stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huutilampi
Aiheesta muualla

Ymparisto.fi – Oulu, Huutilampi
Oulun kaupunki: Huutilammen luontopolku (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun luonto
| --- | --- |
Järvet:   Ahmasjärvi  Heikkilänjärvi  Huutilampi  Iso Seluskanjärvi  Iso Uumajärvi  Iso-Vuotunki  Jolosjärvi  Juopulinjärvi  Jäälinjärvi  Kalimeenlampi  Karahkanjärvi  Kivijärvi  Kuivasjärvi  Lavajärvi  Lylyjärvi  Lämsänjärvi  Mannisenjärvi  Mikanlampi  Niilesjärvi  Papinjärvi  Pyykösjärvi  Tervalampi  Vaaralampi  Karahkan Valkiainen  Jokikokon Valkiainen  Valkiaisjärvi  Vepsänjärvi  Vähä-Vuotunki 
Luonto:   Isokankaan luonnonsuojelualue  Hirvisuon soidensuojelualue  Letonniemi  Pilpasuo  Tuiranpuisto  Heinätorin puisto  Isokankaan luonnonsuojelualue  Hirvisuon soidensuojelualue  Hollihaan puisto  Hupisaaret  Kaupunginojan puistovyöhyke  Letonniemi  Pilpasuo  Tuiranpuisto  Äimäraution siirtolapuutarha 
Saaret:   Elba  Hermannit  Hietasaari  Kahvankari  Kellon Kraaseli  Kirkkosaari  Korkiakari  Kääriänsaari  Laitakari  Pulkkisenmatala  Riitankari  Runniletto  Saapaskari  Selkäkari eli Piispanletto  Varjakansaari  Vihreäsaari 
Virtavedet:   Aittokoski  Iijoki  Jolosjoki  Juopulinkoski  Kalimeenoja  Kiiminkijoki  Koitelinkoski  Kuivasoja  Martimojoki  Nuorittajoki  Oulujoki  Siuruanjoki  Vepsänjoki  Sanginjoki
Honour – Valour – Pride

| Honour – Valour – Pride Bolt Thrower |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Heinäkuu-syyskuu 2001
 Julkaistu: 15. tammikuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Andy Faulkner
 Tyylilaji: Death metal
 Kesto: 45.37
 Levy-yhtiö: Metal Blade
muut julkaisut
| Who Dares Wins 1998 | Honour – Valour – Pride 2002 | Those Once Loyal 2005 |
Honour – Valour – Pride on englantilaisen death metal -yhtye Bolt Throwerin seitsemäs studioalbumi. Metal Blade julkaisi sen 15. tammikuuta 2002. Albumi nauhoitettiin ja miksattiin Sable Rose Studiolla Coventryssa, Englannissa. Levyn on tuottanut itse bändi sekä Andy Faulkner. Honour – Valour – Pride on yhtyeen ainoa studioalbumi, jolla Karl Willets ei ole laulamassa.
Kuten kaikki Bolt Throwerin albumit, tämänkin levyn teema on sodat, erityisesti ensimmäinen maailmansota.
Kappaleet

Contact - Wait Out – 5.58
Inside the Wire – 4.23
Honour – 5.21
Suspect Hostile – 4.46
7th Offensive – 6.25
Valour – 4.02
K-Machine – 4.35
A Hollow Truce – 3.19
Pride – 6.41
Covert Ascension – 4.49 ((Digipak-versiossa))
Muusikot

Dave Ingram – laulu
Gavin Ward – kitara
Barry Thompson – kitara
Martin Kearns – rummut
Jo Bench – basso
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Honour – Valour – Pride Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Honour – Valour – Pride Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Herbert Jamison

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Herbert Jamison (toinen vasemmalta). |  Herbert Jamison (toinen vasemmalta). |  Herbert Jamison (toinen vasemmalta). |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1896 | 400 m |  |
Herbert Brotherson Jamison (19. heinäkuuta 1875 Peoria – 22. kesäkuuta 1938) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin juoksussa. Hän voitti lajissaan hopeaa Ateenan olympialaisissa 1896 ajalla 55,2 sekuntia.
Käännös suomeksi
Hanson

| Hanson |
| --- | --- |
 Hanson vuonna 2013
Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Tyylilaji:  indie pop poprock
Kotipaikka:  Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Taylor Hanson, laulu, kosketinsoitin   Isaac Hanson, laulu, kitara   Zac Hanson, laulu, rummut  
Levy-yhtiö:  MCA Music, Inc./Mercury (1995-1999) MCA Music, Inc./Island (1999-2003) Cooking Vinyl/3CG (2003-) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hanson on kolmen veljeksen, Isaac, Taylor ja Zac Hansonin muodostama yhdysvaltalainen popyhtye. Hanson on kotoisin Tulsasta, Oklahomasta. Heidät tunnetaan parhaiten vuoden 1997 hittikappaleesta ”MMMbop”.
Historia > Yhtyeen perustaminen ja alkuajat (1992–1996)

