stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2018 (albumi)
Kappaleet

Suuri tulevaisuus – 3.46 (säv. Antti Kleemola ja Ilkka Kleemola, sov. Kimmo Ojala)
Sydämeni voima – 2.57 (säv. Antti Kleemola ja Pasi Ojala, san. Sanna Häkkinen)
Jos sen hengiltä saada vois – 4.03 (säv. Jari Latomaa, san. Mirjam Paaso)
Vapauden kadulla – 3.27 (säv. Samuli Sirviö, san. Jarkko Niiranen)
Lupaus – 3.17 (säv. Christian Meronen ja Marko Meronen, san. Christian Meronen ja Marko Meronen)
Haudankaivaja – 2.14 (säv. Joel Melasniemi ja Samuli Sirviö, san. Jarkko Niiranen)
Uskotaan vielä rakkauteen – 3.47 (säv. Ari Kankaanpää, san. Pauli Mustajärvi)
Suomen leijona – 3.45 (säv. Antti Kleemola, san. Jarkko Niiranen)
Lissabonissa – 3.34 (säv. Christian Meronen ja Marko Meronen)
Varjoista valoihin – 3.27 (säv. Mika Haapasalo ja Jape Ylinikka, san. Marko Meronen, sov. Ari Kankaanpää)
Rasvatyyni – 4.00 (säv. Timo Kämäräinen, san. Mariska)
Varjoista valoihin – 3.41 (säv. Marko Salo, san. Jenni Mustajärvi)
Järviballadi – 5.20 (säv. Jukka Poijärvi, san. Jukka Poijärvi, sov. Ari Kankaanpää)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi – laulu
Ari Kankaanpää – kitarat ja mandoliini
Kari Vehkaluoto – basso
Tommi Rautiainen – rummut
Eero Pekkonen – kosketinsoittimet
Vierailijat

Jani Viitanen – kitara ("Uskotaan vielä rakkauteen”)
Samuli Sirviö – piano, urut (“Haudankaivaja”)
Joel Melasniemi – kitara (“Haudankaivaja”)
Antti Kokkola – madoliini (“Haudankaivaja”)
Otso Puolakka – sello (“Haudankaivaja”)
Grafiikka

Kansikuva: Harri Hinkka
Graafinen suunnittelu: Kari Lahtinen
Pate -logon suunnittelu: Emilia Toivonen / Wild Tampere
Arviot

Soundi:
Aholammi (Mänttä-Vilppula, itäinen)

| Aholammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°11′19″N, 24°16′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vehkajärven valuma-alue (35.49)
Laskuoja:  oja Poikelukseen 
Järvinumero:  35.492.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,7 m  
Rantaviiva:  0,722 km  
Pinta-ala:  1,851 ha  
Saaria:  ei saaria  
 fiAholammi 
Aholammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Myllykylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Kangasjärven alueeseen (35.492) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,7 metriä mpy.
A Love Song for Bobby Long

| A Love Song for Bobby Long |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shainee Gabel
Käsikirjoittaja:  Shainee Gabel
Perustuu:  Off Magazine Street -romaaniin
Tuottaja:   Shainee Gabel  David Lancaster  R. Paul Miller  Bob Yari 
Säveltäjä:  Nathan Larson
Kuvaaja:  Elliot Davis
Leikkaaja:   Lisa Fruchtman  Lee Percy 
Pääosat:   John Travolta  Scarlett Johansson  Gabriel Macht 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  120 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  1 841 260 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
A Love Song for Bobby Long (televisioesityksessä käytetty nimeä Rakkauslaulu Bobby Longille) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Sen käsikirjoitus pohjautuu Ronald Everett Cappsin romaaniin Off Magazine Street. Elokuvan pääosia näyttelivät John Travolta, Scarlett Johansson ja Gabriel Macht.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Travolta  | … |  Bobby Long   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Pursy (Purslane)   |
|  Gabriel Macht  | … |  Lawson   |
|  Deborah Unger  | … |  Georgianna   |
Lähde:
Alastair McCorquodale

