stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tholária

| Tholária Θολάρια |
| --- | --- |
 Tholárian kylä.
 Tholária
 Koordinaatit: 36°55′2″N, 25°59′1″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Náxos
Kunta:  Amorgós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6701000501
Korkeus:  182 m
Väkiluku (2011):  138
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tholária (kreik. Θολάρια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Amorgóksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 138 (vuonna 2011).
Tholárian Pyhien palkattaparantajien (Ágioi Anárgyroi) kirkko.
Tholárian kylä sijaitsee Amorgóksen koillisosissa noin 18 kilometriä koilliseen Amorgóksen kylästä eli Chórasta. Se on rakennettu noin 182 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän lähellä Víglan huipulla sijaitsee antiikin ajan Aigialen kaupungin arkeologinen alue. Tholárian pääkirkko on omistettu Pyhille palkattaparantajille (Ágioi Anárgyroi). Rannikolla kylän pohjoispuolella on kaksi rantaa, Megáli Vlycháda (myös Megáli Glyfáda) ja Mikrí Vlycháda (Mikrí Glyfáda).
Tholária muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Θολαρίων, Topikí Koinótita Tholaríon), johon kuuluu varsinaisen Tholárian kylän lisäksi sen ranta-asutus Paralía Tholaríon. Koko yhdyskunnan väkiluku on 189.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tholária Wikimedia Commonsissa
Turpanin syvänkö

Satelliittikuva Turpanin syvängöstä Bogda Shan-vuorten eteläpuolella.
Turpanin syvänkö on syvänkö Kiinassa. Se rajoittuu siirroslinjaan ja sijaitsee Turpanin keidaskaupungin ympärillä ja eteläpuolella, Xinjiangin autonomisella alueella noin 150 kilometriä kaakkoon alueen pääkaupungista Ürümqistä. Syvängön pinta-ala on noin 50 000 km2.
Siellä sijaitsee Ayding-järvi, joka sijaitsee 154 metriä merenpinnan tason alapuolella ja on toiseksi tai kolmanneksi syvin syvänkö maan päällä. Se on Kiinan syvin kohta ja joidenkin mittapuiden mukaan myös Kiinan kuumin ja kuivin alue kesäisin.
Timo Alanen

Timo Alanen (2008)
Timo Alanen (s. 1979) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Nurmon Jymyssä, Lentopallon 1-sarjassa. Alanen on toiminut Nurmon Jymyn kapteenina vuodesta 2003 lähtien. Häntä pidettiin 1-sarjan parhaimpana vastaanottopelaajana.
Ura

Alanen aloitti peliuransa Nurmon Jymyssä jo nuorena juniorina kaudella 1990. Juniori joukkueissa hän keräsi hyvin menestystä alueellisella, sekä valtakunnallisella tasolla. Samassa joukkueessa hänen kanssaan pelasi muun muassa A-maajoukkueessakin pelannut Timo Keisala, jonka kanssa Alanen pelasi myös nuorten maajoukkueessa.
Lopulta Alanen nousi Jymyn edustusjoukkueeseen ja alkoi pelata joukkueessa joka nousi pian 2-sarjaan, ja sitä kautta edelleen 1-sarjaan. Nousu ykköseen tapahtui kauden 2003 päätteeksi. Ykkösessä Alanen nousi myös nopeasti sarjan parhaimpiin yleispelaajiin. Hän on vastaanottopuolella ykkösen parhaimmistoa, jota todistavat hänen vastaanottotilastot sarjassa. Jymyssä Alanen oli joukkueen pitkäaikainen kapteenina vuodesta 2003 lähtien.
Kaudella 2005-06 Alanen johti Jymyn historian ensimmäisen kerran supersarjaan, josta pudotuspelin kautta olisi voinut selviytyä liigakarsintoihin. Jymy ei kuitenkaan tässä onnistunut. Kaudella 2006-07 Alanen johti Jymyn jälleen supersarjaan vaikka joukkuetta veikkailtiin sarjan häntäpäähän. Kausi oli häneltä nappisuoritus. Seuraavalla kaudella Jymy sijoittui ykkösessä viidenneksi.
Kaudella 2008-09 Alanen valittiin lokakuun tähdistöön yleisöäänestyksellä Suomen suurimmalla lentopallosivustolla, Hotsportilla. Ykkössarjassa Nurmon Jymy eteni kapteeninsa johdolla aina neljänneksi.
Alanen pelasi 2009-2015 Seinäjoen seudulla perustetussa Kuutoset Volleyssa.
2015 Kuutoset ja Jymy Volley fuusioituvat Jymy-Kuutoset -joukkueeksi, joka vaihtoi nimensä 2017 Nurmon Jymyksi. Alanen kuului koko ajan joukkueen tärkeään ydinryhmään. Viimeisinä vuosinaan Alanen vaihtoi vastaanoton ja puolustuksen erikoismieheksi, liberoksi.
Alasen päätti upean uransa kauden 2020–2021 päätteeksi. Alanen oli lopettaessaan edelleen 1-sarjan eliittiä omalla pelipaikallaan.
Muuta

