stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Ylönen
Teoksia

Yhtiövalta alustatalouden aikakaudella — Evolutionaarinen taloustiede & yhtiöt yhteiskunnallisina toimijoina. Vastapaino, 2021. ISBN 9789517689366
Velkatohtorit: Kuinka Eurooppa unohti historian ja oppi rakastamaan talouskuria. Into kustannus, 2015. (yhdessä Mikko Remeksen kanssa)
Konsulttidemokratia: Miten valtiosta tehdään tyhmä ja tehoton. Gaudeamus, 2013. (yhdessä Hanna Kuuselan kanssa)
Mahti kukkarossa: Johdatus Maailmanpankkiin ja IMF:ään. Into kustannus, 2012.
Tulosvaroitus. Into kustannus, 2011. (yhdessä Teppo Eskelisen kanssa)
Veroparatiisit: 20 ratkaisua varjotalouteen. Into kustannus, 2008.
Comprehensive Social Policies for Development in a Globalizing World. Ulkoministeriö, Elements for Discussion, 2007. (toimitettu, yhdessä Timo Voipion ja Ronald Wimanin kanssa)
Raportteja

Ulkoistajan ja yhtiöittäjän käsikirja. Kalevi Sorsa -säätiö, 2015. (yhdessä Hanna Kuuselan kanssa)
Kehitystä tukeva politiikkajohdonmukaisuus Suomen toimissa kansainvälistä veronkiertoa vastaan. Kehityspoliittinen toimikunta, 2014.
Messinkilaattojen valtakunta: Pöytälaatikkoyhtiöiden rooli suomalaisyritysten toiminnassa. Finnwatch ry., 2014.
Ei tietoja, ei tuloja? Outotec, Attendo ja vastuullinen veronmaksu. Finnwatch ry., 2013. (yhdessä Henri Purjeen kanssa)
Laiton pääomapako kehitysmaista: "Kehitysapua" köyhiltä rikkaille. Kepa ry., 2009. (yhdessä Henri Purjeen ja Pasi Nokelaisen kanssa)
Aiheesta muualla

Matti Ylösen verkkosivut
Matti Ylönen Twitterissä
Zairenimuevä

| Zairenimuevä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Imuevämonnit Amphiliidae
Suku::  Amphilius
Laji::  zairensis
Kaksiosainen nimi
 Amphilius zairensis  Skelton, 1986 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Zairenimuevä (Amphilius zairensis) on imuevämonneihin kuuluva makeanveden kalalaji. Laji ei ole kovin tunnettu, mutta sen maksimipituus on noin 10 cm. Zairenimuevä elää Kongojoessa sekä muutamassa sen sivujoessa.
Kala viihtyy parhaiten joen nopeasti virtaavissa osissa ja koskipaikoissa. Sitä pyydystetään ruokakalaksi.
Aiheesta muualla

ITIS: Amphilius zairensis (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q5872668  BOLD: 204601  CoL: 66FRN  EoL: 220525  FishBase: 50995  GBIF: 2340735  iNaturalist: 93948  IRMNG: 10141031  ITIS: 679621  IUCN: 183012  NCBI: 1233664  Open Tree of Life: 3623286  WoRMS: 1010789
Ymmärryksen siivet

| Ymmärryksen siivet: Miksi tiede on länsimaista? |
| --- | --- |

Kirjailija:  Päiviö Latvus
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Omega-kirjat
Julkaistu:  2000
Sivumäärä:  518
ISBN:  9789519864617
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ymmärryksen siivet: Miksi tiede on länsimaista? on suomalaisen diplomi-insinööri Päiviö Latvuksen (s. 15. joulukuuta 1938 Jaakkima) kirja vuodelta 2000. Latvus on tutkinut tieteen historiaa ja kirjoittanut aiheesta 500-sivuisen, tietoteoreettiseksi luokitellun yleisteoksen. Latvuksen mukaan kristinusko ja naisen avoin läsnäolo yhteiskunnassa ovat olleet merkitykseltään oleellisia seikkoja tieteen nousussa.
Kirjallisuus