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  McCorquodale Lontoon olympiakylässä vuonna 1948. |  McCorquodale Lontoon olympiakylässä vuonna 1948. |  McCorquodale Lontoon olympiakylässä vuonna 1948. |  |
Maa:   Iso-Britannia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 4×100 m viesti |  |
Alastair McCorquodale (5. joulukuuta 1925 Hillhead – 27. helmikuuta 2009 Grantham) oli brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
McCorquodale saavutti Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hopeaa 4×100 metrin viestissä. Hän kilpaili Lontoossa myös 100 ja 200 metrillä sijoittuen 100 metrillä neljänneksi. McCorquodale pelasi myös krikettiä. Hänen poikansa avioitui Walesin prinsessa Dianan siskon, Sarah Spencerin, kanssa. McCorquodale kuoli Granthamissa 83-vuotiaana 27. helmikuuta 2009.
Aiheesta muualla

Alastair McCorquodale Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Ala-Puulonki

| Ala-Puulonki Ни́жняя Пу́лонга, Nižnjaja Pulonga |
| --- | --- |
 Ala-Puulonki
 Koordinaatit: 66°18′12″N, 33°17′14″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Kunta:  Malinavaara
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  37
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ala-Puulonki (ven. Ни́жняя Пу́лонга, Nižnjaja Pulonga) on kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Malinavaaran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Tšuupanlahteen laskevan Puulonkijoen suussa neljä kilometriä Malinavaarasta itään. Kylässä on 37 asukasta (vuonna 2010).
Puulonki mainitaan nelitaloisena uudiskylänä 1900-luvun alussa. Tuolloin se kuuluu Kieretin volostiin ja myöhemmin Tšuupan kyläneuvostoon. Kylän asukkaat olivat etupäässä karjalaisia.
Ala-Puulongin kautta kulkee Tšuupan, Malinavaaran ja Hiitolammen välinen asfaltoitu maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Tšuuppaan. Palveluihin kuuluu kauppa.
Kylässä toimii kalastajille palvelujaan tarjoava retkeilymaja. Lähistöllä on kaksi kivikautista asuinpaikkaa.
Aiheesta muualla

Ala-Puulonki Karjalan tasavallan matkailusivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Aaro Jalkanen

Aaro Johannes Jalkanen (8. lokakuuta 1875 Rautalampi – 14. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli kuopiolainen varatuomari ja kulttuurivaikuttaja. Hän toimi muun muassa pääkonsulina Pietarissa sekä diplomaattina Yhdysvalloissa. Musiikin historiaan hän on jäänyt ”Kallavesj'”-laulun sanoittajana.
Jalkasen vanhemmat olivat tilanomistaja Petter Juho Jalkanen ja Fredrika Varis. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yksityislyseosta 1896 ja hän suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1908. Jalkanen sai varatuomarin arvon 1911. Tämän jälkeen hän toimi asianajajana Kuopiossa.
Kuopiossa juristi Jalkanen säilytti 1900-luvun alussa toimistossaan osaa maahantuodusta aktivistien aselastista. Venäläiset santarmit saivat kuitenkin kuulla asiasta ja hän joutui pakenemaan 1914 Yhdysvaltoihin. Siellä hän opiskeli kielitaitoisena sekä Harvardin yliopistossa että Minnesotassa ja hankki myös pappisvihkimyksen. Jalkasesta tuli lähetystöneuvos 1930 ja hän toimi Suomen pääkonsulina Montrealissa Kanadassa 1932–1939.
Vuonna 1916 Yhdysvalloissa asuessaan Jalkanen kuuli suomalaisten siirtolaisten juhlissa virolaisen kuorolaulun "Vieraalla maalla" (Yksinäin täytyy pois mun rientämäin), joka oli hänelle ennestään tuntematon. Kyseessä oli Johannes Kappelin sävellys Ado Grenzsteinin runoon ”Võõrsil” (Üksinda pean võõrsil rändama), joka oli suomennettu vuonna 1884 Jyväskylässä vietettyjen Suomen ensimmäisten laulujuhlien ohjelmaan. Jalkanen oli harrastanut ennenkin laulujen sanoittamista muiden säveliin ja päätti aloittaa sanoitustyön. Koti-ikävä kanavoitui lauluun ”Kallavesj”, ja etenkin sen kaihoisaan kertosäkeeseen ”Tokko suanen koskaa ennee kierteep Puijonsarven nennee”. Laulusta tuli heti suosittu sekä Amerikassa että Suomessa.
Aaro Jalkaselle on pystytetty arkkitehti Kaj Michael vuonna 1980 suunnittelema muistokivi Kuopion Puijonsarventien näköalapaikalle.
Tuotanto

