stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
You Really Got Me
Rakenne

"You Really Got Me" oli ensimmäinen voimasointujen ympärille rakennettu hittisingle ja se on vaikuttanut merkittävästi myöhempään rock and roll -musiikkiin ja heavy metaliin. Kappale tunnetaan erityisesti Dave Daviesin kitarasoolosta, jonka erikoinen soundi syntyi, kun Davies pisteli partaterällä rikki revityn kitaravahvistimensa kaiuttimen täyteen neuloja. Usein kerrotun virheellisen myytin mukaan kappaleen soolon olisi soittanut tuolloin sessiomuusikkona työskennellyt Jimmy Page.
»Muistan katselleeni telkkarista BBC:n ohjelmaa nimeltä Monitor. Joku ranskalainen porukka soitteli vedellä täytettyjä laseja, ja lasien virityksestä johtuen heidän piti hyppiä sävellajista toiseen. Ajattelin, että olisi mukavaa tehdä samanlainen iso hyppy myös, vaikka siitä tulikin sitten vain yhden sävellajin loikka, G:stä A:han.» 
(Ray Davies, yhtyeen laulaja-kitaristi ja kappaleen kirjoittaja )
Merkittävyys

Rolling Stone -lehden vuoden 2004 ”500 Greatest Songs of All Time” -listalla ”You Really Got Me” on sijalla 82. Saman lehden ”The 100 Greatest Guitar Songs of All Time” -listalla kappale on neljäntenä. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa kappaleen sijalle 17.
Muita versioita

Kappaleesta on myöhemmin tehty useita cover-versioita. Näistä Yhdysvaltain Top 40 -singlelistalle nousi Van Halen -yhtyeen vuoden 1978 versio. Suomenkielisen käännösversion ovat levyttäneet Anki (”Paha tyttö”, 1964), Petri & Pettersson Brass (”Saat minut tosi vauhtiin”, 1974) ja Eläkeläiset (”Potkintahumppa”, 1995).
You Are Here

| You Are Here UFO |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Area 51 -studiot, Celle, Saksa
 Julkaistu: maaliskuu 2004
 Tuottaja(t): Tommy Newton
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 52.52
 Levy-yhtiö: SPV
UFOn muut studioalbumit
| Sharks 2002 | You Are Here 2004 | The Monkey Puzzle 2006 |
You Are Here on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Albumi on kitaristi Vinnie Mooren ensimmäinen sekä rumpali Jason Bonhamin ainoa yhtyeessä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Phil Mogg ja Vinnie Moore, ellei toisin mainittu.
When Daylight Goes to Town – 4.33
Black Cold Coffee – 3.20
The Wild One – 5.39
Give It Up – 4.25 (säv. Phil Mogg, Pete Way, Vinnie Moore)
Call Me – 4.03
Slipping Away – 4.56
The Spark That Is Us – 4.11 (säv. Mogg, Jason Bonham, Moore, Paul Raymond)
Sympathy – 3.48 (säv. Raymond)
Mr. Freeze – 4.43
Jello Man – 4.13
Baby Blue – 4.31
Swallow – 4.30 (säv. Mogg, Bonham, Moore)
Kokoonpano

Phil Mogg – laulu
Vinnie Moore – kitara
Paul Raymond – kosketinsoittimet
Pete Way – basso
Jason Bonham – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Ypäjoki

| Ypäjoki |
| --- | --- |
 Ypäjokea Loimaan Kauhanojalla
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Varsinais-Suomi, Kanta-Häme
Kunnat:  Loimaa, Ypäjä
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ypäjoen valuma-alue (35.924)
Pinta-ala:  59 km²  
Järvisyys:  0,03 % 
Yhtyy:  Loimijoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Ypäjänkylä, Ypäjä 
 :  60.8702°N, 23.2135°E
Laskupaikka:  Alkinkulma, Loimaa 
 :  60.8239°N, 23.1901°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  alle 95 m  
Laskukorkeus:  alle 80 m
Korkeusero:  15 m
Pituus:  11 km  
Kaltevuus:  1,36 m/km
Muuta
Ypäjoki  on 11 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Ypäjällä ja Varsinais-Suomessa Loimaalla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen, ja se on Loimijoen pohjoinen sivujoki. Ypäjoki yhtyy Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 76 kilometriä tämän suun yläpuolella. Ypäjoen valuma-alueen pinta-ala on 59 km² ja sen järvisyys on 0,03 %. Luontaisia järviä on vain yksi: Äijälammi.
Valuma-alueen kuvailu

