stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edie Sedgwick
Elämäkerta > Kuolema

15. marraskuuta 1971 Sedgwick oli vieraana Santa Barbara Museumissa järjestetyssä muotinäytöksessä. Tapahtumaa oltiin myös kuvaamassa televisiosarjaan An American Family.
Aamuyöllä 16. marraskuuta 1971 Sedgwick kuoli barbituraattien yliannostukseen kotonaan ollessaan 28-vuotias. Hänet löysi aviomies Michael Post. Virallisen kuolintodistuksen mukaan kuolinsyynä oli onnettomuus tai itsemurha. Sedgwick haudattiin pienessä seremoniassa Oak Hill -hautausmaalle Ballardiin, Kaliforniaan.
Sedgwick pop-kulttuurissa

Sedgwickin viimeinen elokuva, Ciao!Manhattan, julkaistiin vuonna 1972. Ensimmäinen Sedgwickistä kirjoitettu kirja, Jean Steinin kirjoittama elämäkerta Edie: An American Biography, julkaistiin vuonna 1982.
Artisti Patti Smith kirjoitti runon Edie Sedgwick (1943 - 1971) Sedgwickin muistolle. Runo löytyy Smithin runokokoelmasta Seventh Heaven (1972).
Sedgwickin nimi mainitaan myös useissa musiikkikappaleissa. Esimerkiksi näissä kappaleissa mainitaan Edie Sedgwick:
The Cult: "Edie (Ciao Baby)", julkaistu albumilla Sonic Temple (1989).
Edie Brickell & New Bohemians: "Little Miss S", julkaistu albumilla Shooting Rubberbands at the Stars (1988).
James Ray and the Performance: "Edie Sedgwick", julkaistu singlen Mexico Sundown Blues 12-tuumaisen version b-puolella. Uudempi versio kappaleesta on nimeltään "Edie" ja on sisälletty James Rays Gangwarin LP-albumille Psychodalek.
The Long Blondes: "Lust In the Movies".
Sedgwickistä julkaistiin elokuva Factory Girl 2. helmikuuta 2007. George Hickenlooperin ohjaamassa elokuvassa Sedgwickiä esittää Sienna Miller ja Warholia Guy Pearce. Elokuva on kuitenkin saanut paljon kritiikkiä osakseen Sedgwickin perheeltä ja läheisiltä, joista monet ovat kieltäneet nimiensä käytön elokuvassa. Elokuvassa oleva henkilö Billy Quinn (Hayden Christensen) muistuttaa hyvin paljon 1960-luvun Bob Dylania. Dylan uhkasi nostaa elokuvantekijöitä vastaan kanteen, sillä hänen mielestään elokuvassa syytettiin häntä Sedgwickin kuolemasta.
Filmografia

Screen Test (koekuvaus, 1965)
Horse (1965)
Vinyl (1965)
Bitch (1965)
Poor Little Rich Girl (1965)
Face (1965)
Restaurant (1965)
Kitchen (1965)
Afternoon (alkuperäisesti osa Chelsea Girlsiä, 1965)
Beauty No. 1 (1965)
Beauty No. 2 (1965)
Space (1965)
Outer and Inner Space (1965)
Lupe (1965)
The Andy Warhol Story (1966 tai 1967)
**** (Four Stars) (1966 tai 1967)
Diaries, Notes and Sketches (1970)
Ciao! Manhattan (1972)
Kirjallisuutta

Weisman, David & Painter, Melissa: Edie: Girl On Fire, Chronicle Books, 2006.
Aiheesta muualla

Websivusto Edie Sedgwickistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Style over substance - Telegraphin artikkeli Sedgwickistä
Edie Sedgwick: The life and death of the Sixties star - The Independentin artikkeli Sedgwickistä (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat 2  Puola 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
New Yorkin Hotel Chelsea, jossa Sedgwick asui vuonna 1966
Senja

| Senja |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  24. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  24. tammikuuta
Muunnelmia:  Senia, Senjukka
Vastineita eri kielissä:  Ksenja, Aksinja
Nimen alkuperä:  Ksenia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Senja on suomalainen naisen etunimi.
Senja on karjalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Xenia, joka tarkoittaa vieraanvaraisuutta.
Senja on ollut käytössä koko maassa, eniten Itä-Suomen ortodoksisilla alueilla. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1950.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Senja-nimen saanut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 7 046 henkilöä.
Tunnettuja Senjoja

