stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Okinotorishima

Okinotorishiman sijainti
Okinotorishiman kartta
Okinotorishima (jap. 沖ノ鳥島, ’ulappalintusaari’) on Japanille kuuluva asumaton atolli Tyynen valtameren Filippiinienmeressä. Se on Japanin eteläisin piste. Atolliin kuuluu muutama pieni saari, jotka ovat laskuveden aikaan merenpinnan yläpuolella; atolli on itä-länsisuunnassa 4,5 kilometriä pitkä ja pohjois-eteläsuunnassa 1,7 kilometriä leveä. Okinotorishima sijaitsee 1 740 kilometriä lounaaseen Tokiosta ja 900 kilometriä lounaaseen Ogasawarasaarten Chichijimasta. Hallinnollisesti atolli kuuluu Tokion metropolin Ogasawaran kyläkuntaan.
Okinotorishima on Japanin ja Kiinan välisen kiistan kohteena. Jos Okinotorishima katsotaan saareksi, Japani voi vaatia sen ympäriltä noin 400 000 neliökilometrin laajuisen yksinomaisen talousvyöhykkeen (EEZ). Kiinan ja Etelä-Korean mukaan Okinotorishima ei täytä saaren määritelmää. Aiemmin atollilla oli kuusi kohtaa, jotka nousivat merenpinnan yläpuolelle, mutta vuosien saatossa osa niistä hävisi eroosion myötä ja vuonna 1989 enää kaksi oli havaittavissa. Niiden suojelemiseksi Japani rakennutti niille betoniset jalustat ja aloitti vuonna 2011 noin 75 miljardia jeniä maksavan sataman rakentamisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okinotorishima Wikimedia Commonsissa
Okkert Brits

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brits Karlsruhessa vuonna 2006. |  Brits Karlsruhessa vuonna 2006. |  Brits Karlsruhessa vuonna 2006. |  |
Maa:   Etelä-Afrikka
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1995 | seiväshyppy |  |
Okkert Brits (s. 22. elokuuta 1973 Uitenhage, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen entinen seiväshyppääjä.
Brits voitti vuonna 1992 Afrikan-mestaruuden seiväshypyssä ja sijoittui Soulin nuorten MM-kisoissa kolmanneksi tuloksella 540. Kauden lopussa hän hyppäsi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen Afrikan-mestaruuden, mutta karsiutui Stuttgartin MM-kisoissa tuloksella 565. Vuonna 1994 hän voitti yleisurheilun maailmancupin hypättyään 590. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Afrikan kisoissa ja MM-pronssia Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa. Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli neljäs, mutta kauden lopussa hän voitti GP-finaalin tuloksella 595. Vuonna 1997 hän sijoittui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa kuudenneksi ja vuonna 1998 hän voitti Afrikan-mestaruuden. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän hyppäsi kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna kultaa Afrikan kisoissa.
Brits sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 seitsemänneksi ja myöhemmin samana vuonna GP-finaalissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän oli Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa seitsemäs. Vuonna 2002 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa ja voitti myöhemmin samana vuonna yleisurheilun maailmancupin. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti MM-hopeaa. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui sekä Budapestin sisäratojen MM-kisoissa että Ateenan olympialaisissa, mutta voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden. Hän voitti maansa mestaruuden myös vuonna 2006. Samana vuonna hän voitti Afrikan-mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa viidenneksi.
Britsin pikkuveli Pieter on myös seiväshyppääjä. Okkert Brits pitää ennätyksellään hallussaan seiväshypyn Afrikan-ennätystä.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,96 (1996)
Seiväshyppy: 603 (1995)
Omer Shapira

Omer Shapira vuonna 2018.
Omer Shapira (s. 9. syyskuuta 1994) on israelilainen maantiepyöräilijä. Hän on voittanut useita maansa mestaruuksia. Hän sijoittui Kalifornian ympäriajossa kahdeksanneksi vuonna 2019. Hän sijoittui Italian ympäriajossa 21:nneksi vuonna 2019 ja 29:nneksi vuonna 2020. Hän sijoittui 24:nneksi Tokion olympialaisten maantieajossa 2021 oltuaan pitkään parhaimmillaan yli kymmenen minuutin irtiotossa kilpailun lopulta voittaneen itävaltalaisen Anna Kiesenhoferin ja puolalaisen Anna Plichtan kanssa. Samojen kisojen aika-ajossa hän sijoittui 15:nneksi.
Garcilaso de la Vega

