stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilves
Ilves ja ihminen > Metsästys > Käyttöhistoria

Ilvestä on pidetty historian aikana merkittävänä turkiseläimenä. Sitä on arvostettu erityisesti Siperian itäosissa, Mongoliassa ja Kiinassa, jossa ilveksen turkkia on käytetty talvivaatteiden tekemiseen. Ilveksen turkilla alkoi Suomessa olla kysyntää jo 1100-luvulla, ja niitä alettiin käyttää maksuvälineenä. Vuosien 1542–1543 Ruotsin kruunu kirjanpidon perusteella yhdellä ilveksen nahkalla pystyi kuittamaan 5–10 veronahkaa. Oravannahkoja tarvittiin yhteen veronahkaan jopa 12 kappaletta. Ilveksiä metsästettiin Suomessa erityisesti Satakunnassa ja Hämeessä. Tuolloin uskottiin, että oli olemassa runsastäpläinen kissailves, punaturkkinen kettuilves ja lähes täplätön ja harmaasävyinen susi-ilves.
Mammals of the Soviet Union -teoksen mukaan ilvestä on käytetty ravinnoksi useissa maissa. Entisessä Neuvostoliitossa ilvestä on syöty ainakin Baltian maissa, Siperiassa ja Venäjän Kaukoidässä, missä sitä on pidetty herkkuna. Sitä on syöty myös läntisessä Euroopassa. Venäjän hovien juhla-aterioilla tarjottiin paistettua ilvestä vielä 1800-luvulla. Konsuli Eero Lampio kertoo olleensa metsästämässä Imanteron seudulla ilvestä vienankarjalaisen ystävänsä Laasarin kanssa lähinnä urheilumielessä, mutta käyttäneensä siitä parhaat palat nuotiolla paistettuna herkkuna, mihin Laasari suhtautui epäluuloisesti vanhauskoisen vaimonsa takia peläten tämän ”lakkoh miehel heittäikse”, jos saa tietää. Ilveksen rasvaa on käytetty Uralilla reumasairauksien hoitoon.
Ilves ja ihminen > Metsästys > Metsästys muualla maailmassa

Ilveksen metsästys on sallittua kaikkiaan noin kymmenessä maassa. Virossa metsästyskiintiö on pienempi kuin vuosittainen populaation kasvu. Latviassa kiintiö määritellään toimintasuunnitelmassa, ja metsästyksen kautta on tarkoitus saada tukea suojelutöille. Norjassa kantaa säädellään populaation koon perusteella. Ruotsissa kantaa rajoitetaan erityisesti poronhoitoalueilla, mutta muualla maassa metsästys on huomattavasti rajatumpaa. Romaniassakin metästys on sallittuja luononsuojelullisten kriteerien sekä vahinkojen ehkäisemiseksi.
Ranskassa ilvestä saa kaataa vain karjavahinkojen ehkäisemiseksi, eikä lupia anneta kuin muutama vuodessa. Serbiassa kaatolupia saa vain tieteellisiin tarkoituksiin. Slovakiassa ja Sloveniassa poikkeuslupia saa karjan- ja riistansuojeluun sekä tutkimuksellisiin tarkoituksiin.
Venäjällä ilvestä saa metsästää kaupallisiin tarkoituksiin, ja metsästyskiintiöt määritellään alueittain. Mongoliassa lajia saa kaataa sekä metsästysmuistoiksi että omaan toimeentuloon.
Ilves ja ihminen > Ilves kulttuurissa > Tarinaperinne

