stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2013
Tulokset

Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille. Kisojen menestynein maa oli Japani, jonka urheilijat saavuttivat kaikkiaan yhdeksän mitalia; neljä kultaa, yhden hopean ja neljä pronssia.
Tulokset > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 60 kg | Naohisa Takatō  Japani | Amartuvshin Dashdavaa  Mongolia | Kim Won-Jin  Etelä-KoreaOrxan Səfərov  Azerbaidžan |
| 66 kg | Masashi Ebinuma  Japani | Azamat Mukanov  Kazakstan | Masaaki Fukuoka  JapaniHeorhi Zantaraja  Ukraina |
| 73 kg | Shōhei Ōno  Japani | Ugo Legrand  Ranska | Dex Elmont  AlankomaatDirk Van Tichelt  Belgia |
| 81 kg | Loïc Pietri  Ranska | Avtandil Tšrikišvili  Georgia | Alain Schmitt  RanskaIvan Vorobjov  Venäjä |
| 90 kg | Asley González  Kuuba | Varlam Liparteliani  Georgia | Kirill Denisov  VenäjäIlias Iliadis  Kreikka |
| 100 kg | Elxan Məmmədov  Azerbaidžan | Henk Grol  Alankomaat | Lukáš Krpálek  TšekkiDimitri Peters  Saksa |
| Yli 100 kg | Teddy Riner  Ranska | Rafael Silva  Brasilia | Faicel Jaballah  TunisiaAndreas Tölzer  Saksa |
| Joukkuekilpailu |  Georgia |  Venäjä |  Japani Saksa |
Tulokset > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg | Urantsetseg Munkhbat  Mongolia | Haruna Asami  Japani | Sarah Menezes  BrasiliaCharline Van Snick  Belgia |
| 52 kg | Majlinda Kelmendi  Kosovo | Erika Miranda  Brasilia | Yuki Hashimoto  JapaniMareen Kräh  Saksa |
| 57 kg | Rafaela Silva  Brasilia | Marti Malloy  Yhdysvallat | Vlora Beđeti  SloveniaMiryam Roper  Saksa |
| 63 kg | Yarden Gerbi  Israel | Clarisse Agbegnenou  Ranska | Gévrise Émane  RanskaAnicka van Emden  Alankomaat |
| 70 kg | Yuri Alvear  Kolumbia | Laura Vargas Koch  Saksa | Kim Seong-Yeon  Etelä-KoreaKim Polling  Alankomaat |
| 78 kg | Sol Kyong  Pohjois-Korea | Marhinde Verkerk  Alankomaat | Mayra Aguiar  BrasiliaAudrey Tcheuméo  Ranska |
| Yli 78 kg | Idalys Ortíz  Kuuba | Maria Suelen Altheman  Brasilia | Lee Jung-Eun  Etelä-KoreaMegumi Tachimoto  Japani |
| Joukkuekilpailu |  Japani |  Brasilia |  Kuuba Ranska |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 4 | 1 | 4 | 9 |
| 2 |  Ranska | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 3 |  Kuuba | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 |  Brasilia | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 5 |  Georgia | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 6 |  Mongolia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 |  Azerbaidžan | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Israel | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Kolumbia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Kosovo | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Pohjois-Korea | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 |  Alankomaat | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 13 |  Saksa | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 14 |  Venäjä | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 15 |  Kazakstan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17 |  Etelä-Korea | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 18 |  Belgia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 |  Kreikka | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Slovenia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Tšekki | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Tunisia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  Ukraina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 16 | 16 | 32 | 64 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Kálmán Markovits

Kálmán Markovits (toinen vasemmalta) vuonna 2004.
Kálmán Markovits (26. elokuuta 1931 Budapest – 5. joulukuuta 2009 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija, joka kuului kesäolympialaisissa 1952 (Helsinki) ja 1956 (Melbourne) kultaa voittaneisiin joukkueisiin. Hän kuului myös pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän kuoli 78-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Vanilla

