stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FC Hongan kausi 2006
Pelaajat

| --- | --- |
VL: Veikkausliiga
SC: Suomen Cup
LC: Liigacup
O: Ottelut
M: Maalit
| Nro | Pelaaja | VL-O | VL-M | SC-O | SC-M | LC-O | LC-M |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Peltonen, Tuomas | 21 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 |
| 2 | Koskinen, Sampo | 22 | 0 | 1 | 0 | 7 | 0 |
| 3 | Heilala, Roope | 22 | 1 | 1 | 0 | 6 | 0 |
| 4 | Jalasto, Ville | 19 | 1 | 4 | 0 | 4 | 0 |
| 5 | Lagerblom, Lasse | 14 | 1 | 2 | 0 | 2 | 0 |
| 6 | Verno, Ilpo | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 7 | Huuhtanen, Peke | 13 | 3 | 2 | 2 | 7 | 2 |
| 8 | Patronen, Hannu | 21 | 0 | 3 | 1 | 2 | 0 |
| 9 | Vasara, Vesa | 23 | 4 | 3 | 0 | 6 | 2 |
| 10 | Vuorinen, Hermanni | 17 | 16 | 3 | 0 | 4 | 1 |
| 11 | Sihvola, Pekka | 5 | 0 | 2 | 3 | 7 | 1 |
| 12 | Maanoja, Tomi | 3 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |
| 13 | Weckström, John | 20 | 4 | 4 | 0 | 4 | 0 |
| 14 | Lind, Lasse | 7 | 1 | 4 | 2 | 3 | 0 |
| 16 | Heikinheimo, Vesa | 3 | 0 | 4 | 0 | 1 | 0 |
| 17 | Puustinen, Jami | 18 | 5 | 3 | 2 | 4 | 0 |
| 18 | Arajuuri, Paulus | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 19 | Helin, Mika | 20 | 0 | 2 | 0 | 4 | 0 |
| 20 | Otaru, Nicholas | 15 | 0 | 4 | 1 | 6 | 0 |
| 21 | Perovuo, Joel | 21 | 0 | 4 | 0 | 5 | 0 |
| 22 | Saarinen, Janne | 16 | 5 | 0 | 0 | 4 | 2 |
| 29 | Terehhov, Sergei | 6 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 30 | Vesterinen, Jan | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 31 | Korhonen, Joni | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
| 33 | Porokara, Roni | 24 | 8 | 4 | 3 | 7 | 1 |
|  ? | Lehkosuo, Mika | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 |
|  ? | Jurvainen, Otto-Pekka | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
Aiheesta muualla

Kauden 2006 pelaajakuvat FC Hongan virallinen sivusto.[vanhentunut linkki]
Hongan ihannekokoonpano kaudella 2006  12. huhtikuuta 2006. Futismaailma. Arkistoitu 20.10.2006. Viitattu 28.1.2007.
Kovat piipussa Espoossa? – Mika Lehkosuo ja Jouko Harjunpää kertovat kauden tavoitteista  11. huhtikuuta 2006. Futismaailma. Arkistoitu 20.10.2006. Viitattu 28.1.2007.
FC Honka 2006 Futismaailman keskustelupalstan viestiketju.[vanhentunut linkki]
Täällä loikkaamme keltamustaan bandwagoniin – FC Honka 2006 FutisForum²:n keskustelupalstan viestiketju.
Erik Skjoldbjærg

Erik Skjoldbjærg
Erik Skjoldbjærg (s. 14. marraskuuta 1964 Tromssa) on norjalainen elokuvaohjaaja.
Vuonna 2002 valmistui Christopher Nolanin ohjaama elokuva Insomnia, joka pääosissa näyttelevät Al Pacino ja Robin Williams. Elokuva pohjautuu Skjoldbjærgin ohjaamaan norjalaiselokuvaan vuodelta 1997. Stellan Skarsgård näyttelee siinä murhaa tutkivaa poliisia, joka vahingossa murhaajaa jahdatessa tulee ampuneeksi oman parinsa ja joutuu etsimänsä murhaajan (Bjørn Floberg) kiristämäksi. Elokuva aukaisi Skjoldbjærgille ovet Hollywoodiin, jossa hän ohjasi Christina Ricciin tähdittämän huumekuvauksen Prozac Nation (2001). Elokuvan jälkeen hän palasi jälleen kotimaahansa ja ohjasi nykyaikaistetun version Henrik Ibsenin näytelmästä Kansanvihollinen.
Lilli Forss-Nordström

