stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leppiniemen riippusilta

Leppiniemen riippusilta kuvattuna vuonna 1936.
Leppiniemen riippusilta, tunnettiin myös nimellä Pyhäkosken riippusilta oli Muhoksella Leppiniemen kylässä Oulujoen Pyhäkosken kohdalla ylittänyt jalankulkijoille tarkoitettu riippusilta, joka valmistui syyskesällä 1934. Silta oli 1930-luvulla tunnettu matkailukohde. Silta purettiin Pyhäkosken voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä.
Riippusilta rakennettiin alun perin Leppiniemen metsätieteellisen koeaseman tarpeisiin helpottamaan kulkua molempien puolin Pyhäkoskea sijainneiden koealueiden välillä. Pyhäkoski oli kaikkiaan 18 kilometriä pitkä ja tästä 10 kilometrin matkalla koskessa ei ollut ainuttakaan ylimenokohdaksi sopivaa suvantoa. Kosken pohjoispuolella ei ollut tuolloin minkäänlaista tieverkkoa. Kun valtio osti kosken ja sitä ympäröineet maa-alueet, metsät luovutettiin metsätieteelliselle tutkimuslaitokselle ja peltoalat asutustarkoituksiin, tuli sillan tarve yhä polttavammaksi. Alkusysäys sillan rakentamiseen tuli kesällä 1932 tapahtuneesta veneonnettomuudesta, kun kosken ylimenoa tehtiin yhtaikaa kolmella soutuveneellä, joista yksi joutui kosken vietäväksi paiskautuen kalliota vastaan. Veneessä olleet, joiden joukossa oli professori O. J. Lukkala, saatiin kuitenkin pelastettua. Lukkalan ensimmäiset sanat selvittyään kuiville olivat: "Tuon kosken yli tehdään silta".[lähde? ]
Sillan rakennustyöt alkoivat toukokuussa 1934 ja niitä johti sillan suunnitellut pioneerikapteeni Eetu Saarinen. Aluksi rakennettiin molemmille rannoille riippusillan kiinnityslaitteet ja ankkurit. Tämän jälkeen ammuttiin raketilla uistinsiima kosken yli toiselle rannalle. Uistinsiiman avulla rantojen välille vedettiin ohut sinkkinen yhteysvaijeri, jonka avulla pingotettiin varsinaiset sillan tukivaijerit. Tukivaijerit kytkettiin teräsbetoniankkureilla rantakallioihin. Sillan puuosat kiinnitettiin näihin vaijereihin. Silta valmistui 15. heinäkuuta 1934, ja sen rakentaminen maksoi kaikkiaan 70 000 markkaa. Valmistuttuaan sillan suurin sallittu kuorma oli 20 henkilöä kahden metrin etäisyyksin tai 200 kilon yksittäinen kuorma. Sillan jänneväli oli 115 metriä ja alkuperäinen kävelytien leveys 80 senttimetriä eli sen verran, että yksi henkilö kerrallaan saattaa kulkea siltaa pitkin. Sillan päädyssä oli kassalipas siltamaksua varten. Vuonna 1938 silta levitettiin yhden metrin levyiseksi.
Suomen Matkailijayhdistys rakennutti vuonna 1935 ravintolan Pyhäkosken etelärannalle lähelle riippusiltaa. Erityisesti juhannusaattoina Leppiniemeen saapui runsaasti matkailijoita, parhaimmillaan yli 3 000. Oulujoen koskivenematkailu päättyi vuonna 1944, ja ravintola sekä riippusilta purettiin vuonna 1947 Pyhäkosken voimalaitoksen rakennustöiden alettua.
Aiheesta muualla

