stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Micheline Calmy-Rey
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Sveitsin liittopresidentit
Furrer | Druey | Munzinger | Furrer | Naeff | Frey-Herosé | Furrer | Stämpfli | Fornerod | Furrer | Stämpfli | Frey-Herosé | Knüsel | Stämpfli | Fornerod | Dubs | Schenk | Knüsel | Fornerod | Dubs | Welti | Dubs | Schenk | Welti | Cérésole | Schenk | Scherer | Welti | Heer | Schenk | Hammer | Welti | Anderwert | Droz | Welti | Bavier | Ruchonnet | Welti | Schenk | Deucher | Droz | Hertenstein | Hammer | Ruchonnet | Welti | Hauser | Schenk | Frey | Zemp | Lachenal | Deucher | Ruffy Müller | Hauser | Brenner | Zemp | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Brenner | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Hoffmann | Motta | Decoppet | Schultess | Calonder | Ador | Motta | Schultess | Haab | Scheuer | Chuard | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Haab | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Pilet-Golaz | Minger | Meyer | Motta | Baumann | Etter | Pilet-Golaz | Wetter | Etter | E. Celio | Stampfli | von Steiger | Kobelt | Etter | E. Celio | Nobs | Petitpierre | von Steiger | Kobelt | Etter | Rubattel | Petitpierre | Feldmann | Streuli | Holenstein | Chaudet | Petitpierre | Wahlen | Chaudet | Spühler | von Moos | Tschudi | Schaffner | Bonvin | Spühler | von Moos | Tschudi | Gnägi | N. Celio | Bonvin | Brugger | Graber | Gnägi | Furgler | Ritschard | Hürlimann | Chevallaz | Furgler | Honegger | Aubert | Schlumpf | Furgler | Egli | Aubert | Stich | Delamuraz | Koller  | Cotti | Felber | Ogi | Stich | Villiger | Delamuraz | Koller | Cotti | Dreifuss | Ogi | Leuenberger | Villiger | Couchepin | Deiss | Schmid | Leuenberger | Calmy-Rey | Couchepin | Merz | Leuthard | Calmy-Rey | Widmer-Schlumpf | Maurer | Burkhalter | Sommaruga |  Schneider-Ammann | Leuthard | Berset | Maurer | Sommaruga
Mikki Hiiri (televisiosarja)

Mikki Hiiri (engl. Mickey Mouse) on Paul Rudishin luoma sarja lyhytelokuvia, joita tuotettiin vuosina 2013–2019.
Sarja jatkui Disney+-palvelussa vuonna 2020, nimellä Mikki Hiiren ihmeellinen maailma.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| Chris Diamantopoulos | Antti Pääkkönen | Mikki Hiiri |
| Russi Taylor | Kiti Kokkonen | Minni Hiiri |
| Tony Anselmo | Jukka Rasila | Aku Ankka |
| Tress Macneille | Petra Karjalainen | Iines Ankka |
| Bill Farmer | Petri Liski | Hessu |
| Bill Farmer | Bill Farmer | Pluto |
| Dee Bradley Baker | Dee Bradley Baker | Sintti |
| Jim Cummings | Tuomo Rysti, Markus Bäckman (vain jaksossa Hylätty Pekka) | Pekka |
| Alan Young, (2015-2016) John Kassir (2016-2018) | Pekka Autiovuori | Roope Ankka |
| Corey Burton | Aarre Karén (2014-2015), Markku Nenonen (2016-2019) | Taavi Ankka |
| Russi Taylor | Rinna Paatso, Antti L. J. Pääkkönen (vain Lupu, jaksossa Toisen kengissä) | Tupu, Hupu ja Lupu |
| Tress Macneille | Susanna Indrén | Tiku |
| Corey Burton | Tom Wentzel | Taku |
| April Winchell | Katja Aakkula | Heluna Ammu |
| Paul Rudish, Jeff Bennett | Petri Hanttu | Mortimer Hiiri |
| Marc La Roya | Petrus Kähkönen | José Carioca |
Suomenkielisissä sivuäänissä Antti Pääkkönen, Jukka Rasila, Petra Karjalainen, Petri Liski, Tuomo Rysti, Pekka Autiovuori, Aarre Karen, Katja Aakkula, Petri Hanttu, Tom Wentzel, Markus Bäckman, Antti L. J. Pääkkönen, Tero Koponen, Aku Laitinen, Susa Saukko, Tarja Alexander ja Sasu Moilanen.
Suomenkielinen ohjaus: Petri Hanttu
Suomenkielinen käännös: Aki Heinlahti
Michele Tito

