stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helvetia (täsmennyssivu)

Helvetia voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Helvetia, roomalaisten käyttämä nimitys nykyisen Sveitsin alueesta
helvetialaiset, kelttiheimo
Helvetian tasavalta, valtio Sveitsin alueella 1798-1803
Helvetia, Sveitsin nimi joissain kielissä
Helvetia, Sveitsin naisellinen henkilöitymä
Helvetia-Patria, sveitsiläinen vakuutusyhtiö
Helvetia, pyöräilytalli
Helvetia, hämähäkkilaji
Helvetia, juna
Helvetia, asteroidi
Helvetica, fontti.
Paikkoja

Helvécia, kylä Unkarissa
Helvetia, kylä Arizonassa
Helvetia, kylä Indonesiassa
Helvetia, kylä Länsi-Virginiassa
Helvetia, kylä Oregonissa
Helvetia, kylä Uudessa-Seelannissa
Helvetia, kylä Wisconsinissa
New Helvetia, entinen meksikolaiskaupunki Kaliforniassa
Nueva Helvecia, kaupunki Uruguayssa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Helvetia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heaven

| Heaven |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Tom Tykwer
Käsikirjoittaja:  Krzysztof Kieslowski, Krzysztof Piesiewicz
Tuottaja:  Stefan Arndt, William Horberg
Säveltäjä:  Gabriel Yared
Kuvaaja:  Frank Griebe
Leikkaaja:  Mathilde Bonnefoy
Tuotantosuunnittelija:  Uli Hanisch
Pukusuunnittelija:  Monika Jacobs
Pääosat:  Cate Blanchett Giovanni Ribisi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa, Italia, Ranska, Yhdysvallat, Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  X-Filme Creative Pool, Miramax Films, Mirage Enterprises, Noé Productions, Filmstiftung Nordrhein-Westfalen
Levittäjä:  Miramax
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti, italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heaven (televisioesityksissä suom. Taivas) on Tom Tykwerin ohjaama elokuva vuodelta 2001. Sen pääosissa näyttelevät Cate Blanchett ja Giovanni Ribisi. Elokuvan käsikirjoitusta tehnyt elokuvaohjaaja Krzysztof Kieślowski aikoi elokuvasta trilogian aloitusosaa mutta kuoli ennen sen toteutumista. Kaksi muuta osaa olisivat olleet Helvetti ja Kiirastuli. Helvetti-osa on toteutettu ranskaksi nimellä L'Enfer.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cate Blanchett  | … |  Philippa   |
|  Giovanni Ribisi  | … |  Filippo   |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (saksaksi)
Tykwer's Heaven (Arkistoitu – Internet Archive), analysed in philosophical terms at the Galilean Library
Helvetian tasavalta

Helvetian tasavalta oli Ranskan vasallivaltio nykyisen Sveitsin alueella. Ranska valtasi alueen Itävallalta sodassa 5. maaliskuuta 1798 ja tasavalta perustettiin 12. huhtikuuta samana vuonna. Helvetian tasavalta lakkautettiin 1803, mutta alue säilyi silti ranskalaisten tiukassa komennossa. Napoleonin kukistuttua 1813 Sveitsi julistautui riippumattomaksi, minkä Wienin kongressi vahvisti 1815.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helvetian tasavalta Wikimedia Commonsissa
Ranskan vasallivaltiot vallankumoussotien (1792–1802) ja Napoleonin sotien (1803–1815) aikana
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ranskan vasallit | Balkanilla | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit | Illyrian provinssit |  |
| Ranskan vasallit | Saksassa | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz | Cisrhenia • Danzig • Mainz |  |
| Ranskan vasallit | Irlannissa | Connaught | Connaught | Connaught |  |
| Ranskan vasallit | Italiassa | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania | Alba • Ancona • Bergamo • Bologna • Brescia • Cisalppinia • Cispadania • Crema • Etruria • Italia • Liguria • Parthenopaea • Pescara • Rooma • Subalppinia • Tiberina • Transpadania |  |
| Ranskan vasallit | Alankomaissa | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon | Batavia • Bouillon |  |
| Ranskan vasallit | Sveitsissä | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio | Helvetia • Lemania • Raurakia • Rhodania • Sveitsin konfederaatio |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Saksassa | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg | Reinin liitto • Berg • Frankfurt • Leyen • Westfalen • Würzburg |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Italiassa | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli | Etruria • Italia • Napoli |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Alankomaissa | Hollanti | Hollanti | Hollanti |  |
| Muut Napoleonin luomat valtiot | Puolassa | Varsova | Varsova | Varsova |  |
Heidi Erkinheimo

