stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moez Ben Cherifia
Maajoukkue

Ben Cherifia aloitti maajoukkueuransa Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2010. Ben Cherifia valittiin myöhemmin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuihin, jossa Tunisia selvisi puolivälieriin saakka.
Ben Cherifia pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Perua vastaan 29. helmikuuta 2012, tultuaan vaihdosta kentälle.
Ben Cherifia toimi maansa ykkösvahtina vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa hän pelasi kaikissa kolmessa ottelussa, kun Tunisia jäi kisojen alkulohkoon.
Saavutukset

Tunisian mestaruus: 2010, 2011, 2012, 2014
Tunisian cup: 2011
Afrikan Mestarien liiga: 2011
Aiheesta muualla

Kawarji.com (ranskaksi)
Transfermarkt (saksaksi)
Worldfootball.net (englanniksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Ben Cherifia |
2 Ifa |
3 Haggui |
4 Chedli |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Korbi |
9 Chikhaoui |
10 Darragi |
11 Allagui |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Saihi |
22 Jridi |
23 Chermiti |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Ben Mustapha |
2 Ifa |
3 Hichri |
4 Baratli |
5 C. Dhaouadi |
6 Gharbi |
7 Msakni |
8 Hammami |
9 Harbaoui |
10 Darragi |
11 Ben Youssef |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Z. Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Mouelhi |
22 Ben Cherifia |
23 Khazri |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Ben Mustapha |
2 Ben Youssef |
3 Abdennour |
4 Mohsni |
5 Bedoui |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Rjaïbi |
9 Chikhaoui |
10 Younés |
11 Chermiti |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Nater |
15 Moncer |
16 A. Mathlouthi |
17 H. Mathlouthi |
18 Khazri |
19 Akaïchi |
20 Yacoubi |
21 Saihi |
22 Ben Cherifia |
23 Ben Djemia |
Valmentaja Leekens
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2017
1 Jridi |
2 Ben Youssef |
3 Abdennour |
4 Boughattas |
5 Kchouk |
6 Dhaouadi |
7 Msakni |
8 Lahmar |
9 Akaïchi |
10 Khazri |
11 Khenissi |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Ben Amor |
15 Azouni |
16 A. Mathlouthi |
17 H. Mathlouthi |
18 Khalil |
19 Khalifa |
20 Yacoubi |
21 Nagguez |
22 Ben Cherifia |
23 Sliti |
Valmentaja Kasperczak
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten säilä

Helsingin olympiakisojen miesten säilämiekkailuun osallistui 66 urheilijaa edustaen 26 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 31. heinäkuuta–1. elokuuta. Kilpailun voitti unkarilainen Pál Kovács, joka otteli 19 ottelua voittaen jokaisen. Myös muut mitalit menivät Unkariin.
2. kierros

