stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juventus FC
Puheenjohtajat

Juventuksella on historiansa aikana ollut monta puheenjohtajaa, joista jotkut ovat olleet seuran omistajia ja toiset kunniapuheenjohtajia. Alla listattuna kaikki Juventuksen puheenjohtajat kautta aikain.
| Nimi | Kansallisuus | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| Eugenio Canfari |  | 1897–1898 |
| Enrico Canfari |  | 1898–1901 |
| Carlo Favale |  | 1901–1902 |
| Giacomo Parvopassu |  | 1903–1904 |
| Alfredo Dick |  | 1905–1906 |
| Carlo Vittorio Varetti |  | 1907–1910 |
| Attilio Ubertalli |  | 1911–1912 |
| Heinrich Josef Hess |  | 1913–1915 |
| Fernando Nizza |  | 1915–1918 |
| Corrado Corradini |  | 1919–1920 |
| Gino Olivetti |  | 1920–1923 |
| Edoardo Agnelli |  | 1923–1935 |
| Giovanni Mazzonis |  | 1935–1936 |
| Nimi | Kansallisuus | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| Emilio de la Forest de Divonne |  | 1936–1941 |
| Pietro Dusio |  | 1941–1947 |
| Giovanni Agnelli (Kunniapuheenjohtaja) |  | 1947–1954 |
| Marcello Giustiniani |  | 1954–1955 |
| Umberto Agnelli |  | 1955–1962 |
| Vittore Catella |  | 1962–1971 |
| Giampiero Boniperti (Kunniapuheenjohtaja) |  | 1971–1990 |
| Vittorio Caissotti di Chiusano |  | 1990–2003 |
| Franzo Grande Stevens (Kunniapuheenjohtaja) |  | 2003–2006 |
| Giovanni Cobolli Gigli |  | 2006–2009 |
| Jean-Claude Blanc |  | 2009–2010 |
| Andrea Agnelli |  | 2010–2022 |
| Gianluca Ferrero |  | 2023– |
Saavutukset > Kansalliset kilpailut

Lega Calcio Serie A
Voittoja 35: 1905, 1925–26, 1930–31, 1931–32, 1932–33, 1933–34, 1934–35, 1949–50, 1951–52, 1957–58, 1959–60, 1960–61, 1966–67, 1971–72, 1972–73, 1974–75, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1981–82, 1983–84, 1985–86, 1994–95, 1996–97, 1997–98, 2001–02, 2002–03, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016-17, 2017–18, 2018–19
Kakkostiloja 20: 1903, 1904, 1906, 1937–38, 1945–46, 1946–47, 1952–53, 1953–54, 1962–63, 1973–74, 1975–76, 1979–80, 1982–83, 1986–87, 1991–92, 1993–94, 1995–96, 1999–00, 2000–01, 2008–09
Coppa Italia
Voittoja 13: 1937–38, 1941–42, 1958–59, 1959–60, 1964–65, 1978–79, 1982–83, 1989–90, 1994–95, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
Kakkostiloja 5: 1972–73, 1991–92, 2001–02, 2003–04, 2011–12
Supercoppa Italiana
Voittoja 8: 1995, 1997, 2002, 2003, 2012, 2013, 2015, 2018
Kakkostiloja 3: 1990, 1998, 2005
Lega Calcio Serie B
Voittoja 1: 2006–2007
Saavutukset > Kansainväliset kilpailut

Mestarien liiga (entinen Euroopan Cup) (*)
Voittoja 2: 1984–85, 1995–96
Kakkostiloja 7: 1972–73, 1982–83, 1996–97, 1997–98, 2002–03, 2014–15, 2016–17
Cup-voittajien cup
Voittoja 1: 1983–84
UEFA Cup
Voittoja 3: 1976–77, 1989–90, 1992–93
Kakkostiloja 1: 1994–95
UEFA Intertoto Cup
Voittoja 1: 1999
UEFA Super Cup
Voittoja 2: 1984, 1996
Intercontinental Cup/Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruus
Voittoja 2: 1985, 1996
Kakkostiloja 1: 1973
Seuran tilastot ja ennätykset

