stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2012
Yksilötaitokilpailut

Yksilötaitoja miteltiin poikien ja tyttöjen sarjoissa kuudella osa-alueella:
luistelunopeus
laukaisutarkkuus
luisteluketteryys
laukaisuvoima
syöttötarkkuus
kiekonhallinta.
Yksilötaitokilpailuihin saivat järjestäjämaa Itävallan lisäksi lähettää edustajansa sellaiset maat, joiden poika- tai tyttöjoukkue ei päässyt varsinaiseen turnaukseen. Näiden maiden kansallisten esikarsintojen voittajat pääsivät Suomessa Vierumäellä heinäkuussa 2011 järjestettyyn maailmankarsintaan, jossa kisapaikka oli tarjolla 15 pojalle ja tytölle. Itse kisoihin osallistui lopulta 16 poikaa ja 15 tyttöä.
| Maajoukkue | Pojat | Tytöt |
| --- | --- | --- |
|  Itävalta | Stephan Gaffal | Victoria Hummel |
|  Alankomaat | Guus Simons | Julie Zwarthoed |
|  Australia | Sam Hodic | Sharnita Crompton |
|  Belgia |  | Renée de Wolf |
|  Britannia | Lewis Hook | Kathrine Gale |
|  Espanja | Paul Cerda | Irene Senac |
|  Etelä-Korea | Ji Hyun Cho | Yeon Jung Lee |
|  Italia |  | Agnese Tartaglione |
|  Japani | Seiya Furukawa | Akane Deguchi |
|  Kiina | Liu Qing | Sun Jiayue |
|  Kroatia | Matija Miličić |  |
|  Latvia | Augusts Vasilonoks |  |
|  Ranska | Thibaut Colombin | Morgane Rihet |
|  Romania | Andrei Sotir | Noemi Ballo |
|  Slovenia | Cuvan Primoz | Ursa Pazlar |
|  Unkari | Attila Kovacs | Fanni Gasparics |
|  Uusi-Seelanti | Callum Burns | Libby Jean Hay |
|  Valko-Venäjä | Aleksei Daškevitš |  |
| Yhteensä | 16 | 15 |
Yksilötaitokilpailujen alkukilpailu järjestettiin  16. tammikuuta, ja 19. tammikuuta järjestettyyn loppukilpailuun selvisi kummankin sarjan kahdeksan parasta.
| Mitali | Pojat | Tytöt |
| --- | --- | --- |
| Kulta |  Augusts Vasilonoks (22 pistettä) |  Julie Zwarthoed (22 pistettä) |
| Hopea |  Attila Kovacs (21 pistettä) |  Fanni Gasparics (19 pistettä) |
| Pronssi |  Seiya Furukawa (19 pistettä) |  Sharnita Crompton (17 pistettä) |
Kaitakello

| Kaitakello |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Kellokasvit Campanulaceae
Suku::  Asyneuma
Laji::  limonifolium
Kaksiosainen nimi
 Asyneuma limonifolium  (L.) Janch. 
Synonyymit
 Asyneuma prenanthoides (Durand) McVaugh  Campanula filiflora Kellogg  Campanula prenanthoides Durand  Campanula roezlii Regel 
Katso myös
   Kaitakello Wikispeciesissä   Kaitakello Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaitakello (Asyneuma limonifolium tai limoniifolium, syn. Campanula prenanthoides) on kellokasvilaji (heimo Campanulaceae), jota käytetään monivuotisena koristekasvina.
Sen tieteellisen nimen synonyymeja ovat myös Asyneuma prenanthoides ((Durand) McVaugh), Campanula filiflora (Kellogg) ja Campanula roezlii (Regel).
Hanekindin kihlakunta

Hanekindin kihlakunnan sijainti Itä-Götanmaan läänin kartalla.
Hanekindin kihlakunta (ruots. Hanekinds härad) oli kihlakunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 257,46 neliökilometriä ja asukasluku 7 394 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Vist, Landeryd, Skeda, Slaka, Kärna ja Kaga.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Linköpingin kuntaan.
Hanekindin kihlakunnan vaakuna
Handymax

