stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hermann von Ihering

Hermann von Ihering
Hermann von Ihering (9. lokakuuta 1850 Kiel – 24. helmikuuta 1930 Gießen) oli saksalainen lääkäri, eläintieteilijä ja paleontologi.
Hermann von Ihering oli lakimies Rudolf von Jheringin vanhin poika. Perhe muutti Wieniin 1868, ja Hermann aloitti siellä lääketieteen opinnot. Vuoden 1870 sodassa hän toimi apulaislääkärinä Darmstadtin sairaalassa.
Ihering opiskeli lääketiedettä Gießenissä, Leipzigissa, Berliinissä ja Göttingenissä, ja hänet promovoitiin lääketieteen tohtoriksi Göttingenissä 1873. Sen jälkeen hän opiskeli eläintiedettä ja geologiaa ja valmistui tohtoriksi 1876. Opiskeluaikana hän toimi assistenttina Göttingenin eläintieteellisessä instituutissa. Valmistumisensa jälkeen 1876 hän toimi eläintieteen yksityisdosenttina Erlangenissa ja vuodesta 1878 Leipzigissa.
Ihering muutti Brasiliaan 1880 ja asui siellä 30 vuotta. Alkuun hän asui saksalaisessa yhteisössä Taquarassa Rio Grande do Sulin provinssissa. Täällä hän keräsi lintuja British Museumille ja ornitologi Hans von Berlepschille sekä linnunmunia ornitologi Adolph Nehrkornille ja hämähäkkejä eläintieteilijä Alexander Keyserlingille. Hän työskenteli myös vuoden verran lääkärinä.
1883 Ihering aloitti työskentelyn Rio de Janeiron kansallismuseossa. 1887 hän muutti São Pauloon valtionmuseo Museu Paulistaan, jonka johtajana hän toimi 1893–1916.
Vuonna 1920 Ihering muutti takaisin Saksaan. 1921 hän avioitui pikkuserkkunsa Metan kanssa, joka kuoli 1928. Myöhemmin hänestä tuli Göttingenin yliopiston paleontologian kunniaprofessori.
Ihering kirjoitti noin 310 tieteellistä kirjoitusta, joista noin 20 käsitteli lintuja. Hän nimesi ja kuvaili joitakin uusia lintulajeja, muun muassa pikkupyrstösirkun (Emberizoides ypiranganus ) ja saopaulonnapsijan (Phylloscartes paulista). Edellä mainitut nimeämiset olivat kirjassa Catálogos da Fauna Brasileira, jonka hän julkaisi yhdessä poikansa Rudolpho von Iheringin kanssa 1907. Iheringin kunniaksi on nimetty tuhkamuuranen (Myrmotherula iheringi) ja suomukurkkumuura (Formicivora iheringi).
Harmokulmumittari

| Harmokulmumittari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lehtimittarit Sterrhinae
Suku::  Kulmumittarit Idaea
Laji::  seriata
Kaksiosainen nimi
 Idaea seriata  Schrank, 1802 
Katso myös
   Harmokulmumittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmokulmumittari (Idaea seriata) on harmaankirjava mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Siipien pohjaväri on selvästi harmaa ja etusiivet ovat muodoltaan melko suipot. Sekä etu- että takasiipien yläpinta on tiheästi tummien suomujan pisteyttämä ja niissä on pienet, mutta selvät keskipilkut. Poikkiviirut ovat siiven kärkiosan vaaleaa aaltoviirua lukuun ottamatta harmaat ja sameat, eivätkä erotu aina kovin hyvin. Ulompi poikkiviiru voi kuitenkin olla selkeämpi ja sen kohdalla siipisuonten kohdalla on mustat pitkittäisviirut. Lisäksi siiven etuosassa viiru tekee voimakkaan mutkan sisäänpäin. Keskivarjo erottuu etusiivessä tummana juovana ja kulkee siiven poikki viistosti. Siipien ulkoreunassa, ripsien tyvellä on tumma viiru tai rivi erillisiä pisteitä. Keskiruumis on heti pään takaa tumma. Siipiväli 17–20 mm.
Melko samannäköinen on harmolehtimittari (Scopula incanata).
Levinneisyys ja lentoaika

Harmokulmumittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Eurooppaan ja idässä Kaukasukselle. Suomessa sitä tavataan Ahvenanmaalla, lounaissaaristossa sekä Lounais- ja Etelä-Suomessa. Yksittäishavaintoja on sisämaassa suunnilleen Pori-Tampere-linjalle saakka. Lento tapahtuu ilmeisesti useampana limittäisenä sukupolvena kesäkuun loppupuolelta lokakuulle saakka. Yksittäisten toukkien kehitysajat vaihtelevat paljon, mikä sumentaa eri sukupolvien rajoja. Lisäksi Saksassa lajilla on saatu kasvatuksessa viisi sukupolvea vuodessa.
Elinympäristö ja elintavat

Harmokulmumittaria tavataan metsänreunoilla ja pensaikoissa, mutta aivan selvästi yleisin se on erilaisissa kulttuuriympäristöissä ja etenkin asutuksen keskellä. On mahdollista, että esimerkiksi Suomessa lajia ei tavata ”luonnonympäristöissä” lainkaan. Perhosia tavataan yleensä yksitellen. Ne lentävät illalla ja yöllä, usein rakennusten seinustoilla ja voivat tulla valolle. Päivisin perhosia voi löytää lepäämästä rakennusten seinillä tai ikkunoissa. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukka käyttää ravinnokseen erilaisten kasvien kuihtuneita osia, kasviperäistä jätettä ja jopa jäkäliä.
Aiheesta muualla

Suomen Perhoset: Harmokulmumittari
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Vlindernet (hollanniksi)
Herefordin piispa

Herefordin piispa on Englannin kirkon Herefordin hiippakunnan piispa.
| Viranhaltija | Vuodesta | Vuoteen |
| --- | --- | --- |
| Tidhelm | n. 930 | n. 937 |
| Wulfhelm Herefordilainen | n. 937 | n. 940 |
| Athulf | n. 953 | 1013 jälkeen |
| Æthelstan | n. 1013 | 1056 |
| Leofgar Herefordilainen | 1056 |  |
| Ealdred | 1056 | 1061 |
| Walter Lorrainelainen | 1061 | 1079 |
| Robert de Losinga | 1079 | 1095 |
| Gerard | 1096 | 1101 |
| Reynelm | 1102 | 1115 |
| Geoffrey de Clive | 1115 | 1121 |
| Richard de Capella | 1121 | 1127 |
| Robert de Bethune | 1131 | 1148 |
| Gilbert Foliot | 1148 | 1161 |
| Robert Melunilainen | 1163 | 1167 |
| Robert Foliot | 1174 | 1186 |
| William de Vere | 1186 | 1198 |
| Giles de Braose | 1200 | 1215 |
| Hugh de Mapenor | 1216 | 1219 |
| Hugh Foliot | 1219 | 1234 |
| Ralph de Maidstone | 1234 | 1239 |
| Thomas de Cantilupe | 1275 | 1282 |
| Richard Swinefield | 1282 | 1317 |
| Adam Orleton | 1316 | 1327 |
| Thomas Charleton | 1327 | 1344 |
| John Trilleck | 1344 | 1361 |
| Lewis de Charleton | 1361 | 1370 |
| William Courtenay | 1370 | 1375 |
| John Gilbert | 1375 | 1389 |
| Thomas Trevenant | 1389 | 1404 |
| Robert Mascall | 1404 | 1417 |
| Edmund Lacey | 1417 | 1420 |
| Thomas Polton | 1420 | 1421 |
| Thomas Spofford | 1421 | 1448 |
| Richard Beauchamp | 1448 | 1450 |
| Reginald Boulers | 1450 | 1453 |
| John Stanberry | 1453 | 1474 |
| Thomas Mylling | 1474 | 1492 |
| Edmund Audley | 1492 | 1502 |
| Adriano Castellesi | 1502 | 1504 |
| Richard Mayew | 1504 | 1516 |
| Charles Booth | 1516 | 1535 |
| Edward Foxe | 1535 | 1538 |
| John Skypp | 1539 | 1552 |
| John Harley | 1553 | 1554 |
| Robert Parfew | 1554 | 1557 |
| Theophilus Feild | 1635 | 1636 |
| George Coke | 1636 | 1646 |
| Nicholas Monck | 1660 | 1661 |
| Herbert Croft | 1661 | 1691 |
| Gilbert Ironside | 1691 | 1701 |
| Humphrey Humphreys | 1701 | 1712 |
| Philip Bisse | 1712 | 1721 |
| Benjamin Hoadly | 1721 | 1723 |
| Henry Egerton | 1723 | 1746 |
| James Beauclerk | 1746 | 1787 |
| John Harley | 1787 | 1788 |
| John Butler | 1788 | 1802 |
| Folliott Cornewall | 1802 | 1808 |
| John Luxmoore | 1808 | 1815 |
| George Huntingford | 1815 | 1832 |
| Thomas Musgrave | 1837 | 1847 |
| Renn Hampden | 1847 | 1868 |
| James Atlay | 1868 | 1894 |
| John Percival | 1895 | 1917 |
| Hensley Henson | 1917 | 1920 |
| Linton Smith | 1920 | 1930 |
| Charles Carre | 1930 | 1941 |
| Richard Parsons | 1941 | 1948 |
| Tom Longworth | 1949 | 1961 |
| Mark Hodson | 1961 | 1973 |
| John Eastaugh | 1973 | 1990 |
| John Oliver | 1990 | 2003 |
| Anthony Priddis | 2004 |  |
Hilton Valentine