Leppiniemen riippusilta, Lusto - Suomen metsämuseo (Finna)
Postikorttikuva Leppiniemen riippusillasta
Pyhäkosken yli - kuivin jaloin, Suomen Kuvalehti, 11.08.1934, nro 33, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Leppijärvi (Loimaa, länsi)

| Leppijärvi (läntinen) |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi
Kunnat:  Loimaa
Koordinaatit:  61°00′14″N, 23°06′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kourajoen valuma-alue (35.95)
Laskujoki:  ei ole 
Järvinumero:  35.952.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,9 m 
Rantaviiva:  0,711 km 
Pinta-ala:  0,02533 km² 
 fiLeppijärvi (läntinen) 
Leppijärvi (läntinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu pääosaltaan entisen Loimaan kunnan Lähteen kylään ja pienemmältä osaltaan entisen Metsämaan kunnan Majanjojan kylään. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä pohjoiseen läheisen harjun toisella puolen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Järvellä ei ole laskuojaa, mutta siihen laskee ympäröivältä Leppisuolta muutama suo-oja. Järven rantaviiva on 0,71 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota. Koillinen ranta rajautuu hiekkaharjuun, joka kulkee Leppisuon poikki. Harjun päälle on rakennettu valtatie 2, jonka pysähdyspaikka sijaitsee Leppijärvien välissä. Rannoille on rakennettu yksi oma-asunto.
Like a Hurricane (C. C. Catchin albumi)

| Like a Hurricane C> C. Catch |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1987
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): Dieter Bohlen
 Tyylilaji: Synthpop
 Kesto: 36.45
 Levy-yhtiö: BMG
Muut kannet
   Albumin takakansi.
C.C. Catchin muut julkaisut
| Welcome to the Heartbreak Hotel 1986 | Like a Hurricane 1987 | Big Fun 1988 |
Like a Hurricane on C.C. Catchin vuonna albumi vuodelta 1987. Kuten edeltäjänsä, tämäkin albumi menestyi hyvin Euroopassa ja monet sen kappaleet ovat erittäin tunnettuja.
Kappaleet

"Good Guys Only Win In Movies" - 5:45
"Like a Hurricane" - 3:16
"Smoky Joe's Café" - 3:44
"Are You Man Enough" - 3:39
"Don't Be a Hero" - 3:35
"Soul Survivor" - 5:12
"Midnight Gambler" - 4:29
"Don't Wait Too Long" - 3:25
"Dancing in Shadows" - 3:36
Linda Karlström

Linda Karlström on suomalainen verkkovaikuttaja. Hän asuu ruotsinkielisellä Pohjanmaalla Kruunupyyssä. Hän pitää rokotevastaista sivustoa vaccin.me ja toimii näkyvästi rokotteidenvastaisessa liikkeessä. Ruotsalainen yhdistys Vetenskap och Folkbildning valitsi hänet vuoden 2020 harhaanjohtajaksi tammikuussa 2021.
Karlström on viiden lapsen kotiäiti. Vuonna 2024 hän valmentaa telinevoimistelijoita pietarsaarelaisessa IF Drottissa ja toimii lisäksi sen voimistelujaostossa. Vuonna 2021 Voimisteluliitto jätti hänet rankaisematta juutalaisvastaisista ja holokaustia vähättelevistä kommenteista, mutta hänen valmennustoimintansa IK Kronan -seurassa on päättynyt. Hän levittää rokotteidenvastaista viestiä luennoilla, lehtien yleisönosastokirjoituksissa ja bloginsa kautta.
Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n kaksi toimittajaa soluttautui Karlströmin toimintaan ja teki osin salaa kuvatun dokumentin Dokument inifrån: Vaccinkrigarna, jonka SVT esitti joulukuussa 2020. Dokumentin salaa kuvatuissa kohtauksissa paljastuu, että Karlström pitää rokotteita uuteen maailmanjärjestykseen pyrkivän juutalaisen valtaeliitin huijauksena. Dokumentissa Karlström myös kiistää holokaustin ainakin osittain ja pitää sitä lavastettuna. Hänen mukaansa se keksittiin, jotta ei paljastuisi, kuinka juutalaiset hallitsevat maailmantapahtumia. Karlström haastoi Ruotsin valtion oikeuteen, koska katsoi yksityiselämäänsä loukatun, ja maaliskuussa 2023 Tukholman käräjäoikeus määräsi maksettavaksi hänelle 100 000 kruunun korvauksen. Hän ja valtio saavat kuitenkin vastata omista oikeudenkäymiskuluistaan. Käräjäoikeuden mukaan Karlström esitti tarkoituksetonta todistelua erilaisista salaliittoteorioista ja siten aiheutti tuomioistuimelle turhaa työtä. Ruotsin valtio valittaa tuomiosta.
Linda Kemppainen

