/nuclearspace-03h.html
http://www.angelfire.com/stars2/projectorion/
https://web.archive.org/web/20051123034855/http://www.bisbos.com/rocketscience/orion/
http://www.u.arizona.edu/~tuvas/
http://www.alternatehistory.com/gateway/essays/OrionProblems.html
Project Orion: A Re-Imagining
General Atomics, Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume I -- Summary, September 19, 1964
General Atomics, Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume III -- Conceptual Vehicle Designs And Operational Systems, September 19, 1964
General Atomics, Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume IV -- Mission Velocity Requirements And System Comparisons, February 28, 1966
General Atomics, Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume IV -- Mission Velocity Requirements And System Comparisons (Supplement), February 28, 1966
NASA, Nuclear Pulse Vehicle Study Condensed Summary Report (General Dynamics Corp), January 1964
Urheiluhullut (vuoden 2014 televisiosarja)

Urheiluhullut (engl. Best Sports Ever) on ranskalainen vuonna 2014 julkaistu animaatiosarja. Urheiluhullut-animaatiosarjassa Tero esittelee hauskasti erilaisia urheilulajeja. Sarjaa on tehty kolme kautta. Suomessa sarjaa on esittänyt YLE.
Juoni

Joka jaksossa katsojille esitellään uusi urheilulaji lyhyesti. Miniseikkailuissa reportteri nimeltä Tero haastattelee lajin harrastajia ja pääsee myös itse sitä kokeilemaan.
Äänirooleissa

Suomalaiset äänet
Veli-Valtteri Turunen
Emma Louhivuori
Peter Pihlström
Antti LJ Pääkkönen
Äänirooleissa > Äänityöt

Magnus Axberg
Markus Degerman
Lauri Planman
Hans Halmari
Suomennos: Tarja Forss
Tuottaja: Jaana Hovinen
Aiheesta muualla

Urheiluhullut YLE Areenassa
Juva

| Juva |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Juvan kunnanvirasto.
Sijainti:  61°53′50″N, 027°51′25″E
Maakunta:  Etelä-Savon maakunta
Seutukunta:  Pieksämäen seutukunta
Kuntanumero:  178
Hallinnollinen keskus:  Juvan kirkonkylä
Perustettu:  1868 (1442)
Kuntaliitokset:  Osa Anttolaan (1923)
Kokonaispinta-ala:  1 345,69 km² 84:nneksi suurin 2022 
– maa:  1 163,19 km²
– sisävesi:  182,50 km²
Väkiluku:  5 673 158:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  4,88 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  11,4 %
– 15–64-v.:  52,1 %
– yli 64-v.:  36,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  95,8 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  3,9 %
Kunnallisvero:  9,1 % 127:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Mervi Simoska
Hallituksen puheenjohtaja:  Jaakko Hänninen
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
– puheenjohtaja:  Elisa Hänninen
  2021–2025   • Kesk.   • SDP   • Kok.   • KD   • PS   • Vihr.:   13 5 5 2 1 1
www.juva.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juva (vanh. ruots. Jockas) on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Savon maakunnassa. Kunnassa asuu 5 673 henkilöä, ja sen pinta-ala on 1 345,69 km², josta 182,50 km² on sisävesiä. Väestötiheys on 4,9 asukasta/km².
Maantiede

Juva sijaitsee Etelä-Savossa, 43 kilometrin päässä Mikkelistä.
Juvan naapurikuntia ovat Joroinen, Mikkeli, Pieksämäki, Puumala, Rantasalmi ja Sulkava. Entisiä naapurikuntia ovat Mikkeliin liitetyt Anttola, Haukivuori ja Mikkelin maalaiskunta sekä Pieksämäkeen liitetty Virtasalmi.
Maantiede > Kyliä