Alessandro Del Piero pitää hallussaan Juventuksen virallista esiintymisennätystä (660, 17. tammikuuta 2011). Hän rikkoi Gaetano Scirean vanhan ennätyksen 6. maaliskuuta 2008 Palermoa vastaan käydyssä ottelussa.lähde?
Giampiero Boniperti pitää hallussaan Serie A:n peliennätystä 444 ottelulla. Kaikki viralliset kilpailut mukaan lukien Juventuksen kaikkien aikojen maalintekijä on Alessandro Del Piero 280 maalillaan (17. tammikuuta 2011).
Del Pierosta tuli myös Vanhan rouvan paras maalintekijä Serie A:ssa lokakuussa 2010. Hän ohitti legendaarisen Giampiero Bonipertin, joka viimeisteli liigassa 178 maalia.
Kaudella 1933–34 Felice Borel viimeisteli Serie A:ssa 31 maalia 34 ottelussa ja näin ollen pitää hallussaan vielä seuran yhden kauden maaliennätystä Serie A:ssa. Ferenc Hirzer on kuitenkin seuran maalikuningas 35 maalillaan, jotka hän teki Italian kansallisessa liigassa kaudella 1925–1926 (Italian jalkapalloilun ennätys). Juven maaliennätys yhdessä ottelussa on kuusi, ja tämän teki italialais-argentiinalainen Enrique Omar Sivori ottelussa verivihollista Internazionalea vastaan kaudella 1960–1961.lähde?
Ensimmäinen virallinen jalkapallo-ottelu, johon Juventus osallistui, pelattiin vuonna 1900, jolloin sarjan nimi oli ”Italian kansallinen liiga”. Juventus hävisi ottelun 0–1 FBC Torineselle. Suurinumeroisin voitto, jonka Juve on saanut, on 15–0 Centoa vastaan, Italian cupin toisella kierroksella kaudella 1926–1927. Pääsarjassa maalieroltaan suurin voitto on 11–0 ACF Fiorentinasta sekä US Fiumanasta kaudella 1928–1929. Juventuksen raskain tappio tuli seuran alkuaikoina kaudella 1912–1913, jolloin he hävisivät Torino FC:lle 0–8.lähde?
Juventus pitää hallussaan yhden kauden maaliennätystä, mukaan lukien Serie A, Italian cup ja eurooppalaiset kilpailut; 106 maalia kaudella 1992–1993.lähde?
Myötävaikutus Italian maajoukkueeseen

Kaiken kaikkiaan Juventus on ”tuottanut” eniten maajoukkuepelaajia Italian maajoukkueeseen. Se onkin ainoa italialainen seura, joka on ”tuottanut” pelaajia toisten jalkapallon maailmanmestaruuskisojen jälkeen jokaiseen Italian maajoukkueeseen. Juventuksesta on osallistunut lukuisia pelaajia Italian MM-kisamatkoihin. Vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin osallistui peräti yhdeksän Juventuksen pelaajaa.
Alla on luettelo Juventuksen pelaajista, jotka edustivat Italian maajoukkuetta sen voittaessa MM-kultaa.
Vuoden 1934 MM-kisat (9): Gianpiero Combi, Virginio Rosetta, Luigi Bertolini, Felice Borel, Umberto Caligaris, Giovanni Ferrari, Luis Monti, Raimundo Orsiand ja Mario Varglien
Vuoden 1938 MM-kisat (2): Alfredo Foni ja Pietro Rava
Vuoden 1982 MM-kisat (6): Dino Zoff, Antonio Cabrini, Claudio Gentile, Paolo Rossi, Gaetano Scirea ja Marco Tardelli
Vuoden 2006 MM-kisat (5): Fabio Cannavaro, Gianluigi Buffon, Mauro Camoranesi, Alessandro Del Piero ja Gianluca Zambrotta
Kaksi joukkueen pelaajaa on voittanut MM-kisojen kultaisen kengän, Paolo Rossi vuonna 1982 ja Salvatore Schillaci vuonna 1990. Juventuksesta on tullut myös kaksi vuoden 1936 olympialaisten kultamitalistia, Alfredo Foni ja Pietro Rava. Kolme Juventuksen pelaajaa oli myös voittamassa Italian tähän asti ainutta Euroopan mestaruutta vuonna 1968, Sandro Salvadore, Ernesto Càstano ja Giancarlo Bercellino.
Juventuksesta on tullut myös muille maille maailmanmestareita, nimittäin Ranskalle. Vuoden 1998 kannua olivat nostamassa Zinédine Zidane ja Didier Deschamps. Juventus on näin ollen tuottanut 24 jalkapallon maailmanmestaria, 22 Italialle ja 2 Ranskalle. Kolme Juventuksen pelaajaa Italian ulkopuolelta on myös voittanut Euroopan-mestaruuden. Espanjalainen Luis del Sol voitti kannun vuonna 1964. Ranskalainen Michel Platini voitti sen vuonna 1984 ja teki samalla kisojen maaliennätyksen (9 maalia), joka on vieläkin voimassa. Toinen ranskalainen EM-voittaja on Zinédine Zidane, joka oli voittamassa kisoja vuonna 2000.
Juventus FC yrityksenä

