stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rhonex Kipruto

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rhonex Kipruto alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018. |  Rhonex Kipruto alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018. |  Rhonex Kipruto alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018. |  |
Maa:   Kenia
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | 10 000 m |  |
Rhonex Kipruto (s. 12. lokakuuta 1999) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti 10 000 metrin juoksussa pronssia ajalla 26.50,32 Dohan MM-kilpailuissa 2019. Tampereella 2018 hän voitti samassa lajissa kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän voitti Timanttiliigan osakilpailun Tukholmassa toukokuussa 2019 ennätysajallaan 26.50,16. Hänen ennätyksensä 5 000 metrin juoksussa on Lontoossa heinäkuussa 2019 juostu 13.07,40.
Reinhold

| Reinhold |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  16. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Reine, Reino
Vastineita eri kielissä:  Ragnild, Ragnhild, Raineldis
Nimen alkuperä:  saksalainen, jumalien neuvolla hallitseva
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reinhold on alun perin saksalainen miehen etunimi. Nimen muinais­saksalainen alkumuoto on ollut Reginold, ja se merkitsee jumalien neuvolla hallitsevaa.
Suomessa nimi Reinhold on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1 570 henkilölle. Nimestä on käytössä myös suomenkielinen lyhentynyt muoto Reino. Rein­holdin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 16. heinäkuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Reinon nimi­päivä.
Tunnettuja Reinholdeja

Reinhold Aspelin (1842–1915), suomalainen arkeologi
Reinhold Bachler (s. 1944), itävaltalainen mäkihyppääjä
Reinhold von Becker (1788–1958), suomalainen kirjailija ja kielitieteilijä
Reinhold Begas (1831–1911), saksalainen kuvanveistäjä
Reinhold Behr (s. 1948), saksalainen miekkailija
Reinhold Johan Böning (1753–1821), suomalainen kirkkoherra ja kirjailija
Reinhold Brix von Böningh (1818–1891), suomalainen virka- ja valtiopäivämies
Reinhold Durnthaler (1942–2017), itävaltalainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti
Reinhold Enwald (1860–1892), suomalainen lääkäri, eläin- ja kasvitieteilijä
Reinhold Wilhelm von Essen (1669–1732), ruotsalainen sotilas ja maaherra
Reinhold Forsdahl (1895–1965), suomalainen näytelmäkirjailija
Reinhold Frenckell (1823–1880), suomalainen konsuli, päätoimittaja ja Valtiokonttorin johtaja
Reinhold Glière (1875–1956), venäläinen säveltäjä
Reinhold Grönvall (1851–1916), suomalainen lääninrovasti ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja
Reinhold Hanisch (1884–1937), itävaltalainen taideväärentäjä
Reinhold Hanning (1921–2017), saksalainen sotarikollinen ja keskitysleirin vartija
Reinhold Hausen (1850–1942), suomalainen historioitsija ja arkistonhoitaja
Reinhold Hedberg (1872–1922), suomalainen pappi, kirjailija ja RKP:n kansanedustaja
Reinhold Ernst Petter Jägerhorn (1838–1926), suomalainen kartanonhoitaja, yhdistys- ja valtiopäivämies
Reinhold Johan Jägerhorn (1716–1790), suomalainen upseeri ja valtiomies
Reinhold William Mallén (1833–1899), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri
Reinhold Messner (s. 1944), italiansaksalainen vuorikiipeilijä ja poliitikko
Reinhold Peter Nasacken (1831–1885), suomalainen varatuomari, virkamies ja valtiopäivämies
Reinhold Niebuhr (1892–1971), yhdysvaltalainen protestanttinen teologi
Reinhold Pehkonen, Hellä Kotijärvi (1896–1988), suomalainen näytelmäkirjailija
Reinhold Platz (1886–1966), saksalainen lentokonesuunnittelija
Reinhold Johan Rehbinder (1741–1824), suomalainen sotilas ja valtiopäivämies
Reinhold Roine (1866–1937), suomalainen kirjailija ja kansakoulutarkastaja
Reinhold Ferdinand Sahlberg (1811–1874), suomalainen luonnontutkija, museomies, lääkäri ja tilanomistaja
Reinhold Seeberg (1859–1935), saksalainen teologi
Reinhold Wilhelm Sirén (1837–1903), suomalainen postihallituksen kassanhoitaja ja valtioneuvos
Reinhold Stackelberg (1899–1950), suomalainen ratsuväen eversti
Reinhold Stecher (1921–2013), itävaltalainen katolinen piispa
Reinhold Wilhelm Stierwald (1760–1815), suomalainen senaattori, lääninsihteeri ja valtiopäivämies
Reinhold Svento (1881–1973), suomalainen kansanedustaja (SDP, SKDL)
Reinhold Trampler (1877–1964), itävaltalainen miekkailija
Reinhold Weckman (1865–1949), suomalainen yritysjohtaja ja eversti
Reinhold Alexander von Willebrand (1866–1921), suomalainen juristi, valtiopäivämies ja Turun kunnallispormestari
Reinhold Felix von Willebrand (1858–1935), suomalainen kulttuuripersoona, toimittaja ja Suomen Olympiakomitean perustajajäsen
Reinhold Robert von Willebrand (1846–1922), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri
Reinhold sukunimenä