Joen valuma-alueen vesistöjä ja sivuhaaroja on helpompi kuvailla lähtemällä liikkeelle joen suusta ja etenemällä sitten yläjuoksulle päin.
Joki saa alkunsa Ypäjän Ypäjänkylästä, jonka historiallinen kylätontti on joen rannalla, ja virtaa pääosin Ypäjänkylän alueella kunnes laskee Loimijokeen Loimaan Kauhanojalla. Ensimmäinen sivuhaara yhtyy Ypäjokeen nimettömän lammen tai joen laajentuman kohdalla 3,6 kilometriä Loimijoelta. Sivujoki on nimeltään Haaranoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 22 km². Haaranoja on neljä kilometriä pitkä ja saa alkunsa Ypäjän taajaman pohjoispuolelta Kartanonkylästä, josta se virtaa Vaivaskoskenojan nimisenä. Haaranojan toinen haara on Rääsänoja. Haaranoja on voimakkaasti perattu ja oiottu, mutta alajuoksulla se meanderoi selvästi. Ylängöllä Äijälamminsuolla sijaitsee Jokioisten kunnan puolella sijaitsee Äijälammi, jonka sadevedet kulkeutuvat laskuojattomana Isorahkan läpi kohti etelää, missä Haaranoja ja sen sivuhaara Letkunoja kuljettavat ne Ypäjokeen.
Katinhännän tienoilla Ypäjoki haarautuu ensimmäisen kerran voimakkaasti. Vasemmalta yhtyy pääuomaan ensin Lautakatonoja ja oikealta yhtyy sitten Korvenoja. Ylempänä pääuoma kulkee Ypäjänkylän kautta puolen hehtaarin kokoisen lammen läpi. Lampeen laskee kaksi ojaa. Vasemmalta laskee oja Kolinsuon ja Jokioisten kunnan rajan suunnalta kaksi toisiinsa yhtyvää ojaa ja oikealta laskee Hauenkuononoja.
Muuta

Yhdystie 2812 ylittää joen kahdesti.
Tapio Yrjä

| Tapio Yrjä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. syyskuuta 1927 Pertteli
Kuollut: 24. joulukuuta 2011 (84 vuotta) Salo
Ammatti:  kapellimestari, maanviljelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Tapio Kustaa Yrjä (11. syyskuuta 1927 Pertteli – 24. joulukuuta 2011 Salo) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä ja maanviljelijä. Hän työskenteli Helsingin Kaupunginteatterin ja sen edeltäjäteatterin palveluksessa vuodesta 1962 alkaen.
Ura

Yrjän vanhemmat olivat maanviljelijä Kyösti Nikolaus Yrjä ja Tyyne Katariina Seppälä. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1947–1949. Yrjän soittimet olivat piano ja harmonikka. Hän aloitti pitkän kapellimestarin uransa Helsingin Kaupunginteatterissa 1962.
Yrjä johti musiikkia muun muassa näytelmissä Kerjäläisooppera, Perintöruhtinas, Fantasticks, Viulunsoittaja katolla, Don Quijote, Loppiaisaatto ja Seis maailma – tahdon ulos. Hänellä oli musiikillinen sivurooli elokuvissa Me tulemme taas (1953), Varsovan laulu (1953), Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953) ja Kovaa peliä Pohjolassa (1959).
Yrjä sävelsi musiikkia useisiin televisiotuotantoihin sekä Yleisradioon 1960-luvulla. Hän toimi pianistina sekä orkesterin johtajana monissa visailuissa ja ohjelmissa, kuten muun muassa Niilo Tarvajärven ohjelmissa Laatikkoleikki ja Tervetuloa aamukahville.
Tapio Yrjä oli Suomen Harmonikkaliiton puheenjohtaja vuosina 1976–1985. Tätä ennen hän oli jo työskennellyt pitkään liiton hallituksessa. Yrjä oli Suomen Harmonikkaliiton Kunniapuheenjohtaja 1986.
Yrjä soitti useilla äänilevyillä. Häneltä ilmestyi 1970-luvulla myös oma LP-levy Pietarin tietä pitkin, jolla esiintyivät laulaja Mauno Blomqvist ja kuoro Salon Viihdelaulajat.
Aiheesta muualla