Hilton Valentine vuonna 1964.
Hilton Valentine (21. toukokuuta 1943– 29. tammikuuta 2021) oli englantilainen kitaristi ja The Animals -yhtyeen alkuperäinen jäsen. Hän soitti yhtyeen tunnetuimman kappaleen House of the Rising Sun kitarariffin. Yhtye oli voimissaan 1960-luvulla.
1980-luvun lopussa Valentine muutti Kaliforniaan ja levytti soololevyn All in your Head 1969.
Animalsin jäsenet palasivat ajoittain yhteen 30 vuoden aikana, ja Valentine soitti myös näissä kokoonpalnoissa. Vielä 2011 ilmestyi albumi Skiffledog on Coburg St.
Higashiyama

| Higashiyama  東山天皇 |
| --- | --- |
 
Japanin keisari
Valtakausi:  6. toukokuuta 1687 – 27. heinäkuuta 1709
Edeltäjä:  Reigen
Seuraaja:  Nakamikado

Syntynyt:  21. lokakuuta 1675 Kioto, Japani
Kuollut:  16. tammikuuta 1710 (34 vuotta) Kioto, Japani
Puoliso:  Yukiko
Suku:  Yamato
Isä:  Reigen
Äiti:  Matsuki Muneko
Uskonto:  šintolaisuus
Keisari Higashiyama (東山天皇, Higashiyama-tennō, 21. lokakuuta 1675 – 16. tammikuuta 1710) oli Japanin 113. keisari perinteisellä järjestyksessä peräkkäinselvennä.
Hänen hallituskautensa kesti vuodet 1687–1709.
Ennen valtaannousuaan hänen henkilökohtainen nimensä (imina) oli Asahito (jap. 朝仁) ja arvonimensä Go-no-miya (jap. 五宮).
Higashiyamasta tuli keisari hänen isänsä, keisari Reigenin luovuttua kruunusta vuonna 1687. Reigen tosin jatkoi vallassa Higashiyaman taustalla, mikä aiheutti eripuraa Tokugawa-shōgunaatin kanssa. Higashiyama onnistui kuitenkin liennyttämään välejä shōgunaattiin, ja keisarikunnan omaisuus kasvoi. Higashiyama luopui kruunusta heinäkuussa 1709 ja kuoli viisi kuukautta myöhemmin.
Hilda-ryhmä

