stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vincenzo Campi
Tyyli > Pohjois-Italian laatukuvamaalaus

Campi tunnetaan parhaiten merkittävästä panoksestaan Pohjois-Italian laatukuvamaalauksen syntymiselle. Uusi kuvagenre syntyi aivan yllättäen vuosien 1580 ja 1585 välillä Cremonassa ja Bolognassa, ja sen kehitykseen vaikuttivat voimakkaasti flaamilaiset taiteilijat Pieter Aertsen ja Joachim Beuckelaer, jotka maalasivat laatukuvamaalauksia. Näiden teosten näkeminen oli tullut mahdolliseksi flaamilaisten laatukuvamaalausten tuonnin takia. Erityisesti Beuckelaerin teoksia toivat Antwerpenistä Cremonaan sellaiset varakkaat kauppiaat kuin Affaitatin pankkiirisuku, jolla oli tiloja molemmissa kaupungeissa. On erittäin todennäköistä, että Campi oli nähnyt näitä maalauksia maalatessaan Farnese-suvulle Piacenzassa, jossa perheellä oli merkittävät kokoelmat flaamilaisia laatukuvamaalauksia. Campi oli keskeinen hahmo laatukuvamaalauksen kehityksessä Pohjois-Italiassa, sillä hän oli ensimmäinen, joka maalasi varakkaan Fuggerin perheen tilauksesta Augsburgissa sarjan lihakauppiaita, kala- ja siipikarjakauppiaita.
Kehitys siirtyi manierismista kohti "anti-manieristista" naturalismia, jota kuvasi taidehistorioitsija Walter Friedlaender seuraavasti: "terve, maanläheinen henki olemassaoloon ja rinnalle voimakas muoto saavutetaan määrätietoisella työllä ja uudella yhteydellä elävään todellisuuteen."
Campin villano-kuvaukset tai talonpojat kuvasivat ja vahvistivat ajan pohjoisitalialaista näkemystä, jonka mukaan tietyt ruoat olisivat sopivia vain yläluokkaisille kansalaisille ja toiset alaluokalle. Campin Kalanmyyjät kuvaa papujen, tumman leivän ja vihersipulien syöntiä. Ne olivat juuri sellaisia ruokia, jotka oli luokiteltu sopiviksi ainoastaan työväenluokalle Bartolomeo Pisanellin vaikuttavassa teoksessa Trattato della natura de’ cibi et del bere (1585). Juusto nähtiin sopivana ruokana alaluokille, "(joilla) ei ole keinoja saada itselleen muita terveellisiä ruokia".selvennä Campi kuvaa juuston alempaa asemaa teoksessaan Juustonsyöjät, joka melko kaunistelematta kuvaa "ahneita maalaisia" nauramassa ja kauhomassa ricotta-juustoa suihinsa.[lähde? ]
Huolimatta Campin valinnasta kuvata alempia yhteiskuntaluokkia hänen aiheen käsittelytapansa ei ole sympaattinen tai romantisoitu. Campi käytti ruokaa usein metaforana ja kuvasi kohteitaan karkeina ja seksuaalisesti saatavina. Taidehistorioitsija Barry Wind näkee näissä teoksissa aikakautensa laajennuksen klassisesta pitture ridicolen eli koomisen maalauksen ideasta, jossa maalaus toimi kaksimielisenä vitsinä koulutetulle, jolla oli alhainen huumorintaju.’
Vaikutus

Muita Campin ohella Cremonassa vuosien 1580 ja 1585 välillä työskennelleitä taiteilijoita ovat Bartolomeo Passarotti ja hänen oppilaansa Annibale Carracci, jotka molemmat vaikuttivat merkittävästi pohjoisitalialaisen laatukuvamaalauksen kehitykseen. Taidehistorioitsijat kuvaavat usein näitä 1580-luvun teoksia Caravaggion seuraavan vuosisadan teosten realismin edeltäjiksi.selvennä
Kuvia teoksista

