stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veriryhmä
Veriryhmät eri maissa

| Maa | Väkiluku | O+ | A+ | B+ | AB+ | O− | A− | B− | AB− |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australia | 22 015 576 | 40 % | 31 % | 8 % | 2 % | 9 % | 7 % | 2 % | 1 % |
| Itävalta | 8 219 743 | 30 % | 37 % | 12 % | 5 % | 6 % | 7 % | 2 % | 1 % |
| Belgia | 10 438 353 | 37 % | 38 % | 7 % | 2,5 % | 7 % | 7 % | 1 % | 0,5 % |
| Brasilia | 199 321 413 | 36 % | 34 % | 8 % | 2,5 % | 9 % | 8 % | 2 % | 0,5 % |
| Kanada | 34 300 083 | 39 % | 36 % | 7,6 % | 2,5 % | 7 % | 6 % | 1,4 % | 0,5 % |
| Tanska | 5 543 453 | 35 % | 37 % | 8 % | 4 % | 6 % | 7 % | 2 % | 1 % |
| Viro | 1 274 709 | 30 % | 31 % | 20 % | 6 % | 4,5 % | 4,5 % | 3 % | 1 % |
| Suomi | 5 262 930 | 27 % | 38 % | 15 % | 7 % | 4 % | 6 % | 2 % | 1 % |
| Ranska | 65 630 692 | 36 % | 37 % | 9 % | 3 % | 6 % | 7 % | 1 % | 1 % |
| Saksa | 81 305 856 | 35 % | 37 % | 9 % | 4 % | 6 % | 6 % | 2 % | 1 % |
| Hongkong | 7 153 519 | 40 % | 26 % | 27 % | 7 % | 0,31 % | 0,19 % | 0,14 % | 0,05 % |
| Islanti | 313 183 | 47,6 % | 26,4 % | 9,3 % | 1,6 % | 8,4 % | 4,6 % | 1,7 % | 0,4 % |
| Intia | 1 205 073 612 | 36,5 % | 22,1 % | 30,9 % | 6,4 % | 2,0 % | 0,8 % | 1,1 % | 0,2 % |
| Irlanti | 4 722 028 | 47 % | 26 % | 9 % | 2 % | 8 % | 5 % | 2 % | 1 % |
| Israel | 7 590 758 | 32 % | 34 % | 17 % | 7 % | 3 % | 4 % | 2 % | 1 % |
| Italia | 61 261 254 | 40 % | 36 % | 7,5 % | 2,5 % | 7 % | 6 % | 1,5 % | 0,5 % |
| Japani | 127 368 088 | 29,9 % | 39,8 % | 19,9 % | 9,9 % | 0,15 % | 0,2 % | 0,1 % | 0,05 % |
| Unkari | 9 982 000 | 32 % | 44 % | 16 % | 8 % | 0,15 % | 0,2 % | 0,1 % | 0,05 % |
| Alankomaat | 16 730 632 | 39,5 % | 35 % | 6,7 % | 2,5 % | 7,5 % | 7 % | 1,3 % | 0,5 % |
| Uusi-Seelanti | 4 327 944 | 38 % | 32 % | 9 % | 3 % | 9 % | 6 % | 2 % | 1 % |
| Norja | 5 038 137 | 34 % | 40,8 % | 6,8 % | 3,4 % | 6 % | 7,2 % | 1,2 % | 0,6 % |
| Puola | 38 415 284 | 31 % | 32 % | 15 % | 7 % | 6 % | 6 % | 2 % | 1 % |
| Portugali | 10 781 459 | 36,2 % | 39,8 % | 6,6 % | 2,9 % | 6,0 % | 6,6 % | 1,1 % | 0,5 %  |
| Saudi-Arabia | 26 534 504 | 48 % | 24 % | 17 % | 4 % | 4 % | 2 % | 1 % | 0,23 % |
| Etelä-Afrikka | 48 810 427 | 39 % | 32 % | 12 % | 3 % | 7 % | 5 % | 2 % | 1 % |
| Espanja | 47 042 984 | 36 % | 34 % | 8 % | 2,5 % | 9 % | 8 % | 2 % | 0,5 % |
| Ruotsi | 9 103 788 | 32 % | 37 % | 10 % | 5 % | 6 % | 7 % | 2 % | 1 % |
| Taiwanlähde? | 23 234 936 | 43,9 % | 25,9 % | 23,9 % | 6,0 % | 0,1 % | 0,1 % | 0,01 % | 0,02 % |
| Turkki | 79 749 461 | 29,8 % | 37,8 % | 14,2 % | 7,2 % | 3,9 % | 4,7 % | 1,6 % | 0,8 % |
| Ukraina | 44 854 065 |  | ~40 % | ~10 % |  |  |  |  |  |
| Iso-Britannia | 63 047 162 | 37 % | 35 % | 8 % | 3 % | 7 % | 7 % | 2 % | 1 % |
| Yhdysvallat | 313 847 465 | 37,4 % | 35,7 % | 8,5 % | 3,4 % | 6,6 % | 6,3 % | 1,5 % | 0,6 % |

