stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarre Savolainen

Aarre Savolainen (27. tammikuuta 1920 Viipuri – 15. toukokuuta 2009 Joensuu) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja veturinkuljettaja.
Savolainen kävi koulunsa Viipurissa. Viipurin suomalaisessa lyseossa suoritetun keskikoulun jälkeen hän opiskeli Valtion rautateiden kolmivuotisessa oppilaskoulussa ja sodan jälkeen Rautatieopistossa. Talvisodan syttyessä Savolainen toimi Elisenvaarassa veturinlämmittäjänä. Sodan aikana hän palveli Jalkaväkirykmentti 8:n 1. konekiväärikomppaniassa ampujana ja ryhmänjohtajana. Lapin sodassa Savolainen määrättiin jääkärikomppaniaan. Sodan päätyttyä hän työskenteli Pasilassa Ukko-Pekka-vetureiden lämmittäjänä ja siirtyi sieltä Joensuuhun, missä ajoi vetureita 27 vuotta. Hän avioitui Tyyne Savolaisen kanssa vuonna 1946 ja avioliitosta syntyi kaksi tytärtä.
Kirjoitusharrastuksen Savolainen aloitti jo koululaisena Viipurissa lyseon ainekirjoituksen opettajan rohkaisemana. Kirjallinen ura alkoi novelleilla ja kertomuksilla, mutta rautatieläisten kirjoituskilpailun runosarjan voitto vuonna 1965 sai hänet keskittymään runoihin. Samassa kilpailussa hän sai novellisarjassa kolmannen palkinnon.
Ensimmäinen runokokoelma Veturit, oi veturit, joka ilmestyi vuonna 1972, käsittelee vetureita, junia, ratapihoja ja rautatieasemien elämää yöllä. Vertauskuvallisen veturin avulla runoilija välittää työhön, rakkauteen ja ajan tapahtumiin liittyviä tuntoja. 1980-luvulla ilmestyneen kokoelman Runoja Syväriltä : I KKK/JR 8 ja vuonna 1991 ilmestyneen kokoelman Tultasäkenöivät vuodet runot kertovat sotakokemuksista, vuosista rintamalla ja elämästä sotaveteraanina. Päiväkirjamuistiinpanojen pohjalta kirjoitettu vuonna 1991 julkaistu Risteysasemalla on romaani tai pitkä kertomus, joka dokumentoi sodan tapahtumia mm. Elisenvaarassa. Teoksen toisena aiheena ovat jälleen höyryveturit, jotka eivät ole vain työkaluja vaan myös ystäviä. Savolaisen tekstejä on julkaistu myös lehdissä ja kokoomateoksessa Ryhmä 78.
Aarre Savolainen kuului Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukriin ja toimi sen puheenjohtajana 1970-luvun alussa. Hänen runojaan on julkaistu useissa Ukrin antologioissa. Säveltäjä Tauno Marttinen ja muusikko Rauno Saari ovat säveltäneet hänen runojaan.
Teokset

Veturit, oi veturit. Itäkirja 1972
Runoja Syväriltä : I KKK/JR 8. Omakustanne 198?
Tultasäkenöivät vuodet. Omakustanne 1991
Risteysasemalla. Omakustanne 1999
Aiheesta muualla

Partanen, Hilkka: Tuokiokuvia rintamamiehen sotavuosilta. Karjalainen, 22.11.1991, s. 16
Veturien harppaus runoon. Veturimies 1973: 1
Agartha

Agartha on buddhalaisuudessa ja taruissa oletettu maanalainen maailma. Toinen yleinen nimitys Agarthalle on Shambhala tai Shamballa, jonka mainitaan myös olevan Agarthan pääkaupunki. Agarthaan sanotaan olevan sisäänkäynnit Maan etelä- ja pohjoisnavoilta, mutta sinne on väitetty olevan myös muita sisäänkäyntejä.
Raymond W. Bernardin mukaan Yhdysvaltain laivaston amiraali Richard E. Byrd oli retkikuntineen nähnyt navoilla sisäänkäynnit Agarthaan. Toinen varhainen lähde on Willis Emersonin kirja The Smoky God, jonka mukaan norjalainen merenkävijä Olaf Jansen päätyi Agarthaan pohjoisnavalla.
Agartha populaarikulttuurissa