Vuonna 1985 valmistunut jäävahvisteinen irtolastialus Maciej Rataj on kantavuudeltaan 33 750 tonnia. Puolalaislaivan pituus on 195,08 metriä, leveys 25,35 m ja syväys 10,67 m.
Handymax on kauppalaivojen kokoluokka, jota käytetään ryhmiteltäessä laivoja niiden kantavuuden perusteella. Nimitys tarkoittaa että laiva on kokoluokkaa handysize suurempi. Englannin handy tarkoittaa paitsi yleiskielen kätevää, merenkulkijoiden keskuudessa myös helposti ohjattavaa laivaa.
Handymax-kokoluokalla ei ole virallista määritelmää, vaan useita erilaisia epävirallisia ja kolme puolivirallista määritelmää:
Intercargo (International Association of Dry Cargo Shipowners) on kuivan irtolastin kuljetusta harjoittavien laivanvarustajien kansainvälinen yhdistys, joka käyttää nimitystä kuivalastialuksista, joiden kantavuus on 35 000–49 999 tonnia.
Intertanko (International Association of Independent Tanker Owners) on kansainvälinen itsenäisten (ei-valtiollisten) säiliöalusvarustamojen yhdistys, joka nimittää handymaxeiksi säiliöaluksia, joiden kantavuus on 30 000–59 999 tonnia.
Luokituslaitos Lloyd's Register käyttää nimitystä irtolastialuksista, joiden kantavuus on 30 001–50 000 tonnia.
Handymax-alusten suurin pituus on yleensä korkeintaan 190 metriä, mutta nimitystä näkee käytettävän pidemmistäkin aluksista.
Max-kokoiset alustyypit
Aframax
Baltimax
Chinamax
Dunkirkmax
Handymax
Japanamax
Kamsarmax
Malaccamax
Medimax
Newcastlemax
Panamax
Saimax
Seawaymax
Setouchmax
Suezmax
Supramax
B-Max
C-Max
P-Max
Q-Max
V-Max
KHL-kausi 2018–2019

KHL-kausi 2018–2019 on jääkiekkoliiga KHL:n 11. kausi. Kausi alkoi 1. syyskuuta 2018 ja päättyi 19. huhtikuuta 2019. Edellisellä kaudella itäisen konferenssin Lada Toljatti ja Jugra Hanty-Mansijsk tippuivat pois sarjasta ja Torpedo Nižni Novgorod siirtyi läntisestä konferenssista itäiseen.
Runkosarja > Läntinen konferenssi

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | TsSKA Moskova | 62 | 43 | 10 | 0 | 9 | 191 | 75 | +116 | 106 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 | SKA Pietari | 62 | 45 | 4 | 5 | 8 | 209 | 80 | +129 | 103 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 | Lokomotiv Jaroslavl | 62 | 34 | 6 | 6 | 16 | 159 | 118 | +41 | 86 | Etenee pudotuspeleihin |
| 4 | Jokerit | 62 | 32 | 5 | 6 | 19 | 197 | 164 | +33 | 80 | Etenee pudotuspeleihin |
| 5 | Dinamo Moskova | 62 | 27 | 6 | 6 | 23 | 153 | 139 | +14 | 72 | Etenee pudotuspeleihin |
| 6 | Sotši | 62 | 19 | 9 | 10 | 24 | 145 | 155 | −10 | 66 | Etenee pudotuspeleihin |
| 7 | Spartak Moskova | 62 | 21 | 7 | 8 | 26 | 156 | 158 | −2 | 64 | Etenee pudotuspeleihin |
| 8 | Vitjaz | 62 | 23 | 5 | 7 | 27 | 134 | 169 | −35 | 63 | Etenee pudotuspeleihin |
| 9 | Dinamo Riika | 62 | 18 | 8 | 10 | 26 | 129 | 155 | −26 | 62 |  |
| 10 | Severstal Tšerepovets | 62 | 14 | 9 | 5 | 34 | 124 | 178 | −54 | 51 |  |
| 11 | Dinamo Minsk | 62 | 15 | 2 | 8 | 37 | 119 | 180 | −61 | 42 |  |
| 12 | Slovan Bratislava | 62 | 10 | 5 | 3 | 44 | 101 | 123 | −22 | 33 |  |
↑  Divisioonien johtajat ovat konferenssin ensimmäinen ja toinen.
Runkosarja > Itäinen konferenssi

