stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romanttinen tie
Paikkoja tien varrella

Würzburg
Tauberbischofsheim
Lauda-Königshofen
Bad Mergentheim
Weikersheim
Röttingen
Creglingen
Rothenburg ob der Tauber
Schillingsfürst
Feuchtwangen
Dinkelsbühl
Wallerstein
Nördlingen
Harburg
Donauwörth
Augsburg
Friedberg
Kaufering
Landsberg am Lech
Hohenfurch
Schongau
Peiting
Rottenbuch
Wildsteig
Steingaden (jossa sijaitsee Wiesin pyhiinvaelluskirkko)
Halblech
Schwangau (jossa sijaitsee Neuschwanstein ja Schloss Hohenschwangau)
Füssen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Romasanta

| Romasanta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paco Plaza
Käsikirjoittaja:   Elena Serra  Alberto Marini 
Tuottaja:  Julio Fernández
Säveltäjä:  Mikel Salas
Kuvaaja:  Javier G. Salmones
Leikkaaja:  David Gallart
Pukusuunnittelija:  Sonia Grande
Pääosat:   Elsa Pataky  Julian Sands  John Sharian 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:  Fantastic Factory
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Romasanta on 1800-luvun Espanjaan sijoittuva tositapahtumiin perustuva ihmissusielokuva, joka kertoo Allariz-nimisen kaupungin kauhusta. Ihmisiä on kadonnut ja löytynyt silvottuina, mutta oudoimpana pidetään ruumiiden rasvojen puuttumista. Tämä johtaa ihmiset epäilemään tekijäksi ihmissutta. Jahti on alkanut, mutta suden pyydystäminen vaatii myös sen ihmishahmon kiinniottoa. Alueella liikkuva kauppias ja kirjuri Manuel Romasanta on otollinen epäilty.
Tarina

Silvottuja ruumiita läydetään metsistä ja syyllisiksi epäillään susia, joiden pyydystys muuttuu kaikkien yhteiseksi tehtäväksi. Toisaalla Manuel Romasanta saapuu pelastaen naisen sudelta joka ahdisti häntä ladossa. Nainen on Barbara, hänen kihlattunsa, Marian sisko joka huojentuneena halaa Romasantaa, saaden näin siskonsa mustasukkaisuuden niskaansa. Romansantan ja Marian tytär Teresa on mykkä, ja vanhemmat miettivät hänen viemistään kaupunkiin oppimaan viittomakielen. He lähtivät eikä heitä nähty enää, poikkeuksena Romasanta joka palasi takaisin Barbaran luokse ja valehteli Teresan ja Marian jääneen kaupunkiin asumaan. Poliisi saapuu ruumiin kanssa Barbaran luo joka pelkää perheensä puolesta. Ruumis ei kuuluu hänen perheeseensä mutta hänen hiuksistaan löytyy pieni koru. Ruumiinavauksessa huomataan että kehon rasvat on kirurgisesti poistettu.
Romasanta antaa Barbaralle lahjoja, huomiota ja hellyyttä ja saippuaa. Murhien määrä kasvaa entisestään. Eräs turkismetsästäjä pitää Romasantaa varmuudella ihmissutena ja yrittää tappaa tämän hopealuodilla mutta ei osukaan kohteeseensa, vaan naiseen, lähes kohtalokkain seurauksin. Vedettyään luodin ulos Romasanta antaa Barbaralle korun, samanlaisen kaulakorun kuin erään naispuolisen ruumiin hiuksista löytynyt. Barbara alkaa epäillä Romasantan aikeita ja tutkii tämän vaunut löytäen todisteita sekä oman perheensä murhista että muista. Nainen kaapataan, mutta vaunut syttyvät tuleen mahdollistaen hänen pakonsa. Yksin metsässä hän tapaa turkismetsästäjän, joka kertoo Romasantan olevan ihmissusi ja johdattaa tämän pois. Barbara herää nuotion vierestä ja turkismetsästäjä kertoo olevansa itsekin ihmissusi. Turkismetsästäjä menee Barbaran kanssa poliisin puheille ja kertoo tarinansa, mutta hänet vangitaan hulluna. Barbara lähtee etsimään Romasantaa ja kiertää aluetta vetäen vesiperän ja murhien jatkuessa Romasantan jäljissä, kunnes saapuu pellolle jolla miehet korjaavat viljaa. Siellä hän näkee Romasantan ja yrittää tappaa tämän. Poliisi vie Romasantan oikeuden eteen mutta hänet tuomitaan hulluksi ja suljetaan parantolaan, josta hänet vapautettaisiin nopeasti. Tämä ei käy, Barbara poliisipäällikön avustuksella murhaa Romasantan selliinsä hopeatikarilla. Sekä turkismetsästäjä että Romasanta kärsivät lykantropiasta.
Aiheesta muualla

