stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Freiberginhevonen

| Freiberginhevonen |
| --- | --- |

Tyyppi::  keskiraskas lämminverinen, kevyt kylmäverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Sveitsi
Rodun syntyaika::  1800-luku
Muita nimityksiä::  juranhevonen, Franches Montagnes
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  ratsu, kevyt työhevonen
Ominaisuudet
Korkeus::  150-160 cm
Värit::  yksivärinen
Freiberginhevonen (myös juranhevonen, ransk. Franches Montagnes) on vankka kevytrakenteinen kylmäverinen hevosrotu. Se on kotoisin Länsi-Sveitsissä sijaitsevasta Juravuoristosta ja saanut alkunsa 1800-luvulla. Freiberginhevosta käytetään Juravuoristossa maatöissä, koska se on sitkeä ja säyseä. Nykyään sitä käytetään lisäksi ratsuna.
Ominaisuudet

Rakenteeltaan freiberginhevoset ovat melko raskaita. Rotua on nykyisin kahta tyyppiä, vanhempi raskasrakenteinen ja lihaksikkaampi sekä moderni kevyempi ja ratsutyyppisempi. Nykyisissä hevosissa arabivaikutus näkyy aiempaa enemmän. Säkäkorkeus on 150–160 cm.
Pää on pieni, mutta joskus melko raskas, profiili suora tai usein hieman kyömy. Korvat ovat pienet. Kaula on lihaksikas ja kaareva. Lavat ovat luisut. Selkä on suora ja lyhyt, säkä leveä ja selkeä. Lautanen on hieman luisu ja rodulla on taipumusta vakolautaseen. Jalat ovat vahvat ja lyhyet, vuohiskarvoitusta on vain vähän. Kaviot ovat kovat.
Yleisin väri on ruunikko, myös rautiaita ja mustia esiintyy. Valkoiset merkit ovat yleisiä.  Rodussa esiintyy myös harvinaisena dominanttivalkoista väritystä.
Luonteeltaan rotu on yleensä rauhallinen ja ystävällinen. Kestävänä, ketteränä ja varmajalkaisena se on sopeutunut hyvin vuoristoiseen ympäristöönsä.
Historia

Freiberginhevonen on kotoisin Sveitsin Juran alueelta. Se syntyi 1800-luvulla, kun paikallisiin kylmäverisiin hevosiin risteytettiin ulkomaisia hevosia.
Hevoset olivat Sveitsissä kauan harvinaisia ja kalliita ja vasta noin vuonna 1620 ne alkoivat yleistyä Juravuoriston maatiloilla ja postiliikenteessä. Yleisin oli modernia freiberginhevosta muistuttanut kevyt tyyppi.
1793–1813 Sveitsin Juran alue kuului Ranskaan ja Napoleonin sotien aikana alueen hevoskasvatus melkein hävitettiin. 1815 alue liitettiin Sveitsiin ja rodun määrä alkoi taas kasvaa.
Noin vuonna 1850 rautateiden rakentamisen myötä hevosten tarve väheni ja pääasialliseksi käytöksi muodostui maatilan työt, mikä vähensi ratsutyyppisten ja puoliveristen ajohevosten tarvetta. 1864 perustettiin ensimmäinen yhdistys edistämään freiberginhevosen säilymistä. Maan ja etenkin Juran alueen hevoskasvatuksen edistämiseksi Sveitsin hallitus toi maahan 1860–1890 lähes 200 oria, postier-tyyppisiä bretagnenhevosia, puoliverisiä, englantilaisia täysiverisiä ja anglonormanneja. Nämä risteytykset kuitenkin vähensivät freiberginhevosen massaa liikaa, joten lisäksi tuotiin kylmäverisiä oreja, etenkin ardennereita ja percheroneja.
1900-luvun alussa järjestäytynyt hevoskasvatus alkoi vakiintumaan koko maassa ja 1901 Avenchesissa avattiin valtionsiittola, jossa oli useita oreja Jurasta. Jalostuseläinten tuonti ulkomailta väheni ja freiberginhevosta alettiin parantaa ja vakiinnuttaa rotuna ilman vieraita geenejä. Vuonna 1924 perustettiin ensimmäinen sveitsiläisen työhevosen kantakirja, myöhemmin vuonna 1960 tämä kantakirja nimettiin uudelleen freiberginhevosen kantakirjaksi. 1910-luvulla Jurassa laskettiin olevan 4000 tammaa. 1926 tykistöupseerit alkoivat kuitenkin vaatia kevyempiä ja luonteikkaampia hevosia, 1935 hallitus antoi tuoda maahan anglonorman ori Uranin, lisäksi rodun jalostukseen hyväksyttiin useita arabioreja.
Maailman sotien aikaan hevonen oli korvaamaton maataloudelle ja armeijalle. Samalla freiberginhevonen levisi koko maahan syrjäyttäen muut sveitsiläiset rodut. Sotien jälkeen koneellistumisen myötä rodun suosio kuitenkin väheni. Vuodesta 1965 alkaen rodun jalostukseen on käytetty ratsuominaisuuksien parantamiseksi puoliverisiä oreja Ranskasta ja Ruotsista, samalla freiberginhevonen muuttuu vähitellen maatalouden työhevosesta yhä enemmän ratsuksi.
Käyttö

