stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pariisin lumoissa

| Pariisin lumoissa> An American in Paris |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Vincente Minnelli
Käsikirjoittaja:  Alan Jay Lerner
Tuottaja:  Arthur Freed
Säveltäjä:  George Gershwin (sävel) Ira Gershwin (sanat) Saul Chaplin (musiikin johto) Johnny Green (musiikin johto)
Kuvaaja:  Alfred Gilks
Leikkaaja:  Adrienne Fazan
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Lavastaja:  E. Preston Ames Cedric Gibbons
Koreografi:  Gene Kelly
Pääosat:  Gene Kelly Leslie Caron Oscar Levant
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  4. lokakuuta 1951 Suomi 1. toukokuuta 1952
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pariisin lumoissa (tunnetaan myös nimellä Amerikkalainen Pariisissa, An American in Paris) on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Vincente Minnelli. Elokuvassa on useita näyttäviä tanssinumeroita, joiden koreografian on suunnitellut Gene Kelly, joka näyttelee myös miespääosaa. Elokuvan lopussa oleva 16-minuuttinen balettikohtauksen inspiraationa oli Michel Powellin ja Emeric Pressburgerin balettielokuvasta Punaiset kengät (1948). Kelly esittikin Punaiset kengät, joka oli ollut yleisö- ja arvostelumenestys, lukuisia kertoja MGM:n johtajille, jotta olisi saanut luvan Pariisin lumoissa -elokuvan tekoon.
Pariisin lumoissa oli suuri yleisömenestys ja se sai kuusi Oscaria: parhaasta elokuvasta, lavastuksesta, (väri)kuvauksesta, vaatesuunnittelusta, musiikista ja käsikirjoituksesta.
Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Kelly  | … |  Jerry Mulligan   |
|  Leslie Caron  | … |  Lise Bourviér   |
|  Oscar Levant  | … |  Adam Cook   |
|  Nina Foch  | … |  Milo Roberts   |
|  Georges Guétary  | … |  Henri Baurèl   |
Aiheesta muualla

Pariisin lumoissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paul LaDue

| Paul LaDue |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1992 (ikä 32) Grand Forks, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Modo Hockey
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Lincoln Stars (USHL) Univ. of North Dakota (NCAA) Los Angeles Kings (NHL) Ontario Reign (AHL) Hershey Bears (AHL) New York Islanders (NHL) Bridgeport Islanders (AHL)
NHL-varaus:  181. varaus, 2012 Los Angeles Kings
Paul LaDue (s. 6. syyskuuta 1992 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL-joukkue Modo Hockeyssa. Hän on Los Angeles Kingsin kuudennen kierroksen varaus vuoden 2012 varaustilaisuudesta.
Ura

LaDue varattiin 226. pelaajana vuoden 2016 USHL:n varaustilaisuudessa Lincoln Starsiin. Kaudella 2010–2011 LaDue pelasi NAHL-joukkue Alexandria Blizzardissa ennen siirtymistään Starsiin. Tulokaskaudellaan Starsissa  hän pelasi 56 ottelua tehden tehot 9+25=34. Kauden päätteeksi hänet valittiin toiseen tulokastähdistöön. Kaudella 2012–2013 LaDue oli Starsin kolmanneksi tehokkain kenttäpelaaja. Lisäksi hän oli koko sarjan tehokkain puolustaja, jonka lisäksi hän tuli valituksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2013–2014 LaDue siirtyi pelaamaan Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän teki 41 ottelussaan kuusi maalia ja 15 syöttöpistettä sekä tuli valituksi tulokkaiden tähdistöön. Kaudella 2014–2015 syntyi tehot 5+17=22. Kausi 2015–2016 oli LaDuen viimeinen yliopistosarjassa. Hän toimi joukkueensa varakapteenina ja teki 41 pelaamassaan ottelussa viisi maalia sekä 14 syöttöpistettä. Hänen tehotilastonsa oli liigan kuudenneksi paras +31.
Yliopistokauden päätyttyä LaDue teki yksivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen NHL-seura Los Angeles Kingsin kanssa. LaDue pelasi loppukauden Kingsin AHL-farmiseura Ontario Reignissä, jossa hän jäi kolmessa pudotuspeliottelussa pisteittä ja kärsi yhden kahden minuutin rangaistuksen.
Ennen kauden 2016–2017 alkua Kings lähetti LaDuen Reigniin. Helmikuussa LaDue nostettiin ensimmäistä kertaa NHL-kokoonpanoon hänen tehtyä Reignin paidassa alkukauden aikana 36 ottelussa 18 tehopistettä. LaDue  debytoi Kingsin paidassa 7. helmikuuta ottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.11 minuuttia.
Patrik

