stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
10 000 metrin juoksu
10 000 metrin juoksu arvokilpailuissa > 10 000 m olympialaisissa

10 000 metrin juoksumatka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuodesta 1912. Eniten kultamitaleita ovat saaneet suomalaisurheilijat. Suomeen on tullut kaikkiaan seitsemän olympiavoittoa. Toiseksi menestynein maa on Etiopia kuudella kultamitalillaan. Neuvostoliitolla on kaksi miesten mestaruutta ja yksi naisten voitto. Myös Marokolla, Tšekkoslovakialla ja Isolla-Britannialla on kaksi miesten kultamitalia. Naisten 10 000 m on ollut olympialajina vuodesta 1988. Naisten menestynein maa on Etiopia.
Menestyneimmät miesjuoksijat ovat kaksi olympiakultaa voittaneet Suomen Paavo Nurmi (1920 ja 1928) ja Lasse Virén (1972 ja 1976), Tšekkoslovakian Emil Zátopek (1948 ja 1952), Etiopian Haile Gebrselassie (1996 ja 2000), Kenenisa Bekele (2004 ja 2008) sekä Ison-Britannian Mohamed Farah (2012 ja 2016). Naisten juoksussa kahteen olympiakultaan ovat yltäneet Etiopian Derartu Tulu (1992 ja 2000) ja Tirunesh Dibaba (2008 ja 2012).
10 000 metrin juoksu arvokilpailuissa > 10 000 m yleisurheilun MM-kilpailuissa

Yleisurheilun MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet etiopialaiset ja kenialaiset juoksijat. Eniten maailmanmestaruuksia ovat saavuttaneet Etiopian Haile Gebreselassie ja Kenenisa Bekele, molemmat ovat voittaneet MM-kultaa neljästi. Naisten matkalla menestynein urheilija on kolme MM-kultaa voittanut Etiopian Tirunesh Dibaba.
Ennätyksiä > Miehet

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 26.11,00 |  Joshua Cheptegei | 7. lokakuuta 2020 | Valencia |
| Aasian ennätys | 26.38,76 |  Ahmad Hassan Abdullah | 5. syyskuuta 2003 | Bryssel |
| Afrikan ennätys | 26.11,00 |  Joshua Cheptegei | 7. lokakuuta 2020 | Valencia |
| Etelä-Amerikan ennätys | 27.28,12 |  Marilson dos Santos | 2. kesäkuuta 2007 | Neerpelt, Belgia |
| Euroopan ennätys | 26.46,57 |  Mohamed Farah | 3. kesäkuuta 2011 | Eugene |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan  ennätys | 26.33,84 |  Grant Fisher | 6. maaliskuuta 2022 | San Juan Capistrano, Kalifornia |
| Oseanian ennätys | 27.09,57 |  Jack Rayner | 16. maaliskuuta 2024 | San Juan Capistrano, Kalifornia |
| Suomen ennätys | 27.30,99 |  Martti Vainio | 29. elokuuta 1978 | Praha |
Lähteet:
Ennätyksiä > Naiset