| Painotettu keskiarvo | (väkiluku yhteensä = 2 261 025 244) | 36,44 % | 28,27 % | 20,59 % | 5,06 % | 4,33 % | 3,52 % | 1,39 % | 0,45 % |
Japanissa esiintyy uskomusta, että veriryhmä vaikuttaa vahvasti ihmisen persoonaan, luonteenpiirteisiin ja sosiaalisiin taitoihin. Veriryhmä vaikuttaa käytännössä siellä jopa aviopuolisovalintaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Veriryhmä Wikimedia Commonsissa
Pito (peruna)

| Pito> jauhoinen peruna |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Suomi 1964
Risteytys:  Golden Wonder x Ella
Kasvinjalostaja:  Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinjalostuslaitos
Ylläpito
Lajikkeen ylläpitäjä:  Siemenperunakeskus 1994
Pito on jauhoisin suomalainen ruokaperuna. Se on erittäin jauhoinen ja hajoaa keitettäessä sekä soveltuu soseperunaksi ja uuniperunaksi. Pidon tärkkelyspitoisuus on 19,9 prosenttia. Pito on kohtalaisen taudinkestävä. Pito kuului Suomessa viljeltyjen perunalajikkeiden kärkisijoille 1970- ja 1980-luvuilla, mutta on sittemmin menettänyt paikkansa etenkin suurivolyymisen ammattiviljelyn osalta.
Satoisuus

| Mukulasatoisuus kg/ha (1984-1991) |
| --- | --- |
I viljelyvyöhyke:: 35 100 kg, josta 21,0 % tärkkelystä
II viljelyvyöhyke:: 35 100 kg, josta 21,0 % tärkkelystä
III viljelyvyöhyke:: 32 600 kg, josta 19,3 % tärkkelystä
IV viljelyvyöhyke:: 26 700 kg, josta 17,3 % tärkkelystä
Ensimmäisen ja toisen viljelyvyöhykkeen tulokset on ilmoitettu yhdessä.
Aiheesta muualla

The European Cultivated Potato Database: Pito
Boreal Kasvinjalostus: Lajikekuvaus: Pito (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Siemenperunakeskus: Pito
Suomen jauhoiset perunalajikkeet
Blue Congo
Hertha
Kulta
Lady Claire
Pito
Puikula
Rosamunda
Sabina
Suvi
näytä
keskustele
Suomen perunalajikkeet()
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?
Pirunvuori

Pirunvuoren kivimuodostelmia, ja Pirunluolan suuaukko
Pirunvuori on kallio Sastamalan Karkussa. Se on ollut maisemiensa vuoksi suosittu matkailukohde jo 1800-luvun puolivälistä lähtien. Pirunvuoren on arveltu olleen jossain vaiheessa historiaa myös linnavuori, mutta sellaista ei tunneta Museoviraston tiedoissa.
Yleistä