| Heidi Erkinheimo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Heidi Katriina Erkinheimo
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Seinäjoki, Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  170 cm
Paino:  56 kg
Laji:  korkeushyppy
Seura:  Seinäjoen Seudun Urheilijat
Valmentaja:  Vesa Rantanen
Ennätykset:  182 (ulkona), 183 (halli)
 Tietolaatikko päivitetty 2. elokuuta 2015 
Heidi Katriina Erkinheimo (s. 3. heinäkuuta 1994 Seinäjoki) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on korkeushyppy. Hän edustaa Seinäjoen Seudun Urheilijoita, ja häntä valmentaa Vesa Rantanen.
Erkinheimo on saavuttanut korkeushypyssä SM-pronssia Kalevan kisoissa 2015 ja sisäratojen SM-kilpailuissa 2015. Hänen ennätyksensä on ulkona 182 (Seinäjoella 10. elokuuta 2014) ja sisäradoilla 183 (Tampereella 22. helmikuuta 2015).
Fumimaro Konoe

| Fumimaro Konoe> 近衛文麿 |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 22. heinäkuuta 1940–18. lokakuuta 1941  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Yonai Mitsumasa
Seuraaja:  Hideki Tōjō
 4. kesäkuuta 1937–5. tammikuuta 1939  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Senjūrō Hayashi
Seuraaja:  Hiranuma Kiichirō
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1891
Kuollut: 16. joulukuuta 1945 (54 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Taisei yokusankai
 Nimikirjoitus
Fumimaro Konoe (jap. 近衛文麿, Konoe Fumimaro, 12. lokakuuta 1891 – 16. joulukuuta 1945) oli japanilainen ylimys ja valtiomies. Hänet valittiin kolmesti Japanin pääministeriksi.
Alkutaival

Konoe syntyi Tokiossa aatelisen Atsumaro Konoen ensimmäisenä poikana. Konoet kuuluivat vanhaan ja perinteikkääseen japanilaiseen Fujiwara-aatelissukuun. Konoe sai Japanin ylähuoneen edustajapaikan vuonna 1916. Valmistuttuaan 1917 Kioton keisarillisesta yliopistosta hän toimi sisäministeriössä. Konoe osallistui ensimmäisen maailmansodan päätteeksi järjestettyyn Pariisin rauhankonferenssiin 1919 ja ryhtyi myöhemmin liikealalle.
Konoen poliittista uraa edisti 1900-luvun alkuvaiheessa pääministerinä toiminut Saionji Kinmochi, joka piti Konoeta suojattinaan. Konoen poliittisen uran alkua pidetään maltillisena ja hänen 1920-luvun kantavana poliittisena linjauksena oli pyrkimys rajoittaa sotilaiden ja militaristismielisten hallinnossa pitämää valtaa. Ylähuoneen varapresidentiksi Konoe nimitettiin 1931 ja ylähuoneen presidentiksi 1933.
Ensimmäinen pääministerikausi

Japanin pääministeriksi Konoe valittiin ensimmäisen kerran 3. kesäkuuta 1937. Valinnan taustalla vaikuttivat Konoen aiemmin ansaitsemat kannukset maltillisena poliitikkona. Marco Polon sillan välikohtaus Kiinassa heinäkuussa 1937 ajoi Konoen muuttamaan kantaansa sallivammaksi militaristien kannattaman politiikan suhteen. Armeijan poliittisen painostuksen alaisena Konoen hallitus antoi keisarilliselle armeijalle vapaat kädet Kiinan ongelmien suhteen. Marraskuussa 1937 Konoe ilmoitti Japanin tavoitteeksi uuden järjestyksen luomisen Aasiassa. Tavoitteena oli saattaa Kiina taipumaan nopeasti rauhaan, mutta epäonnistuttuaan rauhanponnisteluissaan Konoe luopui pääministerin virasta 4. tammikuuta 1939.
Toinen ja jatkona kolmas pääministerikausi

