stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Risto Hannula
Henkilöhistoria ja ura

Risto Hannulan vanhemmat olivat rehtori Reino Hannula ja Hilkka Sauramo. Risto Hannula aloitti toimittajanuransa Ylioppilaslehden elokuvakriitikkona vuonna 1956. Viiden vuoden mittaista rupeamaa seurasivat lyhyehköt pestit Satakunnan Kansan ja Uuden Suomen kulttuuritoimittajana. Vuonna 1967 Hannula siirtyi Suomen Sosialidemokraatin kulttuuritoimittajaksi. Hän jäi eläkkeelle 1996.
Erityisen laaja asiantuntemus Hannulalla oli elokuvataiteesta ja jazz-musiikista. Hän oli yksi Pori Jazz -festivaalin perustajista, sekä mukana Pori Jazz 66 ry:n hallituksessa runsaat kymmenen vuotta. Lisäksi hän kuului Suomen dekkariseuran perustajiin. Sanomalehtityön ohella Hannula toimi kielenkääntäjänä. Hänen käännöstöitään on muun muassa Kohtauksia eräästä avioliitosta (Scener ur ett äktenskap).
Reinola on haudattu Käppärän hautausmaalle synnyinkaupunkiinsa Poriin.
Teoksia

Kulttuuri- ja mielipidelehdet ; kirj. Risto Hannula, Kari J. Kettula, Kari Vaijärvi (työryhmän sihteeri). Kirjastopalvelu, Helsinki 1981, uudistetut laitokset nimellä Akkaväestä Ytimeen : kulttuuri- ja mielipidelehdet Suomessa - kultur- och debatt-tidskrifter i Finland. Kirjastopalvelu, Helsinki 1985 ja Snellmanin perilliset : kulttuuri- ja mielipidelehdet Suomessa - På Snellmans långa linje : kultur- och debatt-tidskrifter i Finland. Kirjastopalvelu, Helsinki 1988
Toimitustöitä

Kiilan albumi 10 ; toimituskunta Risto Hannula ym. Kirjailija- ja taiteilijaryhmä Kiila, Helsinki 1977
Eino Leinon perinne ; Eino Leinon seuran toimeksiannosta koonneet Risto Hannula ym. Otava 1978
Klaus Mäkelä : Realistit, idealistit, tutkijat ; toim. Risto Hannula, Risto Jaakkola, Matti Viikari. Tammi 1979
Kirjallisuutta

Bagh, Peter von: ”Elokuvakritiikin ryhti”, Filmihullu 3/2008.
Raitio, Risto: ”Semper fi! – Risto Hannula in memoriam”, Filmihullu 3/2008.
Sundström, Hans: ”Hakaniemen lempeä humanisti”, Filmihullu 3/2008.
Timonen, Lauri & Tammi, Eero: ”Muutama lause ystävästämme”, Filmihullu 3/2008.
Uusitalo, Kari: ”Ystäväni ja koulutoverini Risto Hannula”, Filmihullu 4/2008.
Aiheesta muualla

Elokuvakerhot (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaapeli
Kirjasampo
Lars Berg

| Lars Berg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1901 Hillesøy, Norja
Kuollut: 1969 (67–68 vuotta) Tromsø, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: norja
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lars Berg (1901 Hillesøy, Norja – 1969 Tromsø, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän sai alkutuotannossaan vaikutteita freudilaisuudesta, mutta myöhemmin tuotannolle olivat ominaisia yhteiskunnallisuus ja realismi. Teosten aiheet ovat peräisin Pohjois-Norjasta, esimerkiksi pohjoisnorjalaista kalastajayhteisöä käsittelevässä romaanisarjassa.
Toisen maailmansodan aikana Berg osallistui vastarintaliikkeen toimintaan. Hänet pidätettiin 1942, ja hän oli sodan loppuun asti Grinin vankileirillä.
Berg oli kiinnostunut teatterista ja kirjoitti romaanien ohella näytelmiä. Hän osallistui innokkaasti julkiseen keskusteluun.
Load Value Injection

