stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon Langham

Simon Langham (1310 – 22. heinäkuuta 1376) oli englantilainen kirkonmies, joka toimi Canterburyn arkkipiispana 1366–1368 ja korkeissa valtiollisissa viroissa.
Langham syntyi Langhamin kylässä Rutlandissa. Hänestä tuli kuninkaan varainhoitaja marraskuussa 1360 ja 20. maaliskuuta 1362 hänet vihittiin Elyn piispaksi. Hänet nimitettiin lordikansleriksi 21. helmikuuta 1363 ja valittiin Canterburyn arkkipiispaksi 24. heinäkuuta 1366. Paavi Urbanus V nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1368, minkä vuoksi hän menetti Edvard III:n suosion. Kaksi kuukautta tämän jälkeen hän erosi arkkipiispan virasta ja lähti Avignoniin, missä kuoli 22. heinäkuussa 1376. Hänet on haudattu Westminster Abbeyhyn.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Simon Islip | Canterburyn arkkipiispa 1366–1368 | Seuraaja: William Whittlesey |
Simon Lindheim

Simon Lindheim, alun perin Paulin (Paulinus), (kastettu 24. lokakuuta 1686 Pori – 19. maaliskuuta 1760 Karuna) oli suomalainen virkamies. Hän oli 1707 alkaen Uplannin rykmentin sotatuomari mutta joutui Pultavan taistelussa 1709 sotavangiksi ja hänet vietiin Moskovaan, josta hän palasi 1722. Venäjän kieleen perehtyneenä hän toimi sen jälkeen Kyminkartanon läänin maaherran apulaisena: Sen ohessa hänet nimitettiin 1722 ylimääräiseksi ja 1724 vakinaiseksi asessoriksi Turun hovioikeuteen.
Lindheim aateloitiin 1727. Hän oli vuodesta 1737 hovioikeudenneuvos ja erosi virasta 1743. Lindheim oli valtiopäivämies 1726–1727, 1731, 1734, 1738–1739 ja 1742–1743. Hän on julkaissut De diversa origine Finlandorum et Lapponum (1775, kokoelmassa Nova acta Regiæ Societatis Scientiarum Upsaliensis, vol. II).
Sanktio (yhtye)

Sanktio on imatralainen punkrockyhtye joka on perustettu vuonna 1996. Se julkaisi Kråklund Recordsin kautta kaksi albumia 1990-luvun loppupuolella. Yhtyeen viimeisin äänite ennen vuonna 2009 tehtyä comebackia oli keväällä 2001 julkaistu omakustanne-EP. Vuonna 2010 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Woimasoinnun kanssa ja julkaisi albumin Aihetta paniikkiin.
Jäsenet

Tommi – laulu (1996–2002, 2009–)
Jore – kitara (1998–2002, 2009–)
Samu – kitara (2012–)
Juho – basso (2014–)
Jukkis – rummut (1996–2002, 2009–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Kimmo – kitara
Texa – basso
Sami – basso
Jakke – kitara
Herra A – kitara
Punk – basso
Diskografia > Studioalbumit

Pohjanoteeraus (1997,  Kråklund Records)
Astetta parempi (1998, Kråklund)
Aihetta paniikkiin (2010,  Woimasointu)
Synnin palkka (2011,  Killer Records)
Lisää paskaa housuun (2012, Killer)
Haureuden kattila (2014,  Killer)
All in (2016,  Killer)
Diskografia > Singlet

”Hammaslääkäriin” (1997, Kråklund)
”Oo mun tyttöni” (2010, Woimasointu, radiopromo)
”Synnin palkka” / ”Elämän piina” (2011, Killer)
”Lisää paskaa housuun” / ”Lomalaulu” (2012, Killer)
Diskografia > EP:t

Ei toimi enää (2001,  EP, 2001, Rangaistus Records)
Diskografia > Kokoelmilla mukana