Hanson julkaisi ensimmäisen omakustannelevynsä Boomerang vuonna 1995. Vuonna 1996 yhtye julkaisi toisen MMMBop-nimisen omakustanteen.
Historia > Maailmanlaajuinen menestys (1997–2000)

Hanson saavutti maailmanlaajuisen menestyksen vuonna 1997 albumillaan Middle of Nowhere Isaacin ollessa vasta 16-, Taylorin 14- ja Zacin 11-vuotias. Levyä myytiin maailmanlaajuisesti 8 miljoonaa kappaletta, ja se tuotti Hansonille 3 Grammy-ehdokkuutta. Levyltä nousi hitiksi kappale ”MMMBop” ja muina singleinä julkaistiin ”Where's the Love”, ”I Will Come to You” ja ”Weird”.
Vuonna 1997 Hanson julkaisi myös joululevyn nimeltä Snowed In ja vuonna 1998 vanhoja omakustanteita sisältävän 3 Car Garage:n sekä livelevyn Live From Albertane.
Entertainment Weekly -lehti nimesi Hansonin vuoden 1997 parhaaksi uudeksi yhtyeeksi ja kirjoitti, ettei murrosikä ole koskaan ollut näin hauskaa katseltavaa ja kuunneltavaa. Lehti ihasteli myös veljesten huoletonta ja ongelmattomalta vaikuttavaa asennetta, joka tuskin johtaisi samanlaisiin traumoihin aikuisena kuin The Jackson Fiven jäsenillä. Helsingin Sanomien Harri Uusitorppa piti Hansonin jäseniä ”todellisina tenavatähtinä eikä kenenkään käsinukkeina”, joskin hän moitti aikuisten sekaantuneen liikaa Middle of Nowhere -albumin tekoon poikien itse tekemiä tylsempine täytekappaleineen. Hittikappale ”MMMBop” on hänen mielestään loistava esimerkki yhtyeen tyylistä, tappavan tarttuva ja kevyesti kulkeva popbiisi, jossa on muistumia alkuaikojen rockista ja moniäänisestä Motown-soulista.
"Hanson-buumin" laannuttua, vuonna 2000 veljekset julkaisivat uuden studioalbumin This Time Around, joka ei menestynyt läheskään Middle of Nowheren lailla.
Historia > Paluu indie-juurille (2001–2008)

Kun Mercury Records fuusioitui Island Def Jam Recordsiin (perinteisesti rap/hiphop-musiikkia julkaiseva yhtiö), ei levy-yhtiö tiennyt mitä tehdä Hansonin kanssa. Vaikka yhtye oli myynyt paljon levyjä, alkoi tästä fuusioista veljesten useamman vuoden taistelu musiikkibisneksen yrityspuolta vastaan. Vihdoin Hansonin veljekset päättivät ottaa riskin ja perustaa oman levy-yhtiön, nimeltä 3CG Records.  Tästä taistelusta, levy-yhtiön muodostamisesta ja levyn Underneath levyttämisestä Hanson teki dokumentin Strong Enough to Break.
Itse kaiken musiikkinsa tekevät, soittavat ja laulavat veljekset julkaisivat levyn Underneath omalla 3CG Records -levymerkillään vuonna 2004. Underneath on yksi historian menestyneimmistä omakustannelevyistä.
Hanson tuotti The Walk -albumin (2007)  yhdessä Danny Kortchmarin kanssa. Albumi tehtiin nopealla tahdilla, ja useat kappaleet nauhoitettiin yhdellä otolla.
Yhtyeen jäsenet haluavat tuoda ihmisten huomioon Afrikassa vallitsevaan köyhyyden ja HIV/AIDS-tilanteen. Kaikki tuotot yhtyeen singlestä ”Great Divide” albumilta The Walk lahjoitettiin HIV/AIDS-potilaiden hoitoon eteläafrikkalaiselle sairaalalle. Lisäksi Hanson järjestää esiintymisiensä yhteydessä yhden mailin pituisia paljain jaloin tehtäviä kävelyjä, joiden tarkoituksena on havainnollistaa millaisia vastoinkäymisiä afrikkalaiset lapset joutuvat kokemaan.
Hanson tekee yhteistyötä Tom’s Shoes -yrityksen kanssa myymällä näiden kenkiä kiertueellaan. Jokaisesta myydystä parista yritys lahjoittaa toisen parin hyväntekeväisyyteen. Jo ennen kiertueensa päättymistä, lokakuussa 2007 Hanson saavutti tavoitteensa 50 000 myydystä kenkäparista.
Historia > 2009–