| Patrik |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  16. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  16. huhtikuuta
– ortodoksinen:  17. maaliskuuta, 19. toukokuuta
Muunnelmia:  Padraig, Patrikki
Vastineita eri kielissä:  Patric, Patricio, Patrick
Nimen alkuperä:  latinan Patricius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Patrik on miehen etunimi. Suomessa Patrikin nimipäivä on 16. huhtikuuta. Nimen muita muunnelmia Suomessa tai muualla ovat ainakin Patrick, Patrikki, Patric, Patricio ja Padraig.
Suomessa nimi Patrik on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 8 131 miehelle. Patrikin lempinimi on usein Pate tai Patu. 
Nimen naispuolinen vastine on Patricia.
Nimen alkuperä

Nimi Patrik tai Patrick tulee roomalaisesta nimestä Patricius, joka on latinaa ja tarkoittaa aatelismiestä. Rooman valtakunnan alkuaikoina patriisit muodostivat erioikeuksia nauttineen säädyn. Nimen on tehnyt suosituksi Irlannissa varhaiskeskiajalla toiminut lähetyssaarnaaja, Irlannin kansallispyhimys Pyhä Patrik.
Kuvitteellisia Patrikeja

Patrik Tähtönen, meritähti tv-sarjassa Paavo Pesusieni
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrik Wikimedia Commonsissa
Pekka Pitkänen (kuvanveistäjä)

Pekka Sakari Pitkänen (s. 15. maaliskuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen kuvanveistäjä.
Pitkänen on opiskellut 1970-luvulla Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hän on työskennellyt kuvanveiston opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1979–1984.
Pitkäsen teos Masuunin henki vuodelta 1999 on Keravan Puuvalonaukiolla.
Pitkänen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1979 alkaen. Hänen teoksiaan on esillä julkisissa tiloissa, muun muassa Eduskuntatalossa. Hän suunnitteli myös Kalevalan 150-vuotisjuhlamitalin. Hänelle on myönnetty Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto 1982, ja hän on menestynyt useissa veistoskilpailuissa. Hänelle on myönnetty valtion 5-vuotinen taiteilija-apuraha vuosina 1991, 1996 ja 2002.
Pitkäsen varhaista tuotantoa leimasi rosoinen ekspressionismi, mutta hän on sittemmin siirtynyt koruttomiin monumentaalisiin muotoihin.
Pekka Pitkäsen toinen puoliso vuodesta 1990 oli kuvanveistäjä Minna Tuominen.
Paul Mazurkiewicz

| Paul Mazurkiewicz, Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1968 (ikä 56)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1988-
Tyylilajit:  death metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Cannibal Corpse Tirant Sin
Levy-yhtiöt:  Metal Blade Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Mazurkiewicz (s. 8. syyskuuta 1968) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Cannibal Corpsen rumpali. Hän on yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen basisti Alex Websterin ohella.
Mazurkiewicz perusti alkuvuodesta 2020 uuden yhtyeen nimeltä Umbilicus.
Aiheesta muualla

Paul Mazurkiewicz Myspacessa (englanniksi)
Paul Mazurkiewicz Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1964

