stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TRIPOS

| TRIPOS |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Cambridgen yliopisto
Ohjelmointikielet:  BCPL, Assembly
Toiminnallinen tila:  päättynyt
Julkaistu:  1978
Suoritintuki:  PDP-11, Motorola 68000, Intel 8086
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
TRIPOS (engl. Trivial Portable Operating System) on tietokoneen käyttöjärjestelmä, jonka kehitti Computer Laboratory Cambridgen yliopistossa vuonna 1976 ja tohtori Martin Richards johti sen kehitystä. 
Tripos kirjoitettiin BCPL-ohjelmointikielellä.
Commodore Amiga valitsi Triposin heidän uuden tietokoneen käyttöjärjestelmän osaksi kun oman DOS-järjestelmän kehitys jäi jälkeen aikataulusta. Tripos tuli AmigaOS-käyttöjärjestelmän AmigaDOS-moduuliksi heinäkuussa 1985. AmigaDOS sisältää komentorivityökalun ja Amigan tiedostojärjestelmän.
Ominaisuudet

Tripos sisältää toimintoja, kuten ennaltaehkäisevä moniajo (engl. pre-emptive multitasking), hierarkkinen tiedostojärjestelmä ja useita komentorivin tulkkeja.
Muistiton toimintatapa (kun tarkistuksia ei tehdä, niin lopetetaan ohjelmien kohdentamattoman muistin käyttö) on ollut tärkein Triposin konsepti yhdessä viestin välityksen kanssa, mikä tarkoittaa että sanoman sisällön kopioinnin sijaan sanoma välitetään eteenpäin. Yhdessä muistittoman toimintatavan ja viestien välityksen kanssa on mahdollista lähettää ja vastaanottaa yli 1250 pakettia sekunnissa 10 MHz Motorola 68010 -suorittimella.
Tripos on siirretty muun muassa Motorola 68000- ja Intel 8086 –pohjaisiin tietokoneisiin. Viime aikoina Martin Richards käytti Cintcode BCPL tuottaakseen portin, jotta Triposia voidaan suorittaa Linuxissa.
Demonstraatioversio käyttöjärjestelmästä nimellä Cintpos on saatavilla verkosta Cintcode BCPL kääntäjän kanssa.
Käyttökohteet

Open GI Ltd Worcestershiressa, UK:ssa, pitää edelleen aktiivisesti yllä Triposia. Monella Britannian vakuutuksenvälittäjällä on Tripos-järjestelmä, joka palvelee joko Qume-terminaaleja tai Qume-pääte-emulaattoreita Telnetin kaltaisen TCP/IP-yhteyden yli käyttäen Open GI:n BROOMS-ohjelmistopakettia.[lähde? ]
Aiheesta muualla

BCPL Manuaali (1967) (Arkistoitu – Internet Archive)
BCPL manuaali (2016)
Cintpos, siirrettävä TRIPOS
BCPL kääntäjä
The Girl with the Dragon Tattoo