Kaavakuva Aurinkokunnan sisä-osista. Hildat on merkitty kuvaan oranssilla.
Hilda-asteroidit ovat Aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykkeellä kiertävä pikkuplaneettojen joukko, joka on 3:2 rataresonanssissa Jupiterin kanssa. Tämä tarkoittaa sitä että Hilda-asteroidi kiertää Auringon kolmesti ajassa, jossa Jupiter suorittaa kaksi kierrosta. Hilda-asteroideja kutsutaan myös nimellä Hilda-ryhmä.
Hildat ovat saaneet nimensä 153 Hilda-nimisen asteroidin mukaan, joka on yksi ryhmän jäsenistä. Resonanssin vuoksi Hildojen radat ovat vakaita. Ryhmän jäsenet eivät ole syntyneet yhden kappaleen hajotessa osiin, vaan liikkuvat vain samantyyppisillä radoilla. Ne muistuttavatkin tässä suhteessa Kuiperin vyöhykkeellä Neptunuksen kanssa 2:3 resonanssissa olevia plutinoita. Hildan lisäksi Hilda-ryhmään kuuluu satoja muita asteroideja. Hilda ryhmän kohteiden paikat avaruudessa muodostavat kolmiomaisen muodostelman päävyöhykkeen ulkolaidalle.
Hildojen muodostama kolmio (mustalla)
Aiheesta muualla

The triangle formed by the Hilda asteroids (englanniksi)
Heroiinipäiväkirja

| Heroiinipäiväkirja> The Heroin Diaries: A Year in the Life of a Shattered Rock Star |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Nikki Sixx, Ian Gittins
Kansitaiteilija:  Paul Brown
Kieli:  englanti
Genre:  omaelämäkerta, päiväkirja
Kustantaja:  Pocket Books
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  432
ISBN:  978-0743486286
Suomennos
Suomentaja:  Yasir Gaily
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  431
ISBN:  978-952-01-0114-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Heroiinipäiväkirja (engl. The Heroin Diaries: A Year in the Life of a Shattered Rock Star) on Nikki Sixxin (hard rock -yhtyeiden Mötley Crüe ja Sixx: A.M. basisti) ja Ian Gittinsin yhdessä kirjoittama kirja. Teos on kokoelma Sixxin kirjoittamia päiväkirjamerkintöjä vuoden 1986 joulusta vuoden 1987 jouluun.
Päiväkirjamerkinnät keskittyvät Mötley Crüen Girls, Girls, Girls -albumin äänittämiseen ja Girls, Girls, Girls -kiertueeseen. Kirja loppuu Sixxin vuoden 1987 lopulla tapahtuneeseen heroiiniyliannostukseen, joka kannusti Sixxiä ja muita yhtyeen jäseniä menemään yhdessä vieroitushoitoon. Kirja kertoo myös Sixxin suhteista hänen entiseen naisystäväänsä, Mötley Crüen muihin jäseniin sekä hänen perheeseensä. Sixxin synkkää kamppailua addiktionsa ja masennuksensa kanssa keventävät humoristiset tarinat hänen villistä elämäntavastaan. Sixxin ja muiden henkilöiden kommentteja on näytillä kirjan alusta loppuun saakka. Kirja sisältää myös useita mustavalkokuvia, lyriikoita, satunnaisia ajatuksia ja piirroksia.
Julkaisupäivänään kirja myytiin loppuun Los Angelesissa Borders Group -kirjakaupassa, jossa Sixx piti nimikirjoitustilaisuuden.
Sixxin uusi yhtye Sixx: A.M. äänitti albumin The Heroin Diaries, joka perustuu teoksen päiväkirjamerkintöihin. Levy julkaistiin ennen kirjaa. Albumi nousi suoraan 7. sijalle Yhdysvaltain Billboard-listalla elokuussa 2007.
Neljäsosa kirjan tuotosta menee Running Wild in the Night -hyväntekeväisyysjärjestölle, joka auttaa hyväksikäytettyjä ja hylättyä lapsia.
Kirjassa puhujat