| Ennätys | Aika | Juoksija | Päiväys | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 28.54,14 |  Beatrice Chebet | 25. toukokuuta 2024 | Eugene |
| Aasian ennätys | 29.31,78 |  Wang Junxia | 8. syyskuuta 1993 | Peking |
| Afrikan ennätys | 28.54,14 |  Beatrice Chebet | 25. toukokuuta 2024 | Eugene |
| Etelä-Amerikan ennätys | 31.33,07 |  Florencia Borelli | 16. maaliskuuta 2024 | San Juan Capistrano |
| Euroopan ennätys | 29.06,82 |  Sifan Hassan | 6. kesäkuuta 2021 | Hengelo |
| Keski- ja Pohjois-Amerikan  ennätys | 30.03,82 |  Alicia Monson | 4. maaliskuuta 2023 | San Juan Capistrano |
| Oseanian ennätys | 30.35,54 |  Kimberley Smith | 4. toukokuuta 2008 | Palo Alto |
| Suomen ennätys | 31.12,78 |  Camilla Richardsson | 20. toukokuuta 2023 | Lontoo |
Lähteet:
Kenenisa Bekele
Tirunesh Dibaba
Luis Jiménez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Antonio Jiménez Garcés
Syntymäaika: 17. kesäkuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Santiago, Chile
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Palestino
Junioriseurat
1994-2001:  Palestino
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001-2002 2002-2010 2006-2007 2007 2007-2008 2008-2010 2009-2010 2010 2010- |  Palestino  Ternara Calcio  →  ACF Fiorentina  →  Lazio  →  Internazionale  Internazional  →  West Ham  →  Parma  Cesena | 9 (0) 88 (24) 19 (3) 16 (2) 15 (3) 6 (0) 11 (1) 12 (1) 21 (5) |
Maajoukkue
| 2004-2008 |  Chile | 28 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. maaliskuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. heinäkuuta 2021.
Luis Antonio Jiménez Garcés (s. 17. kesäkuuta 1984 Santiago) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Palestinoa. Hän on pelannut myös Italiassa, Englannissa ja Lähi-idässä.
Ura

Jimenez aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Palestinossa jossa hän pelasi tuolloin vain yhdeksän ottelua eikä tehnyt maaleja. Sitten hän siirtyi Ternaran riveihin josta hän oli lainalla Fiorentinassa, Laziossa ja Internazionalessa, johon hän siirtyi vakituisesti kunnes lähti jälleen lainalle West Hamiin. Hän oli lainalla myös Parmassa. Hän siirtyi elokuussa 2010 Cesenaan. Vuosina 2011–2018 hän pelasi Yhdistyneissä arabiemiraateissa ja Qatarissa sekä vuonna 2019 lyhyesti Saudi-Arabiassa.
Maajoukkueura

Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 24. huhtikuuta 2004 ottelussa Perua vastaan. 4. kesäkuuta 2005 Jiménez syötti Marcelo Salasin historiallisen 35:n maalin maajoukkueelle, joka teki Salasista Chilen parhaimman maalintekijän maajoukkueessa. Maali tuli ottelussa Boliviaa vastaan Chilen voittaessa 3–1. Neljä päivää myöhemmin Jiménez teki kaksi maalia ottelussa Venezuelaa vastaan.
Jiménezistä tuli Chilen jalkapallomaajoukkueen kapteeni vuonna 2006, ja hän voitti myös kaudella 2005–2006 Vuoden pelaaja Chilessä -palkinnon. Hän sai kuitenkin vähän vastuuta Marcelo Bielsan alaisuudessa. Maaliskuussa 2021 hän palasi maajoukkueeseen 9,5 vuoden tauon jälkeen.
Yksityiselämä

Jimenez on ollut naimisissa vuodesta 2006 lähtien chileläisen mallin María José Lópezin kanssa.
Luciano Bottaro

Luciano Bottaro (16. marraskuuta 1931 – 25. marraskuuta 2006) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä ja käsikirjoittaja. Bottaro syntyi Rapallossa ja aloitti sarjakuvapiirtäjänä Scolaro-lehdessä vuonna 1949. Hän loi lehteen 'Gio Polpetta' ja 'Pon Pon'-sieni hahmon ja lisäksi hän teki myös satiirisia kuvia muihinkin lehtiin. Bottaro piirsi ensimmäisen Disney-sarjakuvansa 1951, mutta hän myös loi muitakin sarjakuvia, kuten Pepiton ja Whisky & Gogon.
Bottaro on yksi arvostetuimpia italiaisia sarjakuvapiirtäjiä aikalaisten Romano Scarpan ja Giovan Battista Carpin ohella. Bottaron piirrostyyli on hyvin selkeä ja hieman surrealistinen. Hänen käsikirjoituksilleen on tyypillistä absurdi huumori. Ensimmäinen julkaistu tarina oli 'Paperino e le onorificenze' vuodelta 1952. Arvostetuimmat tarinat Bottaro teki yhteistyössä Carlo Chendin kanssa, mikä teki heistä Italian sarjakuvahistorian loistavimmista parivaljakoista. Bottaro käytti usein Hekla Velhon hahmoa ja piirsi paljon tarinoita, joissa ankat seikkailevat keskiajalla. Bottaron Disney-sarjakuvaura kesti 52 vuotta, mutta kulta-aika sijoittui 50- ja 60-luvulle, jolloin parhaimmat tarinat syntyivät. Bottaro piirsi uransa aikana 157 pidempää tarinaa, joista suomentamatta on vielä 83 tarinaa
Aiheesta muualla