Alun perin freiberginhevosta käytettiin etenkin maatalouden töissä sekä armeijassa. Yhä nykyäänkin rotua käytetään työhevosena jyrkillä rinteillä, joita ei voida hoitaa traktorilla. Sveitsin armeija käyttää yhä hevosia viemään ammuksia ja huoltotarvikkeita varikoille, joille ei ole ajoneuvoille soveltuvia reittejä. Tämän lisäksi se toimii niin kilpa- kuin harrasteratsunakin sekä valjakkoajossa. Runsaat kaksi kolmasosaa freiberginhevosista kasvatetaan Sveitsissä lihaksi.
Dominanttivalkoinen freiberginhevosori
Greta Pitkänen

Greta Eugenia Pitkänen (o.s. Malmstén; 17. heinäkuuta 1911 – 23. joulukuuta 1938) oli suomalainen laulaja sekä Georg ja Eugen Malmsténin sisko, joka tunnetaan erityisesti veljensä Georgin kanssa 1930-luvulla tekemistään Mikki-hiiri-levytyksistä.
Pitkänen esitti palvelijatarta Risto Orkon ohjaamassa elokuvassa Herrat täysihoidossa vuonna 1933. Tämä jäi hänen ainoaksi merkittäväksi roolikseen ennen hänen äkillistä kuolemaansa angiinamyrkytykseen vain 27-vuotiaana.
Greta Pitkänen ja Georg Malmsten levyttivät Dallapé-orkesterin kanssa kolme Malmsténin säveltämää ja R. R. Ryynäsen sanoittamaa Mikki-hiiri -musiikkisatua, Mikki-hiiri ja susihukka (1934), Mikki-hiiri merihädässä (1936) ja Mikki-hiiri ja vuorenpeikko (1937). Myöhemmin Malmstén teki vielä kaksi Mikki-hiiri -aiheista laulua (Mikki-hiiri koskenlaskussa, 1954, ja Mikki-hiiri lentäjänä, 1963), joista ensimmäisessä Mikki-hiirenä oli Ragni Malmstén ja jälkimmäisessä Vieno Kekkonen. Nämä eivät kuitenkaan menestyneet läheskään samalla tavoin kuin kolme ensimmäistä.
Greta Pitkäsen puoliso vuodesta 1933 oli Tauno Valter Pitkänen, joka kuoli vain kaksi vuotta myöhemmin helmikuussa 1935. Heidän ainoa poikansa Thor Ejvind syntyi kahdeksan kuukautta isänsä kuoleman jälkeen.
Aiheesta muualla

Greta Pitkäsen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Gränsvallen

Gränsvallen voi viitata seuraaviin:
Gränsvallen, jalkapallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa
Gränsvallen, jääpallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gränsvallen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gräggnäs