| The Girl with the Dragon Tattoo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Fincher
Käsikirjoittaja:  Steven Zaillian
Perustuu:  Stieg Larssonin romaaniin Miehet jotka vihaavat naisia
Tuottaja:   Scott Rudin  Ole Søndberg  Søren Stærmose  Ceán Chaffin 
Säveltäjä:   Trent Reznor  Atticus Ross 
Kuvaaja:  Jeff Cronenweth
Leikkaaja:   Kirk Baxter  Angus Wall 
Tuotantosuunnittelija:  Donald Graham Burt
Pääosat:   Daniel Craig  Rooney Mara  Christopher Plummer  Stellan Skarsgård  Steven Berkoff  Robin Wright  Yorick van Wageningen  Joely Richardson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Ruotsi  Yhdistynyt kuningaskunta 
Tuotantoyhtiö:   Columbia Pictures  Metro-Goldwyn-Mayer  Scott Rudin Productions  Yellow Bird 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   2011-12-1212. joulukuuta 2011 (Odeon Leicester Square)  2011-12-2020. joulukuuta 2011 (Yhdysvallat)  2011-12-2121. joulukuuta 2011 (Ruotsi)  2011-12-2626. joulukuuta 2011 (Britannia)  
Kesto:  158 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  90 miljoonaa dollaria
Tuotto:  232,6 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Se mikä ei tapa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Girl with the Dragon Tattoo on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut David Fincher. Se perustuu ruotsalaisen Stieg Larssonin romaaniin Miehet jotka vihaavat naisia (2005), jonka on sovittanut käsikirjoitukseksi Steve Zaillian. Elokuvan päärooleissa ovat Daniel Craig ja Rooney Mara. Elokuvassa maineensa menettänyt toimittaja Mikael Blomkvist (Craig) alkaa tutkia 40 vuotta vanhaa nuoren naisen katoamistapausta. Blomkvistia avustaa hakkeri Lisbeth Salander (Mara).
Fincherin elokuva on romaanin toinen elokuvasovitus – kaksi vuotta aiemmin sai ensi-iltansa Niels Arden Oplevin ohjaama ruotsinkielinen elokuva Miehet jotka vihaavat naisia (2009).
The Girl with the Dragon Tattoo sai ensi-iltansa 12. joulukuuta 2011 Odeon Leicester Squaressa, Lontoossa. Elokuva oli sekä kaupallinen että arvostelumenestys tuottaen 232,6 miljoonaa dollaria 90 miljoonan budjettia vasten. Kriitikot kehuivat Craigin ja Maran näyttelysuorituksia sekä elokuvan synkkää tunnelmaa. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan leikkauksen Oscar-palkinnolla; Mara sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden.
Aiheesta muualla

The Girl with the Dragon Tattoo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Girl with the Dragon Tattoo Elonet.
David Fincherin ohjaamat elokuvat
Tapaus Punahilkka

| Tapaus Punahilkka> Hoodwinked! |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Cory Edwards  Todd Edwards  Tony Leech 
Käsikirjoittaja:   Cory Edwards  Todd Edwards  Tony Leech 
Tuottaja:  Katie Hooten Maurice Kanbar David K. Lovegren Sue Bea Montgomery Preston Stutzman
Säveltäjä:   John Mark Painter  Kristin Wilkinson 
Leikkaaja:  Tony Leech
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Blue Yonder Films  Kanbar Entertainment 
Levittäjä:  The Weinstein Company Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Tapaus Punahilkka 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tapaus Punahilkka (engl. Hoodwinked!) on vuonna 2005 julkaistu tietokoneanimoitu toiminnallinen komediaelokuva, jonka ovat tuottaneet Blue Yonder Films ja Kanbar Entertainment. Elokuvan käsikirjoittivat ja ohjasivat Cory Edwards, Todd Edwards ja Tony Leech ja sen alkuperäisiä ääninäyttelijöitä ovat Anne Hathaway, Glenn Close, Jim Belushi, Patrick Warburton, Andy Dick, David Ogden Stiers, Xzibit, Anthony Anderson ja Chazz Palminteri.
Elokuva perustuu punahilkka-kansanperinteeseen ja se on saanut vaikutteita myös elokuvista Rashomon – paholaisen portti ja Epäillyt. Elokuva alkaa Punahilkan isoäidin mökiltä, jonne on kerääntynyt väkeä selvittämään, mitä talossa on tapahtunut. Poliisit yrittävät selvittää tapahtumaa ja Punahilkka, isoäiti, susi ja puunhakkaaja pääsevät kukin kertomaan oman versionsa tarinasta.
Elokuvan jatko-osa Tapaus Punahilkka 2 julkaistiin vuonna 2011.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Seera Alexander  | … |  Punahilkka   |
|  Seela Sella  | … |  isoäiti   |
|  Mikko Kivinen  | … |  puunhakkaaja   |
|  Jussi Lampi  | … |  iso paha susi   |
|  Antti Lang  | … |  etsivä Bill Stork   |
|  Veikko Honkanen  | … |  etsivä Nicky Flippers   |
Swiss Cottagen metroasema

Swiss Cottage on Lontoon metron asema Camdenissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2.
Historia

Asema avattiin 20. marraskuuta 1939 osana Bakerloo Linen uutta Baker Streetin ja Finchley Roadin välistä tunneliosuutta. Aseman nimi on peräisin läheiseltä, vuosina 1803–1804 rakennetulta pubilta, jonka nimi oli alun perin The Swiss Tavern ja myöhemmin Swiss Cottage.
Aseman vieressä oli aluksi Metropolitan Linen samanniminen asema, ja ne toimivat yhtenä kokonaisuutena. Metropolitan Linen asema kuitenkin suljettiin 17. elokuuta 1940. Bakerloo Linen asema (kuten koko Stanmoren-haara) liitettiin osaksi Jubilee Linea, kun se avattiin 1. toukokuuta 1979.
Kuvia