| Sij>  | Joukkuen • k •  | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Avtomobilist Jekaterinburg | 62 | 39 | 8 | 1 | 14 | 191 | 125 | +66 | 95 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 | Barys Astana | 62 | 28 | 10 | 10 | 14 | 190 | 149 | +41 | 86 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 | Metallurg Magnitogorsk | 62 | 35 | 6 | 2 | 19 | 182 | 132 | +50 | 84 | Etenee pudotuspeleihin |
| 4 | Avangard Omsk | 62 | 29 | 10 | 5 | 18 | 177 | 133 | +44 | 83 | Etenee pudotuspeleihin |
| 5 | Ak Bars Kazan | 62 | 34 | 4 | 6 | 18 | 165 | 139 | +26 | 82 | Etenee pudotuspeleihin |
| 6 | Salavat Julajev Ufa | 62 | 24 | 7 | 10 | 21 | 158 | 140 | +18 | 72 | Etenee pudotuspeleihin |
| 7 | Torpedo Nižni Novgorod | 62 | 20 | 7 | 10 | 25 | 176 | 193 | −17 | 64 | Etenee pudotuspeleihin |
| 8 | Traktor Tšeljabinsk | 62 | 18 | 9 | 4 | 31 | 102 | 151 | −49 | 58 | Etenee pudotuspeleihin |
| 9 | Sibir Novosibirsk | 62 | 19 | 5 | 6 | 32 | 148 | 192 | −44 | 54 |  |
| 10 | Neftehimik Nižnekamsk | 62 | 15 | 8 | 6 | 33 | 130 | 164 | −34 | 52 |  |
| 11 | Kunlun Red Star | 62 | 19 | 1 | 11 | 31 | 142 | 190 | −48 | 51 |  |
| 12 | Admiral Vladivostok | 62 | 18 | 5 | 5 | 34 | 139 | 176 | −37 | 51 |  |
| 13 | Amur Habarovsk | 62 | 17 | 3 | 9 | 33 | 126 | 175 | −49 | 49 |  |
↑  Divisioonien johtajat ovat konferenssin ensimmäinen ja toinen.
Aiheesta muualla

Kalenteri
Kasino

The Mirage Hotel & Casino Las Vegasissa.
Pelikoneita kasinolla.
Kasino (it. casinò) on rakennus tai tila, joka on useimmiten tarkoitettu huvittelua ja erityisesti rahapelejä varten. Usein kasinot ovat hotellin tai ravintolan yhteydessä. Pelikasinojen pelit on matemaattisesti suunniteltu siten, että kasino voittaa odotusarvoisesti aina ja pelaaja jää tappiolle, mutta joissakin peleissä, pääasiassa erilaisissa pokereissa, pelaajat pelaavat toisiaan vastaan kasinon ottaessa jokaisesta pelatusta kädestä ja järjestämästään pokeriturnauksesta komission, raken. Kasinoilla on usein sekä erilaisia pöytäpelejä että peliautomaatteja. Laitonta kasinoa voidaan kutsua pelipaikaksi.[lähde? ]
Alkujaan kasino tarkoitti jonkinlaista paviljonkia, roomalaistyylistä huvilaa tai kylpylän kahvilaa, mutta 1800-luvulla yleistyivät erilaisia urheilu- ja peliaktiviteetteja ja -huvituksia tarjoavat julkiset kasinot. Samalla sanan merkitys alkoi siirtyä nykyiseen muotoonsa. Tosin nykyajan italiassa casino merkitsee ilotaloa, ja pelikasinoon viitataan sanalla casinò. Suomessa sana kasino esiintyy vanhastaan myös muutamien merenrannalla sijaitsevien ravintoloiden nimissä (esimerkiksi Hangon Casino sekä Helsingissä Katajanokan Kasino ja Kulosaaren Casino), vaikka niiden yhteydessä ei toimi pelikasinoa. Veikkauksella on Suomessa kaksi pelikasinoa: Helsingin keskustassa Casino Helsinki sekä Tampereella Tampereen Kannen areenan yhteydessä Casino Tampere.
Maailman suurin kasino on Venetian Macaossa.
Reaalimaailman kasinojen lisäksi 2000-luvulta lähtien kasinoa on voinut pelata internetissä nettikasinojen yleistyessä. Nettikasino on online-sivusto, joilla pelataan kolikkopelien ja pöytäpelien nettiversioita. Niillä pelataan joko tietokonetta, muita pelaajia tai livejakajia vastaan.
Kasinopelaamisen yleistyttyä on alettu kiinnittää entistä enemmän huomiota vastuullisen pelaamisen pelisääntöihin ja peliriippuvuuden ehkäisyyn.
Kasinopelejä

