stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roberto Baggio
Ura

Baggio edusti seuratasolla vuosina 1982–2004 Vicenzaa, Fiorentinaa, Juventusta, Milania, Bolognaa, Interiä ja Bresciaa. Hänen merkittävimmät saavutuksensa olivat UEFA Cupin voitto Juventuksen riveissä vuonna 1993 sekä Italian-mestaruus Juventuksen riveissä vuonna 1995 ja Milanin riveissä vuonna 1996. Baggio teki urallaan kaikkiaan 205 maalia Italian pääsarjassa. Hän on Serie A:n kaikkien aikojen maalintekijöiden listalla viidentenä.
Italian maajoukkueessa Baggio pelasi vuosina 1988–2004 56 ottelua ja teki niissä 27 maalia. Hän edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 1990, 1994 ja 1998. Baggio on yhdeksällä maalillaan Italian paras maalintekijä MM-kilpailuissa Paolo Rossin ja Christian Vierin ohella. Hän on lisäksi ainoa kolmissa eri MM-kilpailuissa maalin tehnyt italialainen.
Baggio saavutti Italian riveissä pronssia 1990 MM-kilpailuissa. Hänet muistetaan turnauksesta erityisesti soolomaalistaan ottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Baggio nousi Italian hopeajoukkueen avainpelaajaksi 1994 MM-kilpailuissa. Hänet valittiin turnauksen toiseksi parhaaksi pelaajaksi. Baggio teki Italian molemmat maalit neljännesvälieräottelussa Nigeriaa vastaan, voittomaalin puolivälieräottelussa Espanjaa vastaan ja molemmat maalit välieräottelussa Bulgariaa vastaan. Loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa Brasiliaa vastaan hän potkaisi ratkaisevan laukauksen yli maalin.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
UEFA Cup 1993
Serie A 1995, 1996
Italian cup 1995
Maajoukkueessa
MM-pronssi 1990
MM-hopea 1994
Henkilökohtaiset
Bravo-palkinto 1990
Kultainen pallo 1993
Fifan vuoden pelaaja 1993
World Soccerin vuoden pelaaja 1993
Onze d'Or 1993
MM-kilpailujen toiseksi paras pelaaja 1994
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi Baggion FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Ikoni & Indeksi

Ikoni & Indeksin logo.
Ikoni ja Indeksi Oy suomalainen viestintäalan yritys. Se on vuodesta 1992 alkaen tuottanut suomalaisille tv-yhtiöille televisio-ohjelmia ja -dokumentteja. Yhtiön tuottajat ovat Marketta Mattila ja Raisa Rauhamaa.
Tuotantoja

Yhtiön tunnetuimpia ohjelmia ovat olleet Kaken pesula (Yle TV1 1997–2001), Voimala (Yle TV1 2003–2012), Kirvesmiehet (Yle TV1), Iloinen giljotiini (MTV3), kirjallisuusohjelma Kirja A & Ö (Yle TV1) ja kuvataideohjelma Taidetta koteihin (Yle Teema) (2004–).
Yhtiön tuotannot ovat saaneet seuraavia palkintoja:lähde?
Iloinen giljotiini -kulttuurin makasiiniohjelma (MTV3)
kulttuuriohjelmien 1. sija, Telvis 1993
Kaken pesula (Yle TV1)
valtion tiedonjulkistamispalkinto 2000
kulttuuriohjelmien Telvis 2000
asiaohjelmien palkinto, Media & Message 2002
Kirja A & Ö -kirjallisuusohjelma (Yle TV1)
asiaohjelmien palkinto, Media & Message 2003
Suomen kirjainstituutin säätiön Kirja kirjasta -palkinto 2005
Voimala -keskusteluohjelma (Yle TV1)
asiaohjelmien paras, Media & Message 2004
Aiheesta muualla

Ikoni & Indeksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Viljami Jokirinne

| Viljami Jokirinne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. marraskuuta 2003 (ikä 21) Nokia, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  HPK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Viljami Jokirinne (s. 26. marraskuuta 2003 Nokia) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa.
Ura