Nikki Sixx (Mötley Crüen basisti ja kappaleiden tekijä)
Tommy Lee (Mötley Crüen rumpali)
Vince Neil (Mötley Crüen laulaja)
Mick Mars (Mötley Crüen kitaristi)
Deana Richards (Sixxin äiti)
Ceci Comer (Sixxin pikkusisko)
Tom Reese (Sixxin edesmenneen isoäidin aviomies, jota Sixx kutsuu isoisäkseen)
Doc McGhee (Mötley Crüen entinen manageri)
Doug Thaler (Mötley Crüen entinen manageri)
Vanity (Sixxin entinen naisystävä)
Tom Zutaut
Fred Saunders (Mötley Crüen pääturvamies kiertueilla)
Bob Timmons (Huumeneuvoja)
Slash (Guns N' Rosesin entinen soolokitaristi)
Sally McLaughlin (Slashin entinen naisystävä)
Karen Dumont (Elektra Recordsin työntekijä)
Bob Michaels (Sixxin naapuri ja ystävä)
Ross Halfin (Brittiläinen valokuvaaja)
Jason Brice
Bryn Bridenthal (Mötley Crüen tiedottaja)
Tim Luzzi (Sixxin bassoteknikko)
Joey Scoleri (Kanadalainen radio-DJ)
Wayne Isham (Musiikkivideo ohjaaja)
Allen Kovac (Mötley Crüen entinen manageri)
Steven Tyler (Aerosmithin laulaja)
Sylvia Rhone
Rick Nielson (Cheap Trickin soolokitaristi)
Bob Rock (Kahden Mötley Crüen albumin tuottaja)
James Michael (Sixx:A.M.in laulaja)
Ian Gittins (Kirjan toinen kirjoittaja)
Ozzy Osbourne (Black Sabbathin laulaja)
Lita Ford (Sixxin naisystävä vuosina 1981–1982)
Hilton Forrest Deakin

Hilton Forrest Deakin (13. marraskuuta 1932 Seymour, Victoria, Australia – 28. syyskuuta 2022 Balwyn, Victoria, Australia) oli australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Melbournen arkkihiippakuntaan Justin Daniel Simonds 27. heinäkuuta 1958. Hänet nimitettiin Melbournen vihkipiispaksi sekä Murthlacumin titulaaripiispaksi 30. joulukuuta 1992, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 3. maaliskuuta 1993 Thomas Francis Little, jota avustivat Joseph Peter O'Connell ja Eric Gerard Perkins.
Deakin jäi eläkkeelle 13. marraskuuta 2007.
Hayward

| Hayward |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 37°40′8″N, 122°4′51″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Alameda
Hallinto:  
 – Pormestari:  Micheal Sweeney
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  163,3 km²
 – Josta vettä:  48,5 km² (29,70 %)
Korkeus:  1 m
Väkiluku (2007):  155 312
 – Väestötiheys:  1 369,5 as./km²
 – Metropolialue:  4 153 870
Aikavyöhyke:  UTC−8 (kesäaika UTC−7)
Lempinimi::  Heart of the Bay
 
 http://www.hayward-ca.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hayward keskustassa
Hayward on kaupunki Alamedan piirikunnassa, Kaliforniassa. Sen pinta-ala on 163,3 km² ja väkiluku noin 144 291 (2009).
Ennen eurooppalaisten aikaa nykyisen Haywardin aluetta asuttivat ohlone-intiaanit, joita nykyään on enää 500. Kaupunki on nimetty William Haywardin mukaan.
Haywardissa sijaitsee Haywardin lentoasema ja kolme high schoolia. Kaupungin nykyisenä pormestarina toimii Michael Sweeney.
Vuonna 1868 kaupungissa sattui Haywardin maanjäristys 1868, yksi Kalifornian tuhosimmista maanjäristyksistä.
Haywardilaisia henkilöitä