Pirunvuori sijaitsee Rautaveden Salonsaaressa. Se kohoaa 151 metriä merenpinnan ja noin 93 metriä ympäröivän järven pinnan yläpuolelle. Vuori on jäänne muinaisesta tulivuoresta, jonka purkauskanavan kivi on kestänyt paremmin ajan kulutusta ja jäänyt muuta maastoa korkeammaksi. Pirunvuoren itäpuolella on muun muassa hiihtokeskuksestaan ja hotellistaan tunnettu Ellivuori.
Pirunvuoren laella on luonnonsuojelualue ja se kuuluu Natura 2000-verkostoon. Kallioalue on luontoarvojensa lisäksi merkittävä myös geologisesti. Sen länsireunalla on suurista kalliopaasista koostuva louhikkoinen luolamuodostelma, jonka suurin luola tunnetaan nimellä Pirunluola. Kansanperinne on pitänyt sitä muun muassa pirun asuinpaikkana ja luolasta on väitetty kulkevan tunnelin Laukon kartanon kellariin.
Pirunvuoren kivilinna

Pirunvuoren kivilinna on taidemaalari Emil Danielssonin vuonna 1906 rakennuttama luonnonkivistä tehty ateljee. Danielsson puolisoineen asui vuosikymmenten ajan kesät Pirunvuorella. Rouva Saga Danielsson lahjoitti kivilinnan Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistykselle vuonna 1975.  Tämän jälkeen kivilinnassa tehtiin peruskorjaus ja linna avattiin yleiseksi nähtävyydeksi kesällä 1976.  Rakennuksen ylläpidon osoittauduttua yhdistykselle hankalaksi se lahjoitettiin Vammalan kaupungille vuonna 1990. Nykyään kivilinna on avoinna yleisölle kesä-elokuussa ja siellä järjestetään myös taidenäyttelyitä.
Aiheesta muualla

Pirunvuoden kivilinnan esite (Arkistoitu – Internet Archive)
Raimo Seppälä: Pirunvuori: Taidetta ja tarinoita. Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistyksen julkaisuja LXXXIV, 2004, Vammala. ISBN 951-9279-39-3.
Maisema Pirunvuorelta
Kivilinna
Piko ja Fantasio

| Piko ja Fantasio |
| --- | --- |
 Piko ja Fantasio Moskovassa -albumin kansi.
Kustantaja:  Dupuis
Julkaisuaika:  1938–
Kirjoittaja(t):  Jijé – Franquin – Fournier – Cauvin – Tome – Morvan
Kuvittaja(t):  Jijé – Franquin – Fournier – Broca – Janry
Luoja(t):  Robert Velter
Sarja: Piko ja Fantasio
Piko ja Fantasio (Spirou et Fantasio) on eräs suosituimmista perinteisistä ranskalais-belgialaisista sarjakuvista. Vuodesta 1938 julkaistulla sarjalla on yhteisiä piirteitä muiden eurooppalaisten humorististen seikkailusarjakuvien kuten Tintin ja Asterixin kanssa. Sarjalla on ollut useita tekijöitä, tunnetuimpana André Franquin vuosina 1947–1968. Sarjakuvan päähenkilöinä ovat ystävykset Piko ja Fantasio, jotka seikkailevat ympäri maailmaa. Apuna heillä on Pikon lemmikkiorava Spip, keksijäystävä Sieninevan kreivi sekä Franquinin tarinoissa Marsupilami-eläin.
Historia

