Sirkka Anna-Liisa Sihvola
Tutkimus

Kollanus opasti nimismiehen ja poliisit Verkkosaareen, jossa kolmen metrin päässä vesirajasta saaren itärannalla oli sama verilammikko ja revitty uimapuku, jotka Kollanius oli löytänyt. Alueen pensaiden oksat olivat katkeilleet ja ruoho oli tallaantunut, joten pääteltiin paikalla tapahtuneen kamppailu. Paikalta löytyneiden laahausjälkien perusteella Sihvolan pääteltiin kuolleen, ja että hänen ruumiinsa on vedetty järveen. Rikoksen tekijän arveltiin paenneen paikalta veneellä. Osa poliiseista jäi tutkimaan Verkkosaarta siksi aikaa, kun muut aloittivat rantojen tutkinnan ja järven naarauksen. Järven lähistöllä suoritettiin tiedustelua ja suullisia kuulusteluja lähistöllä oleville henkilöille.
Poliisikonstaapeli Savolainen huomasi noin kello 20.25 aikaan noin kolmen kilometrin etäisyydellä Verkkosaaresta kalastavan miehen. Savolainen kulki moottoriveneellä kalastajan veneelle ja kysyi kalan syöntiä. Mies vastasi rauhallisesti, ettei helteen takia saanut kalaa. Kalastaja oli 30-vuotias, noin 68 kiloa painava ja noin 160 senttimetriä pitkä Tuomas August Narinen (s. 1908). Narisella oli ruskeat hiukset ja siniset silmät. Miehellä oli yllään harmaa pusero, tummat housut ja sandaalit. Vyöllä hänellä oli tuppipuukko, jota hän kertoi käyttävänsä kalastaessaan. Poliisikonstaapeli kiinnitti huomiota siihen, että miehen vene ja vaatteet vaikuttivat juuri pestyiltä.
Narinen lähti vastahakoisesti Savolaisen mukaan, kun hänelle kerrottiin eräissä etsinnöissä tarvittavan apua. Narinen sanoi: ”Joku tässä kertoikin minulle päivällä, että jossakin saaressa on hätyytetty jotakin naista.”[lähde? ] Verkkosaareen päästyään poliisit havaitsivat Narisen vaatteissa tummia läiskiä pesuyrityksestä huolimatta. Narinen vietiin poliisilaitokselle, jolloin hänen vaatteistaan ja puukosta löydettiin verijälkiä. Jäljet todettiin tutkimuksissa myöhemmin ihmisen vereksi. Pian Narinen tunnusti tekonsa poliiseille, ja hänet vietiin takaisin Verkkosaarelle, missä hän osoitti Sihvolan ruumin upotuskohdan. Seuraavan päivänä 17. heinäkuuta 1938 sukeltaja nosti vedestä ruumiin kello 10.07.
18. heinäkuuta suoritettiin Narisen ensimmäinen poliisikuulustelu. Narinen kertoi olevansa nelilapsisen perheen vanhin lapsi. Hän oli käynyt kansakoulua kolme luokkaa ja rippikoulun. Koulussa hän pärjäsi heikosti ja jäi luokalle, ansiotyöt hän aloitti jo 14-vuotiaana. Narinen oli murhan aikaan naimaton ja ammatiltaan sekatyömies, viimeksi hän oli ollut töissä Kymi-yhtiön tehtaiden rakennusosastolla. Työssä häntä pidettiin pystyvänä ja säännöllisenä.[lähde? ] Suorittaessaan asevelvollisuuttaan hän oli saanut 34 vuorokauden arestirangaistuksen järjestyshäiriöstä, mutta siviilissä hän ei ollut koskaan tehnyt rikosta.
Narinen väitti 16. heinäkuuta 1938 ollessaan kalassa Lappalanjärvellä kun näki Verkkosaaressa istuvan Sihvolan, joka oli vilkuttanut tälle. Narinen oli tämän jälkeen päättänyt soutaa saaren toiselle puolelle, mistä Sihvola ei kyennyt havaitsemaan Narista puiden takaa. Narinen oli kertomansa mukaan ottanut kengät ja paidan pois helteen kuumuuden vuoksi, ja jätti ne veneeseen. Lähestyessään Sihvolaa hän oli sanonut tytölle: ”Eiköhän me aleta naida.” Sihvola oli pelästynyt ja yritti paeta paikalta, mutta Narinen sai tämän kiinni ja kuristi hänet tajuttomaksi. Kun Sihvola oli tajuton, leikkasi Narinen kertomansa mukaan tytön uimapuvun ja yritti raiskata tämän siinä kuitenkaan onnistumatta. Kun Sihvola alkoi tulla tajuihinsa ja anella Narisen lopettavan, oli Narinen turhautunut tilanteeseen ja puukotti tätä kaulaan. Tämän jälkeen Narinen päätti iskeä Sihvolaa lisää, jotta tämä varmasti kuolisi. Häpäistyään ruumiin Narinen raahasi Sihvolan rantaan ja upotti sen veneen avulla veteen. Hän souti pois paikalta pestäkseen itsensä ja vaatteensa verestä.[lähde? ]
Kuusankoskella suoritettiin 19. heinäkuuta Sihvosen ruumiinavaus. Ruuminavauksessa selvisi, että murha tapahtui kello 15–15.45 välisenä aikana. Sihvolalla oli kuollessaan ruskeat hiukset ja hän oli 165 senttimetrin mittainen. Hänen ruumiistaan löytyi 22 mustelmaa ja 21 haavaa, jotka löytyivät pääasiassa päästä, kaulasta ja käsistä. Muutamia haavoja löytyi myös reisistä ja olkapäistä. Kuolinsyyksi pääteltiin kaulavaltimon katkeaminen. Sihvola oli raiskattu joko tajuttomana tai kuoleman jälkeen.[lähde? ]
22. heinäkuuta suoritetussa uudessa kuulustelussa Narinen kielsi olleensa juovuksissa murhapäivänä, toisin kuin silminnäkijät olivat väittäneet. Narinen kertoi Sihvolan rimpuilleen voimakkaasti vastaan hyökkäyksen aikana. Narinen sai kertomansa mukaan kuitenkin painetuksi tytön pään kahden kiven väliin, joiden takana oli koivunrunko uhrin päälakea vastaan. Tällöin tyttö puolustautui ottamalla Narista kurkusta kiinni. Samalla hän yritti huutaa apua, mutta Narinen painoi kätensä Sihvolan suulle. Narinen ei kuitenkaan muistanut varmasti, oliko tässä kohtaa vielä puukottanut Sihvolaa. Reisiin tai muualle hän kielsi viiltäneensä puukolla, ja tytön käsissä olevia haavoja hän ei osannut selittää. Hän sanoi myös tunteneensa Vilho Kollaniuksen jo pienestä pojasta saakka, mutta kielsi tietävänsä sitä, että tämä oli seurustellut Sihvolan kanssa. Milloinkaan hän ei ollut oman kertomuksensa mukaan riidellyt Kollaniuksen kanssa. Hänen tarkoituksensa oli alun perin salata rikos, mutta huomattuaan poliisien olevan perillä asioista hän päätti tunnustaa tekonsa.[lähde? ]