stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Girls, Girls, Girls

| Girls, Girls, Girls Mötley Crüe |
| --- | --- | --- |

Vasemmalta oikealle: Tommy Lee, Vince Neil, Nikki Sixx ja Mick Mars.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Conway Recording Studios, Los Angeles, Kalifornia, 1986 – 1987
 Julkaistu: 15. toukokuuta 1987
 Formaatti: LP, CD, C-kasetti
 Tuottaja(t): Tom Werman
 Tyylilaji: hard rock, glam metal
 Kesto: 40.06
 Levy-yhtiö: Elektra Records
Muut kannet
   Alkuperäisen CD-julkaisun takakansi.
Mötley Crüen muut julkaisut
| Theatre of Pain 1985 | Girls, Girls, Girls 1987 | Dr. Feelgood 1989 |
Singlet albumilta Girls, Girls, Girls
 ”Girls, Girls, Girls” Julkaistu: 1987  ”Wild Side” Julkaistu: 1987  ”You’re All I Need” Julkaistu: 1989
Girls, Girls, Girls on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 1987. Albumi sijoittui samana vuonna Billboard-listoilla Yhdysvalloissa sijalle 2 ja Britanniassa sijalle 14. Yhdysvalloissa albumin edelle meni vain Whitney Houstonin Whitney. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat singlet ”Wild Side”, ”You’re All I Need” sekä nimikkoteos ”Girls, Girls, Girls”. Jokaisesta mainitusta on tehty myös Wayne Ishamin ohjaama musiikkivideo.
Albumin taustaa

Yhtyeen basisti sekä pääasiallinen sanoittaja Nikki Sixx oli levyn äänittämisen aikoihin koukussa heroiiniin, minkä johdosta hän ei kyennyt antamaan kaikkeaan kappaleiden kirjoittamiseen ja äänittämiseen. Hän ei pystynyt myöskään hallitsemaan asioita aikaisempaan tapaan. Tuottaja Tom Wermanilla oli suuri vastuu uuden albumin onnistuneessa valmistumisessa.
Kappale ”Wild Side” on yhtyeen tyylille sopivaksi muokattu versio Isä meidän -rukouksesta. Ajatus oli Nikkin oma. Kappale ”Girls, Girls, Girls” on kunnianosoitus naisille sekä yhtyeen riettaalle elämäntyylille ja sen loppusoolo päättyy kesken kaiken, kun yhtyeen kitaristi Mick Mars putoaa tuoliltaan humalassa kesken äänittämisen. ”Dancing on Glass” kertoo huumeriippuvuudesta. ”Five Years Dead” perustuu Nikkin lukemaan samannimiseen kirjaan vuodelta 1938. Balladi ”You’re All I Need” perustuu Nikkin entiseen Nicole-nimiseen tyttöystävään, jonka hän ajatteli pettävän tätä näyttelijä Jack Wagnerin kanssa. Wagnerilla oli lähes samanniminen kappale ”All I Need” vuodelta 1985, jossa mies surmaa rakastamansa naisen saadakseen tämän itselleen ikuisiksi ajoiksi. Yhtyeen kappaleeseen kuvattu musiikkivideo perustuu Wagnerin omaan teokseen eikä sisältänyt alkujaan ainuttakaan otosta itse yhtyeestä, kunnes niitä kuvattiin myöhemmin ohjaaja Wayne Ishamin studiolla ja lisättiin videoon levy-yhtiön vaatimuksesta. Albumin päätösraita ”Jailhouse Rock” on liveäänitys yhtyeen Theatre of Pain -kiertueelta vuodelta 1986.
Kappaleluettelo

