stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ammunta kesäolympialaisissa 1900 – miesten 300 metrin vapaakiväärin joukkuekilpailu
Tulokset

| Sija | Nimi | Pysty> Pisteet | Pysty> Sija | Polvi> Pisteet | Polvi> Sija | Makuu> Pisteet | Makuu> Sija | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1: 
| 1 |  Sveitsi | 1409 | 1 | 1500 | 1 | 1490 | 4 | 4399 |
| 1 | Emil Kellenberger | 292 | 6 | 314 | 2 | 324 | 5 | 930 |
| 1 | Franz Böckli | 294 | 5 | 300 | 7 | 289 | 21 | 883 |
| 1 | Konrad Stäheli | 272 | 14 | 324 | 1 | 285 | 23 | 881 |
| 1 | Louis Richardet | 269 | 17 | 297 | 9 | 307 | 12 | 873 |
| 1 | Alfred Grütter | 282 | 7 | 265 | 25 | 285 | 23 | 832 |
2: 
| 2 |  Norja | 1364 | 3 | 1403 | 4 | 1523 | 2 | 4290 |
| 2 | Ole Østmo | 299 | 2 | 289 | 15 | 329 | 3 | 917 |
| 2 | Hellmer Hermandsen | 280 | 9 | 290 | 13 | 308 | 10 | 878 |
| 2 | Tom Seeberg | 275 | 13 | 272 | 21 | 301 | 16 | 848 |
| 2 | Ole Sæther | 239 | 26 | 293 | 12 | 298 | 18 | 830 |
| 2 | Olaf Frydenlund | 271 | 16 | 259 | 27 | 287 | 22 | 817 |
3: 
| 3 |  Ranska | 1337 | 5 | 1389 | 5 | 1552 | 1 | 4278 |
| 3 | Achille Paroche | 268 | 19 | 287 | 16 | 332 | 1 | 887 |
| 3 | Auguste Cavadini | 278 | 10 | 286 | 17 | 316 | 7 | 880 |
| 3 | Léon Moreaux | 269 | 17 | 286 | 17 | 325 | 4 | 880 |
| 3 | Maurice Lecoq | 268 | 19 | 271 | 22 | 284 | 25 | 823 |
| 3 | René Thomas | 254 | 24 | 259 | 27 | 295 | 19 | 808 |
4: 
| 4 |  Tanska | 1358 | 4 | 1434 | 3 | 1473 | 5 | 4265 |
| 4 | Anders Peter Nielsen | 277 | 11 | 314 | 2 | 330 | 2 | 921 |
| 4 | Lars Jørgen Madsen | 305 | 1 | 299 | 8 | 301 | 16 | 905 |
| 4 | Viggo Jensen | 277 | 11 | 290 | 13 | 308 | 10 | 875 |
| 4 | Laurids Jensen-Kjær | 238 | 28 | 271 | 22 | 273 | 27 | 782 |
| 4 | Axel Kristensen | 261 | 22 | 260 | 26 | 261 | 30 | 782 |
5: 
| 5 |  Alankomaat | 1259 | 6 | 1460 | 2 | 1502 | 3 | 4221 |
| 5 | Marcus Ravenswaaij | 272 | 14 | 306 | 5 | 303 | 14 | 881 |
| 5 | Uilke Vuurman | 261 | 22 | 303 | 6 | 312 | 8 | 876 |
| 5 | Henrik Sillem | 249 | 25 | 281 | 19 | 317 | 6 | 847 |
| 5 | Antonius Bouwens | 238 | 28 | 296 | 11 | 278 | 26 | 812 |
| 5 | Solko van den Bergh | 239 | 26 | 274 | 20 | 292 | 20 | 805 |
5: 
| 5 |  Belgia | 1375 | 2 | 1333 | 6 | 1458 | 6 | 4166 |
| 5 | Paul Van Asbroeck | 297 | 4 | 308 | 4 | 312 | 8 | 917 |
| 5 | Charles Paumier | 298 | 3 | 297 | 9 | 302 | 15 | 897 |
| 5 | Jules Bury | 282 | 7 | 269 | 24 | 270 | 28 | 821 |
| 5 | Edouard Myin | 265 | 21 | 249 | 29 | 304 | 13 | 818 |
| 5 | Joseph Baras | 233 | 30 | 210 | 30 | 270 | 28 | 713 |
Ammunta kesäolympialaisissa 1900 – miesten 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailu

| Ammunta kesäolympialaisissa 1900  |
| --- | --- | --- |
| 25 m olympiapistooli | miehet |  |
| 50 m vapaapistooli | miehet |  |
| 50 m vapaapistooli, joukkueet | miehet |  |
| Trap | miehet |  |
| 300 m sotilaskivääri, pysty | miehet |  |
| 300 m sotilaskivääri, polvi | miehet |  |
| 300 m sotilaskivääri, makuu | miehet |  |
| 300 m sotilaskivääri, asennot | miehet |  |
| 300 m sotilaskivääri, joukkue | miehet |  |
Miesten 300 metrin sotilaskiväärin moniasentokilpailu kesäolympialaisissa 1900 käytiin 3. – 5. elokuuta. Kilpailuun osallistui 30 ampujaa kuudesta valtiosta jaettuna siten, että jokaisesta maasta tuli viisi urheilijaa. Samoja pisteitä käytettiin myös eri asentojen erikoiskilpailuihin sekä joukkuekilpailuun. Kilpailun voitti sveitsiläinen Emil Kellenberger.
Tulokset

| Sija | Nimi | Maa | Pysty> Pisteet | Pysty> Sija | Polvi> Pisteet | Polvi> Sija | Makuu> Pisteet | Makuu> Sija | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Emil Kellenberger |  Sveitsi | 292 | 6 | 314 | 2 | 324 | 5 | 930 |
| 2 | Anders Peter Nielsen |  Tanska | 277 | 11 | 314 | 2 | 330 | 2 | 921 |
| 3 | Paul van Asbroeck |  Belgia | 297 | 4 | 308 | 4 | 312 | 8 | 917 |
| 3 | Ole Østmo |  Norja | 299 | 2 | 289 | 15 | 329 | 3 | 917 |
| 5 | Lars Jørgen Madsen |  Tanska | 305 | 1 | 299 | 8 | 301 | 16 | 905 |
| 6 | Charles Paumier |  Belgia | 298 | 3 | 297 | 9 | 302 | 15 | 897 |
| 7 | Achille Paroche |  Ranska | 268 | 19 | 287 | 16 | 332 | 1 | 887 |
| 8 | Franz Böckli |  Sveitsi | 294 | 5 | 300 | 7 | 289 | 21 | 883 |
| 9 | Marcus Ravenswaaij |  Alankomaat | 272 | 14 | 306 | 5 | 303 | 14 | 881 |
| 9 | Konrad Stäheli |  Sveitsi | 272 | 14 | 324 | 1 | 285 | 23 | 881 |
| 11 | Auguste Cavadini |  Ranska | 278 | 10 | 286 | 17 | 316 | 7 | 880 |
| 11 | Léon Moreaux |  Ranska | 269 | 17 | 286 | 17 | 325 | 4 | 880 |
| 13 | Hellmer Hermandsen |  Norja | 280 | 9 | 290 | 13 | 308 | 10 | 878 |
| 14 | Uilke Vuurman |  Alankomaat | 261 | 22 | 303 | 6 | 312 | 8 | 876 |
| 15 | Viggo Jensen |  Tanska | 277 | 11 | 290 | 13 | 308 | 10 | 875 |
| 16 | Louis Richardet |  Sveitsi | 269 | 17 | 297 | 9 | 307 | 12 | 873 |
| 17 | Tom Seeberg |  Norja | 275 | 13 | 272 | 21 | 301 | 16 | 848 |
| 18 | Henrik Sillem |  Alankomaat | 249 | 25 | 281 | 19 | 317 | 6 | 847 |
| 19 | Alfred Grütter |  Sveitsi | 282 | 7 | 265 | 25 | 285 | 23 | 832 |
| 20 | Ole Sæther |  Norja | 239 | 26 | 293 | 12 | 298 | 18 | 830 |
| 21 | Maurice Lecoq |  Ranska | 268 | 19 | 271 | 22 | 284 | 25 | 823 |
| 22 | Jules Bury |  Belgia | 282 | 7 | 269 | 24 | 270 | 28 | 821 |
| 23 | Edouard Myin |  Belgia | 265 | 21 | 249 | 29 | 304 | 13 | 818 |
| 24 | Olaf Frydenlund |  Norja | 271 | 16 | 259 | 27 | 287 | 22 | 817 |
| 25 | Antonius Bouwens |  Alankomaat | 238 | 28 | 296 | 11 | 278 | 26 | 812 |
| 26 | René Thomas |  Ranska | 254 | 24 | 259 | 27 | 295 | 19 | 808 |
| 27 | Solko van den Bergh |  Alankomaat | 239 | 26 | 274 | 20 | 292 | 20 | 805 |
| 28 | Laurids Jensen-Kjær |  Tanska | 238 | 28 | 271 | 22 | 273 | 27 | 782 |
| 28 | Axel Kristensen |  Tanska | 261 | 22 | 260 | 26 | 261 | 30 | 782 |
| 30 | Joseph Baras |  Belgia | 233 | 30 | 210 | 30 | 270 | 28 | 713 |
Paras mahdollinen pistemäärä oli 1 200.
Anna-Maria Lehtonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. maaliskuuta 1963 (ikä 61)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
|  | HJK |  |  |
|  | TPS |  |  |
|  | HJK |  |  |
Maajoukkue
| 1981–1988 |  Suomi | 17 | (0) |