Lilli Anna Elisabeth Forss-Nordström  (3. huhtikuuta 1893 Helsinki – 21. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lilli Forss-Nordströmin vanhemmat olivat toimittaja Mathias Forss ja Minna Rancken. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja toimi opettajana helsinkiläisissä kansakouluissa 1913–1925. Forss-Nordström oli Leppävaaran ruotsalaisen kansakoulun johtajana vuodesta 1925.
Lilli Forss-Nordström oli naimisissa vuodesta 1919 opettaja Einar Nordströmin kanssa.
Teoksia

Profiler : en samling noveller. Söderström, Helsingfors 1920
Kvick-Mick på villovägar och andra sagor. Söderström, Helsingfors 1922
Majs Hindriksdotter : skådespel i fem akter från tiden före och under 1808-1809. Svenska teaterföreningen, Helsingfors 1925
Dunse-björnens historia, Schildt, Helsingfors 1925
När Rågskärs-Karin spelade gårdstomte : sagospel i tre akter. Julstjärnans lekar 5. Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförening, Helsingfors 1926
Skuggan från ön : en historia från fordom. Schildt, Helsingfors 1926
När man somnar vid läxorna : sagospel i en akt. Julstjärnans lekar 6. Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförening, Helsingfors 1928
En hjälte. Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1930
Gycklardräkten : sagospel i 3 akter, tredje akten i två avdelningar. Julstjärnans lekar 7. Finlands allmänna svenska folkskollärare- och lärarinneförening, Helsingfors 1931
Barnteater i Alberga : fem pjäser för ungdom ; med teckningar av Gerd I:son Nyqvist. Geber, Stockholm 1939
Christina-Elisabeths förlovning : en liten comedia från det gamla Sjundeå. Borgåbladets teaterbibliotek 86. Borgå 1945
Våren vaknar : sagospel för större och mindre barn ; illustrerad av Tove Jansson. Lindström & C:o, Stockholm-Helsingfors 1951
Min ö. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1959
Esino Lario

| Esino Lario |
| --- | --- |

 vaakuna
 Esino Lario
 Koordinaatit: 46°0′N, 9°20′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Lecco
Väkiluku (2013):  751 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Esino Lario on kunta Pohjois-Italiassa Leccon maakunnassa Lombardian alueella. Vuoden 2013 lopussa kunnassa oli 751 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Esino Lario Wikimedia Commonsissa
Esino Larion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Leccon maakunta
Abbadia Lariana | Airuno | Annone di Brianza | Ballabio | Barzago | Barzanò | Barzio | Bellano | Bosisio Parini | Brivio | Bulciago | Calco | Calolziocorte | Carenno | Casargo | Casatenovo | Cassago Brianza | Cassina Valsassina | Castello di Brianza | Cernusco Lombardone | Cesana Brianza | Civate | Colico | Colle Brianza | Cortenova | Costa Masnaga | Crandola Valsassina | Cremella | Cremeno | Dervio | Dolzago | Dorio | Ello | Erve | Esino Lario | Galbiate | Garbagnate Monastero | Garlate | Imbersago | Introbio | Introzzo | La Valletta Brianza | Lecco | Lierna | Lomagna | Malgrate | Mandello del Lario | Margno | Merate | Missaglia | Moggio | Molteno | Monte Marenzo | Montevecchia | Monticello Brianza | Morterone | Nibionno | Oggiono | Olgiate Molgora | Olginate | Oliveto Lario | Osnago | Paderno d’Adda | Pagnona | Parlasco | Pasturo | Perledo | Pescate | Premana | Primaluna | Robbiate | Rogeno | Santa Maria Hoè | Sirone | Sirtori | Sueglio | Suello | Taceno | Torre de’ Busi | Tremenico | Valgreghentino | Valmadrera | Varenna | Vendrogno | Vercurago | Verderio | Vestreno | Viganò
Esipuhdistaja