Kaikki sanat Nikki Sixx paitsi ”Jailhouse Rock” ; Jerry Leiber ja Mike Stoller.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Wild Side” | Sixx, Lee, Neil | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Girls, Girls, Girls” | Sixx, Lee, Mars | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Dancing on Glass” | Sixx, Mars | 4.18 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Bad Boy Boogie” | Sixx, Lee, Mars | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Nona” | Sixx | 1.27 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Five Years Dead” | Sixx | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”All in the Name of...” | Sixx, Neil | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Sumthin’ for Nuthin’” | Sixx | 4.41 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”You’re All I Need” | Lee, Sixx | 4.43 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Jailhouse Rock” (Elvis Presley -cover) (live)  | Leiber, Stoller | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2003 uusintapainos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”Girls, Girls, Girls” (instrumentaalimix)  | 5.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”Wild Side” (instrumentaalimix)  | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | ”Rodeo” (ennenjulkaisematon)  | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ”Nona” (instrumentaalidemo)  | 2.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | ”All in the Name of...” (Moskova Live)  | 5.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | ”Girls, Girls, Girls” (multimediakappale)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Kokoonpano

Vince Neil – laulu
Nikki Sixx – basso
Mick Mars – kitara
Tommy Lee – rummut
Aiheesta muualla

Girls, Girls, Girls Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Girls, Girls, Girls Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Preacher’s Wife (albumi)

| The Preacher's Wife OST Whitney Houston |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 26. marraskuuta 1996
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Mervyn Warren, Whitney Houston, Babyface, David Foster, Teddy Riley
 Tyylilaji: Gospel, R&B, Pop
 Levy-yhtiö: Arista Records
Whitney Houstonin muut julkaisut
| Waiting to Exhale OST 1995 | The Preacher's Wife OST 1996 | My Love Is Your Love 1998 |
The Preacher's Wife on Whitney Houstonin samannimistä elokuvaa varten levyttämä soundtrack-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1996. Levy on maailman kaikkien aikojen myydyin gospel-albumi.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | I Believe in You and Me | David Wolfert, Sandy Linzer | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.03 |  |  |  |  |  |
| 2. | Step by Step | Annie Lennox | Stephen Lipson | 4.12 |  |  |  |  |  |
| 3. | Joy (with the Georgia Mass Choir)  | Kirk Franklin | Mervyn Warren, Whitney Houston | 3.16 |  |  |  |  |  |
| 4. | Hold On, Help Is On The Way (with the Georgia Mass Choir)  | Rev. Kenneth Paden | Mervyn Warren, Whitney Houston | 3.09 |  |  |  |  |  |
| 5. | I Go to the Rock (with the Georgia Mass Choir)  | Dottie Rambo | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.05 |  |  |  |  |  |
| 6. | I Love the Lord (with the Georgia Mass Choir)  | Richard Smallwood | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.57 |  |  |  |  |  |
| 7. | Somebody Bigger Than You and I (Featuring Bobby Brown, Faith Evans, Johnny Gill, Monica and Ralph Tresvant)  | Johnny Lange, Hy Heath, Sonny Burke | Whitney Houston, Rickey Minor | 4.42 |  |  |  |  |  |
| 8. | You Were Loved | Diane Warren | Babyface | 4.13 |  |  |  |  |  |
| 9. | My Heart Is Calling | Babyface | Babyface | 4.15 |  |  |  |  |  |
| 10. | I Believe in You and Me (Single Version)  | David Wolfert, Sandy Linzer | David Foster | 3.55 |  |  |  |  |  |
| 11. | Step by Step (Remix)  | Annie Lennox | Teddy Riley | 4.34 |  |  |  |  |  |
| 12. | Who Would Imagine a King | Mervyn Warren, Hallerin Hilton Hill | Mervyn Warren, Whitney Houston | 3.31 |  |  |  |  |  |
| 13. | He's All Over Me (with Shirley Caesar and the Georgia Mass Choir)  | Alvin Darling | Mervyn Warren, Whitney Houston | 3.53 |  |  |  |  |  |
| 14. | The Lord Is My Shepherd (Esittäjä: Cissy Houston ja Hezekiah Walker Choir)  | Traditional | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.24 |  |  |  |  |  |
| 15. | Joy to the World (with the Georgia Mass Choir)  | Traditional | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.41 |  |  |  |  |  |
The Change-Up

| The Change-Up |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  David Dobkin
Käsikirjoittaja:  Jon Lucas Scott Moore
Tuottaja:  David Dobkin Neal H. Moritz
Säveltäjä:  John Debney
Kuvaaja:  Eric Alan Edwards
Leikkaaja:  Don Zimmerman
Pääosat:  Ryan Reynolds Jason Bateman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Relativity Media Original Film Big Kid Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   5. elokuuta 2011  23. syyskuuta 2011
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  52 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Tuotto:  75 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Change-Up on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kehonvaihdosta kertova komediaelokuva, jonka on tuottanut ja ohjannut David Dobkin, käsikirjoittaneet Jon Lucas ja Scott Moore ja jonka pääosia näyttelevät Ryan Reynolds ja Jason Bateman. Universal Pictures julkaisi elokuvan Pohjois-Amerikassa 5. elokuuta 2011
Juoni