Suomalaisissa kertomuksissa, tarinoissa ja taiteessa ilves esiintyy huomattavasti harvemmin kuin muut Suomen suurpedot. Siihen ei myöskään liitetä erityisen paljon uskomuksia. Tämän on arveltu johtuvan siitä, että ilves elelee piilossa ihmiseltä ja se on aina ollut hyvin harvalukuinen, 1800-luvulla jopa lähes kadonnut Suomesta. Ilves on harvinainen saduissa myös muualla Euroopassa, mutta Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkailla paikallisiin ilveslajeihin liittyy selvästi enemmän tarinakulttuuria.
Ilvekseen on kuitenkin liitetty tuhansien vuosien ajan joitakin uskomuksia ja tarinahistoriaa. Roomalainen luonnontutkija Plinius vanhempi esimerkiksi kirjoitti jo ensimmäisellä vuosisadalla ilveksen virtsasta. Hänen mukaansa virtsa muuttuu maaperässä erikoiseksi lyncurium-jalokiveksi, jolla on salaperäisiä voimia. Keskiaikaisissa petokirjoissa ilves kuvattiin usein virtsaamassa ja virtsan muuttumista lynciuriumiksiä.
Italiassa perustettiin 1600-luvulla niin sanottu Ilvesten akatemia Accademia dei Lincei, joka on yksi maailman vanhimmista tiedeyhdistyksistä. Sen tunnuksena on Kerberoksen kanssa taisteleva ilves. Ilveksellä uskottiin oleva myyttinen näkökyky, jolla se voisi nähdä epätoden läpi totuuteen. Ilveksen mukaan nimettiin 1600-luvulla tähdistö, jonka tähdistä suurin osa on niin himmeitä, ettei niitä voi nähdä paljain silmin. Nimen uskotaan tulevankin ilveksen katseesta, jonka omaava voisi nähdä koko tähdistön.
Näköaistiin viittaa myös sanonta ”tarkka kuin ilves”. ”Veljekset kuin ilvekset” viittaa puolestaan todennäköisesti tilanteeseen, jossa samannäköiset veljekset nahistelevat toistensa kanssa.
Ilves ja ihminen > Ilves kulttuurissa > Taideaiheena

Ilves mainitaan Kalevalassa monta kertaa eri yhteyksissä. Aleksis Kiven Seitsemässä veljeksessä on ilvesjahtikohtaus. Ilves esiintyy vuonna 1998 valmistuneessa suomalaisessa elokuvassa Poika ja ilves.
Kuvanveistäjä Jussi Mäntynen teki useita ilvespatsaita. Ilvestä ovat maalauksissaan kuvanneet esimerkiksi von Wrightin veljekset ja syväpainografiikassaan Lennart Segerstråle.
Ilves ja ihminen > Ilves kulttuurissa > Tunnuseläimenä

Ilves on kuva-aiheena Kanta-Hämeen maakunnan vaakunassa sekä Heinolan, Janakkalan, Mäntän ja Vanajan kunnanvaakunoissa. Se on myös Kanta-Hämeen maakuntaeläin ja Heinolan kaupungin nimikkoeläin. Lisäksi ilves on kuvattuna entisen Purmon kunnan vaakunassa. Ilves on tuttu myös urheiluseura Tampereen Ilveksestä.
Hämeen ilves on ollut myös joukko-osastotunnuksena Puolustusvoimissa, ainakin Hämeen rykmentissä ja Lapin lennostossa. Ilves oli 2014 lakkautetun Hämeen rykmentin lipussa, joukko-osastoristissä ja joukko-osastotunnuksena univormussa. Hämeen rykmentille lippu periytyi aiemmalta Tampereen rykmentiltä, ja samankaltaista lippua käytti jo Kustaa II Aadolfin 1632 perustama Hämeen rykmentti kolmikymmenvuotisessa sodassa. Lapin lennosto taas käyttää Hämeen ilvestä lipussaan ja joukko-osastoristissään. Ilves on jäänyt lennoston symboliikkaan siksi, että se oli vuoteen 1973 sijoitettuna Tikkakoskelle ja oli nimeltäänkin vuoteen 1974 asti Hämeen lennosto.
Kanta-Hämeen maakunnan vaakuna
Janakkalan vaakuna
Mäntän vaakuna
Byglandin kunnan vaakuna
Homelin vaakuna
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ilves (Lynx lynx)
Suurpedot.fi: Ilves
Ilveskeskus.fi
Ilves, Maailman Luonnonsäätiö (WWF)
Ilves, Yle Oppiminen
ITIS: Lynx lynx (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Lynx lynx, the Eurasian lynx (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lynx lynx:  Wikidata: Q43375  Wikispecies: Lynx lynx  ADW: Lynx_lynx  BioLib: 1970  BOLD: 200171  CoL: 6QR9T  EoL: 328603  EPPO: LYNXLY  Fauna Europaea: 305366  Fauna Europaea (new): 70e4175e-0cf9-441f-968a-36c8a2e1504c  GBIF: 2435240  iNaturalist: 41979  IRMNG: 10199264  ITIS: 180584  IUCN: 12519  MDD: 1006007  MSW: 14000156  NBN: NHMSYS0000376854  NCBI: 13125  Observation.org: 392  Open Tree of Life: 886829  Paleobiology Database: 160980  Paleobiology Database: 160980  Species+: 7414  TSA: 9749  Xeno-canto: Lynx-lynx  Laji.fi: MX.46615 
Felis lynx:  Wikidata: Q50273844  GBIF: 7746899  ZooBank: E145350F-D6AE-4F3D-943B-5170B0926724 
Aikuisen ilveksen ruumis on pitkulainen ja raajat suhteellisen pitkät.
Ilveksen pääkallo.
Lähikuva ilveksen päästä
Ilveksen ulostetta.
Ilveksen päiväkäyttäytymistä saksalaisessa luonnonpuistossa.
Ilvesemo pentuineen eläintarhassa
Ilveksen pentu
Ilves puolustamassa ravintoansa.
Eero Järnefeltin maalaus Ilveksen metsästys.
Kaadettu ilves ja metsästäjiä 1920-luvulta. Kuva Luston Kalle Kuuselan kokoelmasta.
Ilves keskiaikaisessa bestiaarissa. Niissä se esitettiin usein virtsaamassa, koska ilveksen virtsan uskottiin muuttuvan lyncurium-jalokiveksi.
Varhaisin tunnettu kuvaus Ilveksen tähdistöstä Johannes Heveliuksen teoksessa.
Voileipäkeksi