Anna-Maria Lehtonen (s. 9. maaliskuuta 1963) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi 17 A-maaottelua vuosina 1981–1988. Vuonna 1982 Lehtonen valittiin Suomen vuoden naispelaajaksi.
Ahveroinen (Pyhäjärvi)

| Ahveroinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunnat:  Pyhäjärvi
Koordinaatit:  63°32′51″N, 25°30′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saanijärven valuma-alue (14.49)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.494.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,6 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,902 km  
Pinta-ala:  3,892 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhveroinen 
Ahveroinen  on Pohjois-Pohjanmaalla Pyhäjärvellä  Pitäjänmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Saanijärven valuma-alueella (14.49), jonka Raudanjoen valuma-alueeseen (14.494) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,6 metriä mpy.
Jackie Lewis

Jackie Lewis vuonna 1961.
Jackie Lewis (s. 1. marraskuuta 1936 Stroud, Gloucestershire) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kymmeneen Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1961–1962. Hän saavutti yhteensä kolme MM-pistettä ajamalla neljänneksi Italian GP:ssä 1961. Lewis ryhtyi lammasfarmariksi F1-uransa jälkeen.
Aino Pietiläinen

Aino Alisa Aaltonen (o.s. ja laulajana Pietiläinen; 11. toukokuuta 1896 Keuruu – 13. syyskuuta 1984 Mäntsälä) oli lied-laulaja ja laulunopettaja sekä kuvanveistäjä, akateemikko Wäinö Aaltosen ensimmäinen vaimo. Aino Pietiläinen toimi monien Aaltosen naisteosten mallina.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

Aino Pietiläinen syntyi rakennusmestari Johan Leander Pietiläisen ja Alma Eleonora Bäckströmin perheen nuorimmaksi lapseksi. Pietiläisellä oli kolme vanhempaa sisarusta, Yrjö Kosti Pietiläinen, Saima Katri Eklund (os. Pietiläinen) ja Lauri Kaleva Pietiläinen.
Perhe oli hyvin uskonnollinen ja isän ammatin ansiosta erittäin vakavarainen. Aino Pietiläinen asui ennen avioliittoaan perheensä kustantamissa asunnoissa Helsingin Eiran kaupunginosassa Huvilakadulla ja Kapteeninkadulla.
Elämä ja ura > Avioliitto ja perhe-elämä