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Vanilla (suom. vanilja) tarkoittaa seuraavia asioita:
vaniljat (Vanilla ), orkideasuku
vanilja (Vanilla planifolia), kasvilaji
Coca-Cola Vanilla, virvoitusjuoma
Vanilla Fudge, yhdysvaltalainen yhtye
Vanilla Ice, yhdysvaltalainen hip hop -muusikko
Vanilla Ninja, virolainen yhtye
Vanilla, suomalainen naisduo
Vanilla the Rabbit, hahmo Sonic the Hedgehog -pelisarjasta
Vanilla Sky, elokuva vuodelta 2001
Vanilla-ohjelmisto, tietokoneohjelman tai -pelin perusversio.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanilla”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Judith Anderson

| Judith Anderson |
| --- | --- |
 Carl Van Vechtenin ottama muotokuva (1934).
Henkilötiedot
Koko nimi:  Frances Anderson
Syntynyt: 10. helmikuuta 1897 Adelaide, Australia
Kuollut: 3. tammikuuta 1992 (94 vuotta) Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1915–1987
Palkinnot
 2 Emmy-palkintoa, Tony-palkinto 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Judith Anderson, oik. Frances Margaret Anderson (10. helmikuuta 1897 Adelaide, Australia – 3. tammikuuta 1992 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli australialainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän piti itseään erityisesti teatterinäyttelijänä ja teki pitkän uran Broadwayllä. Anderson palkittiin Tony-palkinnolla Medeian roolista ja kahdesti Emmyllä. Hän oli elokuvasta Rebekka ehdolla Oscar-palkintoon.
Nuoruus

Frances Anderson syntyi Adelaiden Kent Townissa vuonna 1897. Hänen vanhempansa oli skotlantilaissyntyinen pörssimeklari James Anderson ja tämän vaimo Jessie Anderson. Ajauduttuaan pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin isä jätti perheen, kun Frances oli viisivuotias.
Frances muutti äitinsä kanssa vuonna 1913 Sydneyyn, missä hän alkoi opiskella puhetaitoa elokuution opettajan Lawrence Campbellin kanssa.
Ura > Australiasta Yhdysvaltoihin

Andersonin ensimmäinen rooli teatterissa oli vuonna 1915 Julius Knightin seurueessa. Hän sai hyviä arvioita ja siirtyi näyttelemään yhdysvaltalaiseen seurueeseen, kun Knight jäi eläkkeelle vuoden 1916 lopulla. Anderson lähti Hollywoodiin monen muun lahjakkaan australialaisnäyttelijän kanssa. Hän saapui tammikuussa 1918 äitinsä kanssa Los Angelesiin. Hänellä oli suosituskirja Cecil B. DeMillelle, mutta hän ei vielä saanut elokuva-alalta jalansijaa.
Ura > Läpimurto teatterissa

Los Angelesista Anderson muutti New Yorkiin, missä hän näytteli viisi vuotta erilaisissa repertuaariseurueissa. Hän vaihtoi vuonna 1923 etunimensä "Judithiksi" ja esiintyi samana vuonna Broadwayllä näytelmässä Peter Weston. Hänen läpimurtonsa tuli seuraavana vuonna näytelmästä Cobra. Tuottaja David Belasco kiinnitti Andersonin, joka näytteli vuosina 1924–1926 näytelmässä The Dove, joka nosti Andersonin tähden asemaan.
Andersonin hienostunut tyyli, silkkinen ääni ja taito melodramaattisiin suorituksiin toivat hänelle useita hohdokkaita Broadway-rooleja. Hän näytteli vuosien 1928–1934 aikana muun muassa Eugene O’Neillin, Luigi Pirandellon, Luigi Chiarellin ja Clemence Danen näytelmissä. Andersonin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1933 valmistuneessa elokuvassa Blood Money.
Teatterituottaja-ohjaaja Guthrie McClintic kutsui Andersonin näyttelemään vuonna 1934 Divided by Three -näytelmään. Anderson esiintyi tämän jälkeen useissa McClinticin johtamissa tuotannoissa. Hän näytteli Deliaa Old Maidissa (1935) ja Gertrudea Hamletissa (1936).
Ura > Myös elokuviin

