stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tornionlaakson kihlakunta

Tornionlaakson kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kolari, Pello ja Ylitornio. Kihlakunta sijaitsi Lapin läänissä.
Tinne Vilhelmson-Silfvén

Vilhelmson-Silfvén vuonna 2012
Tinne Eva Caroline Vilhelmson-Silfvén (s. 12. heinäkuuta 1967 Tukholma) on ruotsalainen kouluratsastaja. Vilhelmson-Silfvén on osallistunut seitsemiin olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän osallistui olympialaisiin Barcelonassa 1992, jonka jälkeen hän on osallistunut jokaisena kertana kouluratsastuksen yksilö- ja joukkuekilpailuun. Yksilökilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 8. Rio de Janeirossa 2016 ja joukkuekilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljäs sekä Barcelonassa 1992 että Pekingissä 2008. Hänellä on myös kolme EM-pronssia kouluratsastuksen joukkuekilpailuissa.
Tornionjoen silta

| Tornionjoen silta |
| --- | --- |

Ajokaistoja:  4
Ylittää:  Tornionjoen
Sijainti:  Tornio
Siltatyyppi:  teräspalkkisilta
Pisin jänneväli:  64 m
Pituus:  300 m
Leveys:  17,5–21 m
Avattu liikenteelle:  1979
Koordinaatit:  65°50′40″N, 024°09′26″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tornionjoen silta on  Tornionjoen ylittävä maantiesilta valtatiellä 29 Torniossa. Silta valmistui 1979 vain muutama sata metriä vanhan Hannulan sillan alapuolelle. Samalla rakennettiin myös uusi tullausalue ja linjattiin Suomen ja Ruotsin välinen tie uudelleen. Hannulan silta jäi edelleen käyttöön, mutta raskas liikenne ja kansainvälinen kauttakulkuliikenne ohjattiin uudelle sillalle.
Tornionjoen sillan on suunnittelut insinööritoimisto Pontek Ky. Tyypiltään se on teräsbetonikantinen jatkuva teräspalkkisilta. Palkkeihin käytetty teräs on niin sanottua säänkestävää terästä. 300 metriä pitkä silta muodostuu viidestä jänteestä, joista keskimmäiset kolme jännettä ovat 64 metriä pitkiä ja ulommaiset jänteet 54 metriä.
Todd Simon

| Todd Simon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1972 Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2008
Todd Simon (s. 21. huhtikuuta 1972 Toronto, Ontario) on kanadalainen eläkkeellä oleva jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä NHL-liigassa. Hänen seuransa oli Buffalo Sabres. Simon pelasi myös AHL-liigaa.
Topic (DJ)

| Topic |
| --- | --- |
 Topic vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1992 Solingen, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Ammatti:  DJ, tuottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2014-
Tyylilajit:  progressiivinen house, EDM, future bass, slap house
Levy-yhtiöt:  Recordjet, Universal Music Group
Aiheesta muualla
www.topic-music.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Topic (oikealta nimeltään Tobias Topic, s. 23. maaliskuuta 1992 Solingen, Saksa) on saksalainen DJ, tuottaja ja muusikko. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2014 julkaistuaan kappaleen "Light It Up", jonka musiikkivideota on katsottu YouTubessa yli miljoona näyttökertaa. Vuotta myöhemmin hän sai lisää näkyvyyttä julkaistuaan debyyttialbuminsa nimeltään Miles, joka pääsi listoille muun muassa Itävallassa ja Saksassa.
Topic on kotoisin Saksan Solingenista, mutta hänen sukujuurensa ovat kroatialaiset. Hän kiinnostui musiikin tekemisestä 16-vuotiaana kun hän alkoi käyttämään Logic Studiota, digitaalisen audion työasemaa tuottaakseen musiikkia opettajan ohjeistuksella. Varsinaisen musiikkiuransa hän aloitti sosiaalisessa mediassa häneen yhteyttä ottaneiden YouTube-muusikkojen avustuksella.
Diskografia > Albumit

