stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marcel Johannes Kits

Marcel Johannes Kits
Marcel Johannes Kits (s. 2. toukokuuta 1995) on virolainen sellisti.
Kits aloitti sellotunneilla käymisen 5-vuotiaana. Hän suoritti opintoja Tallinnassa Laine Leichterin ja Mart Laasin johdolla. Lokakuussa 2014 hän aloitti opiskelun professori Francis Goutonin johdolla Trossingenin musiikkiyliopistossa ja vuonna 2018 Jens Peter Maintzin johdolla Berliinin taideyliopistossa. Hän on osallistunut muiden muassa Maria Kliegelin, Wolfgang Emanuel Schmidtin, László Fenyőn, Wen-sinn Yangin, Jan-Erik Gustafssonin, Marko Ylösen, Ivan Monighettin, David Geringasin ja Steven Isserlisin pitämille mestarikursseille.
Kits on voittanut monia palkintoja sekä Virossa että ulkomailla. Kotimaassa hänet palkittiin "Classical Stars" -televisiokilpailussa (2013) ja Kansallisessa jousikilpailussa (2015), Itävallassa Johannes Brahms -kilpailussa (2016) ja Romaniassa George Enescu-kilpailussa (2018). Viimeksi mainitun voiton yhteydessä Kits sai kutsun esiintymään George Enescu -festivaalille. Hän sai Viron ammattimuusikkoliiton Vuoden muusikon tittelin 2019. Kits on esiintynyt solistina Viron kansallisen sinfoniaorkesterin ja monien lukuisten ulkomaalaisorkesterien kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Andres Mustonen, Jüri Alperten, Paul Watkins, Yuwon Kim, Risto Joost, Olari Elts, Mikk Murdvee, Wolfgang Emanuel Schmidt, Arvo Volmer ja Mihkel Kütson.
Konzerthaus Berlin -debyyttinsä Kits teki helmikuussa 2019 pianisti Rasmus Andreas Raiden kanssa. Maaliskuussa 2019 duo aloitti resitaalikiertueen Virossa. Kits on levyttänyt muun muassa Arvo Pärtin musiikkia. Kitsin instrumentti on Francesco Ruggerin sello Cremonasta vuodelta 1674.
Kristuskyrkan

| Kristuskyrkan |
| --- | --- |

Sijainti:  Etu-Töölö, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′33.8″N, 24°55′37″E
Kirkkokunta:  Finlands svenska metodistkyrka
Seurakunta:  Helsingin ruotsalainen metodistiseurakunta
Rakentamisvuosi:  1928
Suunnittelija:  Atte V. Willberg
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  420 (220 kirkossa, 200 seurakuntasalissa)
Tyylisuunta:  1920-luvun klassismi
Avoinna yleisölle :  kyllä
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kristuskyrkan on Helsingissä Etu-Töölön kaupunginosassa sijaitseva kirkko. Se on valmistunut vuonna 1928 ja kuuluu Helsingin ruotsinkieliselle metodistiseurakunnalle. Arkkitehti Atte V. Willbergin suunnittelema rakennus edustaa 1920-luvun klassismia, jota on maustettu uusgoottilaisilla aiheilla. Lars Sonck oli suunnitellut paikalle toteutunutta suuremman kirkon, mutta kustannussyistä seurakunta päätti rakentaa pienemmän.
Historia

Kristuskirkon kaupunkikuvallinen asema on tärkeä, korkea torni kohoaa mäen päällä piirtäen piikkinsä kaupungin siluettiin. Vänrikki Stoolin kadun ja Apollonkadun risteyksessä on aistittavissa ripaus romanttista näkemystä maalauksellisesta katukuvasta, jota Lars Sonckin kilpailuehdotus Etu-Töölön asemakaavaksi tavoitteli. Lars Sonck itse myös piirsi paikalle suurkirkkoa vuosina 1925–1926, mutta toteutettavaksi haluttiin taloudellisista syistä pienempi kirkko, jonka piirtäminen lankesi Atte Willbergille.
Kristuksen kirkon julkisivu koostuu tummanpunaisista ja kovaksi poltetuista tiilistä, jotka tunnetaan nimellä "munkkitiili" niiden perinteisen käytön vuoksi luostareiden ja kirkkojen rakentamisessa. Willberg laati ensimmäiset suunnitelmat kirkolle vuoden 1920 alussa ja hiomistyötä tehtiin useiden vuosien ajan. Rakennustyöt alkoivat välillä 1926 ja 1927. Kirkkorakennus vihittiin virallisesti käyttöön vihkimisjumalanpalveluksessa 23. syyskuuta 1928.
Historia > Kirkontorni