Voileipäkeksejä
Voileipäkeksi on keksilaji, joka on tarkoitettu syötäväksi suolaisten tai makeiden levitteiden kanssa. Voileipäkeksit ovat sukua laivakorpulle, jotka kehitettiin alun perin merimiesten tarpeisiin säilyvänä ruokana pitkillä Atlantin ylityksillä.
Suomessa voileipäkeksejä on perinteisesti tarjoiltu etenkin teen kanssa, ja niiden päällysteitä voivat olla esimerkiksi voi ja muut rasvalevitteet, juustot, hunaja, marmeladit sekä hillot. Yksi Suomessa suosituimmista voileipäkekseistä on Cream Cracker, joita on ollut markkinoilla yli sata vuotta.
Länsi-Kentuckyn yliopisto

| Länsi-Kentuckyn yliopisto> Western Kentucky University |
| --- | --- |

Motto:  The Spirit Makes The Master
Perustettu:  1906
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Bowling Green, Kentucky  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.wku.edu/
Länsi-Kentuckyn yliopisto (engl. Western Kentucky University, lyh. WKU) on Yhdysvaltain Kentuckyssa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1906, ja se sijaitsee Bowling Greenin kaupungissa.
Aiheesta muualla

verkkosivusto (englanniksi)
Reinhard Genzel

| Reinhard Genzel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1952 (ikä 72) Bad Homburg vor der Höhe, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  tähtitiede
Palkinnot:  Balzanin palkinto (2003) Crafoord-palkinto (2012)  Nobelin fysiikanpalkinto 2020
Reinhard Genzel (s. 24. maaliskuuta 1952) on saksalainen astrofyysikko, Max Planckin maapallon ulkopuolisen fysiikan instituutin apulaisjohtaja, LMU:n professori ja emeritusprofessori Kalifornian Berkeleyn yliopistossa. Hänelle myönnettiin fysiikan Nobel-palkinto vuonna 2020, jonka hän jakoi Andrea Ghezin ja Roger Penrosen kanssa.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1995.
Testamentti (televisiosarja)

| Testamentti> The Brothers |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  à 50 min
Pääosissa:  Jean Anderson Glyn Owen Richard Easton Robin Chadwick Patrick O'Connell Jennifer Wilson Derek Benfield Gabrielle Drake Colin Baker
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC
Esitetty:  1972 – 1976
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  94
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Gerard Glaister
Ohjaaja(t):  Philip Dudley
Käsikirjoittaja(t):  N.J. Crisp
Aiheesta muualla
IMDb 
Testamentti (The Brothers) on BBC:n tuottama television draamasarja, jota esitettiin vuodesta 1972 vuoteen 1976 yhteensä lähes sadan jakson verran myös Suomen televisiossa.
Juoni

