stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bram Tchaikovsky

Peter Bramall (syntynyt 10. marraskuuta 1950 Lincolnshiressä, Englannissa), paremmin tunnettu taiteilijanimellä Bram Tchaikovsky, on englantilainen laulaja ja kitaristi.
Hän nousi ensimmäisen kerran tunnetuksi brittiläisen punk/pub rock -yhtyeen The Motorsin jäsenenä, johon hän liittyi vuonna 1977. Jätettyään yhtyeen hän johti samannimistä power pop -bändiä Micky Broadbentin (basso, koskettimet) ja Keith Boycen (rummut) kanssa. Hän teki Yhdysvaltain Top 40 -hittisinglen Billboard Hot 100 -listalla vuonna 1979 kappaleella "Girl of My Dreams" (julkaistu helmikuussa Isossa-Britanniassa, kesäkuussa Yhdysvalloissa). Alankomaissa "Sarah Smiles" oli pieni hitti, ja se saavutti sijan 32 huhtikuussa 1979. Nick Garvey, Keith Line ja Denis Forbes olivat myös mukana myöhemmissä yhtyeen kokoonpanoissa. Vuonna 1979 hän soitti kitaraa BBC:n Skidsin "Into The Valley" -hitissä. Levyn huonon myynnin aiheuttaman pettymyksen jälkeen yhtye hajosi vuonna 1981 ja Tšaikovski jätti musiikkiteollisuuden.
Esiintymiset Suomessa:
Bram Tchaikovksy esiintyi Ruisrokissa 1979.
Diskografia

| Vuosi | Albumi | USA Billboard Top 200 | AUS KMR |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 | Strange Man, Changed Man | 36 | 92 |
| 1980 | The Russians are Coming/Pressure (US title) | 108 | - |
| 1981 | Funland | 158 | - |
| 2012 | Live at the Lochem Festival, 1979 |  | - |
| 2018 | Strange Men, Changed Men: The Complete Recordings 1978–1981 |  | - |
Singlet

| Vuosi | Nimi | Billboard Hot 100 |
| --- | --- | --- |
| 1978 | "Sarah Smiles" | - |
| 1979 | "Lullaby of Broadway" | - |
| 1979 | "Girl of My Dreams" | 37 |
| 1979 | "I'm The One That's Leaving" | - |
| 1980 | "Let's Dance" | - |
| 1981 | "Stand & Deliver" | - |
| 1981 | "Shall We Dance?" | 109 |
Guilherme (jalkapalloilija, 1991)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Guilherme dos Santos Torres
Syntymäaika: 5. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka:  Santo André, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Paino: 71 kg
Seura
Seura:  Olympiakos
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 |  Portuguesa | 46 | (4) |
| 2012–2014 |  Corinthians | 46 | (6) |
| 2014–2017 |  Udinese | 39 | (0) |
| 2016–2017 | →  Deportivo La Coruña | 30 | (2) |
| 2017–2018 |  Deportivo La Coruña | 31 | (0) |
| 2018– |  Olympiakos | 30 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. lokakuuta 2019.
Guilherme dos Santos Torres eli Guilherme (s. 5. huhtikuuta 1991 Santo André, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kreikkalaista Olympiakosia.
Guilherme aloitti ammattilaisuransa Associação Portuguesa de Desportosissa, jossa hän pelasi Campeonato Brasileiro Série B:tä kausina 2009–2011. Kaudeksi 2012 Portuguesa nousi pääsarjaan Campeonato Brasileiro Série A:han, jossa Guilherme ehti pelata kuusi ottelua ennen siirtoaan saman sarjan Sport Club Corinthians Paulistaan elokuussa 2012. Corinthiansissa hän voitti heti samana vuonna seurajoukkueiden maailmanmestaruuden ja myöhemmin kauden 2013–2014 Recopa Sudamericanan. Pääsarjatason otteluita hän pelasi seurassa yhteensä 46. Elokuussa 2014 Italian pääsarjan Serie A:n Udinese Calcio osti Guilhermen 4,5 miljoonalla eurolla. Kaudet 2016–2018 hän edusti Espanjan La Ligassa Deportivo La Coruñaa ja siirtyi kesällä 2018 Olympiakosiin.
Calle Ridderwall