Hanson ilmoitti vuonna 2009 työstävänsä seuraavana vuonna julkaistavaa albumia. Shout It Out -niminen albumi julkaistiin 8.6.2010. Albumi myi julkaisuviikollaan 15 000 kappaletta Yhdysvalloissa.
Diskografia > Studioalbumit

Boomerang (1995), omakustanne
MMMBop (1996), omakustanne
Middle of Nowhere (1997), Mercury Records
Snowed In (1997), Mercury Records
This Time Around (2000), Island
Underneath Acoustic (2003), 3CG Records
Underneath (2004), 3CG Records
The Walk (2007), 3CG Records
Shout It Out (2010), 3CG Records
Anthem (2013), 3CG Records
Finally It´s Christmas (2017)
String Theory (2018)
Against the World (2021)
Diskografia > Livealbumit

Live From Albertane (1998), Mercury Records
Best of Hanson: Live and Electric (2005), 3CG Records
Middle of Nowhere Acoustic (2007), 3CG Records
Facing the Blank Page - Live (2012), 3CG Records
Diskografia > Kokoelmalevyt

3 Car Garage (1998), Mercury Records
MMMBop: The Collection (2005), Spectrum
20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Hanson (2006), Mercury Records
Loud / Play (2016), 3CG
Middle of Everywhere: The Greatest Hits (2017), 3CG
Perennial: A Hanson Net Collection (2020), 3CG
Diskografia > Singlet

MMMBop (1997)
Where’s the Love (1997)
I Will Come to You (1997)
Weird (1998)
Thinking of You (1998)
This Time Around (2000)
If Only (2000)
Penny & Me (2004)
Lost Without Each Other (2004)
Someone (Laissons nous une chance) (2005)
Great Divide (2006)
Go (2006)
Thinking 'Bout Somethin' (2010)
Give a Little (2011)
No Sleep for Banditos (2012)
Get the Girl Back (2013)
Finally It's Christmas (2014)
I Was Born (2017)
Siren Call (2018)
Compromise (2019)
Better Days (2019)
Only Love (2021)
Child at Heart (2022)
Aiheesta muualla

Hansonin viralliset sivut
Strong Enough to Break -dokumentin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lisää "the Walk" kävelyistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Henk de Jong

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Henk de Jong
Syntymäaika: 27. elokuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Drachten, Alankomaat
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Valmennusura
1994–1997 1997–1999 1999–2000 2000–2001 2002–2005 2005–2007 2007–2010 2010–2013 2013 2013–2014 2014–2016:  Drachster Boys  Sneek  Heracles Almelo (apuv.)  SC Heerenveen (apuv.)  Sneek  FC Groningen (apuv.)  Harkemase Boys  SC Cambuur (apuv.)  SC Cambuur  SC Cambuur (apuv.)  SC Cambuur
Henk de Jong (s. 27. elokuuta 1964) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen amatööripelaaja.
Ura

De Jongin oma pelaajaura keskittyi amatöörisarjoihin. Valmentajaksi hän siirtyi jo kolmikymppisenä, kun hänestä tuli vuonna 1994 Drachster Boysin päävalmentaja. De Jong valmensi pitkään amatöörijoukkueita sekä toimi apuvalmentajana Heracles Almelossa, FC Groningenissa ja marraskuusta 2010 SC Cambuurissa. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki maaliskuussa 2013, kun hän nousi Alfons Artsin seuraajaksi Cambuurin peräsimeen. Kesällä hän palasi apuvalmentajaksi Dwight Lodewegesin noustua seuran päävalmentajaksi.
Huhtikuussa 2014 Lodeweges jätti tehtävänsä ja de Jongista tuli toistamiseen Cambuurin päävalmentaja.  De Jongin johdolla Cambuur säilytti kaudella 2014/15 sarjapaikkansa sijoituttuaan Eredivisiessä kahdenneksitoista. De Jong erosi päävalmentajan tehtävästä helmikuun alussa 2016, kun Cambuur oli juuttunut Eredivisien toiseksi viimeiseksi.
Igor Solopov

