stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afrikanpensastasku
Taksonomia

Afrikanpensastaskun taksonomiaa on tutkittu paljon ja eri tutkimuksissa on saatu hiukan erilaisia johtopäätöksiä. BirdLife International suosittelee 2014 että Saxicola torquatus pidetään yhtenä lajina.
Eurooppalaisten rariteettikomiteoiden järjestön (AERC) taksonominen komitea (TAC) päätti vuonna 2011, että mustapäätasku jaetaan kahdeksi lajiksi. Läntiset alalajit rubicola ja hibernans kuuluvat jatkossa lajiin Saxicola rubicola, jolle myöhemmin annettiin suomenkielinen nimi mustapäätasku. Itäiset alalajit armenicus, maurus, stejnegeri, variegatus, indicus ja przewalski kuuluvat jatkossa lajiin Saxicola maurus, jolle annettiin väliaikainen epävirallinen suomenkielinen nimi idänpensastasku ja myöhemmin virallinen nimi sepeltasku. Tieteellinen nimi Saxicola torquatus säilyy Saharan eteläpuolisessa Afrikassa esiintyvän afrikanpensastaskun nimenä. Suomessa BirdLife Suomen rariteettikomitea päätti ottaa muutokset käyttöön vuonna 2011 Suomen lajilistassa.
Afrikanpensastaskun alalajeja ovat
Saxicola torquatus torquatus
Saxicola torquatus sibilla
Saxicola torquatus albofasciatus
Saxicola torquatus salax
Saxicola torquatus axillaris
Saxicola torquatus pallidigula
Saxicola torquatus jebelmarrae
Saxicola torquatus adamauae
Saxicola torquatus promiscuus
Saxicola torquatus voeltzkowi
Saxicola torquatus nebularum
Saxicola torquatus moptanus
Saxicola torquatus felix
Saxicola torquatus oreobates
Saxicola torquatus stonei
Saxicola torquatus clanceyi
Saxicola torquatus altivagus
Aiemmin myös mustapäätasku ja sepeltasku luokiteltiin samaan lajiin.
Niiden alalajit:
Saxicola torquatus rubicola
Saxicola torquatus hibernans
Saxicola torquatus armenicus
Saxicola torquatus maurus
Saxicola torquatus stejnegeri
Saxicola torquatus variegatus
Saxicola torquatus indicus
Saxicola torquatus przewalski
Levinneisyys

Esiintyy Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Ajuriyhdistysten ja Osastojen Liitto

Ajuriyhdistysten ja Osastojen Liitto (perustettaessa Suomen Ajurien Liitto) oli suomalainen vuosina 1908–1913 toiminut ajureita edustanut ammattiliitto. Liitto julkaisi Ajuri-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1906–1913.
Liitto perustettiin kesällä 1908 Suomen ajurien viidennessä yleisessä kokouksessa, johon otti osaa edustajia Helsingistä, Turusta, Tampereelta, Viipurista, Oulusta ja Vaasasta. Liiton keskuspaikaksi valittiin Tampere. Osa edustajista olisi halunnut ajurien yhdistyvän Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liittoon.
Ajuriliittoa leimasi poliittinen kiistely. Liittoa johtivat sosialidemokraatit, mutta mukana olivat myös porvarilliset ryhmittymät (suomettarelaiset, perustuslailliset ja ruotsalaiset). Ajurien järjestäytyminen pieniin puoluepoliittisesti suuntautuneisiin osastoihin halvaannutti liiton toiminnan ja heikensi alan edunvalvontaa. Vuonna 1912 liittohallinto pyrki fuusioimaan ajurit perusteilla olleeseen Suomen Kuljetustyöntekijäin Liittoon, mutta asiasta koolle kutsuttuun kokoukseen saapui vain kahden osaston edustajat, jotka eivät halunneet tehdä päätöksiä koko liiton puolesta. Liiton toiminta kuihtui lopullisesti loppuvuonna 1913 ja Ajuri-lehti lakkasi ilmestymästä.
Aiheesta muualla

