stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Wedding Present
Albumit

George Best (1987)
Tommy (1988)
Ukrainski Vistupi V Johna Peela  (1989)
Bizarro (1989)
Seamonsters  (1991)
Hit Parade 1 (1992) (Kokoelma)
Hit Parade 2 (1992) (Kokoelma)
John Peel Sessions [1987-1990]  (1993) (Kokoelma)
Watusi (1994)
Saturnalia (1996)
Evening Sessions 1986-1994  (1997) (Kokoelma)
John Peel Sessions [1992-1995] (1998) (Kokoelma)
Singles 1995-1997 (1999) (Kokoelma)
Ukrainian John Peel Sessions (2000) (Kokoelma)
The Hit Parade (2003) (Kokoelma)
Take Fountain (2005)
El Rey (2008)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen kotisivu
Diskografia (Arkistoitu – Internet Archive)
Traité d’athéologie

| Traité d’athéologie |
| --- | --- |

Kirjailija:  Michel Onfray
Genre:  filosofia, uskontokritiikki
Kustantaja:  Grasset
Julkaistu:  2005
ISBN:  2-246-64801-7

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Traité d’athéologie (suom. Tutkielma ateologiasta) on ranskalaisen filosofin Michel Onfrayn vuonna 2005 ilmestynyt kirja. Teos on ilmestynyt vuonna 2007 englanniksi nimellä Atheist manifesto (Ateistinen manifesti). Kirja suuntautuu monoteistisia uskontoja, kristinuskoa, juutalaisuutta ja islamia vastaan. ”Kuten monisatavuotinen historia osoittaa, Jumalan nimissä kolme monoteistista uskontoa ovat saaneet aikaan uskomattoman vuolaat verivirrat!”
Aiheesta muualla

Belt, Jaakko: The Atheist Manifesto. Paatos 2/2007.
Training Day

| Training Day |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Antoine Fuqua
Käsikirjoittaja:  David Ayer
Tuottaja:   Jeffrey Silver  Robert F. Newmyer 
Säveltäjä:  Mark Mancina
Kuvaaja:  Mauro Fiore
Leikkaaja:  Conrad Buff IV
Tuotantosuunnittelija:  Naomi Shohan
Pääosat:   Denzel Washington  Ethan Hawke 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Training Day on yhdysvaltalainen Antoine Fuquan ohjaama elokuva. Sen pääosia esittävät Denzel Washington palkittuna mutta korruptoituneena etsivänä ja Ethan Hawke nuorena tulokkaana, joka aikoo huumeryhmän etsiväksi. Elokuva kuvaa yhtä vuorokautta, jonka aikana kummankin poliisin elämä muuttuu.
Fuqua halusi elokuvasta mahdollisimman realistisen, joten sitä kuvattiin monilla Los Angelesin pahamaineisimmilla alueilla. Paikalliset asukkaat antoivat kuvausryhmällä lämpimän vastaanoton, sillä he olivat iloisia siitä, että elokuva näyttäisi hieman sitä elämää, joka on arkipäivää heidän maaillmassaan. Fuqualla oli käytettävänään kaksi poliisia teknisinä neuvonantajina sekä Shiheed "Bone" Sloania jengineuvojana.
Washingtonin roolityö sai kriitikoilta ylistystä. Hän voittikin uransa toisen Oscarinsa, joka tuli tällä kertaa parhaasta miespääosasta. Hän oli myös ehdolla Golden Globeen parhaasta miespääosasta draamaelokuvasta. Hawke sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Denzel Washington  | … |  Etsivä Alonzo Harris	   |
|  Ethan Hawke  | … |  Jake Hoyt	   |
|  Scott Glenn  | … |  Roger	   |
|  Tom Berenger  | … |  Stan Gursky	   |
|  Harris Yulin  | … |  Doug Rosselli	   |
|  Raymond J. Barry  | … |  Lou Jacobs	   |
|  Cliff Curtis  | … |  Smiley	   |
|  Dr. Dre  | … |  Paul	   |
|  Snoop Dogg  | … |  Blue	   |
|  Macy Gray  | … |  Sandmanin vaimo	   |
|  Charlotte Ayanna  | … |  Lisa	   |
|  Eva Mendes  | … |  Sara   |
Tomi Niskanen