Load Value Injection (LVI) on tietokoneen suorittimissa oleva tietoturva-aukko. LVI liittyy Meltdown-haavoittuuden tavoin suorittimen väliaikaiseen tilaan, mutta tiedon lukemisen sijaan syöttää väliaikaista tietoa, joka antaa hyökkääjälle kontrollin. Ongelman rajoittamiseen ohjelmiin lisätään fence (aita), joka pysäyttää epäjärjestyksessä suorituksen (engl. out of order execution) tietyissä kohdin. Muutos on ohjelmointikielen kääntäjissä tehtävä lfence-käskyn lisääminen käännettäviin ohjelmiin. LVI-hyökkäyksestä on myös useita muunnelmia kuten LVI-LFB, LVI-NULL, LVI-L1D, LVI-FPU ja LVI-SB.
Aiheesta muualla

https://lviattack.eu
Like-uutiset

Like-uutiset oli vuosina 1994–2003 ilmestynyt ilmaisjakelulehti, jota kustansi Like Kustannus. Lehden päätoimittajia olivat Timo Ernamo, Henrik Laine ja Jaakko Pietiläinen. Toimituspäällikkönä toimi Markus Ånäs. Lehden selvästi aikalaismedioista poikkeavaa visuaalista ilmettä loivat koko lehden ilmestymisen ajan AD Tommi Hänninen, valokuvaaja Nauska sekä graafikko Maria Mitrunen.
Like-uutiset saavutti nopeasti perustamisensa jälkeen laajan lukijakunnan. Lehden levikki oli suurimmillaan loppuvaiheessa, jolloin sitä painettiin kustantamon ilmoituksen mukaan 80 000 kappaletta valtakunnalliseen jakeluun.
Pääasiallisesti kulttuuriin keskittynyt tabloid-kokoinen lehti loi puheenaiheita suomalaiseen mediaan, kuten muun muassa ihmisoikeustaistelija Ken Saro-Wiwan kohtalon sekä manga-kulttuurin. Kulttuurin ohella Like-uutiset esitteli myös politiikkaa, taloutta ja urheilua. Lehden luetuimpiin osioihin lukeutuivat testipalsta ”Ravintoruletti”, maailman kummallisuuksia luodannut ”Monitoro”, ihmisoikeusasioita käsitellyt ”Shit Happens” sekä kustantamoon tarjottuja käsikirjoituksia läpikäynyt ”Leivo-setä”.
Like-uutisten avustajakunnasta löytyivät muun muassa Toni Jerrman, Mikko Aaltonen, Timo Kalevi Forss, Gerry Birgit Ilvesheimo, Sofi Oksanen, Jouni Hokkanen, Nalle Virolainen, Tuomas Toivonen, Jouko Lehtola, Mikko Viljakainen, Esa Kuloniemi, Kalle Kirstilä, Jukka Rislakki, Marko Turunen, Arto Leivo, Jonna Autio, Milla Palovaara ja Katja Tukiainen.
Like-uutiset lopetettiin vuonna 2003 kaikkien tekijöiden siirryttyä WSOY:n perustamaan Johnny Kniga -kustannusyksikköön ja sen julkaisemaan Johnny Kniga kertoo -lehteen, jonka julkaiseminen puolestaan lopetettiin vuoden 2005 vaihteessa mainostulojen vähäisyyden takia.
Silvio Narizzano

Silvio Narizzano (8. helmikuuta 1927 Montréal, Québec – 26. heinäkuuta 2011) oli kanadalainen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuvat Georgy Girl – keinoista paras (1966) ja Kirstullinen seteleitä (1970).
Narizzanolle myönnettiin vuonna 1966 Bafta-palkinto, ja hänellä oli myöhempiä ehdokkuuksia vuosina 1967, 1974 ja 1981.
Narizzano oli vuonna 1966 ehdolla Berliinin Kultaisen karhun ja vuonna 1971 Cannesin Kultaisen palmun saajaksi.
Lo Mejor De The Sweet (vuoden 1973 albumi)

| Lo Mejor De The Sweet The Sweet |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1971–1973
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Phil Wainman
 Tyylilaji: purukumipop, glam rock, hard rock
 Levy-yhtiö: RCA Records
Sweetin muut kokoelmalevyt
| The Sweet's Biggest Hits 1972 | Lo Mejor De The Sweet 1973 | The Sweet featuring "Little Willy" & "Blockbuster" 1973 |
Lo Mejor De The Sweet on Sweet-yhtyeen ainoastaan Espanjassa vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi vuosien 1971–1973 välisestä materiaalista. Sama levy-yhtiö julkaisi vuonna 1984 Espanjassa samanniminen albumin.
Kappaleet