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 4×100 m |  |
Michele Tito (18. kesäkuuta 1920 Trieste – 10. heinäkuuta 1968 Trieste) oli italialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Tito voitti 4 × 100 metrin viestissä olympiapronssia Lontoossa 1948. Hänen ennätyksensä 100 metrillä oli vuonna 1941 juostu 10,5 sekuntia.
Aiheesta muualla

Michele Tito Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Mirkku Kullberg

Mirkku Kullberg (s. 1962) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Artekin ja Turkisliike Grünsteinin toimitusjohtajana, Nanson brändijohtajana sekä Artekin vuonna 2013 ostaneen sveitsiläisen Vitran kuluttajaliiketoiminnan johtajana. Vuoden 2016 alusta kesään 2018 hän toimi hotelliketju Kämp Groupin markkinointijohtajana. Hän istuu Saga Fursin ja Alvar Aalto -säätiön hallituksessa.
Kullberg on naimisissa valokuvaaja Ola Kolehmaisen kanssa.
Mennyt maailma (EP)

| Mennyt maailma Lyijykomppania |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 24.–25. helmikuuta 2007 Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 18. huhtikuuta 2007
 Tuottaja(t): Lyijykomppania Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: heavy metal, doom metal
 Kesto: 16.37
 Levy-yhtiö: RAM Disc
Lyijykomppanian muut julkaisut
| Harmaita säveliä 2005 | Mennyt maailma 2007 | Sota, nälkä, rutto, kuolema 2010 |
Mennyt maailma on Lyijykomppanian EP-levy, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2007. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu, jolla on mukana basisti-laulaja Petteri Virtanen. Levyn avausraita 
”Ethän koskaan” on Lyijykomppanialle hyvin epätyypillinen iskelmävaikutteinen kappale, jossa ei kuulla ollenkaan sähkökitaroita.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Lyijykomppania.
Ethän koskaan – 3.45 (säv. Lindström, san. Moilanen)
Lampaan syöjät – 3.50 (säv. Virtanen, san. Moilanen)
Auringon tervaaja – 4.12 (säv. & san. Moilanen)
Mennyt maailma – 4.49 (säv. Lindström, san. Moilanen)
Kokoonpano

Petteri Virtanen – basso, laulu
Lemmy Lindström – kitara
Esa Moilanen – lyömäsoittimet
Kokoonpano > Tuotanto

Tuomo Valtonen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Marko Moilanen – yhtyekuva
Esa Moilanen – kannet
Jarkko Rossi – kannet
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Mennyt maailma (EP) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Mennyt maailma (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lyijykomppania
| --- | --- |
Studioalbumit:   Uimakoulu  Viimeinen voitelu  Harmaita säveliä  Sota, nälkä, rutto, kuolema  Tietoja epäonnistumisista ja päättämättömyyksistä, tai Väkivaltaa ja vääriä lääkkeitä  Tarpeettomia ikävyyksiä.  1993 - 1996 
EP:t:   Synkkää jynkytystä  Suden hetki  Kehitys kulkee perse edellä  Mennyt maailma 
Kokoelmat:  Lyijykomppania
Singlet:   ”Ohjelmanjulistus”  ”Helsinki tulessa! / Isä heiluu kirveellä”  ”Yksinäisen tähden harhailija / ART”  ”Kuolemaneskadroona”
Miehen tie – 50-vuotiskokoelma

| Miehen tie - 50-vuotiskokoelma Pate Mustajärvi |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983-2006
 Julkaistu: 30. elokuuta 2006
 Tyylilaji: Poprock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi: 8. (viikko 36/2006)    Suomi: 2. (Mid-price, viikko 7/2009)
Pate Mustajärven muut julkaisut
| Ajan päivin, ajan öin 2005 | Miehen tie - 50-vuotiskokoelma 2006 | Ollaan ihmisiksi 2009 |
Miehen tie - 50-vuotiskokoelma on Pate Mustajärven kokoelma-albumi vuodelta 2006. Kokoelmalla on kolme uutta kappaletta: "Kymmenen pientä kyytipoikaa" (alun perin Die Toten Hosenin "Zehn kleine Jägermeister"), jonka Mustajärvi duetoi Mauri "Moog" Konttisen kanssa, Tuomari Nurmio -cover "Kurjuuden kuningas" sekä Olli Lindholmin säveltämä ja Pauli Hanhiniemen sanoittama "Viimeinen maitohammas", joka julkaistiin myös singlenä.
Kappaleet > CD 1