Ajuri-lehdet Kansalliskirjaston digikirjastossa: 1906-1913
Ali Kaya

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ali Kaya Rietissä vuonna 2013  |  Ali Kaya Rietissä vuonna 2013  |  Ali Kaya Rietissä vuonna 2013  |  |
Maa:  Turkki
Miesten yleisurheilu
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Kampala 2017 | sekaviesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2016 | 10 000 m |  |
|  Pronssia | Zürich 2014 | 10 000 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2015 | 3 000 m |  |
| Maastojuoksun EM-kilpailut   | Maastojuoksun EM-kilpailut   | Maastojuoksun EM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Samokov 2014 | joukkue |  |
|  Kultaa | Hyères 2015 | henkilökohtainen |  |
|  Hopeaa | Samokov 2014 | henkilökohtainen |  |
Ali Kaya (alun perin Stanley Kiprotich Mukche; s. 20. huhtikuuta 1994 Eldoret, Kenia) on kenialaissyntyinen, nykyisin Turkkia edustava kestävyysjuoksija. Hän kilpailee 5 000 ja 10 000 metrillä.
Kaya muutti Turkkiin vuonna 2010 ja otti käyttöönsä nykyisen nimensä. Maan kansalaisuuden hän sai vuonna 2013. Kaya saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista kultaa 5 000 ja 10 000 metriltä vuonna 2013. Hän voitti samat matkat myös Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Kaya saavutti pronssia 10 000 metriltä ennätysajallaan 28.08,72. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa 3 000 metrillä omalla ja Turkin ennätysajalla 7.38.42. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Kaya oli 10 000 metrillä seitsemäs ja 5 000 metrillä yhdeksäs.
Kaya saavutti Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 28.21,42. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän keskeytti 10 000 metriä ja karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä. Hän saavutti maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 pronssia sekaviestissä.
Maastojuoksun EM-kilpailuista Kayalla on kulta henkilökohtaisesta kilpailusta 2015 sekä hopea henkilökohtaisesta ja kulta joukkuekilpailusta 2014. Nuorten sarjassa hän voitti maastojuoksun Euroopan-mestaruuden 2013.
Kayan ennätys 5 000 metrillä on 13.00,31 (Rooma 2015) ja 10 000 metrillä 27.24,09 (Mersin 2015).
Käännös suomeksi
Ajoverkko

Ajoverkko
Ajoverkko on kalaverkko, joka liikkuu vedessä joko aluksen hinaamana tai itsekseen ajelehtien. Sen yläreunaa pidetään kohoilla veden pinnassa tai pinnan lähellä. Alareunaan asennettujen painojen avulla verkko pidetään pystysuorassa.
Tonnikalaa on kalastettu perinteisesti kilometrien pituisilla ajoverkoilla. Luonnonsuojelijat vastustavat tätä, koska verkkoon takertuu myös delfiinejä, pyöriäisiä, kilpikonnia ja muita uhanalaisia vesieläimiä.
Lohen ajoverkkokalastus on herättänyt Suomessa voimakkaita tunteita; jokilohen perinteisien kalastajien mukaan Ahvenanmaalla tehtävä ajoverkkokalastus pienentää lohikantoja liikaa. Itämerellä ajoverkkokalastus päättyi Euroopan unionin päätöksellä vuonna 2008. Päätös johtui osaltaan myös EU:n päätöksestä suojella pyöriäistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maailman suurin apaja Ajoverkkokalastusta Beringinmerellä.
Alcides Olsoni

Alcides Olsoni syyskuussa 1877
Alcides Olsoni (13. kesäkuuta 1855 Juva – 20. heinäkuuta 1914 Iisalmi) oli suomalainen juristi ja Iisalmen pormestari.
Olsonin vanhemmat olivat kruununvouti Eligius Olsoni (1823–1889) ja Rosalie Elisabet Nordström (1834–1911). Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1876 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1886. Olsoni sai varatuomarin arvon 1889.
Olsoni oli Iisalmen pormestarina 1894–1914.
Alcides Olsoni oli naimisissa vuodesta 1888 oopperalaulajatar, musiikkipedagogi Emma Helena Conradin (1859–1920) kanssa. Olsoni on haudattu Nuijamaan hautausmaalle Lappeenrannassa.tarvitaan parempi lähde
Aiheesta muualla