Agharta, manga
Agharta: The Hollow Earth, tietokonepeli
Miles Davisin albumi
Agartha mainitaan Umberto Econ romaanissa Foucaultin heiluri
Afrika Bambaataa & WestBamin kappale Agharta (The City of Shamballa)
Aiheesta muualla

Caldwell, Joseph George: On Edward Bulwer-Lytton: Agharta, Shambhala, Vril and the Occult Roots of Nazi Power Foundationwebsite.org.  31.12.2004. Arkistoitu 31.8.2008. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
Emerson, Willis George: The Smoky God or a Voyage to the Inner World Ourhollowearth.com.  1908. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
Ossendowski, Ferdinand: Beasts, Men and Gods by Ferdynand Antoni Ossendowski Project Gutenberg. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
Maailman tulevaisuus Yhdyspankin kassaholvissa, Suomen Kuvalehti, 24.09.1938, nro 38, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Adam Federici

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Adam Jay Federici
Syntymäaika: 31. tammikuuta 1985
Syntymäpaikka: Nowra, Australia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: Reading
Pelinumero: 1
Junioriseurat
    2001: Huskinsson Seagulls   NSWIS   AIS
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003-2004   2004-   2004-2005   2005-2006   2005-2006   2006   2008 | Torres Calcio   Reading   → Maidenhead United (lainalla)   → Northwood FC (lainalla)   → Carshalton Athletic (lainalla)   → Bristol City (lainalla)   → Southend United (lainalla) |   63 (1)   15 (0)   4 (0)   25 (0)   0 (0)   10 (0) |
Maajoukkue
| 2004-2005   2008   2010- |  Australia U-20    Australia U-23    Australia | 5 (0)   5 (0)   1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. toukokuuta 2010.
Adam Jay Federici (s. 31. tammikuuta 1985 Nowra) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa englantilaista Readingia, johon hän siirtyi vuonna 2004. Tuon vuoden jälkeen Federici on ollut lainalla viidessä eri seurassa. Hän pelasi alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa viisi ottelua. Näihin kuuluivat muun muassa kolme ottelua kesäolympialaisissa 2008. Vaikka joukkue putosi jatkosta jo alkulohkoissa, Federiciä kehuttiin yhdeksi turnauksen parhaista maalivahdeista. Hän on pelannut aikuisten maajoukkueessa yhden ottelun. Tämä tapahtui vuonna 2010 Uutta-Seelantia vastaan. Federici oli samana vuonna mukana MM-kisoissa, mutta ei pelannut turnauksessa.
Aiheesta muualla

Federicin profiili Readingin kotisivuilla (englanniksi)
Australian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Schwarzer |
2 Neill |
3 Moore |
4 Cahill |
5 Čulina |
6 Beauchamp |
7 Emerton |
8 Wilkshire |
9 Kennedy |
10 Kewell |
11 Chipperfield |
12 Federici |
13 Grella |
14 Holman |
15 Jedinak |
16 Valeri |
17 Rukavytsya |
18 Galekovic |
19 Garcia |
20 Milligan |
21 Carney |
22 Vidošić |
23 Bresciano |
Valmentaja Verbeek
Anita Rapp

| Mitalit> Maa:  Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Norja> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | jalkapallo |  |
Anita Rapp (s. 24. heinäkuuta 1977 Lillehammer) on norjalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti kultaa vuoden 2000 kesäolympialaisista Sydneystä.
Aatto Hosiaisluoma

Aatto Sylvester Hosiaisluoma (31. joulukuuta 1927 Ruokolahti – 31. heinäkuuta 2022 Tampere) oli suomalainen opetusneuvos. Hän oli Tampereen yliopiston kunnallistalouden yliopettaja.
Hosiaisluoman vanhemmat olivat tilanhoitaja, agrologi Kalle Oskari Hosiaisluoma ja Tyyne Kustaava Romppanen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948, suoritti kunnallistutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1951 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1955.
Aatto Hosiaisluoman puoliso oli filosofian lisensiaatti Helka Kaarina Hosiaisluoma (o.s. Koponen), joka hänkin teki työuransa Tampereen yliopistossa.
Hosiaisluoma oli Oulun läänin Pyhäjärven kunnanjohtajana 1955–1957 ja vuonna 1955 perustetun Pyhäjärven Sanomat -paikallislehden ensimmäisenä päätoimittajana. Hän oli Suomen kunnallisliiton (entinen Maalaiskuntien liitto) tilintarkastustoimen johtajana 1957–1960 ja sen jälkeen Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja myöhemmin Tampereen yliopiston kunnallistalouden lehtorina 1961–1971 sekä kunnallistalouden yliopettajana vuodesta 1972 ja vt. apulaisprofessorina vuodesta 1973. Hosiaisluoma jäi eläkkeelle 1991.
Hosiaisluoma on tutkinut vapaamuurariutta tutkielmassaan ”Vapaamuurarillinen arvomaailma”.
Teoksia

