stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keskiluokka
Historia

Yhteiskunnat ovat kautta historian järjestäytyneet hierarkkisesti, ja sosiaalisen stratan keskivaiheilla olevaa luokkaa on kutsuttu eri aikakausina ja eri kulttuureissa hyvinkin erilaisilla nimityksillä. Keskiluokan käsitteen sen modernissa merkityksessä otti tiettävästi ensimmäisenä käyttöön brittiläinen kirjailija James Bradshaw vuonna 1745.
Teollista yhteiskuntaa edeltäneessä feodaaliyhteiskunnassa ei ollut siis keskiluokan käsitettä samaan tapaan, kuin sanaa nykyaikana käytetään. Tuon ajan "keskiluokan" voidaan ajatella muodostuneen ainakin talonpojista ja porvaristosta. Yläluokkaiseen eliittiin katsottiin kuuluvan lähinnä aateli ja ainakin osa papistosta.
Feodaalijärjestelmän heikkeneminen kapitalistisen talousjärjestelmän ja teollisen vallankumouksen myötä nostivat porvariston vaikutusvalta ja varallisuutta aateliston ja papiston vastaavasti heikentyessä. Tämä muutos teki porvaristosta lopulta uuden yläluokan.
Teollistuneissa ja kapitalistisissa yhteiskunnissakin porvaristoa kutsuttiin kuitenkin pitkään keskiluokaksi erotuksena sen yläpuolella aiemmin olleesta aatelista. Myöhemmin kapitalistisen talousjärjestelmän vakiinnuttua varakkaimpia porvareja alettiin pitämään uutena yläluokkana, kun taas pienyrittäjistä, käsityöläisistä ja muista itsenäisistä ammatinharjoittajista muodostui uusi keskiluokka, joka tunnetaan myös pikkuporvaristona.
Nykyaikaisessa jälkiteollisessa yhteiskunnassa keskiluokka voidaan määritellä lukuisilla tavoilla, eikä yksiselitteistä määritelmää keskiluokalle ole onnistuttu löytämään. Sosiologisessa tutkimuskeskustelussa on jopa puhuttu luokan käsitteen kuolemasta yksilöllisten valinnanmahdollisuuksien ja kulttuurisen moninaisuuden lisääntyessä. Kuitenkin samalla pääomat edelleen jakautuvat epätasaisesti yhteiskunnan jäsenten välillä, ja myös nykyaikaisissa yhteiskunnissa on havaittavissa valtasuhteita ja hierarkioita. Tässä suhteessa luokista puhuminen on edelleen relevanttia.
Keskiluokan elintaso on vaihdellut merkittävästikin eri aikakausina. Esimerkiksi vuonna 1920 oli Suomessa keskiluokkaisen pikkuvirkamiesperheen käytössä kaksinkertainen määrä rahaa työläisperheeseen verrattuna. Kaupungeissa tyypillinen työläisperhe asui yhden huoneen ja keittiön vuokra-asunnossa (asukkaita 2,7 huonetta kohti). Virkamiesperheen suuremmassa vuokra-asunnossa oli 1,3 henkeä huonetta kohti. Sähkö oli kaupungeissa lähes kaikilla. Yksi ahtauden syy oli alivuokralaisten pitäminen. Perheeseen kuulumattomia asui joka toisessa virkamiesperheessä ja joka kolmannessa työläisperheessä. Virkamiehet kuluttivat merkittävästi enemmän kalliita elintarvikkeita - paitsi kahvia, jota kului enemmän työläisperheessä. Varsinainen porvaristo ja yläluokka olivat huomattavasti vauraampia kuin keskiluokka.
Keskiluokan määritelmiä > Tuloihin perustuva määritelmä

