stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gregor Schlierenzauer
Mäkihyppyura > Kausi 2018–2019

Schlierenzauer palasi yli 4 vuoden tauon jälkeen maailmancupissa korkeimmalle korokkeelle oltuaan mukana Salpausselällä Itävallan voittaneessa joukkueessa 9.2.
Saavutukset > Arvokisat

Kaksi henkilökohtaista maailmanmestaruutta
Joukkuemäen olympiakultaa ja -hopeaa
Kahdeksan joukkuemäen maailmanmestaruutta
Neljä henkilökohtaista maailmanmestaruushopeaa
Joukkue- ja sekajoukkuemäen maailmanmestaruushopea
Kaksi henkilökohtaista olympiapronssia
Joukkuemäen maailmanmestaruuspronssi
Saavutukset > Maailmancup

Kaksi maailmancupin voittoa
Eniten voittoja (53)
Eniten voittoja yhdellä kaudella (13)
Eniten palkintokorokesijoja yhdellä kaudella (20)
Eniten peräkkäisiä voittoja (6)
Eniten pisteitä yhdellä kaudella (2083)
Kaksi mäkiviikon voittoa
Kaksi Nordic Tournamentin voittoa
Kaksi lentomäen maailmancupin voittoa
Maailmancupin osakilpailusijoitukset

| Kausi | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–06 |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  – |  24 |  – |  – |  |  |  |  |  |  | 7 | 73. |
| 2006–07 |  – |  4 |  1 |  1 |  3 |  1 |  4 |  11 |  1 |  – |  11 |  4 |  10 |  8 |  2 |  1 |  17 |  38 |  9 |  19 |  41 |  – |  – |  – |  |  |  |  | 956 | 4. |
| 2007–08 |  4 |  2 |  1 |  3 |  2 |  4 |  2 |  2 |  1 |  5 |  42 |  18 |  6 |  – |  1 |  8 |  – |  – |  2 |  2 |  8 |  2 |  4 |  1 |  1 |  1 |  1 |  | 1561 | 2. |
| 2008–09 |  3 |  1 |  3 |  2 |  4 |  3 |  1 |  4 |  4 |  2 |  4 |  1 |  1 |  2 |  1 |  1 |  1 |  1 |  1 |  1 |  8 |  1 |  10 |  3 |  1 |  1 |  5 |  | 2083 | 1. |
| 2009–10 |  19 |  1 |  4 |  1 |  2 |  6 |  9 |  1 |  1 |  6 |  5 |  1 |  – |  – |  1 |  1 |  7 |  3 |  1 |  4 |  11 |  2 |  12 |  |  |  |  |  | 1368 | 2. |
| 2010–11 |  14 |  16 |  14 |  20 |  – |  – |  – |  – |  – |  18 |  23 |  5 |  13 |  – |  – |  6 |  9 |  19 |  5 |  5 |  3 |  1 |  1 |  8 |  1 |  4 |  |  | 761 | 9. |
| 2011–12 |  2 |  6 |  4 |  1 |  8 |  11 |  4 |  1 |  1 |  2 |  3 |  7 |  30 |  18 |  1 |  – |  – |  1 |  2 |  18 |  7 |  6 |  12 |  16 |  5 |  4 |  |  | 1267 | 2. |
| 2012–13 |  8 |  1 |  4 |  1 |  25 |  3 |  1 |  2 |  2 |  1 |  1 |  – |  8 |  – |  – |  1 |  3 |  1 |  1 |  3 |  3 |  15 |  5 |  16 |  1 |  1 |  11 |  | 1620 | 1. |
| 2013–14 |  – |  1 |  1 |  15 |  4 |  8 |  27 |  4 |  9 |  8 |  4 |  18 |  3 |  2 |  8 |  12 |  – |  – |  – |  – |  18 |  8 |  3 |  10 |  13 |  5 |  5 |  8 | 943 | 6. |
| 2014–15 |  15 |  24 |  12 |  1 |  13 |  2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gregor Schlierenzauer Wikimedia Commonsissa
Lentomäen maailmanmestarit
Gregor Schlierenzauer lentomäen maailmanmestaruuskisoissa Vikersundissa 2012
Chioggia

| Chioggia (Comune di Chioggia) |
| --- | --- |

 Chioggia
 Koordinaatit: 45°13′8″N, 12°16′43″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Veneto
Maakunta:  Venetsian metropolikaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  187,9 km²
Korkeus:  2 m
Väkiluku (2023)  (31.8.2023):  47 548
 – Väestötiheys:  253 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  30015
Suuntanumero(t):  041
 