Yhdessä kasvaneet Mitch Planko ja Dave Lockwood (Ryan Reynolds ja Jason Bateman) olivat erottamattomat parhaat ystävät, mutta vuosien kuluessa he ovat hiljalleen ajautuneet erilleen. Daven ollessa ylityöllistetty lakimies, aviomies ja kolmen lapsen isä, Mitch on puolityöllistetty mies-lapsi, jolla ei ole ikinä ollut vastuuta mistään. Mitchin silmissä Davella on kaikkea: kaunis vaimo Jamie (Leslie Mann), kolme lasta, jotka palvovat tätä sekä korkeapalkkainen työ arvostetussa lakifirmassa. Dave puolestaan näkee Mitchin stressivapaan elämän ilman vastuuta tai seuraamuksia todeksi tulleena unelmana.
Yhdessä vietetyn ryyppyillan jälkeen Mitchin ja Daven maailmat menevät ylösalaisin, kun he heräävät kehoja vaihtaneina. Huolimatta uudesta vapaudestaan suhteessa normaaleihin rutiineihinsa ja tapoihinsa, he huomaavat pian etteivät toistensa elämät olleetkaan läheskään niin ruusuisia kuin miltä alun perin vaikutti. Lisää ongelmia tuovat Daven seksikäs työtoveri Sabrina McArdle (Olivia Wilde) ja Mitchin vieraantunut isä, Mitch vanhempi (Alan Arkin). Ajan ollessa heitä vastaan, Mitch ja Dave yrittävät olla tuhoamatta toistensa elämiä yrittäessään löytää tavan päästä takaisin omaansa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ryan Reynolds  | … |  Mitch Planko   |
|  Jason Bateman  | … |  Dave Lockwood   |
|  Leslie Mann  | … |  Jamie Lockwood   |
|  Olivia Wilde  | … |  Sabrina McArdle   |
|  Alan Arkin  | … |  Mitchin isä   |
|  Sydney Rouviere  | … |  Cara Lockwood   |
|  Mircea Monroe  | … |  Tatiana   |
|  Lauren Bain  | … |  Sarah   |
|  Luke Bain  | … |  Peter   |
|  TJ Hassan  | … |  Kato   |
The Monkees (albumi)

| The Monkees The Monkees |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuussa 1966
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1966
 Tuottaja(t): Tommy Boyce, Bobby Hart, Jack Keller, Michael Nesmith
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 29.24
 Levy-yhtiö: Colgems
The Monkeesin muut julkaisut
|   | The Monkees 1966 | More of the Monkees 1967 |
Singlet albumilta The Monkees
 ”"Last Train to Clarksville" / "Take a Giant Step"” Julkaistu: 16. elokuuta 1966  ”"I Wanna Be Free"” Julkaistu: toukokuu 1967
The Monkees on The Monkees:in ensimmäinen albumi vuodelta 1966.
Kappaleet > A-puoli

(Theme From) the Monkees – 2.20 (säv. Boyce, Hart)
Saturday's Child – 2.44 (säv. Gates)
I Wanna Be Free – 2.24 (säv. Boyce, Hart)
Tomorrow's Gonna Be Another Day – 2.33 (säv. Venet, Boyce)
Papa Gene's Blues – 1.55 (säv. Nesmith)
Take a Giant Step – 2.32 (säv. King, Goffin)
Kappaleet > B-puoli