Jokirinne on Lempäälän Kisan kasvatti. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi Tapparan C-nuoriin, mutta Jokirinne vietti kautensa suurimmaksi osaksi kuitenkin lainalla LeKin C-nuorissa, jossa hän voitti C-nuorten Suomi-sarjan pronssia. Jokirinne pelasi lainalla myös LeKin ja Kooveen U17-joukkueissa. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi Tampereen Ilveksen B2-nuoriin. Jokirinne voitti tehoilla 18+47=65 koko B2-nuorten SM-sarjan piste- ja syöttöpörssin. Kaudella 2021–2022 hän voitti seuran U20-joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+22=31. Kaudella 2022–2023 Jokirinne toimi Ilveksen varakapteenina.
Kaudeksi 2023–2024 Jokirinne siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan runkosarjassa 32 ottelua tehopistein 3+14=17, joilla Jokirinne oli joukkueen tehokkain puolustaja ja jakoi sisäisen pistepörssin kolmannen sijan kesken kauden Unkariin siirtyneen Janne Laakkosen kanssa. Mestiskarsinnoissa hän teki viidessä ottelussa tehot 1+2=3. FPS:n kausi päättyi putoamiseen Suomi-sarjaan. Jokirinne pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Hämeenlinnan Pallokerhon U20-joukkueessa.
Jokirinne siirtyi kaudeksi 2024–2025 1+2-vuotisella sopimuksella HPK:n SM-liigajoukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 10. syyskuuta 2024 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Jokirinne merkittiin HPK:n kakkospuolustajapariin Petteri Nikkilän viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.37 minuuttia ja Jokirinne sai myös kakkossyöttöpisteen Heikki Huttusen tekemään maaliin. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Ensimmäisen SM-liigamaalinsa Jokirinne teki 25. tammikuuta 2025 Tapparaa vastaan ottelun ensimmäisessä vaihdossaan ajassa 37.01. Hänen peliaikansa ottelussa jäi kuitenkin vain 1.54 minuuttiin. Juha ja Jorma Jäntti valitsivat Jokirinteen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi.
Muuta

Jokirinteen isoveli Verneri pelaa hyökkääjänä II-divisioonajoukkue Heinolan Peliitoissa. Veljekset pelasivat junioreina joukkuetovereina LeKissä.
SZA

| Solána Imani Rowe |
| --- | --- |
 SZA vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1990 (ikä 34) Saint Louis, Missouri
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  SZA Sovereign Zig-Zag Allah Savior Zig-Zag Allah
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:   R&B  neo soul 
Levy-yhtiöt:  Top Dawg Entertainment RCA Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Solána Imani Rowe (s. 8. marraskuuta 1990 Saint Louis), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään SZA (äännetään [ˈsɪzə]), on yhdysvaltalainen R&B-laulaja. Hänen ensimmäinen levytyksensä oli omakustanteinen EP-levy See.SZA.Run, joka julkaistiin vuonna 2012. Seuraavan vuoden aikana hän julkaisi toisen EP:nsä S, ja kirjoitti levytyssopimuksen Top Dawg Entertainmentin kanssa. Rowen kolmas EP Z julkaistiin huhtikuussa 2014. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Ctrl julkaistiin vuonna 2017.
Diskografia > Studioalbumit

Ctrl (2017)
SOS (2022)
Diskografia > EP:t

See.SZA.Run (2012)
S (2013)
Z (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SZA Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Raide-Jokerin varikko

| Raide-Jokerin Roihupellon varikko |
| --- | --- |
Osoite:  Viilarintie 5, 00250 Helsinki
Sijainti:  Roihupelto
Koordinaatit:  60°12′46.86″N, 25°3′41.6″E
Rakennustyyppi:  Raitiovaunuvarikko (d)
Valmistumisvuosi:  2022
Käyttäjä:  Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne
 fiRaide-Jokerin Roihupellon varikko 
  