Pohjoiseen menevien junien asemalaituri
Etelään menevien junien asemalaituri
Aseman tunnuskyltti
Aseman lounainen sisäänkäynti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Swiss Cottagen metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Finchley Roadin metroasema (en) ▷ Stanmoren metroasema (en) |  |  Jubilee Line |  | St. John’s Woodin metroasema (en) ▷ Stratfordin metroasema |
muokkaa wikidataa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Swiss Cottage tube station
Käännös suomeksi
TRON: Legacy (soundtrack)

| TRON: Legacy Daft Punk |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 2008-2010
 Julkaistu: 6. joulukuuta 2010 AIR Lyndhurst Studios
 Tuottaja(t): Daft Punk
 Tyylilaji: elektroninen musiikki soundtrack
 Kesto: 58.44
 Levy-yhtiö: Walt Disney Records
Daft Punkin muut julkaisut
| Alive 2007 2007 | TRON: Legacy 2010 | Tron: Legacy Reconfigured 2011 |
TRON: Legacy on Daft Punkin säveltämä Tron: Perintö -elokuvan soundtrack-albumi, joka julkaistiin 6. joulukuuta 2010.
Kappaleet

Overture – 2.28
The Grid – 1.36
The Son Of Flynn – 1.35
Recognizer – 2.37
Armory – 2.02
Arena – 1.33
Rinzler – 2.17
The Game Has Changed – 3.25
Outlands – 2.42
Adagio For TRON – 4.11
Nocturne – 1.41
End of Line – 2.36
Derezzed – 1.44
Fall – 1.22
Solar Sailer – 2.42
Rectifier – 2.14
Disc Wars – 4.11
C.L.U. – 4.39
Arrival – 2.00
Flynn Lives – 3.22
Tron Legacy (End Titles) – 3.17
Finale – 4.22
Kappaleet > Bonuskappaleet

Sea of Simulation – 2.40
ENCOM, Part II – 2.16
ENCOM, Part I – 3.51
Round One – 1.40
Castor – 2.18
Reflections – 2.41
Sunrise Prelude – 2.51
Father and Son – 3.09
Outlands, Part II – 2.54
Aiheesta muualla

TRON: Legacy discogs.com -sivustolla
The Demos Remastered: Anthology 1

| The Demos Remastered: Anthology 1 Black 'n Blue |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1984-1988
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Jaime St. James
 Kesto: 49.41
 Levy-yhtiö: Megaforce Records
Black 'n Bluen muut julkaisut
| One Night Only: Live 1998 | The Demos Remastered: Anthology 1 2001 | Ultimate Collection 2001 |
The Demos Remastered: Anthology 1 on Black 'n Blue yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 2001.
Kappaleet

Chains Around Heaven – 3.50
I'm the King – 3.36
The Strong Will Rock – 4.26
Squeeze Me – 3.56
Violent Kid – 3.31
Sign in Blood – 3.34
Wicked Bitch – 4.36
School of Hard Knocks – 4.13
Cold Heart – 4.16
Hold On to 18 – 4.29
Lifeline – 4.19
Autoblast (live) – 4.55
The Definitive Simon & Garfunkel

| The Best of Simon & Garfunkel Simon & Garfunkel |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1965 - 1970
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: folk rock
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Simon & Garfunkelin muut julkaisut
| The Concert in Central Park 1981 | The Definitive Simon & Garfunkel 1991 | Old Friends 1997 |
The Definitive Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin vuonna 1991 julkaistu kokoelmalevy.
Kappaleet