Finna: Tapio Yrjän tangoyhtye
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Elonet
Yykeänmuotka

| Yykeänmuotka Lyngseidet, Ivgumuotki |
| --- | --- |
 Lyngseidetin rantaa elokuussa 2014.
 Yykeänmuotka
 Koordinaatit: 69°34′34″N, 20°13′07″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Tromssan lääni (norj. Troms)
Kunta:  Yykeä (norj. Lyngen)
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2013):  815
 – Väestötiheys:  970 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  9060 Lyngseidet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yykeänmuotka (myös Muotka, norj. Lyngseidet, pohjoissaameksi Ivgumuotki) on taajama ja Tromssan läänin Yykeän kunnan hallinnollinen keskus. Yykeänmuotkan väkiluku on 810 asukasta (01.01.2011), ja se sijaitsee Yykeänvuonon länsipuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yykeänmuotka Wikimedia Commonsissa
Younghusbandin retkikunta

Younghusbandin retkikunta oli brittien tekemä hyökkäys Tiibetiin vuosina 1903–1904. Hyökkäys tehtiin Venäjän vaikutusvallan vähentämiseksi alueella, jonne heidän uskottiin lähettäneen edustajiaan. Virallinen syy oli kuitenkin tiibetiläisten tekemät väitetyt rajaloukkaukset. Britit voittivat tiibetiläiset ja peloistaan huolimatta he eivät löytäneet venäläisiä valtaamastaan Lhasasta.
Tausta

Britit olivat huolestuneet Intian turvallisuudesta niin sanotun Suuren pelin aikana, jolloin Venäjä laajentui Keski-Aasiaan. Intian varakuningas George Curzon huolestui tilanteesta erityisesti kun tiibetiläisiä edustajia kävi Venäjällä vuosina 1900 ja 1901. Lisäksi Venäjän ja Kiinan huhuttiin vuonna 1902 tehneen salaisen sopimuksen Tiibetin liittämisestä Venäjään. Seuraavana vuonna Curzon lähetti niin sanotun Tiibetin rajavaltuuskunnan Lhasaan solmimaan kauppa- ja muita suhteita Tiibetiin. Valtuuskuntaa johti Younghusband. Valtuuskunta saapui Tiibetiin kesäkuussa, mutta kiinalaiset ja tiibetiläiset kieltäytyivät neuvottelemasta brittien kanssa niin kauan kuin he olivat Tiibetin alueella. Tämän takia valtuuskunta leiriytyi viideksi kuukaudeksi Khamba Jongiin noin 20 kilometrin päähän Sikkimin ja Tiibetin rajasta.
Häpeällinen epäonnistuminen päästiin pian kostamaan sodalla. Kaksi sikkimiläistä vakoojaa oli jättänyt palaamatta brittien leiriin ja heidän kuultiin joutuneen tiibetiläisten vangeiksi ja kiduttamiksi. Curzon paisutteli uutista ja väitti lisäksi että tiibetiläiset olivat hyökänneet nepalilaisia jakkipaimenia vastaan maiden rajalla varastaen näiden karjaa. Näihin uutisiin perustuen britit päättivät rankaisuretkikunnan lähettämisestä Tiibetiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Intian varakuningas George Curzon.
Venäjänkielinen kartta brittien kulkemasta reitistä.
Younghusband ja muita retkelle osallistuneita valokuvassa vuodelta 1914.
Yue-ooppera

Kaksi oopperanäyttelijää.
Yue-ooppera (kiin. 越剧, Yuèjù) eli shaoxing-ooppera on Kiinan Zhejiangin maakunnan alueelta peräisin oleva kiinalaisen oopperan muoto. Yue-oopperan näyttelijät ovat pääosin naisia ja sen tarinat kertovat usein rakkaudesta ja romantiikasta. Kiinassa Yue-ooppera on Peking-oopperan jälkeen suosituin oopperamuoto
Tyyli