Kristuskyrkanin 59 metriä korkea torni on keskeinen osa Helsingin siluettia. Se näkyy hyvin muun muassa Helsinkiin saapuvista junista ja Hakaniemen Ympyrätalolta. Kirkon tornin esikuvana on Tukholman kaupungintalon torni.
Historia > Ruusuikkuna

Goottilaisen arkkitehtuurin tyylin mukainen suuri ruusuikkuna on kirkon julkisivussa pääsisäänkäynnin yläpuolella. Taiteilija Lennart Segerstrålen suunnittelema kaunis lasiteos on nimeltään Skapelsens lovsång. Siinä Jumalan luomakunnan hengellistä ylistystä kuvastaa harppua soittava Daavidin hahmo kukka- ja kasvisaiheiden ympäröimänä. Kuistin oikealta puolelta pääsee pyöreää portaikkoa kirkon sisälle ylemmälle loggialle, josta pääsee lähempää ihailemaan lasi-ikkunan monimutkaista muotoilua.
Historia > Urut

Sijaitsee yläparvella, josta avautuu näkymä keskilaivan yli, uruissa on 15 äänikertaa. Soitin on valmistettu Kangasala Urkutehtaalla ja sen suunnitteli suomalainen urkuri Asko Rautioaho. Hän suunnitteli soitimen niin, että sen takana oleva julkisivun värillinen lasi-ikkuna nousee esiin musiikki-instrumentin profiilista ja on nähtävissä myös kirkon sisäpuolelta.
Galleria

Siniset goottilaistyyliset ikkunat
Kirkon pääsisäänkäynnin ovi
Kirkon torni.
Kirkon urut
Kirkon sisätilan yksityiskohta
Krusifiksi apsiksen kanssa
"Viimeinen ehtoollinen" - puusta veistetty alttari
Enkelin fresko sisäänkäynnissä.
Affreskon yksityiskohta.
Kirkon sisätilan yksityiskohta
Suuret goottilaiset ikkunat kirkon sivulla.
Kirkkotornin näkymä Töölönlahdelta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristuskyrkan Wikimedia Commonsissa
Kristus Kyrkan Seurakunta Helsinki
Kristuskyrkan Facebook
Luettelo DreamWorks Picturesin tuotannoista

Tämä on luettelo DreamWorks Picturesin tuottamista elokuvista ja televisiosarjoista.
Elokuvat