 Comune di Chioggia 
 Lähteet: = Väkiluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chioggia
Chioggia on kaupunki Adrianmeren pohjoisrannalla Venetossa Italiassa. Se on osa Venetsian metropolikaupunkia.
Maantiede

Chioggian historiallinen keskusta sijaitsee Venetsian laguunin eteläosassa muutamalle saarelle rakennettuna. Saaria erottaa kolme etelä–pohjoissuuntaista kanaalia. Chioggian etäisyys Venetsiasta on noin 25 kilometriä etelään. Maanteitse etäisyys Venetsiasta on noin 53 kilometriä ja Milanosta noin 275 kilometriä.
Suurin osa kaupungin hallinnollisesta alueesta sijaitsee mantereella. Vanhan kantakaupungin itäpuolella on kaupunginosa ja turistikeskus Sottomarina, jonka hiekkaranta on viitisen kilometriä pitkä.
Maanjäristysriskin osalta Chioggia on luokiteltu vyöhykkeelle 3 (zona 3). Aiemmin luokitus oli vyöhyke 4, joka on alhaisimman riskin vyöhyke.
Chioggian vuotuinen keskilämpötila kaudella 1961–1990 oli 13,5 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu (23,8 °C) ja kylmin on tammikuu (2,9 °C).
Historia

Ajanlaskun alussa elänyt Plinius vanhempi mainitsee Adrianmeren rannikosta kertovassa kuvauksessaan paikan Fossa Clodia, joka sijaitsi nykyisen Chioggian alueella. 400- ja 500-luvuilla alueelle siirtyi väestöä hunnien ja langobardien hyökkäysten tieltä. Vuonna 1110 Chioggia sai piispanistuimen. Kaupungissa käytiin Genovan ja Venetsian tasavaltojen välinen Chioggian sota, Guerra di Chioggia, 1379–1380. Seuraavat kaksi vuosisataa olivat huonoa aikaa kulkutauteineen ja nälänhätineen.
Venetsian tasavallan sorruttua 1797 Chioggiaa hallitsivat puolen vuosisadan ajan vuoroin ranskalaiset, vuoroin itävaltalaiset. Italialainen kaupunki Chioggiasta tuli 15. lokakuuta 1866. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chioggian julkisia rakennuksia muunnettiin sotasairaaloiksi. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Chioggia oli saksalaisten miehittämällä alueella. Liittoutuneet vapauttivat kaupungin 27. huhtikuuta 1945.
Chioggian arkkitehtoninen perintö on mittava. Kaupungin merkittävin kirkko on barokkityylinen Pyhän Marian katedraali, cattedrale di Santa Maria Assunta. Se on rakennettu 1663–1674 arkkitehti Baldassare Longhenan piirustusten mukaan. Muita kirkkorakennuksia ovat esimerkiksi San Giacomo, San Andrea ja Santa Caterina.
Kaupungin pohjoisosassa omalla saarellaan sijaitsee Forte San Felice, joka on entinen linnoitus. Chioggian tunnusomaisimpiin rakennelmiin, kaupunkia edustaviin symboleihin, kuuluu Colonna di Vigo historiallisen kantakaupungin pohjoisosassa. Chioggian museoita on esimerkiksi Museo civico della Laguna Sud.
Talous ja liikenne

Chioggian tärkeitä elinkeinoja ovat turismi ja kalastus. Chioggian rautatieasema, Stazione di Chioggia, sijaitsee rataosuudella Rovigo–Chioggia. Maantieliikenteen keskeinen väylä on Strada statale 309 Romea.
Aiheesta muualla

Chioggia, Veneto, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Nordesteconomia.gelocal.it
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Venetsian metropolikaupunki
Annone Veneto | Campagna Lupia | Campolongo Maggiore | Camponogara | Caorle | Cavallino-Treporti | Cavarzere | Ceggia | Chioggia | Cinto Caomaggiore | Cona | Concordia Sagittaria | Dolo | Eraclea | Fiesso d’Artico | Fossalta di Piave | Fossalta di Portogruaro | Fossò | Gruaro | Jesolo | Marcon | Martellago | Meolo | Mira | Mirano | Musile di Piave | Noale | Noventa di Piave | Pianiga | Portogruaro | Pramaggiore | Quarto d’Altino | Salzano | San Donà di Piave | San Michele al Tagliamento | San Stino di Livenza | Santa Maria di Sala | Scorzè | Spinea | Stra | Teglio Veneto | Torre di Mosto | Venetsia | Vigonovo
Canal Vena
Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011