Yue-ooppera on kiinalaisen oopperan mittakaavassa verrattain nuori tulokas. Ensimmäinen yue-oopperan lavaesitys tehtiin vuonna 1906 Shengin piirikunnassa sijainneessa kylässä Shaoxingissa. Esityksen musiikki perustui paikallisille kansanlauluille ja puvustus sekä lavastus olivat suhteellisen alkeelliset. Tyyli alkoi joka tapauksessa kerätä yleisöä ja vuonna 1910 sitä esitettiin ensimmäisen kerran Zhejiangin pääkaupunki Hangzhoussa. Wang Jinshui toi tyylin esittäjäjoukkonsa mukana Shanghaihin vuonna 1916. Sittemmin oopperaa uudistettiin tuomalla esityksiin esimerkiksi uusina soittimina kaksikielinen erhu ja kolmikielinen sanxian. 1930-luvulla alalle tuli naisnäyttelijöitä ja oopperan musiikki muuttui heidän myötään lyyrisemmäksi ja melodisemmaksi. 1940-luvulla vaikutteita otettiin myös länsimaisista elokuvista ja kiinalaisesta romanttisesta perinteestä. Uudistuksia ajoi tällä kertaa tunnetuksi tullut näyttelijä Yuan Xuefen ja niihin kuului esimerkiksi valaistus, erilaiset lavasteet, värikkäät meikit ja antiikista vaikutteita saaneet vaatteet.
Tarinat ja näyttelijät

Yue-oopperassa näytelmien tarinat keskittyvät usein naisiin ja romantiikkaan, kun taas kiinalaisen oopperan monissa muissa tyyleissä suositumpia ovat esimerkiksi sotadraamat. Ehkäpä tunnetuin yue-oopperanäytelmä on Liang Shanbo ja Zhu Yingtai, oopperaversio vanhemmasta tarinasta. Yue-oopperana se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1952. Muita tunnettuja yue-oopperoita ovat Punaisen huoneen uni ja Läntisen huoneen romanssi.
Kaikki yue-oopperan näyttelijät olivat vielä miehiä sen ensimmäisen esityksen aikana vuonna 1906. Wang Jinshui alkoi kouluttaa rooleihin naisia vuonna 1923, ja naisista kootut oopperaryhmät syrjäyttivät miesryhmät 1930-luvun aikana. Kiinalaisessa oopperassa aikanaan vallinnut miesnäyttelijöiden tapa esittää myös naisrooleja on vähentynyt huomattavasti, kun taas sitä vastoin yue-oopperassa yleinen naisnäyttelijöiden tapa esittää myös miesrooleja on edelleen suosiossa.
Yue-oopperanäyttelijä Li XuDian.
Zafimaniryt

Zafimanirykylän taloja.
Zafimaniryt ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä arvioidaan olevan noin 25 000 henkeä.
Zafimaniryt asuvat Madagaskarin keskiosan metsäisellä vuoristoseudulla Ambositran kaakkoispuolella. Heidän asuinalueensa rajoittuu betsileoihin ja tanaloihin. Zafimaniryt ovat tunnettuja puuleikkauksistaan ja -veistoksistaan sekä ilman nauloja rakennetuista asuintaloista, jotka voidaan siirtää kylästä toiseen. Paikallinen puunkäsittelytaito otettiin vuonna 2008 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Rolf Zachariassen

Rolf Berndt Alexander Zachariassen (27. kesäkuuta 1935 Helsinki – 12. syyskuuta 2024) oli suomalainen, olympialaisissakin kilpaillut purjehtija.
Zachariassen sijoittui olympialaisten Star-luokassa 14:nneksi Roomassa 1960. Hänen parinaan purjehti Fredrik Ehrström ja heidän veneensä nimi oli ”Bella”. Zachariassen osallistui myös Euroopan-mestaruuskilpailuihin.
Seuratasolla Zachariassen edusti muun muassa Nyländska Jaktklubbenia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Star-luokassa vuosina 1959, 1960 ja 1971.
Zachariassen toimi Kansainvälisen Purjehtijaliiton kilpailupäällikkönä.
Ylänkökiuru

| Ylänkökiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Isokiurut, Melanocorypha
Laji::  bimaculata
Kaksiosainen nimi
 Melanocorypha bimaculata  (Menetries, 1832) 
Katso myös
   Ylänkökiuru Wikispeciesissä   Ylänkökiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Melanocorypha bimaculata
Ylänkökiuru (Melanocorypha bimaculata) on aasialainen kiurujen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin entinen nimi oli isokiuru.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 16–18 cm, siipien kärkiväli 33–41 cm ja paino noin 50 g. Paksunokkainen avomailla asustava kiurulaji, jonka vatsa on valkoinen, rinnassa on kapea musta poikkiraita, selkäpuoli harmaanruskean kirjava ja pään kuviot selkeät. Lennossa näkyy pyrstön valkoinen kärkivyö ja siipien alapinnan ruskehtava sävy. Laulaa lennossa kuten kiuru, mutta laulun tempo on nopeampi ja karkeampi ja sisältää myös hiukan matkintoja. Sukupuolet ovat samannäköiset.
Sekä vanhat että nuoret ylänkökiurut käyvät läpi täydellisen sulkasadon loppukesällä ja alkusyksyllä.
Levinneisyys

2 tai 3 alalajia tunnetaan. Nimialalaji bimaculata pesii Turkissa, Transkaukaasiassa ja Pohjois-Iranissa, torquata Turkmeniassa ja Iranin itäisemmissä osissa. Näiden kahden alalajin statuksesta on kiistaa. Rufescens esiintyy Lähi-idässä ja Vähän-Aasian keski– ja eteläosissa. Euroopan populaation koko on 2,1–4,3 miljoonaa yksilöä. Muuttolintu, jonka populaatiot talvehtivat Intiassa, Etelä–Iranissa, Arabian niemimaalla ja Koillis–Afrikassa.
Laji on tavattu Suomessa toistaiseksi neljästi: 12.1.–23.01.1960 Porissa, 26.–27.5.1996 Äänekoskella, 31.5.–3.6.1996 Pellossa ja 17.12.2000–17.1.2001 Porvoossa.
Elinympäristö

Pesii karuilla, kivikkoisilla puoliaavikoilla ja vuoristoseuduilla 2 kilometrin korkeudelle. Muuttoaikoina lajia tavataan erilaisilla avomailla, kuten riisipelloilla ja rannoilla, ja se muodostaa suuria, joskus jopa 3 000 yksilön parvia.
Lisääntyminen

Pesä on maassa mättään tai pensaan suojassa ja suojassa auringon paisteelta. Munia on tavallisimmin 3 tai 4. Muna painaa 4,04 g. Vain naaras hautoo 12–13 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä noin 9 päivää vanhoina. Pesii joskus kahdesti kesässä.
Ravinto

Syö siemeniä ja selkärangattomia pikkueläimiä.
Yömaito

Yömaito on maitoa, jossa on tavallista enemmän melatoniinia, mutta kuitenkin hyvin vähän verrattuna melatoniinitabletteihin. Melatoniinia erittyy maitoon yöllä, ja niinpä yömaito lypsetään ennen aamunkoittoa.
Yömaidon vaikutuksia on tutkittu Kuopion yliopistossa, soveltavan eläintieteen ja eläinlääketieteen laitoksella. Tutkimus julkaistiin Ravintokatsauksessa, jota julkaisee maidon kulutusta edistävä Maito ja terveys ry.
Kritiikkiä

Yömaidon hyödyistä ja tarpeellisuudesta ollut kiistaa, sillä yömaitoa tulisi juoda kohtuuttoman paljon saadakseen melatoniinia saman verran kuin yleisistä melatoniinitableteista. Esimerkiksi yömaitolitrassa on noin 100 000 kertaa vähemmän melatoniinia kuin tyypillisissä melatoniinitableteissa (yömaidon pitoisuus noin 30 pg/ml eli 30 ng/l, melatoniinitablettien annostus noin 0,1-25 mg. Tilapäiskäytössä melatoniiniannokset ovat hyvin suuria, mutta on havaittu, että vasta noin 100-kertainen annostus koe-eläimillä verrattuna yömaitoon tuotti unettavan vaikutuksen korkeapitoisiin tuotteisiin totuttuaan. Kokeissa on kuitenkin todettu yömaidolla olevan rauhoittava vaikutus ja olleen avuksi lieviin vaivoihin.
Ẓā’