Määriteltäessä keskiluokkaa yhteiskunnan jäsenten tulotason kautta voidaan keskiluokka mieltää ihmisryhmänä, jonka tulot sijoittuvat määrätylle etäisyydelle yhteiskunnan jäsenten mediaanituloista. Tällöin keskiluokka ja keskituloiset tarkoittavat lähtökohtaisesti samaa asiaa. Määritelmän etuna on se, että tulonjakotilastoja on yleensä laajasti saatavilla, tiedot ovat tarkkoja ja tulonjakotilastojen kautta saatavaa numeerista dataa on mahdollista käsitellä tilastotieteen avulla. Yhdessä nämä seikat mahdollistavat keskiluokkaa koskevan määrällisen tutkimuksen. Tulonjakotilastojen hyödyntäminen mahdollistaa myös kansainvälisen vertailevan tutkimuksen tekemisen. Toisaalta keskiluokkaa määriteltäessä käytetyt tulorajat ovat usein enemmän mielivaltaisia kuin selkeään teoriapohjaan perustuvia. Tämä osaltaan vähentää tulotasoon perustuvien määritelmien arvoa. Myös eri tahot asettavat toisistaan poikkeavia määritelmiä tulorajojen suhteen, mikä vähentää eri tutkimusten välistä vertailukelpoisuutta.
Esimerkiksi OECD määrittelee keskiluokaksi ne kotitaloudet, joiden käytettävissä olevat tulot ovat vähintään 75 % ja korkeintaan 200 % mediaanitulosta. Tällä laskutavalla määriteltynä 80 % suomalaisista kuului vuonna 2015 keskiluokkaan. Yksiselitteistä vastausta siihen, mitkä tulorajat kyseiseen keskiluokan määritelmään riittävät ei voida antaa, koska määrittely tapahtuu kotitaouksittain, jolloin henkilön statukseen vaikuttaa samassa kotitaloudessa asuvien henkilöiden tulojen lisäksi kotitalouden koko.
Toinen laajasti käytetty määritelmä on EU:n käyttämä 60 % - 200 % mediaanituloista kulutusyksikköä kohden. Esimerkiksi vuonna 2015 tämän määritelmän mukaan keskiluokkaisia olisivat Suomessa olleet ne henkilöt, joiden vuositulot kulutusyksikköä kohden olivat noin 15 500 € - 52 000 €.
Näiden lisäksi tutkimuslaitokset määrittelevät keskiluokan tulorajoja usein toisistaan poikkeaville tavoilla. Esimerkiksi Deutsche Institut für Wirtschaftforschung (DIW) pitää alarajana 70 % mediaanitulosta ja keskiluokkaan kuuluville tulomäärän ylärajaksi DIW määrittelee 150 %. Yhdysvaltalainen ajatushautomo Pew Research Center puolestaan määrittelee keskiluokan alarajaksi tulot, jotka ovat 2/3 vastaavan kokoisten kotitalouksien mediaanituloista ja ylärajaksi vastaavasti kotitalouden kaksinkertaiset tulot suhteessa vastaavan kokoisten talouksien tulomediaaniin. Vuonna 2020 tällä tavoin määritelty keskiluokka Yhdysvalloissa sisältäisi siis esimerkiksi ne kolmihenkiset kotitaloudet, joiden vuositulot sijoittuisivat välille 52 000 $ ja 156 000 $.
Keskiluokan määritelmiä > Marxilainen määritelmä