Kunnallistalous 1, Taloussuunnittelu ja -hallinto. Suomen kunnallisliitto, Helsinki 1969
Toimitustöitä

Opetusjaostot opintoväylänä : 60 vuotta yhteiskunnallista koulutusta Kansalaiskorkeakoulusta Tampereen yliopistoon : 1925–1985 ; toim. Aatto Hosiaisluoma, Matti Laurila. Tampereen yliopisto, Tampere 1987
Kirjallisuutta

Kunnat tienhaarassa : juhlakirja Aatto Hosiaisluoman jäädessä eläkkeelle 31.1.1991 ; toim. Risto Harisalo, Paavo Hoikka, Tuija Rajala. Finnpublishers, Tampere 1991
Aiheesta muualla

Aatto Hosiaisluoman muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Anita Pointer

Anita Pointer vuonna 1974
Anita Pointer (23. tammikuuta 1948 Oakland, Kalifornia – 31. joulukuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen R&B-/soulmuusikko. Hän kuului The Pointer Sistersiin, joka kelpuutettiin vuonna 1993 Hollywood Walk of Fameen. Pointer oli kolmesta sisaruksesta keskimmäinen. Hänen kuoltuaan elossa on ainoastaan alkuperäisen kolmikon vanhin, Ruth Pointer.
Pointer toimi 1980-luvun lopulla myös sooloartistina.
Buin siirtola

Buin siirtola (myös Buin siirtokunta) oli vuonna 1918 Neuvosto-Venäjällä Kostroman kuvernementin Buin kaupungissa toiminut pakolaisleiri, johon oli majoitettu Suomesta paenneita punaisia. Noin 400 kilometriä Moskovan koillispuolella sijaitsevaan leiriin oli enimmillään sijoitettu noin 3 300 pakolaista, joista suurin osa oli sotainvalideja, vanhuksia ja lapsia. Ensimmäiset asukkaat saapuivat huhtikuun lopussa Suomen sisällissodan vielä ollessa käynnissä ja leiri tyhjeni vähitellen asukkaista syksyyn 1918 mennessä.
Hallinto

Buin siirtokunnan komissaarina toimi Juho Kirves. Huoltotoimikunnan puheenjohtajia olivat Jussi Kiviniemi ja O. Granö, sekä taloustoimikunnan puheenjohtajia F. D. Malinen, Fredrik Valtaranta ja Aatto Sirén. Leirin lääkäri oli Erik Jorpes, konttoripäällikkö Toivo Alavirta, lastenkodin johtaja Sandra Lehtinen ja leipomon johtaja Johan Sainio. Muita tunnettuja asukkaita olivat muun muassa Konsta Lindqvist ja Elviira Vihersalo.
Buin komppania

Loppukesällä 1918 Buin siirtokunnassa muodostettiin kaupungin sotilaskomissariaatin alainen miliisiosasto Buin kaupungin sotilaskomissariaatin pataljoonan suomalaiskomppania. Se vastasi järjestyksestä Buin rautatieasemalla ja toimi myöhemmin myös Vetlugan seudulla. Miliisiosaston poliittisena ohjaajana toimi entinen kansanedustaja J. K. Lehtinen ja muita päälliköitä olivat suomalaiset punakaartilaiset Enbom, Eino Kaiho, A. Ivanov ja H. Kärkkäinen. Syksyn aikana se kasvoi kokoiseksi komppaniaksi, toimien Kostroman kuvernementissä puhjenneita kapinoita vastaan. Talveksi komppania palasi Buihin, josta se keväällä 1919 siirrettiin Adam Partasen johdolla sisällissodan itärintamalle. Toivo Antikaisen vuonna 1930 ilmestyneen Kansalaissodan rintamilta -teoksen mukaan komppania tuhoutui kokonaan kaatuneina, valkoisten teloittamina tai tauteihin kuolleina.
Kirjallisuutta