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1964 pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Pallo-Toverit ja Oulun Lippo päätyivät tasapisteisiin ja mestarin selvittämiseksi tarvittiin uusinta, joka pelattiin kaksiosaisena, kerran kummankin kotikentällä. Pronssia otti Puna-Mustat.
Naisten Mestaruussarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Pallo-Toverit | 10 | 9 | 0 | 1 | 226-64  | 18 |
| Oulun Lippo | 10 | 9 | 0 | 1 | 142-78  | 18 |
| Puna-Mustat | 10 | 8 | 0 | 2 | 149-63  | 16 |
| Työväen Mailapojat | 10 | 7 | 1 | 2 | 139-62  | 15 |
| Jyväskylän Kiri | 10 | 6 | 0 | 4 | 103-95  | 12 |
| Kuopion Kelta-Mustat | 10 | 5 | 1 | 4 | 126-67  | 11 |
| Loimaan Palloilijat | 10 | 3 | 1 | 6 |   84-140 |   7 |
| Outokummun Partio | 10 | 2 | 1 | 7 |   75-128 |   5 |
| Lapuan Virkiä | 10 | 2 | 0 | 8 |   68-154 |   4 |
| Kellokosken Urheilijat | 10 | 1 | 1 | 8 |   50-126 |   3 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 10 | 0 | 1 | 9 |   48-233 |   1 |
Kolme viimeistä putosi ja tilalle nousivat Hyvinkään Tahko, Lännen Pallo ja Imatran Pallo-Veikot.
Naisten Mestaruussarja > Uusinnat mestaruudesta

| Helsingin Pallo-Toverit – Oulun Lippo  |
| --- | --- | --- | --- |
| 20.9. Oulu | Lippo | PT | 10–24 |
| 27.9. Helsinki | PT | Lippo | 20–9 |
Pallo-Toverit voitti Suomen mestaruuden yhteistuloksella 44–19
Mestarijoukkueessa pelasivat: Leena Jääskeläinen,
Eija Lohman,
Auli Liesto,
Riitta Hämäläinen,
Ritva-Liisa Vainio,
Tuula Rantanen,
Vuokko Franck,
Sinikka Sundberg,
Terttu Helminen,
Kirsti Ristlakki,
Seija Happonen,
Riitta Raski,
Irmeli Krogerus.
Palkinnot naisten Mestaruussarjassa

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden naispesäpalloilija | Riitta Hämäläinen | Pallo-Toverit |
| Lyöjäkuningatar | Tuula Rantanen | Pallo-Toverit |
| Etenijäkuningatar | Auli Liesto | Pallo-Toverit |
Picchu Macho

| Picchu Macho Seminaarinmäen mieslaulajat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2013
 Tyylilaji: a cappella
 Levy-yhtiö: Musiikkituotanto Ukkokiekuu
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Seminaarinmäen mieslaulajien muut julkaisut
| Suuntaamme avaruuteen 2009 | Picchu Macho 2014 | Life is a highway 2013 |
Picchu Macho on Seminaarinmäen mieslaulajien albumi vuodelta 2013. Korkeimmillaan se on yltänyt Suomen virallisella albumilistalla sijalle 10.
Kappaleet

Tunnelin suu – 4.20
Inka – 3.36
Kylmää hikeä – 3.53
Ne tulee ja hakee sut pois – 3.46
Gangesin rantaan – 3.07
Moby Dick – 4.52
Vaaravyöhykkeellä – 3.31
Kevään merkit – 3.02
How do you do – 2.58
Kuuletko nainen – 4.16
Urban must – 3.08
Rakkaus pukilla – 4.58
Aiheesta muualla