Karl Marxin ajatteluun pohjautuva marxilaisuus tarkastelee yhteiskuntaa tuotantosuhteiden mukaan määrittyvien yhteiskuntaluokkien kautta. Marxin mukaan keskeisimmät kapitalistisessa talousjärjestelmässä esiintyvät luokat olivat varattomista työntekijöistä muodostuva proletariaatti, sekä tuotantovälineet omistava yläluokka eli porvaristo. Näiden lisäksi Marx kuitenkin myös tunnusti keskiluokan olemassaolon, ja piti sitä merkittävänä yhteiskunnallisena voimana.
Marxin luokkateoriassa proletariaattia määrittää tuotantovälineiden omistuksen puuttuminen ja tarve myydä työtä tuotantovälineiden omistajille. Porvaristoa määrittävä tekijä taas on tuotantovälineiden omistaminen ja tulojen saaminen proletaarien tekemän työn tuottamasta lisäarvosta. Keskiluokaksi Marx taas määrittelee erilaiset itsenäiset ammatinharjoittajat, kuten käsityöläiset, kauppiaat ja talonpojat. Keskiluokkaiset henkilöt eli pikkuporvarit omistavat omat tuotantovälineensä, mutta eivät toisaalta varsinaisten kapitalistien tapaan ole riippuvaisia proletaarien työpanoksesta, vaan he käyttävät tuotantovälineitä itse.
Marx näkee pikkuporvareista muodostuvan keskiluokan pitkälti kielteisessä valossa. Marxin mukaan pikkuporvarit ovat kapitalismin ja teollistumisen edetessä vajoamassa luokkahierarkiassa alaspäin, koska heidän suhteellisen pieni pääomansa ei kykene markkinataloudessa tehokkaasti kilpailemaan varsinaisten porvareiden pääomien kanssa. Esimerkiksi käsityöläisammattien harjoittajat eivät kykene kilpailemaan kapitalistien suuremmalla pääomalla rahoittaman massatuotannon kanssa. Reaktiona tähän pikkuporvarit eivät Marxin mukaan kuitenkaan siirry kannattamaan pääomien yhteisomistusta, johon kommunistit pyrkivät. Sen sijaan he pyrkivät hidastamaan talousjärjestelmän kehittymistä, jotta pikkuporvariston asema porvarisluokan alimpana kerroksena voisi säilyä myös jatkossa. Näin ollen Marx tulkitsee keskiluokan olevan kommunistista vallankumousta vastustava haitallinen voima.
Marxilaisen näkökulman haastaa esimerkiksi se havainto, että nykyaikaisessa jälkiteollisessa yhteiskunnassa on paljon työntekijöitä, jotka ovat suhteellisen varakkaita ja verrattain korkeassa yhteiskunnallisessa asemassa, mutta eivät kuitenkaan omista käyttämiään tuotantovälineitä. Esimerkiksi professioammattien harjoittajat ja yritysten keskijohto voivat olla työssään täysin riippuvaisia työnantajansa tuotantovälineistä ja saada myös kaikki tulonsa työnantajaltaan palkan muodossa. Näin ollen vaikuttaa päällisin puolin siltä, että heidät tulisi marxilaisen teorian valossa lukea tuotantosuhteidensa osalta proletariaattiin, vaikka heidän korkea elintasonsa ei olekaan proletariaatille ominainen. Ongelmaan voidaan vastata esimerkiksi toteamalla, että moderni keskiluokka ei teollisuusyhteiskunnan proletariaatin tapaan omaa yhtenäistä luokkatietoisuutta tai yhtenäisiä luokkaintressejä, eikä se siten samaistu Marxin hahmottelemaan proletariaattiin. Keskiluokan asema marxilaisessa luokkateoriassa on kuitenkin edelleen kiistanalainen keskustelunaihe, eikä yksimielisyyttä modernin keskiluokan asemasta Marxin luokkateoriassa ole saavutettu.
Keskiluokan määritelmiä > Bourdieulainen määritelmä

Modernin luokkatutkimuksen klassikkona voidaan pitää ranskalaista sosiologi Pierre Bourdieuta. Marxin tavoin myös Bourdieu tarkasteli yhteiskuntaluokkaa pääoman kautta. Bourdieun mukaan yksilöiden luokka-asemaa selittää taloudellisen pääoman ohella myös kulttuurinen ja sosiaalinen pääoma. Kulttuurista pääomaa ovat esimerkiksi hankittu koulutus tai yhteiskunnan edellyttämien käyttäytymisnormien sisäistäminen. Sosiaalista pääomaa taas erilaiset suhteet ja verkostot, joissa henkilö pystyy luontevasti toimimaan. Bourdieun luokkateoria rakentuu näiden kolmen pääoman omistussuhteiden varaan.
Eri henkilöt voivat omistaa eri määriä pääomia. Yksilö edelleen luo omaamiensa pääomien avulla itselleen habituksen, joka Bourdieun ajattelussa viittaa henkilön tapaan käyttäytyä ja toimia tilanteissa, joissa pääomia hyödynnetään. Tästä seuraa, että toisistaan poikkeavia määriä pääomia omistavat henkilöt luovat itselleen erilaisen habituksen, jonka seurauksena heidän mahdollisuutensa ylläpitää ja kartuttaa pääomiaan eroavat toisistaan.
Bourdieun mukaan samaan yhteiskuntaluokkaan kuuluvat ne ihmiset, joiden habitukset ovat jokseenkin toisiaan vastaavia, ja jotka käyttävät pääomiaan pitkälti samoin ehdoin. Edelleen luokista keskiluokkaa määrittää pääomien omistus kohtalaisissa määrin. Keskiluokka ei kuitenkaan varakkaamman ja runsaammin kulttuurista ja sosiaalista valtaa omaavan yläluokan tavoin pysty säätelemään sitä, millaisin keinoin pääomia on soveliasta käyttää ja vaihtaa.
Keskiluokka voi kuitenkin alaluokasta poiketen pyrkiä näennäisesti osallistumaan yläluokan hyväksymiin pääoman käyttötapoihin. Bourdieun mukaan tästä seuraa keskiluokalle ominainen "kulttuurisen hyvän tahdon" osoittaminen yläluokan makua kohtaan. Käytännössä hyvää tahtoa osoitetaan jäljittelemällä yläluokkaista makua. Keskiluokka ei kuitenkaan onnistu tekemään tätä luontevasti, koska sen jäsenten pääomat eivät riitä yläluokkaisen habituksen saavuttamiseen. Esimerkiksi taiteen keräilyn ollessa muodissa yläluokassa, saattaa keskiluokkainen henkilö tyytyä keräilemään halvempia maalauksia, julisteita tai postimerkkejä.
Keskiluokan sisäiset jaottelut