A-puoli
Blockbuster! – 3.15 (säv. Nicky Chinn/Mike Chapman)
Poppa Joe – 3.10 (kirjoitettu kanteen väärin; ”Popa Joe”, säv. Chinn/Chapman)
Funny Funny – 2.47 (säv. Chinn/Chapman)
Chop Chop – 3.02 (säv. Chinn/Chapman)
You’re Not Wrong for Loving Me (No te has equivocado en amar) – 2.45 (säv. Brian Connolly/Steve Priest/Andy Scott/Mick Tucker)
Need a Lot of Lovin’ (Necesito mucho amor) – 3.03 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
B-puoli
Little Willy (Pequeño Willy) – 3.13 (säv. Chinn/Chapman)
Wig-Wam Bam – 3.03 (säv. Chinn/Chapman)
Co-Co – 3.10 (säv. Chinn/Chapman)
Alexander Graham Bell – 2.52 (säv. Chinn/Chapman)
Done Me Wrong Alright (Me ha hecho mal) – 2.55 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Man from Mecca (Hombre De Mecca) – 2.45 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
Smikros

| Smikros> Σμίκρος |
| --- | --- |
 Auloksensoittaja. Sirpale Smikroksen maalaamasta amforasta, n. 510 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 500/400-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 520/510–500 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Smikros (m.kreik. Σμίκρος, ”Pieni”, ”Lyhyt”) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 520/510–500 eaa.
Smikros oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan varmuudella ainakin kolmesta vaasista. Vaasimaalauksissaan hän jäljitteli Eufroniosta.
Teoksia

Stamnos, n. 520–510 eaa.
Psykter, n. 510 eaa.
Amfora, n. 510 eaa.
Silvio Siripong Charatsri

Silvio Siripong Charatsri (s. 10. joulukuuta 1959) on thaimaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ratchaburin hiippakuntaan 19. toukokuuta 1987. Hän sai 4. huhtikuuta 2009 nimityksen Chanthaburin hiippakunnan piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 4. heinäkuuta Lawrence Thienchai Samanchit, jota avustivat Salvatore Pennacchio ja Michael Michai Kitbunchu.
Liehuva liekinvarsi (vuoden 1991 albumi)

| Liehuva liekinvarsi Timo Turpeinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Formaatti: LP-levy (FL 5163)   CD-levy (FCD 5163)   C-kasetti (FK 5163)
 Tyylilaji: poprock   synthpop   iskelmä
 Kesto: 41.04
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi 16. (syyskuu 1991)
Timo Turpeisen muut studioalbumit
| Reissumiehen muistot 1989 | Liehuva liekinvarsi 1991 | Timo Turpeinen 1992 |
Singlet albumilta Liehuva liekinvarsi
 ”Joku joka rakastaa / Onneaan ei ostaa voi” Julkaistu: 1991  ”Liehuva liekinvarsi / Miehen mitta” Julkaistu: 1991
Liehuva liekinvarsi on Timo Turpeisen toinen studioalbumi vuodelta 1991. Albumin tunnetuin kappale on uusi sovitus Markku Blomqvistin Liehuva liekinvarsi-kappaleesta. Albumin kansikuvan on ottanut Henrik Schütt.
Albumi kohosi syyskuussa 1991 Suomen levylistan 16. sijalle ja pysyi listalla 11 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Vesa Anttila ja Tommi Lindell.
| --- | --- |
 A-puoli Liehuva liekinvarsi – 3.01 (säv. Jukka Siikavire, san. Erkki Mäkinen)  Miehen mitta – 3.23 (säv. Toivo Kärki, san. Juha Vainio)  Sateessa – 4.20 (säv. ja san. Timo Turpeinen)  Länteen itään – 3.02 (säv. ja san. Pekka Ruuska)  Joku joka rakastaa – 2.58 (säv. ja san. Timo Turpeinen)  Mikään ei muutu – 4.38 (säv. ja san. Timo Turpeinen) :  B-puoli Yhdentekevää – 3.14 (säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)  Tuhlatut päivät – 3.30 (säv. ja san. Aimo Mustonen)  Onneaan ei ostaa voi – 4.00 (säv. ja san. Timo Turpeinen)  Muistovärssy – 3.43 (säv. Walter Rae, san. Erkki Salama)  Kaupunki – 4.08 (säv. ja san. Timo Turpeinen)  Vielä aurinko paistaa – 3.03 (säv. trad., san. Timo Turpeinen)
Tuotanto