Baccarat
Blackjack
Craps
Oasis Poker
Omaha hold ’em
Pai gow -pokeri
Pontoon (en)
Punto banco
Red Dog
Ruletti
Sic Bo
Sökö
Texas hold ’em
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kasino Wikimedia Commonsissa
Karu keikka

| Karu keikka |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarkko Sipilä
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  2003
Sivumäärä:  282
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Karu keikka on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Gummeruksen kustantama vuonna 2003 ilmestynyt rikosromaani, jossa on 282 sivua.
Sisäministeriön virkamies Juha Grönberg löytyy kuoliaaksi puukotettuna Helsingin Lauttasaaresta. Rikoskomisario Kari Takamäki  ryhmineen saa vanhan kurssikaverinsa tapon selvitettäväkseen. Tärkeäksi todisteeksi osoittautuu vessanpöntön alakannesta löytyvä naisen sormenjälki.
Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza

Hans von Thyssenin patsas.
Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza de Kászon (13. huhtikuuta 1921 Scheveningen, Haag, Hollanti – 27. huhtikuuta 2002 Sant Feliu de Guíxols, Katalonia, Espanja) oli hollantilaissyntyinen Hollannin ja Unkarin kansalainen, jolla oli isältään peritty unkarilainen aatelisnimi vuoteen 1950. Hänen isänsä oli saksalaissyntyinen Heinrich  Thyssen-Bornemisza de Kászon (1875–1947) ja äiti unkarilainen aatelinen Margit Bornemisza de Kászon (1887–1971). Thyssenin suku, joka oli alun perin saksalainen, loi omaisuutensa lähinnä terästeollisuudessa.
Elämänvaiheet

Thyssen-Bornemisza kävi koulunsa Haagissa. Vuosina 1940–1945 hän opiskeli oikeus- ja taloustieteitä sekä taidehistoriaa Sveitsissä Bernin ja Fribourgin yliopistoissa. Hän asui vuodesta 1950 Sveitsin Luganossa ja pitkään myös Monacossa, Englannissa ja Espanjassa.
Thyssen-Bornemisza oli huomattava taiteen keräilijä ja teollisuusmies. Isänsä kuoltua vuonna 1947 hän peri suvun teollisuusomaisuuden ja osti takaisin suvun menettämät taidekokoelmat. Taidekokoelma asetettiin yleisön nähtäville kolmelle paikkakunnalle Espanjaan: Madridin Villahermosa-palatsiin (nykyinen Museo Nacional Thyssen-Bornemisza), Barcelonan Pedralbes-luostariin ja Castagnolan Villa Favoritaan. Vuonna 1993 Espanjan valtio osti Madridin-kokoelmat ja valtaosan Madridiin siiretystä Castagnolan-kokoelmasta. Barcelonan-näyttely suljettiin vuonna 2002.
Thyssen kuoli vuonna 2002 Espanjassa. Hänet on haudattu sukutilalle Landsbergin linnaan, Ruhrin alueelle Essenin lähelle Saksaan[lähde? ].
Avioliitot

