stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMCS Algonquin
Valmistus

Alus tilattiin 1. syyskuuta 1942 8. hätälaivueessa (engl. 8th Emergency Flotilla) John Brown and Companyltä Clydebankista Glasgowista, missä köli laskettiin 8. syyskuuta, jolloin sen nimenä piti olla HMS Kempenfelt. Nimi kuitenkin vaihdettiin HMS Valentineksi ennen aluksen vesillelaskua 2. syyskuuta 1943. Alus siirrettiin Kanadan laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 28. helmikuuta 1944 nimettynä HMCS Algonquiniksi.
Harry Trihey

Harry Trihey
Henry Judah "Flip" Trihey (25. joulukuuta 1877 Berlin, Ontario – 9. joulukuuta 1942) oli kanadalainen amatöörijääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Montreal Shamrocksissa.
Saavutuksia

Hockey Hall of Fame 1950.
Grigori Baklanov

| Grigori Baklanov> Grigori Fridman |
| --- | --- |
 Grigori Baklanov Berliinissä vuonna 1981.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Grigori Jakovlevitš Baklanov
Syntynyt: 11. syyskuuta 1923 Voronež, Neuvostoliitto
Kuollut: 23. joulukuuta 2009 (86 vuotta) Moskova, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Grigori Jakovlevitš Baklanov (ven. Григо́рий Я́ковлевич Бакла́нов, oikealta sukunimeltään Fridman, Фри́дман; 11. syyskuuta 1923 Voronež – 23. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Grigori Baklanov joutui vuonna 1941 rivimiehenä toiseen maailmansotaan, opiskeli tykistökoulussa ja osallistui taisteluihin Ukrainassa, Moldovassa, Romaniassa, Unkarissa ja Itävallassa. Vuonna 1942 hän liittyi NKP:n jäseneksi. Sodan jälkeen Baklanov opiskeli Gorkille nimetyssä kirjallisuusinstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1951. Kirjailijan ensimmäiset kertomukset edustavat kriittistä maaseudun kuvausta.
Baklanov tuli tunnetuksi toista maailmansotaa tavallisen sotilaan näkökulmasta kuvaavilla proosateoksillaan Devjat dnei (”Yhdeksän päivää”, 1958), Ei tuumaakaan (Pjad zemli, 1959), Mjortvyje sramu ne imejut (”Kuolleet eivät tunne häpeää”, 1961), Potšom funt liha (”Mitä maksaa naula rohkeutta”, 1962) ja Heinäkuu -41 (Ijul 41 goda, 1964). Jälkimmäisessä romaanissa Baklanov nimesi sodan alkuvaiheen tappioiden syyksi puna-armeijan johdon tuhoamisen Stalinin vainoissa. Erillisenä kirjana ilmestynyt Heinäkuu -41 kiellettiin aluksi, mutta myöhemmin se julistettiin yhdeksi merkittävimmistä toista maailmansotaa käsittelevistä teoksista.
Baklanovin myöhemmät teokset käsittelevät sodan kokeneen sukupolven kohtaloita, esimerkiksi Ystävykset (Druzja, 1975) kuvaa neuvostoälymystön arkipäivää. Toisen maailmansodan kuvaukseen hän palasi vuonna 1979 pienoisromaanissa Synnyinmaan puolesta (Naveki – devjatnadtsatiletnije, oik. 'Ikuisesti yhdeksäntoistavuotiaat'), joka sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon. Vuosina 1986–1993 Baklanov työskenteli Znamja-kirjallisuuslehden toimittajana.
Suomennetut teokset