| Calle Ridderwall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1988 (ikä 36) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Düsseldorfer EG
Sarja:  DEL
Pelinumero:  81
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Providence Bruins (AHL) Düsseldorfer EG (DEL) Lev Praha (KHL) HV71 (SHL) Sibir Novosibirsk (KHL)   Djurgårdens IF (SHL)
Carl Ridderwall (s. 28. toukokuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka teki vuonna 2018 kolmivuotisen sopimuksen DEL-liigan Düsseldorfer EG:n kanssa. Hän pelasi Düsseldorfissa myös kaudella 2012–2013, jolloin hän voitti DEL-liigan maalikuninkuuden. Ridderwall on edustanut urallaan myös AHL-seura Providence Bruinsia, KHL:n Sibir Novosibirskia sekä Ruotsin pääsarjan HV71:tä ja Djurgårdenia, jonka kapteenina hän toimi. Ridderwall on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Ridderwall on Hammarby IF:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2004–2005 tehoilla 34+24=58 koko J18 Elitin piste- ja maalipörssin. Kaudeksi 2005–2006 Ridderwall siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja MAHL-junioriliigassa pelanneen Chicago Chillin riveihin. Hän teki siellä 76 runkosarjaottelussa tehot 52+66=118, joilla Ridderwall sijoittui liigan piste- ja maalipörssissä toiseksi. USHL-joukkue Tri-City Storm varasi hänet 19. pelaajana kesällä 2006. Ridderwall voitti joukkueen piste- ja maalipörssin kaudella 2006–2007 tehoilla 27+35=62. Hän jakoi USHL:n maalipörssin kahdeksannen sijan Des Moines Buccaneersin Richard Purslowin kanssa. Ridderwall valittiin kauden päätteeksi USHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa.
Vuodet 2007–2011 Ridderwall kävi Notre Damen yliopistoa. Hän oli toisella yliopistokaudellaan tehoilla 17+15=32 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Erik Condran jälkeen. Ridderwall jakoi CCHA:n maalipörssin viidennen sijan Bowling Greenin Dan Sextonin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi CCHA:n mestaruuden. Kaudella 2009–2010 Ridderwall oli Notre Damen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+8=27. Hän jakoi CCHA:n maalipörssin neljännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2010–2011 Ridderwall nousi joukkueensa varakapteeniksi ja oli Notre Damen kolmanneksi paras maalintekijä 16 osumallaan.
Kaudeksi 2011–2012 Ridderwall teki AHL-sopimuksen Providence Bruinsin kanssa. Hän teki AHL-kauden aikana 68 runkosarjaottelussa tehot 8+20=28. Kaudeksi 2012–2013 Ridderwall siirtyi Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:n riveihin. Hän voitti tehoilla 22+36=58 koko liigan pistepörssin. Ridderwall sijoittui myös DEL:n jäähypörssissä viidenneksi 105 minuutillaan.
Ridderwall siirtyi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n tšekkiläisjoukkue Lev Prahaan. Hän eteni joukkueen kanssa aina Gagrin Cup -finaaleihin, saakka mutta Metallurg Magnitogorsk ei kuitenkin mestaruuden seitsemännessä ottelussa voitoin 4–3. Ridderwall teki kaksivuotisen jatkolopimuksen Levin kanssa toukokuussa 2014, mutta joukkue joutui kuitenkin jättämään KHL:n taloudellisista syistä. Ridderwall siirtyikin kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa SHL-joukkue HV71:n riveihin. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi HV71:n sisäisen pistepörssin toisen sijan Ted Brithénin kanssa.
Kaudeksi 2015–2016 Ridderwall palasi KHL:ään ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Sibir Novosibirskiin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä 20 syöttöpisteellään. Tehopisteitä runkosarjassa kertyi kaikkiaan 27. Kaudeksi 2016–2017 Ridderwall palasi taas kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Djurgårdens IF:n riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2016–2017 Ridderwall nousi Djurgårdenin kapteeniksi.
Ridderwall toimi kaksi vuotta Djurgårdenin kapteenina. Kaudella 2017–2018 Djurgården selvisi SHL:n välieriin saakka. Ridderwall ei kuitenkaan jatkanut enää Ruotsissa, vaan hän teki kauden jälkeen kolmivuotisen sopimuksen DEL-seura Düsseldorfer EG:n kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Ridderwall on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 14 ottelua tehopistein 2+1=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 20. huhtikuuta 2013 Krefeldissä Saksaa vastaan, jolloin Ridderwall teki myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Perhe

