stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Innocent Victim
Äänitykset

Albumi äänitettiin Lontoon Roundhouse Recording Studiosissa heinä- ja syyskuussa 1977. Se oli yhtyeen kuudes levy, joka äänitettiin 24-raitanauhurilla. Levyn tekeminen aloitettiin ristiriitaisissa tunnelmissa, kun yhtye joutui miettimään, edustaisiko uusi albumi musiikillisesti yhtyeen 1970-luvun ensimmäisellä puoliskolla esittämää perinteistä linjaa, vai edellisten High and Mighty- ja Firefly-albumien tavoin jotakin uutta. Elokuussa Uriah Heep keskittyi konsertteihin ja esiintyi lukuisilla festivaaleilla, muun muassa Readingin festivaalien päälavalla.
Yhtyeen kokoonpano ja tuotantotiimi pysyivät edellisen albumin jälkeen samoina: Innocent Victimillä esiintyvät John Lawton (laulu), Ken Hensley (kitara, kosketinsoittimet, laulu), Mick Box (kitara), Trevor Bolder (basso) ja Lee Kerslake (rummut). Levyn tuottivat Bronze Recordsin johtaja Gerry Bron ja Ken Hensley. Hensley on kertonut nauttineensa työskentelystä lauluntekijä Jack Williamsin kanssa. Myös Mick Box piti levyn tekemisestä. Laulaja John Lawton esiintyi studiossa itsevarmemmin kuin edellisellä albumilla, jolla hän oli laulanut vain kolme viikkoa yhtyeeseen liittymisensä jälkeen.
Musiikki > Tyyli

Musiikkinäytteet
Avausraita ”Keep On Ridin’” on melko kevyt keskitempoinen poprockkappale.
Levyn rocktyylisin kappale ”Free ’N Easy” muodostui suosituksi konserttinumeroksi.
Singlenä julkaistu ”Free Me” oli iso hitti Keski-Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Jo Fireflylla Uriah Heep oli siirtynyt pehmeämmän rockin suuntaan, mutta Innocent Victim on edeltäjäänsä monimuotoisempi ja hienostuneempi. Levy on sekoitus rockia ja balladeja. Innocent Victimillä yhtye yritti tehdä Yhdysvaltain AOR-markkinoille myyvää musiikkia, joka miellyttäisi myös yhtyeen vanhoja faneja Euroopassa. Yhtyeen single ”Free Me” oli ollut samana vuonna iso hitti Keski-Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa, minkä seurauksena yhtye alkoi viedä musiikkiaan enemmän popin suuntaan. Uriah Heep – Easy Livin’ -kirjan kirjoittajan, muusikko Mika Järvisen mukaan Innocent Victim voisi olla minkä tahansa 1970-luvun lopulla aikuisrockia soittaneen yhtyeen levy ja vain kappaleet ”Free ’N’ Easy”, ”Illusion” ja ”Choices” voisivat olla peräisin miltä tahansa muulta Uriah Heepin albumilta.
Albumin tuottaneet Gerry Bron ja Ken Hensley loivat levylle siistin ja radioystävällisen äänimaailman. Mick Box totesi vuosia myöhemmin, että tyylinmuutos oli virhe. Muutoksen vuoksi yhtye menetti fanejaan, jotka pitivät 1970-luvun alussa julkaistuista Demons and Wizards- ja Look at Yourself -albumeista. Musiikillinen suunta aiheutti myös välirikon Ken Hensleyn ja John Lawtonin välille, koska Lawton olisi halunnut Uriah Heepin esittävän popin sijaan raskaampaa rockia. Hensley ei myöskään pitänyt siitä, että Lawton otti Iris-vaimonsa mukaan kiertueille, vaan piti sitä tunkeiluna. Hensley itse on kertonut halunneensa tehdä yhtyeessä kokeiluja ja kehittää sen musiikkia.
»Joten sen (’Free Men’ menestyksen) seurauksena, kun se näytti oikealta suunnalta bändille, ryhdyimme kirjoittamaan omituisia poplauluja. Se ei ole minua. Minä en pysty kirjoittamaan poplaulua edes henkeni uhalla. Minulle ’Free ’N’ Easy’ oli sitä, mistä oli kysymys. Verta, hikeä, tunnetta ja sisua.» 
(John Lawton, Uriah Heepin laulaja 1976–1979)
Ken Hensley kirjoitti albumin kappaleista yksin neljä. Basisti Trevor Bolder kirjoitti yhden kappaleen yhtyeen ulkopuolisen Ian McDonaldin kanssa, ja myös laulaja John Lawton ja kitaristi Mick Box tekivät yhden kappaleen yhdessä. Yhtye käytti levyllä myös ulkopuolista lauluntekijää, yhdysvaltalaista Jack Williamsia, joka oli työskennellyt The Who -yhtyeen Pete Townshendin ja Roger Daltreyn omistamassa kustantamossa. Williams kirjoitti Innocent Victimin kappaleista kaksi sekä yhden ystävänsä Hensleyn kanssa. Yhtye sovitti levyn kappaleet itse.
Musiikki > Tietoa kappaleista

