stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baptismi

| Baptismi |
| --- | --- |
 Baptistikirkko São Paulossa.
Suuntautuminen:  protestantismi
Teologia:  anabaptismi
Hallinto:  presbyteriaanisuus
Yhteistyötahoja:  Baptistien maailmanliitto
Toiminta-alue:  pääasiassa Pohjois-Amerikka
Perustaja:  John Smyth
Perustettu:  1609
Irtautunut:  Katolisesta kirkosta, reformoiduista
Kirkosta irtautuneet:  adventismi
Jäseniä:  noin 110 miljoonaa
Aiheesta muualla
Baptist World Alliance – Baptistien maailmanliitto. (englanniksi)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baptismi on protestanttisen reformaation pohjalta vuonna 1609 syntynyt kristillinen tunnustuskunta. Baptismi on yksi suurimmista protestanttisista tunnustuskunnista ja sen piirissä on maailmanlaajuisesti noin 100 miljoonaa ihmistä. Baptistien maailmanliiton jäsenkirkkoihin kuuluu 53 miljoonaa jäsentä.
Useimmat baptistiseurakunnat ovat yksimielisiä protestanttisista perusopeista, mutta baptismin piirissä korostetaan erityisesti niin sanottua uskovien kastetta, eli sitä, että ainostaan kristittyjä uskovia tulisi kastaa ja että kaste tulisi suorittaa upottamalla. Baptistit jäljentävät tämän käytännön alkuseurakuntaan. Baptistiseurakunnat ovat paikallisia seurakuntia, jotka ovat yhteydessä toisiinsa erilaisten yhdistysten kautta.
Useimpien baptistiliikkeiden juuret juontavat 1600-luvun alkupuolen erimielisyyksiin Englannin kirkon kanssa ja siitä seuranneeseen päätökseen muodostaa kristillisiä yhteisöjä, joilla on paikallinen autonomia, joissa korostetaan uskovien kastetta ja joissa kirkko ymmärretään ensisijaisesti uskovien yhteisönä. Baptistiliike kasvoi erityisesti Yhdysvalloissa suurten herätysten aikana 1800-luvun puolivälissä, minkä jälkeen baptistien piirissä heräsi kasvavaa kiinnostusta ulkomaan lähetystyötä kohtaan.
Baptistisen perinteen piirissä on useita eri haaroja. Yhdysvalloissa merkittävä kahtiajako tapahtui etelän ja pohjoisen välillä vuonna 1845, kun Eteläinen baptistikonventio perustettiin. Pohjoisen ja etelän baptistien välillä on merkittäviä eroja teologian, lähetystyön ja jumalanpalveluselämän suhteen. Baptistikirkoilla on vahvat perinteet myös mustien yhteisöissä. Useimmat baptistikirkot ovat opiltaan evankelisia ja niiden yhteiskunnalliset ja poliittiset näkemykset vaihtelevat suuresti konservatiivisten ja liberaalien näkemysten välillä.
Oppi

Opillisesti baptismi painottaa Raamatun erehtymättömyyttä ja arvovaltaa. Samoin korostetaan omakohtaista uskoontuloa. Ainoastaan uskonsa tunnustaneet henkilöt kastetaan. Kaste toimitetaan upottamalla ja se käsitetään lähinnä vertauskuvalliseksi uskon tunnustamiseksi. Kaste suoritetaan vain kastettavan omasta pyynnöstä ja sen kautta liitytään paikallisseurakuntaan. Vauvoja ei kasteta, mutta heidät siunataan Jeesuksen antaman esimerkin mukaisesti. Mitään ikärajaa ei kuitenkaan kasteelle menolle ole asetettu, vaan olennaista on nimenomaan se, että henkilö on kertonut haluavansa kasteen ja uskovansa. Seurakunnan jäsenyys on tarkoitettu pelkästään henkilökohtaisesti uskoville. Varsinaista yhteistä uskontunnustusta ei baptisteilla ole.
Oppi > Baptistien uskon ominaispiirteet