| Linda Kemppainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Aktiivisena:  2020-
Ulkopelipaikka:  kakkospolttaja
Sisäpelirooli:  etenijä tai vaihtaja
Seura:  Haminan Palloilijat
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Oulunsalon Vasama
Ammattilaisjoukkueet
2020-:  Pesä Ysit Haminan Palloilijat
Linda Kemppainen (s. 20. huhtikuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija.
Kemppainen edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Lappeenrannan Pesä Ysejä. Kemppaisen kasvattajaseura on Oulunsalon Vasama. Hän pelaa ulkokentällä kakkospolttajana ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana. Kemppainen on pelannut 54 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kahdeksan tavallista juoksua, tuonut 30 juoksua, tuonut 30 juoksua ja kerännyt 149 kärkilyöntipistettä. Kemppainen on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt neljä kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Lenne and The Lee Kings

Lenne and The Lee Kings oli vuosina 1964–1967 toiminut ruotsalainen popyhtye.
Yhtyeen perustaja Lenne Broberg aloitti 1960-luvun alussa The Falcons -nimisessä yhtyeessä, josta seurasi The Adventurers. Lennen jouduttua armeijaan Jan Rohde otti hänen paikkansa, ja näin muodostui Suomessakin suosittu Jan Rohde and The Adventurers. Lennen vapauduttua armeijasta lokakuussa 1964 syntyi The Lee Kings jonka muodostivat Lenne Broberg (laulu), Bengt Dalén (soolokitara), Bjärne Möller (komppikitara), Bo Rosendahl (basso) ja Thomas Strandberg (rummut). Rosendahlin ja Strandbergin korvasivat pian Olle Nordström ja Lasse Sandgren. Tällä kokoonpanolla tehtiin "Stop the Music" joka menestyi loistavasti Ruotsissa ja Suomessa.
Yhtye esiintyi kesällä 1965 ahkerasti Suomessa, jossa "Stop the Music" pysyi myyntilistan kärjessä elokuusta marraskuuhun. Tämän jälkeen yhtyeen levyt eivät enää Suomessa menestyneet, mutta Ruotsin listoille nousivat "Que sera sera", "L.O.D. (Love on Delivery)" ja "I Can’t Go On Living Baby Without You". Nordström ja Sandgren jättivät yhtyeen, ja heidän tilalleen tulivat englantilaiset muusikot Mike Watson ja Tony Walter. Loppuaikoina yhtyeessä ehtivät soittaa kitaristi Johnny Lund ja rumpali Stefan Möller.
Yhtyeen hajottua Lenne Broberg siirtyi soolouralle, ja vuonna 1968 syntyi Ruotsin listoille noussut "Mälaro kyrka" josta Eero Raittinen teki suomenkielisen version "Vanha holvikirkko".
Diskografia