Sarjan juoni kietoutuu Hammondin perheen riitoihin siitä, mihin suuntaan perheen kuljetusyritystä pitäisi kehittää vahvan perustajahahmon Robert Hammondin kuoltua. Vanhin poika Edward (aluksi Glyn Owen, sittemmin Patrick O'Connell) valmistautuu ottamaan yhtiön vastuulleen, mutta kuuleekin että isä on testamentannut yhtä suuret osuudet myös hänen kahdelle veljelleen – tylsälle kirjanpitäjä Brianille (Richard Easton) ja vastavalmistuneelle Davidille (Robin Chadwick) – ja vieläpä hänen rakastajalleen ja sihteerilleen Jennifer Kingsleylle (Jennifer Wilson). Juonikuviot rakentuvat yrityksen kansainvälistymissuunnitelmien, perhekiistojen sekä Edwardin ja Jenniferin parisuhteen ympärille.
Muita vahvoja henkilöhahmoja sarjassa ovat perheen leskeksi jäänyt vanha äiti Mary (Jean Anderson), Brianin suorapuheinen vaimo Ann (Hilary Tindall) sekä Jill, Davidin tyttöystävä ja sittemmin vaimo (Gabrielle Drake). Sarjan myöhempien tuotantokausien hahmoja ovat 1980-luvun juppiaikoja enteilevä nuori liikenero Paul Merroney (Colin Baker), hänen sihteerinsä ja sittemmin vaimonsa April Winter (Liza Goddard) sekä Jane Maxwell (Kate O'Mara), lentorahtiyrityksen kovaotteinen johtaja. Työnjohtaja Billin hahmo (Derek Benfield) kuvasti 1970-luvun demokratisoituvaa työelämää nousemalla yhtiön hallitukseen.
Sarjan luoja ja tuottaja Gerard Glaister tuotti myöhemmin myös Colditz- ja Maanalainen armeija -sarjoja.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jukka Kajava näki sarjan parin ensimmäisen jakson kiinnostavimpana asiana ammattitaitoiset näyttelijät, mutta itse sarjan hän kirjoitti toistavan monien muiden kaavaa: toiset henkilöhahmot ovat sympaattisia, toiset epäsympaattisia, ilman että edes avattaisiin miksi he ovat sellaisia. Näiden vastakohtien törmäämistä katsojat sitten viritetään ihmettelemään kuukausiksi ja vuosiksi.
Aiheesta muualla

Testamentti TV Cream -sivustolla (englanniksi)
Käännös suomeksi
Kiran Chemjong

Kiran Chemjong vuonna 2015.
Kiran Kumar Chemjong Limbu (nepaliksi किरण कुमार चेम्जोङ लिम्बु , Kiraṇ Kumār Cemjoṅ Limbu; s. 20. maaliskuuta 1990 Dhankuta) on nepalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut seuraurallaan kotimaansa lisäksi Intiassa ja Malediiveillä. Hän on pelannut eniten maaotteluita Nepalin A-maajoukkueessa, 104 ottelua.
Chemjong on voittanut Intian liigamestaruuden Minerva Punjabin joukkueessa vuonna 2018 ja Punjab FC:n joukkueessa vuonna 2023.
Chemjong pelasi Nepalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2008. Hän pelasi ensimmäisenä nepalilaisena sadannen A-maaottelun maaliskuussa 2024 MM-karsintaottelussa Bahrainia vastaan.
Vilsandin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Saarenmaan kunta, Viro
Pinta-ala:  180 km²
| --- | --- |
Perustettu:  1957
Luokitus:  Kansallispuisto, Ramsar-alue (17. kesäkuuta 1997) 
Hallinto:  Viron ympäristövirasto
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vilsandin kansallispuisto  (vir. Vilsandi rahvuspark) on Virossa Vilsandin saaren ja sen lähiympäristön käsittävä kansallispuisto. Alue on erityisen tärkeä lintujen suojelualue, mutta sillä on merkitystä myös eri kasvilajeille ja harmaahylkeelle. Hallinnollisesti alue kuuluu Saarenmaan kuntaan.
Tehtävät

Viron luonnonsuojelulain mukaan kansallispuiston tehtävänä on luonnon, maiseman ja kulttuuriperinnön suojeleminen sekä sen tutkiminen ja esitteleminen. Vilsandin kansallispuiston tarkoitus on hoitaa tätä tehtävää Länsi-Virossa. Kulttuuriperinnöksi katsotaan alueelle ominainen aineellinen ja henkinen kulttuuriperintö. Niihin siis kuuluvat muun muassa sillat, ojat, tiet, majapaikat, kiviaidat sekä henkisestä kulttuuriperinnöstä esimerkiksi kieli ja kansanperinne.
Alue