Raamatun paikkansapitävyys ja auktoriteetti.
Seurakunta koostuu vain henkilökohtaisessa uskossa olevista.
Paikallisseurakunnan itsehallinto.
Yksittäisten uskovaisten pappeus (yleinen pappeus)
Kaksi seurakuntamääräystä: kaste ja ehtoollinen.
Kaksi seurakunnallista virkaa: pastori ja seurakuntapalvelija (diakoni).
Kirkkojen ja valtion erillisyys.
Yksilön sielunvapaus.
Tausta

Baptismin juuret ovat keskiajan lopun uskonpuhdistuksessa ja sen reformoidussa haarassa. Ulrich Zwingli oli Sveitsissä syntyneen uskonpuhdistuksen alkuunpanija. Uudistukset tehtiin Zürichin kaupunkineuvoston tuella. Vähitellen uskonpuhdistus levisi Sveitsissä ranskan- ja saksankielisillä alueilla, jossa Jean Calvinista tuli suunnan merkittävin edustaja. Zwinglin alullepaneman uskonpuhdistuksen myötä syntyi myös anabaptistinen ryhmä, joiden näkemyksen mukaan kirkossa tuli saada aikaan entistä suurempi muutos ja seurakuntakäsityksessä paluu Raamattuun ja Uuden testamentin opetukseen. Anabaptistit olivat hajanainen liike, ja 1500-luvulla heitä yhdisti käsitys uskovien kasteesta.
Anabaptisteja oli Sveitsin lisäksi Saksan, Itävallan ja Hollannin alueilla. Anabaptistinen vaikutus on edelleen näkynyt monissa Itä-Euroopan baptistikirkoissa. Anabaptismin yhteys baptismin syntyyn on lähinnä henkinen. Englannin anabaptistit olivat suurimmaksi osaksi siirtolaisia, ja vuonna 1575 teloitettiin Lontoossa todennäköisesti viimeiset anabaptistit.
Historia > Englannin separatismi ja Hollannin seurakunta

Baptismi sai vaikutteita ennen kaikkea Englannin separatismista, joka vaikutti Englannissa 1500- ja 1600-luvuilla. 1550-luvun mittaan separatistien toiminta alkoi saada julkisempia muotoja. Baptismin ensimmäisenä johtajana on pidetty John Smythia (1570–1612), joka opiskeli Cambridgen yliopistossa ja jolla oli separatistisia ajatuksia. Smyth lausui ääneen myös periaatteen baptistisesta seurakuntakäsityksestä. Vuonna 1608 Smyth lähti Thomas Helwysin kanssa Hollantiin välttyäkseen vainolta.
Hollannissa Smith ja Helwys päätyivät uskovien kasteen kannattajiksi ja kastoivat itsensä yhdessä 40 seuraajan kanssa. Tästä joukosta muodostui ensimmäinen vuonna 1609 perustettu baptistiseurakunta. Smyth kuoli Hollannissa 1612, mutta Helwys palasi kotimaahansa yhdessä pienen seurakuntansa kanssa, missä he perustivat vuonna 1611 Englannin ensimmäisen baptistiseurakunnan Spitalfieldissa. Hollannissa Helwys oli omaksunut mennoniitoilta selkeän arminiolaisen pelastuskäsityksen. Englannissa baptistit jakautuivat kahteen ryhmään: yleislinjaan ja kalvinistisiin baptisteihin. Erottava tekijä suuntien välillä oli suhtautumisessa ennaltamääräämisoppiin. Molempia ryhmiä yhdisti kuitenkin suhde Englannin kirkkoon sekä uskovien kasteen käyttöönotto.
Historia > Baptismin kasvu Amerikassa

