stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bridge
Säännöt > Tarjousvaihe > Alertointi

Jokainen partnerin luonnolisesta poikkeava tarjous tulee alertoida. Poikkeuksena donkit, reinot ja vähintään neljän tasolla tarjotut tarjoukset. Jos alertointisääntöä ei noudateta, kilpailunjohtaja määrää rangaistuksen.
Säännöt > Tarjousvaihe > Merkinannot

Tarjousvaiheen merkinannot tulee näyttää tarjouksilla. Kaikki muut tarjousvaiheen merkinannot ovat kiellettyjä. Näitä kiellettyjä merkinantoja ovat esimerkiksi yskäisyt, silmän iskemiset, tarjouslappujen poikkeavat asennot, tarjouslaatikon tarpeeton koskettaminen, ilmeet ja potkiminen.
Säännöt > Tarjousvaihe > Pelinopeus

Pelaajan pelinopeus ei saa muuttua merkittävästi. Pelaaja saa miettiä, mutta hänen partnerinsa ei saa hyötyä siitä millään tavalla. Pelaaja ei myöskään saa tarjota välittömästi niin, että hänen partnerinsa hyötyisi siitä.
Kohteliasta on myös odottaa vastustajan hyppytarjouksen jälkeen vähintään 15 sekuntia, jos hän käyttää STOP-lappua. Lapun idea on juuri se, että tarjousten nopeudenmuutosta ei huomaa niin helposti, kun tarjouksen jälkeen odotetaan joka tapauksessa.
Säännöt > Pelivaihe

Pelivaiheen aikana pelaajien pitää:
Noudattaa väripakkoa
Olla näyttämättä laittomia merkinantoja
Pelata oikealla vuorolla
Bridgessä ei ole valttipakkoa eikä mitään pakkoa, joka määräisi minkä kokoisen kortin pitäisi pelata. Bridgessä saa myös lähteä millä tahansa kortilla omasta kädestään. Tämä koskee myös pelivaiheen alun jälkeisiä tilanteita lähtökortin jälkeenkin pelaajan ollessa kiinni.
Säännöt > Pelivaihe > Väripakko

Pelattaessa jotain maata, seuraavana pelivuorossa olevien pelaajien tulee tunnustaa sitä jos mahdollista. Tilannetta jossa maata ei tunnusteta, kutsutaan revohkiksi tai revokiksi. Revokin satuttua kilpailunjohtaja määrää revokin tekijälle rangaistuksen. Yleensä rangaistuksen tekijän vastustaja saa yhden tai kaksi ylimääräistä tikkiä.
Säännöt > Pelivaihe > Merkinannot

Pelivaiheen merkinannot tulee näyttää pelatuilla korteilla niin, että kortin koko ratkaisee. Kaikki muut merkinannot ovat kiellettyjä. Näitä kiellettyjä merkinantoja ovat esimerkiksi yskäisyt, silmän iskemiset, korttien poikkeavat asennot, tarjouslaatikon tarpeeton koskettaminen, ilmeet ja potkiminen.
Säännöt > Pelivaihe > Omalla vuorolla pelaaminen

Pelaajan tulee asettaa kortti pöydälle omalla vuorollaan. Pelivuorot kiertävät kellon suuntaisesti niin, että pelinviejän vasemmanpuoleinen vastustaja aloittaa ja hänen vasemmanpuoleinen pelaaja jatkaa. Väärällä vuorolla pelaamisesta seuraa usein, että pelatusta kortista tulee rangaistuskortti. Tästä väärällä vuorolla pelatusta kortista ei näin tule mitään hyötyä pelaajalle tai hänen partnerilleen.
Bridgen pistelasku

pääartikkeli : Bridgen pistelasku
Bridgessä on useita eri pelimuotoja, jotka eroavat toisistaan vain pistelaskun kannalta: robber, chicago, parikilpailu ja joukkuekilpailu. Chicagon pistelasku on yksinkertaisin ja toimii muiden laskentatyylien pohjana. Chicagossa pelataan neljä jakoa jakovuoron kiertäessä, robberissa jaetaan robber-bonuksia, parikilpailulaskennassa vertaillaan jakoja parempi-huonompi-tyyliin ja joukkuekilpailussa oman puolen parien tuloksia vertaillaan keskenään ja lasketaan erotus imppeinä.
Tarjousjärjestelmät

