stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso kiltti jätti

| Iso kiltti jätti> The BFG.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Roald Dahl
Kuvittaja:  Quentin Blake
Kieli:  englanti
Genre:  lastenkirjallisuus, fantasiakirjallisuus
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  Tuomas Nevanlinna
Kustantaja:  Art House
Julkaistu:  1989
ISBN:  951-884-034-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Iso kiltti jätti (engl. The BFG (lyhennys sanoita The Big Friendly Giant)) on Roald Dahlin kirjoittama lastenkirja, joka julkaistiin englanniksi vuonna 1982 ja Tuomas Nevanlinnan suomennoksena vuonna 1989. Kirjan on kuvittanut Quentin Blake.
Dahl omisti kirjan esikoistyttärelleen Olivialle, joka oli kuollut tuhkarokon jälkitautina saamaansa aivotulehdukseen seitsemänvuotiaana vuonna 1962.
Iso kiltti jätti on sovitettu elokuvaksi kahdesti, ensin animaatioelokuvaksi vuonna 1989 ja näytellyksi elokuvaksi vuonna 2016.
International Federation of Library Associations and Institutions

International Federation of Library Associations and Institutions (IFLA) on kirjastojen kansainvälinen kattojärjestö. Iso osa järjestön toiminnasta tapahtuu työryhmissä, jotka keskittyvät erilaisiin kirjastoalan kysymyksiin. Järjestöön kuuluu 1 600 jäsentä noin 150 maasta. Järjestön pääkonttori sijaitsee Alankomaiden kansalliskirjastossa (Koninklijke Bibliotheek) Haagissa.
Historia

Järjestö perustettiin Edinburghissa Skotlannissa 26. syyskuuta 1927. Järjestön ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Ruotsin kansalliskirjaston johtaja Isak Collijn. Perustamisvaiheessa mukana oli 15 maan kirjastoseurat. Vuoteen 1958 mennessä järjestöön kuului 64 kirjastoseuraa 42 eri maasta. Vuoteen 1974 toiminnassa oli mukana 600 jäsentä 100 maasta.
Alun perin jäsenyys oli mahdollista vain kirjastoseuroille. Vuodesta 1976 eteenpäin IFLA:n jäsenyyttä saivat hakea myös muut toimijat, kuten kirjastot ja koulukirjastot.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
IFLA:n kotisivut
Ilmari Saunamäki

Ilmari Rafael Saunamäki (20. tammikuuta 1917 Peräseinäjoki – 5. syyskuuta 2016 Akaa) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Ilmari Saunamäki saavutti pesäpalloilun Suomen mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. SM-hopeaa hän sai vuonna 1947. Mailakilpailujen voittoa hän oli ottamassa 1945 ja Suurkisojen pesäpalloturnauksen voittoa 1947. Ikämiesten piirin mestaruuden hän voitti vielä vuonna 1960.
Saunamäki kilpaili veteraaniurheilussa vielä 95-vuotiaana. Veteraanien MM-kilpailuista hän saavutti viisi mitalia ja SM-kisoista 12 kultaa, 17 hopeaa ja 7 pronssia.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1945, 1946
1 SM-hopea: 1947
1 SM-pronssi: 1943
Istutuslapio

Istutuslapio
Istutuslapio on teräväkärkinen ja kauhanmallinen puutarhatyökalu. Istutuslapiota käytetään maan rikkomiseen ja möyhentämiseen sekä pienten kuoppien tekemiseen kasveja istutettaessa ja rikkaruohoja kitkettäessä. Jos maa on erityisen kovaa, silloin voi reiän tekemiseen käyttää teräväkärkistä pistolapiota. Raskaampiin möyhennystöihin taas voidaan käyttää esimerkiksi puutarhakuokkaa.
Islannin terveysjohtajan virasto

| Islannin terveysjohtajan virasto Embætti landlæknis Directorate of Health |
| --- | --- |

