stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iivo Niskanen
Ura > Kausi 2019–2020

Niskanen voitti kaudella 2019–2020 Rukan Nordic Opening -tapahtumassa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Kiertueen kokonaistuloksissa hän oli kolmas. Tour de Skillä hän sijoittui kolmanneksi perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin takaa-ajokilpailussa Toblachissa. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes. Nové Městossa hän sijoittui 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toiseksi. Ruotsissa ja Norjassa käydyn FIS Ski Tourin päättäneen Trondheimin 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa hän oli toinen. Lahdessa hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkojen cupissa kolmanneksi.
Ura > Kausi 2020–2021

Niskanen sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudenneksi, yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi, 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Hän voitti Suomen-mestaruudet 15 kilometrin vapaan ja perinteisen hiihtotavan kilpailuissa sekä 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa. Hän koki, että odotettua heikommat tulokset juontuivat uupumuksesta, joka vuorostaan johtui uudenlaisesta harjoittelusta.
Ura > Kausi 2021–2022

Kaudella 2021–2022 voitti Rukan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Tour de Skillä hän voitti Lenzerheiden 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Val di Fiemmessä hän sijoittui toiseksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Niskanen voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa kultaa ja saavutti pronssia yhdistelmäkilpailussa. Lisäksi hän saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä Joni Mäen kanssa. Viestissä Suomi oli kuudes. Olympialaisten jälkeen Niskanen voitti Lahdessa 15 kilometrin perinteisen kilpailussa. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja voitti normaalimatkojen cupin. Hän voitti Suomen-mestaruuden 10 kilometrin vapaan ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa.
Ura > Kausi 2022–2023

Kaudella 2022–2023 Niskanen sijoittui toiseksi Les Roussesin 20 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Hiihdon MM-kilpailuissa 2023 Niskanen hiihti toisen osuuden Suomen hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa hänen sijoituksensa oli 13:s. Hän siirtyi kisan perinteisen osuudella "vetojuhdan" rooliin ja piti yllä kovaa vauhtia onnistumatta kuitenkaan hajottamaan porukkaa. Tultaessa 15 kilometrin väliaika-asemalle Niskanen oli hiihdon johdossa, mutta hiihtotavan vaihtumisen jälkeen hänen kilpailunsa muuttui. Hän väsyi kärkihiihtäjien vauhdissa ja putosi tuloksissa 13:nneksi. 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Niskanen analysoi jälkeenpäin, että hänen olisi kannattanut uuvuttaa toisia ja hajottaa pääryhmää mahdollisimman paljon kilpailun aikana, jotta kisan loppuhetkillä olisi ollut alle seitsemän hiihtäjää taistelemassa voitosta. Maalin lähestyessä hän oli tiedostanut omat voimansa, mutta ajoittanut ratkaisunsa taktisesti väärin. Hän oli yrittänyt irtiottoa liian myöhään, eikä näin ollen ollut saanut kulutettua muilta mitaliehdokkailta riittävästi voimia. Hänen nopeutensa ja rytminvaihdoskykynsä eivät olleet sitten riittäneet menestymiseen loppukirissä. Hän voitti vuonna 2023 Suomen-mestaruuden 10 kilometrin perinteisen ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa.
Ura > Kausi 2023-2024

Niskanen avasi maailmancup-kautensa toisella sijalla 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa Rukalla. Hän saavutti SM-pronssia parisprintissä Vantaalla yhdessä Valtteri Pennasen kanssa. Hän sijoittui toiseksi Lahden 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa ja Falunin 10 kilometrin perinteisen väliaikalähtökilpailussa.
Ura > Kausi 2024–2025