Pelin erikoisuutena ovat tarjousjärjestelmät, joissa tarjouksiin sisällytetään ylimääräistä informaatiota. Esimerkiksi tarjouksella 'kaksi ristiä' (jolla luvataan ottaa 8 tikkiä risti valttina) ei välttämättä kerrota omasta rististä yhtään mitään, vaan esimerkiksi kerrotaan partnerille omista vahvoista korteista. Tarjousjärjestelmän tavoitteena on keskustelu partnerin kanssa sen selvittämiseksi, kannattaako oman puolen tarjota täyspeli tai slammi, ja mikä olisi tällaiseen sitoumukseen paras valttimaa. Tarjousjärjestelmään kuulumaton viestintä, salaiset merkit (kiinalaiset merkinannot) ja vastaavat on ehdottomasti kielletty.
Tarjousjärjestelmällä voidaan
Löytää ja tarjota täyspeli, jos se näyttää olevan pelattavissa
Löytää ja tarjota slammi, jos täyspeli on varma ja slammi näyttää hyvältä
Kilpailla vastustajan kanssa osasitoumuksesta, jos täyspeli ei näytä olevan pelattavissa
Häiritä vastustajan tarjoussarjaa
Uhrata, eli tarjota huono sitoumus, jos siitä menettää vähemmän kuin mitä vastustaja saisi pisteitä täyspelistä.
Tarjousjärjestelmät > Luonnollinen järjestelmä

Luonnollinen järjestelmä on bridgen yksinkertaisin tarjousjärjestelmä. Kaikki aloittelevan tason pelaajat opettelevat ensiksi Luonnollisen järjestelmän. Järjestelmän suurin etu on sen yksinkertaisuudessa ja siinä, että kaikki pelaajat osaavat sitä, joten sitä voi käyttää myös ennalta tuntemattomien pelaajien kanssa. Luonnollinen järjestelmä vaihtelee hieman maasta riippuen, esimerkiksi Englannissa suosittua, hyvin luonnollisen kaltaista järjestelmää kutsutaan nimellä Acol, ja Yhdysvalloissa vastaavan järjestelmän nimi on American Standard.
Suomessa opetetun luonnollisen järjestelmän pääpiirtet ovat:
Avauskelpoisia ovat 11 arvopisteen epätasaiset kädet tai 12 pisteen tasaiset kädet
Periaatteessa mikä tahansa neljän kortin väri on tarjouskelpoinen
Neljän kortin värit tarjotaan alimmasta korkeimpaan, viiden kortin ja pidemmät värit taas korkeimmasta alimpaan
Sangiavaus 1NT on 15–17 pistettä, 2NT taas 21–22 pistettä
Tarjousjärjestelmät > Keinotekoinen järjestelmä

Keinotekoisia järjestelmia ovat tarjousjärjestelmät, joissa tarjoukset eivät välttämättä kerro tarjousväristä mitään tai kertovat siitä hyvin vähän. Esimerkiksi vahvan ristin systeemissä 1♣-avaus kertoo vain paljon pisteitä, eikä lupaa mitään ristiväristä.
hyödyt: Joitakin pelejä helpompi löytää kuten slammeja vahvan ristin systeemissä. Vastustajien mahdollinen sekoilu ja heidän puolustussysteemiensä puute juuri tälle systeemille.
haitat: Mahdollinen oma sekoilu ja tarjouksen merkityksen  unohtaminen. Vastustajan korkean tason häirintä saattaa estää oman värin löytymisen.
Kilpailut

Kilpailut ovat yksi tapa mitata bridgenpelaajien tasoa. Suomen pisin turnaus on Hangon bridgeviikko, joka sisältää monta erillistä kilpailua.
Kilpailut > Osallistuminen