Pikon loi ranskalainen Robert Velter vuonna 1938 belgialaisen Dupuis-kustantamon pyynnöstä. Dupuis alkoi huhtikuussa 1938 julkaista Spirou-sarjakuvalehteä, johon tarvittiin uusia hahmoja. Piko oli alun perin hotellin hissipoika ja esiintyi sarjassa myöhemminkin hotellipojan punaisessa työasussa. Sodanaikaisten yleisten ja henkilökohtaisten vaikeuksien vuoksi Velter myi sarjakuvan oikeudet Dupuis'ille 1943. Se palkkasi Pikon uudeksi piirtäjäksi Jijén. Tämä toi sarjaan uuden hahmon Fantasion.
Tunnetuin sarjakuvan tekijä ja kuvittaja oli belgialainen André Franquin, joka alkoi tehdä Piko ja Fantasio -seikkailuja vuonna 1947. Franquin kehitti sarjaa lyhyistä tarinoista pitempien juonikokonaisuuksien suuntaan ja toi sarjaan useita sivuhahmoja, kuten keksijän ja tiedemiehen Sieninevan kreivin, hullun tiedemiehen Zorbulin, Fantasion vallanhimoisen serkun Santafion, toimittaja-Tiinan ja jännittävän Palombian sademetsistä tuodun eläimen, Marsupilamin. Franquin kehitti myös tarinoiden tapahtumapaikkana usein nähtävän Sieninevan (Champignac) kylän ja sen asukkaat.
Vuodesta 1959 alkaen Franquin alkoi työskennellä yhdessä käsikirjoittaja Gregin ja taustoja piirtäneen Jidéhemin kanssa. 1960-luvulla syntyivät klassiset Zorbul-tarinat. Franquin oli kuitenkin kiinnostuneempi tekemään omaa sarjaansa Niilo Pielistä ja jätti Pikon piirtämisen muiden käsiin pitäen itsellään vain Marsupilami-hahmon oikeudet. Franquinin viimeinen Piko-tarina Vauvanvaippoja Sieninevassa on jo osin sarjan parodiaa.
Franquinin jälkeen Pikoa ja Fantasiota teki 1970-luvulla Jean-Claude Fournier ja hänen jälkeensä lyhyen aikaa Nic Broca ja käsikirjoittaja Raoul Cauvin. 1980-luvulla parivaljakko Tome (käsikirjoittaja) ja Janry (piirtäjä) toivat sarjalle uutta suosiota. Vuonna 1998 ilmestyneessä albumissa Kone joka näki unia tekijät kokeilivat uudistaa sarjaa realistisempaan suuntaan. Tämän jälkeen he keskittyivät piirtämään Pikon rinnakkaissarjaa Pikku Pikoa, jonka pääosassa on Piko lapsena. Tämän sarjan Pikolla ei tosin ole paljon yhteistä alkuperäisen hahmon kanssa.
Vuonna 2004 Pikon ja Fantasion uusiksi tekijöiksi tulivat Jean-David Morvan (käsikirjoittaja) ja José-Luis Munuera (piirtäjä). He tekivät neljä albumia, joiden modernissa piirrosasussa oli manga-vaikutteita. Kustantaja ei ollut tyytyväinen albumien myyntilukuihin ja alkoi etsiä uusia tekijöitä.
Pikon ja Fantasion uudet seikkailut -sarja syntyi vuonna 2006. Tässä rinnakkaissarjassa eri tekijät saivat kokeilla sarjaa yhdellä albumilla. Ensimmäisen albumin tekivät käsikirjoittaja Fabien Vehlmann ja piirtäjä Yoann. Émile Bravon Piko: Nuoren sankarin päiväkirja (2008) sai palkinnon Angoulêmen festivaaleilla. Yannin käsikirjoittama ja Olivier Schwartzin kuvittama Tummanvihreä pikkolopoika (2009) herätti myös ristiriitoja kuvatessaan kevyellä otteella toisen maailmansodan aikaa.
Vuonna 2009 ilmoitettiin että Pikon ja Fantasion seikkailuja -pääsarjan tekijöiksi on valittu Fabien Vehlmann ja Yoann. Heidän albuminsa Varokaa zorkoneita ilmestyi 2010. Tekijöiden tyyli on lähellä Morvanin ja Munueraa.
Vuonna 2018 ilmestyi ranskalainen elokuva Les aventures de Spirou et Fantasio.
Hahmoja