Punaisten siirtola Buijssa: ynnä muita kokemuksia ja seikkailuja Venäjällä ja Muurmannisssa vv. 1918-1919; kertonut ja kuvannut mukana ollut Vilho Halme. Kirja, Helsinki 1930
Aiheesta muualla

Vilho Halme : Neuvosto-Venäjää kiertämässä. Matkalla keväällä 1918 Buin siirtolaan, Helsingin Sanomat, 15.04.1929, nro 101, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vieraan maan kiroissa. Pikakuvia suomalaisten punapakolaisten oloista Venäjällä 1918-1937, Hakkapeliitta, 30.08.1938, nro 35, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anita Nyman

| Anita Nyman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. syyskuuta 1971 (ikä 53)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Hollolan Urheilijat -46
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  1993–2005
Paras sijoitus:  50. (1997)
Anita Nyman (s. 15. syyskuuta 1971) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän kilpaili 1993–2005. Vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa hän tuli seitsemänneksi 4 × 5 km:n viestihiihdossa ja 44:ksi 5 km + 10 km:n yhdistetyssä takaa-ajossa. Perinteisellä tyylillä hiihdetyssä 5 km:n kisassa Nyman sijoittui sijalle 56.
Nyman tuli 26:ksi 15 km:n hiihdossa vuoden 1999 maailmanmestaruuskisoissa Ramsaussa. Hänen paras world cup -tuloksensa on 17. sija 10 km:n vapaan tyylin kilpailussa Japanin Hakubassa tammikuussa 1997.
Nymanin paras henkilökohtainen tulos on kolmas sija 5 km:n Continental Cup -kilpailussa Kuusamossa maaliskuussa 1995. Kisa käytiin vapaalla tyylillä.
Ala-Siikajärvi (järvi Kuopiossa)

| Ala-Siikajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kuopio
Koordinaatit:  63°13′21″N, 28°22′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pisanvirta 
Järvinumero:  04.622.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,6 m  
Rantaviiva:  77,4887 km  
Pinta-ala:  11,0498 km²  
Tilavuus:  0,0686411 km³  
Keskisyvyys:  6,21 m  
Suurin syvyys:  44,48 m  
Saaria:  82 
 fiAla-Siikajärvi 
Ala-Siikajärvi  on Pohjois-Savossa Kuopiossa sijaitseva järvi. Järven niemessä sijaitsee myös Ala-Siikajärvi -niminen kylä.
Ennen kuntaliitoksia järvi kuului lähes kokonaan Säyneisen kuntaan ja pieni osa Nilsiään. Säyneisen osa kuului myöhemmin Juankoskeen ja nykyään järvi on kokonaan Kuopion alueella.
Säännöstely

Ala-Siikajärveä ei säännöstellä suoraan, vaan siihen vaikuttaa osittain Vuotjärven säännöstely. Vuotjärven vedenpinnan korkeus on 96,0 metriä mpy.└ Sen vedenkorkeuden alaraja on 93,84 metriä ja yläraja 95,64 metriä. Koska Ylä-Särkijärven vedenpinnan keskikorkeus on noin 95,6 metriä, voi Vuotjärven säännöstelyllä vaikuttaa Ala-Siikajärveenkin. Säännöstelyn hoitava voimayhtiö istuttaa kuhaa ja joskus planktonsiikaa myös Ala-Siikajärveen.
Luontoarvoja