| Garcilaso de la Vega |
| --- | --- |
 Garcilaso de la Vega
Henkilötiedot
Syntynyt: 1501 Toledo, Espanja
Kuollut: 1536 (34–35 vuotta) Nizza, Ranska
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Garcilaso de la Vega (1501 Toledo, Espanja – 1536 Nizza, Ranska) oli espanjalainen runoilija.
Garcilaso de la Vega oli arvostettua sukua ja hovimies. Hän osallistui Fréjusin taisteluun, jossa hän haavoittui kuolettavasti.
Garcilaso de la Vega oli Espanjan merkittävimpiä renessanssilyyrikoita ja sai runoihinsa vaikutteita Vergiliukselta, Petrarcalta ja Torquato Tassolta. Hän sovelsi oktametria, ja hänen ansiostaan se omaksuttiin espanjalaisessa runoudessa laajalti käyttöön. Hänen tuotantonsa oli varsin suppea.
Suomennetut teokset

Nemoroson valitus: Ensimmäinen eklogi: ote (Salicio y Nemoroso: Egloga I), suom. Aale Tynni. Suomennos kattaa ensimmäisen eklogin rivejä 239–351.
Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954
Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni. WSOY 1957, 1974, 2004
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garcilaso de la Vega Wikimedia Commonsissa
Omero Bonoli

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | hevonen |  |
Omero Bonoli (17. syyskuuta 1909 Ravenna – maaliskuu 1934) oli italialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja sai siellä hopeaa hevosessa.
Garching bei München

| Garching bei München |
| --- | --- |

 vaakuna
 Garching bei München
 Koordinaatit: 48°15′N, 11°39′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ylä-Baijeri
Piirikunta:  München
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dietmar Gruchmann (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,16 km²
Korkeus:  481 m
Väkiluku:  17 192
 – Väestötiheys:  611 as./km²
 
 www.garching.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Garching bei München on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa aivan Münchenin läheisyydessä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 17 192 ja sen pinta-ala on 28,16 neliökilometriä. Garching bei Münchenissä sijaitsee yksi Max Planck -instituuteista ja Euroopan eteläisen observatorion päämaja.
Ensimmäinen maininta Garching bei Münchenistä on vuodelta 915. 31. lokakuuta 1957 käynnistettiin Garchingissa Länsi-Saksan ensimmäinen kokeellinen ydinreaktori. Paikkakunnasta tuli kaupunki 1990 ja osa Münchenin teknillisestä yliopistosta muutti sinne vuonna 1997. Münchenin metron U6-linja palvelee kaupunkia kolmella asemalla (Garching-Hochbrück, Garching ja Garching-Forschungszentrum).
Kaupungin väkiluvun kehitys viime vuosikymmeninä:
1980: 11 140 asukasta
1990: 13 111 asukasta
2000: 15 512 asukasta
2010: 16 136 asukasta
Ystävyyskaupungit

Lørenskog, Norja
Radeberg, Saksa
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garching bei München Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Olli Kosonen

Olavi "Olli" Kosonen (4. tammikuuta 1938 – 11. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kontrabasisti ja pedagogi.
Kosonen aloitti muusikonuransa viulistina, opiskellen Sibelius-Akatemiassa Gustaf Thiemen ja Erik Cronvallin johdolla. 18-vuotiaana hän alkoi opiskella kontrabassonsoittoa Oiva Nummelinin johdolla ja vaihtoi pian kontrabasson pääaineekseen. Kontrabassodiplomin hän suoritti vuonna 1964. Tämän jälkeen hän aloitti jatko-opintonsa samana vuonna Pariisissa Gaston Logerot´n oppilaana (1964–1970). Ensikonserttinsa Kosonen piti Helsingissä vuonna 1969.
Kosonen toimi vuosina 1961–1964 Helsingin kaupunginorkesterin kontrabasistina; Radion sinfoniaorkesterin kontrabassoryhmän äänenjohtajana hän aloitti vuonna 1964 ja jatkoi aina eläkkeelle siirtymiseensä, vuoteen 1998 asti. Sibelius-Akatemian kontrabassonsoiton lehtorina hän toimi vuosina 1971–1998.
Kosonen esiintyi useimpien suomalaisorkestereiden solistina. Hänet tunnetaan myös Einojuhani Rautavaaran kontrabassokonserton Angel of Dusk kantaesittäjänä (ensiesitys toukokuussa 1981).
Aiheesta muualla