Latvus, Päiviö: Ymmärryksen siivet: Miksi tiede on länsimaista?  (Esipuhe: Jukka Kemppinen)  Espoo:  Omega-Kirjat, 2000 (2. painos 2002).  ISBN 951-98646-1-X
Latvus, Päiviö: Faradayn, Kelvinin ja Maxwellin löytämä uusi todellisuus. Askel mekaanisesta maailmankuvasta dynaamiseen. Sähkömagnetiikan laboratorio Raportti SF18. Espoossa: Teknillinen Korkeakoulu, 1995. ISBN 951-22-2489-5.
Aiheesta muualla

Päiviö Latvuksen kotisivu (arkistoitu versio).
Brian Robertson

Brian Robertson
Brian "Robbo" Robertson (s. 12. helmikuuta 1956 Clarkston, Skotlanti) on skotlantilainen kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten Thin Lizzyn entisenä kitaristina. Hän on myös soittanut Motörheadissa.
Urahistoria

Kitaran lisäksi Robertson opiskeli lapsuudessaan myös sellon, klassisen pianon ja rumpujen soittoa. Hän liittyi 18-vuotiaana koesoiton kautta Thin Lizzyn kitaristiksi vuonna 1974 ja muodosti yhdessä Scott Gorhamin kanssa tuplakitaroinnin pioneereina tunnetuksi tulleen kitaristikaksikon. Robertson erosi yhtyeestä lopullisesti vuonna 1978 oltuaan jo aiemmin sivussa yhtyeen toiminnasta hänen riitaannuttua johtohahmo Phil Lynottin kanssa. Robertson vieraili lavalla vuonna 1983 Thin Lizzyn jäähyväiskiertueen konserteissa.
Thin Lizzyn jälkeen hän perusti yhdessä Jimmy Bainin (ex-Rainbow) kanssa lyhytikäiseksi jääneen Wild Horses-yhtyeen. 1982 Eddie Clarken erottua Motörheadista kesken Pohjois-Amerikan kiertuetta Robertson kutsuttiin hänen tilalleen. Hän pysyi yhtyeessä vuoden 1983 loppuun saakka ja oli mukana Another Perfect Day-albumilla. Tiettävästi hän ei ollut halukas soittamaan joitakin yhtyeen suosituimmista kappaleista konserteissa ja myös päihteiden käyttö oli yksi erottamisen syy
Motörheadin jälkeen Robertson on soittanut mm. Statetrooper-yhtyeessä ja 2000-luvulla hän on esiintynyt vierailijana useissa Thin Lizzy-tribuuttiyhtyeissä. Hän on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisen Five Fifteen-yhtyeen kanssa. Vuonna 2010 Robertson julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Diamonds and Dirt.
Esikuvat ja kitarat

Robertson on maininnut esikuvikseen Freddie Kingin, Jeff Beckin, Eric Claptonin, Peter Greenin sekä Billy Gibbonsin. Pääkitaroinaan hän on käyttänyt Gibsonin Les Paul Deluxe- ja Les Paul Custom-malleja. Hänen soittoaan leimaa myös wah wah-pedaalin runsas käyttö soolojen aikana.
Diskografia

Diamonds and Dirt (2010)
Diskografia > Thin Lizzy

Nightlife (1974)
Fighting (1975)
Jailbreak (1976)
Johnny the Fox (1976)
Bad Reputation (1977) (ei varsinaisena jäsenenä)
Live and Dangerous (1978)
Life (1983) (vierailijana)
The Peel Sessions (1994) (nauhoitettu 1972-1977)
UK Tour '75 (2008) (nauhoitettu 1975)
Still Dangerous (2009) (nauhoitettu 1977)
Diskografia > Wild Horses

First Album (1980)
Stand Your Ground (1981)
Diskografia > Motörhead

Another Perfect Day (1983)
The Birthday Party (1990)
Diskografia > The Bitter Twins

Global Panic! (2009)
Yrjö Ylänkö

Yrjö Johannes Ylänkö ent. Palmén vuoteen 1916 saakka (23. marraskuuta 1893 Vesilahti – 12. huhtikuuta 1925) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Myöhemmin hän toimi Suomen sisällissodassa komppanianpäällikkönä Valkoisessa armeijassa Satakunnan rintamalla.
Perhe ja opinnot