Kalastuskuntien ilmoituksen mukaan järvessä on runsaasti särkeä, madetta ja lahnaa, rapua, kohtalaisesti ahventa, haukea, kuhaa ja säynettä ja heikosti muikkua, taimenta, siikaa ja kuoretta.
Järveltä on liitetty alueita Natura 2000 -hankkeen Pisa-Kypäräinen-alueeseen (FI0600076). Järven rantoja ja sisämaan metsiä kuuluu alueeseen seuraavasti: Kypäräinen kalliomuodostumana ja Huosiaisniemi lehtojensa vuoksi. Muita suojeltuja yksityisiä alueita löytyy Hoikkasaaresta, Kortesaaresta ja Suursaaren kalkkikallion takia.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Vuotjärven alueella (04.62), jonka Ala-Siikajärven alueeseen (04.622) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,6 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä Luostanjoen valuma-alueelta (04.68), jonka laskujoki Luostanjoki laskee Ala-Luostaan ja jatkaa Puntinjokea myöten Ylä-Siikajärven kylän kautta järveen. Viereinen Ylä-Siikajärvi laskee Välijokea myöten järven pohjoispäähän. Se on samalla Ylä-Siikajärven valuma-alueen (04.624) laskujoki. Suuri-Säyneisen ja Pieni-Säyneisen välissä sijaitsee Säyneisten kirkonkylä, jonka läpi virtaa Ryöpäjoki. Se on Ryöpänjoen valuma-alueen (04.625) laskujoki, vaikka Pieni-Säyneisestä laskeekin Ala-Siikajärveen Välijoki. Lyhyt Pisanvirta laskee Ala-Siikajärven Vuotjärveen, josta vedet jatkavat eteenpäin Nilsiän reittiä.
Ala-Siikajärven alueella on viisi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti Puntinjokeen. Niistä huomattavin on Kämäräinen (77 ha). Yksikään oman valuma-alueen järvi ei laske Ala-Siikajärveen suoraan.
Aiheesta muualla

Metsänpiika: Kypäräinen (Arkistoitu – Internet Archive) ja Ala-Siikajärvi (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 7.8.2017
Husa, Jukka & al.: Luonnon- ja maisemansuojelun kannalta arvokkaat kallioalueet Pohjois-Savossa, 2001, viitattu 7.8.2017
Ahmed Kaddour

| Ahmed Kaddour> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. tammikuuta 1982 (ikä 42) Libanon
Kansalaisuus:  Tanska
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  ylempi välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  25
Voitot:  27
– tyrmäysvoitot:  10
Tappiot:  2
Ratkaisemattomat:  1
Ahmed ”Babyface” Kaddour (s. 1. tammikuuta 1982) on ammattilaisnyrkkeilijä. Kaddour syntyi Libanonissa ja muutti sitten Tanskaan ja asuu nykyään Yhdysvalloissa.
Haastaja

Kaddour osallistui Contender – Haastaja -tositelevisiosarjassa Idän joukkueeseen. Hän joutui riitoihin Ishe Smithin kanssa. Nämä kaksi ottelivat ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa. Kaddour hävisi ottelun, mutta Juan De La Rosan loukkaannuttua ottelussaan Tarick Salmacia vastaan hänet äänestettiin takaisin. Seuraavaksi Kaddour kohtasi Alfonso Gomezin viisieräisessä ottelussa. Kaddourin suoritus jäi toistamiseen heikoksi. Ottelun jälkeen hän pakkasi laukkunsa ja poistui ohjelmasta.
Haastajan jälkeen

Haastajan jälkeen Kaddour ja hänen tyttöystävänsä Brandy Collins menivät naimisiin. Liitto ei kestänyt kauan ja erossa Collins sai parin yhteisen kodin Houstonista. Kaddour tunkeutui tontille luvatta ja joutui vankilaan puoleksi vuodeksi.
Parin erottua Kaddourilla ei enää ollut lupaa viipyä Yhdysvalloissa, Kaddour lähetettiin takaisin Tanskaan.
Ensimmäinen Haastajan jälkeinen ottelu oli Maxvell Tayloria vastaan. Kaddour vei voiton yksimielisin pistein. Kaddour kohtasi seuraavana Jesus Felippe Valverden. Ottelu päättyi tasapeliin ja uusintaottelusta Kaddour vei pistevoiton.
Kolmen vuoden tauon jälkeen Kaddour teki paluun kehään 12. syyskuuta 2009. Hän kohtasi Mike Ermisin. Kaddour voitti ottelun yksimielisin tuomariäänin.
26. maaliskuuta 2010 hän kohtasi Jerome Ellisin josta Kaddour vei myös pistevoiton.
Vuonna 2011 Kaddourin voittoputki jatkui. Helmikuussa hän kukisti brittiläisen Lee Noblen pistein ja lokakuussa yhdysvaltalaisen Vance Garveyn tyrmäyksellä viidennessä erässä.
Vuonna 2012 brittiläiset Gary Boulden ja Max Maxwell kokivat pistetappiot Kaddourin käsittelyssä. Vuonna 2013 Kaddour palasi kehään syyskuussa ja kukisti virolaisen Aleksei Tsatsiasvilin pisteillä.
Aiheesta muualla

