stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esinelaina

Laina tarkoittaa esineen luovuttamista toisen käyttöön määräajaksi tai toistaiseksi ilman, että lainan kohteen omistusoikeus muuttuu. Laina eroaa vuokrasta siinä, että lainasta ei suoriteta vastiketta tai muuta korvausta omistajalle. Jos vastiketta (esim. rahaa tai tavaraa) maksetaan, kyseessä on vuokra.
Laina määritellään yleensä irtaimen esineen vastikkeettomaksi käyttöoikeudeksi, joka perustuu lainanantajan ja lainanottajan väliseen sopimukseen.
Laina on henkilökohtainen sopimus, eikä lainanottaja saa siirtää oikeuttaan toiselle. Hän ei saa myöskään luovuttaa lainatun esineen käyttöoikeutta eteenpäin. Asia voidaan ilmaista niin, että lainanottajan on pidettävä lainattu esine omassa kontrollissaan koko laina-ajan. Lainanottajan käyttöoikeus esineeseen ei periydy vaan laina päättyy lainanottajan kuollessa. Jos lainaesineen omistaja myy esineen toiselle, sanotaan että "kauppa rikkoo lainan" eli ostajalla on oikeus saada lainattu esine haltuunsa, vaikka laina-aika ei olisikaan vielä päättynyt.
Lainanottajan on käytettävä esinettä sovitulla tai lainaa annettaessa edellytetyllä tavalla. Lainaesinettä ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen. Lainanottajan on palautettava lainaesine takaisin yhtä hyvänä kuin hän sen sai.
Oikeussäännökset

Suomessa lainaa käsittelevät oikeussäännökset ovat vuoden 1734 lain kauppakaaren 11 luvussa. Alun perin tämä luku sisältää sekä siviili­oikeudellisia että rangaistus­säännöksiä. Myöhemminkään sen sanamuotoa ei ole muutettu, mutta nykyisin sen säännöksiä rangaistuksista ei enää sovelleta, vaan niistä on säädetty rikos­laissa. Sen sijaan luvun siviili­oikeudelliset säännökset ovat pää­peri­aatteiltaan edelleen voimassa seuraavasti.
Jos lainanottajalla on saamisia lainanantajalta, hän ei saa kieltäytyä palauttamasta lainaesinettä sen omistajalle, paitsi jos on erikseen omistajan kanssa sovittu, että lainaesine toimii panttina velan maksulle. Toisin sanoen lainattua esinettä ei saa pidättää itsellään (ilman omistajan suostumusta) sillä syyllä, että esineen omistaja ei ole maksanut esim. rahavelkaansa esineen lainaajalle.
Jos lainanottaja on korjannut lainaesinettä omistajan luvalla, omistaja on yleensä velvollinen korvaamaan nämä korjaus- tai kunnossapitokustannukset sillä uhalla, että lainanottaja voi kieltäytyä palauttamasta esinettä ennen kuin kulut on korvattu.
Kirjastolaina

Kirjaston asiakkaan velvollisuudet lainatun aineiston suhteen määritellään tyypillisesti kunkin kirjaston käyttösäännöissä, joita lainaaja on sitoutunut noudattamaan saadessaan lainausoikeuden, josta merkkinä on yleensä kirjastokortti. Yllä lueteltuja laissa olevia pääperiaatteita täydentämässä käyttösäännöissä voi olla erityisiä määräyksiä. Esimerkkinä tällaisista on asiakkaan velvollisuus korvata kadonnut tai vahingoittunut aineisto. Tämä tarkoittaa sitä, että lainaaja on velvollinen korvaamaan kadonneen kirjan tai sen arvon siinäkin tapauksessa, että kirja on kadonnut tapaturmaisesti tai peräti varkauden seurauksena ja vaikka asiakas onnistuu näyttämään, että kirjan katoaminen ei ole hänen syytään. Vastuu perustuu tällöin sopimukseen ja kyseessä on eräänlainen ankara vastuu. Toisin sanoen lainaussopimuksella poiketaan yleisestä vahingonkorvausoikeudellisesta periaatteesta, missä tapaturmaiset vahingot eivät yleensä ole korvauskelpoisia.
Muu kuin esinelaina