Ẓā’-kirjaimen itsenäinen muoto.
Ẓā’ (arab. ظاء‎, ẓā’, pers. ‏ظا‎, ẓâ) on arabialaisen kirjaimiston 17. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ظ ja ääntämys arabiaksi [ᵶ] (faryngaalistunut [z]). Kielissä, joissa faryngaalistuneita konsonantteja ei esiinny, kuten persiassa ja urdussa, ẓā’-kirjain lausutaan tavallisena [z]-äänteenä.
Ẓā’ on muodostettu lisäämällä piste ṭā’-kirjaimeen (ط). Kirjoitettaessa ẓā’ liitetään ṭā’n tavoin ympäröiviin kirjaimiin (esim. ظو ẓū, نظ nẓ, نظو nẓū).
Ystävyysliitto

Ystävyysliitto (kreikaksi adelphopoiesis eli kirjaimellisesti veljeksi tekeminen) oli kahden ystävän välinen hengellinen liitto, jonka kirkko siunasi keskiajalla. Aamun Koitto -lehden mukaan liitot olivat käytössä bysanttilaisessa idässä ja myöhemmin ortodoksisessa kirkossa. Tapa lienee periytynyt antiikin Roomasta. Siitä on dokumentteja 700-luvulta lähtien. Samankaltaisia verivaloja on harjoitettu muissa kulttuureissa, kuten Amerikan intiaanien, muinaisten kiinalaisten ja germaanisten ja skandinaavisten väestöjen parissa.
Seuraavaa kaavaa on käytetty 1000-luvulla kreikan kielellä:
Seksualisointi

Edesmennyt Yalen historian tutkija John Boswell esitti kirjassaan, että kyseessä olisi ollut samaa sukupuolta olevien avioliittoon rinnastettava kirkollinen toimitus. Sekä ortodoksinen kirkko, jossa liitto on käytössä vielä joillakin alueilla, sekä katolinen kirkko, jossa ystävyysliitosta on luovuttu, pitävät ystävyysliittoa veljeksi ottamisena hengellisessä mielessä eikä se näiden tahojen mukaan ole lainkaan seksuaalinen suhde.
Toisten tutkijoiden mukaan riitissä ikään kuin adoptoitiin veljeksi, ”veriveljeksi”. Kyseessä ei olisi siis homoseksuaalinen liitto, vaan kahden heteroseksuaalisen platonisen ystävyyden siunaaminen. Historian tutkijat Robin Darling Young ja Brent Shaw ovat kritisoineet Boswellin metodologiaa ja päätelmiä. Robert Young on myös kuvannut artikkelissa itse Lähi-idän matkalla näkemänsä ystävyysliiton siunaamisen Syyriassa, ja jo kokemuksensa perusteella pitää Boswellin tulkintaa merkillisenä. Samaan aikaan sekä idän että lännen riituksissa ja opeissa tuomittiin homoseksuaaliset suhteet usean vuoden katumusrangaistuksella. Ystävyysliittojen rinnastaminen homoseksuaalisuuteen olisi historian näkökulmasta tällöin paradoksaalista, joidenkin tutkijoiden mukaan jopa revisionistista.
Kirjallisuutta

Jukka Korpela: Miesparin siunaaminen - Viisi ortodoksista keskiaikaista rukousta.  Arator, 2011.  ISBN 978-952-9619-96-2
Aiheesta muualla

http://evl.fi/evlfi.nsf/Documents/A62BEB619D717FF8C225757B003313FF/$file/Kirkko-ja-rekisteroidyt-parisuhteet-mietinto-1-2009.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Zakamensk