Kauden 2024–2025 avauksessa Niskanen voitti Rukan 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun. Hän otti johdon heti ensimmäisellä väliaikapisteellä ja piti pintansa kilpailun loppuun asti. Eroa toiseksi sijoittuneeseen Harald Østberg Amundseniin oli runsaat 12 sekuntia. Puoli kuukautta myöhemmin Niskanen sijoittui toiseksi Davosin 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Hän tuli toiseksi myös Les Roussesin 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa vain niukasti loppukiritaistelun hävinneenä. Hän voitti Falunin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailun.
Niskanen joutui jättäytymään pois Trondheimin MM-kisoista sairastelun vuoksi. Ruotsin miesten maajoukkueen päävalmentajan Lars Ljungin mukaan tämä oli sääli, sillä Niskanen oli ollut varteenotettava haastaja Norjan hiihtotähdille.
Hiihtotyyli

Niskanen tunnetaan erityisesti perinteisen tyylin tekniikoiden taitajana. Koska hän on kestävyysominaisuuksiltaan hiihtäjistä parhaita, hän on vahvimmillaan fyysisesti erittäin vaativilla radoilla, etenkin silloin kun keli on vähävauhtinen ja hiihdettävän matkan pituus normaali tai suuri. Osaltaan hänen raskasrakenteisuutensa vuoksi hän antaa kilpailijoilleen tasoitusta jyrkissä maastonkohdissa, eikä hänellä ole tehokkaaseen loppukiriin tai vastaavaan lyhytkestoiseen maksimisuoritukseen vaadittavaa suurta nopeusreserviä.
Muuta

Niskasta on valmentanut keväästä 2013 lähtien Olli Ohtonen, tätä ennen häntä valmensi Esko Paavola.
Toukokuussa 2019 Niskanen vaihtoi suksimerkkiä Rossignolista Fischeriin.
Niskanen omistaa useampia hevosia ja hänellä on myös raviohjastuslupa. Hän ohjasti vuonna 2022 neljä lähtöä.
Niskasen käytöstä on moitittu mediassa ja häntä on kuvattu mm. huonoksi häviäjäksi.
Energiajuomamarkkinointi

Iivo Niskasen energiajuomamarkkinointi herätti keskustelua vuonna 2014. Hiihtoliiton puheenjohtaja Kulmala ilmoitti, että maailmancupissa tai arvokisoissa ei tulisi kyseeseen, että Niskanen edesauttaisi sponsorinsa Red Bullin markkinointia esimerkiksi tuomalla tuotteita tiedotustilaisuuksiin. Talvella 2015 Niskanen markkinoi tuotetta avoimesti useissa yhteyksissä muun muassa Ylen haastattelussa Falunin MM-kisoissa.  Marraskuussa 2015 ilmitullut markkinointi ei aiheuttanut toimenpiteitä mutta Hiihtoliitto ilmoitti, että pelisäännöistä keskustellaan.  Vuonna 2016 Niskanen esitteli tölkkiään Kuusamon maailmancupin osakilpailussa. Niskanen jatkoi energiajuomamarkkinointia myös Seefeldin MM-kisoissa vuonna 2019.
Saavutukset > Arvokisat > Olympialaiset > Talviolympialaiset 2014

Parisprintti (p): kultaa
15 km (p): neljäs
Yhdistelmähiihto (15km+15km): 25:s
50km (v): 10:s
Viesti: kuudes
Saavutukset > Arvokisat > Olympialaiset > Talviolympialaiset 2018

Yhdistelmähiihto (15km+15km): 19:s
Sprintti (p): 14:s
50km yhteislähtö (p): kultaa
Viesti: neljäs
Saavutukset > Arvokisat > Olympialaiset > Talviolympialaiset 2022

Yhdistelmähiihto (15km+15km): pronssia
15km (p): kultaa
Viesti: kuudes
Parisprintti (p): hopeaa
Saavutukset > Arvokisat > MM-kisat > Hiihdon MM-kisat 2015

Yhdistelmähiihto: 26:s
Viesti: kahdeksas
Saavutukset > Arvokisat > MM-kisat > Hiihdon MM-kisat 2017

15 km (p): kultaa
Parisprintti: pronssia
Viesti: viides
Saavutukset > Arvokisat > MM-kisat > Hiihdon MM-kisat 2019