Tutkimuslaitoksen tiedot
Perustettu:  1760
Sijainti:  Reykjavík, Islanti
Pääkonttori:  Katrínartúni 2, IS-105 Reykjavík, Iceland; koordinaatit 64.1451°N, 21.9071°W
Ministeriö:  Islannin terveysministeriö
Tutkimusala:  kansanterveys
Työntekijöiden määrä:  65 työntekijää (60 htv; 2018)
Johtaja:  Alma Möller
Islannin terveysjohtajan virasto (isl. Embætti landlæknis, kirjaimellisesti "valtionlääkärin toimisto"; engl. Directorate of Health) on Islannin valtiollinen terveyspalvelujen valvonta- ja kansaterveysvirasto. Se toimii maan pääkaupungista Reykjavíkista käsin. Virastoa johtaa Islannin terveysjohtaja eli valtionlääkäri, tohtori Alma D. Möller.  Virasto toimii Islannin terveysministeriön alaisuudessa.
Vuoden 2018 lopussa viraston palveluksessa oli 65 työntekijää (60 htv). Vahva enemmistö (80 %) työntekijöistä on naisia.
Aiheesta muualla

Islannin terveysjohtajan viraston verkkosivut (englanniksi) (landlaeknir.is)
Valtiollisia tai maanosan kansanterveyslaitoksia
| --- | --- |
Eurooppa:    ECDC   RIVM   ISHP   Sciensano   UKHSA   PHE   PHS   PHW   NCPHA   ISCIII   HPSC   Embætti landlæknis   ISS   GÖG   EODY   HZJZ   SPKC   SMLPC   LIH   ANSP   FHI   IPH   INSA   NIZP-PZH   Santé Publique France   INSP   Folkhälsomyndigheten   RKI   IPHS   ÚVZ SR   NIJZ   THL   BAG   SIF   SZÚ   TsHZ   NNK   RRPCEM   Rospotrebnadzor   Terviseamet 
Aasia:    IEDCR   KCDA   NIHRD   NCDC   NIHR   IPI   ICDC   NIPH   IPC   NIPH   NTsOZ   China CDC   IPH   NCPH   NHL   BPKIHS   Pakistanin terveysvirasto   PNIPH   Saudi CDC   NCID   Taiwan CDC   Thai NIH   NIHE 
Afrikka:     Africa CDC   IPA   NICD   EPHI   NMIMR   CPC   KEMRI   INRB   NCDC   IPM   IPM   INS   NCDC   IPCI   ZNPHI   IPD   NIH Somalia   PHI   NIMR   INH   IPT   UVRI 
Amerikka:    ANLIS   IAL   ISP   INCIENSA   PHAC   INS   IPK   INSP   INS   CDC 
Muut alueet:   AIHW
Huomaa: Malline on keskeneräinen, eikä toistaiseksi sisällä läheskään kaikkia kansallisia tai ylikansallisia kansanterveyslaitoksia tai -virastoja.
Ilmari Soisalon-Soininen

Kaarlo Osmo Ilmari Soisalon-Soininen (4. kesäkuuta 1917 Helsinki – 5. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan testamentin eksegetiikan professori 1967–1984. Hän tutki Septuagintaa.
Soisalon-Soininen väitteli 1951 tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan Testamentin eksegetiikan dosentti 1953–1964, vt. professori ja eksegetiikan apulaisprofessori 1964–1966 sekä Vanhan Testamentin eksegetiikan professori 1967–1984.
Ilmari Soisalon-Soinisen poika Eljas Soisalon-Soininen (s. 1949) on tietojenkäsittelytekniikan professori.
Kirjallisuutta

Aejmelaeus, Anneli: ”Soisalon-Soininen, Ilmari (1917–2002)”, Suomen kansallisbiografia, osa 9, s. 171–173.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-450-5.  / Teoksen verkkoversio.
Aejmelaeus, Anneli – Sollamo, Raija (toim.): Studien zur Septuaginta-Syntax: Ilmari Soisalon-Soininen zu seinem 70. Geburtstag am 4. Juni 1987.  (Suomalaisen tiedeakatemian toimituksia, B:237)  Helsinki:  Suomalainen tiedeakatemia.  ISSN 0066-2011.  ISBN 951-41-0551-6.
Lauha, Risto (toim.): Sexaginta: Juhlakirja Ilmari Soisalon-Soinisen täyttäessä 60 vuotta 4.6.1977.  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura, 1977.
Ihab Abdelrahman