Konoe valittiin toisen kerran pääministeriksi 21. heinäkuuta 1940. Hänen johtamansa hallitus järjesteltiin uudelleen 18. heinäkuuta 1941. Konoen kolmas hallitus pyrki aikaansaamaan Yhdysvaltain kanssa neuvotteluratkaisun Yhdysvaltain aloittamaan, pääasiassa öljytuotteita koskevaan kauppasaartoon, joka uhkasi Japanin laivaston operointikykyä Aasiassa ja armeijan sodankäyntikykyä Kiinassa ja mahdollisuutta ylläpitää tehokasta uhkaa pohjoisessa Neuvostoliittoa vastaan siltä varalta, että Neuvostoliitto olisi uhannut Sahalinilta tai uhannut Japanin hallitsemia alueita Kiinassa. Konoen hallitus valmistautui neuvottelujen epäonnistumisen varalta myös Yhdysvaltain vastaiseen sotaan. Kolmen vallan sopimus Italian ja Saksan kanssa akselivaltioihin tarjosi Japanille tukea mahdollista Neuvostoliiton hyökkäystä vastaan Mantšuriassa. Maat olivat käyneet rajasodan Mongoliassa 1939. Akselivallat tarjoisivat Japanille Konoen suunnitelmissa diplomaattisen liittolaisen, joten Japani ryhtyi Saksan ja Italian liittolaiseksi.
Toisen pääministeriytensä lopussa Konoe yritti löytää ratkaisua ulkoasiainministerinsä Yōsuke Matsuokan kanssa Yhdysvaltain kauppasaartoon olemalla valmis tekemään myönnytyksiä Kiinassa, mitä vastaan Japanilla oli ollut sota käynnissä jo vuodesta 1931 alkaen. Konoen hallitus valmistautui etenemiseen etelään ja sotaan Hollannin Itä-Intiassa, Ranskan Indo-Kiinassa, Filippiineillä, Burmassa ja Singaporessa julistamalla liikekannallepanon sekä luomalla perustan sota-aikaiselle hallintokoneistolle Shin taiseille. Konoen johtaman viimeisen hallinnon erityisenä saavutuksena voidaan pitää Konoen lokakuussa 1940 luomaa poliittisten puolueiden kattojärjestöä Taisei yokusankaita, joka lopetti Japanissa parlamentarismin ja teki yhteishallituksen, sotakabinetin, mahdolliseksi. Etelään hyökkäyksen varmistamiseksi Japani solmi vielä viisivuotisen hyökkäämättömyyssopimuksen Neuvostoliiton kanssa 13. huhtikuuta 1941. Saksan hyökättyä 22. kesäkuuta 1941 Neuvostoliittoon aloitti Japani etenemisensä etelään heinäkuussa 1941.
Rooseveltin hallinnon ulkoasiainministeri Cordell Hull ei pitänyt kompromissia Japanin kanssa mahdollisena, ja Konoen rauhanyritykset kariutuivat. Tämän seurauksena Fumimaro Konoen oli luovutettava paikkansa pääministerinä ja armeijasta vastaavasta ministeristä, Hideki Tōjōsta tuli hänen seuraajansa, mikä lopulta johti päätökseen Japanin hyökkäämisestä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941.
Pääministerikausien jälkeen

Vuonna 1944 Konoe alkoi kannattaa rauhanneuvotteluja Yhdysvaltain kanssa Tyynenmeren sodan päättämiseksi Yhdysvaltain ja sen liittolaisten kanssa. Hän vei Moskovaan ulkoasiainkansankomissaari Vjatšeslav Molotovin luo rauhanvaltuuskunnan, jonka tarkoituksena oli pyytää Neuvostoliittoa välittämään neuvotteluissa Yhdysvaltain kanssa. Molotov ei ottanut Konoen johtamaa rauhanvaltuuskuntaa vastaan. Konoen esitti keisarille helmikuussa 1945, että Japanin olisi suotuisaa pyrkiä rauhaan pikaisesti. Japanilaiset kokivat antautumisehdot hyvin raskaiksi, ja sota pitkittyi.
Japanin ilmoitettua antautumisestaan 15. elokuuta 1945 muodostettiin 17. elokuuta 1945 uusi Naruhiko Higashikunin johtama hallitus, jonka varapääministeriksi tuli Konoe. Konoen tehtäväksi tuli suunnitella Japanin perustuslakiin tarvittavia muutoksia, jotta demokraattiset ajatukset saataisiin juurrutettua Japaniin. Konoen tehtävänä oli myös avustaa keisari Hirohitoa Japanin demokratisoimisprosessissa.
Yhdysvaltain miehityshallinnon johtaja, kenraali Douglas MacArthur halusi Konoen oikeuteen vastaamaan sotarikoksista ja määräsi hänet kiinniotettavaksi 6. joulukuuta 1945. Kuultuaan tästä Konoe teki itsemurhan myrkyttämällä itsensä. Testamentiksi jättämässään kirjeessä hän selitti tekoaan kertomalla, ettei olisi kestänyt häpeää olla tuomittavana yhdysvaltalaisten johtamassa tuomioistuimessa.
Konoe oli Japanin 79. pääministerin Morihiro Hosokawan isoisä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fumimaro Konoe Wikimedia Commonsissa
Grito