Aloituskappale ”Keep On Ridin’” on Ken Hensleyn ja Jack Williamsin yhdessä kirjoittama melko kevyt keskitempoinen poprockkappale, jota Mika Järvinen vertaa Smokie-yhtyeen materiaaliin. Kappale perustuu perussointuihin D ja G. Ken Hensleyn ”Flyin’ High” jatkaa poptyylisellä linjalla. Trevor Bolderin ja Ian McDonaldin tekemä ”Roller” on keskitempoinen rockkappale, jossa sekoittuvat säkeistöjen funk-tyylinen soitto ja kertosäkeistöjen nopeatempoisempi basson hallitsema rock. Solisti John Lawtonin ja kitaristi Mick Boxin tekemä ”Free ’N’ Easy” on albumin kappaleista selvästi rocktyylisin. Lawton kirjoitti kappaleen alkuperäisen riffin kotinsa eteisessä halvalla Gibson Les Paul –kopiolla ja teki siitä demon. Boxin ehdotuksesta riffiin lisättiin harjoituksissa variaatioita ja soolo-osa. Sovitukseltaan ”Free ’N’ Easy” on osittain kopio yhtyeen kappaleesta ”Easy Livin’”. Kappaleessa on esillä erityisesti Ken Hensleyn soittama slide-kitara. ”Free ’N’ Easystä” tuli suosittu livenumero, jota yhtye on esittänyt konserteissaan hyvin pitkään. Ken Hensleyn kirjoittama ”Illusion” on kertomus unelmoinnista, ja sen sovitus rakentuu kosketinsoittimen ja laulun ympärille.
B-puolen aloittava Ken Hensleyn sävellys ”Free Me” syntyi, kun sessiot olivat käytännössä jo lopussa. Hensley toi studioon demon, jonka oli tehnyt aivan äskettäin kotistudiossaan nopeasti muutaman ystävänsä kanssa. Mick Box on sanonut, että yhtye oli kappaleesta innoissaan ja Gerry Bronin mielestä se kuulosti heti hitiltä. John Lawtonin mukaan kappaleella ei ollut mitään tekemistä Uriah Heepin aiemman materiaalin kanssa, koska se oli yksinkertainen poplaulu. Jack Williamsin ”The Dance” yhdistelee reggaeta ja progressiiviselle rockille tyypillistä melodiaa. Albumin päättävä ”Choices” on niin ikään Jack Williamsin tekemä.
Albumin sessioissa syntyi myös yhtyeen yhdessä tekemä kappale ”The River”, joka ei kuitenkaan päätynyt albumille. Se on kuitenkin julkaistu joillakin CD-versioilla bonuskappaleena.
Kansitaide