| Elokuva | Vuosi |
| --- | --- |
A.I. – Tekoäly: 2001
Aikakone: 2002
American Beauty: 1999
Amistad: 1997
Antz – Muurahaizet: 1998
Biker Boyz: 2003
B.O.O.: Bureau of Otherworldly Operations: 2015
Cast Away – tuuliajolla: 2000
Collateral – väärä aika, väärä paikka: 2004
Croodit: 2013
Deep Impact: 1998
Dreamer – laukkaratsun tarina: 2005
Egyptin prinssi: 1998
Envy – kalasta asiaa: 2004
Eurotrip: 2004
Galaxy Quest: 1999
Geishan muistelmat: 2005
Gladiator: 2000
Hain tarina: 2004
Happy Smekday!: 2014
Herra Peabody & Sherman: 2014
The Haunting – paholaistalo: 1999
Head of State: 2003
Hiekan ja sumun talo: 2003
Hiiri, jota ei saatu hengiltä: 1997
Hollywood Ending – elokuvan päätepysäkki: 2002
Huiputtajat: 2003
Ilopilleri: 2005
The Island: 2006
Jadeskorpionin kirous: 2001
Jospa se vain olisi totta: 2005
Kananlento: 2000
Kapteeni Kalsari: 2017
Katti: 2003
Kung Fu Panda: 2008
Kung Fu Panda 2: 2011
Kung Fu Panda 3: 2016
Kuusi, pukki ja kuokkavieras: 2004
Lemony Snicketin surkeiden sattumusten sarja: 2004
The Love Letter – rakkauskirje: 1999
Lucky Numbers: 2000
Luonnon lait: 1999
Maailmojen sota: 2006
Madagascar: 2005
Madagascar 2: 2008
Madagascar 3: 2012
Madagascarin pingviinit: 2014
Matkalla Perditioniin: 2002
Match Point: 2005
Me and My Shadow: 2014
Megamind: 2010
Mehiläisen elokuva: 2007
Melkein julkkis: 2000
The Mexican: 2001
Minority Report: 2002
Mumbai Musical: 2015
Möröt vastaan muukalaiset: 2009
München: 2005
Näin koulutat lohikäärmeesi: 2010
Näin koulutat lohikäärmeesi 2: 2014
Näin koulutat lohikäärmeesi 3: 2019
Old School: 2003
Ota kiinni jos saat: 2002
Painajainen perheessä: 2004
Painajaisissa: 1999
Paulie: 1998
Paycheck: 2003
Pelastakaa sotamies Ryan: 1998
Joosef – unten kuningas: 2000
Perhe on painajainen: 2000
Pienet soturit: 1998
Puhtia peruukkiin: 2000
Rauhantekijä: 1997
Ring: 2002
Ring 2: 2004
Road Trip: 2000
Road Trip: Beer Pong: 2009
Saapasjalkakissa: 2011
Salaisuus pinnan alla: 2000
Seabiscuit, amerikkalainen legenda: 2003
Sekaisin suhteessa: 2007
She’s the Man: 2006
Shrek: 2001
Shrek 2: 2004
Shrek kolmas: 2007
Shrek 4: 2010
Shrek 5: 2026
Sinbad – Seitsemän meren sankari: 2003
Sinua parempaa: 2003
Smokkimies: 2002
Spirit – villi ja vapaa: 2002
Stepfordin naiset: 2004
Terminaali: 2004
The Prize Winner of Defiance, Ohio : 2005
Tie El Doradoon: 2000
Trolls: 2015
Turbo: 2013
Tähtitreffit: 2004
Uutisankkuri: Ron Burgundyn legenda: 2004
Viimeinen linnoitus: 2001
Viisi legendaa: 2012
Virran viemää: 2006
Walk the Talk: 2000
Wallace & Gromit: Kanin kirous: 2005
Yli aidan: 2006
Yölento: 2005
Televisiosarjat

| Televisiosarja | Vuosi |
| --- | --- |
Champs: 1996
Freaks and Geeks: 1999
High Incident: 1996
Ink: 1996
Jeparit: 2001
Madagascarin pingviinit: 2008
Oliver Beene: 2003
The Pacific (minisarja): 2010
Spin City: 1996
Taistelutoverit (minisarja): 2001
Taken (minisarja): 2002
Televisioelokuvat

| Televisioelokuva | Vuosi |
| --- | --- |
The Hatching of Chicken Run: 2000
Gladiator Games: The Roman Bloodsport: 2000
We Stand Alone Together: 2001
What Lies Beneath: Constructing the Perfect Thriller: 2001
Woody Allen: A Life in Film: 2002
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2012

Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2012.
| Viikko | Artisti(t) | Albumi | Levy-yhtiö(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 2 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 3 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 4 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 5 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 6 |  Leonard Cohen | Old Ideas | Sony |
| 7 | Stam1na | Nocebo | Sakara Records |
| 8 |  Adele | 21 | XL Records |
| 9 |  Adele | 21 | XL Records |
| 10 |  Adele | 21 | XL Records |
| 11 |  Bruce Springsteen | Wrecking Ball | Sony |
| 12 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 13 |  Madonna | MDNA | Universal Music |
| 14 | Viikate | Petäjäveräjät | Spinefarm Records |
| 15 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 16 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 17 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 18 | Paleface | Maan tapa | Exogenic |
| 19 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 20 | Jukka Poika | Yhdestä puusta | Suomen Musiikki |
| 21 | Sonata Arctica | Stones Grow Her Name | Nuclear Blast / Warner Music |
| 22 | Sonata Arctica | Stones Grow Her Name | Nuclear Blast / Warner Music |
| 23 | JVG | Jvg.fi | Monsp / Sony |
| 24 | PMMP | Rakkaudesta | Sony Music |
| 25 | PMMP | Rakkaudesta | Sony Music |
| 26 | PMMP | Rakkaudesta | Sony Music |
| 27 |  Linkin Park | Living Things  | Warner Brothers Records |
| 28 | Diandra | Outta My Head  | Universal Music |
| 29 | Eri esittäjiä | Voicen kesähitti 2012 | WEA / Warner Music |
| 30 | Eevil Stöö & Koksu Koo | Fuck Vivaldi | Monsp/Sony |
| 31 |  Adele | 21 | XL Recordings |
| 32 | Eri esittäjiä | Voicen kesähitti 2012 | WEA / Warner Music |
| 33 | Eri esittäjiä | Voicen kesähitti 2012 | WEA / Warner Music |
| 34 | Eri esittäjiä | Voicen kesähitti 2012 | WEA / Warner Music |
| 35 | Samuli Putro | Tavalliset hautajaiset | Kaiku Recordings |
| 36 | Kerkko Koskinen Kollektiivi | Kerkko Koskinen Kollektiivi | Johanna Kustannus |
| 37 | Hevisaurus | Kadonneen louhikäärmeen arvoitus | Sony |
| 38 | Hevisaurus | Kadonneen louhikäärmeen arvoitus | Sony |
| 39 | Elonkerjuu | Ilon pirstaleet | Sony |
| 40 |  Muse | The 2nd Law | Warner Music UK |
| 41 | Robin | Chillaa | Universal Music |
| 42 | Robin | Chillaa | Universal Music |
| 43 | Mokoma | 180 astetta  | Sony |
| 44 | Robin | Chillaa | Universal Music |
| 45 | Jesse Kaikuranta | Vie mut kotiin | Universal Music |
| 46 | Yö | Pelko ja rakkaus | Ratas / Sony |
| 47 | Eri esittäjiä | Vain elämää | WEA / Warner Music |
| 48 | Eri esittäjiä | Vain elämää | WEA / Warner Music |
| 49 | Eri esittäjiä | Vain elämää | WEA / Warner Music |
| 50 | Eri esittäjiä | Vain elämää | WEA / Warner Music |
| 51 | Eri esittäjiä | Vain elämää | WEA / Warner Music |
| 52 | Eri esittäjiä | Vain elämää jatkuu | WEA / Warner Music |
Lozin’ Must

| ”Lozin' Must” Millencolin |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: For Monkeys
 Julkaistu: 6. huhtikuuta 1997
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Burning Heart Records (Ruotsi) Epitaph Records (Yhdysvallat)
Millencolinin muut singlet
| ”Move Your Car” 1996 | ”Lozin' Must” 1997 | ”Twenty Two” 1997 |
"Lozin' Must" on punk-yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin vuonna 1997 heidän albumillaan For Monkeys. Kappale oli myös levyn ainoa, josta tehtiin single ja musiikkivideo, tosin kappaleesta ”Twenty Two” julkaistiin single vain Australiassa.
Kappaleet "Israelites" ja "Vixen" on julkaistu myöhemmin kokoelma-albumilla The Melancholy Collection.
Yleistä kappaleista

”Lozin' Must” edustaa nopeatempoista punk rockia. Kappaleen sanoitukset kertovat minäkertojasta, joka on tulossa hulluksi.
Vastaanotto

”Lozin' Must” ylsi parhaimmillaan Ruotsin virallisen singlelistan sijalle 29, pysyen listalla yhteensä 5 viikkoa.
Kappaleet