On sanottu, että Alanen voisi pelata hyvin Lentopallon SM-liigassa liberon paikalla. Alanen on Jymyn oma kasvatti, ja pelasi Seinäjoen alueen seuroissa yli 30 vuotta. Hän on pelannut nuorempana myös nuorten maajoukkueessa. Alanen on pelaajatyypiltään erittäin hyvän vastaanoton, sekä taitavan lyöntikäden omaava pelaaja.
Siviiliammatiltaan Alanen on hallipäällikkö. Hän toimii Nurmon liikuntatoimessa.
Saavutukset

Lokakuun 1-sarjatähdistössä 2008
Nousu 1-sarjaan 2003
Nuorten maaotteluita
Joukkueet

1990–2021 Nurmon Jymy, Kuutoset Volley, Jymy-Kuutoset
Timo Alanen lyömässä kaudella 2008
Kristillinen kansanpuolue

| Kristillinen kansanpuolue> Kristelig Folkeparti |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  4. syyskuuta 1933
Puoluesihteeri:  Geir Morten Nilsen
Johto:   Olaug Bollestad (pj.) 
Ideologia:  kristillisdemokratia arvokonservatismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Jäsenmäärä:  n. 25 000 (2012)
Värit:  keltainen
Suurkäräjät:  3 / 169 (2021)
Kunnanvaltuustot:  411 / 9 344 (2019)
Saamelaiskäräjät:  0 / 39
Kansainväliset jäsenyydet:  – Centrist Democrat International  – Euroopan kansanpuolue
Nuorisojärjestö:  Kristelig Folkepartis Ungdom
Kotisivu:  www.krf.no
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristillinen kansanpuolue (norj. Kristelig Folkeparti, KrF) on kristillisdemokratiaa Norjassa edustava poliittinen puolue. Se perustettiin vuonna 1933. Puolueen puheenjohtajana on toiminut marraskuusta 2021 lähtien Olaug Bollestad. Puolueen muihin merkittävimpiin nimiin lukeutuu entinen pääministeri Kjell Magne Bondevik.
Puolueen pitkäaikaisia puheenjohtajia ovat olleet Nils Lavik (1938-1951), Einar Hareide (1955-1967), Lars Korvald 1967-1975 ja 1977-1979 sekä Kåre Kristiansen 1975-1977 ja 1979-1983.
Politiikka ja ideologia

