stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikrotyö
Mikrotyön prosessi > Mikrotyön liiketoimintamallit

Mikrotyön toimialalla toimii eri toimintoihin erikoistuneita yrityksiä. Niin kutsuttujen muuttajien tehtävä toimialalla on tärkeä. He muuttavat asiakkaan tarpeet sellaiseen muotoon, että ne voidaan kohdistaa mikrotyöntekijälle. Muuttajat ovat hyviä verkostoitumisessa sekä markkinoinnissa ja he ovat koko arvoketjun kasvot. Heillä on mahdollisuus lisätä tietoisuutta aiheesta, ja näin saada toimialalle lisää toimijoita. Muuttajat erikoistuvat tiettyyn toimialaan ja ongelmiin sekä sijoittuvat korkean elintason maihin, joissa heidän asiakkaansa yleensä toimivat.
Toimijat, jotka kohdistavat mikrotyöt niiden tekijöille ovat tärkeä osa arvoketjua. He tunnistavat asiakkaan tarpeen ja osaavat täten kohdistaa työn siihen sopiville työntekijöille. Osa yrityksistä tarvitsee jatkuvasti ja tasaisesti mikrotyöntekijöitä, kun taas osalle mikrotyöntekijöiden tarve esiintyy piikkeinä. Tällöin nämä yritykset tarvitsevat hetkellisesti paljon mikrotyöntekijöitä, mutta hetken kuluttua eivät välttämättä ollenkaan.
Koska mikrotyö ei ole paikkasidonnaista ja mikrotyöntekijät eivät työskentele valmiiksi rakennetussa toimistossa, on yksi tärkeä toimija infrastruktuurin tarjoaja. Mikäli mikrotyöntekijä työskentelee omalta tietokoneeltaan, voidaan tämän toimijan ajatella olevan esimerkiksi Internet-operaattori. Matalan elintason maissa, joissa mikrotyöntekijöillä ei välttämättä ole omaa työkalustoa, voidaan esimerkiksi internetkahviloiden ajatella olevan tällainen toimija, joka mahdollistaa mikrotyön.
Mikrotyö käytännössä

Mikrotyötä tarjoavat palvelut hyödyntävät työntekijöitä useimmiten palveluissa ja tehtävissä joihin ei voida suoraan käyttää tietokonetta vaan työ on paremmin sopiva ihmiselle. Tällaista voi olla esimerkiksi tekstien tarkka kääntäminen tai samanlaisten kuvien tai sivustojen tunnistaminen. Mikrotyölle on olemassa paljon kysyntää johtuen tietokoneen kyvyttömyydestä tunnistaa dataa. Tietokone voi lajitella dataa tiettyjen parametrien perusteella, mutta se ei puolestaan tunnista esimerkiksi tekstistä onko teksti sarkastisesti kirjoitettu vai onko kyseessä uutinen. Tähän tarvitaan mikrotyöläisiä jotka auttavat tietokonetta asioissa, joita tietokone ei yksin kykene suorittamaan.  Mikrotyötä on mahdollista toki tehdä päätoimisesti, mutta tällä hetkellä, mikrotyötä tehdään paljon etenkin kehittyvissä maissa, joissa työvoima on edullisempaa ja mikrotyöläinen pyrkii päätyönsä lisänä ansaitsemaan tällä ylimääräistä ansiota .
Käytännössä mikrotyö on hyvin yksinkertaista ja nopeasti tapahtuvaa toimintaa, johon kuluu aikaa muutamista sekunneista muutamaan minuuttiin. Mikrotyötä tarjoavat palvelut mahdollistavat myös helpon tavan hakea suurta massaa vastaamaan erilaisiin tutkimuksiin rahallista korvausta vastaan. Yksi tunnetuimmista mikrotyötä tarjoavista palveluista on Amazon Mechanical Turk, joka tarjoaa lähinnä vain kauppapaikan, jossa työtä tarjoavat yritykset voivat jättää ilmoituksia mikrotyöstä ja työntekijät voivat näitä ottaa vastaan. Amazon Mechanical Turk hyötyy puolestaan tästä ottamalla pienen prosenttiosuuden työstä saatavasta palkkiosta.
Mikrotyön yhtenä isona ongelmana on työkokonaisuuden jakaminen sopiviksi mikrotöiksi. Tämän ongelman ratkaisemista voidaankin pitää mikrotyön innovaationa. Mikrotyötä onkin verrattu Taylorismin tapaan muokata perinteistä tuotantolinjatyöskentelyä tehokkaammaksi jakamalla tuotantolinjaa osiin ja kehittämällä näiden osien toimintaa. Mikrotyössä usein tuotannon pullonkaulaksi muodostuu juuri työn muuttaminen mikrotyöksi sopiviin osiin. Työn muuttaminen mikrotyöksi on siis haasteellista. Käytännössä asiakkaalla jolle mikrotyötä tehdään ei useinkaan ole kannattavaa muokata työtehtävää mikrotyöksi itse vaan tässä auttavat erilaiset välittäjäpalvelut kuten suomalainen Microtask sekä monet muut ulkomaiset palvelut. Näiden tehtävänä on toimia linkkinä ongelman tai työn jättäneen asiakkaan ja mikrotyöntekijän välillä.
Työntekijöiden oikeudet