27. kesäkuuta 1967 Juventus Football Clubista tuli osakeyhtiö (ital. Società per Azioni). 3. joulukuuta 2001 torinolaisseura listautui Italian pörssiin. Juventuksen osakkeet on jaettu seuraavasti: 60 % omistaa Exor S.p.A. tai paremmin tunnettuna Agnellien perhesäätiö (Giovanni Agnelli & C.S.a.p.a – group), 7,5 % omistaa Libyan Arab Foreign Investment Co. ja jäljelle jäävät 32,5 % omistaa muut osakkeenomistajat.
SS Lazion ja AS Roman lisäksi Juventus on ainoa italialainen seura, joka on listautunut Italian pörssiin. Deloitten julkaiseman Football Money Leaguen mukaan Juventus oli maailman kolmanneksi varakkain seura kaudella 2005–2006, seuralla oli arviolta 251,2 miljoonan euron omaisuus. Kauden 2006–2007 jälkeen Juventuksen varallisuus oli pudonnut 145,2 miljoonaan euroon, eli pudotusta oli tapahtunut 106 miljoonaa euroa. Tämä selittyneekin seuran pudottamisella sarjaporrasta alemmas vuonna 2006. Juventuksen osakkeiden arvo on kuitenkin kasvanut koko ajan ja seura on pääsemässä tukevasti jaloilleen muun muassa sen varakkaiden omistajien ja hyvien peliesitysten ansiosta.
Kauden 2010–2011 päättyessä Juventuksen velat olivat 95 miljoonaa euroa. Suurin syy suuren velan määrään oli uuden stadionin rakentaminen, joka maksoi 122 miljoonaa euroa. Myös jääminen Mestareiden liigan ulkopuolelle kahtena edellisenä kautena oli osasyynä huonoon taloudelliseen tulokseen.
Juventus FC yrityksenä > Sponsorit ja paitojen valmistajat

| Ajanjakso | Paidan valmistaja | Sponsori |
| --- | --- | --- |
| 1979–1989 | Kappa | Ariston |
| 1989–1992 | Kappa | Upim |
| 1992–1995 | Kappa | Danone |
| 1995–1998 | Kappa | Sony / Sony Minidisc |
| 1998–1999 | Kappa | D+Libertà digitale / Tele+ |
| 1999–2000 | Kappa | CanalSatellite / D+Libertà digitale / Sony |
| 2000–2001 | Ciao Web / Lotto | Sportal.com / Tele+ |
| 2001–2002 | Lotto | FASTWEB / Tu Mobile |
| 2002–2003 | Lotto | FASTWEB / Tamoil |
| 2003–2004 | Nike | FASTWEB / Tamoil |
| 2004–2005 | Nike | Sky Sports / Tamoil |
| 2005–2007 | Nike | Tamoil |
| 2007–2010 | Nike | New Holland (kuuluu Fiatille) |
| 2010–2012 | Nike | BetClic / Balocco  |
| 2012–2015 | Nike | Jeep |
| 2015– | Adidas | Jeep |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla > Viralliset sivut

Sito ufficiale della Juventus F.C (italiaksi) (englanniksi) (kiinaksi) (indonesiaksi) (japaniksi)
Centro di Coordinamento Juventus Club DOC (italiaksi)
Aiheesta muualla > Historialliset ja tilastolliset sivustot

rsssf.com, Seria A:n historiaa kaudesta 1929–30 (englanniksi)
Aiheesta muualla > Epävirallisia sivustoja