| --- | --- |
Järjestyksessä:  36.
Joukkueita:  14
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  16. syyskuuta 2010
Runkosarja päättyi:  10. maaliskuuta 2011
Voittaja:  JYP
Pistepörssin voittaja:   Perttu Lindgren (Lukko)
Paras pelaaja:   Ville Peltonen (HIFK)
Pudotuspelit
Päiväys:  12. maaliskuuta –  18. huhtikuuta 2011
Mestari:   HIFK
Hopeaa:   Blues
Pronssia:   Lukko
Paras pelaaja:   Toni Söderholm (HIFK) 
Pistepörssin voittaja:   Juha-Pekka Haataja (HIFK)
Liigakarsinnat
Liigajoukkue:  Pelicans
Mestisjoukkue:  Sport
Karsinnan voittaja:  Pelicans
 
Alempi sarjataso:  Mestis
 ← 2009–2010 2011–2012 → 
Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011 oli jääkiekon SM-liigan 36. kausi. Sarjan neljätoista joukkuetta olivat samat kuin viidellä edelliskaudella. Mestarina kauteen lähti Turun Palloseura, joka vältti putoamiskarsinnat viimeisen ottelun voittomaalikilpailussa. Mestaruuden voitti Helsingin IFK, jolle mestaruus oli seitsemäs.
Joukkueet

