stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleistetty lineaarinen malli
Mallintaminen ja mallin sopivuuden tarkastelu > Ylihajonta

Devianssi on luonnollinen mittari mallin sopivuuden tarkastelulle. Kun malli sopii täydellisesti aineistoon, sen devianssi on nolla. Eli mitä pienempi on devianssi, sitä paremmin malli toimii aineistoissa. Kun hajontaparametri Ф on tunnettu (binomi- ja Poisson-mallit), voidaan skaalatun devianssin avulla tutkia onko Ф:n arvo aineistossa oikea. Ylihajonnalla tarkoitetaan sitä, että aineistosta estimoitu hajontaparametri on suurempi kuin oletettu. Binomi- ja Poisson-malleille reilusti vapausasteita (n-p) suuremmat devianssiarvot viittaavat ylihajontaan.
Mallintaminen ja mallin sopivuuden tarkastelu > Uskottavuusosamäärän testi

Devianssia käytetään apuna myös mallin selittäjien merkitsevyyden tarkastelussa uskottavuusosamäärän testin muodossa. Uskottavuusosamäärän testillä testataan nollahypoteesia  H_{0}=\beta _{k1}=\beta _{k2}=...=\beta _{k(p-q)}=0. Jos nollahypoteesi kyetään hylkäämään, niin voidaan päätellä selittäjien olevan tilastollisesti merkitsevä vastemuuttujan vaihtelun selittämisessä.
Testisuure saadaan laskemalla:
Jos hajontaparametri Ф on tunnettu, testisuure noudattaa χ²-jakaumaa parametrein (p-q). Jos hajontaparametri on estimoitava, noudattaa testisuure F-jakaumaa parametrein p-q, n-p.
Mallintaminen ja mallin sopivuuden tarkastelu > Poikkeavat ja puuttuvat havainnot

Poikkeavat ja puuttuvat havainnot saattavat vaikuttaa huomattavasti mallin sopivuuteen. Poikkeavat havainnot voivat huonontaa mallin sopivuutta kahdella tavalla; ne ”vääntävät” mallin sovitetta ja vaikuttavat regressiokertoimiin tai niiden jäännökset ovat selkeästi muita suurempia. Poikkeavia havaintoja voidaan tutkia muun muassa Cookin mitan tai vipuvoiman avulla.
Puuttuvat tiedot ovat ongelma, jos niitä on paljon ja etenkin, jos kadon ja vastemuuttujan Y välillä on yhteys (MNAR). Puuttuvien tietojen käsittelemättä jättäminen on hyväksyttävää, jos kato on satunnaista ja sitä on vain vähän. Muussa tapauksessa puuttuvat havainnot kannattaa joko asianmukaisesti imputoida tai mallintaa aineisto erikseen puuttuvien ja havaittujen havaintojen kesken.
Mallintaminen ja mallin sopivuuden tarkastelu > AIC ja BIC

Akaiken informaatiokriteerin (AIC) ja Bayesilaisen informaatiokriteerin (BIC) avulla voidaan vartailla kilpailevia malleja. Mallia, jolla on pienin AIC (tai BIC), pidetään parhaana.
Mallin soveltaminen eri tilanteissa

Vastemuuttujan jakauma mallia varten ja mallin linkkifunktio pitää valita aina aineistoon sopivaksi. Koska yleistetyt lineaariset mallit ovat laaja malliperhe, eri tilanteisiin sopivat erilaisen mallit jakaumineen ja linkkifunktioineen.
Mallin soveltaminen eri tilanteissa > Binomivasteet

