stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hjalmar Gullberg
Suomennettuja runoja

Auringonnousu (Soluppgång), suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Ei enää laiva lähde poukamasta (Ej längre går ett skepp i viken fram), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Hurmio (Hänryckning), suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Hän jolla oli aikaa (Han som hage ledigt), suomentaja Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kutsut minua nimeltä
Ihmisen kohtaaminen (Människors möte), suomentaja Irmeli Helin, teoksessa: Iloksi toisillemme
Jaloille eksyneille ruoho laulaa (För vilsna fötter sjunger gräset), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Kedon liljat (Liljorna på marken), suomentaja Anna-Maija Raittila, teoksessa: Lähteenkirkas hiljaisuus
Kuollut amatsoni: Karin Boyen muistoksi (Död amazon), suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Malmön satakielelle (Till en näktergal i Malmö), suomentaja Aale Tynni, teoksessa:  Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1957, 1974, 2004
Metsästystorvi Alpeilla (Jakthorn i Alperna), suomentaja Aale Tynni, teoksessa:  Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1974, 2004
Mietteliäs maalaispostinkantaja: I, suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Mietteliäs maalaispostinkantaja: II, suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Päiväkirjan lehti (Dagsboksblad), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Sankarillinen ilta (Heroisk afton), suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Saulus (Saulus), suomentaja Anna-Maija Raittila, teoksessa: Kutsut minua nimeltä
Silmät, huulet (Ögon, läppar), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Suuteleva tuuli (Kyssande vind), suomentaja Yrjö Kaijärvi, teoksessa: Rakkausrunoja
Tummain vetten vuorten taa (Bortom berg och mörka vatten), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Tämä olen minä (Detta är jag), suomentaja Leena Krohn, teoksessa: Runon portilla
Univieras (Drömd visit), suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Viesti mereen, suomentaja Otto Varhia, teoksessa: Viesti mereen
Iloksi toisillemme (Leva växa tillsammans), suom. Irmeli Helin, Helsinki: Kirjapaja 1985 ISBN 951-621-581-5
Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa, suom. ja toim.  Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1981 ISBN 951-621-300-6
Lähteenkirkas hiljaisuus , suom. ja toim.  Anna-Maija Raittila, Helsinkiki: Kirjapaja 1983 ISBN 951-621-403-7
Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta, Helsinki: Otava 1953
Runon portilla: ruotsalaisia ja suomenruotsalaisia runoja Helsinki: WSOY 1985 ISBN 951-0-13191-1
Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni. Helsinki: WSOY 1957, 1974, 2004
Viesti mereen: antologia Ruotsin uutta runoutta, Helsinki: WSOY 1946
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjalmar Gullberg Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Selma Lagerlöf | Ruotsin akatemia, tuoli 7 1940–1961 | Seuraaja: Karl Ragnar Gierow |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Guineansuomuhäntäorava

| Guineansuomuhäntäorava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravanleukaiset jyrsijät Sciurognathi
Heimo::  Suomuhäntäoravat Anomaluridae
Alaheimo::  Anomalurinae
Suku::  Anomalurus
Laji::  pelii
Kaksiosainen nimi
 Anomalurus pelii  (Schlegel & Müller, 1845) 
Katso myös
   Guineansuomuhäntäorava Wikispeciesissä   Guineansuomuhäntäorava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Guineansuomuhäntäorava (Anomalurus pelii) on Afrikassa elävä jyrsijä. Se on erinomaisesti sopeutunut elämään puissa, ja sillä on kaikissa varpaissa kynnet. Guineansuomuhäntäorava painaa noin 750 grammaa, sen ruumis on noin 45 senttiä pitkä ja häntä on noin 35-senttinen.
Levinneisyys ja elinympäristö

Guineansuomuhäntäorava elää Länsi-Afrikassa, Ylä-Guinean sademetsissä Ghanasta Liberian itäosiin. Laji viihtyy erityisesti alavien maiden kosteissa metsissä, joissa sadanta on 1 400 – 3 900 millimetriä.
Ravinto

Ravinnokseen käyttämiään hedelmiä ja siemeniä se etsii kiipeilemällä puiden rungoilla.
Lisääntyminen