Aikaisemmin KrF on profiloitunut perhepuolueena kristillisten arvojen pohjalta. 2010-luvulla puolue on pyrkinyt korostamaan kristillisdemokraattista ideologiaa ja puolueen pääteemoja ovat olleet kehitysyhteistyö- ja ympäristökysymykset. Puolue on osallistunut 1980- ja 1990-luvuilla keskusta-oikeistolaisiin hallituksiin ja tukenut 2010-luvulla oppositiossa keskusta-oikeistolaisia vähemmistöhallituksia. Puolue on vastustanut samaa sukupuolta olevien avioliittoja ja adoptio-oikeutta. Aikaisemmin puolue on edellyttänyt edustajiltaan kristillisen uskon tunnustamista. Vuoden 2013 puoluekokouksessa puolueen edustajilta edellytettiin enää kristillisten arvojen mukaan toimimista.
Historia > Perustaminen ja varhaiset vuodet

Norjan kristillinen kansanpuolue perustettiin vuonna 1933 vastavoimaksi kasvavalle maallistumiselle. Välitön syy perustamiselle oli, ettei Nils Lavikia hyväksytty Liberaalipuolueen ehdokkaaksi. Lavikista tuli uuden KrF-puolueen ensimmäinen kansanedustaja Bergenin vaalipiiristä vuonna 1933. Toisen kansanedustajan puolue sai vuonna 1936.
Historia > Yhteistyö porvarien kanssa toisen maailmansodan jälkeen

Kun natsien miehitys Norjassa päättyi, puolue järjestäytyi koko maan laajuiseksi. Vuonna 1945 puolue sai kahdeksan kansanedustajaa. KrF profiloitui perhepuolueena kristillisten arvojen pohjalta ja sai julkista tukea mm. evankelis-luterilaisen kirkon piispoilta. 1960-luvulla puolue harkitsi kääntymistä porvarilliseen suuntaan, kun Työväenpuolue halusi rajoittaa vapaakoulujen toimintaa. Puolueessa korostettiin kuitenkin KrF:n omaa itsenäistä linjaa. Tällöin alkoi yhteistyö porvarillisten puolueiden kanssa, vaikka puolue itse ei halunnut leimautua porvarilliseksi. Puolue nousi ensimmäisen kerran hallitukseen vuonna 1963 ja uudelleen vuosina 1965-1971.
Historia > EY-kansanäänestys ja nousu pääministeripuolueeksi

KrF vastusti Norjan jäsenyyttä Euroopan yhteisössä vuoden 1972 kansanäänestyksessä. Kielteinen kanta voitti ja uusi hallitus muodostettiin EY-jäsenyyttä vastustaneiden puolueiden pohjalta. KrF:n puheenjohtaja Lars Korvald toimi Norjan pääministerinä vuosina 1972-1973. Puolue jäi seuraavan hallituksen ulkopuolelle, kun puoluekokouspäätös esti puoluetta tekemästä hallitusyhteistyötä koalitiossa, joka sallisi vapaan abortin.
Puolueen jäsenmäärä nousi vuonna 1980 yli 69 000:een ja puolueen vahvimmat kaudet ovat olleet 1980- ja 1990-luvuilla. Puolue osallistui keskusta-oikeistolaisiin hallituksiin vuosina 1983-1986 ja 1989-1990. KrF:n aloitteesta Norjaan perustettiin kehitysyhteistyöministeriö, jonka johtoon valittiin KrF:n Reidun Brunsletten.  Vuonna 1983 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Kjell Magne Bondevik, joka on noussut yhdeksi Norjan poliittisen historian merkkihahmoiksi.
Historia > Puolue 2000-luvulla