Wednesday Morning, 3am – 2:11
The Sound Of Silence – 3:04
Homeward Bound – 2:28
Kathy's Song (live) – 3:19
I Am A Rock – 2:48
For Emily, Whenever I May Find Her (Live) – 2:11
Scarborough Fair/Canticle – 3:05
The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy) – 1:38
Seven O'Clock News/Silent Night – 1:56
A Hazy Shade Of Winter – 2:16
El Condor Pasa (If I Could) – 3:05
Mrs. Robinson – 3:56
America – 3:35
At The Zoo – 2:20
Old Friends – 2:34
Bookends Theme – 1:18
Cecilia – 2:53
The Boxer – 5:08
Bridge Over Troubled Water – 4:47
Song For The Asking – 1:47
Simon & Garfunkel
| --- | --- |
Studioalbumit:   Wednesday Morning, 3 A.M. (1964)  Sounds of Silence (1966)  Parsley, Sage, Rosemary and Thyme (1966)  The Graduate (1967)  Bookends (1968)  Bridge over Troubled Water (1970) 
Konserttitallenteet:   Live from New York City, 1967 (1967)  Live 1969 (1969)  The Concert in Central Park (1981)  Old Friends: Live on Stage (2004) 
Kokoelmat:   Simon and Garfunkel’s Greatest Hits (1972)  The Definitive Simon & Garfunkel (1991)  Old Friends (1997)  The Best of Simon & Garfunkel (1999)  The Columbia Studio Recordings (1964–1970) (2001)  The Essential Simon & Garfunkel (2003) 
Kappaleita:   Simon & Garfunkelin kappaleet
Tanikka

| Tanikka |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Joensuu
Koordinaatit:  62°23′31″N, 30°27′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Jänisjoen vesistö (01)
Järveen tulevat joet:  Jänisjoki
Laskujoki:  Jänisjoki
Järvinumero:  01.013.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,5 m 
Rantaviiva:  12,55 km 
Pinta-ala:  0,97 km² 
Tilavuus:  0,00625 km³ 
Keskisyvyys:  6,4 m 
Suurin syvyys:  18,7 m 
Saaria:  4
 fiTanikka 
Tanikka on pitkänomainen ja kapea metsäjärvi Jänisjoen reitillä Joensuun eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 41 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Jänisjoki laskee Tanikkaan Ruskeakosken voimalaitoksen kautta koillisesta Loitimolta. Tanikan pituus luoteesta kaakkoon on noin 3,4 kilometriä ja levein kohta noin 400 metriä. Tanikka laskee Vihtakosken voimalaitoksen ja sen itäpuolitse virtaavan Vihtakosken kautta Jänisjokeen, jonka reitti jatkuu etelään. Tanikan keskiosaa jakaa noin 750 metriä pitkä Vatasenniemi, jonka itäpuolella sijaitsee kapea Pitkälahti. Noin viidesosa Tanikasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee jonkin verran. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven eteläpuoliskon syvänteessä.
Tanikan saariluku on neljä. Saaret ovat pieniä ja ne sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Tanikan rannat ovat osin jyrkkää metsämaata. Tanikanvaaran huippu kohoaa yli 50 metriä järvenpintaa korkeammalle. Vatasenniemen korkein kohta on yli 40 metriä järvenpintaa korkeammalla. Tanikan itärannan myötäisesti kulkee maantie.
Jänisjoen lisäksi Tanikkaan laskee Kaationpuro luoteesta Kaatiolammelta (115,7 metriä mpy).
Tanikan vesitilavuus on 6 251 000 kuutiometriä.
Tanikka (01.013.1.001) kuuluu Jänisjoen yläosan alueeseen (01.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Jänisjoen alue (01.01). Tanikka on Jänisjoen yläosan alueen laajin vakavesi. Alueen muut vähintään hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Kaatiolampi, Valkealampi, kaksi Mustalampea, Kynsilampi ja Sittalampi.
Sammattijärvi

| Sammattijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Seinäjoki
Koordinaatit:  62°21′39″N, 23°11′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kyrönjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,4 m 
Rantaviiva:  3,41 km 
Pinta-ala:  0,31 km² 
 fiSammattijärvi 
Sammattijärvi on Kyrönjoen vesistöalueeseen kuuluva keskikokoinen järvi Seinäjoen kaupungissa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Vesistö kuuluu Etelä-Pohjanmaan ELY-keskuksen ympäristövastuualueeseen.
The Gilded Palace of Sin

| The Gilded Palace of Sin The Flying Burrito Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : A & M Records, Hollywood, CA
 Julkaistu: Helmikuu 1969
 Tuottaja(t): Henry Lewy, Larry Marks
 Tyylilaji: Country rock
 Kesto: 37.24
 Levy-yhtiö: A&M
The Flying Burrito Brothers muut julkaisut
|   | The Gilded Palace of Sin 1969 | Burrito Deluxe 1970 |
The Gilded Palace of Sin on The Flying Burrito Brothersin debyyttialbumi vuodelta 1969. Se pääsi sijalle 192 Rolling Stone -lehden "500 parasta albumia kautta aikojen" listalla.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Gram Parsons ja Chris Hillman ellei toisin mainittu.
Christine's Tune – 3.04
Sin City – 4.11
Do Right Woman – 3.56 (säv. Chips Moman, Dan Penn)
The Dark End of the Street – 3.58 (säv. Chips Moman, Penn)
My Uncle – 2.37
Wheels – 3.04
Juanita – 2.31
Hot Burrito #1 – 3.40 (säv. Chris Ethridge, Parsons)
Hot Burrito #2 – 3.19 (säv. Ethridge, Parsons)
Do You Know How It Feels – 2.09 (säv. Parsons, Barry Goldberg)
Hippie Boy – 4.55
Kokoonpano

Gram Parsons – laulu, komppikitara, piano, urut
Chris Hillman – laulu, komppikitara, mandoliini
Sneaky Pete Kleinow – pedal steel guitar
Chris Ethridge – electric basso, piano
Jon Corneal – rummut (kappaleet 1, 3, 4, 5, 7)
Popeye Phillips – rummut (kappaleet 8, 9, 11)
Eddie Hoh – rummut (kappaleet 2, 10)
Sam Goldstein – rummut (kappale 6)
David Crosby – taustalaulu (kappale 3)
Sammeli

Sammeli on suomalainen miehen etunimi. Nimeä käytetään useimmiten Pohjois-Suomessa ja se on alun perin saamelaisten, todennäköisesti inarinsaamelaisten käyttämä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on annettu noin 300 Sammeli-nimeä sinä aikana, kun nimistä on kerätty tilastoa.
Sammeli etunimenä

Mikko Sammeli Mutenia, Ezkimona tunnettu suomalainen rap-artisti
Tapaus Neitsythuorakirkko

| Tapaus Neitsythuorakirkko |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juulia Jyränki & Harri Kalha
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  204
ISBN:  978-952-01-0378-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tapaus Neitsythuorakirkko on juridiikan kouluttaja Juulia Jyrängin ja taidehistorioitsija Harri Kalhan kirjoittama kirja kuvataiteilija Ulla Karttusen teoksesta Neitsythuorakirkko sekä teoksen takavarikoinnista, poliisitutkinnasta ja seuranneesta lapsiporno-oikeudenkäynnistä. Kirjan on julkaissut Like loppuvuodesta 2009.
Jyrängin ja Kalhan kirjassa seurataan näyttelyn avajaisia, poliisitutkintaa, oikeudenkäyntiä ja taidepiireissä käytyä keskustelua. Teoksen näkökulma on diskurssianalyyttinen. Jyrängin ja Kalhan erikoisalaa on sukupuolen ja seksuaalisuuden tutkimus. Juulia Jyränki työskentelee sukupulentutkimuksen opettajana ja Kalha puolestaan on erikoistunut tutkimaan visuaalista kulttuuria ja sukupuoleen liittyviä kysymyksiä. Jyränki ja Kalha ovat aikaisemmin kirjoittaneet yhdessä teoksessa Pornoakatemia! (Eetos 2007).
Teokseen liittyvät kuvat kirjassa, taiteilijan näkemyksiä kirjasta

