stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rikkakaulussieni
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rikkakaulussieni – Leratiomyces percevalii
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Leratiomyces percevalii:  Wikidata: Q10559556  CoL: 6Q23Q  EoL: 188989  Fungorum: 511257  GBIF: 2533993  iNaturalist: 129323  MycoBank: 511257  NatureServe: 2.1100299  NBN: NHMSYS0020535633  NCBI: 2231233  Open Tree of Life: 5306400  Laji.fi: MX.235861 
Agaricus percevalii:  Wikidata: Q59535046  CoL: 5TP2N  Fungorum: 455876  GBIF: 5242626  IRMNG: 10402779  MycoBank: 455876 
Rikkakaulussieni Yhdysvalloista
Annikki Maattola

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten keilailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Singapore 1991 | joukkuekilpailu |  |
Annikki Maattola (s. 7. joulukuuta 1945 Hollola) on suomalainen keilaaja ja ampuja. Hän saavutti keilailun MM-kilpailuissa 1991 hopeaa 5 × 6 sarjan joukkuekilpailussa. Soulin olympialaisissa 1988 keilailu oli näytöslajina ja Maattola sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksi oltuaan alkukilpailussa toinen ja hävittyään välierässä Japanin Atsuko Asaille pistein 187–209.
Maattola voitti keilailussa Pohjoismaiden-mestaruuden joukkuekilpailussa vuonna 1984. Hän sijoittui henkilökohtaisessa maailmancupissa viidenneksi vuonna 1990 ja Euroopan-cupissa 13:nneksi vuonna 1994. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1984, 1992 ja 1993 sekä pari- ja joukkuekilpailun mestaruudet vuonna 1990.
Maattola voitti ammunnassa Suomen-mestaruuden trapissa vuonna 1971, olympiatrapissa vuonna 1974 ja kaksoistrapissa vuonna 1975.
Annikki Maattolan siskot Hilkka ja Mirjam sekä veljen vaimo Helena ovat menestyneet haulikkoampujina.
Vuoden pakolaisnainen

Vuoden pakolaisnainen -palkinto on Suomen Pakolaisavun vuosittain myöntämä palkinto Suomessa asuvalle pakolaisnaiselle. Ensimmäisen kerran se jaettiin naistenpäivänä 8. maaliskuuta 1998. Palkinnon avulla Suomen Pakolaisapu haluaa tukea ja edistää pakolaisnaisten asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa. Palkinnon suuruus on tuhat euroa.
Moni valituista on pyrkinyt jossain vaiheessa politiikkaan. He ovat edustaneet SKP:ta, SDP:ta, kokoomusta, RKP:ta ja vihreitä.
Vuonna 2016 Suomen Pakolaisapu palkitsi ensimmäistä kertaa vuoden pakolaisnaisen lisäksi myös vuoden pakolaismiehen.
Vuonna 2023 valittiin ainoastaan yksi "vuoden pakolainen".
Palkinnon saajat