Vuosina 1995–2004 puoluetta johti Valgerd Svarstad Haugland, joka toimi perheministerinä 1997-2001 ja kirkko- ja kulttuuriministerinä 2001–2005. Vuosina 2004–2011 puolueen puheenjohtaja oli Dagfinn Høybråten, joka toimi terveysministerinä 1997–2000 ja 2001–2004 ja työ- ja sosiaaliministerinä 2004–2005.
Vuoden 1997 vaaleissa KrF sai ennätykselliset 13,7 prosenttia äänistä ja 25 kansanedustajaa. KrF nousi uudelleen pääministeripuolueeksi, kun Bondevik toimi pääministerinä vuosina 1997-2000 ja 2001-2005. Bondevikin ensimmäinen hallitus kaatui kaasuvoimaloita koskevaan epäluottamusäänestykseen. Toisen hallituksen aikana Bondevik arvosteli USA:n hyökkäystä Irakiin ja sai aikaan mm. biotekniikkaa koskevan tiukan lainsäädännön, joka kielsi ihmisalkioilla ja sikiöillä tehtävät kokeet.
Vuoden 2005 vaaliessa KrF sai enää 6,8 prosenttia äänistä ja siirtyi oppositioon. Sisäiset jännitteet Bondevikin edustaman keskustalais-kansallinen linjan ja konservatiivis-kristillisen siiven välillä pyrittiin ratkaisemaan korostamalla kristillisdemokraattista aatetta. Vuoden 2009 vaalien heikko tulos johti uusiin jännitteisiin puolueen konservatiivisen ja liberaalin siiven välillä. Vuosina 2011–2019 puoluetta johti Knut Arild Hareide, joka toimi ympäristöministerinä 2004–2005. Hareide pyrki kaudellaan puolueen uudistamiseen. Muun muassa vuoden 2013 puoluekokouksessa tehtiin lievennys vaatimuksesta kristillisen uskon tunnustamiseen, mikä johti puolueen konservatiivisimpien jäsenten irtautumiseen ja  erillisen Kristittyjen puolueen perustamiseen.
Kannatusalueet

KrF:n kannatus suurkäräjävaaleissa 2017.
Vaalitulokset

KrF on joutunut 2000-luvulla ponnistelemaan pysyäkseen 4 prosentin äänikynnyksen yläpuolella.
| Vaalit | Johtaja | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Kannatus> +/– | Paikat | +/– | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1933 | Ingebrigt Bjørø | 10 272 | 0,8 | Uusi | 1 / 150 | Uusi | Oppositio |
| 1936 | Ingebrigt Bjørø | 19 612 | 1,3 |  0,5 | 2 / 150 |  1 | Oppositio |
| 1945 | Nils Lavik | 117 813 | 7,9 |  6,6 | 8 / 150 |  6 | Oppositio |
| 1949 | Nils Lavik | 147 068 | 8,4 |  0,5 | 9 / 150 |  1 | Oppositio |
| 1953 | Erling Wikborg | 186 627 | 10,5 |  2,1 | 14 / 150 |  5 | Oppositio |
| 1957 | Einar Hareide | 183 243 | 10,2 |  0,3 | 12 / 150 |  2 | Oppositio |
| 1961 | Einar Hareide | 171 451 | 9,6 |  0,6 | 15 / 150 |  3 | Oppositio |
| 1965 | Einar Hareide | 160 331 | 8,1 |  1,5 | 13 / 150 |  2 | Hallitus |
| 1969 | Lars Korvald | 169 303 | 9,4 |  1,3 | 14 / 150 |  1 | Hallitus |
| 1973 | Lars Korvald | 255 456 | 12,3 |  2,9 | 20 / 155 |  6 | Oppositio |
| 1977 | Kåre Kristiansen | 224 355 | 12,4 |  0,1 | 22 / 155 |  2 | Oppositio |
| 1981 | Kåre Kristiansen | 219 179 | 9,4 |  3,0 | 15 / 155 |  7 | Hallitus |
| 1985 | Kjell Magne Bondevik | 214 969 | 8,3 |  1,1 | 16 / 157 |  1 | Hallitus |
| 1989 | Kjell Magne Bondevik | 224 852 | 8,5 |  0,2 | 14 / 165 |  2 | Hallitus |
| 1993 | Kjell Magne Bondevik | 193 885 | 7,9 |  0,6 | 13 / 165 |  1 | Oppositio |
| 1997 | Valgerd Svarstad Haugland | 353 082 | 13,7 |  5,8 | 25 / 165 |  12 | Hallitus |
| 2001 | Valgerd Svarstad Haugland | 312 839 | 12,4 |  1,3 | 22 / 165 |  3 | Hallitus |
| 2005 | Dagfinn Høybråten | 178 885 | 6,8 |  5,6 | 11 / 169 |  11 | Oppositio |
| 2009 | Dagfinn Høybråten | 148 748 | 5,5 |  1,3 | 10 / 169 |  1 | Oppositio |
| 2013 | Knut Arild Hareide | 158 475 | 5,6 |  0,1 | 10 / 169 |  0 | Oppositio |
| 2017 | Knut Arild Hareide | 122 688 | 4,2 |  1,4 | 8 / 169 |  2 | Hallitus |
| 2021 | Kjell Ingolf Ropstad | 113 344 | 3,8 |  0,4 | 3 / 169 |  5 | Oppositio |
Merkittäviä poliitikoita > Puheenjohtajat