Aino Pietiläinen ja Wäinö Aaltonen solmivat avioliiton 21. maaliskuuta 1920 Helsingissä. Heidät vihittiin Pietiläisen asunnossa Huvilakadulla. Pietiläinen otti avioliiton myötä miehensä sukunimen Aaltonen. Laulajana ja julkisuudessa hän käytti edelleen nimeä Aino Pietiläinen, sillä oli jo ennen avioliittoa antanut Helsingin Johanneksenkirkossa kirkkokonsertin tyttönimellään. Avioliiton myötä Pietiläinen jäi enenevissä määrin kotiin, mutta jatkoi lauluopintojaan ja antoi konsertteja säännöllisesti myös lasten synnyttyä.
Aviopari sai tiiviissä tahdissa kaksi lasta, Matti Johanneksen vuonna 1921 ja Aino Léan vuonna 1922. Wäinö Aaltosen ura kuvanveistäjänä alkoi olla nosteessa 1920-luvun alussa, ja hänelle myönnettiin vuonna 1922 Suomen taideakatemian myöntämä Ahlström-palkintoraha. Varojen turvin Aaltonen ja Pietiläinen lähtivät ensimmäiselle ulkomaanmatkalleen vuonna 1923. Matka kesti huhtikuusta kesäkuuhun 1923 ja suuntautui Berliinin kautta Roomaan. Kun Aaltonen perehtyi erityisesti roomalaisiin museoihin ja taiteeseen, Pietiläinen hankki itselleen paikallisen laulunopettajan ja otti laulutunteja. Lapset olivat matkan ajan Pietiläisen vanhempien hoidossa.
Pietiläinen synnytti perheen kolmannen lapsen Maija Liisan vuonna 1924. Pietiläinen matkusti jälleen puolisonsa mukana ulkomaille vuonna 1925, tällä kertaa Lontooseen. Matkan päätarkoitus oli vierailla korvalääkäri Streeterin luona, sillä Wäinö Aaltosen hiljalleen heikkenevää kuuloa ei voitu parantaa Suomessa. Kuurouteen ei löytynyt parannuskeinoa Pariisin kautta Lontooseen suuntautuvalla matkallakaan. Pariskunnan tytär Maija Aaltonen on muistellut, että 1920-luvun lopulla Wäinö Aaltonen ei enää kuullut lastensa ääniä, mutta Aino Pietiläisen koulutetun laulajanäänen hän pystyi kuulemaan pisimpään.
Pietiläisen ja Aaltosen avioliitto alkoi rakoilla vuodesta 1925 eteenpäin, sillä Aaltosella oli taipumus ihastua muihin, erityisesti sivistyneistöön kuuluviin naisiin. Vuonna 1925 Aaltonen rakastui kirjailija Hagar Olssoniin. Pietiläinen ja Aaltonen saivat nuorimman tyttärensä Anja Angelican elokuussa 1926, mutta kesästä syksyyn Aaltonen kävi kirjeenvaihtoa uuden ihastuksensa, kriitikko Anna-Maria Tallgrenin kanssa.
Lisäksi avio-ongelmia aiheuttivat Wäinö Aaltosen oman tilan suuri tarve sekä mustasukkaisuus. Erityisen mustasukkainen hänen sanotaan olleen vaimonsa lauluäänestä, jota ei enää myöhemmissä vaiheissa voinut itse kuulla.
Aino Pietiläisen ja Wäinö Aaltosen avioliitto päättyi eroon 14. marraskuuta 1929.
Elämä ja ura > Myöhemmät vaiheet

Eron yhteydessä Pietiläinen päätti yhdessä Wäinö Aaltosen kanssa, että esikoispoika Matti muuttaa isänsä luo ja tytöt jäävät äidilleen. Pietiläisen ystävät olivat sitä mieltä, että hän olisi julma, jos ei antaisi yhtään lasta eron yhteydessä isälle. Myöhemmin Aino Pietiläinen katui valintaa, sillä Matti koki tulleensa äitinsä hylkäämäksi. Kun Matti otti asian esille 50-vuotiaana, Aino Pietiläinen kuvasi kipeää keskustelua elämänsä hirveimmäksi päiväksi.
Avioero ei katkeroittanut Pietiläistä, vaikka ylpeästi ilman puolisoa elävä, eronnut perheellinen nainen herättikin aikalaisissa kummastusta. Hän myös ajoi itse mielellään autoa, joka jäi avioerossa hänelle.
Aino Pietiläinen toimi uransa loppuvaiheessa Sivistysjärjestöjen Kansankonservatoriossa (nyk. Helsingin konservatorio) laulunopettajana. Laulajanuransa aikana hän ehti antaa yli 100 omaa kirkkokonserttia.
Aino Alisa Aaltonen (os. Pietiläinen) kuoli 88-vuotiaana 13. syyskuuta 1984. Hänet on haudattu Mäntsälään Pietiläisten sukuhautaan, jota koristaa Wäinö Aaltosen veistämä Enkeli-reliefi.
Vaikutus Wäinö Aaltosen taiteeseen