Last Train to Clarksville – 2.40 (säv. Boyce, Hart)
This Just Doesn't Seem to Be My Day – 2.08 (säv. Boyce, Hart)
Let's Dance on – 2.30 (säv. Boyce, Hart)
I'll Be True to You – 2.48 (säv. Goffin, Titleman)
Sweet Young Thing – 1.54 (säv. King, Goffin, Nesmith)
Gonna Buy Me a Dog – 2.38 (säv. Boyce, Hart)
Kokoonpano

Micky Dolenz – rummut, laulu
Davy Jones – kitara, laulu
Michael Nesmith – kitara, laulu
Peter Tork – kitara, laulu
Arviot

Allmusic:
Giovanni Meoni

Giovanni Meoni
Giovanni Meoni on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.
Meoni opiskeli pianonsoittoa ja laulamista. Hän tulkitsi alun perin Vincenzo Bellinin ja Gaetano Donizettin bel canto -ohjelmistoa, mutta eteni Giuseppe Verdin oopperoiden suuriin rooleihin. Näyttämödebyyttinsä Meoni teki Marcellon roolissa Giacomo Puccinin oopperassa La bohème Rietin Teatro Flavio Vespasianossa. Hän saavutti sekä kansallista että kansainvälistä kilpailumenestystä.
Meoni on tehnyt esiintymisiä muun muassa Metropolitan-oopperassa, Wienin valtionoopperassa, Zürichin oopperassa, Bolšoi-teatterissa ja Gran Teatre del Liceussa. Kapellimestareita, joiden johdolla hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Riccardo Muti, Zubin Mehta, Myung-whun Chung, Gary Bertini, Daniele Gatti, Daniel Oren, Gianluigi Gelmetti, Alain Lombard, Pinchas Steinberg, Nello Santi, Donato Renzetti ja Renato Palumbo.
Harmaat Satamat

Harmaat Satamat (sindariksi Mithlond) on haltioiden satama J. R. R. Tolkienin luoman Keski-Maan fantasiamaailman luoteisosassa, Lhûnin lahden rannalla.
Beleriandin haltiat, jotka päättivät jäädä Keski-Maahan Morgothin kanssa käydyn sodan jälkeen, perustivat Harmaat Satamat Toisen Ajan alussa. Myöhemmin haltiat käyttivät Harmaita Satamia lähteäkseen Keski-Maasta Valinoriin. Harmaat Satamat olivat osa Lindonia, Gil-galadin, Keski-Maan viimeisen Noldorin Korkean Kuninkaan, hallitsemaa kuningaskuntaa.
Keski-Maan kartan mukaan Harmaat Satamat sijaitsevat paikassa, jossa Lhûn-joki laskee Lhûnin lahteen Eriadorissa. Harmaiden Satamien vieressä sijaitsevat myös Forlond (pohjoinen satama) ja Harlond (eteläinen satama) lahden pohjois- ja eteläpuolilla vastaavasti.
Haltioiden lisäksi myös Bilbo Reppuli ja Frodo Reppuli lähtivät Valinoriin Harmaista Satamista. Myöhemmin myös Samvais Gamgi lähti Valinoriin (käytettyään myös itse Valtasormusta, vaikkakin vain lyhyen aikaa vuonna 1484 Konnun ajanlaskun mukaan (vuonna 61 Neljättä Aikaa).
On epäselvää, mikä Keski-Maan haltioiden kohtalo oli Neljännellä Ajalla, ja kuinka pitkään Círdan ja hänen väkensä olivat Harmaissa Satamissa ja jatkoivat suurten laivojen rakentamista, jotka kuljettivat haltioita Valinoriin.
HD 149026

