stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rémy Maertens

| Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Belgia> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Raymond Rémy Maertens oli belgialainen köydenvetäjä. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä joukkueineen pronssia.
Rabbi Matondo

Rabbi Matondo heinäkuussa 2019.
Rabbi Matondo (s. 9. syyskuuta 2000 Liverpool, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia.
Matondo pelasi vuoteen 2016 saakka Cardiff Cityn ja sen jälkeen Manchester Cityn junioreissa. Tammikuussa 2019 hän siirtyi saksalaisseura Schalke 04:ään. Kevään 2019 aikana hän pelasi Bundesliigassa seitsemän ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 20 ottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa RB Leipzigia sekä kesäkuussa  VfL Wolfsburgia vastaan..
Matondo on pelannut Walesin alle 17- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Walesin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. Kesäkuun 2020 loppuun mennessä hän on pelannut neljä maaottelua.
Ruosteselkärastas

| Ruosteselkärastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  rufopalliatus
Kaksiosainen nimi
 Turdus rufopalliatus  Lafresnaye, 1840 
Alalajit
 Turdus rufopalliatus rufopalliatus  Turdus rufopalliatus interior  Turdus rufopalliatus graysoni 
Katso myös
   Ruosteselkärastas Wikispeciesissä   Ruosteselkärastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruosteselkärastas (Turdus rufopalliatus) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruosteselkärastasta tavataan pesivänä Meksikossa. Laji on joskus havaittu myös Yhdysvaltain eteläosissa pesimäajan ulkopuolella. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sen on kuvattu olevan melko yleinen tai yleinen koko levinneisyysalueellaan. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rooman Grand Prix

Rooman Grand Prix on autourheilukilpailu, joka järjestettiin Roomassa, Italiassa kaikkiaan 40 kertaa vuosina 1925–1991. Rooman Grand Prix’n nimellä on järjestetty lukuisten eri sarjojen osakilpailuja useilla eri radoilla. Suurin osa kisoista on ollut Formula 2 -kisoja Vallelungan radalla.
Kilpailut ja voittajat

| Vuosi | Kuljettaja | Talli | Luokka | Rata |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Alessandro Zanardi | Reynard | Formula 3000 | Vallelunga |  |
1990: Ei järjestetty
| 1989 |  Fabrizio Giovanardi | March | Formula 3000 | Vallelunga |  |
| 1988 |  Gregor Foitek | Lola | Formula 3000 | Vallelunga |  |
| 1987 |  Stefano Modena | March | Formula 3000 | Vallelunga |  |
| 1986 |  Ivan Capelli | March | Formula 3000 | Vallelunga |  |
| 1985 |  Emanuele Pirro | March | Formula 3000 | Vallelunga |  |
| 1984 |  Mike Thackwell | Ralt | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1983 |  Beppe Gabbiani | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1982 |  Corrado Fabi | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1981 |  Eje Elgh | Maurer | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1980 |  Brian Henton | Toleman | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1979 |  Marc Surer | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1978 |  Derek Daly | Chevron | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1977 |  Bruno Giacomelli | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1976 |  Jean-Pierre Jabouille | Elf | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1975 |  Vittorio Brambilla | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1974 |  Patrick Depailler | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1973 |  Jacques Coulon | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
1972: Ei järjestetty
| 1971 |  Ronnie Peterson | March | Formula 2 | Vallelunga |  |
1970: Ei järjestetty
| 1969 |  Johnny Servoz-Gavin | Matra | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1968 |  Ernesto Brambilla | Ferrari | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1967 |  Jacky Ickx | Matra | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1966 |  Ernesto Brambilla | Brabham | Formula Three | Vallelunga |  |
| 1965 |  Richard Attwood | Lola | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1964 |  Jo Schlesser | Brabham | Formula 2 | Vallelunga |  |
| 1963 |  Bob Anderson | Lola | Formula 1 | Vallelunga |  |
1962 – 1957: Ei järjestetty
| 1956 |  Jean Behra | Maserati | Sports Car | Castelfusano |  |
1955: Ei järjestetty
| 1954 |  Onofre Marimón | Maserati | Formula One | Castelfusano |  |
1953 – 1952: Ei järjestetty
| 1951 |  Mario Raffaeli | Ferrari | Formula 2 | Terme di Caracalla |  |
| 1950 |  Alberto Ascari | Ferrari | Formula 2 | Terme di Caracalla |  |
| 1949 |  Luigi Villoresi | Ferrari | Formula 2 | Terme di Caracalla |  |
1948: Ei järjestetty
| 1947 |  Franco Cortese | Ferrari | Sports Car | Terme di Caracalla |  |
1946 – 1933: Ei järjestetty
| 1932 |  Luigi Fagioli | Maserati | Grand Prix | Littorio |  |
| 1931 |  Ernesto Maserati | Maserati | Grand Prix | Littorio |  |
| 1930 |  Luigi Arcangeli | Maserati | Grand Prix | Tre Fontane |  |
| 1929 |  Achille Varzi | Alfa Romeo | Grand Prix | Tre Fontane |  |
| 1928 |  Louis Chiron | Bugatti | Grand Prix | Tre Fontane |  |
| 1927 |  Tazio Nuvolari | Bugatti | Formula Libre | Parioli |  |
| 1926 |  Aymo Maggi | Bugatti | Formula Libre | Valle Giulia |  |
| 1925 |  Carlo Masetti | Bugatti | Formula Libre | Monte Mario |  |
Rosa ’Aicha’