1933–1938: Ingebrigt Bjørø
1938–1951: Nils Lavik
1951–1955: Erling Wikborg
1955–1967: Einar Hareide
1967–1975: Lars Korvald
1975–1977: Kåre Kristiansen
1977–1979: Lars Korvald
1979–1983: Kåre Kristiansen
1983–1995: Kjell Magne Bondevik
1995–2004: Valgerd Svarstad Haugland
2004–2011: Dagfinn Høybråten
2011–2019: Knut Arild Hareide
2019–2021: Kjell Ingolf Ropstad
2021→ Olaug Bollestad
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristillinen kansanpuolue Wikimedia Commonsissa
Kristillinen kansanpuolue (norjaksi)
Trespass

| Trespass Genesis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–heinäkuu 1970
 Julkaistu: 23. lokakuuta 1970
 Tuottaja(t): John Anthony
 Tyylilaji: progressiivinen rock, progressiivinen folk
 Kesto: 42.56
 Levy-yhtiö: Charisma Records, Virgin Records (UK)   Impulse, ABC, MCA, Geffen (USA)
Genesiksen muut julkaisut
| From Genesis to Revelation 1969 | Trespass 1970 | Nursery Cryme 1971 |
Trespass on progressiivista rockia esittäneen Genesiksen toinen studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1970. Levy on yhtyeen ensimmäinen, jolla musiikissa on jo selvästi kuultavissa progressiivisia piirteitä.
Vaikka Trespass ei menestynyt kaupallisesti yhtä hyvin kuin monet yhtyeen myöhemmät albumit, sen sisältämä musiikki toimi suunnannäyttäjänä monelle progressiivista rockia soittaneelle yhtyeelle. Levyn tunnetuin kappale lienee sen päätösraita ”The Knife”, josta kuultiin myöhemmin livenä lyhennettyä versiota.
Kappaleet

Looking For Someone – 7.06 (säv. Peter Gabriel, Tony Banks, Anthony Phillips, san. Gabriel)
White Mountain – 6.45 (säv. Phillips, Mike Rutherford, san. Banks)
Visions of Angels – 6.51 (säv. Phillips, Banks, Rutherford, Gabriel, san. Phillips)
Stagnation – 8.50 (säv. Phillips, Rutherford, Banks, Gabriel, san. Gabriel)
Dusk – 4.13 (säv. Phillips, Rutherford, san. Phillips)
The Knife – 8.56 (säv. Gabriel, Banks, Rutherford, Phillips, san. Gabriel, Phillips)
Kokoonpano