Romasanta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Romasanta Elonet.
Saara-Kaisa Suomela

Saara-Kaisa Suomela (s. 20. huhtikuuta 2003 Turku) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Suomela on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 61 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja antanut neljä maalisyöttöä, sekä 12 pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2022. Suomelan kasvattajaseura on FBC Turku.
Ro-37 (1942)

| Ro-37 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kōbe
Kölinlasku:  9. lokakuuta 1941
Laskettu vesille:  30. kesäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  30. kesäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  30. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  kadonnut 17. helmikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 115t (pinnalla) 1 447 t (sukellus)
Pituus:  79,00 m (vesiraja) 80,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,05 m
Syväys:  4,07 m
Koneteho:  4 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19,7 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 ilmatorjuntatykki 4 × 53 cm torpedoputkea 2 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Ro-37 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1943 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1939 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1941. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1943.
Palvelus

Alus katosi 17. helmikuuta 1944 Espiritu Santon alueella ja poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Rintaliivien historia

Korsetti.
Villa romana
Rintaliivit ovat sidoksissa naisen sosiaaliseen asemaan yhteiskunnassaselvennä. Naiset ovat käyttäneet rintaliivejä rintojen tukemiseen ja peittämiseen katseilta jo vuosisatoja.
Historiankirjoituksissa on paljon mainintoja naisista, jotka ovat käyttäneet erilaisia virityksiä rintojen peittämiseen, ja kohottamiseen ylöspäin. Minolaisen kulttuurin historiassa on mainintoja alkeellisista rintaliiveistä 2500 eaa.
Myös Kreetalaiset papittaret käyttivät 1500 eaa. rintoja paikallaan pitäviä kankaita.
1600-luvulta 1800-luvulle varakkaat naiset käyttivät korsetteja — eräänlaisia rintaliivien esimuotoja, jotka työnsivät rintoja ylöspäin. Jo tänä aikana oli erilaisia rintaliiviyrityksiä, joista ehkä yleisin oli halkaista korsetti poikittaissuunnassa kahtia ja tukea ylemmällä osalla rintoja.
1900-luvun alussa markkinoille tuli alkeellisia rintaliivejä. Rintaliivejä ryhdyttiin valmistamaan teollisesti 1930-luvulta lähtien. Sittemmin rintaliivit ovat syrjäyttäneet korsetit valtaosin. Myös erilaisia toppeja on tullut markkinoille.
Rintaliivit keskiajalla

Keskiajalla oli poikkeuksellista, että nainen tuki rintojaan jotenkin erityisesti. Jos nainen tuki rintojaan jotenkin, hän käytti siihen yksinkertaista liinaa. 1500-luvulla rikkaat naiset käyttivät alkeellisia korsetteja rintojensa tukemiseen. Eräs varakas toppia käyttänyt oli Catherine de 'Medici (1519−1589, kuningas Henrin toisen vaimo). 1600-luvun alkupuolella korsetit koostuivat jäykistetyistä liinavaatteista ja alkukantaisista korsetin jäykistä osista. 1600-luvun loppupuolella rikkaat naiset siirtyivät käyttämään ohuesta metallista tehtyjä tukia vaatteiden vuorissa, jotta heidän rintansa tulisivat paremmin esiin. 1600-luvulla korsettien painopiste oli rintojen muotojen esiin tuomisessa. Korsetit käytännössä pakottivat rintoja ylöspäin.
Vuonna 2008 Lengbergin linnasta löytyi 1400- ja 1500-luvulta peräisin olevia alusvaatteita. Niiden joukossa oli modernien rintaliivien kaltaisia vaatekappaleita, joissa on siis rintoja tukevat kupit. Toisenlaista ratkaisua samaan ongelmaan löydössä edustavat paidat, joissa on pussit rintoja varten.
Ainoa ajanjakso, jolloin naiset eivät käyttäneet korsetteja, oli Ranskan suuren vallankumouksen ja Napoleonin sotien aikoihin. Rintoja kuitenkin pyrittiin tukemaan. Vuonna 1814 korsetit palasivat takaisin muotiin.
Rintaliivien historiassa on huomattavasti päällekkäisyyksiä korsettien kanssa, joista rintaliivit oikeastaan ovat peräisin.
Rintaliivit 1900-luvun alussa