Soundi (1997,  Soundi-lehden mukana)
Neljä nahkafagottia (1998,  EP, Kråklund, kappaleet ”Miks aina niin?” ja ”Tappaja”)
Isältä pojalle – Suomipunk 1978–2001 (2001,  kappale ”Miks aina niin?”)
Woimasointu & Ramopunk.com 10v: Kaa! (2012,  kappale ”Lomalaulu”)
Aiheesta muualla

Sanktion verkkosivut
Sinuhen tarina

Sinuhen tarina on 12. dynastiaan kuuluneen faarao Amenemhet I:n hallituskaudelle sijoittuva kertomus ja yksi vanhimpia säilyneitä kaunokirjallisia teoksia. On mahdollista, että kertomus perustuu todellisille tapahtumille, mutta egyptologit eivät ole asiasta varmoja.
Kertomus alkaa Amenemhetin kuolemalla ja käy läpi Sinuhen elämäntarinan. Sinuhe saa selville, että suunnitteilla on salamurha, jonka tarkoituksena on estää Senusret I:n nouseminen valtaistuimelle. Sinuhe on palaamassa tämän kanssa sotaretkeltä Libyaan. Sinuhe pelkää henkensä puolesta, hylkää Senusretin ja pakenee Egyptistä. Syyriassa Sinuhe menee naimisiin eteläisen heimopäällikön tyttären kanssa. Heimopäällikkö myös adoptoi hänet pojakseen. Sinuhesta tulee sittemmin heimopäällikön seuraaja, ja hän palaa Egyptiin salajuonesta selvinneen Senusretin kutsusta. Senusret antaa Sinuhelle anteeksi ja ottaa hänet takaisin palvelukseensa.
Tämä vanha tarina oli yksi Mika Waltarin inspiraation lähteistä, kun hän ryhtyi kirjoittamaan romaaniaan Sinuhe egyptiläinen. Waltarin romaani on sijoitettu eri aikakauteen, mutta päähenkilö on samanniminen ja pakenee myös Egyptistä palatakseen myöhemmin kotimaahansa hankittuaan ensin mainetta ja varallisuutta ulkomailla.
Aiheesta muualla

The Story of Sinuhe
Skull Splitting Metal!

| Skull Splitting Metal! Ranger |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 18. joulukuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: speed metal, thrash metal, heavy metal
 Kesto: 64.02
 Levy-yhtiö: Ektro
Rangerin muut julkaisut
| Shock Skull (EP) 2014 | Skull Splitting Metal! 2014 | Where Evil Dwells 2015 |
Skull Splitting Metal! on suomalaisen speed metal -yhtye Rangerin kokoelma-albumi. Se koostuu yhtyeen kolmen varhaisen demon sekä kahden EP-levyn kappaleista. Kappale ”Touch of Death” on ennenjulkaisematon kappale.
Kappaleet

Shock Skull – 5.34
Omen of Doom – 4.43
Ranger – 5.30
Touch of Death – 3.27
Steel Dawn – 5.03
Supreme Evil – 2.59
Knights of Darkness – 6.17
Touch of Death – 3.24 (demo)
Supreme Evil – 3.05 (demo)
Combat Metal – 4.32 (demo, instrumentaali)
Touch of Death – 3.45 (demo)
Metal Gear – 1.24 (demo, instrumentaali)
They Live – 2.26 (demo)
Taken by the Night – 3.47 (demo)
Enter the Zone – 3.17 (demo)
Speed Protector – 4.49 (demo)
Arvostelut