Ajan päivin, ajan öin – 3.40
Ukkometso – 3.17
Köyhän miehen Peace & Love – 3.36
Sydän syrjällään (- Something's Gotten Hold of My Heart -) – 4.35
Kannu vaakunaa (- Whiskey in the Jar -) – 4.01
Kymmenen pientä kyytipoikaa (- Zehn kleine Jägermeister -) – 4.31  (Säv: Wolfgang Rohde, san. Mueller/Frege, suom.san: Moog Konttinen)
Koskipuiston kuu (- Moon Over Bourbon Street -) – 3.52
Jukeboxin luona – 4.06
Rokkimakkara – 4.01
Meidän äiti imppaa (- Mother's Little Helper -) – 3.09
Elämässä pitää olla runkkua – 3.10
Nyt (- Au Suivant/Next -) – 3.57
Lasinen elämä – 3.34
Boulevard de la Madeleine (- Boulevard de la Madeleine -) – 3.05
Kurjuuden kuningas – 3.10  (Säv./san: Tuomari Nurmio)
Tuhkaa (- Homburg -) – 4.07
Mä elän vieläkin (- The Highwayman -) – 3.00
Kappaleet > CD 2

Viimeinen maitohammas – 4.25  (Säv: Olli Lindholm, san: Pauli Hanhiniemi)
Häkki heilahtaa (- Folsom Prison Blues -) – 3.05
Runotyttö – 2.56
Kun lähdet armeijaan (- You're In The Army Now -) – 3.53
Anna anteeksi, niin minäkin – 4.18
Verhotkin veit (- Blackberry Way -) – 3.18
Sinun laulusi (- Your Song -) – 4.11
Lui (- Lui -) – 2.38
Helvetistä taivaaseen (...ja takaisin) (- Please Don't Touch -) – 3.02
Kipsi (- Gypsy -) – 5.21
Pohjoisen mies – 3.31
Kuumat yöt (- Wild Night -) – 3.22
Hei Paula (- Hey, Paula -) – 2.56
Hengitä sisko – 4.07
Emmanuelle (- Emmanuelle -) – 3.21
Tarjoan kierroksen – 3.54
Viimeiseen mieheen (- Only One Woman -) – 3.16
Single

"Viimeinen maitohammas" / "Viimeinen maitohammas" (safööri versio) (PSCD 280, 2006)
Njassanripsimonni

| Njassanripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  njassae
Kaksiosainen nimi
 Synodontis njassae  Keilhack, 1908 
Katso myös
   Njassanripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Njassanripsimonni (Synodontis njassae) on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se on endeeminen Njassajärven ja siihen laskevien jokien kala.
Ulkonäkö ja koko

Njassanripsimonnilla on kellanharmaalla pohjalla tummanruskeita pilkkuja. Joissakin yksilöissä pilkut ovat pieniä, toisissa suuria. Pilkutuksen mukaan lajia ei voi jakaa alalajeihin, vaikka jotkut ovat yrittäneet. Maksimipituus on noin 20 cm mutta useimmat aikuiset yksilöt jäävät yleensä noin 10 cm pitkiksi. Kala pystyy tuottamaan kuuluvia ääniä rintalihaksiinsa liittyvillä piikeillä.
Elinympäristö

Njassanripsimonneja on eniten Njassajärven kalliorantojen tuntumassa, mutta niitä tavataan myös muualla järvessä ja saman vesistön joissa. Kala voi hakeutua päiväsaikaan niin syvälle kuin happipitoisuus sallii - jopa 230 metriin. Yöksi se tulee lähemmäs pintaa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Njassanripsimonnit ovat akvaariossa aktiivisia hämärän aikaan ja piileksivät päivän kivenkolossa tai muussa suojaisassa paikassa. Njassanripsimonnit ovat lisääntyneet vankeudessa, mutta tähän epäillään käytetyn hormoneita.
Ravinto ja vesiolot