Jokaisesta erästä neljä parasta välieriin.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Aladár Gerevich |  Unkari | 6 | 1 | 12 |
| 2 | Leszek Suski |  Puola | 5 | 2 | 20 |
| 3 | Ivan Manajenko |  Neuvostoliitto | 5 | 2 | 22 |
| 4 | Renzo Nostini |  Italia | 4 | 3 | 24 |
| 5 | Palle Frey |  Tanska | 3 | 4 | 25 |
| 6 | Antonio Haro Oliva |  Meksiko | 3 | 4 | 29 |
| 7 | José D'Andrea Mohr |  Argentiina | 1 | 6 | 32 |
| 8 | Allan Kwartler |  Yhdysvallat | 1 | 6 | 34 |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pál Kovács |  Unkari | 6 | 0 | 14 |
| 2 | Werner Plattner |  Itävalta | 5 | 1 |  |
| 3 | Gustave Balister |  Belgia | 4 | 3 | 22 |
| 4 | Adalbert Guráth sr. |  Romania | 4 | 3 | 30 |
| 5 | George Worth |  Yhdysvallat | 3 | 4 | (28-)27 |
| 6 | Lev Kuznetsov |  Neuvostoliitto | 3 | 4 | (22-)27 |
| 7 | Wojciech Zabłocki |  Puola | 2 | 5 | 30 |
| 8 | Edgardo Pomini |  Argentiina | 0 | 7 | 35 |
3. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tibor Berczelly |  Unkari | 5 | 2 | 20 |
| 2 | Heinz Lechner |  Itävalta | 5 | 2 | 21 |
| 3 | Ilie Tudor |  Romania | 5 | 2 | 23 |
| 4 | François Heywaert |  Belgia | 4 | 3 | 25 |
| 5 | Boris Beljakov |  Neuvostoliitto | 3 | 4 | 26 |
| 6 | Jean-François Tournon |  Ranska | 3 | 4 | 31 |
| 7 | Otto Greter |  Sveitsi | 2 | 5 | 33 |
| 8 | Raimondo Carnera |  Tanska | 1 | 6 | 34 |
4. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vincenzo Pinton |  Italia | 5 | 1 | 14 |
| 2 | Jean Levavasseur |  Ranska | 5 | 1 | 15 |
| 3 | Jose de Capriles |  Yhdysvallat | 5 | 1 | 17 |
| 4 | Daniel Sande |  Argentiina | 5 | 2 | 23 |
| 5 | Marcel van der Auwera |  Belgia | 3 | 3 | 22 |
| 6 | William Beatley |  Iso-Britannia | 2 | 5 | 24 |
| 7 | Ion Szántay |  Romania | 0 | 6 | 30 |
| 7 | Willy Fascher |  Saksa | 0 | 6 | 30 |
5. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jacques Lefévre |  Ranska | 5 | 0 | 1 |
| 2 | Hubert Loisel |  Itävalta | 4 | 1 | 17 |
| 3 | Gastone Daré |  Italia | 4 | 2 | 18 |
| 4 | Jerzy Pawŀowski |  Puola | 4 | 2 | 21 |
| 5 | Mohamed Abdel Rahman |  Egypti | 2 | 4 | 26 |
| 5 | Nils Nordin |  Ruotsi | 2 | 4 | 26 |
| 7 | Bob Anderson |  Iso-Britannia | 1 | 4 | 21 |
| 8 | Jules Amez-Droz |  Sveitsi | 0 | 5 | 25 |
Välierät

Jokaisesta erästä kolme parasta loppukilpailuun.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gastone Daré |  Italia | 4 | 1 | 13 |
| 2 | Aladár Gerevich |  Unkari | 4 | 1 | 14 |
| 3 | Heinz Lechner |  Itävalta | 4 | 1 | 17 |
| 4 | Daniel Sande |  Argentiina | 2 | 3 | 20 |
| 5 | Ivan Manajenko |  Neuvostoliitto | 2 | 3 | 22 |
| 6 | Jose de Capriles |  Yhdysvallat | 2 | 4 | 24 |
| 7 | Ilie Tudor |  Romania | 0 | 5 | 25 |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pál Kovács |  Unkari | 5 | 0 | 6 |
| 2 | Vincenzo Pinton |  Italia | 4 | 1 | 16 |
| 3 | Gustave Balister |  Belgia | 2 | 3 | 21 |
| 4 | Hubert Loisel |  Itävalta | 2 | 3 | 20 |
| 5 | Jean Levavasseur |  Ranska | 1 | 4 | 22 |
| 6 | Jerzy Pawŀowski |  Puola | 1 | 4 | 24 |
3. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jacques Lefévre |  Ranska | 4 | 1 | 12 |
| 2 | Werner Plattner |  Itävalta | 3 | 1 | 14 |
| 3 | Tibor Berczelly |  Unkari | 3 | 2 | 17 |
| 4 | Adalbert Guráth sr. |  Romania | 2 | 3 | 18 |
| 5 | Leszek Suski |  Puola | 1 | 3 | 18 |
| 6 | François Heywaert |  Belgia | 1 | 4 | 22 |
Italian Renzo Nostini ei otellut välierissä.
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pál Kovács |  Unkari | 8 | 0 | 19 |
| 2 | Aladár Gerevich |  Unkari | 7 | 1 | 16 |
| 3 | Tibor Berczelly |  Unkari | 5 | 3 | 22 |
| 4 | Gastone Daré |  Italia | 5 | 3 | 27 |
| 5 | Werner Plattner |  Itävalta | 4 | 4 | 34 |
| 6 | Jacques Lefévre |  Ranska | 3 | 5 | 25 |
| 7 | Vincenzo Pinton |  Italia | 2 | 6 | 32 |
| 8 | Heinz Lechner |  Itävalta | 2 | 6 | 35 |
| 9 | Gustave Balister |  Belgia | 0 | 8 | 40 |
Pronssi ratkesi uusintaottelussa.
Mona McSharry