Kansallispuisto käsittää Vilsandin lisäksi sata pienempää saarta ja luotoa sekä osia Saarenmaan rannikosta Kihlekonnan ja Lümandan kuntien alueella. Kaikkiaan kansallispuiston pinta-ala on 180 km². Suurin osa alueen saarista ja luodoista on vähemmän kuin 500 metriä pitkiä ja 100 metriä leveitä. Suojelualueen ydinalueen muodostava Vilsandin saari on pinta-alaltaan 8,75 km². Vilsandin saari on alueen ainoa asuttu saari.
Luonto

Kansallispuiston alueella on havaittu 247 eri lintulajia, joista 112 myös pesii alueella. Alun perin alue perustettiin erityisesti hanhien suojeluun, joista alueella esiintyy esimerkiksi harmaahanhia. Muita alueella tavattavia lintuja ovat haahkat, heinäsorsat, ristisorsat, tukkakoskelo, isokoskelo sekä Virossa vain kansallispuistossa tavattava luotokirvinen. Alueella on myös suuri lokkien kanta, jota on jouduttu ajoittain säännöstelemään niiden muiden lintujen pesille aiheuttaman vahingon takia. Harmaahylkeet poikivat suojelualueeseen kuuluvalla Innarahun luodolla. Muista nisäkkäistä suojelualueella tavataan muun muassa kettua, jänistä ja supikoiraa, jotka pääsevät talvisin jäätä pitkin ulommillekin saarille ja luodoille. Vilsandin saarella tavataan myös metsäkaurista ja siiliä sekä ajoittain hirviä ja villisikoja. Matelijoista alueella elää rantakäärme sekä sammakkoeläimistä rupi- ja haisukonna. Haisukonnan kanta on pienentynyt huomattavasti tuntemattomasta syystä. Kasvillisuus on ulommilla saarilla ja luodoilla lähinnä pensaikkoa ja metsää on vain vähän. Itse Vilsandin saarella kasvaa runsaammin metsää. Harvinaisista kasveista alueella tavataan tanskankuirimoa, jota kasvaa alueen uloimmilla saarilla ja luodoilla sekä Vilsandin saaren länsiosissa.
Historia

Lintujen suojelun saarella aloitti majakan päälliköksi vuonna 1906 tullut Artur Toom, joka vuokrasi Vilsandia ympäröiviä luotoja Kihelkonnan seurakunnalta. Hän halusi estää lintujen munien keruun, mikä herätti vastustusta muissa vilsandilaisissa. Hän sai kuitenkin tukea muutamilta merikapteeneilta, ja lopulta luodoille perustettiin Venäjän keisarikunnan ensimmäinen suojelualue. Ensimmäinen ja toinen maailmansota hävittivät suojelualuetta, mutta alue toipui molemmista sodista. Vuonna 1957 suojelualue perustettiin uudestaan, ja tällä kertaa se sisälsi myös itse Vilsandin saaren. Viron itsenäistymisen jälkeen alue rekisteröitiin virallisesti kansallispuistoksi 7. joulukuuta 1993. Vuodesta 2009 alueen hallinnasta on vastannut Keskkonnaamet eli Viron ympäristövirasto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vilsandin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Kansallispuiston viralliset sivut (viroksi)
Rantaa kansallispuistossa.
Kesäistä maisemaa kansallispuistossa.
Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema

Lomén Gnassingbé Eyadéman kansainvälinen lentoasema (ransk. Aéroport international Gnassingbé-Eyadema. lyh. AIGE; (IATA: LFW, ICAO: DXXX)), aiemmin Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema (ransk. Aéroport international de Lomé-Tokoin), on kansainvälinen lentoasema Togon pääkaupungissa Loméssa. Lentoasema on nimetty edesmenneen presidentti Gnassingbé Eyadéman mukaan.
Lentoaseman ajanmukaistushanke valmistui vuonna 2016 ja oli suunniteltu sekä rahoitettu kiinalaisella lainarahalla. Alkuvuodesta 2025 uutisoitiin lentoaseman ja sen terminaalitilojen laajennusprojektista. Tällä tavoitellaan matkustajakapasiteetin huomattavaa kasvattamista. Pyrkimyksenä olisi nostaa lentoaseman kautta kulkevaa matkustajavirtaa noin 1,4 miljoonan vuositasolta (2023) noin 2 miljoonan matkustajaa vuodessa.
Näkymä lentokoneesta matkustajaterminaaliin.
Lentoaseman terminaalirakennusta pysäköintipaikkojen puolelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lomé-Tokoinin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
13. helmikuuta

13. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 44. päivä. Vuodesta on jäljellä 321 päivää (karkausvuonna 322).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Sulo, Sulho
suomenruotsalainen kalenteri: Algot
ortodoksinen kalenteri: Martti, Svetlana
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Gealbu
vanhemmissa kalentereissa: Agabus, Agne, Altis, Altti, Benigna, Inga, Renatus
Tapahtumia

1130 – Innocentius II valittiin paaviksi.
1542 – Katariina Howard, Englannin kuninkaan Henrik VIII:n viides vaimo, teloitettiin uskottomuuden takia.
1633 – Galileo Galilei saapui Roomaan inkvisition edessä pidettävään oikeudenkäyntiinsä.
1668 – Espanja tunnusti Portugalin itsenäisyyden Portugalin restauraatiosodan päätteeksi solmitussa Lissabonin rauhassa.
1689 – Vilhelm III ja Maria II julistettiin Englannin kanssahallitsijoiksi.
1866 – Jesse James ryösti ensimmäisen pankkinsa.
1884 – Kuninkuusravien edeltäjänä pidetty Suuri orikilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa Hämeenlinnassa.
1894 – Auguste ja Louis Lumière patentoivat Cinematographen, yhdistetyn elokuvakameran ja -projektorin.
1931 – Kemin vanha kaupungintalo tuhoutui tulipalossa.
1935 – Flemingtonissa New Jerseyssä pidetyssä oikeudenkäynnissä Bruno Hauptmann todettiin syylliseksi vuonna 1932 tapahtuneeseen lentäjäsankari Charles Lindberghin pojan kidnappaukseen ja murhaan.
1945 – Toinen maailmansota: Taistelut Budapestista päättyvät puna-ameijan vallattua kaupungin.
1945 – Toinen maailmansota: RAF aloitti kaksipäiväiset rajut Dresdenin pommitukset sodan loppuvaiheissa.
1955 – Israel sai haltuunsa neljä seitsemästä Kuolleen meren kirjakääröstä.
1960 – Ranska räjäytti ensimmäisen atomipomminsa.
1970 – Black Sabbath -yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin.
1971 – Vietnamin sota: Yhdysvaltain ilmavoimien ja tykistön tukemat etelävietnamilaiset joukot hyökkäsivät Laosiin.
1974 – Aleksandr Solženitsyn, vuoden 1970 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja (Vankileirien saaristo), karkotettiin Neuvostoliitosta.
1984 – Konstantin Tšernenko seurasi edesmennyttä Juri Andropovia NKP:n pääsihteerinä ja Neuvostoliiton johtajana.
1988 – Talviolympialaiset 1988 avattiin Calgaryssa Kanadassa.
1990 – Saksan jälleenyhdistyminen: päästiin yhteisymmärrykseen kaksivaiheisesta yhdistyssuunnitelmasta.
1991 – Persianlahden sota: kaksi laserohjattua täsmäasetta tuhosi maanalaisen pommisuojan Bagdadissa surmaten satoja irakilaisia siviilejä.
1997 – Avaruussukkula Discoveryn miehistö aloitti avaruusteleskooppi Hubblen huolto- ja korjaustyöt.
2000 – Viimeinen alkuperäinen Tenavat-sarjakuvastrippi ilmestyi sanomalehdissä päivä Charles M. Schulzin kuoleman jälkeen.
2001 – Ainakin 400 ihmistä sai surmansa El Salvadorissa maanjäristyksessä, jonka magnitudi oli 6,6 Richterin asteikolla
2004 – Harvard-Smithsonian Center for Astrophysicsin Travis Metcalfe havaitsi maailmankaikkeuden suurimman timantin, valkoisen kääpiön BPM 37093:n. Tähden keskustan oletetaan olevan halkaisijaltaan 4 000 kilometriä kiteytynyttä hiiltä (timanttia).
Toussaint Louverturen kansainvälinen lentoasema