Esipuhdistaja  on maataloudessa ja erityisesti viljanviljelyssä käytettävä laite, joka sijaitsee useimmiten kuivurin yhteydessä. Sillä saadaan poistettua viljan joukosta erilaisia epäpuhtauksia, kuten pölyä, roskia, akanoita ja piensiemeniä. Sitä käytetään varsinkin silloin, kun käsiteltävä viljaerä myydään teollisuuteen.
Vanhemmassa koneistetussa maataloudessa esipuhdistajan tehtävät hoidettiin tuultajalla eli viskurilla. Seuloilla varustettu viskuri on esipuhdistajaa monipuolisempi laite, sillä esipuhdistin ei lajittele viljaa.
Aiheesta muualla

Kauhajoen kokemuksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kritiikkiäkin (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucio Bini

| Lucio Bini> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1908
Kuollut: 1964 (55–56 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  neurotiede
Lucio Bini (1908–1964) oli italialainen lääkäri. Hän keksi sähköhoidon yhdessä neurologin Ugo Cerlettin kanssa.
Ernesto Nazareth

Ernesto Nazareth.
Ernesto Júlio de Nazareth (20. maaliskuuta 1863 Rio de Janeiro – 4. helmikuuta 1934 Jacarepaguá) oli brasilialainen säveltäjä ja pianisti. Hän on eräs keskeisiä hahmoja brasilialaisen musiikin historiassa.
Perhe

Ernesto Nazarethin vaimon nimi oli Teodora. Pariskunnalla oli kolme lasta: poika (Ernesto) ja kaksi tytärtä (Marieta ja Eulina).
Sävellykset

Nazarethin sävellystuotanto käsittää noin 90 tangoa, 40 valssia ja 28 polkkaa. Sen lisäksi hän sävelsi muun muassa sottiiseja, masurkoita, maksiiseja, karnevaalimarsseja ja sambakappaleita. Hänen tuotannostaan 229 sävellystä on sävelletty pianolle.
Nazarethin sävellyksissä yhdistyvät vaikutteet hänen kotimaansa Brasilian musiikin lisäksi eurooppalaisen taidemusiikin sekä yhdysvaltalaisen mustan väestönosan musiikin (muun muassa ragtime) taholta. Hänen valsseissaan on nähtävissä hänen Chopinin musiikista saamansa inspiraatio. Brasilian kansallisista musiikkityyleistä tuotannossa on vahvoja vaikutteita choro-tyyppisestä musiikista sekä afro-brasilialaisesta lundu-tanssimusiikista.
Merkitys

Ernesto Nazarethia on luonnehdittu Brasilian Scott Jopliniksi. Nazarethin sävellyksiä esitetään yhä laajalti myös hänen kotimaansa ulkopuolella. Osa niistä edustaa brasilialaista tangoa, toiset taas valsseja tai ragtime-tyyppisiä pianosävellyksiä.
Nazareth sai tunnustusta jo eläessään. Hänen aikalaisensa arvostivat hänen kykyjään. Brasilialainen säveltäjä Francisco Mignone on luonnehtinut Nazarethia Brasilian kansallisen musiikin klassikoksi.
Lucio Angelo Renna

Lucio Angelo Renna (s. 22. syyskuuta 1941 San Pietro Vernotico) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1966 ja nimitettiin Avezzanon hiippakunnan johtoon 9. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Moreira Neves, jota avustivat Armando Dini ja Cosmo Francesco Ruppi.
Renna sai 2. syyskuuta 2006 nimityksen San Severon piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. lokakuuta.
Lucky Twice

Lucky Twice on ruotsalainen popduo, jossa laulavat Hannah Reynold ja Sofie Larsson. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii ruotsalainen Family Tree Music. Yhtyeen manageri on Victoria Ekeberg.
Yhtyeen ensimmäinen single "Lucky" julkaistiin Espanjassa 20. heinäkuuta 2006. Laulu meni singlelistan kärkeen ja myi tuplaplatinaa. Heidän albuminsa Young & Clever julkaistiin kesäkuussa 2007 ja sitä seurasi uusi single 23. heinäkuuta, nimeltään "Hop Non Stop".
"Lucky" on ollut listoilla myös Tanskassa (5.), Ranskassa (8.), Suomessa (17.), Saksassa (41.), Itävallassa (42.) ja Ruotsissa (43.).
Diskografia > Albumit

2007: Young & Clever
Diskografia > Singlet

2006: Lucky
2007: Hop Non Stop
2007: The Lucky Twice Song
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
MySpace
Liz Ortecho