Soundi:
The Metal Crypt: 4.25/5
Aiheesta muualla

Skull Splitting Metal! Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Skull Splitting Metal! Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Shinnan (1944)

| Shinnan / 新南 |
| --- | --- |
 Shinnan

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  24. toukokuuta 1944
Laskettu vesille:  5. syyskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  21. lokakuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  30. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  myyty lokakuussa 1967 siviilikäyttöön
Tekniset tiedot
Uppouma:  940 t (standardi) 1 004 t (kuormattu)
Pituus:  77,5 m (vesiraja) 78,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,1 m
Syväys:  3,06 m
Koneteho:  4 200 bhp
Nopeus:  19,5 solmua
Miehistöä:  noin 150
Aseistus
Aseistus:  3 × 12 cm/45 tykkiä 6 × 25 mm tyyppi 96 120 × syvyyspommia
Shinnan (jap. 新南) oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1942 hankinnoissa Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 24. toukokuuta 1944. Se laskettiin vesille 5. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 21. lokakuuta.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta miinanraivaajana. Alus muutettiin 10. heinäkuuta 1946 miinanraivaajien emälaivaksi ja poistettiin alusluettelosta 1. marraskuuta 1947.
Alus siirrettiin 26. joulukuuta liikenneministeriölle säähavaintoalukseksi nimellä Shinnanmaru. Alus liitettiin Japanin merivalvontavirastolle 1. tammikuuta 1949 vartiolaivana Tsugaru, joka poistettiin alusluettelosta 3. kesäkuuta 1966. Alus myytiin lokakuussa 1967 öljy-yhtiölle.
Tsugaru öljy-yhtiön majoitusaluksena
Sister Flo

Sister Flo oli alun perin Riihimäeltä kotoisin oleva rockia, folkia ja psykedelia-poppia soittava yhtye, joka esiintyi ja levytti vuosina 2000–2010. Se julkaisi ensimmäiset äänitteensä omalla Han Soo Voice -levymerkillään. Yhtyeen, Riku Mattilan ja Nick Trianin tuottama läpimurtoalbumi Tragician's Hat ilmestyi vuonna 2004 ja yhtye soitti konsertteja niin kotimaan festivaaleilla kuin ulkomaillakin. Vuonna 2007 yhtye siirtyi Fullsteam Recordsille ja julkaisi sen kautta albumin The Healer.
Yhtye ilmoitti hajoamisestaan tammikuussa 2012. Yhtyeen keulahahmo Samae Koskinen jatkoi soolouralla.
Kokoonpano

Samae Koskinen
Mikko Salonen
Jarno Alho
Jori Hulkkonen
Kokoonpano > Entiset jäsenet

[lähde? ]
Janne Lastumäki – koskettimet 2001–2008
Antti Kaistinen – rummut 2000–2008
Okko Nieminen – kitara 2000
Petri Nakari – kitara 2000–2004
Mikko Karala – koskettimet 2000
Diskografia > Albumit

Anglia (2000)
Boys of Cat (Han Soo Voice 2001)
Tragician's Hat (Delphic Recordings 2004)
The Healer (Fullsteam Records 2007)
AU (Fullsteam Records 2009)
Ystävyys/Friendship (Fullsteam Records 2010)
Diskografia > EP:t

Extended Play Paradise (2000)
Lauriemoore (2001)
Landcrabs (Han Soo Voice 2002)
Proper Kites (Delphic Recordings 2004)
Sisu Akselit

Sisu Akselit Oy on hämeenlinnalainen kuorma-autojen, sotilasajoneuvojen ja terminaalitraktorien akselistojen valmistamiseen erikoistunut yritys. Sisu Akselit on erikoistunut erityisesti suhteellisen alhaisiin valmistusmääriin. Tämä onnistuu moduloimalla akselistojen rakenteita siten että samoja komponentteja voidaan hyödyntää useissa eri sovelluksissa.
Jäykkien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen valikoimaan kuuluu kantavuudet 10, 13, 14 ja 16 tonnia.
Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen kantavuudet ovat 10 ja 14 tonnia.
Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen ei-vetävien akselistojen kantavuudet ovat 9, 10 ja 12 tonnia.
Sotilasajoneuvokäyttöön tarkoitettujen akselistojen kantavuudet ovat vastaavat. Terminaalitraktorikäyttöön tarkoitetut akselistot perustuvat samaan perusrakenteeseen, mutta niiden kantavuudet on luokiteltu ylemmäs ajoneuvojen alhaisempien nopeuksien takia. Kaikki vetävät akselistot on varustettu napavälityksellä, eli akselistojen navoissa on planeettavaihteet.
Yhtiön liikevaihto on noin 33 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 110.
Historia