| Mitalit> Maa:   Irlanti.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Irlanti.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Irlanti.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Irlanti> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 100 m ru |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Pronssia | Abu Dhabi 2021 | 100 m ru |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Pronssia | Glasgow 2019 | 50 m ru |  |
Mona Lucille McSharry (s. 21. elokuuta 2000) on irlantilainen uimari. Hän on rintauinnin mitalisti olympialaisista sekä lyhyen radan MM- ja EM-kilpailuista.
McSharry voitti vuonna 2017 nuorten Euroopan-mestaruuden 50 metrin ja 100 metrin rintauinnissa sekä nuorten maailmanmestaruuden 100 metrin rintauinnissa. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti ottamalla pronssia 50 metrin rintauinnissa lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019.
McSharry selviytyi ensimmäisen kerran aikuisten pitkän radan arvokilpailuissa loppukilpailuun toukokuussa 2021 sijoittumalla EM-kilpailuissa 100 metrin rintauinnissa seitsemänneksi. Hän kilpaili olympialaisissa ensi kerran Tokiossa 2021. Siellä hän sijoittui 100 metrin rintauinnissa kahdeksanneksi ja 200 metrin rintauinnin alkuerissä 20:nneksi. Joulukuussa 2021 hän saavutti MM-pronssia 100 metrin rintauinnissa ja sijoittui neljänneksi 50 metrin rintauinnissa lyhyen radan MM-kilpailuissa.
McSharry sijoittui pitkän radan EM-kilpailuissa 2022 viidenneksi 100 metrin rintauinnissa sekä seitsemänneksi 50 metrillä ja 200 metrillä. Pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän ylsi loppukilpailuun 100 metrin rintauinnissa, jossa hän sijoittui viidenneksi. Pari viikkoa MM-kilpailujen jälkeen hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruudet 50:n, 100:n ja 200 metrin rintauinnissa.
McSharry sijoittui pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 viidenneksi 100  metrin ja 200 metrin rintauinnissa sekä kahdeksanneksi 50 metrillä. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 100 metrin rintauinnissa pronssia 0,05 sekuntia kiinalaiselle hopeamitalistille Tang Qiantingille hävinneenä mutta 0,01 sekuntia edellä Italian Benedetta Pilatoa ja Yhdysvaltojen Lilly Kingiä. 200 metrin rintauinnin välierissä hän oli yhdestoista.
McSharry on opiskellut Yhdysvalloissa Tennesseen yliopistossa vuodesta 2020.
Munalikööri

Munalikööriä
Munalikööri eli advocaat on kermaista ja paksua likööriä, joka valmistetaan munankeltuaisesta, sokerista ja alkoholista (yleensä brandy-tisleestä). Likööri maustetaan usein vaniljalla, ja sen alkoholipitoisuus on 14–20 %. Munalikööriä valmistavat muun muassa Bols ja DeKuyper.
Munalikööriä voidaan käyttää leivonnassa ja erilaisten jälkiruokien valmistamiseen. Tunnetuin munalikööridrinkki on lumipallo, jossa likööri pidennetään sitruunalimonadilla. Joskus drinkkiin lisätään myös vodkaa.
Luovutettujen alueiden vaakunat