Ristiinnaulitseminen, noin 1575, öljy kankaalle, Museo del Prado, Madrid.
Kristus Naulittiin Ristiin, 1577, öljy kankaalle, Museo del Prado.
Hedelmämyyjä (yksityiskohta), 1580, öljy kankaalle, Pinacoteca di Brera, Milano.
Keittiö, 1580, öljy kankaalle, Pinacoteca di Brera.
Ricotta-juuston syöjät, 1580, öljy kankaalle, Lyonin taidemuseo.
Siipikarjan myyjät, 1580, öljy kankaalle, Pinacoteca di Brera.
Kalakauppiaat, noin 1580, öljy kankaalle, Pinacoteca di Brera.
Kristus Marian ja Martan talossa, noin 1580, öljy kankaalle, Galleria Estense.
Pyhä Matteus ja enkeli, 1588, öljy kankaalle, San Francesco d'Assisi.
Kristuksen ylösnousemus, 1588, fresko, San Paolo Converso, Milano.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vincenzo Campi Wikimedia Commonsissa
Painters of reality: the legacy of Leonardo and Caravaggio in Lombardy, näyttelyluettelo, The Metropolitan Museum of Art (myös PDF), jossa on aineistoa Campista. (englanniksi)
Chilvers, Ian. Campi, The Oxford Dictionary of Art and Artists. Oxford University Press. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ylivoimainen (kappale)

| ”Ylivoimainen” Kuumaa |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hyvikset ja pahikset
 Julkaistu: 19. tammikuuta 2023
 Tekijä(t): säv. Johannes Brotherus, Jonttu Luhtavaara, Aarni Soivio & Jonas Olsson, san. Johannes Brotherus, sov. Kuumaa & Jonas Olsson
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: Universal Music Oy
Kuumaan muut singlet
| ”Edelleen sua” 2022 | ”Ylivoimainen” 2023 |   |
Ylivoimainen on Kuumaa-yhtyeen 19. tammikuuta 2023 julkaistu musiikkikappale, jolla se osallistui samanvuotiseen Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale sijoittui finaalissa viidenneksi 107 pisteellä.
”Ylivoimainen” nousi Suomen virallisen listan ykköseksi viikolla 6/2023. Se on ollut lisäksi neljä perättäistä viikkoa viiden kärjessä.
Yhtyeen lisäksi kappaletta oli mukana tekemässä sen vastaava tuottaja Jonas Olsson.  Kappale syntyi intuitiivisesti. Yhtyeen laulaja ja kappaleen sanoittanut Johannes Brotherus oli inspiroitunut sanasta ylivoimainen. Kappaleessa kertoja on valmis tekemään mitä vain, jotta saa mitä haluaa. Brotherus on kuvannut kappaletta yhtyeen siihen asti vauhdikkaimmaksi rakkauslauluksi.
»Ylivoimainen oli ilmauksena inspiroiva: se tuntui suurelta, sellaiselta, jota ei vain heitetä jollekulle kahvipöydässä. Biisin jännite syntyy siitä, että kertoja on valmis tekemään mitä vain, jotta saa mitä haluaa. Kaipuun ja rakkauden tunteet on laitettu viritetyn Ferrarin kyytiin. Näiden asioiden välinen kitka on kiinnostavaa.» 
(Johannes Brotherus, Kuumaa-yhtyeen laulaja)
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Viikko |
| --- | --- | --- |
|  Suomen virallinen lista | 1. | 6/2023 |
|  Radiosoittolista | 1. | 21/2023 |
Aiheesta muualla

Lyriikkavideo (YouTube)
Uuden Musiikin Kilpailu 2023
Keira – ”No Business on the Dancefloor”
Benjamin – ”Hoida mut”
Robin Packalen – ”Girls Like You” 
Lxandra – ”Something to Lose” 
Käärijä – ”Cha cha cha” 
Kuumaa – ”Ylivoimainen” 
Portion Boys – ”Samaa taivasta katsotaan”
Zoey Deutch

| Zoey Deutch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Zoey Francis Chaya Thompson Deutch
Syntynyt: 10. marraskuuta 1994 (ikä 29)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010–
Merkittävät roolit:  Juliet Martin (Ringer)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Zoey Francis Chaya Thompson Deutch (s. 10. marraskuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Julietina televisiosarjassa Ringer. Hän on myös esiintynyt Disney Channelin Viiden tähden merielämää -sarjassa.
Ura

Deutch aloitti uransa Disney Channelin komediasarjassa Viiden tähden merielämää, jossa hän esiintyi seitsemän jakson verran. Tämän jälkeen Deutch vieraili sarjoissa NCIS Rikostutkijat ja Criminal Minds: Epäilyksen alla. Hän sai myös vakituisen roolin draamasarjassa Ringer.
Televisiotyönsä lisäksi Deutch on näytellyt muun muassa elokuvissa Lumoava kirous (2013) ja Vampire Academy (2014).
Yksityiselämä