| HD 149026 |
| --- | --- |

Muut designaatiot:  HIP 80838, SAO 65349, BD+38 2787
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  8,15 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  3,66 Mv
Valovoima:  2,72 ± 0,5 aurinkoa
Spektriluokka:  G0IV
Väri-indeksi:  B-V 0,611
Lämpötila:  6147 ± 50 K
Massa:  1,31 ± 0,1 M☉
Säde:  1,45 ± 0,1 R☉
Metallipitoisuus:  200% - 260%
Ikä:  (2,0 ± 0,8) × 109 vuotta
Elinkelpoinen vyöhyke:  0,82 - 2,56 AU
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Herkules
Rektaskensio (J2000):  16h 30m 29,619s
Deklinaatio (J2000):  +38° 20′ 50,31″
Etäisyys:  257 valovuotta (78,9 ± 6,6 parsekia)
Parallaksi:  12,68 ± 0,79 mas
Säteisnopeus:  -18,1 km/s
Ominaisliike:  RA: -77,12 Dec.: 53,34 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 52° S välillä. 
HD 149026 on keltainen alijättiläistähti Herkuleen tähdistössä 257 valovuoden päässä Maasta. Vuonna 2005 läheltä tähteä löydettiin eksoplaneetta, jonka lämpötila on noin 2 000 °C.
| Planeetta (tähdestä lukien) | Massa (MJ) | Kiertoaika (d) | Etäisyys (AU) | Eksentrisyys (radan soikeus) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  b  | 0,36 ± 0,03 MJ | 2,8766 ± 0,001 | 0,042 | 0 |
Ominaisuuksia

Tähden pintalämpötilan ja luminositeetin mittaustarkkuudesta aiheutuu planeetan säteen määrittämisen epätarkkuusselvennä.
Logg=4,26 (gravitaatio tähden pinnalla)
Metallipitoisuus 2,29 (2 -- 2,5)
Metallipitoisuus [Fe/H] 0,36 (± 0,05)
Kromosfääri ei aktiivinen
Arvioitu tähden elinikä 4448 miljoonaa vuotta.
Aiheesta muualla

N2K Information For Star HD149026 (Arkistoitu – Internet Archive) San Francisco State University
Amateur Detects New Transiting Exoplanet
| --- | --- |
Tähdet:  β Her, ζ Her, δ Her, π Her, α1 Her, μ Her, η Her, ξ Her, γ Her, ι Her, ο Her, 109 Her, θ Her, τ Her, ε Her, ρ Her, 110 Her, σ Her, φ Her, 95 Her, 111 Her, 102 Her, λ Her, ν Her, 113 Her, ρ Her, ω Her, 113 Her, χ Her, 69 Her, 93 Her, υ Her, 68 Her, 52 Her, 30 Her, 29 Her, 42 Her, 60 Her, 106 Her, 95 Her, 98 Her, 104 Her, 32 Oph, κ Her, 51 Her, 99 Her, 87 Her, 5 Her, 101 Her, 107 Her, 70 Her, 43 Her, 90 Her, 45 Her, HD 148897, 96 Her, 59 Her, 105 Her, 53 Her, 2 Her, 54 Her, 82 Her, 72 Her, α2 Her, HD 155103, 112 Her, 9 Her, 89 Her, 47 Her, 74 Her, 25 Her, 83 Her, 108 Her, n Her, 78 Her, 73 Her, 16 Her, 4 Her, 50 Her, 84 Her, 10 Her, 79 Her, 37 Her, 100 Her, 21 Her, 77 Her, 100 Her, 39 Her, 56 Her, q Her, 8 Her, 61 Her, 63 Her, OP Her, 97 Her, κ Her, 57 Her, 34 Her, 49 Her, X Her, 41 Her, 48 Her, 14 Her, 49 Ser, 19 Her, U Her, 88 Her, 32 Her, 36 Her, HD 164922, 31 Her, 13 Her, HD 149026, HD 170469
Eksoplaneetat:  14 Her b, HD 164922 b, HD 149026 b
The Covenant Progress

| The Covenant Progress Crimson Moonlight |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2003
 Tuottaja(t): Tomas Johansson, Crimson Moonlight
 Tyylilaji: melodinen black metal
 Kesto: 50.13
 Levy-yhtiö: Rivel
Crimson Moonlightin muut julkaisut
| Eternal Emperor (EP) 1998 | The Covenant Progress 2003 | Veil of Remembrance 2005 |
The Covenant Progress on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 2003. Tyyliltään albumin musiikki on modernia melodista black metalia. Yhtye oli juuri päässyt ruotsalaiselle Rivel Records -levy-yhtiölle. Albumi äänitettiin vuoden 2003 tammikuun ja helmikuun välisenä aikana sekä Carl Johan Grimmarkin Dream Factorylla että Studio Resoundissa, jossa Tomas Johansson toimi tuottajana sekä masteroi albumin Criteria Masteringissa.
Albumi sai myönteisen vastaanoton mediassa ja sitä kehuttiin useimpia muita black metal -yhtyeitä taitavammasta soitosta mutta kritisoitiin puuduttavasta äänimaisemasta. Eternal Emperor on uudelleensovitettu versio edellisen ep:n kappaleesta. Viimeinen kappale "The Covenant" on kosketinsoitininstrumentaali. Albumin sanoitukset perustuvat John Bunyanin vuonna 1678 julkaistuun kirjaan Kristityn vaellus, ja kansilehdessä on suoria lainauksia kirjasta.
Kappaleet