Kun vastusvaihtoehtoja on kaksi (0 tai 1), vastemuuttujana on positiivisten vasteiden (1) osuus kaikista:  Y_{i}=K_{i}/m_{i}. Ki noudattaa binomijakaumaa Bin(mi, лi), jos positiivisen vasteen todennäköisyys лi on kiinteä kussakin kovariaattiluokassa mi. Binomijakaumalle ylihajonta on hyvin yleistä, joka johtuu esimerkiksi ryvästymisestä.
Binomivasteen tapauksessa usein käytettyjä linkkifunktioita ovat:
Logistinen:  g(\mu _{i})=\log \left({\frac {\mu _{i}}{1-\mu _{i}}}\right).
Probit-funktio:  \operatorname {g} (\mu _{i})=\phi ^{-1}(\mu _{i}). missä Ф on normeeratun normaalijakauman kertymäfunktio.
Komplementaarinen log-log –funktio:  \operatorname {g} (\mu _{i})=\log(-\log(1-\mu _{i})).
Yleistetty lineaarinen malli binomisen vasteen tapauksessa on sama kuin logistinen regressiomalli, jos linkkifunktioksi valitaan logistinen linkkifunktio. Logistinen linkkifunktio on myös binomijakauman kanoninen linkki.
Mallin soveltaminen eri tilanteissa > Lukumäärävasteet

Kun vastemuuttuja Yi on lukumäärä, joille ei ole määritettävissä ylärajaa, puhutaan lukumäärävasteesta. Tyypillisesti Yi on joltain alueelta ja ajanjaksolta havaittujen tapausten määrä. Jos kyseiset tapaukset voidaan olettaa toisistaan riippumattomiksi ja niiden intensiteetti λ vakioksi, noudattaa lukumäärävaste Poisson-jakaumaa. Sopiva linkkifunktio on log.
Kuten binomijakauman tapauksessakin, ylihajonta on Poisson-jakaumassa yleistä.
Lukumäärävasteisiin liittyy keskeisesti käsite offset. Offset on hyödyllinen silloin, kun havaintojen aikaikkuna vaihtelee. Tämä aikaikkunan vaihtelu voidaan huomioida mallissa offsetin avulla. Kun linkkifunktio on logistinen, offset saadaan malliin mukaan:
jossa Ti on aikaikkuna.
Mallin soveltaminen eri tilanteissa > Luokitteluaineistot

Luokitteluasteikollisia vastemuuttujia voidaan käsitellä binomivasteiden yleistyksenä, missä vasteena on luokka. Järjestysasteikolliset muuttujat poikkeavat luokitteluasteikollisista siten, että luokkien välillä on selkeä, luonnollinen järjestys. Kuhunkin kovariaattiluokkaan i liittyy Q-ulotteinen vastevektori Yi = [Ki1/mi, K_i2/mi,…,KiQ/mi].
Multinominaalijakauma on yleistys binomijakaumasta. Eli kun kategorioita on enemmän kuin kaksi kyseessä on multinominaalijakauma. Jakauma on muotoa:
Multinominaalijakauma ei sellaisenaan kuulu eksponenttiperheeseen, mutta se voidaan määrittää Poisson-jakauman kautta.
Olkoon K1, K2,…, KQ ovat Poisson-jakautuneita satunnaismuuttujia odotusarvoilla λ1, λ2,…,λQ. Summa m = K1 + K2 +…+ KQ on Poisson-jakaumaa noudattava satunnaismuuttuja odotusarvolla λ = λ1 + λ2 +…+ λQ. Siten ehdollinen jakauma on multinominaalijakauman muotoinen:
Koska  \left({\frac {\lambda _{q}}{\lambda }}\right)^{k_{q}}=\pi _{q} kyseessä on multinominaalijakauma.
On hyvä huomata, että mallista on jätettävä yksi luokka pois analyysia varten. Tämä poisjätetty luokka toimii ns. vertailuluokkana. Sopiva linkkifunktio lukumäärävasteille on logistinen linkki.
Mallin soveltaminen eri tilanteissa > Positiiviset vasteet

