stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sriwijaya Air

| Sriwijaya Air |
| --- | --- |

 IATA: SJ  –  ICAO: SJY 
Kutsukoodi:  SRIWIJAYA
Perustettu:  2003
Laivaston koko:  30
Kohteiden määrä:  25
Tunnuslause:  Your flying partner
Solmukohdat:  Soekarno-Hatta (Jakarta)
Tytäryhtiö(t):  NAM Air
Kotipaikka:  Jakarta, Indonesia
Yhtiön sivut:  www.sriwijayaair.co.id
Sriwijaya Air on indonesialainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Soekarno-Hattan kansainvälisellä lentoasemalla, Tangerangissa, lähellä Jakartaa. Sriwijaya Air on Indonesian kolmanneksi suurin lentoliikenteen harjoittaja, joka liikennöi kapearunkoisia lentokoneita ja tarjoaa lentoja Indonesian eri kohteisiin ja muutamaan kansainväliseen määränpäähän. Indonesian siviili-ilmailuvirasto on ilmoittanut lentoyhtiön luokan 1 lentoyhtiöksi, mikä on korkein asema, joka voidaan saavuttaa lentoturvallisuuden kannalta.
Sriwijaya Air -lentoyhtiö aloitti toimintansa 10. marraskuuta 2003. Ensimmäinen lento oli Jakartan ja Pangkal Pinangin välillä. Yhtiö sai Boeing International Award for Safety and Maintenance -palkinnon lentokoneiden kunnossapidosta vuonna 2007.
Marraskuussa 2018 Garuda Indonesia otti tytäryhtiönsä Citilinkin välityksellä hallintaansa Sriwijaya Airin toiminnan ja taloushallinnon osana yhteistyösopimusta. Marraskuussa 2019 sopimus päättyi.
Sriwijaya Airin Boeing 737-800.
Teleorman (piirikunta)

| Teleormanin piirikunta Județul Teleorman |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Romania
Kehitysalue:  Sud
Historiallinen alue:  Valakia (Muntenia)
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Alexandria
Pinta-ala:  5 790 km²
Väkiluku (2014):  367 120
 – väestötiheys:  63,4 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  TR
 
Consiliul Județean Teleorman
Teleorman on piirikunta Romanian Munteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Alexandria. Sen pinta-ala on 5 790 km² ja siellä on noin 367 120 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 790 km². Alueen lävitse virtaavat Tonava ja Olt.
Teleormanin piirikunta rajautuu idässä Giurgiun piirikuntaan, lännessä Oltin piirikuntaan, pohjoisessa Argeşin ja Dâmboviţan piirikuntiin sekä etelässä Bulgarian Veliko Tărnovo, Plevenin ja Rusen alueisiin.
Kaupungit ja kunnat > Kaupungit

Alexandria
Roșiorii de Vede
Turnu Măgurele
Zimnicea
Videle
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Băbăița  Balaci  Beciu  Beuca  Blejești  Bogdana  Botoroaga  Bragadiru  Brânceni  Bujoreni  Bujoru  Buzescu  Călinești  Călmățuiu |  Călmățuiu de Sus  Cervenia  Ciolănești  Ciuperceni  Conțești  Cosmești  Crângu  Crevenicu  Crângeni  Didești  Dobrotești  Dracea  Drăcșenei  Drăgănești de Vede |  Drăgănești-Vlașca  Fântânele  Frăsinet  Frumoasa  Furculești  Gălăteni  Gratia  Islaz  Izvoarele  Lisa  Lița  Lunca  Măgura  Măldăeni |  Mârzănești  Mavrodin  Mereni  Moșteni  Nanov  Năsturelu  Necșești  Nenciulești  Olteni  Orbeasca  Peretu  Piatra  Pietroșani  Plopii-Slăvitești |  Plosca  Poeni  Poroschia  Purani  Putineiu  Rădoiești  Răsmirești  Săceni  Saelele  Salcia  Sârbeni  Scrioaștea  Scurtu Mare  Seaca |  Segarcea-Vale  Sfințești  Siliștea  Siliștea Gumești  Slobozia Mândra  Smârdioasa  Stejaru  Ștorobăneasa  Suhaia  Talpa  Tătărăștii de Jos  Tătărăștii de Sus  Țigănești  Traian |  Trivalea-Moșteni  Troianul  Uda-Clocociov  Urluiu  Vârtoape  Vedea  Viișoara  Vitănești  Zâmbreasca |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 360 178 asukasta ja sen väestöntiheys oli 62,2 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 96,76 prosenttia, romaneja 3,18 prosenttia.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 487 394
1956:  510 488
1966:  516 222
1977:  518 943
1992:  483 840
2002:  436 025
2011:  360 178
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teleormanin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
The Sin War