Kallawes'. Kuopio 1926.
Kallavesj. Johannes Kappelin säveltämä virolainen kuorolaulu. Sanoitus.
Kaksi laulua. Kallavesj. Kirjoittanut Aaro Jalkanen. Pohjois-Savon Kirjapaino, Kuopio.
Savon mua. Kallaves' . Suomen Leipuriliitto. Helsinki 1937.
Kallavesj ja Savolaisen laulu. Kirjapaino Oy Savo. Kuopio 3. joulukuuta 1944.
Myös tietokirjallisuutta, julkaisemattomia runoja, pakinoita.
Aiheesta muualla

Savolaisten korkea veisu, Kallavesj-laulu ja Aaro J. Jalkasen elämä. (Arkistoitu – Internet Archive) - Pentti Tuovisen luento Aaro Jalkasen elämänvaiheista
Aaro Honka

Aaro Honka
Aaro Honka (oik. Eino Johannes Arohonka, vuoteen 1932 Alén; 7. elokuuta 1913 Helsinki – 22. toukokuuta 2001) oli suomalainen kirjailija ja Tampereen klassillisen lyseon rehtori. Hän kirjoitti vauhdikkaita poikakirjoja, joissa kannatetaan partioaatetta. Arohonka oli mukana perustamassa hämeenlinnalaista poikalippukuntaa nimeltä Jaarlin Pojat vuonna 1930.
Arohongan vanhemmat olivat johtaja Juho Emil Alén ja Alma Annikki Häti. Arohongan vaimo oli lastentarhanopettaja Marketta Päivätär Teirilä. Eino Arohonka pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1933 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1937. Hän työskenteli Tampereen klassillisen lyseon rehtorina vuosina 1956–1976. Arohonka toimi myös Pirkkalaiskirjailijoiden sekä Tampereen filatelistiseuran puheenjohtajana.
Kirjoja

Juanikkaat virtaheposet, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1940)
Viakkaat vaeltajat, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1942)
Iloinen internaatti eli teini Tanelin päiväkirja (1945)
Osku ja kumpp. Osku Ovelan kirjeiden valossa (1946)
Riuska ratsupartio eli teini Tanelin uusimmat urotyöt (1946)
Rantasen Kusti, juanikkaita juttuja (1947)
Valitut virtaheposet, Virtahepovartion jänskiä seikkailuja (1947)
Väkevä-Santtu mustien maanosassa (1948)
Suurleirin seikkailijat, partiokertomus (1950)
Teatteriteinit eli Vanha koulu tuulettuu (1950)
Sisukkaat sarvikuanot, partiojutelmia (1950)
Pikatoimisto Pamaus (1952)
Neljä neropattia eli Tärkeän kesän tarina (1953)
Urhot uusissa maissa eli Väkevä-Santtu Etelä-Amerikassa (1953)
Luostarin salaisuus selviää (1954)
Annos rautaa, poikakirja (1955)
Erämaan urhot eli Väkevä-Santtu Australiassa (1956)
Ja jyminällä jatkui, koululaispakinoita: 2 (1959)
Roope ja romukauppa, poikakirja (1961)
Hurja kunnari (1968)
Kirjallisuutta

Launonen, Hannu; Makkonen, Anna; Hirvonen, Maija; Nybondas, Anna; Bäcksbacka, Inger: Suomen kirjailijat 1917–1944 (1981)
Koskela, Lasse: Suomalaisia kirjailijoita Jöns Buddesta Hannu Ahoon (1990)
Kohonen, Juhani; Rantala, Risto: Suomalaisia kirjailijoita (2004)
Lassila, Pertti; Varpio, Yrjö: Suomen kirjallisuushistoria 3 (1999)
Abrittuksen taistelu