Yhdistelmähiihto: neljäs
Parisprintti: seitsemäs
15km (p): pronssia
Viesti: neljäs
Saavutukset > Arvokisat > MM-kisat > Hiihdon MM-kisat 2021

yhdistelmähiihto: 13:s
15 km (v): 18:s
50 km yhteislähtö (p): kuudes
Viesti: kuudes
Saavutukset > Arvokisat > MM-kisat > Hiihdon MM-kisat 2023

yhdistelmähiihto: 13:s
50 km yhteislähtö (p): kuudes
Viesti: hopeaa
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2013–2014

Kokonaiskilpailu: 50:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2014–2015

Kokonaiskilpailu: 40:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2015–2016

Kokonaiskilpailu: 66:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2016–2017

Kokonaiskilpailu: 14:s
Normaalimatkojen cup: neljäs
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2017–2018

Kokonaiskilpailu: 15:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2018–2019

Kokonaiskilpailu: 20:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2019–2020

Kokonaiskilpailu: kuudes
Normaalimatkojen cup: kolmas
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2020–2021

Kokonaiskilpailu: 23:s
Saavutukset > Maailmancup > Kausi 2021–2022

Kokonaiskilpailu: kolmas
Normaalimatkojen cup: voitto
Saavutukset > Maailmancup > Maailmancupin palkintosijat

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Matka | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30. marraskuuta 2014 | Ruka |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 27. marraskuuta 2016 | Ruka |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 19. helmikuuta 2017 | Otepää |  Viro | 15 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 11. maaliskuuta 2017 | Holmenkollen |  Norja | 50 km (p) yhteislähtö | 2. |
| 25. marraskuuta 2017 | Ruka |  Suomi | 15 km (p) yhteislähtö | 3. |
| 4. maaliskuuta 2018 | Lahti |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 3. |
| 20. tammikuuta 2019 | Otepää |  Viro | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 17. helmikuuta 2019 | Cogne |  Italia | 15 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 30. marraskuuta 2019 | Ruka |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 29. marraskuuta − 1. joulukuuta 2019 | Ruka |  Suomi | Nordic Opening -tapahtuma | 3. |
| 1. tammikuuta 2020 | Toblach |  Italia | 15 km (p) takaa-ajo | 3. |
| 18. tammikuuta 2020 |  Nové Město |  Tšekki | 15 km (v) väliaikalähtö | 2. |
| 23. helmikuuta 2020 | Trondheim |  Norja | 30 km (p) takaa-ajon osuusaika | 2. |
| 29. helmikuuta 2020 | Lahti |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 27. marraskuuta 2021 | Ruka |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 29. joulukuuta 2021 | Lenzerheide |  Sveitsi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 3. tammikuuta 2022 | Val di Fiemme |  Italia | 15 km (p) yhteislähtö | 2. |
| 28. joulukuuta 2021 – 4. tammikuuta 2022 | Lenzerheide Oberstdorf Val di Fiemme |  Sveitsi  Saksa  Italia | Tour de Ski | 3. |
| 27. helmikuuta 2022 | Lahti |  Suomi | 15 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 29. tammikuuta 2023 | Les Rousses |  Ranska | 20 km (p) yhteislähtö | 2. |
| 25. marraskuuta 2023 | Ruka |  Suomi | 10 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 2. maaliskuuta 2024 | Lahti |  Suomi | 20 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 16. maaliskuuta 2024 | Falun |  Ruotsi | 10 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 29. marraskuuta 2024 | Ruka |  Suomi | 10 km (p) väliaikalähtö | 1. |
| 15. joulukuuta 2024 | Davos |  Sveitsi | 20 km (p) väliaikalähtö | 2. |
| 19. tammikuuta 2025 | Les Rousses |  Ranska | 20 km (p) yhteislähtö | 2. |
| 15. helmikuusta 2025 | Falun |  Ruotsi | 10 km (p) väliaikalähtö | 1. |
Lähde: Kansainvälisen hiihtoliiton virallinen tietokanta
Kunnianosoitukset

Niskaselle myönnettiin itsenäisyyspäivänä 2018 Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki solkineen. Edellisenä vuonna 2017 hän sai Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkin solkineen. Vuonna 2025 Norjan kuningas Harald V luovutti Niskaselle Holmenkollen-mitalin, joka on korkein Norjassa pohjoismaisen hiihtolajin edustajalle myönnettävä tunnustus.
Perhe