Picchu Macho discogs.com -sivustolla
Precht

Precht on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Axel Precht (1860–1931), ruotsalainen näyttelijä
John Precht (1888–1970), suomalainen näyttelijä, Axel ja Sigrid Prechtin poika
Richard David Precht (s. 1964), saksalainen filosofi, kirjailija ja toimittaja
Rose-Marie Precht (1938–2000), suomalainen näyttelijä
Sigrid Precht (1865–1938), suomalainen näyttelijä, Axel Prechtin puoliso
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pocking

| Pocking |
| --- | --- |
 Pockingin kirkko
 vaakuna
 Pocking
 Koordinaatit: 48°24.1′N, 13°18.7′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ala-Baijeri
Piirikunta:  Passau
Hallinto:  
 – Pormestari:  Franz Krah
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,88 km²
Korkeus:  320 m
Väkiluku (31.12.2020):  16 186
 – Väestötiheys:  235 as./km²
 
 www.pocking.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pocking on kaupunki Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee 20 kilometriä Passausta lounaaseen. Pickingin pinta-ala on 68,88 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 16 186. Kaupungin pormestarina toimii Franz Krah.
Pockingin sijainti Passaun piirikunnassa.
Pocking on mainittu ensimmäisissä dokumenteissa vuonna 820. Vuonna 1824 siitä tuli itsenäinen kunta ja vuodesta 1974 on se ollut kaupunki. Toisen maailmansodan jälkeen Pockingissa sijaitsi väliaikaisleiri hätäsiirtolaisille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pocking Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pocking
Käännös suomeksi
Petra Lammert

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Petra Lammert |  Petra Lammert |  Petra Lammert |  |
Maa:   Saksa
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Göteborg 2006 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 2009 | kuulantyöntö |  |
Naisten rattikelkkailu
| Rattikelkkailun MM-kilpailut  | Rattikelkkailun MM-kilpailut  | Rattikelkkailun MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 2012 | kaksikko |  |
| Rattikelkkailun EM-kilpailut  | Rattikelkkailun EM-kilpailut  | Rattikelkkailun EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Altenberg 2012 | kaksikko |  |
Petra Lammert (s. 3. maaliskuuta 1984 Freudenstadt) on saksalainen rattikelkkailija ja kuulantyöntäjä.
Kuulantyönnössä Lammert saavutti EM-kultaa sisäradoilla ja EM-pronssia ulkoradoilla. Hän lopetti yleisurheilu-uransa vuonna 2010 kyynärpäävamman vuoksi ja aloitti seuraavana vuonna rattikelkkailun. Vuonna 2012 hän saavutti parinsa Sandra Kiriasisin kanssa MM- ja EM-hopeaa.
Yleisurheilu-ura

Lammert sijoittui vuonna 2003 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmanneksi. Vuoden 2005 sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ja saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa viidenneksi. Lisäksi hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Erfurtissa tuloksella 18,97 m. Seuraavana vuonna hän voitti EM-pronssia Göteborgista. Hän voitti myös Euroopan cupin superliigan kilpailun ja sijoittui MM-hallikisoissa neljänneksi ja yleisurheilufinaalissa viidenneksi.
Lammert sijoittui vuonna 2007 Osakan MM-kisoissa viidenneksi ja yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Vuonna 2009 hän voitti kultaa Torinon EM-hallikilpailuissa sisärataennätyksellään 19,66. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi.
Saksan-mestaruuskilpailuissa Lammert on voittanut kultaa ulkoradoilla vuosina 2006–2007 ja sisäradoilla vuonna 2006. Hopealle hän on sijoittunut ulkoradoilla vuonna 2010 ja sisäradoilla vuosina 2005 ja 2008–2010. Lammertin ennätys kuulantyönnössä on 20,04, jonka hän työnsi 26. toukokuuta 2007 Zevenissä.
Petra Kelly