Vuonna 1893 amerikkalainen Marie Tucek patentoi omat liivinsä, joiden tarkoitus oli tukemisen sijasta rintojen litistäminen ja piilottaminen näkyvistä. Mary Phelps Jacob patentoi New Yorkissa vuonna 1914 keksintönsä nimeltä ”Backless Brassiere”, jota pidetään nykyaikaisten rintaliivien alkuna. Hän loi niille tuotemerkin Caresse Crosby ja myi patenttinsa Warner Brothers Corset Companylle 1 500 dollarin hintaan. Warnerin veljekset ansaitsivat seuraavina vuosina liiveillä noin 15 miljoonaa dollaria.
Ensimmäiset rintaliivit tulivat kauppoihin Ranskassa 1899.
1930 luvulla kehitettiin joustavat rintaliivit.
Vuonna 1935 kehitettiin kuppikokoja kuvaavat kirjaimet. A b c jne.
Vuonna 1980 rintaliivien väritystä huomioitiin muussakin pukeutumisessa.
Rintaliivit 1970-luvulta lähtien ja niiden tulevaisuus

1970-luvulta lähtien on erilaisten rintaliivimallien määrä kasvanut räjähdysmäisesti. Kun 1970-luvulla saattoi naisella olla yhdet rintaliivit, niitä on nykyään monia erilaisia. Rintaliivejä on kehitetty muun muassa urheiluun, eri juhliin, ja arkeen.
Rintaliivit tulevat tulevaisuudessa kasvamaan nykyisiä suuremmiksi, mikäli maailman alati kasvavaa ylipaino-ongelmaa ei saada kuriin. Painonnousu näkyy muun muassa rintojen koon kasvuna. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa yleisimpien rintaliivien koko on kasvanut kuppikoosta 34B kokoon 36C.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rintaliivien historia Wikimedia Commonsissa
Rødvenin sauvakirkko

| Rødvenin sauvakirkko Rødven stavkirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Rauma, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Møren hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1300-luku
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rødvenin sauvakirkko (norj. Rødven stavkirke) on Rauman kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1300-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rødvenin sauvakirkko Wikimedia Commonsissa
SD Compostela

| Compostela |
| --- | --- |
Koko nimi:  SD Compostela
Perustettu:  1962
Kaupunki:  Santiago de Compostela, Galicia, Espanja
Kenttä:  San Lázaro
– kapasiteetti:  16 666
Sarja:  Segunda División B
Puheenjohtaja:   Antonio Quinteiro
Päävalmentaja:   Yago Iglesias
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sociedad Deportiva Compostela on jalkapalloseura, joka tulee Santiago de Compostelan kaupungista Espanjasta. Seura on perustettu vuonna 1962, ja sen miesten joukkue pelaa kaudella 2020–2021 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Se pelaa kotiottelunsa 16 666 -paikkaisella San Lázarolla.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (espanjaksi)
Røldal

| Røldal |
| --- | --- |

 Røldal
 Koordinaatit: 59°49′00″N, 6°48′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Ullensvang
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2023):  306
 – Väestötiheys:  437,1 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Røldal on taajama Ullensvangin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 306 vuonna 2023.
Vuosina 1837–1964 Røldal oli itsenäinen kunta.
Kuvia