Reinhold on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bernhard Reinhold (1824–1892), saksalainen taidemaalari
Erasmus Reinhold (1511–1553), saksalainen tähtitieteilijä
Judge Reinhold (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
Karl Leonhard Reinhold (1757–1823), itävaltalainen filosofi
Karolin Braunsberger-Reinhold (s. 1986), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reinhold Wikimedia Commonsissa
Ronon Dex

| Ronon Dex |
| --- | --- |
 Ronon Dexia näyttelevä Jason Momoa
Ensiesiintyminen:  Runner
Näyttelijä:  Jason Momoa
Henkilötiedot
Rotu:  ihminen (satedalainen)
Sukupuoli:  mies
Hiusten väri:  ruskeat rastat
Silmien väri:  ruskea
Arvo:  spesialisti
Syntymäpaikka:  Sateda-planeetta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ronon Dex on kuvitteellinen hahmo scifi-sarjassa Stargate Atlantis. Häntä esittää Jason Momoa.
John Sheppardin joukkue törmäsi Rononiin planeetalla, jonne he olivat saapuneet etsimään entsyymiriippuvaista luutnantti Aiden Fordia. Ronon vangitsi Sheppardin ja Teylan, ja hän kertoi näille olevansa ”juoksija”: wraithit eivät olleet pystyneet syömään häntä, ja häntä oli tämän takia käytetty vapaana harjoitteluriistana seitsemän vuoden ajan. Hän oli joutunut olemaan jatkuvasti liikkeessä ja wraithit ajoivat häntä takaa apunaan paikannuslaite, joka oli asennettu Rononin selkään. Tohtori Beckett saapui planeetalle ja leikkasi paikannuslaitteen pois, jolloin Ronon päästi vankinsa vapaaksi. Hän myös lupasi auttaa joukkuetta löytämään Fordin. Fordin kiinniottaminen epäonnistui, mutta Ronon saapui muiden mukana Atlantikseen ja liittyi myöhemmin osaksi joukkuetta.
Ronon luuli koko kotiplaneettansa väestön kuolleen wraithien hyökkäyksessä, mutta myöhemmin paljastui, että 300 satedanilaista oli onnistunut pakenemaan harvennuksia eikä Ronon näin ollen ollutkaan heimonsa viimeinen. Ennen juoksijaksi joutumistaan hän oli ollut omalla planeetallaan sotilas, ja hän onkin taitava niin aseiden kuin muidenkin taistelutekniikoiden suhteen. Hän on myös hyvin vahva ja nopea, minkä takia Sheppard puolusti voimakkaasti Rononin liittymistä joukkueeseen Elizabeth Weirin ollessa vielä epävarma asiasta.
Koska Ronon vietti seitsemän vuotta elämästään erakoitunutta, väkivaltaista ja epävarmaa elämää, hänen on toisinaan vaikea hallita hermonsa ja toimia väkivallattomasti. Toisaalta hän onkin usein loppujen lopuksi oikeassa vaistotessaan ympärillään vaaran. Yksi hänen vahvuuksistaan on hänen laajat tietonsa wraitheista ja muista galaksin ilmiöistä, ja koska hän oppii luottamaan muihin ihmisiin hyvin hitaasti ja suhtautuu ympäristöönsä skeptisesti, hänelle on vaikea valehdella. Jason Momoa on muiden Stargate Atlantiksen näyttelijöiden ohella kutsunut Rononia sarjan omaksi versioksi Chewbaccasta.
Aiheesta muualla