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ihab Abdelrahman El Sayed Lapinlahden Savo Games -kisoissa.  |  Ihab Abdelrahman El Sayed Lapinlahden Savo Games -kisoissa.  |  Ihab Abdelrahman El Sayed Lapinlahden Savo Games -kisoissa.  |  |
Maa:  Egypti
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | keihäänheitto |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Brazzaville 2015 | keihäänheitto |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nairobi 2010 | keihäänheitto |  |
|  Hopeaa | Marrakech 2014 | keihäänheitto |  |
|  Hopeaa | St Pierre 2022 | keihäänheitto |  |
| Frankofoniset kisat  | Frankofoniset kisat  | Frankofoniset kisat  |  |
|  Kultaa | Beirut 2009 | keihäänheitto |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Mersin 2013 | keihäänheitto |  |
|  Hopeaa | Oran 2022 | keihäänheitto |  |
Ihab Abdelrahman El-Sayed Abdelrahman (arab. إيهاب عبد الرحمن السيد عبد الرحمن‎, s. 1. toukokuuta 1989 Al-Sharqiyah) on egyptiläinen keihäänheittäjä. Hänen valmentajanaan toimi suomalainen Petteri Piironen.
El Sayed sijoittui hopealle alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 heitettyään 76,20 metriä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän jäi karsintaan tuloksella 71,99. Lontoon olympialaisissa 2012 hän heitti karsinnassa 77,35 metriä, eikä selviytynyt loppukilpailuun. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 El Sayed sijoittui finaalissa seitsemänneksi heitettyään 80,94 metriä. Hän voitti hopeaa Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kauden parhaallaan 88,99.
El Sayedin ennätys on 18. toukokuuta 2014 Shanghaissa heitetty 89,21 metriä, joka oli samalla myös Afrikan ennätys. Hän paransi aiempaa ennätystään yli viidellä metrillä.
Uran alku ja kansainvälinen läpimurto

El-Sayed ei harrastanut lainkaan yleisurheilua ennen myöhäisteini-ikää. Hän oli kiinnostunut jalkapallosta ja kannatti innokkaasti Al-Ahlia. El-Sayedin yleisurheilulahjakkuus tuli esiin sattumalta hänen heitettyään 17-vuotiaana keihästä paikaltaan nelisenkymmentä metriä ensi yrittämällä. Niinpä El-Sayed osallistui opettajansa rohkaisemana ensimmäiseen kilpailuunsa. Kahden vuoden kuluttua hän saavutti hopeaa Puolassa 2008 järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna El-Sayed pääsi harjoittelemaan Kuortaneelle IAAF:n myöntämän apurahan turvin. Neljän kuukauden mittaiseksi tarkoitettu retki päättyi kuitenkin jo kahden viikon jälkeen, koska englantia osaamaton El-Sayed ei ymmärtänyt ihmisten puheista mitään eikä ollut tottunut Suomen talvisiin olosuhteisiin. Kairoon palattuaan hän alkoi opiskella englantia ja palasi seuraavana vuonna Kuortaneelle kuukaudeksi. Tuolloin valmennussuhde Petteri Piirosen kanssa eteni tukevammalle pohjalle.
Vuonna 2010 El-Sayed voitti keihäänheiton Afrikan mestaruuden ja heitti ensimmäisen kerran yli 80 metriä, mutta rahakiista kansallisen lajiliiton kanssa esti uuden harjoitusmatkan Suomeen. Turhautunut El-Sayed lopetti harjoittelun viideksi kuukaudeksi. Kilpailutaukoa seurannut osallistuminen Daegun maailmanmestaruuskilpailuihin 2011 päättyi 35. sijaan vaatimattomalla 71,99 metrin tuloksella. El-Sayed piti kuitenkin paljon siitä, että hän sai kilpailla samassa karsintaryhmässä Andreas Thorkildsenin, Tero Pitkämäen ja Matthias de Zordon kanssa, ja innostus keihäänheittoon syttyi uudelleen. Lontoon olympialaisissa 2012 El-Sayed joutui kuitenkin kilpailemaan kyynärpäävamman kanssa. Vuonna 2013 hän paransi Egyptin ennätystä lukemiin 83,62 metriä, sai hopeaa Välimeren kilpailuissa ja sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa seitsemänneksi 80,94 metrin heitolla. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja voitti maanosien cupin tuloksella 85,44. Shanghaissa 2014 heitetty 89,21 metrin tulos oli El-Sayedille itselleen suuri yllätys ja nosti hänet tuolloin kaikkien aikojen listalla sijalle 13.
El-Sayed saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa toisen kierroksen heitollaan 88,99. Hän voitti samana vuonna kultaa Afrikan kisoissa tuloksella 85,37.
Dopingkäry ja sen jälkeinen ura

