stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carlos Checa

| Carlos Checa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. lokakuuta 1972 (ikä 51) Barcelona
Kansalaisuus:   Espanja
Uratiedot
Aktiiviura:  1993–2007, 2010
Pyörä(t):  M.C Manresa-Petrocat (1993) Daytona - Pit Lane (1993) Givi Racing (1994) Pons Racing (1995–1998) Yamaha Factory Racing (2000–2004) Ducati Team (2005) Yech 3 (2006) Team LCR (2007) Pramac Racing (2010)
Ensimmäinen GP-startti:  Euroopan GP 1993 (250cc)
Viimeinen GP-voitto:  Madridin GP 1998 (500cc)
Viimeinen GP-startti:  Valencian GP 2010 (MotoGP)
Tilastot
GP-startit:  222
Voitot:  2
Palkintopallisijat:  24
Paalupaikat*:  3
 *Vuodesta 1974 lähtien 
Nopeimmat kierrokset:  5
Aiheesta muualla
carloscheca.com
Carlos Checa (s. 15. lokakuuta 1972 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi 500 kuutioisten ja MotoGP-sarjassa muun muassa Pons Racing ja Yamaha Factory Racing talleissa. Checa voitti Superbiken maailmanmestaruussarjan mestaruuden kaudella 2011.
125- ja 250-kuutioiset

Checa aloitti uransa 1993 125 kuutioisissa, jossa hän ajoi yhden kilpailun ennen siirtymistään kesken kauden 250 kuutioisten sarjaan. Checa ajoi Daytona - Pit Lane tallin Honda RS250R pyörällä kuusi kilpailua. Hän sijoittui parhaimmillaan yhdeksänneksi FIM kilpailussa. Checa keräsi kauden aikana yhteensä yhdeksän pistettä ja sijoittui 23:ksi.
Kaudeksi 1994 hän siirtyi Givi Racing talliin, joka käytti Honda RS250 tehdaspyörää. Checa ajoi kokonaispisteissä kahdenneksitoista keräten 54 pistettä. Hän ajoi parhaimmillaan seitsemänneksi Yhdysvaltain kilpailussa.
500-kuutioiset

Checa siirtyi kesken 1995 kauden 500-kuutioisten sarjaan Pons tallin mukana. Hän ajoi Honda NSR500 tehdaspyörällä viisi kilpailua loppukauden aikana. Checa ajoi maaliin kolmesti, joista kahdesti hän sijoittui seitsemänneksi Brasiliassa ja Argentiinassa. Checa saavutti yhteensä 26 pistettä ja sijoittui kokonaispisteissä kuudenneksitoista.
Butšan verilöyly

Kadulle surmattuja siviilejä Butšassa
Tuhoutunut auto Butšan kaduilla. Sisällä kuollut henkilö.
| Ulkoisia videoita |
| --- | --- |

 The New York Timesin julkaisema satelliittikuva-analyysi: 

Butšan verilöyly on Venäjän vuoden 2022 hyökkäyssodan aikainen epäiltyjen sotarikosten sarja Butšan kaupungissa lähellä Kiovaa. Tapahtumat tulivat julki Ukrainan armeijan vapautettua kaupungin Venäjän armeijan miehitykseltä 1. huhtikuuta 2022. Ukraina ilmoitti 2. huhtikuuta koko Kiovan alueen olevan taas sen hallussa. Venäjä hyökkäsi kaupunkiin sodan alkuvaiheessa 27. helmikuuta ja poistui Butšan pormestarin mukaan 31. maaliskuuta.
Merkittäviä verilöylyssä kuolleita henkilöitä olivat mm. liikemies ja entinen presidenttiehdokas Oleksandr Ržavskyi, journalisti Zoreslav Zamoiskyi sekä Kiovan slaavilais-evankelisen seminaarin dekaani Vitali Vynohradov.
Verilöylyn paljastuminen ja uhrit