| The Sin War Dies Irae |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu-kesäkuu 2002 Hertz Studio, Białystok
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2002
 Tuottaja(t): Sławomir Wiesławski Wojciech Wiesławski
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 39.58
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Dies Iraen muut julkaisut
| Immolated 2000 | The Sin War 2002 | Sculpture of Stone 2004 |
The Sin War on puolalaisen death metal -yhtye Dies Iraen toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.
Kappaleet

Comrade of Death – 2.40
Incarnation of Evil – 3.22
Internal War – 4.59
Horde of Angry Deamons – 4.16
Infinity – 3.05
Genocide Generation – 2.42
The Truth – 3.32
Beyond Sensual – 4.58
Another Being Wasted – 4.29
Nine Angels – 5.55
Kokoonpano

Novy – bassokitara, laulu
Mauser – kitara
Hiro – kitara
Docent – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Aiheesta muualla

The Sin War Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Sin War Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Spencer (elokuva)

| Spencer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pablo Larraín
Käsikirjoittaja:  Steven Knight
Tuottaja:   Juan de Dios Larraín  Jonas Dornbach  Paul Webster  Pablo Larraín  Janine Jackowski  Maren Ade 
Säveltäjä:  Jonny Greenwood
Kuvaaja:  Claire Mathon
Leikkaaja:  Sebastián Sepúlveda
Pääosat:   Kristen Stewart  Timothy Spall  Sean Harris  Sally Hawkins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat  Saksa  Chile 
Tuotantoyhtiö:   Komplizen Film  Fabula  Shoebox Films  FilmNation Entertainment 
Levittäjä:   Neon and Topic Studios (Yhdysvallat)  STX Entertainment (Britannia) 
Ensi-ilta:   2021-09-033. syyskuuta 2021 (Venetsia)  2021-11-055. marraskuuta 2021  2021-12-2525. joulukuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spencer on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Pablo Larraín. Sen väljästi todellisuuteen perustuvat tapahtumat keskittyvät joulunaikaan 1991 Sandringhamin kartanossa, jolloin prinsessa Diana päättää irtautua viilenneestä avioliitostaan Walesin prinssi Charlesin kanssa. Dianaa esittää Kristen Stewart, Charlesia Jack Farthing ja muissa pääosissa näyttelevät Sean Harris, Sally Hawkins ja Timothy Spall.
Elokuva sai ensi-iltansa 3. syyskuuta 2021 Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se kilpaili Kultaisesta leijonasta.
Elokuvan musiikin on säveltänyt Jonny Greenwood.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm:
Aiheesta muualla

elokuvan sivusto (englanniksi)
Spencer Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sun Yue