Raide-Jokerin varikko Helsingin Roihupellossa palvelee pikaraitiotie Raide-Jokerin raitiovaunuja. Se valmistui syyskuussa 2022. Varikolla säilytetään ja huolletaan kaikkia 29 tilattua Artic X54 -vaunua. Tarvittaessa säilytyshallia laajennetaan pidemmillekin vaunuille.
Varikon alueella on yhteensä noin neljä kilometriä raiteita. Varikkorakennuksessa sijaitsevat myös kuljettajien ja asentajien sosiaali- ja toimistotilat.
Naton 5. artikla

Naton 5. artikla on Naton perustamissopimuksen artikla, joka määrittää jäsenvaltioiden velvoitteen puolustaa muita jäsenvaltioita.
Naton 5. artiklan teksti kokonaisuudessaan:
»Osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että yhteen tai useampaan osapuoleen kohdistettu aseellinen hyökkäys Euroopassa tai Pohjois-Amerikassa katsotaan hyökkäykseksi kaikkia osapuolia vastaan, ja tämän vuoksi osapuolet sopivat, että jos tällainen aseellinen hyökkäys tehdään, kukin osapuoli käyttää Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51 artiklassa tunnustettua oikeutta erilliseen tai yhteiseen puolustautumiseen ja auttaa hyökkäyksen kohteeksi joutunutta yhtä tai useampaa osapuolta ryhtymällä viipymättä erikseen ja yhdessä muiden osapuolten kanssa tarpeelliseksi katsomiinsa toimiin, mukaan lukien aseellisen voiman käyttö, Pohjois-Atlantin alueen turvallisuuden palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi.

Kaikista tällaisista aseellisista hyökkäyksistä ja kaikista toimenpiteistä, joihin niiden vuoksi ryhdytään, ilmoitetaan välittömästi turvallisuusneuvostolle. Kyseiset toimenpiteet lopetetaan, kun turvallisuusneuvosto on ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi.»
Viides artikla on koko puolustusliiton historiassa aktivoitu ainoastaan kerran, kun terrori-iskut 11. syyskuuta 2001 tuhosivat kaksi World Trade Centerin tornia sekä osan Pentagonia. Artikla 5 ei kuitenkaan johtanut Nato-operaatioon. Yhdysvallat aloitti operaation al-Qaida-verkostoa vastaan Afganistanissa johtamansa 49 valtion koalition voimin.
Aiheesta muualla

Naton artiklat (englanniksi)
Elielinaukio

| Elielinaukio> Elielplatsen |
| --- | --- |
 Elielinaukio vuonna 2011.
Sijainti:  Helsinki
Kaupunginosa:  Kluuvi
Omistettu:  Eliel Saarinen
Aiheesta muualla
 Wikimedia Commons 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elielinaukio (ruots. Elielplatsen) on aukio päärautatieaseman länsipuolella Helsingin keskustassa. Se on nimetty aseman suunnittelijan Eliel Saarisen mukaan. Aukio on suurimmaksi osaksi seutubussien lähtö- ja saapumislaitureita. Linja-autot liikennöivät Elielinaukiolle ja sieltä pois Töölönlahdenkatua pitkin, joka johtaa Mannerheimintielle. Elielinaukio muodostettiin 1990-luvun jälkipuoliskolla ja avattiin linja-autoliikenteelle vuonna 2000.
Aukion pohjoispäässä on Elielinaukio 5 -niminen hotelli- ja toimistorakennus ja eteläpäässä ravintola Vltava. Länsipuolella sijaitsevat Postitalo ja Sanomatalo. Vltavan toisella puolella on myös toinen aukio, Asema-aukio, joka muodostaa Elielinaukion kanssa niin sanotun aukioparin. Elielinaukio on kuitenkin tarkoitus korvata uudisrakentamisella 2020-luvulla, jonka myötä linja-autoliikenne siirtyisi Kampin terminaaliin.
Liikennettä aukion laiturialueella.
Historia