Albumin Euroopan-painoksen kannessa on David Shorttin suunnittelema ja taiteilija John Holmesin piirtämä käärme. Mick Boxin mukaan sillä on rumpali Lee Kerslaken silmät. Mika Järvisen mukaan kansi on kaukana levyn musiikista ja ”fontteja myöten se voisi olla jonkun 1980-luvun kakkosdivisioonan kornin heavy metal -yhtyeen tekele”. Alkuperäisen vinyylipainoksen kansi on yksikantinen, ja levyn mukana tuli erillinen liite, jossa oli kappaleiden sanat.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa käärmekansi korvattiin kuvakollaasilla yhtyeestä lavalla. Kuvia ympäröi käärmeennahkatehoste. Edellisen kerran kansi oli vaihdettu Pohjois-Amerikassa vuoden 1971 albumilla Look at Yourself. Myös Itä-Saksassa levyn kansikuva oli erilainen. Kyseisessä painoksessa on ruskea kartonkikansi sekä yhtyeestä piirretty kuva, joka on kopioitu edellisen Firefly-albumin avautuvasta sisäkannesta.
Euroopan-painos
Pohjois-Amerikan-painos
Itä-Saksan-painos
Expanded De-Luxe Edition
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja julkaisut

Innocent Victim ilmestyi marraskuussa 1977. Länsi-Saksassa albumi nousi listasijalle 15. Levyä myytiin siellä yli miljoona kappaletta, ja se on Saksassa levymyynnillä mitaten yhtyeen menestynein albumi. Britanniassa se oli yhtyeen toinen peräkkäinen albumi, joka ei noussut listalle. Lisäksi Yhdysvalloissa se jäi Uriah Heepin ensimmäisenä studioalbumina Billboard 200 -albumilistan ulkopuolelle. Norjassa Innocent Victim ylsi 13:nneksi ja Uudessa-Seelannissa 19:nneksi. Koska albumi oli suuri menestys Länsi-Saksassa, levy ilmestyi myös Itä-Saksassa, missä sen julkaisi maan ainoa levy-yhtiö Amiga. Kyseisen julkaisun myötä Uriah Heepin musiikki saavutti Itä-Euroopassa Amigan ja mustan pörssin kautta kymmeniä tuhansia ihmisiä. Rock ei ollut kyseisillä alueilla valtavirtaa vielä pitkään aikaan, ja esimerkiksi Innocent Victimin kappale ”Free Me” merkitsi itäeurooppalaisille huutoa vapaudelle.
Britanniassa albumin julkaisi Bronze Records tunnuksella BRON 504 ja Yhdysvalloissa Warner Bros. Records tunnuksella BSK 3145. Alun perin albumi julkaistiin vinyylilevynä, C-kasettina ja 8-raitana. Ensimmäisen CD-version julkaisi Castle Communications Britanniassa vuonna 1991, ja vuonna 1997 ilmestyi Essential-levy-yhtiön julkaisema remasteroitu versio, jolla oli bonuskappaleita. Vuonna 2004 julkaistiin Sanctuary Recordsin remasteroitu Expanded De-Luxe Edition, joka niin ikään sisälsi bonuskappaleita. Lisäksi vuonna 1998 Essential julkaisi Three Classic Albums Vol. 2 -nimisen kolme CD:tä sisältävän erikoisalbumin, jolla oli studiolevyt Firefly, Innocent Victim ja Fallen Angel.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Jos soittaisi Demons and Wizardsin ja Innocent Victimin peräkkäin henkilölle, joka ei tunne Uriah Heepiä, hän pitäisi levyjä eri yhtyeiden julkaisuina. Ja niinhän asia olikin. Uriah Heep vuonna 1978 oli eri bändi kuin Uriah Heep vuonna 1972. Niillä oli vain sama nimi. | ” |
– Mika Järvinen kirjassaan Uriah Heep – Easy Livin’
Brittiläisessä Sounds-lehdessä albumin arvioi kriitikko Geoff Barton, joka totesi, että levy ei ole maailmaa mullistava, käänteentekevä, tajunnan räjäyttävä, sielua polttava tai mahtavuuden huippu – ainoastaan ”ihan hyvä”.
AllMusic-sivuston Donald A. Guarisco antoi Innocent Victimille kaksi ja puoli arvostelutähteä viidestä mahdollisesta. Guariscon mukaan Firefly oli ollut paluu Uriah Heepin musiikillisille juurille, mutta Innocent Victimillä yhtye halusi jälleen lähteä kokeilujen tielle. Guarisco on sitä mieltä, ettei albumi pysy kasassa yhtä hyvin kuin edeltäjänsä, mutta se kiinnittää kuuntelijansa huomion kourallisella hyviä Uriah Heep -kappaleita. Innocent Victimin ongelma Guariscon mielestä on se, että se on hieman liian raskas ollakseen radioystävällinen, mutta vastaavasti esimerkiksi kappaleet ”Keep on Ridin’” ja ”Flyin’ High” ovat liian tarkoituksellisen popmaisia sopiakseen kunnolla ”Free ’N’ Easyn” kaltaisten napakoiden rokkien joukkoon. Siitä huolimatta Innocent Victim on miellyttävä albumi, jossa on riittävän vahvaa materiaalia tyydyttämään Uriah Heepin ihailijoita. Kappaletta ”Free Me” Guarisco vertaa akustisuuden ja harmonioiden painotusten vuoksi Eagles-yhtyeeseen.
Uriah Heepin kitaristi Mick Box pitää Innocent Victimiä luonnollisena jatkeena Fireflylle. Kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn mielestä Innocent Victim oli edelleen vuonna 2004 ”aika helppo” kuunneltavaksi, vaikkakaan ei ”todellakaan paras levy, jonka teimme”. Laulaja John Lawton on sanonut, että Innocent Victimillä on muutamia hyviä raitoja, mutta se ei ole tarpeeksi yhtenäinen ja johdonmukainen.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvostelut

AllMusic:
Metalmusicarchives.com:
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 13. | 7 | viikko 49/1977 |  |
|  Länsi-Saksa | 15. |  |  |  |
|  Uusi-Seelanti | 19. | 10 | 16.4.1978 |  |
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Uriah Heep.
A-puoli
Keep On Ridin’ – 3.41 (säv. Ken Hensley, Jack Williams)
Flyin’ High – 3.18 (säv. Hensley)
Roller – 4.38 (säv. Trevor Bolder, Ian McDonald)
Free ’N’ Easy – 3.02 (säv. John Lawton, Mick Box)
Illusion – 5.02 (säv. Hensley)
B-puoli
Free Me – 3.35 (säv. Hensley)
Cheat ’N’ Lie – 4.50 (säv. Hensley)
The Dance – 4.48 (säv. Williams)
Choices – 5.42 (säv. Williams)
Kappaleet > Vuoden 1997 uusintapainoksen bonuskappaleet

Illusion/Masqurade
Illusion (Kokonainen, editoimaton versio.)
Masquerade (Kokonainen, editoimaton versio. ”Illusion/Masquerade” äänitettiin alkujaan yhtenä raitana, mutta julkaistiin kahdessa osassa: ”Illusion” Innocent Victim -albumilla ja ”Masquerade” singlen ”Free Me” b-puolella. Tällä CD-versiolla se julkaistiin alkuperäisten versioiden lisäksi bonuskappaleena yhtenä raitana.)
The River (out-take)
Kappaleet > Expanded De-Luxe Editionin bonuskappaleet

Illusion/Masquerade:
Illusion – 4.29 (säv. Hensley)
Masquerade – 3.48 (Täyspitkä editoimaton versio., säv. Hensley)
The River – 3.07 (Ylijäämäkappale Innocent Victimin sessioista, säv. Hensley, Box, Lee Kerslake, Bolder, Lawton)
Put Your Music Where Your Mouth Is – 2.54 (Ennenjulkaisematon, peräisin Firefly-albumin sessioista, säv. Hensley, Box, Kerslake, Bolder, Lawton)
Cheat ’n’ Lie – 5.58 (Vaihtoehtoinen liveversio Live in Europe 1979 -albumin äänityksistä, nauhoitettu Euroopan-kiertueella 1979, säv. Hensley)
Free Me – 5.47 (Vaihtoehtoinen liveversio Live in Europe 1979 -albumin äänityksistä, nauhoitettu Euroopan-kiertueella 1979, säv. Hensley)
Free ’n’ Easy – 3.15 (Vaihtoehtoinen liveversio Live in Europe 1979 -albumin äänityksistä, nauhoitettu Euroopan-kiertueella 1979, säv. Lawton, Box)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Muusikot Mick Box – kitarat  John Lawton – laulu  Ken Hensley – kosketinsoittimet, kitarat, laulu  Lee Kerslake – rummut, laulu  Trevor Bolder – bassokitara :   Tuotanto  Gerry Bron – tuottaja  Ken Hensley – tuottaja  Peter Gallen – äänittäjä, miksaaja  Mark Dearney – äänittäjä kappaleessa ”Choices”  John Gallen – avustava miksaaja  Julian Cooper – avustava miksaaja  Alistair ”Baldwin” Cunningham – laitteet  Mal Craggs – laitteet  Albert Sutton – laitteet  David Shortt – kannen suunnittelu  John Holmes – käärmeen kuvitus  Leaderline Artists – kuvitus  Steve Ridgeway – kuvitus 
Ken Hensley vuonna 1977.
Išimbai