|  Grito |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Iolanda
Levy-yhtiö:  Universal Music Portugal, S.A.
Kesto:  2:56
Tyylilaji:  fado, R&B
Julkaistu:  18. tammikuuta 2024
Säveltäjä(t):  Iolanda Costa  Alberto Hernández (Luar)
Sanoittaja(t):  Iolanda Costa
Tuottaja(t):  Alberto Hernández (Luar)  Iolanda Costa
Euroviisutiedot
Vuosi:  2024
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Sijoitus:  10.
Pisteet:  152
Sijoitus semifinaalissa:  8.
Pisteet semifinaalissa:  58
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Ai coração” (2023) 
Grito (suom. Huuto) on portugalilaisen laulajan Iolandan esittämä kappale, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2024. Iolanda voitti kappaleella Portugalin vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineen Festival da Canção 2024 -karsintakilpailun ja edusti näin ollen kappaleella Portugalia vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale sijoittui finaalissa kymmennelle sijalle saaden yhteensä 152 pistettä, joista 13 yleisöltä ja 139 raadeilta.
Hangaslampi (Viitasaari)

| Hangaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°02′51″N, 26°14′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskupuro:  Hangaspuro Jouhtiseen 
Järvinumero:  14.427.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148,3 m  
Pituus:  860 m  
Leveys:  770 m  
Rantaviiva:  2,956 km  
Pinta-ala:  43,623 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHangaslampi 
Hangaslampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kalliojärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 860 metriä pitkä, 770 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 44 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Suotajärven valuma-alueeseen (14.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 148,3 metriä mpy.
Gawron-luokka

| Gawron-luokka |
| --- | --- |
 ORP Ślązak

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 650-2 050 t
Pituus:  90,10 m
Leveys:  12,80 m
Syväys:  3,60 m
Nopeus:  29,5 solmua
Aseistus
Meritorjunta:  1 x OTO Melara 76 mm RBS15 Mk3 1 x Kaman SH-2G Super Seasprite
Ilmatorjunta:  RIM-162 ESSM tai MBDA MICA -ilmatorjuntaohjukset
Gawron-luokka eli Projekti 621 oli Puolan merivoimien suunnittelemien korvettien muodostama alusluokka, joka perustui Blohm & Vossin MEKO A-100:aan. Luokan ensimmäisen aluksen valmistus aloitettiin 2001, mutta koko luokan tilaus peruutettiin toukokuussa 2012. Ainoa valmisteilla ollut alus ORP Ślązak muutettiin ulkovartiolaivaksi.
Valmistus

Alun perin suunnitelma sisälsi seitsemän alusta, mutta vuoteen 2009 mennessä ainoastaan ORP Ślązakin rakennustyöt aloitettiin. Rahoituksen hitaus ja asennettavien asejärjestelmien valinta aiheuttivat muutoksia aikatauluihin. Aluksen runko laskettiin vesille 6. syyskuuta 2009.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ORP Ślązak | Gdynia | 28. marraskuuta 2001 | 2. kesäkuuta 2015 | 28. marraskuuta 2019 | palvelukseen 2019 ulkovartiolaivana |
| ORP Kujawiak | ? | 2003 | 2009 | - | tilaus peruutettu 2012 |
| ORP Krakowiak | ? | - | - | - | tilaus peruutettu 2012 |
| ORP Mazur | ? | - | - | - | tilaus peruutettu 2012 |
| ORP Kurp | ? | - | - | - | tilaus peruutettu 2012 |
| ORP Goral | ? | - | - | - | tilaus peruutettu 2012 |
| ORP Mazowieckie | ? | - | - | - | tilaus peruutettu 2012 |
Scaramouche (täsmennyssivu)