Peter Gabriel – laulu, huilu, harmonikka, tamburiini, bassorumpu
Anthony Phillips – sähkökitara, 12-kielinen kitara, akustinen kitara, dulcimer, taustalaulu
Mike Rutherford – basso, 12-kielinen kitara, akustinen kitara, sello, taustalaulu
Tony Banks – urut, piano, mellotron, kitara, taustalaulu
John Mayhew – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
The Book of Suffering: Tome I

| The Book of Suffering (Tome 1) Cryptopsy |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Grid Studio, Montreal, Quebec
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2015
 Tuottaja(t): Christian Donaldson
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 16.51
 Levy-yhtiö: Defen Society
Cryptopsyn muut julkaisut
| The Best of Us Bleed 2012 | The Book of Suffering (Tome 1) 2015 |   |
The Book of Suffering (Tome 1) on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Cryptopsyn EP, joka julkaistiin lokakuussa 2015.
Kappaleesta ”Detritus (The One They Kept)” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Detritus (The One They Kept) – 4.33
The Knife, the Head and What Remains – 3.32
Halothane Glow – 4.26
Framed by Blood – 4.20
Kokoonpano

Flo Mounier – rummut
Christian Donaldson – kitara
Matt McGachy – laulu
Olivier Pinard – bassokitara
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Ludovick Daoust – kosketinsoitin
Kokoonpano > Tuotanto

Christian Donaldso – tuottaja
Jason Suecof – miksaaja
Alan Douches – masteroija
Eric Sanchez – grafiikka, valokuvat
Remy Cooper – kansikuva
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Exclaim!: 8/10
Imperiumi.net: 9–/10
Aiheesta muualla

Albumi The Book of Suffering: Tome I Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Book of Suffering (Tome 1) discogs.com -sivustolla
The Spinners

| The Spinners |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1954–
Tyylilaji:  R&B, soul
Kotipaikka:  Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Billy Henderson   Henry Fambrough   Pervis Jackson   George Dixon   Bobbie Smith  
Levy-yhtiö:  V.I.P./Motown   Atlantic Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Spinners on Detroitista kotoisin oleva soul-yhtye, joka on toiminut vuodesta 1954 ja oli suosionsa huipulla 1970-luvulla. Yhtye kiertää edelleen vuonna 2006.
The Spinners tunnetaan Britanniassa nimellä The Detroit Spinners tai The Motown Spinners, koska liverpoolilainen folk-yhtye oli ottanut nimen The Spinners 1960-luvulla.
Julkaisut > Singlet

