stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jacobus Petri Röd
Syntyperä

Jacobus Petri Röd oli suomalaissyntyinen oppinut, jonka taustasta tiedetään kovin vähän. Suomessa esiintyy myös muita Röd-nimisiä henkilöitä, ja oletettavasti he ovat samaa sukua. Eräs Nils Magnusson Röd (mainitaan 1438), asemies Piikkiön Rödilästä, oli naimisissa Elin Ervastdotterin kanssa, joka oli Turun piispa Olavi Maununpojan nuorempi sisarpuoli.
Ura

Jacobus Petri Röd oli ylioppilas Leipzigin yliopistossa 1414, Pariisin yliopistossa 1417, baccalaureus 1418 ja sai opetuslisenssin, lopuksi maisteri 1419.
Röd oli Pariisin yliopiston englantilais-saksalaisen kansakunnan prokuraattori 1425–1426, 1427, rahastonhoitaja 1426–1427, regenttimaisteri 1427–1428. Lisäksi Röd oli Pariisissa opiskelevien suomalaisten suosiman  Linköpingin hiippakunnan asuntolan esimies.
Suomeen palattuaan hän toimi Lohjan kirkkoherrana ja Turun tuomiokapitulin kaniikkina 1432.
Opettaminen

Röd opetti yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä sekä vaikutti englantilais-saksalaisen kansakunnan luottamustoimissa. Hän johti Pariisin yliopistossa 1420-luvulla opiskellutta suomalaisryhmää, jonka tunnetuin jäsen oli yliopiston rehtoriksi ylennyt, myöhempi Turun piispa Olavi Maununpoika.
Röd luennoi "karmeliittojen koulussa päivällisen jälkeen" matematiikan kurssiin kuuluvaa planeettateoriaa. Hänen tekstinään oli todennäköisesti Campanus Novaralaisen 1200-luvun puolivälissä kirjoittama ja useina käsikirjoituksina levinnyt ensimmäinen latinankielinen yksityiskohtainen ptolemaiolaisen järjestelmän esitys, joka antaa perustiedot taivaankappaleitten koosta ja liikkeistä sekä niiden mittaamisesta.
Ei ole tiedossa, kuinka kauan hän piti luentojaan.
Jared Spurgeon

| Jared Spurgeon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1989 (ikä 34) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tank
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  174 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelinumero:  46
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Houston Aeros (AHL)
NHL-varaus:  156. varaus, 2008 New York Islanders
Jared Spurgeon (s. 29. marraskuuta 1989 Edmonton, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Minnesota Wildia. Syyskuussa 2019 pelattuaan yhdeksän kautta Wildissa, hän teki kaudesta 2019-2020 voimaan astuvan seitsemän vuoden ja  vuosipalkaltaan noin 7,6 miljoonan dollarin sopimuksen.
Spurgeonin veli, Tyler Spurgeon, on myös ammattilaisjääkiekkoilija.
Ura

New York Islanders varasi WHL-junioriliigan mestarijoukkueessa Spokane Chiefsissä pelanneen Spurgeonin vuoden 2008 NHL:n varaustilaisuudessa, kuudennella kierroksella. Spurgeon ei kuitenkaan solminut sopimusta Islandersin kanssa, ja varauksen rauettua hän sai ennen kautta 2010–2011 kutsun Minnesota Wildin harjoitusleirille.
Spurgeon teki Wildin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen, ja aloitti ensimmäisen kautensa AHL-farmijoukkueessa Houston Aerosissa. Pelattuaan alkukaudesta 23 AHL-ottelua, hänet nostettiin ylös NHL-joukkueeseen, jossa on siitä lähtien myös pysynyt.
Ennen kauden 2020-2021 alkua Wild nimesi Spurgeonin joukkueen kapteeniksi.
Aiheesta muualla

Jared Spurgeon Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)Tämä urheilijaan liittyvä artikkeli on tynkä. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.
John Gardner Wilkinson