| Sun Yue> 孙 悦 |
| --- | --- |
 Sun vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sun Yue
Syntynyt: 6. marraskuuta 1985 (ikä 38) Cangzhou, Kiina
Kansalaisuus:   Kiina
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  206 cm
Paino:  98 kg
NBA-varaus:  40. varaus 2007 (Los Angeles Lakers)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2002–2008 2008–2009 2009 2009–2013 2013–:   Beijing Olympians  Los Angeles Lakers → Los Angeles D-Fenders  Beijing Olympians  Beijing Ducks
Maajoukkueet
:   Kiina
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten koripallo.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten koripallo.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten koripallo.Aasian kisat  | Maa:   Kiina> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Doha 2006 |  |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 |  |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Qatar 2005 |  |  |
|  Kultaa | Kiina 2011 |  |  |
|  Hopeaa | Kiina 2009 |  |  |
Sun Yue (yksink.: 孙悦; perint.: 孫悅; pinyin: Sūn Yuè, s. 6. marraskuuta 1985 Cangzhou) on kiinalainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelaavan Sunin varasi vuoden 2007 varaustilaisuudessa 40. vuorolla Los Angeles Lakers, jota tämä edusti kymmenessä ottelussa voittaen samalla kaudella NBA:n mestaruuden. Yhtä Yhdysvalloissa pelattua kautta lukuun ottamatta hän on pelannut kiinalaisissa seurajoukkueissa.
Sun on pelannut Kiinan maajoukkueessa muun muassa Pekingin 2008 (sijoitus kahdeksas) ja Lontoon 2012 (12:s) kesäolympialaisissa. Hän on saavuttanut maajoukkueessa useita mitaleja alueellisista mestaruuskilpailuista.
Spencer Abbott

| Spencer Abbott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1988 (ikä 36) Hamilton, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Toronto Marlies (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Rockford IceHogs (AHL) Frölunda HC (SHL) Chicago Blackhawks (NHL) San Diego Gulls (AHL) EHC Kloten (Swiss League) Mora IK (SHL) Leksands IF (SHL) Augsburger Panther (DEL)
Spencer Abbott (s. 30. huhtikuuta 1988 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Junioriura ja yliopistovuodet

Abbott pelasi kolme kautta OPJHL-junioriliigaa Hamilton Red Wingsissa. Toisella kaudellaan 2006–2007 hän jakoi tehoilla 32+43=75 liigan pistepörssin viidennen sijan Markham Waxersin David Kostuchin ja Burlington Cougarsin Kerry Barchanin kanssa. Kaudella 2007–2008 Abbott voitti OPJHL:n maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi tehoilla 42+41=83.
Vuodet 2008–2012 Abbott kävi Mainen yliopistoa. Hänet valittiin kauden 2009–2010 päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2010–2011 Abbott oli tehoilla 17+23=40 Mainen toiseksi paras pistemies Gustav Nyquistin jälkeen ja hän sijoittui sarjan pistepörssissä yhdeksänneksi. Abbott myös jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Josh Van Dykin ja Jeff Dimmenin kanssa. Kaudella 2011–2012 hän nousi Mainen kapteenistoon ja voitti koko Hockey Eastin ja koko NCAA:n piste- ja syöttöpörssin tehoilla 21+41=62. Abbott valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja vuoden pelaajaksi. Hän oli myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin UMD:n Jack Connollylle.
Ura > Ammattilaisura

Yliopistokautensa 2011–2012 päätyttyä, maaliskuussa 2012 NHL-varaamaton Abbott teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän liittyi samalla loppukevääksi AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuuteen. Kauden 2012–2013 Abbott pelasi siellä kokonaan tehden 55 runkosarjaottelussa tehot 13+20=33 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Heinäkuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Abbott oli tehoilla 17+52=69 Marliesin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies T. J. Brennanin jälkeen. Hän jakoi AHL:n pistepörssin kuudennen sijan Charlotte Checkersin Chris Terryn kanssa. Abbott valittiin kauden aikana myös AHL:n tähdistöotteluun, jonka hän joutui kuitenkin jättämään väliin loukkaantumisen vuoksi. Abbott pelasi kauden aikana myös ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan NHL-ottelunsa 5. lokakuuta 2013 Ottawa Senatorsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.16 minuuttia. Syyskuussa 2014 Abbott teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen Maple Leafsin kanssa.
Kesken kauden 2014–2015, NHL:n siirtotakarajalla helmikuussa 2015 Maple Leafs kauppasi Abbottin Chicago Blackhawksiin vaihdossa entiseen joukkuetoveriinsa T. J. Brennaniin. Abbott pelasi koko kauden AHL:ssä ensin Toronto Marliesin ja siirtonsa jälkeen Rockford IceHogsin paidassa.
Kaudeksi 2015–2016 Abbott siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsiin ja SHL-joukkue Frölunda HC:n riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Abbott voitti koko Mestarien liigan maalipörssin ja jakoi pistepörssin toisen sijan Lukon Toni Koiviston ja Janne Lahden kanssa tehoilla 8+5=13. Heidän edellään CHL:n pistepörssissä oli vain Abbottin joukkuetoveri Ryan Lasch. Abbott ratkaisi Frölundalle lopulta CHL:n mestaruuden, kun 9. helmikuuta 2016 pelatussa finaaliottelussa vieraissa Oulun Kärppiä vastaan hän teki joukkueen 1–2-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaalin.
Sykloeikosaani