Abdelrahman jäi kiinni hänen kotonaan 17. huhtikuuta 2016 otetussa dopingtestissä. Testin A-näyte oli positiivinen, sisältäen testosteronia ja myös B-näyte oli positiivinen. Egyptin antidopingtoimikunta hyllytti hänet kilpailuista, eikä hän osallistunut Rion olympialaisiin. Egyptin antidopingtoimikunta asetti hänet kahden vuoden kilpailukieltoon, mutta urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin pidensi kilpailukiellon neljään vuoteen.
Abdelrahman palasi kilpailuihin joulukuussa 2020. Hän karsiutui loppukilpailusta vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän saavutti vuonna 2022 hopeaa sekä Välimeren kilpailuista että Afrikan-mestaruuskilpailuista. Eugenen MM-kilpailuissa hän oli kahdestoista ja  Budapestin MM-kilpailuissa 2023 kymmenes.
Irti (Posteljoonan & Ystävien albumi)

| Irti Posteljoona & Ystävät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. toukokuuta 2010
 Tyylilaji: reggae
 Levy-yhtiö: Slipoveri Records
Posteljoonan & Ystävien muut julkaisut
| Miehen malli 2008 | Irti 2010 | Uuteen multaan 2013 |
Irti on muusikko, koomikko ja televisio-/radiotoimittaja Joona Kortesmäen Posteljoona & Ystävät -nimellä julkaistu toinen studioalbumi. Sen julkaisi Slipoveri Records 5. toukokuuta 2010.
Kappaleet

Alkusoitto
Sitku
Ryöstökalastaja
Korvien välissä
Miks en osaa
Ruma
Minne ilo katosi
Hammasmätä
Aamulla
Latotanssit
Taivaanlahja
Arvostelut

Desibeli.net:
Iso härkä

Iso härkä on kalevalaisessa kansanrunoudessa esiintyvä jättikokoinen härkä. Härän liha tarvitaan pitoihin, ja tappajaa etsitään. Vironkannas yrittää, mutta kapsahtaa puuhun. Lopulta merestä nousee pieni, sormen kokoinen rautaan puettu mies, joka kasvaa jättiläiseksi ja tappaa härän. Härästä saadaan paljon lihaa ja verta, kuten toisissa runoissa tarvaasta.
Iso härkä on kiinnostanut tutkijoita, koska sillä on mahdollinen yhteys Etelä-Euroopan ja Lähi-idän mytologioihin. Häräntappomyytti tunnetaan muun muassa Kreikassa kertomuksina Minotauruksesta ja Kreetan muinaisena rituaalina, jossa nuoret hyppäävät puskevan härän yli ottaen kiinni sarvista. Sumerilaisessa Gilgameš-eepoksessa tapetaan jättikokoinen, taivaallinen härkä. Martti Haavion mukaan häräntappomyytti on tullut Karjalaan Mithran kultin välityksellä.
Irti Elämästä