Scaramouche, commedia dell'arten hahmo
Scaramouche, Rafael Sabatinin historiallinen seikkailuromaani
Scaramouche, Sibeliuksen vuonna 1913 säveltämä näyttämömusiikki Poul Knudsenin traagiseen pantomiimiin
Scaramouche, vuoden 1923 elokuva
Scaramouche – säilän sankari, vuoden 1952 elokuva
Scaramouche - miekkamiesten kuningas, vuoden 1963 elokuva
Scaramuccia, Carlo Collodin perustama aikakauslehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Scaramouche”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heidi Blomstedt

| Heidi Kristina Blomstedt |
| --- | --- |
 Heidi Blomstedt 1940-luvulla. (Valokuva Santeri Levas.)
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1911 Järvenpää, Tuusula, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 3. tammikuuta 1982 (70 vuotta) Helsinki
Taiteilija
Taidesuuntaus:  keraamikko
Heidi Kristina Blomstedt (o.s. Sibelius; 20. kesäkuuta 1911 Järvenpää, Tuusula – 3. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen muotoilija.
Blomstedtin isä oli Jean Sibelius ja äiti Aino Sibelius. Hän valmistui keraamikoksi Taideteollisuuskeskuskoulusta vuonna 1932. Hänen muotokielensä oli pelkistynyttä. Hän toimi lähinnä itsenäisenä keraamikkona lukuun ottamatta muutamia lyhyitä jaksoja Arabian tehtaalla, vuotta 1950 Uppsala-Ekebyn keramiikkatehtaassa sekä yhteistyötä Kupittaan Savi Oy:n ja Kumelan lasitehtaan kanssa. Hänen Kupittaalle suunnittelemansa esineet poikkesivat moderneina Kupittaan muusta tuotannosta. Pelkistetyn muodon vastapainona olivat värit.
Blomstedtin puoliso oli arkkitehtiprofessori Aulis Blomstedt. Heidän poikiaan ovat arkkitehdit Severi Blomstedt (1946–) ja Petri Blomstedt (1941–1998), elokuvaohjaaja Anssi Blomstedt (1945–) sekä taidemaalari Juhana Blomstedt (1937–2010).
Aiheesta muualla

Heidi Blomstedt Sibelius.fi-sivulla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Hangaslampi (Heinola, läntinen)

| Hangaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°21′53″N, 26°10′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Hangaslampeen 
Järvinumero:  14.174.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,6 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,75 km  
Pinta-ala:  2,055 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHangaslampi 
Hangaslampi Hangaslampi (l) on Päijät-Hämeessä Heinolassa Syrjäkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,6 metriä mpy.
Going Merry

| --- | --- |
One Piece -laiva
 
Nimi:: Going Merry
Kapteeni:: Monkey D. Luffy
Aseet:: Neljä kanuunaa
Laivatyyppi:: Purjealus
Going Merry, tunnetaan englannissa myös nimellä Merry-Go, on fiktiivinen laiva One Piece-manga/animesarjassa.
Going Merryn historia > East Blue

Going Merryn lahjoitti Usoppin ystävä, Kaya-neiti ja laivan heille luovutti hänen läheinen palvelijansa, Merry. Laivassa on viistopurje, isompi purje mastossa ja ruorin sijalla "ohjauskeppi", jolla liikutellaan laivan peräsintä. Going Merryn aseina toimivat neljä kanuunaa, joista yksi on edessä, kaksi aluksen takasivuilla ja yksi laivan takakannella. Laiva annettiin Luffylle, Zorolle, Namille ja Usoppille kiitokseksi Kayan pelastamisesta Kapteeni Kuron piraateilta. Usoppin liityttyä Olkihattuihin hän kehitti heille tunnusmerkin: Olkihattuisen jolly rogerin (pääkallo jossa sääriluut ristissä). Tunnusmerkin hän maalasi isoon purjeeseen ja pienempään lippuun. Arlongin kukistettuaan Nami toi mukanaan kolme mandariinipuuta.
Going Merryn historia > Päinvastoin-vuorelta Skypieaan

Olkihattujen päästyä Grand Linelle, saman tien Going Merry koki ensimmäiset lopullisesti näkyvät haavansa: Laskeuduttuaan alas Päinvastoin-vuorelta, Olkihatut törmäsivät Laboon-valaaseen ja Going Merryn lammasta muistuttava pää irtosi. Myöhemmin samana päivänä Luffy repi maston irti ja iski sillä Laboonia. Muutaman saaren päästä heidän matkallaan Wapol tuli heidän laivaansa ja söi Going Merryn kaiteesta palasen. Myöhemmin Alabastasta paettuaan Going Merry sai rautakeihäitä kyljen läpi. Lisäksi Bellamyn merirosvot rikkoivat osan laivasta hyökätessään "Apinatarhan" johtajien kimppuun. Myöhemmin Jaya saarella laiva korjattiin taas kuntoon, lisäosina kanan ulkoasua muistuttava Going Merryn keulakuva, siivet ja pyrstö. Näiden avulla Olkihatut lensivät Skypieaan, jossa siivet katkesivat ja laivan masto paloi. Kanamaiset osat otettiin pois. Going Merry selvisi 10.000 metriä alas taivassaarelta sinimerelle. Skypiessa masto syttyi tuleen tappelussa ja Chopperin oli pakko repiä se irti.
Going Merryn historia > Water 7 tapahtumat