Hahmokuvaus GateWorld-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ronon Dex StargateWikissa (englanniksi)
Stargate Atlantiksen vakiohahmot
Carson Beckett • Ronon Dex • Teyla Emmagan • Aiden Ford • Rodney McKay • John Sheppard • Elizabeth Weir
Alex Weinrich

| Alex Weinrich> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1969 (ikä 55) Gardiner, Maine, USA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  right
Pituus:  187 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2004
Aik. seurat:  Merrimack College (NCAA) London Wildcats (CoHL) EHC Neuwied (GER2) HC Devils Milano (ITA) Ässät (SML) KooKoo (I div) ERC Sonthofen (GER2) Tucson Gila Monsters (WCHL) Odense Bulldogs (DEN) Esbjerg Energy (DEN) IK Aarhus (DEN2)
NHL-varaus:  238. varaus, 1987 Toronto Maple Leafs
Alexander Weinrich (s. 12. maaliskuuta 1969 Gardiner, Maine, USA) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Weinrich pelasi kaudella 1996–1997 seitsemän ottelua SM-liigassa edustaen Porin Ässiä. Tämän lisäksi hän pelasi kahdeksan ottelua KooKoo:n divarijoukkueessa. Liigaotteluissa Weinrich merkkautti vain yhden syöttöpisteen ja neljä jäähyminuuttia. KooKoon paidassa divarissa Weinrich sai tehtyä kolme maalia ja kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Ennen Suomeen tuloaan Weinrich ehti pelata viisi ottelua Italissa HC Devils Milanon paidssa. Seuraavaksi kaudeksi Weinrich suuntasi Saksan 2. tasolle ERC Sonthofenin riveihin. Kauden 1998–99 Weinrich aloitti Pohjois-Amerikassa WCHL-liigan Tucson Gila Monstersissa mutta palasi Eurooppaan yhdeksän pelatun ottelun jälkeen. Pelipaikka löytyi Tanskan liigan Odensesta. Weinrich pelasi Tanskassa vielä seuraavankin kauden ennen kuin päätti lopettaa uransa. Wenrich palasi vielä kaudelle 2003–2004 Odenseen pelaamaan kaksi peliä ennen kuin lopetti lopullisesti peliuransa.
Muuta

Alex Weinrichin vanhempi veli on 1157 NHL-ottelun veteraani Eric Weinrich. Myös nuorempi veli Jason Weinrich varattiin NHL:ään ja pelasi muun muassa ECHL:ssa, Italiassa ja Englannissa.
Rebecca Breeds

| Rebecca Breeds |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Rebecca Elizabeth Breeds
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1987 (ikä 37) Sydney, New South Wales, Australia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Luke Mitchell
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb
Rebecca Elizabeth Breeds (s. 17. kesäkuuta 1987 Sydney, New South Wales, Australia) on australialainen näyttelijä, joka on tunnettu rooleistaan ​​Cassie Comettina Blue Water Highin kolmannella kaudella, Ruby Bucktonina saippuaoopperassa Home and Away, Aurora de Martelina The Originalsissa ja sen spin-off Legaciesissa sekä Nicolena sarjassa Valehtelevat viettelijät. Vuonna 2021 Breeds esitti FBI-agentti Clarice Starlingia CBS-sarjassa Clarice.
Yksityiselämä

Vuonna 2009 Breeds alkoi seurustella Home and Away -kollegansa Luke Mitchellin kanssa. Pari ilmoitti kihlautumisestaan ​​toukokuussa 2012, ja he menivät naimisiin tammikuussa 2013.
Nuoruus

Breeds syntyi Sydneyssä, Australiassa. Hän kävi koulua St Andrew's Cathedral Schoolissa, jossa hän opiskeli draamakapteeniksi.
Kuuden kuukauden ajan hän opiskeli musiikin ja esittävien taiteiden kaksoistutkintoa New South Walesin yliopistossa, mutta hän lykkäsi opintojaan elokuvaroolia varten.
Ura