Petra Kelly 1987.
Petra Karin Kelly s. Lehmann (29. marraskuuta 1947 Günzburg, Baijeri – 1. lokakuuta 1992 Bonn) oli saksalainen poliitikko ja ympäristö- ja ihmisoikeusaktivisti.
Petra Lehmann sai katolisen kasvatuksen. Hänen sukunimensä vaihtui, kun hänen äitinsä meni naimisiin amerikkalaisen upseerin John E. Kellyn kanssa. Perhe muutti 1960-luvun taitteessa Georgian osavaltioon Yhdysvaltoihin, mutta Petra säilytti Saksan liittotasavallan kansalaisuuden. Hänestä tuli Martin Luther Kingin ihailija, ja hän kampanjoi Robert F. Kennedyn ja Hubert Humphreyn puolesta vuoden 1968 presidentinvaaleissa.
Petra Kelly opiskeli valtiotieteitä Washington D.C.:ssä ja valmistui vuonna 1968. Palattuaan Eurooppaan hän suoritti Amsterdamin yliopiston Eurooppa-instituutissa tutkinnon vuonna 1972. Vuodesta 1972 vuoteen 1982 hän työskenteli Euroopan komissiossa Brysselissä aluksi sosiaalidemokraattien mandaatilla.
Vuonna 1979 hän oli perustamassa Saksan Vihreää puoluetta, jonka kiertävää puheenjohtajuutta hän myös hoiti. Vuodesta 1983 vuoteen 1990 hän oli vihreiden edustajana Saksan liittopäivillä ja paneutui erityisesti rauhankysymykseen, vähemmistöjen oikeuksiin ja ihmisoikeuskysymyksiin. Tiibetin asioihin hän perehtyi erityisesti. Vuonna 1982 hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto.
Vuonna 1992 Petra Kelly ja hänen kumppaninsa kenraali Gert Bastian löydettiin ammuttuina asunnostaan Bonnissa. Tapahtumaa ei ilmeisesti täysin kyetty selvittämään, mutta poliisin tulkinnan mukaan Bastian ampui ensin Kellyn ja myöhemmin itsensä.
Bonnissa on katu nimellä Petra-Kelly-Allee. Heinrich Böll -säätiö jakaa Petra Kelly -palkintoja tämän ajamien asioiden edistämiseksi.
Aiheesta muualla

Lyhyt elämäkerta. (saksaksi)
Paul McBeth

| Paul McBeth |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Frisbeegolfaaja
Lempinimi:  McBeast
Pituus:  173 cm
Paino:  74 kg
Kätisyys:  Oikea
Ura
Ammattilaisuran alku:  2005
Voitot:  128
Muut saavutukset:  Maailmanmestari 2012–2015, 2019, 2022. United States Disc Golf Championship 2015, 2018, 2021. European Open 2013, 2015, 2016, 2017, 2019. European Masters 2014, 2015
Tämänhetkinen rating:  1037 (sija 15) (heinäkuu 2024)
Korkein rating:  1062 (heinäkuu 2020)
Palkintorahat:  491 130,09 $
Paul McBeth (s. 9. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja ja lajin kuusinkertainen maailmanmestari vuosilta 2012–2015, 2019 ja 2022.tarvitaan parempi lähde Muita McBethin voittamia major-tason kisoja ovat United States Disc Golf Championships 2015, 2018 ja 2021; European Open 2013 ja 2015 Copenhagen Open 2013,; European Masters 2014 ja 2015 ja Aussie Open 2015. Hän on voittanut Yhdysvaltain kansallisen sarjan 2012 ja 2013. McBethiä pidetään yleisesti nykyajan frisbeegolfin (eli Ken Climon jälkeisen ajan) parhaana ja menestyneimpänä pelaajana.
Kalifornian Huntington Beachistä kotoisin oleva McBeth tunnetaan lempinimellä McBeast. Hän kertoo suosivansa kiekkoja, jotka ovat täysipainoista kevyempiä. Hänellä on hallussaan ennätys kaikkien aikojen parhaimman ratingin kierroksesta, jonka hän heitti 2013 Memorial Championship:issä. Kierroksen rating tulos oli 1132
Nuorempana McBeth harrasti baseballia, jonka hän vaihtoi frisbeegolfiin noin 14-vuotiaana. Ammattilaisura alkoi vuonna 2007.
Hänen uransa ansiot ovat yli 380 000 dollaria (toukokuussa 2018). Hänen sponsoreitaan ovat Innova Discs ja Adidas. Vuoden 2019 Wintertime Open:sta lähtien McBethin pääsponsorina on toiminut Discraft.
McBethillä on hallussaan frisbeegolfin kaikkien aikojen korkein rating, kun hänen arvonsa nousi tulokseen 1062 heinäkuussa 2020.
Aiheesta muualla