Aukion paikalla sijaitsi aikaisemmin pieni ratapiha, pikatavarasiipenä ja ”kiitotavara-asemana” tunnettu alue, joka toimi eräänlaisena tukkutoiminnan järjestelyalueena. Sen purkamisen jälkeen aluetta käytettiin pysäköintipaikkana. Rautatieaseman länsipuolella sijaitsivat myös Helsingin konepaja ja veturitallit.
Töölönlahden eteläpuolen uusi asemakaava valmistui vuonna 1996, ja siihen kuului myös Elielinaukio. Alue siirtyi tuolloin kaupungin ja valtion välisen sopimuksen mukaisesti kaupungin omistukseen. Uusi linja-autoterminaali avattiin liikenteelle 30. lokakuuta 2000. Sen varustukseen kuuluivat muun muassa TV-monitorit, joiden avulla kuljettajat näkivät linja-auton taakse peruuttaessaan pois laiturilta.
Vuonna 2003 aukion pohjoisreunaan osoitteeseen Elielinaukio 5 valmistui hotelli- ja toimistorakennus. Hotellitoimintaa pyöritti pitkään Holiday Inn, mutta vuosina 2024–2025 hotelli peruskorjataan Scandicin käyttöön.
Tulevaisuus

Uusi Eliel on vuonna 2017 käynnistynyt hanke, jossa aukiota pyritään kehittämään muun muassa uudisrakentamisella. Rakentaminen voi olla liike-, toimi-, palvelu- ja kulttuuritilaa, mutta sen tulee huomioida alueen historiallinen luonne ja säilyttää yli satavuotias Vltava-rakennus. Rakennuskorkeuden yläraja on noin 44 metriä merenpinnasta, eli rakentaminen ei saa olla Postitaloa korkeampaa. Alue mahdollistaa uusien työpaikkojen luomisen ydinkeskustaan hyvien joukkoliikenneyhteyksien äärelle. Hankkeen on myös tarkoitus kehittää kevyen liikenteen kulkua rautatieaseman ympäristössä. Rakentamisen kokonaistavoite suunnittelualueella oli alun perin 40 000 neliömetriä, mutta hankkeen volyymitavoitetta on sittemmin päätetty vähentää noin neljänneksellä.
Tulevaisuus > Suunnittelukilpailu

Elielin- ja myös viereisen Asema-aukion kehittämiseksi järjestettiin kansainvälinen arkkitehtuurikilpailu vuoden 2020 lopulla. Kilpailun viisi ehdotusta julkistettiin maaliskuussa 2021. Ehdotuksista kolme oli suomalaisilta arkkitehtitoimistoilta ja kaksi ulkomaisilta. Ehdotukset keräsivät tuhansia kansalais­kommentteja, joissa kritisoitiin erityisesti rakentamisen suurta määrää.
Ehdotuksista Albero, Eliel, Elielinsaaristo, Klyyga ja Platta valittiin kesäkuussa 2021 toiseen vaiheeseen Albero ja Klyyga. Albero-ehdotuksen alkuperäinen pinta-ala oli 37 450 neliötä ja Klyygan noin 40 000 neliötä, mutta volyymitavoite pudotettiin toisessa vaiheessa 30 000 neliöön. Ehdotuksille laadittavat kehitystarpeet esitettiin kilpailijoille elokuussa 2021, ja päivitetyt kilpailuehdotukset julkaistiin lokakuussa. Joulukuussa voittajaksi julkistettiin norjalaisen Snøhetta-arkkitehtitoimiston ehdotus Klyyga. Noin 40 metriä korkea Klyyga koostuu kahdesta osasta, jotka madaltuvat terassimaisesti. Rakennus pyrkii tarjoamaan kaupunkitilaa tukevia tiloja, kuten kahviloita ja muita liiketiloja.
Elielinaukiolta lähtevät linja-autot

| Bussilinja | Lähtölaituri | Reitti/Määränpää |
| --- | --- | --- |

| 40 | 30 | Kannelmäki |
| 200 | 22 | Espoon keskus |
| 231N | 22 | Järvenperä |
| 235N | 22 | Kuurinniitty |
| 300 | 25 | Myyrmäki |
| 321 | 24 | Vanhakartano |
| 345(N) | 24 | Rinnekoti |
| 415N | 28 | Lentoasema |
| 436N | 28 | Kalajärvi |
| 431 | 29 | Kivistö |
| 431B | 29 | Vantaanlaakso |
| 431N | 29 | Lentoasema |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| n k Perustiedot Wikidatassa: Elielinaukio (Q10481387)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: tori, aukio
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Kluuvi
koordinaatit: 60°10′18″N 24°56′22″E﻿ / ﻿60.17167°N 24.93944°E﻿ / 60.17167; 24.93944