THE LEE KINGS / POP OF THE 60'S (2003)lähde tarkemmin?
Aiheesta muualla

The Lee Kingsin verkkosivut
Liberty-alus

S/S John W. Brown on liberty-alus.
Liberty-alus oli Yhdysvalloissa toisen maailmansodan aikana rakennettu rahtilaivatyyppi. Kun Saksan sukellusvenease harvensi kauppalaivastoja tuhoisalla tavalla, havaittiin pian tarvittavan nopeasti rakennettavia suuria laivoja lisää.
Teollisuusmies Henry J. Kaiser keksi ajatuksen: hän suunnitteli muutamia aivan uusia tyyppejä, jotka olivat riisuttuja malleja silloin käytetyistä. Mullistavin uutuus oli se, että alukset valmistettiin standardiosina ja koottiin telakoilla hitsaamalla eikä niittaamalla kuten siihen asti. Tuloksena oli, että nopeimmat rakentamiset kestivät kymmenen päivää, kun normaalisti isoa rahtilaivaa rakennettiin noin neljä kuukautta.Tunnetuin näistä alustyypeistä oli 10 000 tonnin Liberty.  Alustyyppi oli öljylämmitteinen ja vaati miehistöä 35 henkeä. Lisäksi aluksilla oli sota-aikana tykkimiehiä.
Uusi alustyyppi oli epämiellyttävä yllätys saksalaisille; Joseph Goebbels kutsui niitä radiopuheissaan "Kaiserin ryömiviksi ruumisarkuiksi" ja väitti että Kriegsmarine upottaisi niitä nopeammin kuin uusia ehdittäisiin rakentamaan. Todellisuudessa amerikkalaiset telakat rakensivat uusia Liberty-aluksia nopeammin kuin Kriegsmarine kykeni niitä upottamaan.
Liberty-laiva oli nopea ja halpa rakentaa. Laskettiin, että sen odotusarvoinen elinikä oli 20 Atlantin ylitystä, ja että se kattaisi elinkaarikustannuksensa jo ensimmäisen purjehduksensa tuotoilla. Loput 19 olisivat täyttä nettoaselvennä.
Aluksessa oli kaksi öljypolttoista kattilaa ja yksi kolmisylinterinen mäntätoiminen pystysuora trippelihöyrykone, joka pyöritti yhtä potkuria. Aluksen reittinopeus oli 11 kn.
Sodan jälkeen

Aluksia nähtiin vielä vuosikymmenien ajan rauhanajan liikenteessä. Suomessa niitä oli kolme, S/S Tranvik, S/S Frostvik ja S/S Margrethe Paulin. Libertyjen ongelmana oli loppuun asti muita aluksia suurempi huoltotarve, koska niitä ei ollut suunniteltu alun pitäen pitkäaikaiseen käyttöön. Niitä kuitenkin käytettiin pitkälle 1970-luvulle asti reittiliikenteessä.
Libertyjä hiukan monipuolisempia Victory-luokan aluksia rakennettiin viimeisinä sotavuosina. Niitä rakennettiin Libertyistä poiketen myös moottorialuksina tai dieselöitiin sotavuosien jälkeen.
Tekniset tiedot

Esimerkkinä edellä mainittu, vuonna 1943 valmistunut Liberty-luokan alus S/S Frostvik:
kantavuus: 10 500 t
pituus: 133,63 m
leveys: 17,39 m
syväys: 8,45 m
koneteho: noin 2 500 kW (3 500 hv)
nopeus: 10,5 kn
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liberty-alus Wikimedia Commonsissa
Like a Virgin

| Like a Virgin Madonna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 14. marraskuuta 1984
 Tuottaja(t): Nile Rodgers
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 43.10
 Levy-yhtiö: Sire/Warner Bros.
Madonnan muut julkaisut
| Madonna 1983 | Like a Virgin 1984 | True Blue 1986 |
Singlet albumilta Like a Virgin
 ”Like a Virgin” Julkaistu: 31. lokakuuta 1984  ”Material Girl” Julkaistu: 23. tammikuuta 1985  ”Angel” Julkaistu: 10. huhtikuuta 1985  ”Into the Groove” Julkaistu: 23. heinäkuuta 1985  ”Dress You Up” Julkaistu: 24. heinäkuuta 1985
Like a Virgin on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 1984. Albumin tuotti Nile Rodgers ja sen ensimmäisestä singlestä ”Like a Virgin” tuli Madonnan ensimmäinen listaykkönen Yhdysvaltojen singlelistalla. Toinen single oli ”Material Girl”, josta Madonna sai kutsumanimen mediassa. Kolmantena singlenä julkaistiin ”Angel” ja neljäntenä ”Into the Groove”. Japanissa singlenä julkaistiin myös ”Love Don’t Live Here Anymore”.
Like A Virginiä on myyty maailmanlaajuisesti 25 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2001 albumista julkaistiin uudistettu versio, joka sisältää kappaleiden ”Like A Virgin” ja ”Material Girl” remix-versiot. Albumin kokonaispituus on 43 minuuttia ja 10 sekuntia.
Kappaleet

