stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1651
Syntyneitä

1. huhtikuuta – Åke Rålamb, ruotsalainen tietokirjailija (k. 1718)
12. heinäkuuta – Margareeta Teresia Espanjalainen, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Saksan, Unkarin ja Böömin kuningatar, Itävallan arkkiherttua, keisari Leopold I:n puoliso (k. 1673)
6. elokuuta – François Fénelon, ranskalainen katolinen piispa ja kirjailija (k. 1715)
6. elokuuta – Carl Gustaf Rehnskiöld, ruotsalainen kreivi ja kenraali (k. 1722)
1. syyskuuta – Natalja Naryškina, Venäjän sijaishallitsija, tsaari Aleksei Mihailovitšin puoliso ja Pietari Suuren äiti (k. 1694)
10. marraskuuta – Anders Wanochius, suomalainen fysiikan, käytännöllisen filosofian ja teologian professori (k. 1700)
28. joulukuuta – Johann Krieger, saksalainen urkuri ja säveltäjä (k. 1735)
Johan Creutz, suomalainen valtaneuvos, hovioikeuden presidentti, laamanni, maaherra ja maamarsalkka (k. 1726)
Charles Eugène de Croy, alankomaalainen herttua ja sotamarsalkka (k. 173)
William Dampier, englantilainen merirosvo, merikapteeni, tieteellinen havainnoitsija ja tutkimusretkeilijä (k. 1715)
Takemoto Gidayū, japanilainen laulaja ja bunraku-nukketeatterin perustaja (k. 1714)
Kuolleita

3. helmikuuta – Melker von Falkenberg, ruotsalainen virkamies ja maaherra (s. 1597)
7. huhtikuuta – Lennart Torstensson, ruotsalainen tykistön kenraali ja marsalkka (s. 1603)
8. kesäkuuta – Tokugawa Iemitsu, Japanin shōgun (s. 1604)
2. syyskuuta – Kösem Sultan, Osmanien valtakunnan sulttaani Ahmed I:n suosikkivaimo, sijaishallitsija 1623–1632 ja 1648–1651 (s. 1590)
27. syyskuuta – Maksimilian I, Baijerin herttua 1597–1623, ensimmäinen Baijerin vaaliruhtinas 1623–1651 (s. 1573)
4. joulukuuta – Pierre Dupuy, ranskalainen historioitsija ja libertiini (s. 1582)
22. joulukuuta – Arnold Johan Messenius, suomalainen historioitsija (teloitettiin) (s. 1608)
Shabdrung Ngawang Namgyal, tiibetiläinen lama ja sotilasjohtaja, Bhutanin valtion perustaja (s. 1594)
Hartikka Speitz, suomalainen lainlukija ja lainsuomentaja (s. 1591)
Aina auki

| Aina auki> Open All Hours |
| --- | --- |
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Ronnie Barker David Jason Lynda Baron
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC One BBC Two
Esitetty:  20. helmikuuta 1976 – 6. lokakuuta 1985
Jaksoja:  26
Tuotanto
Käsikirjoittaja(t):  Roy Clarke
Aiheesta muualla
IMDb 
Aina auki (Open All Hours) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota esitettiin 1976–1985. Doncasterilaiseen pikkukauppaan sijoittuvan sarjan pääosissa olivat Ronnie Barker, joka esitti kauppias Arkwrightia, ja tämän juoksupoikana toiminutta sisarenpoika Granvillea esittänyt David Jason. Kauppias Arkwrightin ihastuksen kohdetta, hoitaja Gladys Emmanuelia, esitti Lynda Baron. BBC:n vuonna 2004 järjestämässä yleisöäänestyksessä Aina auki valittiin kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi brittikomediaksi.
Sarjan pilottijakso esitettiin vuonna 1973 osana Ronnie Barkerin Seven of One -sarjaa. Barker ja Jason olivat aikaisemmin näytelleet yhdessä Hilut kintuissa -tilannekomediassa, joka myös oli saanut alkunsa Seven of Onesta.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ronnie Barker  | … |  Arkwright   |
|  David Jason  | … |  Granville   |
|  Lynda Baron  | … |  sairaanhoitaja Gladys Emmanuel   |
Affleck