Tämä on artikkeli on luettelo luovutettujen alueiden vaakunoista. Suomen Neuvostoliitolle luovuttamien alueiden kunnista vain kaupungeilla oli lakkauttamishetkellä viralliset vaakunat. Luovutettujen kauppaloiden ja maalaiskuntien vaakunat ovat vasta kuntien lakkauttamisen jälkeen suunniteltuja perinnevaakunoita, eivätkä ne ole olleet virallisia. Monet osittain luovutetut maalaiskunnat jatkoivat toimintaansa, ja niille suunniteltiin sodan jälkeen viralliset vaakunat. Linkit näitä vaakunoita koskeviin artikkeleihin ovat luettelossa viimeisenä.
Ensimmäisenä luettelossa ovat kuitenkin Viipurin läänin ja lyhytaikaisen Petsamon läänin vaakunat. Petsamon läänin vaakunaa on myöhemmin käytetty Petsamon kunnan perinnetunnuksena.
Luovutettujen alueiden viralliset vaakunat > Läänien vaakunat

| Vaakuna | Läänin nimi, vaakunan kuvaus ja suunnittelija |
| --- | --- |
: Viipurin lääni Punaisessa yliskentässä kolme kultaista ritarinkruunua vieretysten. Sen alapuolella sinisessä kentässä kullanvärinen W-kirjain. Alun perin Viipurin kaupungin sinetti vuodelta 1403. Käytössä Viipurin kaupungin vaakunana vuoteen 1817 ja Viipurin läänin vaakunana vuoteen 1919.
: Petsamon lääni Mustassa kentässä päälletysten kolme halkaistua kullanväristä turskaa. E. O. W. Ehrström, vahvistettu 27.1.1921 ja ollut käytössä vuoden 1921 loppuun (Vaakunaa käytetty myöhemmin Petsamon kunnan perinnevaakunana.)
Luovutettujen alueiden viralliset vaakunat > Kaupunkien vaakunat

| Vaakuna | Kaupungin nimi, vaakunan kuvaus ja suunnittelija |
| --- | --- |
: Käkisalmi Sinisessä yliskentässä kaksi toisiaan vastaan suunnattua miekkaa pitelevää, kultahaarniskaan puettua käsivartta. Punaisessa alakentässä hopeanvärinen kurki, joka pitelee oikean jalan varpaitten välissä sinistä kiveä. Vaakuna on ollut käytössä jo 1700-luvulla, vahvistettu 4.10.1788 ja jäänyt epäviralliseksi 19.9.1944.
: Sortavala Sinisessä kentässä ristissä kaksi ratsuväenlippua. Liput ovat punaisia, mutta kärkikenttä on hopeanvärinen sekä tupsut ja tangot kultaa. Tankojen peitsenkärki on hopeaa. Vaakuna on ollut käytössä vuodesta 1651 lähtien, vahvistettu 4.10.1788 ja jäänyt epäviralliseksi 19.9.1944.
: Viipuri I blått fällt en afbild af dess urgamla Slott på sjösidan med dess förut förde gyllne W. i öfra delen af skölden. Vaakuna on vahvistettu 2.10.1817 ja jäänyt epäviralliseksi 19.9.1944.
Kuntaliiton vaakunakokoelmaan suunnitellut muistovaakunat

| Vaakuna | Kauppalan tai maalaiskunnan nimi, vaakunan kuvaus ja suunnittelija |
| --- | --- |
: Koiviston maalaiskunta Sinisellä kilvellä rengas, josta kasvaa säteittäin kymmenen koivunlehteä, kaikki hopeaa. Tapani Talari, 2021
: Kyyrölä Mustaan ja punaiseen halkoisella kilvellä alakkain kukkopilli ja ruukku kultaa, kukkopillin harja, heltta ja äänireiät sinistä Tapani Talari, 2016
: Käkisalmen maalaiskunta Sinisellä kilvellä punainen tyviö ja hopeinen, aaltokoroinen kavennettu hirsi yläpuolellaan hopeinen punavaruksinen, punakielinen ja -silmäinen käki. Tapani Talari, 2021
: Sortavalan maalaiskunta Punaisella kilvellä kavennettu, alareunastaan sahakoroinen hirsi ja kolme myllynkiveä 2+1, kaikki hopeaa. Tapani Talari, 2021
Osittain luovutettujen kuntien viralliset vaakunat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ilomantsin vaakuna  Inarin vaakuna  Kiteen vaakuna  Kuusamon vaakuna  Lappeen vaakuna  Nuijamaan vaakuna  |  Parikkalan vaakuna  Rautjärven vaakuna  Ruokolahden vaakuna  Saaren vaakuna  Sallan vaakuna  Simpeleen vaakuna  |  Tohmajärven vaakuna  Uukuniemen vaakuna  Vehkalahden vaakuna  Virolahden vaakuna  Värtsilän vaakuna  Ylämaan vaakuna  |
Aiheesta muualla