Teknologinen kehitys on mahdollistanut yhä enemmän työnteon ulkoistamista ja siirtämistä uusiin kohteisiin. Tämä on saanut aikaan sen, että kaikki työntekijät kilpailevat nyt samoista työpaikoista, riippumatta heidän maantieteellisetä sijainnista.   Mikrotyössä usein ongelmana on työehtosopimusten noudattaminen ja lapsityövoiman käyttö. Etenkin kehittyvissä maissa, tämä on tunnettu ongelma. Työnantajat eivät usein välttämättä tarjoa terveys- ja eläke-etuuksia, sairaspäivärahaa tai noudata alan minimipalkkausta koskevia säädöksiä. Usein mikrotyö keskittyykin kehittyviin maihin, mikä puolestaan johtaa siihen, että mikrotyöstä saatavat ansiot ovat suhteellisesti pienempiä perinteisiin töihin verrattuna.  Ongelmana onkin se, että suurin osa mikrotyöstä saatavista rahoista menee nykyään mikrotyötä tarjoaville yrityksille ja itse työntekijät joutuvat tyytymään vähäiseen korvaukseen tekemästään työstä .
Yksi tunnetuin esimerkki mikrotyötä tarjoavista palveluista on Amazonin Mechanical Turk. Mechanical Turkissa käyttäjät tekevät mikrotyötä, josta alhaisimmillaan maksetaan muutamia senttejä yksittäisestä pienestä työstä [5]. Mechanical Turkilla ei ole minimipalkkausta ja palkkiot voivat olla alle kaksi dollaria tunnilta. Työntekijät ovat pääosin nuoria aikuisia Yhdysvalloista tai Intiasta, sillä palkat voidaan maksaa vain yhdysvaltalaiselle tai intialaiselle pankkitilille. Monia ongelmiakin liittyy Mechanical Turk palveluun, sillä monissa tapauksissa työnantajat ovat muun muassa jättäneet palkkioita maksamatta, eivätkä he joudu tästä oikeudellisiin seuraamuksiin.
Työntekijöiden kohtelu vaihtelee mikrotyössä merkittävästi eri työntarjoajien välillä. Microworkers-yhteisön työntekijät ovat maantieteellisesti paljon hajaantuneempia, kuin esimerkiksi Mechanical Turkin, mikä puolestaan johtuu näiden erilaisesta palkkausjärjestelmästä. Microworkers-sivusto onkin määritellyt eri työtehtäviin eri minimipalkkauksia riippuen työhön vaadittavista taidoista ja ajasta.
Aiheesta muualla