Butšan pormestari Anatoli Fedorukin mukaan kaupungista on löytynyt noin 300 ihmisen ruumiit ja avoin joukkohauta. Sunnuntaina 3. huhtikuuta Ukrainan armeija julkaisi kuvia kellareista, joita epäillään käytetyn kidutuskammioina. Niistä löytyneistä, siviiliväestöön kuuluneista ruumiista löytyi merkkejä ensin polviin ja sitten vasta päähän kohdennetuista ampumisista.
Ukrainan ja Venäjän syytteet > Ukrainan kanta

Ukrainan ulkoministeri Dmytro Kuleba vetosi kansainväliseen rikostuomioistuimeen, jotta se lähettäisi osaston keräämään todisteita Venäjän tekemistä sotarikoksista.
Ukrainan pääsyyttäjä Andri Kostinin mukaan Venäjän armeija teki 9000 sotarikosta Butšassa, tappaen yli 1700 siviiliä.
Ukrainan ja Venäjän syytteet > Venäjän kanta

Venäjän federaation tutkintakomitea ilmoitti 4. huhtikuuta alkavansa tutkia tapahtumaa Ukrainan tekaisemana provokaationa. Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov kiisti Venäjän syyllisyyden ja sanoi mediassa levinneissä kuvissa olevien vainajien olevan lavastettuja. Venäjä on kuitenkin pidättänyt henkilöitä, jotka ovat puhuneet verilöylystä ja väittäneet sen olevan Venäjän syytä.
Satelliittikuvien perusteella Butšan kaduilla maanneet vainajat ovat kuolleet kaupungin ollessa venäläisten hallussa.
Reaktioita

Yhdistyneet kansakunnat: pääsihteeri António Guterres sanoi olevansa järkyttynyt ja vaati riippumattoman tuomioistuimen selvitystä.
Euroopan unioni: komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen kirjoitti Twitterissä olevansa järkyttynyt ja vaati pikimmiten riippumatonta tutkintaa sekä todettujen sotarikollisten asettamista vastuuseen.
Yhdysvallat: ulkoministeri Antony Blinken sanoi kasvavien sotarikoksia koskevien todisteiden olevan ”isku mahaan” ja tarjosi Yhdysvaltojen apua rikosten dokumentointiin ja tekijöiden syyttämiseen.
Suomi: tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja pääministeri Sanna Marin tuomitsivat verilöylyn ja korostivat kansainvälisen tuomioistuimen roolia tapauksen selvittämisessä ja syyllisten tuomitsemisessa.
Viro: pääministeri Kaja Kallas vertasi verilöylyä Neuvostoliiton ja natsi-Saksan tekemiin joukkomurhiin ja sanoi Butšan olevan rikospaikka eikä taistelukenttä.
Liettua: ulkoministeri Gabrielius Landsbergis ilmoitti 4. huhtikuuta sulkevansa Venäjän konsulaatin Klaipėdassa ja kutsuvansa Moskovan suurlähettiläänsä kotiin. Lisäksi maa aikoo lähettää Kiovan suurlähettiläänsä takaisin Ukrainaan. Landbergis sanoi, että Venäjän toimet ovat menneet "kaikkien sivistyneen maailman normien yli".
Moldova: presidentti Maia Sandu kutsui verilöylyä rikokseksi ihmisyyttä vastaan ja julisti maanantain 4. huhtikuuta kansalliseksi suruajaksi Ukrainassa kuolleiden muistolle.
Taiwan: ulkoministeri Joseph Wu tuomitsi teot Twitterissä ja vaati syyllisten saattamista oikeuden eteen rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Japani: pääministeri Fumio Kishidan mukaan Venäjä on rikkonut kansainvälistä lakia tappamalla siviilejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Butšan verilöyly Wikimedia Commonsissa
Kornijtšuk, Jana & Lohinova, Elena: The banality of brutality. 33 days under siege in Block 17, Bucha, Ukraine  31.8.2022. Järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption tutkinnan keskus OCCRP. (englanniksi, venäjäksi, ukrainaksi)
Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin puhe koskien Butšan verilöylyä.
Brandon (Manitoba)

| Brandon (City of Brandon) |
| --- | --- |

 Brandon
 Koordinaatit: 49°54′0″N, 99°57′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Manitoba
Kaupungiksi:  1882
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dave Burgess
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  465,16 km²
Korkeus:  409 m
Väkiluku (2006):  51 643
 – Väestötiheys:  539,9 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  R7A-R7C
Suuntanumero(t):  204
Lempinimi::  The Wheat City
 