Olli Kososen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Olli Kosonen – bassonsoiton Grand Old Man
One Wish: The Holiday Album

| One Wish: The Holiday Album Whitney Houston |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2003
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Mervyn Warren, Troy Taylor, Gordon Chambers, Barry Eastmond, Whitney Houston
 Tyylilaji: R&B
 Levy-yhtiö: Arista Records
Whitney Houstonin muut julkaisut
| Just Whitney 2002 | One Wish: The Holiday Album 2003 | The Ultimate Collection 2007 |
One Wish: The Holiday Album on Whitney Houstonin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 18. marraskuuta vuonna 2003. Albumin teemana on joulu, ja se sisältää monia joululauluklassikkoja Houstonin tulkitsemina. Se myi kultaa Yhdysvalloissa, ja maailmanlaajuisesti noin miljoona kappaletta.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | The First Nöel | Traditional | Troy Taylor | 3.14 |  |  |  |  |  |
| 2. | The Christmas Song (Chestnuts Roasting on an Open Fire) | Mel Torme, Robert Wells | Troy Taylor | 3.12 |  |  |  |  |  |
| 3. | Little Drummer Boy (featuring Bobbi Kristina Brown)  | Katherine Davis, Henry Onorati, Harry Simeone | Mervyn Warren | 4.29 |  |  |  |  |  |
| 4. | One Wish (For Christmas) | Gordon Chambers, Barry Eastmond, Freddie Jackson | Gordon Chambers, Barry Eastmond | 4.12 |  |  |  |  |  |
| 5. | Cantique de Nöel (O Holy Night) | Traditional | Mervyn Warren | 3.48 |  |  |  |  |  |
| 6. | I'll Be Home for Christmas | Kim Gannon, Walter Kent, Buck Ram | Mervyn Warren | 3.45 |  |  |  |  |  |
| 7. | Deck the Halls/Silent Night | Traditional | Mervyn Warren | 4.29 |  |  |  |  |  |
| 8. | Have Yourself a Merry Little Christmas | Ralph Blane, Hugh Martin | Mervyn Warren | 4.49 |  |  |  |  |  |
| 9. | O Come O Come Emanuel | Traditional | Mervyn Warren | 3.06 |  |  |  |  |  |
| 10. | Who Would Imagine a King (featuring The Nativity Choir)  | Mervyn Warren, Hallerin Hilton Hill | Mervyn Warren, Whitney Houston | 3.30 |  |  |  |  |  |
| 11. | Joy to the World (with The Georgia Mass Choir)  | Traditional | Mervyn Warren, Whitney Houston | 4.41 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 43.15 |  |  |  |  |  |
George Arnott Walker Arnott

| George Arnott Walker Arnott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6.  helmikuuta 1799 Edinburgh, Skotlanti
Kuollut: 17. huhtikuuta 1868 (69 vuotta) Glasgow, Skotlanti
Koulutus ja ura
   
George Arnott Walker Arnott (6.  helmikuuta 1799 Edinburgh, Skotlanti – 17. huhtikuuta 1868 Glasgow, Skotlanti) oli skotlantilainen kasvitieteilijä.
Elämä ja ura