| Sykloeikosaani> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  296-56-0
PubChem CID:  520444
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C20H40
Moolimassa:  280,54 g/mol
Kiehumispiste:  387,2 °C
Tiheys:  0,79 g/cm3
Sykloeikosaani on rengasrakenteinen hiilivety, jossa hiilet ovat kytkeytyneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Yhdiste kuuluu sykloalkaanien aineryhmään. Sykloeikosaanin kemiallinen kaava on C20H40, moolimassa 280,54 g/mol, kiehumispiste 387,2 °C (paineessa 760 mmHg), suhteellinen tiheys 0,79 g/cm³ (vesi = 1,0 g/cm³), leimahduspiste 176,7 °C, taitekerroin 1,433 ja CAS-numero 296-56-0.
Aiheesta muualla

PubChem: Cycloeicosane (englanniksi)
ChemNet: 296-56-0 cycloicosane (englanniksi)
Syklodekaani

| Syklodekaani |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  293-96-9
PubChem CID:  9267
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H20
Moolimassa:  140,27 g/mol
Sulamispiste:  9–10 °C
Kiehumispiste:  201 °C
Tiheys:  0,79 g/cm3
Syklodekaani on rengasrakenteinen hiilivety, jossa hiilet ovat kytkeytyneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Yhdiste kuuluu sykloalkaanien aineryhmään. Syklodekaanin kemiallinen kaava on C10H20, moolimassa 140,27 g/mol, sulamispiste 9–10 °C kiehumispiste 201 °C (paineessa 760 mmHg), suhteellinen tiheys 0,79 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 58,8 °C, taitekerroin 1,433 ja CAS-numero 293-96-9.
Aiheesta muualla

PubChem: Cyclodecane (englanniksi)
ChemNet: 293-96-9 cyclodecane (englanniksi)
Sylvia Eder

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sylvia Eder |  Sylvia Eder |  Sylvia Eder |  |
Maa:  Itävalta
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bormio 1985 | yhdistetty |  |
|  Hopeaa | Crans-Montana 1987 | yhdistetty |  |
|  Hopeaa | Morioka 1993 | super-G |  |
Sylvia Eder (s. 24. elokuuta 1965 Leogang, Salzburg) on itävaltalainen alppihiihtäjä, kolminkertainen MM-hopeamitalisti.
Eder sai nuorten MM-kilpailuissa hopeaa alppiyhdistetyssä 1982. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän sijoittui syöksylaskussa 13:nneksi. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän sai hopeaa yhdistetyssä, oli kymmenes syöksylaskussa ja kahdestoista pujottelussa. Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti jälleen hopeaa alppiyhdistetyssä sekä oli lisäksi viides supersuurpujottelussa ja kuudes syöksylaskussa. Cagaryn olympialaisissa 1988 hän oli yhdistetyssä kahdestoista.
Eder sijoittui Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 supersuurpujottelussa seitsemänneksi ja suurpujottelussa 15:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs. Moriokan MM-kilpailuissa 1993 hän sai hopeaa supersuurpujottelussa ja oli kolmastoista suurpujottelussa. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän sijoittui suurpujottelussa 14:nneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi.
Eder sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa toiseksi kaudella 1987–1988 ja viidenneksi kausilla 1991–1992 ja 1992–1993 sekä suurpujottelun maailmancupissa viidenneksi kaudella 1990–1991. Hän voitti kaksi maailmancupin osakilpailua: syöksylaskun Bad Gasteinissa tammikuussa 1982 ja supersuurpujottelun Vailissa joulukuussa 1994. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja seitsemän kertaa kolmanneksi.
Sylvia Ederin sisar Elfi Eder on alppihiihdon olympiamitalisti.
The Magician’s Birthday (kappale)