Thyssen-Bornemisza oli naimisissa viisi kertaa. Hän nai 1. elokuuta vuonna 1946 itävaltalaisen aristokraatin prinsessa Teresa Amalia Franziska Elisabeth Maria von Lippe-Weissenfeldin (s. 1925). He saivat yhden lapsen, Georg Heinrichin (s. 1950). Pariskunta erosi 1954. Toinen avioliitto alkoi vuonna 1954, kun hän nai anglo-intialaisen mallin Nina Dyerin (1930–1965). He eivät saaneet lapsia ja erosivat vuonna 1956. Myöhemmin Dyer nai prinssi Sadruddin Aga Khanin. Dyer teki itsemurhan vuonna 1965.[lähde? ]
Thyssen-Bornemiszan kolmas avioliitto alkoi vuonna 1956, kun hän nai uusiseelantilais-brittiläisen mallin Fiona Frances Elaine Campbell-Walterin (s. 1932). He saivat yhden lapsen, Francescan (s. 1958), joka nai Karl Habsburg-Lothringenin, Itävallan viimeisen keisarin pojanpojan. Thyssenin kolmaskin liitto päätyi eroon vuonna 1965, ja myöhemmin Fiona nai kreikkalaisen Alexander Onassisiksen, joka oli laivanvarustaja Aristoteles Onassiksen poika.[lähde? ]
Thyssenin neljäs vaimo oli Denise Shorto (s. 1942), brasilialaisen pankkiirin tytär, jonka  kanssa Thyssen-Bornemisza meni naimisiin vuonna 1967. He saivat yhden lapsen. Pariskunta erosi vuonna 1984. Viidennen kerran Thyssen meni naimisiin vuonna 1985 espanjalaisen María del Carmen Rosario Cervera Fernández de la Guerran eli Carmen "Tita" Cerveran (s. 1943) kanssa, joka oli vuoden 1961 Miss Espanja.[lähde? ]
Juhani Harri

| Juhani Harri |
| --- | --- |
 Juhani Harri vuonna 1962.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Juhani Sakari Harri
Syntynyt: 27. helmikuuta 1939 Vaasa
Kuollut: 18. kesäkuuta 2003 (64 vuotta) Helsinki
Juhani Sakari Wirtanen, taiteilijanimi vuodesta 1962 Juhani Harri (27. helmikuuta 1939 Vaasa – 18. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija.
Harri varttui Vaasassa pappisperheessä. Hänen isänsä oli kokoomuksen kansanedustaja Johannes Wirtanen. Harri sai varhaisimmat vaikutteensa kirkkomaalauksesta. Hän maalasi nuorena paljon, kunnes löysi oman lajinsa, kollaasit ja esinesommitelmat, joista hänet opittiin tuntemaan 1960-luvulla. Harri opiskeli Vaasan taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1950 ja Vapaassa taidekoulussa Helsingissä 1960 muun muassa Unto Pusan johdolla. Nuorten taiteilijoiden näyttelyyn hän osallistui ensimmäistä kertaa 1964.
Harri oli mystikko ja surrealisti. Hän käytti teoksissaan vanhoja kirpputoreilta, kaatopaikoilta ja luonnosta löytämiään esineitä, joista hän rakensi koosteita lasilla suojattuihin laatikoihin. Käytetyt ja hylätyt esineet olivat hänelle ”taiteilijan paletti”, kuten hän sanoi.[lähde? ]
Ateneumin entinen johtaja Soili Sinisalo arvioi:
»Harri on pystynyt säilyttämään lapsille suodun luontaisen kyvyn nähdä vetovoimaa rojussa sekä fragmenteissa, kyvyn lumoutua linnuista, perhosista, simpukoista, linnunmunista tai kivistä ja veden hiomista puunpalasista. Hänen kaapeissaan ne saavat hiljalleen uuden elämän ja kertovat sommitelman osasina hauraita runoelmia arkiselta maailmalta salatuista asioista. Juhani Harri ei epäröi olla sentimentaalinen; useimmiten hän taidokkaasti yllyttää tunteellista puolta. Harrin ilmaisun kiinnostavuus on juuri siinä omalaatuisessa tavassa, millä hän sulattaa luontevasti vaikutteita vastakkaisiltakin tahoilta ja toisista taiteista. Hän ei ole teoreettisesti ohjelmallinen ja on aina valinnut tiensä vapaasti.»
Harrin tunnetuimpia teoksia on Andalusialainen koira (1971), johon idea löytyi samannimisestä elokuvasta. Harrin esinekooste esittää koiraa, jonka päänä on koiran kallo ja vartalona vanha nahkaleili. Runnellun näköinen eläin luo mielikuvaa ihmisen raakuudesta.
Harri on saanut lukuisia palkintoja ja muita tunnustuksia, muun muassa Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon 1992. Vuodesta 1976 aina 1980-luvun puoliväliin Harri asui ja työskenteli Somerolla.
Marraskuussa 2011 Espoon modernin taiteen museossa avattiin osana Saastamoisen säätiön kokoelman ripustusta Harrin esinekoosteita esittelevä näyttely "Maailma matkalaukussa – Juhani Harrin esinekoosteita", joka oli esillä 17.3.2013 saakka. Mukana oli teoksia myös Porin taidemuseoon talletetusta kokoelmasta. Harrin teoksia on myös Sara Hildénin säätiön, Wihurin säätiön ja Kiasman kokoelmissa.
Harri kuoli 64-vuotiaana Helsingissä pitkäaikaiseen sairauteen. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Kirjallisuutta