Affleck viittaa muun muassa seuraaviin:
Ben Affleck (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
Casey Affleck (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
Simon Affleck eli Simo Hurtta (noin 1660–1725), ruotsalainen veromies
HMS Affleck, Britannian Kuninkaallisen laivaston fregatti
Suomeen muuttanut skotlantilaistaustainen Affleck-suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Affleck”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
22 pyhäkköä

Nijūni-sha chūshiki -teoksen käsikirjoitus, 1469
22 pyhäkköä (jap. 二十二社, Nijūni-sha) oli Japanin keisarihovin Heian-kauden keskivaiheilla käyttöön ottama šintolaisten pyhäkköjen luokittelu. 22 pyhäkön joukkoon kuului hovin kannalta erityisen tärkeitä pyhäkköjä, joissa rukoiltiin esimerkiksi sadetta ja hyvää viljasatoa. Ise-jingūn pyhkäkköä lukuun ottamatta kaikki pyhäköt sijaitsivat Kinain alueella, niistäkin lähes kaikki Heian-kyōn eli nykyisen Kioton ympäristössä. Kinain alueen pyhäköistä seitsemän sijaitsi Yamashiron provinssissa eli nykyisessä Kioton prefektuurissa, seitsemän Yamaton provinssissa eli nykyisessä Naran prefektuurissa.
Historia

22 pyhäkön luokka kehittyi vähitellen 800-luvun lopulta lähtien tärkeimmistä myōjin-pyhäköistä, joissa keisarillinen hovi rukoili runsasta satoa ja sadetta. Pyhäköiden riitteihin turvauduttiin myös erilaisten kriisien ja onnettomuuksien, kuten tulvien aikana. Keisari Daigon valtakaudella 900-luvun vaihteessa hovi valitsi aluksi 16 pyhäkköä, joita pidettiin erityisen merkittävinä. Lähes kaikki niistä olivat myōjin-pyhäkköjä. Tähän luetteloon kuuluivat Isen, Iwashimizun, Kamon, Matsunoon, Hiranon, Inarin, Kasugan, Ōharanon, Ōmiwan, Isonokamin, Ōyamaton, Hirosen, Tatsutan, Sumiyoshin, Niun ja Kifunen pyhäköt. Järjestelmä virallistettiin vuonna 966.
Sittemmin 900–1000-luvuilla luokkaan lisättiin kuusi muuta pyhäkköä: ensin vuonna 991 Yoshidan, Hirotan ja Kitanon pyhäköt, vuonna 994 Umenomiyan pyhäkkö, vuonna 995 Gionin pyhäkkö ja lopulta vuonna 1039 Hien pyhäkkö. Taira-klaanin voimistuessa Heian-kauden lopulla keskusteltiin klaanille tärkeän Itsukushiman pyhäkön lisäämisestä 22 pyhäkön luokkaan, mutta järjestelmä oli jo vakiintunut. Ei tiedetä varmasti, miksi luokkaan kuului myös joitakin virallisen Engishiki-luettelon ja šintolaisen byrokratian ulkopuolisia pyhäköitä. Kun hovin valta provinsseissa taantui, se saattoi keskittyä palvontamenoihin Kioton lähialueilla ja pyhäköissä, jotka olivat yläluokan uskomuksille merkityksellisiä.
Joidenkin vuosisatojen ajan 22 pyhäkköä muodostivat maan tärkeimpien pyhäköiden luokan, ja keisarihovi lähetti niihin säännöllisesti palvojia. Helmi- ja heinäkuussa suoritettavat sato-onnen turvanneet riitit vakiintuivat 1000-luvun alkupuolella. Keisarivallan heikentyessä kuitenkin myös 22 pyhäkön järjestelmä taantui. Muromachi-kauden keskivaiheilla keisarilliset palvontamenot lakkautettiin.
Vaikka 22 pyhäkön luokalla ei enää ollut virallista merkitystä, siihen kuuluvat pyhäköt olivat keisarihoville tärkeitä, joten Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvulla ne nostettiin kaikki uuden valtiollisen pyhäkköluokittelun huipulle.
Luettelo pyhäköistä