| Julkaistu | Kappale | Listasijoitukset> US Hot 100 | Listasijoitukset> US R&B | Listasijoitukset> Kanada | Listasijoitukset> UK Singles |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Tri-Phi -vuodet: 
| 1961 | "That's What Girls Are Made For" | #27 | #5 |  |  |
| 1961 | "Love (I'm So Glad) I Found You" | #91 |  |  |  |
| 1961 | "What Did She Use?" |  |  |  |  |
| 1962 | "I've Been Hurt" |  |  |  |  |
| 1962 | "She Don't Love Me" (nimellä Bobby Smith & The Spinners) |  |  |  |  |
Motown/V.I.P. -vuodet: 
| 1964 | "Sweet Thing" |  |  |  |  |
| 1965 | "I'll Always Love You" | #35 | #8 | #7 |  |
| 1966 | "Truly Yours" | #111 | #16 |  |  |
| 1967 | "For All We Know" |  |  |  |  |
| 1968 | "I Just Can't Help But Feel The Pain" |  |  |  |  |
| 1969 | "In My Diary" |  |  |  |  |
| 1970 | "Message From A Black Man" |  |  |  |  |
| 1970 | "It's A Shame" | #14 | #4 | #36 | #20 |
| 1971 | "We'll Have It Made" | #89 | #20 |  |  |
| 1973 | "Together We Can Make Such Sweet Music" (Remix) | #91 |  |  |  |
Atlantic -vuodet: 
| 1972 | "How Could I Let You Get Away" (A-puoli) | #77 | #14 |  |  |
|  | →         "I'll Be Around" (B-puoli) | #3 | #1 | #6 |  |
| 1972 | "Could It Be I'm Falling In Love" | #4 | #1 | #12 | #11 |
| 1973 | "One Of A Kind (Love Affair)" | #11 | #1 | #16 |  |
| 1973 | "Ghetto Child" | #29 | #4 | #60 | #7 |
| 1974 | "Mighty Love (Part I)" | #20 | #1 | #19 |  |
| 1974 | "I'm Coming Home" | #18 | #3 | #27 |  |
| 1974 | "Then Came You" (nimellä Dionne Warwick and Spinners} | #1 | #2 | #7 | #29 |
| 1974 | "Love Don't Love Nobody (Part I)" | #15 | #4 | #34 |  |
| 1975 | "Living A Little, Laughing A Little" | #37 | #7 | #43 |  |
| 1975 | "Sadie" | #54 | #7 |  |  |
| 1975 | "They Just Can't Stop It (Games People Play)" | #5 | #1 | #21 |  |
| 1975 | "Love Or Leave" | #36 | #8 | #29 |  |
| 1976 | "Wake Up Susan" | #56 | #11 |  | #29 |
| 1976 | "The Rubberband Man" | #2 | #1 | #7 | #16 |
| 1977 | "You're Throwing A Good Love Away" | #43 | #5 |  |  |
| 1977 | "Me And My Music" |  | #39 |  |  |
| 1977 | "Heaven On Earth (So Fine)" | #89 | #23 |  |  |
| 1978 | "Easy Come, Easy Go" |  | #46 |  |  |
| 1978 | "If You Wanna Do A Dance" | #49 | #17 |  |  |
| 1979 | "Are You Ready For Love" |  | #25 |  |  |
| 1979 | "Body Language" | #103 | #25 |  | #40 |
| 1979 | "Working My Way Back To You/Forgive Me Girl" (medley) | #2 | #6 | #5 | #1 |
| 1980 | "Cupid/I've Loved You For A Long Time" (medley) | #4 | #5 | #20 | #4 |
| 1980 | "Now That You're Mine Again" |  | #25 |  |  |
| 1980 | "I Just Want To Fall In Love" |  | #75 |  |  |
| 1981 | "Yesterday Once More/Nothing Remains The Same" (medley) | #52 | #32 |  |  |
| 1981 | "Long Live Soul Music" |  | #64 |  |  |
| 1981 | "You Go Your Way (I'll Go Mine)" | #110 | #39 |  |  |
| 1981 | "Love Connection (Raise The Window Down)" | #107 | #68 |  |  |
| 1982 | "Never Thought I'd Fall In Love" | #95 |  |  |  |
| 1982 | "Magic In The Moonlight" |  | #30 |  |  |
| 1982 | "Funny How Time Slips Away" | #67 | #43 |  |  |
| 1984 | "Right Or Wrong" | #104 | #22 |  | #84 |
Julkaisut > Albumit

Tämä on valikoitu lista ja kokoelmalevyt on tummennettu. Yhtye julkaisi osan nimellä The Motown Spinners ja osan nimellä The Detroit Spinners jätettyään Motown-yhtiön.
1966: The Original Spinners
1970: 2nd Time Around
1972: Spinners
1974: Mighty Love
1974: New and Improved Spinners
1974: The Best of The Spinners
1975: Live
1975: Pick of the Litter
1976: Happiness Is Being With The Spinners
1977: Yesterday, Today & Tomorrow
1978: Spinners/8
1978: The Best of The Spinners
1979: From Here to Eternally
1980: Love Trippin'
1981: Labor of Love
1982: Grand Slam
1984: Cross Fire
1985: Lovin' Feelings
1989: Down to Business
1991: A One of a Kind Love Affair: The Anthology
1993: The Very Best of The Spinners
2002: The Essential Spinners
2003: The Chrome Collection
Aiheesta muualla

The Spinnersin Vocal Group Hall of Fame -sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Thomas Edwin Mostyn