Solopov vuonna 1983.
Igor Solopov (ven. Игорь Солопов, 17. huhtikuuta 1961 Magnitogorsk, Venäjän SFNT – 12. kesäkuuta 2019) oli Neuvostoliittoa ja Viroa edustanut pöytätennispelaaja.
Solopov kilpaili seitsemissä MM-kilpailuissa ja Barcelonan kesäolympialaisissa 1992. Hän asui pitkään Ruotsissa. Solopov kuoli 58-vuotiaana 12. kesäkuuta 2019.
Herbert Hobein

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | joukkuekilpailu |  |
Herbert Hobein (25. joulukuuta 1906 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Huumeisiin kuolleiden muistotilaisuus

Huumeisiin kuolleiden muistotilaisuuksia järjestetään ympäri maata syksyisin pyhäinpäivän tienoilla. Tapahtumassa muistetaan huumeiden käytön seurauksena menehtyneitä ja sytytetään kynttilät heidän muistolleen.
Järjestäjinä eri paikkakunnilla on ollut esimerkiksi päihdetyötä tekeviä järjestöjä, julkisen puolen toimijoita ja seurakuntia. Helsingissä Huumeisiin kuolleiden muistotilaisuutta on järjestetty vuodesta 2000 lähtien. Ensimmäisenä vuonna Helsingin tilaisuutta olivat järjestämässä Omaiset Huumetyön Tukena ry (nykyinen Tukikohta ry) sekä Aseman lapset. Seuraavana vuonna mukaan tuli Irti Huumeista ry.
Muistotilaisuudella halutaan kunnioittaa huumeisiin kuolleiden ihmisten muistoa ja ottaa osaa läheisten ja omaisten suruun. Samalla tarjotaan läheisille mahdollisuus surra yhdessä muiden, saman kokeneiden kanssa. Päihdekuolemaan liittyvä suru on usein vaiettua ja arkaan aiheeseen voi liittyä häpeää ja muita vaikeita tunteita. Huumeisiin kuolleiden muistotilaisuudella pyritään murtamaan vaikeaan aiheeseen liittyvää häpeää, ja tarjotaan mahdollisimman monelle menetyksen kokeneelle läheiselle paikka, jossa suru saa tulla näkyväksi.
Aiheesta muualla

EHYT: EPT-järjestöverkosto: Huumekuolemaa on lupa surra Ehkäisevän päihdetyön järjestöverkosto (EPT-verkosto).  7.11.2017. Viitattu 6.9.2018.
Peltola, Satu: Kynttilät paloivat Vanhan kirkon portailla – Huumeisiin kuolleita muistettiin Tampereella Aamulehti.  4.11.2016. Arkistoitu 6.9.2018. Viitattu 6.9.2018.
Välikoski, Sinikka: Kynttilät syttyvät huumeisiin kuolleiden muistoksi Vaasassa Pohjalainen.  8.11.2016. Viitattu 6.9.2018.
Tukikohta ry
Sotkanet: Alkoholi- ja huumekuolleisuus 15 - 34-vuotiailla / 100 000 vastaavanikäistä
The European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) Finland Country Drug Report 2018
Henrik Ramsay

| Henrik Ramsay |
| --- | --- |
 Henrik Ramsay vuonna 1941.
Suomen ulkoasiainministeri
 Linkomiehen hallitus 5.3.1943–8.8.1944  
Edeltäjä:  Rolf Witting
Seuraaja:  Carl Enckell
Suomen kansanhuoltoministeri
 Rangellin hallitus 3.7.1942–5.3.1943  
Edeltäjä:  Atte Arola
Seuraaja:  Kaarle Ellilä
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1886 Helsinki
Kuollut: 25. heinäkuuta 1951 (65 vuotta) Visby, Ruotsi
Ammatti:  talousmies
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  filosofian tohtori (1909)
Carl Henrik Wolter Ramsay (31. maaliskuuta 1886 Helsinki – 25. heinäkuuta 1951 Visby) oli suomalainen Ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko ja talousmies.
Yksityiselämä