Rahan lainauksessa ei ole kyse käyttöoikeuden luovuttamisesta irtaimeen esineeseen, sillä rahaa lainattaessa tarkoituksena ei ole palauttaa samoja rahakappaleita (esim. seteleitä) velkojalle, vaan tarkoituksena on suorittaa vastaava määrä rahaa kuin on lainaksi saatu. Myöskään osakelaina ei ole varsinaisten irtainten osakkeiden lainaa, vaan palautettavana on vastaava määrä osakkeita kuin on lainaksi saatu. Osakelaina on lähinnä tavaravelkaa.
Juurtomukulakuukunen

| Juurtomukulakuukunen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Boletales
Heimo::  Sclerodermataceae
Suku::  Scleroderma
Laji::  verrucosum
Kaksiosainen nimi
 Scleroderma verrucosum  (Bull.) Pers.  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juurtomukulakuukunen (Scleroderma verrucosum) on pallomainen tai litistynyt kuukuslaji. Sieni on rusehtava ja pienten suomujen peittämä. Laji on myrkyllinen. Se kasvaa lehtimetsissä kalkkimailla ja puistoissa sekä puutarhoissa. Se on Suomessa harvinainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juurtomukulakuukunen Wikimedia Commonsissa
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Scleroderma verrucosum:  Wikidata: Q902264  APNI: 177107  AusFungi: 60026751  BioLib: 60777  CoL: 4VPNQ  EoL: 1009429  EPPO: SCLDVE  Fungorum: 211519  GBIF: 5239959  iNaturalist: 179071  IRMNG: 10966652  MycoBank: 211519  NatureServe: 2.911967  NBN: NHMSYS0001497222  NCBI: 150803  NZOR: 5a294d1b-6816-4a6e-bb2e-83a4c3f3d935  Observation.org: 16508  Open Tree of Life: 912182  Laji.fi: MX.236389 
Lycoperdon verrucosum:  Wikidata: Q105058283  AusFungi: 60026752  CoL: 3WLNC  GBIF: 5239961  IRMNG: 10801910  NZOR: 8e53670a-998e-42eb-aad9-c016eda8e7d4
Jyllannin matalikko

Jyllannin matalikko sijaitsee Jyllannin niemimaan länsipuolella, Aalborgin korkeudella.
Jyllannin matalikko (engl. Jutland Bank) on Pohjanmeressä oleva matalikko, joka sijaitsee Jyllannin niemimaan luoteisrannikon edustalla viitisen kymmentä kilometriä mantereesta. Se syntyi moreenista, jota laajeneva jäätikkö kasasi etureunalleen viime jääkaudella.
Erämaa

Erämaa on nykykielessä asumaton alue, esimerkiksi autiomaa tai metsä. Eränkäynti on tällaisen alueen virkistyskäyttöä.
Historia

Ihmisen historiassa erityisesti kivikauden mesoliittinen kausi (noin 8000 eaa.) perustui metsästykseen ja kalastukseen. Hyvin pian ihminen kehitti sen rinnalle maanviljelyn, ja siirryttiin neoliittiseen kauteen. Euroopan pyyntikansat vaelsivat tällöin pohjoiseen päin alueille, joilla ei kylmän ilmaston vuoksi voinut viljellä mitään. Ensimmäiset pohjoiseen vaeltaneet kansat metsästivät erityisesti peuroja jään alta vapautuneilla tundraylängöillä. Ne tosin metsittyivät melko pian, jolloin ihminen etsi muita ravinnonlähteitä, erityisesti kalastuksen, hylkeenpyynnin ja hirvenpyynnin. Tätä vaihetta kutsutaan Maglemosen kulttuuriksi.
Erätalous