1. ”Material Girl” (4:00)
2. ”Angel” (3:56)
3. ”Like a Virgin” (3:38)
4. ”Over and Over” (4:12)
5. ”Love Don’t Live Here Anymore” (4:47)
6. ”Into the Groove” (4:40)
7. ”Dress You Up” (4:01)
8. ”Shoo-Bee-Doo” (5:16)
9. ”Pretender” (4:30)
10. ”Stay” (4:07)
(”Into the Groove” -kappaletta ei ole Remastered-levyllä.)
Suomenruotsalaiset Ruotsissa

Suomenruotsalaiset Ruotsissa (ruots. sverigefinlandssvenskar) ovat suomenruotsalaisia, jotka ovat muuttaneet Suomesta Ruotsiin. Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige arvioi, että 20–30% ruotsinsuomalaisista on suomenruotsalaisia.
Historia

Suomenruotsalaiset syntyivät 1100–1300-luvuilla, jolloin ruotsalaiset kolonisoivat Suomen rannikkoalueita ristiretkien vanavedessä.
Suomen ollessa osa Ruotsin kuningaskuntaa vuoteen 1809 asti, ruotsalaiset muuttivat vilkkaasti alueelta toiselle. Suomen suurruhtinaskunnan aikana ja Venäjän vallan alla maiden alueiden välillä tapahtui myös jonkin verran siirtolaisuutta.
Suomenruotsalaisilla on ollut vuosikymmenien ajan korkeampi taipumus muuttaa Suomesta pois kuin suomenkielisellä väestöllä. Vuosina 1840–1930 maastamuutto suuntautui pääasiassa Yhdysvaltoihin. Toinen muuttoaalto, joka alkoi pienemmässä mittakaavassa 1930-luvulla, kärjistyi pian toisen maailmansodan jälkeen ja kohdistui pääasiassa Ruotsiin. Suomenruotsalaiset muodostivat usean vuoden ajan 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alkupuolella noin puolet kaikista Suomesta Ruotsiin muuttaneista siirtolaisista. Tämä muutto hidastui vasta 1970-luvun puolivälissä Suomen suotuisan talouskehityksen seurauksena. Suomenruotsalaiset ovat myös vähemmän todennäköisesti palanneet Suomeen kuin suomenkieliset siirtolaiset.
Sopeutuminen ruotsalaiseen yhteiskuntaan

Vaikka suomenruotsalaisilla on ollut uuteen maahan tullessaan sama äidinkieli kuin pääväestöllä, integraatio ei ole ollut täysin suoraviivaista. Ruotsalaisten tietämättömyys suomenruotsalaisista on vaikuttanut negatiivisesti moniin suomenruotsalaisiin. Tietämättömyys on näkynyt esimerkiksi siinä että Ruotsin viranomaiset ovat lähettäneet kirjeitä ja muita painotuotteita suomenruotsalaisille suomeksi. Jotkut suomenruotsalaiset on jopa pakotettu suorittamaan maahanmuuttajien ruotsin kielen peruskoulutuksen.
Suomenruotsalaisten asema vähemmistönä Ruotsissa on kiistanalainen, koska heillä on sama äidinkieli kuin valtaväestöllä. Suomenruotsia pidetään vain kielellisenä variaationa, ei itsenäisenä kielenä. Ääntämisen ja sanaston suhteen riikinruotsin ja suomenruotsin välistä eroa voidaan melkein verrata brittienglannin ja amerikanenglannin väliseen eroon. Kuitenkin aivan samalla tavalla kuin englanninkieliset tai espanjankieliset maahanmuuttajat voivat muuttaa saman kielialueen maahan ja silti kokea itsensä vähemmistönä uudessa kotimaassaan, voi suomenruotsalaisten maahanmuuttajien tilanne Ruotsissa olla samanlainen.
Ruotsinkielisellä taustallaan suomenruotsalaisten on kuitenkin ollut yleensä suhteellisen helppo päästä sisään ruotsalaiseen yhteiskuntaan.
Kulttuuri