Ylängon vanhemmat olivat talonmies Juho Kristian Palmén ja Vilhelmina Elina Matintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Laina Maria Eskolan kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Rauman yhteislyseota ja suoritti virkamiestutkinnon valtionrautateillä vuonna 1916 ja teki opintomatkat Venäjälle ja Ruotsiin.
Jääkärikausi

Ylänkö liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 28. lokakuuta 1916, josta hänet siirrettiin 3. maaliskuuta 1917 alkaen pataljoonan 1. komppaniaan. Myöhemmin hän palveli pataljoonan tiedonanto-osastossa.
Suomen sisällissota

Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden etujoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 18. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Satakunnan rintamalle, jossa hän otti komppanian päällikön tehtävät vastaan 23. helmikuuta 1918 Porin rykmentin I pataljoonan (Porin pataljoona) 2. komppaniasta. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Pomarkussa, Lassilassa ja Harjakankaalla, jossa hän haavoittui pahasti 30. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika

Ylänkö palveli sisällissodan jälkeen 15. heinäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoisen kaartin II pataljoonan lähettiupseerina ja adjutanttina. Hänet määrättiin 17. marraskuuta 1919 alkaen 6. komppanian päälliköksi. Ylänkö erosi armeijasta 23. heinäkuuta 1920 ja siirtyi suojeluskuntajärjestöön, jossa hänet nimitettiin Kyminlaakson suojeluskuntapiirin päälliköksi. Ylänkö palasi armeijan palvelukseen 1. marraskuuta 1921, jolloin hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi Savon jääkärirykmentin 4. komppaniaan, josta hänet myöhemmin siirrettiin samaiseen tehtävään 8. komppaniaan. Savon jääkärirykmentistä hänet siirrettiin 16. toukokuuta 1924 Suomenlinnan paikalliskomppaniaan, jossa hän vastaanotti komppanianpäällikön tehtävät. Hän kuoli seuraavana vuonna 12. huhtikuuta 1925.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Varavääpeli 11. helmikuuta 1918  Vänrikki 23. huhtikuuta 1918  Luutnantti 28. maaliskuuta 1919  Kapteeni 31. heinäkuuta 1919 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki |
Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Nikolai Zarudnyi

Nikolai Zarudny, ukrainalais-venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
Nikolai Aleksejevitš Zarudnyi (ven. Никола́й Алексе́евич Зару́дный; 25. syyskuuta (J: 13. syyskuuta) 1859 Grjakovo, Pultavan kuvernementti – 17. maaliskuuta 1919 Taškent) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
Zarudnyi teki useita tutkimusmatkoja Persiaan vuosien 1895 ja 1904 välillä ja tutki etenkin alueen matelijoita, sammakkoeläimiä ja kaloja. Hän tutki myös lintuja ja nimesi parikymmentä alalajia, muun muassa tamariskivarpusen alalajin (Passer moabiticus mesopotamicus, 1904) ja persianaavikkonärhen (Podoces pleskei, 1896).
Tärkeimmät teokset

Les Reptiles, Amphibiens et Poissons de la Perse Orientale (1903)
Third Excursion over Eastern Persia (Horassan, Seistan and Persian Baluchistan) (1916).
Zastava 1100