Kotisivut
Lyman Lemnitzer

| Lyman Lemnitzer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1899 Honesdale, Pennsylvania
Kuollut: 12. marraskuuta 1988 (89 vuotta) Washington D.C.
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1916–1920 (USMA) 1920–1969
Komentajuudet:  Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö  Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puhemies  Liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkö
Taistelut ja sodat:  toinen maailmansota korean sota
Sotilasarvo:   Kenraali
Lyman Louis Lemnitzer (29. elokuuta 1899 – 12. marraskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi Yhdysvaltain armeijan esikuntapäällikkönä 1959–1962 ja liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkönä Euroopassa 1963–1969.
Lemnitzer aloitti sotilasuransa aliluutnanttina 1920, eteni nopeasti ja suoritti sotakorkeakoulun. Toisen maailmansodan aikana hän toimi divisioonankenraalina Euroopan ja Afrikan taistelukentillä. Hän toimi muun muassa kenraali Dwight D. Eisenhowerin esikuntapäällikkönä.
Sodan jälkeen Lemnitzer toimi sotakorkeakoulun johtajana ja Yhdysvaltojen sekä YK:n joukkojen komentajana kaukoidässä, kunnes nimitettiin 1959 esikuntapäälliköksi eli Yhdysvaltain armeijan komentajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyman Lemnitzer Wikimedia Commonsissa
Luciano Astudillo

Luciano Astudillo (s. 28. elokuuta 1972) on ruotsalainen sosiaalidemokraattien poliitikko. Hän syntyi Chilessä, mutta varttui Malmössä ja on ollut vuodesta 2006 jäsenenä valtiopäivillä, jossa hän edustaa Malmön kaupungin vaalipiiriä ja täyttää paikan 123.
Aiheesta muualla

Esittely Ruotsin valtiopäivien sivuilla (englanniksi)
Ambikapur

| Ambikapur |
| --- | --- |
 Ambikapurin rautatieaseman edustaa
 Ambikapur
 Koordinaatit: 23.12°N, 83.2°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Chhattisgarh
Piirikunta:  Surguja
Väkiluku (2011):  112 449
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ambikapur on Intian Chhattisgarhin osavaltiossa sijaitseva noin 112 000 asukkaan kaupunki, joka toimii Surgujan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungin entinen nimi on Surguja, jonka lisäksi se tunnetaan toisinaan nimellä Bisrampur. Ambikapur on aiemmin toiminut Surgujan ruhtinaskunnan pääkaupunkina. Ambikapur nousi vuonna 2019 Intian toiseksi puhtaimmaksi kaupungiksi ja sinne perustettiin maan ensimmäinen roskakahvila. Roskakahvilan perusideana on, että ihminen joka tuo kilogramman verran muoviroskaa saa ilmaisen aterian.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Ambikapurin väestöstä 79 prosenttia tunnustautuu hindulaisiksi. Toiseksi suurin uskonto on islam, jonka seuraajia kaupungissa asuu noin 11 prosenttia. Muslimien jälkeen seuraavaksi suurin uskonnollinen ryhmä ovat kristityt kahdeksalla prosentilla. Lukutaitoisten osuus asukkaista on noin 88 prosenttia. Slummeissa asui 19 151 henkeä eli melkein 16 prosenttia väestöstä.
Ambikapurissa sijaitsee vuonna 2008 perustettu Sargujan yliopisto.
Likolampi (Ähtäri, Hokkaskylä)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°37′01″N, 24°14′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskuoja:  oja Hämeenlampeen 
Järvinumero:  35.472.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  183,4 m  
Rantaviiva:  0,497 km  
Pinta-ala:  1,456 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Hokkaskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 183,4 metriä mpy.
Amberlan kartano