Arnott vietti varhaisvuodet Edensheadissa ja Arlaryssa Fifen ja Kinrossin rajalla. Vuonna 1807 hän lähti Edinburghiin, kirjautui yliopistoon vuonna 1813 ja suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1818. Hän opiskeli sitten oikeustiedettä ja hyväksyttiin asianajajaksi vuonna 1821. Ammatti ei kuitenkaan kiinnostanut häntä, ja hän luopui siitä pian. Hänen huomionsa oli noin kolme tai neljä vuotta aiemmin kiinnittynyt kasvitieteeseen, ja tälle tutkimukselle hän omistautui nyt tutustuen Robert Wightiin ja Robert Kaye Grevilleen sekä hieman myöhemmin William Jackson Hookeriin. Vuonna 1821 hän lähti Ranskaan, jossa hän työskenteli Pariisin herbaariossa ja julkaisi kaksi sammalia käsittelevää artikkelia. Sen jälkeen hän vieraili Espanjassa ja Venäjällä. Vuosina 1830–1840 hän työskenteli William Jackson Hookerin kanssa laatimassa selvitystä kapteeni Frederick William Beecheyn Tyynenmeren ja Beringinsalmen matkoilla kerätyistä kasveista, ja tämä selvitys julkaistiin vuonna 1841 neljässä niteessä. Näiden kymmenen vuoden aikana hän julkaisi aktiivisesti Etelä-Amerikasta, Intiasta ja Senegambiasta peräisin olevien uusien kasvien kuvauksia eri aikakauslehdissä. Arnott teki yhteistyötä Wightin kanssa teoksissaan Illustrations of Indian Botany ja Prodromus Floræ peninsulæ Indiæ Orientalis. Vuonna 1839 hän otti tilapäisesti Hookerin paikan Glasgow'n yliopiston kasvitieteen lehtorina, ja vuonna 1845 hänet nimitettiin yliopiston kasvitieteen professoriksi, ja hän jätti Arlaryn vuonna 1846 ja asettui asumaan Glasgow'hun. Vuonna 1850 hän osallistui Hookerin kanssa British Flora -teoksen kuudenteen painokseen. Samoihin aikoihin hän ryhtyi tutkimaan diatomeja, joista hän muodosti laajan ja arvokkaan kokoelman ja julkaisi useita selvityksiä aiheesta. Hänen suuret kokoelmansa siirtyivät myöhemmin Glasgow'n yliopiston omistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Arnott Walker Arnott Wikimedia Commonsissa
Oskari Palomäki

Oskari Palomäki on suomalainen juontaja, moderaattori ja käsikirjoittaja. Palomäki on juontanut useita televisio-ohjelmia ja toiminut kahdesti jääkiekon mm-kisojen viihdepäällikkönä. Palomäki on myös suunnitellut sisältöä useisiin televisioproduktioihin ja live-tilaisuuksiin. Hän on esiintynyt yritystilaisuuksissa ja suunnitellut ohjelmaa niihin. Käsikirjoittajana Palomäki on kirjoittanut kevennettyjä historiikkeja yrityksistä, kilpailuja tuoteperheistä ja myös lavaohjelmia, joissa esiintyjät tulevat yrityksen sisältä.
Oliivihelttasieppo

| Oliivihelttasieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikansiepot Platysteiridae
Suku::  Hohtohelttasiepot Dyaphorophyia
Laji::  concreta
Kaksiosainen nimi
 Dyaphorophyia concreta  Hartlaub, 1855 
Synonyymit
 Platysteira concreta 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oliivihelttasieppo (Dyaphorophyia concreta) on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Oliivihelttasieppoa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi ja sen kannankehitys on vakaa.
Oskari Partanen

Seth Oskari Partanen (31. elokuuta 1878 Sotkamo – 17. toukokuuta 1970 Sotkamo) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1914–1917.
Partanen syntyi Sotkamossa maanviljelijä Matti Partasen ja Reeta Vilhelmiina Heikkisen pojaksi. Hän oli vuodesta 1912 naimisissa Anna Kaisa Korhosen kanssa. Hän työskenteli maanviljelijänä Sotkamossa sekä Sotkamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Partanen kuoli Sotkamossa 91-vuotiaana.
Elias Valtonen

| Elias Valtonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Elias Valtonen
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Eura, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  200 cm
Paino:  89 kg
Nyk. joukkue:  Básquet Manresa
Sarja:  Liga Endesa
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2018−2020:  Arizonan osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
2013−2015 2015−2018 2020−2021 2021−2023 2022-2023 2023–:   Korihait  HBA-Märsky  Tigers Tübingen  Bàsquet Manresa  Rostock Seawolves  Básquet Manresa
Maajoukkueet
2018–:   Suomi
Ottelut (pisteet):  14 (110)
Aiheesta muualla
FIBA
Elias Valtonen (s. 11. kesäkuuta 1999 Eura) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa pieni laitahyökkääjä.
Pelaajaura > Uran alku Suomessa