Lisääntyminen on vähemmän tunnettua. Naaras saa kerrallaan 2–3 poikasta.
M/S Coolaroo

Kahtia katkennut M/S Coolaroo Helsingin edustalla noin vuonna 1964
M/S Coolaroo oli alun perin ruotsalaisen Transmark-varustamon omistama rahtilaiva, jonka kotisatama oli Göteborg. Kuollutta painoa aluksella oli 5 650 tonnia.
Historia > Tulo Suomeen

Kylmälastien kuljetusta varten varustettu ruotsalainen rahtilaiva Coolaroo saapui elintarvikelastin kera Helsinkiin lokakuun alussa 1961. Alus purki lastinsa ja lähti kohti Rostockia painolastissa 27. lokakuuta.
Historia > Matalikolle

Luotsi poistui aluksesta Harmajan luona ja laiva jatkoi omillaan; majakkalaiva Helsinki oli vain kaksi vuotta aiemmin korvattu hiukan eri paikkaan sijoitetulla Helsingin kasuunimajakalla, eikä ohjailua hoitanut Coolaroon päällikkö muistanut sitä vaan luuli Gråskärsbådanin loistoa kasuunimajakaksi, koska kyseinen pieni loisto on alle mailin pohjoiseen majakkalaivan entisestä asemapaikasta. Meriselvityksessä kävi ilmi, että alkoholilla todennäköisesti oli osuutta haaverissa; yhtä kaikki, päällikkö antoi käskyn muuttaa kurssia länteen, ja Coolaroo ajoi Gråskärsbådanin karille. Alus joutui täydellä vauhdilla karikon vedenalaiselle osalle.
Historia > Apu saapuu

Pelastusristeilijä Harmaja saapui välittömästi hätämerkin lähettämisen jälkeen ja poimi kyytiin 22 laivamiestä ja näiden perheenjäsenet; Coolaroon miehistöstä koottu pelastusryhmä eli yliperämies, pursimies, kirvesmies, konemestari, donkeymies, kaksi matruusia ja neljä konemiestä jäi vielä laivaan avustamaan pelastustyössä. Päällikkö siirtyi pelastusalukseen laivan asiakirjat mukanaan.
Kevyt pelastusalus luotasi syvyydet hylyn ympärillä; vartioveneet veivät pelastetut maihin, ja Harmaja jäi vartioon.
Historia > Hinaajat paikalle

Aamun koittaessa saapuivat pelastusyhtiö Neptun Oy:n hinaajat, ensimmäisenä nopein M/S Meteor ja noin tunnin päästä yhdessä väkivahvat S/S Protector ja S/S Herkules. Myöhemmin paikalle saapui ruotsalainen hinaaja S/S Ajax. Haveristin koneet toimivat vielä; ruumaan tullut vielä pieni repeämä tiivistettiin, kannelle asennettiin siirrettäviä pelastuspumppuja ja vesilastia alettiin keventää. Lopulta hinaajien vaijerit saatiin kiinni ja irrotusyritys saattoi alkaa; Coolaroo käytti omia koneitaan apuna hinauksessa.  Neljän hinaajan valtavasta tehosta huolimatta hylky kuitenkin oli ja pysyi kiinni. Öljyt pumpattiin säiliöistä viereen tuotuun säiliöproomuun, ja loputkin miehistön jäsenet poistuivat hylystä. Tuuli kuitenkin yltyi, ja öljynpumppausta jouduttiin keskeyttämään.
Seuraava myrsky väänsi runkoa niin paljon, että repeämä aukesi lisää ja koko runko alkoi murtua noin kakkosruuman puolivälistä.
Historia > Keinot kovenevat – mutta turhaan

Nyt korjattiin tutkat ja muu elektroniikka turvaan aluksesta ja yritettiin korjata repeämiä. Aluksen tasapainoa korjattiin lastaamalla sen tyhjään peräruumaan yli 800 tonnia hiekkaa. Apuun tuotiin vielä jäänmurtaja Sampo, mutta sen vahva veto siirsi vain perärunkoa vinottain eikä yhtään taaksepäin.
Mikään ei auttanut, vaan alus katkesi; keula jäi kellumaan erillään ja ankkuroitiin omilla ankkureillaan. Ketjut katkesivat myrskyssä 8. joulukuuta, ja keulaosa vajosi vinosti pohjaan; peräosa liukui matalikolta syvemmälle ja jäi siihen. Nyt alus luokiteltiin jo menetetyksi, ja se siirtyi vakuutusyhtiölle.
Kun jo pahasti uponneiden puolikkaiden pelastus osoittautui mahdottomaksi, pelastustyöstä luovuttiin.
Historia > Maamerkki Helsingin edustalla