| Joukkue | Kotikaupunki | Areena | Kapasiteetti | Budjetti | Päävalmentaja | Kapteeni |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Blues | Espoo | Barona Areena | 7 017 | 5 000 000 |  Petri Matikainen |  Toni Kähkönen |
| HIFK | Helsinki | Helsingin jäähalli | 8 200 | 7 000 000 |  Kari Jalonen |  Ville Peltonen |
| HPK | Hämeenlinna | Ritari-areena | 5 360 | 4 900 000 |  Harri Rindell |  Marko Tuulola |
| Ilves | Tampere | Hakametsän jäähalli | 7 600 | 4 200 000 |  Juha Pajuoja |  Pasi Määttänen |
| Jokerit | Helsinki | Hartwall Areena | 13 506 | 6 800 000 |  Erkka Westerlund |  Ossi Väänänen |
| JYP | Jyväskylä | Synergia-areena | 4 618 | 6 200 000 |  Risto Dufva |  Juha-Pekka Hytönen |
| KalPa | Kuopio | Kuopion jäähalli | 5 224 | 6 100 000 |  Pekka Virta |  Tommi Miettinen |
| Kärpät | Oulu | Oulun Energia Areena | 6 768 | 7 700 000 |  Hannu Aravirta |  Ilkka Mikkola |
| Lukko | Rauma | Kivikylän Areena | 5 400 | 7 100 000 |  Rauli Urama |  Tomi Pettinen |
| Pelicans | Lahti | Isku Areena | 5 534 | 5 600 000 |  Pasi Räsänen |  Jan Latvala |
| SaiPa | Lappeenranta | Kisapuiston jäähalli | 4 825 | 3 900 000 |  Ari-Pekka Selin |  Ville Koho |
| Tappara | Tampere | Hakametsän jäähalli | 7 600 | 4 500 000 |  Sami Hirvonen |  Pekka Saravo |
| TPS | Turku | HK Areena | 11 820 | 4 300 000 |  Jukka Koivu |  Ville Vahalahti |
| Ässät | Pori | Isomäen jäähalli | 6 481 | 4 200 000 |  Pekka Rautakallio |  Matti Kuparinen |
Runkosarja > Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | O | 3P | 2P | 1P | 0P | TM | PM | ME | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | JYP | 60 | 39 | 4 | 4 | 13 | 186 | 97 | 89 | 129 | 2,15 |
| 2. | Ässät | 60 | 30 | 11 | 7 | 12 | 176 | 132 | 44 | 119 | 1,98 |
| 3. | HIFK | 60 | 31 | 6 | 12 | 11 | 199 | 140 | 59 | 117 | 1,95 |
| 4. | Lukko | 60 | 27 | 6 | 5 | 22 | 175 | 157 | 18 | 98 | 1,63 |
| 5. | KalPa | 60 | 26 | 9 | 2 | 23 | 150 | 141 | 9 | 98 | 1,63 |
| 6. | Jokerit | 60 | 25 | 6 | 9 | 20 | 165 | 150 | 15 | 96 | 1,60 |
| 7. | HPK | 60 | 25 | 4 | 9 | 22 | 154 | 151 | 3 | 92 | 1,53 |
| 8. | Kärpät | 60 | 23 | 8 | 4 | 25 | 151 | 161 | -10 | 89 | 1,48 |
| 9. | Blues | 60 | 21 | 8 | 7 | 24 | 142 | 151 | -9 | 86 | 1,43 |
| 10. | Ilves | 60 | 21 | 7 | 4 | 28 | 161 | 192 | -31 | 81 | 1,35 |
| 11. | Tappara | 60 | 17 | 7 | 6 | 30 | 142 | 181 | -39 | 71 | 1,18 |
| 12. | SaiPa | 60 | 16 | 4 | 9 | 31 | 137 | 186 | -49 | 65 | 1,08 |
| 13. | TPS | 60 | 12 | 8 | 8 | 32 | 134 | 186 | -52 | 60 | 1,00 |
| 14. | Pelicans | 60 | 17 | 2 | 4 | 37 | 133 | 180 | -47 | 59 | 0,98 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Perttu Lindgren | Lukko | 56 | 23 | 43 | 66 | +14 |
| 2. |  Ville Peltonen | HIFK | 54 | 28 | 37 | 65 | +21 |
| 3. |  Janne Lahti | Jokerit | 59 | 37 | 22 | 59 | +29 |
| 4. |  Kurtis McLean | Lukko | 60 | 16 | 39 | 55 | +1 |
| 5. |  Teemu Pulkkinen | Jokerit | 55 | 18 | 36 | 54 | +23 |
| 6. |  Antti Pihlström | JYP | 59 | 30 | 23 | 53 | +24 |
| 7. |  Kimmo Kuhta | HIFK | 59 | 24 | 27 | 51 | +23 |
| 8. |  Eric Perrin | JYP | 50 | 18 | 32 | 50 | +24 |
| 9. |  Jesse Niinimäki | Ilves | 57 | 17 | 32 | 49 | -4 |
| 10. |  Sakari Salminen | KalPa | 57 | 12 | 33 | 45 | -16 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (puolustajat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ville Uusitalo | Ässät | 59 | 7 | 32 | 39 | +20 |
| 2. |  Markus Nordlund | TPS | 55 | 16 | 20 | 36 | -13 |
| 3. |  Martti Järventie | HIFK | 58 | 8 | 26 | 34 | +14 |
| 4. |  Juha Leimu | Tappara | 50 | 12 | 19 | 31 | -14 |
| 5. |  Sami Vatanen | JYP | 52 | 11 | 20 | 31 | +30 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (tulokkaat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Teemu Pulkkinen | Jokerit | 55 | 18 | 36 | 54 | +23 |
| 2. |  Antti Kerälä | Jokerit | 60 | 17 | 24 | 41 | +22 |
| 3. |  Joel Armia | Ässät | 48 | 18 | 11 | 29 | +9 |
| 4. |  Joonas Donskoi | Kärpät | 52 | 16 | 11 | 27 | +7 |
| 5. |  Matias Sointu | Ilves | 43 | 7 | 13 | 20 | -7 |
Runkosarja > Runkosarjan maalipörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Janne Lahti | Jokerit | 59 | 37 | +29 |
| 2. |  Antti Pihlström | JYP | 59 | 30 | +24 |
| 3. |  Ville Peltonen | HIFK | 54 | 28 | +21 |
| 4. |  Juuso Puustinen | HPK | 59 | 26 | +5 |
| 5. |  Kimmo Kuhta | HIFK | 59 | 24 | +23 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi

Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Nollapelit | Torjunta-% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Joni Myllykoski | JYP | 32 | 48 | 9 | 93,85 |
| 2. |  Eero Kilpeläinen | Ässät | 53 | 110 | 6 | 93,34 |
| 3. |  Pekka Tuokkola | JYP | 28 | 44 | 7 | 93,22 |
| 4. |  Mika Noronen | Lukko | 27 | 55 | 5 | 92,86 |
| 5. |  Juuso Riksman | HIFK | 32 | 61 | 4 | 92,80 |
Runkosarja > Ottelutaulukko

ja = ottelu ratkaistiin jatkoajalla.
vl = ottelu ratkaistiin voittomaalikilpailussa.
| koti \ vieras | Blues | HIFK | HPK | Ilves | Jokerit | JYP | KalPa | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Blues |  | 0–2 3–2 1–4 | 4–0 4–2 | 7–2 4–3 vl | 4–2 3–2 | 0–3 1–2 | 5–2 1–2 vl 0–1 | 2–1 ja 3–1 3–2 | 4–1 1–2 | 3–0 3–5 | 3–2 3–1 4–2 | 3–1 2–1 ja | 3–0 2–3 vl | 0–1 2–3 ja |
| HIFK | 2–1 vl 5–2 |  | 7–1 3–1 | 6–0 4–0 | 5–3 1–2 2–3 ja 3–2 vl | 2–0 0–3 | 4–1 1–2 vl 2–5 | 3–1 3–5 | 3–4 vl 6–3 | 7–3 5–0 9–3 | 3–2 vl 4–1 | 3–0 2–3 ja | 5–2 2–1 vl | 11–3 1–2 vl |
| HPK | 6–2 4–1 | 6–2 4–3 vl |  | 4–2 2–1 vl | 1–4 1–2 | 5–4 3–1 4–1 | 2–3 ja 3–1 | 3–2 0–1 vl | 4–6 3–1 2–3 | 3–2 1–2 | 3–1 2–1 vl | 2–4 3–2 vl 3–2 | 8–2 0–4 | 1–2 ja 3–2 2–3 ja |
| Ilves | 1–2 4–1 | 6–1 3–2 ja | 6–4 1–3 1–5 |  | 5–4 ja 4–2 | 2–4 4–1 | 1–2 1–3 | 1–3 3–4 | 2–4 5–6 vl 4–2 | 3–2 5–4 | 3–2 vl 4–3 | 1–5 5–0 2–6 | 0–7 2–4 4–1 | 3–2 ja 2–4 |
| Jokerit | 3–2 2–3 vl 1–2 vl | 4–3 ja 5–0 3–4 | 3–0 4–1 | 5–6 vl 3–5 |  | 4–3 1–2 4–1 | 5–3 1–0 ja | 1–5 1–2 | 1–2 3–4 vl | 4–3 vl 5–3 3–1 | 6–2 5–2 | 2–1 6–3 | 5–0 3–1 | 0–3 1–2 |
| JYP | 3–0 4–1 5–1 | 3–4 vl 1–4 4–2 | 3–1 4–0 1–3 | 3–1 7–1 | 1–0 5–2 |  | 4–0 3–2 | 2–1 7–3 | 6–1 4–1 | 3–2 ja 9–2 | 3–1 9–1 4–0 | 6–0 0–1 vl | 3–0 1–0 ja | 3–0 3–2 ja |
| KalPa | 7–3 1–0 | 2–1 4–3 ja | 3–2 ja 3–2 | 2–1 vl 4–2 | 0–4 2–1 2–3 | 3–2 vl 0–3 0–1 ja |  | 6–2 1–2 | 5–0 2–7 | 5–0 1–2 4–2 | 0–1 4–3 vl 5–2 | 5–2 1–3 | 1–5 2–1 | 3–4 1–3 |
| Kärpät | 3–5 5–4 vl 4–1 | 1–3 2–3 | 4–3 3–1 1–4 | 4–2 1–4 4–1 | 7–2 2–1 vl | 1–2 4–2 | 5–1 2–3 |  | 5–4 4–3 | 0–3 5–4 ja | 1–2 4–3 vl | 3–5 5–3 | 4–2 1–4 4–3 ja | 1–4 2–3 vl |
| Lukko | 2–1 vl 2–3 ja | 1–2 2–3 | 0–4 0–2 | 3–4 2–3 | 5–4 vl 3–2 | 4–1 2–0 | 6–3 5–2 | 4–0 1–0 vl 1–2 |  | 5–3 1–2 vl | 0–2 3–1 | 6–3 2–3 ja | 9–2 3–2 3–0 | 2–3 5–2 5–1 3–0 |
| Pelicans | 4–2 3–1 5–2 | 2–4 1–3 | 2–4 3–2 | 5–1 2–3 | 6–0 0–1 | 0–3 1–4 1–3 | 1–3 0–3 4–5 1–2 | 4–1 1–3 | 5–1 0–1 |  | 1–2 5–1 | 3–2 4–1 | 1–0 5–1 | 1–3 0–4 |
| SaiPa | 3–4 vl 5–3 | 3–5 1–4 2–1 | 1–3 3–2 | 5–7 2–3 | 0–3 1–2 4–6 | 2–4 3–2 vl | 2–3 ja 2–3 | 2–3 0–1 | 3–5 2–1 | 4–3 vl 3–0 4–3 |  | 5–3 3–1 5–2 | 2–3 2–1 | 1–4 3–4 ja |
| Tappara | 0–1 1–3 | 4–3 vl 4–3 vl | 1–3 3–2 vl | 3–2 3–2 | 3–2 2–1 | 1–3 2–5 | 1–3 2–3 | 3–1 4–3 ja 3–4 ja | 6–2 1–4 2–6 | 4–2 2–1 | 4–3 1–2 2–5 |  | 3–1 3–0 2–3 vl | 3–4 1–4 |
| TPS | 0–7 3–2 vl | 3–2 ja 2–5 | 5–4 vl 3–2 vl 6–2 | 1–3 2–4 0–1 2–0 | 2–3 vl 2–3 ja | 1–4 2–4 | 2–5 2–1 | 4–1 1–2 vl | 2–4 5–0 | 5–0 2–3 vl | 3–2 ja 2–3 ja | 6–5 ja 1–3 |  | 2–4 1–4 4–8 |
| Ässät | 5–0 3–4 vl | 2–3 vl 2–4 | 0–2 2–1 vl | 4–2 3–4 vl 2–3 vl | 3–2 vl 2–3 | 0–2 3–2 | 4–3 2–1 | 4–1 1–2 4–0 | 3–2 ja 1–3 3–2 ja | 3–1 3–1 | 3–2 3–4 vl | 4–3 ja 3–0 4–0 | 6–3 6–2 |  |
Talviklassikko