Monet baptistit lähtivät Englannista vainoja pakoon Pohjois-Amerikkaan. Useimmat amerikkalaiset baptistit olivat lähtökohdiltaan brittiläisiä ja tutustuneet herätykseen jo Englannissa tai Walesissa. Lontoossa syntynyt Roger Williams (1603–1684) muutti Amerikkaan 1631 ja perusti ensimmäisen baptistiseurakunnan Providenceen Uuden-Englannin alueelle vuonna 1639. Noin vuoden kuluttua seurasi John Clarken perustama seurakunta Newportissa Rhode Islandilla. 1700-luvun alussa baptistiseurakuntia oli vielä vain 24 ja niiden yhteinen jäsenmäärä oli hieman yli 800. 1730-luvun herätys muutti kuitenkin tilanteen täysin ja vuosisadan loppuun mennessä baptistit kasvoivat Amerikan suurimmaksi uskonnolliseksi liikkeeksi seurakuntien määrän noustessa yli tuhanteen.
Historia > Baptismin leviäminen Euroopassa

Manner-Euroopassa baptismi levisi ensin Ranskaan. 1800-luvun puolivälissä saksalaisen Johann G. Onckenin (1800–1884) toimesta baptistiseurakuntia syntyi Saksaan ja saksankielisiin maihin Itä-Eurooppaan. Onckenia on kutsuttu baptistityön uranuurtajaksi Euroopassa. Oncken toimi yhdessä Julius W. Köbnerin ja Gottfried W. Lehmannin kanssa. Onckenin työn vaikutus ulottui Sveitsiin, Itävaltaan, Unkariin, Hollantiin, Ranskaan, Puolaan, Liettuaan, Venäjälle, Romaniaan ja Ukrainaan. Baptismi levisi myös Tanskaan vuonna 1839 ja Ruotsiin vuonna 1848.
Levinneisyys

Baptismi jakaantuu maailmassa moneen itsenäiseen kirkkoon, joilla on painotuseroja keskenään. Yhteisenä kokoavana elimenä toimii Baptistien maailmanliitto (Baptist World Alliance, BWA). Baptisteja on maailmassa noin 60 miljoonaa, ja kirkkojen piiriin kuuluu lapset mukaan lukien noin 110 miljoonaa ihmistä.
Baptistit ovat noin 35 miljoonalla jäsenellään Yhdysvaltain suurimpia protestanttisia kirkkokuntia. Maan suurin baptistinen kirkkokunta on Eteläinen baptistikonventio (Southern Baptist Convention, SBC) noin 16 miljoonalla jäsenellään. Maan vanhin baptistinen kirkkokunta on American Baptist Churches USA (ABCUSA), jonka juuret ulottuvat vuonna 1638 Providencen kaupunkiin, Rhode Islandin osavaltioon perustettuun Amerikan ensimmäiseen baptistiseurakuntaan.
Euroopassa baptisteja on vajaat miljoona. Suurimmat baptistiunionit ovat Englannissa noin 150 000 jäsentä ja Ukrainassa noin 130 000 jäsentä. Venäjällä baptisteja on runsaat 100 000. Euroopan baptistien kattojärjestönä toimii Euroopan Baptistiliitto (European Baptist Federation, EBF)
Levinneisyys > Baptismi Suomessa

Suomessa on baptisteja nykyisin noin 2 400. Heistä puolet on ruotsinkielisiä. Suomenkieliset baptistit ovat rekisteröityneet kirkkokunnaksi nimellä Suomen Baptistikirkko ja ruotsinkieliset baptistit nimellä Finlands svenska baptistsamfund. Suomen reformoidut baptistit ovat rekisteröityneet kirkkokunnaksi nimellä Suomen reformoitujen baptistiseurakuntien yhdyskunta. Ruotsinkielisistä baptisteista suurin osa asuu Pohjanmaalla.
Tunnettuja baptisteja