Ilmaston leudontuessa alkoi Pohjois-Euroopassa maanviljely tulla mahdolliseksi. Eränkäyntiä ei kuitenkaan lopetettu, vaan maatalous ja eränkäynti alkoivat keskiaikana elää rinnakkain. Suomessa eränkäynti oli keskeinen osa talon vaurastumisessa. Talonpojat omistivat viljelemänsä maat, mutta heillä oli myös eränkäyntioikeus asuttamattomille maille. Kesällä viljeltiin maata, mutta vähintään kahdesti vuodessa tehtiin pyyntiretkiä noin sadan-kahdensadan kilometrin päässä oleviin erämaihin. Tämä oli Suomessa mahdollista järvireittien ansiosta. Eräomistus oli kiinteää omaisuutta, jota sai periä, myydä ja vaihtaa.
Vanhassa merkityksessä erämaa oli sama kuin nautinta-alue, eli alue, johon jollain maanviljelijä-yhteisöllä oli vakiintunut eränkäyntioikeus eli nautintaoikeus. Eränkäyntioikeus tarkoitti oikeutta metsästää, kalastaa, ja kasketa aluetta; toisin sanoen oikeutta alueen luonnonvaroihin. Eränkäyntioikeus tarkoitti myös oikeutta verottaa alueen mahdollista metsästäjä- ja kalastajaväestöä, joita usein kutsuttiin lappalaisiksi. Eränkäyntioikeudet oli jaettu ja sovittu eri yhteisöjen kesken. Mitä lähempänä yhteisön omaa asuinaluetta eli rintamaata erämaan osa sijaitsi, sitä vakiintuneemmat sen rajat ilmeisesti olivat. Pohjoisessa Lapissa erämaat olivat usein vain epämääräisesti rajautuneet, ja useat eri ryhmät saattoivat verottaa samoja lapinkyliä. Joskus on arveltu lapinraunioiden olevan erämaiden merkkejä tai eränkävijöiden hautoja, tosin nykyisin niitä pidetään pikemminkin paikallisen väen hautoina.
Nautintaoikeuksista maanomistukseen ja jokamiehenoikeuksiin

Maanviljelyn levittäytyessä yhä syvemmälle sisämaahan hupenivat vastaavasti erämaat. Ruotsin vallan aikana kruunu aloitti erämaiden asuttamisen ja luovutti suuren osan hämäläisten ja muiden ryhmien vakiintuneista erämaista savolaisille ja muille kaskiviljelyä harjoittaneille uudisasukkaille. Myös Keski-Ruotsiin muutti savolaisia entisille erämaille Värmlantiin. 1500-luvun puolivälissä yhteisöiden perinteiset nautinta-oikeudet maa-alueisiin lakkautettiin. Myös syrjäseuduilla alettiin yhä enemmän siirtyä henkilökohtaiseen tai julkiseen (kruunun tai kirkon) maanomistukseen.
Metsien ja kalavesien tehokas hyödyntäminen haluttiin turvata edelleen. Tämän takia Ruotsissa ja Suomessa kehittyivät maailmalla ainutlaatuiset jokamiehenoikeudet, jotka tarkoittivat, että maanomistaja ei saanut estää alueen hyötykäyttöä. Eräänlaiset jokamiehenoikeudet olivat aikaisemmin koskeneet ainoastaan alueen nautintaoikeuden omistaneen yhteisön jäseniä.
Etymologia

Sana "erämaa" viittaa myös alueiden nautinnan vakiintuneeseen jakoon. Erämaa tulee sanasta erä, jonka merkityksiä ovat "erillinen osa, pala, pyyntiosuus, määrä". Eri maanviljely-yhteisölle kuului siis tietty osuus eli erä pyynti- ja kalastusalueista. Ruotsin kielessä erämaista käytettiin suomesta lainattua nimitystä erämark.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erämaa Wikimedia Commonsissa
Jynkän taistelu