Senja Haikola (s. 2005), jalkapalloilija
Senja Kaarikivi (s. 2000), pesäpalloilija
Senja Lehti (1912–1987), näyttelijä
Senja Mäkitörmä (s. 1994), kuulantyöntäjä
Senja Nuolikivi (s. 1941), hiihtäjä
Senja Rummukainen (s. 1994), sellisti
Senja Soitso (1913–2003), näyttelijä, maskeeraaja ja kampaaja
Senja Svahn (s. 1973), professori, dosentti ja verkostoasiantuntija
Urheiluvuosi 2013

Urheiluvuosi 2013 käsittelee vuoden 2013 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 4.–17.2. Schladmingissa, Itävallassa. Yhdysvallat voitti neljä kultamitalia kisojen 11 lajista. Mitaleille ylsi kaikkiaan kymmenen maata. Yhdysvaltalainen Ted Ligety voitti kolme kultamitalia ja itävaltalainen Marcel Hirscher kaksi, joista toisen joukkuekilpailusta.
Maailmancupkaudella 2012–2013 miesten kokonaiskilpailun voitti Itävallan Marcel Hirscher 309 pisteen erolla Norjan Aksel Lund Svindaliin ja naisten kokonaiskilpailun Slovenian Tina Maze 1313 pisteen erolla Saksan Maria Höfl-Rieschiin.
Amerikkalainen jalkapallo

47. Super Bowl 3.2. New Orleansissa. Baltimore Ravens voitti San Francisco 49ersin pistein 34–31. Ravensin pelinrakentaja Joe Flacco valittiin Super Bowlin arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 7.–17.2. Nové Město na Moravěssa, Tšekissä. Kisojen 11 lajista Norja voitti kahdeksan. Kaikkiaan mitaleille ylsi 11 maata. Norjan Emil Hegle Svendsen ja Tora Berger voittivat kumpikin kaksi henkilökohtaista ja kaksi viestin kultamitalia.
Autourheilu

Red Bullilla ajanut saksalainen Sebastian Vettel voitti Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden neljännen peräkkäisen kerran. Hän voitti kauden 19 osakilpailusta 13, joista kauden lopussa yhdeksän peräkkäistä. Toiseksi sijoittui Ferrarilla ajanut espanjalainen Fernando Alonso 155 pisteen erolla Vetteliin ja kolmas oli australialainen Red Bull -kuljettaja Mark Webber. Alonso ja Nico Rosberg voittivat kumpikin kaksi osakilpailua sekä Lewis Hamilton ja Kimi Räikkönen yhden. Tallien mestaruuden voitti ylivoimaisesti Red Bull Racing.
Rallin maailmanmestaruuden voitti Volkswagenilla ajanut ranskalainen Sébastien Ogier 114 pisteen erolla belgialaiseen Ford-kuljettajaan Thierry Neuvilleen ja 128 pisteen erolla suomalaiseen Volkswagen-kuljettajaan Jari-Matti Latvalaan. Kauden aikana ajettiin 13 osakilpailua ja Ogier voitti niistä yhdeksän, Sébastien Loeb kaksi sekä Latvala ja Dani Sordo yhden. Tallien mestaruuden voitti ylivoimaisesti Volkswagen Motorsport.
Baseball

MLB:n mestaruuden voitti Boston Red Sox, joka oli 23.–30.10. pelatussa World Seriesissä St. Louis Cardinalsia parempi otteluvoitoin 4–2. Loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Red Soxin David Ortiz.
Golf