| ”The Magician’s Birthday” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: The Magician’s Birthday
 Julkaistu: marraskuussa 1972
 Tuottaja(t): Gerry Bron
 Tyylilaji: progressiivinen rock taiderock hard rock
 Kesto: 10.28
 Levy-yhtiö:  Bronze Records    Mercury Records
The Magician’s Birthdayn muut kappaleet
| ”Tales” (7.) | ”The Magician’s Birthday” (8.) |   |
The Magician’s Birthday on Uriah Heepin kappale, joka julkaistiin vuonna 1972 samannimisellä albumilla. Sen ovat kirjoittaneet yhdessä kitaristi Mick Box, kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensley ja rumpali Lee Kerslake. Kappaleessa on runsaasti progressiivisen rockin piirteitä, ja se koostuu useasta osasta. Se kestää yli kymmenen minuuttia ja päättää albumin.
Kappaleen synty ja teko

Ääninäytteet
”The Magician’s Birthday”- kappaleessa kuullaan kitaristi Boxin ja rumpali Kerslaken hyvän ja pahan taistelua kuvaava kitara-rummut -duetto.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kappaleen sanoituksissa kerrotaan hyvästä ja pahasta taikuudesta. Kappaleen sanoituksissa ei lauleta itse hyvän ja pahan taistelusta, vaan se kuvataan kitaristi Mick Boxin ja rumpali Lee Kerslaken kitara-rummut -duetossa. The Magician’s Birthday -albumin hyvän ja pahan taistelua kuvaava kansikuva toimi inspiroijana kappaleeseen. Kitara-rummut -duetto syntyi, kun yhtyeen jäsenet olivat työstämässä kappaletta. Tällöin jäsenet keksivät dueton, jossa ainoastaan kitara ja rummut tekisivät kappaleeseen villin tunnelman, joka muistuttaisi taistelua.
Yhtye ei ollut kappaleen ensimmäiseen äänitykseen tyytyväinen ja oli siirtynyt pubin puolelle hakemaan inspiraatiota. Palattuaan pubista Mick Box ja Lee Kerslake äänittivät hyvän ja pahan taistelua kuvastavan kitara-rummut-dueton. ”Happy Birthday” -kohdassa kuultavan kazoon soittaa Kerslake.
Itse albumista oli Ken Hensleyn mukaan alun perin tarkoitus tulla konseptialbumi ja ”The Magician’s Birthdayn” piti olla sen teemakappale. Tiukka aikataulu ja levy-yhtiön vaatimukset kuitenkin estivät sen.
Kappaleen vaiheet lyhyesti

”The Magician’s Birthday” alkaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia edustavalla osiolla, jonka jälkeen kappale siirtyy jammaavaan ”Happy Birthday” -osioon. Tämän jälkeen kappale palaa hetkeksi alun hard rockiin, jonka jälkeen kappaleessa alkaa lyhyt ja synkkä kosketinsoitinvetoinen osio, joka päättyy kun kitara-rummut-duetto alkaa. Kitara-rummut-dueton jälkeen kappaleessa alkaa space rock- tyylinen osio, joka kestää kappaleen loppuun saakka.
Vastaanotto