Ramsay kuului Suomeen asettuneeseen ja kansalaisuuden saaneeseen skotlantilaiseen aatelissukuun, ja hän oli oikeutettu – yhtenä harvoista Suomessa – brittiläiseen arvonimeen Sir, joskaan hän ei käyttänyt sitä.
Ramsay oli myös järjestöihminen ja purjehtija. Hän toimi kuolemaansa asti Suomen Purjehtijaliiton luottamustehtävissä. Ramsay muun muassa johti lähetystöä, joka keväällä 1917 kävi kysymässä venäläiseltä vallankumousamiraalilta luvan kumota liitossa ja pursilipussa tehdyt venäläistämismuutokset.
Ramsay kuoli sairauskohtaukseen purjeveneensä kajuutassa Visbyn satamassa erään matkapurjehduksen aikana.
Teokset

Zur Kenntnis der Guanidosäuren. Väitöskirja. Helsingfors 1909
Huvudlinjerna i den finska industrins utveckling. Handelsgillets i Helsingfors bibliotek IV. Frenckellska Tryckeri-Aktiebolaget, Helsingfors 1915
Suomen teollisuuden kehityksen pääpiirteet. Suomentanut Kaarlo Metsävainio. WSOY 1919.
Liebig. Biografier 4. Schildt, Borgå 1918.
Justus Liebig. Suomentanut K. Metsävainio. Merkkimiehiä n:o 7. WSOY 1917.
Yhdeksännentoista vuosisadan tekniikan ja tieteiden kehitys: Tekniikka ja yleiset luonnontieteet. Yhdeksännentoista vuosisadan kulttuurikehitys 2. Tietosanakirja, Helsinki 1921.
Vuoksen: Ett föredrag. Statsrådet, Helsingfors 1942.
Sommar och segel: Minnen. Schildt, Helsingfors 1946. (2. painos 1947, 2. painoksen näköispainokset 1993 ja 2005.)
Purjehtijan muistelmia. WSOY 1947.
I kamp med Östersjöns isar: En bok om Finlands vintersjöfart. Schildt, Helsingfors 1947.
Jääsaarron murtajat: Suomen talvimerenkulun historiaa. WSOY 1949.
Namn från svunna tider. Författaren, Helsingfors 1947.
Uttalanden inför krigsansvaringhetsdomstolen i december 1945 och januari 1946. Författaren, Helsingfors 1948.
K. von Hertzen: Ömsesidiga försäkringsbolaget Industri-Brand 1902–1952. Specialartiklar Henrik Ramsay et al. Ömsesidiga försäkringsbolaget Industri-Brand, Helsingfors 1952.
Keskinäinen vakuutusyhtiö Teollisuus-Palo 1902–1952. Erikoiskirjoituksia Henrik Ramsay ym.  Suomentanut R. Bergman. Keskinäinen vakuutusyhtiö Teollisuus-Palo, Helsinki 1952.
Nordenskiöld, sjöfararen. Schildt, Helsingfors 1950.
Nordenskiöld, merenkulkija. WSOY 1953.
Toimitteet

Finska ångfartygs aktiebolaget 1883–1933. Utgiven av Lars Krogius, Henrik Ramsay och Herbert Andersson. Finska ångfartygs aktiebolaget, Helsingfors 1933.
Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö 1883–1933. Suomen Höyrylaiva, Helsinki 1933.
Aiheesta muualla

Ramsay, Henrik hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Atte Arola | Suomen kansanhuoltoministeri 1942–1943 | Seuraaja: Kaarle Ellilä |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Rolf Witting | Suomen ulkoministeri 1943–1944 | Seuraaja: Carl Enckell |
Suomen sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä 1945–1946 syytetyt ja tuomitut
Risto Ryti
Jukka Rangell
Edwin Linkomies
Väinö Tanner
T. M. Kivimäki
Henrik Ramsay
Antti Kukkonen
Tyko Reinikka
Henrik Ramsay, C. G. Mannerheim ja Harry Rönngren S/S Ariadnen kannella 1934.
Hjalmar Jaatinen