Hautamäki, Terhi: Kotiäiti seuloo nettikuvia senttipalkalla, jotta kissavideossasi ei olisi väkivaltaa Yle Uutiset.  28.12.2015. Viitattu 1.5.2020.
Airbus Helicopters H175

| H175 |
| --- | --- |
 Airbus Helicopters EC175
Tyyppi:  matkustajahelikopteri
Alkuperämaa:   Euroopan unioni
Valmistaja:  Airbus Helicopters Harbin Aircraft Manufacturing Corporation
Ensilento:  17. joulukuuta 2009
Esitelty:  joulukuu 2014
Valmistusvuodet:  2009–
Airbus Helicopters H175 (aiemmin Eurocopter EC175, myös nimellä Avicopter AC352) on keskiraskas helikopteri, jota kehittää Airbus Helicopters ja AVIC. EC175 esiteltiin yleisölle Heli-Expossa Houstonissa vuonna 2008. Julkaisun aikana Eurocopter sai 111 osto-optiota 13 asiakkaalta. Toimitusten odotetaan alkavan loppuvuodesta 2014, vaikka niiden piti alkaa jo vuonna 2013.
EC175 kehitetään siviilimarkkinoille. Pääasiallinen käyttökohde on öljynporauslauttojen tukeminen ja etsintätehtävä.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 16-18
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.068000015,68 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.04700003,47 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&04603.&&&&004 603 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&07800.&&&&007 800 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Pratt & Whitney Canada PT6C-67E -turbiinimoottori
Roottori:  halkaisija &&&&&&&&&&&&&014.080000014,80 m, pinta-ala &&&&&&&&&&&&0172.&&&&00172 m²
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0315.&&&&00315 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01259.&&&&001 259 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&06000.&&&&006 000 m
Vuoksenranta

| Vuoksenranta> Entinen kunta – luovutettu Neuvostoliitolle |
| --- | --- |

 sijainti 
Lääni:  Viipurin lääni
Maakunta:  Karjalan historiallinen maakunta
Kihlakunta:  Jääsken kihlakunta
Kuntanumero:  939
Perustettu:  1924
– emäpitäjä:  Antrea
Lakkautettu:  1948 (luovutettu Neuvostoliitolle 1944)
Pinta-ala:  300,22 km²   (12.3.1940)
– maa:  270,62 km²
– sisävesi:  29,60 km²
Väkiluku:  3 602   (31.12.1939)
– väestötiheys:  13,3 as./km²
Vuoksenrannan epävirallinen perinnevaakuna
Vuoksenranta oli Suomen kunta Etelä-Karjalassa Karjalankannaksella Vuoksen rannalla Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Kunnan pinta-ala oli 270,6 km², ja siellä oli asukkaita 3 602 (1939). Sen peltopinta-ala oli 3 394 ha eli 15,2 %, ja tiloja, joiden viljelypinta-ala oli vähintään 25 ha oli 9 kpl vuonna 1932.
Kunnan sijainti oli hyvin syrjäinen ja sen maantieverkosto harva. Vuoksessa harjoitettu laivaliikenne kuitenkin helpotti maantieverkon vähäisyydestä johtuvia haittoja.
Historia

