stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reino Oittinen
Elämän alkuvaiheet

Reino Oittisen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Henrik Alfred Oittinen ja Hulda Gustava Apilisto. Isä erotettiin vuoden 1918 sisällissodan jälkeen väliaikaisesti valtionrautateiden palveluksesta. Oittisen kaksi äidinpuoleista tätiä, Iida Vihuri ja Kaisa Hiilelä, olivat sosialidemokraattisen puolueen (SDP) kansanedustajia, ja myös Oittinen liittyi sosiaalidemokraattiseen työväenliikkeeseen. Lahjakkaana hän pääsi opin tielle, kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta vuonna 1931, opiskeli yhteiskuntatieteitä ja valmistui kolmessa vuodessa erinomaisin arvosanoin. Hän vieroksui opiskelijamaailmaa hallinnutta oikeistolaista Akateemista Karjala-Seuraa (AKS), mutta toimiessaan Akateemisen Sosialistiseuran (ASS) sihteerinä hän ei pitänyt myöskään sen piirissä vaikuttaneesta vasemmistososialistisesta ”soihtulaisuudesta”, joka vei mukanaan hänen koulu- ja huonetoverinsa Raoul Palmgrenin.
Väitöskirjan teko jäi Oittiselta kesken, kun hän pääsi vuonna 1934 tiukan vaalin jälkeen vain 22-vuotiaana Valkeakosken työväenopiston rehtoriksi. Hänet valittiin pian myös Valkeakosken kauppalanvaltuustoon. Syyskuussa 1937 Oittinen valittiin Tampereen kaupunginkirjaston johtajaksi kaupunginvaltuuston sosiaalidemokraattisen enemmistön äänin. Porvarillisten edustajien valitettua vaalista maaherralle tämä kumosi vaalituloksen, koska Tampereen kaupunginkirjaston sääntöjen mukaan hakijalta edellytettiin kirjastoalan tuntemusta.
Oittinen siirtyi vuonna 1938 Jyväskylään Työn Voima -lehden päätoimittajaksi, mistä hän siirtyi vielä samana vuonna Väinö Voionmaan kutsusta Työväen Sivistysliiton (TSL) opintosihteeriksi. Sotavuosina Oittinen vältti asepalveluksen ja kohosi TSL:n pääsihteeriksi vuonna 1942. Liiton varapuheenjohtajana hän oli vuosina 1947–1965 ja sen jälkeen puheenjohtajana. Sodan jälkeen hän työskenteli Työväen Akatemian johtajana vuosina 1945–1950 ja vaikutti myös Voionmaan opiston perustamiseen vuonna 1950. SDP:n kasvatustoimikunnan puheenjohtajana Oittinen oli avainhenkilö laadittaessa puolueelle uutta ohjelmaa, jolla vuonna 1952 korvattiin liki puoli vuosisataa käytössä ollut Forssan ohjelma. Hän oli pitkään yksi puolueensa keskeisistä ideologeista, mutta vältteli päivänpolitiikkaa ja kieltäytyi puolueriidan aikana puheenjohtajaehdokkuudesta.
Oittisen väitetty osuus Pirkkalan monisteessa