John Gardner Wilkinson
John Gardner Wilkinson  (5. lokakuuta 1797 – 29. lokakuuta 1875)  oli brittiläinen tutkimusmatkailija, arkeologi ja egyptologi, joka mainitaan usein brittiläisen egyptologian isänä. Wilkinson osallistui faarao Akhenatenin rakennuttaman Akhetatenin tutkimuksiin. Hän julkaisi teoksen The Topography of Thebes and General View of Egypt vuonna 1835.
Aiheesta muualla

Gardner Wilkinson: Modern Egypt and Thebes, Archive.orgissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Gardiner Wilkinson
Käännös suomeksi
Joseph Harding

| Joseph Harding |
| --- | --- |
 Joseph Harding kuvattuna teoksessa Dairy Farming: Being the Theory, Practice, and Methods of Dairying (1880).
Henkilötiedot
Syntynyt: 1805 Somerset, Englanti
Kuollut: 1876
Ammatti:  juustonvalmistaja
Joseph Harding (1805–1876) oli englantilainen juustonvalmistaja, joka tunnetaan etenkin cheddarjuuston valmistukseen liittyvien tapojen kehittämisestä. Joskus häneen viitataankin cheddarjuuston isänä.
Elämäkerta

Joseph Harding syntyi maanviljelijäperheeseen Somersetissä Englannissa vuonna 1805.
Vuonna 1851 Harding aloitti maitotilansa Vale Court Farm-maatilalla. Vale Court Farm sijaitsi perinteisen cheddarjuuston valmistusalueen pohjoispuolella ja sitä pidettiin juustonvalmistukseen sopimattomana alueena. Harding alkoi kuitenkin opiskella juuston valmistusta kokeillen eri tuotantotapoja.
Vuonna 1860 Harding julkaisi artikkelin cheddarjuuston valmistustavoista julkaisussa Journal of the Royal Agricultural Society of England. Harding kuvaili ensimmäisenä chaddarin valmistustappaa, jossa juustomassaa kuumennetaan ennen jauhatusta, mikä tasas johti hienojakoisempaan rakenteeseen juustossa. Harding kehitti myös parannellun version cheddarin valmistuksessa käytetystä juustomyllystä. Molemmat edellämainituista yleistyivät cheddarin valmistuksessa seuranneen vyuosisadan aikana. Hardingiin onkin viitattu joskus cheddarjuuston isänä.
Harding vaikutti huomattavasti myös moniin muihin juustonvalmistustapoihin, joita sovelletaan edelleen. Juuston happamuutta alettiin mitata Hardingin esimerkin mukaisesti lakmustestillä, tuotantoeläimiä alettiin pitää erillään juustonvalmistustiloista, kaupallisten juoksutteiden käyttö lisääntyi kotitekoisten kustannuksella ja juustoa alettiin kypsyttää korkeammissa lämpötiloissa. Harding kuoli vuonna 1876.
Hardingin muistolaatta kirkossa Marksburyssa.
Juan Antonio Ipiña