Gräggnäs on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee meren rannalla kunnan kaakkoisosassa.
Gräggnäs sijaitsee Västanfjärdissä, Lammalan taajaman eteläpuolella. Kyläalueen pohjoisrajalla on Östviken-niminen kluuvijärvi. Gräggnäsin kyläalue ulottuu etelään lähimmille saarille saakka. Kyläalue on pääosin metsämaata ja vain Gräggnäsin tilan ympärillä on vähän peltoa. Meren rannalla on kunnan uimaranta.
Gräggnäs on syntynyt Gräggnäsin yksinäistilan ympärille, joka on ainakin 1700-luvusta lähtien sijainnut nykyisellä paikallaan. Kylän kantatilasta lohkottiin Halsholmenin saari omaksi tilakseen 1901 ja aputila Vikarna itsenäistyi 1910. 1900-luvun aikana kylään on syntynyt hieman uutta asutusta ja etenkin kesäasutusta.
Fuldan piirikunta

Fuldan piirikunta (saks. Landkreis Fulda) on piirikunta Hessenin osavaltion koillisosassa Saksassa. Sen keskus on Fuldan kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 1 380,41 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 23 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnan asukasluku oli 223 023.
Kaupungit ja kunnat

Piirikuntaan kuuluu neljä kaupunkia ja 19 kuntaa. Asukasluvut 31. joulukuuta 2020.
Kaupungit
Fulda (67 980)
Gersfeld (5 480)
Hünfeld (16 613)
Tann (4 382)
Kunnat
Bad Salzschlirf (3 501)
Burghaun (6 350)
Dipperz (3 533)
Ebersburg (4 649)
Ehrenberg (2 566)
Eichenzell (11 135)
Eiterfeld (7 037)
Flieden (8 582)
Großenlüder (8 580)
Hilders (4 632)
Hofbieber (6 075)
Hosenfeld (4 584)
Kalbach (6 360)
Künzell (16 828)
Neuhof (10 861)
Nüsttal (2 846)
Petersberg (16 186)
Poppenhausen (2 702)
Rasdorf (1 561)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu (saksaksi)
Hessenin piirikunnat ja piirivapaat kaupungit
Bergstraße
Darmstadt
Darmstadt-Dieburg
Frankfurt am Main
Fulda
Gießen
Groß-Gerau
Hersfeld-Rotenburg
Hochtaunuskreis
Kasselin kaupunki
Kasselin piirikunta
Lahn-Dill-Kreis
Limburg-Weilburg
Main-Kinzig-Kreis
Main-Taunus-Kreis
Marburg-Biedenkopf
Odenwaldkreis
Offenbach am Main
Offenbachin piirikunta
Rheingau-Taunus-Kreis
Schwalm-Eder-Kreis
Vogelsbergkreis
Waldeck-Frankenberg
Werra-Meißner-Kreis
Wetteraukreis
Wiesbaden
Fuldan piirikunta ja sen kunnat.
Gräf & Stift

Gräf & Stift oli itävaltalainen teollisuusyritys, joka valmisti autoja vuodesta 1902. Tehdas valmisti henkilöautoja vuoteen 1938 ja kuorma- sekä linja-autoja vuoteen 2001 asti, vuodesta 1971 osana MAN AG:ta.
Gräf & Stift -tehtaan perustivat veljekset Carl, Heinrich ja Franz Gräf sekä Josef Hans Stift Wienissä vuonna 1902. Perustajista Franz Gräf oli jo vuonna 1897 valmistanut etuvetoisen auton voituretten, jossa oli yksisylinterinen DeDion-moottori. Se on maailman ensimmäinen etuvetoinen auto.
Tehdas valmisti kaksi- ja nelisylinterisiä autoja vuoteen 1907 saakka. Gräf & Stift -autot olivat ylellisiä ja kalliita.
1930-luvulla Gräf & Stift alkoi myös valmistaa kuorma-autoja ja linja-autoja. Vähitellen niiden tuotanto syrjäytti henkilöautojen tuotannon, joiden valmistus loppui vuonna 1938. Kuorma-autojen ja linja-autojen tuotanto jatkui vuoteen 2001.
Vuoden 1911 Gräf & Stift Double Phaeton, jossa arkkiherttua Frans Ferdinand istui, kun hänet murhattiin 28. kesäkuuta 1914.
Itävalta-Unkarin arkkiherttua Frans Ferdinand istui Gräf & Stiftin valmistamassa autossa Double Phaeton (engine no. 287), kun hänet ammuttiin 1914. Auto on näytteillä Wienissä Heeresgeschichtliches Museumissa.
Guaraná Jesus

