stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alusrakennusrekisteri
Alusrakennusrekisteri Suomessa

Suomessa rakenteilla oleva alus voidaan haluttaessa merkitä alusrekisterin yhteydessä pidettävään alusrakennusrekisteriin, mikäli alus valmistuttuaan tulee täyttämään muut rekisteröinnille asetetut ehdot. Erillisestä alusrakennusrekisteristä määrätään vuonna 1993 annetussa alusrekisterilaissa (512/1993). Tätä aikaisemmassa alusrekisterilaissa (211/1927) oli siinäkin määräykset rakenteilla olevien alusten rekisteröinnistä, mutta käytännössä rekisteriviranomaiset pitivät tällaisten alusten luetteloa vain alusrekisterin liitteenä.
Alusrakennusrekisteri pohjautuu vuoden 1967 laivanrakennusta koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen, jonka päätarkoituksena on säännellä kiinnityksen vahvistamista rakenteilla olevaan alukseen. Alusrakennusrekisteri toimii siten väliaikaisena rekisterinä, joka auttaa aluksen rakennusaikaisen rahoituksen järjestämistä. Kun alus on valmistunut, se siirretään varsinaiseen alusrekisteriin.
Alusrakennusrekisteriin merkitään aluksen tunnistetiedot, tiedot telakasta, rakennuspaikasta, arvioidusta valmistumisajasta, aluksen lajista ja mitoista, aluksen käyttötarkoitus, omistajat ja omistussuhteet, alukseen kohdistuvat kiinnitykset, ulosmittaukset ja muut vastaavat taloudellisesti tai juridisesti merkittävät seikat.
Aiheesta muualla

Trafi.fi - Alusrakennusrekisteri
Aloja

| Aloja |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Aloja
Valtio:   Latvia
Kunta:  Alojan kunta
Varhaisin maininta:  1449
Kaupunginoikeudet:  1992
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  181,67 km²
Väkiluku (2016)  (1234):  2 572
 – Väestötiheys:  15 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 Aloja 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alojan luterilainen kirkko
Alojan aluehallinnon toimisto
Kommunismin uhrien muistokivi
Aloja on kaupunki Pohjois-Latviassa Vidzemen historiallisella alueella lähellä Viron rajaa. Kaupunki on vuonna 2009 muodostetun Alojan kunnan hallinnollinen keskus.
Historia

Alojan nimi on mahdollisesti johdettu liivin kielen laaksoa tarkoittavasta sanasta. Paikalla sijaitsi vanhastaan pieni kylä, mutta se tuhoutui Baltian ristiretkien aikana. Paikalle rakennettiin kartano, jonka ympärille muodostui uutta asutusta. Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista on vuodelta 1449. Alojaan rakennettiin luterilainen kirkko vuonna 1534 ja ortodoksinen vuonna 1846. Vuonna 1903 Aloja sai kylän oikeudet. Vuodesta 1905 lähtien Aloja kasvoi kartanon ja kirkon aktiivisen tuen ansiosta. Vuonna 1936 kaupunkiin rakennettiin Riikaan vievä rautatie, mutta se suljettiin vuonna 1997. Kaupunginoikeudet Aloja sai vuonna 1992 ja lippu sekä vaakuna otettiin käyttöön vuonna 1998.
Väestö

Alojassa oli vuonna 2004 2572 asukasta. Valtaosa heistä, 2253 henkilöä, oli latvialaisia. Suurimmat vähemmistöt olivat venäläiset (115), valkovenäläiset (56), romanit (52) ukrainalaiset (34), puolalaiset (26) ja liettualaiset (17). Asukkaista 2435 oli Latvian kansalaisia, vieraita kansalaisuuksia oli 135.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aloja Wikimedia Commonsissa
Hilding Slätis

Hilding Slätis
Sören Hilding Slätis (12. helmikuuta 1902 Mustasaari – 26. marraskuuta 1975 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen fyysikko. Hän oli Åbo akademin professori 1946–1948. Hän siirtyi Tukholmaan, jossa hän työskenteli tutkijana Nobelin fysiikan laitoksessa.
Hertseg-Bosnia

Hertseg-Bosnia (kroatiaksi Herceg-Bosna) oli Bosnia-Hertsegovinan kroaattien itsenäiseksi julistautunut valtio Bosnian sodan aikana.
Historia