Pelaajatiedot PDGA:n sivuilla
Pocketbook

Pocketbook on sähköisiä lukulaitteita valmistava yritys. Samalla tuotenimellä myytävät laitteet perustuvat E Ink -sähköiseen paperiin. Yritys on perustettu 2007 ja sen kotipaikka oli 2021 Luganossa Sveitsissä.
Uusimpia malleja ovat Basic 4, Touch Lux 5 ja Color vuodelta 2020 sekä Inkpad Color (2021).
Basic 4:n tekniset ominaisuudet

| --- | --- |
Näyttö: 6" 1024x758 px
Paino: 145 g
Tallennustila: 8+32 GB
Muisti: 256 MB RAM
Suoritin: Freescale 1GZ
Laitteessa ei ole kosketusnäyttöä, eikä näyttö ole valaistu. Vuonna 2021 Basic 4 oli Suomessa myynnissä alkaen 87 euron hintaan.
Power Rangers Wild Force (videopeli)

| Power Rangers Wild Force |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Natsume
Julkaisija:  THQ
Julkaistu:  19. elokuuta 2002
Lajityyppi:  Toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Game Boy Advance
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Power Rangers Wild Force on vuoden 2002 elokuussa julkaistu Natsumen kehittämä videopeli. Se perustuu samannimiseen televisiosarjaan Power Rangers Wild Force. Pelin julkaisi THQ Game Boy Advancelle. Pelissä Power Rangereiden täytyy suojella omaa kaupunkiaan Turtle Covea eri mekaanisilta Org vihollisilta, jotka yrittävät vain terrorisoida ja tuhota kaupunkia ja sen ympäristöä.
Pelattavuus

Wild Forcessa on mahdollisuus valita yksi kuudesta pelattavasta hahmosta. Ainoastaan Lunar Wolf Rangerin saa käyttöönsä vasta kun on selvittänyt Harbor tason. Pelaajan valitessa pelattavan hahmonsa, sen pitää vielä valita kolme Rangeria apulaiseksi, joita voi kutsua apuun tarpeen tullen. Jokaisella hahmolla on normaaleiden lyönti ja potku liikkeiden ohella oma erikoisliikkeensä. Erikoisliike vaatii oman energiansa, joka on merkitty keltaisella punaisen energiapalkin alapuolella. Jokaisen kentän päävihollinen kohdataan kahdesta, joista toisella kerralla se kasvaa suuremmaksi. Tämän myötä pelaaja saa valita MegaZordin niiden eläin merkkien perusteella, joita hän on saanut läpäistyään eri kenttiä.
Pariisin kylmäveriottelu

Pariisin kylmäveriottelu on Vincennesin raviradalla Pariisissa vuodesta 2002 lähtien järjestetty Pohjoismaisten kylmäveristen ravikilpailu. Se käsittää kaksi erillistä lähtöä, jotka juostaan helmikuun lopussa.
Kilpailun tarkoituksena on esitellä ranskalaiselle yleisölle kylmäverihevosia, joilla kilpaillaan vain Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Pariisin kylmäveriottelun avaa Prix des Trotteurs Sang-Froid ja toinen kilpailu on muutamaa päivää myöhemmin juostava Prix des Pays Nordiques. Lähtöihin osallistuu yhteensä 12 hevosta, jokaisesta kolmesta maasta on mukana neljä osallistujaa. Pohjoismaisten ohjastajien lisäksi niitä ajavat myös ranskalaiset huippuohjastajat.
Voittajat 2002–2022 > Prix des Trotteurs Sang-Froid