22 pyhäkköön kuuluivat seuraavat pyhäköt. Kamo Mioya-jinjan ja Kamo Wakeikazuchi-jinjan pyhäköt tunnetaan luokittelussa yhteisnimellä Kamo-jinja. Niukawakami-jinjan pyhäkköön kuuluu nykyisin ylempi, keskimmäinen ja alempi pyhäkkö.
| Nimi luettelossa | Nykyinen nimi | Nykyinen nimi | Japaniksi | Historiallinen provinssi | Sijainti |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ylimmät seitsemän pyhäkköä
| Ise | Jingū (Ise-jingū) | Jingū (Ise-jingū) | 伊勢神宮 | Isen provinssi | Ise |  |  |
| Iwashimizu | Iwashimizu Hachiman-gū | Iwashimizu Hachiman-gū | 石清水八幡宮 | Yamashiron provinssi | Yawata |  |  |
| Kamo | Kamo-jinja | Kamo Wakeikazuchi-jinja | 賀茂別雷神社 | Yamashiron provinssi | Kita-ku, Kioto |  |  |
| Kamo | Kamo-jinja | Kamo Mioya-jinja | 賀茂御祖神社 | Yamashiron provinssi | Sakyō-ku, Kioto |  |  |
| Matsuo | Matsunoo-taisha | Matsunoo-taisha | 松尾大社 | Yamashiron provinssi | Ukyō-ku, Kioto |  |  |
| Hirano | Hirano-jinja | Hirano-jinja | 平野神社 | Yamashiron provinssi | Kita-ku, Kioto |  |  |
| Inari | Fushimi Inari-taisha | Fushimi Inari-taisha | 伏見稲荷大社 | Yamashiron provinssi | Fushimi-ku, Kioto |  |  |
| Kasuga | Kasuga-taisha | Kasuga-taisha | 春日大社 | Yamaton provinssi | Nara |  |  |
Keskimmäiset seitsemän pyhäkköä
| Ōharano | Ōharano-jinja | Ōharano-jinja | 大原野神社 | Yamashiron provinssi | Nishikyō-ku, Kioto |  |  |
| Ōmiwa | Ōmiwa-jinja | Ōmiwa-jinja | 大神神社 | Yamaton provinssi | Sakurai |  |  |
| Isonokami | Isonokami-jingū | Isonokami-jingū | 石上神宮 | Yamaton provinssi | Tenri |  |  |
| Ōyamato | Ōyamato-jinja | Ōyamato-jinja | 大和神社 | Yamaton provinssi | Tenri |  |  |
| Hirose | Hirose-taisha | Hirose-taisha | 廣瀬大社 | Yamaton provinssi | Kawai |  |  |
| Tatsuta | Tatsuta-taisha | Tatsuta-taisha | 龍田大社 | Yamaton provinssi | Sangō |  |  |
| Sumiyoshi | Sumiyoshi-taisha | Sumiyoshi-taisha | 住吉大社 | Settsun provinssi | Sumiyoshi-ku, Osaka |  |  |
Alimmat kahdeksan pyhäkköä
| Hie | Hiyoshi-taisha | Hiyoshi-taisha | 日吉大社 | Ōmin provinssi | Ōtsu |  |  |
| Umenomiya | Umenomiya-taisha | Umenomiya-taisha | 梅宮大社 | Yamashiron provinssi | Ukyō-ku, Kioto |  |  |
| Yoshida | Yoshida-jinja | Yoshida-jinja | 吉田神社 | Yamashiron provinssi | Sakyō-ku, Kioto |  |  |
| Hirota | Hirota-jinja | Hirota-jinja | 廣田神社 | Settsun provinssi | Nishinomiya |  |  |
| Gion | Yasaka-jinja | Yasaka-jinja | 八坂神社 | Yamashiron provinssi | Higashiyama-ku, Kioto |  |  |
| Kitano | Kitano Tenman-gū | Kitano Tenman-gū | 北野天満宮 | Yamashiron provinssi | Kamigyō-ku, Kioto |  |  |
| Niu | Niukawakami-jinja | Niuk.-jinja Nakasha | 丹生川上神社中社 | Yamaton provinssi | Higashi-Yoshino |  |  |
| Niu | Niukawakami-jinja | Niuk.-jinja Kamisha | 丹生川上神社上社 | Yamaton provinssi | Kawakami |  |  |
| Niu | Niukawakami-jinja | Niuk.-jinja Shimosha | 丹生川上神社下社 | Yamaton provinssi | Shimoichi |  |  |
| Kifune | Kifune-jinja | Kifune-jinja | 貴船神社 | Yamashiron provinssi | Sakyō-ku, Kioto |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 22 pyhäkköä Wikimedia Commonsissa
Elämän viulut