 City of Brandon 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brandon on kaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa. Se on Winnipegin jälkeen Manitoban toiseksi suurin kaupunki: vuoden 2006 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 41 511.
Liikenne

Kaupungin pohjoispuolella kulkee Kanadan läpi ulottuva Trans-Canada Highway, jota pitkin provinssin pääkaupunkiin Winnipegiin on matkaa noin 200 km. Pohjois-etelä suunnassa kaupungin läpi kulkee Manitoba Provincial Highway 10, joka yhdistää kaupungin etelässä Yhdysvaltoihin ja pohjoisessa Minnedosan, Dauphinin, Swan Riverin, The Pasin ja Flin Flonin kaupunkeihin. Kaupungin pohjoisepuolella sijaitsee Brandonin lentoasema josta on reittiliikennettä Winnipegiin ja Dauphiniin.
Maantiede ja ilmasto

| Brandonin  ilmastodiagrammi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T | H | M | H | T | K | H | E | S | L | M | J |
|      21    -12 -24  |      19    -9 -21  |      23    -1 -13  |      38    10 -3  |      49    19 4  |      70    24 10  |      72    27 12  |      71    25 11  |      51    19 5  |      24    12 -1  |      16    -0 -10  |      21    -10 -20  |
lämpötila celsiusasteina sademäärä millimetreinä Lähde: Environment Canada
Kaupunki sijaitsee Westmanin hallintoalueella lounaisessa Manitobassa. Kaupungin läpi virtaa Assiniboinejoki. Se on maastoltaan hyvin tasaista, kaupungin lähistöllä ei ole mainittavia korkeuseroja.
Brandon sijaitsee preerialla ja tämän vuoksi ilmasto on puolikuiva, Köppenin ilmastoluokitus asteikolla BSk. Kesäisin tuulet puhaltavat useimmiten etelästä, tuoden alueelle lämmintä ilmaa. Talvisin tuulet puhaltavat yleisesti pohjoisesta ja luoteesta, tuden alueelle erittäin kylmää ilmaa Kanadan arktisilta alueilta.
Kaupungin heinäkuun keskimääräinen päivän korkein lämpötila on 26,5 °C ja matalin tammikuussa –23,9 °C. Vuotuinen sädemäärä on 472,7 mm.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brandonin kaupunki
Caesarin on kuoltava

| Caesarin on kuoltava> Cesare deve morire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paolo ja Vittorio Taviani
Käsikirjoittaja:  Paolo ja Vittorio Taviani
Tuottaja:  Grazia Volpi Agnese Fontana
Säveltäjä:   Giuliano Taviani  Carmelo Travia 
Kuvaaja:  Simone Zampagni
Leikkaaja:  Roberto Perpignani
Pääosat:   Cosimo Rega  Salvatore Striano  Giovanni Arcuri 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:   Kaos Cinematografica  Stemal Entertainment  Le Talee  La Ribalta-Centro Studi Enrico Maria Salerno  RAI Cinemafiction 
Levittäjä:  Sacher Film Vertigo Média
Ensi-ilta:  11. helmikuuta 2012 (Berliini)
Kesto:  76 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Caesarin on kuoltava (Cesare deve morire) on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen elokuva. Se sai vuonna 2012 Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen karhun.
Elokuvassa vangit esittävät William Shakespearen näytelmän Julius Caesar. Kriitikot ovat kiittäneet oikeiden vankien käyttöä, mikä heidän mukaansa tuo elokuvaan intensiteettiä. Elokuva on kuvattu suurelta osin musta-valko-filmille, ja sitä on sanottu ”hyvin humanistiseksi elokuvaksi”, jossa ”sekoittuu lempeää huumoria ja tunteen terää”. Elokuvan valintaa pääpalkinnon saajaksi on kritisoitu myös hyvin konservatiiviseksi valinnaksi.
Aiheesta muualla