boxrec.com
Algerine-luokka (tykkivene, 1857)

| Algerine |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  370 t
Pituus:  38,1 m
Leveys:  7,0 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  294 ihp (219 kW)
Nopeus:  9 solmua
Aseistus
Meritorjunta:  1 x 8" (200 mm) 68 naulan (87 cwt) MLSB-tykki 2 x 24 naulan haupitsia
Algerine-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 1856–1857 valmistetun kolmitykkisen puisen tykkiveneen muodostama alusluokka. Myöhemmin Bombay Marine valmisti pari samanlaista alusta vuonna 1859.
Valmistus

Luokka oli suurennettu versio Albacore-luokan aluksista. Sillä pyrittiin muuttamaan rannikkotykkiveneet merikelpoisemmiksi. Luokan alukset eivät kuitenkaan kerenneet Krimin sotaan. Valmistuessaan niiden aseistuksena oli kahdeksan tuuman ja 68 naulan tykki sekä kaksi 24 naulan haupitsia. Vuonna 1863 kolme jäljellä olevaa alusta aseistettiin Armstrongin 110 naulan takaaladattavalla tykillä sekä saman tehtaan 40 naulan takaaladattavalla tykillä.
Alusten voimanlähteenä oli Maudslay, Sons and Fieldin valmistama kaksisylinterinen 80 hevosvoiman höyrykone, joka oli kytketty yhteen akseliin. Höyrykoneella alus saavutti yhdeksän solmun nopeuden. Aluksen potkuri voitiin nostaa vedestä, mikä paransi purjeiden tehoa. Valmistuessaan aluksella oli kuunaritakilointi. Pitkien purjehdusmatkojen nopeuttamiseksi ne myöhemmin takiloitiin prikanteeneiksi.
Alukset

Kaikki kuusi luokan alusta tilattiin 22. syyskuuta 1856.
| Nimi | Valmistaja | Kölinlasku | Vesillelasku | Palvelus | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Jaseur | R & H Green | 2. syyskuuta 1856 | 7. maaliskuuta 1857 | 5. syyskuuta 1857 | Haaksirikkoutunut 26. helmikuuta 1859 |
| HMS Jasper | R & H Green | 26. syyskuuta 1856 | 18. maaliskuuta 1857 | 5. syyskuuta 1857 | Myyty 2. elokuuta 1862 Kiinan keisarilliselle tullilaitokselle nimellä Amoy myyty 30. joulukuuta 1865 Egyptin hallitukselle |
| HMS Algerine | W & H Pitcher | 1. lokakuuta 1856 | 24. helmikuuta 1857 | 9. huhtikuuta 1857 | Myyty 2. huhtikuuta 1872 kauppalaivaksi nimensä säilyttäen romutettu vuonna 1894 |
| HMS Lee | W & H Pitcher | 1. lokakuuta 1856 | 28. helmikuuta 1857 | 13. huhtikuuta 1857 | Uponnut 25. kesäkuuta 1859 |
| HMS Leven | W & H Pitcher | 1. lokakuuta 1856 | 7. maaliskuuta 1857 | 24. huhtikuuta 1857 | Myyty 21. heinäkuuta 1873 |
| HMS Slaney | W & H Pitcher | 1. lokakuuta 1856 | 17. maaliskuuta 1857 | 27. huhtikuuta 1857 | Haaksirikkoutunut 9. toukokuuta 1870 |
Amiga 4: EXEC - Amigan sydän

| Amiga 4: EXEC - Amigan sydän |
| --- | --- |
Kirjailija:  Marin, Jukka
Kieli:  suomi
Genre:  Tietokirjallisuus
Kustantaja:  Tecnopress
Julkaistu:  1991
Sivumäärä:  216
ISBN:  951-832-019-5
Sarja: Bitti-kirjat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Amiga 4: EXEC - Amigan sydän on suomalainen kirja Amiga-tietokoneen ohjelmoinnista assemblyllä.
Kirja käsittelee Amigan käyttöjärjestelmätoimintojen käyttöä ja ohjelmointia.
Kirja on osa Bitti-kirjojen sarjaa.
Anders Johan Hipping