| Elämän viulut Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : vuodenvaihteessa 1986–1987 
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: alkuvuodesta 1987 
 Formaatti: LP-levy (SLP 716)   C-kasetti (SMK 716)
 Tuottaja(t): Kaj Westerlund
 Tyylilaji: iskelmä, pop, latino 
 Kesto: 44.36
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Scandia
Listasijoitukset
  Suomi: 36. (huhtikuu 1987) 
Kari Tapion muut julkaisut
| Osa minusta 1986 | Elämän viulut 1987 | Tää kaipuu 1988 |
Singlet albumilta Elämän viulut
 ”Muistojen hehku” / ”Muistoissain” Julkaistu: 1986 (KS 1129)  ”Sylissä rakkauden” / ”Valkokyyhkynen” Julkaistu: 1987 (KS 1131)
Elämän viulut on suomalaislaulaja Kari Tapion kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin alkuvuodesta 1987. Albumin on sovittanut ja tuottanut edellisten Tapion levyjen tapaan Kaj Westerlund. Levyllä on myös kolme Westerlundin säveltämää kappaletta. Laulaja Lea Laven vierailee duetoimassa Tapion kanssa kappaleen ”Muistojen hehku”, joka löytyy myös Lavenin omaa nimeään kantavalta albumilta samalta vuodelta.
Westerlundin sovitukset koostuvat syntetisaattoreiden, sähkökitaroiden, basson ja rumpujen ympärille. Muutamilla raidoilla Westerlundin sovituksiin lukeutuu myös puhallinsoittimia ja steel-kitara.
Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1987.
Tietoa kappaleista