Zakamensk.
Zakamensk (ven. Зака́менск, burjaatiksi Захаамин, Zahaamin) on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Džida-joen varrella 420 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ulan-Udesta lounaaseen. Kaupunki on Zakamenskin piirin keskus. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009).
Zakamensk on saanut alkunsa vuonna 1933 perustetusta Gorodokin kaivostaajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1944. Nykyään kaupungissa toimii volframia ja molybdeeniä tuottava kombinaatti.
Z 5 -luokka

| Z 5 -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  263 t
Pituus:  58,5 m
Leveys:  6,0 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  2-akselinen VTE, 3 sylinterin muotoista kattilaa 5 500 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 75 mm/30 tykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 × 12,7 mm konekivääriä
Z 5 -luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama torpedoveneluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. Z 5 | Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen | 1914 | 1. huhtikuuta 1915 |  | myyty 1945 |
| Hr. Ms. Z 6 | Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen | 1914 | 15. huhtikuuta 1915 |  | poistettu alusluettelosta 1942 |
| Hr. Ms. Z 7 | Wilton-Fijenoord, Rotterdam | 1914 | 10. toukokuuta 1915 |  | hylätty 1944 |
| Hr. Ms. Z 8 | Wilton-Fijenoord, Rotterdam | 1914 | 23. kesäkuuta 1915 |  | hylätty 1944 |
Z 1 -luokka

| Z 1 -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  277 t (standardi) 322 t (normaali)
Pituus:  62,6 m
Leveys:  6,2 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  2-akselinen AEG-Vulcan turbiinimoottori, 3 vesiputkikattilaa 5 500 shp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 75 mm/30 tykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 × 12,7 mm konekivääriä
Z 1 -luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedoveneluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. Z 1 | Vulcan, Stettin |  | 26. elokuuta 1914 |  | Saksan pakko-ottama 10. elokuuta 1914 |
| Hr. Ms. Z 2 | Vulcan, Stettin |  | 26. elokuuta 1914 |  | Saksan pakko-ottama 10. elokuuta 1914 |
| Hr. Ms. Z 3 | Vulcan, Stettin |  | 12. joulukuuta 1914 |  | Saksan pakko-ottama 10. elokuuta 1914 |
| Hr. Ms. Z 4 | Vulcan, Stettin |  | 12. joulukuuta 1914 |  | Saksan pakko-ottama 10. elokuuta 1914 |
| Hr. Ms. Z 1 | Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappij, Amsterdam | marraskuu 1915 | 1917 |  | alusluettelosta 1933 |
| Hr. Ms. Z 2 | Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappij, Amsterdam | marraskuu 1915 | 1917 |  | alusluettelosta 1933 |
| Hr. Ms. Z 3 | Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappij, Amsterdam | joulukuu 1915 | 23. maaliskuuta 1917 |  | romutettu 1940-1941 |
| Hr. Ms. Z 4 | Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappij, Amsterdam | joulukuu 1915 | 1917 |  | alusluettelosta 1933 |

Saksalaisten pakko-ottamien alusten aseistuksena oli palvelukseenotettaessa 75 mm pääaseet oli korvattu 8,8 cm tykein. Alankomaiden laivasto tilasi Alankomaista korvaavat alukset, jotka valmistuivat joulukuusta 1919 tammikuuhun 1921.
Antti Jula
Aiheesta muualla

Verenpaine Suomessa - FINRISKI-tutkimuksen tuloksia (Laatikainen, T., Jula, A. ja Salomaa, V., 2012, pdf) (julkari.fi)
Mitä Suomessa syötiin vuonna 2017 (29.6.2018) (Arkistoitu – Internet Archive) (luke.fi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI
Ympyrädiagrammi

Ympyräkaavio, joka kuvaa IPv6-osoiteavaruuden jakautumista. Yhdysvaltain osuus on helppo hahmottaa hieman alle 25 prosentiksi ja neljän suurimman osuus 50 prosentiksi. Toisaalta yksittäisten osuuksien keskinäisiä suhteita on vaikea hahmottaa tarkasti.
Ympyrädiagrammi (myös ympyräkaavio, piirakkakaavio tai sektorikaavio) on diagrammi, jossa ympyrä on jaettu osuuksia kuvaaviin sektoreihin. Nämä ovat tavallisesti suhteellisia osuuksia, jotka on kuvattu prosenttilukuina. Ympyrädiagrammin avulla havainnollistetaan jonkin asian osuuksien suhteita toisiinsa ja kokonaismäärään.