| Išimbai (Ишимбай) Ишембай, Išembai |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 lippu:  vaakuna
 Baškortostan Venäjällä, alla kaupungin sijainti tasavallassa
 Išimbai
 Koordinaatit: 53.45°N, 56.0333°E 
Valtio:   Venäjä
Tasavalta:   Baškortostan
ISO 3166-2 -tunnus:  RU-BA
Väkiluku (2010):  66 259 
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
 
 http://www.ishimbaimr.ru/index.php/ru/ 
 Piirin sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Išimbai (ven. Ишимба́й, baškiiriksi Ишембай, Išembai) on kaupunki Baškortostanissa Belaja-joen varrella 160 kilometriä pääkaupunki Ufasta etelään. Noin 66 200 asukkaan kaupunki on kaikkiaan noin 91 300 asukkaan Išimbain piirin hallintokeskus (2010).
Asukasluvun kehitys

46 600 (1959)
70 195 (2002)
66 259 (2010)
Historia

Išimbai on perustettu vuonna 1932 ja siitä tuli kaupunki 1940.
Ismi

Ismi tarkoittaa suuntaa, aatetta tai virtausta. Itsenäisenä sanana ”ismi” on melko harvinainen ja kevyttä tyyliä. Sanan päätteenä ”-ismi” tarkoittaa myös monenlaisia muita ilmiöitä (esimerkiksi terrorismi, alkoholismi, anglismi, islamismi, autismi, kapitalismi).
Vastaava henkilöä tarkoittava johdin on -isti, mutta jos -ismi ei tarkoita aatetta tai oppia, saattaa vastaava -isti-johdos puuttua tai sen merkitys vaihtelee tapauksittain. (Esimerkiksi taidesuunnista puhuttaessa -isti tarkoittaa kyseistä suuntaa edustavaa taiteilijaa) Vastaava adjektiivijohdin on -istinen, ja se on ymmärrettävä -ismiin, ei -istiin liittyväksi.  Esimerkiksi ”anglistinen” tarkoittaa  ”anglismin sisältävää, englannin kielelle ominaista tai siitä peräisin olevaa”.
-ismi-loppuisilla sanoilla on usein suomalaisempia vastineita, kuten -uus-loppuiset nimet.
Aiheesta muualla

The Ism Book (Arkistoitu – Internet Archive)
Digora

| Digora (Дигора, Дигорӕ) |
| --- | --- |
 Pohjois-Ossetia-Alanian sijainti, alla kaupungin sijainti tasavallassa
 Digora
 Koordinaatit: 43.157°N, 44.158°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Pohjois-Ossetia-Alanian tasavalta
Piiri:  Digoran piiri
Perustettu:  1852
Kaupungiksi:  1964
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9 km²
Korkeus:  460 m
Väkiluku (2010):  10 856
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  363410 
Suuntanumero(t):  +7 86733 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Digora (ven. Диго́ра) eli Digoræ (oss. Дигорӕ)  on kaupunki Digoran piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan keskiosassa Venäjällä Kaukasiassa. Digora sijaitsee 48 kilometriä tasavallan pääkaupungista Vladikavkazista länsiluoteeseen,  Ursdonjoen varrella. Kaupunki on Digoran piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin väkiluvuksi kirjattiin 10 856 ja koko Digoran piirin 19 334 asukasta.
Asukasluvun kehitys

9 700 (1939)
8 400 (1959)
10 600 (1970)
10 600 (1979)
10 900 (1989)
11 819 (2002)
10 856 (2010)
Vuonna 2002 kaupungin väestöstä oli osseetteja 95,81 prosenttia ja venäläisiä 2,01 prosenttia.
Historia

