stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dansk Melodi Grand Prix 2012

| Eurovision laulukilpailu 2012  Tanskan euroviisukarsinta> Dansk Melodi Grand Prix 2012 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  21. tammikuuta 2012
Tapahtumapaikat:  Gigantium, Aalborg
Juontaja(t):  Louise Wolff Emil Thorup
Voittaja:  Soluna Samay ”Should've Known Better”
Tanska Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2011  2013 ► 
Dansk Melodi Grand Prix 2012 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 678 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia, jotka julkaistiin 5. tammikuuta. Finalistiksi ilmoitettu Valentinen kappale "Nowhere" kuitenkin diskattiin, koska kappale oli esitetty julkisesti liian aikaisin.
Finaali pidettiin 21. tammikuuta Gigantium-areenalla Aalborgissa. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella asiantuntijaraati sekä katsojat tekstiviestiäänestyksellä valitsivat yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittajan valitsivat katsojat tekstiviestiäänestyksellä sekä tanskalainen asiantuntijaraati ja neljä kansainvälistä raatia. Kilpailun voitti Soluna Samay kappaleella "Should've Known Better". Finaalia seurasi 1 506 000 katsojaa.
Tulos > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijät | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jesper Nohrstedt | "Take Our Hearts" | Mads B.B. Krog, Engelina Larsen, Morten Hampenberg | Superfinaaliin |
| 2 | Valentine | "Nowhere" | Tine Lynggaard, Søren Itenov, Christoffer Stjerne | Diskattiin |
| 3 | Aya | "Best Thing I Got" | John Gordon, Julie Frost | Putosi |
| 4 | Kenneth Potempa | "Reach for the Sky" | Peter Bjørnskov, Lene Dissing, Sune Haansbæk | Putosi |
| 5 | Ditte Marie | "Overflow" | Mike Eriksson, Johnny Sanchez, Hanif Sabzevari | Putosi |
| 6 | Emilia & Philip | "Baby, Love Me" | Philip Halloun, Jonnaemilia Kärkkäinen | Putosi |
| 7 | Suriya | "Forever I B Young" | Jakob Winge, Thomas Hoffmann, Suriyatim Hoffmann | Putosi |
| 8 | Karen Viuff | "Universe" | Simon Borch, Lise Cabble, Boe Larsen | Putosi |
| 9 | Soluna Samay | "Should've Known Better" | Chief 1, Remee, Isam B | Superfinaaliin |
| 10 | Christian Brøns & Patrik Isaksson | "Venter" | Christian Brøns Petersen, Patrik Isaksson, Rune Braager | Superfinaaliin |
Tulos > Superfinaali

| Numero | Artisti | Kappale | Raatipisteet | Yleisöpisteet | Yht>  | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jesper Nohrstedt | "Take Our Hearts" | 56 | 46 | 102 | 2 |
| 2 | Soluna Samay | "Should've Known Better" | 54 | 56 | 110 | 1 |
| 3 | Christian Brøns & Patrik Isaksson | "Venter" | 40 | 48 | 88 | 3 |
| Numero | Kappale |  Norja |  Venäjä |  Saksa |  Azerbaidžan |  Tanska | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Take Our Hearts" | 12 | 12 | 12 | 10 | 10 | 56 |
| 2 | "Should've Known Better" | 10 | 10 | 10 | 12 | 12 | 54 |
| 3 | "Venter" | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 40 |
Dyre Vaa

| Dyre Vaa |
| --- | --- |
 Vaa vuonna 1926.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1903 Kviteseid, Norja
Kuollut: 11. toukokuuta 1980 (77 vuotta) Vinje, Norja
Ammatti:  kuvanveistäjä, taidemaalari
Dyre Vaa (19. tammikuuta 1903 Kviteseid – 11. toukokuuta 1980 Vinje) oli norjalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän opiskeli Norjan valtion taideakatemiassa Wilhelm Rasmussenin johdolla ennen lähtemistään opintomatkalle eri puolille Eurooppaa. Vaan veistoksia on muun muassa Nidarosin tuomiokirkossa ja Oslon kaupungintalossa sekä monilla julkisilla paikoilla. Dyre Vaan sisko oli kirjailija Aslaug Vaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dyre Vaa Wikimedia Commonsissa
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