Laiturialue, Sanomatalo ja entinen Holiday Inn -hotelli.
Rolf Jensen

Rolf Jensen (s. 21. helmikuuta 1942) on tanskalainen tulevaisuudentutkija ja The Dream Companyn perustaja.
Jensen opiskeli yhteiskuntatieteitä Århusin yliopistossa. Hän on työskennellyt Tanskan valtionhallinnossa puolustusministeriössä, ulkoasiainministeriössä ja kalastusministeriössä. Vuodesta 1984 lähtien hän työskenteli Kööpenhaminan tulevaisuudentutkimuksen instituutissa, jonka johtajana hän toimi vuosina 1988–2001. Jensen perusti oman yrityksen nimeltään The Dream Company H.C. Andersenin syntymäpäivänä 2. huhtikuuta 2001. Toimitusjohtajan (CEO) sijaan hän suosii Chief imagination Officer –titteliä.
Jensen kirjoitti kirjan The Dream Society. How the Coming Shift from Information to Imagination Will Transform Your Business (1999), joka on käännetty kymmenelle kielelle. Hänen mukaansa tietoyhteiskunnan jälkeen tulee ”elämysyhteiskunta”. Suomeksi on käytetty myös termejä ”tarinayhteiskunta” ja ”unelmayhteiskunta”. Jensenin mukaan kuluttajat eivät ensisijaisesti osta pelkkää tuotetta, vaan nykyisessä mielikuvayhteiskunnassa yhtä tärkeä on tarina, joka tuotteeseen liittyy. Esimerkkinä hän käyttää ”vapaan kanan munia”. Kuluttajat maksavat kalliimman hinnan kananmunista, jos he uskovat, että ne on tuotettu eettisesti kestävämmissä olosuhteissa kuin tehomaatalouden munat.
Kuluttajat hakevat tavaroita ostaessaan entistä enemmän tyydytystä tunnetasolla. He etsivät elämyksiä ja elämyksellisyyttä. Jensen kehottaa markkinoijia ymmärtämään markkinat emotionaalisina ja kehittämään tuotemerkille oman tarinansa, usein tunteisiin ja arvoihin vetoavan tarinan.
Jensen on käynyt esittelemässä ajatuksiaan monissa maissa. Hän on Washingtonissa sijaitsevan World Future Societyn jäsen.
Aiheesta muualla