Vuoksenrannan alueella on ollut niin kivikautista kuin keskiaikaistakin asutusta. Korpilahden kylän alueelta löydettiin 1900-luvun alussa maailman vanhimpiin kuuluva kalaverkko. Keskiajalla Pähkinäsaaren rauhan raja kulki tuolloin Jääsken suurpitäjään kuuluneen Vuoksenrannan sivuitse, mikä vaikutti kylien elämään tuoden lähinnä sotia ja ryöstäjiä. Vuonna 1857 tapahtunut Vuoksen lasku synnytti Vuoksenrantaan tuhansia hehtaareja lisää hedelmällistä viljelysmaata, mikä oli eduksi erittäin maatalousvaltaiselle pitäjälle.
Vuoksenrannan kunta erotettiin Antrean pitäjästä 1924; senaatin päätös eroamisesta oli tehty jo 5. marraskuuta 1913 ja toimintansa kunta aloitti 1. tammikuuta 1919. Vuoksenrannan seurakunta perustettiin samassa yhteydessä kymmenestä Antrean itäosan kylästä.
Erimielisyydet Vuoksenrannan tulevan kirkon sijoituspaikasta johtivat vuonna 1921 Vuoksenlaakson metodistiseurakunnan perustamiseen. Metodistien puinen kirkko nousi 1922 Kaskiselän Noinmäelle, kunnan eteläosaan, palvelemaan noin kahdeksaasataa uskovaista Vuoksenrannasta ja lähiseudulta. Keskelle kuntaa Kankaalaan sijoitettu Vuoksenrannan luterilainen kirkko, jonka piirustukset oli laatinut arkkitehti Väinö Keinänen 1921, vihittiin käyttöön vuonna 1935. Valkoiseksi rapattu tiilirakennus palveli neuvostoaikana mm. kulttuuritalona, elokuvateatterina, läheisen kolhoosin traktorikorjaamona sekä navettana. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen suomalaiset ovat kunnostaneet huonoon kuntoon päässyttä kirkkoa, ja siellä on pidetty jälleen myös jumalanpalveluksia.
Vuoksenrannan väestö asutettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin Itä-Hämeen kuntiin: Asikkala, Hartola, Joutsa, Luhanka, Pertunmaa ja Sysmä. Pienempi vuoksenrantalainen kyläyhteisö muodostui Someron Kauraketoon vapaaehtoisen maakaupan tuloksena.
Kylät

Karkiala (Karkeala), Kaskiselkä, Korpilahti, Kuivaniemi, Oravankytö, Parsikanmaa, Pöyryniemi, Sintola, Taljala, Virkinniemi, joista Korpilahti oli suurin.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 8 koulupiiriin.
Maasto ja luonto

Vuoksenrannan maasto on melko yksitoikkoista ja alavaa. Yleisin maalaji on moreenisora, mutta hiekkamaita on myös melko runsaasti, mm. pitäjän eteläosissa, Vuoksen rannoilla länsiosissa ja Juoksemajärven eteläpään tuntumassa. Savimaita on mm. Virkinselän itäisillä rantamailla, josta se jatkuu vyöhykkeenä pohjoiseen, Otamoinjoen molemmille puolille.
Alueen selänteet ovat varsin loivarinteisiä. Ainoastaan Muolaan seudulta alkava Pölläkkälän-Paakkolan harjanne päättyen Virkinselälle muodostaa poikkeuksen seudun yleisilmeestä. Sen hiekkaiset rinteet ovat paikoin hyvinkin jyrkkiä ja kauniita Vuoksen varrella.
Harjanteen korkein kohta Paalilammen itärannalla on 55 metriä merenpinnasta. Muita korkeita paikkoja ovat Taljalan kylän kaakkoispuolella Leposiinmäki, Korpilahden kylässä Paapanlammin rannalla oleva Niemenmäki ja Kaskiselän lounaispuolella Novanmäki. Niiden korkeus on 40–50 metriä merenpinnasta.
Vuoksenranta on todellinen turvesoiden maa, jonka alavat suot levittäytyvät laajalti paikkakunnan itäosassa. Tasaisuutta rikkovat harvat moreenimäet. Soista mainittakoon Hirvisuo, Suurisuo ja Hämeensuo, jotka alanteiden välityksellä liittyvät toisiinsa. Kunnan länsiosassa on vain Poronsuo. Itäosan suoalueet ovat pitäjän alavimpia seutuja, jotka kohoavat vain noin 21-24 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Järviä ja jokia on vain Torhon- ja kunnan alueelle ulottuva Juoksemajärvi sekä Otamoinjoki. Pölläkkälän-Paakkolan harjanteen vierillä on monin paikoin pieniä lampia ja kirkasvetisiä lähteitä.
Vuoksen laskun seurauksena sen rannoille syntyi laajoja vesijättömaita
Maasto ja luonto > Elinkeinot