Ei tuumaakaan. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Tammi, 1960.
Heinäkuu -41. Suom. Esa Adrian. Helsinki: Tammi, 1965.
Ystävykset. Suom. Vappu Orlov. Helsinki: Tammi, 1976.
Synnyinmaan puolesta. Suom. Vappu Orlov. Helsinki: Tammi, 1982.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grigori Baklanov Wikimedia Commonsissa
Grigori Baklanovin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)
Gospel Riders

| Gospel Riders |
| --- | --- |

Perustettu:  1980
Tyyppi:  Kristillinen järjestö
Toimiala:  Moottoripyöräkerho
Päämaja:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi, Espanja, Viro, Israel
Jäsenet:  998
Presidentti:  Mika Saarinen
Kattojärjestö:  Suomen Motoristit
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gospel Riders on suomalainen yhteiskristillinen moottoripyöräkerho. Vuonna 1980 perustettu järjestö on noin tuhannella jäsenellään Euroopan suurin kristillinen moottoripyöräkerho. Kerho toimii valtakunnallisesti yli 20 paikallisosaston kautta ja sillä on myös ulkomaiset sisarjärjestöt Espanjassa, Virossa ja Israelissa. Järjestön 7xSF-ajotapahtuma (Seitsemän kertaa Suomi Finland) on Suomen suurimpia evankeliointitapahtumia. Gospel Riders myös julkaisee ja jakaa Uuden testamentin ja Psalmit sisältävää Motoristiraamattua, jonka on saanut yli satatuhatta ihmistä.
Historia

Kerho on perustettu vuonna 1980 kun Jukka Parkkinen haki lehti-ilmoitusten kautta ajokavereita. Näin syntyi kahdentoista perustavan jäsenen voimin Kristityt motoristit -niminen kerho, joka myöhemmin vaihtoi nimensä muotoon Gospel Riders. Gospel Riders - moottoripyöräkerho ry rekisteröitiin yhdistykseksi 2.7.1992. Järjestö on Suomen Motoristit ry (SMOTO):n jäsen.
Kerhon presidenttinä toimi vuodesta 2011 Tapio Kyllönen. Kyllöstä seurasi Mika Saarinen. Syyskokous 2022 valitsi uudeksi puheenjohtajaksi Ilpo Varhan. Varhan toimikausi presidenttinä on kaksi vuotta 2023 ja 2024.[lähde? ]
Toiminta-alue

Gospel Riders toimii Suomessa valtakunnallisesti. Alueosastoja sillä on yli 20. Paikkakuntia joilla kerho toimii Suomessa ovat: Espoo, Helsinki, Hyvinkää, Hämeenlinna, Jyväskylä, Keuruu, Kestilä, Kokkola, Kouvola, Kukonkylä, Kuopio, Lahti, Lohja, Mikkeli, Oulu, Parikkala, Pietarsaari, Pori, Raasepori, Soini, Tampere, Turku ja Viitasaari. Järjestön kotipaikkakunta on Helsinki. Suomen lisäksi sisarjärjestöjä on myös Espanjassa, Virossa ja Jerusalemissa, Israelissa. Kerho on tehnyt hyväntekeväisyyttä tukemalla lastenkotia Virossa.
Arvot ja tapahtumat

Gospel Riders on yhteiskristillinen ja poliittisiin puolueisiin sitoutumaton järjestö, jonka taustalla vaikuttaa tunnustuskuntiin sitoutumaton evankelikaalisuus. Se ei ota kantaa eri kirkkokuntien välisiin tunnustuksellisiin eroihin, vaan tukee jäsentensä hengellistä kasvua ja yhdistää heitä moottoripyöräharrastuksen ympärille tukien myös liikennetaitoja. Toisin kuin useissa muissa moottoripyöräkerhoissa järjestön jäsenyys on avoin eli jäseneksi voi liittyä itse ilman että siihen kutsutaan, eikä monivaiheista hakuprosessia ole.
Kerhon 7xSF-ajotapahtuma (Seitsemän kertaa Suomi-Finland) on Suomen suurimpia evankeliointitapahtumia. Tapahtuman tavoite on kiertää Suomi seitsemän kertaa seitsemänä vuotena. Järjestön vuosittainen päätapahtuma on nimeltään MOJ (Message of Joy) -meeting. Talvisin järjestöllä on kerhoiltoja. Kaikki järjestön tapahtumat ovat päihteettömiä.
Gospel Riders julkaisee kerholehteä sekä Motoristiraamattua. Se sisältää Uuden testamentin ja Psalmit Raamattu Kansalle -käännöksenä sekä kertomuksia jäsenten uskoontulosta. Motoristiraamattuja on jaettu 105.000 kappaletta vuodesta 2007 alkaen kouluissa, rippileireillä ja muissa tilaisuuksissa.
Kirjallisuutta