Zastava Yugo
Zastava 1100 (myös Zastava Skala tai Yugo Skala, Suomessa aluksi Zastava 101, sitten Zastava 1100 ja 1980-luvulla Fiat 128 Z) on henkilöauto, jota valmistettiin Jugoslaviassa 1970-luvun lopulta 1980-luvulle.
Zastava 1100 oli Fiat 128:n lisensoitu versio. Autoa myytiin myös Suomessa vuosina 1972–1975 nimellä Zastava 101 ja sitten nimellä Zastava 1100. Se oli hankintahinnaltaan hyvin edullinen, mutta samalla myös viimeistelyltään heikko. Teknisesti auto ei Fiatin Italiassa valmistamasta sisarmallistaan eronnut. Vuonna 1981 Zastava 1100, jota myytiin Suomessa nimellä Fiat 128 Z, maksoi 27 900 markkaa, kun sisarmalli Fiat 128:n hinta oli 35 900 markkaa ja kooltaan pienemmän Fiat 127:n hinta 29 400 markkaa.
Helsingin Sanomien Matti Jansson kirjoitti vuonna 1979 tästä ”unohdetusta itäautosta”, että pieni kulutus, ajo-ominaisuudet ja kohtuulliset tilat tekevät siitä miellyttävän tuttavuuden. Hänestä vastaavaa Fiatia heikompi viimeistelytasokin on helppo hyväksyä, kun rahaa säästyy 11 tuhatta markkaa eli noin 40 prosenttia Fiatin hinnasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Autoblog: 2008 Belgrade Auto Show: Zastava Skala 55 (a.k.a. the Yugo)
(Zastava-Yugo Automobili)
Urpo Ylönen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Urpo Ylönen |  Urpo Ylönen |  Urpo Ylönen |  |
Maa:   Suomi
Miesten jääkiekko
| SM-liiga  | SM-liiga  | SM-liiga  |  |
|  Kultaa | TPS 1976 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | TPS 1977 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | TPS 1978 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | TPS 1979 | jääkiekko |  |
Urpo Yrjö Juhani Ylönen (s. 25. toukokuuta 1943 Käkisalmi, Karjala) on jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Ylönen valittiin vuoden 1968 olympialaisissa toiseen tähdistökentälliseen, ja vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli turnauksen paras maalivahti.
Ylönen pelasi Suomen pääsarjassa Turun Tovereissa ja Turun Palloseurassa. Hän pelasi kaikkiaan 188 maaottelua Suomen jääkiekkomaajoukkueessa. Myöhemmin Ylönen toimi TPS:n maalivahtivalmentajana. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Ylösen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 61.
Vuonna 1987 Ylönen oli yhdessä Hannu Jortikan kanssa valmentamassa Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkuetta historialliseen maailmanmestaruuteen. Kausilla 1988–1990 Ylönen toimi SM-liigassa KooKoo:n päävalmentajana. Ylönen on valmentanut uransa aikana muun muassa Miikka Kiprusoffia, Antero Niittymäkeä, Fredrik Norrenaa, Jani Hurmetta, Atte Engreniä ja Joni Ortiota.
Saavutukset > Pelaajana

Yhdeksät jääkiekon maailmanmestaruuskisat
Kahdet olympialaiset
Urpo Ylönen -palkinto eli paras maalivahti -palkinto on nimetty hänen mukaansa.
Saavutukset > Valmentajana

Nuorten maailmanmestaruus vuonna 1987
Nuorten maailmanmestaruuskilpailujen pronssi vuonna 1988
Erikoispalkintoja

Valinta IIHF Hall of Fame -galleriaan vuonna 1997
Suomen Jääkiekkoleijona #61
SM-sarjan paras maalivahti vuosina 1967, 1968, 1970
jääkiekon maailmanmestaruuskisojen paras maalivahti vuonna 1970
SM-sarjan All Stars -joukkueessa vuosina  1967, 1968, 1969, 1970
SM-liigan All Stars -joukkueessa  vuosina 1976, 1977
Pro Urheilu -palkinto vuonna 2008
Kaikkien aikojen Leijonajoukkue -kirjassa valmentajien valitsemassa Suomen kaikkien aikojen avauskentällisessä (v. 2010)
Aiheesta muualla