Irti Elämästä on vuonna 1997 perustettu, mutta sittemmin aktiivisen toiminnan lopettanut suomalainen yhdistys, joka ilmoitti tehtäväkseen ”tylsyyden, epäviileyden ja nörttiyden edistämisen”. Yhdistykseen kuului parhaimmillaan yli 200 jäsentä ympäri Suomea. Jäsenet tapasivat toisiaan miiteissä, kaksi kertaa vuodessa järjestetyissä kokouksissa sekä yhdistyksen IRC-kanavalla #irtie.
Vuoden 1999 syyskokouksen jälkeen yhdistyksen hallitus päätti erottaa kaikki jäsenet hallitusta lukuun ottamatta. Samalla yhdistyksen nimeksi vaihdettiin Kansandemokraattinen Irti Elämästä -yhdistys. Seuraavana vuonna nimi kuitenkin vaihdettiin takaisin Irti Elämästä -yhdistykseksi. Yhdistys on yhä olemassa, mutta sillä ei tiettävästi ole ollut toimintaa useampaan vuoteen. Monet Irti Elämästä -yhdistyksen entisistä jäsenistä olivat perustamassa getnolife-yhdistystä loppuvuodesta 1999.
Toiminta

Yhdistystä kohtaan heräsi hieman laajempaa kiinnostusta, kun sen perustaja Ismo Kiesiläinen kirjoitti Helsingin Sanomien yleisönosastolle elokuussa 1997 käyttäen yhdistyksen nimeä. Irti Elämästä -yhdistys oli mukana monenlaisissa tempauksissa. Ensimmäinen ”nörtti-isku” järjestettiin 2. toukokuuta 1998. Yhdistyksen jäsenet veivät nörttiasuun puetun mallinuken Kaivopuistoon ja Helsingin Sanomat julkaisi aiheesta pienen jutun. Toinen ”nörtti-isku” järjestettiin 16. tammikuuta 1999 Helsingin päärautatieasemalla. Tässä iskussa irkattiin aseman matkatavaroiden säilytyskoppien sisältä ja se keräsi laajalti julkisuutta eri medioissa päätyen esimerkiksi Ruben Stillerin talkshow’hun. Pian yhdistyksen edustajia kutsuttiin lehtiin, televisioon ja radioon puhumaan erilaisista tietokoneisiin ja nörttiyteen liittyvistä asioista. Yhdistys oli mukana myös TV-kanava Nelosen Nettinite-tapahtumassa 7.–8. toukokuuta 1998 sekä Assembly-tapahtumassa vuosina 1998 ja 1999.
Vuonna 2009 Ylioppilaslehti haastatteli Ismo Kiesiläistä, joka pohti haastattelussa yhdistyksen saamaa mediahuomiota seuraavasti: ”Mediahuomiota on tosiaan vaikea ymmärtää tästä päivästä käsin. Nörtit olivat mystisiä, shamaanimaisia hahmoja, jotka hallitsivat hieman pelottavia tietokoneita ja rikastuivat niiden avulla. Se, että joku keskustelisi tietokoneen avulla, oli kummallista. Olen ajatellut näyttää niitä uutispätkiä nuorille, mutten tiedä miten selittäisin, miksi se oli uutinen. Nykyisin on aika erikoinen nuori, jos ei käytä nettiä keskusteluun kavereiden kanssa. Ja siitä on vain kymmenen vuotta aikaa”
Aiheesta muualla

Elävä arkisto, 26.8.2013, Nörttejä kaapissa
Nörtti-isku'99 - lyhyt dokumentaatio (Youtube)
Irti Elämästä yhdistyksen materiaaleja koottuna Mystinen portaali -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Istuntoavain