| Tomi Niskanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1984 (ikä 40)  Sotkamo, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Tomppa
Seura:  Vimpelin Veto
Tehtävä:  pelinjohtaja
Junioriseurat
- 2006:  Sotkamon Jymy
Valmennusura
2003   2004   2005   2006-2007   2008-2009   2010   2011-2013   2014 - 2017   2018 -:  Kajaanin Hymy (Naisten Suomensarja)  Kajaanin Hymy (Naisten Ykköspesis)   Sotkamon Jymy (Naisten Superpesis)   PeTo-Jussit (Tyttöjen Superpesis)   PeTo-Jussit (Naisten Superpesis)   Kankaanpään Maila (Ykköspesis)   Kankaanpään Maila Superpesis   Koskenkorvan Urheilijat (Superpesis)   Lapuan Virkiä
Tomi Niskanen (s. 18. helmikuuta 1984 Sotkamo) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja ja hän toimii Miesten Superpesisjoukkue Vimpelin Vedon pelinjohtajana. Niskasella on pelaajataustaa A-junioreihin asti.
Ura > Pelaajana

Tomi Niskanen pelasi koko pelaajauransa ajan kotikuntansa seurassa,Sotkamon Jymyssä. Niskanen pelasi juniorimyllyn läpi aina A-juniori-ikäiseksi asti, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa. Viimeisen kautensa Niskanen pelasi vuonna 2006. Poikien Superpesiksen lisäksi Niskanen pelasi myös Suomensarjassa Sotkamon kakkosjoukkueessa.
Ura > Pelinjohtajana

Niskasen pelinjohtoura sai alkunsa vuonna 2000 hänen esiintyessä naisten Superpesiksessä pelanneen Kajaanin Hymyn 2-pelinjohtajana yhdessä Vesa Tervon kanssa. Niskanen toimi vuoteen 2002 loppuun asti kakkospelinjohtajana Kajaanissa joka kauden 2000 jälkeen oli laskenut jo kaksi sarjatasoa alaspäin Suomensarjaan. Kaudeksi 2003 Niskanen siirtyi Kajaanin naisten viuhkaan toimien samalla myös Sotkamon Jymyn Tyttöjen Superpesis-joukkueen ykköspelinjohtajana. Naisten sarjassa Niskanen käänsikin Kajaanin kurssin takaisin ylöspäin ja eteni ensin kaudeksi 2004 Ykköspesikseen ja tämän kauden päätyttyä Kajaani voitti myös kyseisen sarjan ja nousi takaisin Superpesikseen. Kajaani ei kuitenkaan ottanut sarjapaikkaa vastaan vaan luovutti paikan Sotkamolle.
Ensimmäisen kerran Niskanen nähtiin ykköspelinjohtajana Superpesiksessä kaudella 2005 kun Niskanen johti Sotkamon Jymyn naisten joukkuetta. Jatkoa uralle ei Kainuussa enää kauden päätteeksi tullut vaan Niskanen siirtyi Etelä-Pohjanmaalle Peräseinäjoen Toiveen ja Petojussien valmennustiimiin. Kaudet 2006-2007 Niskanen toimi Peräseinäjoen Tyttöjen Superpesisjoukkueen pelinjohtajana minkä jälkeen hän siirtyi saman seuran naisten Superpesisjoukkueen viuhkaan kausiksi 2008-2009 . Kaudella 2008 Niskanen voitti joukkueensa kanssa Superpesiksen runkosarjan.
Kaudeksi 2010 Niskanen siirtyi Kankaanpään Mailan ykköspesisjoukkueen pelinjohtajaksi, jonka hän tavoitteen mukaisesti nosti kaudeksi 2011 Superpesikseen. Kaudet 2011-2013 Niskanen johti peliä Kankaanpään Superpesis-joukkueessa voittaen tuona aikana Hallipesiksen Suomen Mestaruuden vuonna 2012.
Kausina 2015-2017 Niskanen johti Koskenkorvan Urheilijoiden peliä. Kaudeksi 2018 Niskanen teki paluun naisten Superpesikseen ja siirtyi Lapuan Virkiän pelinjohtajaksi. Kaudelle 2021 Niskanen solmi sopimuksen Vimpelin Vedon kanssa.
Saavutuksia