Røldalin sauvakirkko
Ro-32 (1923)

| Ro-32 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kōbe
Kölinlasku:  24. lokakuuta 1921
Laskettu vesille:  19. maaliskuuta 1923
Palveluskäyttöön:  31. toukokuuta 1924
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  665 t (pinnalla) 1 000 t (sukellus)
Pituus:  74,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,1 m
Syväys:  3,7 m
Koneteho:  1 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  13 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  43
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 7,7 mm konekivääri
Ro-32 (aiemmin sukellusvene No. 71) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1924 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 24. lokakuuta 1921. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1923 ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1924 nimellä sukellusvene No. 71.
Palvelus

Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-32:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1942 ja romutettiin seuraavana vuonna.
Ro-39 (1943)

| Ro-39 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  8. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  6. maaliskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  12. syyskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  30. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  upotettu 3. helmikuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 115t (pinnalla) 1 447 t (sukellus)
Pituus:  79,00 m (vesiraja) 80,50 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,05 m
Syväys:  4,07 m
Koneteho:  4 200 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19,7 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 ilmatorjuntatykki 4 × 53 cm torpedoputkea 2 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä
Ro-39 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1943 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden  1939 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 8. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 12. syyskuuta.
Palvelus

Alus upposi 3. helmikuuta 1944 Wozzen eteläpuolella ja  poistettiin alusluettelosta 30. huhtikuuta.
Rajavastuuyhtiö

Rajavastuuyhtiö on yhtiömuoto, joissa yhtiömiesten vastuu yrityksen veloista ja muista sitoumuksista on rajattu kiinteään summaan. Suomessa tätä yhtiömuotoa ei käytetä vaan samankaltaiset yrittäjyyden muodot ovat toiminimi, avoin yhtiö tai kommandiittiyhtiö.
Yhtiömuodot poikkeavat toisistaan eri maissa. Monissa Manner-Euroopan maissa yhtiöt jaetaan kuitenkin osakeyhtiöihin, joiden osakkeet ovat vapaasti vaihdettavissa, ja rajavastuuyhtiöihin, joiden vaihdanta on rajoitettua. Perinteisesti osakeyhtiöitä on säännelty pakottavalla lainsäädännöllä. Sitä vastoin rajavastuuyhtiöiden toiminta on ollut vapaammin järjestettävissä osakkaiden kesken.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Viro

Virossa rajavastuuyhtiö eli osakkuusyhtiö (osaühing, OÜ) on yleisin yhtiömuoto ja myös yleisin pienten ja keskisuurten yhtiöiden yhtiömuoto. Yhtiössä on yksi tai useampi osakas, jotka voivat olla joko henkilöitä tai yhtiöitä. Osakepääoma jakautuu yhtiöosuuksiin. Yhtiömiehen vastuu yhtiön sitoumuksista rajoittuu yhtiöosuuden määrään. Yhtiöosuuden voi luovuttaa joko toiselle yhtiömiehelle tai ulkopuoliselle; ulkopuoliselle luovutettaessa muilla yhtiömiehillä on etuosto-oikeus. Rajavastuuyhtiöllä on oltava hallitus. Jos hallituksessa on vain yksi jäsen, häntä nimitetään johtajaksi. Toimitusjohtajan voi valita, mutta häntä laki ei tunne eikä hän voi edustaa yhtiötä suhteessa kolmansiin. Hallintoneuvosto valitaan, jos siitä yhtiöjärjestyksessä määrätään. Osakeyhtiö (aktsiaselts, AS) on Virossa lähinnä suuryritysten yhtiömuoto.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Saksa