Alueen teollisuus sai alkunsa Vanaja-merkkisten kuorma- ja linja-autojen valmistuksesta. Vanaja liitettiin myöhemmin Sisuun ja lakkasi merkkinä olemasta. Sisun akselistovalmistuksen juuret juontuvat Fleminginkadun tehtaalle Helsinkiin. Valmistus siirrettiin Hämeenlinnaan vuonna 1985. Historia on omistusjärjestelyjen osalta yhteneväinen Sisu Auton kanssa vuoteen 2000, jolloin yritys myytiin pääomasijoittajille. Sisu Auto ei siis omista enää minkäänlaista osuutta yrityksestä, vaikka onkin yhä yksi merkittävimmistä asiakkaista.
Peräkärryakselistojen valmistus lopetettiin 2000-luvun alkuvuosina. Peräkärryvalmistaja KOME kuitenkin edelleen kokoaa näitä akselistoja Sisu Akselien toimittamista osista. Erotuksena Sisu Akselien omiin tuotteisiin, näistä akselistoista käytetään nimeä SISUX.
Simon Lilla

| Simon Lilla> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Brian Simon Lilla
Syntynyt: 4. tammikuuta 1990 (ikä 34) Söderfors
Jääpallon pelaaja
Lempinimi:  Lövet
Pituus:  179 cm
Paino:  72 kg
Seura:   Skutskärs IF
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2008:  Söderfors GoIF
2008–2011:  Sandvikens AIK Ungdom
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2017 |  Söderfors GoIF | 70 | (50) |
| 2017– |  Skutskärs IF | – | (–) |
Maajoukkue
| 2009– |  Viro | 31 | (41) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. maaliskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. maaliskuuta 2019.
Brian Simon Lilla (s. 4. tammikuuta 1990 Söderfors, Ruotsi) on ruotsalais-virolainen hyökkäyksessä pelaava jääpalloilija, joka on saanut myös Viron passin, joten hän on edustanut Viron maajoukkuetta vuosien 2018 ja 2019 MM-kisoissa.
Simon Lillan kasvattajaseura Söderfors GoIF. Vuonna 2008 hän siirtyi Sandvikeniin jääpallolukioon ja pelasi samalla  Sandvikens AIK:n nuorisojoukkueessa. Kaahden vuoden jälkeen hän palasi Söderforsiin ja pelasi uransa ensimmäiset vuodet aikuisena kasvattajaseurassaan Söderfors GoIF:ssa. Syksyllä 2017 hän siirtyi pelaamaan Skutskärs IF:n riveihin.
Lillan äiti on virolaistaustainen, ja näin hän saattoi saada kaksoiskansalaisuuden ja edustaa Viron jääpallomaajoukkuetta vuoden 2009 MM-kisoista lähtien. Sen jälkeen Lilla on osallistunut kevääseen 2019 mennessä kaikkiaan viisiin MM-kisoihin (2009, 2013, 2014, 2017 ja 2019).
Sisäkuva (Rafael Wardi)

Sisäkuva on Rafael Wardin (s.1928-) öljytyö kankaalle vuodelta 1971, kooltaan 147 × 97 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen vuonna 1972.
Sisäkuvassa Wardi kuvaa valon luomaa atmosfääriä. Hän käytti metodinaan pinnan jakamista särmiin, ja värien erottamista paljaiden valkoisten aukkojen avulla, joista viimeksi mainittua käytetään Sisäkuvassa. Keinon katsotaan olevan peräisin Pierre Bonnardilta. Suomessa sen omaksui myös Helge Dahlman ja Tapani Raittila.
Maalauksen punainen, keltainen, oranssi ja sininen ovat Wardille ominaisia.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Sisäkuva.  (Arkistoitu – Internet Archive)
toinen Wardin Sisäkuva vuodelta 1971. Suomen Kansallisgallerian sivuilla:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Stepan Balmašov