Ylösen tiedot jääkiekkomuseon sivuilla.
Yöhävittäjä

Kuvassa yhdysvaltalainen yöhävittäjäkone, Northrop P-61 Black Widow.
Yöhävittäjä on hävittäjälentokone, jota käytetään torjuntatoimintaan öisin. Hävittäjätoiminta on silloin tavallisimmin tarkoitettu torjumaan öiseen aikaan tapahtuvia lentopommituksia. Yöhyökkäystä oli ennen tutkajärjestelmien kehittelyä varsin vaikeata toteuttaa näkemättä maaleja.
Yöhävittäjä luotiin käsitteenä jo ensimmäisen maailmansodan aikoihin. Vasta toisessa maailmansodassa pommituslentokoneiden suuret tappiot päiväsaikaan tehdyillä pommituslennoilla pakottivat pommitusstrategian vaihtamiseen. Yöpommitusten vuoksi tyypin hävittäjäkoneiden tarve lisääntyi.
Toisen maailmansodan aikaan niin Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa kuin Japanikin kehittelivät erillisiä yöhävittäjäkoneita. Jotkut niistä olivat ennestään olleet itse pommikoneina. Edelleen jouduttiin kehittelemään tunnistusjärjestelmä IFF (Identification Friend or Foe), jonka avulla pystyttiin pimeän aikana erottelemaan ystävällismieliset lentokoneet vihollisista.
Erityisesti Saksa sai niin kutsuttuja yöhävittäjä-ässiä. Heistä moni ehti kaatua ennen sodan loppua. Usein kävi niin, että pommikoneen alhaalta ampunut yöhävittäjä jäi putoavan koneen jätteiden alle ja tuhoutui siten itsekin. Riski oli suuri niin kutsuttua Schräge Musik -asejärjestelmää käyttäneissä hävittäjäkoneissa.
Ennen kuin uudenlainen hyökkäysmenetelmä, suomeksi viisto musiikki, opittiin tuntemaan, olivat Hyvösen mukaan brittilentäjät ihmetelleet suuresti viereltään pommittajaparvesta kadonneita lentokoneita. Selitys löytyi myöhemmin saksalaisten yöhävittäjistä. Niillä oli vinosti noin 70 asteen kulmassa ylöspäin ampuva tykkiaseistus.
Hyvösen mukaan Suomesta osallistui pieni joukko erilliseen perehdyttävään yöhävittäjätoiminnan koulutukseen. Koulutusta järjestettiin Saksassa erityyppisillä lentokoneilla. Varsinaista Nachtjagd- eli yöhävittäjäkoulutusta oli vain murto-osa. Hieman vajaasta 20 hengen lentäjäporukasta kaksi kuoli kesken koulutuksen. Heistä ainakin yhden pudotti Liittoutuneiden ilmahyökkäyksen aikana De Havilland D.H.98 Mosquito.
Me 110 Bf:n yöhävittäjämuunnos, tutkalaitteistolla varustettuna.
Yöhävittäjäyksikköjä oli toiminut aiemmin Suomen alueella, ainakin Nautsista käsin. Sitä kesti kuitenkin vain vähän aikaa. Suomella oli oma yöhävittäjän rakentamista varten ollut suunnitelma, muttei sitä toteutettu. Konetyypin nimi oli Vihuri, sen niminen valmistui eri tehtäviin myöhempänä. Bristol Blenheim -pommikonetta harkittiin yöhävittäjätehtävään sitäkin vahvasti. Tuolloin olisi aseistukseksi tullut 1x 20 mm tykki ja 4x 12,7 mm konekiväärit (mahdollisesti sotasaaliina saatua mallia Berezin UB) .
Merkittävimpiä yöhävittäjien konetyyppejä toisessa maailmansodassa

Saksa:
Messerschmitt Bf 110
Junkers Ju 88
Dornier Do 17 Kauz
Dornier Do 217
Heinkel He 219 Uhu
Englanti:
Boulton Paul Defiant
Bristol Beaufighter
Bristol Blenheim (hylättiin tästä käytöstä myöhemmin liian hitaana)
Hawker Hurricane
Douglas A-20 Havoc Boston
De Havilland D.H.98 Mosquito
Japani:
Kawasaki Ki-45 Nick
Kawasaki Ki-102 Randy
Yhdysvallat:
Northrop P-61 Black Widow
Grumman F6F Hellcat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yöhävittäjä Wikimedia Commonsissa
Hyvönen, Jaakko: Yöhävittäjät iskevät
Ylänkötylli

| Ylänkötylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  mongolus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius mongolus  Pallas, 1776 
Katso myös
   Ylänkötylli Wikispeciesissä   Ylänkötylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ylänkötylli, aikaisemmalta nimeltään mongoliantylli (Charadrius mongolus) on aasialainen kahlaaja.
Ulkonäkö ja koko