1 miesten SM-kulta: 2022
1 miesten SM-pronssi: 2021
Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (1): 2022
Trains

| Trains |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  harrastelehti
Kustantaja:  Kalmbach Publishing
Julkaisija:  Kalmbach Publishing
ISSN:  ISSN 0041-0934
Levikki:  100 000
Perustettu:  1940
Päätoimittaja:  Jim Wrinn
Kotikunta:  Waukesha, WI
Kotimaa:  Yhdysvallat
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Trains on kuukausittainen junia ja rautatieliikennettä käsittelevä harrastelehti, jota julkaisee yhdysvaltalainen Kalmbach Publishing. Lehti on Model Railroaderin ohella kustantamon pääjulkaisu. Lehden tilaajapiiriin kuuluu sekä rautatieharrastajia että rautateiden työntekijöitä ympäri maailman.
Lehden perusti vuonna 1940 Al C. Kalmbach, ja sen kotipaikka on Waukesha Wisconsinissa. Lehden levikki on yli 100 000 kappaletta, joten se on sekä Pohjois-Amerikan vanhin että luetuin rautatieliikenteen harrastelehti.
Pääasiallisesti lehti käsittelee rautatiealan tapahtumia Yhdysvalloissa ja Kanadassa sekä usein myös Meksikossa. Satunnaisesti lehdessä on laajoja artikkeleita rautatieliikenteestä ympäri maailman.
Vuonna 2005 lehden päätoimittajaksi siirtyi The Charlotte Observer -lehden entinen päätoimittaja Jim Wrinn.
Aiheesta muualla

http://www.trains.com/
Thunderball

Thunderball on:
Thunderball, U.D.O.:n albumi vuodelta 2004
Pallosalama (engl. Thunderball), vuoden 1965 elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Thunderball”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luis Aragonés

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Luis Aragonés Suárez
Syntymäaika: 28. heinäkuuta 1938
Syntymäpaikka: Hortaleza, Madrid, Espanja
Kuolinaika: 1. helmikuuta 2014 (75 vuotta)
Kuolinpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Lempinimi: Sabio de Hortaleza (suom. Hortalezan nero), Zapatones (suom. isot kengät)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1957–1958 1958–1959 1959–1960 1960 1960–1961 1961–1964 1964–1974 |  Getafe Deportivo  Recreativo de Huelva  Hércules CF  Plus Ultra  Real Oviedo  Real Betis  Atlético Madrid | ? (?) ? (?) ? (?) ? (?) 13 (4) 82 (33) 265 (123) |
Maajoukkue
| 1965–1972 |  Espanja | 11 (3) |
Valmennusura
1974–1980 1981 1982–1987 1987–1988 1990–1991 1991–1993 1993–1995 1995–1996 1997–1998 1999–2000 2000–2001 2002–2003 2003–2004 2004–2008 2008–2009:  Atlético Madrid  Real Betis  Atlético Madrid  FC Barcelona  RCD Espanyol  Atlético Madrid  Sevilla FC  Valencia CF  Real Betis  Real Oviedo  RCD Mallorca  Atlético Madrid  RCD Mallorca  Espanjan maajoukkue  Fenerbahçe SK
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luis Aragonés (28. heinäkuuta 1938 Hortaleza, Madrid – 1. helmikuuta 2014 Madrid)  oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, ja myöhemmin valmentaja. Hän johdatti Espanjan Euroopan-mestariksi 44 vuoden tauon jälkeen vuonna 2008.
Aragonés kuoli leukemiaan 1. helmikuuta 2014 Madridissa 75-vuotiaana.
Peliura