Dwayne Johnson, näyttelijä, entinen vapaapainija
Kristi Yamaguchi, taitoluistelija
Spice 1, rap-artisti
Ystävyyskaupungit

Funabashi (Japani)
Ghazni (Afganistan)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alamedan piirikunta
| --- | --- |
Kaupungit:   Alameda  Albany  Berkeley  Dublin  Emeryville  Fremont  Hayward  Livermore  Newark  Oakland  Piedmont  Pleasanton  San Leandro  Union City 
Aavekaupungit:   Alden  Ann  Drawbridge  Elliot  Goecken  Greenville  Hacienda  Larkin's Landing  Mallard  Melita  Merienda  Monte Vista  Remillard  Robert  Russell City  Stokes Landing 
Viestimet:   Oakland Tribune  Tri-Valley Herald  East Bay Express  Daily Review  Fremont Argus  Alameda Times-Star  The Daily Californian  KPFA  KKIQ  KALX  KFAX  KTVU 
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Helvetic Airways

| Helvetic Airways |
| --- | --- |

 IATA: 2L  –  ICAO: OAW 
Kutsukoodi:  HELVETIC
Kotipaikka:  Kloten, Sveitsi
Yhtiön sivut:  www.helvetic.com/en
Helvetic Airwaysin Embraer 190
Helvetic Airways on sveitsiläinen lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Klotenissa, ja yhtiön laivasto operoi Zürichin lentoasemalta. Yhtiö operoi omia reittejä enimmäkseen lomakohteisiin Euroopassa ja Pohjois-Afrikassaselvennä sekä muun muassa Swiss International Air Linesin ja Lufthansan lentoja. Yhtiö käyttää Embraer 190- sekä Embraer 190-E2 -koneita
Historia

Helvetic Airlines perustettiin syksyllä 2003, kun lentoyhtiö Odette Airways nimettiin uudelleen. Samana vuonna Sveitsin ensimmäinen halpalentoyhtiö alkoi operoida lentoja kolmeen kohteeseen yhdellä Fokker 100 -koneella. Vuonna 2004 yhtiöllä oli seitsemän konetta.
Joulukuussa 2006 yhtiö julkisti uuden värityksen koneisiinsa. Sen jälkeen Fokker 100 -koneissa on ollut puna-valko-harmaa väritys ja Sveitsin lipun risti koneen peräosassa.
Vuonna 2010 yhtiö perusti uuden solmukohdan Bernin lentoasemalle.
Vuonna 2014 Helvetic Airways sai käyttöönsä seitsemän Embraer 190 -konetta Nikiltä.
Maaliskuusta 2016 alkaen Helvetic Airways on operoinut Lufthansan Zürich–München-reittiä wet leasenaselvennä.
Kohteet