Linnun pituus on 19–21 senttiä, siipien kärkiväli 45–58 senttiä ja paino 44–79 grammaa. Puvultaan muistuttaa hieman keräkurmitsaa mutta on selvästi pienempi. Juhlapuvussa alapuoli on valkea mutta rinnan poikki kulkee leveä ruskea vyö. Yläpuoli on ruskea, kasvoilla on tumma naamio. Nokka on kokotumma ja hiukan pään pituutta lyhyempi. Koivet ovat pitkähköt ja tumman vihertävät. Lennossa siivellä erottuu kapea vaalea siipijuova. Koiras ja naaras ovat paljolti samannäköisiä, koiraan rintavyö on leveämpi ja kirkkaamman värinen. Nuori lintu muistuttaa talvipukuista vanhaa lintua. Tavallisin ääni on kirkas ’trik’ tai ’drrit’.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pesimäalue on kaksijakoinen. Himalajan, Pamirin, Tiibetin ja Kiinan alueella esiintyvät alalajit pamirensis (Richmond 1896), atrifrons (Wagler 1829) ja schaeferi (de Schauensee 1938), Itä-Siperiassa alalaji mongolus (Pallas 1776) ja Kaukoidässä alaji stegmanni (Portenko 1939). 3 ensin mainittua alalajia aiotaan erottaa omaksi lajiksi C. atrifrons. Laji on pesinyt myös Alaskassa. Maailman populaation koko on 130 000–150 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Ylänkötylli on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Aasiassa, Indonesiassa, Melanesiassa, Australiassa, Intian niemimaalla, Arabian niemimaalla sekä Afrikan itä- ja etelärannikoilla aina Namibiaan saakka.
Suomessa laji havaittiin ensi kertaa Kristiinankaupungin Domarkobbanilla 22.–25. heinäkuuta 2009, näin ollen siitä tuli 455. Suomessa havaittu lintulaji.
Ylänkötylli on vuoristojen ja ylänköjen asukas, voi pesiä jopa 5 500 metrin korkeudella. Muuttoaikoina se viihtyy mutaisilla vuorovesi- ja hiekkarannoilla sekä suola-altaiden reunoilla.
Lisääntyminen

Pesä on avoimesti maassa, emojen rapsuttamassa kuopassa tai naudan jalanjäljessä. Munia on 2 tai 3, molemmat emot hautovat yhteensä 22–24 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ne oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä.
Ravinto

Ylänkötyllin ravintoon kuuluvat hyönteiset, äyriäiset ja madot.
Aiheesta muualla

Kuvia Kristiinankaupungin linnusta Tarsiger.com -sivustolla
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q305255  Wikispecies: Anarhynchus mongolus  ABA: lesapl  AFD: Charadrius_(Charadrius)_mongolus  ARKive: charadrius-mongolus  Avibase: 66DA1FB3  BirdLife: 22693855  BOLD: 10188  BOW: lesplo  CoL: TMX7  CMS: charadrius-mongolus  eBird: lesplo  EUNIS: 100880  EURING: 4780  Fauna Europaea: 96876  Fauna Europaea (new): b8fe67f7-04a0-4dc2-9aa5-c4bb09282dec  GBIF: 2480298  GNAB: lesser-sand-plover  iNaturalist: 4785  IRMNG: 11288757  ITIS: 176514  IUCN: 22693855  NatureServe: 2.105375  NBN: NHMSYS0000530274  NCBI: 171267  NZBO: lesser-sand-plover  NZOR: 8b3f11f1-e5ed-4c92-8aef-0f3eb128081f  Observation.org: 889  OBIS: 212614  Paleobiology Database: 371340  Paleobiology Database: 371340  WoRMS: 212614  Xeno-canto: Charadrius-mongolus  Laji.fi: MX.27580
Yungasocereus inquisivensis

| Yungasocereus inquisivensis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Alaheimo::  Cactoideae
Tribus::  Trichocereeae
Suku::  Yungasocereus  F.Ritter (1980)
Laji::  inquisivensis
Kaksiosainen nimi
 Yungasocereus inquisivensis  (Cárdenas) F.Ritter ex Eggli (2005) 
Katso myös
   Yungasocereus inquisivensis Wikispeciesissä   Yungasocereus inquisivensis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Yungasocereus on kaktuskasvisuku, jossa on vain yksi, huonosti tunnettu laji, Y. inquisivensis.
Tuntomerkit