Juventus FC News-Italia (italiaksi)
Giù le mani dalla Juve (italiaksi)
Tifojuve (italiaksi)
MyJuve.it (italiaksi)
La Juve siamo noi (italiaksi)
PianetaBiancoNero (italiaksi)
Magica Juventus (italiaksi)
Juventus Club Finlandia ry.
Juventus.iR (persiaksi) (englanniksi) (italiaksi) (saksaksi) (ranskaksi) (puolaksi)
Juventus non officiel (ranskaksi)
JuvePoland (puolaksi)
| n k Mestarien liigan voittajat |
| --- | --- |
Kausi ja voittaja: 1992–93:  Marseille 1993–94:  Milan 1994–95:  Ajax 1995–96:  Juventus 1996–97:  Borussia Dortmund 1997–98:  Real Madrid 1998–99:  Manchester United 1999–00:  Real Madrid 2000–01:  Bayern München 2001–02:  Real Madrid 2002–03:  Milan 2003–04:  Porto 2004–05:  Liverpool 2005–06:  Barcelona 2006–07:  Milan 2007–08:  Manchester United 2008–09:  Barcelona 2009–10:  Internazionale 2010–11:  Barcelona 2011–12:  Chelsea 2012–13:  Bayern München 2013–14:  Real Madrid 2014–15:  Barcelona 2015–16:  Real Madrid 2016–17:  Real Madrid 2017–18:  Real Madrid 2018–19:  Liverpool 2019–20:  Bayern München 2020–21:  Chelsea 2021–22:  Real Madrid 2022–23  Manchester City
Historiallinen, ensimmäinen kuva Sport Club Juventuksesta vuonna 1898.
Juventuksen pelaajia vuonna 1903
Antonio Conte.
Juventuksen logo vuosina 2004–2017.
Juventus täytti 109 vuotta vuonna 2006.
Stadio Municipale Benito Mussolini, jolla Juventus pelasi kotiottelunsa 57 vuoden ajan.
Juven kaikkien aikojen paras maalintekijä Alessandro Del Piero.
Naamaripalmunäätä

| Naamaripalmunäätä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae
Alaheimo::  Palmunäädät Paradoxurinae
Suku::  Paguma  Gray, 1831
Laji::  larvata
Kaksiosainen nimi
 Paguma larvata  (C.E.H. Smith, 1827) 
 Naamaripalmunäädän levinneisyys
Synonyymit
 Suvulle: Ambliodon Jourdan, 1837 
Katso myös
   Naamaripalmunäätä Wikispeciesissä   Naamaripalmunäätä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naamaripalmunäätä (Paguma larvata) on palmunäätien alaheimoon kuuluva laji. Se on sukunsa Paguma ainoa laji.
Naamaripalmunäätä on noin puolen metrin mittainen, samaten sen häntä. Ruumiin paino on 3,6–5 kg.
Naamaripalmunäätää tavataan Intiassa ja Kauko-Idässä sekä istutettuna Japanissa. Se on hämäräaktiivinen ja syö pääasiassa maahan pudonneita hedelmiä, mutta myös pikkujyrsijöitä ja hyönteisiä. Naaras synnyttää 3–4 poikasta ja kaitsee pienokaisia noin puoli vuotta.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus naamaripalmunäädän uudeksi nimeksi on naamiopalmusivetti.
Aiheesta muualla

ITIS: Paguma larvata (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q626049  Wikispecies: Paguma larvata  ADW: Paguma_larvata  BOLD: 751494  CoL: 75KD7  EoL: 328088  GBIF: 2434654  iNaturalist: 41625  IRMNG: 10229138  ITIS: 621984  IUCN: 41692  MDD: 1006099  MSW: 14000299  NCBI: 9675  Observation.org: 79347  Paleobiology Database: 232934  Paleobiology Database: 232934  Species+: 4655  Xeno-canto: Paguma-larvata
Norfolkinpussiliito-orava

| Norfolkinpussiliito-orava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Harvaetuhampaiset Diprotodontia
Alalahko::  Phalangeriformes
Yläheimo::  Petauroidea
Heimo::  Pussiliito-oravat Petauridae
Suku::  Pussiliito-oravat Petaurus
Laji::  norfolcensis
Kaksiosainen nimi
 Petaurus norfolcensis  (Kerr, 1792) 
 Norfolkinpussiliito-oravan levinneisyysalue
Katso myös
   Norfolkinpussiliito-orava Wikispeciesissä   Norfolkinpussiliito-orava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Norfolkinpussiliito-orava (Petaurus norfolcensis) on pussiliito-oravien heimoon kuuluva laji. Lajia esiintyy Itä-Australian valoisissa eukalyptusmetsissä, joissa se on liikkeellä pieninä ryhminä ja etsii ravinnokseen mettä, eukalyptuksen mahlaa, hyönteisiä ja ilmeisesti myös pieniä selkärankaisia.
Norfolkinpussiliito-oravan ruumis on noin 20 cm pitkä ja tuuhea häntä on suunnilleen yhtä pitkä. Norfolkinpussiliito-orava kykenee liitämään noin 15 metriä.
Naaraan pussissa on neljä nisää, mutta sillä on tavallisesti vain kaksi poikasta; ne viipyvät pussissa noin 10 viikkoa ja sitten vielä pari kuukautta pesäkolossa.
Aiheesta muualla

