stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakuutin kieli
Kirjakieli

Jakuutin kirjakieli alkoi muotoutua 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Ensimmäinen jakuutinkielinen kirja ilmestyi vuonna 1812. Erilaisilla kyrillisillä kirjaimistoilla julkaistiin uskonnollista ja myöhemmin myös maallista kirjallisuutta. 1900-luvun alussa ilmestyivät ensimmäiset jakuutinkieliset sanoma- ja aikakauslehdet. Venäjän vallankumouksen jälkeen otettiin käyttöön S.A. Novgorodovin laatima kansainväliseen foneettiseen transkriptioon perustunut aakkosto, joka vuonna 1930 korvattiin Neuvostoliiton turkkilaisten kielten yhtenäisellä latinalaisella kirjaimistolla. Vuonna 1940 siirryttiin venäläiseen aakkostoon, johon on lisätty kirjaimet ҕ, ҥ, һ, ө, ү sekä digrafit дь ja нь. Kirjakielen normit perustuvat murrerajat ylittävään suullisen kansanperinteen kieleen.
Jakuutin kirjaimisto
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Ҕ ҕ | Д д | Дь дь | Е е |
| Ё ё | Ж ж | З з | И и | Й й | К к | Л л | М м |
| Н н | Ҥ ҥ | Нь нь | О о | Ө ө | П п | Р р | С с |
| Һ һ | Т т | У у | Ү ү | Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч |
| Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь | Э э | Ю ю | Я я |
Vuonna 1992 Jakutiassa hyväksyttiin kielilaki, joka antaa jakuutille tasavallan virallisen kielen aseman venäjän kielen rinnalla. Jakuuttia käytetään opetuskielenä alkeis- ja keskikouluissa sekä osittain myös ammattioppilaitoksissa ja yliopistossa. Venäjänkielisissä kouluissa jakuuttia opiskellaan aineena. Kielellä julkaistaan oppikirjoja, kauno- ja lastenkirjallisuutta sekä tietokirjoja. Jakuutiksi ilmestyy yli 40 sanoma- ja aikakauslehteä ja sitä käytetään radiossa ja televisiossa. Jakutskissa ja Nerjungrissa toimii neljä jakuutinkielistä ammattiteatteria ja maaseudulla kymmenkunta kansanteatteria. Jakuuttia käytetään paikallishallinnon ja oikeuslaitoksen kielenä sekä osittain myös aluehallinnossa.
Nykytilanne

Jakuutin kielen asema on perinteisesti vahva. Kirjakieli on melko kehittynyt ja sen käyttöala laaja. Kieltä voidaan pitää varsin elinvoimaisena eikä se toistaiseksi ole mitenkään uhanalainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakuutin kieli Wikimedia Commonsissa
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Turkkilaiset kielet
azeri
baškiiri
dolgaani
gagauzi
hakassi
haladži
jakuutti
karaiimi
karakalpakki
karatšai-balkaari
kaškai
kazakki
krimintataari
kumykki
nogai
salaari
šoori
tataari
tofa
tšuvassi
turkki
turkmeeni
tuva
uiguuri
uzbekki
Suomen myydyimmät kotimaiset albumit vuosittain

Suomen myydyimmät kotimaiset albumit vuosittain.
| Vuosi | Albumi | Artisti |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Tanssihitit Vol 3 | Smurffit |
| 2001 | Nummela | Anssi Kela |
| 2002 | Lentoon | Gimmel |
| 2003 | Räjähdysvaara | Pikku G |
| 2004 | Once | Nightwish |
| 2005 | Highest Hopes – The Best of Nightwish | Nightwish |
| 2006 | The Arockalypse | Lordi |
| 2007 | Dark Passion Play | Nightwish |
| 2008 | Now | Anna Abreu |
| 2009 | Tänään ei huomista murehdita | Lauri Tähkä & Elonkerjuu |
| 2010 | Seili | Jenni Vartiainen |
| 2011 | Imaginaerum | Nightwish |
| 2012 | Vain elämää | Eri esittäjiä |
| 2013 | Vain elämää | Eri esittäjiä |
| 2014 | 16 | Robin Packalen |
| 2015 | Endless Forms Most Beautiful | Nightwish |
Lähde