Timo Turpeinen - laulu
Mika Jussila - kaiverrus (Finnvox Oy)
Pauli Saastamoinen - masterointi (Finnvox Oy)
Henrik Schütt - kuvat
Art Department Oy - etukannen kuvan käsittely
Birgit Pulkkinen - ulkoasu
Loaded (Brotha Lynch Hungin albumi)

| Loaded Brotha Lynch Hung |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1996-1997
 Julkaistu: 16. syyskuuta 1997
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Brotha Lynch Hung
 Tyylilaji: hip hop
 Levy-yhtiö: Black Market Records
Brotha Lynch Hungin muut julkaisut
| Season of da Siccness 1995 | Loaded 1997 | Nigga Deep 1998 |
Loaded on yhdysvaltalaisen rap-artisti Brotha Lynch Hungin kolmas julkaisu. Se julkaistiin 16. syyskuuta 1997 Black Market Recordsin kautta.
Levyllä vierailevat muun muassa Kokane, E-40 ja Ice-T.
Kappaleet

Siccmade House – 1.27
My Soul to Keep – 3.18  (mukana Kokane)
Die, 1 by 1 – 4.39  (mukana First Degree)
One a da Las Sicc – 7.15  (mukana First Degree)
Situation – 6.22  (mukana First Degree, E-40 & Tawp Dawg)
Heaters – 5.44  (mukana First Degree, P Folks & Polo)
Did It And Did It – 6.34  (mukana Phonk Beta)
Went Way – 3.23  (mukana Tall Can G)
Thatz What I Said – 4.04  (mukana Dee dub & Loki)
Feel My Nature Rize – 5.20  (mukana COS, Sicx & Tall Can G)
One Mo Pound – 4.50  (mukana Deedub)
On My Brief Case – 8.13  (mukana Phonk Beta & Zagg)
Secondz a Way – 7.56  (mukana First Degree & Ice T)
Bonus Trackz – 3.03  (mukana Deedub , Sicx & Nigga Almighty)
Seuraava saalis

| Seuraava saalis> The Next Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard C. Sarafian
Käsikirjoittaja:   Morton S. Fine  Alan Trustman  David M. Wolf  Richard C. Sarafian 
Tuottaja:   Martin Bregman  Burtt Harris 
Säveltäjä:  Michael Kamen
Kuvaaja:  Michael Chapman
Leikkaaja:   Aram Avakian  Robert Q. Lovett 
Tuotantosuunnittelija:  Gene Callahan
Pukusuunnittelija:  Anna Hill Johnstone
Pääosat:   Sean Connery  Cornelia Sharpe  Albert Paulsen  Adolfo Celi  Marco St. John 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Artists Entertainment Complex
Levittäjä:  Allied Artists Netflix
Ensi-ilta:  1976
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seuraava saalis (engl. The Next Man) on vuonna 1976 julkaistu poliittinen toimintatrilleri. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Cornelia Sharpe, Albert Paulsen, Adolfo Celi, Marco St. John, Ted Beniades ja Charles Cioffi. Elokuvan on ohjannut Richard C. Sarafian.
Aiheesta muualla

Seuraava saalis Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Silvio Maria Dário

Silvio Maria Dário (16. elokuuta 1919 Pederneiras – 2. toukokuuta 1974) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1944 ja nimitettiin Botucatun arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Oppidum Novumin titulaaripiispaksi 22. helmikuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henrique Hector Golland Trindade, jota avustivat José Melhado Campos ja Pedro Paulo Koop.
Dário sai 27. maaliskuuta 1968 nimityksen Itapevan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 54-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Libertad Lamarque

| Libertad Lamarque |
| --- | --- |
 Valokuvassa vuodelta 1947.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1908 Rosario, Argentiina
Kuollut: 12. joulukuuta 2000 México, Meksiko
Ammatti:  laulaja ja näyttelijä
Libertad Lamarque (24. marraskuuta 1908 – 12. joulukuuta 2000) oli Argentiinassa syntynyt ja uraa myös Meksikossa tehnyt näyttelijä ja laulaja. Lamarque aloitti uransa elokuvissa Argentiinassa, mutta jouduttuaan kahnaukseen kanssanäyttelijänsä Eva Duarten eli myöhemmän Eva Perónin kanssa hän muutti Meksikoon, jossa hän tuli kotimaatansa tunnetummaksi. Elokuvaroolien ohella Lamarque levytti musiikkia ja julkaisi noin 140 albumia.
Elämäkerta > Nuoruus