Rolf Jensen (Arkistoitu – Internet Archive)
Dream Society (Arkistoitu – Internet Archive)
Koko maailmako elämyspuistoksi?[vanhentunut linkki]
Arvot ja tarinat busineksen menestystekijöinä
Unelmien yhteiskunta (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Isco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Román Alarcón Suárez
Syntymäaika: 21. huhtikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Benalmádena, Espanja
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Betis
Pelinumero: 22
Junioriseurat
1999–2006: Atlético Benamiel
2006–2009: Valencia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Valencia B | 52 | (16) |
| 2010–2011 | Valencia | 4 | (0) |
| 2011–2013 | Málaga | 69 | (14) |
| 2013–2022 | Real Madrid | 246 | (37) |
| 2022 | Sevilla | 12 | (0) |
| 2023– | Betis | 29 | (8) |
Maajoukkue
| 2008 | Espanja U16 | 3 | (1) |
| 2008–2009 | Espanja U17 | 21 | (6) |
| 2010 | Espanja U18 | 1 | (1) |
| 2010–2011 | Espanja U19 | 12 | (7) |
| 2011 | Espanja U20 | 6 | (1) |
| 2011–2014 | Espanja U21 | 19 | (14) |
| 2012 | Espanja U23 | 5 | (0) |
| 2013–2019 | Espanja | 38 | (12) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. syyskuuta 2024.
Francisco Román Alarcón Suárez eli Isco (s. 21. huhtikuuta 1992 Benalmádena, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Vuosina 1999–2006 Isco pelasi syntymäkaupunkinsa Atlético Benamiel-joukkueessa. Isco on Valencian junioriakatemian kasvatti. Kauden 2009–2010 hän edusti seuran reservijoukkuetta, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 11. marraskuuta 2010 Copa del Reyn ottelussa UD Logroñésia vastaan. Ottelu päättyi Valencian 4–1-voittoon Iscon viimeisteltyä kaksi joukkueensa osumista. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Isco pelasi 14. marraskuuta 2010 kotikentällä Getafea vastaan.
Heinäkuussa 2011 hän palasi kotikaupunkiinsa ja teki viisivuotisen sopimuksen Málagan kanssa, joka maksoi hänestä 6 miljoonan euron siirtokorvauksen.
Isco teki ensimmäisen maalinsa uudessa seurassaan 21. marraskuuta 2011 ottelussa Racing de Santanderia vastaan. Hän onnistui maalinteossa myös seuraavalla viikolla, kun joukkue kohtasi Villarrealin. Hän pelasi lopulta ensimmäisellä kaudellaan andalusialaisseurassa yhteensä 32 sarjaottelua ja teki niissä viisi (5) maalia. Joukkue teki myös kaudella seurahistoriaa päästessään karsimaan paikasta Mestarien liigaan ensimmäistä kertaa.
18. syyskuuta 2012 Málagan seurahistoriansa ensimmäisessä Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa, se kohtasi venäläisen Pietarin Zenitin. Isco teki historiallisessa kohtaamisessa kaksi maalia, jonka lisäksi hänet palkittiin ottelun parhaana pelaajana. 22. joulukuuta 2012 hän teki ottelun ensimmäisen maalin, kun Málaga kaatoi kotikentällä Real Madridin numeroin 3–2.
28. tammikuuta 2013 seura solmi Iscon kanssa uuden parannellun sopimuksen, jossa muun muassa korotettiin pelaajan sopimuksessa olevaa ulosostohintaa 14 miljoonalla eurolla, yhteensä 35 miljoonaan euroon. 13. maaliskuuta 2013 pelatussa Mestarien liigan neljännesvälierien toisessa osaottelussa Portoa vastaan, Isco vei maalillaan Málagan 1–0-johtoon, joka tasoitti otteluparin yhteismaaleissa 1–1. Espanjalaisseura onnistui kuitenkin maalinteossa vielä kertaalleen 77. peliminuutilla ja jatkoi näin matkaansa puolivälieriin yhteistuloksella 2–1.
27. kesäkuuta 2013 Isco siirtyi Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Hänet esiteltiin yleisölle 3. heinäkuuta 2013 Santiago Bernabéulla. Lehtiarvioiden mukaan hänestä maksettiin noin 30 miljoonan euron siirtokorvaus.
Maajoukkueura

Isco teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 6. helmikuuta 2013 Qatarissa pelatussa ystävyysottelussa Uruguayta vastaan.
Saavutukset