Kroatian itsenäistyminen ja sitä seurannut Kroatian sota vuonna 1991 saivat Bosnian alueen äärikansalliset kroaatit perustamaan vuoden lopussa Bosnian valtiosta erillisen Hertseg-Bosnian kroaattialueen, jonka pääkaupungiksi valittiin Mostar. Hertseg-Bosnian itsehallintoalue perustettiin Mate Bobanin hallinnon alaisuudessa kesällä 1992, mistä seurasivat kroaattien ja muslimien väliset aluekiistat Bosnian alueella. Kiistat liittyivät luultavimmin Kroatian presidentti Franjo Tuđmanin Suur-Kroatian politiikkaan, joka pyrki Kroatian aluelaajennuksiin sekä Bosnia-Hertsegovinan jakamiseen yhdessä serbien kanssa.
Talvella 1992 Boban oli siirtynyt Hertsegovinan kroaattien johtoon, minkä seurauksena bosniakit alkoivat poistua huhtikuussa Bosnian sodan aikana muodostetusta Bosnian kroaattiarmeijasta.
Alueesta käytettiin nimityksiä HZ-HB (Hertseg-Bosnian kroaattiyhteisö) ja HR-HB (Hertseg-Bosnian kroaattitasavalta). Hertseg-Bosnian perustaminen johti muun muassa siihen, että kroaatit alkoivat takavarikoida bosniakeille saapuvia aseita tarkastuspisteissään. Kroaatit saattoivat usein takavarikoida itselleen suuren osan läpikulkevasta aselastista. Tämä johti kroaattien ja bosniakkien välisiin vihamielisyyksiin. Poliittiset jännitteet pysyivät vielä syksyllä 1992 pimennossa kansainväliseltä yhteisöltä.
Kroaattien ja bosniakkien välinen viha johti avoimeen taisteluun tammikuussa 1993 ja laajaan sotaan saman vuoden huhtikuussa. Yhdysvallat painosti Bobania jättämään presidenti virkansa, mikä tapahtui vasta seuraavana vuonna. Taistelut Hertseg-Bosnian kroaattien ja bosniakkien välillä päättyivät tulitaukoon maaliskuussa 1994 allekirjoitetun Washingtonin sopimuksen myötä. Muut valtiot Kroatiaa lukuun ottamatta eivät tunnustaneet Hertseg-Bosnian aluetta itsenäiseksi, minkä seurauksena valtio lakkasi olemasta vuonna 1994. Kroatian tuki poistui viimeistään vuonna 1996.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022 – naisten normaalimatka

Ampumahiihdon naisten 15 kilometrin normaalimatkan kilpailu talviolympialaisissa 2022 järjestettiin 7. helmikuuta 2022.
Hilding Rosenberg

Hilding Rosenberg.
Hilding Constantin Rosenberg (21. kesäkuuta 1892 Bosjökloster, Skåne – 19. toukokuuta 1985 Bromma, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri.
Rosenberg syntyi Bosjöklosterissa, Skånessa ja opiskeli Tukholmassa sävellystä muun muassa Ernst Ellbergin johdolla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän kierteli Eurooppaa ja sai mainetta kapellimestarina. Vuonna 1932 hänet nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan musiikilliseksi johtajaksi. Rosenberg opetti musiikkia uransa aikana muun muassa Karl-Birger Blomdahlille. Vuonna 1978 julkaistiin ruotsiksi säveltäjän muistelmateos Toner från min örtagård.
Rosenberg vietti viimeiset vuotensa sokeana eikä kyennyt enää säveltämään.tarvitaan parempi lähde Säveltäjä kuoli 92 vuoden iässä 1985 Tukholmassa. Hänen vaimonsa Vera kuoli 11. maaliskuuta 1986. Pari oli avioitunut 30. elokuuta 1921, ja heillä oli muutamia lapsia.
Rosenbergin tuotantoon kuuluu muun muassa 14 jousikvartettoa (1920–1972) ja kahdeksan sinfoniaa (1917–1974).
Helkko Honkaniemi