Pormestari Alcides Olsoni, Daniel Nyblinin valokuva vuodelta 1877, Museoviraston kuvakokoelmat
Näyttelijätär, neiti Emma Helena Conradi, Daniel Nyblinin valokuva vuodelta 1877, Museoviraston kuvakokoelmat
Alba Patera

Alba Pateran topografinen kartta.
Alba Patera on valtava kilpitulivuori Marsissa, Tharsis-ylängön pohjoispuolella. Alba Patera on läpimitaltaan suunnattoman suuri, noin 1 600 kilometriä, ja se onkin pinta-alaltaan laajin tulivuori koko Aurinkokunnassa. Laajuudestaan huolimatta vuoren korkein huippu kohoaa vain 6 kilometrin korkeuteen. Alba Pateran loivat rinteet ovat täynnä pitkiä ja kapeita uomia, jotka viittaavat siihen, että tulivuoresta on purkautunut pitkän ajan kuluessa tavanomaista juoksevampaa laavaa.
Alba Longa

Alba Longan sijainti Gustav Doysenin historiallisen kartaston (1886) mukaan.
Alba Longa oli myyttinen Rooman emäkaupunki Latiumissa, Albanolaisvuorilla, lähellä nykyistä Castel Gandolfoa, noin 19 kilometriä Roomasta kaakkoon. Tarinan mukaan Askanios, Troijasta paenneen Aineiaan poika, perusti Alba Longan noin 1152 eaa. Se oli siten latinalaisten vanhin kaupunki, jonka asukkaat perustivat myöhemmin muita kaupunkeja Latiumiin, myös Rooman.
Alba Longa johti latinalaisheimojen välistä liittoumaa 7. vuosisadalle eaa., jolloin Rooma hävitti kaupungin kuningas Tullus Hostiliuksen valtakaudella. Hävityksen jälkeen monet Alba Longan valtasuvuista, myös Julius-suku, muuttivat Roomaan.
Alueelta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa 10. vuosisadalta eaa. peräisin olevia rautakautisia asutuksia ja hautoja, joista on saatu arvokasta tietoa latinalaisten kulttuurista. Ne eivät kuitenkaan muodosta mitään yhtenäistä kaupunkia, vaan kylien verkoston. Alba Longan kaupunkia ei ole löydetty, eikä sen olemassaoloa ole voitu vahvistaa. On mahdollista, että kaupunki keksittiin Rooman perustamistarinaa varten täyttämään tarvittava aukko Troijan sodan ja Rooman perustamisen välissä. Kerrotaan, että Alba Longan kuningas Numitor oli Rooman perustajan Romuluksen ja hänen veljensä Remuksen isoisä. Näin roomalaiset jäljittivät alkukotinsa myyttiseen Troijaan.
Alain Cavalier

| Alain Cavalier |
| --- | --- |
 Alain Cavalier vuonna 1986.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1931 (ikä 93) Vendôme, Ranska
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1962–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Levoton sydän
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Alain Cavalier (s. 14. syyskuuta 1931 Vendôme, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Cavalier aloitti Édouard Molinaron ja Louis Mallen apulaisena, ja hänen ensimmäinen oma ohjauksensa oli lyhytelokuva L’américain vuodelta 1958. Cavalier’n ensimmäinen kokopitkä elokuva oli vuoden 1962 Taistelu saarella. Hänen tunnetuin elokuvansa lienee vuoden 1968 Levoton sydän, jonka pääosassa esiintyi Catherine Deneuve.
Cavalier’n ensimmäiset elokuvat olivat poliittisia jännityselokuvia, mutta myöhemmin urallaan hän siirtyi filosofisiin teoksiin, joita ovat 1980-luvulla valmistuneet Un étrange voyage (1981) ja Thérèse (1986). Thérèse palkittiin Ranskassa parhaan elokuvan César-palkinnolla, ja Cavalier sai siitä parhaan ohjaajan Césarin.
Cavalierin elokuva Pater kilpaili Cannesin vuoden 2011 elokuvajuhlien pääkilpailusarjassa.
Filmografia