Kun vastemuuttuja on jatkuva, joka voi saada vain positiivisia arvoja, puhutaan positiivisesta vasteesta. Ei-negatiivinen vaste voi saada myös nollahavaintoja. Usein positiivisen ja ei-negatiivisen vasteen jakauma on vino, johon on reagoitava. Malleissa, joissa on positiivinen vastemuuttuja, oletetaan variaatiokertoimen C.V olevan vakio.
Positiiviselle vasteelle on erilaisia mahdollisia jakaumia. Yksi vaihtoehto on Gamma-jakauma, jolla C.V on vakio. Gamma-jakaumalle mahdollisia linkkifunktioita ovat:
Käänteinen linkki:  g(\mu _{i})={\frac {1}{\mu _{i}}}.
Log-linkki:  \operatorname {g} (\mu _{i})=\log(\mu _{i}).
Käänteinen linkkifunktio on Gamma-jakauman kanoninen linkkifunktio. Tällä linkillä on tarpeen rajoittaa regressiokerrointa ß, ettei sovitteet ole negatiivisia. Log-linkkifunktion kohdalla regressiokerrointa ß ei tarvitse rajoittaa.
Gamma-jakautuneelle vastemuuttujalle on mahdollista käyttää myös log-normaalijakaumaa. Käytännössä vastemuuttujasta otetaan logaritmi ja oletetaan tämän muunnoksen noudattavan normaalijakaumaa. Myös käänteinen Gaussianin jakauma, Weibullin jakauma ja Pareto-jakauma ovat mahdollisia vaihtoehtoja positiiviselle vasteelle.
Esimerkki mallin soveltamisesta R:ssä

R-ohjelmistolla voidaan helposti estimoida erilaisia yleistettyjä lineaarisia malleja. Mallissa pitää määritellä vastemuuttuja ja selittävät muuttujat, eksponenttiperheen muoto, linkkifunktio ja käytetty aineisto. Jos linkkifunktio jätetään ilmoittamatta, ohjelmisto käyttää automaattisesti kanonista linkkiä.
Esimerkki mallin estimoimisesta:
glm(y~x1+x2, family=poisson(link=”log”), data = aineisto)
Lisätietoa yleistetyn lineaarisen mallin sovittamiseen R:ssä saa komennolla:
?’glm’
Robert Roždestvenski

| Robert Roždestvenski |
| --- | --- |
 Robert Roždestvenski
Henkilötiedot
Syntynyt: 1932 Kosiha, Altai, Neuvostoliitto
Kuollut: 1994 (61–62 vuotta)
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto, Venäjä
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Robert Roždestvenski (1932 Kosiha, Altai, Neuvostoliitto – 1994) oli venäläinen runoilija.
Kun vanhemmat joutuivat sotaan, Roždestvenski päätyi lastenkotiin. Hän opiskeli Petroskoin yliopistossa ja Gorkin kirjallisuusinstituutissa. Hänen runonsa ovat pateettisia ja julistavia. Runoelman Rekviem hän on omistanut sodassa kaatuneille neuvostoliittolaisille.
Suomennettuja runoja

Idän ja lännen runot: valikoima Neuvostoliiton ja Amerikan uutta runoa, suom. ja toim. Markku Lahtela ja Anselm Hollo, Helsinki: Weilin + Göös 1963
Uuden runon Venäjä, toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala ISBN 5-7545-0041-6
Yhdeksän sarjaa lyriikkaa, toim. Aarne Salminen, Viljo Tervonen, Helsinki: Weilin + Göös 1969, useita painoksia (6. p. 1974)
Balladi väreistä (Баллада о красках), suom. Nikolai Laine, antologiassa: Uuden runon Venäjä
Henkivakuutus, suom. Taisto Summanen, antologiassa: Uuden runon Venäjä
Historia, suom. Markku Lahtela, antologiassa: Idän ja lännen runot (Raakakäännös Zoja Kunttu.)
Joet laskevat valtamereen (Реки идут к океану), suom. Markku Lahtela, antologioissa: Idän ja lännen runot ja Yhdeksän sarjaa lyriikkaa (Raakakäännös Zoja Kunttu)
Jumalattaret (Богини, Bogini), suom. Markku Lahtela, antologiassa: Idän ja lännen runot (Raakakäännös Zoja Kunttu)
Kello – tunnit – hetki, suom. Markku Lahtela, antologiassa: Idän ja lännen runot (Raakakäännös Zoja Kunttu)
Rekviem, suom. Nikolai Laine, kokoelmissa
Runoelmia. Petroskoi: Karjala 1982. Sisältää suomennoksen Robert Rozhdestvenski: Rekviem
Me kommunistit: runoja ja runoelmia, Petroskoi: Karjalan ASNTn valtion kustannusliike 1962 S. 139–164 suomennos: Requiem / Robert Rozhdestvenski
Ruuvit, suom. Markku Lahtela, antologiassa: Idän ja lännen runot ja Yhdeksän sarjaa lyriikkaa (Raakakäännös Zoja Kunttu)
Te voitte tehdä, suom. Markku Lahtela, antologiassa: Idän ja lännen runot (Raakakäännös Zoja Kunttu)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Roždestvenski Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Rorschachin musteläiskätesti