| Vuosi | Nimi | Lähtömaa | Peruste |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Iman al-Hashem |  Irak |  |
| 1999 | Esther Nzungwa |  Kenia |  |
| 2000 | Batulo Essak |  Somalia |  |
| 2001 | Lao Ig Lang |  Kambodža |  |
| 2002 | Ibadet Fazliova |  Pohjois-Makedonia |  |
| 2003 | Zahra Abdulla |  Somalia |  |
| 2004 | Nawal Al-Rikabi |  Irak |  |
| 2005 | Amran Mohamed Ahmed |  Somalia |  |
| 2006 | Zarmina Razai |  Afganistan |  |
| 2007 | Emina Arnautovic |  Bosnia ja Hertsegovina | Onnistunut juurtumaan uuteen maahan ja kehittämään samalla itselleen vahvan identiteetin sekä toimimaan aktiivisesti uuden yhteisön jäsenenä. |
| 2008 | Sambeau Sam-Koskitanner |  Kambodža | Toiminnallaan ollut aktiivisesti mukana muuttamassa suomalaista yhteiskuntaa muun muassa ay-liikkeen ja kansalaisjärjestöjen kautta. |
| 2009 | Fatbardhe Hetemaj |  Kosovo | Toiminut aktiivisesti muukalaispelkoa ja erityisesti arjen rasismia vastaan. |
| 2010 | Nasima Razmyar |  Afganistan | Ansioitunut tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden edistämisessä. |
| 2011 | Saido Mohamed |  Somalia | Toiminut vapaaehtoisena muun muassa Somaliliitossa ja tehnyt etsivää nuorisotyötä Kanava Nuoriso ry:ssä. |
| 2012 | Malalai Rahim |  Afganistan | Toiminut lääkärinä kaksi vuotta pakolaisleirillä. Opiskeli ahkerasti Suomessa ja sai lääkärin toimiluvan vuonna 2007. Nykyään työssä Seinäjoen keskussairaalassa ja erikoistuu gynekologiksi. |
| 2013 | Mi Mi Po Hti  |  Myanmar |  |
| 2014 | Kazhal Ali Ibrahim |  Irak |  |
| 2015 | Theresa Ngouth |  Etelä-Sudan | Toiminta ”kulttuurien välisenä tulkkina ja rauhan puolestapuhujana”. |
| 2016 | Rita Kostama |  Ruanda |  |
| 2017 | Bahar Mozaffari |  Iran |  |
| 2018 | Sirwa Farik |  Irak | Hän on tehnyt aktiivisesti vapaaehtoistyötä ja muun muassa ohjannut vertaisryhmiä maahanmuuttajanaisille. |
| 2019 | Rand Mohamad Deeb |  Syyria |  |
| 2020 | Farhia Abdi |  Somalia |  |
| 2021 | Sara Al Husaini |  Irak |  |
| 2022 | Lama Kourdih |  Syyria |  |
Tommi Vatanen

Tommi Matias Vatanen on suomalainen mikrobiologi. Hän johtaa Helsingin yliopistossa laskennallisen mikrobiologian ryhmää, joka kehittää ja käyttää koneoppimista ja tietokonemalleja apuna ymmärtääkseen, miten ihmisessä, varsinkin suolistossa, elävien mikrobiyhteisöt toimivat ja miten se vaikuttaa ihmisen kehitykseen, terveyteen ja hyvinvointiin.
Vatanen kuuluu yliopiston terveys- ja lääketieteen alan viitatuimpiin tutkijoihin.
Vatanen väitteli Aalto-yliopiston tietotekniikan laitokselta väitöskirjalla Metagenomic analyses of the human gut microbiome reveal connections to the immune system. Väitöskirjassa tutkittiin suolistomikrobiston yhteyttä terveyteen käyttäen DNA:n sekvensointiin perustuvia menetelmiä, keskittyen erityisesti varhaislapsuuden autoimmuunisairauksiin kuten tyypin 1 diabetekseen. Väitöskirja palkittiin lääketieteellisen tiedekunnan vuoden parhaana vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Suomalaistutkimus: Vauvojen suolistosta löytyi yhteys lapsuuden diabeteksen puhkeamiseen (uutinen Vatasen väitöskirjan tuloksista) Yle 2017
Äidin suolistomikrobeilla on tärkeä ja pitkäaikainen vaikutus lapsen terveyteen ja kehitykseen (Vatasen ryhmän tuloksia) STT Info
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät :  Google Scholar  ORCID  ResearcherID  Scopus
Anton Bernolák

| Anton Bernolák |
| --- | --- |
 Anton Bernolák
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1762 Slanica, Unkarin kuningaskunta, Habsburgien monarkia, nyk. Slovakia
Kuollut: 15. tammikuuta 1813 (50 vuotta) Nové Zámky, Itävallan keisarikunta
Ammatti:  pappi
Uskonnollinen kanta:  roomalaiskatolinen
Kirjailija
Äidinkieli: slovakki
Tuotannon kieli: slovakki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anton Bernolák (3. lokakuuta 1762 Slanice, Habsburgien monarkia – 15. tammikuuta 1813 Nové Zámky, Itävallan keisarikunta) oli slovakialainen kielitieteilijä ja katolilainen pappi. Bernolák oli merkittävä slovakin kieliopin kehittäjä.
Elämä