Andersonin tunnetuin elokuvarooli oli Alfred Hitchcockin Rebekassa, jossa hän esitti pahansuopaa taloudenhoitaja Danversia. Hän sai roolista parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden. Andersonin elokuvaura oli monipuolinen, ja hän näytteli myöhemmin muun muassa Salomessa (1953) kuningatar Herodiaasta ja Mies hevosena -elokuvassa (1970) intiaaninaista. Anderson piti kuitenkin teatteria uransa keskeisempänä näyttämönä ja elokuvarooleja vain keinona rahoittaa teatteriuraansa.
Näyttelijä-manageri Maurice Evansin kanssa Anderson teki yhteistyötä muun muassa Macbethissä vuonna 1941 sekä kahdessa televisiotuotannossa 1954 ja 1960. Runoilija Robinson Jeffers oli kuitenkin Andersonin tärkein kumppani. Jeffers kirjoitti Andersonille version Euripideen Medeiasta. Andersonin raivoisa suoritus Medeiana, joka lähtee kostamaan uskottomalle miehelleen Iasonille, keräsi runsaasti huomiota. Teatterikriitikko Brooks Atkinson kirjoitti The New York Timesiin, että rooli oli teatterihistorian merkkipaaluja. Anderson palkittiin näytelmästä parhaan naispääosan Tony-palkinnolla.
Ura > Televisio ja viimeiset vuodet

Andersonin televisioura liittyi erityisesti ohjaaja-tuottaja George Schaeferin antologiasarjaan Hallmark Hall of Fame. Hänelle myönnettiin Emmy-palkinto vuosina 1955 ja 1961 tuotetuista Macbeth-televisioelokuvista.
Anderson palasi vuonna 1982 Medeian rooliin näyttämöllä. Hän sai suorituksestaan Tony-ehdokkuuden. 1980-luvulla Anderson näytteli myös elokuvassa Star Trek III: Spockin paluu ja television saippuasarjassa Santa Barbara.
Yksityiselämä

Anderson omisti elämänsä pääasiassa uralleen, mutta hän oli kahdesti naimisissa. Kumpikin liitoista oli lyhyt. Hän oli vuosina 1937–1939 naimisissa englanninkielen professorin Benjamin Lehmanin kanssa ja 1946–1951 tuottaja Luther Greenen kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Judith Anderson Wikimedia Commonsissa
Judith Anderson elokuvassa Kymmenen käskyä.
Unelmatarha

Unelmatarha (engl. In the Night Garden) on brittiläinen, Ragdoll Productionsin tuottama lasten televisiosarja, jota on esitetty BBC:n kanavilla keväästä 2007. Sen on luonut Andrew Davenport, joka on myös toinen Teletappien luojista. 1–4-vuotiaille suunnattu sarja on saanut kahdesti Bafta-palkinnon kategoriassa "Best Pre-School Live Action Series". Suomessa sarjaa on esittänyt C More Juniori ainakin vuonna 2009. Suomenkielisen version kertojana toimii Jarmo Mäkinen.
Hahmoja > Pukuja käyttävien näyttelijöiden hahmot

Iggl-Piggl (engl. Igglepiggle), sininen
Apsi Deisi (engl. Upsy Daisy), päivänkakkaraa muistuttava nukkemainen tyttö
Maka Paka (engl. Makka Pakka), edellisiä pienempi ja pyöreämpi mutta hänkin pukunäyttelijän hahmo
Tomblibuut (yksikkö tomblibuu, engl. Tombliboo), 3 olentoa (engl. Unn (punainen & vihreä), Ooo (ruskea ja vaaleanpunainen), Eee (vaalenpunainen ja keltainen))
Hahmoja > Muut hahmot

Pontipainit (yksikkö pontipaini, engl. Pontipine), 10 pienen olennon perhe
Wottingerit (engl. Wottingers), 10 hengen perhe, asuvat samassa talossa kuin pontipainit.
Ninki Nonk, juna
Pinki Ponk, ilmalaiva. Ninki Nonkin ja Pinki Ponkin koot vaihtelevat paradoksaalisesti.
Haahuut (engl. Haahoos) ovat viisi suurta vappupallomaista monenmuotoista olentoa, jotka ilmestyvät mm. tanssihetkinä mutta ovat myös menneet nukkumaan sulkien silmänsä.
? (engl. Tittifers) ovat trooppisia lintuja, 4+3+2+1 kpl.
Suomenkieliset dvd-julkaisut