Abrittuksen taistelu tai Abrituksen taistelu oli kesäkuussa 251 käyty goottisodan taistelu, jossa kuningas Knivan johtamat gootit voittivat keisari Deciuksen komentaman Rooman armeijan. Decius kuoli taistelussa, mikä oli ensimmäinen kerta, kun Rooman keisari kaatui sodassa ulkoista vihollista vastaan. Taistelupaikka oli Moesia Inferiorin provinssissa lähellä Abrittuksen eli Abrituksen linnoituskaupunkia, nykyistä Bulgarian Razgradia.
Gootit olivat vuonna 250 tulleet Knivan johdolla Tonavan pohjoispuolelta Rooman valtakunnan alueelle. Keisari Decius oli jo ensimmäisenä sotavuonna hävinnyt yhden taistelun Knivalle, mutta sai seuraavaan vuoteen mennessä armeijansa koottua uudelleen. Deciuksen ja hänen poikansa Herennius Etruscuksen komentama armeija asettui Abrittukseen kohdatakseen gootit näiden ollessa paluumatkalla ryöstöretkeltään etelästä. Taistelu oli aluksi roomalaisille menestyksekäs, mutta sitten Kniva onnistui houkuttelemaan roomalaiset suoalueelle, jossa nämä jäivät saarroksiin. Herennius kuoli jo taistelun alkuvaiheessa ja lopulta myös Decius sai surmansa. Hänen armeijansa tuhoutui lähes kokonaan. Deciuksen ja Herenniuksen ruumiit upposivat suohon eikä niitä löydetty.
Deciuksen kuoltua uudeksi keisariksi huudettiin paikallinen käskynhaltija Trebonianus Gallus, jonka armeija oli Abrittuksen taistelun aikaan vartiossa toisessa paikassa Tonavan alajuoksulla. Aikalaiset levittivät huhuja, joiden mukaan Gallus olisi juonitellut Deciuksen tuhon päästäkseen itse keisariksi, mutta mitään todisteita tästä ei ole. Gallus joutui solmimaan Knivan kanssa rauhan, sallimaan goottien poistumisen Rooman alueelta ryöstösaalineen ja vankeineen sekä lupaamaan gooteille vuosittaisen maksun vastineeksi rauhan säilymisestä. Gallus myös järjesti Deciuksen ja Herenniuksen julistamisen jumaliksi.
Abrogans

Codex Abrogansin ensimmäinen sivu
Abrogans tai Codex Abrogans on luultavasti vanhin saksan kielellä kirjoitettu kirja. Se on käsikirjoitettu synonyymisanakirja (tai sanasto tai sanalista) latinasta vanhaan yläsaksaan 700-luvulta (765–775). Useita kopioita tehtiin, mutta vain yksi on selvinnyt nykyaikaan, St. Gallenin luostarin kirjastossa.
Se on saanut nimensä ensimmäisen hakusanan mukaan: abrogans = dheomodi (vaatimaton, nöyrä). Se sisältää noin 3 670 vanhan yläsaksan tärkeintä termiä, noin 14 600 esimerkillä. Työ on joskus yhdistetty itävaltalaiseen prelaattiin Arbeo Freisingiläiseen (k. 783 tai 784), ensimmäiseen tunnettuun saksan kielen kirjoittajaan.
Aiserey

| Aiserey |
| --- | --- |
 Linna
 vaakuna
 Aiserey
 Koordinaatit: 47°10′23″N, 5°09′46″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Dijon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,5 km²
Korkeus:  187 m
Väkiluku (2018):  1 425 
 – Väestötiheys:  135 as./km²
Kunnan numero:  21005
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aiserey on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.
Kunta on tunnettu 1700-luvulla rakennetusta linnasta, jossa kuvanveistäjä Henri Bouchard vietti osan lapsuudestaan. Kuntaa halkova Burgundin kanava avattiin vuonna 1832, ja se lisäsi kunnan teollisuutta.
Tunnettuja kuntalaisia