Lozin' Must
Israelites
Vixen
Kokoonpano

Nikola Sarcevic – laulu, basso
Erik Ohlsson – kitara
Mathias Färm – kitara
Fredrik Larzon – rummut
Luettelo Lemin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Lemin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Lemin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3. prikaatin puhujakoroke | Lemin hautausmaalla, kellotapulin vieressä; Iitiäntie 1 |  | 61.0612°N, 27.8045°E |  | 1940 |  |  |
| Abel Nikusen pajan muistolaatta | Uimintie 723 |  | 61.0313°N, 27.7177°E |  |  |  |  |
| Hävittäjälentolaivue 24:n muistomerkki | Vanhan pappilan edustalla, Toukkolantie 5 |  | 61.0624°N, 27.8028°E |  |  |  |  |
| Jalkaväkirykmentti 1:n muistomerkki | Lemin kunnantalon edessä, Toukkalantie 2 |  | 61.0616°N, 27.8037°E |  | 1972 |  |  |
| Kantturaniemen muistomerkki | Lieslahdentien päässä | Kantturaniemi | 61.1285°N, 27.8989°E |  |  |  |  |
| Kärmeniemen suvun muistolaatta | Myllynkiven kyljessä Kärmeniementien varrella, Kärmeniementie 143 |  | 61.0709°N, 27.7477°E |  |  |  |  |
| Lemin ensimmäisen kansakoulun ja Lemin Nuorisseuran muistolaatta | Pentti Klemin talon seinä, Uimintie 5 |  | 61.0607°N, 27.803°E |  | 1953 |  |  |
| Lemin entisten kirkkojen muistomerkki | Lemin hautausmaalla, nykyisen kirkon itäpuolella; Iitiäntie 1 |  | 61.061°N, 27.8063°E |  | 1986 |  |  |
| Muistojen kivi | Lemin kunnanviraston edessä, Toukkalantie 2 |  | 61.0617°N, 27.8036°E |  | 2003 |  |  |
| Sankarihautamuistomerkki Sotilas ja äiti | Lemin kirkon sankarihautausmaa, Iitiäntie 1 |  | 61.0612°N, 27.8049°E | Savikurki, ViljoViljo Savikurki | 1954 |  |  |
| Suojeluskuntatalon muistolaatta | Tapiolan, nykyisin kunnan omistaman siiven, seinässä |  | 61.0586°N, 27.8065°E |  |  |  |  |
| Taavetti Muukan muistomerkki | Metsolantien ja Ratikontien risteys, Ratikontie 1 |  | 61.1298°N, 27.794°E |  | 2020 |  |  |
| Tykkitie 100v muistomerkki | Tykkitei 124 |  | 61.0973°N, 27.8284°E |  | 2016 |  |  |
| Vapaussodan muistomerkki | Lemin kirkon hautausmaa, Iitiäntie 1 |  | 61.0611°N, 27.8048°E | Arkkitehtitoimisto Eränen/Antero | 1920 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta julkisia patsaita ja muistomerkkejä Lemillä Wikimedia Commonsissa
Luulajan rautatieasema

Luulajan rautatieasema (lyh. Le, ruots. Luleå järnvägsstation) on rautatieasema Luulajan kunnassa Ruotsissa. Se on Malmbanan-rautatien eteläinen pääteasema. Nykyisin Luulajan rautatieaseman merkittävin käyttäjä on kaivosyhtiö LKAB:n junaliikenteestä vastaava tytäryhtiö MTAB.
Malmbanan-rautatien rakentaminen aloitettiin Luulajasta vuonna 1884, ja rataosuus Luulaja–Boden valmistui 1886. Punatiilisen asemarakennuksen tiilet kuljetettiin laivalla Englannista Luulajaan, ja rakennus valmistui joulukuussa 1888. Ensimmäinen malmijuna Jällivaarasta Luulajan satamaan kulki 12. maaliskuuta 1888.
Ratapihat

Luulajan liikennepaikka jakaantuu kolmeen pääosaan, joista pohjoisimpana on kaupungin keskustan tuntumassa sijaitseva henkilöliikenteen asema eli Luulajan keskusrautatieasema (ruots. Luleå C, lyh. Le). Välittömästi sen eteläpuolella sijaitsee tavararatapiha. Eteläisimmän osan muodostaa Luulajan malmiratapiha (ruots. Luleå malmbangård, lyh. Lemb), joka päättyy yksiraiteiseen paluusilmukkaan Sandskäriin.
Sandskärin paluusilmukassa sijaitsee malmijunien purkupaikka rakennuksineen. Malmivaunut tyhjennetään vaunujen pohjaluukuista junan kulkiessa hitaasti purkupaikalla sijaitsevan hallin lävitse, ja juna voi kuljettajanvaihdon jälkeen jatkaa matkaansa takaisin pohjoiseen. Vetureita ei tarvitse irrottaa vaunusta kuorman purkamisen ajaksi.
Kevään seitsemäntoista hetkeä