Istuntoavain on kertakäyttöinen symmetrinen salausavain, jota käytetään yhden istunnon kaikkien viestien salaamiseen. Tähän liittyviä käsitteitä ovat sisällön salausavain (CEK), liikenteen salausavain (TEK) ja ryhmälähetysavain, joka viittaa mihin tahansa viestien salaamiseen käytettävään avaimeen vastakohtana muille salausavaimille (avainten salausavaimille (KEK) tai paketointiavaimille).
Istuntoavaimet voivat lisätä järjestelmän monimutkaisuutta, mutta ne ratkaisevat ongelmia. Istuntoavainten käytölle on kaksi pääsyytä:
Monet kryptoanalyyttiset hyökkäykset helpottuvat sen mukaan, mitä enemmän aineistoa tietyllä salausavaimella salataan. Yksittäisen avaimen käsittelemän tiedon rajoittaminen vaikeuttaa tällaisia hyökkäyksiä.
Epäsymmetrinen salaus on liian hidas moniin tarkoituksiin, ja kaikki salaisen avaimen algoritmit vaativat, että avain jaetaan turvallisesti. Kun käytetään epäsymmetristä salausalgoritmia salaamaan salainen avain toista, nopeampaa algoritmia varten, on mahdollista parantaa yleistä suorituskykyä huomattavasti. Tätä menetelmää käytetään PGP:ssä ja GPG:ssä.
Kuten kaikki salausavaimet, istuntoavaimet on valittava siten, että hyökkääjä ei voi ennustaa niitä, mikä edellyttää yleensä niiden valintaa satunnaisesti. Istuntoavaimen (tai minkä tahansa salausavaimen) valitseminen virheellisesti on suuri (ja liian yleinen) suunnitteluvirhe missä tahansa salausjärjestelmässä.
Iyon provinssi

Iyon sijainti Japanin provinssikartalla (1868).
Iyo (jap. 伊予国, Iyo-no-kuni) oli provinssi Shikokussa, Japanissa, ja kattoi nykyisen Ehimen prefektuurin alueen. Sen rajanaapureita olivat Awan, Sanukin ja Tosan provinssit.
Provinssin muinainen pääkaupunki oli lähellä nykyistä Imabaria. Sengoku-kaudella provinssi jakaantui useisiin läänityksiin, joista suurita hallittiin Matsuyaman linnasta käsin. Chōsokabe-klaani yhdisti provinssin vähäksi aikaa, mutta se hajosi jälleen Toyotomi Hideyoshin vallattua Shkikokun vuonna 1584. Edo-kaudella provinssia hallitsi pisimpään Date-klaani.
Alueen väestö puhui japania Iyon murteella.
Japanin entiset provinssit
Aki
Awa (Kantō)
Awa (Shikoku)
Awaji
Bingo
Bitchū
Bizen
Bungo
Buzen
Chikugo
Chikuzen
Chishima
Dewa
Echigo
Echizen
Etchū
Harima
Hida
Higo
Hitachi
Hidaka
Hizen
Hoki
Hyūga
Iburi
Iga
Iki
Inaba
Ise
Ishikari
Iwami
Iyo
Izu
Izumi
Izumo
Kaga
Kai
Kawachi
Kazusa
Kii
Kitami
Kōzuke
Kushiro
Mikawa
Mimasaka
Mino
Musashi
Mutsu
Nagato
Nemuro
Noto
Oki
Ōmi
Ōshima
Ōsumi
Owari
Sado
Sagami
Sanuki
Satsuma
Settsu
Shima
Shimo-Usa
Shimotsuke
Shinano
Shiribeshi
Suō
Suruga
Tajima
Tamba
Tane
Tango
Teshio
Tokachi
Tosa
Tsushima
Wakasa
Yamashiro
Yamato
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Iyo Province
J. P. Walker

J. P. Walker (s. 16. lokakuuta 1976[lähde? ]) on yhdysvaltalainen lumilautailija. Hänellä on oma lumilautamalli Santa Cruz:lta. Vuonna 2000 Snowboarder-lehti valitsi hänet maailman kymmenen parhaan lumilautailijan joukkoon. Walker on yksi ns. Jibbailun oleellisimmista suunnannäyttäjistä.
Ihaksenjärvi

| Ihaksenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lappeenranta 
Koordinaatit:  60°48′55″N, 27°46′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Mustaksenlampeen 
Järvinumero:  09.007.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  59,9 m  
Rantaviiva:  7,65 km  
Pinta-ala:  1,09617 km²  
Tilavuus:  0,00292054 km³  
Keskisyvyys:  2,66 m  
Suurin syvyys:  6,8 m  
Saaria:  2 
 fiIhaksenjärvi 
Ihaksenjärvi  on Etelä-Karjalassa Lappeenrannassa Kirpun lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Urpalanjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järvi on pyöreähkön muotoinen, mutta siinä on runsaasti pieniä lahtia. Niitä ovat Ruokolahti, Riihilahti, Laajalahti, Kolhonlahti ja Kivelänlahti. Suurin lahti Toikanlahti sijaitsee koillisrannassa ja se kääntyy Karjuniemen taakse. Järven lähiympäristö on alavaa maata, jossa moreenimäkien väliset alavat alueet ovat soistuneet tasaisiksi.
Järvessä on Suomen ympäristökeskuksen mukaan kaksi saarta, mutta kartoissa niitä näkyy kolme. Saarien yhteispinta-ala on hieman yli 0,2 hehtaaria, mikä on noin 0,18 % järven kokonaispinta-alasta. Keskellä järvenselkää sijaitsee Sittasaari ja pohjoisrannan tuntumassa on Verkkosaari. Kolmas saari sijaitsee Toikanlahdella Piikkiniemen päässä. Saari on rannassa kiinni ja sinne on rakennettu silta. Järvenselällä on vielä matalikolla sijaitseva Uunikivi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 2,9 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0029 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 6,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä järvenselkää Sittasaaren pohjoispuolella.
Järven rantaviivan pituus on 7,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on yli 200 metriä. Järven rannat ovat metsämaata paitsi kolmen maatilan lähellä, missä pellot ulottuvat rantaan asti. Järven lähiympäristössä on sijainnut kuusi maatilaa, joista puolet on lopettanut toimintansa. Järven asutus on lähinnä vanhaa haja-asutusta, jonka lisäksi on rannoille rakennettu alle 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14759 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä. Luumäen ja Lappeenrannan välinen kuntaraja ohittaa järven 250 metriä pohjoiseen.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Urpalanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 09) Ihaksenlanjoen valuma-alueella (09.007). Järven vedenpinnan korkeus on 59,9 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta lähialueeltaan, sillä se on vesistöalueensa latvajärviä. Järveen on johdettu suo- ja metsäojia ympäröiviltä soilta. Ihaksenjärven lähialueella ei ole yhtään järveä tai lampea, joka laskisi siihen. Järven lasku-uoman on suoraksi kaivettu suo-oja Mustaksenlampeen (9 ha), josta laskee Mustaksenoja Ala-Hirvakseen (78 ha). Vesireitti jatkaa Saarensuunpurona alaspäin ja uoman nimi muuttuu Kirpun jälkeen Ihaksenjoeksi, joka yhtyy alempana Urpalanjokeen ennen Suurijärveä.
Luontoarvoja

Vedenlaatu on hyvä. Vesi lievästi humusleimaista, se on hapanta ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan on huono. Järvi on ravintoarvoilla mitattuna karu eli oligotrofinen. Järvessä elää ahven, särki, hauki, lahna, made, kiiski, sorva ja ruutana. Sinne on myös istutettu kuhaa ja planktonsiikaa.
Järvellä ei ole suojeltuja kohteita. Sen pohjoispuolella sijaitsee ojittamaton Mustaksensuo (FI0413003, 82 hehtaaria), jossa on laaja avosuon Natura 2000 -ohjelmaan mukaan otettu alue. Sen eteläpää ulottuu järven lähelle ja sieltä laskee järveen oja.
Intel 8085

Intel 8085AH -suoritin
Intel 8085 oli Intelin valmistama 8-bittinen mikroprosessori. Sitä valmistettiin 1970-luvun puolivälissä. Se oli yhteensopiva edeltäjänsä Intel 8080:n kanssa, mutta tarvitsi vähemmän sitä tukevaa tekniikkaa, joten sen avulla voitiin rakentaa halvempia ja yksinkertaisempia tietokoneita.[lähde? ]
Intel 8085 oli käytössä IBM Datamasterissa, jonka suunnittelijat törmäsivät suorittimen 64-kilotavun osoiteavaruuden rajoitukseen. Ongelman ratkaisemiseksi tietokoneeseen suunniteltiin ulkoinen muistipankkien vaihto 256 kilotavun muistin käsittelemiseksi.
Mallinimessä oleva numero "5" tulee siitä, että 8085 tarvitsi vain 5-volttisen virtalähteen, kun taas edeltäjä 8080 tarvitsi 5- ja 12-volttiset lähteet.