Yhtiö lentää seuraaviin kohteisiin: milloin?
| Valtio | Kaupunki | Lentoasema | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Kypros | Lárnaka | Lárnakan kansainvälinen lentoasema | Reitti on charter-lento |
| Suomi | Kuusamo | Kuusamon lentoasema |  |
| Ranska | Bordeaux | Bordeaux-Mérignacin lentoasema |  |
| Ranska | Calvi | Calvi - Sainte-Catherine lentoasema |  |
| Ranska | Lourdes | Tarbes-Lourdes-Pyrénéesin lentoasema |  |
| Saksa | Rostock | Rostock-Laagen lentoasema |  |
| Kreikka | Iraklion | Iraklionin kansainvälinen lentoasema |  |
| Kreikka | Kos | Kosin kansainvälinen lentoasema |  |
| Kreikka | Préveza | Áktion lentoasema |  |
| Kreikka | Rhodos | Rhodosin kansainvälinen lentoasema |  |
| Irlanti | Limerick | Shannonin lentoasema |  |
| Italia | Olbia | Olbia Costa Smeraldan lentoasema |  |
| Kosovo | Pristina | Pristinan kansainvälinen lentoasema |  |
| Pohjois-Makedonia | Ohrid | Ohridin "St. Paule the Apostle" -lentoasema |  |
| Makedonia | Skopje | Skopjen kansainvälinen lentoasema |  |
| Norja | Tromssa | Tromssan lentoasema |  |
| Espanja | Jerez de la Frontera | Jerezin lentoasema |  |
| Espanja | Palma de Mallorca | Palma de Mallorcan lentoasema |  |
| Sveitsi | Bern | Bernin lentoasema | Solmukohta |
| Sveitsi | Sion | Sionin lentoasema |  |
| Sveitsi | Zürich | Zürichin lentoasema | Solmukohta |
Laivasto

| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Embraer 190 | 7 | 4 | 112 | Seitsemän konetta on Swiss International Air Linesin käytössä. |
| Embraer 190-E2 | - | 12 | - | 12 tilauksessa ja optiot 12 lisäkoneelle. Toimitetaan vuosina 2019–2021. Korvaavat Embraer 190- ja Fokker 100 -koneet. |
| Fokker 100 | 2 | - | 100 | Koneet Swiss International Air Linesin käytössä. |
Entinen laivasto
Yhtiö operoi aiemmin yhtä Airbus A319 -konetta ja yhtä McDonnell Douglas MD-83 -konetta.
Helvetic Airwaysin Airbus A319
Helvetic Airwaysin Fokker 100
Helvetic Airwaysin Fokker 100 vanhassa värityksessä
Harmaahilse

Kuvassa olevan perunan pinnalla on harmaahilseen aiheuttamia laikkuja.
Harmaahilse on perunan tauti, jonka aiheuttaa Helminthosporium solani -sieni. Taudin oireena ovat perunan mukulan pinnalla olevat hopeanharmaat laikut. Kosteassa laikkuihin muodustuu taudinaiheuttajan mustia itiöitä, jolloin mukulat näyttävät nokisilta. Ruokaperunassa harmaahilse on lähinnä ulkonäköhaitta. Ruokaperunateollisuudessa harmaahilseisten perunoiden nopeampi nahistuminen aiheuttaa tappioita.
Harmaahilse leviää sairaan siemenperunan mukana, mutta taudinaiheuttajan itiöt voivat myös säilyä maassa ainakin seuraavaan kasvukauteen asti. Harmaahilseinen peruna ei idä normaalisti, mikä voi aiheuttaa aukkoisuutta perunakasvustoon. Tauti ei kuitenkaan yleensä alenna merkittävästi sadon määrää.
Harmaahilseen torjunta perustuu terveen siemenperunan käyttöön. Taudin leviämismahdollisuuksia voidaan vähentää sadon nopealla kuivauksella noston jälkeen ja ehkäisemällä veden tiivistyminen perunoiden pintaan varastossa. Harmaahilsettä voidaan torjua myös kemiallisesti siemenperunan peittauksella. Peittauksen tehoaineita voivat olla iprodioni ja imatsaliili.
Aiheesta muualla

Farmit.net: Harmaahilse
TärkkiNetti: Harmaahilse
Hilton Kramer

Hilton Kramer (25. maaliskuuta 1928 Gloucester, Massachusetts, Yhdysvallat – 27. maaliskuuta 2012 Harpswell, Maine, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidekriitikko. Hän perusti vuonna 1982 taidekritiikkiä käsittelevän The New Criterion -lehden.
Kramer toimi The New York Timesin johtavana taidekriitikkona lähes vuosikymmenen ajan ennen The New Criterionin perustamista. Hän oli lehden ensimmäinen taidekriitikko ja kirjoitti The New York Timesille yli tuhat arvostelua.