Masters-turnaus 11.–14.4. Augustassa. Australian Adam Scott voitti uusinnassa argentiinalaisen Ángel Cabreran. Scottista tuli turnauksen ensimmäinen australialaisvoittaja.
Yhdysvaltain avoin turnaus 13.–16.6. Ardmoressa. Englannin Justin Rose voitti kahden lyönnin erolla australialaiseen Jason Dayhin ja yhdysvaltalaiseen Phil Mickelsoniin.
Britannian avoin turnaus 18.–21.7. Muirfieldissa, Skotlannissa. Phil Mickelson voitti kolmen lyönnin erolla ruotsalaiseen Henrik Stensoniin.
PGA Championship 8.–11.8. Pittsfordissa. Yhdysvaltain Jason Dufner voitti kahden lyönnin erolla maanmieheensä Jim Furykiin.
Jalkapallo

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–28.7. Ruotsissa. Solnassa pelatussa loppuottelussa Saksa voitti Norjan 1–0. Välierien häviäjinä Ruotsi ja Tanska sijoittuivat kolmanneksi. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Ruotsin Lotta Schelin, joka oli viidellä maalillaan myös kisojen paras maalintekijä.
Eurooppa-liigan loppuottelu 15.5. Amsterdamissa, Alankomaissa. Englantilaisseura Chelsea voitti portugalilaisen Benfican jatkoajalla 2–1.
Mestarien liigan loppuottelu 25.5. Lontoossa, Englannissa. Saksalaisjoukkueiden keskinäisessä kohtaamisessa Bayern München voitti Borussia Dortmundin 2–1.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailut 2.–9.4. Ottawassa, Kanadassa. Yhdysvallat voitti loppuottelussa Kanadan 3–2. Pronssiottelussa Venäjä voitti Suomen 2–0. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Kanadan Marie-Philip Poulin.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut 3.–19.5. Tukholmassa, Ruotsissa ja Helsingissä, Suomessa. Mukana oli 16 joukkuetta. Ruotsi voitti Tukholmassa pelatussa loppuottelussa Sveitsin 5–1. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Suomen voittolaukauskilpailun jälkeen 3–2. Pistepörssin ykkönen oli Suomen Petri Kontiola (8+8=16) ja hän oli myös paras maalintekijä yhdessä Venäjän Ilja Kovaltšukin kanssa. Kisojen parhaaksi pelaajaksi valittiin Sveitsin Roman Josi. Tähdistöjoukkueeseen valittiin hyökkääjäksi Kontiolan lisäksi Yhdysvaltain Paul Stastny ja Ruotsin Henrik Sedin, puolustajaksi Josin lisäksi Sveitsin Julien Vauclair sekä maalivahdiksi Ruotsin Jhonas Enroth.
NHL:n mestaruuden voitti Chicago Blackhawks, joka oli Stanley Cupin loppuotteluissa Boston Bruinsia parempi otteluvoitoin 4–2. Runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Washington Capitalsin Aleksandr Ovetškin ja pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi Chicagon Patrick Kane.
Koripallo

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 15.–30.6. Ranskassa. Loppuottelussa Espanja voitti Ranskan 70–69, ja pronssille sijoittui Turkki. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Espanjan Sancho Lyttle.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 4.–22.9. Sloveniassa. Loppuottelussa Ranska voitti Liettuan 80–66, ja pronssia sai Espanja. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Tony Parker.
NBA:n loppuotteluissa Miami Heat voitti San Antonio Spursin otteluvoitoin 4–3. Heatin LeBron James valittiin sekä runkosarjan että loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Käsipallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 11.–27.1. Espanjassa. Loppuottelussa Espanja voitti Tanskan 35–19. Pronssiottelussa Kroatia voitti Slovenian 31–26. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Tanskan Mikkel Hansen.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 6.–22.12. Serbiassa. Loppuottelussa Brasilia voitti Serbian 22–20. Pronssiottelussa Tanska voitti Puolan 30–26. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Brasilian Eduarda Amorim.
Lentopallo

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 6.–14.9. Saksassa ja Sveitsissä. Loppuottelussa Venäjä voitti Saksan 3–1, ja pronssille sijoittui Belgia. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Venäjän Tatjana Košeleva.
Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 20.–29.9. Tanskassa ja Puolassa. Loppuottelussa Venäjä voitti Italian 3–1, ja pronssille sijoittui Serbia. Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Venäjän Dmitri Muserski.
Pikaluistelu

Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 26.–27.1. Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa. Miesten mestaruuden voitti Alankomaiden Michel Mulder maailmanennätyspistein 136,790 ja naisten paras oli Yhdysvaltain Heather Richardson.
Yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 16.–17.2. Hamarissa, Norjassa. Miesten mestaruuden voitti Alankomaiden Sven Kramer ja naisten ykkönen oli saman maan Ireen Wüst.
Matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut 21.–24.3. Sotšissa, Venäjällä. Ireen Wüst voitti kolme kultamitalia, joista kaksi henkilökohtaisilta matkoilta. Lisäksi hän saavutti kahdella matkalla hopeaa.
Euroopan-mestaruuskilpailut 11.–13.1. Heerenveenissä, Alankomaissa. Mestaruuden voittivat järjestäjämaan Sven Kramer ja Ireen Wüst.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailut 20.2.–3.3. Val di Fiemmessä, Italiassa. Norja voitti kahdeksan kultamitalia kisojen 21 lajista. Kolme kultamitalia voittanut Ranska oli mitalitilastossa toinen. Mitaleille pääsi kaikkiaan 14 maata. Norjalainen maastohiihtäjä Marit Bjørgen voitti neljä kultamitalia. Yhdistetyn hiihtäjistä ranskalainen Jason Lamy Chappuis voitti kolme kultaa. Kaksinkertaisia kultamitalisteja olivat norjalaishiihtäjät Petter Northug ja Therese Johaug sekä venäläishiihtäjä Nikita Krjukov.
Maastohiihdon maailmancupin 2012–2013 kokonaiskilpailun voittivat Norjan Petter Northug ja Puolan Justyna Kowalczyk.
Mäkihypyn maailmancupin 2012–2013 miesten kokonaiskilpailun voitti Itävallan Gregor Schlierenzauer ja naisten Japanin Sara Takanashi.
Yhdistetyn maailmancupin 2012–2013 kokonaiskilpailun voitti Saksan Eric Frenzel.
Pyöräily

Italian ympäriajo 4.–26.5. Kilpailun voitti isäntämaan Vincenzo Nibali 4.43 minuutin erolla Kolumbian Rigoberto Urániin ja 5.52 minuutin erolla Australian Cadel Evansiin.
Ranskan ympäriajo 29.6.–21.7. Kilpailun voitti Ison-Britannian Chris Froome 4.20 minuutin erolla Kolumbian Nairo Quintanaan ja 5.04 minuutin erolla Espanjan Joaquim Rodrígueziin.
Espanjan ympäriajo 24.8.–15.9. Kilpailun voitti Yhdysvaltain Chris Horner 37 sekunnin erolla Italian Vincenzo Nibaliin ja 1.36 minuutin erolla Espanjan Alejandro Valverdeen.
Taitoluistelu

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 10.–17.3. Londonissa, Kanadassa. Maailmanmestaruuden voittivat Kanadan Patrick Chan, Etelä-Korean Kim Yu-na, pariluistelussa Venäjän Tatjana Volosožar / Maksim Trankov sekä jäätanssissa Yhdysvaltain Meryl Davis / Charlie White.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 21.–27.1. Zagrebissa, Kroatiassa. Mestaruuden voittivat Espanjan Javier Fernández, Italian Carolina Kostner, pariluistelussa Venäjän Tatjana Volosožar / Maksim Trankov sekä jäätanssissa Venäjän Jekaterina Bobrova / Dmitri Solovjev.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut 5.–6.4. Bostonissa, Yhdysvalloissa. Kultaa voitti suomalainen Team Unique, hopealle sijoittui kanadalaisjoukkue Nexxice ja pronssia sai yhdysvaltalainen Haydenettes.
Tennis