| 2016 UEFA Futsal Championship |
| --- | --- |


Joukkueet:  12
 :  47 karsijasta
Isäntämaa:  Serbia
Ajankohta:  2.– 13. helmikuuta 2016
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Espanja
–  Hopeaa:   Venäjä
–  Pronssia:   Kazakstan
Ottelut:  20
Maalit:  129 (6.45 ottelua kohti)
Yleisö:  113 961 (5698 ottelua kohti)
Maalintekijä:  6 maalia:   Serik Zhamankulov   Ricardinho   Alex   Miguelin   Mario Rivillos
Paras pelaaja:   Miguelin
Turnauksen avausottelu Serbia - Slovenia 2.2.2016
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 olivat 10. UEFA:n järjestämät futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnaus järjestettiin Serbiassa 2. - 13.2 2016. Euroopan mestaruuden voitti Espanja, joka kukisti finaalissa Venäjän 3-7. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Espanjalainen Miguelin.
Kombank Arena, Belgrad
Kaikki ottelut pelattiin Belgradissa Kombank Arenalla.
Turnauksen kulku

Kisoissa pelattiin kolmen joukkueen alkulohkot ja seuraavaksi pudotuspelit. Turnaukseen osallistui yhteensä 12 maata, ja turnauksessa pelattiin yhteensä 20 ottelua; kaksi ottelua jokaisena pelipäivänä.
| Alkulohkojen ottelut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| A-lohko | 2.2.2016 |  Serbia | 5 - 1 | 5 - 1 |  Slovenia |
| A-lohko | 4.2.2016 |  Slovenia | 2- 6 | 2- 6 |  Portugali |
| A-lohko | 6.2.2016 |  Portugali | 1 - 2 | 1 - 2 |  Serbia |
| B-lohko | 2.2.2016 |  Espanja | 1 - 1 | 1 - 1 |  Unkari |
| B-lohko | 4.2.2016 |  Unkari | 3- 6 | 3- 6 |  Ukraina |
| B-lohko | 6.2.2016 |  Ukraina | 1 - 4 | 1 - 4 |  Espanja |
| C-lohko | 3.2.2016 |  Venäjä | 2 - 1 | 2 - 1 |  Kazakstan |
| C-lohko | 5.2.2016 |  Kazakstan | 4 - 2 | 4 - 2 |   Kroatia |
| C-lohko | 7.2.2016 |   Kroatia | 2- 2 | 2- 2 |  Venäjä |
| D-lohko | 3.2.2016 |  Italia | 3 - 0 | 3 - 0 |  Azerbaidžan |
| D-lohko | 5.2.2016 |  Azerbaidžan | 6 - 5 | 6 - 5 |  Tšekki |
| D-lohko | 7.2.2016 |  Tšekki | 0 - 7 | 0 - 7 |  Italia |
| Pronssiottelu |
| --- | --- | --- | --- |
| 13.2.2016 |  Serbia | 2 - 5 |  Kazakstan |
| 13.2.2016 | Rakic 38' Rajcevic 40' |  | Douglas Jr. 20' 30' 34' Zhamankulov 21' Higuita 32' |
| Finaali |
| --- | --- | --- | --- |
| 13.2.2016 |  Venäjä | 3 - 7 |  Espanja |
| 13.2.2016 | Romulo 20' Robinho 32' Milanov 40' |  | Alex 9' Pola 16' 17' Rivillos 17' 36' Miguelin 31' 35' |
Tilastoja

|  | Pelaaja | Maalit |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Serik Zhamankulov | 6 |
| 1. |  Ricardinho | 6 |
| 1. |  Alex | 6 |
| 1. |  Miguelin | 6 |
| 1. |  Mario Rivillos | 6 |
| 6. |  Mladen Kocic | 5 |
| 6. |  Romulo | 5 |
| 8. |  Zoltan Droth | 4 |
| 8. |  Douglas Jr. | 4 |
| 8. |  Sergei Abramov | 4 |
| 8. |  Eder Lima | 4 |
Tilastoja > Turnauksen All-Star joukkue

Miodrag Aksentijević (MV)
Higuita (MV)
Paco Sedano (MV)
Sergei Abramov
Álex
Douglas Jr.
Mladen Kocić
Leo
Gabriel Lima
Miguelín
Marko Perić
Ricardinho
Mario Rivillos
Robinho
Gama Tower