Stéphane Tarnier (1828-1897), lääkäri
Henri Bouchard (1875-1960), kuvanveistäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aiserey Wikimedia Commonsissa
3,4-metyleenidioksiamfetamiini

| --- | --- |

3,4-metyleenidioksiamfetamiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3,4-metyleenidioksiamfetamiini
Tunnisteet
CAS-numero: 4764-17-4
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 1614
DrugBank: DB01509
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H13NO2 
Moolimassa: 179,22 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Synonyymit: tenamfetamiini
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
3,4-metyleenidioksiamfetamiini eli MDA on ihmisissä ja joissain muissa eläimissä serotoniinia ja norepinefriiniä synapsirakoihin valikoivasti vapauttava keinotekoinen aine, jota käytetään sen serotoniinia vapauttavan vaikutuksen takia empatogeenisenä päihteenä. MDA aiheuttaa myös psykedeelisiä hallusinaatioita.
Historia

MDA:n syntetisoivat ensimmäisinä kaksi saksalaiskemistiä, C. Mannich ja W. Jacobsohn vuonna 1910. MDA:n päihdyttävät vaikutukset huomasi ensimmäisenä Gordon Alles. Hän kokeili ainetta 16.7.1930. MK-Ultra-projektiin kuuluneessa ihmiskokeessa MDA:n antaminen injektiona yhdysvaltalaiseen tennispelaaja Harold Blaueriin johti hänen kuolemaansa 1953. Projektissa aineesta käytettiin koodinimeä EA-1298 (EA on lyhenne sanoista "Edgewood Arsenal". MDA:n laaja päihdekäyttö alkoi Yhdysvalloissa 1960-luvulla. Tämä johti sen luokitteluun laittomaksi huumeeksi vuonna 1970 Yhdysvalloissa. MDA:n toimivuutta osana psykoterapiaa tutkittiin ensi kerran 1960-luvulla Alexander Shulginin ja Claudio Naranjinon toimesta. 1970-luvulla MDA:ta tutkittiin Yhdysvalloissa viimeisen kerran psykoterapialääkkeenä valtion rahoittamassa tutkimusprojektissa.
Päihdekäyttö

Ihmisissä MDA on vaikutuksiltaan hyvin samanlainen kuin MDMA. MDA aiheuttaa euforian ja empatian tuntemuksia sekä lisää sosiaalisuutta. MDA kuitenkin aiheuttaa MDMA:ta enemmän psykedeelien kaltaisia hallusinaatioita. Päihdekäytössä tyypillinen MDA-rasemaatin annos on 80–130 milligrammaa nieltynä. Nieltynä vaikutukset kestävät 5–8 tuntia.
Lainsäädäntö

Suomessa MDA on huumausaine.
Aholampi (Mäntyharju)

| Aholampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°24′14″N, 26°58′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Housulampeen 
Järvinumero:  14.972.1.074
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,8 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,964 km  
Pinta-ala:  3,001 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAholampi 
Aholampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Tainan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 390 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,8 metriä mpy.
Alassane Ouattara

| Alassane Ouattara |
| --- | --- |
 Alassane Ouattara vuonna 2024.
Norsunluurannikon presidentti
 5.5.2011 -  5.10.2010 -   
Pääministeri:  Guillaume Soro Jeannot Ahoussou-Kouadio Daniel Kablan Duncan Amadou Gon Coulibaly Hamed Bakayoko Patrick Achi
Varapresidentti:  Daniel Kablan Duncan
Edeltäjä:  Laurent Gbagbo
Norsunluurannikon pääministeri
 7. marraskuuta 1990 – 9. joulukuuta 1993  
Presidentti:  Félix Houphouët-Boigny
Edeltäjä:  Félix Houphouët-Boigny
Seuraaja:  Daniel Kablan Duncan
eri toimia IMF:ssä
 1968–1987  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1942 (ikä 82) Dimbokro
Puoliso:  Dominique Nouvian
Tiedot
Koulutus:  taloustieteen tohtori (1972)
Tutkinnot:  Drexelin yliopisto, USA Pennsylvanian yliopisto, USA
Uskonto:  islam
Aiheesta muualla
www.ado.ci/accueil.php
Alassane Ouattara (s. 1. tammikuuta 1942) on norsunluurannikkolainen poliitikko ja taloustieteilijä, joka on ollut maan presidentti vuodesta 2011.
Hän on opiskellut taloustiedettä Yhdysvalloissa ja väitellyt tohtoriksi vuonna 1972. Valmistuttuaan hän työskenteli IMF:ssä ja Länsi-Afrikan Keskuspankissa. Vuonna 1990 hänet nimitettiin Norsunluurannikon taloudellista vakauttamista koordinoivan komitean puheenjohtajaksi, ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli maansa pääministeri. Hän toimi myös presidentin sijaisena Félix Houphouët-Boignyn sairauden aikana. 1990-luvun lopussa hän palasi vielä viisivuotiskaudelle IMF:ään. Vuonna 1999 hänestä tuli Rassemblement des Républicains (RDR) -puolueen johtaja.
Ouattara oli ehdokkaana vuoden 2010 presidentin­vaaleissa, ja sai toisella kierroksella keskusvaalilautakunnan mukaan 54 % äänistä. Istuvaa presidenttiä Laurent Gbagboa tukeva perustuslakituomioistuin mitätöi kuitenkin tuloksen.
Vaalien jälkeen tilanne maassa kiristyi. 28. maaliskuuta Ouattaraa tukevat joukot (FRCI, ransk. Forces républicaines de Côte d'Ivoire pro-Ouattara, Norsunluurannikon Ouattaraa tukevat tasavaltalaisjoukot) aloittivat hyökkäyksen ja valloittivat Bondoukoun Ghanan rajalla. Sotilaat ovat pääasiassa samoja kuin Forces nouvellesissa. 30. maaliskuuta joukot valtasivat maan poliittisen pääkaupungin Yamoussoukron maan keskiosissa.
Norsunluurannikon perustuslakineuvosto julisti 5. toukokuuta 2011 Alassane Ouattaran maan presidentiksi.
Kunnianosoitukset