Hjalmar Gustaf Jaatinen (3. toukokuuta 1876 Naantali – 19. syyskuuta 1929 Viipuri) oli suomalainen apteekkari ja Suomen Apteekkariyhdistyksen puheenjohtaja.
Jaatinen tuli koulunkäyntinsä päätettyään oppilaaksi Uudenkaupungin apteekkiin, jonka omisti silloin apteekkari Malmlund. Hän suoritti 1895 farmasianopiskelijatutkinnon ja palveli sitten Juvan, Kokkolan ja Raahen apteekeissa. Proviisoritutkinnon Jaatinen suoritti  1901, ja hän toimi sen jälkeen proviisorina Hämeenlinnassa, Joensuussa ja Vaasassa. Vuonna 1909 Jaatinen otti haltuunsa Raahen kanta-apteekin. Hän muutti 1916 Viipuriin saatuaan Suomen vanhimman, Viipurin I apteekin oikeudet. Vuonna 1932 Jaatinen valittiin Suomen apteekkariyhdistyksen puheenjohtajaksi. Jaatinen kuului myöskin Itä-Suomen apteekkariseuran johtokuntaan. Jaatinen julkaisi 1922 omistamansa Suomen vanhimman apteekin historian.
Hjalmar Jaatinen kuoli 53-vuotiaana Viipurin Diakonissalaitoksella syyskuussa 1929.
Harstad

| Harstad |
| --- | --- |
 Harstad talvella
 vaakuna
 Harstadin sijainti Tromssan läänissä
 Harstad
 Koordinaatit: 68°48′00″N, 16°32′45″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Tromssan lääni
Perustettu:  1904
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  445 km²
 – Maa:  428 km²
Korkeus:  1 095 m
Väkiluku (1.1.2023):  24 903
 – Väestötiheys:  58,2 as./km²
 
 www.harstad.kommune.no 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Harstad on saaristokunta ja kaupunki Tromssan läänin lounaisosassa Norjassa.
Historia

Harstadin alueella oli ihmisiä jo rautakauden aikana, sillä sieltä on löydetty useita pronssisia esineitä vuosilta 3000–2600 eaa.
Harstadista tuli erillinen kunta vuonna 1904, kun se erosi Trondenesista. Vuonna 2013 Harstadiin liitettiin Bjarkøyn kunta.
Maantiede

Harstad sijaitsee Pohjois-Norjassa Atlantin rannikolla. Harstadiin kuuluu monia pieniä saaria, joista suurimpia ovat muun muassa Arnøya ja Gressholman. Harstadin ”mannerosakin” on osa Jäämeressä sijaitsevaa Hinnøyan saarta.
Harstadissa asuu 24 291 ihmistä, ja ennen vuoden 2013 kuntaliitosta se oli väkiluvussa mitattuna Norjan 21. suurin kunta. Harstad on kuitenkin pinta-alaltaan pieni, ja vuonna 2012 se oli vasta Norjan 249. suurin kunta.
Luonto

Harstadin kaupungissa näkyy keskiyön aurinko toukokuun 22. päivästä heinäkuun 18. päivään asti. Lämpötila Harstadissa on kesäisin yleensä noin 12–24 astetta, mutta talvella pakkasta voi olla jopa 27 astetta.
Media

Harstadissa ilmestyy sanomalehti Harstad Tidende.
Kuvia

Harstadin kulttuuritalo
Trondenesin kirkko
Harstadin kirkko
Uimahalli
Laivastokanuuna Trondenes fortissa.
Tunnettuja henkilöitä

Per-Willy Amundsen (s. 1971), poliitikko
Elisabeth Aspaker (s. 1962), poliitikko
Odd Børre (1939–2023), laulaja
Kristin Clemet (s. 1957), poliitikko
Hans Egede (1686–1758), lähetyssaarnaaja
Karl Erik Harr (s. 1940), kuvataiteilija
Kine Hellebust (s. 1954), näyttelijä, laulaja ja kirjailija
Tore Elias Hoel (s. 1953), kirjailija
Leif Arne Heløe (s. 1932), poliitikko
Jon Lech Johansen (s. 1983), koodinmurtaja
Thomas Kjelbotn (s. 1986), yhdistetyn hiihtäjä
Gerd Kristiansen (s. 1955), ammattiyhdistysjohtaja
Cecilie Myrseth (s. 1984), poliitikko
Sven Nielsen (1883–1958), poliitikko, Harstadin pormestari 1923–1925
Iren Reppen (s. 1965), näyttelijä
Tove Veierød (s. 1940), poliitikko
Anne Vik (s. 1933), poliitikko
Ystävyyskaupungit