Ridderwallin setä Rolf oli Ruotsin vuoden 1991 maailmanmestarijoukkueen maalivahti. Callen serkku ja Rolfin poika Stefan Ridderwall pelaa maalivahtina Saksan kakkossarjatasolla DEL2-liigan Heilbronner Falkenissa.
Tilastot

Ridderwall AHL-joukkue Providence Bruinsin paita yllään kaudella 2011–2012.
Guilherand-Granges

Guilherand-Grangesin sisääntulotie
Guilherand-Granges on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 10 707 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Guilherand-Grangesin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
HMS Swiftsure (1903)

| HMS Swiftsure |
| --- | --- |
 HMS Swiftsure

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong Whitworth, Elswick
Kölinlasku:  26. helmikuuta 1902
Laskettu vesille:  12. tammikuuta 1903
Palveluskäyttöön:  15. kesäkuuta 1904
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 18. kesäkuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 800 t
Pituus:  144,86 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,64 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  12 500 ihp
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  802
Aseistus
Aseistus:  4 x BL 10"/L45 -tykkiä 14 x BL 7,5"/L45 -tykkiä 14 x QF 14 naulan tykkiä 2 x QF 12 naulan tykkiä 4 x QF 6 naulan tykkiä 4 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä 4 x konekivääriä 2 x 18" (457 mm) Whitehead-torpedoputkea
HMS Swiftsure oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Chilen hallitus tilasi aluksen Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä Constitucíon. Aluksen suunnitteli Reed. Köli laskettiin 26. helmikuuta 1902 telakkanumerolla 733. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1903. Chile asetti aluksen myyntiin alkuvuodesta 1903. Britannian hallitus lunasti 3. joulukuuta aluksen estääkseen sen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta HMS Swiftsureksi ja se valmistui 15. kesäkuuta 1904.
Palvelus

Alus oli 1904–1908 Koti- ja Atlantilaivastoissa. Se joutui 3. kesäkuuta 1905 HMS Triumphin yliajamaksi. Alus oli 1909–1912 Välimeren laivastossa ja sen jälkeen vuonna 1913 Itä-Intian aseman lippulaivana.
Ensimmäisen maailmansodan aikana alus oli Punaisellamerellä ja Suezin kanavan valvojana. Maaliskuussa 1915 se osallistui Dardanellien operaatioon. Alus palasi kotimaahan joukkojen evakuoinnin jälkeen. Se partio 1916–1917 Atlantilla, mistä palattuaan alus siirrettiin Chathamissa reserviin. Syksyllä 1918 alusta oli tarkoitus käyttää sulkulaivana Oostendessä, mutta aselepo astui voimaan ennen operaation toteuttamista.
Sodan jälkeen alus oli maalilaivana, kunnes se myytiin romutettavaksi 18. kesäkuuta 1920 Stanleelle Doveriin.
Cameron Winklevoss

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cameron Winklevoss vuoden 2008 kesäolympialaisissa  |  Cameron Winklevoss vuoden 2008 kesäolympialaisissa  |  Cameron Winklevoss vuoden 2008 kesäolympialaisissa  |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten soutu
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2007 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2007 | perämiehetön nelonen |  |
Cameron Howard Winklevoss (s. 21. elokuuta 1981 Southampton, New York) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt soutaja, yrittäjä ja liikemies. 193 senttimetriä pitkä ja 96 kilogrammaa painava Winklevoss edusti urallaan Saugatuck Rowing Clubia.
Soutu-ura