Valtonen syntyi Eurassa ja aloitti koripallon seitsemänvuotiaana Euran Pallossa isänsä valmentamana. Myöhemmin Euran Veiviin siirtynyt Valtonen debytoi Korisliigassa Korihaiden joukkueessa 14 vuoden ikäisenä helmikuussa 2014 ja teki myös ensimmäisen Korisliiga-korinsa samanikäisenä. Hän pelasi kaudella 2013–2014 viidessä ottelussa 0,4 pisteen ja 0,4 syötön keskiarvoilla. Korihait jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi I-divisioonaan.
Korihaissa pelatun I-divisioona A -kauden jälkeen Valtonen siirtyi Helsinkiin, lukiojoukkue HBA-Märskyyn. Jo alaikäisenä häneen osoitettiin kiinnostusta yhdysvaltalaisista huippuyliopistoista.
Pelaajaura > Yliopisto

Lokakuussa 2017 Valtonen antoi sitoumuksensa yliopistoliiga NCAA:ssa pelaavaan Arizona Stateen. Valtonen siirtyy Yhdysvaltoihin pelikaudeksi 2018-19.
Tulokaskaudellaan Valtonen pelasi hajaminuutteja. Toisella kaudellaan hän pelasi rotaatiopelaajana levittäen peliä ja uurastaen puolustuksessa, minkälaista roolia hän ei aikaisemmin ollut urallaan pelannut. Toisella yliopistokaudella Valtonen teki hieman päälle 14 minuutissa ottelua kohden 2,0 pistettä ja otti 1,8 levypalloa.
Keväällä 2020 Valtonen ilmoitti jättävänsä yliopistouransa kesken ja palaavansa Suomeen pohtimaan koripallouransa seuraavaa askelta.
Pelaajaura > Tigers Tübingen

Valtonen mietti kesällä 2020 yliopiston vaihtoa ja harkitsi usean Korisliiga-joukkueen tarjouksia. Kesäkuussa 2020 hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pro A:ssa pelanneeseen Tigers Tübingeniin, jonka päävalmentajaksi oli nimetty suomalainen Daniel Jansson. Janssonin tarkoitus oli satsata joukkueessa eurooppalaiseen pelitapaan, mikä yhdessä Janssonin hyvän nuorisovalmentajan maineen kanssa oli tärkeä tekijä Valtosen joukkuepäätöksessä.
Valtonen pelasi Saksan-kautensa yhtenä joukkueen tukipilareista. Hän kirjautti 15,8 pistettä, 4,8 levypalloa ja 2,5 korisyöttöä ottelua kohden.
Pelaajaura > Espanja

Toukokuussa 2021 Valtonen siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Mestarien liigassa ja Espanjan pääsarjassa pelanneeseen Bàsquet Manresaan, jonka suunnitelmat kehittää Valtosta vakuuttivat tämän. Sopimuksessa ei ollut seuran optiota, vain pelaajan optio toisen kauden jälkeen.
Pelaajaura > Maajoukkue

Valtonen pelasi B-nuorten maaotteluita 45 kappaletta. Hänet pelasi vuonna 2014 alle 16-vuotiaiden poikien EM-kilpailuissa, missä hänet valittiin Suomen joukkueen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Maaliskuussa 2015 Valtonen kutsuttiin Jordan Brand Classic -leirille.
Vuonna 2015 Valtonen pelasi Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, joka sijoittui ikäluokan EM-kilpailuissa kuudenneksi ja saavutti Suomen koripallohistorian ensimmäisen nuortensarjojen MM-kisapaikan. Hänet nimettiin vuoden 2016 MM-turnauksen joukkueeseen. MM-kilpailuissa Valtonen teki parhaimmillaan Egyptiä vastaan 24 pistettä. Vuonna 2016 Valtonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden poikien EM-kilpailuissa. Vuonna 2019 hän pelasi Suomen haastajamaajoukkueessa universiaideissa.
Pelityyli