| Rosa ’Aicha’ |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhapimpinellaruusut Rosa Spinosissima-ryhmä
Lajike::  ’Aicha’
Katso myös
   Rosa ’Aicha’ Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosa ’Aicha’ on Rosa Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suurikokoiset, puolikerrannaiset, kellanvalkoiset kukat.
Alkuperä

Ruusu on teehybridi ’Souvenir de Jacques Verschuren’ ja pimpinellahybridi ’Guldtopin’ risteymä, jonka kehitti tanskalainen Valdemar Petersen vuonna 1959. Ruusu julkistettiin vuonna 1966. Rosa ’Guldtop’ on puolestaan persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa spinosissima) risteytys, jonka kehitti tanskalainen Aksel Olsen. ’Aichan’ kukka on saanut keltaisen värinsä persianruususta ja suuren kokonsa teehybridistä. Aicha on arabiankielinen naisen nimi.
Kuvaus

Rosa ’Aicha’ kasvaa Suomessa noin 1,5 metrin korkuiseksi kaartuvaoksaiseksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat harmaanvihreitä ja seitsemänlehdykkäisiä. ’Aicha’ kukkii Suomessa heinäkuun alusta 2–3 viikkoa. Kukat ovat maljamaiset ja halkaisijaltaan 7–9 cm. Nupusta auetessaan kukat ovat täyteläisenkeltaiset, mutta muuttuvat vanhetessaan keltavalkoisen sävyihin. Nuput ovat keltaiset. Terälehtiä on 5–10 kappaletta. Emi on ruskea, heteet keltaruskeat. Kukissa on hedelmäinen tuoksu. Jälkikukinta on mahdollinen säiden salliessa syyskuun alussa. Ruusu ei tee kiulukoita ja muodostaa vain vähän juurivesoja. Lajike viihtyy auringossa ja puolivarjossa. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–II.
Prinsessa Ruusunen (täsmennyssivu)

Prinsessa Ruusunen voi tarkoittaa:
prinsessa Ruusunen, satu
Prinsessa Ruusunen, Pjotr Tšaikovskin säveltämä baletti
Prinsessa Ruusunen, Zachris Topeliuksen kirjoittama näytelmä
Prinsessa Ruusunen, Erkki Melartinin Topeliuksen satuun säveltämä musiikki
Prinsessa Ruusunen, Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1949
Prinsessa Ruusunen, Walt Disneyn tuottama animaatioelokuva vuodelta 1959
Prinsessa Ruusunen, David Irvingin ohjaama elokuva vuodelta 1987
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Prinsessa Ruusunen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pressiklubi

