stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Delfzijl

| Delfzijl |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 53°20′N, 6°55′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Groningen
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Emme Groot
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  227.48 km²
 – Maa:  132.99 km²
 – Josta vettä:  94.49 km² 
Väkiluku (31.12.2008):  26 738
 – Väestötiheys:  201 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  9904-9909, 9930-9934, 9936-9937, 9945-9949
 
 www.delfzijl.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Delfzijl on kunta Alankomaissa, Groningenin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 26 738 (31.12.2008) ja väestötiheys on 201 as./km². Kunnan pinta-ala on 227,48 neliökilometriä, josta vettä on 94,49 km². Kunnan keskustaajama on samanniminen, kuin kuntakin. Delfzijlin pormestari on Emme Groot.
Delfzijl sijaitsee Ems-joen suistossa, sen vasemmalla rannalla. Joki muodostaa Alankomaiden ja Saksan välisen rajan.
Delfzijlissä sijaitsee muun muassa merisatama ja Aluminium Delfzijl -niminen (osa Corus Groupia) alumiinitehdas, joka vuosittain tuottaa 100 000 tonnia uutta alumiinia. Delfzijlissä on myös esimerkiksi kemian-, sähkö-, elintarvike-, laivanrakennus- ja tekstiiliteollisuutta. Lisäksi kunnasta johtaa Groningeniin kanava, jossa voivat laivat kulkea.
Delfzijlin yhteistyökaupunkeja ovat ranskalainen Aubenas, italialainen Cesenatico, saksalainen Schwarzenbek, sveitsiläinen Sierre ja belgialainen Zelzate.
Asutuskeskukset

Bierum, Biessum, Borgsweer, Delfzijl, Farmsum, Godlinze, Holwierde, Krewerd, Losdorp, Meedhuizen, Spijk, Termunten, Termunterzijl, Uitwierde, Wagenborgen, Weiwerd, Woldendorp.
Tunnettuja asukkaita > Syntyneitä

Berend Wichers (1790), poliitikko
Jos Everts (1964), triathlonisti
Jan Boven (1972), pyöräilijä
Bob Mulder, jalkapalloilija
Florentijn Hofman (1977), taiteilija
Danny de Vries (1983), jalkapalloilija
Loes Markerink (1985), pyöräilijä
Tunnettuja asukkaita > Muut

Ede Staal, laulaja
Ronald Ohlsen, kirjailija
Barend Beltman, jalkapalloilija
Ivo Opstelten, Rotterdamin nykyinen pormestari ja entinen Delfzijlin pormestari
Annemarie Jorritsma-Lebbink, poliitikko ja entinen Delfzijlin pormestari
Jan Beijert, poliitikko
Linda Moes, uimari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delfzijl Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Matkaopas aiheesta Delfzijl Wikivoyagessa (englanniksi)
Kartta Delfzijlin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Satelliittikuva Delfzijlistä. Kunta sijaitsee joen vasemmalla rannalla.
Saalilainen laki

Frankkien kuningas Klodvig sanelee kirjurille saalilaisen lain.
Saalilainen laki (latinaksi lex salica) on noin vuosina 507–511 keskiajan latinaksi kirjoitettu saalilaisten frankkien oikeuden kasuistinen koonnos. Se on vanhin ja tunnetuin länsigermaaninen lakikokoelma.
Useissa käsikirjoituksissa on latinankielisen tekstin sekaan pantu muinaisfrankkilaisia sanoja (malbergiset glossat). Lain määräystä, jonka mukaan naisella ei ole oikeutta periä maata, jos on olemassa miespuolisia perillisiä, sovellettiin myöhemmin muun muassa Ranskan ja Espanjan kruununperimyksessä.
Lakikokoelman sai aikaan todennäköisesti kuningas Klodovig. Latinankielisen tekstin joukossa on monissa käsikirjoituksissa frankkien kielen sanoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saalilainen laki Wikimedia Commonsissa
Saaren kartano

Saaren kartano tarkoittaa seuraavia:
Saaren kartano, kartano Jämsässä
Saaren kartano, kartano Mietoisissa
Saaren kartano, kartano Mäntsälässä
Saaren kartano, kartano Tammelassa
Saaren kartano, kartano Ulvilassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saaren kartano”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Royal Philharmonic Orchestra