Deutch syntyi Los Angelesissa vuonna 1994. Hänen äitinsä on näyttelijä Lea Thompson ja hänen isänsä ohjaaja Howard Deutch. Myös Zoeyn sisar Madelyn Deutch näyttelee.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Mayor Cupcake | Mayor Cupcake | Lana Maroni |
| 2012 | The Amazing Spider-Man | The Amazing Spider-Man | juorutyttö (kreditoimaton) |
| 2013 | Lumoava kirous | Beautiful Creatures | Emily Asher |
| 2014 | Vampire Academy | Vampire Academy | Rosemarie ”Rose” Hathaway |
| 2016 | Dirty Grandpa | Dirty Grandpa | Shadia |
| 2016 | Everybody Wants Some!! | Everybody Wants Some!! | Beverly |
| 2016 | Vincent N Roxxy | Vincent N Roxxy | Kate |
| 2016 | Good Kids | Good Kids | Nora |
| 2016 | Miksi hän? | Why Him? | Stephanie Fleming |
| 2017 | Before I Fall | Before I Fall | Samantha Kingston |
| 2017 | Rebel in the Rye | Rebel in the Rye | Oona O’Neill |
| 2017 | The Disaster Artist | The Disaster Artist | Bobbi |
| 2017 | Flower | Flower | Erica Vandross |
| 2017 | The Year of Spectacular Men | The Year of Spectacular Men | Sabrina Klein |
| 2018 | Näkemiin professori | The Professor | Claire |
| 2018 | Samassa juonessa | Set It Up | Harper Moore |
| 2019 | Buffaloed | Buffaloed | Peg Dahl |
| 2019 | Zombieland: Double Tap | Zombieland: Double Tap | Madison |
| 2022 | The Outfit | The Outfit | Mable Shaun |
| 2022 | Not Okay | Not Okay | Danni Sanders |
| 2022 | Something from Tiffany’s | Something from Tiffany’s | Rachel Meyers |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010–2011 | Viiden tähden merielämää | The Suite Life on Deck | Maya Bennett | 7 jaksoa |
| 2011 | NCIS Rikostutkijat | NCIS | Lauren | ”One Last Score” |
| 2011 | Criminal Minds: Epäilyksen alla | Criminal Minds: Suspect Behavior | Kristi Anna | ”The Girl in the Blue Mask” |
| 2011–2012 | Ringer | Ringer | Juliet Martin | 18 jaksoa |
| 2013 | Vaihdokkaat | Switched at Birth | Elisa Sawyer | ”Drive in the Knife” ”Tight Rope Walker” |
| 2019–2020 | The Politician | The Politician | Infinity Jackson | 15 jaksoa |
| 2020 | Home Movie: The Princess Bride | Home Movie: The Princess Bride | prinsessa Buttercup / Fezzik | ”Chapter Ten: To the Pain!” |
| 2021–2022 | Fairfax | Fairfax | Lily / Random Kid / ’Manda (ääni) | 7 jaksoa |
Kaj Martin

Kaj "Dry" Martin on Kemistä kotoisin oleva suomalainen muusikko. Hän on soittanut uransa aikana useissa eri yhtyeissä, kuten Matthews, Seitsemän seinähullua veljestä ja Juice. Lisäksi hän on soittanut mm. Mikko Alatalon ja Kari Peitsamon levyillä.
Åsa Jinder

| Åsa Jinder |
| --- | --- |
 Jinder vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1963 (ikä 61)
Ammatti:  muusikko, kirjailija
Lapset:  Josefine Jinder
Muusikko
Taiteilijanimi:  Åsa Jinder 
Tyylilajit:  kansanmusiikki 
Soittimet:  avainviulu
Aiheesta muualla
www.asajinder.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Åsa Jinder (s. 9. lokakuuta 1963) on ruotsalainen muusikko ja kirjailija. Hän soittaa avainviulua ja sai vuonna 1979 riksspelman-arvonimen. Vuonna 1995 hän voitti osana Secret Garden -yhtyettä Eurovision laulukilpailun. Jinderin tytär Josefine Jinder on laulaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åsa Jinder Wikimedia Commonsissa
Zora Folley