Bernolák syntyi nykyään pohjois-slovakialaiseen Námestovon kaupunkiin kuuluvassa Slanicen kylässä vuonna 1762. Hän opiskeli eri koulutusasteilla Ružomberokissa, Bratislavassa ja Trnavassa sekä Wienin yliopistossa, missä hän opiskeli katolista teologiaa. Hän valmistui papiksi 1787, minkä jälkeen hän toimi Čeklísin kylän (nykyisin Bernolákovo) pappina vuoteen 1791 asti. Seuraavat kuusi vuotta hän työskenteli Trnavassa, jossa hän oli mukana perustamassa Slovakian opintoseuraa (Slovenské učené tovarišstvo).
Bernolák nimettiin Nové Zámkyn papiksi 1797, missä hän toimi aina kuolemaansa saakka. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1813.
Elämä > Ura kielitieteilijänä

Bernolák sai paljon vaikutteita valistuksen aatteista opiskellessaan Wienissä. Hän kannatti Joosef II:n uudistuksia, ja alkoi edistää slovakkien kansallista heräämistä jo tällöin. Pappisopintojensa aikana hän oli mukana perustamassa slovakin kieleen keskittynyttä seuraa. Vuonna 1787 hän julkaisi latinaksi slovakin oikeinkirjoitusoppaan, joka perustui pääasiassa Länsi-, ja vähemmiltä osin Keski-Slovakian murteisiin. Vuonna 1790 Bernolák julkaisi kattavan kieliopin kehittämälleen slovakille, ja 1791 oppaan sananmuodostukselle. Bernolákin kuoleman jälkeen häneltä julkaistiin postyymisti Slovakki-Tšekki-Latina-Saksa-Unkari sanakirjasarja vuosina 1825–1827.
Bernolák korosti kirjoissaan sitä, että kieliopin piti perustua tavallisen kansan käyttämään kieleen. Oikeinkirjoituksen piti pohjautua ääntämykseen, ja tämän myötä Bernolákin slovakki kirjoitettiin samoin kuin äännettiin. Bernolák myös yksinkertaisti paikoin slovakin kirjaimistoa esimerkiksi poistamalla y-kirjaimen. Hänen kielioppiansa noudattivat muun muassa Juraj Fándly ja Ján Hollý.
Bernolákin slovakki ei saavuttanut yleistä hyväksyntää slovakkien keskuudessa, mutta se vaikutti merkittävästi alkamaisillaan olleeeseen kansalliseen heräämiseen. Bernolákin työ antoi edellytykset vuoden 1843 kielioppikokoukselle Hlbokéssa, jossa Ľudovít Štúr, Jozef Miloslav Hurban ja Michal Miloslav Hodža loivat kielelle sen modernin Keski-Slovakian murteisiin pohjautuneen perustan.
Jälkimaine

Bernolákia on kuolemansa jälkeen pidetty yhtenä merkittävimmistä Slovakian valistuksen edustajista. Čeklísin kylä uudelleennimettiin Bernolákin mukaan Bernolákovoksi vuonna 1948. Bernolák oli kuvattuna 200 Slovakian korunan setelissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton Bernolák Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Karl-Bertil Lång

Karl-Bertil Lång (10. heinäkuuta 1920 Helsinki – 1. heinäkuuta 1944 Liperi) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Lång pelasi jääkiekon SM-sarjassa kaudella 1938–1939 Åbo IFK:n kaikki kuusi ottelua. Joukkueeseen kuuluivat myös hänen veljensä Karl-Erik ja Karl-Henrik Lång. Karl-Bertil Lång kilpaili myös mäkihypyssä.
Lång kuoli jatkosodan aikana 1. heinäkuuta 1944 lento-onnettomuudessa. Hän lähti tähystäjänä toista sotalentoaan tehneen Erkki Pinomaan Junkers-koneessa pommituslennolle Onttolan lentokentältä. Nousuvaiheessa kone joutui edellä kulkeneiden koneiden potkurivirtaan, menetti ohjattavuutensa ja putosi Rauanlahteen. Kaikki neljä koneessa ollutta kuolivat.
Långin veljesten isä Lauri Lång voitti Suomen-mestaruuksia viestijuoksussa.
Crozet