Sarjan päähahmoja ovat etenkin:
Piko – sarjan päähenkilö. Perinteinen sankarihahmo, jolla on vahva oikeudentunto.
Fantasio – Pikon paras ystävä ja seikkailutoveri, ammatiltaan toimittaja, luonteeltaan herkästi kiihtyvä.
Spip – Pikon lemmikkiorava
Marsupilami – pitkähäntäinen Etelä-Amerikan viidakon eläin; sai myöhemmin oman sarjan.
Sieninevan kreivi – hieman hajamielinen nero, jonka keksinnöt ovat usein avuksi pääkaksikolle.
Toistuvia sivuhahmoja ovat muun muassa:
Tiina – toimittajakumppani, Fantasion kilpailija (alkukielellä Seccotine, lehtisuomennoksissa Kitariina)
Zorbul – hullu tiedemies.
Santafio – Fantasion paha serkku, joka tavoittelee valtaa.
Niilo Pielinen – tohelo työntekijä samassa työpaikassa Pikon ja Fantasion kanssa (esiintyy sivuhahmona joissain Franquinin tarinoissa, mutta pääosin omassa sarjassaan).
Sieninevan kylän asukkaita:
Sieninevan pormestari – kylän johtaja, rakastaa pitkiä ja ikävystyttäviä puheita.
Tinajalka – juoppo kylähullu, entinen eläinlääkäri.
Sulkapää – kiltti ja naiivi ikämies.
Piko ja Fantasio Suomessa

Piko ja Fantasio seikkailivat Suomessa ensin Tipsu ja Tapsu -nimisenä sarjakuvana Semicin kustantamassa Trumf-albumisarjassa (1972–1974). Vuodesta 1973 seikkailuja nähtiin jatkosarjoina Ruutu-sarjakuvalehdessä ja sitten sen jatkajassa, Non Stop -sarjakuvalehdessä vuoteen 1979. Sittemmin Pikon ja Fantasion seikkailuja -sarja on ilmestynyt omina albumeinaan, joiden kustantaja on Semicin seuraaja Egmont. Suomalainen kustantaja markkinoi myös Vehlmannin ja Yoannin tekemiä pääsarjan albumeja osana Pikon ja Fantasion uudet seikkailut -sarjaa.
Albumit > Fournier

20. Kullantekijät.  ((Le Faiseur d’or, 1970.) Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2015.  ISBN 978-952-233-860-0  (Franquin piirsi Marsupilamin)
21. Triangeli iskee.  ((Du glucose pour Noemie, 1970.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1998.  ISBN 951-876-602-9
22. Kätketty luostari (L'Abbaye Truquée,1972) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Egmont, 2019. ISBN 9789523342002  (Muodostaa seuraavan kanssa yhtenäisen kokonaisuuden)
23. Tora Torapa (Tora Torapa,1973) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Egmont, 2020. ISBN 9789523342859
25. Niokolo-Koban arvoitus (Le Gri-Gri du Niokolo-Koba, 1974) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Egmont, 2022. ISBN 9789523344648
26. Omenaviiniä tähtiin.  ((Du cidre pour les étoiles, 1975.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1997.  ISBN 951-876-534-0
27. Kuoleman lähettiläs (L'Ankou,1977) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Story House Egmont, 2023. ISBN 9789523345669
28. Tyranni Kodo (Kodo le Tyran, 1979) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Story House Egmont, 2023. ISBN 9789523346697 (Kaksiosaisen seikkailun ensimmäinen osa).
29. Suuri sumutus (Des haricots partout, 1980) Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Story House Egmont, 2024.  ISBN 9789523346741 (Kaksiosaisen seikkailun jälkimmäinen osa).
Albumit > Nic & Cauvin

30. Uusi jääkausi.  ((La ceinture du grand froid, 1981.) Kuvitus: Nic. Käsikirjoitus: Cauvin. Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2004.  ISBN 952-469-239-2
31. Musta laatikko.  ((La boîte noire, 1981.) Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2005.  ISBN 952-469-329-1
32. Hiljaisuuden salaisuus.  ((La faiseur du silence, 1981.) Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2005.  ISBN 952-469-382-8
Albumit > Tome & Janry