Liz Ortecho on fiktiivinen hahmo Melinda Metzin kirjoittamassa kirjasarjasta Roswell High. Kirjasarjaan pohjautuvassa tv-sarjassa nimeltä Roswell Lizin nimi on Liz Parker. Lizin parhaat ystävät ovat Maria DeLuca, Michael Guerin, Isabel Evans, tämän veli Max Evans ja Alex Manes. Liz seurustelee Maxin kanssa. Liz on luonteeltaan hyvin älykäs ja hän ajattelee kaiken aina hyvin loogisesti. Siksi Maxin, Isabelin ja Michaelin paljastuminen avaruusolennoiksi oli hankala asia Lizille, sillä asiaa on vaikea selittää järkevästi. 
Tv sarjassa Liz Parker päätyy naimisiin Max Evansin kanssa ja saa puolipojan Zan Evansin. Hänen parhaat ystävänsä ovat Alex Withman (kuollut), Maria DeLuca, Isabel Evans ja Michael Guerin. 
Liz Parker(tai Ortecho) on Nancy Parkerin ja Jeff Parkenin tytär ja hänellä on isoäiti nimeltään Claudia Parker. Lizin sukunimeksi loppujen lopuksi päätyy kuitenkin Evans.
Levenšteinin etäisyys

Levenšteinin etäisyys eli editointietäisyys (tai muokkausetäisyys) on pienin määrä operaatioita, joiden avulla kahden merkkijono väliset erot voidaan poistaa. Sallittuja operaatioita ovat tavallisimmin yhden merkin lisääminen, poistaminen tai korvaaminen muulla merkillä. Se on Damerau-Levenshtein-etäisyyden yksinkertaistus, josta on poistettu keino muokata kahden vierekkäisen merkin paikkojen vaihtamista keskenään.
Editointietäisyyden käsitteen esitti venäläinen matemaatikko Vladimir Levenštein vuonna 1965. Siitä on hyötyä sovelluksissa, joiden pitää selvittää, miten lähellä toisiaan annetut merkkijonot ovat, esimerkiksi oikeinkirjoituksen tarkistimissa tai DNA-sekvenssien vertailussa.
Editointietäisyyden erikoistapaus on Hammingin etäisyys, missä merkkijonot ovat samanpituisia ja vain merkkien korvaaminen on sallittua.
Esimerkki

Merkkijonojen urheilija ja murheilta välinen editointietäisyys on 3, koska merkkijonon muuttaminen toiseksi vaatii vähintään kolme operaatiota, esimerkiksi seuraavat:
urheilija
murheilija (lisättiin m)
murheilia (poistettiin j)
murheilta (korvattiin i t:llä)
Algoritmi

Levenšteinin etäisyyden laskeva dynaamisen ohjelmoinnin algoritmi käyttää (n + 1) × (m + 1) -kokoista matriisia, missä n ja m ovat merkkijonojen pituudet. Alla on funktion LevenshteinDistance pseudokoodi. Funktio saa syötteeksi kaksi merkkijonoa, str1, jonka pituus on lenStr1, ja str2, jonka pituus on lenStr2, ja laskee niiden välisen editointietäisyyden.
int LevenshteinDistance(char str1[1..lenStr1], char str2[1..lenStr2])
   // d on taulukko, jossa on lenStr1+1 riviä ja lenStr2+1 saraketta
   declare int d[0..lenStr1, 0..lenStr2]
   // i ja j käyvät läpi merkkijonot str1 ja str2
   declare int i, j, cost
 
   for i from 0 to lenStr1
       d[i, 0] := i
   for j from 0 to lenStr2
       d[0, j] := j
 
   for i from 1 to lenStr1
       for j from 1 to lenStr2
           if str1[i] = str2[j] then cost := 0
                                else cost := 1
           d[i, j] := minimum(
                                d[i-1, j  ] + 1,     // poisto
                                d[i  , j-1] + 1,     // lisäys
                                d[i-1, j-1] + cost   // korvaus
                            )
 