Gama Tower (indonesiaksi Menara Gama, tunnettu aiemmin nimellä Cemindo Tower) on Jakartassa Indonesiassa sijaitseva pilvenpiirtäjä. Rakennuksen ylin kerros on 286 metrin korkeudella, mutta antenni pidentää rakennuksen 297-metriseksi. Rakennus on Indonesian kolmanneksi korkein.
Gama Tower rakennettiin vuosina 2011–2016, ja siinä on 64 kerrosta. Rakennuksessa on hotelli ja toimistotiloja, ja se on valmistettu betonista.
Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti

Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti (Gamaleja-instituutti, ven. Национальный исследовательский центр эпидемиологии и микробиологии имени Н. Ф. Гамалеи)
on Venäjän terveysministeriön alaisuudessa toimiva lääketieteellinen tutkimuslaitos.
Instituutti on perustettu vuonna 1891 F. M. Blumenthalin yksityiseksi kemiallis-mikroskooppiseksi ja bakteriologiseksi toimistoksi. Se otettiin 1919 valtion haltuun ja siitä luotiin terveyden kansankomissariaatin bakteriologinen instituutti. Sodan alkaessa sivutoimipisteitä perustettiin Alma-Ataan ja Sverdlovskiin sekä Kazaniin.
Instituutti nimettiin 1949 Nikolai Gamalejan mukaan.
Laitos sai 1966 Punalipun työn kunniamerkin.
Laitos tuli tunnetuksi kun se 2020 kehitti ensimmäisen COVID-19-rokotteen, jota markkinoidaan nimellä "Sputnik V".
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Национальный исследовательский центр эпидемиологии и микробиологии имени Н. Ф. Гамалеи – 9.1.2022 versio
Disney Channel Games

Disney Channel Games on televisio-ohjelma, jota näytettiin Disney Channel -televisiokanavalla vuosina 2006–2007.
Ohjelmassa on neljä joukkuetta, jotka kilpailevat toisiaan vastaan erilaisissa fyysisissä tehtävissä. Disney Channel Gamesin kapteenit olivat vuonna 2007 Brenda Song, Dylan Sprouse, Corbin Bleu ja Kyle Massey.
Disney Channel Games 2006 > Joukkueet

Sininen Joukkue
Brenda Song (kapteeni)
Corbin Bleu
Cole Sprouse
Vanessa Hudgens
Jason Earles
Monique Coleman
Vihreä Joukkue
Ashley Tisdale (kapteeni)
Mitchel Musso
Miley Cyrus
Emily Osment
Lucas Grabeel
Kyle Massey
Punainen Joukkue
Zac Efron (kapteeni)
Dylan Sprouse
Shin Koyamada
Anneliese van der Pol
Kay Panabaker
Moises Arias
Pistetaulukko

| Joukkue | Viikko 1 | Viikko 2 | Viikko 3 | Viikko 4 | Viikko 5 | Viikko 6 | Viikko 7 | Viikko 8 | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sininen | 50 | 100 | 100 | 125 | 225 | 0 | 125 | 175 | 900 |
| Vihreä | 25 | 50 | 150 | 100 | 50 | 250 | 50 | 50 | 725 |
| Punainen | 125 | 50 | 50 | 200 | 50 | 100 | 75 | 50 | 700 |
Disney Channel Games 2007 > Joukkueet

Vihreä Joukkue
Dylan Sprouse (kapteeni)
Miley Cyrus
Monique Coleman
Lucas Grabeel
Brandon Baker
Keltainen Joukkue
Kyle Massey (kapteeni)
Jason Dolley
Sabrina Bryan
Shin Koyamada
Emily Osment
Punainen Joukkue
Brenda Song (kapteeni)
Moises Arias
Adrienne Bailon
Mitchel Musso
Ashley Tisdale
Jason Earles
Sininen Joukkue
Corbin Bleu (kapteeni)
Cole Sprouse
Kiely Williams
Jake T. Austin
Maiara Walsh
Pistetaulukko

| Joukkue | Viikko 1 | Viikko 2 | Viikko 3 | Viikko 4 | Viikko 5 | Viikko 6 | Viikko 7 | Viikko 8 | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vihreä | 100 | 150 | 150 | 150 | 200 | 75 | 150 | 75 | 1050 |
| Keltainen | 200 | 100 | 75 | 200 | 100 | 200 | 200 | 150 | 1225 |
| Punainen | 150 | 200 | 100 | 75 | 150 | 100 | 150 | 200 | 1125 |
| Sininen | 75 | 75 | 200 | 100 | 75 | 150 | 75 | 100 | 850 |
Aiheesta muualla