Jansson, Bo ym. (toim.): Tässä on tie: Motoristiraamattu.  (5. painos)  Helsinki:  Gospel Riders -moottoripyöräkerho, 2013.  ISBN 978-952-93-2296-1.
Aiheesta muualla

Gospel Ridersin kotisivut
"Gospel Riders - elämää suuremmalla vaihteella" (Kulmakivi, TV7/Area Media Oy)
"Kristityt motoristit Posiolla" (Ajan Fakta, TV7/Kansan Raamattuseura)
"Gospel Riders" (Sanan silta, TV7/Avainmedia)
Have a Cigar

| ”Have a Cigar” Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Wish You Were Here
 Äänitetty : 1975
 Julkaistu: 13. syyskuuta 1975
 Tekijä(t): Roger Waters
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: Progressiivinen rock, Psykedeelinen rock, Blues rock
 Kesto: 05.08
 Levy-yhtiö: Harvest Records
Wish You Were Here muut kappaleet
| ”Welcome to the Machine” 2 | ”Have a Cigar” 3 | ”Wish You Were Here” 4 |
Have a Cigar on kolmas kappale Pink Floydin albumilta Wish You Were Here. Kappaleen kirjoitti yhtyeen basisti Roger Waters ja lauloi Roy Harper. Kappaleen sanoitukset kertovat musiikkiteollisuuden ahneudesta ja tekopyhyydestä.
Havel

| Havel |
| --- | --- |

Alkulähde:  Mecklenburg-Etu-Pommerin Ankershagen
Laskupaikka:  Saksi-Anhaltin Havelberg
Maat:   Saksa
Pituus:  325 km
Alkulähteen korkeus:  62,6 m
Valuma-alue:  24 096 km²

Havel on joki itäisessä Saksassa. Se saa alkunsa Mecklenburg-Etu-Pommerista, virtaa läpi Brandenburgin ja Berliinin ja laskee Saksi-Anhaltissa Elbeen. Joen pituus on noin 325 kilometriä ja valuma-alue 24 096 neliökilometriä. Joen varrella sijaitsee Berliinin lisäksi muun muassa Brandenburg an der Havelin, Oranienburgin ja Potsdamin kaupungit. Berliinin lounaisosassa Havelilla on suuria lahtia kuten järvimäinen Großer Wannsee, jossa sijaitsee suosittu uimaranta ja venesatamia.
Mildenberg.
HMS Caesar (R07)

| HMS Caesar |
| --- | --- |
 HMS Caesar

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  3. huhtikuuta 1943
Laskettu vesille:  14. helmikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  5. lokakuuta 1944
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1966
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 710 t (standardi) 2 520 t (max)
Pituus:  111 m
Leveys:  10,90 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  37 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  3 × QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 × Bofors 40 mm/L60 kaksiputkisena Mk IV asennuksena 4 × Bofors 40 mm yksiputkisina Mk III asennuksina 2 × Oerlikon 20 mm kaksiputkisena Mk V asennuksena 10 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä ja 2 kiskoa, joissa 70 syvyyspommia
HMS Caesar (viirinumero R07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ca-luokan hävittäjä.
valmistus

Alus tilattiin nimellä HMS Ranger 11. hätälaivueessa (engl. 11th Emergency Flotilla) John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1943. Aluksen nimi vaihdettiin HMS Caesariksi amiraliteetin tehtyä päätöksen perustettavana laivueen alusten nimeämisestä Ca-alkuisin nimin. Alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1944 ja valmistui 5. lokakuuta.
Palvelus