   return d[lenStr1, lenStr2]
Levente Szuper

| Levente Szuper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Budapest
Kansalaisuus:   Unkari
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Levi, Szuperman
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Vasas SC
Sarja:  Erste Liga
Tehtävä:  Technical Director
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2013
Seurat:  Saint John Flames (AHL)   Worcester IceCats   Peoria Rivermen (ECHL)   Dunaújváros (Unkari)   HC Asiago (Serie A)   Füchse Duisburg (DEL)   Malmö Redhawks (Elitserien)   HC Milano Vipers (Serie A)   Székesfehérvár (EBEL)   Hannover Scorpions (DEL)   Arizona Sundogs (CHL)
NHL-varaus:  116. varaus, 2000 Calgary Flames
Levente Szuper (s. 11. kesäkuuta 1980 Budapest) on unkarilainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Szuper on ensimmäinen unkarilainen jääkiekkoilija, joka on varattu NHL-joukkueeseen. Hänet varasi Calgary Flames, ja hän pääsi jopa joukkueen vaihtopenkille 12 ottelun ajaksi. Odotettua NHL-debytointia ei kuitenkaan tapahtunut. Szuper voitti urallaan muun muassa Calder Cupin ja Saksan mestaruuden Hannover Scorpionsin riveissä kauden 2009–2010 päätteeksi. Vuodesta 2010 lähtien hän on toiminut myös maalivahtivalmentajana. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi CHL-liigan Arizona Sundogsiin. Tammikuussa 2012 Szuper siirtyi Sundogsista Kazakstanin mestaruussarjaan Aristan Temirtauhun jossa päätti uransa.
Maajoukkue

Szuper on pelannut Unkarin maajoukkueessa vuodesta 1998 lähtien ja oli vuoden 2009 MM-kisoissa Unkarin joukkueen ykkösmaalivahti. Vuoden 2010 1. divisioonan MM-kisoihin Ljubljanaan Szuper ei kuitenkaan päässyt, sillä hän oli pelaamassa finaalipelejä omassa seurajoukkueessaan Hannover Scorpionsissa. Kisoissa torjustavastuun ottivat loistavasti suoriutuneet Zoltán Hetényi ja Miklós Rajna. Vaikka Szuper oli jo käytännössä lopettanut uransa, hänet valittiin kuitenkin vielä Unkarin maajoukkueeseen vuoden 2013 1. divisioonan MM-kisoihin. Szuper pelasi turnauksessa kolme ottelua keskiarvolla 1.67 torjuntaprosentin ollessa 94.2
Peliuran jälkeen

Kaudella 2013-2014 Szuper toimi Vasas Budapestin naisten joukkueen General Managerina. Kauden 2017 alusta hän on toiminut seuran teknisenä johtajana.
Emil Saraoja

Gustaf Emil Saraoja, e. Saxbäck (8. maaliskuuta 1870 Oulu – 19. elokuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen koneinsinööri, professori ja Suomen Vapaakirkon johtajia.
Saraojan vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Johan Gustaf Albert Saxbäck ja Mathilda Bernhardina Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1893.
Saraoja toimi koneenrakennuksen opettajana Polyteknillisessä opistossa 1897–1908, ja oppilaitoksen muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi vuonna 1908 hän toimi sen koneenrakennuksen ja mekaanisen teknologian lehtorina 1908–1937. Hän toimi Helsingin teknillisen oppilaitoksen opettajana 1917–1946. Saraoja sai professorin arvon 1935.
Saraoja oli Suomen vapaakirkon Helsingin seurakunnan johtaja 1905–1946.
Emil Saraoja oli naimisissa 1897–1911 Edith Irene Liljeströmin (k. 1911) ja 1915–1950 Hulda Eleonora Liljeströmin (k. 1950) kanssa. Emil Saraojan nuorempi veli oli insinööri ja Helsingin teknillisen oppilaitoksen matemaattisten aineiden lehtori Johannes Fredrik Saraoja (1881–1946).
Teoksia

Suomen vapaan lähetyksen laillistuttamista koskeva lausunto. Suomen vapaa lähetys, Turku 1916
Kone-elimet : Suomen teknillisessä korkeakoulussa pidettyjen luentojen mukaan. Otava 1923
Kone-elimet : Suomen teknillisessä korkeakoulussa pidettyjen luentojen mukaan. Jälkimmäinen nide. Otava 1924
Yleinen koneoppi ; kirjoittanut Emil Saraoja. WSOY 1936, 2. painos 1945
Teoksia > Toimitustöitä