Libertad Lamarque syntyi Rosarion kaupungissa Argentiinan Santa Fen maakunnassa 24. marraskuuta 1908. Hänen isänsä Gaudencio Lamarque oli lähtöisin Uruguaysta ja polveutui ranskalaisista siirtolaisista. Gaudencio oli myös militantti anarkisti ja hän joutui vankilaan Libertad Lamarquen syntymän aikoihin. Libertadilla oli kuusi puolisisarusta. Hän alkoi jo lapsena näytellä teatteriesityksissä. Ensimmäisen palkintonsa lavaesiintymisestä hän voitti vain 7-vuotiaana.
Elämäkerta > Ura Argentiinassa

Lamarquen perhe muutti Argentiinan pääkaupunki Buenos Airesiin vuonna 1926. Tuolloin 18-vuotias Libertad Lamarque alkoi työskennellä laulajana komediaesityksissä. Pian hän pääsi levyttämään tangoa studion palkkaamana. Hänen RCA Victorin julakisema debyyttialbuminsa sisälsi sittemmin klassikoina tunnetuksi tulleita kappaleita, kuten Chilenito ja Gaucho Sol. Saavutettuaan julkisuutta musiikillaan hän aloitti näyttelemisen elokuvissa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli italiaalisen ohjaaja Mario Parpagnolin vain päivässä kuvaama vuoden 1929 mykkäelokuvassa Adios, Argentina. Vuonna 1932 seurasi edelleen rooli elokvuassa Tango. Tango oli ensimmäinen argentiinalainen äänielokuva. Argentiinassa hän esiintyi kaikkiaan 20 elokuvassa. Lamarque oli mennyt myös naimisiin vuonna 1928. Hänen miehensä oli Emilio Romero. Avioliitto ajautui nopeasti karille, mutta avioero Argentiinassa oli laitonta. Pari erosi käytännössä jo 1920-luvulla, mutta laillisesti vasta 12 vuotta avioliiton solmimisen jälkeen.
Elämäkerta > Ura Meksikossa

Vuonna 1944 Lamarque joutui kahnaukseen elokuvan La Cabalgata del Circo kuvauksissa kanssanäyttelijänsä Eva Duarten kanssa. Tarinan mukaan Lamarque oli riidan aikana läpsäissyt Duartea naamalle. Duarte meni vuonna 1946 naimisiin eversti Juan Domingo Perónin kanssa, josta tuli edelleen Argentiinan presidentti vuonna 1947. Miehensä sukunimen ottanut Eva Perón käytti asemaansa estäen elokuvayhtiöitä palkkaamasta Lamarquea. Lamarque muutti vuonna 1946 Meksikoon, jossa hänestä tuli kuuluisampi kuin kotimaassaan. 1940-luku oli meksikolaisen elokuvan niinsanottua kulta-aikaa. Meksikossa hänen ensimmäinen roolinsa oli espanjalaisen ohjaaja Luis Bunuelin elokuvassa Gran Casino. Myöhemmin hän esiintyi kaikkiaan 60 meksikolaisessa elokuvassa. Hänestä tuli Meksikossa hyvin suosittu, vaikka hän puhuikin espanjaa edelleen selvällä argentiinalaisella korostuksella. Elokuvanäyttelijän uransa ohella Lamarque teki edelleen musiikkia. Hän levytti kaikkiaan 140 albumia ja esiintyi myös esimerkiksi Yhdysvaltojen Carnegie Hallilla vuonna 1947.
Lamarque asui sittemmin kausittain muuttaen Meksikossa, Yhdysvaltojen Miamissa ja Argentiinassa. Hän kuoli Meksikon pääkaupunki Méxicossa 12. joulukuuta 2000.
Elokuvan Tango juliste.
Lamarque (oik.) ja Eva Perón (tuolloin Duarte) elokuvassa La Cabalgata del Circo.
Vuonna 1982.
Silvio Schröter