Karjalan Liitto: Luovutetun Karjalan pitäjien vaakunat ja standaarit
Nathan Payne

Nathan Payne
Nathan Perry Payne (13. elokuuta 1837 Cleveland, Ohio–11. toukokuuta 1885) oli Clevelandin pormestari vuosina 1875 ja 1876. Poliittiselta kannaltaan hän oli demokraatti. Nathan syntyi Clevelandissa Yhdysvalloissa ja oli vanhempiensa, Henry B:n ja Mary Perry Paynen, vanhin lapsi. Hän ei koskaan mennyt naimisiin.
Yhdysvaltain sisällissodassa Payne palveli vapaaehtoisena, niin kutsuttuna "100 päivän miehenä". Vuosina 1862-72 Payne toimi kahden kauden ajan paikallisen koulutuslautakunnassa sekä kuusi vuotta kunnanvaltuustossa. Vuonna 1875 hänet valittiin Clevelandin pormestariksi. Payne ei hakenut enää toiselle pormestarikaudelle keskittyäkseen liiketoimiinsa.
Mulperiot

| Mulperiot |
| --- | --- |
 Värimulperio (Maclura pomifera)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset (engl. Eudicots)
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Mulperiot Maclura  Nutt.
Katso myös
   Mulperiot Wikispeciesissä   Mulperiot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mulperiot (Maclura) on mulperikasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on kymmenen lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Amerikassa, Itä-Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Värimulperiota ja keltamulperiota käytetään värikasvina.
Lajit

Maclura africana
Maclura andamanica
Maclura brasiliensis
Maclura cochinchinensis
Maclura fruticosa
Maclura mollis
värimulperio eli värimulperi (Maclura pomifera)
Maclura spinosa
keltamulperio eli keltapuu (Maclura tinctoria)
Maclura tricuspidata
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Maclura
ITIS: Maclura (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Maclura (englanniksi)
Flora of China: Maclura (englanniksi)
Molnija (satelliitti)

Molnija 1
Molnija-satelliitti lähikuvassa
Molnija (Молния, Salama) oli Neuvostoliiton tärkein ja on eräs Venäjän käyttämä tietoliikennesatelliitti. Sen mukaan annettiin suuren inklinaation hyvin elliptisille satelliitin kiertoradoille nimeksi molnija-kiertorata. Satelliitteja on ollut käytössä yli sata kappaletta yli 30 vuoden aikana.
Historiaa

Molnija-satelliittijärjestelmän kehitystyö aloitettiin vuonna 1960. Ensimmäinen tavoite oli muodostaa satelliittijärjestelmä (Molnija-Orbita) Neuvostoliiton asevoimien viestintätarpeisiin. Satelliitit päätettiin sijoittaa hyvin elliptisille kiertoradoille, joiden apogeum on eteläisellä pallonpuoliskolla. Näiltä radoilta ne palvelisivat Neuvostoliittoa paremmin kuin perinteiset geostationaariset satelliitit, joiden radiosignaali pohjoisille leveysasteille on heikko. Kolmen tällaisen tietoliikennesatelliitin satelliitin, joista kukin on noin 11 tuntia 12 tunnin kiertoajasta Neuvostoliiton päällä, avulla saatiin jatkuvasti katettua koko Neuvostoliitto.
Ensimmäiset satelliitit valmistuivat vuonna 1963. Ensimmäiset laukaisut tammikuussa ja kesäkuussa vuonna 1964 epäonnistuivat. Ensimmäinen satelliitti saatiin lopulta radalleen lokakuussa 1965.
Toisen sukupolven Molnija-satelliittien laukaisut aloitettiin vuonna 1969. Tämän jälkeen Molnija-satelliitteja on laukaistu Maata kiertäville radoille hieman yli sata. Niiden käyttötarkoitus laajeni 1970-luvulla: Molnija-satelliitteja käytettiin myös televisio- ja tietoliikennepalveluiden välittämiseen.
Molnija 1