ITIS: Petaurus norfolcensis (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Petaurus norfolcensis:  Wikidata: Q209903  Wikispecies: Petaurus norfolcensis  ADW: Petaurus_norfolcensis  AFD: Petaurus_norfolcensis  ARKive: petaurus-norfolcensis  CoL: 4FD5L  EoL: 323827  GBIF: 2440049  iNaturalist: 42722  IRMNG: 11272822  ITIS: 609843  IUCN: 16728  MDD: 1000346  MSW: 11000163  NCBI: 122272  Observation.org: 86570  Open Tree of Life: 45641  Paleobiology Database: 234000  Paleobiology Database: 234000  Xeno-canto: Petaurus-norfolcensis 
Sciurus norfolcensis:  Wikidata: Q109647477  GBIF: 5816446 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Squirrel Glider
Käännös suomeksi
Alpine Formula 1 -sarjassa

|  Alpine-Renault |
| --- | --- |

Koko nimi:  BWT Alpine F1 Team
Päämaja:   Enstone, Englanti
Tallipäällikkö:   Bruno Famin
Tekninen johtaja:   Joe Burnell  David Wheater (aerodynamiikka)  Ciaron Pilbeam (suorituskyky)  Eric Meignan (voimayksikkö)
Kilpakuljettajat:  7.  Jack Doohan 10.  Pierre Gasly
Runko:  A524
Moottori:  Renault E-Tech RE24
Renkaat:  P Pirelli
Ensimmäinen kilpailu:  Bahrainin GP 2021
Kilpailuja:  90
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
Sijoitus kaudella 2024:  6. (65 p.)
BWT Alpine F1 Team on Groupe Renault’n Formula 1 -talli.
Nimenvaihdoksen lisäksi tallin organisaatio uudistui kaudelle 2021, kun Renault’n pitkäaikainen tallipäällikkö Cyril Abiteboul erosi tehtävästään tammikuussa 2021 ja hänen tilalleen valittiin MotoGP-luokassa Yamahalla ja Suzukilla vaikuttanut tallipäällikkö Davide Brivio ja uudeksi toimitusjohtajaksi Laurent Rossi. Tallin ensimmäinen kilpailu Bahrainissa päättyi Fernando Alonson keskeyttäessä jarruvikaan ja Esteban Ocon jäi ilman pisteitä kolaroituaan Sebastian Vettelin kanssa. Emilia-Romagnan osakilpailussa molemmat kuljettajat ajoivat pisteille, kun Alfa Romeo Racingin Kimi Räikkönen sai aikarangaistuksen. Myös Portugalin osakilpailussa molemmat kuljettajat ajoivat pisteille. Unkarin GP:ssä talli saavutti ensimmäisen palkintosijansa, kun Esteban Ocon ajoi kilpailun voittoon. Qatarin GP:ssä Alonso ajoi tallin toisen palkintosijan. Talli saavutti yhteensä 155 pistettä sijoittuen valmistajien sarjan viidenneksi.
Formula 1 -tulokset > Saavutukset

Voitot
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Unkarin Grand Prix 2021 | Esteban Ocon |
Paalupaikat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
1: 
Nopeimmat kierrokset
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Yhdysvaltain Grand Prix 2024 | Esteban Ocon |
Palkintokorokesijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Unkarin Grand Prix 2021 | Esteban Ocon |
| 2 | Qatarin Grand Prix 2021 | Fernando Alonso |
| 3 | Monacon Grand Prix 2023 | Esteban Ocon |
| 4 | Hollannin Grand Prix 2023 | Pierre Gasly |
| 5 | São Paulon Grand Prix 2024 | Esteban Ocon |
| 6 | São Paulon Grand Prix 2024 | Pierre Gasly |
Kuljettajat

Fernando Alonso (2021–2022)
Esteban Ocon (2021–2024)
Pierre Gasly (2023–)
Jack Doohan (2024-)
Athol Fugard