Coolaroon puolikkaista ehti muodostua tietynlainen maamerkki Helsingin sisääntuloväylän kupeeseen sillä välin, kun aluksen kohtaloa pompotettiin kirjoituspöydältä toiselle.
Lopulta vuonna 1965 vakuutusyhtiö antoi periksi ja myi hylyn jäänteet helsinkiläiselle ammattisukeltajalle Toivo "Topi" Torkkelille.
Ennen kuin ammattisukeltaja pääsi romutustyöhön, poikkeuksellisen kova pohjoismyrsky irrotti ankkurin varassa sinnitelleen keulan, ja se upposi 200 metrin päähän lähes oikeaan asentoon, kun kukaan ei sitä edes hinannut mihinkään.
Toivo Torkkel nosti laivasta ensin potkurin pois ja sitten keulatäkillä sijainneen varapotkurin (nelilapaisen pronssipotkurin, joka painoi 10 050 kiloa), ja vuosikausia työ jatkui ja maamerkki pieneni pienenemistään. Jäähdytyskoneistot, peräsin ja koko laiva romutettiin räjäyttämällä ja vietiin pois, mutta 200 tonnia painava kaksitahtinen pääkone Burmaster Wain sai jäädä, koska se oli niin tiukasti pultattu pohjaköliin kiinni, eikä moottori mennyt edes räjäyttämällä kappaleiksi – ainoastaan pääkoneen kannet saatiin pois (jokaisessa kuudessa sylinterissä oli oma, kolme tonnia painava metrin paksuinen kansi. Koneessa oli ollut 7 100 hevosvoimaa, 115 kierrosta, ja sen kampiakselikin oli puoli metriä paksu.) Coolaroon karilleajo, omistajan vaihdosten värikkäät käänteet sekä romuttamisen yksityiskohdat kerrotaan ja kuvaillaan tarkasti Toivo Torkkelin pojan Mika Torkkelin kirjassa: Eliittisukeltaja Toivo Torkkelin elämä.
Osa peräkantta muutamine hytteineen oli irronnut ja uponnut noin 14 metrin syvyyteen alle sadan metrin päähän. Se ei kiinnostanut romuttajaa, ja saikin olla hylättynä aina kesään 1989 asti, jolloin kaksi sukeltajatyttöä löysi sen sattumalta. Sen jälkeen aluksen hyteissä onkin sukellettu ahkerasti: niiden syvyys on juuri sellainen, että hylky on suojassa jäiden ruhjomiselta.
Sukeltaminen hylyssä > Sukeltajien suosikkikohde

M/S Coolaroon hylyn jäänteistä tuli nopeasti pääkaupunkiseudun sukeltajien suosikkikohde, ja suuret määrät tukialuksia näkyykin sen yläpuolella joka kesä.
Hylyn keulaosa, joka käsittää ykkösruuman ja osan toisesta, on parhaiten säilynyt; keulamasto oli paikallaan ja osa sen varusteistakin vielä kesällä 2006.
Keulaosa on noin kolmisenkymmentä astetta kallellaan oikealle ja nojaa sen vieressä olevaan, laidan korkeudelle kohoavaan hiekkadyyniin, joka on muodostunut pelastustyön yhteydessä alukseen lastatusta karkeasta kivensekaisesta hiekasta. Jäljellä olevien ruumatilojen pohjalta voi vielä löytää merkkejä hiekkapainolastista.
Hiukan kauempana on aluksen pääkone, potkuritunneli ja -akseli, joiden ympärillä on vielä alkuperäistä pohjalevytystä. Koneen ylimmän osan rungon päällä on vettä keskimäärin 1,2 metriä, ja paikalla on noin kymmenen sentin vahvuisia, pahasti vääntyneitä kansipultteja, jotka ylimmillään ulottuvat noin 30 sentin syvyyteen, mikä tekee koneeseen kiinnittymisen vaaralliseksi. Koneen alaosa on avoin, ja joskus muutamat hoikimmat sukeltajat tapaavat puikahtaa kiertokankien välistä.
Alle sadan metrin päässä on peräkannen irronnut kappale, jossa on muutamia tyhjiä hyttejä sekä mm. kaakelilattiainen pesuhuone.
Sukeltaminen hylyssä > Onnettomuus