Vuoksenrannan maatalouteen vaikutti merkittävästi Vuoksen lasku. Sen synnyttämiä vesijättömaita raivattiin viljelykseen mm. Virkinselän ympäristössä. Laajoja viljelysmaita oli myös Oravankydön kylän alueella. Maa- ja metsätalouden ohella harjoitettiin vähäisessä määrin kalastusta Vuoksen ja Juoksemajärvien rannoilla. Kotiteollisuus oli pienimittakaavaista.
Maasto ja luonto > Vaakuna

Vuoksenrannan vaakunan pohjana ovat monen muun karjalaisen perinnevaakunan tapaan maakunnan perinteiset värit, punainen ja musta. Yläkentän tähdet viittaavat kunnan kymmeneen kylään, alakentän verkko Korpilahden verkkolöytöön ja hopeinen hirsi pitäjän sijaintiin Vuoksen varrella sekä muinaisella Pähkinäsaaren rauhan rajalla. Tunnuksen on suunnitellut Antti Miikkulainen vuonna 1985, ja se on hyväksytty Suomen Heraldisen Seuran rekisteriin numerolla 308.
Vaakunan heraldinen selitys:
Punaiseen ja mustaan katkoisella kilvellä yläreunaltaan sakarakoroinen ja alareunaltaan aaltokoroinen hirsi yläpuolellaan kymmenen hopeista kreikkalaisristin ja Andreaksen ristin yhdistelmäristiä 5+5 ja alapuolellaan hirrestä lähtevä reunoihin ulottuva hopeinen verkko.
Tunnettuja vuoksenrantalaisia

Pietari Kuisma, kansanedustaja
Väinö Kuisma, keihäänheittäjä
Sirkku Talja, missi, malli ja kirjailija
Tatu Vanhanen, valtio-opin professori
Jyrki Virolainen, oikeustieteen professori.
Nykytilanne

Nykyisin entisen Vuoksenrannan kunnan alue kuuluu pääasiassa Sokkalan (ven. Krasnyi Sokol) kylähallintoalueeseen, joka käsittää myös entisen Antrean kunnan itäosan. Kirkonkylä on vuodesta 1948 tunnettu venäjäksi nimellä Ozjorskoje (Озёрское).
Muuta

Vuoksen Säätiö myöntää apurahoja opiskelijoille, joiden vanhemmat tai isovanhemmat ovat kotoisin Antrean tai Vuoksenrannan kunnista.
Aiheesta muualla

Vuoksenranta-seura ry
Luovutettu Karjala – Vuoksenranta
Vuoksenrannan kartta
Vuoksenranta Lahden kaupunginmuseon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Luovutetun Karjalan linkit (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Milwaukeen piirikunta

Milwaukeen piirikunta (engl. Milwaukee County) on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 956 586 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3 079 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Milwaukee on myös sen suurin kaupunki.
Asukkaat

Piirikunnan asukkaista 51,9 prosenttia on valkoisia, 25,9 prosenttia mustia ja 14,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 16,4 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 94,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 34,7 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Piirikunnan oikeustalo.
Milwaukeen kaupungin keskustaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milwaukeen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Ajan virta

Ajan virta -taideteos etuviistosta
Ajan virta on kuvanveistäjä Kain Tapperin suunnittelema Turun Vanhalla Suurtorilla sijaitseva ympäristötaideteos. Teos valmistui vuonna 2000.
Teos on matalahko 70 metriä pitkä rautamuuri, jonka harjalla virtaa vettä. Se kulkee paikalla, jossa sijaitsi torin reuna ennen vuoden 1827 Turun paloa. Teoksen materiaaleina ovat corten-teräs ja graniitti.
Millennium Monsterwork 2000

| Millennium Monsterwork 2000 Fantômas Melvins Big Band |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 31. joulukuuta 2000
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 2002
 Tuottaja(t): Vincent De Franco
 Tyylilaji: Experimental
 Kesto: 40.41
 Levy-yhtiö: Ipecac Recordings
Fantômasin muut julkaisut
| The Director’s Cut 2001 | Millennium Monsterwork 2000 2002 | Delìrium Còrdia 2004 |
Millennium Monsterwork 2000 on Fantômasin ja Melvinsin yhteinen livealbumi, jonka Ipecac Recordings julkaisi vuonna 2002. Se nauhoitettiin Slim'sissä, San Franciscossa, Kaliforniassa 31. joulukuuta vuonna 2000.
Kappaleet