Myydyimmät levyt IFPI 2014
Cheektowaga

| Town of Cheektowaga |
| --- | --- |
 Cheektowagan kunnantalo

 Town of Cheektowaga
 Koordinaatit: 42°54′14″N, 78°44′38″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New York
Piirikunta:  Erie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  76 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Korkeus:  201,8 m
Väkiluku (2010):  88 226
 – Väestötiheys:  1 158 as./km²
 
 www.tocny.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cheektowaga on kunta Yhdysvaltojen osavaltiossa New Yorkissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kunnassa oli 88 226 asukasta. Erien piirikunnassa sijaitseva Cheektowaga on yksi Buffalon suurimmista esikaupunkialueista ja Buffalon kansainvälinen lentoasema sijaitsee siellä. Amerikanpuolalainen taidefestivaali järjestetään Cheektowagassa joka vuosi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cheektowaga Wikimedia Commonsissa
Syntyvyys

Maailman syntyvyys vuonna 2020
Syntyvyys eli syntyneisyys on väestön mittaluku, joka ilmoittaa vuoden aikana syntyneiden lasten lukumäärän keskiarvon tuhatta asukasta kohden. Syntyvyys voidaan ilmoittaa myös promilleina. Kun syntyvyydestä vähennetään kuolleisuus, jää jäljelle väestönkasvua osoittava luku, johon ei sisälly nettomaahanmuuttoa. Vuonna 2019 maailman keskimääräiseksi syntyvyydeksi arvioitiin 17,9.
Kehitys

Seuraavassa taulukossa on esitetty maailman syntyvyyden kehitys ja tulevaisuuden arviot vuosina 1950–2050.
| Vuodet | Arvo | Vuodet | Arvo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950–1955 | 37,2 | 2000–2005 | 21,2 |
| 1955–1960 | 35,3 | 2005–2010 | 20,3 |
| 1960–1965 | 34,9 | 2010–2015 | 19,4 |
| 1965–1970 | 33,4 | 2015–2020 | 18,2 |
| 1970–1975 | 30,8 | 2020–2025 | 16,9 |
| 1975–1980 | 28,4 | 2025–2030 | 15,8 |
| 1980–1985 | 27,9 | 2030–2035 | 15,0 |
| 1985–1990 | 27,3 | 2035–2040 | 14,5 |
| 1990–1995 | 24,7 | 2040–2045 | 14,0 |
| 1995–2000 | 22,5 | 2045–2050 | 13,4 |
Vaikuttavia tekijöitä

Tutkimuksen mukaan korkojen muutokset vaikuttavat syntyvyyteen. Korkojen noustessa harvemmalla on varaa lisähuoneisiin.
Korkeampaa syntyvyyttä ennustavat uskonnollisuus, tarkoitus saada lapsia ja äidin saama tuki.
Alempaa syntyvyyttä ennustavat varallisuus, koulutus, naisten osallistuminen työvoimaan, ja kaupungissa asuminen.
Alempaa syntyvyyttä ennustavat myös älykkyys, korkeamman iän heikentävä vaikutus hedelmällisyyteen (lievemmin miehillä), naisten oikeudet ja perhesuunnittelun saatavuus.
Perheen lasten lukumäärä korreloi vahvasti näiden lasten omiin lapsilukuihin.
Kehitysmaissa syntyvyys on korkeampi kuin kehittyneissä maissa.
Syntyvyys Suomessa

Suomessa syntyi vuonna 2020 noin 45 000 lasta. Kokonaishedelmällisyysluku oli 1,37, kun EU27-maissa se oli noin 1,5. Luku on arvio siitä, montako lasta keskimäärin nainen saa elämänsä aikana. Ulkomailla syntyneiden (naisten) kokonaishedelmällisyysluku oli keskimäärin 1,8 mutta korkeampi eräistä maista tulleilla: Somalia 3,7, Marokko 3,5, Kongo 3,2, Etiopia 3,0, Irak 2,8, Jugoslavia 2,7, Turkki 2,6, Afganistan 2,4, Ruotsi 2,1, Romania 2,0, Ukraina 1,8, ..., Iran, Intia ja Japani 1,4, Kiina ja Espanja 1,0.
Vuonna 2009 syntyi 61 000 lasta mutta vuonna 2017 vain noin 50 000. Maahanmuutto kuitenkin esti väestön vähenemisen.
Syntyvyys Suomessa > Syntyvyysromahdus