Rorschachin musteläiskätestin ensimmäinen taulu. Kuviotaulujen julkisen esittämisen epäillään vahingoittavan testin luotettavuutta.
Rorschachin musteläiskätesti eli musteläikkätesti on puhekielinen nimi kliinisen psykologian tutkimusmenetelmälle (Rorschachin testi, rorschachtesti, Rorschach-koe, Ro), jota voidaan käyttää havaintokognitiivisena tutkimusvälineenä. Rorschach-testi ei ole assosiaatiotesti, eikä sillä tutkita henkilön luovuutta. Testin käyttäjät käyttävät menetelmää persoonallisuuden tutkimuksen välineenä, usein yhdessä muiden tutkimusmenetelmien kanssa. Testin sanotaan antavan laajimmillaan kuvan persoonallisuuden piirteistä, muun muassa ajatusmalleista, emootioista, hallintakeinoista ja reagointityyleistä, kontrollikapasiteetista ja stressinsietokyvystä, minäkäsityksestä ja vuorovaikutussuhteista sekä informaation prosessoinnista (havainnointi, tiedon prosessointi, ajattelu).
Historia

Testin kehitti 1900-luvun alkupuolella sveitsiläinen psykiatri Hermann Rorschach (1884–1922) erääseen suosittuun musteläiskäpeliin perustuen: paperiarkin keskelle tiputettiin mustetta ja se taitettiin kahtia, jolloin siihen syntyi symmetrinen kuvio. Rorschach ei alussa kehittänyt menetelmäänsä projektiiviseksi testiksi, vaan hänen tavoitteenaan oli löytää menetelmä skitsofrenian diagnosointiin. Menetelmäänsä kehittäessään hän kuitenkin havaitsi, että terveidenkin koehenkilöiden samasta kuvataulusta antamissa vastauksissa oli suurta vaihtelua henkilöiden välillä. Tästä seurasi luonnollisesti kysymys, kertooko tällainen vastausten vaihtelu jotakin vastaajan psyykkisistä ominaisuuksista. Testiin on vuosikymmenien aikana sittemmin kehitetty useita erilaisia tulkintajärjestelmiä. Varhaisemmissa järjestelmissä keskeisenä tulkinnan perusteena oli ajatus tauluissa olevien kuvien symbolisesta ärsykearvosta. Nykyään käytetyin tulkintajärjestelmä on kuitenkin 1970-luvulla kehitetty Exner Comprehensive System (ECS tai CS), joka on enemmänkin havaintokognitiivinen kuin projektiivinen tulkintamenetelmä. Tämä tulkintajärjestelmä perustuu vastausten pisteytykseen testattavan musteläiskistä tekemien havaintojen ominaisuuksien perusteella. Exnerin järjestelmä sisältää peräti yli 180 näistä pisteytyksistä muodostettavaa eri ominaisuutta ja piirrettä kuvaavaa asteikkoa.lähde?
Tulkinta