Disney Channel Games
Disney Channelilla esitettäviä ja esitettyjä sarjoja
A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit • Austin ja Ally • Brandy ja Herra Whiskers • Brian O’Brian • Coryn koukerot • Dave the Barbarian • Disney Channel Games • Dog with a Blog • Even Stevens • Finias ja Ferb • Fillmore • Gravity Falls • H2O • Hannah Montana • Hopon poppoo • Isojen tyttöjen leikit • Jake Long – amerikkalainen lohikäärme • Jessie • Jonas Brothers: Living the Dream • Kaksi kunkkua • Keisarin uusi koulu • Kickin’ It • Kim Possible • Klassiset piirretyt • Lab Rats • Lilo & Stitch • Liv ja Maddie • Lizzie McGuire • Mikin klubi • Mikki Hiiren kerhotalo • Nokkapokka • Olli avaruudessa • Onnea matkaan, Charlie! • Paljon melua Maggiesta • Poika tulevaisuudesta • The Proud Family • Se en ollut minä • Shake It Up • Sonny with a Chance • So Random! • Supersairaala • Disneyn Tarzanin legenda • Tavataan välkkärillä • That’s So Raven • Timmy ja haltijakummit • Vaihdokit • Viiden tähden merielämää • Viisikko jutun jäljillä • Violetta • Disneyn Välitunti • Waverly Placen velhot • Zackin ja Codyn viiden tähden elämää
Filatelia

François Barraudin filatelistia postimerkkikokoelmineen kuvaava maalaus Le Philateliste vuodelta 1929.
Saksalainen yhden Reichsmarkin postimerkki vuodelta 1946 suurennuslasin läpi tarkasteltuna. Keräilijä pitelee merkkiä atuloilla ollakseen vahingoittamatta sitä.
Filatelia eli postimerkkeily on postimerkkien, postilähetysten, postileimojen ja muiden postihistoriaan liittyvien kohteiden keräilyä ja tutkimista. Postimerkkien keräilijää kutsutaan filatelistiksi. Sana filatelia on johdettu kreikan kielen sanoista philos ’ystävä’ ja ateleia ’maksuvapaus’. Filatelia on yksi suosituimmista ja laajimmalle levinneistä keräilyharrastuksista.
Filatelian historiaa

Postimerkkien kerääminen alkoi ensimmäisen valtiollisen Britanniassa vuonna 1840 julkaistun postimerkin eli mustan pennyn, Penny Blackin myötä. Ennen postimerkkejä oli julkaistu niin sanottuja leimamerkkejä, joilla oli syntynyt jo oma keräilijäkuntansa. Jotkut leimamerkkien keräilijät siirtyivät myös postimerkkeihin. Penny Blackin eri painosten eroavaisuudet antoivat lisäsysäyksen keräilylle ja filatelistiselle tutkimukselle.
Postimerkkien keräily oli pienimuotoista vielä 1850-luvulle tultaessa. Krimin sota sai monet etsimään uusia sijoituskohteita, kun monet pelkäsivät sodan aikana rahan arvon alenemista. Yksi uusi sijoituskohde oli postimerkit, joiden hinta ja suosio alkoi kasvaa laajentuneen kysynnän ansiosta. Apteekkari Edward Stanley Gibbons perusti vuonna 1856 liikkeensä kulmaan filatelistisen osaston, josta on kasvanut maailman suurin postimerkkiliike, Stanley Gibbons. Ensimmäiset postimerkkijulkaisut ovat 1850-luvulla, ja ensimmäisen kerran postimerkkejä oli tiettävästi näytteillä Belgiassa vuonna 1852.
Ensimmäinen keräilyyn tarkoitettu postimerkkikansio julkaistiin vuonna 1861 Ranskassa. Ensimmäinen postimerkkiaiheinen lehti alkoi ilmestyä Saksassa vuonna 1863. Ensimmäinen postimerkkiluettelo julkaistiin Belgiassa vuonna 1864 ja Suomessa vuonna 1895. Filatelian käsitettä käytti ensimmäisenä ranskalainen M. Herpin vuonna 1864. 1880-luvun lopulla tulivat myyntiin ensimmäiset liimakkeet, joilla merkit kiinnitetään kansioihin. Vuonna 1926 perustettiin kansainvälinen filatelistiliitto Féderation Internationale de Philatelie FIP. Suomen Filatelistiliitto perustettiin vuonna 1947.
Filatelian lajit