Saadakseen osallistua viralliseen kilpailuun on pelaajan oltava jonkin kerhon jäsen ja maksettava vuosittainen jäsenmaksu jonkun maan bridgeliitolle. Tällainen bridgeliitto on esimerkiksi Suomen Bridgeliitto. Jos pelaaja on maksanut jäsenmaksun jo aiemmin esimerkiksi jonkun muun kilpailun yhteydessä hänen ei tarvitse maksaa maksua uudestaan.
Kun vuosittainen jäsenmaksu on maksettu, pelaajan tarvitsee osallistua kisaan joko netissä, puhelimella tai jollakin muulla tavalla niin, että kilpailunjohtaja tietää hänen tulevan. Osallistuminen tavalliseen MP-kilpailuun eli kisaan jossa voi voittaa mestaripisteitä maksaa yleensä 15-25 euroa. Juniorit (alle 26-vuotiaat) pääsevät kuitenkin yleensä puoleen hintaan.
Parikilpailuihin tarvitaan tasan kaksi pelaajaa paria kohden ja joukkuekilpailuihin neljästä kuuten pelaajaa joukkuetta kohden.
Kilpailut > Järjestäminen

Suomen kerhoilla on oikeus järjestää MP-kilpailuja ja tukikilpailuja. MP-kilpailuja kerho saa järjestää kolme, joidenka kaikkien pitää olla eri laskentatyylillä. Näiden kolmen kilpailun lisäksi kerho voi järjestää Warm-Up-kisan jossa jakomäärä on vähäisempi
MP-kilpailujen jakomäärä on vähintään 40. Jos jakomäärä on kuitenkin vähäisempi, siitä tulee ilmoittaa pelaajille ja pelimaksua pitää alentaa. Poikkeuksia ovat iltakilpailut, joissa jakomäärän tulee olla vähintään 30 ja Warm-Up-kilpailut, joissa jakomäärän tulee olla vähintään 16.
Näiden kerhojen järjestämien kilpailujen lisäksi SBL (Suomen Bridgeliitto) järjestää SM-kilpailut, Suomen Cup -kilpailun ja MP-kilpailuja joka vuosi.
Kilpailut > Suomen kilpailuja

Suomessa pidettävistä kilpailuista ja turnauksista tunnetuimpia ja suosituimpia ovat:
SM-parikilpailu
SM-joukkuekilpailu
SM Swiss IMPs -parikilpailu
SM IMP-parikilpailu
Pääsiäisbridge
Loppiaiskisat
Hangon bridgeviikko
Ristimerkkikilpailu
Bridge maraton tai puolimaraton
Kilpailut > Kansainväliset kilpailut

MM-kisat järjestävät World Bridge Federation ja EM-kisat European Bridge League. Kilpailuihin ilmoittaudutaan kisasivuilla tai käydään erilliset karsintakisat, joista valitaan kilpailujen parhaat pelaajat ja joukkueet. Kansainvälisten kilpailujen kilpailunjohtajien pitää käydä erillinen koulutus, josta monet eivät pääse läpi.
Kilpailut > Huijaukset kilpailuissa

Vaikka bridge on herrasmieslaji ja siinä yritetään estää huijauksia mahdollisimman hyvin, muutamat parit ovat silti luoneet oman kielletyn eli kiinalaisen merkinannon. Näistä merkeistä pari saa valtavan hyödyn rehellisiä pelaajia vastaan, jota voidaan verrata dopingiin. Lotan Fisher ja Ron Schwartz olivat ensimmäinen pari, joka jäi kiinni huijauksesta kansainvälisessä kilpailussa Boye Brogelandin paljastamana. Heidän jälkeensä kiinni jäivät parit Fulvio Fantoni ja Claudio Nunes sekä Alexander Smirnov ja Josef Piekarek. Kaikkien huijaustapausten tarkoituksena oli kertoa lisää tietoa korteista partnerille. Huijaajat saivat myös pitkän pelikiellon ja valtavan rahasumman maksettavakseen.
Lotan Fisher ja Ron Schwartz huijasivat siirtelemällä brikkaa eri asentoihin kertoen samalla ylimääräistä tietoa korteistaan.
Maailman parhaat pelaajat Fulvio Fantoni ja Claudio Nunes huijasivat lähtökorttien asennoilla kertoen minkälainen lähtöväri heillä on.
Alexander Smirnov ja Josef Piekarek huijasivat yskäisyillään.
Tuurin osuus