Miles (31. heinäkuuta 2015)
Diskografia > Singlet

Light It Up (Jonas Sellen kanssa) (2014)
Real Stars (Marco Minellan kanssa) (2015)
Miles (Krismin kanssa) (2015)
Home (mukana Nico Santos) (2015)
Fly Away (Lili Pistoriusin kanssa) (2015)
Find You (Jake Reesen kanssa) (2016)
Break My Habits (2017)
Perfect (Ally Brooken kanssa) (2018)
Sólo Contigo (Juan Magánjn ja Lenan kanssa) (2018)
Breaking Me (A7S:n kanssa) (2019)
Like I Love You (Nico Santosin kanssa) (2020)
Why Do You Lie to Me (A7S:n kanssa, mukana Lil Baby) (2020)
Lost (Samran kanssa) (2020)
Your Love (9PM) (ATB:n ja A7S:n kanssa) (2021)
Chain My Heart (Bebe Rexhan kanssa) (2021)
Drive (Clean Banditin kanssa, mukana Wes Nelson) (2021)
My Heart Goes (La Di Da) (Becky Hillin kanssa) (2021)
Ich bin weg (Boro boro) (Samran kanssa, mukana Arash) (2021)
Silver Tears (SlimReaperin kanssa, mukana Topic) (2021)
Käännös suomeksi
The Specialsin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 The Specials esiintymässä Chicagossa vuonna 2013.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 9 |  |
| ↙Livealbumit | 5 |  |
| ↙Kokoelmat | 11 |  |
| ↙EP:t | 4 |  |
| ↙Singlet | 23 |  |
| ↙Videot | 5 |  |
Tämä on brittiläisen uuden aallon ska-yhtye The Specialsin diskografia
Albumit

Specials (1979, 2 Tone, CDL TT 5001) - Britannian listan # 4
More Specials (1980, 2 Tone, CHR TT 5003) - # 5
In the Studio (1984, 2 Tone, CHR TT 6008) - # 34
Today’s Specials (1996)
Guilty ’Til Proved Innocent! (1998)
Skinhead Girl (2000)
Conquering Ruler (2001)
Encore (2019)
Protest Songs 1924-2012 (2021)
Livealbumit

CHR TT 5011 Live at The Moonlight Club (1997)
Peel Sessions (1987)
Live at the Palace (1994)
Blue Plate Specials (1999)
Ghost Town: Live at Montreux Jazz Festival 1995 (1999)
More... Or Less: The Specials Live (2012)
Kokoelmat

The Singles Collection (1991) - # 10
Coventry Automatics Aka the Specials: Dawning of a New Era (1994)
Too Much Too Young: The Gold Collection (1996)
Concrete Jungle (1998)
Best of The Specials (1999)
Very Best of the Specials and Fun Boy Three (2000)
Ghost Town (2004)
Stereo-Typical: A’s, B’s and Rarities (2005)
Greatest Hits (2006)
The Best of the Specials (2008)
More...Or Less the Specials (30. huhtikuuta 2012)
EP:t

The Specials Live EP - 7″ 45 rpm EP (1980, 2 Tone, CHS TT7) (”Too Much Too Young” & ”Guns of Navarone” b/w ”Longshot Kick the Bucket”, ”Liquidator” & ”Skinhead Moonstomp”) – #1
The Peel Sessions (1987)
The Two Tone EP (1993)
The Specials E.P. Live! (2012)
Singlet

”Gangsters” (The Special A.K.A.) b/w ”The Selecter” (The Selecter) (1979, 2 Tone, TT1/TT2) - #6
”A Message To You Rudy” (1979, 2 Tone, CHS TT5) - #10
”Too Much Too Young” (1979, 2 Tone, CHS TT6) - # 1
”Rat Race” (1980, 2 Tone, CHS TT11) - #5
”Stereotype” (1980, 2 Tone, CHS TT13) - #6
”Do Nothing” (1980, 2 Tone, CHS TT16) - #4
”Ghost Town” (1981, 2 Tone, CHS TT17) - #1
”The Boiler” (1982, 2 Tone, CHS TT18) - #35 (mukana laulajana Rhoda Dakar)
”Hypocrite” (1996) - - #66
”Pressure Drop” (1996)
”A Little Bit Me, A Little Bit You” (1996)
”It's You” (1998)
”Bonediggin'” (1998)
”Sock It To 'Em J.B (Dub)” / ”Rat Race (Dub)” (2014)
”Vote For Me” (2018)
Videografia