Professori Anna Rotkirchin mukaan syynä syntyvyyden laskuun on miesten nopea syrjäytyminen, joka alkaa jo koulussa. 2000-luvulla syntyneiden määrä on seurannut 25–34-vuotiaiden miesten työllisyysastetta ja siten romahtanut 2010-luvulla. Pienituloisten osuus 25–34-vuotiaista miehistä nousi nopeasti yhdeksästä 18 prosenttiin, mutta osuus naisista laski alle 10 prosentin. Myös maksuhäiriöt ja matala koulutus ovat paljon yleisempiä miehillä, ja syrjäytyneet miehet syrjäytyvät usein lisääntymisestäkin. Koulutetuista 40–45-vuotiaista miehistä lapsettomia on 22 %, vain perusasteen suorittaneista 35 % ja kaikista 40–45-vuotiaista naisista vain 20 %. Vain pari prosenttia miehistä tulee vielä myöhemmin isäksi.
Professori Heikki Hiilamon mukaan nykymeno syntyvyyden vähenemisessä johtaisi siihen, ettei valtio voisi pitää huolta kansan toimeentulosta ja huolenpidosta, eikä ilman toimivaa yhteiskuntaa pystytä edes tarvittaviin ympäristötoimiin. Vaikka jokaisen olisi hyvä saada haluamansa määrä jälkeläisiä, yhteiskunta vaikuttaa ihmisten toiveisiin, julkinen keskustelukin. Talouskasvu ja tasa-arvo yleensä lisäävät syntyvyyttä. Nykyinen romahdus johtunee kulttuurisesta muutoksesta ja koskee kaikkia ikiä, alueita ja perhekokoja.
Pienemmällä syntyyvydellä on katsottu olevan myös positiivisia vaikutuksia. Näitä ovat esimerkiksi vanhempien mahdollisuus antaa parempi elintaso jo olemassa oleville lapsille, ympäristökuormituksen pienentyminen ja liikakansoittumisen ennaltaehkäisy. Helsingin yliopiston maailmanpolitiikan professorin Teivo Teivaisen mukaan Suomessa syntyvällä lapsella on maapallon kantokyvylle yhtä suuri vaikutus kuin kellä tahansa muulla saman kulutustason maahan syntyvällä lapsella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syntyvyys Wikimedia Commonsissa
Turnyyri

Turnyyri-kehikko
Turnyyrimekko n.1870
Turnyyri-iltapuku 1888.
Turnyyri (ransk. tournure, 'kääntyä') oli naisten alushame tai alushameen osa viktoriaanisen ajan loppupuolella, noin vuosina 1870–1890. Turnyyrillä naisten asua muutettiin hieman aikaisempaa, hyvin leveää krinoliinia käytännöllisemmäksi. Hame oli kapea ja siihen luotiin juhlavuutta keräämällä suuri kangasdraperia puvun selkään, takapuolen kohdalle. Turnyyri on draperiaa ja sen tukemisessa käytetty vannehame, tyyny tai kehikko.selvennä
Turnyyri patentoitiin jo vuonna 1857, mutta silloin muodissa olivat kellomaiset krinoliinit, jotka saattoivat halkaisijaltaan olla hyvinkin suuria. Jo 1860-luvun alkupuolella muoti alkoi suosimaan krinoliinia, jossa painopiste siirtyi taakse mekon etuosan laskeutuessa luonnollisesti. Vuosikymmenen lopussa turnyyri nousi suosioon, kun taakse kertynyttä kangasmäärää kannattelemaan tarvittiin uusi laite. Turnyyrimuoti 1870-luvun loppupuolelle suosi isoa ja röyhelöistä takaosaa.
Turnyyri vaikutti menneen pois muodista vuosina 1878–1883, kun muodissa oli vartalonmukaisempi luonnollisempi silhuetti. Turnyyri kuitenkin palasi 1880-luvun alussa yksinkertaisempana mutta suurempana. Ennen turnyyri oli krinoliinin tapainen laite, joka saattoi ulottua nilkkaan asti. Nyt turnyyri oli pieni jäykkä metallinen teline. Turnyyrin painopiste siirtyi alaselästä takapuolen puoliväliin. Lopullisesti turnyyri meni pois muodista vuoden 1887–1888 aikaan ja muotojen korostamisessa alettiin suosia erilaisia pehmusteita. Nykyään turnyyriä käytetään lähinnä hääpuvuissa.
Kilpailu turnyyrivalmistajien keskuudessa sai valmistajat kehittelemään erikoisempia turnyyreitä erottuakseen muista. Eräs valmistaja teetti kuningatar Viktorian 50-vuotishallitsijajuhlan kunniaksi turnyyrin, joka soitti kansallislaulua istuutuessa.
Amorbach