L'américain (1958) (lyhytelokuva)
Taistelu saarella (Le combat dans l'île, 1962)
L'insoumis (1964)
Keskiyön kaappaus (Mise à sac, 1967)
Levoton sydän (La chamade, 1968)
Le plein de super (1976)
Martin et Léa (1979)
Ce répondeur ne prend pas de messages (1979)
Un étrange voyage (1981)
Thérèse (1986)
La dame des lavabos (1988) (lyhytdokumentti)
Libera me (1993)
La rencontre (1996)
Vies (2000) (dokumentti)
René (2002)
Le filmeur (2005)
Lieux saints (2007) (lyhytdokumentti)
Irène (2009)
Pater (2011)
Aiheesta muualla

Alain Cavalier Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alain Cavalier Elonetissä.
Allan Franck

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | 10mR |  |
Allan Gunthard Franck (17. syyskuuta 1888 Viipuri – 28. toukokuuta 1963 Emäsalo, Porvoon mlk) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Franck kuului suomalaisen Nina-veneen miehistöön sen voittaessa 10mR-luokan olympiahopeaa Tukholmasta 1912.
Aleksi Kylmälä

| Aleksi Kylmälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1999 Raahe
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  186
Laji:  futsal
Seura:  Vieska Futsal
Aleksi Kylmälä (s. 26. elokuuta 1999 Raahe) on suomalainen futsalpelaaja, joka pelaa Vieska Futsalissa futsal-liigaa kaudella 2021-2022.
Kylmälä aloitti futsaluransa kotikaupunkinsa Raahen AS Moonissa futsal-ykkösessä. Kaudella 2018-2019 Kylmälä siirtyi futsal-liigassa pelaavan, Sievi FS:n riveihin. Kylmälän debyyttikausi tuotti 16 maalia ja 6 syöttöpistettä, mikä oikeutti runkosarjan pistepörssissä 21. sijaan. Kauden päätteeksi Kylmälä valittiin futsal-liigan Kauden Tulokkaaksi . Kylmälä valittiin myös Suomen maajoukkueeseen MM-karsintaturnaukseen Moldovassa tammikuussa 2019 . Kaudeksi 2019-2020 Kylmälä siirtyi torniolaisen ToPV riveihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Kylmälä siirtyi nimeä Vieska Futsaliin kaudeksi 2021-2022 kahden Torniossa vietetyn vuoden jälkeen.
Kylmälä on pelannut jalkapalloa pelaten kauden 2017 AC Oulun U19 joukkueessa, josta hän siirtyi kaudeksi 2018 JS Herculekseen. Kauden 2019 hän vietti OLS:ssa, jonka jälkeen hän jätti jalkapallon. Kylmälä on pelannut Miesten Kakkosessa 39 ottelua tehden 5 maalia.
Alapitkän rautatieasema

Alapitkän rautatieasema (lyh. Apt) on rautatieliikennepaikka Alapitkän kylässä Lapinlahdella rataosalla Kouvola–Iisalmi. Se toimii junakohtauspaikkana.
Alapitkä avattiin 1. heinäkuuta 1902 rataosan valmistuessa. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja se rakennettiin Bruno Granholmin V luokan aseman piirustusten mukaan. Rakennusta laajennettiin vuonna 1920. Aseman ympärille kehittyi asutuskeskus. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alapitkän rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Vaunut.org: Kuvia Alapitkän rautatieasemasta
Allan Granfelt