Breeds aloitti näyttelijänuransa esiintymällä televisiomainoksissa. Hän sai ensimmäisen pääroolinsa Leah Pointinina vuoden 2008 australialaiselokuvassa Newcastle.
Breeds näytteli Cassie Comettia Blue Water Highin kolmannella kaudella. Sarjan kuvausten aikana hän koe-esiintyi Ruby Bucktonin rooliin sarjassa Home and Away, ja hänen ensimmäiset kohtauksensa esitettiin kesäkuussa 2008. Rubyn esittämisestä Breeds sai kaksi Logie Award -ehdokkuutta, mukaan lukien suosituin näyttelijä palkinnon vuonna 2010. Kesäkuussa 2012 TV Weekin Erin Miller kertoi, että Breeds oli kuvannut viimeiset kohtauksensa ja jättänyt Home and Awayn neljän kauden jälkeen.
Elokuussa 2012 Deadlinen Nellie Andreeva ilmoitti, että Breeds oli valittu Rob Greenbergin luomaan tilannekomediasarjaan We Are Men. Se oli Breedsin ensimmäinen yhdysvaltalainen televisiorooli, mutta sarja kuitenkin lopetettiin jo kahden jakson jälkeen. Breeds esiintyy myös vuoden 2013 hindinkielisessä Bollywood-elokuvassa Bhaag Milkha Bhaag. Vuonna 2015 Breeds esiintyi Valehtelevat viettelijät -sarjan kuudennella tuotantokaudella, ja hänet valittiin Auroran rooliin yliluonnollisessa sarjassa The Originals.
Breeds esitti Molly Meldrumin morsiammessa Camillea vuoden 2016 minisarjassa Molly. Helmikuussa 2016 ilmoitettiin, että Breeds näyttelee Miranda’s Rights -saippuasarjassa, joka kertoo ryhmästä lakimiehiä, jotka työskentelevät ja asuvat yhdessä. Breeds valittiin nimihenkilöksi Miranda Coaleksi, mutta sarjan pilottia ei koskaan esitetty. Breeds näyttelee yhtä kahdesta pääosassa Ben Eltonin vuoden 2017 romanttisessa komediaelokuvassa Three Summers. Hän esiintyy myös vuoden 2018 elokuvassa Slam.
Helmikuussa 2020 Breeds valittiin Clarice Starlingiksi CBS-sarjaan Clarice, joka sijoittuu kolme vuotta Uhrilampaat-elokuvan tapahtumien jälkeiseen aikaan. Sarjaa esitettiin yksi kausi vuoden 2021 aikana. 
Vuoden 2021 lopulla Breeds uusi roolinsa Aurora de Martelina The Originalsin spin-off-sarjan Legacies neljännellä kaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rebecca Breeds Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Rebecca Breeds
Käännös suomeksi
Rhun ap Iorwerth

Rhun ap Iorwerth.
Rhun ap Iorwerth (s. 27. elokuuta 1972) on walesiläinen poliitikko, joka on toiminut Plaid Cymrun varapuheenjohtajana vuodesta 2018. ja Walesin parlamentin jäsenenä vuodesta 2013 lähtien.
Ap Iorwerth syntyi Etelä-Walesin Tontegissa lähellä Pontypriddiä ja kasvoi Pohjois-Walesissä. Hän kävi Menai Bridgessä kymrinkielistä Ysgol David Hughes -lukiota ja opiskeli Cardiffin yliopistossa politiikkaa ja kymrin kieltä.
Vuonna 1994 ap Iorwerth aloitti toimittajana BBC Cymru Walesin ja BBC Westminsterin riveissä. Hän työskenteli toimittajana ja juontajana BBC:llä ja S4C:llä vuoteen 2013 asti, jolloin hän asettui ehdolle Walesin parlamentin täytevaaliin Ynys Mônin vaalipiirissä; hänet valittiin Walesin kansalliskokoukseen 58,2 prosentilla äänistä. Vuonna 2018 hänet valittiin yhdeksi Plaid Cymrun kahdesta varapuheenjohtajasta.
Rhuddlan-asetus

Rhuddlan-asetus (kymriksi Statud Rhuddlan) solmittiin 3. maaliskuuta 1284 Englannin kuningas Edvard I:n valloitettua Walesin. Se annettiin Rhuddlanin linnassa Pohjois-Walesissa, joka rakennettiin Edvard I:n aikana vahvistamaan Englannin kamppailua Walesia vastaan.
Walesin viimeisen hallitsijan, Llywelyn ap Gruffuddin, kukistuttua vuonna 1282 Wales yhdistettiin Englannin kuningaskuntaan ja Edvard I yritti rauhoitella uutta aluetta.
Asetus jakoi Walesin Angleseyn, Merionethshireen ja Caernarvonin kreivikuntiin, toi sen Englannin lakijärjestelmän yhteyteen ja salli hallitsijan nimittää virkamiehiä kuten vouteja ja sheriffejä. Jotkut walesilaisten tavoista jätettiin kuitenkin ennalleen, esimerkiksi perimyskäytäntöjä ei muutettu.
Rhuddlan-asetus pysyi voimassa kunnes Henri VIII solmi uuden lain (Laws in Wales Acts) vuonna 1536.
Pyhä Yrjö