Iivo Niskasen kolmesta sisaresta Kerttu on myös maastohiihtäjä.  Hänen toinen sisarensa, muotisuunnittelija Katri Niskanen voitti Muodin huipulle -tositelevisiokilpailun vuonna 2009. Iivo Niskanen kihlautui vuonna 2014 ja avioitui heinäkuussa 2018 entisen kilpahiihtäjän Saana o.s. Kemppaisen kanssa.
Niskasten vanhemmat ovat Eero ja Tarja Niskanen, joilla sanotaan olleen suuri vaikutus sisarusten menestykseen. Perheessä kannustettiin, kuljetettiin ja säästettiin kovasti ja isä erosi ammattiliitostakin rahoittaakseen lasten urheilua. Lapsuutensa Niskaset elivät Vieremällä Pohjois-Savossa ja kilpailivat keskenään eri lajeissa, myös isän tekemillä laduilla.
4. joulukuuta 2022 Niskanen ilmoitti sosiaalisessa mediassa perheenlisäyksestä lyhyellä tekstillä ”Teit minusta isän, poikani”. Hänellä on myös syyskuussa 2024 syntynyt tytär.
Deck13

| Deck13 |
| --- | --- |
Toimiala:  videopeliteollisuus
Emoyhtiö:  Focus Entertainment
Kotisivu:  www.deck13.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Deck13 Interactive GmbH on saksalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna 2001 nimellä Triggerlab GmbH. Yrityksen perustajat toimivat aiemmin yrityksessä nimeltä Artex Software.
Vuonna 2020 Focus Home Interactive kertoi ostavansa Deck13:n 7,1 miljoonan euron arvoisessa kaupassa. Deck13:ssa työskentelee 60 henkilöä. Vuonna 2021 Focus Home Interactive ilmoitti avaavansa Deck13:sta tytäryhtiön Montrealiin.
Pelit

Studio on kehittänyt muun muassa vuonna 2014 julkaistun pelin Lords of the Fallen, The Surge -sarjan pelit sekä Atlas Fallen.
Kiinan tasavallan varapresidentti

| Kiinan tasavallan varapresidentti |
| --- | --- |
 中華民國副總統
 Nykyinen varapresidentti Hsiaon virallinen muotokuva
 Nykyinen Hsiao Bi-khim 20. toukokuuta 2024 lähtien
Puhuttelu:  閣下 géxià
Nimittäjä:  suora kansanvaali
Kauden pituus:  4 vuotta
Perustettu:  1947
Ensimmäinen:  Li Zongren
Kotisivut:  https://english.president.gov.tw
Varapresidentin aiemmin käyttämä lippu.
Kiinan tasavalallan varapresidentti (kiin.: 中華民國副總統; pinyin: Zhōnghuá Mínguó fùzǒngtǒng; Pe̍h-ōe-jī: Tiong-hôa Bîn-kok hù-chóng-thóng) on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, presidentin ensisijainen sijainen. Tehtävää hoitava henkilö valitaan yhdessä presidentin kanssa Yhdysvaltojen tapaan presidentinvaaleissa. Nykymuotoisen Taiwanin ensimmäinen varapresidentti oli Li Zongren (vuosina 1948–1949). Nykyisenä varapresidenttinä toimii Hsiao Bi-khim, joka aloitti virassa 20. toukokuuta 2024.
Kautensa päätyttyä varapresidentti on oikeutettu 180 000 dollarin kuukausittaiseen eläkkeeseen. Lisäksi hänellä on käytössään autonkuljettaja ja turvallisuuspalvelut. Toukokuussa 2020 entinen varapresidentti Chen Chien-jen ilmoitti luopuvansa eläkkeestään ja palaavansa tutkijaksi Academia Sinicaan.
Luettelo varapresidenteistä vuodesta 1947 alkaen