Harstadilla on neljä ystävyyskaupunkia:
Helsingør
Kirovsk
Uumaja
Vaasa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harstad Wikimedia Commonsissa
Tromssan läänin kunnat
Bardu
Dyrøy
Gratangen
Harstad
Ibestad
Kaivuono (Kåfjord)
Kalsa (Karlsøy)
Kierua (Skjervøy)
Kvæfjord
Lavangen
Målselv
Naavuono (Kvænangen)
Omasvuono (Storfjord)
Paatsivuono (Balsfjord)
Raisi (Nordreisa)
Raisivuono (Sørreisa)
Salangen
Senja
Tjeldsund
Tromssa
Yykeä (Lyngen)
Norjan läänit | Norja
Öinen maisema Harstadissa
Hermeetikko

| Hermeetikko |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Kirjakauppa Aatma
ISSN:  ISSN 1796-5977
Levikki:  1000
Perustettu:  2006
Päätoimittaja:  Kane Kanerva
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  6 numeroa vuodessa
Aiheesta muualla
www.hermeetikko.net
Hermeetikko oli vuosina 2006-2012 ilmestynyt aikakauslehti, joka käsitteli politiikkaa, salatieteitä, historiaa ja kulttuuria. Lehden perustivat Kane Kanerva ja Jukka Nieminen. Nieminen toimi päätoimittajana useimpien numeroiden osalta vuosina 2006–2011, ja sen jälkeen päätoimittajana jatkoi Kane Kanerva.
Lehti koostui vaihtuvien kirjoittajien artikkeleista.
Vuoden 2013 alussa Hermeetikko lakkasi ilmestymästä aikakauslehtenä ja sen tilalle perustettiin samanniminen aikakauskirja.
Artikkeleiden kirjoittajia

Venu Gopala Das
Kane Kanerva
Kim Katami
Jussi Lehtonen
Sahban Mroueh
Jukka Nieminen
Leo Nygren
Anne Pöyhönen
Kati Sinenmaa
Jussi Sohlberg
Pekka Tamminen
Kuvittajia

Kane Kanerva
Swami Jokinen
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallisbibliografian tietokanta[vanhentunut linkki]
Herbert Howells

Herbert Norman Howells CH (17. lokakuuta 1892 Lydney, Gloucestershire – 23. helmikuuta 1983 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä, urkuri ja pedagogi. Hän aloitti opintonsa Gloucesterin katedraalissa ja opiskeli sittemmin Royal College of Musicissa Charles Villiers Stanfordin, Hubert Parryn ja Charles Woodin johdolla. Vuonna 1915 hänellä todettiin huonoennusteinen Gravesin tauti, mutta hän toipui maassa aiemmin kokeilemattoman hoitomuodon ansiosta.
Vuonna 1917 Howells toimi avustavana urkurina Salisburyn katedraalissa, mutta tämä virka jäi lyhyeksi huonon terveydentilan johdosta. Myöhemmin hän soitti urkuja St John’s Collegessa.
1920–30-luvuilla Howells sävelsi lähinnä orkesteri- ja kamarimusiikkia; hänen tuotantoonsa tältä ajalta sisältyy muun muassa kaksi pianokonserttoa. Toinen pianokonsertto sai vuonna 1925 huonon vastaanoton, joten Howells piti pitkään taukoa sävellystöistään. Vuonna 1935 hänen poikansa Michael kuoli joko polioon tai aivokalvontulehdukseen. Tämä vaikutti Howellsiin syvästi, mutta samalla käynnisti uuden luovan kauden. Howells profiloitui kirkkomusiikin säveltäjänä, jonka pääteoksiin kuuluu Hymnus Paradisi kuorolle ja orkesterille. Teos kantaesitettiin Ralph Vaughan Williamsin ansiosta vuonna 1950. Teokseen sisältyy katkelmia aiemmasta kuorolle sävelletystä requiemista, joka julkaistiin vuonna 1981 säveltäjän edesmenneen pojan kunniaksi.
Howells sävelsi myös kaksi teosta vaskikokoonpanolle. Hän sai Cambridgen yliopiston kunniatohtorin arvon. Hän oli sellisti Julian Lloyd Webberin kummisetä ja näyttelijä Ursula Howellsin isä.