Ruotsissa asuvien suomenruotsalaisten etuja ajaa Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige (FRIS). Yhdistys on kattojärjestö Ruotsissa toimiville suomenruotsalaisille yhdistyksille, jotka haluavat edistää suomenruotsalaista kulttuuria ja suomenruotsalaisten etuja sekä Ruotsissa että Suomessa. Lisäksi liitto toteuttaa muun muassa tiedotustoimintaa Ruotsin väestön tietämyksen lisäämiseksi suomenruotsalaisista. Yhdistyksellä on jäseniä noin 1 700 ja paikallisia yhdistyksiä on 18. Paikallisilla yhdistyksillä on toimintaa, kuten musiikkia, teatteria ja kansantanssia, jonka lisäksi paikallisyhdistysten ohjelmissa on myös jonkin verran nuorisotoimintaa ja urheilua. Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige vaatii suomenruotsalaisille virallisen kansallisen vähemmistön asemaa Ruotsissa.
Tunnettuja suomenruotsalaisia Ruotsissa

Johan Asplund, sosiologi
Johan Becker, muusikko
Dan Berglund, laulaja
Ingmar Björkstén, kulttuuritoimittaja ja kirjailija, Svenska Dagbladetin kulttuurijohtaja 1981–1991
Stina Ekblad, näyttelijä
Ragnar Granit, neurofysiologi ja fysiologian ja lääketieteen Nobel-palkinnon saaja
Stefan Ingves, nykyinen Ruotsin Riksbankin päällikkö
Harry Järv, kirjailija, kirjastonhoitaja ja kääntäjä
Johanna Koljonen, kirjailija ja kulttuuritoimittaja
Jack S. Kotschack, elokuvaohjaaja ja -tuottaja
Linda Lampenius, viulisti
Mark Levengood, toimittaja, kirjailija
Ben Malén, muusikko ja lauluntekijä
Maria Sid, näyttelijä
Aiheesta muualla

Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige
Litteäselkäkilpikonna

| Litteäselkäkilpikonna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Heimo::  Merikilpikonnat Cheloniidae
Suku::  Natator  McCulloch, 1908
Laji::  depressus
Kaksiosainen nimi
 Natator depressus  (Garman, 1880) 
Synonyymit
 Natator depressa  
 Litteäselkäkilpikonnan levinneisyysalue. Punaiset pisteet tarkoittavat lisääntymisalueita.
Katso myös
   Litteäselkäkilpikonna Wikispeciesissä   Litteäselkäkilpikonna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Litteäselkäkilpikonna (Natator depressus) on Australian vesillä elävä merikilpikonnalaji. Merikilpikonnaksi se on keskikokoinen. Sen erikoispiirre on litteä kilpi. Litteäselkäkilpikonna on Natator-suvun ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö

Litteäselkäkilpikonna on saanut nimensä litteästä kilvestä, joka on väritykseltään oliivinvihreä. Kilpi on sileä ja ohut, mistä johtuen se vahingoittuu helposti. Sen päällä on keratiinikerros, joka suojaa kilpeä ja räpylöitä, mutta ne ovat siitä huolimatta hyvin herkät. Selkäkilven reunat ovat ylöspäin kääntyneet. Kilpi on muodoltaan soikea ja sen alapuoli on vaaleankeltainen. Kilven pituus on 102–125 senttimetriä ja koko kilpikonnan paino on noin 70 kilogrammaa. Naaraat ovat koiraita kookkaampia, mutta koiraiden häntä on pidempi. Pää on pyöreä ja on yleensä kilven tapaan oliivinvihreä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Litteäselkäkilpikonnan levinneisyysalue on paljon suppeampi kuin muilla merikilpikonnilla. Sitä tavataan vain Australian pohjoisosien ja sen lähiympäristön trooppisista vesistä. Niitä liikkuu myös Uuden-Guinean vesillä. Litteäselkäkilpikonnan elinympäristöä ovat sameat ja matalat rannikkovedet, joissa on pehmeä pohja. Niitä elää myös lahdissa lähellä rannikkoa. Litteäselkäkilpikonnat karttavat koralliriuttoja heikon ruumiinrakenteensa vuoksi.
Elintavat