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Antonio Ipiña Iza
Syntymäaika: 23. elokuuta 1912
Syntymäpaikka: Ortuella, Vizcaya, Espanja
Kuolinaika: 8. syyskuuta 1974 (62 vuotta)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1933–1935 1935–1936 1939–1949 | Real Sociedad Atlético Madrid Real Madrid | 36 (8) 22 (0) 232 (7) |
Maajoukkue
| 1936–1946 | Espanja | 6 (0) |
Valmennusura
1950–1952 1952–1953 1958–1959 1961–1962: Real Valladolid Real Madrid Sevilla Athletic Bilbao
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juan Antonio Ipiña Iza (23. elokuuta 1912 Ortuella, Vizcayan maakunta, Espanja – 8. syyskuuta 1974) oli espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ipiña oli kuudes perheensä yhteensä seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä työskenteli kaivosmiehenä ja perheen kotiolot olivat vaatimattomat. Ipiña lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja siirtyi itsekin töihin kaivoksille. Hän oli jo nuorena kiinnostunut jalkapallosta, jota hän harrasti yleisurheilun ja pelotan ohella.
Jalkapalloa Ipiña pelasi kotimaakuntansa pikkuseuroissa, kunnes pääsarjaseura Real Sociedad hankki hänet riveihinsä kaudeksi 1933–1934. Real Sociedadissa hän pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään pääkaupungin Atlético Madridiin, mutta pelit Atléticossa katkesivat jo yhden kauden jälkeen Espanjan sisällissodan alettua. Sisällissodan jälkeen Ipiña edusti kymmenen kautta Real Madridia ja nousi aina joukkueen kapteeniksi asti. Ajat olivat seuralle vaikeita eikä kansallisessa pääsarjassa tullut menestystä, paras sijoitus oli toinen vuosina 1942 ja 1945. Espanjan cupin joukkue kuitenkin voitti kahdesti peräkkäin vuosina 1946–1947. Espanjan maajoukkueessa Ipiña pelasi kuusi ottelua vuosina 1936–1946.
Pelaajauransa jälkeen Ipiña toimi valmentajana ja luotsasi Espanjan pääsarjassa Real Valladolidia, Real Madridia, Sevillaa ja Athletic Bilbaoa. Vuonna 1952 Real Madrid voitti hänen valmennuksessaan Etelä-Amerikassa pelatun Pequeña Copa del Mundon, joka oli Intercontinental Cupin eräänlainen edeltäjä. Kaudella 1953–1954 Ipiña toimi teknisenä sihteerinä, kun Real Madrid voitti ensimmäisen Espanjan pääsarjamestaruutensa sitten 1930-luvun.
Juan Antonio Flores Santana

Juan Antonio Flores Santana (3. heinäkuuta 1927 Bocas de Licey, Tamboril – 9. marraskuuta 2014 Santiago de los Caballeros) oli dominikaanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1953 ja nimitettiin La Vegan piispaksi 24. huhtikuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Hugo Eduardo Polanco Brito, jota avustivat Tomás Francisco Reilly ja Juan Félix Pepén y Soliman.
Flores Santana sai 13. heinäkuuta 1992 nimityksen Santiago de los Caballerosin piispaksi ja sitten 14. helmikuuta 1994 arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 16. heinäkuuta 2003.
Juan Antonio Orenga

| Juan Antonio Orenga |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Juan Antonio Orenga Forcada
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Castellón de la Plana, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  206 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1983–1984 1984–1985 1985–1988 1988–1996 1996–1998 1998–2000 2000–2002:   Real Madrid  CB Collado Villalba  CD Cajamadrid  Club Estudiantes  Real Madrid  CB Málaga  Cáceres CB
Maajoukkueet
:   Espanja
Valmennusura
2005–2006 2012–2014:   Club Estudiantes  Espanja
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Italia 1991 |  |  |
Juan Antonio Orenga Forcada (s. 29. heinäkuuta 1966 Castellón de la Plana) on espanjalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän toimi vuosina 2012–2014 Espanjan maajoukkueen päävalmentajana.
Pelaajana Orenga voitti muun muassa Espanjan maajoukkueessa EM-pronssia Italiasta 1991. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Orengan edustama Espanja sijoittui yhdeksänneksi.
Valmentajana Orenga toimi Espanjan maajoukkueen päävalmentajana vuoden 2014 kotikisoissa. Nimivahvalla ryhmällä turnaukseen päässyt joukkue ei kuitenkaan selviytynyt etukäteen odotettuun loppuotteluun Yhdysvaltoja vastaan vaan hävisi jo puolivälierissä Ranskalle, mistä syystä Orenga erosi tehtävästään kisojen jälkeen.
Joseph H. Lewis

| Joseph H>  Lewis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1907
Kuollut: 2000
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Joseph H. Lewis (1907–2000) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka ohjasi lähinnä B-luokan elokuvia. Hänen arvostetuimpiin ohjauksiinsa kuuluvat  Rikosten pyörteessä ja Häikäilemättömät. 1950-luvun lopussa hän siirtyi televisiosarjojen pariin.
Lewis on palkittu kahdesti merkittävästä urastaan, Los Angelesin elokuvakriitikkojen yhdistyksen palkinnolla ja St. Louisin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Filmografia