Kappale on saanut arvostelijoilta kaksijakoisen vastaanoton; esimerkiksi progarchives.com -sivuston arvostelijan mielestä ”kappale on yksi niistä, jotka tekevät albumista kuuntelemisen arvoisen”. Sen sijaan starling.rinet.ru-sivuston arvostelija pitää kappaletta ”kärsimyksenä”. Myös Circus -musiikkilehden arvostelija jättää ”The Magician’s Birthdayn” mainitsematta, kun hän nimeää albumin ”parhaita hetkiä”.
Muut versiot

”The Magician’s Birthdaysta” on julkaistu Expanded De-Luxe Editionilla (2003) muokattu versio, jossa ei ole kitara-rummut -duettoa, nimellä ”Happy Birthday”. Japanilainen Takarazuka Grand Review julkaisi albumillaan La La Fantaseek kappaleesta oman versionsa.
Kokoonpano

David Byron – laulu
Ken Hensley – kosketinsoittimet, kitara, laulu
Mick Box – kitara
Gary Thain – bassokitara
Lee Kerslake – rummut, kazoo
Suomen Viikkolehti

| Suomen Viikkolehti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Päivä Osakeyhtiö
ISSN:  ISSN 2814-4503
Kokonaislevikki:  2100
Perustettu:  1887
Päätoimittaja:  Manuel Rautalahti
Kotikunta:  Tampere
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kuukausittain
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Suomen Viikkolehti on vuonna 1887 perustettu Suomen Vapaakirkon äänenkannattaja. Lehti ilmestyy kuukausittain. Lehden sisältö käsittelee ajankohtaisia uutisia, henkilökuvia ja ilmiöitä kristillisyydestä, uskosta, Vapaakirkosta ja sen seurakunnista sekä ulkomailta. Lehden päätoimittaja on Manuel Rautalahti
Suomen Viikkolehti on yksi kauimmin ilmestyneistä vapaakristillisistä lehdistä Suomessa. Lehti vakiinnutti asemansa vapaakirkollisen liikkeen äänenkannattajana 1900-luvun vaihtessa.
Suomen Viikkolehti nro 31 2.8.1900
Suomen Viikkolehti nro 35 29.8.1901
Historia

Lehti ilmestyi ensimmäisinä vuosinaan A3-kokoisena, kahdessa arkissa, neljä palstaa sivulla, ilman kuvia, kerran viikossa torstaisin.
Antti Mäkisen ollessa lehden päätoimittajana 1888–1900, oli lehdessä tunnettujen julistajien, kuten C. H. Spurgeonin ja F. B. Meyerin saarnojen suomennoksia, Antti Mäkisen omia opetuskirjoituksia sekä uutisia Suomesta ja ulkomailta. Siinä julkaistiin kirjoituksia raittiustyöstä, kertomuksia lähetystyöstä ja lähetystyöntekijöistä, Wilhelmiina Arpiaisen runoja ja myöhemmin lähetyskirjeitä sekä Antti Mäkisen runoja Lieto nimimerkillä. Lehdessä oli myös ruotsalaisesta Sanningswittnet lehdestä suomennettuja kirjoituksia, kertomuksia vuosikokouksista ja lähetyskokouksista, sunnuntaikertomuksia pyhäkouluja varten, valuuttakurssit ja kokousilmoituksia Helsingin alueella. Antti Mäkisen jälkeen päätoimittajana toimi Eskil Renfors.
Päätoimittajat

1887–1900: Antti Mäkinen
1901–1912: Eskil Renfors
1912–1924: Kaarlo Waismaa
1925–1928: Väinö Tuominen
1928–1930: Yrjö Mikkonen
1930–1952: Onni Pönniäinen
1953–1956: Kalevi Saloranta
1976–1980: Matti Niemelä
1980–1983: Jorma Niemelä
1983–1984: vt. Erkki Verkkonen
1984–1989: Olavi Rintala
1989–1992: Urpo Berg
1992–20XX: Merja Pitkänen
20XX–2018: Hannu Lahtinen
2018–2023: Hannu Vuorinen
2023→ Manuel Rautalahti
Aiheesta muualla