Teknillinen käsikirja, toimitus Emil Saraoja ja Väinö Valkola, päätoimittajat Hugo Ahlberg ym. Gummerus 1914
W. V. Forsman: Höyrykoneoppi: alempia koneenkäyttäjä- sekä lämmittäjäkursseja varten, toimitti Emil Saraoja. 3. kokonaan uus. painos Otava 1916, 4. kokonaan uus. painos 1921, 5. uusittu painos 1928, 6. uusittu painos 1939
W. V. Forsman: Höyrykoneoppi: lyhyesti käsitelty opetusta varten Suomen teollisuuskouluissa, toimitti Emil Saraoja. 3. kokonaan uus. painos Otava 1917, 4. kokonaan uus. painos 1922, 5. uusittu painos nimellä Höyrykoneoppi: lyhyesti käsitelty opetusta varten tekn. oppilaitoksissa. Otava 1929, 6. uus. painos nimellä Höyrykoneoppi : teknillisiä oppilaitoksia varten. Otava 1942, 7. uus. painos 1946
Keksintöjen kirja 5, Polttoaineet ja voimakoneet, kirjoittajat Leo Krohn ym., toimittaja Emil Saraoja. WSOY 1935
Teoksia > Suomennoksia

K. Axel Ahlfors: Vesiturbiinit. WSOY 1932
Lieksan räjähdysonnettomuus 1950

| Lieksan räjähdysonnettomuus |
| --- | --- |
Päivämäärä:  2. syyskuuta 1950
Kellonaika:  17.30
Tapahtumapaikka:  Partalanmäki, Lieksa
Syy:  kranaatin räjähdys
Kuolleita:  4
Lieksan räjähdysonnettomuus tapahtui Lieksan kauppalassa 2. syyskuuta 1950, jolloin kranaatinheittimen kranaatin räjähdyksessä sai surmansa neljä poikaa.
Räjähdys

Jatkosodan aikana Lieksan Partalanmäen alueella oli monia armeijan huoltoyksiköitä ja seudulla liikkui paljon joukkoja rintamalle ja sieltä pois. Huhujen mukaan saksalaisjoukot olivat upottaneet ammuksia Lieksanjokeen 1944 poistuessaan Suomen itärintamalta. Vuoden 1950 syyskuussa veden pinta oli Lieksanjoen koskessa niin alhaalla, että kranaattien hahmot kuulsivat joen rantamudassa nykyisen riippusillan yläpuolella.
Kuusi poikaa löysi Lieksankosken rannalta 81 mm kranaatinheittimen kranaatteja ja päättivät lähteä  purkamaan niitä. Kaksi poikaa ei lähtenyt toveriensa mukaan, mikä säästi heidät onnettomuudelta. Pojat ottivat kaksi kranaattia mukaansa ja jättivät muut koskessa olleet paikalleen. He päätyivät Partalanmäelle erään työmiehen lesken asunnon lähelle Savolankadun ja Kalevankadun risteyksen tienoille.
Kellon ollessa noin 17.30 neljä poikaa yritti pitkillä pajapihdeillä kiertää kranaatin sytytintä irti, jolloin kranaatti räjähti. Maahan syntyi melkoinen kuoppa ja 50 metrin säteelle levisi palaneita vaatteita ja ruumiin osia. Partalanmäen asukkaat havahtuivat kovaan räjähdykseen ja eräs autoilija näki kotinsa ikkunasta savupilven. Hän juoksi tapahtumapaikalle löytäen sieltä neljä murskaantunutta ja palanutta poikaa räjähdyskuopan viereltä. Kahdessa pojassa oli vielä elonmerkkejä, joten autoilija hälytti lähimmästä puhelimesta apua paikalle.
Kaksi poikaa kuoli onnettomuuspaikalle ja 13-vuotias suutarin poika sekä 16-vuotias työmiehen poika kuljetettiin Lieksan sairaalaan, jossa 16-vuotias kuoli myöhemmin. Räjähdyspaikalle kuolivat 13-vuotias työmiehen poika ja 16-vuotias työmiehen lesken poika. Räjähdyskuopasta löydettiin kranaatinheittimen kranaatin kärki, ruhjoutunut kranaatin pyrstö, vähän räjähtämätöntä trotyyliä ja pitkät pajapihdit.
Neljäs poika kuoli sairaalassa myöhään illalla seuraavana päivänä. Tutkimuksissa selvisi, että pojat olivat jo aikaisemmin purkaneet kaksi samanlaista kranaattia, mutta kolmas koitui heidän surmakseen. Seudulla oli sota-aikana sijainnut ammusvarastoja ja jälkeenpäin sieltä on jatkuvasti löytynyt räjähdysaineita ja panoksia. Kosken tienoosta oli muodostunut pojille uutteran tutkimuksen kohde ja heidän vanhemmilleen jatkuvan huolen aihe. Lieksalaisten mielestä alue olisi pitänyt pikaisesti puhdistaa.
Hautaus