Saavuttuaan Water 7:ään, Olkihatuille selvisi, että Going Merry oli mahdotonta enää korjata. Olkihattujen kapteeni Monkey D. Luffy päätti lopulta, että he vaihtavat laivaa. Tämä johti Usoppin eroamiseen Olkihatuista, sillä Going Merry oli hänen läheisen ystävänsä, Kaya-neidin lahja. Erimielisyyksien vuoksi Usopp taisteli Luffyä vastaan Going Merryn vuoksi. Taistelussa selvisi, että Usopp oli oppinut tuntemaan Luffyn niin hyvin, että pärjäsi. Joka tapauksessa Usopp lopulta hävisi Luffylle ja Olkihatut tyhjensivät Going Merryn tavaroistaan ja jättivät laivan Usoppille.
Usopp uskoi pystyvänsä korjaamaan Going Merryn itse, mutta joutui Frankyn kidnappaamaksi. Frankyn kuultua Usoppin eronneensa Olkihatuista Frankyllä ei ollut enää syytä pitää Usoppia vankina. Kuitenkin Franky oli myös laivan korjauksen mahdottomuudesta samaa mieltä, kuin aikaisemmin asiasta kertoneet Galley-La kompanjan jäsenet. Franky kertoi Usoppille legendan, että mysteerinen laivankorjaaja auttaa pahasti vaurioituneita laivoja. Laivankorjaaja korjasi Going Merryä taivassaarella, jonka Usopp näki muttei tunnistanut. Franky sanoi, että hymyilevä hahmo jonka Usopp oli tavannut, oli Going Merryn sielu. Kesken jutustelun paikalle saapui joukko CP9n jäseniä (Maailman hallituksen salaisia agentteja), jotka olivat naamioituneet osaksi Galley-La kompanjaa. He nappasivat Frankyn ja Usoppin, mutta ennen lähtöään yksi heistä, Kaku lähetti Going Merryn avomerelle jossa oli käynnissä myrsky, "Aqua Laguna".
Going Merryn historia > Viimeinen purjehdus

Going Merry teki yllättävän paluun Enies Lobbyssä. Kun Buster Call oli käynnissä ja Luffy juuri voittanut Rob Luccin, Luffyn oli pakko hypätä pois kanuunankuulan tieltä koska hänen voimansa eivät riittäneet sen kimmoittamiseen. Hän oli kuitenkin niin haavoittunut, että Nico Robinin piti vierittää hänet alas. Going Merry oli purjehtinut Water 7:stä asti Enies Lobbyyn ja Luffy putosi turvallisesti Going Merryyn. Samalla Olkihatut tuntuivat kuulevan Going Merryn puhetta. Going Merryn avulla Olkihatut pakenivat Enies Lobbystä. Paluumatkalla Water 7:ään Going Merry kuitenkin halkesi kahtia, sillä laiva oli ylittänyt rajansa. Paikalle onneksi saapui Iceburg, Galley-La kompanjan johtaja ja kaupungin pormestari, ja pelasti heidät.
Kun Going Merry oli lopullisesti tuomittu kuolemaan, Olkihatut sytyttivät viikinkiläisten hautajaisten tyyliin laivan tuleen, ja Going Merry upposi mereen. Ennen uppoamistaan laiva kuitenkin kertoi, että oli erittäin mukavaa purjehtia merta heidän kanssaan ja kiitti siitä, että Olkihatut olivat pitäneet hänestä huolta.
Going Merryn historia > Seuraaja

Olkihattujen saavuttua Galley-La kompanjan ja Franky Familyn kanssa Water 7:ään, Franky rakensi heille laivan yhdessä Galley-Lan kanssa. He käyttivät Adam-puuta joka on samaa puuta kuin merirosvokuningas Gold Rogerin. Uuden laivan nimi on Thousand Sunny. Uusi laiva on kuunari ja on ainakin kaksi kertaa isompi kuin Going Merry. Franky sanoo, että uudessa laivassa on Going Merryn sielu. Lisäksi Thousand Sunnyn "Dock 2"ssa on miniversio Going Merrystä.