Taviani, Petzold and Billy Bob Thornton: World Premieres in the Competition and Angelina Jolie’s Directorial Debut in the New Cinema at the ‘Haus der Berliner Festspiele’. Berlinale Press Releases.  9.1.2012. Berlin International Film Festival. Arkistoitu 16.6.2012. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)
Carlo Gozzi

| Carlo Gozzi |
| --- | --- |
 Carlo Gozzi
Henkilötiedot
Syntynyt: 1720
Kuollut: 1806
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carlo Gozzi (13. joulukuuta 1720, Venetsia, Venetsian tasavalta - 4. huhtikuuta 1806, Venetsia, Italian kuningaskunta) oli italialainen kreivi ja näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti huvinäytelmiä eli komedioita.
Elämäkerta

Runoilija Gasparo Gozzin nuorempi veli kreivi Carlo Gozzi syntyi köyhään venetsialaiseen aatelisperheeseen ja liittyi armeijan palvelukseen. Palattuaan synnyinkaupunkiinsa Venetsiaan vuonna 1744 hän kirjoitti satiireja ja sekalaista proosaa ja liittyi taantumukselliseen Accademia dei Granelleschiin.
Kirjallinen ura

Gozzi oli Italian kirjallisuuden puhtautta ajavan vanhoillisen Società de Granelleschin jäsen. Yhdistys ivasi kaikkea mauttomuutta. Gozzin satiiri suuntautui etenkin abbé Pietro Chiarin huonoja näytelmiä ja Carlo Goldonia vastaan, kuten runossa La tartana degli influssi (1747).
Carlo Gozzi puolusti vanhaa commedia dell’artea ja koetti kohottaa sitä romantiikan hengessä. Gozzi loi käsitteen fiaba drammatica eli fantasia, satudraama. Vuonna 1761 hän dramatisoi "Rakkaus kolmeen pomeranssiin" eli L'amore delle tre melarance, jossa hän kritisoi sekä Pietro Chiaria että Carlo Goldonia esittämällä heidät naurettavina ja pahoina hahmoina. Kun tämä suunta ei miellyttänyt yleisöä, Gozzi alkoi kirjoittaa toisenlaisia näytelmiä, joiden mallina olivat Calderónin näytelmät. Näistä näytelmistä mainittava on Metafisico.
L'amore delle tre melarance näytelmän suuren suosion jälkeen Gozzi kirjoitti yhdeksän muuta fiabea (fantastisia näytelmiä; kirjaimellisesti "satuja"), jotka perustuvat käsinukkenäytelmiin, itämaisiin tarinoihin, suosittuihin tarinoihin, satuihin ja espanjalaisten näytelmäkirjailijoiden kuten Tirso de Molinan, Pedro Calderón de la Barcan ja Miguel de Cervantesin teoksiin. Menestyneimpiä ​​näistä fiabeista ovat Il re cervo (ensi-ilta vuonna 1762; 'Peurakuningas'), Turandot (ensi-ilta vuonna 1762), La donna serpente (ensi-ilta vuonna 1762; "Käärmenainen") ja L'augellin belverde (ensi-ilta vuonna 1765; "Kaunis pieni pieni"). Vihreä lintu”).
Gozzin fiabet olivat suosittuja jonkin aikaa Italiassa, ja niillä oli vieläkin pysyvämpi vaikutus muualla Euroopassa, erityisesti Saksassa, missä ne julkaistiin vuosina 1777–1778. Johann Wolfgang Goethe, Friedrich Schiller, Gotthold Ephraim Lessing ja Schlegelit ihailivat niitä: Schiller teki Turandotista vakavan näytelmän ja Friedrich von Schlegel vertasi Gozzia William Shakespeareen. Turandotia käytettiin myöhemmin Ferruccio Busonin (ensi-ilta vuonna 1917) ja Giacomo Puccinin (Turandot, ensi-ilta 1926) oopperoiden pohjana; L’amore delle tre melarance loi pohjan Sergei Prokofjevin oopperalle Rakkaus kolmeen appelsiiniin (ensi-ilta vuonna 1921).
Gozzin teosten täydellinen laitos ilmestyi vuonna 1802. Hän kirjoitti myös eloisat joskin häpeilemättömät muistelmat Memorie inutili (1797).
Suomennettu tuotanto