Guaraná Jesus -juomaa lasissa.
Guaraná Jesus on brasilialaisen bv0:n kehittämä virvoitusjuoma. Sitä valmistetaan São Luísissa. Juoma on kotimaassaan erittäin suosittu, ja sitä nautitaan Brasiliassa enemmän kuin Coca-Colaa. Sitä valmistetaan guaranasta, joka sisältää kofeiinia, teofylliiniä ja teobromiinia.
Juoma kehitettiin ja julkaistiin vuonna 1920, ja se on nimetty juoman kehittäjän, apteekkari Jesus Noberto Gomesin, mukaan. Juomaa markkinoidaan iskulauseella "the pink dream" (suom. "pinkki unelma").
Georg Joseph Beer

Georg Joseph Beer
Georg Joseph Beer (23. joulukuuta 1763 Wien – 11. huhtikuuta 1821 Wien) oli itävaltalainen lääkäri. Beer tutki silmäsairauksia ja loi perustan tieteelliselle silmätautiopille. Hän kehitti kirurgisen toimenpiteen harmaakaihin hoitamiseksi ja kirjoitti oppikirjan silmäsairauksista 1813. Beer nimitettiin Wienin yliopiston silmätautiopin professoriksi vuonna 1818. Hän jäi työkyvyttömäksi 1819 aivohalvauksen seurauksena ja kuoli muutamaa vuotta myöhemmin.
Georg Solti

Solti vuonna 1975.
Georg Soltin hauta Budapestissä.
Georg Solti (alun perin György Stern, 21. lokakuuta 1912 – 5. syyskuuta 1997) oli unkarinjuutalainen kapellimestari.
Solti syntyi Budapestissa, jossa soitti pianoa ja opiskeli Franz Liszt -akatemiassa. Vuonna 1935 hän oli jo saavuttanut tunnustusta kapellimestarina, ja 1938 johti debyyttinään Mozartin Figaron häät Budapestin kaupunginoopperassa. Seuraavana vuonna Solti pakeni juutalaistaustansa vuoksi Sveitsiin, jossa jatkoi uraansa.
Sodan jälkeen Solti toimi musiikillisena johtajana Baijerin kansallisoopperassa Münchenissä sekä Frankfurtin kaupunginoopperassa. Vuonna 1951 hän teki ensiesiintymisensä Salzburgin musiikkifestivaaleilla johtamalla Mozartin Idomeneon. Vuonna 1961 Solti nimitettiin kapellimestariksi Royal Opera Houseen Lontooseen, jossa hän toimi vuoteen 1971 saakka. Vuonna 1971 hänet lyötiin ritariksi, ja seuraavana vuonna hänestä tuli Ison-Britannian kansalainen.
Solti oli Chicagon sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja 1969–1992, L'Orchestre de Paris'n musiikillinen johtaja 1972–1975 ja Lontoon filharmonisen orkesterin pääkapellimestari 1979–1983. Hän toimi aktiivisesti johtamistyössä kuolemaansa asti. Solti sai uransa aikana useita palkintoja, muun muassa ennätykselliset 31 Grammy-palkintoa levytystaiteilijana vuosina 1963–1998. Hänen ennätyksensä rikkoi 32. Grammy-palkinnollaan Beyoncé vuonna 2023.
Solti tunnetaan erityisesti Richard Wagnerin tulkitsijana. Hän johti Nibelungin sormuksen ensimmäisen täydellisen studioäänityksen Wienin filharmonikkojen kanssa 1960-luvulla. Lisäksi hänen esityksensä ja levytyksensä Verdin, Mahlerin ja Bartókin teoksista nauttivat suurta arvostusta. Yksittäisistä tunnetuista levytyksistä voidaan lisäksi mainita Mahlerin kahdeksas ja Schubertin yhdeksäs sinfonia.
Tunnetuimpia levytyksiä