Valtiotieteen tohtori, dosentti Jari Leskinen julkaisi vuonna 2016 tutkimuksen Kohti sosialismia!, jonka aiheena oli Pirkkalassa vuosina 1973–1975 toteutettu historian ja yhteiskuntaopin opetuskokeilu ja sen oppimateriaalina käytetty niin kutsuttu Pirkkalan moniste. Leskisen mukaan Oittinen olisi valinnut opetusministeriön kokeilu- ja tutkimustoimiston päällikkönä toimineen Erkki Ahon toteuttamaan SDP:n sosialistisiiven hanketta, jonka tarkoituksena oli Pirkkalan monisteen kautta muokata koululaisten ajatusmaailmaa sosialismille myönteiseksi. Leskinen antoi ymmärtää, että päämääränä oli Suomen yhteiskuntajärjestelmän kaataminen Oittisen johdolla. Leskisen mukaan vallankumouksen suunnittelu alkoi Rönnebyssä Ruotsissa vuonna 1968 pidetyssä koulutuspoliitikkojen kansainvälisessä kokouksessa, jossa Oittinen ja Aho olisivat keskustelleet sosialistisen opetussuunnitelman tavoitteista. Seura-lehden haastattelussa Aho kiisti jyrkästi Leskisen väitteet ja piti niitä Oittisen muistoa ja elämäntyötä häpäisevinä. Aho kielsi kuuluneensa koskaan SDP:n sisäpiiriin; hän liittyi puolueeseenkin vasta vuonna 1972. Pirkkalan opetuskokeilun aikana Oittinen oli vakavasti sairaana ja eläkkeellä. Omien sanojensa mukaan Aho ei kertaakaan edes tavannut Oittista tämän toimiessa Paasion hallituksen opetusministerinä. Rönnebyssä pidetyssä koulutuspoliitikkojen tapaamisessa Aho ei ollut lainkaan ollut mukana. Ahon mielestä ei olisi ollut edes Oittisen arvolle sopivaa, että tämä olisi alkanut koulia jotakuta poliittisen perintönsä vaalijaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reino Oittinen Wikimedia Commonsissa
Oittinen, Reino hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Lennart Heljas Lennart Heljas Kerttu Saalasti Armi Hosia Jussi Saukkonen | Suomen opetusministeri 1948−1950 1951−1953 1957−1958 1963−1964 1966−1968 | Seuraaja: Lennart Heljas Johannes Virolainen Kustaa Vilkuna Jussi Saukkonen Johannes Virolainen |
Carlo Ceresoli

Carlo Ceresoli Ambrosiana-Interin joukkueessa.
Carlo Ceresoli (14. kesäkuuta 1910 Bergamo, Lombardia, Italia – 22. huhtikuuta 1995) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ceresoli voitti urallaan kahdesti Serie A:n Bolognan joukkueessa, jota hän edusti vuodet 1936–1939. Hän voitti kerran myös Italian cupin Juventuksen joukkueessa, jota hän edusti vuodet 1941–1942. Hän edusti urallaan lisäksi Atalantaa, Ambrosiana-Interia ja Genovaa. Hän pelasi urallaan yhteensä 238 liigaottelua, joista 214 Serie A:ssa.
Ceresoli liittyi Italian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1934 ja pelasi joukkueessa kahdeksan ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Monotrete

| Monotrete> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Monotrete  Bibron, 1855
Infobox OKNimi-testi OK: 
Monotrete on pallokalojen  suku, johon kuuluu seitsemän tai kahdeksan lajia. Ne siirrettiin omaksi suvukseen Tetraodon-suvusta 2000-luvun alussa. On myös lähteitä, joiden mukaan nämä lajit tai ainakin jotkut niistä kuuluvat edelleen Tetraodon-sukuun.
Suvun nimestä esiintyy myös muotoja Monotretus tai Monotreta - usein nämä ovat virheellisiä.
Kaikki Monotrete-suvun pallokalat elävät Kaakkois-Aasian suurten jokien vesistöissä: Mekong, Chao Phraya ja Mae Klong. Monia lajeja pidetään akvaariokaloina.
Lajeja

pisamapallokala Monotrete abei
ripsupallokala M. baileyi ,
maalipallokala M. cambodgiensis
rubiinipallokala M. cochinchinensis
( töppöpallokala M. leiurus  )
kyhmypallokala M. palembangensis
losseropallokala M. suvattii
ruskopallokala M. turgidus
Aiheesta muualla

Puffer Forum (Arkistoitu – Internet Archive) (kuvat lähes kaikista lajeista)
Eino Tuompo (arkkitehti)