Turandot, Kiinan prinsessa: traaginen kertomus (Turandot), suom. ja sov. Helinä Achrén. Näytelmämoniste. Yleisradio 1966
Lemmenjuonia eli Fantasia 2752:lla täytteellä (Il re cervo), alkuteoksesta Hirvikuningas sovittanut Antti Raivio. Näytelmämoniste. Helsinki: Näytelmäkulma 2003
Näytteitä tuotannosta on antologiassa Italian kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1945)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlo Gozzi Wikimedia Commonsissa
Chimedbazaryn Damdinsharav

| Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Mongolia.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Mongolia> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Mexico City 1968 | 52 kg |  |
Chimedbazaryn Damdinsharav (mong. Чимэдбазарын Дамдиншарав; s. 21. maaliskuuta 1945 Guchin-Us Sum) on mongolialainen entinen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili kolmissa olympialaisissa, vuosina 1964, 1968 ja 1972. Damdinsharav osallistui kaksissa ensimmäisissä kisoissa vapaapainiin, mutta vuonna 1972 hänet nähtiin kreikkalais-roomalaisessa sarjassa. Hän voitti olympiapronssia alle 52-kiloisten vapaapainissa vuonna 1968.
Börje Sandberg

Börje Sandberg (15. helmikuuta 1906 Turku – 1955) oli suomalainen filosofian maisteri, Suomen Matkojen toimitusjohtaja ja matkailukirjojen tekijä.
Börje Sandbergin vanhemmat olivat agronomi Hjalmar Valfrid Sandberg ja Sally Blondina Söderholm. Sandberg pääsi ylioppilaaksi 1924, valmistui filosofian kandidaatiksi 20-vuotiaana 1926 ja vuonna 1927 hän oli mukana promootiossa Suomen nuorimpana maisterina.
Sandberg oli Suomen Matkailijayhdistyksen julkaisujen toimittajana 1926–1930 ja toimistopäällikkönä 1930–1933. Hän oli Suomen Matkat ry:n toimitusjohtajana 1930–1947. Sandberg kuului Suomen hotelli- ja ravintolakoulun perustajiin ja oli koulun johtajana 1935–1936 sekä koulusäätiön asiamiehenä vuodesta 1951.
Sandberg oli Suomen New Yorkin matkailutiedonantotoimiston johtokunnan sihteerinä 1936–1944, Matkaravinto Oy:n johtokunnan jäsenenä 1928–1939, pohjoismaisen matkailuliikennetoimikunnan jäsenenä ja sihteerinä 1936–1946 sekä Matkailuväen kerhon johtokunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1936–1946. Sandberg oli mukana perustamassa Suomen Gastronomien Seuraa ja hän oli seuran hallituksen puheenjohtajana 1945–1951.
Sandberg harrasti valokuvausta ja hän vaikutti Suomen matkailumainosvalokuvauksen kehittämiseen.
Börje Sandberg oli naimisissa vuodesta 1928 lausuntataitelija Iines Laitinen-Sandbergin kanssa.
Toimituksia