Litteäselkäkilpikonnan elintavat ovat vielä osittain hämärän peitossa. Niiden tiedetään nukkuvan kivien suojissa veden alla, jossa ne voivat olla jopa tunteja ennen kuin niiden tarvitsee käydä pinnalla haukkaamassa happea. Jos kilpikonnat ovat stressaantuneita tai hereillä, ne eivät voi pidättää hengitystä yhtä pitkään kuin muulloin. Litteän kilpensä ja melamaisten eviensä ansiosta litteäselkäkilpikonnat voivat uida jopa 24 kilometrin tuntivauhtia. Litteäselkäkilpikonnien kommunikoinnista ei tiedetä juuri mitään. Ne ovat muiden kilpikonnien tapaan pitkäikäisiä ja voivat elää jopa satavuotiaiksi. Litteäselkäkilpikonnan ravintoa ovat merimakkarat, nilviäiset, meduusat, kalmarit ja katkaravut. Ne syövät kasviravintoa harvoin tai eivät ollenkaan. Kilpikonnat itse ovat suurten haiden, miekkavalaiden ja suistokrokotiilien ravintoa.
Elintavat > Lisääntyminen

Naaraat nousevat munimaan Australian rannoille useimmiten marras-joulukuussa, mutta satunnaisesti ympäri vuoden eri lisääntymisrannoilla. Ne käyvät munimassa useita kertoja lisääntymiskauden aikana. Munia on kerralla noin 50. Munat hautuvat 47–58 päivää, minkä jälkeen poikaset kaivautuvat hiekasta ja kiiruhtavat veteen turvaan maapedoilta. Vastakuoriutuneilla poikasilla on oliivinvihreä kilpi, mutta suomut ovat mustat. Kilven pituus on vain noin 6 senttiä ja paino 43 grammaa. Lisääntymiskykyisiksi ne tulevat arviolta 10-vuotiaina. Litteäselkäkilpikonnien, kuten muidenkin merikilpikonnien, varhaisvuosien elinvaiheet tunnetaan huonosti.
Nuori litteäselkäkilpikonna rannalla.
Linja 3 (Proastiakós)

| Proastiakós-linja 3 Π3> Perustiedot |
| --- | --- |
Järjestelmä:  Proastiakós
Reitti:  Ateena–Áno Liósia
Avattu:  10.2.2014
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  TrainOSE
Tekniset tiedot
Pituus:  11,4 km
Asemia:  7 + 3
Proastiakós-linja 3 eli Ateena–Áno Liósia -linja (kreik. Προαστιακή Γραμμή Αθήνα-Άνω Λιόσια, Proastiakí Grammí Athína-Áno Liósia) on proastiakós- paikallisjunalinja Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se kulkee Ateenasta Áno Liósiaan.
Linjan ensimmäinen osuus avattiin 10. helmikuuta 2014. Linjalla on seitsemän varsinaista asemaa sekä 3 asemaa, joihin kulkee osa vuoroista. Linjalta on vaihto TrainOSE:n kaukojuniin Ateenan rautatieasemalla ja SKA:n asemalla, ja Ateenan metron Linjalle 2 Ateenan rautatieasemalla.
Asemat

|  | Nimi | Nimi | Alueyksikkö | Yhteydet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|     | Réntis | Ρέντης | Pireus |  |
|     | Távros | Ταύρος | Etelä-Ateena |  |
|     | Rouf | Ρουφ | Keski-Ateena |  |
|     | Ateena | Αθήνα | Keski-Ateena |   P1 |
|     | Ágioi Anárgyroi | Άγιοι Ανάργυροι | Länsi-Ateena | P1 |
|     | Pýrgos Vasilíssis | Πύργος Βασιλίσσης | Länsi-Ateena | P1 |
|     | Káto Achárnes | Κάτω Αχαρνές | Itä-Attika | P1 |
|     | SKA | Σ.Κ.Α. | Itä-Attika |  P1 P2 |
|     | Zefýri | Ζεφύρι | Länsi-Attika | P2 |
|     | Áno Liósia | Άνω Λιόσια | Länsi-Attika | P2 |
Huomautukset:
1 2  Ainoastaan osa junista pysähtyy asemalla.
1 2  Ainoastaan osa Ateenan rautatieaseman suuntaan menevistä junista pysähtyy asemalla.