1937 The Singing Outlaw
1937 Courage of the West
1938 The Last Stand
1938 Border Wolves
1938 The Spy Ring
1939 Two-Fisted Rangers
1940 Pride of the Bowery
1940 That Gang of Mine
1940 Boys of the City
1940 The Return of Wild Bill
1940 Texas Stagecoach
1940 The Man from Tumbleweeds
1940 Blazing Six Shooters
1941 Arizona Cyclone
1941 Criminals Within (nimellä Joseph Lewis)
1941 Invisible Ghost
1942 Secrets of a Co-Ed
1942 Boss of Hangtown Mesa
1942 The Silver Bullet
1942 Bombs Over Burma
1942 The Mad Doctor of Market Street
1944 Minstrel Man
1945 My Name Is Julia Ross
1945 The Falcon in San Francisco
1946 Pimeä oli yö
1948 Enoni kummittelee
1948 Miekka kädessä
1949 Lain vihollinen
1950 Nainen ilman passia
1950 Rikosten pyörteessä
1952 Kadoksissa (nimellä Joseph Lewis)
1952 Läpi sulkutulen
1953 Huuto suolta
1955 Ase on puhunut
1955 Häikäilemättömät (nimellä Joseph Lewis)
1956 7. ratsuväki
1957 Hehkuvaa vihaa
1958 Terroria Texasissa
Juan Antonio Lavalleja

Juan Antonio Lavalleja (1784-1853) oli uruguaylainen kapinallinen ja poliitikko. Hän johti 33 sankariksi kutsuttua kapinallisten ryhmää, joka vuonna 1825 nousi kapinaan Brasiliaa vastaan ja julisti itäisen provinssin, nykyisen Uruguayn itsenäiseksi.
Lavalleja liittyi José Gervasio Artigasin joukkoihin 1811 ja osallistui taisteluihin vuoteen 1818, jolloin hän jäi sotavangiksi ja joutui Rio de Janeiroon vuoteen 1821 asti.
Lavalleja oli perustamassa kansallispuoluetta eli valkoisia (Blanco).
Joseph Grimaldi

Joseph Grimaldi (1778–1837) oli englantilainen pantomiimitaiteilija, jota pidetään klassisen klovnin roolin keksijänä. Hän otti käyttöön pikkulapsen pukua jäljittelevän värikkään asun ja meikin, johon kuului valkoinen naama, punaiset huulet, liioiteltu poskipuna ja kaarevat kulmakarvat. Meikin käyttö oli suuri muutos, koska aikaisemmin pantomiimiesiintyjät olivat käyttäneet naamioita.
Grimaldi syntyi teatterisukuun; sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat esiintyneet näyttämöllä. Joseph, jota kutsuttiin Joeksi, esiintyi itse kaksivuotiaasta, ja aluksi hän kulki isänsä esityksessä rohkaisemassa yleisöä aplodeihin mutta sai iän myötä vaativampia rooleja.
Grimaldin omista ohjelmanumeroita suosituimmaksi nousi Harlekiini ja Hanhiemo. Hän kehittyi pantomiimitaiteilijana mutta esitti myös lauluja. Hän rakensi kummallisia hahmoja kuten Kasvismiehen. Hän oli akrobaatti ja jonglööri, miekkailija ja tanssija. Hän suunnitteli ja rakensi lavasteita ja pukuja ja toimi tanssiesitysten koreografina.
Grimaldin yksityiselämässä oli monia suruja: hänen veljensä karkasi merille, nuori vaimo kuoli lapsivuoteeseen ja poika alkoholisoitui ja kuoli 21-vuotiaana. Grimaldi itse loukkaantui monissa tapaturmissa ja piti jäähyväisnäytöksensä 2 000 katsojalle maaten näyttämöllä. Näyttämön täyttivät lukuisat Grimaldin klovnikollegat, mutta Grimaldi itse lauloi tunnetuimman numeronsa.
Grimaldi kirjoitti muistelmansa, ja kustantajan pyynnöstä nuori Charles Dickens toimitti ne elämäkerraksi.
Grimaldia esittävä posliininukke Derbyn kaupunginmuseossa.
Nykyisinkin klovnit kunnioittavat hänen muistoaan muistojumalanpalveluksessa, joka järjestetään helmikuun ensimmäisenä sunnuntaina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Grimaldi Wikimedia Commonsissa
Iso Vuorijärvi (Orivesi)