Kesällä 1994 sattui keulalla kuolemaan johtanut sukellusonnettomuus. Se onkin ainoa lajissaan tässä kohteessa.
Sukeltaminen hylyssä > Öljyntorjuntaa

Hylyssä pelättiin olevan öljyä, joten purjehduskausina 2005–2006 hylky oli tutkinnan vuoksi sukelluskiellossa; elokuussa 2006 kielto päättyi, kun hylky osoittautui puhtaaksi öljystä.
Gummerus

| Gummerus Kustannus Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1872
Perustaja:  Kaarle Jaakko Gummerus
Toimitusjohtaja:  Anna Baijars
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  kustannus
Liikevaihto:  8,8 milj. euroa (2021)
Henkilöstö:  26 (2021)
Kotisivu:  gummerus.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gummerus Kustannus Oy on suomalainen kirjankustannusyhtiö, jonka on vuodesta 2019 omistanut e-kirjojen suoratoistoon keskittynyt ruotsalainen Storytel.
Gummerus on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut yleiskustantamo. Yrityksen perusti vuonna 1872 Jyväskylässä lehtori Kaarle Jaakko Gummerus vaimonsa Gustafvan kanssa. Vuonna 1985 Gummerus Kustannus Oy siirtyi Helsinkiin. Yritys julkaisee vuosittain pari sataa uutuusteosta.
Gummerus Kustannus osti Ajatus Kustannusosakeyhtiön toukokuussa 2001. Ajatus Kirjat säilyi toimituksellisesti itsenäisenä yksikkönä kesäkuuhun 2009, minkä jälkeen se on ollut enää brändi.
Kustannusyhtiö kuului aiemmin Gummerus-konserniin.
Kirjallisuutta

Leino-Kaukiainen, Pirkko. Kirja koko elämä. Gummeruksen kustannustoiminnan historia. Jyväskylä 1990. ISBN 951-20-3637-1
Aiheesta muualla

Gummerus Kustannuksen verkkosivut
Gummeruksen yhtiö- ja osakehistoriaa. Pörssitiedon nettisivu.
Grönlund–Nisunen

Grönlund-Nisusen teos Light Weave, 2016 Keilaniemen metroasemalla.
Grönlund–Nisunen on Tommi Grönlundin (s. 1967) ja Petteri Nisusen (s. 1962) muodostama taiteilijapari. Heidän yhteiset teoksensa ovat tieteen ja tekniikan estetiikasta ammentavia installaatioita. Grönlund ja Nisunen voittivat yhdessä Vuoden nuori taiteilija -palkinnon vuonna 1997.
Sekä Grönlund että Nisunen ovat koulutukseltaan ja ammatiltaan arkkitehteja. Nisunen on toiminut vuodesta 2012 Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun nykytaiteen Professor of Practice -tehtävässä. Grönlund omistaa Sähkö Recordings -levy-yhtiön.
Kuvataiteilija ja tutkija Jyrki Siukonen on tulkinnut Grönlundin ja Nisusen yhteistuotantoa tieteen lainalaisuuksien esittämisen ja erityisesti suoran, kentän ja ympyrän käsitteiden kautta. Cristina Ricupero on korostanut taiteilijoiden 2000-luvun taitteen näyttelyn yhteydessä installaatioita koeasetelmina ja yrityksinä tuoda näkyviksi näkymättömiä ilmiöitä. Molemmat ovat tuoneet esiin myös sattumanvaraisuuden merkitystä taiteilijoiden teoksissa.
Esimerkkejä teoksista