Thomas Edwin Mostyn ateljeessaan.
Thomas Edwin Mostyn: Silver and Gold, maalattu vuonna 1918.
Thomas Edwin Mostyn: Turhamaisuus, maalattu vuonna 1904.
Thomas Edwin Mostyn  (1864 Liverpool - 1930 Manchester) oli englantilainen taidemaalari. Hänet tunnetaan suuren yleisön parissa erityisesti hänen romanttisista puutarhamaalauksistaan, mutta hänen tyylinsä on niin monipuolinen, että on välillä vaikeaa uskoa, että sama tekijä on luonut kaikki teokset.
Elämäkertaa

Mostyn syntyi Liverpoolissa, mutta varttui Manchesterissa. Hän opiskeli Manchesterin taideakatemiassa ja piti ensimmäisen näyttelynsä vuonna kotikaupungissaan vuonna 1880. Royal Art Academyssä hänen töitään oli esillä ensikertaa vuonna 1893.
Ensimmäisillä töillään Mostyn halusi kiinnittää yleisön huomion työväenluokan heikkoon asemaan. Tähän hän oli saanut vaikutteita opettajaltaan Sir Hubert von Herkominilta. 1890-luvulla hän siirtyi maalaamaan uskonnollisia aiheita. Hän sai töistään hyvää palautetta, sanottiin että hän harvoja nykyaikaisia maalareita, jotka maalaavat uskonnollisia aiheita vilpittömästi.
1910-luvulla Mostynin tyyli alkoi muuttua. Hän alkoi maalata ihmisiä hienoissa puutarhoissa, mikä ennakoi hänen tulevia puutarhamaalauksiaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Mostyn muutti Devoniin, missä hän alkoi maalata puutarhamaalauksiaan, joista hänet tunnetaan nykyään parhaiten. Näissä töissä hän on hylännyt realismin, luonto ja rakennukset on idealisoitu ja kuvissa on vahva luonnon voiman tuntu. Väriä hän käytti useita kerroksia ja ne olivat kirkkaita. Hän levitti ne kankaalle palettiveitsellään.
Mostyn kieltäytyi noudattamasta aikansa ajatussuuntauksia ja muoteja. Hän ei halunnut asettaa itseään mihinkään tiettyyn muottiin tai valitsemaan suosittuja ja muodikkaita aiheita. Hänen mukaansa jokainen hetki oli ainutlaatuinen ja jos sen maalaa, se tulee tehdä yksilöllisesti.
1920-luvulla Mostyn piti useita omia näyttelyitä. Hän jatkoi oman tyylinsä etsimistä kuolemaansa saakka. Elämänsä loppupuolella Mostyn oli Royal Cambrian Academyn, Royal West of Englandin ja Royal Institute of Painters in Oil-Coloursin jäsen. Hänen töitään oli esillä Pariisin salongissa sekä Pittsburgissa.
Mostynin taideteosten hinnat ovat viime aikoina vaihdelleet paljon. Vuonna 1998 hänen työstään maksettiin huutokaupassa 63 059 Yhdysvaltain dollaria, mutta huomattavasti pienempiäkin summia on maksettu.
Aiheesta muualla

http://www.sulisfineart.com/thomas-edwin-mostyn-1864-1930-c-1883-watercolour-river-landscape.html
Tri-City Storm

| Tri-City Storm |
| --- | --- |

Perustettu:  1979
Entiset nimet:  Bloomington Jr. Stars (1979–1984) Minneapolis Stars (1985–1986) St. Paul Vulcans (1986–1995) Twin Cities Vulcans (1995–2000) Tri-City Storm (2000– ) 
Kaupunki:   Kearney, Nebraska
Kotiareena:  Viaero Event Center
Sarjataso:  USHL
Konferenssi:  Läntinen
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Jim Hulton
Päävalmentaja:   Jim Hulton
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tri-City Storm on vuonna 1979 perustettu yhdysvaltalainen juniorijääkiekkoseura, joka pelaa USHL:ssa. Seura on kotoisin Kearneystä Nebraskasta.
Aiheesta muualla

Tri-City Stormin verkkosivut (englanniksi)