Yleensä postimerkkien keräily aloitetaan keräämällä koko maailman postimerkkejä. Pian keräilijät kuitenkin yleensä erikoistuvat suppeammalle alueelle koko maailman kohteiden runsauden vuoksi. Maakohtaisessa keräilyssä keskitytään keräämään vain jotakin tiettyä maata tai maita, ja pidemmälle mentäessä myös tietyn maan tiettyä aikakautta tai tiettyä postimerkkimallia (käyttösarjaa). 
Aihekeräilyksi kutsutaan keräilyä, jossa postimerkkejä kerätään niiden kuva-aiheen perusteella, kuten esimerkiksi kasveja, lintuja, junia tai muuta vastaavaa. Pidemmälle edettäessä aihevalinta yleensä monipuolistuu: aiheina voivat olla kirjallisuus, rakennustaide, sokeri tai vastaavat abstraktimmat aiheet. Postihistoriaksi kutsutaan keräilyä, jossa keräilyn kohteena ovat erilaiset postilähetyksillä olevat leimat, merkinnät, postitaksat ja muut lähetysten käsittelyyn liittyvät merkinnät. Tämä tarjoaa lähes rajattomat mahdollisuudet hyvin monimuotoiseen keräilyyn.
Nykyään filateliaan luetaan myös erilaiset veron maksussa käytetyt leimamerkit. Postilaitokset markkinoivat myös ensipäivänkuorien ja -leimojen keräilyä, mutta tämä ei pidemmälle edettäessä ole kovin suosittu keräilyn laji. Filatelia tarjoaa lähes loputtomat erikoistumismahdollisuudet, kun kokoelmasta pyritään saamaan mahdollisimman täydellinen. Keräilyä voi syventää filateelisella tutkimuksella, keskittymällä painomenetelmiin, paperilaatuihin, käytettyihin painoväreihin, vesileimoihin, liimoitteisiin ja postinkuljetukseen.
Filatelistin välineet

Postimerkkien ja muiden kohteiden keräilijä ja tutkija voi tarvita erilaisia apuvälineitä, kuten postimerkkiluetteloita, alan kirjallisuutta, taustatietoja kohteista ja postinkulun historiasta, kansioita merkkien ja lähetysten säilyttämiseen, liimakkeita, kortistolaatikoita, säiliökirjoja, atulat merkkien käsittelyyn, suurennuslasin, hammastusmittarin ja vesileiman etsijän.
Postimerkkien säilytystä varten on erilaisia säiliökirjoja ja kansioita. Kokoelmakansio on postimerkkien lopullinen talletuspaikka. Niissä voi olla valmiiksi merkityt paikat merkeille, mutta erikoistuneemmat keräilijät käyttävät kansiota, jonka lehdille voi merkit voi sijoittaa vapaasti. Säiliökirja on puolestaan sellofaani- tai muovitaskuliuskoin varustettu kirja, jota käytetään usein kaksoiskappaleille tai väliaikaiseen varastointiin. Kuorien säilöttämiseen voi käyttää kuorikansioita. Ylimääräisiä merkkejä ja kortteja varten on esimerkiksi pergamiinipusseja. Säilytysvälineistössä kannattaa käyttää nimenomaan postimerkkeilyyn tarkoitettuja välineitä, sillä esimerkiksi toimistoihin tarkoitetuissa muovitaskuissa voi olla aineita, jotka reagoivat pitkäaikaisessa säilytyksessä painovärin kanssa.
Liimakkeita käytetään leimattujen merkkien kiinnittämiseen kansioon. Liimakkeen pienempi osa kiinnitetään merkkiin ja isompi kansion sivulle. Siinä itsessään on liimoite, jonka avulla merkki saadaan liimattua kansioon. Jos liimakeella kiinnitetty merkki joudutaan siirtämään, vanha liimake pitää irrottaa merkistä liuottamalla. Käyttämättömien merkkien kiinnittämiseen käytetään taskuja, jotka liimataan kansioon. Käyttämättömän merkin liimapinta vaurioituu, jos sen kiinnitettäisiin suoraan liimakkeella.
Merkien käsittelyä käsin pitää välttää, joten merkkien käsittelyä varten atulat ovat toimiva apuväline. Postimerkkien tutkimisen apuvälineisiin kuuluu muun muassa hammastemittari, jota käytetään vanhojen merkkien yksilöintiin. Vesileiman etsin on pieni musta muoviastia, jossa merkin selkäpuolella tiputetaan puhdistettua bensiiniä. Puhdas bensiini ei vahingoita merkkiä, mutta sen avulla vesileima näkyy selvemmin. Monet kuvakevirheet ovat paljain silmin nähtävissä, mutta suurennuslaseja käytetään niiden löytämisen helpottamiseksi. Mikrometriruuvila puolestaan voi tarkistaa painopaperin paksuuden.
Julkaisut > Postimerkkiluettelot