Winklevoss osallistui identtisen kaksoisveljensä Tyler Winklevossin kanssa kaksikkoon vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä sijoittuen kuudenneksi. Winklevossit olivat mukana voittamassa kultaa kahdeksikosta ja hopeaa perämiehettömästä nelosesta vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta. Winklevossin veljekset päättivät soutu-uransa vuonna 2012.
HarvardConnection

Winklevossin veljekset tunnetaan todennäköisesti parhaiten heidän yhdessä Divya Narendran kanssa vuonna 2003 kehittelemästään yliopistojen välisestä viestintäpalvelusta HarvardConnectionista (myöhemmin ConnectU), joka sai nimensä kolmikon opiskelupaikasta Harvardin yliopistosta. He pyysivät projektiin mukaan erästä lahjakasta Harvardin opiskelijaa Mark Zuckerbergiä, joka otti ideaa HarvardConnectionista parantaakseen omaa työn alla olevaa hieman samankaltaista viestintäpalveluaan Facebookia. Facebookin noustua suosituksi Winklevossit ja Narendra haastoivat Zuckerbergin oikeuteen suullisen sopimuksen rikkomuksesta ja varastamisesta ja saivat 65 miljoonan dollarin korvausmaksun.
Cameron Winklevoss perusti sosiaalisen median sivuston Guest of a Guest yhdessä Rachelle Hruskan kanssa vuonna 2008. Nykyisin Winklevossin veljeksillä on oma yritys, vuonna 2012 perustettu yritystoiminnan aloituksen rahoittamiseen erikoistunut Winklevoss Capital Management.
Elokuva

Vuonna 2010 sai ensi-iltansa elokuva The Social Network, joka kertoo Facebookin syntytarinan. Cameron Winklevossia esittää elokuvassa Armie Hammer.
Guilers

Guilers on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 956 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Guilersin pinta-ala on 19 neliökilometriä.
Guilers on osa Brestin kaupunkiseutua (Communauté urbaine de Brest).
Break of Dawn

Break of Dawn voi tarkoittaa:
Break of Dawn (Do As Infinityn albumi), 2000
Break of Dawn (Rob Bas & DJ E-Z Rockin albumi), 1994
”Break of Dawn”, ruotsalaisen Eric Saaden kappale vuodelta 2010
”Break of Dawn” Michael Jacksonin kappale albumilta Invincible.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Break of Dawn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Break Your Heart

| ”Break Your Heart” Taio Cruz |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rokstarr
 Julkaistu:  13. syyskuuta 2009  2. helmikuuta 2010
 Formaatti: CDS, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Taio Cruz & Fraser T Smith
 Tuottaja(t): Taio Cruz & Fraser T Smith
 Tyylilaji: electro-R&B, dancepop
 Kesto: 03.23
 Levy-yhtiö: Island, Mercury
Taio Cruzin muut singlet
| ”Take Me Back” 2009 | ”Break Your Heart” 2009 | ”No Other One” 2009 |
Break Your Heart on Taio Cruzin hittikappale, jonka hän julkaisi lokakuussa 2009, tosin julkaisi kappaleen singlenä vasta maaliskuussa 2010.selvennä
Castelnau-de-Lévis