33. Virus.  ((Virus, 1984.) Suomentanut Anssi Rauhala)  Tampere:  Egmont, 2007.  ISBN 978-952-469-709-5
34. Piko ja Fantasio Australiassa.  ((Aventure en Australie, 1985.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1994.  ISBN 951-876-311-9
35. Kuka pysäyttää Sinihapon?.  (Qui arrêtera Cyanure?, 1985)  Helsinki:  Egmont, 2015.  ISBN 978-952-233-876-1
36. Komeetan kelloseppä.  ((L’horloger de la comete, 1986.) Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2008.  ISBN 978-952-469-901-3
37. Zorbulin aika.  ((Le réveil du Z, 1986.) Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2008.  ISBN 978-952-469-916-7
38. La Jeunesse de Spirou (1987)
39. Piko ja Fantasio New Yorkissa.  ((Spirou à New York, 1987.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1993.  ISBN 951-876-255-4
40. Kauhun kyydissä.  ((La Frousse aux Trousses, 1988.) Suomentanut Kaija Rekola-Salo)  Tampere:  Egmont, 2000.  ISBN 951-876-789-0
41. Karkotettujen laakso.  ((La Vallée des bannis, 1989.) Suomentanut Kaija Rekola-Salo)  Tampere:  Egmont, 2002.  ISBN 951-876-934-6
42. Piko ja Fantasio Moskovassa.  ((Spirou à Moscou, 1991.) Suomentanut Pirjo Thorel)  Tampere:  Semic, 1991.  ISBN 951-876-212-0
43. Haisaaren vanki.  ((Vito la Déveine, 1992.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1992.  ISBN 951-876-254-6
44. Musta säde.  ((Le rayon noir, 1993.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1993.  ISBN 951-876-283-X
45. Kohtalokas kuu.  ((Luna fatale, 1995.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Semic, 1995.  ISBN 951-876-383-6
46. Kone joka näki unia.  ((Machine qui rêve, 1998.) Suomentanut Vesa Nykänen)  Tampere:  Egmont, 1999.  ISBN 951-876-660-6
Albumit > Morvan & Munuera

47. Pariisi aaltojen alla.  ((Paris sous-Seine!, 2004.) Suomentanut Antti Pajunen)  Tampere:  Egmont, 2004.  ISBN 952-469-252-X
48. Taistelu kuolemattomuudesta.  ((L’homme qui ne voulait pas mourir, 2005.) Suomentanut Antti Pajunen)  Tampere:  Egmont, 2005.  ISBN 952-469-412-3
49. Tokio.  ((A Tokyo, 2006.) Suomentanut Antti Pajunen)  Tampere:  Egmont, 2006.  ISBN 952-469-636-3
50. Zorbulin lähteillä.  ((Aux sources du Z, 2008.) Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2008.  ISBN 978-952-469-985-3
Albumit > Yoann & Vehlmann

51. Varokaa zorkoneita.  ((Alerte aux Zorkons, 2010.) Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2011.  ISBN 978-952-233-453-4
52. Zetan pimeä puoli.  ((La face cachée du Z, 2011.) Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2012.  ISBN 978-952-233-557-9
53. Viperin kynsissä.  ((Dans les griffes de la Vipère, 2013.) Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2013.  ISBN 978-952-233-688-0
54. Sniper Alleyn pikkolopoika.  ((Le Groom de Sniper Alley, 2014.) Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2014.  ISBN 978-952-233-786-3
55. Marsupilamin raivo.  ((La colère du Marsupilami, 2016.) Suomentanut Mirka Ulanto)  Helsinki:  Egmont, 2016.  ISBN 978-952-233-962-1
Tarinat Fabien Vehlmann, piirrokset Yoann.
Albumit > Pääsarjaan kuulumattomat