Helge Johannes (Helkko) Honkaniemi (8. syyskuuta 1905 Turku – 14. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Honkaniemen vanhemmat olivat talonomistaja Johan Ludvig Honkaniemi ja Aino Aleksandra Uusitalo ja puoliso vuodesta 1933 Sylvi Onerva Joutsela. Honkaniemi kävi viisi luokkaa Turun suomalaista lyseota 1916–1921 ja Turun kauppaopiston 1921–1923 ja teki opintomatkoja Eurooppaan, Afrikkaan ja Etelä-Amerikkaan. Hän oli Vähittäiskauppiaitten Oy:n harjoittelija, kotimyyjä ja matkustaja Turussa 1923–1931, Maakauppiaitten Oy:n Porin konttorin kotimyyjä ja siirtomaatavaraosaston hoitaja 1932–1940, Kesko Oy:n Porin konttorin maatalousosaston hoitaja vuodesta 1941, Porin konttorin johtaja vuodesta 1945, pääkonttorin maatalousosaston johtaja vuodesta 1952, maatalous- ja koneosaston johtaja 1955–1968, johtokunnan jäsen 1955–1968 ja pääjohtajan varamies 1957–1968. Länsi-Suomen Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja Honkaniemi oli 1945. Hänellä oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Honkaniemi oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1965). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963.
Allan Weiss

Allan Weiss (1926 tai 1927 – 23. maaliskuuta 2017 Mission Viejo, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hän käsikirjoitti seitsemän elokuvaa, joista kuudessa pääosaa esitti Elvis Presley.
Filmografia käsikirjoittajana

Sininen Havaiji (Blue Hawaii, 1961)
Tyttöjä! Tyttöjä! Tyttöjä! (Girls! Girls! Girls! 1962)
Rytmiä ja riemua Acapulcossa (Fun in Acapulco, 1963)
Huoleton kulkuri (Roustabout, 1964)
Voittamattomat veljekset (The Sons of Katie Elder, 1965)
Hula-hula paratiisi (Paradise, Hawaiian Style, 1966)
Kalifornian paratiisi (Easy Come, Easy Go, 1967)
Aiheesta muualla

Allan Weiss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anders Lange

Anders Lange 1930-luvulla
Anders Lange 1924
Anders Lange (5. syyskuuta 1904 Aker, Akershus – 18. lokakuuta 1974) oli norjalainen poliitikko. Lange oli värikäs hahmo Norjan politiikassa. Vuotta ennen kuolemaansa hän perusti oman puolueen, Anders Langes Parti til sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige inngrep (ALP), josta myöhemmin muodostui Edistyspuolue.
Tausta

Anders Lange syntyi lääkäri Alf Langen (s. 1869) ja Anne Elisabeth Svenssonin (s. 1873) perheeseen. Hän valmistui metsäteknikoksi Oddernesin metsäkoulusta 1926. Hän vietti vuodet 1927–1929 Argentiinassa puutarhakoulun johtajana.
Päätyönään hän hoiti kenneliä ja koirahotellia, ensin Oppegårdissa ja myöhemmin Askerissa. Hän toimitti myös omaa lehteä nimeltä Hundeavisen vuosina 1948]]–1953 ja 1960–1961, jonka nimeksi myöhemmin tuli Anders Langes avis vuodesta 1962. Hän oli naimisissa kahdesti.
Poliittinen ura