Sosiologisessa tutkimuksessa tai julkisessa keskustelussa keskiluokka saatetaan jakaa fragmentteihin. Tyypillisesti erotetaan toisistaan ainakin alempi keskiluokka ja ylempi keskiluokka. Joskus näiden väliin sijoitetaan myös keskimmäinen keskiluokka. Alempaa ja ylempää keskiluokkaa erottaa toisistaan paitsi ammattiasema ja tulotaso, mutta mahdollisesti myös koulutus ja kulttuuriset piirteet.
Keskiluokan sisäiset jaottelut > Alempi keskiluokka

Alempaan keskiluokkaan katsotaan yleensä kuuluvaksi ne henkilöt, joiden tulotaso riittää vähintään tyydyttävään elämänlaatuun, joilla on esimerkiksi alempi korkeakoulututkinto tai muu sitä vastaava koulutus ja jotka työskentelevät esimerkiksi toimihenkilöinä, perustason asiantuntijatehtävissä ja yritysten tai julkishallinnon alemmassa johtoportaassa. Heidän ansiotasonsa riittää yhteiskunnan normien mukaiseen elämäntapaan, mutta ei välttämättä merkittävien säästöjen tai sijoitusvarallisuuden kartuttamiseen, eivätkä ansiot välttämättä ole merkittävästi korkeammat kuin työväenluokkaisina pidetyissä ammateissa. Työväenluokasta alempi keskiluokka eroaakin enemmän koulutuksen, kulttuurierojen ja ammattiaseman kautta kuin tulotason suhteen.
Lisäksi alemman keskiluokan työssään kokema itsemääräämisoikeus ei ole yleensä yhtä suurta kuin ylemmän keskiluokan nauttima laajempi autonomia, ja usein heidän työtään johtaa tai valvoo ylempään keskiluokkaan kuuluva esimies.
Koska alemman keskiluokan ansiot eivät usein riitä merkittävän varallisuuden kartuttamiseen, on heidän taloudellinen asemansa turvattomampi kuin ylemmällä keskiluokalla. Monesti alemman keskiluokan ammatit ovat myös ylempää keskiluokkaa alttiimpia suhdannevaihteluille. Näin ollen alemman keskiluokan jäsenten luokkastatus on usein hauraammalla pohjalla kuin ylempään keskiluokkaan kuuluvien henkilöiden.
Keskiluokan sisäiset jaottelut > Ylempi keskiluokka

Ylempään keskiluokkaan katsotaan kuuluvaksi henkilöt, joilla on yleensä ylempi korkeakoulututkinto ja jotka työskentelevät esimerkiksi johto- tai erityisasiantuntijatehtävissä. Yleensä ylemmän keskiluokan ammateissa ansiotaso mahdollistaa korkean elämänlaadun ja myös säästöjen kartuttamisen. Ylemmän keskiluokan ammatit ovat usein professioammatteja, jotka liittyvät esimerkiksi kauppa- ja taloustieteisiin, oikeustieteeseen tai lääketieteeseen. Ylempään keskiluokkaan liitetään usein myös arvomaailma, johon kuuluu korkean koulutustason arvostus ja pyrkimys työuralla etenemiseen. Yleensä ylemmän keskiluokan taloudellinen asema on varallisuuden ja ammatillisen erikoisosaamisen myötä turvatumpi kuin alemmalla keskiluokalla ja työväenluokalla.
Talonpoikaishäät. Maalaus kuvaa 1500-luvun talonpoikaisluokkaan kuuluvia henkilöitä.
Itsenäiset ammatinharjoittajat kuten artisaanit ja käsityöläiset olivat marxilaisessa katsantokannassa tyypillistä keskiluokkaa.
Edullisia maalauksia. Bourdieun mukaan keskiluokkaa määrittelee yläluokkaisen tyylin jäljittely. Koska keskiluokan pääomat eivät riitä yläluokkaiseen elämäntapaan, tyytyy keskiluokka makuvalintoihin, jotka näennäisesti muistuttavat yläluokan tyyliä.
Sovajoki

| Sovajoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Sovajärvi
Laskupaikka:  Paanajärvi
Maat:   Venäjä
Pituus:  17 km
Valuma-alue:  419 km²
Sovajoki (ven. Совайоки) on joki Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla Sallan alueella. Joki laskee 6 kilometriä pitkästä Sovajärvestä Paanajärven länsipäähän.
Sojuz 11

Soyuz 11 oli toinen Neuvostoliiton yrittämä ja ensimmäinen onnistunut telakoituminen maailman ensimmäiseen avaruusasemaan, Saljut 1:een. Lento päättyi miehistön menehtymiseen paineentasausventtiilin hajottua korkealla maan ilmakehässä.
Sojuz 11 laukaistiin 6. kesäkuuta 1971 kello 7.55.09 UTC Baikonurin kosmodromilta, sen radiokutsutunnus oli Jantar (Янтарь, meripihka).
Alus telakoitui asemaan, jossa miehistö toimi tuolloin ennätyksellisen 21 päivän ajan. Avaruusaseman ilma oli miehistön sinne tullessa savuista mahdollisesti sähkölaitepalon vuoksi, mutta puhdistui ilmastoinnin avulla. Asemalta lähetettiin suoria televisiolähetyksiä. Lennon aikana sattui pieni tulipalo, joka miltei johti miehistön evakuointiin. Lennolla kokeillut harjoituspuvut, joihin kiinnitetyillä kuminauhoilla oli tarkoitus tuottaa lihaksia harjoittavaa painovoimaa vastaavaa vastusta, eivät toimineet valmistusvikojen vuoksi. Kun joku miehistöstä polki kuntopyörällä, koko asema tärisi. Liikkumisen aikaansaama tärinäongelma on jatkunut kaikilla avaruusasemilla mukaan lukien ISS.
30. kesäkuuta 1971 Sojuz 11 palasi maahan normaalisti, kunnes laskeutumismoduulin irrottaminen huoltomoduulista räjähtävillä pulteilla aukaisi paineentasausventtiilin, jonka olisi pitänyt toimia vasta aivan laskeutumisen loppuvaiheessa 4 kilometrin korkeudessa. Se päästi aluksen ilman ulos ja koko miehistö tukehtui.
Kosmonauteille toimitettiin valtiolliset hautajaiset ja heidän haudattiin Kremlin muuriin. Heidän mukaansa nimettiin kraatterit Kuussa.
Sojuz-avaruusalukseen tehtiin runsaasti muutoksia onnettomuuden jälkeen. Alus muutettiin lisätilan saamiseksi kaksipaikkaiseksi, jotta miehistö pystyi käyttämään avaruuspukua laukaisun ja laskun aikana. Tämä avaruuslento oli viimeinen, jossa jokainen miehistön jäsen oli avaruuslennolla ensi kertaa.
Miehistö

Georgi Dobrovolski
Viktor Patsajev
Vladislav Volkov
Rataparametreja

Massa 6 790 kg
Perigeum 163 km
Apogeum 237 km
Inklinaatio 515°
Periodi 88,4 minuuttia
Aiheesta muualla