"Good Morning Slaves" ("Page 27", Patton) – 1:47
"Night Goat" (Melvins) – 5:05
"The Omen (Ave Satani)" (Jerry Goldsmith) – 1:58
"Cholo Charlie" ("Page 3", Patton) – 1:03
"White Men Are The Vermin Of The Earth" – 1:01
"Terpulative Guns & Drugs" ("Page 28", Patton) – 2:45
"Ol' Black Stooges" (Crover/Osborne) – 2:33
"Ripping Chicken Meat" ("Page 1", Patton) – 1:51
"The Bit" (Crover) – 5:55
"Musthing With The Phunts" ("Page 29", Patton) – 1:00
"Me And The Flamer" ("Page 14", Patton) – 4:03
"She's A Puker" ("Page 6", Patton) – 1:08
"The Turkey Doctor" ("Page 10", Patton) – 1:05
"Hooch" (Melvins) – 1:12
"Mombius Hibachi" (Melvins) – 1:30
"Liquorton Gooksburg" ("Page 23", Patton) – 0:46
"Skin Horse" (Osborne) – 3:35
"Cape Fear" (Bernard Herrmann) – 1:51
Arvostelut

All Music Guide:
Tekijät

Dale Crover – rumpusetti, laulu (Melvins)
Trevor Dunn – basso (Fantômas)
King Buzzo – kitara, laulu (Fantômas ja Melvins)
Dave Lombardo – rumpusetti (Fantômas)
Mike Patton – laulu, samplet (Fantômas)
Kevin Rutmanis – basso (Melvins)
David Scott Stone – kitara (Melvins)
Vince DeFranco – tuottaja
Vinny Palese – nauhoitus
Mackie Osborne – kansi- ja välilehtitaide
Aiheesta muualla

Millennium Monsterwork 2000 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Millennium Monsterwork 2000 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alberto Granado

Alberto Granado
Alberto Granado (8. elokuuta 1922 – 5. maaliskuuta 2011) oli lääketieteen opiskelija, kuten Che Guevarakin. Hän työskenteli Havannan yliopistossa biokemian opettajana.
Nuorukaisina Ernesto Guevara ja Alberto Granado toteuttivat unelmansa matkasta Etelä-Amerikan läpi. Matka alkoi tammikuussa 1952 Argentiinasta. Miehet vaelsivat Argentiinan Brasilian, Chilen ja Perun kautta Venezuelaan, jonne he päätyivät saman vuoden heinäkuussa.
Matkalla he tekivät merkintöjä päiväkirjaan sairaaloista, leprasiirtoloista, alkuperäisväestöistä ja intiaanien surkeista oloista. Ajopelinä oli osan matkaa ”La Poderosa”, 500-kuutioinen Norton.
Granado on kirjoittanut matkasta kirjan Travelling with Che Guevara: The Making of a Revolutionary. Kirjan ja matkapäiväkirjojen pohjalta on tehty elokuva Moottoripyöräpäiväkirja.
Aiheesta muualla

Alberto Granadon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Ángel de la Guarda (1773)

| Ángel de la Guarda |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Artillero Real, Cartagena
Laskettu vesille:  18. syyskuuta 1773
Poistui palveluskäytöstä:  1807
Loppuvaihe:  romutettu kesäkuussa 1807
Tekniset tiedot
Pituus:  52,73 m (köli)
Leveys:  15,65 m
Syväys:  7,62 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 8 naulan tykkiä etukansi: 4 × 8 naulan tykkiä
Ángel de la Guarda oli Espanjan laivaston vuonna 1773 vesille laskettu San Joaquín -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Francisco Gautierin sistema francésiin perustuva Eduardo Bryantin suunnittelema ja valmistama alus tilattiin Artillero Realilta Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1773.
Mikko Sipola