Zora Folley
Zora Folley (27. toukokuuta 1932 – 8. heinäkuuta 1972) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, joka päätyi lajin pariin liityttyään armeijaan 1948. Folley taisteli Korean sodassa ja sai viisi mitalia ennen kotiuttamistaan 1953. Sen jälkeen hän aloitti uran ammattinyrkkeilijänä ja kohtasi monia entisiä, tulevia ja hallitsevia maailmanmestareita, kuten Sonny Listonin ja Muhammad Alin.
Aiheesta muualla

Boxrec.com (englanniksi)
The Rise and Fall of Zora Folley (Arkistoitu – Internet Archive) The Sweet Science, September 9, 2005 (englanniksi)
After Muhammad, a Graveyard Sports Illustrated, April 3, 1967 (englanniksi)
Zolotoretšensk

Zolotoretšensk (ven. Золотореченск) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Olovjannajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kukulbein harjanteen pohjoisrinteillä 121 kilometriä Olovjannajasta itään. Asukkaita on 1 600 henkeä (vuonna 2009).
Zolotoretšensk on perustettu vuonna 1988 amazoniittiesiintymän yhteyteen. Kaivoksen, rikastamon ja yhdeksän tuhannen asukkaan taajaman rakentaminen keskeytyi vuonna 1992. Vuonna 1999 otettiin käyttöön rikastamon ensimmäinen vaihe. Taajamassa on keskikoulu, lastentarha ja kerhotalo.
Aiheesta muualla

Zolotoretšensk Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Xavier Pons

| Xavier Pons |
| --- | --- |
 Pons vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1980 
Kansalaisuus:   Espanja
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2003–
Entiset tallit:  Kronos Racing, Subaru World Rally Team
Kilpailuja:  72
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Erikoiskoevoittoja:  7
MM-pisteitä:  52
Ensimmäinen kilpailu:  Ruotsin ralli 2003
Viimeinen kilpailu:  Katalonian ralli 2014
Xavier Pons, tunnettu myös lempinimellä Xevi (s. 21. tammikuuta 1980, Vic) on katalonialainen rallikuljettaja. Hän ajoi ensin moottoripyöriä, mutta siirtyi vuonna 2002 ralliautoihin. Ensimmäisen MM-rallinsa hän ajoi kaudella 2003.
Ura > MM-rallikausi 2006

Kaudeksi 2006 Pons teki koko sarjan kattavan sopimuksen Kronos Racing -tallin kanssa. Saksan MM-ralliin tultaessa Kronos nosti Daniel Sordon ajamaan merkkimestaruuspisteitä tallille Ponsin sijaan. Pons onnistui ajamaan Turkissa neljänneksi ja jätti taakseen Sébastien Loebin korvanneen Colin McRaen ja Sordon. Tämä vakuutti tallin ja Pons nimettiin Australiaan ajamaan merkkipisteistä loukkaantuneen Loebin tilalle. Australian ja Uuden Seelannin ralleissa Pons osoitti vauhtinsa parantuneen soralla ja ajoi Australiassa ja Uudessa Seelannissa neljänneksi. Uudessa Seelannissa Pons taisteli Manfred Stohlin ja Daniel Sordon kanssa kolmannesta sijasta. Pons ajoi kaksi pohja-aikaa päätöspäivänä. Kauden viimeisessä rallissa Walesissa Pons ajoi viidenneksi, mutta ilmoitti myöhemmin jäävänsä pois kauden 2007 MM sarjasta, koska kilpailukykyistä autoa ei ollut saatavissa.
Ura > MM-rallikausi 2007

Juuri ennen kauden alkua tuli tieto, että Pons sai rahoituksen kuntoon ja ajaa muutamia MM-ralleja vuoden 2005 Mitsubishi Lancer WRC autolla. Kauden avauksessa Pons jäi pisteittä auton vaihteiston petettyä. Ruotsissa Pons ajoi ulos ja jäi pisteittä.
Ennen Suomen MM rallia Pons teki sopimuksen Subarun kanssa kauden 2007 lopuista ralleista. Sopimukseen sisältyy myös kausi 2008 ja optio kaudesta 2009. Suomen MM-rallissa Pons ajoi kuudenneksi.
Ura > Välivuosia MM-sarjasta

Alkuperäisestä suunnitelmasta huolimatta Pons ei ajanut täyttä kautta kaudella 2008 ja tämän ura tuntui katkeavan ainakin väliaikaisesti. Pons ajoi muutaman MM-rallin kaudella 2008 yksityistallissa, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa huipulla.
Vuonna 2009 Pons ja Daniel Sola muodostivat Espanjan joukkueen Rally of the Nations kisassa ja voittivat kisan kahden päivän yhteistuloksen perusteella.
Ura > Paluu MM-sarjaan

Marraskuussa 2009 ilmoitettiin, että Pons kilpailee MM-sarjassa kaudella 2010 Fordin uudella Fiesta S2000 -autolla ainakin muutamassa kilpailussa. Paluun jälkeen Pons voitti ensimmäisen Super 2000 -luokan kilpailunsa Meksikon MM-rallissa. Pons jatkoi hyvää menestystään voittamalla myös kauden toisen S2000 kisan Jordaniassa. Pons voitti lopulta Super 2000 -luokan SWRC-sarjan mestaruuden.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Rally Paradise - Xavier Pons (Arkistoitu – Internet Archive)
RallyBase - Xavier Pons
Ponsin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive)
eWRC-sivustolla (englanniksi)
William Penn

William Penn
William Penn (14. lokakuuta 1644 Lontoo – 30. heinäkuuta 1718 Ruscombe, Berkshire) oli englantilainen kveekari ja uskonnonvapauden puolustaja, jonka johdolla englantilaiset siirtolaiset perustivat Pohjois-Amerikkaan Pennsylvanian siirtokunnan.  Kyseinen tapahtuma edisti merkittävästi eurooppalaisten kveekarien muuttoliikettä ja heidän opettamansa kristinuskon nopeaa leviämistä Pohjois-Amerikan siirtokuntiin nykyisen Yhdysvaltojen alueella. Penn tunnetaan myös merkittävänä rauhanaatteen edustajana.
Elämä > Varhaisempi elämä Englannissa

Pennin isä oli Englannin kuninkaallisen laivaston amiraali Sir William Penn, joka sai Oliver Cromwellilta suuria läänityksiä Irlannissa. Penn vietti lapsuutensa Chigwellissä Essexissä, mutta hänen isänsä jouduttua epäsuosioon perhe muutti 1650-luvun lopulla Irlantiin, jossa hän sai ensimmäisen kosketuksensa kveekareihin kuullessaan Thomas Loe -nimistä saarnaajaa. Penn aloitti vuonna 1660 opinnot Oxfordin yliopistossa, mutta hänet erotettiin vuonna 1662 hänen luovuttuaan anglikaanisuudesta. Hän vietti sen jälkeen isänsä tahdosta kaksi vuotta Ranskassa, ensin Ludvig XIV:n hovissa ja sitten protestanttisessa koulussa Saumurissa. Palattuaan vuonna 1664 Englantiin hän opiskeli vuoden ajan lakia Lincoln’s Innissä Lontoossa, mutta ei jatkanut opintojaan pidemmälle. Vuonna 1665 puhjennut Lontoon suuri ruttoepidemia sai Pennin kiinnostumaan uudelleen kveekarien seurasta, joten seuraavana vuonna isä lähetti hänet hoitamaan suvun tiluksia Irlannissa. Tavattuaan uudelleen saarnaaja Loen hän liittyi tämän kannustamana lopullisesti kveekareihin. Penn ystävystyi muun muassa kveekariliikkeen perustajan George Foxin kanssa.
Pennin nuoruudessa kveekarit olivat Englannissa vainottu ryhmä. Hän itse joutui neljä kertaa vankeuteen julistettuaan uskoaan. Hän julkaisi kääntymistään seuranneiden seitsemän vuoden aikana kaikkiaan 42 kirjaa ja pamflettia aiheesta. Jo ensimmäisissä julkaisuissaan hän hyökkäsi anglikaanisen kirkon oppeja vastaan. Kyseenalaistettuaan kahdessa pamfletissaan protestanttisen kolminaisuusopin hänet vangittiin vuonna 1669 Lontoon Toweriin, jossa hän kirjoitti samana vuonna kuuluisimman teoksensa No Cross, No Crown. Siinä hän ylisti puritaanien askeettista elämänihannetta ja kveekarien yhteiskunnallisten uudistusten tavoitteita. Seuraavissa teoksissaan Penn puolusti järjestelmällisesti uskonnollista suvaitsevaisuutta, pääosin teologisilla argumenteilla. Vuonna 1670 kadulla saarnannutta Penniä ja William Meadia syytettiin mellakan aiheuttamisesta niin sanotussa Bushellin jutussa. Penn puolusti oikeuden edessä itseään niin taitavasti, että jury kieltäytyi toteamasta häntä syylliseksi, minkä seurauksena juryn jäsenet erotettiin ja vangittiin. Ylituomari Sir John Vaughan kumosi juryn syrjäyttämisen, mistä tuli tärkeä juryjen riippumattomuuden vahvistanut ennakkotapaus brittiläisessä oikeusjärjestelmässä.
Perittyään vuonna 1670 kuolleen isänsä suuren maaomaisuuden Penn pääsi Englannin hovin ja kuningas Kaarle II:n suosioon. Hän jatkoi silti edelleen kiistanalaista julkaisutoimintaansa ja teki vuosina 1671 ja 1677 saarnamatkoja Hollantiin ja pohjoiseen Saksaan. Hän myös tuki radikaalin tasavaltalaisen Algernon Sidneyn vaalikampanjaa ja kirjoitti whig-puoluetta tukeneen pamfletin.
Elämä > Englantiin paluun jälkeen