Amberlan kartano
Amberlan kartano on kartano Vehmaan kunnassa, Vakka-Suomen seutukunnassa. Kartanon päärakennus edustaa ruotsalaissävytteistä uusklassista arkkitehtuuria. Se on valmistunut vuonna 1922, kun taas aikaisempi päärakennus on peräisin vuodelta 1838. Amberlan kartanon omistajat tunnetaan vuodesta 1540 lähtien.
Likolampi (Ähtäri, Korsukylä)

| Likolampi |
| --- | --- |
 Likolampi elokuussa 2023.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°39′04″N, 24°16′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskuoja:  suo-oja Pyhikkiin 
Järvinumero:  35.472.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  186,8 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,612 km  
Pinta-ala:  1,782 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Korsukylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Likolammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja etenkin etelärannat ovat soistuneet. Likolammen ohittaa noin 150 metrin etäisyydeltä yhdystieltä 7091 kääntyvä Korsukyläntie.
Vesistösuhteet

Likolampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 186,8 metriä mpy.
Likolampi (Ähtäri, Eteläperä)

| Likolampi |
| --- | --- |
 Likolampi elokuussa 2022.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°38′57″N, 24°13′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskupuro:  Kyntöläisenpuro Hämeenlampeen 
Järvinumero:  35.472.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  197,6 m  
Rantaviiva:  1,698 km  
Pinta-ala:  15,405 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Eteläperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 15,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 197,6 metriä mpy.
Luettelo Saksan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo Saksan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista. Pelaajista on mainittu kaikki heidän saksalaisseuransa, sarjakaudet ja pelatut sarjaottelut/tehdyt maalit. Ammattilaissarjoja koskevassa listassa 1. Bundesliigan (ylin sarjataso) joukkueet on lihavoitu, ja 2. Bundesliigan (toiseksi korkein sarjataso) joukkueet merkitty normaaleilla linkeillä. Pelaajien alempien sarjatasojen seurat on merkitty mustalla. Mikäli pelaaja on pelannut samassa seurassa useammalla sarjatasolla, on seura merkitty ylimmän sarjatason mukaan. Alempia sarjatasoja koskevassa listassa ei tarkkaa sarjatasoa ole merkitty. Lista sisältää myös ammattilaisjoukkueiden nuorisoakatemioihin kuuluneet.
Ottelut ja maalit päivitetty 24.8.2007.
Ammattilaissarjat