Ultraääni-installaatiossa (1996) kaksi kaiutinta toistaa korkeaäänisiä siniaaltoja näyttelytilan vastakkaisista päistä. Toisen kaiuttimen äänenkorkeus vaihtelee siihen kytketyn Geigermittarin mittaustulosten mukaan tuottaen kahden äänen interferenssistä kolmannen äänen.
Slidepipe-teos (2008) koostuu tilassa riippuvasta teräsputkesta. Sen läpi yleisö voi lähettää teräskuulia, jotka tuottavat ääntä.
Myös teoksessa Steel Ball Installation | Wall Installation (1999) alumiinialtaaseen upotetut hienovaraisesti liikkuvat teräskuulat olivat äänilähteenä.
Esimerkkejä teoksista > Julkisia teoksia

Keilaniemen metroaseman laiturialueen katossa on valoputkista koostuva taideteos Light Weave (2016)
Lastensairaalassa
Triad (2021) valotaideteos Kalasataman peruskoulussa
Palkintoja ja huomionosoituksia

1997 Vuoden nuori taiteilija
2001 Opetusministeriön Suomi-palkinto
2013 Maailman kulttuurineuvoston Leonardo da Vinci -taidepalkinto
2021 valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha
Palkintoja ja huomionosoituksia > Kirjallisuutta

Heikkinen, Mikko, et al: Grönlund-Nisunen: Grey Area. Helsinki: Suomen Taideyhdistys, 2017. ISBN 978-952-68476-1-0
Aiheesta muualla

Taiteilijaparin kotisivut (englanniksi)
Unstable Matter (englanniksi)
Petteri Nisunen kertoo installaatiosta Muuttumaton (2013)
Nisunen ja Grönlund kertovat työstään
Maailman väkiluku

Maailman väkiluku valtioittain.
Maailman väkiluku on elossa olevien ihmisten kokonaismäärä. Yhdistyneiden kansakuntien 15. marraskuuta 2022 julkaiseman arvion mukaan se on kahdeksan miljardia.
Maapallon väestön vuosikasvu on noin 82 miljoonaa. Yhdistyneiden kansakuntien ennusteen mukaan väkiluku saavuttaa 8,5 miljardia vuonna 2030 ja 9,7 miljardia vuonna 2050.
Jakautuminen ryhmittäin > Sukupuolittain

Maailman väestöstä vuonna 2019 oli miehiä 3,889 miljardia ja naisia 3,824 miljardia.
Jakautuminen ryhmittäin > Ikäluokittain

Maailman väestön jakautuminen ikäluokittain:
| Ikä | Miljoonaa |
| --- | --- |
0–4: 677
5–9: 662
10–14: 636
15–19: 609
20–24: 597
25–29: 598
30–34: 599
35–39: 533
40–44: 490
45–49: 477
50–54: 438
55–59: 378
60–64: 315
65–69: 260
70–74: 179
75–79: 120
80–84: 80
85–89: 41
90–94: 17
95–99: 4,4
100–: 0,5
Jakautuminen ryhmittäin > Alueittain

Maailman väestön jakautuminen alueittain (2019):
| Alue | Väkiluku | Väkiluku (%) | Väestö- tiheys (as> /km²) |
| --- | --- | --- | --- |
| Aasia | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero4 601 371 000 | &&&&&&&&&&&&&059.070000059,7 | 148,3 |
| Afrikka | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero1 308 064 000 | &&&&&&&&&&&&&017.&&&&0017 | 44,1 |
| Eurooppa | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero747 183 000 | &&&&&&&&&&&&&&09.07000009,7 | 33,8 |
| Latinalainen Amerikka | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero648 121 000 | &&&&&&&&&&&&&&08.04000008,4 | 32,2 |
| Oseania | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero42 128 000 | &&&&&&&&&&&&&&00.05000000,5 | 5,0 |
| Pohjois-Amerikka | 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero366 601 000 | &&&&&&&&&&&&&&04.08000004,8 | 19,7 |
| Koko maailma | 7 713 468 000 | &&&&&&&&&&&&0100.&&&&00100 | 59,3 |
Näissä luvuissa Venäjän väkiluku on laskettu kokonaan osaksi Eurooppaa, Australian ja Uuden-Seelannin väkiluvut osaksi Oseaniaa ja Länsi-Intia osaksi latinalaista Amerikkaa.
Tulevaisuus