Eino Erkki Johannes Tuompo (23. syyskuuta 1917 Alatornio – 15. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Tuompo kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1934 ja valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1941. Hän osallistui nuorena talvi- ja jatkosotaan ja yleni luutnantiksi. Jatkosodan loppuvaiheessa hän oli Viipurin jälleenrakennustoimiston arkkitehtina. Sodan jälkeen Tuompo työskenteli aluksi arkkitehtina Yrjö Lindegrenin arkkitehtitoimistossa 1945–1946. Vuosina 1946–1949 hän oli Tukholmassa Ruotsissa asunto-osuuskunta Hyresgästernas Sparkasse och Byggnadsföreningin (HSB) palveluksessa osastoarkkitehtina, ja sai suunnitella asuinalueita Tukholmaan sekä asemakaavaluonnoksia muualle Ruotsiin. Ruotsin-vuosiensa jälkeen hän täydensi opintojaan Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT) Bostonissa Yhdysvalloissa, jonka erikoiskurssilta valmistui 1949. Suomeen palattuaan Tuompo toimi 1950–1954 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) asunto-osaston teknillisenä johtajana. Vuonna 1955 hän perusti oman arkkitehtitoimiston, joka toimi vuoteen 1992. Hän oli myös Arkkitehti-lehden toimittaja 1950–1952.
Tuompo sai useita palkintoja arkkitehtikilpailuissa, sekä avoimissa että kutsukilpailuissa. Hän suunnitteli Helsinkiin muun muassa Autotalon (1958) yhdessä Veli Valorinnan kanssa, Pelastusarmeijan talon Punavuoressa (1968), Neuvostoliiton (nyk. Venäjän) kaupallisen edustuston talon Tehtaankadulla (1972), asuin-, liike- ja toimistotalon Asemapäällikönhovin Pasilassa (1976), Merikampin korttelin (1981), Pohjola-yhtiöiden rakennuttaman Kultareunan asuinalueen Etelä-Haagassa, Gunillankujan asuintalot Laajasalossa ja Takaniityntien alueen talot Malmilla. Muualle Suomeen hän suunnitteli muun muassa KK:n palveluksessa 1950-luvun alussa yhdessä Mauri Karkulahden kanssa niin sanotut Hakatornit Lahden Fellmaninpuiston viereen ja vuonna 1966 niin sanotun Pohjolatalon Kotkan keskustaan. Mikkeliin rakennettu Tuukkalan sairaala oli Tuompon suunnittelema. Tuompo suunnitteli myös yhdessä Veikko Larkaksen, Pauli Salomaan ja Esko Suhosen kanssa vuonna 1951 Helsingin Lauttasaareen rivitalon, johon kaikki arkkitehdit muuttivat asumaan.
Boikotti

Boikotti on järjestelmälliseen kieltäytymiseen perustuva väkivallaton mielenilmaisun ja vaikuttamisen tapa, joka voi kohdistua esimerkiksi yritykseen, henkilöön tai maahan. Boikoteilla usein protestoidaan epäreiluiksi koettuja käytäntöjä ja tilanteita, esimerkiksi epämoraalisena pidettyä liiketoimintatapaa. Boikotit pyrkivät usein aiheuttamaan taloudellista tai maineeseen kohdistuvaa haittaa kohteelleen ja näin vaikuttamaan protestin kohteen toimintaan.
Termi on saanut alkunsa tapauksesta, jossa englantilainen maanomistaja Charles Cunningham Boycott kieltäytyi syksyllä 1880 alentamasta vuokraviljelijöiden maanvuokria. Irlannin maaliitto kielsi tällöin kaikenlaisen kanssakäymisen Boycottin kanssa.
Boikotin muotoja

Usein boikotilla viitataan kuluttajaboikottiin, joka voidaan määritellä yhden tai useamman osapuolen yritykseksi saavuttaa tiettyjä tavoitteita kehottamalla yksittäisiä kuluttajia pidättymään valikoitujen ostosten tekemisestä. Boikottien syyt ja tavoitteet vaihtelevat. Boikotteihin on ryhdytty taloudellisten, sosiaalisten, ekologisten, eettisten, ideologisten tai poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi koskien erilaisia ​​kysymyksiä, kuten hintoja, ihmisoikeuksia, työoloja, ympäristönsuojelua ja eläinsuojelua tai kansainvälistä politiikkaa.
Boikotit voivat olla suoria tai epäsuoria. Suorassa boikotissa osallistujat välttävät sellaisen kohdeyrityksen tuotteita ja palveluita, joiden politiikkaa he pitävät vastuuttomana. Epäsuorassa boikotissa osallistujat välttävät kohdemaahan liittyvien yritysten, kuten kohdemaassa sijaitsevien tavarantoimittajien tai yritysten tuotteita painostaakseen kohdetta.
Talouspakote on valtioiden välinen keino vaikuttaa toisen maan toimintaan talouteen suuntautuvien pakotteiden avulla. Työtaistelukeinona boikotti voi tarkoittaa, että työläiset eivät käytä määrätyn tuotantolaitoksen tuotteita tai eivät osta jossakin maassa valmistettuja tuotteita, taikka että työläiset kieltäytyvät työskentelemästä työpaikassa, jossa on työselkkaus käynnissä.
Suomessa boikottia ovat käyttäneet esimerkiksi naisjärjestöt. Laajalla tilausten peruuttamisella saatiin Suomen suurimmat sanomalehdet lopettamaan seksipalveluilmoitusten julkaiseminen.lähde?
Boikottia ja boikotointia politiikassa on käsitellyt muun muassa valtio-opin professori Kari Palonen. Hän näkee esimerkiksi lentomatkojen boikotoinnin samanlaisena kiistämisen politiikan keinona kuin aseistakieltäytymisen ja kasvissyönnin.
Historia