Lyhyiden tarinoiden kokoelmia:
Spirou et l'aventure (Jijé 1943–46) (1948)
L'Héritage (Franquin 1946) (1984)
Radar le robot (Franquin & Jijé, 1946–47, 1957) (1985)
La Voix sans maître et 5 autres aventures (Rob-Vel 1938, 1943; Franquin 1957; Nic & De Kuyssche 1980; Tome & Janry 1981–82, 1984) (2003)
Fantasio et le fantôme et 4 autres aventures (Jijé 1946; Franquin 1949, 1957, 1976; Yves Chaland 1982; Fournier 1971, 1973) (2003)
Ikuinen pikkolopoika ja muita tarinoita (Les folles aventures de Spirou, Vehlmann & Yoann, 2017).  Suomentanut Mirka Ulanto. Helsinki: Egmont, 2018  ISBN 9789523341364
Albumit > Pikon ja Fantasion uudet seikkailut -sarja

Rinnakkaissarja Une aventure de Spirou et Fantasio par..., myöhemmin nimellä Le Spirou de...
1. Kivijättiläiset.  ((Les géants pétrifiés, 2006.) Tarina: Fabien Vehlmann. Kuvitus: Yoann)  Tampere:  Egmont, 2009.  ISBN 978-952-233-285-1
2. Ajan pyörteissä.  ((Les marais du temps, 2007.) Tarina ja kuvitus: Frank Le Gall. Suomentanut Lauri Narinen)  Tampere:  Egmont, 2009.  ISBN 978-952-233-163-2
3. Sieninevan sukuhauta.  ((Le tombeau des Champignac, 2007.) Tarina: Yann. Kuvitus: Fabrice Tarrin)  Tampere:  Egmont, 2012.  ISBN 978-952-233-558-6
4. Piko: Nuoren sankarin päiväkirja.  ((Le journal d’un ingénu, 2008.) Tarina ja kuvitus: Émile Bravo. Suomentanut Anssi Rauhala)  Tampere:  Egmont, 2010.  ISBN 978-952-233-362-9
5. Tummanvihreä pikkolopoika.  ((Le Groom vert-de-gris, 2009.) Tarina: Yann. Kuvitus: Olivier Schwartz. Suomentanut Emilia Melasuo)  Tampere:  Egmont, 2010.  ISBN 978-952-233-363-6
6. Paniikki Atlantilla.  ((Panique en Atlantique, 2010.) Tarina: Lewis Trondheim. Kuvitus: Fabrice Parme. Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2011.  ISBN 978-952-233-471-8
8. Leopardinainen.  ((La femme leopard, 2014.) Tarina: Yann. Kuvitus: Olivier Schwartz. Suomentanut Emilia Melasuo)  Helsinki:  Egmont, 2014.  ISBN 978-952-233-785-6
13. Mustien uhrien herra.  ((Le maitre des hosties noires.) Tarina: Yann. Kuvitus: Olivier Schwartz. Suomentanut Mirka Ulanto)  Helsinki:  Egmont, 2017.  ISBN 978-952-233-993-5
Tekijät eri aikoina

Rob-Vel 1938–1943
Jijé 1943–1946
André Franquin 1946–1968
Jean-Claude Fournier 1969–1979
Nic Broca & Raoul Cauvin 1980–1983
Philippe Tome & Janry 1981–1998
Jean-David Morvan & José Luis Munuera 2004–2008
Yoann & Fabien Vehlmann 2010–
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dupuis: Spirou & Fantasio (Arkistoitu – Internet Archive). (ranskaksi)
Piko ja Fantasio. Kimmo Lakoman bibliografia.
Ronkainen, Timo: Piko ja Fantasio uusiin käsiin. Kvaak.fi 21.1.2004.
Santikko, S.: Sieninevan huurut. Kvaak.fi 19.6.2011.
Valta, Reijo: Nöökäle Lubroz! Kvaak.fi 18.12.2013.
Valta, Reijo: Piko ja Fantasio vuonna 1946. Pois työpöydältä 25.8.2014.
Les aventures de Spirou et Fantasio -elokuva IMDb-sivustolla
Vermillionin piirikunta