| Iso Vuorijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°47′33″N, 24°13′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Kirvesjärveen 
Järvinumero:  35.745.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176,3 m  
Rantaviiva:  2,387 km  
Pinta-ala:  13,505 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Vuorijärvi 
Iso Vuorijärvi , joka kirjoitetaan usein myös Iso-Vuorijärvi, on Pirkanmaalla Oriveden Yröskulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,5 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen länsiosa kapenee 100 metriä leveäksi lahdeksi, jolla on pituutta 450 metriä. Järvi sijaitsee Siikanevan kaakkoispuolella kohoavalla mäkisellä järvialueella. Järven lähiympäristössä ei ole korkeita mäkiä, mutta sen kaakkois- ja itäpuolella on kallioalue. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven etelärantaa seuraa kävelypolku, jonka yhteydessä on järven itä- ja länsipäässä on kartoissa merkitty nuotiopaikat. Itärannan kalliorannassa on luola. Läntiselle nuotiopaikalle tulee pohjoisesta metsäautotie, joka lähtee kantatieltä 66.
Luontoarvoja

Järvi kuuluu osana Oriveden kaupungin Iso-Vuorijärven ja Siikajärven kävelyreitteihin, jotka ohittavat järvet: Iso Vuorijärvi, Kirvesjärvet, Salmijärvi, Iso Petäjäjärvi, Siikajärvi, Siikajärvenlakkari ja Saarijärvi. Järven itärannan kalliot ovat jylhät ja ne työntyvät ikään kuin ulos rannasta ja muodostavat niin sanotut riippukalliot, joiden alla voi olla sateelta suojassa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,3 metriä mpy. Siihen on johdettu yhden suon kuivatusvedet. Järven laskuoja sijaitsee itäpäässä järveä ja se laskee Kirvesjärvien kautta Salmijärveen.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa ei järveen laskenut ojia muualta eikä järven kautta kulkenut karttaan merkittyjä polkuja. Vähän Vuorijärven etelärannassa sijaitsi kämppä, josta tuli myöhemmin järvelle polku. Järveen laskeva suo-oja on kaivettu vuoden 1986 jälkeen.
Aiheesta muualla

Orivesi: Iso-Vuorijärven ja Siikajärven reitit (Arkistoitu – Internet Archive)
Iso-Vuorijärvi, Oriveden Luonnonsuojeluyhdistys ry.
Hämäläinen, Marko: Iso-Vuorijärven luola ja retkeilyreitti, Orivesi, Retkipaikka.fi
Piittinen, Jenny: Talvinen retki Iso-Vuorijärvelle, Orivesi, Retkipaikka.fi
(35.7)
Jokaisenoikeus