Valtonen on arvioinut omiksi vahvuuksikseen pelinlukutaidon sekä korille ajamisen ja leikkaamisen. Nuoresta iästään johtuen hänen fyysiset ominaisuutensa ovat olennainen kehityskohde. Lisäksi Valtonen on sanonut haluavansa kehittää hyppyheittoaan. Korihaiden toiminnanjohtajan mukaan Valtosella on hyvä pelinlukutaito ja pelirohkeus.
Kesäkuussa 2016 Valtosen arvioitiin kykenevän pelaamaan tulevaisuudessa 2–3-paikan swingmaninä huipputasolla hyökkäyksessä vahvuutenaan monipuolinen heittovalikoima kaukaa ja keskietäisyydeltä. Valtosen monipuolisuutta, johon lukeutuvat muun muassa hyvä pallonkäsittely- ja syöttötaito, on kehuttu.
Aamulehden toimittaja luonnehti Valtosta toukokuussa 2021 suomalaiskoripalloilijana harvinaisen atleettiseksi ja aggressiiviseksi/röyhkeäksi pelaajaksi. Heittävän takamiehen pelipaikalla pelatessaan Valtonen on keskimääräistä isokokoisempi. Hänellä on tapana edetä voimakkaasti kohti koria, ja hänellä on hyvätasoinen keskimatkan heitto.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | MIN | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | Korihait | Korisliiga | 5 | 01:54 | 100,0 % | 0,0 % | – | – | – | – | 0,4 | 0,2 | – | – | 0,4 | 2 |
| 2014–2015 | Korihait | I-divisioona A | 27 | 13:10 | 47,1 % | 30,4 % | 58,3 % | 0,6 | 1,2 | 1,8 | 0,5 | 0,9 | 0,3 | 0,1 | 3,6 | 97 |
| 2015–2016 | HBA-Märsky | I-divisioona A | 25 | 23:54 | 56,3 % | 37,5 % | 73,0 % | 0,5 | 3,0 | 3,5 | 1,2 | 1,8 | 1,4 | 0,6 | 7,9 | 198 |
| 2016–2017 | HBA-Märsky | I-divisioona A | 15 | 26:35 | 43,8 % | 25,0 % | 75,0 % | 0,7 | 5,0 | 5,7 | 2,4 | 2,5 | 1,3 | 0,8 | 9,0 | 135 |
| 2017–2018 | HBA-Märsky | I-divisioona A | 20 | 24:35 | 54,7 % | 41,7 % | 76,2 % | 0,7 | 4,1 | 4,8 | 3,0 | 2,4 | 1,7 | 0,8 | 15,7 | 314 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 5 | 01:54 | 100,0 % | 0,0 % | – | – | – | – | 0,4 | 0,2 | – | – | 0,4 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | I-divisioona A | 87 | 21:11 | 51,8 % | 35,3 % | 73,7 % | 0,6 | 3,0 | 3,6 | 1,6 | 1,7 | 1,1 | 0,5 | 8,6 | 744 |
Tilastot > Pudotuspelit

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | MIN | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | Korihait | I-divisioona A | 6 | 15:03 | 76,9 % | 33,3 % | – | 0,3 | 1,7 | 2,0 | 0,7 | 0,5 | 0,3 | 0,2 | 5,3 | 32 |
| 2017–2018 | HBA-Märsky | I-divisioona A | 11 | 26:41 | 46,7 % | 33,3 % | 71,9 % | 1,3 | 5,3 | 6,5 | 2,5 | 3,5 | 1,9 | 0,9 | 12,5 | 138 |
| Yhteensä | Yhteensä | I-divisioona A | 17 | 22:35 | 51,1 % | 33,3 % | 71,9 % | 0,9 | 4,0 | 4,9 | 1,9 | 2,5 | 1,4 | 0,6 | 10,0 | 170 |
O = ottelut, MIN = peliminuutit, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Yksityiselämä

Valtonen kävi suunnitelmansa mukaisesti Mäkelänrinteen lukiota ja siirtyi yhdysvaltalaisille yliopistokentille.
Aiheesta muualla

Elias Valtonen Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2022
1 Little |
7 Huff |
9 Salin |
11 Koponen |
14 Kantonen |
18 Jantunen |
19 Valtonen |
20 Madsen |
21 Maxhuni |
23 Markkanen |
35 Seppälä |
41 Palmi |
Valmentaja Tuovi
Ottojärvi

| Ottojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Lappeenranta
Koordinaatit:  60°47′00″N, 27°53′00″E
Järvinumero:  86.003.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  45,1 m 
Rantaviiva:  21,2 km 
Pinta-ala:  2,72 km² 
Tilavuus:  0,0117 km³
Keskisyvyys:  4,3 m 
Suurin syvyys:  13 m 
 fiOttojärvi 
Ottojärvi on niemien ja saarten pirstoma latvajärvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 34 kilometriä etelälounaaseen.