Albumin avauskappaleena on Westerlundin säveltämä ja Juha Vainion sanoittama ”Minkä luoja loi”, jossa tulee esille Vainion sanoituksille tyypillinen luonnonsuojeluteema. Latinosävyjä sisältää Aarno Ranisen ja Pertti Reposen ”Voimaa sulta saan”, jossa Pertti ”Pepa” Päivinen tunnelmoi saksofonillaan. Tummaäänisen Lea Lavenin kanssa duetoitu ”Muistojen hehku” on alun perin venäläinen sävelmä, jonka duetoivat alun perin virolainen Jaak Joala sekä ukrainalainen Sofija Rotaru. Westerlundin sovitus on hyvin uskollinen alkuperäisesitykselle. Romanttinen ”Sylissä rakkain” on Westerlundin toinen kolmesta sävellyksestä levyllä. Vainion sanoittaman kappaleen sovituksessa hyödynnetään huilua ja steel-kitaraa. ”Hän” on käännös ranskalaisen Herbert Léonardin levyttämästä kappaleesta ”Chǎteuvallon”, joka kuultiin samannimisessä televisiosarjassa. Westerlundin sovitus on alkuperäisversion tapaan syntetisaattoripitoinen. ”Kaukana rakkaani on” on viimeinen Westerlundin kolmesta sävellystyöstä albumilla. Kappaleen on sanoittanut Raul Reiman ja Päivisen huilut ovat keskeisessä roolissa kappaleessa.
B-puolen avaama ”Muistoissain” on laulaja-lauluntekijä Kari Kuuvan käsialaa. Kappaletta sävyttää Olli Haaviston steel-kitara. ”Anna” on peräisin samannimisestä italialaisesta elokuvasta vuodelta 1951. Elokuvassa kappaleen lauloi Silvana Mangano. Latinalaisrytmisen kappaleen käännösversion sovitus painottuu akustisen kitaran ja taustakuoron ympärille. Mukana ovat myös Tapani ”Nappi” Ikosen ja Jari-Pekka ”Jartsa” Karvosen soittamat lyömäsoittimet. ”Valkokyyhkynen” on Tapion oma suomennos klassikkokappaleesta ”La Paloma”. Tapion riimittelevää tekstiä tukevat taustakuoro, steel-kitara ja viheltelyt. Nimikappale ”Elämän viulut” on Esko Koivumiehen säveltämä ja Jorma Toiviaisen sanoittama kappale. Nimestään huolimatta kappaleessa ei soi aidot viulut, vaan jousisoittimet on soitettu syntetisaattoreilla. Sovitusta tasapainottaa Päivisen saksofonisoolo. ”Missä nyt oot” on käännös italialaisen pop-yhtye Ricchi e Poverin tulkitsemasta kappaleesta ”Dónde estarás”. Tapio tulkitsee kappaleen Päivisen huilun ja taustakuoron säestämänä. Latvialaisen Raimonds Paulsin säveltämän kappaleen ”Kun kahden kuljetaan” sovituksessa Westerlund hyödyntää tapansa mukaisesti syntetisaattoreita ja puhaltimia, joiden takana on trumpetistina tunnettu Markku Johansson. Paulsin tunnetuin sävellys ”Miljoona ruusua”, jonka venäläislaulaja Alla Pugatšova tulkitsi vuonna 1982.
Albumin C-kasettiversio sisältää kaksi bonuskappaletta. ”Kaikki tää ja taivas myös” on reipas meksikolaissävytteinen sävelmä, jossa Johanssonin trumpettistemmat ovat keskeisessä osassa. ”Suloisen heikentävä yö” on Markku Anttilan säveltämä ja Chrisse Johanssonin sanoittama perinteinen iskelmäkappale.
Kappaleet > A-puoli

Minkä luoja loi – 3.42 (säv. Mika Silfver, san. Juha Vainio, sov. K. Westerlund)
Voimaa sulta saan – 4.40 (säv. A. Raninen, san. P. Reponen, sov. K. Westerlund)
Muistojen hehku (feat. Lea Laven) – 3.34 (alkup. ”Lavanda”, säv. V. Matetskij, alkup. san. Shabrow, suom. san. Irma Arvola, sov. K. Westerlund)
Sylissä rakkaimpain – 3.49 (säv. ja sov. K. Westerlund, san. J. Vainio)
Hän – 3.38 (alkup. ”Puissance et Gloire / Chateuvallon”, säv. Vladimir Cosma, alkup. san. Vline Buggy, suom. san. Turkak Mali, sov. K. Westerlund)
Kaukana rakkaani on – 3.41 (säv. ja sov. K. Westerlund, san. Raul Reiman)
Kappaleet > B-puoli