Helsingin paikallisseurat Jokerit ja HIFK pelasivat ulkoilmaottelun Helsingin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011. Ottelua markkinoitiin Talviklassikko-nimellä NHL Winter Classicin esimerkin mukaisesti. Tätä ennen olympiastadionilla oli pelattu jääkiekkoa vuonna 1941. Ottelu oli osa jääkiekon SM-liigan kautta, eli ottelusta jaettiin normaalisti sarjapisteet. Tapahtuman budjetti oli miljoona euroa.
SM-liigan toimitusjohtajan Jukka-Pekka Vuorisen mukaan tämänkaltaista tapahtumaa oli suunniteltu jo vuosia. Ottelun tavoitteena oli tehdä Pohjoismaiden jääkiekko-otteluiden yleisöennätys ja siinä onnistuttiin, kun tapahtumaa seurasi 36 644 ihmistä. Vanha ennätys oli tehty Ruotsissa, Göteborgin Ullevissa pelatussa ulkoilmaottelussa kaudella 2009–2010. Tuota ottelua seurasi 31 144 katsojaa.
Ottelun voitti HIFK maalein 4-3.
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| JYP – Lukko |
| --- | --- | --- | --- |
| 15.4. | JYP | Lukko | 2–4 |
Lukko voitti pronssia.
Pudotuspelit > Loppuottelut (paras seitsemästä)

| HIFK – Blues |
| --- | --- | --- | --- |
| 13.4. | HIFK | Blues | 3–2 |
| 14.4. | Blues | HIFK | 1–5 |
| 16.4. | HIFK | Blues | 5–3 |
| 18.4. | Blues | HIFK | 2–4 |
HIFK voitti Suomen mestaruuden voitoin 4–0.
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Juha-Pekka Haataja | HIFK | 14 | 8 | 8 | 16 | +4 |
| 2. |  Mikael Granlund | HIFK | 15 | 5 | 11 | 16 | +2 |
| 3. |  Jakub Petružálek | Lukko | 13 | 9 | 5 | 14 | +5 |
| 4. |  Lennart Petrell | HIFK | 13 | 7 | 5 | 12 | +5 |
| 5. |  Petri Lammassaari | Blues | 14 | 7 | 5 | 12 | −3 |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi (puolustajat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Toni Söderholm | HIFK | 15 | 4 | 6 | 10 | +9 |
| 2. |  Ville Lajunen | Blues | 17 | 3 | 5 | 8 | -4 |
| 3. |  Oskari Korpikari | Blues | 17 | 2 | 6 | 8 | +3 |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi (tulokkaat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | +/- |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Roope Talaja | Blues | 18 | 2 | 1 | 3 | 0 |
| 2. |  Matias Sointu | Ilves | 6 | 2 | 1 | 3 | -1 |
| 3. |  Jaakko Rissanen | KalPa | 6 | 1 | 2 | 3 | +3 |
Pudotuspelit > Maalivahtien torjuntapörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Torjunnat | Päästetyt maalit | Nollapelit | Maalit/ottelu | Torjuntaprosentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Juuso Riksman | HIFK | 371 | 24 | 1 | 1,52 | 94,34 |
| 2. |  Ján Lašák | Jokerit | 219 | 14 | 1 | 1,94 | 93,99 |
| 3. |  Eero Kilpeläinen | Ässät | 163 | 11 | 1 | 1,78 | 93,68 |
Liigakarsinta (paras seitsemästä)