| Vuosi | Voittaja | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  Lykketinder | Per-Gunnar Persson | 27,6a |
| 2003 |  Bokli Eld | Michel Lenor | 28,1a |
| 2004 |  Frøyu Soten | Espen A. Schem | 26,3a |
| 2005 |  Buås Elden | Jean-Michel Bazire | 26,0a |
| 2006 |  Sundbo Kravall | Jan-Olov Persson | 25,6a |
| 2007 |  Slettvoll Rambo | Edvard Kristiansen | 25,9a |
| 2008 |  Sjefsbrunen | Bjarne Syversen | 24,4a |
| 2009 |  Voje Faks | Geir Flaten | 24,6a |
| 2010 |  Trollgutt | Gunnar Austevoll | 25,3a |
| 2011 |  Tähen Tuuri | Terho Rautiainen | 24,4a |
| 2012 |  Voje Nido | Franck Nivard | 26,0a |
| 2013 |  Fetter'n T.G. | Geir Vegard Gundersen | 24,3a |
| 2014 |  Doktor Jaros | Geir Gudmestad | 24,7a |
| 2015 |  Cali Maks | Franck Nivard | 23,9a |
| 2016 |  Finnskog Fokus | Gunnar Austevoll | 24,2a |
| 2017 |  Finnskog Fokus | Gunnar Austevoll | 24,5a |
| 2018 |  Josveis | Antti Ojanperä | 25,3a |
2019: ei järjestetty
| 2020 |  H.V. Tuuri | Iikka Nurmonen | 23,3a |
2021: ei järjestetty koronaviruspandemian johdosta
2022: ei järjestetty koronaviruspandemian johdosta
Voittajat 2002–2022 > Prix des Pays Nordiques

| Vuosi | Voittaja | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  Lykketinder | Per-Gunnar Persson | 27,6a |
| 2003 |  Sipori | Pierre Levesque | 25,6a |
| 2004 |  Totemi Rok | Antti Teivainen | 25,6a |
| 2005 |  Alsaker Prinsen | Jomar Blekkan | 25,4a |
| 2006 |  Finans | Tor Wollebæk | 26,1a |
| 2007 |  Mjølner Turbo | Åsbjørn Tengsareid | 25,6a |
| 2008 |  Vimseld | Franck Nivard | 23,9a |
| 2009 |  Kjølstad Spik | Jomar Blekkan | 24,5a |
| 2010 |  Odin Tabac | Franck Nivard | 24,3a |
| 2011 |  Hovimäki | Teemu Okkolin | 24,6a |
| 2012 |  Suikun Rilla | Franck Nivard | 23,4a |
| 2013 |  Foynland Kongen | Eric Raffin | 23,5a |
| 2014 |  Doktor Jaros | Eric Raffin | 24,3a |
| 2015 |  Vertigo Prins | Franck Nivard | 24,6a |
| 2016 |  Smedsbo Faksen | Junior Guelpa | 23,8a |
| 2017 |  Smedsbo Faksen | Björn Goop | 23,9a |
| 2018 |  Josveis | Antti Ojanperä | 24,7a |
2019: ei järjestetty
| 2020 |  H.V. Tuuri | Eric Raffin | 22,5a |
2021: ei järjestetty koronaviruspandemian johdosta
2022: ei järjestetty koronaviruspandemian johdosta
Suomen osallistujat

2002 Juli Pat, Meno-Teemu
2003 Hirmori, Sipori, Utun Voku
2004 Jiimän, Totemi Rok, Tutuari, Vieskerin Vire
2005 Milia, Tutuari, Valkoviiri, Vieskerin Vire
2006 Milia, Plantom, Rento-Reiska, Tupla-Heli
2007 Häiskän-Lento, Tementeri, Vipu-Poika
2008 Frans, Leevi Dahlia, Rulari, Tementeri
2009 Huuveri, Tuiskis, Vileman
2010 Filho, Suomitar
2011 Feelis, Hovimäki, Tähen Tuuri, Veeran Turo
2012 Feelis, Provinssi, Ruletto, Suikun Rilla
2013 Keisar, Metkutus, Tesantti, Suikun Rilla
2014 Hiskin Muisto, Metkutus, Rapin Aatos, Suikun Rilla