Muistoissain – 4.48 (säv. ja san. Kari Kuuva, sov. K. Westerlund)
Anna – 3.11 (alkup. ”El negro zumbon”, säv. A. Trovaioli, alkup. san. F. Giordano, suom. san. R. Reiman, sov. K. Westerlund)
Valkokyyhkynen – 4.41 (alkup. ”La Paloma”, säv. Sebastián Iradier, alkup. san. trad., suom. san. Kari Jalkanen, sov. K. Westerlund)
Elämän viulut – 2.55 (säv. Esko Koivumies, san. Jorma Toiviainen, sov. K. Westerlund)
Missä nyt oot – 2.44 (alkup. ”¿Dónde estarás?”, säv. ja alkup. san. R. Arcusa & M. de la Calva, suom. san. Chrisse Johansson, sov. K. Westerlund)
Kun kahden kuljetaan – 3.14 (alkup. ”Istshesli solnetshnyje dni”, säv. R. Pauls, alkup. san. R. Gamzatov, suom. san. Pauli Salonen, sov. K. Westerlund)
Lähteet:
Kappaleet > C-kasetin bonuskappaleet

Kaikki tää ja taivas myös – 3.41 (säv. Michael Kujawa, san. J. Toiviainen, sov. K. Westerlund)
Suloisen heikentävä yö – 3.15 (säv. Markku Anttila, san. C. Johansson, sov. K. Westerlund)
Lähde:
Tekijät

Kari Tapio (oik. Kari Jalkanen) – laulu
Tekijät > Muusikot

Kaj Westerlund – kapellimestari (1–3, 5–8, 10–13), kosketinsoittimet (1–7, 9–14); sähköpianot (2, 8)
Janne Louhivuori – kapellimestari ja kosketinsoittimet (4, 9, 14), kitarat (1, 2, 4–6, 8–10, 12–14)
Juha Björninen – kitarat (2, 3, 5–8, 10–13)
Heikki Laurila – kitarat (8)
Olli Haavisto – steel-kitarat (4, 7, 9)
Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulut (1, 2, 6, 8–11, 13, 14)
Eeva Kiviharju – taustalaulu (1)
Martti Metsäketo – taustalaulut (1, 2, 6, 8–10, 13, 14)
Anita Pajunen (nyk. Välimaa) – taustalaulut (2, 8–11)
Irma Tapio – taustalaulut (6, 13, 14)
Heikki Jäntti – huuliharppu (12)
Markku Johansson – flyygelitorvet (4, 12m 13), trumpetit (13)
Pepa Päivinen – altto- (2, 3, 10) ja tenorisaksofonit (3, 10), huilut (4, 6, 11)
Pekka Helin – basso (1–5, 7, 9–14)
Harri Merilahti – basso (6)
Tapio Salo – basso (8)
Vesa Aaltonen – rummut (2, 4, 5, 9, 10, 12, 14), lyömäsoittimet (2, 4, 9, 10, 14)
Keimo Hirvonen – rummut (3, 7, 11, 13), lyömäsoittimet (7, 13)
Nappi Ikonen – rummut (1, 6, 8), lyömäsoittimet (8)
Jartsa Karvonen – rummut ja lyömäsoittimet (2, 4, 7–10, 14)
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Tom Vuori – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki, loppuvuosi 1986 – alkuvuosi 1987)
Kaj Westerlund – tuottaja
Seppo Hagfors – valokuvat (Spirit Studios)
Birgit Pulkkinen – kannen suunnittelu
Lähteet:
1650

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

22. huhtikuuta – Henrik Carloff perusti Ruotsin Kultarannikon siirtomaan nykyisen Ghanan alueelle.
3. syyskuuta – Dunbarin taistelu Skotlannissa.
ranskalaiset perustivat nykyisen Saint Lucian pääkaupungin Castriesin.
Syntyneitä