Aino Pietiläinen toimi useiden Wäinö Aaltosen teosten mallina. Ensimmäinen niistä on 1920 valmistunut muotokuva Aino. Aaltosen tunnettu veistos Uimaan lähtevä nainen (1924) on tehty pariskunnan Rooman matkalla, ja myös Tampereen Hämeensillan Pirkkalaisveistosten Suomen neidon hahmo on Pietiläisen.
Aino Pietiläisen hahmon sanotaan jääneen pysyvästi osaksi Wäinö Aaltosen naiskuvausta, myös eron jälkeen. Tytär Maija Aaltosen mukaan kuvanveistäjä Eila Hiltunen on todennut noin 50-vuotiaan Aino Pietiläisen tavatessaan, että "rouva Aaltosessa on vieläkin Suomen kuvanveistotaiteen olemus 30 vuoden ajalta".
Alain Michel

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alain Michel
Syntymäaika: 30. elokuuta 1948 (ikä 76)
Syntymäpaikka: Beaugency, Loiret, Ranska
Pituus: 171 cm
Seura
Seura:  JSM Béjaïa
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1974–1977 |  Blois |  |
Valmennusura
1977–1983 1983–1994 1994–1997 1997–2001 2001 2001–2003 2005–2006 2008–2011 2011 2012–:  US Mer  Bourges Football  CS Louhans-Cuiseaux  Grenoble Foot 38  AS Saint-Étienne  Grenoble Foot 38  FC Rouen  MC Alger  MC Oran  JSM Béjaïa
Alain Michel (s. 30. elokuuta 1948) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Tammikuusta 2012 lähtien hän on toiminut algerialaisseura JSM Béjaïan päävalmentajana.
Ura

Michelin maalivahtiura jäi varsin lyhyeksi, ja hän pelasi ainoastaan kolme vuotta amatööriseura Blois’n maalilla 1974–1977, kunnes siirtyi valmennustehtäviin. Hän aloitti uransa 1977 US Merin päävalmentajana ja toimi alasarjoissa pelanneen seuran valmentajana kuuden vuoden ajan. Meristä hän siirtyi Bourges Footballin peräsimeen ja nosti seuran Division 2:een kauden 1985–1986 päätteeksi. Visiitti jäi yhden kauden mittaiseksi, mutta Michel jatkoi tehtävässään ja johdatti seuran uudelleen nousuun kaudella 1989–1990. Toinen pesti kesti pidempään ja Michel valmensi Bourgesia Division 2:ssa kauden 1993–1994 loppuun asti.
Bourgesista hän siirtyi kolmeksi kaudeksi CS Louhans-Cuiseaux’n peräsimeen ja nosti seuran kaudella 1994–1995 Division 2:een. Tämän jälkeen Michel jatkoi uraansa Grenoble Footissa, jossa hänen tavoitteenaan oli tehdä amatööriseurasta ammattilaisseura. Michelin johdolla seura nousi Nationaliin kaudella 1998–1999 ja sarjan mestarina Division 2:een 2000–2001. Kesällä 2001 Michelistä tuli AS Saint-Étiennen päävalmentaja, mutta pesti päättyi potkuihin jo lokakuussa.
Joulukuussa 2001 Michel palasi Grenoblen peräsimeen. Menestysvalmentaja ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta takaisin Nationaliin kaudella 2002–2003. Michel jatkoi tästä huolimatta valmentajana, kunnes joutui jättämään seuran syyskuussa 2003. Kaudella 2005–2006 hän toimi FC Rouenin päävalmentajana.
Syyskuussa 2008 Michel siirtyi valmentamaan Algeriaan MC Algerin joukkuetta. Hän johdatti seuran Algerian mestariksi kaudella 2009–2010 yhdentoista vuoden tauon jälkeen. Samana vuonna seura eteni myös Pohjois-Ranskan Mestarien liigan finaaliin, jossa se hävisi Club Africainille. Michel sai potkut seurasta maaliskuussa 2011.
Heinäkuussa 2011 Michelistä tuli MC Oranin uusi päävalmentaja. Hän jätti tehtävänsä kuitenkin jo elokuussa.
Tammikuussa 2012 Michel jatkoi valmennusuraansa JSM Béjaïan peräsimessä.
Meriitit