| Amorbach |
| --- | --- |

 vaakuna
 Amorbach
 Koordinaatit: 49°39′N, 9°13′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Piirikunta:  Miltenbergin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,9 km²
Korkeus:  165 m
Väkiluku (2021):  3 962
 – Väestötiheys:  77,8 as./km²
Postinumero:  63916
Suuntanumero(t):  09373
 
 www.amorbach.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amorbachin sijainti Miltenbergin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baijerin osavaltiossa.
Amorbach on pikkukaupunki Baijerin luoteisosassa eteläisessä Saksassa. Sen historiallista vanhaakaupunkia barokkikirkkoineen on kutsuttu "arkkitehtoniseksi korulippaaksi".
Maantiede

Amorbach sijaitsee Odenwaldin vuoristossa 65 kilometriä Frankfurt am Mainista kaakkoon ja 240 kilometriä Münchenistä luoteeseen. Se on osa luoteisen Baijerin kattavaa Unterfrankenia. Kaupungin korkein kohta on 506 metriä merenpinnan yläpuolella ja matalin kohta 150 metriä merenpinnan yläpuolella. Amorbach rajoittuu luoteessa Hesseniin.
Amorbachin kaupunginosat ovat Beuchen, Boxbrunn, Neudorf ja Reichartshausen.
Historia

Amorbach kehittyi 700-luvulla perustetun benediktiiniläisluostarin tuntumaan. Sen nimiasu vakiintui nykyiseksi vuoden 1200 tienoilla ja se kohotettiin kaupungiksi vuonna 1253. Amorbachin myöhäisgoottilainen arkkitehtuuri on peräisin 1500-luvun taitteesta, jolloin kaupunki eli kukoistuskauttaan. Ruotsalaiset miehittivät kaupunkia kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1630-luvulla. Alavireistä 1600-lukua seurasi 1700-luvun nousukausi, jolloin Amorbachiin rakennettiin kirkkoja, luostareita ja porvaristaloja. Kaupunki liitettiin Baijerin kuningaskuntaan 1816. Toisen maailmansodan jälkeen Amorbachin väkiluku kasvoi ripeästi ja 1970-luvulla siihen liitettiin useita maalaiskuntia, kuten Boxbrunn.
Amorbachin arkkitehtonisesti merkittäviin rakennuksiin kuuluu muiden muassa luostari Kloster Amorbach. Sen barokkikirkko on säilynyt alkuperäisessä asussaan.
Talous ja liikenne

Amorbachin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Seckach–Miltenberg, jota kutsutaan myös nimellä Madonnenlandbahn. Kaupungin halki kulkee Bundesstraße 47 (Nibelungenstraße) ja pyörätie 3-Länder-Radweg.
Lähteet ja viitteet