Mist of the Spiritual Dimension – 4.11
The Pilgrimage – 5.29
Path of Pain – 7.32
Thy Wilderness – 6.35
Eternal Emperor – 3.48
A Painting in Dark – 4.52
Eyes of Beauty – 4.48
A Thorn in My Heart – 5.55
The Covenant – 7.03
Kokoonpano

Simon "Pilgrim" Rosén  – ­laulu
Petter Stenmarker – kitara, koskettimet
Hubertus Liljegren – kitara, basso
Gustav "Gurra" Elowsson – rummut
Per Sundberg – kitara
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Crimson Moonlight – The Covenant Progress (englanniksi)
Albumi The Covenant Progress Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hammashaukat

| Hammashaukat |
| --- | --- |
 Harpagus bidentatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Hammashaukat Harpagus  Vigors, 1824
Katso myös
   Hammashaukat Wikispeciesissä   Hammashaukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hammashaukat (Harpagus) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Hammashaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Hammashaukkoihin kuuluvia lajeja

Hammashaukka (Harpagus bidentatus)
Vaaleahammashaukka (Harpagus diodon)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Harpagus (englanniksi)
The Monkees

| The Monkees |
| --- | --- |

 The Monkees vuonna 1966
Tiedot
Toiminnassa:  1966–1970, 1986–1989, 1996–1997, 2001–2002, 2010–
Tyylilaji:  rock, pop
Kotipaikka:   Los Angeles, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Micky Dolenz  
Entiset jäsenet:  Davy Jones   Peter Tork   Michael Nesmith  
Levy-yhtiö:  Colgems   Rhino  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Monkees on yhdysvaltalainen yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 1966 samannimistä televisiosarjaa varten. Komediasarjaa tehtiin NBC-yhtiölle vuosina 1966–1968. Yhtyeen aktiiviuraa jatkui vuoteen 1970. Yhtyeen jäseniä olivat Michael Nesmith, Micky Dolenz, Davy Jones ja Peter Tork. Michael Nesmithia ja Peter Torkia lukuun ottamatta he olivat alkuaan vain muusikoita esittäviä näyttelijöitä, ja sarjan musiikin noustessa listoille syntyi kohu siitä, etteivät he oikeasti soita omia kappaleitaan.
Siinä missä televisiosarja oli saanut inspiraationsa The Beatlesin Yeah, yeah, tässä me tulemme -elokuvasta ja laajemmin 1960-luvulla British Invasion -ilmiönä tunnetusta brittiyhtyeiden menestyksellisestä rantautumisesta Yhdysvaltain musiikkimarkkinoille, oli sarja vastavuoroisesti suosiossa eturivin brittimuusikoiden keskuudessa: muun muassa John Lennonin on kerrottu olleen The Monkees -fani ja verranneen sarjaa Marx-veljesten huumoriin. The Wholla oli hetken aikaa jopa suunnitteilla vastaavanlaisen televisiosarjan tekeminen.
Sarjan ja yhtyeen ideoijat olivat elokuvatuottaja Bert Schneider ja myöhemmin persoonallisista elokuvistaan tunnettu ohjaaja Bob Rafelson. Ulkonäön ja näyttelijäntaitojen perusteella valittujen yhtyeen jäsenten musiikillisia taitoja epäiltiin, mutta heistä Michael Nesmith teki 1970- ja 1980-luvulla menestyksekkään uran country rock -artistina.
Yhtyeen albumi Headquarters (1967) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Jäsenet