| Mikko Sipola |
| --- | --- |
 Mikko Sipola
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1978 (ikä 46)
Ammatti:  Metsuri/yrittäjä maanrakennusalalla ja muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti suomi
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  Akustinen rock, pop
Soittimet:  Kitara ja Laulu
Levy-yhtiöt:  Universal Music (2012) 57Records (2013–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mikko Sipola (s. 19. toukokuuta 1978) on suomalainen laulaja ja muusikko, joka nousi julkisuuteen voitettuaan The Voice of Finlandin ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2012. Voiton myötä Sipola sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Sipola julkaisi ensimmäisen albuminsa Making a Sound heinäkuussa 2012.
Taustaa

Mikko Sipola vietti lapsuutensa Lappohjassa. 13-vuotiaana ensimmäisen kitaransa saatuaan Sipola muodosti ensimmäisen bändinsä yläasteen musiikinopettajan avustuksella. Lomalla Ranskassa vuonna 2002 Sipolalla oli mukanaan vain hänen ystävänsä sekä kitara ja ystävykset esiintyivät duona kiertäen alppikyliä. Loman jälkeen hän oli Suomessa vain viikon, kun hän jo palasi takaisin Ranskaan.
Suomeen palattuaan Sipola työskenteli täyspäiväisesti trubaduurina Viking Line -risteilyillä sekä kiertäen Suomen keikkapaikkoja lähes viidesti viikossa. Esikoispoikansa syntymän jälkeen hän siirtyi vähitellen normaaliin päivätyöhönsä metsäkoneenkuljettajaksi.
Sipolan perheeseen kuuluu Alice-vaimon lisäksi kaksi poikaa. Perhe asuu Tammisaaressa.
Ura

The Voice of Finland -televisiolaulukilpailun voiton jälkeen huhtikuussa 2012 alkoi Mikko Sipola työstämään ensimmäistä albumiaan yhdessä Universal Music -levy-yhtiön kanssa. Esikoisalbumi Making a Sound julkaistiin heinäkuussa 2012 ja se nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan viidenneksi. Albumi tippui seuraavalla viikollaan sijalle 19, minkä jälkeen se jälleen nousi hieman, mutta putosi listalta jo kuudennen listaviikkonsa jälkeen. Albumin ensisingle ”Stuck Inside My Head” oli yksi The Voice Of Finland -kilpailun finalisteille sävelletyistä kappaleista, jonka Sipola esitti ohjelman finaalissa. Albumilta julkaistiin singleinä vielä kappaleet ”Put Out the Fire” ja ”Superman”, mutta yksikään albumin singleistä ei noussut single- tai latauslistalle.
Vuonna 2013 Sipola solmi uuden levytyssopimuksen 57Recordsin kanssa, jonka oli tarkoitus julkaista Sipolan toinen studioalbumi syksyllä 2013., mutta toistaiseksi sitä ei ole julkaistu.
Sittemmin Sipola on tehnyt keikkoja sekä trubaduurina että RockCircus Sipola -kokoonpanon kanssa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Making a Sound |  Julkaistu: 13. heinäkuuta 2012  Levy-yhtiö: Universal Music  Formaatti: CD / Digitaalinen | 5  | – |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Latauslista | Singlelista | Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ”Stuck Inside My Head” | – | – | – | Making a Sound |
| 2012 | ”Put Out the Fire” | – | – | – | Making a Sound |
| 2012 | ”Superman” | – | – | – | Making a Sound |
| 2013 | ”Sirkuskoira” | – | 1  | – |  |
| 2013 | ”Minua viisaampi mies” | 11  | – | – |  |
| 2016 | ”Made of Fire” | – | – | – |  |
Diskografia > Musiikkivideot

Put Out the Fire (Ohj. Juha Lankinen)
Sirkuskoira (Ohj. Kristian K. Backman)
Minua viisaampi mies (Ohj. Kristian K. Backman)
Made of Fire (Ohj. Tuukka Erkkilä)
Aiheesta muualla

Mikko Sipola Facebookissa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .