stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tudors
Eroavaisuuksia historiasta

Sarjan tapahtumat eroavat oikeasta historiasta. Hahmojen nimet, suhteet, ulkonäöt ja tapahtumien kulku eroavat paikoin. Kuten sarjan luoja Hirst huomautti; "Showtime palkkasi minut kirjoittamaan viihdettä, saippuaoopperaa, ei historiaa ... Ja me halusimme ihmisten katsovan sitä." Hän lisäsi myös, että osa muutoksista tehtiin tuotannon syistä ja osa estämään katsojien hämmenystä.
Sarjassa tapahtumat yhdistyvät toisiinsa antaen kuvan, että asiat tapahtuivat lähempänä toisiaan kuin oikeasti. Aikaan johon suurin osa sarjan tapahtumista sijoittuu, kuningas Henrik VIII oli jo 33–37-vuotias ja vähintään vuosikymmenen vanhempi kuin Anne Boleyn; he eivät menneet naimisiin ennen kuin Henrik oli 40–42-vuotias. Tudors-sarjassa molemmat näyttelijät ovat nuorempia (ja nähtävästi iältään lähempinä toisiaan) ja seurustelu kestää noin 10 jakson verran. Historiallisesti Thomas Wolsey kuoli Leicesterissä matkallaan Lontooseen, kun taas sarjassa hänet vangittiin ja hän teki itsemurhan (vaikka fiktiivinen Henrik vaatiikin, että se täytyy salata). Wolsey kuoli 1530-luvulla, kolme vuotta ennen Henrikin sisaren kuolemaa; sarjassa tapahtumat sijoittuvat huomattavasti lähekkäimmin.
Bessie Blountin ollessa yksi Henrik VIII:n kuuluisista rakastajattarista ja synnytti Henrikille aviottoman pojan (Henrik FitzRoy), historiallisesti Bessien poika ei kuollut pienenä lapsena vaan 17-vuotiaana, vuonna 1536. Blount ei myöskään ollut naimisissa ennen FitzRoyn syntymää.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Tudors oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi parhaasta draamasarjasta vuonna 2007. Jonathan Rhys Meyers oli ehdolla parhaan miesnäyttelijän Golden Globe saajaksi roolistaan Henrik VIII:na.
Sarja oli ehdolla kahdeksan Irish Film and Television Awards -palkinnon saajaksi vuonna 2008 ja voitti niistä seitsemän, muun muassa parhaan draamasarjan, parhaan miespääosan(Jonathan Rhys Meyers), parjaan miessivuosan (Nick Dunning) ja parhaan naissivuosan palkinnot. Sarja voitti vuonna 2008 Emmy-palkinnon parhaasta puvustuksesta ja myöhemmin kuusi Irish Film and Television Awards -palkintoa vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Tudorsin virallinen sivusto
Tudors Nelosen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tudors TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Showtimen Tudors-wiki
Vaitiolo

Vaitiolo voi tarkoittaa seuraavia:
Vaitiolo, Shūsaku Endōn vuoden 1966 romaani
Silence, edelliseen perustuva vuoden 2016 elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vaitiolo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uuden-Seelannin ralli 2008

|  Uuden-Seelannin ralli 2008 |
| --- | --- |
 11. osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 2008. 


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën)
Toinen:   Daniel Sordo  Marc Martí  (Citroën)
Kolmas:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford)
Toni Gardemeister sijoittui seitsemänneksi.
Uuden-Seelannin ralli 2008 (virallisesti 39. Repco Rally of New Zealand 2008) oli Rallin MM-sarjan kauden 2008 11. osakilpailu, joka ajettiin ajettiin 28–31. elokuuta Hamiltonissa. Ralli ajettiin 16 soraerikoiskokeella. Rallin voitti Sébastien Loeb ja toinen oli hänen tallikaveri Daniel Sordo. Kolmas oli Mikko Hirvonen. Tuotantoautot voitti Martin Prokop.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | 3:59.18,9 |  | 10 |
| 2. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 3:59.36,4 | +17,5 | 8 |
| 3. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 08 | 4:00.00,4 | +41,5 | 6 |
| 4. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Subaru Impreza WRC 2008 | 4:02.07,8 | +2.48,9 | 5 |
| 5. |  Urmo Aava |  Kuldar Sikk | Citroën C4 WRC | 4:02.49,6 | +3.30,7 | 4 |
| 6. |  Per-Gunnar Andersson |  Jonas Andersson | Suzuki SX4 WRC | 4:06.56,3 | +7.37,4 | 3 |
| 7. |  Toni Gardemeister |  Tomi Tuominen | Suzuki SX4 WRC | 4:07.13,8 | +7.54,9 | 2 |
| 8. |  Federico Villagra |  Jorge Perez Companc | Ford Focus RS WRC 07 | 4:07.53,9 | +8.35,0 | 1 |
Lähde:
Tulokset > Erikoiskokeet

| EK:n nro | EK:n nimi | EK:n pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pirongia West 1 | 24,22 | Jari-Matti Latvala | 17.08,1 |
| 2.1 | Waitomo 1, osa 1 | 25,85 | Mikko Hirvonen | 15.12,5 |
| 2.2 | Waitomo 1, osa 2 | 17,36 | Mikko Hirvonen | 14.13,5 |
| 3 | Pirongia West 2 | 24,22 | Sebastien Loeb | 16.35,8 |
| 4.1 | Waitomo 2, osa 1 | 25,85 | Sebastien Loeb | 14.39,6 |
| 4.2 | Waitomo 2, osa 2 | 17,36 | Sebastien Loeb | 13.37,8 |
| 5 | Mystery Creek 1 | 3,14 | Mikko Hirvonen | 3.03,8 |
| 6 | Port Waikato | 17,22 | Henning Solberg | 10.02,2 |
| 7 | Possum | 13,78 | Sebastien Loeb | 10.39,2 |
| 8 | Franklin | 31,58 | Jari-Matti Latvala | 22.02,7 |
| 9 | Mystery Creek 2 | 3,14 | Henning Solberg | 2.58,0 |
| 10 | Te Akau South | 31,92 | Henning Solberg | 18.37,0 |
| 11 | Te Akau North | 32,36 | Jari-Matti Latvala | 17.33,1 |
| 12 | Te Hutewai 1 | 11,23 | Henning Solberg | 8.03,0 |
| 13 | Whaanga Coast 1 | 29,72 | Henning Solberg | 21.26,4 |
| 14 | Te Hutewai 2 | 11,23 | Sebastien Loeb | 7.47,5 |
| 15 | Whaanga Coast 2 | 29,72 | Sebastien Loeb | 20.47,0 |
| 16 | Mystery Creek 3 | 3,14 | Henning Solberg | 3.00,6 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uuden-Seelannin ralli 2008 Wikimedia Commonsissa
Varkaantie

Matkailutieksi nimeämisen myötä tielle tuli matkailutien opastekyltit. Kuva Oripäästä.
Varkaantie on Turusta ja Varsinais-Suomesta Satakuntaan johtava historiallinen tie Varsinais-Suomen maakunnassa Suomessa. Se on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Vuonna 2021 tie hyväksyttiin matkailutieksi nimellä Aurajoentie.
Tien kulku

Tie alkaa Turusta, kulkee Aurajoen länsirantaa  seuraten pohjoiseen Maarian kirkon, Liedon, Auran ja Pöytyän kautta ja yhtyy Oripäässä Huovintiehen.
Huovintie, joka on osa samaa Varsinais-Suomen ja Satakunnan välistä keskiaikaista tieyhteyttä, saa alkunsa Hämeen Härkätieltä Tl Koskella ja kulkee pitkin Säkylän–Mellilän harjujaksoa Ulvilaan.
Tien alkuosa Turusta Auraan muodostaa 2000-luvulla seututien 222. Aurasta Oripäähän tie jatkuu yhdystienä 12451. Oripäästä Loimaan suuntaan tien jatko muodostuu Loimaantien (yhdystie 12586) alkuosasta ja Kangastien alkuosasta.
Matkailutiehankkeet

Vuonna 2007 Aurajokisäätiö aloitti hankkeen tien kehittämiseksi maisema-matkailutieksi. Hanketta tukivat Varsinais-Suomen liitto, EU:n Leader+ -ohjelma, Varsinais-Suomen jokivarsikumppanit ry, Varsinais-Suomen TE-keskus ja Keskitien tukisäätiö. Hankkeessa Elina Vesanen selvitti tien historiaa, Viri Teppo-Pärnä laati tien maisemanhoitosuunnitelman ja Hanna Tuominen työsti tienvarren kasvillisuuskartoituksen. Pohdittiin myös, voisiko tie saada kyltitetyn matkailutien aseman Hämeen Härkätien ja Kuninkaantien tapaan. Vuonna 2021 Väylävirasto hyväksyi hakemuksen tien kehittämisestä matkailutieksi nimellä Aurajoentie.
Ulappaliitäjät

| Ulappaliitäjät |
| --- | --- |
 Myrskylintuja (Fulmarus glacialis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae  Leach, 1820
Sukuja
 Aphrodroma  Tummaliitäjät Ardenna  Tyrskyliitäjät Bulweria  Vaalealiitäjät Calonectris  Daption  Myrskyliitäjät Fulmarus  Halobaena  Isomyrskyliitäjät Macronectes  Prionit Pachyptila  Pagodroma  Myrskysukeltajat Pelecanoides  Meriliitäjät Procellaria  Tummaviistäjät Pseudobulweria  Viistäjät Pterodroma  Liitäjät Puffinus  Thalassoica 
Katso myös
   Ulappaliitäjät Wikispeciesissä   Ulappaliitäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulappaliitäjät (Procellariidae) ovat keskikokoisia merilintuja. Ne elävät enimmäkseen eteläisen pallonpuoliskon valtamerillä.
Ulappaliitäjälajeja

Isomyrskyliitäjä (Macronectes giganteus)
Tummamyrskyliitäjä (Macronectes halli)
Myrskylintu (Fulmarus glacialis)
Etelänmyrskylintu (Fulmarus glacialoides)
Jäämyrskyliitäjä (Thalassoica antarctica)
Kapinmyrskyliitäjä (Daption capense)
Lumimyrskyliitäjä (Pagodroma nivea)
Hopeaviistäjä (Aphrodroma brevirostris)
Pitkäsiipiviistäjä (Pterodroma macroptera)
Valkopääviistäjä (Pterodroma lessonii)
Karibianviistäjä (Pterodroma hasitata)
Bermudanviistäjä (Pterodroma cahow)
Valkovatsaviistäjä (Pterodroma incerta)
Sirppiviistäjä (Pterodroma alba)
Kiertoviistäjä (Pterodroma inexpectata)
Kihuviistäjä (Pterodroma solandri)
Laineviistäjä (Pterodroma ultima)
Maininkiviistäjä (Pterodroma neglecta)
Tyrskyviistäjä (Pterodroma magentae)
Mauritiuksenviistäjä (Pterodroma arminjoniana)
Vyöviistäjä (Pterodroma mollis)
Kapverdenviistäjä (Pterodroma feae)
Madeiranviistäjä (Pterodroma madeira)
Réunioninviistäjä (Pterodroma baraui)
Galápagosinviistäjä (Pterodroma phaeopygia)
Sepelviistäjä (Pterodroma externa)
Kermadecinviistäjä (Pterodroma cervicalis)
Pikkuviistäjä (Pterodroma cookii)
Juanfernándezinviistäjä (Pterodroma defilippiana)
Uudenkaledonianviistäjä (Pterodroma leucoptera)
Kurosivonviistäjä (Pterodroma hypoleuca)
Samoanviistäjä (Pterodroma nigripennis)
Mustakainaloviistäjä (Pterodroma axillaris)
Kääpiöviistäjä (Pterodroma longirostris)
Uudenseelanninviistäjä (Pterodroma pycrofti)
Nokiviistäjä (Pseudobulweria aterrima)
Salomoninviistäjä (Pseudobulweria becki)
Fidžinviistäjä (Pseudobulweria macgillivrayi)
Polynesianviistäjä (Pseudobulweria rostrata)
Siniliitäjä (Halobaena caerulea)
Leveänokkaprioni (Pachyptila vittata)
Sininokkaprioni (Pachyptila salvini)
Kyyhkyprioni (Pachyptila desolata)
Ohutnokkaprioni (Pachyptila belcheri)
Pikkuprioni (Pachyptila turtur)
Paksunokkaprioni (Pachyptila crassirostris)
Tyrskyliitäjä (Bulweria bulwerii)
Sokotrantyrskyliitäjä (Bulweria fallax)
Meriliitäjä (Procellaria cinerea)
Isomeriliitäjä (Procellaria aequinoctialis)
Tummameriliitäjä (Procellaria parkinsoni)
Tasmanianmeriliitäjä (Procellaria westlandica)
Valkonaamaliitäjä (Calonectris leucomelas)
Keltanokkaliitäjä (Calonectris diomedea)
Chilenliitäjä (Ardella creatopus)
Sysiliitäjä (Ardella carneipes)
Isoliitäjä (Ardella gravis)
Suippopyrstöliitäjä (Ardella pacificus)
Juovasiipiliitäjä (Ardella bulleri)
Nokiliitäjä (Ardella griseus)
Lyhytpyrstöliitäjä (Puffinus tenuirostris)
Polynesianliitäjä (Puffinus nativitatis)
Pikkuliitäjä (Puffinus puffinus)
Idänpikkuliitäjä (Puffinus yelkouan)
Baleaarienliitäjä (Puffinus mauretanicus)
Uudenseelanninliitäjä (Puffinus gavia)
Tummapikkuliitäjä (Puffinus huttoni)
Kalifornianpikkuliitäjä (Puffinus opisthomelas)
Meksikonpikkuliitäjä (Puffinus auricularis)
Etelänkääpiöliitäjä (Puffinus assimilis)
Kääpiöliitäjä (Puffinus lherminieri)
Valkjärvi (Heinola, kirkonkylä)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°15′17″N, 26°04′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konniveden alue (14.13)
Laskuoja:  oja Kotajärveen 
Järvinumero:  14.133.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,3 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,796 km  
Pinta-ala:  3,214 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkjärvi 
Valkjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Heinolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Kotajärven valuma-alueeseen (14.133) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,3 metriä mpy.
Valkjärvi (Hämeenlinna, Sappee)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°16′15″N, 24°44′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Kukkiaan 
Järvinumero:  35.781.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m  
Rantaviiva:  2,268 km  
Pinta-ala:  12,921 ha  
Saaria:  1 
 fiValkjärvi 
Valkjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Kukkian alueeseen (35.781) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,2 metriä mpy.
Vassåsin kirkko (Bindal)

| Vassåsin kirkko Vassås kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1905.
Sijainti:  Bindal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1734
Suunnittelija:  Nils Ryjord
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  189
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vassåsin kirkko (norj. Vassås kirke) on Bindalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1734.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vassåsin kirkko (Bindal) Wikimedia Commonsissa
Vassåsin kirkko (Holmestrand)

| Vassåsin kirkko Vassås kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Holmestrand, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1200-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vassåsin kirkko (norj. Vassås kirke) on Holmestrandin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vassåsin kirkko (Holmestrand) Wikimedia Commonsissa
Vadim Bakatin

Vadim Bakatin
Vadim Viktorovitš Bakatin (ven. Вадим Викторович Бакатин; 6. marraskuuta 1937 Kiseljovsk – 31. heinäkuuta 2022 Moskova) oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen poliitikko. Hän toimi Neuvostoliiton sisäministerinä vuosina 1988–1990 ja viimeisenä KGB:n johtajana vuonna 1991. Hän oli Mihail Gorbatšovin sisäpiiriin kuulunut reformisti.
Bakatin valmistui Novosibirskin arkkitehtuurin ja rakennustekniikan valtionyliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli kotiseuduillaan johtotehtävissä laajamittaisissa rakennushankkeissa vuosina 1961–1973. Hän liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1964 ja aloitti päätoimisen työskentelyn sen palveluksessa vuonna 1973. Bakatin ajoi vallan hajauttamista ja talouden rajoitettua liberalisointia. Vuonna 1986 hänet valittiin puolueen keskuskomitean jäseneksi, ja vuonna 1988 hän sai nimityksen sisäministeriksi. Gorbatšov erotti Bakatinin sisäministerin tehtävistä joulukuussa 1990, mutta nimitti hänet turvallisuusneuvostonsa jäseneksi. Bakatin nousi KGB:n johtoon elokuussa 1991 Neuvostoliiton vallankaappausyrityksen epäonnistumisen jälkeen. Hänen edeltäjänsä Vladimir Krjutškov kuului vallankaappausyrityksen tekijöihin. Bakatin lupasi pienentää KGB:n kokoa ja hillitä sen ylilyöntejä. Hän myös osoitti pyrkimystä läpinäkyvyyteen, joka vakuutti häntä haastatelleen John le Carrén. Bakatinia haastatteli myös William Safire, joka kuitenkin epäili Bakatinin huiputtavan reformisteja ja länsimaista lehdistöä käyttämällä sanoja, joita muut halusivat häneltä kuulla.
Bakatin oli ehdokas Venäjän presidentinvaalissa 1991, mutta tuli viimeiseksi kuudesta ehdokkaasta 3,5 %:n ääniosuudella. Hän toimi Reforma-kansalaisjärjestön varapuheenjohtajana ja oli sijoitusyhtiö Baring Vostok Capital Partnersin neuvonantaja. Bakatin löysi KGB:n asiakirjoista vahvistuksen tiedolle, että NKVD oli teloittanut hänen opettajana työskennelleen isoisänsä pari kuukautta ennen hänen syntymäänsä vuonna 1937. Bakatinilla oli kaksi poikaa.
Venäjän länsirintama (ensimmäinen maailmansota)

| --- | --- |
 Venäjän keisarillisen armeijan rintamat ensimmäisessä maailmansodassa 
Luoteisrintama : 
Länsirintama : 
Lounaisrintama: 
8. armeija: 
11. armeija: 
7. armeija: 
9. armeija : 
Venäjän länsirintama muodostui keväällä 1916, kun ensimmäisen maailmansodan itärintama oli otettu Nikolai II:n komentoon 3. syyskuuta 1915 (juliaanisen kalenterin mukaan 21. elokuuta 1915) ja kun hän jakoi ylipäällikön vastuunsa kolmelle armeijaryhmälle, joista venäjän kielessä käytettiin nimityksensä niin Venäjän keisarikunnan kuin myös Neuvostoliiton aikana nimitystä rintama.[lähde? ]
Venäjän länsirintama oli Saksan keisarikunnan ja Itävalta-Unkarin, Bulgarian kuningaskunnan sekä Osmanien valtakunnan vastaisessa taistelussa keskinen rintama (armeijaryhmä). Sen pohjoispuolella oli luoteisrintama ja eteläpuolella lounaisrintama.[lähde? ]
Ylipäällikkyyden ottaneen Nikolai II:n alaisena länsirintamaa komensi jalkaväenkenraali Aleksei Evert.[lähde? ]
Valkjärvi (Hollola)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
 Jäätynyt Valkjärvi ilmakuvassa helmikuussa 2017.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°01′17″N, 25°10′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskuoja:  oja Teuronjokeen 
Järvinumero:  35.832.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,3 m  
Rantaviiva:  3,78 km  
Pinta-ala:  73,736  ha 
 fiValkjärvi 
Valkjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken taajaman reunalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi jää taajaman ja korkeiden Ilolanharjun ja Kukonharjun väliin. Järven pinta-ala on 74 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja rannat ovat joko jyrkkiä mäenrinteitä tai taajama-aluetta. Rannalla sijaitsee yleinen uimaranta.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,3 metriä mpy. Siihen laskee Kukonharjun takaa metsäoja ja sen laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja se yhtyy Teuronjokeen yhteisellä Kellolanlähteen laskuojalta tulevan ojan kanssa. Alueen vedet johdetaan Teuronjoesta Mommilanjärven ja Ansionjärven kautta Puujokeen, josta ne päätyvät Hiidenjoen kautta Vanajaveteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin ”Valkiajärvi” ja siihen laski metsäoja koillisesta. Tulo-ojan varret oli raivattu niityiksi. Järven lähellä sijaitsi neljä torppaa ja Ilolon pieni talo ja lounaisrannan ohitti postitie. Järven rannalle perustettiin 1890 hautausmaa. Järven pohjalla makaa kaksi yksipuista ruuhta, joiden pituus on 3,5 metriä. Ruuhien vieressä sijaitsee liisteistä rakennetun metrin levyisen katiskan jäänteet.
Ullensakerin kirkko

| Ullensakerin kirkko Ullensaker kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Ullensaker, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1958
Suunnittelija:  Arnstein Arneberg
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  650
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ullensakerin kirkko (norj. Ullensaker kirke) on Ullensakerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1958. Sen edeltäjä tuhoutui tulipalossa vuonna 1952.
Kuvia

Alttari
Urut
Vanha puinen Ullensakerin kirkko valmistui 1768 ja paloi 1952.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ullensakerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Vait