Australian avoin turnaus 14.–27.1. Miesten kaksinpelin loppuottelussa serbialainen Novak Đoković voitti britti Andy Murrayn 3–1 ja otti kolmannen peräkkäisen mestaruutensa. Naisten kaksinpelin loppuottelussa valkovenäläinen Viktoryja Azarenka voitti kiinalaisen Li Nan 2–1.
Ranskan avoin turnaus 26.5.–9.6. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Espanjan Rafael Nadal voitti maanmiehensä David Ferrerin 3–0. Mestaruus oli Nadalille ennätyksellisesti kahdeksas. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Yhdysvaltain Serena Williams voitti Venäjän Marija Šarapovan 2–0..
Wimbledonin turnaus 24.6.–7.7. Andy Murray voitti miesten kaksinpelin loppuottelussa Novak Đokovićin 3–0 ja vei kaksinpelimestaruuden ensimmäisenä brittimiehenä sitten vuoden 1936. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Ranskan Marion Bartoli voitti Saksan Sabine Lisickin 2–0. Yhdysvaltalaiset Bob Bryan ja Mike Bryan voittivat miesten nelinpelissä vuoden kolmannen Grand Slam -turnauksensa.
Yhdysvaltain avoin turnaus 26.8.–9.9. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Rafael Nadal voitti Novak Đokovićin 3–1. Naisten kaksinpelin loppuottelussa Serena Williams voitti Viktoryja Azarenkan 2–1.
Fed Cupin loppuottelu 2.–3.11. Cagliarissa, Italiassa. Italia voitti Venäjän 4–0.
Davis Cupin loppuottelu 15.–17.11. Belgradissa, Serbiassa. Tšekki voitti Serbian 3–2.
Uinti

Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut 20.7.–4.8. Barcelonassa, Espanjassa. Mitalitilaston kärjessä olivat 15 kultamitalia voittanut Yhdysvallat ja 14 kultamitalin Kiina, jonka kultamitaleista yhdeksän tuli uimahypyistä. Taitouinnissa Venäjä voitti kaikki seitsemän kultamitalia. Mitaleille ylsi kaikkiaan 31 maata. Ratauimareista Kiinan Sun Yang sekä Yhdysvaltain Katie Ledecky ja Missy Franklin voittivat kukin kolme henkilökohtaista kultamitalia ja heistä Franklin viestimitalit mukaan lukien kuusi kultamitalia.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 12.–15.12. Herningissä, Tanskassa. Mitalitilaston ykkönen oli Venäjä, joka alun perin voitti 13 kultamitalia mutta menetti niistä osan dopingkäryjen myötä.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailut 10.–18.8. Moskovassa, Venäjällä. Eniten kultamitaleja keräsivät alun perin järjestäjämaa Venäjä (7), Yhdysvallat (6), Jamaika (6) ja Kenia (5). Sittemmin Venäjä on dopingtestitulosten myötä menettänyt kultamitalejaan. Kaikkiaan mitaleille ylsi alun perin 38 maata. Kolmeen kultamitaliin ylsivät jamaikalaiset pikajuoksijat Usain Bolt ja Shelly-Ann Fraser-Pryce sekä kahteen kultamitaliin yhdysvaltalainen pikajuoksija LaShawn Merritt ja brittiläinen kestävyysjuoksija Mohamed Farah.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 24.3. Bydgoszczissa, Puolassa. Miesten maailmanmestaruuden voitti kenialainen Japheth Korir ja naisten mestaruuden saman maan Emily Chebet. Etiopia voitti miesten ja Kenia naisten joukkuekilpailun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 2013 Wikimedia Commonsissa
Jean-Jacques Sempé