Encyclopedia Astronautica
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz 10 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz 12 |
Kerry Washington

| Kerry Washington |
| --- | --- |
 Kerry Washington vuonna 2012
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kerry Marisa Washington
Syntynyt: 31. tammikuuta 1977 (ikä 47) Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Nnamdi Asomugha (2013–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Ray Mr. & Mrs. Smith  The Last King of Scotland Django Unchained
Aiheesta muualla
www.kerrywashington.com
IMDb 
Elonet
Kerry Marisa Washington (s. 31. tammikuuta 1977 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat sarjoista Boston Legal ja Scandal, joista jälkimmäisessä hän näytteli pääroolia. Washington aloitti televisiouransa vuonna 1994. Elokuvissa hän on esiintynyt vuodesta 2000 alkaen.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Our Song | Our Song | Lanisha Brown |
| 2001 | Save the Last Dance | Save the Last Dance | Chenille |
| 2001 | Lift | Lift | Niecy |
| 2002 | Bad Company | Bad Company | Julie |
| 2003 | The United States of Leland | The United States of Leland | Ayesha |
| 2003 | Ihmisen tahra | The Human Stain | Ellie |
| 2003 | Sin | Sin | Kassie |
| 2004 | Kunniataistelu | Against the Ropes | Renee |
| 2004 | She Hate Me | She Hate Me | Fatima Goodrich |
| 2004 | Ray | Ray | Della Bea Robinson |
| 2005 | Lakanoiden välissä | Sexual Life | Rosalie |
| 2005 | Mr. & Mrs. Smith | Mr. & Mrs. Smith | Jasmine |
| 2005 | Fantastic Four | Fantastic Four | Alicia Masters |
| 2006 | LiTTLEMAN | LiTTLEMAN | Vanessa |
| 2006 | The Last King of Scotland | The Last King of Scotland | Kay Amin |
| 2006 | The Dead Girl | The Dead Girl | Rosetta |
| 2007 | Uskollisuus koetuksella | I Think I Love My Wife | Nikki Tru |
| 2007 | Fantastic Four: Hopeasurffari | Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer | Alicia Masters |
| 2008 | Santa Annan ihme | Miracle at St. Anna | Zana Wilder |
| 2008 | Lakeview Terrace – tarkkailun alla | Lakeview Terrace | Lisa Mattson |
| 2009 | Life Is Hot in Cracktown | Life Is Hot in Cracktown | Marybeth |
| 2009 | Äidit & lapset | Mother and Child | Lucy |
| 2010 | Night Catches Us | Night Catches Us | Patricia Wilson |
| 2010 | For Colored Girls | For Colored Girls | Kelly / Blue |
| 2011 | The Details | The Details | Rebecca Mazzoni |
| 2012 | Django Unchained | Django Unchained | Broomhilda von Shaft |
| 2012 | A Thousand Words | A Thousand Words | Caroline McCall |
| 2013 | Peeples | Peeples | Grace Peeples |
| 2017 | Autot 3 | Cars 3 | Natalie Certain (ääni) |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | ABC Afterschool Specials | Heather | ”Magical Make-Over” |
| 1996 | Standard Deviants | Kerry |  |
| 2001 | NYPD Blue | Maya Young | ”Franco, My Dear, I Don't Give a Damn” |
| 2001 | Deadline | Tina Johnson | ”The Undesirables” |
| 2001 | Kova laki | Allie Lawrence | ”3 Dawg Night” |
| 2001 | 100 Centre Street |  | 5 jaksoa |
| 2002 | Oikeuden puolesta | Drea Westbrook | ”The Next Life” |
| 2004 | Wonderfalls | Mahandra McGinty | ”Unaired Pilot” |
| 2004–2006 | Boston Legal | Chelina Hall | 5 jaksoa |
| 2008 | Vihjeet hukassa | Mira Gaffney | ”There’s Something About Mira” |
| 2010 | Black Panther | Princess Shuri / Baker Woman | 5 jaksoa |
| 2012–2015 | Scandal | Olivia Pope | 64 jaksoa |
| 2018 | How To Get Away with Murder | Olivia Pope | 2 jaksoa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kerry Washington Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sitkanpihlaja

| Sitkanpihlaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Paripihlajat Sorbus
Laji::  sitchensis
Kaksiosainen nimi
 Sorbus sitchensis  M.Roem.  