| Kuva | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Li Zongren | KMT | 20.5.1948 – 21.1.1949 |
|  | Chen Cheng | KMT | 20.5.1954 – 5.3.1965 |
|  | Yen Chia-kan | KMT | 20.5.1966 – 5.4.1975 |
|  | Hsieh Tung-min | KMT | 20.5.1978 – 19.5.1984 |
|  | Lee Teng-hui | KMT | 20.5.1984 – 13.1.1988 |
|  | Li Yuan-tsu | KMT | 20.5.1990 – 19.5.1996 |
|  | Lien Chan | KMT | 20.5.1996 – 19.5.2000 |
|  | Annette Lu | DPP | 20.5.2000 – 19.5.2008 |
|  | Vincent Siew | KMT | 20.5.2008 – 19.5.2012 |
|  | Wu Den-yih | KMT | 20.5.2012 – 19.5.2016 |
|  | Chen Chien-jen | Sit. | 20.5.2016 – 19.5.2020 |
|  | William Lai | DPP | 19.5.2020 – 20.5.2020 |
|  | Hsiao Bi-khim | DPP | 20.5.2020– |
Lähde:
Ensio

| Ensio |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  9. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ensi, Ensiö, Enso
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Primus, Enzio
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ensio on suomalainen miehen etunimi.
Ensio on ymmärretty käännökseksi latinankielisestä nimestä Primus, joka tarkoittaa ’ensimmäistä’. Todellisuudessa se saattaa olla muunnelma italialaisesta nimestä Enzio, jota suomenruotsalaiset ovat käyttäneet 1860-luvulta alkaen.
Ensio-nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa vuonna 1888, ja Suomen almanakassa se on ollut vuodesta 1908.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Ensio-nimen on saanut 53 156 miestä ja vajaat 30 naista.
Tunnettuja Ensioita

Ensio Alhopuro (1903–1982), insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Ensio Groundstroem (1893–1938), jääkärikapteeni
Ensio Harni (1900–1981), piirustuksenopettaja, opettajaseminaarin lehtori, taidemaalari ja oppikirjojen tekijä
Ensio Hartikainen (s. 1941), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Ensio Helaniemi (1926–2009), diplomaatti
Ensio Helimäki, koripallovalmentaja
Ensio Hiitonen (1900–1970), oikeustieteen tohtori
Ensio Honkaranta (1912–1987), metsänhoitaja, yritysjohtaja ja metsäneuvos
Ensio Hukkataival (1913–2000), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Ensio Hytönen (s. 1952), yritysjohtaja ja maanviljelysneuvos
Ensio Hyytiä (1938–2019), mäkihyppääjä
Ensio Häyrinen (1911–1990), pesäpalloilija, virkamies ja Mikkelin kaupunginjohtaja
Ensio Itkonen (1926–2010), liikenneohjelmien toimittaja
Ensio Jouko (1905–1962), näyttelijä ja ohjaaja
Ensio Kauppila (1930–2014), valokuvaaja
Ensio Kivikoski (1891–1973), matematiikan professori
Ensio Koivunen (1930–2003), rikollinen
Ensio Kosta, oik. Sten Carl Ducander (1923–1986), säveltäjä ja Sävelradion pitkäaikainen toimittaja
Ensio Kurki-Suonio (1896–1993), lääkäri ja runoilija
Ensio Kytömaa (1902–1970), asianajaja, Edistyspuolueen kansanedustaja 1945–1948
Ensio Laine (1927–2021), SKDL:n, Devan ja Vasemmistoliiton kansanedustaja
Ensio Lamberg (1922–1986), kuvataiteilija
Ensio Lehtonen (1906–1971), helluntailiikkeen saarnaaja, kustantaja, toimittaja ja kirjailija
Ensio Lumes (1919–2018), elokuvaäänittäjä
Ensio Miettinen (1929–2019), teollisuusmies, yritys- ja yhteiskuntafilosofi
Ensio Mäkinen, sotakirjailija
Ensio Nieminen (1930–2008), ratapyöräilijä
Ensio Pailemo (1924–2004), pikajuoksija
Ensio Partanen (1910–2000), SDP:n kansanedustaja
Ensio Pihkala (1915–1941), pastori ja SS-divisioona Wikingin kenttäpappi
Ensio Porio (1897–1969), pappi ja kirjailija
Ensio Rapala (1934–2023), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Ensio Rislakki (1896–1977), kirjailija
Ensio Salmenkallio (1900–1985), diplomi-insinööri, toimitusjohtaja ja vuorineuvos
Ensio Seppänen (1924–2008), kuvanveistäjä ja professori
Ensio Siilasvuo (1922–2003), kenraali ja rauhanturvaaja
Ensio Suominen (1934–2003), lavastaja ja professori
Ensio Surma-aho (1936–1975), teologi ja kirjailija
Ensio Tiira (1929–1981), haaksirikkoutunut muukalaislegioonalainen
Ensio Tuppurainen (1924–2014), kansantaiteilija, kuvanveistäjä ja taidemaalari
Ensio Uoti (1897–1966), poliitikko ja Suomalaissosialistisen Työväen Puolueen johtaja
Ensio Vuorinen (s. 1916), pesäpalloilija
Kuvitteellisia Ensioita