Juhani Harri. Turun taidemuseon julkaisuja 1/1991.
Karttunen, Päivi (toim.): Juhani Harri.  Espoo:  Saastamoisen säätiö, 2011.  ISBN 978-951-95627-9-7.
Sinisalo, Soili: ”Harri, Juhani (1939–2003)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 577–578.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Juhani Harri Suomen kuvataiteilijat -matrikkelissa.
Harri, Juhani hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
He Jun

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Australia 1994 |  |  |
He Jun (kiin. 何军, s. 3. maaliskuuta 1969 Peking) on kiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
He saavutti Kiinan naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 ja MM-hopeaa Australiassa 1994. Lisäksi hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon muun muassa Atlantan kesäolympialaisissa 1996.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Kiinan joukkue – Kesäolympialaiset 1992
4 Cong |
5 Li X. |
6 Liu J. |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Peng |
11 Zheng H. |
12 Zheng X. |
13 Li D. |
14 Liu Q. |
15 Zhan |
Valmentaja Li Y.
Kiinan joukkue – MM-kilpailut 1994
4 Zhang |
5 Li X. |
6 Liu |
7 Wang |
8 Zheng D. |
9 He |
10 Liang |
11 Zheng H. |
12 Zheng W. |
13 Li D. |
14 Ma |
15 Sun |
Valmentaja Chen
Harkovan taistelu

Toisessa maailmansodassa käytiin Harkovan kaupungista neljä taistelua Saksan ja Neuvostoliiton kesken:
Ensimmäisessä Harkovan taistelussa lokakuussa 1941 saksalaiset valloittivat kaupungin
Toisessa Harkovan taistelussa toukokuussa 1942 neuvostoliittolaiset yrittivät valloittaa kaupungin takaisin, mutta lyötiin
Kolmannessa Harkovan taistelussa helmi–maaliskuussa 1943 neuvostoliittolaiset valloittivat kaupungin, mutta lyötiin ja ajettiin pois
Neljännessä Harkovan taistelussa elokuussa 1943 neuvostoliittolaiset valloittivat kaupungin lopullisesti
Myöhemmin:
Harkovan taistelussa 2022 ukrainalaiset ja venäläiset taistelevat kaupungin hallinnasta Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harkovan taistelu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Harkovan romanttinen koulukunta