Boikotti on saanut nimensä irlantilaisen Charles Boycottin mukaan. Vuonna 1880 Boycott hääti tilanhoitajan ominaisuudessa 11 maanvuokransa maksamatta jättänyttä perhettä kodeistaan. Tämän seurauksena paikalliset maatyöläiset – sekä ainakin seppä, postimies, vaunuajurit ja pyykkäri – julistivat hänet boikottiin kieltäytymällä työskentelemästä rikkaalle maanomistajalle tahi Boycottille. Maanomistaja sai lopulta sadon talteen ulkopuolisten palkollisten avulla, mutta heitä suojelemaan hän joutui palkkaamaan tuhat poliisia ja sotilasta. Boycott itse kyllästyi tilanteeseen ja jätti Irlannin – varmuuden vuoksi Cunningham-nimisenä, jotta häntä ei toisaalla tunnistettaisi. Sana "boikotti" ilmestyi brittiläisiin sanakirjoihin vuonna 1888.
Boikottia on kuitenkin käytetty jo ennen termin keksimistäkin. Esimerkiksi Yhdysvalloissa monet orjuuden vastustajat boikotoivat orjatyövoimalla tuotettuja tuotteita ennen sisällissodan syttymistä.
Kuuluisia boikotteja > Olympiaboikotit

Useat maat boikotoivat kesäolympiakisoja vuosina 1976, 1980 ja 1984. Vuoden 1976 boikotti liittyi Etelä-Afrikan rotusortoon, vuoden 1980 boikotti Neuvostoliiton-Afganistanin sotaan, ja vuoden 1984 boikotti oli vastatoimi vuoden 1980 boikotille. Näitä vuosia ennenkin olympiakisoissa oli koettu pienempiä boikotteja. Vuoden 1976 boikotoijia oli useimmat Afrikan maat, 1980 monet länsimaat Yhdysvaltain johdolla ja 1984 kommunistiset valtiot Neuvostoliiton johdolla.
Kuuluisia boikotteja > Nestlé ja äidinmaidonkorvike

1970-luvulla useat aktivistit syyttivät Nestléä äidinmaidonkorvikkeen aggressiivisesta tuputtamisesta kehitysmaissa. Kun maitojauhetta sekoitettiin likaiseen veteen, imeväisikäisiä lapsia kuoli, minkä johdosta Nestléä sanottiin vauvantappajaksi. Syntyneen kohun seurauksena kansainvälinen yhteisö tiukensi äidinmaidonkorvikkeen markkinointisääntöjä. Boikotin vaikutus tuntuu yhtiön toiminnassa yhä tänäkin päivänä.
Kuuluisia boikotteja > Shell Nigeriassa

Nigerian öljyteollisuuden ja alueen luonnon sekä alkuperäiskansojen (kuten ogoni-heimon) edut eivät käy yksiin. Vuonna 1995 Nigerian hallitus hirtätti kahdeksan ympäristöaktivistia, mukaan luettuna kirjailija Ken Saro-Wiwan. Nigerian Shelliä syytettiin osallisuudesta tapaukseen. Tapaus ja siitä syntynyt boikotti leimaavat Shelliä edelleen.
Kuuluisia boikotteja > McLibel