Suomessa on julkaistu postimerkkiluetteloita vuodesta 1895 alkaen. Nykyään ilmestyvät luettelot ovat Lape ja Norma, jotka ilmestyvät vuosittain. Merkittävin ulkomainen koko maailman merkkien luettelosarja on saksalainen Michel. Muita merkittäviä koko maailman postimerkkiluetteloiden julkaisijoita ovat englantilainen Stanley Gibbons, yhdysvaltalainen Scott ja ranskalainen Yvert&Tellier. Lähes kaikissa maissa ilmestyy lisäksi maakohtaisia paikallisia luetteloita. Suomessa käytetty on myös ruotsalainen Pohjoismaat käsittävä Facit-luettelo.
Julkaisut > Kirjallisuus

Luetteloiden lisäksi useasti tarvitaan syvemmälle menevää tutkimustietoa. Tätä on julkaistu pelkästään Suomessakin satoja nimikkeitä. Perusteoksia ovat Suomen filatelistiliiton julkaisema Suomen Postimerkkien käsikirja -sarja sekä Suomen Postileimojen käsikirja -sarja. Näitä täydentävät lukuisat rajatumpia aiheita käsittelevät teokset. Useimmissa suuremmissa kirjastoissa on kattava valikoima perusteoksia. Postimuseon kirjastossa Tampereella on maan laajin valikoima filateelista kirjallisuutta.
Julkaisut > Lehdistö

Suomessa ilmestyy säännöllisesti neljä laajempaa ja useita pienempiä filateelisia lehtiä. Suurimmat lehdet ovat Suomen Filatelistiliiton Filatelisti, Suomen Filatelistiseuran Suomen Postimerkkilehti, Turun Postimerkkikerhon Abophil ja yksityinen Keräilyuutiset. Lisäksi ilmestyy kymmenkunta pienempää monistetyyppistä kerholehteä.
Tapahtumat > Postimerkkinäyttelyt

Postimerkkialan yhdistykset järjestävät säännöllisesti alan näyttelyitä, joissa kokoelmia esitellään yleisölle. Näyttelyitä on sekä kansallisella tasolla että kansainvälisellä tasolla. Maailmanlaajuisia näyttelyiden järjestäjä on Kansainvälinen filatelistiliitto FIP. Maaosatason näyttelyitä on jokaisessa maanosassa. Euroopassa niitä järjestää maanosaliitto FEPA ja Pohjoismaissa Nordia. Suomessa on järjestetty Finlandia-näyttelyitä.
Osassa näyttelyjä kokoelmat myös arvostellaan, ja ne kilpailevat keskenään eri luokissa. Näyttelyiden kilpailuluokkia ovat muun muassa perinteinen filatelia, postihistoria, aihefilatelia ja leimamerkit. Näyttelyihin osallistumiseen vaaditaan eri tason mitaleja alemman tason näyttelyistä. Nordia-näyttelyyn pääsee kokoelmalla, joka on saanut kansallisessa näyttelyssä vähintään ison hopeamitalin (70 pistettä), ja FEPA:n ja FIP:n näyttelyihin voi päästä kokoelmalla, joka on saanut vähintään kansallisen tason vermeil-mitalin (75 pistettä).
Postimerkkinäyttelyissä noudatetaan Kansainvälisen filatelistiliiton kehittämiä sääntöjä. Yleissäännöissä käsitellään osallistumista, kokoelmien käsittelyä, tuomaristoa, arvostelua ja palkintoja. Kullekin näyttelyluokalle on lisäksi omat erityissääntönsä. Arvostelun maksimipistemäärä on 100 pistettä. Perinteisten kokoelmien arvostelussa otetaan huomioon kokoelman käsittelytapa, filateeliset tiedot, aineisto ja esittelytapa. Aihefilateliassa käsittelytavan sijaan arvioidaan suunnitelmaa ja aiheen kehittelyä.
Tapahtumat > Huutokaupat