Englantiin palanneen Pennin poliittinen vaikutusvalta lisääntyi, kun hänen ystäväpiiriinsä kuulunut kuninkaan veli vuonna 1685 nousi valtaistuimelle nimellä Jaakko II. Penn sai aikaiseksi satojen uskonsa vuoksi vangittujen kveekarien vapauttamisen vankeudesta. Hän tuki Jaakko II:n vuonna 1687 antamaa suvaitsevaisuusjulistusta (Declaration of Indulgence). Mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1689 säädetty uskonnonvapauslaki (Act of Toleration) toteutti lopullisesti Pennin toiveet, mutta läheiset suhteet syrjäytettyyn kuningas Jaakkoon ja Stuartien hallitsijasukuun tekivät hänen henkilökohtaisen asemansa jälleen vaikeaksi Vilhelm III:n noustua valtaistuimelle. Jouduttuaan vetäytymään syrjään julkisesta elämästä Penn kirjoitti muun muassa teoksensa An Essay Towards the Present and Future Peace of Europe (1693), jossa hän ehdotti kansainvälisen organisaation perustamista sotien ehkäisemiseksi Euroopassa. Pennin ehdotus on nähty varhaisena esimerkkinä Euroopan yhdysvallat -ideasta. Hän laati seuraavina vuosina myös kirjan kveekarien historiasta sekä vuonna 1696 suunnitelman Pohjois-Amerikan siirtokuntien liitoksi.
Pennin ollessa kruunun epäsuosiossa Pennsylvanian omistus takavarikoitiin häneltä kahdeksi vuodeksi (1692–1694) ja siirtokunta annettiin läheisen New Yorkin hallintaan. Sen jälkeen Pennsylvanian edustajakokouksella oli jatkuvia riitoja Pennin nimittämien varakuvernöörien kanssa ja myös ongelmallinen suhde emämaahan. Selvitelläkseen asioita Penn palasi vuonna 1699 Pennsylvaniaan. Tyytymättömyyden hillitsemiseksi hän hyväksyi itsehallinnon antamisen Delawaren alueelle sekä vuonna 1701 uuden Pennsylvanian peruskirjan (Charter of Privileges) hyväksymisen, joka korvasi hänen aiemman hallitusmuotonsa. Penn palasi vuonna 1701 lopullisesti Englantiin, mutta jätti Pennsylvaniaan apulaisensa James Loganin, joka jatkoi hänen työtään siellä seuraavat 50 vuotta. Pennin nimittämät myöhemmät varakuvernöörit sen sijaan osoittautuivat epäluotettaviksi tai kyvyttömiksi. Pettyneenä uskonnollisen kokeilunsa epäonnistumiseen Penn valmistautui vuonna 1712 luovuttamaan koko Pennsylvanian Englannin kruunulle, mutta Pennin saama voimakas halvauskohtaus keskeytti neuvottelut asiasta ja ratkaisu jäi tekemättä.
Pennin vanhuutta synkensivät epäluotettavien alaisten ja huikentelevaisen pojan aiheuttamat huolet. Hän joutui jopa viettämään yhdeksän kuukautta velkavankeudessa tilanhoitajansa kavallettua hänen varojaan. Halvauskohtauksensa jälkeen hän kärsi viimeisinä vuosinaan dementiasta.
Pennin ensimmäinen vaimo oli vuodesta 1672 Gulielma Springett. He saivat kahdeksan lasta, joista neljä kuoli jo nuorina. Gulielma kuoli vuonna 1694. Kaksi vuotta myöhemmin Penn avioitui Hannah Callowhillin kanssa. He saivat seitsemän lasta, joista viisi eli aikuisiksi.
Jälkimaine