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Silvio Schröter
Syntymäaika: 29. kesäkuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Radebeul, DDR
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Junioriseurat
-1989 1989–1997: TSV 1862 Radeburg Dynamo Dresden
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2001 2001–2003 2003–2007 2008 2009 | Dynamo Dresden FC Energie Cottbus Hannover 96 MSV Duisburg FC Carl Zeiss Jena | 70 (8) 45 (1) 68 (3) 03 (0) 06 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. huhtikuuta 2010.
Silvio Schröter (s. 29. kesäkuuta 1979) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi 3. Ligassa pelannutta FC Carl Zeiss Jenaa kaudella 2008–2009. Schröter on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Schröter pelasi juniorivuosinaan TSV 1862 Radeburgissa ja Dynamo Dresdenissä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 1997. Schröter pelasi seurassa Regionalligaa vuoteen 2001 asti, jolloin hän siirtyi juuri Bundesliigaan nousseeseen Energie Cottbusiin. Hän edusti Cottbusia kaksi seuraava kautta. Cottbus putosi sarjasta 2003 ja Schröter siirtyi Bundesliigan Hannover 96:een. Schöter pelasi Hannoverissa tammikuuhun 2008 asti, jolloin hän siirtyi MSV Duisburgiin. Hän vietti Duisburgissa 12 kuukautta pelaten vain kolme liigaottelua, minkä jälkeen hän lähti seurasta kolmannen sarjatason Carl Zeiss Jenaan.
Sijoitusvakuutus

Sijoitusvakuutus on säästöhenkivakuutus. Vakuutussäästämisellä voidaan varautua omaan vanhuuteen ja ansiotulojen loppumiseen tai vanhuudesta aiheutuvan lisähoivan tarpeen rahoittamiseen. Vakuutussäästäminen voi tapahtua myös jonkun muun kuin vakuutussäästäjän itsensä hyväksi, kuten esimerkiksi lasten tai lastenlasten. Säästöhenkivakuutuksen vakuutussäästön voi myös yleensä nostaa itselleen kesken sopimuskauden.
Sijoitusvakuutus eli säästöhenkivakuutus on sopimus, jossa vakuutettu saa korvausta, jos hän on sovittuna aikana hengissä. Vakuutuskorvaus voidaan suorittaa kerralla tai osissa pidemmällä aikavälillä, jolloin kyseessä on usein eläke.
Henkivakuutuksen idea on yksinkertainen: asiakas maksaa vakuutusmaksun tai useita vakuutusmaksuja, joita vakuutusyhtiö säilyttää asiakkaan lukuun ja palauttaa sovittuna ajankohtana sijoitukselle kertyneen koron kera. Säästöaikana vakuutusyhtiö sijoittaa saamansa vakuutussumman parhaan kykynsä mukaan mahdollisimman tuottavasti. Sijoitusten on myös oltava niin turvattuja, että vakuutusyhtiö kykenee sopimuskauden päättyessä maksamaan sovitun vakuutuskorvauksen vakuutetulle. Säästöhenkivakuutuksen tuotto voi olla sovittu kiinteäkorkoiseksi, jolloin vakuutusyhtiö ottaa riskin hyvistä ja huonoista sijoitusvuosista itselleen. Hyvän sijoitusvuoden tuottoja käytetään tasaamaan huonon sijoitusvuoden tuottoja. Kiinteän koron lisäksi on voitu sopia asiakashyvityksestä, joka maksetaan asiakkaan vakuutusäästölle, mikäli sijoitusvuosi on ollut hyvä.
Lähtökohtaisesti säästö palautetaan vain, mikäli vakuutuksenottaja on elossa kun vakuutussopimus päättyy. Jos vakuutuksenottaja ehtisi kuolla ennen sopimuksen päättymistä, tasattaisiin yhtiöön jäänyt vakuutussäästö muiden vakuutuksenottajien kesken. Käytännössä säästöhenkivakuutukseen on useimmiten liitetty kuolemanvaravakuutus, jolloin vakuutetun kuollessa kesken sopimuskauden ennalta määritelty edunsaaja saa kertyneen vakuutussäästön itselleen. Vakuutussäästäminen on ajankohtaista silloin, kun ansiotuloista jää jäljelle säästöjä myöhempää aikaa varten.
Henkivakuutuksissa saattaa olla myös kytkettynä muita henkilövakuutukseen kuuluvia vakuutusturvia, esimerkiksi työkyvyttömyysvakuuton sisältö.
Sijoitussidonnaiset vakuutukset