Ahvenanmaa. Matkailijayhdistyksen matkailuoppaat 5. Helsinki 1930
Suomi taistelee kodin, uskonnon ja isänmaan puolesta 1939-1940: sota syttyy: sotatapahtumat: rauha 1, Sotatapahtumat joulukuussa 1939 ja tammikuussa 1940; toim. J. O. Hannula, Birger Fagerström ja Börje Sandberg. Suomen kirja, Helsinki 1939
Jean Sibelius; toim. Börje Sandberg ; esipuhe Toivo Haapanen. Otava 1940
Suomi taistelee uskonnon, kodin ja isänmaan puolesta. Osa I, Sotatapahtumat joulukuussa 1939 ja tammikuussa 1940; toim. J. O. Hannula, Birger Fagerström ja Börje Sandberg. Suomen kirja, Helsinki 1940
Suomi taistelee kodin, uskonnon ja isänmaan puolesta 1939-1940: sota syttyy: sotatapahtumat: rauha. 2, Sotatapahtumat tammi-, helmi- ja maaliskuussa 1940: rauha; toim. J. O. Hannula, Birger Fagerström ja Börje Sandberg. Suomen kirja, Helsinki 1940
Suomi taistelee kodin, uskonnon ja isänmaan puolesta 1939-1940 : sota syttyy, sotatapahtumat, rauha; toim. J. O. Hannula, Birger Fagerström ja Börje Sandberg. Suomen kirja, Helsinki 1940
Finland av i dag. Finlandsresor, Helsinki 1941
Kyösti Kallio tasavallan presidenttinä. Otava 1941
Viipuri ennen ja nyt; toim. Börje Sandberg ; tekstin laatinut Lempi Jääskeläinen. Otava 1941
Helsinki: kuvakirja - Helsinki: ein Bilderwerk - Helsingfors: en bildbok. Otava 1944, 3. painos 1948, 4. painos 1951 nimellä Helsinki: kuvakirja - Helsinki: a picture book - Helsingfors: en bildbok, ilmestyi suomen, ruotsin ja saksan kielellä, myöhemmin suomen, ruotsin ja englannin kielellä
Suomen hotelli- ja ravintolakalenteri 1947. Helsinki 1946
Suomalaisia maisemia - Finska landskap - Finnish scenes; toim. Börje Sandberg ; alkulauseen kirj. F. E. Sillanpää. Otava 1947, ilmestyi suomen, ruotsin ja englannin kielellä
Suomenlinna - Sveaborg. Otava 1948
Helsinki - Helsingfors. Otava 1952, näköispainos Lasipalatsi, Helsinki 2005, ilmestyi suomen, ruotsin, saksan, ranskan ja englannin kielellä
Suomen eduskuntatalo: J. S. Siren, arch. - Finlands riksdagshus - Finland's parliament building - Le palais du parlement finlandais - Finnlands Reichstagsgebäude; toim. Börje Sandberg ; esipuhe J. S. Sirén ; valokuvat Matti ja Otso Pietinen. Otava 1953
Aiheesta muualla

Suomen matkat ry:n toimitusjohtaja, filosofian maisteri Börje Sandberg, valokuva vuodelta 1937. Museovirasto. Historian kuvakokoelma. Valokuvaamo Pietisen kokoelma (Finna)
Carl-Olof Ternryd

Carl-Olof Ternryd (25. kesäkuuta 1928 Moheda, Kronobergin lääni – 8. heinäkuuta 2013) oli ruotsalainen pääjohtaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Ternryd valmistui Ruotsin Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja hänestä tuli tekniikan lisensiaatti 1971. Tekniikan kunniatohtorin arvon hän sai 1980. Hän oli Ruotsin Vägverketin pääjohtaja 1978–1982 sen jälkeen Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitoksen pääjohtaja 1982–1988. Hän oli Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun apulaisprofessori 1988–1995. Hänet valittiin 1976 Insinööritiedeakatemian puheenjohtajaksi ja 1985 Sotatiedeakatemian puheenjohtajaksi.[lähde? ]
Ternryd vaikutti siihen, että suomalaiset "Syväriltä Kannakselle" -elokuvat Etulinjan edessä ja Tali-Ihantala 1944 saivat Ruotsista taloudellista tukea. Keräys tuotti 10 miljoonaa kruunua, ja myös kuningas tuki hanketta. Hän sai 2004 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkin.
Bundaberg

| Bundaberg |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta myötäpäivään: vesitorni, postitoimisto, sotamuistomerkki, Burnett Bridge
 Bundaberg
 Koordinaatit: 24°51′S, 152°21′E 
Valtio:  Australia
Osavaltio:  Queensland
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki, paikallishallintoalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  104 km²
Väkiluku (2016):  50 150
 – Väestötiheys:  481 as./km²
 
 bundaberg.qld.gov.au 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bundaberg on kaupunki Queenslandissa, Australiassa. Se sijaitsee Burnett-joella, noin 385 kilometriä Brisbanesta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli noin 50 000 vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Bundaberg perustettiin vuonna 1867. Bundaberg on Australiassa kuuluisa ennen kaikkea rommistaan.  Nanning Kiinassa ja Settsu Japanissa ovat Bundabergin ystävyyskaupunkeja.
Ilmasto