Pressiklubi on Helsingissä vuodesta 1962 toiminut yhdistys, joka on rekisteröity vuonna 1999. Viralliselta nimeltään se on Helsingin kansainvälinen lehdistöklubi, mutta tunnetaan ammattipiireissä "Pressinä".
Yhdistyksen tehtävänä on edistää journalistista kulttuuria ja sananvapautta sekä vahvistaa journalistien ammatillista identiteettiä. Pressiklubi järjestää keskustelutilaisuuksia ajankohtaisista aiheista, jotka liittyvät journalismiin, sananvapauteen tai vaikkapa työelämään.
Pressiklubi toimi vuosina 2001-2014 Helsingin Asemaravintolan Pullman Barin yhteydessä. Nykyään klubilla ei ole omaa tilaa.  Sitä ennen se on toiminut Hotelli Marskissa, Ravintola Tekniskan yhteydessä ja lyhyen aikaa Kaivokadulla. Pressiklubi on nimensä mukaan perinteinen klubiravintola, joita Suomessa on enää harvoja.
Pressikubin jäseniä ovat Helsingin Sanomalehtimiesyhdistys HSY, Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liitto SAL ja Radio- ja Televisiotoimittajien Liitto RTTL. Kannatusjäseniä ovat Suomen Journalistiliitto SJL, ProCom - Viestinnän ammattilaiset ry, Sähköisen Median päätoimittajayhdistys Sämpy, Aikakauslehtien päätoimittajat, Päätoimittajien yhdistys, Suomen tiedetoimittajain liitto ja Suomen freelance-journalistit. Pressin sisäänpääsyoikeus on kaikilla näiden yhteisöjen jäsenillä.
Klubin hallitus myöntää vip-kortteja muun muassa kansanedustajille, ministereille, mepeille ja ulkomaisten lähetystöjen pressivastaaville.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Yhdistyksen sivut
Yhdistyksen Facebook-ryhmä
Prinsessa Ruusunen (vuoden 1987 elokuva)

| Prinsessa Ruusunen> Cannon Movie Tales: Sleeping Beauty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Irving
Käsikirjoittaja:  Michael Berz
Tuottaja:   Menahem Golan  Yoram Globus 
Kuvaaja:  David Gurfinkel
Pääosat:   Morgan Fairchild  Tahnee Welch  Nicholas Clay  Sylvia Miles 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cannon Films
Levittäjä:  Cannon Films
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prinsessa Ruusunen (engl. Cannon Movie Tales: Sleeping Beauty) on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, joka perustuu Charles Perrault’n klassikkosatuun. Elokuvan on ohjannut David Irving, ja sen pääosissa nähdään Morgan Fairchild, Tahnee Welch, Nicholas Clay ja Sylvia Miles. Elokuva on esitetty Suomen televisiossa joulukuussa 1990. Se on julkaistu myös videona ja DVD:nä.
Presses universitaires de France

Presses Universitaires de Francen logo vuodelta 2012
Que sais-je? -kirjasarjan niteitä hyllyssä.
Presses Universitaires de France tai PUF (engl. University Presses of France) on Ranskan suurin yliopistopaino. Sen perusti Paul Angoulvent vuonna 1921.
Presses Universitaires de Francen toimi osuuskuntana vuoteen 2000. Tuolloin sen yhtiömuoto muuttui ja suurosakkaiksi tulivat muun muassa Flammarion Publishing ja vakuutusyhtiö Maaf Assurances. Vuonna 2006, toinen suuri vakuutusyhtiö Garantie Mutuelle des Fonctionnaires (GMF) hankki haltuunsa 16,4% osuuden painosta.
Lähes kaikki ranskalaiset opiskelijat tuntevat Paul Angoulventin vuonna 1941 luoman ja PUF:n julkaiseman Que sais-je? (suom. Mitä tiedän?) -kirjasarjan. Kokoelma perustuu 128-sivuisiin julkaisuihin, joissa asiantuntijat kirjoittavat tietyistä aihealueista. Nykyään kokoelma kattaa liki 4 000 nimikettä noin 2 500 kirjoittajalta. Que sais-je? on näin ollen laajin painettu tietosanakirjakokoelma maailmassa. Monia sarjan nimikkeitä on käännetty jopa yli 40 kielelle. Vuoteen 2004 mennessä sarjaa oli myyty noin 160 miljoonaa kopiota.
Aiheesta muualla

Presses Universitaires de France
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Presses Universitaires de France
Käännös suomeksi
Provinssitemppeli

Provinssitemppeli eli kokubunji on Japanissa buddhalainen temppeli, jollainen on rakennettu jokaiseen provinssiin. Provinssitemppelijärjestelmä muistuttaa jossakin määrin kristillisen kirkon hiippakuntia ja tuomiokirkkoja. Proovinssitemppelijärjestelmä tuki buddhalaisuuden leviämistä Japanissa, ja sen perustamisen aikoihin Japani oli lähellä muuttumista buddhalaiseksi valtioksi.
Järjestelmän perusti  keisari Shōmu (701-756).  Hänen perustamansa Tōdai-jin temppeli  Yamaton provinssissa oli kaikkien provinssitemppelien keskuspaikka.
Provinssitemppelin nimitys kokubunji on säilynyt monessa paikannimessä, vaikka provinssit on korvattu aluehallinnossa prefektuureilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Provinssitemppeli Wikimedia Commonsissa
Rénelle Lamote