↑  Bevölkerung: Gemeinden, Geschlecht, Stichtag Statistikdaten-bayern.de. Bayerisches Landesamt für Statistik. Viitattu 1.11.2022. (saksaksi)
↑  Historische Altstadt Amorbach Amorbach.de. Stadt Amorbach. Viitattu 1.11.2022. (saksaksi)
↑  Entfernung von Amorbach, Deutschland nach Frankfurt am Main, Deutschland Entfernungsrechnerkm.com. Viitattu 1.11.2022. (saksaksi)
↑  Stadtportrait Amorbach.de. Stadt Amorbach. Viitattu 1.11.2022. (saksaksi)
↑  Fürstliche Abtei Amorbach Amorbach.de. Stadt Amorbach. Viitattu 1.11.2022. (saksaksi)
Aiheesta muualla

Amorbach, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Amorbach
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Bongbong Marcos

| Bongbong Marcos |
| --- | --- |

Filippiinien presidentti
 30. kesäkuuta 2022 –  
Edeltäjä:  Rodrigo Duterte
Kansanedustaja
 30. kesäkuuta 2007 –  30. kesäkuuta 2010  30. kesäkuuta 1992 –  3. kesäkuuta 1995  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ferdinand Romualdez Marcos Jr.
Syntynyt: 13. syyskuuta 1957 (ikä 67) Manila
Vanhemmat:  Ferdinand Marcos Imelda Marcos
Lapset:  3
Tiedot
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.bongbongmarcos.com
Ferdinand Romualdez Marcos Jr., tunnetaan paremmin nimellä Bongbong Marcos (s. 13. syyskuuta 1957) on filippiiniläinen poliitikko. Hän on Filippiinien edesmenneen diktaattorin Ferdinand Marcosin ja tämän vaimon Imelda Marcosin poika. Hänet valittiin Filippiinien presidentiksi 9. toukokuuta 2022 pidetyissä presidentinvaaleissa.
Kafiréas (kunnallisyksikkö)

| Kafiréas Καφηρέας |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kafiréas
 Koordinaatit: 38°07′N, 24°34′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Kunta:  Kárystos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta
 – Kallikrates-koodi:  290502
Väkiluku (2011):  342
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ChA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kafiréas (kreik. Καφηρέας; virallisesti Δημοτική Ενότητα Καφηρέα/Καφηρέως, Dimotikí Enótita Kafiréa/Kafiréos) on yksi Kárystoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kyläkunta. Se sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 342 (vuonna 2011).
Kafiréaksen kunnallisyksikkö käsittää Kárystoksen kunnan itäosan sille nimen antaneella Kafiréaksen niemellä, joka muodostaa Euboian saaren kaakkoiskärjen. Kunnallisyksikön suurin asutus on Amygdaléan kylä. Kafiréas oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kárystoksen kuntaan yhdessä Marmárin ja Stýran kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kafiréaksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Amygdaléa | Amygdaléa | 85 |
| Amygdaléa | Drymonári | 0 |
| Amygdaléa | Kapsoúri | 16 |
| Amygdaléa | Priniá | 23 |
| Amygdaléa | Schízali | 38 |
| Amygdaléa | Thýmio | 28 |
| Amygdaléa | Zachariá | 5 |
| Kómito | Antiás | 59 |
| Kómito | Evangelismós | 46 |
| Kómito | Kómito | 42 |
Yhteensä: 342
Maria Callas

| Maria Callas |
| --- | --- |
 Maria Callas vuonna 1958.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1923 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 16. syyskuuta 1977 (53 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  oopperalaulaja
Muusikko
Aktiivisena:  1942–1965
Tyylilajit:  ooppera
Levy-yhtiöt:  EMI 
Aiheesta muualla
www.maria-callas.com/en
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maria Callas (kreik. Μαρία Κάλλας, María Kállas, syntymätodistuksessa Sophie Cecilia Kalos, ristimänimeltään María Ánna Sofía Sesilía Kalogeropoúlou, kreik. Μαρία Άννα Σοφία Σεσιλία Καλογεροπούλου, 2. joulukuuta 1923 New York, Yhdysvallat – 16. syyskuuta 1977 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalais-kreikkalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Callas oli aikansa tunnetuin oopperalaulaja 1940-luvun lopulta 1960-luvulle.
Elämä ja ura