John Bunyan, englantilainen saarnaaja ja kirjailija (1628–1688)
Jimmy Carter, Yhdysvaltojen presidentti vuosina 1977–1981
Bill Clinton, Yhdysvaltojen presidentti vuosina 1993–2001
Al Gore, Yhdysvaltojen varapresidentti vuosina 1993–2001
John R. ”Johnny” Cash, yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, näyttelijä (1932–2003)
Billy Graham, yhdysvaltalainen saarnaaja (1918–2018)
Thomas Helwys, eräs baptismiliikkeen perustajista (1575–1616)
Whitney Houston, yhdysvaltalainen R&B-, gospel- ja pop-laulaja (1963–2012)
Martin Luther King, Jr., baptistipastori ja kansalaisoikeusliikkeen keskeisiä hahmoja (1929–1968)
Kevin Costner, yhdysvaltalainen näyttelijä s. 1955
Brian Littrell, Backstreet Boys -poikabändin jäsen s. 1975
John David Pawson, englantilainen baptistipastori ja kirjailija s. 1930
Nelson Rockefeller, industrialisti, USA:n varapresidentti vuosina 1974–1977
Ashlee Simpson, yhdysvaltalainen rocklaulaja ja näyttelijä s. 1984
John Smyth, englantilainen baptismiliikkeen perustaja (1570–1612)
Charles Spurgeon, englantilainen saarnaaja (1834–1892)
Harry S. Truman, Yhdysvaltojen presidentti vuosina 1945–1953
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen baptistiyhdyskunnan kotisivut.
Finlands svenska baptistmission. Suomen ruotsinkielinen baptistilähetys. (ruotsiksi)
Suomen reformoitujen baptistiseurakuntien yhdyskunta.
Baptist World Alliance. Baptistien maailmanliitto. (englanniksi)
Baptismi. Uskonnot Suomessa -hanke.
Seppälä, Olli: ”Olemme 100-prosenttisesti baptisteja ja suomalaisia”. Kotimaa 16.5.2015.
First Baptist Church in America (1775) Providencessa.
Juha Leiviskä

| Juha Leiviskä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1936 Helsinki
Kuollut: 9. marraskuuta 2023 (87 vuotta) Helsinki
Ammatti:  arkkitehti
Arvonimi: akateemikko
Vanhemmat:  Toivo Ilmari Leiviskä Sonja Sylvia Jämsén-Astala
Juha Ilmari Leiviskä (17. maaliskuuta 1936 Helsinki – 9. marraskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, muotoilija ja akateemikko. Häntä pidetään Suomen nykyarkkitehdeista kansainvälisesti tunnetuimpana.
Leiviskän sakraaliarkkitehtuurin kaarta on luonnehdittu ainutlaatuiseksi koko maailmassa. Hän voitti useita palkintoja, muun muassa Carlsbergin arkkitehtuuripalkinnon (1995) ja Antonio Feltrinelli -palkinnon (2008). Vuonna 1992 hän sai Pro Finlandia -mitalin ja akateemikoksi hänet nimitettiin vuonna 1997.
Elämä ja ura