Bridgessä ”tuurin” osuus on varsin vähäinen, koska samat jaot pelataan monessa pöydässä ja näitä tuloksia vertaillaan. Lisäksi erilaisten jakojen määrä on niin valtava, että on käytännössä mahdotonta opetella kaikkia tilanteita ulkoa. Bridgessä ei myöskään saa antaa mitään merkkiä partnerilleen tarjousten ja korttien lisäksi. Tämä vähentää myös tuurin osuutta. Turnauksissa pelataan myös niin paljon jakoja, että ”tuurilla” voittaminen on käytännössä mahdotonta.
Tilanteita joissa tuurista on hyötyä ovat esimerkiksi tarjoukset ja pelinvientilinjat. Pelinviejällä voi olla esimerkiksi kaksi linjaa, ensimmäisen onnistumismahdollisuus 75 % (esim. kaksoisleikkaus), toisen onnistumismahdollisuus 35 % (esim. vastustajien väri 3-3). On mahdollista, että linja jonka onnistumismahdollisuus on 75 % ei toimi, mutta 35 %:n linja toimii (n.9 % jaoista). Tällöin pelinviejäpari, joka pelasi kaksoisleikkausta, häviää näiden kahden pöydän keskenäisen vertailun.
Bridgessä saattaa esiintyä pientä tuuria, mutta pitkissä monien kymmenien jakojen kilpailussa on hyvin epätodennäköistä, että ”huonoilla” valinnoilla voittaa. Esimerkiksi pokerissa kovilla korteilla voittaa käytännössä aina, bridgessä korteillä ei ole merkitystä, koska samat jaot pelataan useissa pöydissä.
Tietokonebridge

Bridgeä, jota pelataan tietokoneella kutsutaan tietokonebridgeksi. Sitä voi pelata netissä muita pelaajia vastaan tai ilman nettiä omaa konetta vastaan sovelluksen avulla.
Tietokonebridge > Bridgesovellukset

Sovellukset, jotka ovat tarkoitettuja bridgen pelaamiseen tai harjoittelemiseen kutsutaan bridgesovelluksiksi. Tällaisia sovelluksia ovat esimerkiksi Bridge Master 2000, Jack, Wbridge5, Shark Bridge, GIB, Bridge Baron ja RoboBridge. Mikään näistä sovelluksista ei tarvitse internetiä toimiakseen.
Tietokonebridge > Bridgesovellukset > Bridge Master 2000

Bridge Master 2000 on bridgen pelinviennin kehittämiseen tarkoitettu sovellus. Siinä on valmiiksi tehtyjä huolellisesti suunniteltuja jakoja, jotka on luokiteltu vaikeusasteen mukaan viiteen tasoon. Ihmispelaaja on aina pelinviejä ja jokaisessa jaossa on bridge movie, joka ohjaa tarvittaessa oikean pelinvientilinjan ajatteluprosessin tavoin, jos pelaaja ei sitä itse keksinyt. Sovellus voi vaihtaa vastustajien korttien paikkaa siten, että pelinviejä voi saada pelin kotiin vain täsmälleen oikealla pelinvientilinjalla. Bottivastustajat eivät myöskään tee inhimillisiä virheitä, joten pelaaja ei voi laskea yhtään tikkiä vastustajien hölmöilyistä.
Tietokonebridge > Bridgesovellukset > Jack

Jack on bridgen pelaamisen kehittämiseen tarkoitettu ohjelma, jossa käyttäjä pelaa botteja vastaan. Jaot pelaaja voi valita sattumanvaraisesti, turnauksista tai jakotyypin perusteella. Ohjelma analysoi jaot. Jack-ohjelman yksi kehittäjistä on maailmanmestari Berry Westra.
Tietokonebridge > Bridge internetissä

Internetistä löytyy useita palvelimia, joilla bridgeä voi pelata internetissä. Vanhin toiminnassa oleva palvelu on OKbridge. Toinen tunnettu palvelu, Bridge Club Live (BCL) on toiminut vuodesta 1994 alkaen. Bridge Base Online (BBO) on maailman suosituin online-bridgekerho, siitä on tehty tietokoneversion lisäksi tableteilla ja älypuhelimilla toimiva versio.
Tietokonebridge > Bridge internetissä > Hyödyt