Harkovan romanttinen koulukunta tarkoittaa ryhmää nuoria ukrainalaisia runoilijoita, jotka olivat 1830–1840-luvulla Harkovan yliopiston opettajia ja opiskelijoita. Heidät nimesi koulukunnaksi Ahapi Šamrai, joka tutki ja julkaisi heidän runojaan. Koulukuntaan kuuluivat Izmail Sreznevskyi, Amvrosi Metlynskyi, Mykola Kostomarov, Levko Borovykovskyi, Myh’ailo Petrenko ja Opanas Špyhotskyi. Romantiikan ajan muiden eurooppalaisten runoilijoiden tavoin heidät valtasi alkava kansallinen tietoisuus, ja se sai heidät tutkimaan oman kansansa etnografiaa. He keräsivät, julkaisivat ja jäljittelivät kansanlauluja, tarustoa ja kertomuksia ja kehittivät omia, lähinnä historiallisia teemoja.
Etnografisen harrastuksen vuoksi heidän näkemyksensä kansasta erosi heidän edeltäjiensä Ivan Kotljarevskyin ja Hryhori Kvitka-Osnovjanenkon holhoavasta asenteesta. He eivät kohdelleet kansaa luonnonlapsina vaan henkisen uudistumisen, voiman ja runollisen inspiraation lähteenä. Näkemystä kannattivat nekin, joita, kuten Amvrosi Metlynskyita, pelotti Kyrilloksen ja Methodioksen veljeskunnan tukahduttava vaikutus ja jotka eivät uskoneet Ukrainan kansan kansallisen renessanssin toteutumisen mahdollisuuteen.
Vaikka Harkovan romantikot eivät täysin hylänneet perinteistä monisanaisuutta, he kuitenkin torjuivat edellinen sukupolven harrastaman kirjallisen burleskin ja muistuttivat koulutettuja ukrainalaisia siitä, että heidän ”äidinkieltään ei ole tarkoitettu käytettäväksi pelkästään saamattomien talonpoikien sättimiseen”, kuten Panteleimon Kuliš kirjoitti. Uudesta suhtautumisesta kansaan sai alkunsa ukrainalainen messianismi, joka sai ilmaisunsa Mykola Kostomarovin teoksessa Knyhy bytija ukraïnskoho narodu (’Kirjoja Ukrainan kansan synnystä’).
Kehitysromaani

Kehitysromaani (saks. Bildungsroman) on kaunokirjallisuuden genre, joka kehittyi Saksassa valistuksen aikaan ja oli suosittu 1800-luvulla. Kehitysromaaneissa kertoja esittää päähenkilön persoonan – yleensä nuoren ihmisen – psykologista, moraalista ja yhteiskunnallista muotoutumista. Tunnetuimpia 1800-luvun kehitysromaaneja ovat Goethen Wilhelm Meisterin oppivuodet ja Gottfried Kellerin Viheriä Heikki.
Kallenautio

Kallenautio voi tarkoittaa seuraavia:
Kallenaution kestikievari, valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö Juupajoella Suomessa
Jorma Kallenautio (s. 1944), suomalainen historiantutkija ja toimittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kallenautio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kallen kiipeilypuu

| Kallen kiipeilypuu> Kalles klätterträd |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  8 minuuttia
Luoja(t):  Olof Landström, Peter Cohen
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   SVT    Yle TV2
Esitetty:  1975 –
Jaksoja:  12
Palkinnot
Voitetut:  Prix Jeunesse, 1975
Aiheesta muualla
IMDb 
Kallen kiipeilypuu (ruots. Kalles klätterträd) on ruotsalainen lasten animaatiosarja vuodelta 1975. Se esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1976 Yle TV2:n alkuillan ohjelmistossa ja myöhempinä vuosina uusintoina Pikku Kakkosessa. Sarjan ”funkahtava” tunnusmusiikki on Blood, Sweat & Tears -yhtyeessäkin soittaneen Jojje Wadeniuksen säveltämä. Suomeksi sen esitti Mikko Alatalo. Alkuperäinen kertoja oli Toivo Pawlo, ja suomeksi tarinat kertoi Lasse Pöysti.
Sarjassa on kaksitoista noin kahdeksan minuutin pituista jaksoa, joissa Kalle lepäilee pihapuun latvassa ja unelmoi ja pohtii asioita. Puun juurella istuu Kallen lihava vaari lukemassa sanomalehteä. Lehdessä olevista uutisista Kalle saa ideoita pohdinnoilleen, jotka koskevat esimerkiksi lentämistä, syntymäpäivien viettoa ja koulun alkua. Kalle unelmoi myös Emma-nimisestä tytöstä, jota ei ole oikeasti olemassa.
Kaksvetinen

| Kaksvetinen |
| --- | --- |
 Kaksvetinen tulentekopaikalta nähtynä marraskuussa 2014.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°42′09″N, 23°52′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Turpoonjoen valuma-alue (35.98)
Laskujoki:  Kaksvetisenoja 
Järvinumero:  35.981.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,6 m 
Rantaviiva:  2,494 km 
Pinta-ala:  0,17066 km² 
 fiKaksvetinen 
Kaksvetisen tulentekopaikka marraskuussa 2014.
Retkeilijä Kaksvetisen etelärannan pitkospuilla marraskuussa 2014.
Kaksvetinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu  Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.