Anders Johan Hipping
Anders Johan Hipping (18. joulukuuta 1788 Koskenkylä – 8. marraskuuta 1862 Uusikirkko) oli suomalainen pappi ja historiantutkija.
Hippingin vanhemmat olivat Pernajan kappalainen David Hipping (1753–1819) ja Juliana Forsskåhl. Hän kävi 1800-1803 Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1804. Hipping oli viulistina keisarillisessa hoviorkesterissa Pietarissa 1807–1811. Palattuaan Suomeen hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1812.
Hipping oli Pernajan kappalaisena toimineen isänsä apulaisena 1812 ja Pietarin lukion suomalaisten oppilaiden uskonnonopettajana 1813–1823. Hän toimi samalla myös valtakunnankansleri kreivi Nikolai Rumjantsevin kirjastonhoitajana 1820–1823. Hippingistä tuli Vihdin kirkkoherra 1823 ja hän sai rovastin arvon 1833. Hänestä tuli lääninrovasti 1842 ja viimeksi hän oli Viipurin läänin Uudenkirkon kirkkoherrana vuodesta 1847.
Julkaisuja

Beskrifning öfver Perno socken i Finland, St. Petterburg 1817, uusi painos Östra Nylands förlag, Lovisa 1978 (Teos digitaalisessa muodossa Doriassa)
Pontus de la Gardie, oder Nachforschungen über eine in der Gegend um St. Petersburg bekannte Volkssage, St. Petersburg 1819
Bemerkungen über einen in den russischen Chroniken erwähnten Kriegszug der Russen nach Finnland, St. Petersburg 1820
Neva och Nyenskans intill S:t Petersburgs anläggning : historisk skildring. Första delen, Frenckell, Helsingfors 1836
Utkast till en undersökning om tyska landet i Finland, 1842
Beskrifning öfver Vichtis socken, Frenckell, Helsingfors 1845 (Teos digitaalisessa muodossa Doriassa), ilmestynyt W. J. P. Hidénin suomentamana nimellä Vihdin pitäjä, Vihti-seuran julkaisuja 1. Helsinki 1965
Om svenska språkdialecten i Nyland, 1846
Aiheesta muualla

Hipping. Nordisk familjebok.
Alasin (täsmennyssivu)

Alasin voi tarkoittaa:
alasin, sepän työkalu
Alasin, järvi Joutsassa
Alasin, järvi Jämsässä ja Kuhmoisissa
”Alasin”, Ruoskan single
alasin, luu välikorvassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anvil”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alasjärvi

Alasjärvi voi viitata johonkin seuraavista:
Alasjärvi, järvi Janakkalassa
Alasjärvi eli Alasenjärvi, järvi Tampereella
Jouko Alasjärvi, suomalainen prikaatikenraali
Akialoat

| Akialoat |
| --- | --- |
 Oahunakialoa (Akialoa ellisiana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Akialoat Akialoa  Olson & James, 1995
Katso myös
   Akialoat Wikispeciesissä   Akialoat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akialoat (Akialoa) ovat peippojen heimoon kuuluva, sukupuuttoon kuollut Havaijin saaristossa kotoperäisenä esiintyvä varpuslintusuku.
Suvun lajeilla oli pitkä ja kärjestään alaspäin taipunut nokka, jonka avulla ne söivät mettä ja etsivät hyönteisiä sekä muita pieniä selkärangattomia kaarnan raoista. Lintusuvun ollaan ajateltu kuolleen sukupuuttoon eurooppalaisten tuomista lintusairauksista.
Akialoalajit

Luettelo perustuu BirdLife Suomen julkaisemaan maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Kauainakialoa Akialoa stejnegeri (kuollut sukupuuttoon)
Lanainakialoa Akialoa lanaiensis (kuollut sukupuuttoon)
Oahunakialoa Akialoa ellisiana (kuollut sukupuuttoon)
Pikkuakialoa Akialoa obscura (kuollut sukupuuttoon)