"Dance Craze – The Best of British Ska... Live!" (VHS)
"The Special AKA on Film" (1981 VHS & Laserdisc)
"The Specials: Too Much, Too Young" (2008 DVD)
"The Best of the Specials" (CD/DVD 2008)
"The Specials – 30th Anniversary Tour" (2009 DVD)
Timo Ryymin

Timo Sakari Ryymin (25. huhtikuuta 1952 – 26. syyskuuta 2005) oli suomalainen muusikko, elokuvaohjaaja, televisio-ohjaaja ja -tuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan ÄWPK – Älywapaa palokunta -sketsisarjan ohjaajana. Hän on ohjannut lyhytelokuvat Ollin koppivuodet (1984) ja Helsingin kaupungin orkesteri 100 v. (1983). Ryymin on tehnyt musiikin Risto Jarvan muistoksi tehtyyn Muistikuvia Ristosta -dokumenttielokuvaan (1980) ja soittanut elokuvamusiikkia elokuvaan Loma (1976). Ryymin on ollut mukana ohjaamassa ja tuottamassa myös useita muita suomalaisia televisiosarjoja.
Ryymin on haudattu Ortodoksiselle hautausmaalle Helsinkiin.
Aiheesta muualla

Timo Ryymin Elonetissä.
Timo Ryymin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Transitiivisuus

Transitiivisuus voi tarkoittaa seuraavia:
transitiivisuus, relaatioiden ominaisuus matematiikassa
transitiivisuus, kieliopissa sellainen verbin valenssi, jossa verbillä on objekti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Transitiivisuus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Transitoliikenne

Transito- eli kauttakulkuliikenne on tavaroiden ja raaka-aineiden kuljetuksia toisen maan kautta kolmansiin maihin. Transitotavaroita ei osteta kauttakulkumaahan, niitä ei selvitetä kauttakulkumaan tullissa eikä niitä tilastoida sen ulkomaankaupaksi.
Joulukuussa 2005 Suomen satamien kautta kuljetettiin transitotavaraa itään (lähinnä Venäjälle) 221 944 tonnia ja länteen 155 345 tonnia. Transitokuljetusten määrä itään lisääntyi 8 prosenttia ja länteen väheni 30 prosenttia verrattuna edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen. Luvut perustuvat Tilastokeskuksen Merenkulkulaitokselta, VR:ltä ja Itäiseltä tullipiiriltä keräämiin tietoihin.
Transitotavaraa kuljetettiin joulukuussaselvennä rautateitse 256 332 tonnia ja maanteitse 277 923 tonnia. Rautateiden transitokuljetukset vähenivät 6 prosenttia ja maanteiden transitokuljetukset lisääntyivät 17 prosenttia edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen verrattuna.
Pääosa Suomen kautta kulkevasta transitoliikenteestä saapuu Suomeen ja lähtee Suomesta satamien kautta merikuljetuksina. Näin ollen meritransiton määrä on toistaiseksi ollut lähellä transitokuljetusten kokonaismäärää. Ukrainan sota ja sitä seuranneet pakotteet ovat kuitenkin muuttaneet tilannetta oleellisesti, sillä rautatiekuljetukset Suomen ja Venäjän välillä on keskeytetty joitain poikkeuksia lukuun ottamatta.
Torleiv Hannaas

| Torleiv Hannaas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1874 Hornnes, Norja
Kuollut: 18. marraskuuta 1929 (55 vuotta) Fana, Norja
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Bergenin museo
Tutkimusalue:  kielitiede
Torleiv Hannaas (14. heinäkuuta 1874 Hornnes – 18. marraskuuta 1929 Fana) oli norjalainen filologi ja Bergenin museon professori. Hän tutki Vestlandetin alueen murteita ja oli Noregs Mållag -yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1926–1929.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torleiv Hannaas Wikimedia Commonsissa
Tras Honan