Aragonés aloitti pelaajauransa Getafessa vuonna 1957. Vuotta myöhemmin hän teki sopimuksen Real Madridin kanssa, mutta ei koskaan noussut edustusjoukkueeseen, vaan vietti suurimman osan ajasta lainassa muissa seuroissa kuten Recreativossa ja Hérculesissa. Hän pelasi muutamia otteluita myös Real Madridin reservijoukkueessa Plus Ultrassa (nykyinen Real Madrid Castilla). Vuonna 1960 hän liittyi Real Oviedoon ja teki ensiesiintymisensä Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa. Vuodet 1961–1964 Aragonés pelasi Real Betisisissä.
Parhaiten Aragonés muistetaan ajastaan Atlético Madridissa, johon hän liittyi vuonna 1964 ja pelasi seurassa uransa  loppuun vuoteen 1974. Hänen erikoisosaamisensa olivat vapaapotkut, ja kaudella 1969–1970 hän jakoi kauden parhaalle maalintekijälle annettavan Pichichi-palkinnon Amancion ja seuratoverinsa Gáraten kanssa. Atléticon paidassa Aragonés oli mukana voittamassa Espanjan-mestaruutta kolmesti vuosina 1966, 1970, ja 1973 ja cup-kilpailu Copa del Reytä kahdesti vuosina 1965 ja 1972. Pelaamassaan 360 pääsarjaottelussa hän teki yhteensä 160 maalia.
Espanjan maajoukkueessa Aragonés teki ensiesiintymisensä 8. toukokuuta 1965 tulokseen 0–0 päättyneessä ystävyysottelussa Skotlantia vastaan. Hän pelasi yhteensä 11 maaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Peliura > Saavutukset

Espanjan pääsarjamestaruus: 1966, 1970 ja 1973
Espanjan cup: 1965 ja 1972
Valmennusura

Lopetettuaan peliuransa Aragonés palkattiin lähes välittömästi Atlético Madridin valmentajaksi, ja hän valmensi seuraa neljään eri otteeseen vuosina 1974–1980, 1982–1987, 1991–1993 ja 2002–2003. Vuonna 1974 seura voitti hänen alaisuudessaan Intercontinental Cupin. Espanjan kentillä menestystä tuli vuonna 1977 liigamestaruuden merkeissä ja vuosina 1976, 1985 ja 1992 Copa del Reyn voiton myötä. Aragonés valmensi urallaan myös useita muita seuroja kuten Barcelonaa, Sevillaa, Valenciaa, Espanyolia, Real Betisiä, Oviedoa ja  Mallorcaa.
18. elokuuta 2004 Aragonés korvasi Iñaki Sáezin Espanjan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana tehtävänään luotsata Espanja  läpi karsintojen vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Joukkue selvittikin karsinnat  kärsimättä yhtään tappiota, ja Aragonésin ja Espanjan tappioton maaotteluputki venyi lopulta 25 ottelun mittaiseksi.  Varsinaisessa turnauksessa Espanjan tie kuitenkin katkesi ennen mitalipelejä kuten monesti ennenkin arvokilpailuissa, tällä  kertaa 1–3-tappioon päättyneeseen neljännesvälieräotteluun Ranskaa vastaan. Aikaisesta putoamisesta huolimatta Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto oli tyytyväinen Aragonésin tekemään työhön, ja hän ilmoitti jatkavansa Espanjan päävalmentajana vuoden 2008 EM-kilpailuihin asti.
Aragonés sai uransa suurimman kruunun EM-loppuottelussa 2008, kun läpi turnauksen ilman tappioita pelannut Espanja kukisti Saksan vakuuttavan esityksen jälkeen Fernando Torresin maalilla 1–0. Paljon kritiikkiä muun muassa Raúlin poisjättämisen vuoksi saanut Aragonés totesi ottelun jälkeen, ettei jatka tehtävässään, koska hänelle ei ole tarjottu siihen mahdollisuutta.
Heinäkuun 2008 alussa Aragonés teki kaksivuotisen sopimuksen turkkilaisseura Fenerbahçen kanssa. Mediassa tulevasta sopimuksesta huhuttiin jo EM-kilpailuiden aikana, jolloin hän vielä kiisti sen. Aragonés ei valmentanut Fenerbahçea kuitenkaan kuin yhden kauden. Seurajohto päätti vapauttaa hänet sopimuksestaan kauden 2008–2009 jälkeen, kun Fenerbahçe jäi Turkin liigassa neljänneksi.
Valmennusura > Saavutukset