| Kevään seitsemäntoista hetkeä> Семнадцать мгновений весны Semnadtsat mgnoveni vesny |
| --- | --- |
Kestoaika:  70 minuuttia
Pääosissa:   Vjatšeslav Tihonov  Leonid Bronevoi  Oleg Tabakov  Juri Vizbor  Jevgeni Jevstignejev  Rostislav Pljatt  Vasili Lanovoi  Mihail Žarkovski 
Alkuperämaa:  Neuvostoliitto
Alkuperäiskieli:  venäjä
Julkaistu:  1973
Jaksoja:  12
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Tatjana Lioznova
Aiheesta muualla
IMDb 
Kevään seitsemäntoista hetkeä (ven. Семнадцать мгновений весны, Semnadtsat mgnoveni vesny) on neuvostoliittolainen, toisen maailmansodan loppuvaiheisiin sijoittuva televisiosarja. 1973 valmistunut Tatjana Lioznovan ohjaama 12-osainen sarja perustuu Julian Semjonovin samannimiseen romaaniin. Teoksen alkuperäinen kokonaispituus on 840 minuuttia (jakson pituus noin 70 minuuttia).
Vuonna 2009 Kevään seitsemäntoista hetkeä -sarjan 35-vuotisjuhlan kunniaksi se ilmestyi restauroituna ja väritettynä. Restaurointiin kului kolme vuotta ja siihen osallistui asiantuntijoita Yhdysvalloista, Koreasta ja Kiinasta. Projektia johti itse Lioznova. Parhaiden neuvostotraditioiden mukaan kyseessä on maailman pisin väritetty elokuva. Myös ääntä on korjattu. Samalla jaksoja tiivistettiin noin 25 prosenttia.
Sarja kertoo kuvitteellisen neuvostovakoojan Maksim Isajevin toiminnasta natsi-Saksassa peitenimellä Max Otto von Stirlitz; häntä esittää Vjatšeslav Tihonov. Muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Leonid Bronevoi, mordvalaistaustainen Oleg Tabakov, Juri Vizbor, Jevgeni Jevstignejev, Rostislav Pljatt, Vasili Lanovoi ja Mihail Žarkovski.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vjatšeslav Tihonov  | … |  Maksim Maksimovitš Isajev eli Max Otto von Stirlitz   |
|  Nikolai Prokopovitš  | … |  Heinrich Himmler   |
|  Leonid Bronevoi  | … |  Heinrich Müller   |
|  Oleg Tabakov  | … |  Walter Schellenberg   |
|  Juri Vizbor  | … |  Martin Bormann   |
|  Jevgeni Jevstignejev  | … |  professori Werner Pleischner   |
|  Rostislav Pljatt  | … |  pastori Schlag   |
|  Vasili Lanovoi  | … |  Karl Wolff   |
|  Mihail Žarkovski  | … |  Ernst Kaltenbrunner   |
|  Andro Kobaladze  | … |  Josef Stalin   |
|  Fritz Diez  | … |  Adolf Hitler   |
Historiallinen tausta

Dullesin ja Wolffin väliset neuvottelut tapahtuivat 8. maaliskuuta 1945, koodinimiltään sekä operaatio Sunrice että operaatio Crossword (elokuvassa ”Sunrise Crossword”). Useat neuvostovakoojat välittivät niistä tietoa Neuvostoliittoon. Yksi heistä oli Kim Philby. Toinen neuvostoagentti oli Rudolph Rassler. Allen Dulles kuvasi häntä ”fantastiseksi lähteeksi, joka sai ensiluokkaista tietoa Saksasta”. Hän toimi Sveitsissä salaisten neuvottelujen aikaan.
Julian Semjonov käytti hyväkseen tunnettujen tiedustelu-upseerien henkilökuvia kehitellessään Isajev-Stirlitz-henkilöhahmoa: Lev Manevich, Nikolai Kuznetsov, Sandor Radó. Yksikään ei ole yksinään päähenkilön prototyyppi. Stirlitzissä yhdistyvät heidän parhaat ominaisuutensa.
Sarjan epätarkkuuksia