Jynkän taistelu käytiin Suomen sodan aikana 15. maaliskuuta 1808 Jynkänlahden tienoilla lähellä Kuopiota. Taistelussa olivat vastakkain kapteeni Joachim Zachris Dunckerin johtama 300 miehen ruotsalaisosasto ja kenraali Tutshkovin venäläiset joukot.
Sodan alettua helmikuun lopulla lähti eversti Johan Adam Cronstedtin komentama Savon prikaati vetäytymään Mikkelistä pohjoiseen kohti Kuopiota, kun kenraali Tutskovin johtamat 7 000 miehen vahvuiset venäläisjoukot hyökkäsivät rajan yli. Ensimmäinen taistelukosketus joukkojen välillä oli Leppävirralla, mutta vasta Jynkässä käytiin koko sodan ensimmäinen merkittävä taistelu.
Ruotsalaisten pääjoukko vetäytyi Kuopiosta Toivalansalmen yli Toivalaan, ja kapteeni Duncker jätettiin osastoineen Jynkänlahteen viivyttämään eteneviä venäläisiä. Taistelua käytiin useita tunteja kolmessa eri paikassa, ensin Jynkänlahden pohjukassa, sitten Jynkänlahden suulla ja lopuksi ulompana järvellä. Duncker miehineen taisteli menestyksellisesti, mutta venäläiset onnistuivat joka vaiheessa pääsemään heidän selustaansa. Lopulta Dunckerin osasto perääntyi ensin Kuopioon ja sieltä sitten Kallaveden yli Toivalaan ruotsalaisten pääjoukon luokse. Venäläiset seurasivat perässä ja miehittivät Kuopion kaupungin. Jynkän taistelussa ja Kuopiossa Duncker menetti 34 kaatunutta ja venäläisten tappiot olivat noin 60 miestä.
Jynkän taistelun muistomerkki sijaitsee Kallaveden kirkon läheisyydessä.
Justiina

| Justiina, Justina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Justyna, Justinas
Nimen alkuperä:  latinaa, oikeamielinen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Justiina on suomalainen naisen nimi. Se on muunnos latinalaisesta nimestä Justina, joka on naispuolinen vastine miehen nimelle Justinus ja merkitsee oikea­mielistä, rehellistä tai van­hurskasta. Slaavi­laisissa maissa nimi esiintyy muodossa Justyna.
Suomessa nimi Justiina on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2010 ja Justina 268 henkilölle.  Nimeä ei nykyisin ole suomen- eikä ruotsin­kielisessä kalenterissa, mutta vielä 1900-luvun alussa Justiinan nimipäivä oli 16. kesäkuuta.
Tunnettuja Justiinoja ja Justinoja

Justina (n. 340–388), Rooman keisari Valentinianus I:n puoliso, Valentinianus II:n äiti
Justina Casagli (1794–1842), ruotsalainen ooperalaulaja ja näyttelijä
Justina Machado (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
Justina Mikulskytė (s. 1996), liettualainen tennispelaaja
Justina Robson (s. 1968), brittiläinen tieteiskirjailija
Kuvitteellisia Justiinoja

Justiina, elokuva- ja sarjakuvahahmo Pekka Puupään vaimo
Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna

Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna (1954–2008)
Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna oli Jyväskylän maalaiskunnan tunnus, ja se oli saanut aiheensa kunnan nimestä ja alueen teollisuudesta. Kunnan nimeen viitataan vaakunan tähkillä ja teollisuuteen hammaspyörän puolikkaalla.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hammaspyörän puolikas, yläpuolella kolme tähkää, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. heinäkuuta 1954.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Jyväskylän maalaiskunnan liityttyä yhdessä Korpilahden kanssa Jyväskylän kaupunkiin.
Jyväsvahakas

| Jyväsvahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Metsävahakkaat Hygrophorus
Laji::  pustulatus
Kaksiosainen nimi
 Hygrophorus pustulatus  (Pers.) Fr. 
Katso myös
   Jyväsvahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jyväsvahakas (Hygrophorus pustulatus) on limainen, harmaa ja pienisuomuinen vahakaslaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on mustanharmaiden suomujen peittämä. Sieni on syötävä. Se kasvaa havumetsissä melko yleisenä.
Alexei Eremenko (nuorempi)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Алексей Алексеевич Ерёменко
Syntymäaika: 24. maaliskuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka:  Rostov-na-Donu, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Lempinimi: Losa
Seura
Seura: Spartak Helsinki
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1990–1997: Jaro
1998: Tromsø
1999: HJK
2000–2001: Metz
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2001 | Metz B | 5 | (0) |
| 2001 | Jokerit | 15 | (2) |
| 2002–2004 | HJK | 60 | (10) |
| 2002 | → Viikingit (laina) | 1 | (0) |
| 2004–2006 | Lecce | 35 | (0) |
| 2006–2009 | Saturn | 76 | (8) |
| 2009–2011 | Metalist | 10 | (0) |
| 2010 | → Jaro (laina) | 16 | (7) |
| 2010–2011 | → Kilmarnock (laina) | 31 | (4) |
| 2011–2013 | Rubin Kazan | 7 | (0) |
| 2011–2012 | → Rubin-2 Kazan | 2 | (0) |
| 2013 | Kairat Almaty | 14 | (0) |
| 2014–2015 | Kilmarnock | 40 | (5) |
| 2015 | Jaro | 11 | (0) |
| 2016 | SJK | 5 | (0) |
| 2017 | Spartak Helsinki | 1 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 329 | (37) |
Maajoukkue
| 2003 | Suomi U21 | 3 | (1) |
| 2003–2013 | Suomi | 57 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. elokuuta 2015.
Alexei Eremenko Junior (ven. Алексей Алексеевич Ерёменко, Aleksei Aleksejevitš Jerjomenko, s. 24. maaliskuuta 1983 Rostov-na-Donu, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ammattilaisuransa lopettanut suomenvenäläinen jalkapalloilija. Eremenkon pelipaikka oli yleensä hyökkäävä keskikenttäpelaaja, ja hänen parhaana puolenaan pidettiin hyvää pallonhallintaa.
Urallaan Eremenko pelasi muun muassa Leccessä Italiassa ja Saturnissa Venäjällä. Kaudella 2010–2011 Eremenko pelasi Skotlannissa Kilmarnockissa lainasopimuksella ukrainalaisesta Metalist Harkovasta. Eremenko kuului usean vuoden ajan myös Suomen maajoukkueeseen.
Eremenko on ollut paljon julkisuudessa myös yksityiselämänsä vuoksi. Hän on saanut paljon huomiota etenkin ongelmista naisten ja alkoholinkäytön kanssa.
Ura > Maajoukkue

Suomen kansalaisuuden Eremenko sai vuonna 2003, minkä jälkeen hän oli vapaa edustamaan myös Suomen maajoukkueita. Hän debytoi Suomen paidassa alle 21-vuotiaiden ottelussa Venäjää vastaan 29. huhtikuuta 2003.
Ensimmäisen ottelunsa Suomen A-maajoukkueessa Eremenko pelasi Kanadaa vastaan 11. lokakuuta 2003. Eremenko oli kahdeksalla maalillaan joukkueen paras maalintekijä vuoden 2006 MM-kilpailuiden karsinnoissa. Hän on pelannut myös vuoden 2008 EM-kilpailuiden ja vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa. Maajoukkueen kaikkien aikojen maalitilastossa hän on noussut kärkikymmenikköön.
Pelityyli

Urheilulehden päätoimittajana toimineen Jukka Röngän mielestä Eremenkolla on suomalaiseksi pelaajaksi harvinaisen hyvä pallokontrolli, ja hän vertaa Eremenkoa tässä suhteessa Jari Litmaseen ja Mikael Forsselliin.
Glasgow Rangersin manageri Walter Smith ylisti tammikuussa 2011 Eremenkon syöttötaitoa ja pallonhallintaa ja piti häntä moneen kauteen yhtenä parhaimmista Skotlantiin siirtyneistä jalkapalloilijoista.
Eremenkon pelipaikka on yleensä ollut keskikentällä, kuten Jarossa. Maajoukkueessa hän on pelannut sekä keskikentällä että kärjessä. Kilmarnockissa Eremenko pelasi keskikentän yläpuolella. Hän on kertonut itse pitävänsä silloisesta roolistaan, missä hän saa usein pallon ja voi syöttää sen edelleen hyökkäykseen. Aikaisemmin hän on luonnehtinut itseään hyökkääväksi pelaajaksi, joka pelaa mieluiten suhteellisen vapaassa roolissa.
Yksityiselämä