Rafael, Yrjö ja lohikäärme
Pyhä Yrjö eli Pyhä Yrjänä (kreik. Άγιος Γεώργιος, Hagios Geoorgios, lat. Sanctus Georgius)  (n. 280 Kappadokia – n. 23. huhtikuuta 303 Lydda, Israel) on katolisen kirkon ja ortodoksisen kirkon pyhimys ja yksi neljästätoista hädässä auttajasta. Ortodoksit käyttävät hänestä kunnianimeä Pyhä Suurmarttyyri Georgios Voittaja.
Pyhimyselämäkerran mukaan Pyhä Yrjö oli roomalainen sotilas, joka koki Lyddassa marttyyrikuoleman. Pyhästä Yrjöstä kerrotaan lukemattomia legendoja, ja hän on yksi rakastetuimmista pyhimyksistä koko kristillisessä maailmassa.
Varhaisimmat Pyhää Yrjöä koskevat tiedot ovat peräisin 400-luvulle ajoitetusta pyhimyslegendasta. Lähdetietojen niukkuuden takia Pyhän Yrjön muistopäivä poistettiin vuonna 1969 katolisen kirkon kalenterista.
Pyhimyselämäkerta

Legendan mukaan Yrjö syntyi 200-luvulla varakkaaseen kristittyyn perheeseen. Hänen isänsä oli Kappadokiasta, nykyisestä Vähästä-Aasiasta ja äitinsä Lyddasta, Palestiinasta.  Isä palveli armeijan upseerina ja äiti jäi leskeksi nuoren poikansa kanssa.
Yrjön sanotaan liittyneen armeijaan isänsä tavoin ja nousseen tribuuniksi ja kreiviksi (lat. comes) ja palvelleen keisari Diocletianuksen (hallitsi 284–305) henkivartiokaartissa. Vuonna 303 Diocletianus määräsi kristittyjen vainon Rooman valtakunnassa. Hänen caesarinsa Galerius vaikutti kertomuksen mukaan päätökseen ja jatkoi vainoa omalla keisarikaudellaan 305–311.[lähde? ]
Yrjö kieltäytyi toteuttamasta vainokäskyä, tunnustautui itse kristityksi ja arvosteli keisarillista päätöstä. Diocletianus raivostui ja määräsi petturin kidutettavaksi ja teloitettavaksi. Kidutuksen jälkeen hänen kaulansa katkaistiin Nikomedeian muurin vieressä 23. huhtikuuta 303. Hänen kärsimyksensä vakuutti keisarinna Alexandran ja pakanapapin kääntymään kristityiksi ja heidät teloitettiin samalla. Yrjön ruumis palautettiin Lyddaan haudattavaksi, ja kristityt kunnioittivat Yrjöä marttyyrina.[lähde? ]
Kultti

Pyhän Yrjön kunnioitus alkoi varhain – jo keisari Konstantinus Suuri (306–337) rakennutti Lyddaan kirkon Yrjänän kunniaksi. Kirkko tuhoutui 1010, mutta ristiretkeläiset pystyttivät sen uudelleen. Kolmannen ristiretken aikaan sulttaani Saladin tuhosi kirkon jälleen. Viimeisin ja olemassa oleva kirkko pystytettiin vuonna 1872.[lähde? ]
300-luvulla Yrjön maine levisi Palestiinasta koko Itä-Roomaan, ja 400-luvulla hahmo oli tunnettu jo Länsi-Roomassakin. Paavi Gelasius I (492–496) kanonisoi Yrjön pyhimykseksi vuonna 494. Ensimmäinen teksti, jossa Yrjänän elämään yhdistetään ihmeteot, on Acta Sanctorum 400-luvulta.[lähde? ]
Keskiajan tarinat ja Pyhä Yrjö