Wagner: Nibelungin sormus (1963–1969)
Verdi: Requiem (1967)
Mahler: Sinfonia nro 8 (1971)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Solti Wikimedia Commonsissa
Georg Kandlinger

Georg Kandlinger (20. maaliskuuta 1949 Rottach-Egern – 16. marraskuuta 2020 Hausham) oli saksalainen hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla SC Rottach-Egerniä. Kandlinger kilpaili Innsbruckin olympialaisissa 1976, joissa hän oli 15 kilometrin kisassa 31. ja hiihti maansa yhdeksänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa, mutta joutui keskeyttämään 50 kilometrillä.
Geraldo Pino

Geraldo Pino (Gerald Pine; 10. helmikuuta 1939 Freetown – 10. marraskuuta 2008 Port Harcourt) oli sierraleonelainen laulaja ja kitaristi, joka vaikutti huomattavasti Länsi-Afrikan soulin, funkin ja afrobeatin kehitykseen. Hän oli Nigeriassa työskennelleen juristin poika, joka menetti äitinsä ja siskonsa varhaisella iällä. 1960-luvun alussa Pino oli mukana perustamassa Heartbeats-yhtyettä, joka soitti amerikkalaisten hittien coverversioita ja kongolaista rumbaa.
Kun Sierra Leonessa otettiin käyttöön ensimmäiset televisiot vuonna 1962, Pino ja Heartbeats saivat sinne oman show’nsa. Kokoonpanon ensimmäiset levytykset ovat vuodelta 1963; ne julkaistiin Pinon omalla levymerkillä. Näiden levytysten joukossa on Zamzie, jota on yhä käytetty Voice of American teemakappaleena. Vuosina 1965–67 Pino kiersi Ghanassa sekä Nigeriassa, jossa hän teki vaikutuksen Fela Kutiin. Vuonna 1967 hän asettui Accran Ringway-hotelliin. Heartbeats hajosi 1960-luvun lopussa, mutta Pino perusti uuden kokoonpanon, Heartbeats 72'n, joka esiintyi 1970-luvulla Jimmy Cliffin, Rufus Thomasin ja Manu Dibangon kanssa.
Vuonna 1969 Pino muutti pysyvästi Nigeriaan ja osti televisioaseman sekä lentokenttähotellin Port Harcourtista. Hän saavutti mainetta niinkin kaukana kuin Keniassa ja esiintyi vielä vanhoilla päivillään Lontoon Barbican Centressä. Pino kuoli sairastettuaan syöpää ja diabetesta.
Aiheesta muualla

AllMusic: Geraldo Pino (englanniksi)
GP2 Monacon Grand Prix 2013

|  GP2 Monacon Grand Prix 2013 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 2013. 

Päivämäärä:  24. toukokuuta 2013
Sijainti:  Circuit de Monaco, Monaco
Rata:  Katurata   3,337 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  42 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Johnny Cecotto, Jr.
Talli:  Arden International
Aika:  1.21,195
Nopein kierros
Kuljettaja:   Stefano Coletti
Talli:  Rapax
Aika:  1.23,665 (kierroksella 9)
Palkintokoroke
Voittaja:   Sam Bird  (Russian Time)
Toinen:   Kevin Ceccon  (Trident)
Kolmas:   Mitch Evans  (Arden International)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  30 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Stefano Coletti
Talli:  Rapax
Aika:  1.22,853 (kierroksella 8)
Palkintokoroke
Voittaja:   Stefano Coletti  (Rapax)
Toinen:   Adrian Quaife-Hobbs  (MP Motorsport)
Kolmas:   Mitch Evans  (Arden International)
GP2 Monacon Grand Prix 2013 oli GP2-kauden 2013 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 24.–25. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Tulokset > Aika-ajo > Ryhmä A