Tulosten tulkinta edellyttää perehtyneisyyttä psykologiseen testiteoriaan, itse testiin sekä kliinistä kokemusta ja tilastollista osaamista. Psykologisessa tutkimuksessa testin tuloksia täydennetään ja niitä suhteutetaan muilla psykologisilla testimenetelmillä, tutkittavan haastatteluilla ja eri lähteistä saadulla tiedolla. Psykologit huomauttavat, että Rorschachin tulkintaa ei ole mahdollista maallikon oppia internetin avulla. Tulkinnan oppii testin käyttöön perehdyttävän erityiskoulutuksen ja kliinisen kokemuksen myötä. Yleispäteviä vastausohjeita on mahdotonta antaa, sillä esimerkiksi soveltuvuusarvioinnissa kulloinkin kyseeseen tulevat luonteenpiirteet riippuvat täytettävästä tehtävästä.lähde?
Kullakin Rorschach-taululla on tietty ärsykearvo. Haastateltavan reaktioita verrataan kerättyyn tietoon siitä, miten ihmiset tavallisesti toimivat Rorschach-tilanteessa. Henkilön uskotaan reagoivan tauluihin omaa persoonallisuuttaan heijastellen, mikä sitten voidaan päätellä tutkittavan antamista vastauksista. Itse vastausten tulkinta on monitasoista. Siinä huomioidaan monia seikkoja, kuten ensinnäkin, kiinnittääkö tutkittava huomiota koko musteläiskään vai osiin siitä; kuinka paljon havainto vastaa musteläiskän todellista ulkonäköä; kuinka epämääräinen tai tarkka havainto on; onko tehty havainto yksittäinen kuva vai yhdistelmä useista kuvista; onko huomio tehty muodosta, väristä tai varjostuksesta; havaitseeko tutkittava liikkuvan tai paikallaan pysyvän objektin sekä minkä tasoista päättelyä tutkittava on joutunut käyttämään päästessään tulokseensa. Näiden jälkeen huomioidaan, minkä tyyppisiä ja mitä objekteja tai tilanteita tutkittava on kortissa nähnyt (esimerkiksi ihmiset, eläimet, vaatteet, luonto). Paitsi että tulosten tulkinnassa huomioidaan itse vastaus, myös vastauksen antonopeudella, kortin käsittelyllä (käänteleminen kädessä) ja tutkittavan ruumiinkielellä on merkitystä kokonaistulkinnassa.lähde?
Eräät testin käyttäjät ovat huolissaan testiin liittyvien kuvataulujen päätymisestä internetin kautta suuren yleisön nähtäville, sillä he pelkäävät testin käyttökelpoisuuden siten vaarantuvan. Testiin liittyvää tulkintajärjestelmää ja sen teoriaa ei myöskään samasta syystä mielellään haluta esittää suurelle yleisölle julkisesti, vaan korostetaan, että testin käyttö ja ymmärtäminen edellyttää asianmukaisen korkeakoulutuksen ja kokemuksen. Muutenkin psykologisten testien yhteydessä ns. testisalaisuutta pyritään vaalimaan pitämällä testimateriaalit vain ammattilaisten saatavilla, jotta testejä ei voisi harjoitella etukäteen ja testitulokset säilyisivät merkitsevinä.lähde?
Musteläiskät

Alla ovat 10 korttia Rorschachin musteläiskätestistä, jotka julkaistiin yhdistettynä tyypillisempien tulkintojen kohdalla koko kuvan kohdalla tai erityisten yksityiskohtien perusteella monien kirjoittajien mukaan.
Kritiikki

Rorschachin testin tieteellisestä kelpoisuudesta kiistellään. Suomessa 2005 Turun yliopiston psykologian laitoksen dosentti Jukka Hyönä ja assistentti Lauri Nummenmaa arvostelivat voimakkaasti Rorschachin testiä ja projektiivisia testejä Psykologi-lehdessä. Heidän kritiikkiinsä vastattiin saman lehden seuraavassa numerossa. Myös Tampereen yliopiston psykologian professori Markku Ojanen suhtautuu testiin hyvin kriittisesti. Journal of Personality Assessment -julkaisu, jonka alkuperäinen nimi oli Rorschach Research Exchange, julkaisee suurimman osan myönteisistä Rorschachia koskevista tutkimuksista; muissa psykologian alan julkaisuissa positiivisia tutkimuksia ei samalla mitalla esiinny. Suomalaisten Käypä hoito -suositusten mukaan Rorschachin musteläiskätestin näytön aste epävakaan persoonallisuushäiriön diagnostiikassa on D, eli epävakaan persoonallisuushäiriön diagnostisena välineenä Rorschachin testiä tukeva tieto ei täytä tieteelliseen tutkimukseen perustuvan näytön vaatimuksia.
Vaikka Rorschachin testiä käytetään yleisesti psykiatrisen diagnostiikan tukena, se ei ole lääketieteellinen diagnostinen väline, vaan persoonallisuuden tutkimusväline. Näin ollen se soveltuu käyttöön arvioitaessa esimerkiksi ajattelua, objektisuhteiden laatua, tunne-elämän epävakautta ja itsetuhoisuutta.
Kirjallisuutta