Pennin kootut teokset julkaistiin vuonna 1726.
Pennin laatiman Pennsylvanian demokraattisen hallitusmuodon on arveltu olleen myöhemmin yksi Yhdysvaltain perustuslain innoittajista. Myös Pennin intiaanipäällikkö Tamanendin kanssa väitetysti tekemä ”suuri sopimus” saavutti suuren maineen. Ranskalainen valistusfilosofi Voltaire sanoi sen olleen ainoa intiaanien kanssa tehty sopimus, jota ei rikottu.
Pennsylvania pysyi Pennin jälkeläisten omistuksessa aina siirtokunta-ajan loppuun saakka. Yhdysvaltain itsenäistymisen myötä he menettivät perinnöllisen kuvernöörinviran vuonna 1776, ja luopuivat vuonna 1790 myös nimellisestä omistusoikeudestaan alueeseen Englannin kruunun maksamaa 4 000 punnan vuotuista eläkettä vastaan.
Vuonna 1894 valmistuneen Philadelphian kaupungintalon huipulla on kuvanveistäjä Alexander Milne Calderin toteuttama William Pennin patsas. Washingtonin kongressitalossa on puolestaan friisi, joka esittää Pennin ja Tamanendin kohtaamista.
Presidentti Ronald Reagan julisti kongressin päätöksellä Pennin ja tämän toisen vaimon Hannahin Yhdysvaltain kunniakansalaisiksi marraskuussa 1984.
Pennin Amerikkaan saapumisen 300-vuotismuistoksi hänen entisen asuintalonsa paikalle Philadelphian vanhaankaupunkiin rakennettiin vuonna 1982 muistomerkkinä toimiva Welcome Park -puisto, joka on nimetty hänet Amerikkaan tuoneen Welcome-laivan mukaan ja joka on osa Independence National Historical Park -kokonaisuutta. Vuonna 2024 syntyi kohu, kun kansallispuistohallinto National Park Service julkisti suunnitelman poistaa puistossa oleva Pennin patsas samalla kun puisto uudistetaan kertomaan laajemmin Amerikan alkuperäisväestön historiasta. Tontti oli ollut Pennin kuoleman jälkeen 1700-luvulla Philadelphiassa vierailleiden irokeesien liittokunnan eli Haudenosauneen edustajien käytössä, mitä puisto ei nykyisellään tuo esiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Penn Wikimedia Commonsissa
Pennin essee An Essay Towards the Present and Future Peace of Europe (englanniksi) Det Danske Fredsakademi
Nuori William Penn vuonna 1666.
Benjamin West: Pennin sopimus intiaanien kanssa (1772).
Pennin patsas Philadelphian kaupungintalon huipulla.
Zakaria Labyad

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. maaliskuuta 1993 (ikä 31) 
Syntymäpaikka: Utrecht, Alankomaat
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja, laitahyökkääjä
Pituus: 170 senttimetriä
Seura
Seura:  Ajax
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2008–2010:  PSV Eindhoven
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2012 2012–2016 2014–2015 2016 2017–2018 2018– |  PSV Eindhoven  Sporting CP →  Vitesse →  Fulham  Utrecht  Ajax | 45 (8) 19 (2) 45 (11) 2 (0) 43 (14) 14 (2) |
Maajoukkue
| 2009 2010 2011–2016 2012– |  Alankomaat U-17  Alankomaat U-19  Marokko U-23  Marokko | 5 (0) 3 (0) 17 (7) 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. marraskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. marraskuuta 2019.
Zakaria Labyad (arab. زكرياء لبيض‎, s. 9. maaliskuuta 1993 Utrecht, Alankomaat) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Labyad edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia.