stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Ukrainan luonnonsuojelualueista
Aiempi, poistuva artikkeliversio > Metsä-aro

Yovorivskjin kansallispuisto
Kanivskjin luonnonsuojelualue
Roztochchya luonnonsuojelualue
Medoborin luonnonsuojelualue
Gorganyn luonnonsuojelualue
Podilski Tovryn kansallispuisto
Aiempi, poistuva artikkeliversio > Aro

Askania-Novan biosfäärin suojelualue
Ukrainan aronsuojelualue:
Khomutivskjin aronsuojelualue
Mykhailivska Tsilyna luonnonsuojelualue
Kamyani Mogyly luonnonsuojelualue
Melova Flora luonnonsuojelualue
Luganskin luonnonsuojelualue
Mustanmeren biosfäärinsuojelualue
Tonavan suiston biosfäärinsuojelualue
Dniprovsko-Orilskjin luonnonsuojelualue
Azovo-Syvaskjin kansallispuisto
Pyhien vuorten kansallispuisto
Jelanetskin aronsuojelualue
Aiempi, poistuva artikkeliversio > Karpaatit

Karpaattien biosfäärialue
Karpaattien kansallispuisto
Vizhnytskjin kansallispuisto
Synevyrin kansallispuisto
Užanskjin kansallinen luonnonpuisto
Gutsulshunan kansallispuisto
Aiempi, poistuva artikkeliversio > Krimin vuoristoalueet

Karadagin luonnonsuojelualue
Krimin luonnonsuojelualue
Martjanniemen luonnonsuojelualue
Jaltan vuoristometsän luonnonsuojelualue
Kazantipin luonnonsuojelualue
Opukskjin luonnonsuojelualue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Ukrainan luonnonsuojelualueista Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Tiimiyrittäjyys

Tiimiyrittäjyys on opetusneuvos Johannes Partasen keksimä nimitys ulkoisen yrittäjyyden lajille jossa yksilö työskentelee ja oppii yhdessä vertaistensa, eli toisten yrittäjien, kanssa. Tällaisia yksilöitä kutsutaan tiimiyrittäjiksi.
Tiimiyrittäjyys – tai “tiimiyrittäminen” – on syntynyt ideana Jyväskylän ammattikorkeakoulun yritystoiminnan kehittämisen koulutusohjelma Tiimiakatemialla vuonna 1993. Partanen perusti ko. yksikön ja ohjelman. Sen kantavana ideana oli, että yrittäjyyttä ei tarvitse toteuttaa yksin, vaan sitä voidaan tehdä tiimissä. Samalla ohjelman opiskelija suoritti opintojaan oppimalla yhdessä muiden kanssa.
Tiimiakatemian tiimiyrittäjyyttä toteutetaan yleensä korkeakouluopintojen yhteydessä, joskin sitä voidaan luonnollisestikin tehdä myös muissa yhteyksissä, esimerkiksi toisen asteen ammatillisessa koulutuksessa tai sisäisen yrittäjyyden muotona työelämässä.
Partasen mukaan tiimiyrittäjyyden käyttö laskee korkeakouluopiskelijoiden yrittäjäksi ryhtymisen kynnystä ja nopeuttaa yksilöiden oppimista. Esimerkiksi vuonna 2010 Jyväskylän ammattikorkeakoulun Tiimiakatemian opiskelijoista 37 % ryhtyi yrittäjäksi heti valmistuttuaan opinnoistaan ja 47 % kahden vuoden sisällä valmistumisestaan .
Tiimiakatemian tiimiyrittäjyys on saanut vaikutteita muun muassa oppivien organisaatioiden käytänteistä, itsejohdetusta oppimisesta, amerikkalaisista johtamis- ja tiiminrakennusopeista sekä sosiokonstruktivismista . Yhtenäistä, tiukan dogmaattista määritelmää tiimiyrittäjyydelle ei Partasen mukaan kuitenkaan ole.
Tällä hetkellä (v. 2013) tiimiyrittäjyyden edistäjänä toimii jyväskyläläinen Partus Oy. Yritys käyttää TA Network Oy:n omistamia tiimiyrittäjä® ja teampreneur® -tavaramerkkejä.
Tiimiyrittäjyyttä käytettiin ja toteutettiin vuoden 2013 talvella opetusympäristöissä muun muassa Jyväskylän ammattikorkeakoulussa (tradenomiopinnot), Tampereen ammattikorkeakoulussa (tradenomi- ja ylemmän ammattikorkeakoulun opinnot), Turun ammattikorkeakoulussa (estenomiopinnot), Debrecenin yliopistossa Unkarissa (maisterin opinnot), Mondragonin yliopistossa Espanjassa (bachelor- ja maisterin opinnot) sekä Team Academie Nedelandsissa Alankomaissa (bachelor opinnot).
Mikko Mäkelä (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 cm
Junioriseurat
: MesTo
1990–1998: TPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999 | TamU | 3 | (0) |
| 1999 | → NoPy (laina) | 1 | (1) |
| 2000–2001 | TPV | 46 | (21) |
| 2002–2004 | PP-70 | 69 | (39) |
| 2005–2006 | MyPa | 10 | (1) |
| 2005 | → Rakuunat (laina) | 2 | (0) |
| 2006 | → KooTeePee (laina) | 4 | (1) |
| 2007 | TPV | 21 | (7) |
| 2008 | Ilves | 14 | (6) |
| 2009 | NoPS |  |  |
| 2009 | VaKP |  |  |
| 2010–2011 | PP-70 | 11 | (3) |
| 2012 | NoPS | 16 | (11) |
| Yhteensä | Yhteensä | 197 | (90) |
Valmennusura
2009: NoPS (apuv.)
2013: NoPS (apuv.)
2014–2015: NoPS
2016–2018: TamU
2019: NoPS
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mikko Mäkelä (s. 5. toukokuuta 1979 Tampere) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi Tampere Unitedin päävalmentajana kausilla 2016–2018, mutta luopui pestistään kesken kauden 2018 ja siirtyi kaudeksi 2019 Kolmosessa pelaavan Nokian Palloseuran päävalmentajaksi. Pelaajaurallaan hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mäkelä pelasi Veikkausliigassa 14 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mäkelä pelasi MyPassa kymmenen ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2005–2006 ja KooTeePeessä vuonna 2006 neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2005 Mäkelä oli voittamassa MyPassa Suomen-mestaruutta. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 28. huhtikuuta 2005 FC Lahtea vastaan.
Mäkelä pelasi myös PP-70:ssä, NoPS:ssa, TPV:ssä, Tampere Unitedissa, Pyry Nokiassa ja Tampereen Ilveksessä. Juniorina Mäkelä edusti Messukylän Tovereita ja TPV:tä.
Saavutukset

MyPa
Veikkausliiga:  2005
Henkilökohtaiset
Ykkönen: maalikuninkuus 2003
Ghost in the Shell – aaveääni

| Ghost in the Shell – aaveääni> Ghost in the Shell / Kōkaku kidōtai |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mamoru Oshii
Käsikirjoittaja:  Kazunori Itō
Perustuu:  Masamune Shirow'n mangasarjakuvaan Ghost in the Shell
Tuottaja:  Mitsuhisa Ishikawa
Säveltäjä:  Kenji Kawai
Kuvaaja:  Hisao Shirai
Leikkaaja:  Shūichi Kakesu
Pääosat:   Atsuko Tanaka  Akio Ōtsuka  Iemasa Kayumi  Tamio Ōki 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Production I.G
Levittäjä:  Shochiku Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  Japani
Seuraaja:  Ghost in the Shell 2: Innocence
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ghost in the Shell – aaveääni (jap. GHOST IN THE SHELL / 攻殻機動隊, Kōkaku kidōtai) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut japanilainen anime-elokuva, joka perustuu Masamune Shirow'n luomaan Ghost in the Shell -mangasarjaan. Elokuvan ohjasi Mamoru Oshii. Elokuvan jatko-osa, Ghost in the Shell 2: Innocence, ilmestyi vuonna 2004.
Ghost in the Shell on ollut monella tapaa uraauurtava tieteiselokuvien saralla, ja esimerkiksi Wachowskin veljekset ovat myöntäneen GITSin toimineen suurena innoittajana Matrix-elokuvasarjaa luodessa. Elokuva sisältää paljon filosofisia vertauksia ja pohdintaa ihmisen tietoisuuden ja koneiden välisestä suhteesta ja oli myös ensimmäisiä animaatioelokuvia, joka yhdistelee kolmiulotteista tietokonegrafiikkaa perinteiseen, käsin piirrettyyn animaation.
Hahmot

Motoko Kusanagi − päähenkilö, naispuolinen kyborgi ja turvallisuusosasto 9:n poliisiupseeri
Batou − miespuolinen kyborgi ja Motoko Kusanagin niin kutsuttu oikea käsi
Daisuke Aramaki − osaston johtaja
Togusa − Motoko Kusanagin kollega, joka ei ole kyborgi
Ishikawa − turvallisuusosasto 9:n informaatioasiantuntija
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Englanninkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Atsuko Tanaka Maaya Sakamoto (nuori) | Mimi Woods | Motoko Kusanagi |
| Akio Ōtsuka | Richard George | Batou |
| Iemasa Kayumi (alkuperäinen) Yoshiko Sakakibara  (versio 2.0) | Abe Lasser | Nukkemestari |
| Kōichi Yamadera | Christopher Joyce | Togusa |
| Tamio Ōki | William Frederick | päällikkö Aramaki |
| Yutaka Nakano | Michael Sorich | Ishikawa |
| Tesshō Genda | Ben Isaacson | päällikkö Nakamura |
| Mitsuru Miyamoto | Steve Davis | Mizuho Daita |
| Mads Mikkelsen | Jouni Hynynen | Kiros |
| Kazuhiro Yamaji | Tom Carlton | Jätteenkerääjä A |
| Shigeru Chiba | Doug Stone | Jätteenkerääjä B |
Luettelo panssarivaunuista

Tämä on luettelo toisen maailmansodan jälkeisistä panssarivaunuista. Katso myös luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista.(I ja II maailmansota)
A

M1 Abrams (taistelupanssarivaunu, USA)
Arjun (taistelupanssarivaunu, Intia)
Ariete (taistelupanssarivaunu, Italia)
AAVP7A1 (amfibinen miehistönkuljetuspanssarivaunu, USA)
AMX-40 (taistelupanssarivaunu, Ranska)
AMX 30 (taistelupanssarivaunu, Ranska)
AMX-13 (kevyt panssarivaunu, Ranska)
Achzarit (miehistönkuljetuspanssarivaunu, Israel)
B

M2 Bradley (rynnäkköpanssarivaunu, USA)
BMP-1 (rynnäkköpanssarivaunu, Neuvostoliitto)
BMP-2 (rynnäkköpanssarivaunu, Neuvostoliitto)
BMP-3 (rynnäkköpanssarivaunu, Neuvostoliitto)
BTR-50 (miehistönkuljetuspanssarivaunu, Neuvostoliitto)
C

Centurion (taistelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Charioteer (panssarintorjuntavaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Challenger 1 (taistelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Challenger 2 (taistelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Chieftain (taistelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Ch'onma-ho (taistelupanssarivaunu, Pohjois Korea)
Conqueror (raskas panssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
CV9030 (rynnäkköpanssarivaunu, Suomi, Ruotsi)
D

Dardo (rynnäkköpanssarivaunu, Italia)
E

EE-T1 Osório (taistelupanssarivaunu, Brasilia)
F

FV 432 (miehistönkuljetuspanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
I

Itpsv 90 Marksman (ilmatorjuntapanssarivaunu, mm. Suomi)
K

K1 MBT (taistelupanssarivaunu, Etelä-Korea)
L

Leclerc (taistelupanssarivaunu, Ranska)
Leopard 2 (taistelupanssarivaunu, Länsi-Saksa)
Leopard 1 (taistelupanssarivaunu, Länsi-Saksa)
M

Merkava (taistelupanssarivaunu, Israel)
MBT 2000 (taistelupanssarivaunu, Pakistan ja Kiina)
MT-LB (kuljetuspanssarivaunu, Neuvostoliitto)
Marder 1A3 (rynnäkköpanssarivaunu, Saksa)
M41 Walker Bulldog (taistelupanssarivaunu, USA)
M48 Patton (taistelupanssarivaunu, USA)
M60 Patton (taistelupanssarivaunu, USA)
M113 (miehistönkuljetuspanssarivaunu, USA)
M163 Vulcan (ilmatorjuntapanssarivaunu, USA)
M6 Linebacker (ilmatorjuntapanssarivaunu, USA)
M-84 (taistelupanssarivaunu, Jugoslavia)
M-95 (taistelupanssarivaunu, Kroatia)
P

M60 Patton (taistelupanssarivaunu, USA)
PT-76 (tiedustelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
S

M551 Sheridan (tiedustelu/keskiraskas panssarivaunu, USA)
Scorpion (tiedustelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Stridsvagn 103 (taistelupanssarivaunu, Ruotsi)
ZSU-23-4 Šilka (ilmatorjuntapanssarivaunu, Neuvostoliitto)
Spartan (miehistönkuljetuspanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
Scimitar (tiedustelupanssarivaunu, Yhdistynyt kuningaskunta)
T

TAM (Keskiraskas panssarivaunu, Saksa)
T-54 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
T-55 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
Type 61 (taistelupanssarivaunu, Japani)
T-62 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
T-64 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
T-72 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
T-80 (taistelupanssarivaunu, Neuvostoliitto)
T-90 (taistelupanssarivaunu, Venäjä)
TR-85 (taistelupanssarivaunu, Romania)
Type 59 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 63 (panssarivaunu), (ilmatorjuntapanssarivaunu, Kiina/Vietnam)
Type 69/79 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 74 (panssarivaunu) (taistelupanssarivaunu, Japani)
Type 80 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 87 (panssarivaunu) (ilmatorjuntapanssarivaunu, Japani)
Type 88 (panssarivaunu) (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 90 (taistelupanssarivaunu, Japani)
Type 90 APC (miehistönkuljetusvaunu, Kiina)
Type 96 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 98 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
Type 99 (taistelupanssarivaunu, Kiina)
V

VCC-1 (kuljetuspanssarivaunu, Italia)
W

Wiesel 1 (Kevyt panssarivaunu, Saksa)
Y

M247 Sergeant York (ilmatorjuntapanssarivaunu, USA)
Z

Zulfiqar (taistelupanssarivaunu, Iran)
Kari Stadigh

| Kari Stadigh> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1955 (ikä 69) Helsinki
Muut tiedot
Hallitusjäsenyydet:  Metso Outotec
Kari Henrik Stadigh (s. 5. joulukuuta 1955 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Sammon konsernijohtajana vuosina 2009–2019. Stadigh toimi Nokian hallituksen varapuheenjohtajana vuosina 2020–2022. Stadigh valittiin Metso Outotecin hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2021.
Ura

Stadigh valmistui ylioppilaaksi vuonna 1974, diplomi-insinööriksi vuonna 1979 Teknillisestä korkeakoulusta ja diplomiekonomiksi vuonna 1980 Svenska handelshögskolanista.
Stadigh on työskennellyt markkinointipäällikkönä ja -johtajana (1978–1985) Sanoma Oyj:ssä ja toimitusjohtajana J-P Finance Oy:ssä (1985–1991), Jaakko Pöyry Oy:ssä (1991–1996), henkivakuutusyhtiö Novassa (1996–1998) ja Henki-Sammossa (1999–2001). Vuodesta 1999 hän on ollut Sampo-konsernin johtoryhmän jäsen ja toimi vuosina 2001–2009 konsernijohtajan varamiehenä. Vuonna 2009 hänestä tuli konsernijohtaja.
Stadighilla on useita luottamustoimia. Hän on muun muassa Waypoint Group Holdingsin hallituksen jäsen. Stadigh oli Nokian hallituksen jäsen vuodesta 2011.
Vuonna 2014 Stadighille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan komentajamerkki.
Yksityiselämä

Stadighin isä oli Suomen Yhdyspankin pitkäaikainen varatoimitusjohtaja Erik Stadigh.
Tietosanakirja

Tietosanakirja, 11 osaa, 1909–1922.
Tietosanakirja eli ensyklopedia on aakkostettujen hakusanojen mukaan järjestetty kokoelma lyhyehköjä kirjoituksia tietyiltä tiedonaloilta.
Tietosanakirja voi olla yleinen ja sisältää tietoa useista eri aiheista, tai se voi keskittyä johonkin tiettyyn aiheeseen, kuten taiteeseen tai tekniikkaan. Tietosanakirja-artikkeleiden pituus voi vaihdella teoksesta riippuen muutamasta lauseesta useiden sivujen mittaisiin esseisiin.
Internetin suosion myötä maailman suosituimmaksi tietosanakirjaksi on noussut avoin tietosanakirja Wikipedia.
Historia

Sana ensyklopedia johtuu kreikan sanoista enkyklios (”kehämäinen”) ja paideia (”opetus”). Ensyklopedian oli määrä kattaa vapaalle miehelle tarpeellinen yleissivistys.
Tietosanakirjalla oli rooli Ranskan suuressa vallankumouksessa 1789. Niin sanotut ensyklopedistit muokkasivat suuren ranskalaisen tietosanakirjan Encyclopédien avulla mielialoja kuningasvaltaa vastaan. Teoksen toimittajat Denis Diderot ja Jean le Rond d’Alembert antoivat artikkelien kirjoittajien julkaista siinä piilotetusti poliittisia ja uskonnonvastaisia kannanottoja. Kannanotot oli piilotettava, koska erityisesti uskonnolliset piirit vastustivat kirjasarjan julkaisua ja vaativat sen takavarikointia.
Suomessa painettujen tietosanakirjojen julkaisu on tyrehtynyt internetin ilmaisen aineiston vuoksi.
Vuonna 2023 englanninkielisen maailman ainoa painetussa muodossa julkaistava tietosanakirja on chicagolainen The World Book Encyclopedia. Se saattaa olla koko maailman viimeinen paperinen tietosanakirja. Vuoden 2023 versiossa on 17 000 artikkelia 14 000 sivulla 22 niteessä.
Tiedon kokonaisesityksiä

Aristoteleen teokset
Plinius vanhempi: Naturalis historia, 77 jaa.
Suda, bysanttilainen ensyklopedia 900-luvun lopulta
Encyclopaedia synoptica, ensimmäinen suomalainen ensyklopedia vuodelta 1672
Yrjö Karilas: Pikku jättiläinen, 1924
Tiedon portaat, 8 osaa, 1966–1970
Tunnettuja tietosanakirjoja

Encyclopédie, ou dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers; 28-osainen ranskalainen klassikko vuosilta 1751–1772
Encyclopædia Britannica, alettiin julkaista 1768. Julkaisu painetussa muodossa päättyi 2012. Julkaistaan edelleen verkossa.
Brockhaus Enzyklopädie
Nordisk familjebok
Meyers Konversationslexikon
Catholic Encyclopedia
Entsiklopeditšeski slovar, Brockhaus–Jefron
Encyclopedia Americana
Nationalencyklopedin (NE), ruotsalainen ensyklopedia 1989–1996
Encarta
Wikipedia
Suomalaisia tietosanakirjoja

Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten, 12 vihkoa, 12 000 hakusanaa, 1883–1890 toimittanut Agathon Meurman
Tietosanakirja, 10 osaa, 1909–1919, täydennysosa 1922, Tietosanakirja Oy (myös verkossa)
Pieni tietosanakirja, 4 osaa, 1925–1928. 3 000 sivua, Otava (myös verkossa)
Uusi tietosanakirja, 2 osaa, 1929–1932, Karisto
Iso tietosanakirja, 15 osaa 1931–1939, 2 täydennysosaa 1957–1958. 14 000 sivua, Otava
Kodin tietokirja, 1-osainen, 1935, Otava
Jokamiehan tietosanakirja, 1-osainen, 1947
Pieni tietosanakirja, 4 osaa, 1949–1952, 3 000 sivua, Otava
Oma maa, 12 osaa, 1958, WSOY
Pieni tietosanakirja, 4 osaa, 1958–1959, 3 200 sivua, Otava
Otavan yksiosainen tietosanakirja, 1 osa, 1960, Otava
Uusi tietosanakirja, 24 osaa, 1960–1966, 2 täydennysosaa 1972, Tietosanakirja Oy
Otavan iso tietosanakirja. Encyclopaedia Fennica, 10 osaa, 1963–1967, Otava
Fokus, 4 osaa + 1 täydennys-, taulukko- ja hakemisto-osa, 1963−1966, Otava
Koululaisen tietosanakirja 5 osaa, 1966–1969, WSOY
Combi tietosanakirja, 5 osaa + 2 hakusanaosaa, 1969–1970, Tammi
Facta, 10 osaa + hakemisto-osa, 1969–1971, WSOY
Otavan iso Fokus, 8 osaa, 1971–1975
Koululaisen uusi tietosanakirja 7 osaa 1972–1975
Apollo, peruskoululaisen tietosanakirja 4 osaa 1972–1974, Weilin+Göös
Kodin suuri tietosanakirja, 15 osaa, 3 täydennysosaa. 1975–1983, Weilin+Göös
Otavan Suuri Ensyklopedia, 10 osaa + 2 osaa käsitetietosanakirja ja hakemisto, 1976–1982, Otava
Spectrum Tietokeskus, 17 osaa, 1976–1987, WSOY
TOP koululaisen tietokeskus, 8 osaa + lisäosa. 1979–1983, WSOY
Facta 2001 18 osaa + 2 hakemisto-osaa 1981–1987 + täydennysosat, WSOY, myös cd ja verkossa, päivitys päättyi 2011 lopussa
Suomalainen tietosanakirja, 11 osaa, 1983–1993, Weilin+Göös
Gummeruksen uusi tietosanakirja, 4 osaa, 1987 (vuoden 1993 painoksessa 5. osana Suomen kielen sanakirja), Gummerus
Suuri Suomalainen Tietosanakirja, 2 osaa, 1988, Otava
WSOY iso tietosanakirja 1-10, 1995–1997, WSOY ISBN 951-0-20153-7
Studia junior, 2001, Weilin+Göös
Factum, 8 osaa, 2003–2005, Weilin+Göös
Tietojätti, yksiosainen Gummeruksen julkaisema tietosanakirja (useita painoksia). Samaan aineistoon pohjautuu Tietosanakirja: A-Ö, Gummerus, 1997 – 10. painos 2004
Facta-tietosanakirja.  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31930-9
Uppslagsverket Finland, viimeinen osa 2007, julkaistu verkossa ilmaiseksi
Kirjallisuutta

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Häkli, Esko: Tiedon taika. Ensyklopedioista ennen ja nyt.  Helsingissä:  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06681-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tietosanakirja Wikimedia Commonsissa
Tietosanakirjoista. Suomen Kuvalehti 21.11.1925, nro 47, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
”Automobiili”, Tietosanakirja, 1. osa, 1909.
Pieni tietosanakirja, neljä osaa, 1925–1928.
Spectrum, 17 osaa, WSOY 1976–1987.
Luettelo salaliittoteorioista

Tämä on luettelo erilaisista tunnetuista salaliittoteorioista.
Luettelo > Salaseurat ja vaikutusvaltaiset ryhmät

Moni salaliittoteoria sisältää väitteitä jonkin salaseuran tai vaikutusvaltaisen ryhmän oletetuista valtapyrkimyksiä. Tunnetuimpia ovat:
Uusi maailmanjärjestys
ZOG eli sionistinen miehityshallitus
Vapaamuurarit
Illuminati
Siionin viisaiden pöytäkirjat
Bilderberg-ryhmä
Bohemian Club
Liskoihmiset
QAnon
Luettelo > Murhat ja kuolemantapaukset

Salamurhia ja muita kuolemantapauksia, joihin liittyy salaliittoteorioita:
John F. Kennedyn salamurhan teoriat
paavi Johannes Paavali I:n kuolema
Marilyn Monroen kuolema
Walesin prinsessa Dianan kuoleman salaliittoteoriat
John Lennonin murha
Adolf Hitlerin kuolema
Elvis Presleyn kuolema
Paul McCartneyn väitetyn kuoleman salailu
Luettelo > Lääketiede

Lääketieteeseen liittyvät salaliittoteoriat:
HI-virus on kehitetty laboratoriossa biologiseksi aseeksi.
Jarru – sotilaiden ruokaan (esim. jälkiruokiin) lisätään sukupuoliviettiä vaimentavaa ainetta, kuten bromia.
Kondomit levittävät HIV-tartuntaa.
Fluoria lisätään hammastahnaan ”ihmisten myrkyttämiseksi” tai jotta ”teollisuus pääsee eroon myrkyllisestä jätteestä”.
Rokotteisiin liitetään myrkytysteorioita.
Luettelo > Ajankohtaisia tapahtumia

Syyskuun 11. päivän terroritekojen salaliittoteoriat
Venäjän kerrostalopommeja koskevat salaliittoteoriat
Koronaviruspandemiaan liittyvät salaliittoteoriat
Estonian uppoamisen salaliittoteoriat ja muut suuriin onnettomuuksiin liittyvät salaliittoteoriat
Luettelo > Avaruuteen ja ilmakehään liittyvät salaliittoteoriat

Avaruusolentojen vierailujen salailu, kuten Roswellin tapaus ja Area 51
Apollo-ohjelmaa koskevat huijaussyytökset
HAARP, ionosfääriantennijärjestelmä, jota väitetään käytettävän sääsodankäyntiin ja mieleen vaikuttamiseen
Luettelo > Salaliittoja, joissa on poliittinen päämäärä

Holokaustin kiistäminen ja muut denialistiset salaliitot
Väestönvaihto, väitetty pyrkimys korvata Euroopan väestö maahanmuuttajilla
Kulttuurimarxismi, akateemiset vasemmistoteoreetikot olisivat pyrkineet ujuttamaan liberaalin agendan opiskelijoihin
Gender-ideologia ja grooming
Luettelo > Muita salaliittoteorioita

Venäläisen Anatoli Fomenkon niin sanottu uusi kronologia
Salaliittoteorioita kehittäviä ja levittäviä henkilöitä

Tämä on epätäydellinen luettelo salaliittoteoreetikoista.
Jack Chick, kristillinen sarjakuvapiirtäjä ja katolisen kirkon arvostelija
Daniel Estulin, Bilderberg-ryhmän kokouksiin erikoistunut tutkija
Louis Farrakhan, yhdysvaltalainen Nation of Islam -uskonnon johtaja
Juhan af Grann, suomalainen elokuvaohjaaja ja ufo-asiantuntija
Beppe Grillo, italialainen korruption vastainen poliitikko, joka julkaisee blogia
David Icke, kuuluisa brittiläinen salaliittoteoreetikko, väittää maailman eliitin olevan muotoaan muuttavia olentoja, joiden suvut ovat hallinneet sukupolvesta toiseen
Alex Jones, salaliitto-radioshown juontaja
Lyndon LaRouche, LaRouche-liikkeen perustaja, poliittinen aktivisti
Mike Lindell, yhdysvaltalainen liikemies, joka väittää Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2020 esiintyneen merkittävää vaalivilppiä
Rauni-Leena Luukanen-Kilde, lääkäri, kirjailija ja ufo- sekä yliluonnollisten asioiden asiantuntija
Henry Makow, nettiin kirjoittava salaliittoteoreetikko
Doc Marquis, eli Joseph ”Doc” Marquis (s. 1956) – kristillinen kirjailija, joka väittää kuuluneensa Illuminatiin
Jim Marrs, yhdysvaltalainen uutistoimittaja ja kirjan Crossfire: The Plot that Killed Kennedy John F. Kennedyn murhasta kirjoittanut kirjailija, jota kirjaa ohjaaja Oliver Stone käytti yhtenä lähteenä elokuvaan JFK – avoin tapaus
Texe Marrs, yhdysvaltalainen kristillinen salaliittoteoreetikko
Michael Moore, yhdysvaltalainen dokumentti-elokuvaohjaajalähde?
Riku Nieminen, suomalainen näyttelijä, Suomen Zeitgeist-liikkeen jäsenenä on ollut osin leimautunut salaliittoteoreetikoksi
Eric Jon Phelps, jesuiittojen salaliitosta kertonut nettikirjoittaja
Janus Putkonen, Verkkomedian toimittaja
Aaron Russo, Freedom to Fascism -elokuvan tekijä
Fritz Springmeier, kirjailija
Antony C. Sutton, yhdysvaltalainen historioitsija ja kirjailija, väitti länsivaltojen salaa tukevan Neuvostoliittoa
John Todd
Jesse Ventura, poliitikko ja salaliittoaiheisen tv-sarjan tekijä
Paul Joseph Watson, YouTube-persoona, radiotoimittaja ja Infowars-verkkolehden toimittaja
David Yallop, englantilainen kirjailija, joka esitti kirjassaan In God's Name (1984) paavi Johannes Paavali I:n tulleen murhatuksi syyskuussa 1978.