Digora perustettiin linnoituskyläksi vuonna  1852 nimellä Volno-Hristianovski (Во́льно-Христиа́новский). Myöhemmin kylän nimi muutettiin muotoon Novohristianovskoje ja sitten Hristianovskoje. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1934 ja kaupunginoikeudet vuonna 1964.
Aiheesta muualla

Город Дигора region15.ru. Arkistoitu 19.5.2011. (venäjäksi)
Pääkaupunki: Vladikavkaz  - Dzæudžyqæu

Alagir |
Ardon - Ærydon |
Beslan - Beslæn |
Digora - Digoræ |
Mozdok - Mæzdæg
Pohjois-Ossetia-Alanian lippu
Dikaia (Khalkidike)

| Dikaia> Δικαία.Sijainti |
| --- | --- |
 Dikaia
Koordinaatit:  40°27′37″N, 22°56′49″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Epanomí, Thermaïkós, Thessaloniki, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  400–300-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dikaia (m.kreik. Δικαία, lat. Dicaea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyisen Thermaïkóksen kunnan Epanomín kaupunkia.
Maantiede

Dikaian kaupunki sijaitsi nykyisen Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa, oletettavasti sisämaahan Aineian ja Poteidaian välisestä rannikosta. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki sijoitetaan lähelle nykyisiä Epanomín ja Plagiárin kaupunkeja. Tällöin Aineia sijaitsi rannikolla kaupungista länteen. Dikaian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.
Historia

Dikaian historiasta tiedetään vain vähän. Se oli Euboian Eretrian perustama siirtokunta, ja löi omaa eretrialaismallista hopearahaa noin vuosina 500–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Dikaiopolitēs (Δικαιοπολίτης).
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dikaia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–429/428 eaa. Dikaia saattoi osallistua seudun kaupunkien vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan. 300-luvulla eaa. Dikaia kuului toiseen Ateenaan liittoon.
Diklofluanidi

| Diklofluanidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-[dikloori(fluori)metyyli]sulfanyyli-N-(dimetyylisulfamoyyli)aniliini
CAS-numero:  1085-98-9
PubChem CID:  14145
SMILES:  CN(C)S(=O)(=O)N(C1=CC=CC=C1)SC(F)(Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H11S2N2Cl2O2F
Moolimassa:  333,238 g/mol
Sulamispiste:  105–106 °C
Tiheys:  1,55 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Diklofluanidi (C9H11S2N2Cl2O2F) on fenyylisulfamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää puunsuoja-aineena ja maataloudessa akarisidina ja fungisidina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa diklofluanidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta. Se liukenee hieman metanoliin ja heksaaniin ja hyvin asetoniin, ksyleeniin ja tolueeniin. Emäksisissä olosuhteissa diklofluanidi hydrolysoituu N',N'-dimetyyli-N-fenyylisulfamidiksi. Nisäkkäille diklofluanidi ei ole erityisen myrkyllistä ja sen LD50-arvo suun kautta rotalle on 4,6–5 g/kg.
Valmistus ja käyttö

Diklofluanidia valmistetaan N',N'-dimetyyli-N-fenyylisulfamidin ja dikloorifluorimetaanisulfenyylikloridin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa.
Diklofluanidia käytetään fungisidina harmaahometta vastaan muun muassa mansikka- ja viinirypäleviljelmillä. Lisäksi sillä on puunlahoamista estäviä ja vihannespunkkeja estäviä ominaisuuksia. Sitä käytetään jauheena tai rakeina. Sitä voidaan lisätä myös antifouling-aineisiin.
Irlannin lippu

Irlannin lippu
Irlannin lippu on Irlannin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lippu muistuttaa hieman Norsunluurannikon lippua, mutta siinä on eri mittasuhteet ja värien sijoittelu.
An Trídhathach – Irlannin trikolori