Stepan Balmašov.
Stepan Valerianovitš Balmašov (ven. Степа́н Валериа́нович Балмашёв, 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Arkangelin läänin Pinega – 16. toukokuuta (J: 3. toukokuuta) 1902 Pähkinälinna) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen.
Balmašov opiskeli Kazanin ja Kiovan yliopistoissa. Tammikuussa 1901 hänet pidätettiin opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia ja määrättiin sotapalvelukseen. Syksyllä hän palasi yliopistoon, tutustui sosialistivallankumouksellisiin ja liittyi näiden taistelujärjestöön.
Balmašov tuli adjutantin asuun pukeutuneena 15. huhtikuuta 1902 Pietarin Marian palatsiin ja ampui Venäjän sisäministerin Dmitri Sipjaginin tämän virkahuoneessa. Hän kieltäytyi anomasta armoa keisarilta, ja hänet hirtettiin Pähkinälinnan vankilan pihalla. Sipjaginin murha oli alkuna sosialistivallankumouksellisten terrorikampanjalle.
Secret Diary

| Secret Diary College |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2008
 Tuottaja(t): College
 Tyylilaji: synthpop, synthwave
 Kesto: 35.14
 Levy-yhtiö: Futur
Collegen muut julkaisut
| Teenage Color 2008 | Secret Diary 2008 | A Real Hero 2011 |
Secret Diary on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Collegen esikoisalbumi. Albumin julkaisi Futur-levy-yhtiö 26. marraskuuta 2008.
Kappaleet

Fighting for Life – 1.50
The Energy Story – 3.28
When You Smile – 3.13
Secret Diary – 2.22
Desire – 3.43
Gate Number 5 – 2.26
Something Wrong Tonight – 2.26
Burning by the Stars – 1.07
She Never Came Back – 3.24
I Think about It – 1.32
The Golden Messenger – 1.35
Fantasy Park – 3.44
I Need a Better Engine – 1.25
End Theme – 2.59
Henkilöstö

Lähde:
The Zonders – kuvitus
David Grellier – säveltäjä, esittäjä, tuottaja
Tony Chauvin – äänen masterointi
Step by Step

Step by Step voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Step by Step, New Kids on the Blockin albumi vuodelta 1990
Step by Step, Eddie Rabbittin albumi vuodelta 1981
Step by Step, yhdysvaltalainen vuosina 1991–1997 esitetty tilannekomediasarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Step by Step”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sojuz TM-10

Sojuz TM-10 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 1. elokuuta 1990 ja se laskeutui maahan 10. joulukuuta 1990.
Miehistö

Laukaistiin asemalle
Gennadi Manakov
Gennadi Strekalov
Laskeutuivat maahan
Gennadi Manakov
Gennadi Strekalov
Toyohiro Akiyama - japanilainen toimittaja, avaruuslennolle osallistuja
Sojuz T-2

Sojuz T-2. Juri Malyšev ja Vladimir Aksjonov neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuodelta 1980.
Sojuz T-2 oli 58. miehitetty Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 5. kesäkuuta 1980 ja paluu noin neljä vuorokautta myöhemmin, 9. kesäkuuta 1980. Lennon radiokutsu oli Jupiter (Юпитер).
Miehistö