Lange aktivoitui politiikassa vuoden 1930 tienoilla. Hän toimi monen kuuluisuuden, kuten Christian Michelsenin ja Fridtjof Nansenin, vuonna 1925 perustaman Fedrelandslaget-yhdistyksen sihteerinä 1930–1938. Yhdistys halusi saada aikaan yhteisen porvarillisen rintaman Työväenpuoluetta eli "kommunisteja" vastaan, estääkseen Neuvostoliiton tartuttamaa vallankumousaatetta Norjassa. Lange oli aluksi erityisen aktiivinen Sørlandetilla, josta hänet pian kutsuttiin järjestön sihteeriksi. Lange matkusteli ympäriinsä pitämässä poliittisia esitelmiä, usein lukioissa. Sotien välinen poliittinen eliitti ei ottanut häntä kovinkaan vakavasti, vaikka useat tuon ajan poliitikot, kuten Haakon Lie ja Finn Gustavsen ovat maininneet hänet muistelmissaan. Elinkeinoelämän taholta häntä kuitenkin pidettiin hyödyllisenä ja hänen toimintansa jatkui jopa talouselämältä saadun suoran taloudellisen tuen ansiosta.
Vuosina 1938–1940 Lange toimi Landsforeningen Norges sjøforsvar -meripuolustusyhdistyksen sihteerinä ja 1940–1945 hän oli vangittuna moneen otteeseen.
Anders Langen hetki koitti vuonna 1965 perustetun porvarihallituksen epäonnistuttua alentaa veroja ja julkisia maksuja. Sen sijaan Työväenpuolueen politiikka eteni yhä näkyvämmin. 1970-luvun lama aiheutti lisääntynyttä työttömyttä ja korkeampia veroja ja Anders Lange sai yleisöä jo 30 vuotta esillä pitämälleen sanomalle. Hän perusti puolueen Anders Langes Parti til sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige inngrep (ALP) 1973. Puolueessaan hän oli ainut tunnettu kasvo, mutta määrätietoisen mediastrategiansa ja yksinkertaisen, puolueen nimessäkin esiintyvän, ohjelmansa ansiosta vaalikampanja löi läpi. ALP sai 5 % äänistä, 108 000 ääntä ja 4 paikkaa Stortingetiin. Samaan aikaan uusien vasemmistopuolueiden vaaliliitto sai puolestaan jopa 16 paikkaa, joten kyseistä vaalivuotta on pidetty todellisena protestivaalivuotena.
Itse Lange ehti toimia kansanedustajana vain vuoden ja 18 päivää ennen kuolemaansa. Hänet valittiin suhteellisen merkityksettömään hallintovaliokuntaan, jossa hänen aloitteestaan saatiin aikaan Vinmonopoletille oma muovikassi. Hänen puheitaan pidettiin omalaatuisina ja ne herättivät usein hilpeyttä muissa edustajissa, joskin vitsit alkoivat eräiden kanssaedustajien mielestä toistaa itseään ajan myötä.
Langen politiikka herätti paljon arvostelua. Hänet ymmärrettiin muun muassa Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon kannattajana ja tiedotusvälineet "paljastivat" hänen säännöllisin väliajoin vastaanottaneen rahaa Etelä-Afrikan hallitukselta. Hän totesi itse pitävänsä Ayn Randia ideologisena esikuvanaan. Hän vastusti lapsilisiä sekä valtion yleisradiomonopolia. Langea ei toisaalta pidetä täysiverisenä liberaalinakaan. Hän halusi vähentää valtion vaikutusvaltaa ja vastuualueita, mutta hänen arvonsa muutoin olivat hyvin konservatiivisia.
Lange menehtyi yritettyään juosta kiinni kotiinsa Askerin Heggedaliin jo lähtenyttä junaa ja hän kuoli sydänongelmiinsa muutamaa päivää myöhemmin.
Poliittinen perintö

Langen tilalle Stortingetiin nousi hänen varakansanedustajakseen valittu Carl I. Hagen, joka oli eronnut Reformipuolueensa kanssa ALP:stä jo aiemmin kesällä. Myöhemmin Reformipuolue palasi ALP:n riveihin ja vaihtoi nimensä Fremskrittpartiet:iksi (suom. Edistyspuolue), josta sittemmin kasvoi eräs Norjan suurimpia puolueita Hagenin johdolla.
Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut

Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittain järjestettävä ampumahiihtotapahtuma, jossa ratkaistaan lajin Suomen-mestaruusmitalit. Kilpailut järjestää Suomen Ampumahiihtoliitto.
SM-kilpailut ja kilpailutapahtumat > Lyhenteet

| --- | --- |
PK: pikakilpailu
TA: takaa-ajo
NM: normaalimatka
YL: yhteislähtö
VI: viesti
JK: joukkuekilpailu
Henrik VI (näytelmä)

Henrik VI (Henry VI) on William Shakespearen näytelmä, joka kertoo Englannin kuninkaan Henrik VI:n elämästä. Shakespeare kirjoitti sen alle 30-vuotiaana. Näytelmä muodostuu kolmesta osasta, joista kaksi viimeistä kantaesitettiin kaudella 1590–1591 ja Henrikin nuoruudesta kertova ensimmäinen osa seuraavana vuonna.
Vuonna 1990 ilmestyneen suomennoksen ja sovituksen on tehnyt Tove Idström.[lähde? ] Vuonna 2004 ilmestyneen suomennoksen on tehnyt Matti Rossi, ja esipuheen siihne on kirjoittanut professori Irmeli Niemi.
Aiheesta muualla