Allan Richard Achates Granfelt (13. kesäkuuta 1872 Ahlajärvi, Kalvola – 6. tammikuuta 1947 Kulosaari, Helsinki) oli suomalainen liikemies joka oli mukana perustamassa Kulosaaren huvilakaupunkia ja toimi Kulosaari-yhtiön ensimmäisenä isännöitsijänä. Hänen lempiniemnsä oli Brändö Kejsare – Kulosaaren keisari.
Granfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja ”Gösta” Oskar Gustaf Fredrik Granfelt (1822–1896) ja Hanna Hellgren. Hevosjalostusta harrastanut Gösta Granfelt omisti Ahlajärven kartanon 1870–1878 ja myöhemmin hän asui Urjalan Honkolassa.
Allan Granfelt valmistui 1890 Raahen Porvari- ja Kauppakoulusta. Hän oli mukana Helsingin kauppahallin omistaneessa yhtiössä ja toukokuussa 1907 hän osti 300 000 kultamarkalla (noin 1 000 000 euroa) Kulosaaren kartanon sen omistajan vapaaherra Johan Cronstedtin kuoltua. Kulosaareen suunniteltiin englantilaisen puutarhakaupunki-ideologian mukainen huvilakaupunki ja tätä varten perustettiin Ab Brändö Villastad -niminen yhtiö jonka ensimmäisenä isännöitsijänä Granfelt oli 1907–1914. Yhtiön perustajien joukossa olivat arkkitehdit Oscar Bomanson, Bertel Jung, Karl Lindahl, Armas Lindgren ja Lars Sonck, insinöörit Julius Stjernvall ja Rupert von Nadelstadh sekä kauppias Axel Ståhle.
Lars Sonck laati Kulosaaren ensimmäisen rakennussuunnitelman ja jo vuonna 1912 saaren rannoille oli rakennettu noin 50 huvilaa. Kulosaari-yhtiö rakensi myös 1910–1911 raitiotielinjan joka kulki Pääskylänrinteestä Sörnäisten sataman kautta Kulosaareen. Kulosaareen ei ollut aluksi siltaa mantereen puolelta joten liikenne hoidettiin lautan välityksellä. Silta Kulosaareen saatiin 1919. Kulosaaren huvilakaupunki säilyi itsenäisenä kuntana vuoteen 1946 saakka jolloin se liitettiin Helsinkiin.
Allan Granfelt oli naimisissa vuodesta 1908 Ebba Lovisa Karolina Procopén kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Allan Granfelt on haudattu Kulosaaren hautausmaalle Leposaareen.
Al-Kastalin taistelu

Al-Kastalin taistelu oli Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikainen taistelu al-Kastalin kylän hallinnasta Arabien vapautusarmeijan joukkojen, sekä Haganan ja Palmahin joukkojen välillä 3. – 9. huhtikuuta 1948. Al-Kastal oli strategisella paikalla kohti Jerusalemia kulkeneen tien varrella sijainnut arabikylä ja se vaihtoi hallussapitäjää useampaan otteeseen taistelun aikana. Taistelun aikana kaatui araabien komentaja Abd al-Qadir al-Husseini, mikä oli huomattava isku heidän taistelutahdolleen. Lopulta juutalaisten joukkojen onnistui varmistaa kylä.
Al-Qastal merkitsi Haganalle myös strategian alkua, jonka mukaan vallatut arabikylät tuhottiin ja niiden asukkaat karkotettiin.
Tausta

Al-Kastal oli nykyisen Mevasseret Zionin kunnan alueella sijainnut arabikylä. Paikalla oli huomattava strateginen merkitys korkealla kukkulalla rannikolta kohti Jerusalemia kulkevalla tiellä. Juutalaiset Haganan joukot päättivät vallata sen Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikana. Operaatio Nahshon mukaan Haganan tulisi avata tie huoltokolonnaa varten Huldan kibbutsilta kohti Jerusalemia ja turvata reitti valtaamalla reitin varrella sijainneet arabikylät, kuten al-Kastal.
Taistelu > Juutalaiset valtaavat kylän

Operaatio Nahshon alkoi virallisesti 4. huhtikuuta, mutta al-Kastalin valtaukseen ryhdyttiin jo hieman ennen tätä päivämäärää yöllä 2.–3. huhtikuuta. Valtaukseen osallistui Palmahin komppania, joka kohtasi vähäistä vastarintaa, eikä kärsinyt lainkaan tappioita. Kastalin ja muiden arabikylien kukistuttua suhteellisen nopeasti, Hagana lähetti onnistuneesti myös kaavailemansa täydennetyn kolonnan Jerusalemiin. Al-Kastalia miehittämään jätettiin Etzionin prikaatin pataljoona, jonka sotilaat eivät olleet kovin taistelukelpoisia. Suurimmalla osalla ei ollut aikaisempaa kokemusta ja monet eivät osanneet hepreaa. Haganan ja Palmahin johto kiistelivät, kumman vastuulla al-Kastalin vahvistaminen oli.
Taistelu > Kylän jälleenvaltaus