Jokaisenoikeuksilla eli jokamiehenoikeuksilla tarkoitetaan jokaisen oikeutta nauttia luonnosta ja hyödyntää sitä riippumatta alueen omistus­suhteista. Luonnon käyttämiseen jokaisenoikeuksien sallimissa rajoissa ei siis tarvita maanomistajan eikä maan haltijan lupaa, eikä jokaisenoikeuksien käyttämisestä tarvitse maksaa.
Jokaisenoikeuksia on Suomen lisäksi ainakin Ruotsissa, Norjassa ja Islannissa, Skotlannissa ja Sveitsissä. Tarkat säännökset vaihtelevat eri maissa. Monissa Euroopan maissa luonnossa liikkuminen vaatii maanomistajan luvan, ja monissa niissäkin maissa, joissa maanomistajan lupaa ei tarvita liikkumiseen luonnossa, maanomistaja voi kieltää liikkumisen. Jos maanomistaja kutsuu paikalle poliisin, voi toinen osapuoli saada piharauhan rikkomisen vuoksi jopa sakot lainsäädännön katsomalla tavalla.[lähde? ]
Jokaisenoikeuksiin sisältyy aina vaatimus niiden harmittomuudesta: oikeutta ei saisi käyttää haittaa tai häiriötä tuottavalla tavalla. Erityisesti on huolehdittava, ettei kenenkään kotirauhaa rikota.
Metsähallitus ilmoitti 26. kesäkuuta 2023 alkavansa käyttää viestinnässään aiheesta sukupuolineutraalia termiä jokaisenoikeudet aiemman jokamiehenoikeudet termin sijaan.  Tätä termiä käyttävät myös Ympäristöministeriö, ELY-keskus, Suomen ympäristökeskus, Metsänhoitoyhdistys, Suomen Kotiseutuliitto, Marttaliitto ja Suomen Latu.
Jukka Immonen

| Jukka Immonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1978 (ikä 46)  Helsinki
Ammatti:  musiikkituottaja
Näyttelijä
Palkinnot
  Vuoden tuottaja (2005) (Emma-gaala)  Vuoden tuottaja (2010) (Emma-gaala)  Vuoden tuottaja (2016) (Emma-gaala)  Vuoden tuottaja (2018) (Emma-gaala)  
Aiheesta muualla
IMDb
Jukka Immonen (s. 14. huhtikuuta 1978) on suomalainen muusikko, äänitetuottaja ja säveltäjä. Hän on vaikuttanut useiden kotimaisten ja ulkomaisten artistien levyillä säveltäjänä, tuottajana, äänittäjänä, miksaajana, muun muassa Jenni Vartiaisen, Anna Abreun, Anssi Kelan, Asan, Redraman, Elastisen, norjalaisen Margaret Bergerin ja ruotsalaisen Vincentin levyillä.
Hän on myös säveltänyt suomalaisiin elokuviin ja televisiosarjoihin, muun muassa elokuvaan Tyttö sinä olet tähti (2005), josta hän sai parhaan elokuvamusiikin Jussin, ja minisarjaan Veljet (2008). Lisäksi Immonen on voittanut Vuoden tuottajan Emma-palkinnon vuonna 2005 ja vuonna 2018.
Hän on The Fried Musicin perustaja ja skandinaavisen musiikkikustantamon Nordic Music Partnersin perustajajäsen yhdessä palkittujen lauluntekijöiden Teemu Brunilan ja Andreas "Axident" Schullerin kanssa. Immonen toimii myös luovana johtajana Capitol Records Finlandilla, jonka artisteja ovat muun muassa Viivi, Anna Puu, Samu Haber ja Alex Mattson.
Immosen merkittävimpiä saavutuksia ovat Sunrise Avenue sekä levytysyhteistyöt suurimpien suomalaisten artistien, kuten Anna Puun, Lauri Tähkän, Jenni Vartiaisen, Elastisen ja Vesalan kanssa. Hänellä on yli 50 kulta- ja platinalevyä sekä useita soitetuimpia radiohittejä Suomessa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Ruotsissa.
Immosen puoliso on laulaja Anna Puu. Pari on ollut yhdessä vuodesta 2015 alkaen. Tätä ennen Immonen oli yhdessä Jenni Vartiaisen kanssa.
Aiheesta muualla