Isossa-Britanniassa pikaruokaketju McDonald’s kävi vuosien ajan oikeutta postimies Dave Morrisia ja puutarhuri Helen Steeliä vastaan. Yhtiö syytti Morrisia ja Steeliä kunnianloukkauksesta. Kaksikko oli jakanut yhtiön toiminnasta kertovia lentolehtisiä. Lopulta tuomioistuin totesi Morrisin ja Steelin korvausvelvollisiksi, vaikka useimmat lentolehtisessä esitetyistä väitteistä osoittautuivat tutkittaessa tosiksi. McDonald’s jätti kuitenkin korvauksensa perimättä, koska jo oikeusprosessi oli aiheuttanut sille suuren imagohaitan.
Kuuluisia boikotteja > Arla ja muslimipilapiirrokset

Vuonna 2006 muslimimaailmaa kuohuttaneet tanskalaiset pilapiirrokset pienensivät Arlan myyntiä Lähi-idässä noin 50 miljoonalla eurolla.
Kuuluisia boikotteja > Suomalainen paperi

Suomalainen paperiteollisuus on kokenut useita boikotteja, boikotoijina etenkin saksalaiset. Tapaukset ovat johtaneet ympäristökriteerien tiukentamiseen. Harry Potter -kirjailija J. K. Rowling kielsi painamasta kirjaansa suomalaiselle paperille, koska suomalaiset metsäyhtiöt ovat hänen mielestään syyllistyneet vanhojen aarniometsien kaatamiseen.
Kuuluisia boikotteja > Turun Sinappi

Kun Turun sinappi myytiin Unileverille ja tuotanto siirrettiin Suomesta Ruotsiin, seurauksena oli sinapin ostoboikotti. Sen vaikutuksesta Turun sinapin markkinaosuus romahti 65 prosentista 47 prosenttiin.
Kuuluisia boikotteja > Lordi ja Seiska

Juorulehti Seiska paljasti Lordin laulajan Mr. Lordin kasvot. Lukijat suuttuivat ja suuret mainostajat vetivät kampanjansa lehdestä. Seiska-lehti joutui anelemaan Lordilta anteeksi.
Kuuluisia boikotteja > HIFK

Vuoden 2007 syksyllä HIFK:n fanit kyllästyivät joukkueen huonoon menestykseen ja aloittivat boikotin. Boikotin kohteena oli huonosti menestynyt toimitusjohtaja Pentti Matikainen. Otteluiden katsojaluvut putosivat vakaasta 6 500:n katsojan keskiarvosta 5 500:n katsojan lukemiin. Hallitus kuuli kritiikin ja reagoi. Matikainen sai potkut, tilalle nousi Jukka Valtanen, ja boikotti todettiin päättyneeksi.
Kuuluisia boikotteja > Nokia Saksassa

Matkapuhelinyhtiö Nokian päätettyä lopettaa Bochumin tehtaansa toiminnan, saksalaiset panivat pystyyn boikotin. Stern-lehden kyselyssä yli puolet saksalaisista sanoi, ettei aio enää ostaa Nokian matkapuhelinta. Vuonna 2007 Nokian Saksan myynnin arvo oli yli kaksi miljardia euroa. Boikotin lopullinen vaikutus tähän ei vielä ole selvillä, mutta yhtiön imago koki kolauksen.
Kuuluisia boikotteja > "Verimekko"

Kun Marimekko vuonna 2000 osti turkisliike Grünsteinin, monet ympäristöaktivistit raivostuivat ja alkoivat osoittaa mieltään Marimekon myymälöissä He antoivat yhtiölle pilkkanimen "Verimekko" ja kehottivat boikotoimaan yhtiötä. Yhtiön toimitusjohtaja Kirsti Paakkanen  kertoi myöhemmin aktivistien kampanjan saaneen hänet toisiin ajatuksiin ja päättämään myydä yhtiön. Myynti toteutui vuonna 2004 ja siinä yhteydessä Paakkanen myönsi, että sen ostaminen oli alun perinkin virhe.
Kuuluisia boikotteja > Israel

Palestiinalaisjohtoisen BDS (Boycott, Divestment and Sanctions) -liike pyrkii vaikuttamaan palestiinalaisalueita miehittävän Israelin toimintaan boikotin keinoin. Kansainvälisen, väkivallattoman ja laajalle levinneen boikottiliikkeen päätavoitteet ovat Israelin vetäytyminen miehitetyiltä alueilta, Israelin miehittämän Länsirannan apartheid-muurin purkaminen, täysi tasavertaisuus Israelin arabikansalaisille sekä palestiinalaispakolaisten paluuoikeuden tunnustaminen. BDS-liike kehottaa muun muassa kaikkia korkeakouluja Israelin akateemiseen boikottiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boikotti Wikimedia Commonsissa
Boikotoijia Kentucky Fried Chickenin ravintolan edessä.
Ewing (sukunimi)