Athol Harold Lannigan Fugard (11. kesäkuuta 1932 Middelburg, Etelä-Afrikka – 8. maaliskuuta 2025) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka perusti xhosa-heimon näyttelijöiden kanssa teatteriryhmän Serpent Players. Ryhmä esiintyi kiertueella Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja esitti Fugardin näytelmiä. Yhteiskunnallisissa näytelmissään hän käsittelee rotuerottelua ja syyllisyyden ongelmia.
Fugardin näytelmät A Lesson from Aloes ja The Road to Mecca ovat voittaneet New York Drama Critics’ Circlen palkinnon näytäntökauden parhaina näytelminä. Hänen romaanistaan tehty elokuva Tsotsi (2005) sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.
Kohtalonpensaat

| Kohtalonpensaat |
| --- | --- |
 Sinikohtalonpensas (Clerodendrum ugandense)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Kohtalonpensaat Clerodendrum  L.
Katso myös
   Kohtalonpensaat Wikispeciesissä   Kohtalonpensaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kohtalonpensaat eli kohtalonköynnökset (Clerodendrum) on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on monia tunnettuja huonekasveja. Kohtalonpensaisiin kuuluu noin 400 lajia puita, pensaita ja puuvartisia köynnöksiä (liaaneja), jotka kasvavat pääosin maailman trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Lukuisia lajeja viljellään koristekasvina näyttävien ja tuoksuvien kukkiensa vuoksi.
Lajeja

Clerodendrum capitatum – keräkohtalonpensas
Clerodendrum chinense – tuoksukohtalonköynnös
Clerodendrum johnstonii – heisikohtalonpensas
Clerodendrum paniculatum – pagodikohtalonpensas
Clerodendrum rotundifolium – pyörökohtalonköynnös
Clerodendrum speciosissimum – hurmekohtalonpensas (eli kohtalonpensas)
Clerodendrum splendens – liekkikohtalonköynnös
Clerodendrum thomsoniae – kirjokohtalonköynnös
Clerodendrum trichotomum – isokohtalonpensas
Clerodendrum ugandense – sinikohtalonpensas → nykyinen nimi sinitirsku (Rotheca myricoides)
Tuoksukohtalonköynnös.
Hurmekohtalonpensas.
Liekkikohtalonköynnös.
Kirjokohtalonköynnös.
Sinikohtalonpensas.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kohtalonpensaat eli kohtalonköynnökset (Clerodendrum)
ITIS: Clerodendrum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Clerodendrum (englanniksi)
Flora of China: Clerodendrum (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Clerodendrum[vanhentunut linkki] (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q546906  Wikispecies: Clerodendrum  APDB: 189534  APNI: 72175  CoL: 8VWBC  EoL: 39912516  EPPO: 1CLZG  FloraBase: 21987  FNA: 107332  FoAO2: Clerodendrum  FoC: 107332  GBIF: 2925347  GRIN: 2691  iNaturalist: 67538  IPNI: 30002447-2  IRMNG: 1265820  ITIS: 32157  NBN: NHMSYS0000457378  NCBI: 13432  NZOR: b05f3819-e31a-48d0-9d1e-f4b34aa4d5f7  Open Tree of Life: 274806  PLANTS: CLERO2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30002447-2  Tropicos: 40010272  WFO: wfo-4000008593
Taponen

Taponen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ahti Juhani ”Jussi” Taponen (1937–2022), kirjailija, runoilija ja sanoittaja
Heikki Taponen (s. 1951), koripalloilija
Jaana Taponen (s. 1965), kirjailija
Jari Taponen (s. 1971), poliisi ja sosiaalisen median vaikuttaja
Roope Taponen (s. 2001), jääkiekkomaalivahti
Tuukka Taponen (s. 2006), autourheilija, Karting-sarjan maailmanmestari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Varzob