Mika Aaltonen - Hertha BSC Berlin 1989–1990 12/0
Mikael Forssell - Borussia Mönchengladbach 2002–2003 16/7, Hannover 96 2008– 6/2
Ari Hjelm - Stuttgarter Kickers 1988–1990 55/10, FC St. Pauli 1992–1994 48/7
Lukas Hradecký Eintracht Frankfurt 2015-2018 103/0, Bayer Leverkusen 2018- 127/0
Olli Isoaho - Arminia Bielefeld 1982–1983 15/0
Petri Järvinen - FC St. Pauli 1992–1993 21/2, SV Waldhof Mannheim 07 1994–1995 20/3
Joonas Kolkka - Borussia Mönchengladbach 2003–2004 27/2
Petteri Korkala - Alemannia Aachen
Njazi Kuqi - FC Carl Zeiss Jena
Pekka Lagerblom - SV Werder Bremen 2003–2006 14/0, 1. FC Nürnberg 2005 11/0, 1. FC Köln 2006–2007  27/1, Alemannia Aachen 2007–
Kari Laukkanen - Stuttgarter Kickers 1987–1990 72/0, SV Waldhof Mannheim 07  1990–1995 145/0
Jari Litmanen - FC Hansa Rostock 2004–2005 13/1
Vesa Mars - SC Herford 1980–1981 22/2
Marko Myyry - SV Meppen 1987–1989 ja 1994–2001 219/28, SV Blau-Weiß Dorpen 2001–2003, SV Lengerich-Handrup
Mika Nurmela - 1. FC Kaiserslautern 2003–2005 28/0
Tommi Paavola - KSV Hessen Kassel 1989–1990 22/3, 1. FSV Mainz 05 1991–1992 9/2
Petri Pasanen - SV Werder Bremen 2004–  57/1
Juhani Peltonen - Hamburger SV 1964–1966 38/6
Joel Pohjanpalo Bayer Leverkusen 2013-2022 28/8, Fortuna Düsseldorf 2014-2016 58/13, Hamburger SV 2020 14/9, Union Berlin 2020-2021 19/6
Seppo Pyykkö - FC Bayer 05 Uerdingen 1980–1982 10/0
Marko Rajamäki - FSV Zwickau 1997–1998 18/1
Pasi Rautiainen - FC Bayern München 1980–1981 1/0, SV Werder Bremen 1981–1982 26/1, Arminia Bielefeld 1983–1986 113/17, SG Wattenscheid 09 1987–1989 13/0
Aki Riihilahti - 1. FC Kaiserslautern 2006–2007  10/1
Alexander Ring - FC Kaiserslautern 2013-2017 76/8, Borussia Mönchengladbach 2012-2013 14/0
Janne Saarinen - TSV 1860 München 2003–2004 17/0
Antti Sumiala - SSV Reutlingen 05 2000–2001 13/2
Harri Ylönen - Sportfreunde Siegen 2004–2006 9/0
Alemmat sarjatasot

Abid Feras - Bonner SC
Otto Fredrikson - Borussia Mönchengladbach 2001–2004
Matias Juvonen - Bonner SC
Joni Korhonen - Bonner SC
Mika Kouhi - FC Ismaning, FC Unterföhring
Janne Lindberg - 1. FC Saarbrücken 1997–1998 24/1
Vesa Noponen - SpVgg Greuther Fürth, Hannover 96, Eintracht Bad Kreuznach
Jussi Nuorela - Fortuna Düsseldorf 1999–2000 26/0
Tuukka Salonen - SV Wehen, SV 07 Elversberg 2000–2002 8/0, Eintracht Bad Kreuznach 2001–2002, FSV Frankfurt 2002–2004 55/20, 1. SC Feucht 2004–2005 23/5, Chemnitzer FC 2005–2006 22/2, KFC Uerdingen 05 2006–  22/8
Ville Vahla - VfR Wormatia 08 Worms 1998–1999 2/0
Hermanni Vuorinen - SV Werder Bremen 2003–2005 1/0 (kakkosjoukkueessa)
Alain Badiou

Alain Badiou.
Alain Badiou (s. 17. tammikuuta 1937 Rabat, Marokko) on ranskalainen vasemmistolainen filosofi ja poliittinen aktivisti. Hänen filosofiansa on saanut vaikutteita toisaalta matematiikasta ja toisaalta muun muassa Jacques Lacanin psykoanalyyttisista teorioista.
Elämä ja ura

Badiou toimi 1960- ja 1970-luvulla aktiivisesti muun muassa maolaisissa ja muissa vasemmistolaisissa liikkeissä. Hän perusti vuonna 1985 johtamansa ryhmän, joka kutsuu itseään nimellä ”L'organisation politique”.
Badioun filosofinen pääteos on L´être et l'évènement (1988), jossa hän käsittelee olemassaolon mahdollisuuksia ja lainaa joukko-opin käsitteitä.
Vuonna 1993 Badiou julkaisi opiskelijoille suunnatun kirjan Etiikka: Essee pahan tiedostamisesta, jossa käsitteli nykyaikaisen suvaitsevuusetiikan ongelmia. Kirjasta tuli hyvin suosittu Ranskassa.
Teoksessa Apostoli Paavali: Universalismin perustaja (1997) Badiou käsittelee apostoli Paavalia ja määrittelee tämän vallankumoukselliseksi ajattelijaksi.
Etiikassa Badiou korostaa sitoutumisen tarvetta poliittisessa toiminnassa. Hänen mukaansa on hylättävä radikaalin toiseuden olemassaolo ja ymmärrettävä tämä myös suhteessa omaan subjektiviteettiin. Hän mukailee Lacanin ajatusta, jonka mukaan ihminen ei ole itsessään harmoninen kokonaisuus. Badioun mukaan etiikka on sekä partikulaarista että universaalia ja aidosti eettinen toiminta nousee sitoutumisesta. Slavoj Žižek on viitannut Badioun luomaan Tapahtuman käsitteeseen (Événement) useasti. Molemmat näkevät Tapahtuman hetkenä, jossa subjekti muodostuu ja jolle uskollisuus leimaa subjektin olemista. Badioun filosofian poliittinen osa onkin nimenomaan Tapahtuman etsimistä, luomista ja sille avoimena pysymistä.
Teoksia > Filosofiaa