Teoksen kuvaliitteessä on otteita poliisin taiteilijalle palauttamasta kuva-aineistosta. Kuvaliitteessä on tekijän ja kirjan mukaan ollut tarkoitus myös esittää kuvia teoksesta, mutta painetussa kirjassa nämä kuvat on mustattu. Taiteilijan ja toisen kirjailijan aiheesta blogikirjoituksissaan esittämät paikoin varsin värikkäät kuvaukset tähän johtaneista tapahtumista eroavat toisistaan suuresti. Tahot syyttävät toisiaan sensuurista, ja taiteilija Ulla Karttunen kritisoi voimakkaasti kirjan pääasiallista kirjoittajaa Juulia Jyränkiä heikosta aiheeseen perehtymisestä ja virheellisen tiedon antamisesta sekä kirjassa että blogikirjoituksessaan.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely kustantajan sivulla
Ulla Karttusen blogi "erään kadonneen kirkon tapaus [[ neitsythuorakirkko ]]", jossa taiteilija kertoo näkemyksiään keskusteluista kirjan kirjoittajien kanssa sekä koskien kirjan julkaisuprosessia ja kuvien julkaisemiseen ja mustaamiseen johtaneita tapahtumia
Juulia Jyrängin blogi "Jälkikirjoitus - Tapaus Neitsythuorakirkon post scriptum", jossa kirjan toinen kirjoittaja kertoo näkemyksiään keskusteluista taiteilijan kanssa sekä koskien kirjan julkaisuprosessia ja kuvien julkaisemiseen ja mustaamiseen johtaneita tapahtumia
Vänskä, Annamari: Lapsiporno: porvarillisen lapsuuden uhka. Niin & näin 3/2010.
Svenska kraftnät

| Svenska kraftnät |
| --- | --- |

 Liikelaitoksen pääkonttori Sundbybergissä.
Yritysmuoto:  liikelaitos
Perustettu:  1992
Kotipaikka:  Sundbyberg, Ruotsi
Toimiala:  energia
Tuotteet:  kansallinen kantaverkkoyhtiö
Liikevaihto:  12,26 mrd. SEK (2019)
Henkilöstö:  669 (2019)
Omistaja:  Ruotsin valtio
Kotisivu:  www.svk.se
Infobox OKNimi-testi OK: 
Svenska kraftnät on Ruotsin valtion kansallinen energialiikelaitos, joka vastaa Ruotsin  kantaverkosta ja sähkönsiirron kokonaisohjauksesta. Laitoksen tehtävänä on turvallisen, tehokkaan ja ympäristöön sopeutetun sähkönsiirron kantaverkkopalvelujen tuottaminen, systeemitason ohjaus Ruotsin sähkön ja maakaasun siirrossa, avoimen sähkö- ja kaasumarkkinan edistäminen kansallisesti ja kansainvälisesti sekä vakaan sähköhuollon edistäminen. 
Svenska kraftnätin päätoimipaikka on Sundbybergissä.
Ruotsin kantaverkon historiaa

Sähkönsiirron kantaverkko kehittyi Ruotsissa vaiheettain 1900-luvun alkuvuosikymmenistä lähtien. Aluksi verkkoja rakensivat yksittäiset, keskenään kilpailevat sähköyhtiöt. 1930-luvulta lähtien sähkönsiirron runkoverkkoja rakennettiin myös kansalliseen suunnitelmaan pohjautuen. Vuonna 1945 Ruotsin hallitus antoi kuitenkin Vattenfallille (virallisena nimenä vuodesta 1909 alkaen Kungliga Vattenfallsstyrelsen, myöhemmin Statens Vattenfallsverk) monopoliaseman 220 ja 400 kilovoltin siirtolinjojen rakentamiseen.
Svenska kraftnät perustettiin vuonna 1992. Valtiollinen Statens Vattenfallsverk yhtiöitettiin tuolloin energiantuotantoon keskittyväksi Vattenfall-osakeyhtiöksi ja kantaverkoista vastaavaksi Svenska kraftnetiksi.
Kantaverkon uudistaminen ja täydentäminen on ollut tarpeellista myös 2000-luvulla. Haasteita ovat tuoneet muun muassa tuulienergian tuotannon voimakas lisääntyminen ja kansainvälisen sähkökaupan tarpeet samoin kuin Ruotsin sisäisen sähkönsiirron tehostamistarpeet.
Tunnuslukuja