Irlannin lippuna nykyään toimiva trikolori, iiriksi An Trídhathach, on syntynyt 1840-luvulla Ranskan vallankumouksen trikolorin vaikutuksesta. Sen värit ovat tangon puolelta alkaen vihreä, valkoinen ja oranssi. Väreistä vihreä kuvaa maan katolista enemmistöä, valkoinen yhteyttä ja rauhaa uskontokuntien välillä  ja oranssi protestanttista vähemmistöä. Lipun mittasuhteet ovat 1:2.
Lipun suhteet eivät noudata ns. kultaista leikkausta, vaan lipun korkeus on puolet sen leveydestä.
Lipun ensimmäinen versio syntyi Nuori Irlanti -liikkeen piirissä ns. Euroopan hullun vuoden 1848 aikaisen poliittisen kuohunnan innostamana. Nuoren Irlannin alkuperäisessä lipussa oranssi oli tangon puolella ja kokosuhteet olivat kultaisen leikkauksen mukaiset.
Nykyisen muotonsa trikolori sai vuoden 1916 pääsiäiskapinassa, jossa käytettiin Nuori Irlanti -liikkeen lipun kaltaista trikoloria, muttei tiedetty, kummin päin se oli määrä kiinnittää lipputankoon. Arvaus oli väärä, mutta jäi voimaan.
Vuosina 1954–1987 Pohjois-Irlannin poliisilla oli valtuudet poistaa Irlannin trikoloreja julkisilta ja yksityisiltä alueilta.
Muita irlantilaisia lippuja > Pyhän Patrikin risti

Grattanin parlamentin aikainen Irlannin tunnus 1700-luvun lopulla oli Pyhän Patrikin risti, kahden punaisen diagonaalin muodostama vinoristi valkoisella pohjalla. Siihen perustuen myös Yhdistyneen kuningaskunnan lippuun lisättiin vuonna 1801 punainen vinoristi symboloimaan valtakuntaan tuolloin kuulunutta Irlantia.
Muita irlantilaisia lippuja > An Bhratach Uaine - vihreä harppulippu

Aikaisemmin Irlannin lippuna on käytetty myös ns. vihreää lippua (engl. Flag of Leinster, iiriksi An Bhratach Uaine) eli Vihreä lippu, jossa on Irlannin harpun kuva vihreällä pohjalla. Tämä oli vuoden 1798 kapinallisten lippu.  Myös vihreää vaakunalippua käytettiin vuoden 1916 pääsiäiskapinassa.
Muita irlantilaisia lippuja > An Camcheachta - ammattiliittojen Otava-lippu

Yhä suosittu on myös An Camcheachta eli Otavan seitsemän tähteä Irlannin poliittisena symbolina. Otavan seitsemän tähteä esitetään mielellään sinisessä lipussa. Otava-lipulla on nykyisessä Irlannissa vasemmistolainen ja ammattiyhdistysläinen merkitys, koska se oli vuoden 1916 pääsiäiskapinaan osallistuneen ammattiliittojen kapinallisarmeijan, ns. Kansalaisarmeijan (the Citizen Army/an tArm Cathartha), tunnus.
Muita irlantilaisia lippuja > Auringonlieska - suoraan mytologiasta

Muinaisirlantilaisessa Fiannaíocht-mytologiassa kerrotaan, että Fianna-sotureiden lipussa oli kuva auringonsäteistä. Tämä innoitti sittemmin 1800-luvun kansallismielisiä salaliittolaisia, feeniläisiä, joiden nimikin tulee Fianna-sotureiden nimestä, omaksumaan lippuunsa auringonlieskamotiivin - iiriksi Gal Gréine, englanniksi Sunburst. Nykyisin auringonlieskaliput ja -symboliikka ovat suosittuja IRA-piireissä, Irlannin armeijassa ja iirinkielisyysliikkeessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irlannin lippu Wikimedia Commonsissa
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros 
Pyhän Patrikin ristilippu, Irlannin lippu 1700-luvulla
Vihreä harppulippu, An Bratach Uaine (flag of Leinster)
John Ireland

John Ireland
John Ireland (13. elokuuta 1879 Bowdon, Trafford, Suur-Manchester – 12. kesäkuuta 1962 Washington, West Sussex) oli brittiläinen säveltäjä. Hän toimi myös opettajana Lontoon Royal College of Musicissa.
Irelandin musiikille tunnusomaista on brittiläisen kansanmusiikin aineksia sisältävä, klassistis-romanttiset ja impressionistiset tyylipiirteet omaava, karheasti soiva sävelkieli.