Le concept de modèle (1969)
Théorie du sujet (1982)
Peut-on penser la politique? (1985)
L'Être et l'Événement (1988)
Manifeste pour la philosophie (1989)
Le nombre et les nombres (1990)
Conditions (1992)
Deleuze (1997)
Abrégé de métapolitique (1998)
Court traité d'ontologie provisoire (1998)
Petit manuel d'inesthétique (1998)
D'un désastre obscur (1998)
Logiques des mondes. L'être et l'événement, 2. (2006)
Teoksia > Kriittisiä esseitä

Rhapsodie pour le théâtre (1990)
Beckett, l'increvable désir (1995)
Le Siècle (2005)
Teoksia > Kaunokirjallisuutta ja näytelmiä

Almagestes (1964)
Portulans (1967)
L'Écharpe rouge (1979)
Ahmed le subtil (1994)
Ahmed Philosophe ja Ahmed se fâche (1995)
Les Citrouilles, komedia (1996)
Calme bloc ici-bas (1997)
Teoksia > Poliittisia esseitä

Théorie de la contradiction (1975)
De l'idéologie, yhdessä F. Balmèsin kanssa (1976)
Le Noyau rationnel de la dialectique hégelienne, yhdessä L. Mossot'n ja J. Bellassenin kanssa (1977)
Circonstances 1 (2003)
Circonstances 2 (2004)
Circonstances 3 (2005)
Circonstances 4: De quoi Sarkozy est-il le nom ? (2007)
Notre mal vient de plus loin, 2016
Teoksia > Suomennetut teokset

Etiikka: Essee pahan tiedostamisesta.  (L’éthique: Eessai sur la conscience du mal, 1993)  Suomentanut ja jälkisanat kirjoittanut Janne Kurki. Helsinki:  Apeiron, 2004.  ISBN 952-5538-01-X.  Apeiron kirjat 3
Apostoli Paavali: Universalismin perustaja.  (Saint Paul: La fondation de l'universalisme, 1997, 2002)  Suomentanut Janne Porttikivi. Helsinki:  Gaudeamus, 2011.  ISBN 978-952-495-209-5.
Filosofian puolesta: Kaksi manifestia.  (Manifeste pour la philosophie & Second manifeste pour la philosophie, 1989–2009)  Suomentanut Lauri Pekonen, Janne Porttikivi ja Anna Tuomikoski. Helsinki:  Tutkijaliitto, 2012.  ISBN 978-952-5169-84-3.
Kirjallisuutta

Pluth, Ed: Badiou: Uuden filosofia.  (Suomentaneet Lauri Pekonen ja Janne Kurki)  Vantaa:  Apeiron, 2015.  ISBN 978-952-5538-26-7.
Aiheesta muualla

Janne Kurki: Badiou, Alain Ensyklopedia Logos. Filosofia.fi.
Eetu Viren: Hyvät, Pahat ja Rumat Megafoni 6.10.2004.
Jyrki Alenius: Maailma on totuudessa uusi [vanhentunut linkki] Helsingin Sanomat 4.5.2005.
Tere Vadén: Uunituoretta etiikkaa [PDF] Niin & näin 2/2005.
Janne Säynäjäkangas: Olemattoman puolesta Paatos 3/2011.
Badiou
Luettelo Salaman vihollisista