Alexei Eremenko muutti seitsemänvuotiaana perheensä kanssa Suomeen. Myös hänen pikkuveljensä Roman ja Sergei ovat ammattilaispelaajia. Roman sekä Alexei ovat kesästä 2009 alkaen olleet Jaron osakkaita. Veljesten isä, Alexei Eremenko Senior, on myös entinen jalkapalloilija.
Eremenkolla on vaimo Natalia ja vuonna 2007 syntynyt poika.
Eremenko on ollut usein julkisuudessa muutenkin kuin urheilijana, etenkin naissuhteidensa sekä alkoholinkäytön takia. Julkisuutta on saanut etenkin ”salasuhde” malli Martina Aitolehden kanssa. Lokakuussa 2005 Eremenkon silloinen tyttöystävä kolaroi alkoholin vaikutuksen alaisena Helsingin keskustassa Eremenkon henkilöautolla tämän itsensä ollessa matkustajana. Eremenko tuomittiin päiväsakkoihin ajoneuvon luovuttamisesta humalaiselle. Marraskuussa 2007 Eremenko joutui Moskovassa pahoinpidellyksi, mistä oli seurauksena murtunut leukaluu. Pahoinpitelijät olivat mahdollisesti pettyneitä viikonlopun tuloksiin Venäjän valioliigassa. Toukokuussa 2008 Eremenko jäi Pietarsaaressa kiinni törkeästä rattijuopumuksesta, mistä hänet tuomittiin 40 päivän ehdolliseen vankeusrangaistukseen, päiväsakkoihin ja väliaikaiseen ajo-oikeuden menettämiseen.
Nimi

Eremenkon Suomen Väestörekisterikeskuksen väestötietojärjestelmään merkitty virallinen nimi on Alexei Eremenko. Tämä poikkeaa Suomessa translitterointiin käytetystä kansallisesta SFS 4900 -standardista, jonka mukaan alkuperäinen kyrillisellä kirjaimistolla kirjoitettu venäjänkielinen nimi Алексей Алексеевич Ерёменко kirjoitetaan suomalaisittain muodossa Aleksei Aleksejevitš Jerjomenko. Mediassa sukunimestä usein käytetään virheellistä Jeremenko-muotoa. Riippumatta nimen kulloisesta kirjoitusasusta on sen ääntämisasu venäjäksi aina sama: [jɪˈrʲɵmʲɪnkɐ].
Eremenkon lempinimi on Ljoša (ven. Лёша), joka on yksi Aleksei-nimen hellittelymuodoista. Suomessa lempinimestä usein käytetään suomalaistunutta muotoa Losa.
Tilastot

Päivitetty 18. elokuuta 2015.
| Kausi | Joukkue | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999–2000 | Metz B | 1 | 0 |
| 2000–2001 | Metz B | 4 | 0 |
| 2001 | Jokerit | 15 | 2 |
| 2002 | Viikingit | 1 | 0 |
| 2002 | HJK | 27 | 2 |
| 2003 | HJK | 19 | 4 |
| 2004 | HJK | 14 | 4 |
| 2004–2005 | Lecce | 27 | 0 |
| 2005–2006 | Lecce | 8 | 0 |
| 2006 | Saturn | 28 | 7 |
| 2007 | Saturn | 22 | 1 |
| 2008 | Saturn | 19 | 0 |
| 2009 | Saturn | 7 | 0 |
| 2009–2010 | Metalist | 10 | 0 |
| 2010 | Jaro | 16 | 7 |
| 2010–2011 | Kilmarnock | 31 | 4 |
| 2011–2012 | Rubin Kazan | 4 | 0 |
| 2011–2012 | Rubin-2 Kazan | 2 | 0 |
| 2012–2013 | Rubin Kazan | 3 | 0 |
| 2013 | Kairat Almaty | 14 | 0 |
| 2013–2014 | Kilmarnock | 13 | 1 |
| 2014–2015 | Kilmarnock | 27 | 4 |
| 2015 | Jaro | 2 | 0 |
Saavutukset