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rénelle Lamote MM-kilpailuissa 2022. |  Rénelle Lamote MM-kilpailuissa 2022. |  Rénelle Lamote MM-kilpailuissa 2022. |  |
Maa:   Ranska
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2016 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 800 m |  |
|  Hopeaa | München 2022 | 800 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2019 | 800 m |  |
Rénelle Lamote (s. 26. joulukuuta 1993 Coulommiers) on ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hän on saavuttanut useita Euroopan-mestaruusmitaleja 800 metrin juoksussa.
Lamote ei menestynyt ensimmäisissä nuorten arvokilpailuissaan mutta voitti kultaa 800 metrin juoksussa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ajalla 2.00,19. Aiemmin samana vuonna hän alitti ensi kerran kahden minuutin rajan. Heinäkuun lopulla hän voitti Tukholmassa Timanttiliigan kilpailun ajalla 1.59,91. Pekingin MM-kilpailuissa hän paransi välierissä ennätyksekseen 1.58,86 ja sijoittui loppukilpailussa kahdeksanneksi ajalla 1.59,70.
Vuonna 2016 Lamote paransi Timanttiliigassa kahdesti 800 metrin juoksun ennätystään: hän sijoittui Rabatissa kolmanneksi ajalla 1.58,84 ja Birminghamissa toiseksi ajalla 1.58,01. Hän saavutti EM-kilpailuissa hopeaa ajalla 2.00,19. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä ajalla 2.02,19. Vuonna 2017 hän ei kilpaillut. Vuonna 2018 hän saavutti hopeaa ulkoratojen EM-kilpailuissa ajalla 2.00,62. Vuoden 2019 alussa hän saavutti hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa ajalla 2.03,00. Ulkoratojen MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui välierissä.
Lamote paransi heinäkuussa 2021 Monacon Timanttiliigan kilpailussa ennätysajakseen 1.57,98 sijoittuessaan kuudenneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän karsiutui välierissä ajalla 1.59,40. Vuonna 2022 hän karsiutui MM-kilpailujen välierissä ajalla 2.00,86 mutta saavutti EM-kilpailuissa hopeaa ajalla 1.59,49. Viikko EM-kilpailujen jälkeen hän voitti Lausannen Timanttiliigan kilpailun ennätysajallaan 1.57,84. MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui välierissä.
Rénelle Lamoten pikkusisko Manon Lamote on myös kilpaillut juoksijana.
Rémy Di Grégorio

| Rémy Di Grégorio |
| --- | --- |
 Rémy Di Gregorio Tour Down Underin esittelytilaisuudessa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  180 cm
Paino:  67 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005–2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016–2018:  Française des Jeux Astana Team Cofidis Martigues Sport Cyclisme La Pomme Marseille Marseille 13 - KTM Delko–Marseille Provence-KTM
Suurimmat voitot
 Pariisi–Nizza-ajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 10. tammikuuta 2024 
Rémy Di Grégorio (s. 31. heinäkuuta 1985 Marseille) on ranskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Française des Jeux -tallissa, josta siirtyi Astana Teamiin kauden 2011 alusta. Kaudella 2012 hän edusti Cofidis-joukkuetta, 2013 Martigues Sport Cyclismeä ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2014–2018 ranskalaistallia, nimeltään viimeksi Delko–Marseille Provence-KTM.
Di Grégorio voitti aika-ajon junioreiden Ranskan-mestaruuden 2003 ja Tour de l'Avenir -kilpailun kahdeksannen etapin 2006. Hän voitti mäkikirikilpailun Critérium du Dauphiné Libéréssä 2007. Espanjan ympäriajossa 2010 hän sijoittui 19:nneksi. Pariisi–Nizza-ajossa 2011 hän voitti seitsemännen etapin. Hän voitti kolmannen etapin Vuelta a Asturias -kilpailussa 2012.
Poliisi pidätti Di Grégorion Ranskan ympäriajon 2012 välipäivänä löydettyään häneen yhdistetystä autosta dopingepäilyitä herättäneitä tuotteita. Hovioikeus kumosi hänen saamansa kilpailukiellon huhtikuussa 2013 tuotteiden osoittauduttua vitamiineiksi.
Di Grégorio voitti Bulgarian ympäriajon kokonaiskilpailun ja kolmannen etapin 2013. Hän voitti Taiwanin ympäriajon kokonaiskilpailun ja Tour Alsacen mäkikirikilpailun 2014. Hän voitti 2016 mäkikirikilpailut Tour Cycliste International La Provencessa ja Critérium Internationalissa. Vuonna 2018 hän voitti Etoile de Bessègesin mäkikirikilpailun ja Tour Cycliste International La Provence -kilpailun toisen etapin.
Di Gregorio sai neljän vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni EPO-hormonin käytöstä vuoden 2018 Pariisi–Nizza-ajossa. Hän ei jatkanut uraansa kilpailukiellon jälkeen.
Provinstidningen Dalsland