Euroopan-mestaruus: 2008
Espanjan pääsarjamestaruus: 1977
Espanjan cup (4): 1976, 1985, 1992, 1988
Espanjan supercup: 1985
Intercontinental Cup: 1974
Turkin Cup
Hopeaa: 2009
Aiheesta muualla

Luis Aragonésin pelaajatilastot Espanjan pääsarjassa (espanjaksi)
Luis Aragonésin valmentajatilastot Espanjan pääsarjassa (espanjaksi)
Luis Aragonésin pelaajatilastot Espanjan maajoukkueessa (espanjaksi)
Luis Aragonésin valmentajatilastot Espanjan maajoukkueessa (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Juan Carlos Lorenzo José Luis García Traid Tomislav Ivić García Cantarero | Atlético Madridin päävalmentaja 1974–1980 1982–1987 1991–1993 2001–2003 | Seuraaja: Martínez Jayo César Luis Menotti Ramón Heredia Gregorio Manzano |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Terry Venables | Barcelonan päävalmentaja 1987–1988 | Seuraaja: Johan Cruijff |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Juan José Díaz | RCD Espanyolin päävalmentaja 1990–1991 | Seuraaja: Ljupko Petrović |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carlos Alberto Parreira | Valencian päävalmentaja 1995–1996 | Seuraaja: Jorge Valdano |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jaime Pacheco | Real Mallorcan päävalmentaja 2003–2004 | Seuraaja: Benito Floro |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Iñaki Sáez | Espanjan maajoukkueen päävalmentaja 2004–2008 | Seuraaja: Vicente del Bosque |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zico | Fenerbahçen päävalmentaja 2008–2009 | Seuraaja: Christoph Daum |
Jalkapallon Euroopan-mestaruuden voittaneet valmentajat
1960  Gavril Katchalin | 1964  José Villalonga | 1968  Ferruccio Valcareggi | 1972  Helmut Schön | 1976  Václav Ježek | 1980  Jupp Derwall | 1984  Michel Hidalgo | 1988  Rinus Michels | 1992  Richard Møller Nielsen | 1996  Berti Vogts | 2000  Roger Lemerre | 2004  Otto Rehhagel | 2008  Luis Aragonés | 2012  Vicente del Bosque | 2016  Fernando Santos | 2020  Roberto Mancini | 2024  Luis de la Fuente
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Casillas |
2 Salgado |
3 Pernía |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Albelda |
7 Raúl |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Reyes |
11 García |
12 López |
13 Iniesta |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 Senna |
17 Joaquín |
18 Fàbregas |
19 Cañizares |
20 Juanito |
21 Villa |
22 Pablo |
23 Reina |
Valmentaja Aragonés
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Navarro |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Iniesta |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Capdevila |
12 Cazorla |
13 Palop |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 García |
17 Güiza |
18 Arbeloa |
19 Senna |
20 Juanito |
21 Silva |
22 de la Red |
23 Reina |
Valmentaja Aragonés
The Wayward Sons of Mother Earth

| The Wayward Sons of Mother Earth Skyclad |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1991
 Tyylilaji: Folk metal, Thrash metal
 Kesto: 46.47
 Levy-yhtiö: Noise Records
Skycladin muut julkaisut
|   | The Wayward Sons of Mother Earth 1991 | Tracks from the Wilderness 1992 |
The Wayward Sons of Mother Earth on englantilaisen folk metal -yhtye Skycladin vuonna 1991 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumia pidetään yleisesti ensimmäisenä folk metal -albumina ja siitä ottivat mallia monet folk metal -yhtyeet, kuten esimerkiksi Cruachan. Etenkin kappale ”The Widdershins Jig” viittaa genreen.
Kappaleet