Callas syntyi kreikkalaiseen siirtolaisperheeseen New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Isä oli liikemies ja vaihtoi perheen nimen Callasiksi edistääkseen sopeutumista. Maria muutti 13-vuotiaana äitinsä kanssa Ateenaan, Kreikkaan. Ateenassa Callas opiskeli musiikkia muun muassa kuuluisan oopperalaulajan, Elvira de Hidalgon johdolla.
Callas esiintyi Kreikassa 1940-luvulla ahkerasti ja nousi kansalliseen maineeseen. Hän palasi vuonna 1944 Yhdysvaltoihin, mutta ei saanut siellä työtilaisuuksia yhtä hyvin kuin Kreikassa.
Callas esiintyi vuonna 1947 Veronan oopperafestivaalilla, missä hänen äänensä teki yleisöön vaikutuksen. Tästä alkoi nousu maailmankuuluksi laulajaksi.
Callas esiintyi 1950-luvulla Italian ja muun maailman tunnetuimmissa oopperataloissa, kuten Milanon La Scalassa, Pariisin Palais Garnier’ssa ja New Yorkin Metropolitanissa. Hänen ansiokseen voidaan ainakin osaksi lukea yleisen kiinnostuksen kasvu 1800-luvun alkupuolen italialaisia bel canto -oopperoita kohtaan. Callasin ohjelmistoon kuuluivat tärkeimmät oopperasäveltäjät Wagnerista koloratuuriklassikoihin. Häneen yhdistettiin erityisesti Luigi Cherubinin Medea ja Vincenzo Bellinin Norma. Callasin laulutaide oli harvinainen yhdistelmä dramaattista ilmaisuvoimaa ja teknistä taituruutta yhdistettynä laajaan äänialaan, minkä vuoksi hänen ohjelmistoonsa mahtui esimerkiksi niin Wagnerin Valkyyrian Brünnhilden kuin Bellinin Unissakävijän Aminankin osat. Tavallisesti näiden osien esittäjiksi tarvitaan kaksi täysin erityyppistä sopraanoa.
Callas oli ollut uransa alkuvuosien aikana huomattavan ylipainoinen, mutta 1950-luvun alkupuolella hän laihdutti kolmisenkymmentä kiloa. Hoikistuminen teki Callasista muoti-ikonin ja suositun lehtien kansikuvissa. Jotkut kriitikot tosin olivat sitä mieltä, että Callas oli menettänyt laihtumisensa myötä äänensä loistokkuuden.
Callas oli vaativa tähti, joka esitti suuria ja paljon mediajulkisuutta saaneita vaatimuksia oopperataloille. Ristiriidat Metropolitanin oopperajohtaja Rudolf Bingin kanssa johtivat siihen, että Callas jätti Yhdysvallat ja palasi Eurooppaan jatkamaan uraansa.
Callasin ensimmäinen aviomies ja manageri Giovanni Battista Meneghini sai Callasin mukaan avioerossa yli puolet Callasin omaisuudesta, koska kaikki oli laitettu aviomiehen nimiin. Miehestä tuli avioliiton myötä miljonääri.
Elämä ja ura > Sairastelu, keski-ikä ja kuolema