Scenes from King Henry VI, Part 1 Shakespeare Online
Plot summary (juonitiivistelmä, osa 1)  osa 2 (englanniksi). Stories of Shakespeare's English History Plays by Helene Adeline Guerber. New York: Dodd, Mead and company.
Himmel aus blauem Feuer

| Himmel aus blauem Feuer |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mirkka Rekola
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  118  sivua
ISBN:  978-951-0-26555-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Himmel aus blauem Feuer on Mirkka Rekolan kaksikielinen runokokoelma, joka on ensimmäinen laaja valikoima Rekolan runoja saksaksi.
Aiheesta muualla

Finnassa
WSOY:n sivuilla – Internet Archive
Allan Viranko

Allan Fredrik Viranko, sukunimi vuoteen 1906 Nöjd (18. tammikuuta 1893 Helsinki – 1979) oli suomalainen juristi, asiamies ja merenkulkuneuvos.
Allan Virangon vanhemmat olivat halkokauppias Karl Fredrik Viranko ja Ida Sofia Smalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914, filosofian maisteriksi 1919, lakitieteen kandidaatiksi 1922 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Viranko sai varatuomarin arvon 1925.
Viranko oli Sanomalehtien Tietotoimiston avustajana 1914–1917, kauppa- ja teollisuuskomission kirjeenvaihtajana, sihteerinä ja kansliapäällikkönä 1918–1919 ja valuuttaneuvoston sihteerinä 1920–1921. Hän oli eduskunnan valtiovarainvaliokunnan sihteerinä 1923, laki- ja talousvaliokunnan sihteerinä 1923–1926 sekä eduskunnan pikakirjoittajana 1912–1926. Hän oli valtion tilintarkastajien sihteerinä 1924–1927 ja lainoppineena merenkulkuneuvoksena ja merenkulkuhallituksen kansliaosaston päällikkönä 1927–1937. Viranko toimi Sanomalehtien liiton ja Graafisen teollisuuden liiton asiamiehenä vuodesta 1938 sekä Suomen kirjansitomonomistajien liiton asiamiehenä vuodesta 1943.
Viranko oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 1919, Eteläsuomalaisen osakunnan kuraattorina 1919–1921 sekä Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana ja myöhemmin varapuheenjohtajana 1922.
Allan Viranko oli naimisissa vuodesta 1932 Vellamo Lehtosen kanssa, jonka isä oli merenkulkuneuvos Juho Aleksanteri Lehtonen.
Julkaisuja

Lakikielestä ja -tyylistä. Porvoo 1933
Raastuvanoikeuden meriasiantuntijoista. Porvoo 1935
Liikevaihtoveron selityksiä graafillisen ja kirjansitomoteollisuuden harjoittajille. Graafillisen teollisuuden harjoittajain liitto, Helsinki 1942
Kirjanpainajan lainoppia. Graafinen keskusliitto, Helsinki 1963
Kirjanpainajan lainoppia: täydennystä Graafisen keskusliiton 1963 julkaisemaan oppikirjaan. Graafinen keskusliitto, Helsinki 1964
Suomen sanomalehdistö vakaannuttaa asemaansa: Suomen sanomalehdenkustantajain liitto - Finlands tidningsförläggareförbund: Sanomalehtien liitto - Tidningarnas förbund 1916-1966. Sanomalehtien liitto, Helsinki 1966
Aiheesta muualla

Varatuomari Allan Viranko, Viljo Pietisen valokuva vuodelta 1938. Museovirasto, Historian kuvakokoelma, Pietisen kokoelma (Finna)
Yle Arkisto: Sukellusveneillä Suomen meripuolustus kuntoon. Amiraali Gustav von Schoultz kertoo vierailustaan Argentiinassa ja näkemyksistään miten Suomen meripuolustusta pitäisi kehittää. Haastattelijana on Allan Viranko. Arkisto-ohjelma vuodelta 1935.
Ampumamenetelmä

Ampumamenetelmällä tarkoitetaan epäsuoran tulen tuliyksiköiden käyttämää tapaa suunnata aseensa. Erilaisia ampumamenetelmiä on ollut käytössä useita maasta, kalustosta ja taktiikasta riippuen. Suomen armeijassa on käytetty ja käytetään mm. seuraavia ampumamenetelmiä:
Epäsuora tuli > Lyhytkanta