Varzobjoki.
Varzob (tadžikiksi Варзоб) on Kofarnihonin sivujoki Tadžikistanissa. Sen pituus on 71 kilometriä (Ziddīn alkulähteiltä 96 kilometriä) ja valuma-alueen laajuus 1 740 neliökilometriä.
Varzob saa alkunsa Hisorvuorten lumikentiltä ja jäätiköiltä tulevien Maixūra- ja Ziddījokien yhtymäkohdasta. Se virtaa kohti etelää kapeassa laaksossa. Dušanben kaupungin alueella Varzobiin yhtyy Lutšob, jolloin joki saa nimen Dušanbe.
Joen keskimääräinen virtaus on 53,5 kuutiometriä sekunnissa. Vesi on korkeimmillaan maalis-toukokuussa ja heinä-elokuussa (enimmillään 880 kuutiometriä sekunnissa). Joulu-helmikuussa virtaus on vain 12–14 kuutiometriä sekunnissa.
Varzobin laaksossa kulkee Dušanbestä pohjoiseen johtava maantie. Joessa on useita vesivoimalaitoksia. Sen vettä käytetään Suuren Hisorin kanavan avulla maatalouden keinokasteluun Rūdakīn, Hisorin ja Tursunzodan piireissä.
Varzobin piiri

| Varzobin piiri ноҳияи Варзоб |
| --- | --- |
 Vuoristojoki Xodžaobigarmin luona.
 Piiri Tadžikistanin kartalla.
Valtio:  Tadžikistan
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  keskushallinnon alainen piiri
 – hallinnollinen keskus:  Varzob
Pinta-ala:  1 656 km²
Väkiluku (2020):  86 924
Varzobin piiri (tadžikiksi ноҳияи Варзоб, nohijai Varzob) on hallintopiiri Tadžikistanissa. Sen keskus on Varzobin kylä. Piirin pinta-ala on 1 656 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 86 924 asukasta.
Varzobin piiri rajoittuu pohjoisessa Ainīn, idässä Vahdatin, etelässä Rudakīn ja Dušanben sekä lännessä Hisorin piireihin ja kaupunkeihin. Se sijaitsee Hisorvuorten etelärinteillä. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, kalkki, kipsi, fluoriitti ja rakennusaineet.
Seudun ilmasto on mantereinen. Vuorten keskirinteillä tammikuun keskilämpötila on –1:stä –7:ään ja heinäkuun 24,2 astetta. Vuotuinen sademäärä on 1 600–1 800 millimetriä. Tärkein joki on Kofarnihonin sivujoki Varzob.
Vuonna 1991 perustettuun piiriin kuuluu Takobin taajama ja kuusi maalaiskuntaa: Ainī, Dehmalik, Lutšob, Tšorboğ, Varzobqal’a ja Ziddī. Kaupunkiväestön osuus on kolme prosenttia. Suurimmat keskukset ovat Tšorboğin ja Šodobin kylät.
Varzobin laakson kautta kulkee Dušanben ja Xudžandin välinen maantie. Matkaa piirikeskuksesta pääkaupunkiin on 26 kilometriä.
Seudun pääelinkeinot ovat matkailu ja maatalous. Alueella on parantoloita sekä matkailu- ja hiihtokeskuksia, joista tunnetuin on Xodžaobigarm. Maatalous on erikoistunut vihannesten, perunan, hedelmien ja viljan viljelyyn sekä karjan- ja mehiläistenhoitoon. Kaivosteollisuus hyödyntää kivihiiltä ja alumiinioksidia. Piirissä on myös vesivoimalaitoksia ja Tadžikistanin tiedeakatemian kasvitieteellinen puutarha.
Kofarnihon

Kofarnihon Vahdatin luona.
Kofarnihon (tadžikiksi Кофарниҳон) on Amudarjan oikeanpuoleinen sivujoki Tadžikistanin lounaisosassa ja Uzbekistanin rajalla. Sen pituus on 387 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 600 neliökilometriä.
Kofarnihon saa alkunsa Hisorvuorten etelärinteiltä virtaavista Sorbo ja Sardai Mijona -joista, jotka yhtyvät Romitin taajaman luona. Se virtaa koilliseen Romitin rotkon ja leveän Hisorin laakson läpi ja kääntyy Xonaqohjoen suun jälkeen etelään. Alajuoksua reunustavat Bobotogʻin ja Oqtoğin vuoret. Ennen Amudarjan laaksoa joki jakautuu useaksi haaraksi. Sen tärkeimmät sivujoet ovat Simigandž, Varzob ja Xonaqoh.
Joen keskimääräinen virtaus on 102 kuutiometriä sekunnissa. Se tuo paljon maa-ainesta Amudarjaan. Vettä käytetään maatalouden keinokasteluun. Joen varrella sijaitsee Vahdatin kaupunki. Alajuoksulla on kaislikkoa ja rantametsiä.