Royal Philharmonic Orchestra (tunnetaan myös nimellä RPO) on Lontoosta kotoisin oleva brittiläinen orkesteri. Sitä kutsutaan joskus Britannian kansallisorkesteriksi.
Sir Thomas Beecham perusti RPO:n vuonna 1946 ja se esiintyi ensi kertaa 15. syyskuuta 1946. Beecham toimi kapellimestarina kuolemaansa asti vuonna 1961. Rudolf Kempe oli hänen seuraajansa. Orkesteri on kiertänyt laajalla alueella, vuonna 1950 se esiintyi USA:ssa ensimmäisenä brittiorkesterina sitten Lontoon sinfoniaorkesterin vuonna 1912.
Ylikapellimestarit

Thomas Beecham (1946–1961)
Rudolf Kempe (1962–1975)
Antal Doráti (1975–1978)
Walter Weller (1980–1985)
André Previn (1985–1992)
Vladimir Ashkenazy (1987–1994)
Daniele Gatti (1996–2009)
Charles Dutoit (2009–)
Aiheesta muualla

RPO:n kotisivut
Sauramo Oksanen

Rauha Sauramo Oksanen (24. syyskuuta 1888 Luhanka – 5. kesäkuuta 1945) oli suomalainen Kasvatusopillisen korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtori.
Luhangan pappilassa syntynyt Sauramo Oksanen kävi Oulun tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1910. Hän opiskeli sitten Taideteollisuuskeskuskoulussa, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, Helsingin Kasvatusopillisessa käsityökoulussa, Tampereen kasvatusopillisilla käsityökursseilla ja Münchenin taideakatemiassa.
Oksanen toimi harjoitusaineiden opettajana Kemin suomalaisessa yhteiskoulussa ja valmistavassa koulussa 1911–1913 sekä lisalmen keskikoulussa ja sen jatkoluokilla 1914–1916. Hän oli Jyväskylän seminaarissa piirustuksen ja käsitöiden opettajattana 1916–1935 ja opetti piirustusta Jyväskylän jatkoluokilla 1918–1920. Vuodesta 1935 alkaen Sauramo Oksanen oli Kasvatusopillisen Korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtorina.
Oksanen oli Jyväskylän Naisvoimistelijain ensimmäinen puheenjohtaja ja voimistelun johtaja ja hän kuului Jyväskylän Talouskouluyhdistyksen johtokuntaan. Hän julkaisi piirustuksen oppikirjoja ja kirjoitti omalta alaltaan aikakauslehtiin ja julkaisuihin.
Julkaisuja

Yläkansakoulun piirustusopetusjärjestelmän tehtäväluettelo. Gummerus 1925
Piirustuksen opetusopas. Otava 1932
Kansakoulun käsityökurssi. Tekijä, Helsinki 1937
Saaremaa Vodka

| Saaremaa Vodka |
| --- | --- |
Tyyppi:  alkoholijuoma
Valmistaja:  Altia
Alkuperä:   Viro
Valmistus aloitettu:  1996
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saaremaa Vodka on virolainen votkamerkki. Se tuotiin markkinoille vuonna 1996. Saaremaa Vodkaa valmistaa Altia Eesti Ltd. Sitä on saatavilla 40 ja 80 tilavuusprosentin alkoholipitoisuudella. Vuonna 2003 se oli kalliimpien kotimaisten premium-vodkien markkinaykkönen Virossa 43 prosentin osuudellaan. Saaremaa Vodkaa myydään seuraavissa pulloissa: 50 ml, 500 ml, 700 ml ja 1 000 ml.
Royal Oak -luokka

| Royal Oak -luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 606 21/94 bm
Pituus:  51,36 m (tykkikansi) 42,11 m (köli)
Leveys:  14,25 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Meritorjunta:  74 tykkiä
Royal Oak -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka, jonka alukset suunnitteli Sir John Williams.
Suunnittelu