| Crozet |
| --- | --- |
 vaakuna
 Crozet
 Koordinaatit: 46°16′50″N, 6°00′45″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Gex
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  27,47 km²
Väkiluku (2021):  2 356
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Crozet on Ranskan kunta, joka sijaitsee Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Itä-Ranskassa. Vuonna 2021 kunnassa asui   2 356 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Crozet Wikimedia Commonsissa
Kamelit

| Kamelit |
| --- | --- |
 Dromedaari (Camelus dromedarius)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Kamelit Camelidae  Gray, 1821
 Kartta kamelieläinten levinneisyydestä. Ympyrä kuvaa oletettua synnyinaluetta Amerikan mantereella ja mustat nuolet leviämisreittejä.
Suvut
 Lama (guanako ja laama)  Vicugna (vikunja ja alpakka)  Camelus (kamelit) 
Katso myös
   Kamelit Wikispeciesissä   Kamelit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kamelit (Camelidae) on sorkkaeläimiin kuuluva nisäkäsheimo. Heimoon kuuluu kolme sukua, joissa on yhteensä neljä lajia. Kamelien heimo on perinteisesti luettu sorkkaeläinten alalahkoon kamelieläimet (Tylopoda), joka sen lisäksi käsittää sukupuuttoon kuolleita sukulaisheimoja; alalahkojakoa ei nykyeläinten kohdalla nykyisin aina käytetä.
Nykyisiä kamelieläimiä ovat varsinaiset kamelit (dromedaari ja kaksikyttyräinen kameli), vikunja sekä guanako. Alpakka ja laama ovat kahdesta viimeksi mainitusta pitkän ajan kuluessa jalostettuja muotoja, joita myös aiemmin pidettiin erillisinä lajeina. Kamelieläimiä tavataan Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa. Villien vikunjoiden ja guanakojen levinneisyysalue on Etelä-Amerikassa, varsinaisten kameleiden taas Afrikassa ja Aasiassa. Australian keskiosissa villiintyneinä tavattavat dromedaarit ovat ihmisen tuomia.
Kaksikyttyräinen kameli
Vikunja
Guanako
Esihistorialliset kamelit

Nykyisten kamelieläinten kantamuoto (paleolaama) eli Pohjois-Amerikan vuoristoalueilla. Se oli arkeologisten löytöjen mukaan lampaan kokoinen, pitkäkaulainen eläin. Laji levittäytyi Beringin kannaksen kautta Aasiaan ja edelleen Afrikkaan. Näiden jälkeläisiä ovat kaksikyttyräinen kameli ja dromedaari. Leviäminen tapahtui samaan aikaan kun mammutit vaelsivat toiseen suuntaan. Etelään levittäytyneiden paleolaamojen jälkeläisiä ovat vikunja ja guanako, joista ihminen on jalostanut alpakan ja laaman. Paleolaama on kuollut sukupuuttoon.
Nykyisillä kameleilla on myös muita esihistoriallisia sukulaisia. Kamelit on ainoa nykyisin elossa oleva alalahkoon Tylopoda kuuluva heimo. Tertiäärikaudella oli olemassa tähän alalahkoon kuuluvat heimot Cainotheriidae ja Merycoidodontidae. Aikaisemmin tähän alalahkoon luettiin myös heimo Protocetidae, mutta nyttemmin se luetaan kuuluvaksi märehtijöihin (Ruminantia). Heimoon Cainotheridae kuuluu suku Cawinotherium ja heimoon Merycoidodontidae kuului suvut Merycoidodon, Brachycrus ja Promerycochoerus.
Sopeutuminen kuivaan ilmastoon