18. maaliskuuta – Klaes Jenderjan, suomalainen kauppias ja raatimies (k. 1704)
24. toukokuuta – John Churchill, Marlborough'n herttua,  englantilainen sotapäällikkö ja valtiomies (k. 1722)
21. lokakuuta – Jean Bart, ranskalainen merivoimien upseeri ja kaappari (k. [1702]])
lokakuussa – Matthias Svederus, ruotsalainen lainopin professori, Turun akatemian rehtori (k. 1721)
14. marraskuuta – Vilhelm III Oranialainen, Englannin kuningas (k. 1702)
23. marraskuuta – Isak Pihlman, Turun akatemian rehtori (k. 1707)
17. joulukuuta – Christoph Arnold, saksalainen talonpoika ja harrastajatähtitieteilijä (k. 1695)
Israel Simonpoika Annala, suomalainen kirkonrakentaja (k. 1710)
Mykola Dyletskyi, ukrainalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkiteoreetikko (k. 1723)
Petronio Franceschini, italialainen säveltäjä (k. 1680)
Petter Hahn, ruotsalainen fysiikan professori ja Turun akatemian rehtori (k. 1718)
Olaus Lauraeus, suomalainen triviaalikoulun rehtori ja runoilija (k. 1690)
Joachim Neander, saksalainen rehtori, saarnaaja, virsirunoilija ja -säveltäjä (k. 1680)
George Rooke, brittiläinen amiraali (k. 1709)
Mattias Salamnius, suomalainen pappi ja runoilija (k. 1691)
Antonio de Salazar, espanjalais-meksikolainen säveltäjä (k. 1715)
Vasili Titov, venäläinen säveltäjä (k. 1710 tai 1715)
Lars Ulstadius, suomalainen pietistinen pappi (k. 1732)
Kuolleita

11. helmikuuta – René Descartes, ranskalainen filosofi (s. 1596)
17. maaliskuuta – Carl Gyllenhielm, ruotsalainen sotamarsalkka ja valtaneuvos (s. 1574)
8. kesäkuuta – Niccolò Sacchetti, italialainen katolinen piispa (s. 1584)
8. kesäkuuta – Christoph Scheiner, saksalainen tähtitieteilijä ja jesuiitta (s. 1573)
19. kesäkuuta – Matthäus Merian, sveitsiläinen taidemaalari, taidegraafikko ja kaivertaja (s. 1593)
28. kesäkuuta – Jean de Rotrou, ranskalainen kirjailija (s. 1609)
6. marraskuuta – Vilhelm II Oranialainen, Alankomaiden käskynhaltija (s. 1626)
7. marraskuuta – Henrik Klaunpoika Fleming, suomalainen amiraali ja valtiomies (s. 1584)
24. marraskuuta – Manuel Cardoso, portugalilainen säveltäjä ja urkuri (s. 1566)
31. joulukuuta – Dorgon, Kiinaa hallinneen mantšujen Qing-dynastian sijaishallitsija (s. 1612)
Francesco Fontana, italialainen asianajaja ja tähtitieteilijä (s. 1585)
Bernhardus Varenius, saksalainen maantieteilijä (s. 1622)
Aarre Käpylä

Aarre Käpylä (s. 1964) on suomalainen voimanostaja.[lähde? ]  Hän voitti lajissaan maailmanmestaruuden vuonna 1990 sarjassa alle 110 kg ja junioreiden maailmanmestaruuden vuotta aikaisemmin. Hänellä on nimissään maastavedon Suomen ennätykset 385,0 kg sarjassa alle 110 kg ja 380,0 kg sarjassa alle 125 kg. Ensin mainittu tulos oli myös Euroopan ennätys. Käpylä on kilpaillut menestyksekkäästi myös voimamieskilpailuissa.
Aarre Kalervo Sarpo