| Provinstidningen Dalsland> PD |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  NWT Media AB
Levikki:  3 400 (2021)
Perustettu:  1911
Päätoimittaja:  Elinor Thuresson
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Åmål
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ti, to, la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Provinstidningen Dalsland (lyh. PD) on ruotsalainen vuonna 1911 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Åmål. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja on kuulunut vuodesta 2013 NWT-lehtitaloon.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Robert Earl Jones

Jones vuonna 1938.
Robert Earl Jones (3. helmikuuta 1910 Tate County, Mississippi – 7. syyskuuta 2006 Englewood, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja nyrkkeilijä. Hän oli näyttelijä James Earl Jonesin isä.
Jones syntyi 3. helmikuuta 1910 Mississippin Tate Countyssa. Tarkempi synnyinpaikka on jäänyt epämääräiseksi, sillä eri lähteet väittäisivät hänen syntyneen joko Senatobiassa tai lähellä Coldwateria. Hänen vanhempansa olivat Robert Washington Jones ja Elnora Wallace.
Jones tunnetaan erityisesti pääosastaan elokuvassa Lying Lips vuodelta 1939 sekä sivurooleistaan elokuvissa, kuten Puhallus (1973), Vaihtokaupat (1983), Kesäleiri (1983), Cotton Club (1984) ja Peter Weirin Todistaja (1985). Viimeisen kerran hän näytteli elokuvassa Rain Without Thunder vuodelta 1992.
Jones oli elämänsä aikana kolmesti naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta, joista esikoinen ensimmäisestä avioliitosta oli James. Robert Earl Jones kuoli 7. syyskuuta 2006 New Jerseyn Englewoodissa 96-vuotiaana vanhuuteen.
Aiheesta muualla

Robert Earl Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
S/S Aure

S/S Aure on vuonna 1926 Varkaudessa teräksestä hinaajaksi rakennettu höyrylaiva. Laivan pituus on 20 m, leveys 4,7 m ja syväys: 1,80 m. Sen nopeus on 9 solmua.
Players Tour Championship 2014–2015

Players Tour Championship 2014–2015 oli snookerin turnaussarja, johon kuului European Tour 2014–2015 ja Asian Tour 2014–2015 -turnaussarjat. Kaikki osakilpailut olivat pieniä ranking-turnauksia, paitsi turnaussarjan päättänyt Players Championship Grand Final 2015, joka oli ranking-turnaus.
Kilpailukalenteri

| Päivämäärä | Turnaus | Kaupunki | Areena | Voittaja | Toinen | Tulos | Sarja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.–21.6.2014 |  Yixing Open 2014 | Yixing | Yixing Sports Centre |  Ding Junhui |  Michael Holt | 4–2 | Asian Tour |
| 7.–10.8.2014 |  Riga Open 2014 | Riika | Riga Arena |  Mark Selby |  Mark Allen | 4–3 | European Tour |
| 20.–24.8.2014 |  Paul Hunter Classic 2014 | Fürth | Stadthalle |  Mark Allen |  Judd Trump | 4–2 | European Tour |
| 1.–5.10.2014 |  Bulgarian Open 2014 | Sofia | Universiada Hall |  Shaun Murphy |  Martin Gould | 4–2 | European Tour |
| 20.–24.10.2014 |  Haining Open 2014 | Haining | Haining Sports Center |  Stuart Bingham |  Oliver Lines | 4–0 | Asian Tour |
| 19.–23.11.2014 |  Ruhr Open 2014 | Mülheim | RWE-Sporthalle |  Shaun Murphy |  Robert Milkins | 4–0 | European Tour |
| 11.–14.12.2014 |  Lisbon Open 2014 | Lissabon | Casal Vistoso Sports Centre |  Stephen Maguire |  Matthew Selt | 4–2 | European Tour |
| 20.–24.1.2015 |  Xuzhou Open 2015 | Xuzhou | Xuzhou Olympic Center |  Joe Perry |  Thepchaiya Un-Nooh | 4–1 | Asian Tour |
| 25.2.–1.3.2015 |  Gdynia Open 2015 | Gdynia | Gdynia Sports Arena |  Neil Robertson |  Mark Williams | 4–0 | European Tour |
| 24.–28.3.2015 |  Players Tour Championship Grand Final 2015 | Bangkok | Montien Riverside Hotel |  Joe Perry |  Mark Williams | 4–3 |  |
Players Tour 2014–2015 ranking-lista > European Tour 2014–2015 ranking-lista