Amiraliteetti hyväksyi 18. joulukuuta 1765 Sir John Williamsin suunnitelman aluksista. Niissä oli vähemmän terävä keula kuin Sladen suunnittelemissa aluksissa, mutta niiden perä oli vedenpinnan yläpuolella terävämpi. Muotoilu teki niistä epävakaita, mutta hyvällä säällä ne olivat nopeita ja niiden purjehdusominaisuudet olivat hyvät lukuun ottamatta myrskyä. Alusten aseistuksena oli kummallakin tykkikannella 28 tykkiä, joista alemmalla oli 32 naulan ja ylemmällä 18 naulan tykit. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelus | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Royal Oak | Plymouthin telakka | toukokuu 1766 | 13. marraskuuta 1769 | marraskuu 1770 | nimetty HMS Assistanceksi 1805 romutettu 1815 |
| HMS Conqueror | Plymouth | lokakuu 1769 | 18. lokakuuta 1773 | maaliskuu 1777 | romutettu 1794 |
| HMS Bedford | Woolwichin telakka |  | 27. lokakuuta 1775 | heinäkuu 1776 | romutettu 1817 |
| HMS Hector | Henry Adams & John Barnard, Deptford | huhtikuu 1771 | 27. toukokuuta 1774 | marraskuu 1776 | romutettu 1816 |
| HMS Vengeance | John Randall & Company, Rotherhithe | huhtikuu 1771 | 25. kesäkuuta 1774 | maaliskuu 1778 | romutettu 1816 |
| HMS Sultan | John Barnard & John Turner, Harwich | maaliskuu 1771 | 23. joulukuuta 1775 | elokuu 1777 | romutettu 1816 |
Saalilainen suku

Saalilainen suku eli frankkilainen suku (saks. Salier) oli hallitsijasuku, joka hallitsi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa vuosina 1024–1125. Sukuun kuului neljä keisaria ja yksi paavi.
Epävarman tiedon mukaan saalilainen suku olisi polveutunut Widoneiksi ja Lambertineiksi kutsutusta frankkilaisesta aatelissuvusta. Suvun varhaisin tunnettu edustaja oli 800-luvun lopussa elänyt kreivi Werner, joka hallitsi Nahegaun, Wormsgaun ja Speyergaun kreivikuntia. Wernerin poika Konrad Punainen sai vuonna 944 Lothringenin herttuan arvon ja nai keisari Otto Suuren tyttären Liutgartin. Konradin pojanpojasta tuli vuonna 996 paavi Gregorius V.
Suvun ensimmäinen keisari oli Konrad II, joka valittiin Saksan kuninkaaksi vuonna 1024, kun saksilaisen suvun viimeinen keisari Henrik II Pyhä kuoli ilman perillistä. Konrad II kruunattiin keisariksi kolme vuotta myöhemmin. Häntä seurasivat keisareina hänen poikansa Henrik III, pojanpoikansa Henrik IV ja pojanpojanpoikansa Henrik V. Edeltäjistään poiketen saalilaisen suvun hallitsijat käyttivät valtansa tukena alhaissäätyisiä virkamiehiä, ministeriaaleja. Keisarin ja keskushallinnon valta oli mahtavimmillaan Henrik III:n aikana, mutta Henrik IV:n aikana alkoi niin sanottu investituurariita, pitkään kestänyt valtataistelu paavien ja keisareiden välillä. Saalilainen suku sammui Henrik V:n kuollessa ilman perillistä vuonna 1125. Uudeksi hallitsijaksi tuli Saksin herttua Lothar III, ja hänen jälkeensä alkoi vuonna 1138 Hohenstaufenin suvun valtakausi.
Sukua alettiin kutsua saalilaiseksi suvuksi vasta 1100-luvun alussa. Nimi viittaa todennäköisimmin saalilaisiin frankkeihin, jotka muistettiin laatimastaan saalilaisesta laista. Kronikoitsija Otto Freisingiläinen käytti suvun hallitsijoista nimitystä ”saalilaiset kuninkaat”, ilmeisesti luodakseen mielleyhtymän varhaisempiin hallitsijoihin.
Saalilaisen suvun valtakautena rakennettiin muun muassa Speyerin tuomiokirkko.
Suvun hallitsijat

Gregorius V, paavi 996–999
Konrad II, Saksan kuningas vuodesta 1024, keisari 1027–1039
Henrik III, Saksan kuningas vuodesta 1039, keisari 1046–1056
Henrik IV, Saksan kuningas vuodesta 1056, keisari 1084–1106
Konrad II, nimellinen Saksan kuningas (nimellä Konrad III) 1087–1098, Italian kuningas 1093–1098
Henrik V, Saksan kuningas vuodesta 1106, keisari 1111–1125
Saint-Germainin rauha

Itävalta-Unkarin paloittelu vuonna 1919
Saint-Germainin sopimus oli  ensimmäisen maailmansodan päätteeksi Itävallan ja ympärysvaltojen välillä solmittu sopimus, johon kirjattiin Habsburgien valtakunnan hajoaminen.
Vielä ennen ensimmäistä maailmansotaa Itävalta ja Unkari olivat kaksoismonarkia, jossa Habsburgien suku hallitsi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 tehtiin Itävallan kanssa Saint-Germainin sopimus, kun puolestaan Unkarin kanssa sovittiin Trianonin sopimus vuonna 1920.
Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheilla häviön lähetessä Habsburgien valtakunta hajosi moniksi pieniksi valtioiksi ja Itävalta-Unkarin lukuisat eri kansallisuudet julistivat itsensä itsenäisiksi valtioiksi. Tilanne oli kaoottinen, joten Saint-Germainin ja Trianonin sopimukset tarkoitettiin myös selventämään tilannetta.
Saint-Germainin sopimuksen seurauksena Itävalta menetti Böömin ja Määrin vauraat alueet nuorelle Tšekkoslovakialle. Näillä alueilla asui kymmenen miljoonan ihmistä. Serbialle luovutettiin myös Itävallan alueita: Dalmatia, Bosnia ja Hertsegovina, jotka nyt yhdessä Montenegron kanssa muodostivat Jugoslavian. Romanialle luovutettiin Bukovina, ja uudelleenpystytetylle Puolalle Galitsia. Itävallan menetykset Italialle olivat myös huomattavat: Etelä-Tiroli, Trento, Istria ja Trieste kuuluivat tästä lähin Italian valtioon.
Sopimus oli raskas Itävallalle. Asukasluku putosi 52 miljoonasta 6,5 miljoonaan. Suurin osa teollisista keskuksista oli nyt osa Puolaa ja Tšekkoslovakiaa Itävallan sijasta. Tämä aiheutti todella vakavia taloudellisia ongelmia Itävallalle, ja se joutui anomaan huomattavia lainoja Kansainliitolta selvitäkseen.
Itävallasta tuli Saint-Germainin rauhansopimuksen myötä sisämaavaltio Alpeilla, johon jäivät vain entisen keisarikunnan saksankieliset alueet (Kärntenin osavaltioon jäi tosin pienehkö sloveenivähemmistö). Tynkä-Itävallan ei sallittu käyttää itsestään nimitystä Saksalainen Itävalta (Deutschösterreich), ja sopimus kielsi myös liittymisen Saksaan, vaikka suuri enemmistö itävaltalaisista sitä kannattikin. Itävallan armeija rajoitettiin 30 000 mieheen, ja Itävallalle määrättiin maksettavaksi sotakorvaukset.
Saint-Gervais

Saint-Gervais on usean paikan nimi. Paikat ovat saaneet nimensä Pyhän Gervasiuksen mukaan. Paikkoja ovat muun muassa:
Saint-Gervais, Kanadan Quebec
Saint-Gervais, Ranskan Gard
Saint-Gervais, Ranskan Gironde
Saint-Gervais, Ranskan Isère
Saint-Gervais, Ranskan Val-d'Oise
Saint-Gervais, Ranskan Vendée
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saint-Gervais”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dexys Midnight Runners

Kevin Rowland esiintymässä Dexys-yhtyeensä kanssa
Dexys Midnight Runners on brittiläinen soulvaikutteista popia soittava yhtye, joka saavutti menestystä 1980-luvun alussa kappaleillaan "Geno" ja "Come On Eileen". Yhtye hajosi vuonna 1986, ja sen johtaja Kevin Rowland perusti sen uudelleen vuonna 2003 nimellä Dexys.
Historia