Kyttyrä on suurille kameleille tunnusomainen tuntomerkki. Kyttyrä on pääasiassa rasvaa ja siis vararavintoa eläimelle. Kuumassa ilmanalassa eläimelle on edullista olla kapea ja ihon pinta-alan on hyvä olla suuri. Paahtavassa auringonpaisteessa eläin voi kääntyä aurinkoon tai auringosta pois, jolloin säteilyä tulee mahdollisimman vähän iholle. Kun eläin tarvitsee lisälämpöä, se kääntyy sivuttain aurinkoon, jolloin se saa säteilyä paljon. Jos sama rasvamäärä olisi tasaisesti jakautuneena ihon alla, tätä keinoa ei olisi käytössä. Kylmissä oloissa eläville eläimille pyöreä muoto on edullisin (pinta-alan suhde tilavuuteen).
Kaikille kamelieläimille on tunnusomaista sopeutuneisuus sietää nestevaihteluita. Ominaisuus on ilmeisesti kehittynyt vuoristo-oloista, joissa syötävä ja vesi saattoivat olla kaukana toisistaan. Suurilla kameleilla tämä kyky on auttanut niitä sopeutumaan autiomaaoloihin. Tärkein tekijä nestevaihteluiden kestoon on veren punasolujen soikea muoto ja solukalvojen kestävyys. Soikeat punasolut voivat venyä ja supistua rikkoutumatta vaikka neste- ja suolatasapainoissa tapahtuu suuria muutoksia. Se, että janoisella kamelilla kyttyrä on usein silminnähden supistunut, on johtanut väärinkäsitykseen, että kyttyrässä olisi vettä. Yleensä janoinen kameli on myös nälkäinen ja se on käyttänyt kyttyrän varastorasvoja energialähteenään.
Cines

| Cines |
| --- | --- |

Perustettu:  1906
Perustaja:  Filoteo Alberini
Avainhenkilöt:  Paolo Emilio Persiani, Leonardo Bragaglia
Toimiala:  elokuvateollisuus
Tuotteet:  elokuvat
Kotisivu:  cinesfilm.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Società Italiana Cines on italialainen elokuvayhtiö, joka tuottaa ja levittää elokuvia. Nykyinen Cines perustettiin 2006, mutta alkuperäinen elokuvayhtiö perustettiin 1906. Cines oli merkittävä mykkäelokuvien tuottaja, mutta yritys kaatui 1935, kun sen studiot tuhoutuivat tulipalossa. Cines on perustettu tämän jälkeen kolme kertaa uudestaan.
Historia > Alkuperäinen Cines

Cinesin perusti 1906 italialaisen mykkäelokuvan pioneeri Filoteo Alberini, joka sai tukea Banco di Romalta. Cines aloitti matkimalla ranskalaista Pathé-yritystä mutta erikoistui siten historiallisten elokuvien ja pukudraamojen tekemiseen. Mario Caserini ja Enrico Guazzoni olivat Cinesin ensimmäiset merkittävät ohjaajat. Sillä oli oma studionsa Roomassa, mutta yritys valmisti elokuvien lisäksi filmimateriaalia Padovassa.
Cines liittyi 1919 Unione Cinematografica Italiana -konsortioon, joka perustettiin vastauksena Italian elokuvan ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen kriisiin. UCI kaatui kuitenkin 1924, ja Cinesin studiot siirtyivät 1929 Stefano Pittalugan omistamalle Cines-Pittalugalle, joka teki ensimmäisen Italiassa tuotetun äänielokuvan, La canzone dell’amoren (1930). Pittaluga kuoli 1931, ja Cines-Pittalugan omistajaksi tuli pankkiiri Ludovico Toeplitz, joka valitsi Emilio Cecchin yrityksen tuotantojohtajaksi.
Valtion omistama IRI-holdingyhtiö järjesti Cinesin uudestaan 1935. Elokuvien levityksestä vastannut haara meni valtion omistamalle ENIC:lle ja studio ja tuotantopuoli Carlo Roncoronin omistamalle Cines-SAISC:lle. Cinesin studiot paloivat 1935, ja yhtiö lopetti toimintansa.
Historia > Myöhemmät yritykset

Luigi Freddi perusti Cinesin uudelleen 1941, ja se tuotti muun muassa Luigi Chiarinin, Carmine Gallonen, Alessandro Blasettin, Mario Camerinin ja Roberto Rossellinin elokuvia. Cinesin toimitilat siirrettiin Saksan valtauksen aikana tilapäisesti Venetsiaan. Yritys laitettiin 1945 selvitystilaan, mutta se palasi vuonna 1949. Cines tuotti jälleen elokuvia, joista merkittävimpiä olivat Pietro Germin ja Luigi Zampan ohjaustyöt. Pahasti velkaantunut Cines lopetti jälleen toimintansa vuonna 1957.
Cines syntyi uudelleen 2006 sata vuotta alkuperäisen yrityksen perustamisen jälkeen. Cinesia oli perustamassa kustannusyhtiö Persiani Editore. Uuden Cinesin taiteellinen johtajuus annettiin teatteriohjaaja Leonardo Bragaglialle.
Aiheesta muualla