Merkittävä materiaalin hankintaväylä ovat huutokaupat. Niitä järjestävät alan kauppiaat ja postimerkkiyhdistykset. Useimmilla on nykyään sivusto myös internetissä. Lisäksi internetin myyntipalveluissa on kaupan paljon filateelista materiaalia, mutta arvokkaimmat kohteet myydään yleensä erikoishuutokaupoissa. Julkisia postimerkkihuutokauppoja järjestetään lähinnä Helsingissä 3–6 kertaa vuodessa. Useimmissa suuremmissa postimerkkikerhoissa kokousohjelmaan kuuluu huutokauppa.
Postimerkkikerhot

Postimerkkeilijät ovat järjestäytyneet lukuisiin postimerkkikerhoihin, joiden kattojärjestönä toimii Suomen Filatelistiliitto. Pääosin kerhot ovat paikkakuntakohtaisia, mutta myös erikoisalojen kerhoja on muodostunut muun muassa aihefilatelian, postihistorian ja erilaisten työyhteisöjen ympärille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Filatelistiliitto
Luettelo eri maiden ja eri aikojen postimerkkiaitouttajista (englanniksi)
StampNews.com - Provides updates on new stamp issues and stamp collecting from around the world
Keraily.info Tietolähde postimerkkeilyyn
Postimerkkejä säiliökirjassa.
Yhdysvaltalainen postimerkkiluettelo vuodelta 1868.
Dysart et al

| Corporation of the United Townships of Dysart, Dudley, Harcourt, Guilford, Harburn, Bruton, Havelock, Eyre and Clyde |
| --- | --- |
 Kunnan keskustaajama Haliburton
 Dysart et al
 Koordinaatit: 45°12′0″N, 78°25′0″W 
Valtio:  Kanada
Provinssi:  Ontario
Aluekunta:  Haliburton
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Murray Fearrey
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 483,5 km²
Väkiluku (2011):  5 966
 – Väestötiheys:  4,02 as./km²
 
 www.dysartetal.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Corporation of the United Townships of Dysart, Dudley, Harcourt, Guilford, Harburn, Bruton, Havelock, Eyre and Clyde on kunta Ontarion provinssissa Kanadassa. Kunnalla on Kanadan pisin nimi, ja nimi yleensä lyhennetään muotoon Dysart et al. Kunnan asukasluku on 5 966.
Brittiläinen Canadian Land and Emigration Company osti nykyisen kunnan alueelta maata englantilaisille siirtolaisille vuonna 1861. Vuonna 1864 alueelle perustettiin Haliburtonin kylä. Lisäksi ajan myötä alueelle muodostui yhdeksän muuta asutuskeskusta. Haliburtonin alueesta tuli piirikunta 1887, josta on muodostunut pohja Haliburtonin aluekunnalle. Alkuperäinen alue on nykyään yksi aluekunnan neljästä kunnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dysart et al Wikimedia Commonsissa
Franco Bertinetti

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Franco Bertinetti (14. heinäkuuta 1923 Vercelli – 6. maaliskuuta 1995 Marseille) oli italialainen miekkailija. Aloitettuaan floretilla hän otti Luigi Cantonen neuvosta aseekseen kalvan. Hän oli mukana voittamassa kultaa kalvan joukkuekilpailussa kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja sitten kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa.
Bertinetti voitti joukkuekilpailuissa viisi kultaa miekkailun maailmanmestaruuskilpailuissa (1953, 1954, 1955, 1957, 1958); lisäksi hän sai niissä yksilönä yhden hopeisen ja kaksi pronssista mitalia.
Myös Bertinettin isä Marcello voitti kaksi olympiakultaa. Hänen poikansa, joka niin ikään oli nimeltään Marcello, kilpaili itsekin myöhemmin olympialaisissa.