Dexys Midnight Runnersin perustivat vuonna 1978 Birminghamissa laulaja-lauluntekijä/kitaristi Kevin Rowland ja laulaja/kitaristi Kevin "Al" Archer. Soul-yhtye nimettiin suositun Dexedrine-piristeen mukaan. Rowland antoi yhtyeelleen työväenluokkaisen imagon pukemalla sen New Yorkin satamatyöntekijöiden vaatteisiin Martin Scorsesen Sudenpesä -elokuvan mukaisesti.
Yhtyeen esikoissingle, irlantilaisten syrjintää arvostellut ”Dance Stance” (1979) nousi niukasti brittilistalle. Toinen single "Geno" (1980), joka kertoo yhdysvaltalaissyntyisestä soul-laulaja Geno Washingtonista, nousi jo brittilistan ykköseksi. Yhtyeen esikoisalbumi Searching for the Young Soul Rebels (1980) menestyi myös hyvin, ja sitä kutsuttiin brittirockin paluuksi luonnolliseen soul-soundiin.
Rowlandin kontrolloiva tapa johtaa yhtyettä aiheutti sen, että kaikki muut jäsenet yhtä lukuun ottamatta jättivät sen. Yhtye jätti EMI-levy-yhtiön, siirtyi Mercurylle ja julkaisi kaksi singleä. Rowland halusi uudistaa yhtyeen soundia, joten hän otti siihen kolme viulistia sekä irlantilaisia folk-vaikutteita. Yhtye alkoi pukeutua kulkuriasuihin. Albumin Too-Rye-Ay (1982) toinen single ”Come On Eileen” nousi brittilistan ykköseksi ja videon ansiosta myös Yhdysvaltain listaykköseksi. Yhtye kuitenkin hajosi jälleen, ja siihen jäi Rowlandin lisäksi vain kaksi vanhaa jäsentä.
Albumilta Don’t Stand Me Down (1985) ei aluksi julkaistu singleä, joten sen myynti jäi vähäiseksi. Yhtye hajosi vuonna 1986, ja Rowland aloitti soolouran. Hän ei kuitenkaan saavuttanut sillä menestystä, joten hän kasasi vuonna 2003 yhtyeensä uudelleen, tällä kerralla nimellä Dexys. Siihen liittyi osa Dexys Midnight Runnersin vanhoista jäsenistä. Dexysin ensimmäinen uusi albumi One Day I’m Going to Soar ilmestyi vuonna 2012 ja toinen, Let the Record Show: Dexys Do Irish and Country Soul vuonna 2016.
Diskografia > Studioalbumit > Dexys Midnight Runners

Searching for the Young Soul Rebels (1980)
Too-Rye-Ay (1982)
Don’t Stand Me Down (1985)
Diskografia > Studioalbumit > Dexys

One Day I’m Going to Soar (2012)
Let the Record Show: Dexys Do Irish and Country Soul (2016)
The Feminine Divine (2023)
Diskografia > Livealbumit

1980–1982: The Radio One Sessions (1995)
BBC Radio One Live in Concert (1995)
The Projected Passion Revue (2007)
At the Royal Court, Liverpool (2012)
Nowhere Is Home (2014)
Diskografia > Kokoelmat

Geno (1983)
The Very Best of Dexys Midnight Runners (1991)
Because of You (1993)
It Was Like This (1996)
Master Series (1996)
Let's Make This Precious: The Best of Dexys Midnight Runners (2003)
Worth It – The Collection (2008)
20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Dexy's Midnight Runners (2009)
Diskografia > Videot

The Bridge (1983)
It Was Like This – Live (2004)
At the Royal Court, Liverpool (2012) (repackage of It Was Like This – Live)
Nowhere Is Home (2014)
Diskografia > Singlet

Dance Stance (1979)
Geno (1980)
There, There, My Dear (1980)
Keep It Part Two (Inferiority Part One) (1980)
Plan B (1981)
Show Me (1981)
Liars A to E (1981)
The Celtic Soul Brothers (1982)
Come on Eileen (1982)
Jackie Wilson Said (I'm in Heaven When You Smile) (1982)
Let's Get This Straight (From the Start) (1982)
Geno (1983, uudellenjulkaisu)
The Celtic Soul Brothers (1983, uudellenjulkaisu)
This is What She's Like (1985)
Because of You (1986)
She Got a Wiggie (2012)
Dmitri Mendelejev

| Dmitri Mendelejev> Дми́трий Ива́нович Менделе́ев |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Dmitri Ivanovitš Mendelejev
Syntynyt: 8. helmikuuta 1834 Tobolsk, Siperia, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 2. helmikuuta 1907 (72 vuotta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Kansalaisuus:  venäläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Pietarin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Aleksandr Voskresenski
Instituutti:  Pietarin yliopisto Heidelbergin yliopisto
Oppilaat:  Dmitri Konovalov (käännä suomeksi), Valeri Gemilian, Alexander Baykov (käännä suomeksi), Aleksei Potylitsyn ja Sergei Prokudin-Gorski
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  jaksollinen järjestelmä
Palkinnot:  Copley-mitali (1905)
 Nimikirjoitus
Dmitri Ivanovitš Mendelejev (ven. Дми́трий Ива́нович Менделе́ев,  kuuntele ääntäminen venäjäksi (ohje), 8. helmikuuta (J: 27. tammikuuta) 1834 Tobolsk – 2. helmikuuta (J: 20. tammikuuta) 1907 Pietari) oli venäläinen kemisti, joka tunnetaan parhaiten jaksollisen järjestelmän luojana. Mendelejev jätti piirtämäänsä jaksolliseen järjestelmään aukkoja uusien alkuaineiden varalta. Hän osasi jopa ennustaa joidenkin alkuaineiden ominaisuuksia järjestelmänsä avulla. Myöhemmin urallaan hän tutki myös Venäjän väestönkehitystä.
Mendelejeviä aiemmin jaksollisen järjestelmän oli keksinyt myös Julius Lothar Meyer. Mendelejev teki löytönsä kuitenkin riippumatta Meyeristä, mutta hänen siihen jättämiensä aukkojen ansiosta hänen versionsa oli täsmällisempi. Hän oli jaksollisesta järjestelmästä niin hyvin selvillä, että pystyi kertomaan siitä puuttuvien kolmen alkuaineen (skandium, gallium, germanium) ominaisuudet täydellisesti jopa väriä myöten[lähde? ].
Elämäkerta