| --- | --- |
: Pääsi Players Tour Championship Grand Finaliin Asian Tour -rankingin perusteella.
Tilanne 6/6 osakilpailun jälkeen.
| # | Pelaaja | Ranking-pisteet | Pelatut turnaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Shaun Murphy | 48,249 | 6 |
| 2 |  Mark Allen | 31,833 | 3 |
| 3 |  Stephen Maguire | 29,333 | 6 |
| 4 |  Mark Selby | 28,499 | 4 |
| 5 |  Neil Robertson | 27,249 | 5 |
| 6 |  Judd Trump | 26,916 | 6 |
| 7 |  Robert Milkins | 17,750 | 6 |
| 8 |  Mark Williams | 16,250 | 6 |
| 9 |  Matthew Selt | 15,500 | 6 |
| 10 |  Martin Gould | 12,500 | 4 |
| 11 |  Mark Davis | 12,416 | 6 |
| 12 |  Barry Hawkins | 12,000 | 5 |
| 13 |  Peter Ebdon | 11,833 | 5 |
| 14 |  Rod Lawler | 10,499 | 6 |

| 15 |  Jimmy Robertson | 10,083 | 6 |
| 16 |  Luca Brecel | 9,832 | 6 |

| 17 |  Joe Perry | 9,166 | 5 |
| 18 |  Alan McManus | 9,084 | 5 |
| 19 |  Ricky Walden | 9,083 | 5 |
| 20 |  Michael White | 8,583 | 6 |
| 21 |  Anthony McGill | 8,000 | 6 |
| 22 |  Marco Fu | 7,416 | 6 |
| 23 |  Chris Wakelin | 7,416 | 6 |
| 24 |  Mark King | 7,000 | 6 |
| 25 |  Dominic Dale | 6,583 | 6 |
| 26 |  John Higgins | 6,583 | 6 |
Huom!: Vain 26 parhaan sijoitukset sisällytetty 395:sta.
24 parasta pelaajaa pääsi 2015 Players Tour Championship Grand Finaliin.
Players Tour 2014–2015 ranking-lista > Asian Tour 2014–2015 ranking-lista

Lopullinen Asian Tour 2014–2015 rankinglista.
| # | Pelaaja | Ranking pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Joe Perry | 12 000 |
| 2. |  Ding Junhui | 11 500 |
| 3. |  Stuart Bingham | 10 600 |
| 4. |  Thepchaiya Un-Nooh | 6 200 |
| 5. |  Oliver Lines | 6 000 |
| 6. |  Michael Holt | 5 000 |
| 7. |  Ryan Day | 4 000 |
| 8. |  Jimmy Robertson | 3 500 |

| 9. |  Mark Williams | 2 900 |
| 10. |  Matthew Selt | 2 900 |
| 11. |  Tian Pengfei | 2 700 |
| 12. |  Xiao Guodong | 2 600 |
| 13. |  Tom Ford | 2 500 |
| 14. |  Robert Milkins | 2 500 |
| 15. |  Zhou Yuelong | 2 300 |
| 16. |  Li Hang | 2 300 |
| 17. |  Scott Donaldson | 2 300 |
| 18. |  Ben Woollaston | 2 200 |
| 19. |  Graeme Dott | 2 200 |
| 20. |  Ross Muir | 2 200 |
Huom!: Vain 20 parhaan sijoitukset sisällytetty 219:sta.
Kahdeksan parasta pelaajaa pääsi 2015 Players Tour Championship Grand Finaliin.