Njassanripsimonni syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa njassanripsimonneja ruokitaan pohjaan painuvilla hiutaleilla ja tableteilla. Njassanripsimonnin kotiveden Njassajärven vesi on kovaa, emäksistä (pH 7,5–8,7) ja melko lämmintä (23–28 astetta).
Aiheesta muualla

Synodontis njassae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Miehiä ja ihmisiä (albumi)

| Miehiä ja ihmisiä Mamba |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2014
 Levy-yhtiö: Free Agent Records
Mamban muut julkaisut
| Kuuma rakkaus 2011 | Miehiä ja ihmisiä 2014 | Ihana voima 2023 |
Miehiä ja ihmisiä on Mamban albumi vuodelta 2014.
Kappaleet

Anna kauniin tapahtuu – 3.31
Kulkija unelmineen – 3.13
Kaks arkaa sieluu – 3.21
Sanat, sanat – 3.07
Kaksi matkustajaa – 3.21
Ei kyyneltäkään – 3.26
Minä tunnen tämän miehen – 4.04
Paratiisin kyy – 2.30
Mua kohtelet kuin koiraa – 3.12
Tahra sielussain – 3.14
Kulunut mies – 3.06
Päivä jonka sain – 2.55
Melankolinen mieli – 3.38
Melling Hellcat

| Melling Hellcat> Valmistustiedot |
| --- | --- |
Valmistusmaa:  Englanti
Valmistaja:  Melling
Valmistusvuodet:  2007
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  superauto
Tekniset tiedot
Moottori:  V10, quadturbo
Iskutilavuus:  n. 6000 cm3
Teho:  1175 hv
Huippunopeus:  yli 410 km/h
Vetotapa:  neliveto
Melling Hellcat oli kehitysvaiheessa oleva auto, jonka oli tarkoitus olla markkinoille tullessaan nopein tielaillinen automalli. Auton kehityksen aloitti moottoriekspertti Al Melling ja se esiteltiin ensimmäisen kerran prototyyppinä helmikuussa 2007. Autoa oli tarkoitus valmistaa Englannin Rochdalessa 20–30 kappaleen vuosivauhdilla.
Tekniikka

Vaihteisto on kuusivaihteinen sekventaalivaihteisto, kytkimiä on kaksi.
Moottorit

Moottori on neljällä turbolla ja kahdella välijäähdyttimellä varustettu V10-moottori.
6.0 - 1175 hv
Mitat

Pituus: 4 437 mm
Leveys: 1 913 mm
Korkeus: 1 065 mm
Akseliväli: 2 685 mm
Miina Lönnrot

Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.
Miina Lönnrot asui vuodesta 1885 alkaen Paikkarin torpan vieressä sijaitsevassa, vuonna 1863 rakennetussa Miinan mökissä. Miinan mökki on ollut vuodesta 1972 Sammattiseuran omistuksessa ja siellä on järjestetty vuodesta 1985 alkaen vuosittain käsitöiden myyntinäyttelyitä sekä taidenäyttelyitä.
Mierolainen

| Mierolainen Jarkko Martikainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003–2004
 Julkaistu: 18. elokuuta 2004
 Tuottaja(t): Ville Kangas
 Tyylilaji: folk, progressiivinen rock
 Kesto: 56.05
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Listasijoitukset
  3.
Jarkko Martikaisen muut julkaisut
|   | Mierolainen 2004 | Rakkaus 2006 |
Mierolainen on Jarkko Martikaisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 18. elokuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

Isäni elämä, teot ja kirjoitukset – 4.46
Perkeleen peltilaatikot – 4.28
Mäyriä ja ihmisiä – 5.04
Minä vien roskat pois – 5.08
Ampukaa mut kuuhun – 2.47
Itkuvirsikirjat – 7.07
Suunnaton laulu – 3.45
Joulu on juhlista pahin – 5.05
Laki = Laki – 2.21
Kello on paljon, kulkekaa hiljaa – 2.11
Pyhä jysäys – 4.11
Ruudinkeksijät – 5.28
Kaikki me kuolemme pian – 3.42
Muusikot

Jarkko Martikainen – laulu, kitara, dobro
Ville Kangas – basso, viulu, harmoni, haitari, buzuki, syntetisaattori
Marko Möttönen – rummut, lyömäsoittimet
Seppo Santala – kitara, ohjelmointi, taustalaulu
Jarmo Hovi – lyömäsoittimet
Jukka-Pekka Peltoniemi – trumpetti
Tuija Myllykangas – viulu
Petri Prauda – säkkipilli
Janne Virkkala – sello
Timo Myllykangas – kontrabasso
Esa Klapuri – saksofoni
Tommi Viksten – kitara
Laura Hynninen – harppu
Arvostelut