Suomen mestaruus 2002, 2003
Suomen Cup 2003
Venäjän cup 2012
Venäjän supercup 2012
Kirjallisuutta

Hokkanen, Kati: Pelimies on erimies – Alexei Eremenko junior, suomalaisuus, maskuliinisuus ja julkisuus.  (Pro gradu -tutkielma)  Tampereen yliopisto, 2006.  Teoksen verkkoversio.[vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexei Eremenko (nuorempi) Wikimedia Commonsissa
Eremenko Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Eremenko Rubin Kazanin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Eremenko Rubin Kazanin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eremenko Venäjän valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Eremenko Venäjän valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eremenko Ukrainan valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Eremenko Ukrainan valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Eremenko Ukrainan valioliigan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Tähtipelaaja Eremenko junior
Pekka Juutilainen

Pekka Juutilainen vuonna 1963.
Pekka Kalervo Juutilainen (s. 3. joulukuuta 1940 Helsinki) on entinen suomalainen juoksija, jonka päämatkat olivat 400 metriä ja 800 metriä.
Juutilainen karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 800 metrin juoksun välierissä. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 800 metrillä vuonna 1963.
"Parta-Pekka" Juutilainen voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuonna 1964, 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuosina 1964–1967 sekä 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuosina 1964–1966 ja 1968. Hän saavutti SM-hopeaa 800 metrillä vuonna 1962 ja 400 metrillä vuonna 1965 sekä SM-pronssia 800 metrillä vuosina 1963 ja 1965. Hän edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja, jossa hän kuului valmentaja Rolf Haikkolan johtamaan "Raaka-Rollen koplaan". Hän käytti 800 metrillä usein erikoista taktiikkaa juoksemalla ensimmäisen kierroksen lähes täysillä. Hän on pituudeltaan 190-senttinen. Espoossa asuva Juutilainen on komentajakapteeni Martti Juutilaisen poika ja graafinen suunnittelija Joonas Juutilaisen isä.
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metriä: 47,9
800 metriä: 1.47,5
1 000 metriä: 2.23,9
1 500 metriä: 3.46,8
3 000 metriä: 8.37,4
Jyrängön linjavaihde

Jyrängön linjavaihde (lyh. Jyr) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Lahti–Heinola-radalla Heinolassa, Jyrängön kaupunginosan pohjoispuolella.
Liikennepaikka avattiin vuonna 1932, ja se toimi muutaman kuukauden rataosan pääteasemana ennen kuin Jyrängönvirran ylittävä rautatiesilta valmistui. Alun perin asema oli nimeltään Ränninmäki, ja liikennepaikkarakennuksena toimi pieni vahtitupa. Asemalla oli myös raakapuun kuormauspaikka.
Miehitys Jyrängössä lopetettiin vuonna 1957, jolloin se muutettiin seisakevaihteeksi. Henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1968, ja koko liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1973. Se avattiin kuitenkin myöhemmin uudelleen linjavaihteena, ja se käsitti pääraiteen sekä siitä Hevossaareen erkanevan teollisuusraiteen vaihteen.
Jyrängön liikennepaikka lakkautettiin uudelleen joulukuussa 2013, ja vaihde purettiin samana syksynä. Liikennepaikkarakennus oli purettu jo aiemmin.
Esteraasit

Esteraasit ovat hydrolaaseihin kuuluvia entsyymejä, jotka katalysoivat esterien hydrolyysiä hapoiksi ja alkoholeiksi tai tioliksi. Happo voi olla joko karboksyylihappo tai epäorgaaninen happo esimerkiksi rikkihappo tai fosforihappo. Ryhmän entsyymien EC-numero on muotoa EC 3.1.x.x. Monet esteraasit eivät ole kovinkaan substraattispesifisiä vaan katalysoivat monenlaisten esterien hydrolyysiä. Esteraaseja esiintyy niin eläimissä, kasveissa, sienissä kuin bakteereissakin. Nisäkkäissä esteraasien aktiivisuus on suurimmillaan maksassa, munuaisissa, aivoissa ja rasvakudoksissa.