National: 2001
CFA B: 1999
Division 3 Groupe Centre Ouest: 1986
Algerian mestaruus: 2010
Aiheesta muualla

Alain Michel
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jean-Guy Wallemme & Rudi Garcia | AS Saint-Étiennen päävalmentaja 6–10/2001 | Seuraaja: Frédéric Antonetti |
Antonio Mortaro

Antonio Mortaro (k. 1620 tai myöhemmin) oli italialainen säveltäjä ja urkuri.
Mortaro syntyi Bresciassa. Hän oli todennäköisesti Costanzo Antegnatin oppilas. Mortaro liittyi fransiskaaneihin vuonna 1595. Hän työskenteli pääasiassa Bresciassa mutta toimi vuosina 1602–1606 myös Novarassa tuomiokirkon urkurina. Mortaro julkaisi neljä kolmiäänisten madrigaalien kirjaa, joista otettiin monia painoksia. Hänen julkaisemiinsa teoksiin kuuluu myös paljon jopa 12-äänistä kirkkomusiikkia ja soitinmusiikkia.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Antonio Montanari

Antonio Maria Montanari (1676–1737) oli italialainen barokin ajan säveltäjä ja viulisti.
Montanari muutti Modenasta Roomaan 1690-luvun alkupuolella ja vakiinnutti pian asemansa yhtenä kaupungin kysytyimmistä viulisteista. Aluksi hän jäi Arcangelo Corellin varjoon, mutta tämän kuoltua vuonna 1713 hänen suhteellinen painoarvonsa paikallisissa viulistipiireissä kasvoi. Merkintöjä Montanarin toiminnasta viulistina Roomassa on säilynyt vuodelta 1692 vuoteen 1737. Vuonna 1712 Montanari soitti dokumentoidusti kardinaali Pietro Ottobonin orkesterissa, mutta hän palveli myös muita ylhäisiä roomalaisia sukuja. Vuosien 1695–1708 välillä hän oli kardinaali Benedetto Pamphilin ja Accademia del disegno di San Lucan palveluksessa. Vuonna 1708 hän oli mukana esittämässä Georg Friedrich Händelin teosta La resurrezione Palazzo Ruspolissa.
Montanarin johdolla soittivat kuuluisimpiin kuuluneet ajan roomalaiset viulistit, kuten Giuseppe Valentini, Giovanni Mossi ja Pietro Castrucci. Hänen johdollaan opiskeli Johann Georg Pisendel. Montanarin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa lukuisia konserttoja viululle.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Aasian GP2 -kausi 2009–2010