Juri Malyšev
Vladimir Aksjonov
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz 36 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz T-3 |
Start a War

| Start a War Static-X |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. kesäkuuta 2005
 Tuottaja(t): Ulrich Wild, Static-X, Tom Whalley
 Tyylilaji: industrial metal
 Kesto: 48.04
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Listasijoitukset
  29.
Static-X:n muut julkaisut
| Beneath... Between... Beyond... 2004 | Start a War 2005 | Cannibal 2007 |
Singlet albumilta Start a War
 ”I’m the One” Julkaistu: kesäkuu 2005  ”Dirthouse” Julkaistu: marraskuu 2005
Start a War on Static-X:n neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2005. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 29.
Vuonna 2004 yhtyeen kitaristi Tripp Eisen sai syytteen seksirikoksista, ja hänet erotettiin yhtyeestä. Tilalle otettiin ensimmäisillä albumeilla soittanut Koichi Fukuda, joka soitti kitaraa bändin hajoamiseen asti.[lähde? ]
Kappaleet

The Enemy – 2.28
I’m the One – 2.36
Start a War – 2.44
Pieces – 2.38
Dirthouse – 3.03
Skinnyman – 3.40
Just in Case – 4.24
Set It Off – 3.55
I Want to Fucking Break It – 2.42
Night Terrors – 3.09
Otsego Amigo – 2.45
My Damnation – 4.01
Brainfog – 9.53
Kokoonpano

Wayne Static – laulu, kitara
Koichi Fukuda – kitara
Tony Campos – basso
Nick Oshiro – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 6/10
Simon Kyreneläinen

Simonia näyttelevä mies katutapahtumassa Saksassa.
Simon Kyreneläinen (m.kreik. Σίμων Κυρηναῖος, Simōn Kyrēnaios) oli mies, jonka roomalaiset pakottivat kaikkien kolmen synoptisen evankeliumin mukaan kantamaan Jeesus Nasaretilaisen ristiä, kun Jeesus vietiin ristiinnaulittavaksi. Johanneksen evankeliumissa Simonia ei mainita, vaan sen mukaan Jeesus kantaa itse ristinsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simon Kyreneläinen Wikimedia Commonsissa
Soile Kaukovalta

Soile Kaukovalta vuonna 1958
Soile Ritva Sofia Kaukovalta-Kaila, ent. Kaukovalta-Perttunen, (12. marraskuuta 1921 Tampere – 3. syyskuuta 1988 Tampere) oli suomalainen kirjastonjohtaja ja kirjailija.
Soile Kaukovallan isä oli rehtori ja historioitsija Kyösti Valfrid Kaukovalta. Hänen sisaruksiaan olivat lehtori ja kirjailija Ilpo Kaukovalta ja kirjailija Eila Kaukovalta. Hän oli naimisissa filosofian kandidaatti Lauri Olavi Perttusen kanssa. Kirjailija Kai Kyösti Kaukovalta on heidän poikansa.
Kaukovalta kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940, valmistui merkonomiksi Tampereen kauppaoppilaitoksesta 1941, valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1956 ja kirjastonhoitajaksi Tampereen yliopistosta 1962. Kaukovalta työskenteli Tampereen kaupunginkirjaston palveluksessa vuodesta 1942, ja oli vuosina 1951–1965 Nekalan sivukirjaston kirjastonhoitajana ja vuosina 1965–1967 pääkirjastossa osastonhoitajana. Sen jälkeen hän oli 1967–1973 Valkeakosken kaupunginkirjaston ja 1973–1984 Lappeenrannan kaupunginkirjaston sekä samalla Etelä-Karjalan maakuntakirjaston johtajana.
Kaukovalta kirjoitti lasten- ja nuortenkirjoja, pakinoita ja teatteriarvosteluja. Hän sai vuonna 1953 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon ja toimi Pirkkalaiskirjailijoiden sihteerinä vuosina 1954–1965.
Teoksia