| Castelnau-de-Lévis |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta
 vaakuna
 Castelnau-de-Lévis
 Koordinaatit: 43°56′15″N, 2°05′01″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Tarn
Arrondissementti:  Albi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,4 km²
Väkiluku (2016):  1 571 
 – Väestötiheys:  73 as./km²
Kunnan numero:  81063
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Castelnau-de-Lévis on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella Albin kaupungin länsipuolella.
Château de Castelnau-de-Lévisin rauniot
Kunnan näkymää hallitsee 1200-luvulta peräisin olevan linnan rauniot, ja erityisesti sen 40 metriä korkea torni. Château de Castelnau-de-Lévis rakennettiin Toulousen kreivi Raimund VII:n läheiselle ystävälle Sicard Alamanille, jonka tavarat oli takavarikoitu Albigenssiristiretken jälkeen. Linna rakennettiin vuosina 1235 - 1256. Linna vaihtoi useasti omistajaa aina Ranskan vallankumoukseen saakka, jonka jälkeen se purettiin ja sen kivet otettiin uuteen käyttöön. Monet kylän taloista onkin tehty linnan vanhoista kivistä. Linna listattiin Ranskan historiallisten monumenttien joukkoon vuonna 1909, ja kunta osti sen lopulta vuonna 1991. Sittemmin vapaaehtoiset ovat jälleenrakentaneet linnaa ranskalaisen arkkitehdin ohjauksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Castelnau-de-Lévis Wikimedia Commonsissa
Hama-helmet

Hama-helmiä
Hama-helmet ovat askartelussa ja leikeissä käytettyjä muovinappuloita. Niissä on keskellä reikä, josta helmi voidaan asettaa alustan piikkiin. Eri värisistä helmistä voi koota erilaisia hahmoja. Helmet ovat matalassa lämpötilassa pehmenevää muovia, ilmeisesti polyeteeniä, joten helmet voi kiinnittää pysyvästi toisiinsa lämmittämällä niitä silitysraudalla leivinpaperin läpi.
Ruotsalainen Gunnar Knutsson on patentoinut helmialustan jo 1960-luvulla.
Helmiä alkoi valmistaa perustajansa mukaan nimetty tanskalainen Malte Haaning Plastic A/S Nykøbing Morsissa 1971. Ensimmäiset helmet kiinnitettiin liimaamalla. Kiinnitys lämmöllä kehitettiin 1970-luvun lopulla. HAMA rekisteröitiin tuotemerkiksi 1984. Malte Haaningin kuoltua 1999 hänen tyttärensä Lene Haaning otti tehtaan vastuulleen.
Nykyisin helmiä on kolmea kokoa. Normaalikokoiset HAMA MIDI -helmet ovat halkaisijaltaan 5 mm ja niitä suositellaan viidestä ikävuodesta ylöspäin. Lisäksi on pienempiä HAMA MINI -helmiä ja pienemmille, kolmesta ikävuodesta lähtien 10 mm halkaisijan HAMA MAXI -helmiä.
Hamalla on nykyisin myös kilpailijoita kuten Perler Beadsprites (USA), Artkal (Kiina) ja Nabbi, Pylssa, Melty ja FunFusion.
Børre Knudsen

| Børre Arnold Knudsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1937 Vennesla, Länsi-Agderin lääni, Norja
Kuollut: 17. elokuuta 2014 (76 vuotta) Paatsivuono, Tromssan lääni, Norja
Muut tiedot
Uskonto:  Norjan kirkko
Børre Arnold Knudsen (24. syyskuuta 1937 Vennesla, Länsi-Agderin lääni, Norja – 17. elokuuta 2014 Paatsivuono, Tromssan lääni, Norja) oli norjalainen luterilainen pappi ja aktivisti, joka oli yksi Norjan tunnetuimmista vapaan abortin sekä Norjan kirkon liberaalien muutosten vastustajana. Hän toimi Norjan kirkolle vaihtoehtoisen kirkollisen rakenteen Strandebarmin rovastikunnan piispana vuosina 1997–2008.
Elämä > Nuoruus ja pappisuran alku