Toussaint Louverturen kansainvälinen lentoasema (IATA: PAP, ICAO: MTPP) (haitiksi Ayewopò Entènasyonal Tousen Louvèti, ransk. Aéroport international Toussaint-Louverture) on lentoasema lähellä Port-au-Princen kaupunkia, Haitilla. Lentoasema on maan päälentoasema. Lentoasemalla oli merkittävä rooli Haitin maanjäristyksen jälkeen kansainvälisen avustuksen toimittamisessa maahan. Yhdysvaltain ilmavoimien lennonvalvojat ohjasivat liikennettä väliaikaisesti.
Lentoasema avattiin 1965 nimellä Francois Duvalierin kansainvälinen lentoasema. Duvalierien lähdettyä maanpakoon nimeksi tuli 1986 Port-au-Princen kansainvälinen lentoasema, kunnes se 2003 nimettiin Haitin vallankumousjohtaja Toussaint Louverturen mukaan.
13 ja risat

| 13 ja risat> 13 Going on 30 |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:  Gary Winick
Käsikirjoittaja:   Josh Goldsmith  Cathy Yuspa 
Tuottaja:   Susan Arnold  Donna Arkoff Roth  Gina Matthews  Todd Garner 
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Kuvaaja:  Don Burgess
Leikkaaja:  Susan Littenberg
Pääosat:   Jennifer Garner  Mark Ruffalo  Judy Greer  Andy Serkis  Kathy Baker 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Revolution Studios
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  23. huhtikuuta 2004
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  37 miljoonaa dollaria
Tuotto:  96,4 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
13 ja risat (13 Going on 30) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Gary Winickin ohjaama romanttinen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Jennifer Garner, Mark Ruffalo ja Judy Greer.
Juoni

Varhaisteini Jenna Rink haaveilee olevansa 30-vuotias, koska ei pääse suosittujen ikätoveriensa tyttöjengiin ja ihailee Poise-muotilehden upeita valokuvamalleja. 13-vuotissyntymäpäivänään hän saa ystävältään Mattilta tämän itse rakentaman ”Jennan unelmakodin”, johon Matt sanoo ripotelleensa toivomusjauhetta. Tyttöjengi jättää Jennan yksin syntymäpäiväjuhliinsa, ja yhtäkkiä Jenna herää taikapölyn pöllähdettyä 30-vuotiaana tulevaisuuden asunnossaan.
Hän on yhtäkkiä kaunis, hänellä on suosittu poikaystävä, paljon merkkivaatteita ja upea työpaikka Poise-lehdessä – kaikkea, mistä hän nuorena haaveili, mutta ei hänen lapsuudenystäväänsä Mattia. Hän jäljittää Mattin, jota ei ole tavannut synttäriensä jälkeen. Nuori mies kertoo hänelle kaiken mitä tietää Jennan menneestä elämästä. Jennalle selviää päivien mittaan, millainen luonne hänellä on ja mitä ihmiset muutenkin hänestä ajattelevat. 13-vuotias Jenna muuttaa 30-vuotiaan Jennan erilaiseksi ja alkaa muutenkin ymmärtää ja nähdä asioita eri kannalta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Garner  | … |  Jenna Rink   |
|  Mark Ruffalo  | … |  Matt Flamhaff   |
|  Judy Greer  | … |  Lucy Wyman   |
|  Jim Gaffigan  | … |  Chris Grandy   |
|  Andy Serkis  | … |  Richard Kneeland   |
|  Kathy Baker  | … |  Bev Rink   |
|  Phil Reeves  | … |  Wayne Rink   |
|  Christa B. Allen  | … |  Jenna 13-vuotiaana   |
|  Sean Arquette  | … |  Matt nuorena   |
|  Alex Black  | … |  Chris nuorena   |
|  Lynn Collins  | … |  Wendy   |
|  Samuel Ball  | … |  Alex Carlson   |
|  Marcia DeBonis  | … |  Arlene   |
|  Kiersten Warren-Avecedo  | … |  Trish Sackett   |
|  Brie Larson  | … |  Six Chick   |
|  Ashley Benson  | … |  Six Chick   |
|  Brittany Curran  | … |  Six Chick   |
|  Renee Olstead  | … |  Becky   |
|  Kayla Hickson  | … |  Mindy   |
Tuotanto

Toukokuussa vuonna 2003 kerrottiin elokuvan kuvauksien alkaneen Revolution Studiosin studiolla. Elokuvaa kuvattiin Los Angelesissa, New Yorkissa ja Californian South Pasadenassa.