Hyväksyntätestit aloitettiin 5. lokakuuta 1944. Niiden tuloksena lisättiin ilmastointia ohjaustiloihin ja tutkahuoneeseen. Alus aloitti testien päätyttyä Scapa Flowssa Kotilaivastossa miehistön koulutuksen, jonka päätyttyä se liitettiin marraskuussa  Kotilaivaston 7. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 14. marraskuuta HMS Nubianin, HMS Venuksen ja HMS Zephyrin kanssa saattuetukialus HMS Pursueria ja risteilijä HMS Euryalusta. Osaston tehtävänä oli iskeä Norjan rannikon kohteisiin Tromssan edustalla. Operaation aikana upotettiin Saksan laivaston partioalus V6413. Alus suojasi 29. marraskuuta laivueensa mukana HMS Bellonaa, HMS Campaniaa ja HMS Nairanaa. Osaston tehtävänä oli suojata Kuolan niemimaalle sukellusveneryhmä Stockin uhkaama saattue JW62, johon se liittyi 1. joulukuuta saattueeseen. Sukellusveneet eivät kuitenkaan löytäneet saattuetta. Sukellusveneryhmä Grube vältettiin hajottamalla seuraavana päivänä saattue. Alus erkani 7. joulukuuta suojausosaston kanssa saattueesta saavuttuaan määränpäähänsä.
Alus liittyi 10. joulukuuta suojueen mukana palaavaan saattueeseen RA52. Seuraavana päivänä HMS Cassandraan osui Saksan laivaston sukellusveneen U-365 laukaisema torpedo, joka aiheutti pahaa tuhoa. Norjan laivaston korvetti KNM Tunsberg Castle upposi 12. joulukuuta osuttuaan miinaan vieden mukanaan suuren osan miehistöstään. Nairanan lentokone upotti 13. joulukuuta U-365:n. Alus erkani 19. joulukuuta Loch Ewessä saattueesta.
Vuoden 1945 ensimmäisen neljänneksen alus oli laivueensa mukana Kotilaivastossa ja Läntisellä reitillä suojaamassa Atlantilla matkanneita saattueita. Huhtikuussa alus määrättiin ulkomaan palvelukseen, jonka seurauksena se oli huollettavana toukokuusta heinäkuuhun ennen siirtoa Itäiseen laivastoon. Alus lähti elokuussa laivueen kanssa Trincomaleehen.
HMS Sussex, Caesar, HMS Carron ja HMS Cavalier suojasivat Intian 5. divisioonaa kuljettaneen joukkojenkuljetussaattueen Surabajaan. Vuonna 1946 alus palasi Britteinsaarille, jossa se siirrettiin reserviin. Alus päätettiin 1951 modernisoida, mutta työ eteni hitaasti ja modernisointi saatiin Rosythissä valmiiksi vasta 1960, jonka jälkeen se palautettiin palvelukseen 8. hävittäjälaivueeseen. Alus oli lähinnä Kaukoidässä. Se poistettiin palveluksesta kesäkuussa 1965 ja sijoitettiin poistolistalle. Aluksen aseistus riisuttiin Chathamissa, jonka jälkeen se myytiin 1966 BISCOlle. Alus hinattiin 6. tammikuuta 1967 romutuksesta vastanneelle Hughes Bolkowille Blythiin.
Harry Vuorinen

Harry Verner Vuorinen (2. lokakuuta 1907 Kuusankoski – 9. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kommunisti, joka oli poliittisen toimintansa vuoksi jatkosodan ajan vangittuna Koveron keskitysleirillä Itä-Karjalassa. Hänen puolisonsa Salme Vuorinen julkaisi Vuorisen vankeusaikaiset päiväkirjat vuonna 2006 toimittamassaan teoksessa Myrskyn silmässä.
Teokset

Vuorinen, Salme (toim.): Myrskyn silmässä: Poliittisen vangin päiväkirja jatkosodan ajalta 1941–1944.  Helsinki:  Like, 2006.  ISBN 978-952-47188-0-6.
Gospel of Madness

| Gospel of Madness Withering |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marras–joulukuussa 2003, Tico Tico Studio
 Julkaistu: 15. maaliskuuta 2004
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 51.12
 Levy-yhtiö: Warhorse Records Firebox Records
Witheringin muut julkaisut
| Justification for Unavoidable 2002 | Gospel of Madness 2004 | Festum Melancholia 2008 |
Gospel of Madness on suomalaisen death metal -yhtye Witheringin esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2004. Levy äänitettiin marras-joulukuussa 2003 Finnvox-Studiolla, ja sen julkaisi Firebox Records.
Kappaleet