Ensimmäisen sukupolven Molnija-satelliitteja on laukaistu 1960-luvun alkupuolelta lähtien aina vuoteen 1975 saakka. Ensimmäinen onnistunut laukaisu tehtiin 22. elokuuta 1964, jolloin Maata kiertävälle radalle pääsi Kosmos 41 -satelliitti. Tämän satelliitin tietoliikenneantennien avautuminen ei onnistunut täydellisesti ja niinpä se jäikin vain osittaiseen testikäyttöön. Sarjan ensimmäinen toimiva satelliitti oli Molnija 1-1, joka laukaistiin avaruuteen 23. huhtikuuta 1965.
Molnija 2

Uuden sukupolven Molnija-satelliittien kehitystyö käynnistyi 1960-luvun lopulla. Niistä ensimmäinen eli Molnija 2-1 pääsi radalleen 24. marraskuuta 1971. Uusi satelliitti oli varustettu tehokkaammalla tietoliikenne- ja energiajärjestelmällä edeltäjiinsä nähden. Molnija 2 -sarjan satelliitteja laukaistiin avaruuteen aina vuoteen 1977 saakka.
Molnija 3

Jälleen kehittyneemmän satelliittisukupolven kehitystyö aloitettiin vuonna 1972. Sarjan ensimmäinen satelliitti Molnija 3-1 laukaistiin avaruuteen 21. marraskuuta 1974. Laukaisuja jatkettiin aina vuoteen 2003 saakka.
Rakenne

Tyypillinen Molnija-satelliitti on halkaisijaltaan 1,6 m ja 3,4 m pituinen sylinterimäinen rakenne, jonka sivuilla on kuusi aurinkopaneelia tietoliikennelaitteistojen energiantuotantoa varten. Satelliitin massa on keskimäärin 1600 kg. Molnija 3 -sarjan satelliiteilla sylinterimäisen rungon halkaisija on 1,4 m ja pituus 4,4 m.
Rata

Molnija-satelliitin rata on hyvin elliptinen. Radan apogeum eli etäisin piste sijaitsee keskimäärin 40 000 km korkeudessa. Radan perigeum eli Maata lähinnä oleva piste sijaitsee puolestaan noin 400 km korkeudessa. Molnija-radan kaltevuus päiväntasaajaan nähden (inklinaatio) on noin 63,4 astetta. Tällaisella radalla satelliitin kiertoaika maapallon ympäri on noin 718 minuuttia ja yksi satelliitti pysyy pohjoisen pallonpuoliskon horisontin yläpuolella noin 11 tuntia 12 tunnin kiertoajasta.
Aiheesta muualla

Molnija 1 -satelliitit
Molnijan kehityshistoria
Molnija-satelliiteista
Molnija 1-4 (Arkistoitu – Internet Archive)
Naomie Harris

| Naomie Harris |
| --- | --- |
 Naomie Harris vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Naomie Melanie Harris
Syntynyt: 6. syyskuuta 1976 (ikä 48) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:   28 päivää myöhemmin  Valkoiset hampaat  James Bond  Moonlight 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Naomie Melanie Harris (s. 6. syyskuuta 1976 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2002 tehtyään pää­roolit Selenana Danny Boylen kauhuelokuvassa 28 päivää myöhemmin ja Clarana televisio­sarjassa Valkoiset hampaat.
Harris on näytellyt muun muassa Tia Dalmaa eli Kalypsoa Pirates of the Caribbean -elo­kuva­sarjassa ja poliisia elo­kuvassa After the Sunset – keikka Bahamalla. Hän on näytellyt myös Bond-elo­kuvissa MI6:n johtajan sihteeriä Eve Money­pennyä elo­kuvasta 007 Skyfall lähtien.
Harris sai parhaan nais­sivu­osan Oscar -ehdokkuuden roolistaan draama­elo­kuvassa Moon­light (2016).
Valikoitu filmografia

28 päivää myöhemmin (2002)
Valkoiset hampaat (2002)
James Bond (2012–2021)
Moon­light (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naomie Harris Wikimedia Commonsissa
Nathan Milstein