Tras Honan (4. tammikuuta 1930 – 25. marraskuuta 2023) oli irlantilainen Fianna Fáil -puolueen poliitikko. Hän istui senaatissa vuosina 1977–1993 ja toimi kahteen otteeseen sen puheenjohtajana (Cathaoirleach; 1982–1983, 1987–1989).
Dublinissa syntyneestä Honanista tuli senaatin ensimmäinen naispuolinen puheenjohtaja. Hän kuuluu poliittiseen sukuun, jossa on myös muita poliitikkoja. Hänen siskonsa Carrie Acheson äänestettiin parlamentin alahuoneeseen vuonna 1981.
Trasamund

Trasamundin lyöttämä kolikko.
Trasamund (n. 450–523) oli vandaalien kuningas vuosina 496–523. Trasamund oli kuningas Geiserikin neljännen pojan Genton kolmas poika, ja tuli kuninkaaksi ainoastaan siksi, että kaikki Geiserikin pojat sekä Trasamundin oma veli, kuningas Gundamund, kuolivat nelissäkymmenissä.
Trasamundia pidetään yleensä heikkona kuninkaana, ja hänen aikanaan lähes kaikki vandaalien valtakunnan nykyisessä Algeriassa sijaitsevat alueet menetettiin  berbereille. Trasamundin viimeisenä hallintovuonna 523 berberit ryöstivät tärkeän Leptis Magnan satamakaupungin.
Toisaalta Trasamund näyttää onnistuneen lujittamaan otetta vandaalien valtakunnan sydänalueista, nykyisestä Tunisiasta ja Itä-Algeriasta. Lisäksi hän lopetti setänsä kuningas Hunerikin aikoinaan aloittaman katolisten vainoamisen, mikä paransi suhteita Bysanttiin.
Trasamund meni vuonna 500 naimisiin Amalafridan kanssa, joka oli ostrogoottien kuningas Teoderik Suuren sisar. Avioliitto oli Teoderikin järjestämä, ja sillä piti lujittaa vandaalien ja ostrogoottien liittoa.
Trasamundin kuoltua vuonna 523 häntä seurasi kuninkaana Hilderik, kuningas Hunerikin poika.
Topias Koukkula

| Topias Koukkula |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Yleisurheilija
Pituus:  188 cm
Paino:  76 kg
Laji:  kolmiloikka
Seura:  Turun Urheiluliitto
Valmentaja:  Johan Meriluoto
Ennätykset:  16,14 m
 Tietolaatikko päivitetty 14. elokuuta 2023 
Topias Koukkula (s. 17. huhtikuuta 1996) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Koukkula edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Johan Meriluoto.
Kalevan kisoissa Koukkula on ollut kolmiloikassa parhaimmillaan hopealla 2018 tuloksella 15,72 ja 2022 tuloksella 16,01. Pronssia hän on saavuttanut vuonna 2015 tuloksella 15,43 m, vuonna 2017 tuloksella 15,51 m, vuonna 2019 tuloksella 16,12 m, vuonna 2020 tuloksella 15,88 m, vuonna 2021 ennätystään sivunneella tuloksella 16,14m ja vuonna 2023 tuloksella 15,81 m. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa 2020 ennätyksellään 767. Kolmiloikassa hän saavutti kultaa 2022 tuloksella 15,75 ja hopeaa vuonna 2018.
Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 Eskilstunassa Koukkula sijoittui kolmiloikassa kahdeksanneksi tuloksella 15,55 m.
Koukkulan kolmiloikkaennätys on 30. kesäkuuta 2018 Jämsän kestävyysjuoksu-, pituus- ja 3-loikkakarnevaaleilla hypätty 16,14 m.
Koukkula toimii Yleisurheilijat ry:n puheenjohtajana kaksivuotiskaudella 2023–2024.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradoilla

kolmiloikka: 16,14 m (Jämsä 2018)
pituushyppy: 762 cm (Orimattila 2020)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradoilla

kolmiloikka: 15,95 m (Uppsala 2018)
pituushyppy: 767 cm (Tampere 2020)
To the Wonder

| To the Wonder |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Terrence Malick
Käsikirjoittaja:  Terrence Malick
Tuottaja:   Sarah Green  Nicolas Gonda 
Säveltäjä:  Hanan Townshend
Kuvaaja:  Emmanuel Lubezki
Leikkaaja:   A. J. Edwards  Keith Fraase  Shane Hazen  Christopher Roldan  Mark Yoshikawa 
Tuotantosuunnittelija:  Jack Fisk
Pääosat:   Ben Affleck  Olga Kurylenko  Rachel McAdams  Javier Bardem 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Brothers K Productions
Levittäjä:  Magnolia Pictures
Ensi-ilta:   2012-9-22. syyskuuta 2012 (Venetsia)  2013-4-44. huhtikuuta 2013 (Helsinki)  
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti ranska espanja italia
Tuotto:  2,7 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
To the Wonder on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kokeellinen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Terrence Malick. Sen pääosia esittävät Ben Affleck, Olga Kurylenko, Rachel McAdams ja Javier Bardem.
Elokuva kertoo parista, jotka rakastuttuaan Pariisissa muuttavat Oklahomaan ja yrittävät pitää parisuhdettaan kasassa.
To the Wonder sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 2012, missä se oli ehdolla Kultainen leijona -palkintoon. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta: Malickin ohjausta ja Lubezkin kuvausta kiitettiin, mutta kerrontaa kritisoitiin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Affleck  | … |  Neil   |
|  Olga Kurylenko  | … |  Marina   |
|  Rachel McAdams  | … |  Jane   |
|  Javier Bardem  | … |  isä Quintana   |
|  Tatiana Chiline  | … |  Tatiana   |
|  Charles Baker  | … |  Charles   |
|  Romina Mondello  | … |  Anna   |
Aiheesta muualla

To the Wonder Internet Movie Databasessa (englanniksi)
To the Wonder Elonet.
To the Wonder AllMoviessa. (englanniksi)
The Past Against the Future

| The Past Against the Future Devilyn |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1994; 2000; 2001
 Julkaistu: 2. joulukuuta 2003
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 38.04
 Levy-yhtiö: Metal Mind Productions
Devilynin muut julkaisut
| Artefact 2001 | The Past Against the Future 2003 | XI 2005 |
The Past Against the Future on puolalaisen death metal -yhtye Devilynin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2003. Albumille on koottu kappaleita yhtyeen kahdelta varhaiselta demolta The Rule ja Promo 2000.
Levyn 11. kappale on nauhoitettu albumin Artefact nauhoituksissa.
Kappalelista

Intro – 1.17
The Rule – 3.58
A Shadow of Archeron – 3.55
Into Centuries – 4.10
My Own Creation – 3.01
Illusions – 2.35
An Astral Dream – 3.39
Deceived Conscience – 3.22
Testimony – 3.18
The Past Against the Future – 3.56
Heartwork – 4.53 (Carcass cover)
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Aiheesta muualla

The Past Against the Future Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Past Against the Future Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Torsten Reinilä

Kaarlo (Karl) Torsten Reinilä, aik. Rehnbäck (18. tammikuuta 1886 Oulu − 16. joulukuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Oulun oikeuspormestari.
Reinilän vanhemmat olivat pankinkomissaari Johan Edvard Rehnbäck ja Elisabeth Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Oulun lyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1909 ja oikeustutkinnon 1911 sekä sai varatuomarin arvon 1913.
Reinilä oli vuodesta 1911 alkaen Oulussa lääninhallituksen virkamiehenä ja toimi 1918−1919 lääninkamreerina. Oulun oikeuspormestarina hän oli 1919−1956.
Torsten Reinilä oli naimisissa vuodesta 1921 Helga Maria Sandelinin (s. 1899) kanssa.
The Night Flight Orchestra