| Jean-Jacques Sempé |
| --- | --- |
 Sempé vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1932 Bordeaux, Ranska
Kuollut: 11. elokuuta 2022 (89 vuotta)
Taiteilija
Salanimi:  Sempé ja Dro
Ala:  kuvittaja
 Nimikirjoitus
Jean-Jacques Sempé (17. elokuuta 1932 Pessac – 11. elokuuta 2022) oli ranskalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja.
Jean-Jacques Sempé syntyi Bordeaux’n esikaupunkialueella Pessacissa. Hänen vanhempansa olivat Ulysse Sempé ja Juliette Marsan. Nuorena Sempén opinnot sujuivat huonosti, ja kurinpidollisista syistä hänet erotettiin koulusta. Hän teki tämän jälkeen monia erilaisia töitä ja liittyi 17-vuotiaana vapaaehtoisena Ranskan armeijaan. Hänet hyväksyttiin riveihin, koska hän oli valehdellut ikänsä. Kun Sempén ikä paljastui, hänet vapautettiin palveluksesta.
Sempé piti jo nuorena piirtelystä, ja armeijassakin hän joutui useasti vaikeuksiaan jäätyään kiinni vahtivuoron aikana piirtelystä. Hän myi ensimmäiset piirroksensa Sud Ouest -lehdelle 1951. Sempé muutti armeijan jälkeen Pariisiin, missä hän sai mahdollisuuden luoda belgialaiselle Moustique-lehdelle The New Yorker -tyylisiä kuvituksia. Sen jälkeen Sempén piiroksia julkaistiin muun muassa humoristisessa Le Rire -viikkolehdessä ja julkkiksia seuraavassa Noir et Blanc -lehdessä.
Sempén Moustiquelle piirtämissä kuvissa esiintyi muun muassa Nicolas-niminen poika. Sempéltä pyydettiin poikaan keskittyvää sarjakuvaa, jolloin hän kääntyi toisen World Pressellä vaikuttaneen taiteilijan René Goscinnyn puoleen. He loivat sarjakuvahahmon Nikke, jonka ensiesiintyminen kesti 28 numeroa syyskuulta 1955 toukokuulle 1956. Sud Ouest tilasi Nikke-sarjan vuonna 1959. Sempé ja Goscinny loivatkin Niken tämän jälkeen uuteen muotoon kuvitettuna jatkosarjana, jota julkaistiin samalla myös Goscinnyn perustamassa Pilote-lehdessä. Nikestä tuli saman tien suosittu. Goscinny kirjoitti hahmon tekemään pariisilaisen pojan jokapäiväisiä hahmoja elämästä, kun taas Sempé loi hahmon ympärille runollisia kuvituksia.
Éditions Denoël julkaisi vuosina 1960–1964 viisi Nikke-kirjaa. Ylijääneestä materiaalista julkaistiin 2000-luvulla Niken uusia seikkailuja, joiden tekoa Sempé oli valvomassa. Kolmannessa uudessa seikkailussa oli myös Sempén uusia kuvituksia.
Sempé sai 1950- ja 1960-luvuilla toimeksiantoja useilta lehdiltä, ja hänen töitään oli lehdissä ympäri maailmaa. The New Yorker -lehteen hän piirsi kansikuvia yli 40 vuoden ajan vuodesta 1978 lähtien. Sempé kuvitti myös julisteita, mainoksia, postikortteja, tarroja ja kirjoja. Hänen kuvittamiaan kirjoja ovat muun muassa William Makepeace Thackerayn The Book of Snobs, Graham Cleverleyn Managers and Magic, kaksi fyysikko Richard Garwinin teosta sekä Patrick Modianon kertomus Catherine Certitude ja Patrick Süskindin kirja Die Geschichte von Herrn Sommer.
Suomennettuja teoksia

Lapsia.  ((Quelques enfants, 1983.) Suomentanut Noora Koskinen)  Helsinki:  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2717-6
Mediaihmisiä.  ((Quelques médias, 1983.) Suomentanut Noora Koskinen)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2414-2
Muutamia lomapäiviä.  ((Quelques jours de congé, 1984.) Suomentanut Jorma Penttinen)  Helsinki:  Like, 1994.  ISBN 951-578-179-5
Romantikkoja.  ((Quelques romantiques, 1986.) Suomentanut Noora Koskinen)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2544-0
Syyllisyydentuntoisia.  ((Quelques sentiments de culpabilité, 1991.) Suomentanut Noora Koskinen)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2545-9
Filosofeja.  ((Quelques philosophes, 2002.) Suomentanut Noora Koskinen)  Helsinki:  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2718-4
Aiheesta muualla