Ensio Haavisto, hahmo televisiosarjassa Uusi Päivä
Ensio Kettu, Ketunleivän kirjaston omistaja pelissä Kirjatti Kirjastokissa seikkailee
Ensio Ripatti, yksityisetsivä lastenohjelmissa Älyälyä ja Ensio Ripatti
Ensio Raikas, hahmo televisiosarjassa Puhtaat valkeat lakanat
Stora Enson vanha pääkonttori

| Stora Enson pääkonttori> Enso-Gutzeitin pääkonttori |
| --- | --- |

Osoite:  Kanavaranta 1
Sijainti:  Katajanokka, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′04.5″N, 024°57′30.4″E
Rakennustyyppi:  toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1962
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Rakennuttaja:  Enso-Gutzeit Oy
Omistaja:  Deka Immobilien GmbH
Haltija:  Newsec
Julkisivumateriaali:  marmori
Kerrosluku:  7
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stora Enson vanha pääkonttori eli entinen Enso-Gutzeitin pääkonttori on Helsingin Katajanokalla sijaitseva toimistorakennus. Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Alvar Aalto. Sen rakennutti metsäteollisuuskonserni Enso-Gutzeit ja se toimi vuosikymmeniä sen ja Stora Enson pääkonttorina. Myös ”Sokeripalaksi” kutsutun rakennuksen omistaa saksalainen Deka Immobilien WestInvest-InterSelect –kiinteistösijoitusrahasto ja sen tiloja vuokraa Newsec.
Yleistä

Aalto suunnitteli Enso-Gutzeitille 1930-luvulta lähtien lukuisia eri kohteita, joista Helsinkiin rakennettu pääkonttori oli viimeinen. Yhteensä kaupungissa on 19 Aallon piirtämää rakennusta tai rakennusryhmää. Stora Enson pääkonttoria pidetään Alvar Aallon kiistellyimpänä rakennuksena ja sitä on luonnehdittu myös "Suomen vihatuimmaksi taloksi". Vaalean julkisivun omaavan modernin rakennuksen on katsottu sopivan huonosti vieressä sijaitsevan, lähinnä matalista punatiilisistä makasiinirakennuksista koostuvan rakennuskannan joukkoon. Sen takana puolestaan kohoaa niin ikään punatiilinen Uspenskin katedraali. Lisäksi pääkonttorin tieltä sai aikoinaan väistyä Theodor Höijerin suunnittelema palatsimainen Norrménin talo, jonka purkamista arvosteltiin jo alusta lähtien. Vuosikymmeniä kestäneestä kritiikistä huolimatta Enso-Gutzeitin pääkonttori kuitenkin suojeltiin vuonna 2010.
Stora Enso myi pääkonttorirakennuksen vuoden 2008 kesäkuussa saksalaiselle kiinteistösijoitusyhtiö Deka Immobilien GmbH:lle noin 30 miljoonalla eurolla, jääden siihen itse vuokralaiseksi. Samalla yhtiö ilmoitti siirtävänsä pääkonttorinsa lähivuosina sopivimpiin tiloihin pääkaupunkiseudulle. Vuoden 2020 toukokuussa julkistettiin Katajanokalle Katajanokanlaiturille rakennettavan uuden pääkonttorin kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun kuusi parasta ehdotusta, joista yksi valitaan kesäkuussa 2020.
Joulukuussa 2021 kerrottiin, että Stora Enson uuden pääkonttorin rakentaminen oli aloitettu. Työeläkeyhtiö Varman omistamaan rakennukseen tulee myös muita toimitiloja sekä hotelli. Rakennuksen on määrä valmistua keväällä 2024. Stora Enson väliaikainen pääkonttori sijaitsee Varman omistamassa kiinteistössä Salmisaaressa.
Rakennuksen arkkitehtuuri ja tilat