Uhrien hautauksesta Lieksan uudella hautausmaalla muodostui mieliin painuva surujuhla. Ruumissaaton saavuttua veisattiin alkuvirsi ja uhrien omaiset kantoivat arkut hautaan Lieksan Mieslaulajien laulaessa. Rovasti Lauri Vuorikoski piti puheen ja siunasi kolme uhria haudan lepoon. Tämän jälkeen samaan yhteishautaan kannettiin neljäs uhri, jonka siunasi adventtikirkon pastori Aittala. Umpeen luodun hautakummun päälle muodostui kukkameri lukuisista seppeleistä ja kukkalaitteista. Haudalla luettujen surunvalitteluadressien kuuntelun jälkeen hautajaisväki kokoontui Partalanmäen kansakoululle muistelemaan vainajia.
Muistomerkki

Lieksan Mähkön hautausmaalla pääkäytävän lähellä sijaitsevilla räjähdyksen uhrien neljällä vierekkäisellä haudalla on vain kolme punagraniittista hautakiveä, joissa on maininta räjähdysonnettomuudesta. Neljännen pojan haudalla ei ole kiveä joko siksi, että hän ei kuulunut kirkkoon tai omaisilla ei ollut varaa hankkia kiveä. Mitään varsinaista muistomerkkiä onnettomuuden vuoksi ei ole pystytetty. Vuonna 2014 Lieksassa pohdittiin, vieläkö uhreja muistetaan, kun omaiset ikääntyvät ja hautojen hoito saattaa päättyä. Samalla saattaa itse onnettomuus unohtua. Omaiset pitivät poikia sodan tai ainakin sodan seurausten uhreina.
Yhden uhrin sisar ehdotti 2007 Lieksan seurakunnalle yhteisen muistolaatan hankkimista uhreille. Hän esitti myös, että seurakunta, Lieksan kaupunki tai joku muu yhteisö alkaisi hoitaa hautoja, sillä kaikilla uhreilla ei ollut enää elossa olevia omaisia. Kahden haudan hallinta-aika oli päättynyt 25 vuotta hautauksesta eli jo vuonna 1975, yhden 2005 ja yhden uhrin omaiset olivat hankkineet hallinta-aikaa vuoteen 2024.
Seurakunta selvitti muistomerkkiasiaa, mutta kirkkoneuvosto päätti, ettei sellaista rahoiteta, eikä seurakunta ota hautoja hoidettavakseen, koska kyse ei ole kulttuurihistoriallisesti riittävän merkittävästä tapahtumasta. Sen sijaan jokaisen haudan hallinta-aikaa päätettiin jatkaa veloituksetta vuoteen 2024. Omaiset ottivat vielä uudelleen yhteyttä seurakuntaan ehdottaen luonnonkivisen muistomerkin hankkimista, mutta seurakunta pysyi aiemmassa päätöksessään. Lieksan seurakunnalla oli ennestään sankarihautojen lisäksi 29 merkittävää hautaa hoidettavanaan, ja seurakunnan varat hautausmaan ylläpitoon olivat rajalliset.
Vähän ennen vuoden 2013 joulua Facebookissa alkoi keskustelu uhrien muistomerkistä, kun yhden uhrin Ruotsissa asuva veli kirjoitti asiasta, josta ihmiset silloin tällöin kyselivät. Miehensä enon haudalla joka kesä vieraileva, Luxemburgissa asuva rouva puolestaan sanoi, että omaisille oli suuri helpotus, kun hautojen hallinta-aikaa jatkettiin. Muistomerkin suhteen omaisilla ei ollut vaatimuksia, vaan toive muistomerkin hankkimisesta sodan siviiliuhreille. Seurakunnan kielteinen kanta sai rouvan pohtimaan, olisiko sotaveteraanijärjestöt tai muu vastaava taho halukkaita asiaa hoitamaan. Yhden uhrin sisaren mielestä riittäisi, että kosken rannalle lähelle kranaattien löytöpaikkaa hankittaisiin kaunis luonnonkivi ja siihen laatta, jossa lukisi lyhyesti onnettomuudesta.