Ewing on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arbella Ewing (1894–2008), pitkäikäiseksi elänyt yhdysvaltalainen henkilö
Dan Ewing (s. 1985), australialainen näyttelijä
Graviola Ewing (1930–2020), guatemalalainen pikajuoksija
James Ewing (1866–1943), yhdysvaltalainen onkologi ja patologi
Larry Ewing, Linux-käyttöjärjestelmän Tux-pingviinimaskotin luoja
Maria Ewing (1950–2022), yhdysvaltalainen oopperalaulaja.
Patrick Ewing (s. 1962), yhdysvaltalainen koripalloilija
Sam Ewing (1906–1981), yhdysvaltalainen maahockeypelaaja
Walter Ewing (1878–1945), kanadalainen kilpa-ampuja
Winnie Ewing (1929–2023), brittiläinen poliitikko.
Fiktiossa:
J. R. Ewing, kuvitteellinen henkilöhahmo televisiosarjassa Dallas
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut 2023

Vuoden 2023 rugbyn maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Ranskassa 8. syyskuuta – 28. lokakuuta 2023. Se oli järjestyksessään kymmenes rugby unionin MM-turnaus. Loppuottelussa Etelä-Afrikka voitti Uuden-Seelannin 12–11. Englanti saavutti pronssia.
Pelipaikat

Ottelut pelattiin yhdeksällä stadionilla eri puolilla Ranskaa. Turnauksen loppuottelut pelattiin Pariisin lähellä olevassa Saint-Denis’n kaupungissa Stade de Francen stadionilla.
| Pariisi (Saint-Denis) | Marseille | Lyon (Décines-Charpieu) | Lille (Villeneuve-d'Ascq) |
| --- | --- | --- | --- |
| Stade de France | Stade de Marseille | OL Stadium | Stade Pierre-Mauroy |
| Kapasiteetti: 80 023 | Kapasiteetti: 67 847 | Kapasiteetti: 58 883 | Kapasiteetti: 50 096 |

Bordeaux:  Pariisi Marseille Lyon Lille Nantes Bordeaux Saint-Étienne Nizza Toulouse
Stade de Bordeaux:  Pariisi Marseille Lyon Lille Nantes Bordeaux Saint-Étienne Nizza Toulouse
Kapasiteetti: 42 115:  Pariisi Marseille Lyon Lille Nantes Bordeaux Saint-Étienne Nizza Toulouse
:  Pariisi Marseille Lyon Lille Nantes Bordeaux Saint-Étienne Nizza Toulouse
| Saint-Étienne | Nizza | Nantes | Toulouse |
| Stade Geoffroy-Guichard | Stade de Nice | Stade de la Beaujoire | Stadium de Toulouse |
| Kapasiteetti: 41 965 | Kapasiteetti: 35 983 | Kapasiteetti: 35 520 | Kapasiteetti: 33 103 |
Joukkueet

Lopputurnaukseen eteni automaattisesti isäntämaan lisäksi edellisen MM-turnauksen alkulohkojen kolme parasta joukkuetta. Loput kahdeksan joukkuetta etenivät turnaukseen karsinnoista.
Alkulohkojen kolme parasta joukkuetta varmistavat paikan vuoden 2027 rugbyn maailmanmestaruuskilpailuihin. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta etenevät puolivälieriin.
| Lohko A | Lohko B | Lohko C | Lohko D |
| --- | --- | --- | --- |
|  Uusi-Seelanti |  Etelä-Afrikka |  Wales |  Englanti |
|  Ranska |  Irlanti |  Australia |  Japani |
|  Italia |  Skotlanti |  Fidži |  Argentiina |
|  Uruguay |  Tonga |  Georgia |  Samoa |
|  Namibia |  Romania |  Portugali |  Chile |
Alkulohkot > Lohko A