Unelmatarha 1 - Leikkiä puutarhassa
Unelmatarha 2 - Kuka nousee seuraavaksi Pinki Ponkin kyytiin?
Unelmatarha 3 - Ninki Nonkin kyydissä
Unelmatarha 4 - Hidastakaa kaikki!
Unelmatarha 5 - Toisiaan etsimässä
Unelmatarha 6 - Hyppyleikki
Unelmatarha 7 - Katsohan!
Unelmatarha 8 - Miten lystikästä!
Unelmatarha 9 - Kaikki yhdessä
Unelmatarha 10 - Korkea ja matala
Unelmatarha 11 - Katso, mitä pallo teki!
Unelmatarha 12 - Vilkutetaan Wottingereille!
Unelmatarha 13 - Iggl-Pigglin meluisa päivä
Unelmatarha 14 - Kiirehtikää Tomblibuut!
Aiheesta muualla

Unelmatarha maailman hauskin lastenohjelma? (Arkistoitu – Internet Archive), Mika Latvala maaliskuun 9. 2009, kuvitettu Unelmatarhan kuvaus
UNELMATARHA, Buster Nordicin lyhyt kuvaus
Unelmatarha BBC:n Cbeebies-kanavan suomenkielinen sivu, jolla on Unelmatarha-peli
Sarjan verkkosivut (englanniksi)
Unelmatarha Internet Movie Databasessa (englanniksi)
John D. Roberts

John D. Roberts 2010
John D. Roberts (8. kesäkuuta 1918 Los Angeles, Kalifornia – 29. lokakuuta 2016) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän valmistui Kalifornian yliopistosta Los Angelesissa ja toimi California Institute of Technologyn emeritusprofessorina.
Roberts palkittiin mm. Priestley-mitalilla vuonna 1987 ja National Medal of Sciencella vuonna 1990.
José Jovêncio Balestieri

José Jovêncio Balestieri (18. toukokuuta 1939 – 2. huhtikuuta 2023) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Humaitán hiippakunnan piispaksi 6. maaliskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Possamai, jota avustivat Hilário Moser ja Gregório Warmeling.
29. heinäkuuta 1998 Balestieri sai nimityksen Rio do Sulin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi. 30. elokuuta 2000 hänestä tuli Rio do Sulin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 19. maaliskuuta 2008.
José Joaquín Rojas

| José Joaquín Rojas |
| --- | --- |
 José Joaquín Rojas 2008
Henkilötiedot
Koko nimi:  José Joaquín Rojas Gil
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  178 cm
Paino:  69 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2006 2007–2023:  Liberty Seguros-Würth / Astana Caisse d'Epargne / Team Movistar
Suurimmat voitot
  Maantieajon Espanjan-mestaruus 2011, 2016 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
kecprosport.com/rojas
José Joaquín Rojas Gil (s. 8. kesäkuuta 1985 Cieza, Murcia, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 Liberty Seguros-Würth-tallissa, jonka nimi muuttui kesken kauden Astanaksi. Vuodesta 2007 lähtien hän edusti Caisse d'Epargne / Team Movistar -joukkuetta ammattilaisuransa loppuun, vuoteen 2023 saakka. Hän voitti maantieajon Espanjan-mestaruuden 2011 ja 2016. Aktiiviuransa jälkeen hän on työskennellyt apulaisjoukkueenjohtajana Movistarissa vuodesta 2024 lähtien.
Until the End

| ”Until the End” Breaking Benjamin |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Phobia
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2007
 Tyylilaji: alternative metal heavy metal hard rock
 Kesto: 04.12
 Levy-yhtiö: Hollywood
Breaking Benjamin muut singlet
| ”Breath” 2007 | ”Until the End” 2007 | ”I Will Not Bow” 2009 |
Until the End on Breaking Benjaminin kolmas single Phobia -albumilta.
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2007-2008 | US Billboard Hot 100 | 122 |
| 2007-2008 | US Billboard Hot Mainstream Rock Tracks | 6 |
| 2007-2008 | US Billboard Hot Modern Rock Tracks | 21 |
José Joaquín Flórez Hernández