Kaupungissa vallitsee subtrooppinen ilmasto.
Vuoden lämpimintä aikaa on tammi- ja helmikuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 30 °C. Viileintä on heinäkuussa, jolloin keskimääräinen alin jää kymmenen asteen vaiheille. Sadetta saadaan ympäri vuoden, selvästi eniten  helmikuussa, 157 mm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bundaberg Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Campello sul Clitunno

| Campello sul Clitunno |
| --- | --- |
 Campello Alto
 Campello sul Clitunno
 Koordinaatit: 42°49′34″N, 12°46′29″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Umbria
Maakunta:  Perugia
Pinta-ala:  
 – Maa:  49,76  km²
Korkeus:  290 (min. 221 - maks. 1 429) m
Väkiluku (2015):  2 480
 – Väestötiheys:  50  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Campello sul Clitunno on kunta Keski-Italiassa Umbrian hallintoalueella olevassa Perugian maakunnassa.
Nähtävyyksiä

Campello Alton keskiaikainen linna on rakennettu 514 metriä merenpinnan yläpuolelle ulottuvan vuoren laelle. Linnaa kiertää noin 500 metriä pitkä muuri. Linnan sisällä on vuonna 1332 valmistunut fransiskaaniluostari. Clitunnon temppeli, (Tempietto del Clitunno), kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon osana langobardien rakennuksien kokonaisuutta.
Tempietto del Clitunno
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Campello sul Clitunno Wikimedia Commonsissa
Cedar Park Center

| Cedar Park Center |
| --- | --- |
 Cedar Park Center vuonna 2014.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  2100 Avenue of the Stars Cedar Park, Texas 78613
Koordinaatit:  30.5414°N, 97.8202°W
Rakennustyöt aloitettu:  2008
Avattu:  25. syyskuuta 2009
Omistaja:  Cedar Park
Kenttä:  usea alusta
Kustannukset:  55 milj. $
Arkkitehti:  Sink Combs Dethlefs
Käyttäjät
 Texas Stars (2009–) Austin Toros (2010–) 
Katsojakapasiteetti
 6 100 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Cedar Park Center on urheiluhalli Texasissa. Se on saanut nimensä Cedar Parkin kaupungista, jossa se sijaitsee. Halli on jääkiekon AHL:ssä pelaavan Texas Starsin ja koripallon NBA Development Leaguessa pelaavan Austin Torosin kotiareena.
Hallin rakentaminen aloitettiin vuonna 2008, ja sen hinta oli 55 miljoonaa dollaria. Sinne mahtui 6 800 ihmistä urheilutapahtumissa. Virallisesti uusi areena avattiin syyskuussa 2009. Rakennuksen ensimmäinen tapahtuma järjestettiin 25. syyskuuta 2009, jolloin sinne saapui esiintymään artisti George Strait.
Hallin ensimmäinen vuokralainen oli jääkiekkoa pelaava AHL-joukkue Texas Stars.
Tapahtumat

18. helmikuuta 2011 areenalla järjestettiin vapaaotteluorganisaatio Strikeforcen ShoMMA-sarjaan kuuluva televisioitu tapahtuma. Sen pääottelussa ottelivat Lyle Beerbohm ja Pat Healy.
31. tammikuuta 2012 hallissa pelattiin koripallo-ottelu Austin Toros vs. Rio Grande Valley Vipers, jossa erityisenä vieraana olivat eri koulupiirit, kuten Hutto Middle School.
Käännös suomeksi