Pelaaminen helppoa, koska ei tarvitse kutsua neljää pelaajaa samaan paikkaan, vaan voi pelata netissä ympäri maailmaa asuvien pelaajien kanssa.
Usein nopeampaa, kuin tavallinen bridge, koska palvelin tai pelikone sekoittaa ja jakaa kortit automaattisesti.
Pelaajat eivät voi tehdä revohkia eli pelata korttia väärästä maasta sääntöjenvastaisesti.
Alitarjoaminen, tarjoaminen väärällä vuorolla tai jotenkin muuten väärin tarjoaminen mahdotonta.
Matala kynnys aloittaa pelaaminen.
Oppiminen helppoa erilaisten oppimisohjelmien avulla.
Tapaa pelaajia ympäri maailman.
Tietokonebridge > Bridge internetissä > Haitat

Pelaajat eivät näe toisiaan ja keskustelu pöydässä hankalampaa.
Pelaajat saattavat olla selvästi eri tasoa, joka mahdollisesti tekee pelaamisesta jopa ärsyttävää.
Huijaaminen helpompaa esimerkiksi puhelimen välityksellä.
Pelin taso saattaa heikentyä nopeassa pelitahdissa.
Virhepainallukset yleisiä.
Tietokonebridge > Bridge internetissä > Bridge Base Online

Bridge Base Online (BBO) on maailman suosituin online-bridgekerho, siitä on tehty tietokoneversion lisäksi tableteilla ja älypuhelimilla toimiva versio. Siellä on mahdollista pelata erilaisia kilpailuja, tavallista bridgeä, opetusbridgeä tai tarjousharjoittelua. Lisäksi BBO:lla on mahdollista seurata ammattilaisten pelaamia raamaotteluita tai haastaa kaveri robottipeliin.
Aiheesta muualla

Wikisanakirjassa:  bridge – sanan synonyymit, käännökset ja sanakirjamääritelmä
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bridge Wikimedia Commonsissa
Suomen bridgeliitto.
Official website of World Bridge Federation (englanniksi)
Netbridge+, Jyväskylän BK:n nettijulkaisu (Arkistoitu – Internet Archive)
Bridge Base Online (englanniksi)
Bridge Korttipeliopas
Euroopan bridgeliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alumiinibrikka
Taitettava brikka
Espanjan kieli

| Espanjan kieli |
| --- | --- |
   Espanja äidinkielenä   Espanja hallinnon kielenä   Espanja kulttuurisesti merkittävä kieli
Oma nimi:  español (castellano), idioma español, lengua española
Muu nimi:  kastilia
Tiedot
Alue:  Afrikka (Päiväntasaajan Guinea) Espanja Etelä-Amerikka (paitsi Brasilia, Guyana, Suriname) Keski-Amerikka
Virallinen kieli:   Espanja  Kolumbia  Ecuador  Meksiko  El Salvador  Venezuela  Chile  Peru  Guatemala  Costa Rica  Panama  Kuuba  Paraguay  Bolivia  Dominikaaninen tasavalta  Nicaragua  Argentiina  Uruguay  Honduras  Puerto Rico  Päiväntasaajan Guinea  Euroopan unioni  Yhdistyneet kansakunnat
Puhujia:  534 000 000
Sija:  4.
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Asociación de Academias de la Lengua Española (Real Academia Española ja 21 muuta alueellista kielenhuoltoviranomaista)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  itaaliset kielet – romaaniset kielet – länsiromaaniset kielet – galloibeeriset kielet – iberoromaaniset kielet – länsi-ibeeriset kielet – kastilialaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  es
ISO 639-2:  spa
ISO 639-3:  spa
 Ohje 
Espanjan kieli (esp. español), harvinaisemmin myös kastilian kieli (esp. castellano), on romaanisten kielten ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli. Se on yksi maailman neljästä puhutuimmasta kielestä  kiinan, englannin ja hindin ohella ja lisäksi yksi YK:n kuudesta virallisesta kielestä. Espanjaa puhuu äidinkielenään arviolta yhteensä noin 534 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä maailman neljänneksi puhutuimman kielen. Espanjan lisäksi kieltä puhutaan erityisesti Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Meksikossa. Myös Yhdysvalloissa on merkittävä espanjankielinen vähemmistö. Suomessa oli tilastokeskuksen mukaan vuoden 2018 lopussa 8 099 henkilöä, joiden äidinkieleksi on rekisteröity espanja.
Amerikan mantereella puhuttu espanja poikkeaa ääntämiseltään ja sanastoltaan jonkin verran Euroopassa puhutusta, ja Amerikassakin eri maissa käytetään hieman eri sanastoa. Erot eivät kuitenkaan ole niin merkittäviä, etteivät espanjankieliset ihmiset esimerkiksi Espanjasta ja Chilestä ymmärtäisi toisiaan. Lisäksi kaikissa maissa, sekä Euroopassa että Amerikassa, oikeinkirjoitus ja sanojen taivutus on melko yhtenäinen, toisin kuin esimerkiksi portugalin tai englannin kielissä. Espanjan lähisukulaiskieliä ovat muun muassa portugali, katalaani, galego sekä italia ja näiden kielten puhujat pystyvät omaa kieltään puhumalla ymmärtämään toisiaan ainakin jonkin verran; tosin keskinäiseen ymmärrettävyyteen vaikuttavat merkittävästi murre-erot.
Luokittelu