Lyhytkantamenetelmässä tulenjohtaja on sijoittunut lähelle ampuvaa tuliyksikköä. Tulenjohtaja käskee tuliyksikölle topografisen ampumasuunnan ja etäisyyden, jotka tuliyksikkö muuntaan ampuma-arvoiksi. Lyhytkantamenetelmää käytetään usein kevyiden tuliyksikköjen (mm. kevyt heitinjoukkue) kanssa nopean asemaanmenon yhteydessä. Menetelmä on todella nopea, ensimmäiset kranaatit saadaan parhaimmillaan ammuttua alle kahdessa minuutissa asemiin menosta.
Epäsuora tuli > Koordinaattimenetelmä

Koordinaattimenetelmä on yleisin epäsuoran tulen ampumamenetelmä. Tässä menetelmässä tulenjohtaja määrittää oman paikkansa sekä havaintojen perusteella maalit jotka viestitetään tuliyksikölle koordinaattiarvoina. Koordinaattimenetelmä on hitaampi mutta tarkempi kuin lyhytkantamenetelmä.
Suora-ammunta

Suora-ammuntamenetelmässä ei käytetä erillisiä tulenjohtajia, tuliyksikön tai yksittäisen aseen johtaja suuntaa itse aseensa kohti vihollista ja käskee tulituksen. Menetelmää käytetään mikäli vihollinen on päässyt näköetäisyydelle tuliyksiköstä ja yksikkö joutuu puolustautumaan itse.
Hilding Nyström

Olof Hilding Waldemar Nyström (26. marraskuuta 1921 Hanko – 1. kesäkuuta 2018 Hanko) oli suomalainen pankkimies ja ruotsin kielellä kirjoittanut muistelmakirjailija.
Hilding Nyström valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi 1954. Hän oli Ab Pojoviks Klädesfabrikin sosiaalipäällikkönä 1949–1952 ja toimi sitten Pohjoismaiden Yhdyspankin palveluksessa osasto-, arkisto- ja museopäällikkönä 1952–1986. Nyström on julkaissut päiväkirjoihinsa perustuvia muistelmateoksia jatkosodan vuosilta JR 61:ssä sekä muistelmia työstään pankkimaailmassa ja elämästä sodanjälkeisessä Helsingissä (Gräsrot bland toppar). Hän on kirjoittanut myös yhden tositapahtumiin perustuvan romaanin Tyst som muren: rysk militärbas svarar inte.
Hilding Nyströmin veli oli biologi ja kuvittaja Viking Nyström. Viking Nyström on kuvittanut veljensä julkaisemia kirjoja.
Teoksia

Rekryter 1941: från Österbotten till Svir. Schildt, Helsingfors 1985, uusi tark. ja laaj. painos nimellä Rekryter 1941. Schildt, Helsingfors 2009
Soldater 1942: hårt mot hårt i Schemenski. Schildt, Helsingfors 1988, uusi tark. ja laaj. painos nimellä Soldater 1942. Schildt, Helsingfors 2009
Frontmän 1943: vår styrka kan ej brytas. Schildt, Helsingfors 1990, uusi tark. ja laaj. painos nimellä Frontmän 1943. Schildt, Helsingfors 2009
Kamrater 1943-44: krigsdagbok från Svirfronten. Schildt, Helsingfors 1992, uusi tark. ja laaj. painos nimellä Kamrater 1943-44. Schildt, Helsingfors 2009
Krigare 1944: från Svir till Karelska näset. Schildt, Helsingfors 1994, uusi tark. ja laaj. painos nimellä Krigare 1944. Schildt, Helsingfors 2009
Gräsrot bland toppar: i bank, bok och brev. Schildt, Helsingfors 2000
Tyst som muren: rysk militärbas svarar inte. Schildt, Helsingfors 2007
Anders Larsson (näyttelijä)

Larsson vuonna 2019.
Lars Erik Anders Larsson (1. lokakuuta 1952 Västervik, Ruotsi – 20. syyskuuta 2021 Helsinki) oli ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija, joka asui 1980-luvun taitteesta lähtien Suomessa ja teki siellä valtaosan työurastaan. Hän työskenteli usein Turun ruotsalaisessa teatterissa ja debytoi näytelmäkirjailijana vuonna 1982 teoksellaan Flygsagan. Näyttelijänä Larsson tuli suurelle yleisölle Ruotsissa ja Suomessa tunnetuksi Malten roolista pitkäaikaisessa televisiosarjassa Varustamo (1992–2002).
Elämä ja ura