| The Night Flight Orchestra |
| --- | --- |
 The Night Flight Orchestra Reload-festivaaleilla 2018
Tiedot
Toiminnassa:  2007– 
Tyylilaji:  hard rock, klassinen rock, aikuisrock, stadionrock
Kotipaikka:  Helsingborg, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:   Björn Strid  Sharlee D'Angelo  Jonas Källsbäck  Sebastian Forslund  Åsa Lundman  Anna Brygård  John Lönnmyr 
Entiset jäsenet:   David Andersson  Richard Larsson  Anna-Mia Bonde 
Levy-yhtiö:  Nuclear Blast
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Night Flight Orchestra on ruotsalainen rockyhtye, jonka Soilwork-yhtyeen jäsenet Björn Strid ja David Andersson perustivat vuonna 2007.
Historia > Internal Affairs ja Skyline Whispers (2007-2016)

Pohjois-Amerikan kiertueellaan vuonna 2007 Soilwork-yhtyeen laulaja Björn Strid ja kitaristi David Andersson saivat idean uuden yhtyeen perustamisesta keskustellessaan klassisesta rockista ja aikuisrockista eli AOR:stä. Yhtyeeseen liittyi pian mm. Arch Enemy -yhtyeestä tunnettu basisti Sharlee D'Angelo, Von Benzo -yhtyeen kosketinsoittaja Richard Larsson ja Mean Streak -yhtyeen rumpali Jonas Källsbäck. Yhtyeen esikoisalbumi Internal Affairs ilmestyi 18. kesäkuuta 2012 italialaisen Coroner Records -levy-yhtiön kautta.
Laulaja Stridin ollessa kiireinen Soilworkin kanssa ja basisti D'Angelon ollessa oman pääyhtyeensä kanssa The Night Flight Orchestra pääsi soittamaan ensimmäisen konserttinsa vasta 1. elokuuta 2013 Lidköpingissä. Vuotta myöhemmin yhtye soitti Sweden Rock Festivalilla ja hankki yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi Sebastian Forslundin. Tämän jälkeen The Night Flight Orchestra äänitti toisen studioalbuminsa Skyline Whispers, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2015 Coroner Recordsin kautta ja vuotta myöhemmin bändi allekirjoitti sopimuksen saksalaisen Nuclear Blast -levy-yhtiön kanssa, joka kiinnitti myös Björn Stridin pääyhtyeen Soilworkin.
Historia > Amber Galactic ja Sometimes the World Ain’t Enough (2016-2019)

Yhtyeen kolmas studioalbumi Amber Galactic julkaistiin 19. toukokuuta 2017. Amber Galactic oli ehdolla ruotsalaisen Grammis-musiikkipalkinnon saajaksi hard rock/metal -kategoriassa.
5. huhtikuuta 2018 The Night Flight Orchestra ilmoitti, että yhtyeen uusi albumi Sometimes the World Ain't Enough julkaistaan 29. kesäkuuta 2018. Samana päivänä yhtye ilmoitti albumin tiimoilta järjestettävästä Euroopan-kiertueesta marras- ja joulukuussa 2018. Sometimes the World Ain't Enough oli ehdolla vuoden 2019 Grammis-musiikkipalkinnon saajaksi hard rock/metal -kategoriassa. Albumin nimikkobiisissä kuullaan suomen kieltä. Yhtye on käyttänyt eri kieliä myös muissa kappaleissa, kuten portugalia Midnight Flyer -kappaleessa Amber Galactic -albumilla ja ranskaa Lovers in the Rain -kappaleessa Sometimes the World Ain't Enough -albumilla.
Historia > Aeromantic ja Aeromantic II (vuodesta 2020)

Yhtye julkaisi 28. helmikuuta 2020 viidennen studioalbuminsa Aeromantic. Albumi äänitettiin Ruotsin Skarassa Nordic Sound Lab -äänitysstudiossa, jossa Jonas Källsbäck soitti rumpuja, joita käytettiin myös ABBA:n Super Trouper -albumin äänityksessä. Koronapandemian aiheuttamien rajoituksien peruessa yhtyeen kiertueen yhtye palasi studioon äänittämään albumilleen jatko-osan, Aeromantic II, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2021. Sittemmin yhtye on julkaissut singlet Black Stars And Diamonds 29. heinäkuuta 2022 ja The Sensation 3. huhtikuuta 2023.
Yhtye ilmoitti kitaristi David Anderssonin kuolleen 14. syyskuuta 2022 47-vuotiaana.
Musiikkityyli