Varhain 1000-luvulla Yrjöstä tuli ritarien esikuva, jolloin hänet kuvattiin haarniskoituna  hevosen selässä. Yrjö on keskeinen hahmo monissa keskiajan teoksissa. Genovan arkkipiispa Jacobus de Voragine (1230–1298) keräsi pyhimyksiä koskevia legendoja Legenda Sanctorum -teokseen, joka 1200-luvulla tunnettiin nimellä Legenda aurea (Kultainen legenda) arvostuksensa ansiosta. Pyhän Yrjön taru on keskeinen osa teosta ja vaikuttanut pyhimyksen myöhempään kuvaukseen. Hän oli myös yksi neljästätoista pyhästä auttajasta.
Englannin kuningas Edvard III (1327–1377) korosti ritarien kunniakoodia ja perusti 1348 ensimmäisen ritarikunnan. Ritarien esikuvaksi valittiin ainoa pyhimys, joka kuvattiin hevosen selässä. Edward III:n valtakaudella Pyhästä Yrjöstä tuli myös koko Englannin suojelupyhimys ja hänen värinsä otettiin Englannin lippuun. Iberian niemimaalla Yrjänä oli Aragonian kuningaskunnan suojelupyhimys, katalaaniksi Sant Jordi ja Portugalissa São Jorge, kuningaskuntien taistellessa Kastiliaa vastaan. Hyväksyttyään saman suojelupyhimyksen Englanti ja Portugali solmivat pitkäaikaisen liiton 1386.
Keisarinna Katariina II Suuri perusti 1769 Pyhän Yrjön ritarikunnan, joka oli tarkoitettu vain sotilaita varten, ja jonka kunniamerkkejä jaettiin ensimmäiseen maailmansotaan asti. Pyhän Yrjön ristit ovat olleet erittäin arvostettuja, ensimmäisen luokan ristiä on jaettu vain 25 kpl. Suomalaisia kolmannen luokan ritareita on 8 ja neljännen luokan ritareita kolmisenkymmentä, heidän joukossaan C. G. E. Mannerheim, jolle risti myönnettiin syksyllä 1914.
Keskiajan tarinat ja Pyhä Yrjö > Yrjö ja lohikäärme

Erityisen kuuluisa on pyhimyksen taistelu lohikäärmettä vastaan. Tarun mukaan lohikäärme teki pesänsä Silene- tai Selem-nimisen kaupungin lähteen lähelle Libyassa. Saadakseen vettä lohikäärmeen valloittamasta lähteestä kaupunkilaisten oli tehtävä sopimus lohikäärmeen kanssa, joka vaati itselleen joka päivä lampaan ja neitsyen.
Uhrattava jouduttiin valitsemaan arpomalla, jolloin eräänä päivänä arpa osui prinsessa Cleolindan kohdalle. Kuningas anoi tyttärelleen armoa ja tarjosi kyläläisille kaiken kultansa ja hopeansa uhrattavan vaihdosta. Se ei auttanut, vaan prinsessa jouduttiin tarjoamaan lohikäärmeelle. Prinsessa vietiin lähteelle, jossa hän epätoivoissaan kääntyi rukoukseen. Tällöin matkustava Yrjänä sattui paikalle ja ritarilupaukselleen uskollisena uhmasi lohikäärmettä ja surmasi sen iskemällä miekkansa sen kitaan. Lohikäärmeen verestä versoi ruusupensas täynnä verenpunaisia ruusuja. Kiitollisina kyläläiset hylkäsivät pakanallisuuden ja kääntyivät kristityiksi.
Toisissa versioissa Yrjö surmaa lohikäärmeen peitsellä tai haavoittaa sitä. Prinsessa kesyttää lohikäärmeen kietomalla vaatteensa sen kaulan ympäri. Kuninkaan kerrotaan rakentaneen lohikäärmeen surmaamisen paikalle kirkon Neitsyt Marialle ja pyhälle Yrjölle, ja lähteen veden kerrotaan tästä alkaen parantaneen kaikki sairaudet.
Pyhä suurmarttyyri Georgios Voittaja ortodoksisessa kirkossa

Ortodoksisessa kirkossa suurmarttyyri Georgios Voittaja on kunnioitetuimpia sotilaspyhiä  etenkin Kreikassa ja Venäjällä. Georgios-nimi tulee kreikkalaisista sanoista ge ’maa’ ja ergon ’työ’ ja merkitsee talonpoikaa.
Pyhä suurmarttyyri Georgios Voittaja ortodoksisessa kirkossa > Georgios Voittaja ikoneissa