Historioitsija K. Zalessky esittää, että sarjan antama kuva natsi-Saksasta kuvaa paremminkin SNTL:ää. Hänen mielestään ”kyseessä on myytti, sarjassa esitettyä Kolmatta valtakuntaa ei ollut olemassa… Henki, kaikki henkilöiden välinen kanssakäyminen, niillä ei ole vastaavuutta todellisuuden kanssa. Kolmas valtakunta oli erilainen. Se oli niin sanotusti – ei huonompi eikä parempi – vain erilainen. Toistaakseni jo sanotun, se on lähempänä omaa maatamme.” Hänen vuonna 2006 ilmestynyt kirjansa Kevään seitsemäntoista hetkeä: Kolmannen Valtakunnan vääristynyt peili (venäjäksi): Семнадцать мгновений весны. Кривое зеркало Третьего рейха) on omistettu sarjan mahdollisten historiallisten virheiden analyysiin. Huolimatta historiallisiin detaljeihin syventymisestä ohjaajan ja näyttelijöiden osalta, Zalesskillä on sarjasta omat mielipiteensä, eikä edesmennyt kirjailija Julian Semjonov voi niitä sen enempää myöntää kuin kiistääkään.
Sarjan epätarkkuuksia > Historiallisia epätarkkuuksia

Joseph Goebbelsin, Hermann Göringin ja Heinrich Himmlerin kansioissa sanotaan kullakin olleen vain ”opistotason koulutus”. Todellisuudessa:
Goebbels väitteli filosofian tohtoriksi kirjallisuustieteestä Heidelbergin yliopistossa.
Göring valmistui Karlsruhen sotilasakatemiasta ja myöhemmin Lichterfeldistä Berliinissä korkeimmin mahdollisin pistein. Keisari Vilhelm onnitteli häntä henkilökohtaisesti.
Himmler opiskeli Münchenin teknillisessä korkeakoulussa erikoisalanaan ”agraaritalous”.
Goebbels nimitettiin Berliinin Gauleiteriksi (aluejohtajaksi) 1926 eikä 1944 kuten elokuva sanoo. Hänellä ei ollut Obergruppenführerin arvoa. Toisessa jaksossa sanotaan että ”Führer vieraili Goebbelsin kodissa tammikuussa 1945 syntymäpäiväjuhlissa”. Goebbels oli syntynyt 29. lokakuuta ja hänen vaimonsa 11. marraskuuta; ei myöskään yksikään Goebbelsien kuudesta lapsesta ei ollut syntynyt tammikuussa.
Stirlitz kuuntelee pastori Schlagin kanssa Edith Piafin esittämää "Non, je ne regrette rien", joka on tehty 1950-luvulla.
Naisia ei palvellut SS:ssa, poikkeuksena SS-Helferinnenkorps, joilla oli oma arvoasteikkonsa. Niinpä naisella ei voinut olla Unterscharführerin arvoa.
Stirlitz (ja moni hänen kollegansa) tupakoivat työpaikoillaan, mikä oli vastoin Kolmannen valtakunnan tupakanvastaista käytäntöä. Vuonna 1939 kansallissosialistinen puolue kielsi tupakanpolton tiloissaan ja Himmler kielsi SS-upseereja ja poliisia tupakoimasta töissä ollessaan.
Ensimmäisessä jaksossa Hitler puhuu Saksan vallan alaisista maista vuonna 1945 hän mainitsee Itävallan, Saksan sekä Tšekin ja Böömin protektoraatin. Hitler ei voinut puhua Itävallasta erillisenä valtiona, koska se oli liitetty Saksaan Anschlussissa. ”Tšekin ja Böömin protektoraatti” oli todellisuudessa ”Böömin ja Määrin protektoraatti”. (Kirjassa on sama virhe).
Himmlerin tiedoissa sanotaan työskentely Robert Leylle, kuvassa on kuitenkin Julius Streicher.
Jaksossa 12 Stirlitz lähettää kolme sähkettä Bernistä ”Konstantinopoliin” jonka nimi oli kuitenkin vaihdettu jo 1930 Istanbuliksi.