Northern Breeze – 5.10
Quarrelsome – 4.22
On Death's Colour – 5.05
Two Suns – 5.01
Reborn – 4.15
Mausoleum – 3.49
Penance – 5.11
The Feeble Morning – 3.10
Anguish of Frustration – 4.28
Justification for Unavoidable – 5.53
Not Yet the Last – 4.48
Eye of the Tiger
Kokoonpano

Raimo Crazyhorse – basso, laulu
Mika Korhonen – soolokitara
Ville – rytmikitara
Henkka – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Ville – kansikuva
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Gospel of Madness Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Gospel of Madness Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Glenn Cornick

Glenn Douglas Barnard Cornick (23. huhtikuuta 1947 Barrow-in-Furness, Cumbria, Iso-Britannia – 29. elokuuta 2014) oli brittiläinen muusikko, joka toimi Jethro Tullin alkuperäisbasistina. Hänen bassokuvioitaan on arvostettu korkealle yhtyeen historiassa, esimerkiksi kappaleessa Bouree.
Muutettuaan Blackpooliin hän liittyi vuonna 1966 Jethro Tullin esiasteeseen, seitsenhenkiseen soul-yhtyeeseen John Evan's Smash. Yhtye matkusti Lutoniin Lontoon lähistölle paremman suosion toivossa, mutta kun suosiota ei alkanut tulla, suurin osa yhtyeestä palasi pohjoiseen. Cornick ja laulaja-huilisti Ian Anderson kuitenkin jäivät ja perustivat Jethro Tullin paikallisten muusikoiden, kitaristi Mick Abrahamsin ja rumpali Clive Bunkerin, kanssa.
Cornick oli mukana vuoden joulukuuhun 1970 ja soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla. Toisin kuin yhtyeen muut jäsenet hän tapasi juhlia kiertueilla ja jammailla muiden bändien kanssa. Lopulta Cornick lähti yhtyeestä manageri Terry Ellisin pyynnöstä ja levy-yhtiö Chrysalisin kannustamana.
Jethro Tullin jälkeen hän perusti Wild Turkeyn, joka nautti levyillään ja kiertueilla pienimuotoista suosiota. Yhtyeen hajottua 1970-luvun puolivälissä hän muutti Yhdysvaltoihin ja lyhytaikaisen Paris-yhtyeen jälkeen hän lopetti musisoinnin yli kymmeneksi vuodeksi, jona aikana hän toimi ruokafirman myyntipäällikkönä.
2000-luvulla Cornick palasi musiikkimaailmaan kokoamalla uudelleen Wild Turkeyn, joka julkaisi muun muassa albumin Live in Edinburgh (2001). Cornick osallistui usein erilaisiin Jethro Tullin fanikokoontumisiin ympäri maailmaa.
Diskografia > Jethro Tull

This Was (1968)
Stand Up (1969)
Benefit (1970)
Living in the Past (kokoelma 1972)
Diskografia > Wild Turkey

Battle Hymn (1971)
Turkey (1972)
Stealer Of Years (1996)
Final Performance (2000)
Live In Edinburgh (2001)
You & Me in the Jungle (2006)
Diskografia > Karthago

Rock 'N' Roll Testament (1975)
Diskografia > Paris

Paris (1975)
Big Towne, 2061 (1976)
Have a Nice Day

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Have a Nice Day voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Have a Nice Day , Bon Jovin albumi
”Have a Nice Day”, Bon Jovin kappale
Have a Nice Day, Count Basien albumi
Have a Nice Day, Roxetten albumi
”Have a Nice Day”, Stereophonicsin kappale.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Have a Nice Day”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Harry Treadaway

Harry Treadaway vuonna 2014.
Harry Treadaway (s. 1984 Exeter, Devon) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on identtinen kaksoisveli Luke Treadaway, joka on myös näyttelijä.
Treadaway on esittänyt tohtori Frankensteinia jännityssarjassa Penny Dreadful sekä prinsessa Margaretin nuorta Roddy-poikaystävää draamasarjassa The Crown. Muita televisiorooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa Deceit, Mr. Mercedes ja Star Trek: Picard. Treadaway on näytellyt myös elokuvissa Control (2007), Fish Tank (2009), The Lone Ranger (2013) ja Gringo (2018).
Treadaway on seurustellut näyttelijä Holliday Graingerin kanssa vuodesta 2015 alkaen. He saivat kaksi lasta keväällä 2021.
Aiheesta muualla