Aronow, Edward & Reznikoff, Marvin: A Rorschach introduction. Grune & Stratton, 1983.
Exner, John E.: The Rorschach, A Comprehensive System, Volume 1, Basic Foundations and Principles of Interpretation. Wiley & Sons, 2002. ISBN 0-471-38672-3
Exner, John E.: The Rorschach, A Comprehensive System, Volume Two, Advanced Interpretation. Wiley & Sons, 2005. ISBN 0-471-41983-4
Exner, John E.: The Rorschach, A Comprehensive System, Volume 3, Assessment of Children and Adolescents. Wiley & Sons, 1994. ISBN 0-471-55927-X
Exner, John E.: The Rorschach systems. Grune & Stratton, 1969.
Fried, Risto: Stimulus character in the Rorschach inkblots: Twelwe essays 1965–1987.  (Jyväskylän yliopiston psykologian laitoksen julkaisuja, 274)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 1990.  ISSN 0782-3274  ISBN 951-679-478-5
Ilonen, T., Tuimala, P. & Uhinki, A. (1997): Rorschachin mustetahratestin kehittyminen Exnerin analyysi- ja tulkintajärjestelmäksi. Suomen Lääkärilehti, 52, 1723-1725.
Rorschach, Hermann: Psychodiagnostik: Methodik und Ergebnisse eines wahrnehmungsdiagnostichen Experiments (deutenlassen von Zufallsformen): mit den zuhörigen Tests bestehend aus zehn teils mehrfarbigen Tafeln. Huber, 1948.
Wood, James M. et al.: What's Wrong With The Rorschach: Science Confronts the Controversial Inkblot Test. Wiley & Sons, 2003. ISBN 0-7879-6056-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Rorschach-yhdistys.
Markku Ojanen: Projektiivisten testien validiteetti.
Denise Rudberg

| Denise Rudberg |
| --- | --- |
 Denise Rudberg vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1971 (ikä 53–54)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tyylilajit:  chick lit- ja rikoskirjallisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Denise Rudberg (s. 1971) on ruotsalainen kirjailija, jonka romaanit edustavat chick lit- ja rikoskirjallisuus-genrejä.
1990-luvulla Rudberg opiskeli dramaturgiaa New Yorkissa. Ennen kirjailijanuraansa hän on myös työskennellyt yökerhoyrittäjänä Tukholmassa. Vuonna 2010 Rudberg toimi yhdessä Camilla Läckbergin kanssa SVT-televisiokanavan kirjallisuusohjelman Läckberg & Rudbergin vetäjänä.
Rudbergin kirjailijanura alkoi vuonna 2000 esikoisteoksella Väninnan. Romaani edusti chick lit -genreä, jota kirjailija käytti teoksissaan uransa ensimmäisen vuosikymmenen aikana. Vuonna 2010 hän vaihtoi tyylinsä rikoskirjallisuuteen. Rudbergin rikoskirjallisuussarjan päähenkilö on Marianne Jidhoff. Ruotsissa sarja on edennyt kymmenenteen osaansa.
Suomessa Rudbergin rikoskirjallisuussarjaa on julkaissut Into Kustannus.
Tuotanto suomeksi