Katso myös
   Sitkanpihlaja Wikispeciesissä   Sitkanpihlaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sitkanpihlaja (Sorbus sitchensis) on pohjoisamerikkalainen pihlajalaji. Se on noin kymmenmetriseksi kasvava puu. Sitkanpihlaja elää Kanadan pohjoisosissa ja Alaskassa. Sen lehdet ovat kerrotut kuten kotipihlajalla, jota se muutenkin suuresti muistuttaa. Marjamaiset epähedelmät ovat punaiset tai oranssinväriset. Kaarnan väri vaihtelee vihreän, harmaan ja ruskean välillä.
Sitkanpihlajan on väitetty parantavan jopa syöpää, mutta toisaalta lajia on pidetty myös myrkyllisenä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sitkanpihlaja – Sorbus sitchensis
Kuvallista opetusmateriaalia englanniksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Sitio de Calahonda

Näkymä kaupungista
Sitio de Calahonda on kaupunki Etelä-Espanjassa Aurinkorannikolla. Sitio de Calahonda tunnetaan varakkaiden brittieläkeläisten loma-asuntokeitaana ja rauhallisesta elämänmenostaan. Calahondassa asuu myös melko paljon pohjoismaalaisia ja saksalaisia. Calahonda sijaitsee noin 50 kilometriä Málagasta lounaaseen Marbellan ja Fuengirolan välissä. Hallinnollisesti se kuuluu Mijasin kuntaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Calahonda
Wikimapia
Säätila
Souvanna Phouma

| Souvanna Phouma |
| --- | --- |

Laosin pääministeri
 1951-1954, 1956-1958, 1960, 1962-1975  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1901
Kuollut: 10. tammikuuta 1984 (82 vuotta)
Vanhemmat:  prinssi Bounkhong
Lapset:  Mangkra Souvannaphouma
Souvanna Phouma (laoksi. ສຸວັນນະພູມາ;  (tai Suvanna Phuma, oik. Khampeng Souvannaphouma Rattanavongsa, 7. lokakuuta 1901 – 10. tammikuuta 1984) oli laosilainen prinssi, joka toimi Laosin pääministerinä 1951–1954, 1956–1958, 1960 ja 1962–1975. Hän oli prinssi Bounkhongin poika ja presidentti Souphanouvongin velipuoli.
Prinssi Souvanna opiskeli insinööriksi Ranskassa, josta palasi kotimaahansa 1931. Toisen maailmansodan jälkeen hän kuului Vapaan Laosin liikkeen (Lao-issarak) perustajiin. Hän kohosi itsenäistyneen Laosin johtotehtäviin ja toimi ensi kerran pääministerinä 1951–1954 levottomana aikana, jolloin hänen velipuolensa Souphanouvong asettui kommunistisen Pathet Lao -järjestön joukkojen puolelle ja Ranska menetti otteensa Indokiinasta.
Elokuussa 1956 Souvanna Phouma ja Souphanouvong antoivat yhteisen julistuksen vihollisuuksien lopettamisesta. Souvanna Phouma vieraili sen jälkeen Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa, joissa hän korosti Laosin puolueettomuutta ja sanoi, ettei maa aio solmia diplomaattisuhteita näiden kommunistimaiden kanssa. Vuonna 1958 kommunistit vahvistivat yhä asemaansa Laosissa, ja Souvanna Phouma erosi pääministerin tehtävistä ja siirtyi suurlähettilääksi Pariisiin.
Prinssi Souvanna palasi Laosiin 1960 ryhtyäkseen parlamentin puhemieheksi, mutta syntyi vallankaappaus, jossa hänet nimitettiin pää-, ulko- ja puolustusministeriksi. Hän julisti Laosin kunnioittavan muiden maiden kommunismia, mutta buddhalaiseen maahan aate ei sovi. Joulukuussa 1960 syntynyt vasemmistovallankumous katkaisi Souvanna Phouman hallituskauden muutaman kuukauden jälkeen. Tilanteen rauhoituttua valta siirtyikin Yhdysvaltojen tukemalle oikeistolle, johtajanaan kenraali Phoumi Nosavan. Yhdysvallat tunnusti uuden pääministerin, prinssi Bon Oumin hallituksen, mutta Neuvostoliitto ja Kiina asettuivatkin Souvanna Phouman puolelle. Phouma pakeni Kambodžaan amerikkalaisille katkeroituneena.
Lokakuussa 1961 Souvanna Phoumasta tuli taas Laosin pääministeri, mutta hänen laaja kokoomushallituksensa pääsi levottomuuksien takia työhön vasta elokuussa 1962. Genevessä oli tehty Laosin puolueettomuus sopimus , ja Souvanna Phouma rinnasti puheissaan maan aseman Itävaltaan.
Souvanna Phouma pysyi pääministerinä vuoteen 1975, jolloin Pathet Lao sai vallan maassa.
Souvanna Phouman poika on Mangkra Souvannaphouma.