Tämä on luettelo sarjakuvahahmo Salaman vastustajista.
Jay Garrickin viholliset

| Vastustaja | Ensiesiintyminen | Tiivistelmä |
| --- | --- | --- |
| Shade | Flash Comics #33 (Syyskuu 1942) | Richard Swift on roisto, joka käyttää erityistä keppiä, jonka avulla hän voi luoda täydellisen pimeyden halutessaan. |

| Rag Doll | Flash Comics #36 (Joulukuu 1942) | Peter Merkel syntyi "kolmioliitososuudella", minkä ansiosta hän kykeni taivuttamaan raajojaan pidemmälle kuin muut ihmiset. Hän piiloutui räsynukkeasuun ja ryösti kauppoja. |
| The Eel | Comic Cavalcade #3 (Kesäkuu 1943) | Eel Madden oli rikollinen, joka käytti rasvapistoolia, mikä teki melkein mahdottomaksi kenenkään saada häntä kiinni. |
| The Thinker | All-Flash #12 (Syyskuu 1943) | Clifford DeVoe, entinen DA, oli roisto, joka käytti erityisesti suunniteltua "ajatteluhattua" apuna loihtiessaan ja suorittaessaan erilaisia ​​rikoksia. |
| The Turtle | All-Flash #21 (Tammikuu/Helmikuu 1943) | Turtle nimellä tunnettu konna käytti hitauteen liittyviä aseita Salamaa vastaan, oli pitkään epäaktiivinen, sitten ilmestyi uudelleen ja hänellä on nyt kyky viedä nopeus ihmisiltä. Myöhemmin Turtle Man nimellä tunnettu konna oli toisen Salaman Barry Allenin vihollinen. |
| Dmane | Flash Comics Miniature Edition (Huhtikuu 1946) | Rikollinen tulevaisuudesta, jonka aikamatkakokeilu lähettää vahingossa vuoteen 1946. Salama pystyy vihdoin lähettämään hänet takaisin juuri ennen hänen teloitustaan. |
| The Changeling | Flash Comics #84 (Kesäkuu 1947) | Erik Razar oli pieniaikainen gangsteri Keystone Cityssä, kunnes hän sai voimageneraattorin sabotoimisesta valtavan sähkölatauksen, mikä antoi hänelle kyvyn muuttua erilaisiksi eläimiksi. |
| Rose ja Thorn | Flash Comics #89 (Marraskuu 1947) | Rose Cantonilla oli moninkertainen persoonallisuushäiriö, käyttäen sivupersoonaansa nimeltä Thorn, joka oli konna ja käytti piikkiaiheisia aseita. |
| Fiddler | All Flash Comics #32  (Tammikuu 1948) | Isaac Bowin oli konna, joka käytti viulua rikosten tekemiseen, tavallisesti käyttämällä viulua ihmisten hypnotisoimiseen tai aiheuttaen tärinää, joka saattoi rikkoa esineitä opittuaan taitoja fakiirilta, jonka kanssa hän oli vankilassa ennen tämän murhaamista. |
| The Rival | Flash Comics #104 (Helmikuu 1949) | Tohtori Edward Clariss oli professorina yliopistossa, jossa Jay Garrick opiskeli, uskoi luoneensa uudelleen kaavan, joka antoi Garrickille nopeuden ja jota hän kutsui nimellä "Velocity 9". Hänestä tuli myöhemmin Kilpailija-nimellä tunnettu rikollinen, joka tunnettiin myös ensimmäisenä Negatiivi-Salamana. |
Muut viholliset

Mazdan
Clive Yorkin
Magenta
Manfred Mota
Chillblaine
Razer
The Folded Man
Plunder
Brother Grimm
Cicada
Tar Pit
Murmur
Blacksmith
Fallout
Girder
Double Down
Hunter Zolomon
Peek-a-Boo
The Griffin
Spin
Spitfire
Black Mold
Lummox
Folded Man
Godspeed
Papercut
Bone Dry
Bloodwork