Vermillionin piirikunta on  piirikunta Indianan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2000 sen väkiluku oli 16 788. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Newport. Se kuuluu Terre Hauten metropolialueeseen.
Vermillionin piirikunnan sijainti Indianassa
Historia

Vermillionin piirikunta perustettiin 1. helmikuuta 1824. Se sai nimensä läheisestä Vermilion River -joesta. Piirikunnan nimeen lisättiin toinen l-kirjain, jotta se erottuisi naapuripiirikunnasta, Illinoisin osavaltiossa sijaitsevasta Vermilionin piirikunnasta.
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on 673 km², josta maata on 665 km² ja vesistöjä 8 km².
Maantiede > Tärkeimmät valtatiet

Interstate 74
U.S. Route 36
Indiana State Road 32
Indiana State Road 63
Indiana State Road 71
Indiana State Road 163
Indiana State Road 234
Maantiede > Rautatiet

CSX Transportation
Vermillion Valley Railroad
Maantiede > Naapuripiirikunnat

Warrenin piirikunta, Indiana (pohjoisessa)
Fountainin piirikunta, Indiana (koillisessa)
Parken piirikunta, Indiana (idässä)
Vigon piirikunta, Indiana (etelässä)
Edgarin piirikunta, Illinois (lounaassa)
Vermilionin piirikunta, Illinois (luoteessa)
Väestö

Vuonna 2000 Vermillionin piirikunnassa oli 16 788 asukasta, 6 762 taloutta ja 4 713 perhettä. Väestötiheys oli 25/km². Piirikunnan 7 405 asumisyksikön keskimääräinen tiheys oli 11/km². Asukkaista 98,39 prosenttia oli valkoihoisia, 0,26 prosenttia mustia tai afroamerikkalaisia, 0,24 prosenttia alkuperäiskansoja, 0,12 prosenttia aasialaisperäisiä, 0,02 prosenttia Tyynenmeren saarilta ja 0,16 prosenttia muita rotuja sekä 0,80 prosenttia näistä kahteen tai useampaan ryhmään kuuluvia. Lisäksi 0,64 prosenttia oli mihin hyvänsä rotuun kuuluvia espanjalais- tai latinalaissyntyisiä.
Piirikunnan 6 762 taloudesta 30,80 prosentilla oli kotona asuvia alle 18-vuotiaita lapsia. 57,30 prosenttia oli yhdessä asuvia aviopareja, 9,00 prosentilla perheenpää oli ilman aviomiestä asuva nainen ja 30,30 prosenttia oli perheettömiä. Kaikista talouksista 26,60 prosenttia oli yksin asujia ja 12,90 prosenttia yksin asuvia 65 vuotta täyttäneitä. Talouksien keskimääräinen asukasluku oli 2,44 ja perheiden 2,94.
Piirikunnan väestöstä alle 18-vuotiaita oli 23,80 prosenttia, 18–24-vuotiaita 8,10 prosenttia, 25–44-vuotiaita 27,50 prosenttia, 45–64-vuotiaita 24,90 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 15,80 prosenttia. Keski-ikä oli 39 vuotta. Jokaista 100 naista kohti oli 95,00 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohti oli 92,00 miestä.
Piirikunnan talouksien mediaanitulo oli 34 837 dollaria ja perheiden 41 809 dollaria. Miesten mediaanitulo oli 32 279 dollaria ja naisten 22 647 dollaria. Tulot henkilöä kohden olivat 18 579 dollaria. Noin 6,30 prosenttia perheistä ja 9,50 prosenttia koko väestöstä, 10,40 prosenttia alle 18-vuotiaista ja 12,60 prosenttia yli 65-vuotiaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Kaupungit

Alta
Blanford
Bono
Cayuga
Centenary
Clinton
Dana
Eugene
Fairview Park
Flat Iron
Gessie
Highland
Hillsdale
Jonestown
Klondyke
Newport
Perrysville
Quaker (entinen)
Randall (entinen)
Rhodes
Rileysburg
Saint Bernice
Summit Grove
Syndicate
Toronto (entinen)
Tree Spring
Universal