Anders Larsson syntyi Smoolannin Västervikissä ja varttui ensin siellä ja sitten Tranåsissa. Tultuaan ylioppilaaksi hän pestautui ensin vuodeksi merille ja vietti sitten puolisen vuotta vapaaehtoistyössä Malesian pääkaupungissa Kuala Lumpurissa. Hän pääsi vuonna 1973 opiskelemaan teologiaa Uppsalan yliopistoon, mutta keskeytti nämä opinnot ja valmistui sen sijaan näyttelijäksi Göteborgin teatterikoulusta (Statens scenskola) vuonna 1979. Hän debytoi näyttelijänä Helsingissä Thomas Wulffin ja Markus Sandbergin kirjoittamassa ja teatteriryhmä Granatin tuottamassa musikaalissa D.U.M..
Larsson oli kiinnitettynä Åbo Svenska Teateriin 1979–1982, Malmön kaupunginteatteriin 1982–1983 ja Helsingin Svenska teaterniin 1987–1988, minkä jälkeen hän toimi vapaana näyttelijänä.
Anders Larsson oli naimisissa suomenruotsalaisen näyttelijä-kirjailija Susanne Ringellin kanssa.
Teoksia

Flygsagan (näytelmä, 1982)
Santa Luzia (kuunnelma, 1982)
Undulatens död (näytelmä, 1983)
Från noll till noll – tre dialoger (1984, Yle)
Boll faller ur skåp (kuunnelma, 1984, Yle)
Svarta stjärnor mot vitt botten (näytelmä, 1985)
Ett märkligt försvinnande (kuunnelma, 1985, Yle)
Tjänstemans diktamen (kuunnelma, 1986)
Frukost i det blå (näytelmä, 1987)
Skyfall (näytelmä, 1988)
Mannen som gick av (näytelmä, 1989)
Madeleine i maj (näytelmä, 1989)
Den flygande ålänningen (näytelmä ja kuunnelma, 1990)
En vacker dag – ett vardagligt intermezzo vid Elantos hörn (näytelmä ja kuunnelma, 1991)
Fiskbilen och andra fabuletter (lyhytproosaa, 1995)
Två män i ett tält (näytelmätrilogia, 1994, 2004 ja 2014)
Glömskans katakomber (näytelmä, 1992)
Blyton Rock (musikaali yhdessä Carita Holmströmin kanssa, 1996)
Dans för mogen ungdom (näytelmä, 1997)
Kalevala för lata (1999, suom. Laiskojen Kalevala, 2010)
Krusbärsträdgården (näytelmä, 2000)
En liten man i norr (romaani, 2004)
Runebergskyssar (näytelmä, 2004)
Din klara sol (novelleja, 2007)
Glömskans katakomber ; och Lyckan kommer sällan ensam (näytelmä, 2010)
In kommer Gösta (näytelmä, 2010)
Hjärtat är en indian (novelleja, 2013)
Kungen av Ö (2013)
En sista biltur. In transit (näytelmä yhdessä Susanne Ringellin kanssa, 2014)
Ett barns memoarer (lapsuusmuistelma, 2017)
Ögon i mörkret (novelleja, 2020)
Palkintoja ja tunnustuksia

1986: Stina Krookin säätiön palkinto
2000: Hugo Bergroth -seuran kielenhuoltopalkinto
2002: Längmanin kulttuurisäätiön palkinto teoksesta Kalevala för lata
2005: Svenska folkskolans vänner -järjestön Hagfors-mitali
2007: Stina Krookin säätiön palkinto
2008: ehdokkuus Sveriges Radion palkintoon novellilla ”Ett kärleksdrama”
2015: Bergbomin palkinto näytelmätrilogiasta Två män i ett tält I-III
Hirvensalmen kirjasto

| Hirvensalmen kirjasto |
| --- | --- |
 Hirvensalmen kirjasto on Elomaan koulun vieressä palveleva kunnankirjasto.
Sijainti:  Koulutie 7, 52550 Hirvensalmi 
Tyyppi:  kunnankirjasto
Kotisivut
Hirvensalmen kirjasto on Hirvensalmella toimiva kunnankirjasto. Se palvelee asiakkaitaan erityisesti Hirvensalmen kirkonkylällä sijaitsevan kirjastorakennuksen ja seudullisen verkkokirjaston välityksellä. Hirvensalmen kirjasto toimii osana seudullista Lumme-kirjastokimppaa.