Genealogisen eli kielen alkuperään perustuvan luokittelun mukaan espanjan kieli kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan romaanisten kielten pääryhmään, johon kuuluvat muun muassa ranska ja italia. Espanjan lähimpiä sukukieliä ovat portugali ja katalaani. Ranskaa espanja muistuttaa enemmän kirjoitettuna kuin puhuttuna ja romaanisista kielistä espanjalle kaukaisinta sukua on romania.
Sanajärjestystypologia jakaa kielet sen mukaan, missä järjestyksessä subjekti, objekti ja verbi ovat neutraalissa väitelauseessa. Espanja kuuluu SVO-kieliin, mikä näkyy esimerkiksi lauseessa Mi hijo practica la natación (suom. Poikani harrastaa uintia).
Espanjan kielen nimet

Espanjan kieli (español) tunnetaan myös nimellä kastilian kieli (castellano). Nimi viittaa Kastilian alueeseen, josta kieli on alun perin lähtöisin. Se, kumpaa nimeä kielestä käytetään, riippuu muun muassa asiayhteydestä, puhujasta ja paikallisista tottumuksista. Espanjalaiset käyttävät kastilia-nimeä erityisesti silloin, kun kieli rinnastetaan muihin Espanjan alueella puhuttaviin kieliin, joita ovat muun muassa katalaani, galego ja baski. Sen sijaan verrattaessa kieltä muiden maiden kansalliskieliin on tavallisempaa nimittää sitä espanjaksi. Alueellisten kielten puhujat käyttävät kuitenkin lähes aina maan valtakielestä kastilia-nimeä (katalaaniksi castellà, galegoksi castelán, baskiksi gaztelania).
Latinalaisessa Amerikassa käytäntö vaihtelee maasta toiseen. Castellano on yleisempi nimitys kielelle muun muassa Argentiinassa, Perussa, Boliviassa ja Venezuelassa, kun taas español on yleisempi Meksikossa ja Kolumbiassa. Chilessä molempia nimiä käytetään paljon, tiedotusvälineissä esimerkiksi puhutaan espanjan kielestä ja kouluissa opetetaan kastiliaa.
Kirjaimet ja äänteet

Espanjan kieli on varsin foneettinen, eli ääntämisen ja kirjoittamisen välillä on melko yksikäsitteinen suhde.
Kirjoitukseen käytetään latinalaisia kirjaimia. Aakkoset ovat:
Digrafeja ch [t͜ʃ] ja ll [j] pidettiin aiemmin omina aakkosinaan, mutta ne poistettiin aakkostosta Real Academia Españolan ja Asociación de Academias de la Lengua Españolan Ortografía de la lengua española -oikeinkirjoitusoppaan vuoden 2010 painoksessa.
Espanjan oikeinkirjoituksen erikoisuus on, että kysymys- ja huutomerkit kirjoitetaan myös lauseen alkuun, mutta ylösalaisin. Espanjan kuninkaallinen akatemia suositteli käytäntöä ensimmäisen kerran vuonna 1754.
Kirjaimet ja äänteet > Vokaalit