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Tehdyt pisteet | Päästetyt pisteet | +/- | Bonus- pisteet | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ranska | 4 | 4 | 0 | 0 | 210 | 32 | +178 | 2 | 18 |
| 2. |  Uusi-Seelanti | 4 | 3 | 0 | 1 | 253 | 47 | +206 | 3 | 15 |
| 3. |  Italia | 4 | 2 | 0 | 2 | 114 | 181 | -67 | 2 | 10 |
| 4. |  Uruguay | 4 | 1 | 0 | 3 | 65 | 164 | –99 | 1 | 5 |
| 5. |  Namibia | 4 | 0 | 0 | 4 | 37 | 255 | –218 | 0 | 0 |
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8. syyskuuta 2023 |  Ranska | 27–13 |  Uusi-Seelanti | Stade de France, Pariisi, (Saint-Denis) |
| 9. syyskuuta 2023 |  Italia | 52–8 |  Namibia | Stade Geoffroy-Guichard, Saint-Étienne |
| 14. syyskuuta 2023 |  Ranska | 27–12 |  Uruguay | Stade Pierre-Mauroy, Lille, (Villeneuve-d’Ascq) |
| 15. syyskuuta 2023 |  Uusi-Seelanti | 71–3 |  Namibia | Stadium de Toulouse, Toulouse |
| 20. syyskuuta 2023 |  Italia | 38–17 |  Uruguay | Stade de Nice, Nizza |
| 21. syyskuuta 2023 |  Ranska | 96–0 |  Namibia | Stade de Marseille, Marseille |
| 27. syyskuuta 2023 |  Uruguay | 36–26 |  Namibia | OL Stadium, Lyon, (Décines-Charpieu) |
| 29. syyskuuta 2023 |  Uusi-Seelanti | 96–17 |  Italia | OL Stadium, Lyon, (Décines-Charpieu) |
| 5. lokakuuta 2023 |  Uusi-Seelanti | 73–0 |  Uruguay | OL Stadium, Lyon, (Décines-Charpieu) |
| 6. lokakuuta 2023 |  Ranska | 60–7 |  Italia | OL Stadium, Lyon, (Décines-Charpieu) |
Alkulohkot > Lohko B

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Tehdyt pisteet | Päästetyt pisteet | +/- | Bonus- pisteet | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Irlanti | 4 | 4 | 0 | 0 | 190 | 46 | +144 | 3 | 19 |
| 2. |  Etelä-Afrikka | 4 | 3 | 0 | 1 | 151 | 34 | +117 | 3 | 15 |
| 3. |  Skotlanti | 4 | 2 | 0 | 2 | 146 | 71 | +75 | 2 | 10 |
| 4. |  Tonga | 4 | 1 | 0 | 3 | 96 | 177 | –81 | 1 | 5 |
| 5. |  Romania | 4 | 0 | 0 | 4 | 32 | 287 | –255 | 0 | 0 |
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. syyskuuta 2023 |  Irlanti | 82–8 |  Romania | Stade de Bordeaux, Bordeaux |
| 10. syyskuuta 2023 |  Etelä-Afrikka | 18–3 |  Skotlanti | Stade de Bordeaux, Bordeaux |
| 16. syyskuuta 2023 |  Irlanti | 59–16 |  Tonga | Stade de la Beaujoire, Nantes |
| 17. syyskuuta 2023 |  Etelä-Afrikka | 76–0 |  Romania | Stade de Bordeaux, Bordeaux |
| 23. syyskuuta 2023 |  Etelä-Afrikka | 8–13 |  Irlanti | Stade de France, Pariisi, (Saint-Denis) |
| 24. syyskuuta 2023 |  Skotlanti | 45–17 |  Tonga | Stade de Nice, Nizza |
| 30. syyskuuta 2023 |  Skotlanti | 84–0 |  Romania | Stade Pierre-Mauroy, Lille, (Villeneuve-d’Ascq) |
| 1. lokakuuta 2023 |  Etelä-Afrikka | 49–18 |  Tonga | Stade de Marseille, Marseille |
| 7. lokakuuta 2023 |  Irlanti | 36–14 |  Skotlanti | Stade de France, Pariisi, (Saint-Denis) |
| 8. lokakuuta 2023 |  Tonga | 45–24 |  Romania | Stade Pierre-Mauroy, Lille, (Villeneuve-d’Ascq) |