Vuonna 2019 Svenska kraftnätin siirtoverkkoihin saapui 121,8 terawattituntia (TWh) sähköä ja siirtoverkoista välitettiin (toimitettiin) 118,5 TWh sähköä. Yhtiö kirjasi vuoden aikana 137 toimintahäiriötilannetta, joista 9 johti sähkökatkoihin. Liikevaihtoa konsernille kertyi 12,26 miljardia Ruotsin kruunua, ja liikevoittoa 588 miljoonaa kruunua. Laitoksen palveluksessa työskenteli vuoden 2019 lopussa 669 ihmistä. Svenska kraftnätin toiminnan rahoitus tulee pääosin alueellisten sähköverkkojen ja suurimpien sähköntuottajien verkon käyttämisestä suorittamista maksuista.
2020-luvulle tultaessa Ruotsin sähkönsiirron kantaverkko oli sisälsi noin 16 000 kilometriä suurjännitelinjoja (400 kV, 275 kV ja 220 kV; lisäksi muun muassa alemman jännitteen tai HVDC-yhteyksiä saariin ja naapurimaihin) ja noin 175 muuntaja- tai kytkentäasemaa. Ruotsin kantaverkko kytkeytyy esimerkiksi Puolaan (PSE) 254 kilometriä pitkän merikaapelin kautta, ja siitä puolet kuuluu Svenska kraftnätille.
Sähköalueet

Ruotsi on jaettu marraskuussa 2011 sähköverkon hinnoittelun osalta neljään sähköalueeseen (sähkön tarjousalueeseen), joilla on eri hinnat. Ruotsin sähköaluejaon käynnisti tanskalaisen sähköyhdistys Dansk Energin vuonna 2006 Euroopan komissiolle tekemä protesti, jonka käsittelyn tuloksena komissio vuonna 2010 vaati Ruotsia muuttamaan sähkönsiirron rajoitustoimiaan niin, ettei ulkomaisia sähkönostajia syrjittäisi. Sähköaluejaon taustalla on epätasapaino paljon muun muassa vesivoimaloilla sähköä tuottavan Ruotsin pohjoisosan (sähköalueet Luleå SE1 ja Sundsvall SE2) ja runsaasti kuluttavan eteläosan välillä (sähköalueet Stockholm SE3 ja Malmö SE4). Näiden alueiden väliset sähkönsiirron kantaverkot ovat kapasiteetiltaan rajottuineita. Nykyään Ruotsin sähköpörssin tilastojen mukaan sähkön hinta on ollut kuukausitasolla tarkasteltuna maan kahdella pohjoisella sähköaluella tuntuvasti edullisempi kuin maan eteläosassa. Sähköhintojen ja -turvallisuuden vuoksi Ruotsin eteläosiin tarvittaisiin Svenska kraftnätin mukaan lisää sähköntuotantoa.
Syksyllä 2022 uutisoitiin suurista investoinneista, joilla Svenska kraftnät rakentaa lisää sähkönsiirtoyhteyksiä erityisesti sähköalueiden SE2 ja SE3 välille. Kantaverkon täydennysrakentamisen on suunniteltu valmistuvan 2030-luvun puolivälissä.
Pohjoismaiden ja Baltian maiden muodostamaan sähkömarkkina-alueeseen kuuluu kaikkiaan 15 sähköaluetta. Norjassa sähköalueita on viisi ja Tanskassa kaksi. Kukin Baltian maa muodostaa oman sähköalueen. Myös Suomi on yhtä sähköaluetta. Sähköä kaupataan maasta toiseen Nord Pool -sähköpörssissä tehdyillä kaupoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svenska kraftnät Wikimedia Commonsissa
This is Svenska kraftnät (englanniksi) (svk.se)
400 kV:n suurjännitelinjaa Sollefteån kunnassa.
Teresa Palmer

| Teresa Palmer |
| --- | --- |
 Teresa Palmer vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Teresa Mary Palmer
Syntynyt: 26. helmikuuta 1986 (ikä 38) Adelaide, Australia
Ammatti:  näyttelijä, malli, käsikirjoittaja, elokuvatuottaja
Puoliso:  Mark Webber (vih. 2013)
Lapset:  3
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Merkittävät roolit:   Vanessa (Kauna 2)  Violet Nottingham (Iltasatuja)  Becky Barnes (Noidan oppipoika)  Julie Grigio (Warm Bodies)  Dorothy Schutte (Hacksaw Ridge – aseeton sotilas) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Teresa Mary Palmer (s. 26. helmikuuta 1986 Adelaide) on australialainen näyttelijä, malli, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja.
Palmer tuli tunnetuksi vuoden 2006 kauhuelokuvasta Kauna 2. Myöhemmin hän näytteli muun muassa elokuvissa Iltasatuja (2008), Noidan oppipoika (2010), Warm Bodies (2013) ja Hacksaw Ridge – aseeton sotilas (2016).