| Pelicans – Sport |
| --- | --- | --- | --- |
| 19.3. | Pelicans | Sport | 4–0 |
| 22.3. | Sport | Pelicans | 3–4 ja. |
| 24.3. | Pelicans | Sport | 8–3 |
| 26.3. | Sport | Pelicans | 0–2 |
Pelicans säilytti SM-liigapaikkansa voitoin 4–0.
Palkinnot

| Joukkuepalkinnot> Palkinto | Joukkuepalkinnot> Peruste | Joukkuepalkinnot> Saaja | Joukkuepalkinnot> Lähde | Joukkuepalkinnot> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kanada-malja | SM-liigan mestari | HIFK |  |  |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | JYP |  |  |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Blues |  |  |
| Hopealuistin | paras erikoistilannejoukkue | JYP |  |  |
Pelaajapalkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Lasse Oksanen -palkinto | runkosarjan paras pelaaja |  Ville Peltonen | HIFK |  |
| Jari Kurri -palkinto | pudotuspelien arvokkain pelaaja |  Toni Söderholm | HIFK |  |
| Kultainen kypärä | pelaajien valitsema paras pelaaja |  Ville Peltonen | HIFK |  |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | runkosarjan pistepörssin voitto |  Perttu Lindgren | Lukko |  |
| Aarne Honkavaara -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä |  Janne Lahti | Jokerit |  |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Juuso Riksman | HIFK |  |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Sami Vatanen | JYP |  |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | paras tulokas |  Teemu Pulkkinen | Jokerit |  |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Ville Peltonen | HIFK |  |
| Matti Keinonen -palkinto | paras tehotilasto |  Sami Vatanen | JYP |  |
| Veikkauksen Kultainen kypärä | pelaa eniten otteluita Kultainen kypärä päässään |  Ville Viitaluoma | HPK |  |
| Juha Rantasila -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä (puolustaja) |  Markus Nordlund | TPS |  |
Muut palkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Jari Levonen ja Antti Boman |  |  |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Kristian Vikman |  |  |
| Kultainen pilli | pelaajien äänestämä paras erotuomari |  Jari Levonen |  |  |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Petri Matikainen | Blues |  |
| Mestarijoukkueen valmentajapalkinto | mestarijoukkueen päävalmentaja |  Kari Jalonen | HIFK |  |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: HIFK
: Blues
: Lukko
4.: JYP
5.: Ässät
6.: KalPa
7.: Jokerit
8.: Ilves
9.: HPK
10.: Kärpät
11.: Tappara
12.: SaiPa
13.: TPS
14.: Pelicans
Aiheesta muualla

SM-liigan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Talviklassikko-tapahtuman juliste.
Pentti Puttonen

Pentti Ilmari Puttonen (14. lokakuuta 1934 Jyväskylä – 15. joulukuuta 1998 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija.
Vuoden 1963 paras etenijä Pentti Puttonen pelasi aktiivisesti 15 vuotta, joista seitsemän SM-sarjassa saavuttaen pronssia 1961 (Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat). Osallistui Mestarit-Muu Suomi -otteluun 1963.
Puttosen aiempi seura oli Jyväskylän Hiihtoseura. Mäkihypyssä Puttonen kilpaili vuosina 1946–1950 ja sijoittui nuorten SM-kilpailuissa parhaimmillaan kymmenenneksi. Puttonen harrasti perhokalastusta. Hän oli ammatiltaan faktori. Kotikunta oli Jyväskylä.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-pronssi: 1961
Pesäpallon etenijäkuningas: 1963