Knudsen syntyi 24. syyskuuta 1937 Venneslassa Norjan Länsi-Agderissa. Knudsenin isä Rolf Knudsen oli pappi, joka joutui pidätetyksi Saksan miehittäessä Norjaa. Silloiset viranomaiset pakottivat Rolf Knudsenin luopumaan pappisvirasta, mutta miehityksen loputtua tämä palasi virkaansa. Børre Knudsen suoritti opintonsa Oslon yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Bergenissä vuonna 1967. Tätä ennen hän oli avioitunut Ragnhildin kanssa vuonna 1964. He saivat yhteensä viisi lasta. Vuonna 1968 hänestä tuli pappi Pohjois-Norjan Paatsivuonossa (norj. Balsfjord), jonka kirkkoherraksi hän tuli vuonna 1971. Kyseisellä paikkakunnalla hän toimi sen jälkeen koko loppuelämänsä.
Elämä > Kirkkotaistelijana

Kun Norjassa astui voimaan uusi rajoitukseton aborttilaki vuonna 1978 päätti Knudsen luopua valtiollisesta osasta pappisvirkaansa, mutta hoiti työnsä hengellisen puolen seurakuntalaisten pyynnöstä. Tämän seurauksena hän jäi ilman valtion palkkaa. Tuohon aikaan Norjan kirkon kytkös Norjan valtioon oli sen verran tiivis, että papit katsottiin valtion virkamiehiksi ja heidän palkkansa maksoi valtio. Vuonna 1980 Norjan kirkkoministeri teki hänestä kantelun, mutta alin oikeusaste vapautti Knudsenin syytteistä perustellen tätä sillä, ettei aborttilaki ollut sopusoinnussa evankelis-luterilaisen uskonnon kanssa, mistä johtuen kantelu oli ristiidassa Norjan perustuslain 2§:n kanssa. Knudsen kuitenkin hävisi ylimmissä oikeusasteissa ja hänen mahdollisuutensa toimia kirkkoherrana evättiin kokonaan. Lopullinen päätös astui voimaan vuonna 1985.
Vuonna 1995 käynnistyi Norjan kirkon sisällä keskustelu samaa sukupuolta olevien suhteista. Tuolloin enemmistö Norjan kirkon piispoista vastusti näitä suhteita. Kuitenkin Tromssassa toimiva Nord-Hålogalandin piispa Ola Steinholt edusti liberaalia kantaa asiassa. Tämän vuoksi neljä kyseisen hiippakunnan pappia irtisanoutui Steinholtista ja ilmoitti, etteivät pidä tätä enää piispanaan. He pyysivät vaihtoehtoista kaitsentaa jonkun toisen piispan alaisuudessa. Tätä ei kuitenkaan hyväksytty. Tällöin kaksi näistä papeista yhdessä muista hiippakunnista olevien pappien sekä seurakuntalaisten kanssa muodosti Strandebarmin rovastikunnan, joka kutsui Knudsenin piispakseen. Knudsen vihittiin rovastikunnan piispaksi 6. huhtikuuta 1997 Koutokeinon kirkossa. Kanttorina vihkimyksessä toimi tunnettu norjalainen kirkkomuusikko ja säveltäjä Egil Hovland, joka oli Knudsenin ystävä. Suomesta oli saapunut tuomaan tervehdyksen pastori Halvar Sandell Paavalin synodin edustajana. Koutokeinon kirkkoherra Lyngmo erotettiin myöhemmin virastaan siksi, että hän oli antanut kirkon käyttöön vihkimystä varten.
Knudsenin hiippakunta sai nimen Strandebarm prosti av Den norske kyrkja i exil. Tästä muodostui vähitellen nykyään toimiva Det evangelisk-lutherske stift i Norge.
Elämä > Sairaus ja kuolema

Knudsen sairastui Parkinsonin tautiin. Sairaudestaan huolimatta hän osallistui tammikuussa 2005 avustajana Missionsprovinsenin piispan Arne Olssonin virkaanvihkimiseen Ruotsin Göteborgissa. Vuonna 2007 norjalainen kustantamo Luther Forlag julkaisi Knudsenin kunniaksi juhlakirjan Som en ild går Andens ord. Vähän ennen Knudsenin kuolemaa esitettiin Norjan televisiossa hänen elämäänsä käsittelevä dokumentti, joka keskittyi hänen viimeisiin vuosiinsa. Siinä Parkinsonin taudin vaivaama Knudsen pohtii pastorin työtään sekä vuosikymmeniä kestänyttä kirkkotaisteluaan. Dokumentti kuvasi elämää vaikean sairauden kanssa sekä Knudsenin ja hänen vaimonsa hartauselämää näiden laulaessa ulkoa perinteisiä luterilaisia virsiä ja vanhoja rukouksia.
Knudsen kuoli 17. elokuuta 2014 Paatsivuonossa.
Merkitys