Mendelejev oli Ivan Pavlovitš Mendelejevin ja Maria Dmitrijevna Mendelejevan (o.s. Korniljeva) neljästoista lapsi. Hän syntyi siperialaisessa Tobolskin kaupungissa. Isänsä kuoleman jälkeen 14-vuotias Mendelejev meni Tobolskin lukioon, jossa hänen isänsä oli ollut rehtorina. Vuonna 1849 Mendelejevin perhe muutti Pietariin. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa vuodesta 1850. Hän sairasti tuberkuloosia, ja sairaus pakotti hänet muuttamaan vuonna 1855 Mustanmeren rannalle Krimille. Siellä hänestä tuli paikallisen lukion luonnontieteen pääopettaja. Hän muutti vuonna 1856 takaisin Pietariin.[lähde? ]
Mendelejev työskenteli 1859–1861 ensin Pariisissa ja sitten Saksassa Heidelbergissa, jossa hän työskenteli muun muassa Gustav Kirchhoffin kanssa. Hän palasi 1861 Venäjälle Pietarin yliopiston Kemian ja teknologian instituutin professoriksi. Samana vuonna hän meni naimisiin Feozva Nikititšna Leštševan kanssa, ja heille syntyi kolme lasta. Avioliitto kuitenkin purkautui. Myöhemmin hän avioitui Anna Ivanovna Popovan kanssa, ja heille syntyi neljä lasta, joista yhdestä, Ljubov-tyttärestä, tuli myöhemmin runoilija Aleksandr Blokin vaimo.[lähde? ]
Mendelejev osallistui Venäjän ensimmäisen öljynjalostamon rakentamiseen.[lähde? ]
Elämäkerta > Väestötieteilijä

Uransa loppupuolella Mendelejev teki Venäjän vuoden 1897 väestötilastojen pohjalta ennusteen Venäjän väestönkehityksestä. Hänen vuonna 1905 julkaisemansa arvion mukaan vuonna 2000 Venäjällä olisi 594 miljoonaa asukasta, kun tosiasiassa asukkaita oli tuolloin 147 miljonaa ja suunta on vähenevä. Pekka Kauppi esittää artikkelissaan Kanava-lehdessä syyt virheelliseen arvioon. Keskeinen syy on, että Mendelejev ei ottanut huomioon, että vaikka kuolleisuus alenee, aikaa myöten myös syntyvyys alenee. Mendelejev ei tuntenut väestötransition teoriaa, joka syntyi vasta 1930-luvulla. Sen mukaan väestönkasvun trendit eivät ole ikuisia.
Mendelejev esitti laskelman myös Venäjään tuolloin kuuluneen Suomen väestönkehityksestä. Suomen väkiluku olisi vuonna 2000 hänen arvionsa mukaan 12 miljoonaa, mutta toisin kuin Venäjällä Suomessa suunta ei ole vähenevä maahanmuuton ansiosta.
Kirjallisuutta

Strathern, Paul: Mendelejevin uni. Puuttuvien alkuaineiden etsintä.  (Mendeleyev’s Dream: The Quest for the Elements, 2000)  Suomentanut Juha Pietiläinen. Helsinki:  Terra Cognita, 2004.  ISBN 952-5202-62-3.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dmitri Mendelejev Wikimedia Commonsissa
Ilja Repin, Dmitri Mendelejev, 1885.
Royal Ordnance

Royal Ordnance oli Britanniassa valtion asetehtaista 1985 muodostettu yhtiö, joka yksityistettiin ja myyntiin British Aerospacelle huhtikuussa 1987, josta  tuli BAE Systems vuonna 1999. Nimi Royal Ordnance oli käytössä vuoteen 2004 asti.