Harry Treadaway Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gunnar Isosaari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. maaliskuuta 1949 (ikä 75)
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Lempinimi: Gunu
Junioriseurat
1958-1967: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1968–1985 | KPV | 276 | (0) |
| 1988 | KPS | - | (0) |
Maajoukkue
| 1968-1971 | Suomi U23 | 6 | (0) |
Valmennusura
1990: KPV (mv-valm.)
1994: KPV (mv-valm.)
1996: KPV (mv-valm.)
2014: KPV (mv-valm.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. lokakuuta 2018.
Gunnar "Gunu" Isosaari (s. 23. maaliskuuta 1949) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Isosaari edusti suurimman osan urastaan Kokkolan Palloveikkoja, pelaten seurassa 18 peräkkäistä kautta, joista 17 kautta Mestaruussarjassa ja kaikkiaan 271 pääsarjaottelua.  Kaudella 1969 hän oli mukana voittamassa joukkueen toistaiseksi ainoata Suomen mestaruutta.  KPV:n lisäksi Isosaari edusti myös Kokkolan Palloseuraa.  Aktiiviuransa jälkeen Isosaari on toiminut muutamia kausia KPV:n maalivalmentajana ja myös juniorivalmennuksen parissa.
Saavutukset

A-nuorten SM-kulta 1967
SM-kulta 1969
SM-hopea 1973
SM-pronssi 1971 ja 1975
Gunnar Jahn

| Gunnar Jahn |
| --- | --- |
 Jahn vuonna 1946.
Norjan valtiovarainministeri
 Gerhardsenin I hallitus 25. kesäkuuta 1945 – 5. marraskuuta 1945  
Edeltäjä:  Paul Hartmann
Seuraaja:  Erik Brofoss
 Mowinckelin III hallitus 3. marraskuuta 1934 – 20. maaliskuuta 1935  
Edeltäjä:  Per Berg Lund
Seuraaja:  Adolf Indrebø
Norjan keskuspankin pääjohtaja
 1946–1954  
Edeltäjä:  Nicolai Rydd
Seuraaja:  Erik Brofoss
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1883 Trondheim, Norja
Kuollut: 31. tammikuuta 1971 (88 vuotta) Oslo, Norja
Puoliso:  Martha Emily Larsen Jahn
Tiedot
Puolue:  Venstre
Koulutus:  juristi, ekonomisti
Gunnar Jahn (10. tammikuuta 1883 Trondheim – 31. tammikuuta 1971 Oslo) oli norjalainen juristi, taloustieteilijä ja Venstren poliitikko. Hän oli Norjan valtiovarainministeri 1934–1935 ja 1945. Vuosina 1920–1945 hän johti Norjan tilastokeskusta ja vuosina 1946–1954 Norjan keskuspankkia. Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana hän oli yksi Norjan vastarintaliikkeen keskeisistä johtajista.
Jahnia esittävä rintakuva Norjan keskuspankin entisen rakennuksen edustalla Oslossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gunnar Jahn Wikimedia Commonsissa
Hans Christian Hansen (poliitikko)