Leiviskän vanhemmat olivat insinööri Toivo Ilmari Leiviskä sekä lehtori, filosofian maisteri Sonja Sylvia Jämsén-Astala.
Leiviskä valmistui ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1954, minkä jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1963. Hänen tärkeimpiä opettajiaan olivat professorit Nils Erik Wickberg, Hilding Ekelund ja Olli Pöyry sekä assistenttina toiminut Aarno Ruusuvuori. Leiviskä toimi myös itse Teknillisen korkeakoulun rakennustaiteen historian ja tyyliopin assistenttina vuosina 1959–1971. Valmistumisen jälkeen Leiviskä työskenteli aluksi yhteistyössä Bertel Saarnion kanssa vuosina 1964–1968. Oman arkkitehtitoimiston hän perusti vuonna 1967. Vuodesta 1978 lähtien hänellä oli yhteinen arkkitehtitoimisto professori Vilhelm Helanderin kanssa.
Leiviskä teki suunnitelutöitä myös ulkomaille, mutta näistä hankkeista toteutui vain kulttuuri- ja konferenssikeskus Addar Betlehemiin Länsirannalle. Leiviskän töitä on kuitenkin ollut esillä useissa kansainvälisissä näyttelyissä. Huomattavan osan Leiviskän tuotannosta käsittävät hienovaraisesti toteutetut kirkkojen ja seurakuntakeskusten suunnittelu- tai entistämiskohteet. Rakennusten sisätilojen suunnittelussa Leiviskän arkkitehtuurin keskeinen instrumentti oli valo. Hän käytti taidokkaasti hyväksi luonnonvaloa ja otti huomioon päivän kierron mukaisen vaihtelun, joka rikastuttaa tilakokemusta. Tilasarjat kutoutuvat toimiviksi kokonaistaideteoksiksi, joissa materiaalien, värien ja valaistuksen yksityiskohdat tukevat pääteemaa.
Tiloja rajaavina elementteinä Leiviskä käytti vaihtelevan korkuisia seinäpintoja ja ikkunoita. Valon arkkitehtuuria tukevat myös valaisimet, jotka hän suunnitteli itse. Valaisimet sekä jäsentävät tilaa että luovat pehmeän tehokkaasti keinovaloa kun sitä tarvitaan. Monia Leiviskän valaisimia on myös yleisesti saatavilla Artekin valikoimissa, samaan tapaan kuin Alvar Aallon valaisimia. Leiviskä  suunnitteli myös JCDecaux-konsernille HSL:n käyttämät joukkoliikenteen pysäkkikatokset.
»Minulle arkkitehtuuri ja musiikki ovat toisiaan lähinnä olevat taiteenlajit. Ne ovat sama asia eri kielillä sanottuna. Kummassakin pyritään luomaan ihmisen mittaista, ihmisen koettavissa olevaa tilaa ... tähän äärettömään, käsityskykymme ylittävään maailmankaikkeuteen. Kummassakin taiteenlajissa on aikaulottuvuus keskeinen ominaisuus. Arkkitehtuuri on, kun on kysymys tilaprosesseista ja tilojen järjestäytymisestä suhteessa toisiinsa, koettavissa parhaiten nimenomaan liikkumalla, elämällä tiloissa. Samoin musiikki on elämistä säveltilassa.»
Töitä > Päätyöt

Pyhän Tuomaan kirkko ja seurakuntakeskus, Puolivälinkangas, Oulu (1975)
Myyrmäen kirkko, Vantaa (1984)
Männistön kirkko, Kuopio (1992)
Saksan suurlähetystön rakennus, Kuusisaari, Helsinki (1993)
Töitä > Muita töitä

Kouvolan kaupungintalo (yhdessä Bertel Saarnion kanssa) (1968)
Seurakuntakoti, Nakkila (1970)
Seurakuntakeskus, Kirkkonummi (1984)
Auroranlinnan asuinrakennuskompleksi, Länsi-Pasila, Helsinki (Pekka Kivisalon kanssa, 1990)
Vallilan kirjasto (yhdessä Asta Björklundin kanssa), Vallila, Helsinki (1991)
Hyvän Paimenen kirkko, entisen Pakilan kirkon peruskorjaus ja laajennus, Helsinki (Pekka Kivisalon kanssa) (2002)
Kulttuuri- ja konferenssikeskus Addar, Betlehem, Länsiranta (Jari Heikkisen kanssa) (2005)
Kulttuuritalo Sandels, Töölö, Helsinki (Rosemarie Schnitzlerin kanssa) (2007)
Svenska social- och kommunalhögskolanin uudisrakennus, Kruununhaka, Helsinki (Jari Heikkisen kanssa, 2009)
Aurora-talo, Länsi-Pasila, Helsinki (2010)
Kipparintalo, Kalasatama, Helsinki (2015)
Töitä > Restaurointeja

Lemin vanha puukirkko 1967–1969
Vanhan Ylioppilastalon tulipalon jälkeinen korjaus (yhdessä Vilhelm Helanderin kanssa)
Villa Johannan peruskorjaus ja entistäminen (Marica Schalinin kanssa)
Harjun siunauskappelin restaurointi ja lisärakennuksen rakentaminen, Mikkeli
Saksalaisen kirkon ja seurakuntatalon korjaus ja laajennus (2001)
Lapuan taidemuseo, entinen patruunatehdas (Jari Heikkisen kanssa) (2006)
Porin kaupungintalo (2008)
Töitä > Toteutumattomia suunnitelmia