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International | 1:21.141 | 1 |
| 2 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 1:21.509 | 3 |
| 3 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 1:21.986 | 5 |
| 4 | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 1:22.092 | 7 |
| 5 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 1:22.163 | 9 |
| 6 | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 1:22.349 | 11 |
| 7 | 15 |  Alexander Rossi | EQ8 Caterham Racing | 1:22.511 | 13 |
| 8 | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 1:22.589 | 25 |
| 9 | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 1:22.677 | 16 |
| 10 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 1:22.943 | 18 |
| 11 | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 1:23.006 | 19 |
| 12 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 1:23.017 | 21 |
| 13 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 1:23.443 | 24 |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajo > Ryhmä B

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 1:21.157 | 2 |
| 2 | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 1:21.185 | 4 |
| 3 | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin | 1:21.198 | 6 |
| 4 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 1:21.387 | 8 |
| 5 | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 1:21.418 | 10 |
| 6 | 14 |  Sergio Canamasas | EQ8 Caterham Racing | 1:21.522 | 12 |
| 7 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 1:21.658 | 14 |
| 8 | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 1:22.245 | 15 |
| 9 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 1:22.317 | 17 |
| 10 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 1:22.376 | 22 |
| 11 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 1:22.716 | 20 |
| 12 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 1:22.842 | 23 |
| 13 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 1:23.328 | 26 |
Lähde:
Tulokset > Pitkä kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Kesketys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 42 | 1:36:15.919 | 3 | 25 |
| 2 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 42 | +22.077 | 5 | 18 |
| 3 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 42 | +23.225 | 2 | 15 |
| 4 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 42 | +23.416 | 9 | 12 |
| 5 | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 42 | +29.588 | 16 | 10 |
| 6 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 42 | +1:00.519 | 14 | 8+2 |
| 7 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 42 | +1:02.449 | 22 | 6 |
| 8 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 42 | +1:08.400 | 26 | 4 |
| 9 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 42 | +1:12.107 | 17 | 2 |
| 10 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 42 | +1:22.410 | 18 | 1 |
| 11 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 42 | +1:29.356 | 8 |  |
| 12 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 41 | +1 kierros | 24 |  |
| 13 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 41 | +1 kierros | 21 |  |
| 14 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 41 | +1 kierros | 23 |  |
| 15 | 14 |  Sergio Canamasas | EQ8 Caterham Racing | 40 | +2 kierrosta | 12 |  |
| 16 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 40 | +2 kierrosta | 20 |  |
| Kesk. | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 26 | DNF | 25 |  |
| Kesk. | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International | 0 | DNF | 1 |  |
| Kesk. | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 0 | DNF | 4 |  |
| Kesk. | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin Motorsport | 0 | DNF | 6 |  |
| Kesk. | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 0 | DNF | 7 |  |
| Kesk. | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 0 | DNF | 10 |  |
| Kesk. | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 0 | DNF | 11 |  |
| Kesk. | 15 |  Alexander Rossi | EQ8 Caterham Racing | 0 | DNF | 13 |  |
| Kesk. | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 0 | DNF | 15 |  |
| Kesk. | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 0 | DNF | 19 |  |
Lähde:
Tulokset > Sprintti kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Kesketys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18 |  Stefano Coletti | Rapax | 30 | 42.50.707 | 3 | 15+2 |
| 2 | 26 |  Adrian Quaife-Hobbs | MP Motorsport | 30 | +1.869 | 1 | 12 |
| 3 | 6 |  Mitch Evans | Arden International | 30 | +2.218 | 6 | 10 |
| 4 | 9 |  Felipe Nasr | Carlin | 30 | +2.536 | 5 | 8 |
| 5 | 3 |  James Calado | ART Grand Prix | 30 | +3.747 | 4 | 6 |
| 6 | 24 |  René Binder | Venezuela GP Lazarus | 30 | +19.293 | 2 | 4 |
| 7 | 21 |  Kevin Ceccon | Trident Racing | 30 | +20.015 | 7 | 2 |
| 8 | 2 |  Stéphane Richelmi | DAMS | 30 | +20.576 | 9 | 1 |
| 9 | 27 |  Daniël de Jong | MP Motorsport | 30 | +21.197 | 10 |  |
| 10 | 16 |  Jake Rosenzweig | Barwa Addax | 30 | +31.720 | 14 |  |
| 11 | 14 |  Sergio Canamasas | EQ8 Caterham Racing | 30 | +34.105 | 15 |  |
| 12 | 10 |  Jolyon Palmer | Carlin Motorsport | 30 | +35.775 | 19 |  |
| 13 | 8 |  Fabio Leimer | Racing Engineering | 30 | +36.488 | 18 |  |
| 14 | 7 |  Julian Leal | Racing Engineering | 30 | +36.913 | 20 |  |
| 15 | 22 |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | 30 | +42.125 | 21 |  |
| 16 | 17 |  Rio Haryanto | Barwa Addax | 30 | +43.235 | 17 |  |
| 17 | 23 |  Jon Lancaster | Hilmer Motorsport | 30 | +1:03.893 | 12 |  |
| 18 | 1 |  Marcus Ericsson | DAMS | 30 | +1:04.258 | 22 |  |
| 19 | 15 |  Alexander Rossi | EQ8 Caterham Racing | 30 | +1:04.735 | 23 |  |
| 20 | 25 |  Kevin Giovesi | Venezuela GP Lazarus | 30 | +1:05.044 | 25 |  |
| 21 | 20 |  Nathanaël Berthon | Trident Racing | 30 | +1:05.468 | 24 |  |
| 22 | 4 |  Daniel Abt | ART Grand Prix | 30 | +1:06.174 | 16 |  |
| 23 | 19 |  Simon Trummer | Rapax | 30 | +1:07.413 | 13 |  |
| 24 | 11 |  Sam Bird | Russian Time | 29 | +1 kierros | 8 |  |
| 25 | 12 |  Tom Dillmann | Russian Time | 27 | +3 kierrosta | 11 |  |
| EX | 5 |  Johnny Cecotto, Jr. | Arden International |  |  |  |  |
Lähde:

Käännös suomeksi
Georg Jungqvist

Johan Georg Jungqvist (26. joulukuuta 1873 Helsinki – 28. toukokuuta 1959 Uusikaupunki) oli suomalainen juristi, asianajaja, kamreeri ja Uudenkaupungin pormestari.
Jungqvistin vanhemmat olivat seppä Erik Johan Jungqvist ja Sofia Vilhelmina Svart. Hän pääsi ylioppilaaksi Hesingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1895 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon vuonna 1901. Jungqvist sai varatuomarin arvon 1904.
Jungqvist oli Uudessakaupungissa asianajajana 1903–1924, säästöpankin kamreerina 1909–1924 sekä pormestarina 1924–1945. Hän oli Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1913 ja toimi myös jonkin aikaa valtuuston puheenjohtajana.
Jungqvist oli naimisissa vuodesta 1912 Edith Mathilda Rivellin kanssa.
Galina Voskobojeva

| Galina Voskobojeva |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1984 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Kazakstan
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  67 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2002–
Palkintorahat:  2 525 167 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  42. (7.5.2012)
Voitot/tappiot:  373–313
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2009, 2012)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2008, 2009, 2013)
Wimbledon:  1. kierros (2012)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  26. (20.8.2012)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  338–268
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Galina Voskobojeva (s. 18. joulukuuta 1984 Moskova, Venäjä) on kazakstanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 42 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan viisi WTA-turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Voskobojeva on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2009 ja 2012.
Aiheesta muualla

Galina Voskobojeva WTA:n sivuilla (englanniksi)
Galina Voskobojeva ITF:n sivuilla (englanniksi)
Giovan Battista Andreini

| Giovan Battista Andreini |
| --- | --- |
 Giovan Battista Andreini
Henkilötiedot
Syntynyt: 1578 Firenze
Kuollut: 1654 Reggio nell’Emilia
Ammatti:  näyttelijä, näytelmäkirjailija
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Giovambattista Andreini, Giovanni Battista Andreini, Gio. Battista Andreini
Giovan Battista Andreini (1578 Firenze – 1654 Reggio nell’Emilia) oli italialainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hänen tyylilajinsa oli commedia dell’arte. Andreini on mainittu erääksi aikakautensa merkittävimmistä näyttämötaiteilijoista.