The Sky Beneath My Feet – 5:41
Trance Dance (A Dreamtime Walkabout) – 5:29
A Minute's Piece – 1:10
The Widdershins Jig – 3:40
Our Dying Island – 7:07
Pagan Man – 1:00
The Cradle Will Fall – 6:26
Skyclad – 5:01
Moongleam and Meadowsweet – 4:35
Terminus – 6:38
Kokoonpano

Martin Walkyier – laulu
Graeme English – basso
Steve Ramsey – kitara
Keith Baxter – rummut
Mike Evans – viulu
Aiheesta muualla

Albumi Encyclopaedia Metallumissa
The Go-Go’s

| The Go-Go’s |
| --- | --- |
 The Go-Go’s esiintymässä vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  1978–1985, 1990, 1994, 1999–
Tyylilaji:  pop rock, new wave
Kotipaikka:   Los Angeles, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Belinda Carlisle   Jane Wiedlin   Charlotte Caffey   Gina Schock  
Entiset jäsenet:  Kathy Valentine (1980–2013) Paula Jean Brown (1985) Margot Olavarria (1978–1980)  Elissa Bello (1978–1979)
Levy-yhtiö:  Beyond Records   IRS Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Go-Go’s on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1978 Los Angelesissa. Yhtye oli ensimmäinen naisyhtye, joka kirjoitti ja esitti omat kappaleensa päästen samalla Billboard-listalle.[lähde? ]
Jäsenet

Belinda Carlisle – laulu
Gina Shchock – rummut
Kathy Valentine – basso
Charlotte Caffey – kitara
Jane Wiedlin – laulu, kitara
Diskografia > Studioalbumit

Beauty and the Beat (1981)
Vacation (1982)
Talk Show (1984)
God Bless The Go-Go’s (2001)
Diskografia > Kokoelmat

Greastest (1990)
Return to the Valley of the Go-Go’s (1994)
VH1 Behind the Music: Go-Go’s Collection (2000)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Go-Go’s Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen kotisivut (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Tornion uimahalli

| Tornion uimahalli |
| --- | --- |
Osoite:  Viidankatu 22a
Sijainti:  Tornio
Rakennustyyppi:  Uimahalli
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tornion uimahalli on Torniossa osoitteessa Viidankatu 22a sijaitseva uimahalli. Uimahallissa on kuusiratainen ja 25 metriä pitkä pääallas, terapia-allas, lastenallas, opetusallas, kylmäallas, poreallas, kahluuallas sekä vesiliukumäki. Lisäksi uimahallissa on hyppyallas yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudoilla sekä viiden metrin hyppytasolla.
Uimahalli remontoitiin täysin vuonna 2017–2018. Uimahallissa on kaksi saunaa sekä miesten että naisten puolella.
The God Machine

| The God Machine Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Twilight Hall Studios
 Julkaistu: 2. syyskuuta 2022
 Kesto: 51.03
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  19. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Blind Guardianin muut julkaisut
| Twilight Orchestra: Legacy of the Dark Lands 2020 | The God Machine 2022 |   |
The God Machine on Blind Guardianin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022.
Kappaleet

Deliver Us from Evil – 5.21
Damnation – 5.20
Secrets of the American Gods – 7.28
Violent Shadows – 4.17
Life Beyond the Spheres – 6.02
Architects of Doom – 6.20
Let It Be No More – 4.48
Blood of the Elves – 4.37
Destiny – 6.46
Kokoonpano

Hansi Kürsch - laulu
André Olbrich - kitara
Marcus Siepen - kitara
Frederik Ehmke - rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

The God Machine Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The God Machine Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Luettelo Meusen kunnista

Meusen sijainti
Tämä on luettelo Meusen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 500 kuntaa.