Seurakuntakeskus, Nokia (1976)
Kajaanin taidemuseo (yhdessä Merja Niemisen kanssa) (1985)
Töitä > Valaisimia

Kaikki Leiviskän valaisimet on luotu hänen itsensä suunnittelemia tiloja varten. Valaisimien esikuvana olivat erityisesti Tanskalaisen Poul Henningsenin PH-valaisimet. Leiviskän valaisinten rakenne on yksinkertainen ja vähäeleinen. Useimmat niistä perustuvat hehkulampun käyttöön, eikä niiden optiikka enää toimi, jos valonlähde vaihdetaan pienoisloisteputkeen. Leiviskä puolusti hehkulamppuja, sillä niillä on ”lämmin luonne” ja ne luovat tunnelmallisen valaistuksen.
JL 2 (1991)
JL341, riippuvalaisimen heijastimet valkoiseksi maalattua alumiinia tai kiillotettua messinkiä.
JL 7B, valaisimessa käytetään energiansäästölamppua.
Palkintoja ja tunnustuksia

Rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinto (1982)
Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian jäsenyys (1991)
Pro Finlandia -mitali (1992)
American Institute of Architects (AIA), kunniajäsen (1994)
Ruotsin Prinssi Eugenin mitali (1994)
Carlsberg-arkkitehtuuripalkinto (1995)
Akateemikko (1997)
Suomen Arkkitehtiliitto SAFAn kunniajäsen (2002)
Henrik Steffens -palkinto (2003)
Teologisen tiedekunnan kunniatohtori, Helsingin yliopisto (2005)
Antonio Feltrinelli -palkinto (myöntäjä Accademia Nazionale del Lincei), 2008
Royal Institute of British Architects International Fellowship (2008)
Kirkon kulttuuripalkinto (2010), kirkkojen ja muiden sakraalitilojen suunnittelusta
Taiteilijaeläke (2013)
Mikael Agricolan risti (2017)
The Daylight Award for Architecture 2020
Kirjallisuutta

Quantrill, Malcolm: Juha Leiviskä and the Continuity of Finnish Modern Architecture.  London:  Academy Press, 2001.  ISBN 978-0-471-48967-2
Standertskjöld, Elina (päätoim.): Juha Leiviskä 2000–2022.  Helsinki:  Arkkitehtuurimuseo, 2022.  ISBN 978-952-5195-55-2
Taskinen, Rita: Suomalainen Design From Finland: Kuka kukin on — Who’s Who in Finnish Design.  Helsinki:  Ornamo, 1992.  ISBN 952-9748-04-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juha Leiviskä Wikimedia Commonsissa
Airas, Charlotte: Valonsieppaaja. 2020. Dokumenttielokuva. Yle Areena.
Leiviskä, Juha hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav  ULAN 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef 
Näkymä Myyrmäen kirkon sisätiloista. Leiviskän suunnittelema rakennus valmistui 1984.
Pyhän Tuomaan kirkko Oulussa.
Auroranlinnan asuinrakennuskompleksi Länsi-Pasilassa
Nakkilan seurakuntakoti.
Spring Arborin yliopisto

| Spring Arborin yliopisto> Spring Arbor University |
| --- | --- |
Motto:  Fides, Vivens, Discens
Perustettu:  1873
Sijainti:  Spring Arbor, Michigan  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.arbor.edu/
Spring Arborin yliopisto (engl. Spring Arbor University, lyh. SAU) on Yhdysvaltain Michiganissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1873, ja se sijaitsee Spring Arborin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii metodistisen Free Methodist-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Mount Vernonin Nazarene-yliopisto

| Mount Vernonin Nazarene-yliopisto> Mount Vernon Nazarene University |
| --- | --- |