Näkyvyytensä vuoksi konservatiiviset ja tunnustukselliset luterilaiset piirit ovat nähneet Knudsenin esikuvana ja tienraivaajana. 1980-luvulla hän alkoi vierailla Suomessa, kun sikäläiset tunnustukselliset ryhmät alkoivat käydä omaa kirkkotaisteluaan. Vierailujensa yhteydessä hän esitelmöi Paavalin synodin kirkkopäivillä, luennoi Suomen teologisessa instituutissa ja piti saarnoja eri puolilla. Myös Ruotsiin hänellä oli yhteyksiä, mihin liittyi myös osallistuminen Missionsprovinsenin piispanvihkimykseen vuonna 2005. Hänen omaa esimerkkiänsä onkin pidetty sekä Missionsprovinsenissa että Suomen evankelisluterilaisessa lähetyshiippakunnassa esikuvana. Näin hänen esimerkkinsä on osaltaan vaikuttanut näidenkin liikkeiden syntyyn.
Merkitys > Virsirunoilijana

Knudsen oli myös lahjakas ja tuottelias virsirunoilija. Teologisen sisällön virsiinsä hän ammensi khalkedonilaisesta kristologiasta sekä kristityn ja kirkon elämän sakramentaalisuudesta. Hänen virsiään on yksittäisinä julkaistu useiden maiden virsikirjoissa. Kuitenkin hän kielsi Norjan kirkon virsikirjakomiteaa ottamasta virsiään kirkon uuteen virsikirjaan, jota hän piti teologisesti liian epäyhtenäisenä. Niinpä Norjan kirkolla on käytössään ainoastaan yksi hänen kastevirsistään, joka on Norjan kirkon kirkkokäsikirjassa. Myös Norjan katolinen kirkko on ottanut käyttöönsä muutamia hänen virsistään.
Suomeksi hänen virsituotantoaan löytyy ainakin Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan virsikirjasta. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa on yksi hänen virtensä "Farao nådde oss like vid stranden", virsi 618 (Faraos härar hann upp oss vid stranden, käännös Olle Nivenius). Se on Ruotsin kirkon virsikirjassa Niilo Rauhalan 1997 tekemänä suomennoksena "Faarao miehineen saavutti meidät". Virren sävelmä on Saksassa, Ansbachissa 1664 julkaistu melodia.
Berliinin S-Bahn

Berliinin S-Bahn (saks. S-Bahn Berlin) on Saksan vanhin S-Bahn-järjestelmä eli raskas kaupunkirautatie, joka on erillään muusta rautatieverkosta. S-Bahn muodostaa yhdessä U-Bahnin (metron) kanssa Berliinin joukkoliikenteen tukirangan. Berliinin S-Bahnilla on paljon yhtäläisyyksiä Helsingin metron kanssa, esimerkiksi S-Bahnin junat saavat sähkönsä sivuvirtakiskosta ratajohdon sijaan, toisin kuin muut raskaat kaupunkijunaverkostot, ja Helsingin metron M200-junasarja on muunnos Berliinin S-Bahnin Baureihe 481-junasarjasta.
Berliinin S-Bahn-verkosto on 340 kilometriä pitkä. Verkosto kattaa 16 linjaa ja 168 asemaa. Brandenburgin puolella rataa on 83 kilometriä ja asemia 36 kappaletta. Matkustajia on vuodessa noin 410 miljoonaa (vuonna 2022) ja keskimääräinen matkan pituus on 9,8 kilometriä.