Kasvi on puumainen tai pensastava, haarova ja neljä tai viisi metriä korkea. Tummanvihreissä varsissa on kuudesta kymmeneen suoraa uurretta, joiden väliset harjanteet ovat tylppiä. Piikkejä on ryhmässään (areoli) 4–12 ja ne ovat neulamaisia, ruskehtavia tai harmaita sekä enintään kolmen sentin pituisia. Varren latvaosassa on viidestä kahdeksaan kukkaa, jotka ovat avoinna yötä päivää. Ne ovat kapean suppilomaisia, hieman vastakohtaisia, valkoisia ja viisi tai kuusi cm pitkiä. Hedelmä on kaksi tai vajaa kolme cm pitkä.
Levinneisyys

Lajia tavataan Boliviassa Yungas ja Inquisivi -nimisissä provinsseissa noin 2000 metrin korkeudella.
Aiheesta muualla

Cacti Guide
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Yungasocereus inquisivensis:  Wikidata: Q289017  Wikispecies: Yungasocereus inquisivensis  CoL: 5CTGV  EoL: 5195906  GBIF: 3945691  iNaturalist: 444935  IPNI: 60439302-2  ITIS: 908140  IUCN: 152313  NCBI: 1170801  Open Tree of Life: 340761  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:270454-2  Species+: 23461  Tropicos: 50174879  WFO: wfo-0000429156 
Samaipaticereus inquisivensis:  Wikidata: Q12341229  CoL: 79GBT  GBIF: 3943564  IPNI: 227115-2  ITIS: 912211  Plant List: tro-5107598  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:227115-2  Tropicos: 5107598  WFO: wfo-0001289532
Abdul Salam Zaeef

Abdul Salam Zaeef
Abdul Salam Zaeef (s. 1968) on entinen Taliban-johtaja, joka kuului liikkeen johdon sisäpiiriin.
Saeef syntyi maaseudulla lähellä Kandaharia. Hän jäi lapsena orvoksi, ja Neuvostoliiton hyökättyä maahan 1979 hän pakeni Pakistaniin pakolaisleirille. Hän liittyi mujahedineihin vastustamaan Neuvostoliiton miehitystä ja tutustui tuolloin Taliban-liikkeessä myöhemmin merkittäviin asemiin nousseisiin henkilöihin, muun muassa Mullah Omariin. Kun Neuvostoliitto poistui Afganistanista, Zaeef palasi kotikylään ja ryhtyi imaamiksi.
Kun Taliban syntyi 1994, se otti maan valtaansa lukuun ottamatta pohjoisia alueita, jossa hallitsi Pohjoisen liiton Ahmad Shah Massoud. Zaeef toimi virkamiehenä taliban-hallinnossa, muun muassa keskuspankin johtajana, apulaispuolustusministerinä ja apulaiskaivos- ja teollisuusministerinä. Hän oli vuonna 2001 Talibanin suurlähettiläs Pakistanissa. New Yorkin terrori-iskujen jälkeen seuraavassa vuodenvaihteessa Pakistanin viranomaiset luovuttivat hänet Yhdysvaltoihin, jossa hän joutui neljäksi vuodeksi Guantanamon vankileirille. Syytteitä ei kuitenkaan nostettu, ja vapauduttuaan hän palasi Kabuliin. Hän asuu siellä turvatalossa turvamiesten valvomana. Afganistanin presidentin Hamid Karzain vaatimuksesta hänen nimensä on poistettu YK:n terroristilistalta.
Julkaisut

Zaeef on julkaissut paštun kielellä kirjan A Picture of Guantanamo, jossa hän kertoo saamastaan huonosta kohtelusta Guantanamossa.
Lokakuussa 2008 Abdul Salam Zaeef ja ranskalainen toimittaja Jean-Michel Caradec’h julkaisivat Pariisissa kirjan Prisonnier à Guantanamo.
Tammikuussa 2010 ilmestyi Abdul Salam Zaeefin kirja Elämäni Talebanin sisäpiirissä. Teos on saanut myönteisen vastaanoton, ja sen katsotaan tarjoavan hyvän kuvan siitä, mikä on Talibanin toiminta-ajatus.