Vokaalit ääntyvät suunnilleen samoin kuin suomen kielessä.
a, o ja e katsotaan fonologisesti vahvoiksi ja i ja u heikoiksi vokaaleiksi. Vahva ja heikko vokaali tai kaksi heikkoa vokaalia muodostavat diftongin, toisin sanoen kuuluvat samaan tavuun. Jos vokaaliyhtymässä on painomerkki, vokaalit kuuluvat eri tavuihin:
Kirjainyhdistelmissä gue, gui, que ja qui u ei äänny. Jos se äännetään, se kirjoitetaan treemalla:
Kielioppi > Adjektiivit

Useimmat espanjan adjektiivit taipuvat pääsanansa mukaan suvussa ja luvussa. Adjektiivin paikka on tavallisesti pääsanansa jäljessä. Tietyt adjektiivit vaihtavat merkitystä sen mukaan, sijoitetaanko ne pääsanansa edelle vai jälkeen. Jos adjektiivi on pääsanansa edellä, se voi myös kertoa pääsanastaan jotakin kontekstiin liittyvää olennaista, korostettua tietoa. Adjektiivin komparatiivi muodostetaan adjektiivia ennen tulevalla más-sanalla ja superlatiivi määräisellä artikkelilla ja más-sanalla. Samaten voidaan muodostaa vähentävä komparatiivi menos-sanalla.
Suurin osa espanjan adjektiiveista on o- (maskuliini) tai a- (feminiini) päätteisiä. Tällöin ne yleensä taipuvat pääsanansa mukaan suvussa ja luvussa, esimerkiksi un/el gato amarillo ’keltainen uroskissa’ ja una/la gata amarilla ’keltainen naaraskissa’. Poikkeuksiakin on kuten violeta ’violetti’, naranja ’oranssi’ ja rosa ’vaaleanpunainen’, jotka eivät taivu. Useimmat adjektiivit taipuvat myös sanojan mukaan, esimerkiksi lause ’olen sairas’ on naisen sanomana estoy enferma ja miehen sanomana estoy enfermo.
E- ja konsonanttipäätteiset adjektiivit eivät yleensä taivu suvussa ja monikossa ne päättyvät -es. Tällaisia adjektiiveja ovat esimerkiksi ’vihreä’ (verde, verdes), ’harmaa’ (gris, grises), ’ruskea’ (marrón, marrónes), ’helppo’ (fácil, fáciles) ja ’vaikea’ (difícil, difíciles). Joistakin konsonanttipäätteisistä adjektiiveista on tosin olemassa feminiinimuoto, joka saadaan lisäämällä adjektiivin loppuun -a (esim. ’espanjalainen’ español, españoles, española, españolas). Jos adjektiivi päättyy z-kirjaimeen, monikossa z vaihtuu c:ksi (esim. ’onnellinen’ feliz : felices).
Adjektiivia voi korostaa absoluuttisella superlatiivilla, jonka voi muodostaa kolmella eri tavalla: adverbilla muy: muy bueno 'oikein hyvä', päätteillä -ísimo ja -ísima (tai harvoissa poikkeustapauksissa -érrimo ~ -érrima; esim. guapa → guapísima 'oikein nätti') sekä etuliitteillä kuten super-, ultra- tai requete-: frío → superfrío 'oikein kylmä'.
Adjektiivista muodostetun adverbin pääte on -mente: normal → normalmente 'normaalisti'.
Historiallisesti adjektiivijärjestelmä kehittyi pitkälti substantiivien tavoin sijatunnusten kadottua ja neutrin poistuttua käytöstä. Latinan vertailuastepäätteet (esim grandior, grandissimus) korvautuivat adverbirakenteilla. Nykyiset -ísimo ja -ísima ovat myöhempää uudelleenlainausta latinasta.