Aasian GP2 -kausi 2009–2010 oli Aasian GP2 -sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 31. lokakuuta 2009 Abu Dhabista ja päättyi 14. maaliskuuta 2010 Bahrainiin. Sarjassa ajettiin ensimmäistä kertaa uudella Yas Marinan radalla kaksi ensimmäistä kilpailua ja Bahrainissa kaksi jälkimmäistä.
Kuljettajien mestaruuden voitti Italian Davide Valsecchi, toiseksi sijoittui Luca Filippi ja kolmanneksi Giacomo Ricci. Tallimestaruuden voitti ISport. Durango vetäytyi sarjasta taloudellisista syistä.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  DAMS | 1 |  Christian Vietoris | Kaikki |
|  DAMS | 2 |  Edoardo Piscopo | Kaikki |
|  Piquet GP | 3 |  Vladimir Arabadzhiev | 1 |
|  Piquet GP | 4 |  Daniel Zampieri | 1 |
|  Rapax | 3 |  Vladimir Arabadzhiev | 2-4 |
|  Rapax | 4 |  Daniel Zampieri | 2-3 |
|  Rapax | 4 |  Luiz Razia | 4 |
|  Barwa Addax Team | 5 |  Max Chilton | 1, 3-4 |
|  Barwa Addax Team | 5 |  Giedo van der Garde | 2 |
|  Barwa Addax Team | 6 |  Luiz Razia | 1 |
|  Barwa Addax Team | 6 |  Sergio Pérez | 2-3 |
|  Barwa Addax Team | 6 |  Rodolfo González | 4 |
|  ART Grand Prix | 7 |  Marcus Ericsson | 1 |
|  ART Grand Prix | 7 |  Jules Bianchi | 2-4 |
|  ART Grand Prix | 8 |  Sam Bird | Kaikki |
|  Arden International | 11 |  Charles Pic | Kaikki |
|  Arden International | 12 |  Rodolfo González | 1 |
|  Arden International | 12 |  Javier Villa | 2-4 |
|  Super Nova Racing | 14 |  James Jakes | 1 |
|  Super Nova Racing | 14 |  Marcus Ericsson | 2 |
|  Super Nova Racing | 14 |  Jake Rosenzweig | 3-4 |
|  Super Nova Racing | 15 |  Josef Král | Kaikki |
|  iSport International | 16 |  Oliver Turvey | Kaikki |
|  iSport International | 17 |  Davide Valsecchi | Kaikki |
|  Trident Racing | 18 |  Johnny Cecotto Jr. | 1 |
|  Trident Racing | 18 |  Dani Clos | 2, 4 |
|  Trident Racing | 18 |  Adrian Zaugg | 3 |
|  Trident Racing | 19 |  Plamen Kralev | Kaikki |
|  MalaysiaQi-Meritus.com | 20 |  Luca Filippi | Kaikki |
|  MalaysiaQi-Meritus.com | 21 |  Diego Nunes | 1 |
|  MalaysiaQi-Meritus.com | 21 |  Alexander Rossi | 2-4 |
|  Ocean Racing Technology | 22 |  |  |
|  Ocean Racing Technology | 22 |  Alexander Rossi | 1 |
|  Ocean Racing Technology | 22 |  Max Chilton | 2 |
|  Ocean Racing Technology | 22 |  Yelmer Buurman | 3-4 |
|  Ocean Racing Technology | 23 |  Fabio Leimer | Kaikki |
|  Scuderia Coloni | 24 |  Roldán Rodríguez | 1 |
|  Scuderia Coloni | 24 |  Alberto Valerio | 2 |
|  Scuderia Coloni | 24 |  Álvaro Parente | 3-4 |
|  Scuderia Coloni | 25 |  Will Bratt | Kaikki |
|  DPR | 26 |  Michael Herck | Kaikki |
|  DPR | 27 |  Giacomo Ricci | Kaikki |
Kilpailukalenteri ja tulokset