| 55533 | 55140 | Vaucouleurs |
| 55534 | 55130 | Vaudeville-le-Haut |
| 55535 | 55230 | Vaudoncourt |
| 55536 | 55270 | Vauquois |
| 55537 | 55400 | Vaux-devant-Damloup |
| 55540 | 55300 | Vaux-lès-Palameix |
| 55541 | 55000 | Vavincourt |
| 55543 | 55500 | Velaines |
| 55544 | 55600 | Velosnes |
| 55545 | 55100 | Verdun |
| 55546 | 55600 | Verneuil-Grand |
| 55547 | 55600 | Verneuil-Petit |
| 55549 | 55270 | Véry |
| 55551 | 55210 | Vigneulles-lès-Hattonchâtel |
| 55552 | 55600 | Vigneul-sous-Montmédy |
| 55553 | 55200 | Vignot |
| 55554 | 55600 | Villécloye |
| 55555 | 55260 | Ville-devant-Belrain |
| 55556 | 55150 | Ville-devant-Chaumont |
| 55557 | 55160 | Ville-en-Woëvre |
| 55559 | 55190 | Villeroy-sur-Méholle |
| 55560 | 55800 | Villers-aux-Vents |
| 55561 | 55110 | Villers-devant-Dun |
| 55562 | 55500 | Villers-le-Sec |
| 55563 | 55150 | Villers-lès-Mangiennes |
| 55565 | 55160 | Villers-sous-Pareid |
| 55566 | 55220 | Villers-sur-Meuse |
| 55567 | 55120 | Ville-sur-Cousances |
| 55568 | 55000 | Ville-sur-Saulx |
| 55569 | 55250 | Villotte-devant-Louppy |
| 55570 | 55260 | Villotte-sur-Aire |
| 55571 | 55110 | Vilosnes-Haraumont |
| 55572 | 55150 | Vittarville |
| 55573 | 55190 | Void-Vacon |
| 55574 | 55130 | Vouthon-Bas |
| 55575 | 55130 | Vouthon-Haut |
| 55577 | 55250 | Waly |
| 55578 | 55400 | Warcq |
| 55579 | 55160 | Watronville |
| 55580 | 55150 | Wavrille |
| 55581 | 55500 | Willeroncourt |
| 55582 | 55700 | Wiseppe |
| 55583 | 55210 | Woël |
| 55584 | 55300 | Woimbey |
| 55586 | 55300 | Xivray-et-Marvoisin |
Tiridates

Tiridates tai Trdat oli useiden henkilöiden nimi antiikin aikana ja keskiajalla:
Armenialaisia

Tiridates I, Armenian kuningas
Tiridates II, Armenian kuningas
Tiridates III, Armenian kuningas
Trdat, armenialainen arkkitehti
Parthialaisia

Tiridates I, Arsaces I:n veli
Tiridates II, Parthian kuningas
Tiridates III, Parthian kuningas
Muut

Trdat, Iberian kuningas
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tiridates”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tobago

Tobago
Castara, Tobago
| --- | --- |
Sijainti:  Tobago Trinidad ja Tobago
Saariryhmä:  Pienet Antillit
Vesialue:  Karibianmeri
Korkein kohta:  Pigeon Peak, 550 m
Pinta-ala:  300 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  60 874 (2011)
Suurin kaupunki:  Scarborough
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tobago on Karibianmerellä sijaitsevan Trinidad-Tobagon saarivaltion toinen pääsaari. Se sijaitsee maan suurimmasta saaresta Trinidadista pohjoiseen. Saaren pinta-ala on 300 neliökilometriä, ja asukkaita on 60 874 (2011). Tobagon suurin kaupunki on Scarborough, jonka asukasluku on noin 17 000.[lähde? ]
Saaren lounaisrannikko on hiekkarantoja, ja matkailutoiminta keskittyy sinne. Sisäosissa on sademetsien peittämää vuoristoa.
Harrastusmahdollisuuksiin kuuluvat sukeltaminen kirkkaissa vesissä sekä vaellusmatkat sademetsiin.
Kriketti on suosittu urheilulaji Tobagossa, arvostettuja ovat lisäksi jalkapallo ja golf.[lähde? ]