José Joaquín Flórez Hernández (12. marraskuuta 1916 Onzaga – 22. kesäkuuta 1996) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Socorro y San Gilin hiippakuntaan 21. heinäkuuta 1940 ja nimitettiin Duitaman hiippakunnan johtoon 7. maaliskuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Bertoli, jota avustivat Ángel María Ocampo Berrio ja Pedro José Rivera Mejía.
Flórez Hernández sai 17. maaliskuuta 1964 nimityksen Ibaguén piispaksi. 14. joulukuuta 1974 Ibagué korotettiin arkkihiippakunnaksi ja Flórez Hernández nimitettiin sen arkkipiispaksi.
Flórez Hernández osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle arkkipiispan tehtävistä 25. maaliskuuta 1993, ja hänen seuraajakseen nimitettiin Juan Francisco Sarasti Jaramillo.
Veijareita vai vartijoita

| Veijareita vai vartijoita> National Security |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dennis Dugan
Käsikirjoittaja:   Jay Scherick  David Ronn 
Tuottaja:   Moritz Borman  Martin Lawrence  Peaches Davis  Nigel Sinclair  Jeff Kwatinetz 
Säveltäjä:  Randy Edelman
Kuvaaja:  Oliver Wood
Leikkaaja:  Patrick J. Don Vito
Pääosat:   Martin Lawrence  Steve Zahn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Veijareita vai vartijoita on Dennis Duganin ohjaama yhdysvaltalainen poliisiaiheinen komediaelokuva vuodelta 2003.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martin Lawrence  | … |  Earl Montgomery   |
|  Steve Zahn  | … |  Hank Rafferty   |
|  Colm Feore  | … |  Frank McDuff   |
|  Bill Duke  | … |  Luutnantti Washington   |
|  Eric Roberts  | … |  Nash   |
|  Timothy Busfield  | … |  Charlie Reed   |
|  Robinne Lee  | … |  Denise   |
|  Matt McCoy  | … |  Robert Barton   |
|  Brett Cullen  | … |  Heston   |
|  Mari Morrow  | … |  Lola   |
|  Stephen Tobolowsky  | … |  Billy Narthax   |
|  Joe Flaherty  | … |  Owen Fergus   |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä kahdesta erirotuisesta poliisista muodostuvan komediaparin luonteenpiirteet ovat toivottoman kliseisiä: musta mies on vastuuton suupaltti, valkoinen puolestaan ohjesääntöjä totteleva, ammatistaan ylpeä virkamies.
Vastajärvi

| Vastajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°32′56″N, 23°13′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  Vastajärvenoja 
Järvinumero:  35.511.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,2 m 
Rantaviiva:  1,225 km 
Pinta-ala:  0,05417 km² 
 fiVastajärvi 
Vastajärvi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Maantietoa

Järven pituus on 500 metriä, leveys 200 metriä ja pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Järvei sijaitsee notkossa kahden peltomaan välissä. Järveen laskee neljä tulo-ojaa, jotka tuovat vettä metsämaailta. Osa ojista saavat vetensä lähteistä ja yksi niistä on Jylhäjärven laskuoja. Samassa ojassa sijaitsee myös pieni ja kapea Tilkkusjärvi. Luusua sijaitsee järven itäpäässä ja sieltä laskee 1,9 kilometriä pitkä laskuoja Vastajärvenoja, joka laskee Mahnalanselän pohjoispäässä olevan Enonselän Lehtiniemenlahteen. Rantaviivan kokonaispituus on 1,2 kilometriä ja sen rannoilla on asutusta. Läheisyydessä sijaitsee kolme maatilaa. Järvelle pääsee seuraamalla yhdystietä 2611 Sirkkalaan, jossa käännytään Jylhäjärvelle vievälle tielle ja ajetaan sitä noin kilometri.
Kaavassa järven pohjoisrannalle ehdotetaan suojavyöhykettä.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin Wastjärvi ja sen pohjoiskärki oli silloin pitempi. Tilkusjärveltä tuleva oja ei silloin yltänyt Jylhäjärvelle saakka. Se laski omaa ojaa myöten Lehtiniemenlahteen.
Aiheesta muualla