Vait ovat luoteisessa Liberiassa, Sierra Leonen pohjoisosassa ja lähialueilla Guineassa asuva kansa. Vuonna 1980 heitä arvioitiin olevan 350 000 henkeä.
Vait puhuvat mandelaista kieltä. 1800-luvulla sen kirjoittamista varten laadittiin omaperäinen vai-kirjoitus. Kansan pääelinkeino on maanviljely. Peruselintarvikkeena on riisi, ja sen lisäksi vait viljelevät muun muassa puuvillaa, maissia, kurpitsaa, inkivääriä, kahvia ja kaakaota. Palmupuukin on tärkeä hyödyke, josta vait saavat muun muassa pähkinöitä, voita, viiniä, polttoainetta, saippuaa ja koreja. Koulutus jakautuu kolmeen eri tyyppiin lapsien iästä riippuen: ”maaseutukoulu” (jossa lapset opettelevat vain kansan tapoja, sosiaalisia taitoja ynnä muuta), englanninkielinen koulu sekä arabiankielinen koraanikoulu.[lähde? ] Käsityöammatit ovat kehittyneitä. Suurin osa vaista on sunnalaisia muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vait Wikimedia Commonsissa
UFF

Logo
U-landshjälp från Folk till Folk i Finland sr (UFF) on suomalainen, poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yleishyödyllinen säätiö. UFF  perustettiin yhdistyksenä vuonna 1987 ja vuodesta 2020 lähtien se on toiminut säätiönä.
UFF-säätiön pääasiallinen tarkoitus on ilmastotyö sekä kehitysyhteistyön tukeminen ja sitä kautta ihmisten elinolojen parantaminen kehitysmaissa.
UFF-säätiön avustustoiminnan perustana on käytettyjen vaatteiden myynti. Lahjoitetut vaatteet säätiö myy vähittäis- ja tukkumyynnissä. Myyntituotolla kustannetaan vaatekeräyspalvelu Suomessa ja rahoitetaan kehitysyhteistyöhankkeita eteläisessä Afrikassa ja Aasiassa.
Kehitysyhteistyö

UFF-säätiön kehitysyhteistyö kohdentuu pääasiassa koulutukseen, ympäristön kestävään kehitykseen ja heikommassa asemassa olevien toimeentulon parantamiseen. Koulutus on tehokas tapa vähentää köyhyyttä ja eriarvoisuutta.
UFF:n tukemissa projekteissa paikalliset ihmiset ovat itse aktiivisesti mukana avustusprojekteissa. Vuonna 2023 UFF tuki 35 kehitysyhteistyöhanketta 2,9 miljoonalla eurolla muun muassa Mosambikissa, Malawissa, Namibiassa, Angolassa ja Intiassa. UFF on kiinnittänyt erityistä huomiota projektiensa kestävyyteen ja jatkuvuuteen, jotta toiminta kohteissa ei loppuisi tuen päätyttyä.
UFF on saanut Suomen ulkoministeriöltä kehitysyhteistyötukea hankkeisiinsa jo yli 30 vuoden ajan. Nämä hankkeet käsittävät muun muassa opettajankoulutusta, ammattikoulutusta ja perusopetusta.
Vaatekeräys

UFF kerää käyttökelpoisia vaatteita, kenkiä ja kodintekstiilejä. Keräystuotoilla tuetaan kehitysyhteistyökohteita Afrikassa ja Aasiassa. Vuonna 2023 UFF keräsi noin 12 miljoonaa kiloa suomalaisten lahjoittamia vaatteita.
Keräysmäärästä 80 % uudelleen käytettiin tukkumyynnin kautta ja UFF:n omissa myymälöissä vaatteista myytiin 11 %. Materiaalijälleenkäyttöön, kuten räteiksi rakennusteollisuudelle ohjattiin 6 % keräysmäärästä ja 2 % ohjattiin lahjoituksiin.
Vaatekeräys toimii 281 kunnassa. Keräyspisteitä on kaikkiaan 1 543. Kierrätyspalvelu kattaa lähes koko Suomen ja tavoittaa yli 5,4 miljoonaa ihmistä. UFF ei saa keräystoiminnan ylläpitämiseen julkisia tukia, toiminta rahoitetaan lahjoitusvaatteiden myyntituotolla. Lajittelukeskus sijaitsee UFF:n pääkonttorin ohessa Klaukkalassa.
MTV:n toimittaja kävi tutustumassa UFF:n lajittelukeskukseen Klaukkalassa 2023
Myymälät

Second hand ja vintage-myymälät on UFF:n merkittävin varainkeruun muoto. Myymälöitä sijaitsee Helsingissä, Turussa, Tampereella, Espoossa, Vantaalla ja Jyväskylässä. Toiminnan tuotto ohjataan ilmasto- ja kehitysyhteistyöhön. Ilmastotyön kuluja ovat vaatteiden keräys-, kuljetus- ja käsittelykulut sekä myynnistä itsestään koituvat kulut.