Ahola, Auvila, Haikarila, Hampunjoki, Hatsola, Hietajärvi, Hyötyy, Hännilä, Härkälä, Inkilä, Järvenpää, Kaihunmäki, Kaislajärvi, Kangas, Kankaankylä, Karkeamaa, Kaskii, Kettula, Kiiskilä, Kiiskilänniemi, Kilpola, Kirkonkylä, Koikkala, Kuosmala, Lauteala, Leskelä, Maarala, Maivala, Murtonen, Mustola, Mäköis, Männynmäki, Narila, Nuutilanmäki, Näärinki, Ollikkala, Paatela, Pakinmaa, Pekurila, Poikola, Purhola, Rantuu, Remojärvi, Ronkala, Soiniemi, Sopala, Summala, Suurniemi, Taipale, Teivaa, Tuhkala, Turakkala, Vehmaa, Vuorenmaa, Vuorilahti.
Historia

Juvalla oli asutusta jo kivikaudella, jonka päättyessä seudulla on liikkunut saamelaisia sekä myöhemmin hämäläisiä ja karjalaisia metsästäjiä. Pysyvä asutus on saapunut alun perin Mikkelin suunnalta. Ensimmäiset uudisasukkaat asettuivat Saarijärven rannoille, Länsi-Juvalle luultavasti 1200-luvulla. Vuoden 1323 Pähkinäsaaren rauhassa Juva siirtyi Ruotsin valtapiiriin. Keskiajalla Juva sai kiinteän, mutta harvan asutuksen. Keskiajalta on muistona myös Remojärven kappelin kalmistoalue.
Juva on Suomen vanhimpia suurpitäjiä. Juva perustettaessa Heikin-päivänä 19.01.1442 uloittui etelässä nykyiseen Mikkeli, lännessä Rautalammen pitäjään ja pohjoissa rajana oli nykyisessä Iisalmessa oleva Koljonvirta niminen joki sekä idässä rajana oli Kyrönsalmi jonka saareen rakennettiin juvalaisten maanviljelijöiden pelloilta kerätyistä kivistä Olavinlinna 1475 - 1485. Juvasta onkin myöhemmin erotettu muun muassa Sääminki, Savonlinna,  Iisalmi, Kuopio, Pieksämäki, 1578 Rantasalmi ja 1631 Joroinen. Ruotsin vallan ajan perintöä ovat monet kartanot, kuten Askola, Inkilä, Koikkala, Loukio, Partala, Piikkilä ja Vehmaa. Juvalla sijaitsee 17 kartanoa. Savolaiseen tapaan alueella on harjoitettu kaskiviljelyä 1800-luvun lopulle saakka. Turun piispa Maunu Tavast antoi pitäjäseurakunnalle itsenäisyyden Jukainen-nimisenä Suur-Savosta vuonna 1442. Kuntamuotoinen hallinto aloitettiin vuonna 1868.
Juvalaisia perinneruokia ovat ryynimakkara ja ohraryynirieska.
Hallinto

Juvan kunnanjohtaja on Mervi Simoska. Kautena 2021–2025 Juvan kunnanvaltuuston paikkajako on seuraava:
Keskusta: 13 paikkaa
SDP: 5 paikkaa
Kokoomus: 5 paikkaa
Kristillisdemokraatit: 2 paikkaa
Perussuomalaiset: 1 paikka
Vihreät: 1 paikka.
Juvalla vaikuttaa myös yhdeksänjäseninen kunnanhallitus, jonka puheenjohtaja on Jaakko Hänninen.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
| Juvan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 9 025 | 9 025 |
| 1985 | 1985 |    | 8 800 | 8 800 |
| 1990 | 1990 |    | 8 435 | 8 435 |
| 1995 | 1995 |    | 8 172 | 8 172 |
| 2000 | 2000 |    | 7 671 | 7 671 |
| 2005 | 2005 |    | 7 369 | 7 369 |
| 2010 | 2010 |    | 6 962 | 6 962 |
| 2015 | 2015 |    | 6 548 | 6 548 |
| 2020 | 2020 |    | 6 086 | 6 086 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Juvalla oli 6 334 asukasta, joista 3 223 asui taajamassa, 3 053 haja-asutusalueilla ja 58:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Juvan taajama-aste on 51,4 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Juvan kirkonkylä.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Juvan ainoa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta on Juvan seurakunta.
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Juvalla toimii Juvan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Juvan alueella toimii Saimaan ortodoksinen seurakunta.