Kalasaallis.com: Iso hauki (Arkistoitu – Internet Archive)
(35.5)
Utopia (vuoden 1981 videopeli)

| Utopia |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Mattel Electronics
Julkaisija:  Mattel Electronics
Suunnittelija:  Don L. Daglow
Taiteilija:  Don L. Daglow, Kai Tran
Säveltäjä:  Russell Lieblich
Ohjelmoija:  Don L. Daglow
Julkaistu:  1981
Lajityyppi:  strategiavideopeli
Pelimuoto:  moninpeli
Alusta:  Intellivision
Jakelumuoto:  Pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Utopia on Mattel Electronicsin kehittämä ja julkaisema "toimintastrategiapeli", jota pidetään yhtenä varhaisimpana reaaliaikaisena strategiapelinä. Peli on vaikuttanut myös kaupunginrakennuspelien kehitykseen.
Peli on julkaistu vuonna 1981 Intellivisionille ja Aquariukselle.
Pelaaminen

Peli oli yhdistelmä reaaliaikaista ja vuoropohjaista ollen osittain molempia. Pelissä ei ollut tietokonevastustajaa vaan kaksi ihmispelaajaa pelasi toisiaan vastaan. Pelaajat hallinnoivat saarivaltakunnassa kaikkea armeijasta maatalouteen.
Aiheesta muualla

Utopia MobyGamesissa (englanniksi)
Jørgen Andersen

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa järjestelmä |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu, ruotsalainen järjestelmä |  |
Jørgen Marius Andersen (20. helmikuuta 1886 Sarpsborg – 30. toukokuuta 1973 Sarpsborg) oli norjalainen voimistelija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän sai joukkueineen hopeaa vapaassa järjestelmässä Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920.
USS Bennington (CV-20)

| USS Bennington |
| --- | --- |
 USS Bennington
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  New Yorkin laivastontelakka
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  28. helmikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  6. elokuuta 1944 13. marraskuuta 1952
Poistui palveluskäytöstä:  8. marraskuuta 1946 15. tammikuuta 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  27 100 t (standardi) 36 380 t (kuormattu)
Pituus:  250 m (vesiraja) 266 m (kokonaispituus)
Leveys:  28 m (vesiraja) 45 m (kokonaisleveys)
Syväys:  8,66 m
Koneteho:  150 000 hv (110 MW)
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  2 600
Aseistus
Aseistus:  12 × 5"/L38 tykkiä 32 × 40 mm/L56-ilmatorjuntatykkiä neliputkisina asennuksina 46 × 20 mm/L78 ilmatorjuntatykkiä 91 lentokonetta
USS Bennington (runkonumero CV-20) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1944–1946 ja 1952–1970, joina aikoina se osallistui toiseen maailmansotaan, Laosin kriisiin sekä Vietnamin sotaan.
Valmistus

Alus tilattiin New Yorkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 
15. joulukuuta 1942. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1944 kumminaan rouva Melvin J. Maas ja otettiin palvelukseen 6. elokuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään James B. Sykes.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Bennington (CV-20) Wikimedia Commonsissa
Essex-luokan lentotukialukset
Kálamos (Attika)

| Kálamos Κάλαμος |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kálamos
 Koordinaatit: 38°17′5″N, 23°51′47″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Itä-Attika
Kunta:  Oropós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  491304
Väkiluku (2011):  3 728
 – Kylä:  1 824
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  190 17
Suuntanumero(t):  22950
Rekisterikilpi:  Z
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kálamos (kreik. Κάλαμος) on Kreikan kylä sekä samanniminen Oropóksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καλάμου, Dimotikí Enótita Kalámou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 728 ja varsinaisen Kálamoksen kylän väkiluku 1 824 (vuonna 2011).
Kálamoksen Ágioi Apóstoloin Pyhien apostolien kirkko.
Kálamoksen kylä sijaitsee linnuntietä noin 36 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Kálamoksen kunnallisyksikkö käsittää Oropóksen kunnan koillisosan Eteläisen Euboianlahden rannikolla. Kunnallisyksikön suurin asutus on Ágioi Apóstoloin kylä.
Kálamos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Oropóksen kunnaksi yhdessä Afídneen, Avlónaksen, Kapandrítin, Malakásan, Markópoulo Oropoún, Oropíoin, Polydéndrin ja Sykáminon kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kálamoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- |
Ágioi Apóstoloi: 1 904
Kálamos: 1 824
Yhteensä: 3 728