Haganan komentaja Yigael Yadin halusi lähettää nyt tyhjän huoltokolonnan takaisin juutalaisten hallitsemasta osasta Jerusalemia. Hän määräsi Palmahin joukot valtaamaan paluureittiä valvoneen al-Kastalin takaisin. Yosef Tabenkinin johtamat Harelin prikaatin kaksi komppaniaa iskivät kylään 9. huhtikuuta. Hyökkääjät tajusivat kuitenkin kylän olevan hylätty. Paikalla oli vain kaatuneiden ruumiita.
Seuraukset

Juutalaiset olivat menettäneet al-Kastalin taisteluissa 75 miestä ja arabit noin 90. Kaatuneiden lukumäärää huomattavampi tappio oli heidän maineikkaan komentajansa kaatuminen. Al-Kastalin menetys sen valtaamisen jälkeen oli myös huomattava strateginen takaisku. Haganan joukot olivat 8. huhtikuuta saaneet erillisen käskyn tuhota valtaamansa kylä. Haganan yleiseksi käytännöksi tuli al-Kastalin taistelun jälkeen tuhota kaikki vallatut arabikylät, jotta arabijoukot eivät voisi vallata niitä uudestaan tukikohdikseen. Samalla implikaatio oli, että kylien arabiasukkaat pakotettaisiin pakenemaan kodeistaan ja heidän paluunsa estettäisiin.
Näkymä Jerusalemiin johtavalle tielle al-Kastalilta.
Abd al-Qadir al-Husseini miehineen al-Kastalin suunnalla.
Eteneviä arabijoukkoja.
Harelin prikaatin kranaatinheitin.
Ahmed Al-Muhammadi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. syyskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Al-Mahalla al-Kubra, Egypti
Pelipaikka: oikea keskikenttälaituri
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
:  Ghazl El-Mehalla
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2006 2006–2011 2010–2011 2011–2013 2012–2013 2013 2013–2017 2017–2021 |  Ghazl El-Mehalla  ENPPI →  Sunderland  Sunderland →  Hull City →  Hull City  Hull City  Aston Villa | 7 (3) 53 (9) 36 (0) 20 (1) 23 (1) 18 (2) 150 (7) 113 (3) |
Maajoukkue
| 2007– |  Egypti | 92 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. lokakuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. lokakuuta 2021 .
| Mitalit> Maa:   Egypti.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Egypti.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Egypti.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Egypti> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ghana 2008 | Jalkapallo |  |
|  Kultaa | Angola 2010 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Gabon 2017 | Jalkapallo |  |
Ahmed Al-Muhammadi (arab. أحمد المحمدي‎‎, s. 9. syyskuuta 1987 Al-Mahalla al-Kubra) on egyptiläinen jalkapalloilija. Oikeana keskikenttälaiturina ja laitahyökkääjänä pelaava Al-Muhammadi on viimeksi edustanut Englannin Valioliigassa Aston Villaa vuoteen 2021 saakka.
Seurajoukkueura