Suomen Viikkolehti
Sylvia Harris

| Sylvia Harris> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1965 (ikä 59) Chorley, Lancashire, Englanti
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Uran tiedot
Pituus:  175 cm
Paino:  66 kg
Laji:  jousiammunta
Sylvia Harris (s. 17. maaliskuuta 1965 Chorley, Lancashire) on brittiläinen jousiampuja. Hän edusti Isoa-Britanniaa Barcelonan kesäolympialaisten 1992 naisten yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 46. Barcelonassa 1992 hän kuului myös Ison-Britannian joukkueeseen naisten joukkuekilpailussa. Harris kilpaili myös Antalyan MM-kilpailuissa 1993.
Harris on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 66 kilogrammaa.
Srirachakastike

Sriracha-kastiketta pullossa.
Srirachakastike (thaiksi ศรีราชา) on kaakkoisaasialainen chilikastike, joka on saanut nimensä thaimaalaisen Si Rachan kaupungin mukaan. Srirachakastike valmistetaan tyypillisesti aurinkokuivatuista chileistä, valkosipulista, etikasta, sokerista ja suolasta. Kastike on paksumpaa ja vähemmän tulista kuin esimerkiksi Tabasco.
Yhdysvalloissa ja Euroopassa tunnetuin srirachakastike on yhdysvaltalaisen Huy Fong Foodsin Tuong Ot Sriracha (”Sriracha-chilikastike”). Huy Fong Foodsin perustaja on vietnamilaissyntyinen David Tran. Nykyään chilikastike on nouseva bisnes maailmalla. Yhdysvalloissa ala on kymmenen nopeimmin kasvavan joukossa ja tuottaa vuositasolla miljardi dollaria. Srirachan monikäyttöisyydestä on olemassa useita keittokirjoja.
Kastikkeen suosio saattaa osittain selittyä sen monikäyttöisyydellä. Sitä lisätään esimerkiksi munakkaaseen, hampurilaiseen ja sushiin.
Kastikkeen alkuperä

Tarinan mukaan kastikkeen kehitteli Si Rachan kaupungissa thaimaalainen Thanom Chakkapak. Thaimaalaisen yhdistyksen "Chomrom Rak Si Rachan" mukaan Burman sahalaitoksien työntekijät tekivät ensimmäisenä kastiketta Si Rachassa. Yhdistys haastatteli 88-vuotiasta Thawat Wiphisamakunia. Hänen äitinsä isoäidillä oli pieni kauppa Si Rachassa. Asiakkaat tulivat myymälään ostamaan chilejä, suolaa, etikkaa ja sokeria tehdäkseen kastiketta. Lopulta hän alkoi tehdä kastiketta itse sekä perheelleen että asiakkaille. Pian toinen asiakas, Kimsua Thimkrachang, alkoi myös tehdä chilikastiketta myytäväksi etiketillä, jossa on kuva Golden Mountain -temppelistä. Sen nimi oli Si Racha Phanich.
Toinen tarina kertoo, että La Orr Suwanprasop Sri Rachan kylästä kehitti kastikkeen 1930-luvulla. Hän syntyi ja kasvoi Sri Rachassa ja lopulta tapasi Bangkokista kotoisin olevan miehensä. Mentyään naimisiin pari muutti Bangkokiin. Siellä La Orr valmisti chilikastiketta ystävilleen. Ystävät rohkaisivat häntä valmistamaan kastiketta myyntiin. Keskusteltuaan erään munkin kanssa La Orr aloitti chilikastikkeensa valmistuksen myyntiin Bangkokissa vuonna 1932. Munkin ideana oli nimetä kastike Si Racha -kaupungin mukaan. Ajan myötä kastiketta alkoivat käyttämään kokit ravintoloissaan ympäri Bangkokia.
Käännös suomeksi