| Hans Christian Hansen |
| --- | --- |

Tanskan pääministeri
 Hans Christian Hansenin I ja II hallitus 1. helmikuuta 1955 – 19. helmikuuta 1960  
Edeltäjä:  Hans Hedtoft
Seuraaja:  Viggo Kampmann
Tanskan sosiaalidemokraattien puheenjohtaja
 1955–1960  
Edeltäjä:  Hans Hedtoft
Seuraaja:  Viggo Kampmann
Tanskan ulkoministeri
 Hans Hedtoftin III sekä Hans Christian Hansenin I ja II hallitus 30. syyskuuta 1953 – 8. lokakuuta 1958  
Edeltäjä:  Ole Bjørn Kraft
Seuraaja:  Jens Otto Krag
Tanskan kauppa-, teollisuus- ja merenkulkuministeri
 Hans Hedtoftin II hallitus 16. syyskuuta 1950 – 30. lokakuuta 1950  
Edeltäjä:  Jens Otto Krag
Seuraaja:  Ove Weikop
Tanskan valtiovarainministeri
 Hans Hedtoftin I hallitus 13. marraskuuta 1947 – 16. syyskuuta 1950  
Edeltäjä:  Thorkil Kristensen
Seuraaja:  Viggo Kampmann
 Vilhelm Buhlin II hallitus 5. toukokuuta 1945 – 7. marraskuuta 1945  
Edeltäjä:  K. H. Kofoed
Seuraaja:  Thorkil Kristensen
Tanskan sosiaalidemokraattisten nuorten puheenjohtaja
 1933–1937  
Kansankäräjäedustaja
 1936–1960  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hans Christian Svane Hansen
Syntynyt: 8. marraskuuta 1906 Aarhus, Tanska
Kuollut: 19. helmikuuta 1960 (53 vuotta)
Ammatti:  typografi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Hans Christian Svane Hansen (8. marraskuuta 1906 Aarhus – 19. helmikuuta 1960) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1955–1960.
Elämä ja ura

Hans Christian Hansen syntyi vuonna 1906 ja kouluttautui typografiksi eli kirjainten asettelijaksi kirjapainossa. Hän liittyi mukaan Tanskan sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton toimintaan ja oli liiton pääsihteeri 1929–1933 sekä puheenjohtaja 1933–1937. Vuonna 1939 hänestä tuli sosiaalidemokraattisen puolueen puoluesihteeri, mutta toisen maailmansodan aikainen saksalaismiehitys pakotti hänet pois tästä virasta. Sodan jälkeen hän palasi virkaan.
Hansen oli valittu kansankäräjille vuonna 1936 ja hän istui siellä kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hänestä tuli lyhyeksi aikaa vuonna 1945 Tanskan valtiovarainministeri ja uudelleen vuosiksi 1947–1950. Syksyllä 1950 hän toimi muutaman viikon kauppaministerinä. Vuonna 1953 Hansenista tuli ulkoministeri, ja hän toimi virassa vuoteen 1958. Kun Hans Hedtoft kuoli tammikuussa 1955, Hansenista tuli hänen seuraajansa pääministerinä.
Pääministerinä Hansen ajoi kylmän sodan aikaisessa uudessa maailmantilanteessa Tanskan kiinnittymistä vahvasti länteen. Kotimaassaan hänen hallituksensa työmarkkinapolitiikka johti mittaviin mielenosoituksiin, mutta hänen onnistui kuitenkin vuoden 1957 vaalien jälkeen jatkaa pääministerinä. Hän muodosti koalitiohallituksen Sosiaalidemokraattien, Radikaalin Venstren sekä Retsforbundetin kesken.
Hansen kuoli syöpään kesken pääministerinkautensa helmikuussa 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Christian Hansen (poliitikko) Wikimedia Commonsissa
Hans Christian Hansen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
HMS Calcutta (D82)

| HMS Calcutta |
| --- | --- |
 HMS Calcutta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  18. lokakuuta 1917
Laskettu vesille:  9. heinäkuuta 1918
Palveluskäyttöön:  elokuu 1919
Loppuvaihe:  upotettiin ilmahyökkäyksessä 1. kesäkuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 190 t
Pituus:  137,6 m
Leveys:  13,4 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  330-350
Aseistus
Aseistus:  5 × 6″ (152 mm) tykkiä 2 × 3″ (76 mm) ilmatorjuntatykkiä 4 × 3 naulan tykkiä 2 × QF 2 naulan kahdeksanputkista tykkiä 1 konekivääri 8 × 21″ (533 mm) torpedoputkea
HMS Calcutta (viirinumero D82) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Carlisle-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä. Alus valmistui liian myöhään osallistuakseen ensimmäiseen maailmansotaan, mutta se palveli  toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä.
Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1917 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1917. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1918 ja valmistui 21. elokuuta 1919. Se otettiin palvelukseen 24. elokuuta.