Al-Muhammadi aloitti uransa Ghazl El-Mehallan junioreissa, josta hänet nostettiin edustusjoukkueeseen vuonna 2004. Sittemmin vuonna 2006 Al-Muhammadi siirtyi ENPPI:n riveihin. Sittemmin Al-Ahli ja eurooppalaisseurat havittelivat keskikenttälaituria, kuten Blackburn ja Rapid Bukarest.
Elokuussa 2010 Al-Muhammadi siirtyi vuoden mittaisella lainasopimuksella Englannin Valioliigan Sunderlandiin. Siirto vakinaistettiin kesäkuussa 2011, jolloin Al-Muhammadi teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen. Sunderland sai vuoden 2011 lopussa uuden managerin, kun Martin O'Neill palkattiin irtisanotun Steve Brucen tilalle. O'Neillin valmentajakaudella Al-Muhammadin peliaika väheni selvästi ja elokuussa 2012 hän siirtyi lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Hull Cityyn, jonka managerina Bruce oli puoli vuotta Sunderland-pestinsä päättymisen jälkeen aloittanut. Tammikuun puolivälissä 2013 Al-Muhammadi palasi hetkeksi Sunderlandiin, mutta siirtyi kaksi viikkoa myöhemmin uudella lainasopimuksella Hull Cityyn.
Hull City nousi vuonna 2013 Valioliigaan ja Al-Muhammadi siirtyi seuraan vakituisella, kolmen vuoden mittaisella sopimuksella. Hän siirtyi Aston Villaan kesällä 2017.
Maajoukkueura

Al-Muhammadi debytoi Egyptin jalkapallomaajoukkuessa Norsunluurannikkoa vastaan elokuussa 2007. Hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle Egyptin voittaessa Afrikan-mestaruuden 2008. Seuraavissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010 Egypti voitti jälleen mestaruuden. Al-Muhammadi tuli jälleen kahdessa ensimmäisessä pelissä vaihdosta mukaan, mutta pelasi nyt lopuissa neljässä ottelussa täyden ajan, ja teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa ottelussa Beniniä vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi neljä ottelua Egyptin hopeajoukkueessa. Hän pelasi Egyptin kaikki neljä ottelua ja teki kaksi maalia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019.
Al-Muhammadi kuului Egyptin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018, muttei päässyt pelaamaan. Hän pelasi kahdessa ottelussa Maanosaliittojen cupissa 2009. Hän on pelannut 18 MM-karsintaottelua ja 13 ottelua Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa.
Saavutukset

Afrikan mestaruuskilpailut: kultaa 2008 ja 2010, hopeaa 2017
Aiheesta muualla

Worldfootball (englanniksi)
National Football Teams (englanniksi)
Egyptin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 El-Hadary |
2 Fathallah |
3 Al-Muhammadi |
4 Said |
5 Mohamed |
6 Said |
7 Fathy |
8 Hosny |
9 Zidan |
10 Moteab |
11 Shawky |
12 Gamal |
13 El-Sayed |
14 Moawad |
15 Shaaban |
16 Monsef |
17 Hassan |
18 Fadl |
19 Zaki |
20 Gomaa |
21 Mostafa |
22 Aboutrika |
23 Sobhy |
Valmentaja Shehata
Egyptin joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 El-Hadary |
2 Fathallah |
3 Al-Muhammadi |
4 Said |
5 Khairy |
6 Said |
7 Fathy |
8 Rabo |
9 Zidan |
10 Malek |
11 Shawky |
12 Homos |
13 Tawfik |
14 Moawad |
15 Farag |
16 Wahid |
17 Hassan |
18 Abdel-Ghani |
19 Zaki |
20 Gomaa |
21 Raouf |
22 Aboutrika |
23 Sobhy |
Valmentaja Shehata
Egyptin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 El-Hadary |
2 Fathallah |
3 Al-Muhammadi |
4 Salem |
5 El-Saqua |
6 Said |
7 Fathy |
8 Rabo |
9 Zidan |
10 Moteab |
11 Malek |
12 Abdel-Shafy |
13 Tawfik |
14 Moawad |
15 Raouf |
16 El-Sayed |
17 Hassan |
18 Shikabala |
19 Gedo |
20 Gomaa |
21 Hamdy |
22 Ghaly |
23 El-Saoud |
Valmentaja Shehata
Egyptin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 El-Hadary |
2 Gabr |
3 Elmohamady |
4 Gaber |
5 Morsy |
6 Hegazi |
7 Fathy |
8 Hamed |
9 Mohsen |
10 Salah |
11 Kahraba |
12 Ashraf |
13 Abdel-Shafy |
14 Sobhi |
15 Hamdy |
16 Ekramy |
17 Elneny |
18 Shikabala |
19 Said |
20 Samir |
21 Trézéguet |
22 Warda |
23 El-Shenawy |
Valmentaja Cúper