Siiri Rantanen
Ura > Kilpauralta kuntourheilijaksi

Rantanen jatkoi uraansa ja siirtyi Pertunmaan Ponnistukseen. Rantasen harjoitusmäärät kuitenkin vähentyivät, eikä hänen tarvinnut anoa enää palkattomia vapaita. Rantasen hiihtokausi 1963 alkoi loppiaisena maakuntaviesteissä, joissa Ponnistus sijoittui kolmanneksi. Lahden piirinmestaruuskilpailuissa Rantanen nosti viestin ankkuriosuudella Ponnistuksen voittoon ennen Lahden Hiihtoseuraa. Rantanen voitti vielä henkilökohtaisen 10 kilometrin matkan. SM-kilpailuissa Rantanen puolestaan jäi epäonnistuneen voitelun jälkeen 10 kilometrin kymmenennelle sijalle. Viestissä Ponnistus sijoittui kolmanneksi. Rantasen viimeinen maajoukkue-edustus oli Salpausselän hiihdot, joissa hän oli viidenneksi paras suomalainen. Hän sijoittui seitsemänneksi, ja edellä oli vain suomalaisia ja neuvostoliittolaisia.
Rantasen tulokset kevään 1963 aikana olivat niin hyviä, että hänellä olisi paremmalla harjoittelulla ollut mahdollisuus Innsbruckin olympialaisiin 1964. Hiihtoliitossa ei kuitenkaan oltu samaa mieltä, eikä Rantanen itsekään enää halunnut panostaa kansainvälistä menestystä varten. Hänen tavoitteensa oli enää ”kiusata” nuorempiaan.
Rantasen viimeinen yleisen tason SM-mitali tuli SM-kilpailuissa 1964. Hän ankkuroi Pertunmaan Ponnistuksen viestissä toiseksi. Hän hävisi loppukirissä Lahden Hiihtoseuran Saara Saariselle. Henkilökohtaisella vitosella Rantanen oli yhdeksäs.
Rantanen hiihti kilpaa pitkään, sillä hän osallistui vielä vuoden 1969 SM-kilpailuihin. 44-vuotias Rantanen sijoittui 5 kilometrillä seitsemänneksi. Hän palasi kilpakuntoilijana radalle, kun 75 kilometriä pitkä Finlandia-hiihto aloitettiin 1970-luvun puolivälissä. Rantanen oli Finlandia-hiihdon nopein nainen sekä 1976 että 1977, jolloin hän oli jo 52-vuotias. Hän hiihti viimeisen täysimittaisen Finlandiansa 71-vuotiaana vuonna 1996. Rantanen osallistui kaikkiaan 24 kertaa Finlandia-hiihtoon. Hänen viimeinen Finlandiansa oli vuoden 2005 hiihto, jolloin hän hiihti 60 kilometrin matkan. 80-vuotias Rantanen hiihti matkan reilussa 5,5 tunnissa.
Rantanen hiihti Finlandian lisäksi useissa pitkien matkojen Worldloppet-sarjan kilpailuissa. Hän osallistui hiihtoihin Saksassa, Itävallassa, Japanissa, Norjassa ja Ruotsissa.
Rantanen osallistui 1980-luvulla myös veteraanikilpailuihin. Lammilla järjestettiin 1982 ensimmäiset veteraanien SM-kilpailut. Rantanen voitti tuolloin 20 kilometrin Suomen-mestaruuden. Seuraavan kerran hän osallistui veteraanien SM-kilpailuihin 1986, jolloin hän voitti 60-vuotiaiden sarjan 10 kilometrin matkan. Seuraavana vuonna hän voitti neljä kultaa veteraanien MM-kilpailuissa. Rantasesta tuli maailmanmestari 60-vuotiaiden naisten 10, 15 ja 20 kilometrillä sekä viestissä.
Rantanen voitti 1987 ja 1988 viiden kilometrin matkalla 60-vuotiaiden sarjan. Vuonna 1988 hän hiihti 63-vuotiaana Päijät-Hämeen Veteraaniurheilijoiden 35-vuotiaiden joukkueessa viestiin, jossa joukkue sijoittui kolmanneksi. Veteraanien pidempien matkojen SM-kilpailuissa 1988 Rantanen voitti 60-vuotiaiden 20 kilometrin. Muutaman vuoden tauon jälkeen 67-vuotias Rantanen voitti kultaa 1992 viidellä kilometrillä.
Rantanen otti 1996 kolme mestaruutta 70-vuotiaiden Masters World Cupissa Kuopiossa. Hän voitti 10, 15 ja 20 kilometrin matkat. Rantanen jätti vuoden 1996 jälkeen veteraaniurheilun, koska ”Eihän siellä saanut vastusta. Yksin piti hiihdellä.”