Saksassa rajavastuuyhtiö (Gesellschaft mit beschränkter Haftung, GmbH) on hyvin yleinen yhtiömuoto. Se muistuttaa suomalaista osakeyhtiötä ja kommandiittiyhtiötä, mutta kumpikaan ei ole täysin samanlainen. Osakkaiden taloudellinen vastuu rajoittuu sijoitettuun pääomaan. Yhtiömuoto on joustava ja siinä on verrattain vähän velvoitteita. GmbH-yhtiön perustamiseen tarvitaan 25 000 euron minimipääoma sekä yksi tai useampi yhtiömies. Yhtiömiehet voivat olla luonnollisia tai juridisia henkilöitä. Yhtiöllä on oltava vähintään yksi toimitusjohtaja. Yhtiön nimessä tulee olla lisäys ”Gesellschaft mit beschränkter Haftung” tai ”GmbH”. Rajavastuuyhtiön osuudet ovat siirtokelpoisia: osuuden voi myydä toiselle. Siirtokelpoisuutta voidaan kuitenkin rajoittaa yhtiöjärjestyksessä.
Saksassa Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt), lyhennettynä UG (haftungsbeschränkt), on GmbH:n erityismuoto. UG sopii yhtiömuodoksi pienen elinkeinoyrityksen perustajille, erityisesti palveluntarjoajille. Sen perustaminen on helpompaa ja sen vähimmäispääoma pienempi kuin GmbH:lla. Jos UG tekee voittoa, sen tulee kerryttää pääomaansa. Kun GmbH-muodon minimipääoma on saavutettu, UG:n nimi voidaan haluttaessa muuttaa GmbH:ksi. Yhtiömiehet eivät ole vastuussa UG:n velvoitteista, vaan vastuu rajoittuu yhtiön omaisuuteen. Koska UG ei ole itsenäinen yhtiömuoto vaan GmbH:n erityismuoto, sitä kutsutaan arkikielessä myös Mini-GmbH:ksi.
Yleishyödyllinen rajavastuuyhtiö voi Saksassa käyttää nimessään tunnusta gGmbH (gemeinnützige Gesellschaft mit beschränkter Haftung). Yleishyödyllinen rajavastuuyhtiö voivat olla esimerkiksi sairaala, museo tai lastentarha.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Tanska

Tanskassa rajavastuuyhtiö (anpartsselskab, ApS) ja osakeyhtiö (aksjeselskab) erotettiin toisistaan vuonna 1973.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Venäjä

Venäjällä rajavastuuyhtiö (Общество с ограниченной ответственностью, obštšestvo s organitšennoi otvestvennostju, ООО) on suosituin yhtiömuoto. Yhtiön pääoma jakautuu osuuksiin. Omistajat vastaavat yhtiöön sijoittamansa pääoman määrällä. Rajavastuuyhtiö voidaan perustaa joko ennalta määrittelemättömäksi ajaksi tai tietyksi ajaksi. Yhtiön perustamiseen riittää yksi henkilö. Osakkaiden enimmäislukumäärä on 50. Osuuksia ei rekisteröidä. Osakas saa siirtää osuutensa toiselle osapuolelle, jollei sitä ole yhtiöjärjestyksessä kielletty. Muilla osakkailla on etuosto-oikeus. Osakas saa myös erota yhtiöstä koska tahansa ilman muiden osakkaiden suostumusta. OOO on suosittu yhtiömuoto tytäryhtiöissä, joka rajaa emoyhtiön vastuut, mutta antaa tulosyksilölle autonomian.[lähde? ] Rajavastuuyhtiötä muistuttava toinen yhtiömuoto Venäjällä on laajennetun vastuun yhtiö eli lisävastuuyhtiö.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Yhdysvallat

Yhdysvalloissa rajavastuuyhtiöitä (limited liability company, LLC) koskevat säädökset vaihtelevat osavaltioittain. LLC:n omistajia kutsutaan sen jäseniksi (member). Omistajien lukumäärällä ei ole ylärajaa. Alaraja vaihtelee: joissain osavaltioissa yksikin omistaja riittää. Omistajat eivät vastaa yrityksensä veloista ja vastuista. Verotus riippuu tilanteesta, mutta LLC ei usein itse maksa veroja, vaan sen tulos jaetaan omistajille verotettavaksi. Erityisesti jos omistajia on vain yksi, LLC jätetään verotuksessa huomiotta. LLC ei välttämättä ole kovin pitkäikäinen. Jos yhtiöön tulee lisää jäseniä tai joku jäsenistä poistuu, joissain osavaltioissa LLC on purettava ja perustettava tilalle uusi, jollei etukäteen ole tehty sopimusta, joka sallii jäsenyyden siirtämisen.
Yhdysvalloissa LLC-yhtiömuoto otettiin ensimmäisenä käyttöön Wyomingissa vuonna 1977. Kuitenkin vasta 1990-luvun puolivälissä suurin osa osavaltioista sääti sen mahdolliseksi. Vaikka monet LLC:t ovat pienyrityksiä, se voi olla myös suuryrityksen yhtiömuoto.
Rajavastuuyhtiö eri maissa > Muut maat