Nyt:
Soundi:
Night of the Living Dead (vuoden 1968 elokuva)

| Night of the Living Dead |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George A. Romero
Käsikirjoittaja:  George A. Romero   John A. Russo
Tuottaja:  Karl Hardman   Russell Streiner
Säveltäjä:  William Loose Fred Steiner
Kuvaaja:  George A. Romero
Leikkaaja:  George A. Romero   John A. Russo
Pääosat:  Judith O'Dea Duane Jones Marilyn Eastman Karl Hardman Judith Ridley Keith Wayne
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Walter Reade Organization Continental Distributing Image Ten Laurel Group Market Square Productions
Levittäjä:  Walter Reade Netflix
Ensi-ilta:   1. lokakuuta 1968  24. tammikuuta 1992
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  114 000 $
Tuotto:  30 miljoonaa $
Seuraaja:  Dawn of the Dead
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Night of the Living Dead
Night of the Living Dead, televisioesityksessä myös Elävien kuolleiden yö, on yhdysvaltalainen mustavalkoinen kauhuelokuva, joka valmistui vuonna 1968. Elokuvan ohjasi George A. Romero ja käsikirjoittajina toimivat John A. Russo ja Romero. Pääosissa ovat Duane Jones ja Judith O'Dea. Elokuvan tuotantovaiheessa se tunnettiin nimillä Night of Anubis ja Night of the Flesh Eaters. Tom Savini ohjasi myöhemmin elokuvasta uudelleenfilmatisoinnin Night of the Living Deadin vuonna 1990.
Elokuvan budjetti oli vain 114 000 dollaria, mutta se tuotti kotimaassaan 12 miljoonaa ja ulkomailla 30 miljoonaa dollaria.
Vuonna 2001 American Film Institute nimesi elokuvan sadan tärkeimmän kauhu- ja jännityselokuvan joukkoon.
Juoni

Elokuvan alussa sisarukset Barbra ja Johnny käyvät hautausmaalla isänsä haudalla. Zombiksi (elävistä kuolleista tosin käytetään elokuvassa nimitystä "ghoul") muuttunut vanha mies hyökkää heidän kimppuunsa ihmislihaa himoten. Barbra onnistuu pakenemaan  ja päätyy autiolle maatalolle, jossa piilottelee myös Ben. He laudoittavat talon ovet ja ikkunat, kun lauma zombeja alkaa piirittää sitä.
Talon kellarista löytyy myös muita ihmisiä, Tom ja Judy sekä pariskunta Harry ja Helen Cooper tyttärineen. Cooperien tytär Karen on loukkaantunut zombien hyökkäyksestä ja on sairas.
Harrylle ja Benille syntyy riitaa siitä miten tukalasta tilanteesta selviydytään. Cooper kannattaa linnoittautumista talon kellariin, kun taas Ben taistelisi zombeja vastaan ja yrittäisi jotenkin päästä ihmisten ilmoille. Ben ehdottaa muille pakenemista hänen autollaan, josta on polttoaine loppunut. He kehittelevät suunnitelman, jossa Harry saa tehtäväkseen hätistää zombeja polttopulloilla, jotta Ben, Tom ja Judy pääsevät hakemaan polttoainetta ulkoa. Ben sytyttää vahingossa polttoaineen tuleen ja auto leimahtaa liekkeihin Tomin ja Judyn ollessa vielä auton sisällä. He yrittävät paeta, mutta auto räjähtää.
Ben pakenee takaisin talolle, mutta huomaa Harryn lukinneen hänet ulos. Ben onnistuu murtautumaan takaisin sisälle ja laudoittaa Harryn kanssa oven. Zombit yrittävät päästä talon sisälle ja Benin estäessä niitä hän pudottaa kiväärinsä. Harry nappaa sen ja osoittaa Beniä sillä. Ben onnistuu saamaan kiväärin takaisin ja ampuu Harryä. Harry raahautuu kellariin ja kuolee tyttärensä vierelle.
Myöhemmin Helen löytää kellarista zombiksi muuttuneen tyttärensä, joka syö isänsä ruumista. Karen tappaa äitinsä. Barbra näkee Johnnyn zombijoukossa ja järkyttyy niin paljon, ettei pysty puolustautumaan zombien murtautuessa talon sisälle.
Ben pakenee kellariin ja onnistuu selviämään yön yli. Hän palaa yläkertaan ja kuulee zombien metsästäjien kiväärien laukauksia. Yksi metsästäjä erehtyy luulemaan häntä zombiksi ja ampuu Benin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Duane Jones  | … |  Ben   |
|  Judith O'Dea  | … |  Barbra   |
|  Karl Hardman  | … |  Harry Cooper   |
|  Marilyn Eastman  | … |  Helen Cooper   |
|  Keith Wayne  | … |  Tom   |
|  Judith Ridley  | … |  Judy   |
|  Kyra Schon  | … |  Karen Cooper   |
|  Russell Streiner  | … |  Johnny   |
Ben (Duane Jones)
Barbra (Judith O'Dea)
Harry (Karl Hardman)
Helen (Marilyn Eastman)
Karen (Kyra Schon)
Tom (Keith Wayne)
Judy (Judith Ridley)
Johnny (Russell Streiner)
Tekijänoikeudet Yhdysvalloissa