Micky Dolenz – laulu, rummut, moog syntetisaattori, kitara  (1966–1971, 1986–1989, 1993–1997, 2001–2002, 2011–)
Davy Jones – laulu, tamburiini, marakassit, basso, kitara, rummut  (1966–1971, 1986–1989, 1993–1997, 2001–2002, 2011–2012 )
Peter Tork – laulu, koskettimet, piano, kitara, basso, banjo  (1966–1968, 1986–1989, 1995–1997, 2001, 2011–2019)
Michael Nesmith – laulu, kitara, koskettimet  (1966–1970, 1986, 1989, 1996–1997, 2012–2021)
Diskografia

The Monkees (1966)
More of The Monkees (1967)
Headquarters (1967)
Pisces, Aquarius, Capricorn & Jones, Ltd. (1967)
The Birds, The Bees & The Monkees (1968)
Head (1968) - soundtrack
Instant Replay (1969)
The Monkees Present (1969)
Changes (1970)
Pool It! (1987)
Justus (1996)
Greatest hits (1995)
Good Times! (2016)
Christmas Party (2018)
Diskografia > Tunnetuimpia kappaleita

(Theme From) The Monkees (1966)
Last Train to Clarksville (1966)
I'm A Believer (1966)
(I'm Not Your) Stepping Stone (1967)
Look Out (Here Comes Tomorrow) (1967)
A Little Bit Me, A Little Bit You (1967)
Daydream Believer (1967)
Pleasant Valley Sunday (1967)
Valleri (1968)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
The Monkees Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Monkees Myspacessa (englanniksi)
Giovanni Anselmo

Giovanni Anselmo: Verkürzter Himmel 1987
Giovanni Anselmo (5. elokuuta 1934 Borgofranco d'Ivrea, Torino, Italia – 18. joulukuuta 2023) oli italialainen taiteilija, jonka teokset edustavat Arte povera -liikettä.
Ura ja tyyli

Anselmo omistautui maalaustaiteelle vuosina 1954–1964, mutta hylkäsi sen 1965 keskittyäkseen työstämään veistoksellisia objekteja, joihin hän sai inspiraatiota luonnonilmiöiden vaikutuksista. Anselmon varsinainen taiteilijanura käynnistyi Torinon Arte povera -liikkeessä, jonka kautta hän osallistui ryhmänäyttelyyn ensi kerran vuonna 1967. Vuodesta 1968 lähtien Anselmo piti myös soolonäyttelyitä. Sittemmin hänen töitään on ollut runsaasti esillä niin Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin.
Eräs Anselmon tunnetuimmista töistä on käsitteellinen valokuvateos Äärettömyyttä kohti heittäytynyt varjoni Strombolin huipulla auringon noustessa 16 elokuuta 1965, jota Anselmo luonnehtii seuraavasti: "Silloin ymmärsin olevani osallisena nopeuden, auringon ja avaruuden tapahtumassa... työni liittää meidät maailman energiaan... myös me olemme energiaa."
Työssään Anselmo hyödyntää eri materiaalien fyysisiä ominaisuuksia ja niiden herättämiä vaikutelmia. Hän on suosinut luonnonmateriaaleja, kuten kiveä, puuta, rautaa ja erilaisia kasviperäisiä materiaaleja. Keskeisiä Anselmon taiteen teemoja ovat energia, avaruus, aika, valo sekä luonnonvoimat (painovoima, magnetismi ja aineen kuluminen). Uudessa kontekstissa esitettävät materiaalit ja objektit vetoavat tunteiden sijaan ennen kaikkea käsitteellisiin ja yleisinhimillisiin kysymyksiin havainnosta ja kokemisesta.
Teokset Suomessa

Kaksi Anselmon teoksista kuuluu Valtion taidemuseon kokoelmiin. Kiasman Kouri-kokoelmista löytyvät graniittikimpaleista koostuva Nimetön (1989) sekä veistos Ultramariini (1984).
Palkinnot

Vuonna 1990 Anselmolle myönnettiin Leone d'oro -palkinto maalauksesta 44. Venetsian biennaalissa.
Aiheesta muualla

Giovanni Anselmon teokset Nykytaiteen museo Kiasman kokoelmissa[vanhentunut linkki]