Motto:  To Seek to Learn is to Seek to Serve
Perustettu:  1968
Sijainti:  Mount Vernon, Ohio  Yhdysvallat
Sivusto:  https://mvnu.edu/
Mount Vernonin Nazarene-yliopisto (engl. Mount Vernon Nazarene University, lyh. MVNU) on Yhdysvaltain Ohiossa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1968 ja se sijaitsee Mount Vernonin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii pyhityskristillisen Church of the Nazarene-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Treveccan Nazarene-yliopisto

| Treveccan Nazarene-yliopisto> Trevecca Nazarene University |
| --- | --- |

Motto:  Esse Quam Videri
Perustettu:  1901
Sijainti:  Nashville, Tennessee  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.trevecca.edu/
Treveccan Nazarene-yliopisto (engl. Trevecca Nazarene University, lyh. TNU) on Yhdysvaltain Tennesseessä sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Yliopisto on perustettu vuonna 1901, ja se sijaitsee Nashvillen kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii pyhityskristillisen Church of the Nazarene-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Point Loman Nazarene-yliopisto

| Point Loman Nazarene-yliopisto |
| --- | --- |

 engl. Point Loma Nazarene University 
Motto:  Teach, Shape, Send
Perustettu:  1902
Sijainti:  San Diego, Kalifornia  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.pointloma.edu/
Point Loman Nazarene-yliopisto (engl. Point Loma Nazarene University, lyh. PLNU) on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1902, ja se sijaitsee San Diegon kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii pyhityskristillisen Church of the Nazarene-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
King-yliopisto

| King-yliopisto> King University |
| --- | --- |
Motto:  Ecclesiae et Litteris
Perustettu:  1867
Sijainti:  Bristol, Tennessee  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.king.edu/
King-yliopisto (engl. King University, lyh. KU) on Yhdysvaltain Tennesseessä sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1867, ja se sijaitsee Bristolin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii presbyteerisen Presbyterian Church (USA)-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Erskine College

| Erskine College |
| --- | --- |

Motto:  Scienta cum Moribus Conjuncta
Perustettu:  1839
Sijainti:  Due West, Etelä-Carolina  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.erskine.edu/
Erskine College on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Erskine College on perustettu vuonna 1839, ja se sijaitsee Due Westin kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan kristillinen, ja se toimii presbyteerisen Associate Reformed Presbyterian Church-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Geneva College

| Geneva College |
| --- | --- |
Motto:  Pro Christo et Patria
Perustettu:  1848
Sijainti:  Beaver Falls, Pennsylvania  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.geneva.edu/
Geneva College (lyh. GC) on Yhdysvaltain Pennsylvaniassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Geneva College on perustettu vuonna 1848, ja se sijaitsee Beaver Fallsin kaupungissa. Korkeakoulu on taustaltaan kristillinen, ja se toimii presbyteerisen Reformed Presbyterian Church of North America-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Vaskiluodon rautatieasema

Vaskiluodon rautatieasema on rautatieliikennepaikka Pohjanmaan Vaasassa rataosuudella Seinäjoki–Vaasa. Rata Vaasaan avattiin 1883, ja rataa jatkettiin Vaskiluodon satamaan seitsemän vuotta myöhemmin. Radan kustannuksista kaksi kolmasosaa maksoi valtio ja loput silloinen Nikolainkaupunki. Paikalle rakennettiin ajalleen harvinainen puinen Bruno Granholmin suunnittelema yhdistetty tavaramakasiini-asemarakennus. Henkilöliikennettä radalla on ollut kolmeen otteeseen: Vuonna 1965, vuosina 1972–1973 sekä pisimpään vuosina 1977–1992. Sataman alueella toiminut henkilöliikenteen seisake toimi 1985–1992 nimellä Vaasan satama. Asemarakennus kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Radalla on nykyään vähän tavaraliikennettä ja jopa sen sulkemista on suunniteltu, mutta radan on kuitenkin nähty olevan elinkeinoelämälle hyödyllinen, ja se on päätetty kunnostaa. Laajoja ratapiha-alueita on purettu 2000-luvulla.