Kirjasampo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Sentaali

Sentaali (myös senttaali, latinan sanasta centum, sata) on ennen käytetty massan yksikkö, joka vastaa sataa kilogrammaa. Sentaali määriteltiin viralliseksi massan yksiköksi Suomen suuriruhtinaskunnassa 1886 samalla, kun siirryttiin metrijärjestelmään. Sentaalista seuraava pienempi perinteinen massan yksikkö on leiviskä, joka vastaa sentaalin kymmenesosaa. Sentaalista on käytetty myös nimityksiä desitonni ja metrinen kvintaali.
Yhdysvalloissa sentaali (engl. cental) on sama kuin sentneri (short hundredweight), joka on noin 45,3592 kg.
Aiheesta muualla

Keskiaika: keskiaikaiset mitat
Selma

| Selma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  5. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  5. joulukuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  kelttiläinen.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Selma on naisen etunimi.
Nimi on kelttiläistä alkuperää ja tuli yleisemmin tunnetuksi Macphersonin vuonna 1765 julkaisemasta runokokoelmasta Ossianin laulut. Siinä se esiintyy paikannimenä, mutta tuli pian käyttöön myös naisen etunimenä. Suomessa sen yleistymiseen ovat vaikuttaneet myös eräät Franzénin ja Topeliuksen runot, joissa nimi esiintyy, erityisesti Topeliuksen vuonna 1845 julkaisema Ljungblommor.
Nimi Selma otettiin almanakkaan vuonna 1857, ja nimipäivä on 5. joulukuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Selma-nimen on Suomessa saanut 12 197 naista. Nimi on ollut yleinen varsinkin ennen vuotta 1920 syntyneillä, mutta 2010-luvulla se on jälleen yleistynyt.
Tunnettuja Selma-nimisiä

Selma Lønning Aarø (s. 1972), norjalainen kirjailija
Selma Abrahamsson (1872–1911), suomalainen opettaja ja kirjailija
Selma Andersson (1894–1993), ruotsalainen uimahyppääjä
Selma Anttila (1867–1942), suomalainen kirjailija
Selma Bacha (s. 2000), ranskalainen jalkapalloilija
Selma Björnsdóttir (s. 1974), islantilainen laulaja
Selma Blair (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
Selma Burke (1900–1995), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä
Selma Des Coudres (1883–1956), latvialaissyntyinen taidemaalari
Selma Dritz (1917–2008), yhdysvaltalainen lääkäri ja epidemologi, AIDS:in tutkija
Selma Granberg (1885–1933), suomalainen kirjailija
Selma Guðmundsdóttir (s. 1950), islantilainen pianisti
Selma Kajanus (1860–1935), suomalainen pianisti ja runoilija
Selma Lagerlöf (1858–1940), ruotsalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Selma Lundahl (1853–1934), suomalainen näyttelijä
Selma Patajoki (1888–1960), suomalainen ylirehtori ja kirjailija
Selma Rainio (1873–1939), suomalainen lääkäri ja lähetystyöntekijä
Selma Riégo (1865–1942), suomalainen näyttelijä
Selma Savolainen (s. 1993), laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
Selma Schaeffer (1836–1918), suomalainen taidemaalari
Selma Sundelius-Lagerström (1859–1927), ruotsalainen virsirunoilija
Selma Tuominen (1903–2015), aikoinaan Suomen vanhin ihminen
Selma Tötterman (1853–1902), suomalainen näyttelijä
Selma Viktorsson (s. 2002), suomalainen jalkapalloilija
Selma Vilhunen (s. 1976), suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Kuvitteellisia Selmoja

Selma, väitetty järvihirviö Norjan Seljordsvatnet-järvellä
Selma, päähenkilö Aleksis Kiven näytelmässä Selman juonet
Selma Bouvier, Simpsonit-sarjan henkilöhahmo
Selma Taateli, Roope Ankan kotiapulainen piirrossarjoissa Ankronikka ja DuckTales
Selma Viljanen, televisiosarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selma Wikimedia Commonsissa