Cinesin verkkosivut (englanniksi) (italiaksi)
Prévessin-Moëns

| Prévessin-Moëns |
| --- | --- |
 vaakuna
 Prévessin-Moëns
 Koordinaatit: 46°15′00″N, 6°05′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Gex
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,09 km²
Väkiluku (2021):  9 317
Prévessin-Moëns on Ranskan kunta, joka sijaitsee Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Itä-Ranskassa. Vuonna 2021 kunnassa asui 9 317 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prévessin-Moëns Wikimedia Commonsissa
Vuoden 2011 sotilasinterventio Libyassa

Libyan lentokieltoalue
Vuoden 2011 sotilasinterventio Libyassa alkoi vastauksena Libyan sisällissotaan, kun Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto 18. maaliskuuta hyväksyi päätöslauselman 1973, joka salli ”kaikki tarvittavat toimet” siviilien suojelemiseksi; ei kuitenkaan miehitysjoukkojen lähettämistä. Tämä tarkoitti lentokieltoalueen perustamista ja ilmaiskujen sallimista. Neuvoston 15:stä jäsenestä 10 äänesti päätöksen puolesta, viisi jäsentä, mukaan lukien Kiina, Venäjä ja Saksa, äänestivät tyhjää. Maaliskuun 19. päivä lentokieltoalueen täytäntöönpano alkoi, kun Ranskan ilmavoimat ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat ryhtyivät toimeen eri puolilla Libyaa samaan aikaan kun Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat aloitti merisaarron.
Operaation johto

Operaation alkaessa sen johtaja ja komentoketju oli epäselvä.
Yhdysvallat halusi eroon operaatiosta johdosta ja antaa sen Natolle, mitä Britannia ja Italia kannattivat. Ranska, Turkki ja Saksa vastustivat ajatusta ja Ranska uskoi Naton johdon vaikuttavan negatiivisesti arabimaiden suhtautumiseen.
27. maaliskuuta Naton pääsihteeri Anders Fogh Rasmussen tiedotti Naton ottavan koko Libyan sotilasoperaation välittömästi johtoonsa.
Yhdysvalloissa osa kongressin jäsenistä nousi presidentti Barack Obaman aloittamaa sotaretkeä vastaan. Kongressiedustajien mukaan presidentillä ei ole valtuuksia sotilasoperaatioihin ilman kongressin lupaa ja kustannukset veronmaksajille ovat kovat. 15. kesäkuuta kymmenen kongressimiestä molemmista puolueista haastoi Obaman oikeuteen perustuslain rikkomisesta. Vietnamin sodan aikaisen lain mukaan presidentti saa lähettää joukkoja ilman kongressin lupaa 60 päiväksi ja 30 päivän ”vetäytymisajaksi” ilman kongressin suostumusta tai sodanjulistusta. Aiemmin edustajainhuone oli evännyt budjettivarojen käytön tarkoitukseen.
Tapahtumat