Sijoitussidonnaisessa vakuutuksessa eli unit link -vakuutuksessa vakuutuksenottaja voi itse määrittää varsin pitkälle sen, miten hänen vakuutukseen maksamansa varat sijoitetaan. Vakuutusyhtiö tarjoaa asiakkaan valittavaksi useita vaihtoehtoisia sijoituskohteita, kuten koti- tai ulkomaisia osakkeita tai joukkovelkakirjalainoja. Käytännössä valittavana on markkinoilla muutenkin toimivia sijoitusrahastoja. Vakuutuksenottaja valitsee näistä yhden tai useamman, johon hänen säästönsä ohjataan sovitussa suhteessa. Sijoitussidonnaiset vakuutukset vievät vakuutussäästämistä sijoitustoiminnan alueelle, missä se kilpailee suoran osake-, korko- ja rahastosijoittamisen sekä pankkitallettamisen kanssa.
Vakuutuksenottajan säästön arvo sidotaan varoilla hankitun sijoitustuotteen arvoon. Näin ollen riski vakuutussäästön arvosta on vakuutuksenottajalla eikä vakuutusyhtiöllä. Sijoitustuotteen arvon noustessa asiakas saa hyödyn itselleen täysimääräisenä, mutta toisaalta vakuutusyhtiö ei sitoudu huonon kurssikehityksen aikoina tasapainottamaan vakuutussäästön arvoa omalla riskillään.
Kapitalisaatiosopimukset

Kapitalisaatiosopimus poikkeaa muista henkivakuutuksista siten, että sopimuksen perusteella ei vakuuteta ketään. Kapitalisaatiosopimus on aina määräaikainen ja ne on tehty pääasiassa pitkäaikaiseen säästämiseen. Kapitalisaatiosopimus voi olla sijoitussidonnainen, laskuperustekorkoinen tai näiden kahden yhdistelmä. Valinnalla on merkitystä tuoton ja riskin kannalta. Laskuperustekorkoisessa vakuutussopimuksessa sovitaan jokin tietty kiinteä korko, jonka säästöt tuottavat tai johonkin korkotekijään (esim. euribor tai vastaava) sidottu korko. Lisäksi laskuperusteisissa sopimuksissa voidaan maksaa asiakashyvitystä sen mukaan, miten vakuutusyhtiö on vuositasolla onnistunut sijoituksissaan.
Sijoitussidonnaisessa kapitalisaatiosopimuksessa asiakas valitsee itse sopimukseen liittyvät sijoitukset, jotka usein ovat sijoitusrahastojen osuuksia tai niin sanottujen rahastokorien osuuksia. Tuotoista ja riskeistä vastaa asiakas itse.
Verokohtelu

Säästöhenkivakuutuksen perusteella maksettavan säästösumman verotus riippuu siitä, kuka on edunsaaja. Jos säästösumma maksetaan vakuutuksenottajalle itselleen (ja hän on itse vakuutettuna) tai hänen lähiomaiselleen, veronalaista pääomatuloa on vain se osa, joka on karttunut tuottona. Jos edunsaajana ei ole vakuutuksenottaja itse vaan hänen lähiomaisensa, lahjaverotus kohdistuu - muun kuin edellä sanotun tuloverotettavan tuoton osalta - maksettavaan säästösummaan.
Henkivakuutusten verotusta koskevat säännökset löytyvät pääasiassa tuloverolaista (TVL 1535/1992), laista elinkeinotulon verottamisesta (EVL 360/1968) ja laista eräistä vakuutusmaksuista suoritettavasta verosta (664/1966).
Silvio Padoin

Silvio Padoin (11. huhtikuuta 1930 Pieve di Soligo – 31. lokakuuta 2019 Conegliano) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. huhtikuuta 1955 ja nimitettiin Pozzuolin hiippakunnan piispaksi 8. toukokuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Salvatore Sorrentino ja Eugenio Ravignani.
Padoin jäi eläkkeelle 2. syyskuuta 2005.