Elokuvalla ei ole Yhdysvalloissa tekijänoikeudellista suojaa, vaan se on vapaasti yleisessä käytössä (public domain). Tämä johtuu alkuperäisen levittäjän, Walter Reade Organizationin, huolimattomuudesta, sillä se ei lisännyt elokuvan kopioihin tekijänoikeuksia. Yhdysvalloissa tuolloinen tekijänoikeuslaki vaati, että tuotteesta piti näkyä tekijänoikeudet selkeästi. Kun elokuvan nimi oli vielä Night of the Flesh Eaters, ne näkyivät alkuteksteissä, mutta levittäjä poisti ne, kun elokuvan nimi vaihtui.
Koska elokuvalla ei ole tekijänoikeudellista suojaa, sitä ovat levittäneet useat yhtiöt. Internet Movie Databasen mukaan elokuvasta oli tehty 23 erilaista kopiota DVD:lle ja 19 VHS:lle vuonna 2006.  Elokuvan voi katsella myös YouTubesta.
Arvioita

Elokuvaa esitettiin Helsingissä tammikuussa 1992 heikkolaatuisena ja tekstittämättömänä 16 millimetrin kopiona. Helsingin Sanomien Helena Ylänen ihmetteli tuolloin, miten oli pitänyt elokuvaa kymmentä vuotta aiemmin keveänä ja koomisena. Nyt Night The Living Dead oli hänestä vakava, traaginen elokuva, vaikka Romero itse kielsikin elokuvan sisältöarvot. ”Night Of The Living Dead näyttää halpikselta, mutta sen ohjaajan ammattitaidossa ja ilmaisukyvyssä ei ole mitään halpaa.”
Kirjallisuutta

Kurki, Eeva: ”Kellari ja kirkkaus – kun kuolleet palaavat”, George A. Romeron elokuva Elävien kuolleiden yö ja Carl Th. Dreyerin elokuva Sana. Filmihullu 5/2015.
Aiheesta muualla

Night of the Living Dead Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elävien kuolleiden yö suomeksi tekstitettynä Universal Subtitles -sivustolla
Night of the Living Dead archive.orgissa
Arvosteluita elokuvasta leffatykki.comissa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Zombiksi muuttunut Karen Cooper (Kyra Schon).
Miehiä ja poikia

| Miehiä ja poikia |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Joonas Berghäll
Käsikirjoittaja:  Joonas Berghäll Anna Nykyri Timo Vierimaa
Tuottaja:  Joonas Berghäll Satu Majava
Säveltäjä:  Timo Peltola
Kuvaaja:  Pini Hellstedt Tuomo Hutri Jani Kumpulainen Anssi Leino Ilari Koskinen Iikka Salminen Marita Hällfors
Leikkaaja:  Timo Peltola Nils Moström
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oktober
Ensi-ilta:  29. maaliskuuta, 2019
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miehiä ja poikia on Joonas Berghällin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019.
Elokuva on henkilödokumentti, jonka päähenkilöinä on joukko suomalaisia miehiä. Elokuvassa käsitellään haastateltavien henkilöiden elämien kipukohtia
Aiheesta muualla

Miehiä ja poikia Internet Movie Databasessa (englanniksi)