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Arabiemiirikunnat, Abu Dhabi | Yas Marina Circuit | 31. lokakuuta |  Davide Valsecchi |  Davide Valsecchi |  Davide Valsecchi |  iSport International | Raportti |
| 1 | 2 |  Arabiemiirikunnat, Abu Dhabi | Yas Marina Circuit | 1. marraskuuta |  |  Davide Valsecchi |  Christian Vietoris |  DAMS | Raportti |
| 2 | 3 |  Arabiemiirikunnat, Abu Dhabi | Yas Marina Circuit | 5. helmikuuta |  Charles Pic |  Davide Valsecchi |  Oliver Turvey |  iSport International | Raportti |
| 2 | 4 |  Arabiemiirikunnat, Abu Dhabi | Yas Marina Circuit | 6. helmikuuta |  |  Davide Valsecchi |  Davide Valsecchi |  iSport International | Raportti |
| 3 | 5 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit (Grand Prix Circuit) | 26. helmikuuta |  Jules Bianchi |  Javier Villa |  Davide Valsecchi |  iSport International | Raportti |
| 3 | 6 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit (Grand Prix Circuit) | 27. helmikuuta |  |  Giacomo Ricci |  Charles Pic |  Arden International | Raportti |
| 4 | 7 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit (Endurance Circuit) | 13. maaliskuuta |  Luca Filippi |  Luca Filippi |  Luca Filippi |  MalaysiaQi-Meritus.com | Raportti |
| 4 | 8 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit (Endurance Circuit) | 14. maaliskuuta |  |  Sam Bird |  Giacomo Ricci |  DPR | Raportti |
Lähde:
Mestaruuspisteet > Kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | ABU1  | ABU1  | ABU2  | ABU2  | BHR1  | BHR1  | BHR2  | BHR2  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Davide Valsecchi | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 20 | 2 | 4 | 56 |
| 2 |  Luca Filippi | 2 | 8 | 14 | 17 | 2 | 18 | 1 | 8 | 29 |
| 3 |  Giacomo Ricci | Kesk. | Kesk. | 5 | 3 | 4 | 2 | 5 | 1 | 29 |
| 4 |  Javier Villa |  |  | 4 | 11 | 3 | 3 | 7 | 6 | 19 |
| 5 |  Charles Pic | Kesk. | 15 | 10 | 8 | 5 | 1 | 3 | 19 | 18 |
| 6 |  Oliver Turvey | 8 | 4 | 1 | 5 | 9 | 6 | 9 | 11 | 17 |
| 7 |  Sam Bird | 18 | 18 | Kesk. | Kesk. | 13 | 4 | 6 | 2 | 12 |
| 8 |  Álvaro Parente |  |  |  |  | 6 | Kesk. | 4 | 3 | 12 |
| 9 |  Alexander Rossi | 4 | 5 | 6 | 9 | Kesk. | Kesk. | 11 | 5 | 12 |
| 10 |  Christian Vietoris | 6 | 1 | Kesk. | 14 | 14 | 9 | Kesk. | 14 | 9 |
| 11 |  Josef Král | 5 | 3 | 9 | Kesk. | 21 | 11 | 16 | 10 | 8 |
| 12 |  Jules Bianchi |  |  | 3 | 7 | 10 | NC | 10 | Kesk. | 8 |
| 13 |  Michael Herck | 13 | 9 | 7 | 2 | 23 | 13 | 18 | Kesk. | 7 |
| 14 |  James Jakes | 3 | 10 |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 15 |  Sergio Pérez |  |  | 12 | 4 | 7 | 17 |  |  | 5 |
| 16 |  Edoardo Piscopo | 9 | 7 | Kesk. | 16 | 15 | 5 | 8 | DNS | 3 |
| 17 |  Johnny Cecotto, Jr. | 7 | 6 |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 18 |  Max Chilton | 16 | 17 | 8 | 6 | 18 | 12 | 19 | 15 | 2 |
| 19 |  Adrian Zaugg |  |  |  |  | 8 | 19 |  |  | 1 |
| 20 |  Vladimir Arabadzhiev | Kesk. | Kesk. | 13 | 10 | 17 | 7 | 12 | 9 | 0 |
| 21 |  Yelmer Buurman |  |  |  |  | 12 | 10 | 13 | 7 | 0 |
| 22 |  Daniel Zampieri | 15 | Kesk. | Kesk. | 15 | 11 | 8 |  |  | 0 |
| 23 |  Roldán Rodríguez | 10 | 14 |  |  |  |  |  |  | 0 |
| 24 |  Marcus Ericsson | 11 | 12 | 17 | 12 |  |  |  |  | 0 |
| 25 |  Will Bratt | 12 | Kesk. | 11 | 21 | 16 | Kesk. | 15 | 16 | 0 |
| 26 |  Luiz Razia | Kesk. | 11 |  |  |  |  | Kesk. | 13 | 0 |
| 27 |  Dani Clos |  |  | Kesk. | 13 |  |  | 14 | 12 | 0 |
| 28 |  Diego Nunes | Kesk. | 13 |  |  |  |  |  |  | 0 |
| 29 |  Rodolfo González | 14 | 16 |  |  |  |  | Kesk. | Kesk. | 0 |
| 30 |  Jake Rosenzweig |  |  |  |  | 19 | 14 | 17 | 17 | 0 |
| 31 |  Fabio Leimer | 17 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 20 | 15 | Kesk. | DNS | 0 |
| 32 |  Alberto Valerio |  |  | 15 | 18 |  |  |  |  | 0 |
| 33 |  Plamen Kralev | Kesk. | Kesk. | 16 | 20 | 22 | 16 | Kesk. | 18 | 0 |
| 34 |  Giedo van der Garde |  |  | Kesk. | 19 |  |  |  |  | 0 |
| Sija | Kuljettaja | ABU1  | ABU1  | ABU2  | ABU2  | BHR1  | BHR1  | BHR2  | BHR2  | Pisteet |