Aarre Kalervo Sarpo, vuoteen 1931 Wallenberg (15. joulukuuta 1912 Saarijärvi – 14. kesäkuuta 1987 Seinäjoki) oli suomalainen liikenne- ja kuljetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Sarpon vanhemmat olivat vakuutustarkastaja Matti Vallivaara, aiemmin Wallenberg, ja Hulda Peuru, aiemmin Peuranaho, ja puoliso Aili Vilhelmiina Luoma. Sarpo meni koulun jälkeen 12-vuotiaana ansiotyöhön. Ajokortin hän sai erikoisluvalla 17-vuotiaana ja toimi sitten Berglund & Ylkänen -liikkeen autonkuljettajana Vaasassa. Varusmiespalveluksen jälkeen vuonna 1931 Sarpo ryhtyi ensin vuokra-autoilijaksi ja parin vuoden päästä linja-autonkuljettajaksi. Ensimmäisen oman linja-autonsa hän hankki vuonna 1937 ja aloitti sillä liikennöinnin. Vuonna 1939 hänestä tuli tamperelaisen silloisen Länsi-Linjat Oy:n osakas ja edustaja Seinäjoella, mutta hän jäi pois yhtiöstä jo vuonna 1943. Sarpon liikennöinti linja-autoilla jatkui kymmeniä vuosia sotien jälkeen, mutta hän osallistui myös muuhun liiketoimintaan ja harjoitti lisäksi esimerkiksi betoni-, kappaletavara- ja polttoaineiden kuljetuksia. Sarpolla oli sekä oman alansa että seudullisia luottamustoimia. Liikenneneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1971.
AIM-54 Phoenix

| AIM-54 Phoenix |
| --- | --- |
 AIM-54 Phoenix F-14 Tomcatin siipiripustimessa vuonna 2003.
Tyyppi:  ilmataisteluohjus
AIM-54 Phoenix on sotilaskäytössä oleva Raytheonin ja Hughes Aircraftin kehittämä ja valmistama pitkän kantaman tutkahakuinen ilmataisteluohjus.
Historia

AIM-54 Phoenix kehitettiin alun perin vain Yhdysvaltain laivaston F-111-koneen laivastoversiota, F-111B:tä varten. Ohjuksen XAIM-54A prototyypin testaus aloitettiin vuonna 1965 ja ensimmäisen onnistunut kohtaus vuonna 1966. Sittemmin ohjuksen kehitys hidastui, sillä F-111B ei tullut koskaan tuotantoon. AIM-54 Phoenixin kehitystä kuitenkin jatkettiin ja se otettiin käyttöön Yhdysvaltain laivaston F-14 Tomcat -koneisiin. Sittemmin ohjuksesta kehitettiin kaksi muuta versiota. Yhdysvaltain laivasto luopui AIM-54 Phoenixeista vuonna 2004 ja F-14 Tomcateista 2006. Ne korvattiin AIM-120 AMRAAM -ohjuksilla ja F/A-18 Hornet -hävittäjillä. Nyt AIM-54 Phoenixin ainoa käyttäjä maailmassa on Iranin islamilaisen tasavallan ilmavoimat.
Versiot

AIM-54A Alkuperäinen, vuonna 1974 tuotantoon otettu ohjus.
AIM-54C Paranneltu versio. Korvasi AIM-54A:n vuonna 1986.
AIM-54ECCM/Sealed Paranneltu versio, lisätty elektroniikkaa.
Tietoja

Suunnittelijat: Raytheon ja Hughes Aircraft
Hinta: 477 131 $
Pituus: 3,9 m
Paino: 460 kg
Räjähdysmassan paino: 60 kg
Leveys: 380 mm
Siivekkeiden kärkiväli: 900 mm
Kantama: 184 km
Nopeus: 4 680 km/h
Etsintäjärjestelmä: Tutka
Käyttäjät: Yhdysvallat (Yhdysvaltain laivasto), Iran (Iranin islamilaisen tasavallan ilmavoimat)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AIM-54 Phoenix Wikimedia Commonsissa
Aito jakaja

Luvun aito jakaja on tekijä, joka on pienempi kuin itse luku. Esimerkiksi luvun 8 tekijät ovat 1, 2, 4 ja 8, mutta aidot jakajat ovat 1, 2 ja 4. Alkuluvuilla on vain yksi aito jakaja, luku 1.
Aina ja iankaiken

| Aina ja iankaiken Freud Marx Engels & Jung |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 1990
 Tyylilaji: kantri/rock
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus Oy
Freud Marx Engels & Jungin muut julkaisut
| Jokainen hakee juomansa itse 1989 | Aina ja iankaiken 1990 | Huomenna päivä on uus 1992 |
Aina ja iankaiken on suomalaisen Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990.