Maailman väkiluku on ennusteen mukaan yhdeksän miljardia vuonna 2037 ja kymmenen miljardia vuonna 2057. Arvioita on vaikea tehdä esimerkiksi kokonaishedelmällisyysluvun laskujen ja nousujen takia. Pitkän ajan arvioissa vuodeksi 2100 arviot vaihtelevat 7 miljardista (alhainen arvio) 15 miljardiin (korkea arvio). Mikäli kokonaishedelmällisyysluku jää vuoden 1995 tasolle, väestömäärä olisi jo 256 miljardia. Teollisuusmaissa väestönkasvu on kuitenkin hidastunut aina 1960-luvun lopulta lähtien. Myös useissa kehitysmaissa syntyvyys on kääntynyt laskuun. Laskusuuntaus on nähtävissä myös Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, vaikka syntyvyys siellä on edelleen korkealla tasolla. Syntyvyyden laskun vaikutukset näkyvät vasta vuosien kuluttua. Ajanjaksolla 2010–2015 Aasiassa syntyi keskimäärin 2,21 lasta, Afrikassa 4,73, Euroopassa 1,60, latinalaisessa Amerikassa 2,14, Oseaniassa 2,44 ja Pohjois-Amerikassa 1,85 lasta jokaista naista kohden.
YK:n vuoden 2019 arvio maailman väkiluvun tulevasta kehityksestä:
| Vuosi | Koko maailma | Aasia | Afrikka | Eurooppa | Latinalainen Amerikka | Pohjois-Amerikka | Oseania |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | 7 794 799 000 | 4 641 055 000 | 1 340 598 000 | 747 636 000 | 653 962 000 | 368 870 000 | 42 678 000 |
| 2030 | 8 548 487 000 | 4 974 092 000 | 1 688 321 000 | 741 303 000 | 706 254 000 | 390 599 000 | 47 919 000 |
| 2040 | 9 198 847 000 | 5 188 949 000 | 2 076 750 000 | 727 811 000 | 742 348 000 | 410 177 000 | 52 814 000 |
| 2050 | 9 735 034 000 | 5 290 263 000 | 2 489 275 000 | 710 486 000 | 762 432 000 | 425 200 000 | 57 376 000 |
| 2060 | 10 151 449 000 | 5 289 195 000 | 2 904 977 000 | 688 790 000 | 767 495 000 | 439 379 000 | 61 612 000 |
| 2070 | 10 459 153 000 | 5 206 455 000 | 3 307 528 000 | 666 591 000 | 758 723 000 | 454 369 000 | 65 486 000 |
| 2080 | 10 673 719 000 | 5 068 328 000 | 3 680 571 000 | 649 589 000 | 738 620 000 | 467 639 000 | 68 974 000 |
| 2090 | 10 809 576 000 | 4 900 833 000 | 4 008 138 000 | 638 369 000 | 711 056 000 | 479 097 000 | 72 084 000 |
| 2100 | 10 874 902 000 | 4 719 416 000 | 4 280 127 000 | 629 563 000 | 679 993 000 | 490 889 000 | 74 916 000 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Population Division of the Department of Economic and Social Affairs Yhdistyneet kansakunnat
U.S. & World Population Clocks Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto. (englanniksi)
Population Reference Bureau (englanniksi)
Maailman väkiluvun jakautuminen maanosittain.
Maailman väkiluku vuosina 10 000 eaa. – 2000 jaa.
Maailman väkiluku vuosina 1950–2010.
Maailman väkiluvun ennusteita vuoteen 2100.
Maailman kokonaishedelmällisyysluvut 2005–2010.
Väestönkasvun nopeus vuosina 1950–2010 ja Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston ennuste kasvun kehityksestä vuoteen 2050.
Jeanette Gustafsdotter

| Jeanette Gustafsdotter |
| --- | --- |
 Gustafsdotter vuonna 2021.
Ruotsin kulttuuri- ja demokratiaministeri
 Anderssonin hallitus 30. marraskuuta 2021 – 18. lokakuuta 2022  
Edeltäjä:  Amanda Lind
Seuraaja:  Parisa Liljestrand
Henkilötiedot
Syntynyt: 1965
Tiedot
Puolue:  sosiaalidemokraatit
Aiheesta muualla
www.regeringen.se/sveriges-regering/kulturdepartementet/jeanette-gustafsdotter
Jeanette Gustafsdotter (s. 1965) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Ruotsin kulttuuri- ja demokratiaministeri vuosina 2021–2022. Hän on koulutukseltaan mediaan ja tekijänoikeuksiin erikoistunut juristi ja työskennellyt urallaan muun muassa toimittajana, toimitusjohtajana ja viestintäpäällikkönä sekä Ruotsin museoliiton pääsihteerinä.
Teokset