Pääkonttorin julkisivu muodostuu suurista neliönmuotoisista ikkunoista. Rakennuksen kaakon puoleisesta julkisivusta tuli muista poiketen umpinainen, sen mahdollista laajentamista ajatellen. Uspenskin katedraalin suuntaan talossa on syvennys, joka Aallon ajatuksen mukaan antaa tilaa monumentaaliselle kirkkorakennukselle. Toiseksi kerrokseen liittyy laaja terassimainen oleskelutasanne. Rakennuksen julkisivumateriaaliksi hän valitsi italialaisen Carraran marmorin, jota myöhemmin käytettiin myös vuonna 1971 valmistuneessa Finlandia-talossa. Myös pääkonttorin muut julkisivumateriaalit ovat arvokkaita, sokkeli rakennettiin graniitista ja metalliset osat ovat kuparia tai messinkiä. Vuonna 2001 julkisivun marmorilaattojen todettiin vuosien saatossa vaurioituneen ja rakennuksen omistaja oli halukas korvaamaan ne vaalealla graniitilla, mutta tilalle asennettiin kuitenkin erilaatuista marmoria.
Rakennuksen katutasossa oli alun perin avarien aulatilojen lisäksi Katajanokalta liikennöineen Finnlines-yhtiön lipunmyyntikonttori sekä muita laivanvarustamon tiloja. Ne on sittemmin muutettu auditorioksi. Kerrokset 2–4 ovat keskenään lähes yhteneväisiä toimistotiloja, joissa huoneet on ryhmitetty kerrosaulan ja leveiden käytävien varrelle. Toisessa kerroksessa sijaitsee myös asuinhuoneisto, jota on käytetty vierasmajoitukseen. Viides kerros on johtajiston käytössä ja kuudennessa sijaitsevat aula, kabinetteja sekä henkilökunnan ruokala. Kuudetta kerrosta kiertää myös kahdelta puolelta kattoterassi. Ylin kerros on varattu teknisille tiloille, lisäksi rakennuksessa on kaksi kellarikerrosta, joista toista käytetään pysäköintiin.
Suojelu

Ensimmäisen ajatuksen Enso-Gutzeitin pääkonttorin suojelusta esitti Alvar Aalto -säätiö vuonna 2000 ja varsinaisen suojeluesityksen Uudenmaan ympäristöhallitukselle jätti kansainvälisen modernin arkkitehtuurin tutkimus- ja suojelujärjestön Docomomon Suomen työryhmä vuonna 2005. Sekä Museovirasto että Helsingin kaupunginhallitus puolsivat esitystä. Uudenmaan ympäristökeskus antoi kuitenkin kielteisen päätöksen, jonka myös ympäristöministeriö ja korkein hallinto-oikeus pitivät valitusten jälkeen voimassa. Helsingin kaupunki teki uuden esityksen rakennuksen suojelusta vuonna 2008 ja lopulta keväällä 2010 Uudenmaan ELY-keskus päätti suojella pääkonttorin rakennussuojelulain nojalla. Perusteluina olivat muun muassa suunnittelija Alvar Aallon kansallinen merkitys sekä pääkonttorin rakennustaiteellinen erityisarvo.