Kriitikot olivat havainneet Callasin äänessä vuoteen 1957 mennessä kovuutta, metallisuutta ja epävakautta korkeissa äänissä. Callas sairasti harvinaista etenevää sairautta nimelta dermatomyasiitti, joka voi johtaa hengitys- ja ääntöelinten surkastumiseen. Lääkärit pitivät Callasin oireita kuitenkin psykosomaattisina, minkä vuoksi hän sai diagnoosin vasta lähes kaksikymmentä vuotta myöhässä.
Sairauden aiheuttama lihasjänteyden puute vaikeutti Callasin äänenkäyttöä jo tammikuussa 1958, jolloin Rooman oopperatalossa järjestetty Norma-oopperan ensi-ilta jouduttiin keskeyttämään jo ensimmäisen näytöksen aikana. Itse Italian presidentti oli ollut yleisön joukossa. Yleisö ja media suuttuivat Callasille ja oopperatalo peruutti Callasin seuraavat esiintymiset. Callasin mukaan Oopperatalo ei ollut suostunut järjestämään hänelle sijaista, vaikka hän oli ilmoittanut sairastumisestaan useita päiviä ennen esitystä. Callas haastoi Oopperatalon myöhemmin oikeuteen voittaen jutun.
Callasin kiinnostus laulamiseen väheni vuodesta 1959 alkaen, koska hän tapasi laivanvarustaja Aristoteles Onassiksen. Kirjailija Nicholas Gagen mukaan Callas ja Onassis saivat lapsen 30. maaliskuuta 1960, mutta lapsi kuoli muutama tunti synnytyksen jälkeen. Tätä väittämää on kuitenkin kyseenalaistettu. Callasin ja Onassiksen yhdeksän vuotta kestänyt suhde loppui, kun Onassis tapasi Yhdysvaltain entisen presidentin John F. Kennedyn lesken, Jacqueline Kennedyn.
Callas esiintyi viimeisen kerran oopperalavalla vuonna 1965 Pariisissa. Callas luopui seuraavana vuonna Yhdysvaltain kansalaisuudestaan ja otti Kreikan kansalaisuuden. Vuonna 1969 Callas näytteli Pier Paolo Pasolinin elokuvassa Medea. Elokuvasta tuli sensaatio, joka toi suurta julkisuutta sekä Callasille että Pasolinille.
Callas antoi 1970-luvun alussa oppitunteja New Yorkin Juilliard Schoolin mestariluokalle ja teki vuonna 1973 duokiertueen tenori Giuseppe di Stefanon kanssa. Sen jälkeen Callas ei enää esiintynyt. Hän vietti viimeiset vuotensa eristäytynyttä elämää Pariisissa. Callas kuoli sydänkohtaukseen 53-vuotiaana vuonna 1977. Callasin omaisuus oli hänen kuollessaan noin yhdeksän miljoonan USA:n dollarin arvoinen.
Italialaislääkäri Mario Giacovazzo paljasti vuonna 2002 diagnosoineensa Callasilla dermatomyesiitin. Italialaiset lääkärit Franco Fussi ja Nico Paolillo kävivät 2000-luvulla läpi Callasin vuosien 1958–1976 levytykset ja hänen esityksistään laaditut videot vahvistaen niiden perusteella Callasin vuonna 1975 saaman dermatomyosiittidiagnoosin. Fussi ja Paolillo epäilivät myös, että Callasin kuolettava sydänkohtaus johtui sairauden hoitoon käytetyn kortisonin ja immunosuppressanttien yhdistelmästä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Luettelo Callaksen levytyksistä (englanniksi)
The Guardian:  Uusi aineisto paljastaa huippusopraano Maria Callasin kovat kokemukset – seksuaalista hyväksikäyttöä, yksinäisyyttä ja kiristystä Yle 2021
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Islannin naisten jääkiekkomaajoukkue

Islannin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Islantia kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 168 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2024 lopulla 250. Vuonna 2024 joukkue oli 28. sijalla Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoimalla maailmanranking-listalla. Joukkue sijoitettiin listalle ensi kertaa vuonna 2005.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2005 – 4. divisioona, 4.
2007 – 4. divisioona, 5.
2008 – 4. divisioona, 1.
2011 – 4. divisioona, 3.
2012 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2013 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2014 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2015 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2016 – 2. divisioonan B-lohko, 3.
2017 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2018 – 2. divisioonan B-lohko, 3.
2019 – 2. divisioonan B-lohko, 3.
2020 – 2. divisioonan B-lohko, 2.
2021 – 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 2. divisioonan B-lohko, 1.
2023 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2024 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
Sijoitukset > Maailmanranking

2005 – 30.
2006 – 30.
2007 – 30.
2008 – 31.
2009 – 29.
2010 – 29.
2011 – 29.
2012 – 29.
2013 – 30.
2014, helmikuu – 30.
2014, huhtikuu – 30.
2015 – 30.
2016 – 30.
2017 – 30.
2018, helmikuu – 32.
2018, huhtikuu – 31.
2019 – 32.
2020 – 31.
2021 – 31.
2022, helmikuu – 27.
2022, syyskuu – 27.
2023 – 27.
2024 – 28.