Yksi tappava syrjähyppy (Into Kustannus, 2015) (Alkuperäisteos: Ett litet snedsprång. Marianne Jidhoff 1. Stockholm: Norstedt. 2010. Libris 11812577. ISBN 978-91-1-302543-8)
Toinen toistaan pahempi (Into Kustannus, 2016) (Alkuperäisteos: Två gånger är en vana. Marianne Jidhoff 2. Stockholm: Norstedt. 2011. Libris 12134430.) ISBN 9789113033525
Kolmen kohtalokas leikki (Into Kustannus, 2017) (Alkuperäisteos: Bara tre kan leka så. Marianne Jidhoff 3. Stockholm: Norstedts. 2013. Libris 14202441.) ISBN 9789113046600
Neljä kertaa kosto (Into Kustannus, 2018) (Alkuperäisteos: Mellan fyra ögon. Marianne Jidhoff 4.) ISBN 9789522648969
Kun kello lyö viisi (Into Kustannus, 2019) (Alkuperäisteos: När klockan slår fem. Marianne Jidhoff 5.) ISBN 9789523510364
Salainen koodi (Into Kustannus, 2019) (Alkuperäisteos: Det första chiffret. Kontrahenterna.)  ISBN 978-952-351-333-4.
Kuuden metrin syvyydessä (Into Kustannus, 2020) (Alkuperäisteos: På sex meters djup. Marianne Jidhoff 6.) ISBN 978-952-351-246-7.
Seitsemän syytä kuolla (Into Kustannus, 2021) (Alkuperäisteos: De sju som såg. Marianne Jidhoff 7.) ISBN 978-952-351-497-3.
Vaarallinen yhteys.  (Alkuperäisteos: En andra allians)  Suomentanut Anu Koivunen. Helsinki:  Into, 2021.  ISBN 978-952-351-447-8
Mary Ruefle

Mary Ruefle (s. 1952 Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen runoilija.
Ruefle asui lapsena isänsä armeijauran vuoksi eri puolilla Yhdysvaltoja ja Euroopassa. Kotipaikka on nykyisin Vermontissa. Hän opiskeli kirjallisuutta ja valmistui 1974. Esikoisteos Memling's Veil ilmestyi 1982, Pulitzer-ehdokkaana ollut Dunce 2019.
Suomennettu tuotanto

Runoja antologiassa Merenvaahdon palatsi: yhdysvaltalaista nykyrunoutta, suom. ja toim. Anni Sumari, Rajamäki: Aviador 2019 ISBN 978-952-7063-84-2
Kolme runoa: Lappi, Käsi, Typerys, suom. Juha Niemelä, julkaisussa: Parnasso 2/2023 s. 39–42.
Rosettan kivi

Rosettan kivi on kivipaasi (steela), jossa on sama teksti egyptiksi hieroglyfeilla ja demoottisella kirjoituksella sekä kreikaksi kreikkalaisella kirjoituksella kirjoitettuna. Se on egyptologian ja muinaisegyptin kielen avaindokumentti. Jean-François Champollion selvitti kiven avulla hieroglyfien arvoituksen käyttämällä koptin kielen tuntemustaan. Rosettan kivi on British Museumin kuuluisimpia näyttelyesineitä. Egyptin valtio on vaatinut kiven palauttamista sen alkuperämaahan.
Historia > Kiven löytyminen

Kivi löytyi Napoleonin sotaretkellä vuonna 1799 egyptiläisestä Rosettan kaupungista (64 km itään Aleksandriasta). Kivi oli muurattuna vanhaan seinään, jonka sotilaat purkivat linnoittaessaan kaupunkia. Toinen versio on, että kivi lojui maassa ja löytyi, kun paikalla olleen Fort Saint Julienin linnoituksen perustuksia kaivettiin. Kivi oli ehkä tuotu paikalle jonkin laivan painolastina, koska Rosetta oli ollut keskiajalla hyvin vilkas satamakaupunki.
Löytäjä oli linnoitustöiden valvoja luutnantti Pierre François Xavier Bouchard (tai Boussard - kirjoitusasu vaihtelee lähteissä). Hän tajusi löydön arvon ja siitä ilmoitettiin heti Institut d’Égypten tiedemiehille. Napoleonin joukkojen antauduttua britti- ja ottomaanijoukoille (Abukirin taistelu) ranskalaisten oli luovutettava löytämänsä muinaismuistot, Rosettan kivi mukaan lukien, briteille vuoden 1801 Aleksandrian sopimuksen mukaisesti. Ennen kiven luovutusta ranskalaiset tekivät siitä useita kopioita, jotka lähetettiin Pariisiin. Vuodesta 1802 alkaen kivi on ollut esillä British Museumissa Lontoossa.