The Night Flight Orchestran musiikkia nimitetään useimmiten klassiseksi rockiksi tai AOR:ksi, toisinaan hard rockiksi, joka pyrkii jäljittelemään 1970- ja 1980-lukujen musiikkia. Imperiumin arvostelussa yhtyeen Aeromantic-albumin tyylin luonnehditaan muistuttavan yhdysvaltalaisia AOR-yhtyeitä, kuten Totoa, Fleetwood Maciä ja Chicagoa, mutta myös 70-luvun yhtyeitä, kuten ABBA:a, Electric Light Orchestraa, Chiciä ja Bee Geesiä. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät nimensä mukaisesti mm. lentomatkailua, mutta myös 80-luvun musiikista inspiroituneena rakkautta ja juhlimista. Yhtye on myös nostanut esiin sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöihin liittyviä kysymyksiä ja tukenut HLBT-yhteisöä musiikkivideoillaan, kuten Gemini (2017) ja White Jeans (2021), sekä yleisellä tyylillään, jota on kuvailtu "campiksi". Noin kolmannes yhtyeen kappaleista on Björn Stridin käsialaa.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Björn "Speed" Strid (laulu) (vuodesta 2007)
Sharlee D'Angelo (bassokitara) (vuodesta 2007)
Jonas Källsbäck (rummut) (vuodesta 2007)
Sebastian Forslund (congarummut, perkussio, kitara) (vuodesta 2014)
Åsa Lundman (taustalaulu) (vuodesta 2022)
Anna Brygård (taustalaulu) (vuodesta 2017)
John Lönnmyr (kosketinsoittimet) (vuodesta 2020)
Jäsenet > Entiset jäsenet

David Andersson (kitara) (2007–2022)
Richard Larsson (kosketinsoittimet) (2007–2020)
Anna-Mia Bonde (taustalaulu) (2017–2022)
Diskografia

Internal Affairs (2012)
Skyline Whispers (2015)
Amber Galactic (2017)
Sometimes the World Ain't Enough (2018)
Aeromantic (2020)
Aeromantic II (2021)
Aiheesta muualla

The Night Flight Orchestran viralliset kotisivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Night Flight Orchestra Pariisissa vuonna 2018
Kitaristi David Andersson vuonna 2018
Laulaja Björn Strid Rockharz Open Air -festivaaleilla vuonna 2019
Torsten Ralf

Torsten Ivar Ralf (2. tammikuuta 1901 Malmö – 27. huhtikuuta 1954 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja (tenori).
Ralf oli Oscar Ralfin ja Einar Ralfin nuorempi veli. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Hjaldis Ingebjartin ja John Forsellin johdolla. Hän täydensi opintojaan Berliinissä opettajanaan Hertha Dehmlow. Ralf teki debyyttinsä Stettinissä vuonna 1930 Cavaradossin roolissa Giacomo Puccinin Toscassa. Tämän jälkeen hän lauloi Chemnitzin ja Frankfurt am Mainin oopperataloissa. Vuosina 1935–1943 Ralf oli Dresdenin Semperoperin laulaja. Hän lauloi siellä muun muassa Richard Straussin Daphnen kantaesityksessä (1938) vastassaan Margarete Teschemacher.
Ralf esiintyi ensimmäisen kerran Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vasta maaliskuussa 1941. Metropolitan-oopperassa hän debytoi Lohengrinina vuonna 1945. Lisäksi hän teki esiintymisiä muun muassa Covent Gardenissa, Münchenissä, Wienissä ja Teatro Colónissa. Ralfille myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1945. Hän sai hovsångaren arvonimen vuonna 1952. Ralf sairasti vuonna 1947 todettua leukemiaa ja kuoli Tukholmassa vuonna 1954.