Murvlarnas lagbok. Fojo, 1997. ISBN 9163051958
Rätt i kris: rätt juridiskt och etiskt vid mötet med medier i kriser och olyckor. Krisberedskapsmyndigheten, 2007. ISBN 9789185797080
Journalistikens lagar: om medierätt, etik och att hitta fakta. Morfem, 2019. ISBN 9789188419170
Aiheesta muualla

Jeanette Gustafsdotter Ruotsin hallituksen verkkosivuilla (ruotsiksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Lähi-Tapiola

| LähiTapiola |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Samalla puolella
Yritysmuoto:  Keskinäinen vakuutusyhtiö
Perustettu:  2013
Avainhenkilöt:  Jari Eklund (yhtiöryhmän johtaja) Pekka Antikainen (liiketoimintajohtaja)
Kotipaikka:  Espoo
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  vakuutus-, sijoittaminen, rahoitus
Tuotteet:  vahinkovakuuttaminen, henkivakuuttaminen, säästämisen ja sijoittamisen palvelut, henkilöstön palkitsemispalvelut, auto- ja konerahoitus
Liikevoitto:  494 milj. euroa (2023)(konserni)
Nettotulos:  628 milj. euroa (2023) (konserni)
Henkilöstö:  noin 3 800 työntekijää (2023)
Omistaja:  asiakkaat
Kotisivu:  www.lahitapiola.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
LähiTapiola Keskinäinen Vakuutusyhtiö (ruots. LokalTapiola) on suomalainen finanssiryhmä, joka muodostui Lähivakuutus- ja Tapiola-ryhmien yhdistyessä. Se on yksi Suomen suurimpia rahastoyhtiöitä. Ryhmän tuotteiden ja palveluiden joukkoon kuuluu vahinko-, henki- ja eläkevakuuttamisen lisäksi sijoittamisen ja säästämisen palvelut. Yrityksille tarjotaan myös riskienhallintaan ja henkilöstön työhyvinvointiin liittyviä palveluita.
LähiTapiola on asiakkaidensa omistama yhtiöryhmä, joka palvelee niin henkilö-, maatila-, yrittäjä-, yritys- kuin yhteisöasiakkaitakin.
Vuonna 2023 yhtiöllä oli lähes 1,8 miljoonaa omistaja-asiakasta ja se oli Suomen suurin liikennevakuutuksissa, toiseksi suurin vahinkovakuuttajana ja neljänneksi suurin henkivakuuttajana.
LähiTapiolan pääjohtajana vuodesta 2020 toiminut Juha Koponen ilmoitti 29.5.2024 jättävänsä tehtävänsä. Pääjohtajan sijaisena toimivat hallituksen vt. puheenjohtaja Jari Eklund sekä pääjohtajan operatiivisia tehtäviä hoitava Pekka Antikainen.
Historia > Yhtiöiden tausta

LähiVakuutuksen ja Tapiolan juuret ulottuvat 1700- ja 1800-luvuille. Lähivakuutuksen historia alkaa vuodesta 1770, jolloin kuningas Aadolf Fredrik sääti lain pitäjien paloapuyhdistysten perustamisesta. Tapiolan juurina taas pidetään vuotta 1857, jolloin Paloapuyhtiö perustettiin. Tapiolan suorista edeltäjäyhtiöistä Pohja perustettiin vuonna 1909 ja Aura vuonna 1917. Vuonna 1933 säädetyn lain keskinäisistä vahinkovakuutusyhdistyksistä jälkeen  paikallisia Lähivakuutusyhdistyksiä alkoi syntyä ympäri maata.