Real Madrid :
Espanjan pääsarjamestaruus: 2016–2017, 2019–2020, 2021–2022
Espanjan cup: 2013–2014
Mestarien liiga: 2013–2014, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2021–2022
Euroopan supercup: 2014, 2016, 2017
Espanjan supercup: 2017, 2019–2020, 2021–2022
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2014, 2016, 2017, 2018
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isco Wikimedia Commonsissa
Iscon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Betis – Primera División
1 Silva |
2 Bellerín |
3 Llorente |
4 Cardoso |
5 Bartra |
7 Abde |
8 Fekir |
9 Ávila |
10 Ayoze |
11 Bakambu |
12 Rodríguez |
13 Adrián |
14 Carvalho |
15 Perraud |
17 Rodri |
18 Fornals |
19 Losada |
20 Juanmi |
21 Roca |
22 Isco |
23 Sabaly |
24 Ruibal |
25 Vieites |
27 Altimira |
38 Diao |
Valmentaja Pellegrini
Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 Domínguez |
4 J. Martínez |
5 Í. Martínez |
6 Alba |
7 Adrián |
8 Muniain |
9 Rodrigo |
10 Mata |
11 Koke |
12 Montoya |
13 Botía |
14 Romeu |
15 Isco |
16 Tello |
17 Herrera |
18 Mariño |
Valmentaja Milla
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 De Gea |
2 Carvajal |
3 Piqué |
4 Nacho |
5 Busquets |
6 Iniesta |
7 Saúl |
8 Koke |
9 Rodrigo |
10 Thiago |
11 Vázquez |
12 Odriozola |
13 Arrizabalaga |
14 Azpilicueta |
15 Ramos |
16 Monreal |
17 Aspas |
18 Alba |
19 Costa |
20 Asensio |
21 Silva |
22 Isco |
23 Reina |
Valmentaja Hierro
Bravo-palkinto
1978: Jimmy Case • 1979: Garry Birtles • 1980: Hansi Müller • 1981: John Wark • 1982: Gary Shaw • 1983: Massimo Bonini • 1984: Ubaldo Righetti • 1985: Emilio Butragueño • 1986: Emilio Butragueño • 1987: Marco van Basten • 1988: Eli Ohana • 1989: Paolo Maldini • 1990: Roberto Baggio • 1991: Robert Prosinečki • 1992: Pep Guardiola • 1993: Ryan Giggs • 1994: Christian Panucci • 1995: Patrick Kluivert • 1996: Alessandro Del Piero • 1997: Ronaldo • 1998: Ronaldo • 1999: Gianluigi Buffon • 2000: Iker Casillas • 2001: Owen Hargreaves • 2002: Christoph Metzelder • 2003: Wayne Rooney • 2004: Cristiano Ronaldo • 2005: Arjen Robben • 2006: Cesc Fàbregas • 2007: Lionel Messi • 2008: Karim Benzema • 2009: Sergio Busquets • 2010: Thomas Müller • 2011: Eden Hazard • 2012: Marco Verratti • 2013: Isco • 2014: Paul Pogba • 2015: Domenico Berardi
Christoph Metzelder

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Christoph Tobias Metzelder
Syntymäaika: 5. marraskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka:  Haltern, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 194 senttimetriä
Junioriseurat
1986–1995 1995–1996 1996–1998:  Haltern  Schalke  Preußen Münster
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2000 2000–2007 2007–2010 2010– |  Preußen Münster  Dortmund  Real Madrid  Schalke | 32 (4) 126 (2) 23 (0) 27 (1) |
Maajoukkue
| 1999 2000-2001 2001–2008 |  Saksa U-18  Saksa U-21  Saksa | 1 (0) 9 (1) 47 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. joulukuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. huhtikuuta 2010.
Christoph Metzelder (s. 5. marraskuuta 1980 Haltern, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edusti kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Real Madridia. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura

Metzelder pelasi juniorina TuS Halternissa, Schalkessa ja Preußen Münsterissä. Ammattilaisuransa hän aloitti Borussia Dortmundissa kaudella 2000–2001. Vuonna 2002 hän voitti Saksan-mestaruuden ja oli mukana Saksan maajoukkueessa, joka ylsi loppuotteluun vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Hänet nimettiin turnauksen parhaaksi alle 23-vuotiaaksi pelaajaksi. Huolimatta suurseurojen tarjouksista, hän solmi jatkosopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Myöhemmin samana vuonna hänen uransa sai valitettavan käänteen vakavan akillesjännevamman myötä. Hän kuitenkin palasi kentille vuonna 2004, ja valittiin jälleen mukaan Saksan maajoukkueeseen vuoden 2006 MM-kotikilpailuihin.
Kesäkuussa 2007 Metzelder siirtyi espanjalaiseen Real Madridiin. Hän kuului Espanjan-mestaruuden kaudella 2007–2008 voittaneeseen joukkueeseen, mutta ei onnistunut Espanjassa viettämänsä kolmen vuoden aikana nousemaan vakiomiehistöön huolimatta avauskokoonpanon paikastaan Saksan maajoukkueessa vuoden 2008 EM-kilpailuissa. Kesällä 2010 hän palasi juniorinakin edustamaansa Schalkeen.
Metzelder pelasi Saksan maajoukkueessa 47 maaottelua vuosina 2001–2008.