Jukka Immonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jugo-Kamski

Jugo-Kamskin sairaala
Jugo-Kamski (ven. Ю́го-Ка́мский) on kaupunkimainen taajama Permin aluepiirin Permin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Jugin varrella 58 kilometriä Permistä lounaaseen. Asukkaita on 8 000 henkeä (vuonna 2002).
Paikkakunta on saanut alkunsa Aleksandr Stroganovin vuonna 1744 perustamasta kuparisulattamosta ja rautatehtaasta. Jemeljan Pugatšovin johtamat kapinalliset hävittivät sen vuonna 1773. 1920- ja 1930-luvuilla tehdas alkoi valmistaa maataloustyökaluja sekä metsä- ja tiekoneita. Vuonna 1942 se siirtyi öljynporauslaitteiden tuotantoon. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Jugo-Kamski sai vuonna 1929.
Nykyään Jugo-Kamskissa toimii konepaja sekä elintarvike- ja metsäteollisuutta. Taajamassa on kaksi keskikoulua, lasten taidekoulu, Jekaterinburgin kemian koneenrakennusopiston osasto, kulttuuritalo, kirjasto ja terveysasema. Paikallislehtenä ilmestyy Jugo-Kamski truženik (”Jugo-Kamskin työläinen”). Nähtävyyksiä ovat vuonna 1860 rakennettu tehtaan konttorirakennus ja puinen hautausmaakirkko vuodelta 1915.
John Gavin

| John Gavin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  John Anthony Golenor
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1931 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 9. helmikuuta 2018 (86 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Cecily Evans (1951) Constance Towers (1974-2018)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Psyko Spartacus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Gavin (8. huhtikuuta 1931 – 9. helmikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja diplomaatti, joka oli valmistunut Stanfordin yliopistosta.
Gavin syntyi Los Angelesin Kaliforniassa. Hänen amerikkalainen isänsä oli tekemisissä Meksikon kaivosteollisuuden kanssa ja äitinsä oli meksikolaista syntyperää. Gavin kasvoi siten kaksikieliseksi puhuen englantia ja espanjaa.
Gavin toimi vuosina 1971–1973 Screen Actors Guildin puheenjohtajana ja vuosina 1981–1986 Yhdysvaltain Meksikon suurlähettiläänä .
Gavin oli vuodesta 1974 naimisissa näyttelijä Constance Towersin kanssa.
Elokuvaura

Gavin näytteli muun muassa Psykossa ja Spartacuksessa. Hänen uransa eräänä kohokohtana voidaan pitää sitä, että hänen piti näytellä James Bondin roolia elokuvassa Timantit ovat ikuisia. Niin ei kuitenkaan käynyt, sillä aiemmin Bondia näytellyt Sean Connery muutti mielensä ja hyväksyi tämän viimeisen virallisen Bond-roolinsa.
Aiheesta muualla

John Gavin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jori Pesonen

Jori Pesonen (21. elokuuta 1925 Tampere – 14. maaliskuuta 2020 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1987.
Pesonen valmistui paperitekniikan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1951. Hän työskenteli tuotanto- ja tutkimusinsinöörinä Ruotsissa ja Kanadassa, 1954 Kaipolan sanomalehtipaperitehdaalla ja 1950-luvun lopulla sanomalehtipaperitehtaalla Italiassa. Sitten Pesonen toimi Kajaani Oy:n teknisenä johtajana ja tehtaanjohtajana, vuodesta 1974 Valmetin Rautpohjan tehtaiden johtajana ja lopulta 1987–1990 Valmet Paperikoneet Oy:n toimitusjohtajana.
Pesonen toimi Suomen paperi-insinööriyhdistyksen puheenjohtajana ja valittiin yhdysvaltalaisen paperiteknologiayhdistyksen Tappin kunniajäseneksi. Hän osallistui jatkosotaan Suomen panssaridivisioonassa. Jori ja Riitta Pesosen poika Jussi Pesonen on toiminut UPM:n toimitusjohtajana vuodesta 2004.