19.-20. maaliskuuta liittoutuneet iskivät 110 risteilyohjuksella 20 Libyan ilmapuolustuksen kohteeseen. Hyökkäystä tukivat koneilla tehdyt ilmaiskut. Syntyneet oheiset siviilitappiot saivat Arabiliiton arvostelemaan Natoa liiallisesta voimankäytöstä. ”Libyan tapahtumat eroavat lentokiellon asettamisen tavoitteista. Me haluamme, että siviilejä suojellaan eikä pommiteta”, sanoi Arabiliiton pääsihteerin Amr Musa.
20. toukokuuta Nato tiedotti sen ilmavoimien edellisyönä iskeneen kahdeksaan sota-alukseen maan satamissa, selittäen Libyan lisänneen merivoimien käyttöä siviilejä vastaan. Edelleen Naton mukaan ne olivat yrittäneet estää apukuljetusten pääsyä Libyaan ja ”osoittaneet merkkejä” pyrkimyksestä hyökätä Naton joukkojen kimppuun.
9. kesäkuuta ilmaiskuja suorittamassa oli seitsemän Nato-maan ilmavoimat: Ranskan, Britannian, Yhdysvaltain, Kanadan, Italian, Tanskan ja Belgian. Yhdysvaltain puolustusministeri Robert Gates vaati muitakin liiton maita osallistumaan ilmaoperaatioon Libyassa. Norja, Espanja, Turkki ja Alankomaat osallistuivat, mutta eivät suorittaneet iskuja. Saksa ja Puola olivat kieltäytyneet osallistumasta ilmakampanjaan ollenkaan.
31. lokakuuta 2011 Nato ilmoitti virallisesti lopettaneensa ilmakampanjansa. Seitsemän kuukauden aikana liiton koneet olivat suorittaneet 26 000 taistelulentoa ja yli 9 600 iskua, joissa se raportoi tuhonneensa tuhat ajoneuvoa ja tykkiä. Yhdysvallat suorittivat lennoista noin neljänneksen, sen liittolaisten pääasiallisesti vastatessa iskuista maakohteisiin. Dallas Newsin mielestä Nato ei kampanjan aikana rajoittunut alkuperäiseen tavoitteeseensa, eli siviilien suojeluun Libyan armeijalta, vaan usein näytti aktiivisesti auttavan kapinallisia taistelussa maan herruudesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karl-Henrik Lång

Karl-Henrik Lång (10. marraskuuta 1922 Turku – 6. toukokuuta 2002) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi jääkiekon SM-sarjassa 29 ottelua kausina 1938–1946 Åbo IFK:n joukkueessa. Hän teki niissä kolme maalia ja sai yhden syöttöpisteen. Hän oli koulutukseltaan ekonomi.
Långin veljet Karl-Erik ja Karl-Bertil Lång pelasivat myös jääkiekkoa Åbo IFK:ssa ja kuolivat lento-onnettomuuksissa jatkosodan aikana. Veljesten isä Lauri Lång voitti Suomen-mestaruuksia viestijuoksussa.
Charles III:n kunnianosoitukset

Charles III:n kruunajaisten kunniaksi julkaistu mitali
Charles III:lla on lukuisia titteleitä, joita hän on kantanut niin syntymästään lähtien kuin myös sittemmin virkansa puolesta Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperijänä ja kuninkaana. Lisäksi hänelle on myönnetty useita ulkomaalaisia kunnianosoituksia ja palkintoja.
Akateemiset arvonimet

Vuonna 1967 Charles alkoi opiskella arkeologiaa ja antropologiaa sekä myöhemmin historia Cambridgen yliopistossa. Hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1970, ja viisi vuotta myöhemmin hänen kandidaatintutkintonsa korotettiin maisterintutkinnoksi. Hän on ensimmäinen Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperijä, jolla on korkeakoulutukinto.
Lisäksi Charlesille on myönnetty kunniatohtorin arvo useissa yliopistoissa:
| Maa | Yliopisto | Tieteenala | Vuosi | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Englanti | Royal College of Music | musiikki | 1981 |  |
|  Kanada | Queen's University at Kingston | oikeustiede | 1991 |  |
|  Englanti | Durhamin yliopisto | oikeustiede | 1998 |  |
|  Uusi-Seelanti | Otagon yliopisto | kirjallisuustiede | 1981 |  |
|  Italia | Bolognan yliopisto | filosofia | 1987 |  |
|  Skotlanti | Glasgow’n yliopisto | oikeustiede | 2001 |  |
|  Englanti | Chesterin yliopisto | filosofia | 2007 |  |
|  Intia | Metsätieteellinen instituutti | luonnontieteet | 2013 |  |
|  Romania | Babeș-Bolyai -yliopisto | ? | 2017 |  |
Kansainyhteisön ritarikunnat > Yhdistynyt kuningaskunta

Kuninkaana Charles on seuraavien ritarikuntien suurmestari:
Sukkanauharitarikunta
Ohdakkeen ritarikunta
Bathin ritarikunta
Ansioritarikunta
Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunta
Royal Victorian Order
Distinguished Service Order
Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Imperial Service Order
Kunniaritarien ritarikunta
Pyhän Johanneksen ritarikunta
Pyhän Patrikin ritarikunta (uinuva)
Intian tähden ritarikunta (uinuva)
Intian kruunun ritarikunta (uinuva)
Intian keisarikunnan ritarikunta (uinuva)