Muissa maissa rajavastuuyhtiöitä nimitetään seuraavasti: Italiassa s.r.l. (società a responsabilità limitata); Tšekissä s.r.o (společnost s ručením omezeným). Ukrainassa yhtiölainsäädännössä rajavastuuyhtiö on ’rajoitetun vastuun yhteisö’ (Товариство з обмеженою відповідальністю, tovarystvo z obmeženoju vidpovidalnistju, TOV). [lähde? ]
Richard Martin West

Richard Martin West (s. 1941) on tanskalainen tähtitieteilijä, jonka mukaan mm. nimettiin Westin komeetta. Hän työskentelee Euroopan eteläisessä observatoriossa ja on löytänyt nelisenkymmentä asteroidia sekä työtovereineen Phoenixin kääpiögalaksin.
Aiheesta muualla

Richard Martin Westin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ro-34 (1935)

| Ro-34 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kobe
Kölinlasku:  25. huhtikuuta 1934
Laskettu vesille:  12. joulukuuta 1935
Palveluskäyttöön:  31. toukokuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  15. syyskuuta 1943
Loppuvaihe:  upotettu 6. huhtikuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  700 t (pinnalla) 940 t (sukellus)
Pituus:  71,5 m (vesiraja) 75,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,7 m
Syväys:  3,95 m
Koneteho:  2 900 bhp (pinnalla) 1 200 shp (sukellus)
Nopeus:  19 solmua (pinnalla) 8,2 solmua (sukellus)
Miehistöä:  42
Aseistus
Aseistus:  1 × 8 cm/40 tykki 4 × 53 cm torpedoputkea 1 × 13 mm konekivääri
Ro-34 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1937 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1931 hankinnoissa Mitsubishin Koben telakalta, missä köli laskettiin 25. huhtikuuta 1934. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1937.
Palvelus

Alus upposi 6. huhtikuuta 1943 Salomonsaarten alueella ja poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.
Rial Racing

| Rial |
| --- | --- |

Koko nimi:  Rial Racing
Päämaja:  Saksa
Perustajat:  Günter Schmid
Henkilökunta:  Bob Bell, Stefan Faber, Gustav Brunner
Tunnetuimmat kuljettajat:   Andrea de Cesaris  Christian Danner  Bertrand Gachot
Moottorit:  Ford
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian Grand Prix 1988
Kilpailuja:  32
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  6
Viimeinen kilpailu:  Australian Grand Prix 1989
Rial on entinen saksalainen Formula 1 -talli. Talli osallistui yhteensä 32 Grand Prix'in kausina 1988–1989, joissa se saavutti kuusi MM-pistettä. Rialin parhaaksi saavutukseksi jäi vuosien 1988 ja 1989 Yhdysvaltain GP:sta ajetut neljännet sijat.
Rialin perusti Günter Schmid, joka on myös perustanut ATS-tallin.
Rial valmistaa nykyään erikoisvanteita autoihin.
Formula 1 -tulokset kilpailuittain

| Kausi | Runko | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | ARC-01 | Ford DFZ V8 | G |  | BRA | SMR | MON | MEX | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | 3 | 9. |
| 1988 | ARC-01 | Ford DFZ V8 | G | Andrea de Cesaris | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 9 | 4 | 10 | Kesk. | 13 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | 3 | 9. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G |  | BRA | SMR | MON | MEX | USA | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | 3 | 13. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G | Christian Danner | 14 | DNQ | DNQ | 12 | 4 | 8 | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ |  |  |  | 3 | 13. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G | Volker Weidler | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DNPQ | DSQ | DNQ |  |  |  |  |  |  | 3 | 13. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G | Pierre-Henri Raphanel |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | DNQ | 3 | 13. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G | Gregor Foitek |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ |  |  | 3 | 13. |
| 1989 | ARC-02 | Ford DFR V8 | G | Bertrand Gachot |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ | DNQ | 3 | 13. |