Nathan Milstein vuonna 1920.
Nathan Mironovich Milstein, alun perin Natan Mironovitš Milštein (ven. Натан Миронович Мильштейн; 13. tammikuuta 1904 (J: 31. joulukuuta 1903) Odessa – 21. joulukuuta 1992 Lontoo) oli venäjänjuutalainen viulisti, joka vuodesta 1942 oli Yhdysvaltojen kansalainen.
Milstein syntyi Odessassa, jossa hän sai alkeisopetusta Pjotr Stoljarskilta. Tämä oli myös David Oistrahin opettaja. Kun Milstein oli 11-vuotias, Leopold Auer kutsui hänet oppilaakseen Pietarin konservatorioon. Auerin siirryttyä Norjaan vuoden 1917 vallankumousten jälkeen Milstein palasi Odessaan. Vuonna 1921 hän tutustui Kiovassa pianisti Vladimir Horowitziin, jonka kanssa ystävystyi ja esiintyi usein. Vuonna 1925 he tekivätkin yhteisen konserttimatkan Länsi-Euroopassa. Tänä aikana Milstein sai jonkin aikaa opetusta myös viulisti Eugène Ysaÿelta.
Milstein esiintyi ensi kerran Yhdysvalloissa vuonna 1929 Leopold Stokowskin johtaman Philadelphian orkesterin solistina. Hän asettui lopulta asumaan New Yorkiin, mutta jatkoi esiintymisiä myös Euroopassa.
Milsteinia pidetään yhtenä 1900-luvun hienoimmista viulisteista. Hänen uransa oli poikkeuksellisen pitkä: hän esiintyi vielä 1980-luvun puolivälissä, viimeisenä Auerin oppilaista, ja joutui lopulta vetäytymään konserttilavoilta käsiongelmien takia.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko

Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko (engl. True Church of Jesus Christ of Latter Day Saints) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut, sittemmin hajonnut uskonnollinen yhteisö. Se erosi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta keväällä 1844 Nauvoossa, Illinoisissa. Kirkon perusti William Law yhdessä muutaman muun kirkon profeettaan Joseph Smithiin kriittisesti suhtautuneen henkilön kanssa. He tunnustivat Smithin periaatteessa profeetaksi ja Mormonin kirjan pyhäksi kirjoitukseksi, mutta he vastustivat Smithin salassa aloittamaa moniavioisuutta.
William Law perusti Nauvoossa toimineen Nauvoo Expositor -lehden, joka paljasti Smithin opettaman moniavioisuuden sekä kertoi hänen itsensä solmimista moniavioisista liitoista. Tämän jälkeen Smith määräsi kaupungin pormestarina kyseisen lehden lakkautettavaksi sekä pani puolisotilaallisen Nauvoon legioonan komentajana lakkautustuomion toimeen hävittäen samalla lehden kirjapainon. Suurin osa Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkon jäsenistä pakeni kaupungista peläten henkensä menetystä. Nauvoo Expositor -lehden hävittämisestä syntyneet levottomuudet johtivat Smithin pidättämiseen ja myöhemmin hänen lynkkaukseensa kesäkuun 27. päivänä 1844.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko hajosi pian Smithin kuoleman jälkeen.
NK Maribor

Kuva ottelusta NK Rudar Trbovljea vastaan vuodelta 1961.
Kuva Slovienian mestaruusjuhlista vuodelta 2013.
NK Maribor on vuonna 1960 perustettu slovenialainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Slovenian korkeimmalla sarjatasolla PrvaLigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Mariborin kaupungissa. Seura on itsenäisen Slovenian jalkapallohistorian menestyksekkäin. Se on ainoa Mestarien liigan lohkovaiheeseen selviytynyt slovenialaisjoukkue ja vuosina 1996-2003 seura voitti Slovenian mestaruuden seitsemän kertaa peräkkäin.
Seuran tunnuslause on En klub, ena čast (Yksi seura, yksi kunnia).
Saavutukset

PrvaLigan mestari (15):
1996/97, 1997/98, 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2008/09, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2016/17, 2018/19
Slovenian Cupin voittaja (9):
1991/92, 1993/94, 1996/97, 1998/99, 2003/04, 2009/10, 2011/12, 2012/13, 2015/16
Mestarien liigan lohkovaiheessa kaudella 1999/00