Melkein ylioppilaita: nuortenromaani. Karisto 1952 (nimellä Soile Kaukovalta-Perttunen)
Teinitytön ikkuna: koululaiskuvaus. Vihreä kirjasto 7. WSOY 1953, 2. painos 1959, 3. painos 1967
Tinttara, seikkaileva keijukainen: satu, kuvitus Hugo Trentzsch. Karisto 1953
Tampereen yhteiskoulu 1895-1962, matrikkelitoimikunta Soile Kaukovalta-Perttunen ym.; puheenjohtaja Allan Noroila. Tampere 1964
Tampereen kauppaoppilaitos 1890-1965: 75-vuotisjuhlan julkaisu', toim. Soile Kaukovalta-Perttunen. Tampere 1965
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1953
Shinmoedake

Shinmoedake
Shinmoedaken purkaus tammikuussa 2011
| --- | --- |
Tyyppi:  Aktiivinen kerrostulivuori
Sijainti:  Japani
Vuoristo:  Mount Kirishima (d) (käännä suomeksi) 
Korkeus merenpinnasta:  1 421 m
Suojelualue:  Kirishima-Kinkowan kansallispuisto (en) 
Purkautunut viimeksi:  2011
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Shinmoedake (新燃岳) on tulivuori Kagoshiman prefektuurissa, Kyūshūssa, Japanissa, ja on osa laajempaa Mount Kirishiman tulivuorikeskittymää. Sen uskotaan muodostuneen 7 300 ja 25 000 vuotta sitten.
Shinmoedaken purkauksia on rekisteröity vuosina 1716, 1717, 1771, 1822, 1959, 1991, 2008, 2009 ja 2011.
2011 purkaukset

Vuoden 2011 purkaukset alkoivat 19. tammikuuta. 26. tammikuuta kello 7.30 purkaus lähetti tuhkaa ympäröiville alueille. Tuhka sulki neljä rautatielinjaa ja joitain lentoja peruttiin sakean tuhkapilven takia. Kyseessä oli Shinmoedaken suurin purkaus sitten vuoden 1959.
Helmikuun 1:nä vieläkin suurempi purkaus lähetti savua 2,5 km:n korkeuteen ja sylki vulkaanisia kiviä 1,5 km:n korkeuteen.
Helmikuussa 2011 Shinmoedaken kraatteriin muodostui laavakumpu. Helmikuun 17. Miyakonojon alueella aloitettiin evakuointitoimenpiteitä 17. helmikuuta, koska rankkasateet uhkasivat muodostaa lahareita. Ainakin 63 ihmistä evakuoitiin.
Kaksi päivää Sendain maanjäristyksestä tulivuori purkautui jälleen sylkien tuhkaa 4 000 metrin korkeuteen. Useita satoja evakuoitiin alueelta.
Vuori fiktiossa

Shinmoedake tunnetaan myös siitä, että sitä käytettiin James Bond -elokuvassa Elät vain kahdesti (1967). Elokuvassa Ernst Stavro Blofeldin salainen piilopaikka ja rakettiasema oli tulivuoren kraatterissa.
Shinmoedake heinäkuussa 2008.
Satelliittikuva Shinmoe-dakesata helmikuussa 2011.
Shinmoedake & Takachihonomine joulukuussa 1998.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
BBC article on the January 2011 eruption
Explosive eruptions observed. January, 2011: YouTube
Mount Shinmoe Video Archive
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Skutnabb

Skutnabb on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Akseli Skutnabb (1875–1929), saarnaaja ja uskonnollinen kirjailija
Julius Skutnabb (1889–1965), pikaluistelija ja olympiavoittaja
Kurt Skutnabb (1908–1996), pikaluistelija
Niilo Skutnabb, Niilo Somerkoski (1910–1989), nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja
Tove Skutnabb-Kangas (1940–2023), kielitieteilijä ja pedagogi.
Sojuz T-3

Sojuz T3 oli toinen Neuvostoliiton Sojuz-T-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 27. marraskuuta 1980 ja paluu noin 13 vuorokautta myöhemmin, 10. joulukuuta 1980. Lennon radiokutsu oli "Majak" (Маяк).
Miehistö

Leonid Kizim
Oleg Makarov
Gennadi Strekalov
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz T-2 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz T-4 |