Pyhä soturi -ratsastusaihe tuli tunnetuksi frankkien valtakunnassa ristiretkien ajalla. Lohikäärmeaihe on peräisin Lähi-idästä. Ortodoksisissa ikoneissa Georgios Voittaja on kuvattu sotilaana 600-luvulta asti ja 1100-luvulla ilmestyi aihe, jossa lohikäärmeen lähestyessä nuorta tyttöä paikalle ilmestyy Georgios valkoisella ratsulla, taltuttaa hirviön Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen ja lävistää lohikäärmeen keihäällään.  Tämä kuva vakiintui Georgios-ikoneissa erityisesti frankkien alueella. Ikonikuvassa lohikäärme on pakanuuden ja maagisten voimien symboli ja Georgios, Kristuksen soturi, voittaa pimeyden.
Novgorodilaiseen ikoniin on kuvattu pyhän legendasta tunnetuin episodi. Siinä Georgios Voittaja pelastaa Selemin kuninkaan tyttären lohikäärmeelle uhrattavaksi joutumiselta. Uroteko saa koko kaupungin kääntymään kristinuskoon.
Pyhä Georgios Voittaja taistelee lohikäärmettä vastaan -aiheista ikonia käytettiin Venäjän kirkon lähetystyössä 1300-luvulta alkaen pohjoisilla metsäseuduilla. Ratsastuskuvauksissa hevonen symboloi Jumalan asettamaa hengellistä ratsua. Kertomus ei kuvaa historiallista tapahtumaa vaan kuoleman jälkeistä ihmetekoa, ja kuva on marttyyriuden symboli, jossa Kristus siunaa Georgiosta.  Keihäs, joka tulee taivaasta ja lyö maahan pakanuuden ruhtinaan, ei ole surman ase vaan risti. Taistelun jälkeen paha sidotaan, ja se on kirkon hallinnassa sakramenttien kautta. Georgioksen taistelu lohikäärmettä vastaan kuvaa myös ihmisen taistelua omaa syntistä minäänsä vastaan. Pyhä Georgios Voittaja muistuttaa siitä, että pahan kukistaminen on syytä alkaa omasta itsestä.
Pyhä suurmarttyyri Georgios Voittaja ortodoksisessa kirkossa > Georgios Voittajan nimikkokirkot

Eri puolilla maailmaa on rakennettu lukemattomia ortodoksisia kirkkoja taivaallisen suojelijan, Georgios Voittajan, kunniaksi. Georgiassa, jonka toinen suojeluspyhä Georgios Voittaja on, kirkkoja on satoja. Suomessa on ainakin yksi, Siilinjärvellä sijaitseva Suurmarttyyri Georgios Voittajan kirkko.
Nimikkopyhä ja muistopäivät

Pyhä Yrjö on myös Georgian, Kanadan, Latvian, Konstantinopolin, Genovan, Saksan, Kreikan, Maltan, Etiopian, Serbian, Montenegron, Palestiinan ja Venetsian suojeluspyhimys. Myös partioliike kunnioittaa häntä suojeluspyhimyksenään. Suomessa partiolaiset käyttävät hänestä nimitystä Pyhä Yrjänä.
Pyhän Yrjön muistopäivä on vanhastaan 23. huhtikuuta sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa. Sitä vietetään kansainvälisenä juhlapäivänä myös partioliikkeen  piirissä, joka pitää häntä suojeluspyhimyksenään. Sama päivä on myös esimerkiksi Suomessa Yrjön ja muiden saman nimen muunnelmien nimipäivä. Vuonna 1969 muistopäivä poistettiin katolisen kirkon pyhimyskalenterista, mikä ei tarkoita pyhimyksen aseman poistamista.
Yrjön päivä 23. huhtikuuta on edelleen Katalonian toiseksi tärkein juhla, jota on perinteisesti juhlistettu lahjoittamalla ruusu, johon vastataan kirjalahjalla. Tämän tavan johdosta Unesco julisti päivän kansainväliseksi kirjan päiväksi. Suomessa kirjan ja ruusun päivää vietetään toukokuun toisena tiistaina. Vuonna 2006 samalle päivälle sattuneen Eurooppa-päivän johdosta, päivä siirrettiin vuorokautta myöhäisemmäksi eli toukokuun 10. päivään. Maltalla juhlapäivä on heinäkuun neljäs sunnuntai.