Norsunluurannikon kansallinen ritarikunta (Norsunluurannikko, 2010, suurmestari)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2017)
Malin kansallinen ritarikunta (Mali, 2013)
Adamiitit

Adamiitit.
Adamiitit olivat ensimmäisten vuosisatojen ja myös keskiajan gnostilaisia kerettiläisiä, jotka kutsuivat kirkkoaan Paratiisiksi ja harrastivat uskonnollisia menojaan alastomina pyrkien täydelliseen vapautumiseen moraalista. Aatamista nimensä saava lahko pyrki palauttamaan syntiinlankeemusta edeltäneen viattomuuden tilan. Adamiitit elivät kommuuneissa. He harjoittivat täydellistä sukupuolista pidättyväisyyttä. Sääntöä rikkoneet erotettiin yhteisöstä. Böömissä adamiitteja oli vielä vuonna 1849.
Aleksandra Aleksandrovna Romanov

Aleksandra nuoremman veljensä Nikolain kanssa
Suuriruhtinatar Aleksandra Aleksandrovna Romanova (1842–1849) syntyi Venäjän tsaarin Aleksanteri toisen ja tämän puolison Hessen-Darmstadtin prinsessan Marian esikoisena ja ensimmäisenä tyttärenä. Hänet nimettiin isoäitinsä keisarinna Aleksandran mukaan. Aleksandra kuoli kuuden vuoden ikäisenä. Hänellä oli 7 sisarusta.
Aleksandra Fjodorovna

Aleksandra Fjodorovna on ollut kahden Venäjän keisarinnan nimi:
Aleksandra Fjodorovna (Charlotte), Preussin prinsessa Charlotte (1798–1860), Nikolai I:n puoliso
Aleksandra Fjodorovna (Alix), Hessen-Darmstadtin prinsessa Alix Victoria Helena Louise Beatrice (1872–1918), Nikolai II:n puoliso
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aleksandra Fjodorovna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aholammi (Jämsä)

| Aholammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°53′42″N, 25°12′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Kekäleoja Patalahteen 
Järvinumero:  14.221.1.136
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,5 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,106 km  
Pinta-ala:  5,028 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAholammi 
Aholammi  on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsän keskustaajaman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,5 metriä mpy.
Adolf Forssell

Gustaf Adolf Forssell (28. kesäkuuta 1874 Porvoon maalaiskunta – 5. tammikuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Forssellin vanhemmat olivat tullinhoitaja Karl Adolf Forssell ja Sofia Wilhelmina Fastberg ja puoliso vuodesta 1907 Agnes Kullberg. Forssell suoritti agronomin tutkinnon Mustialassa vuonna 1897 ja toimi sitten Kuopion lähellä tilanhoitajana ja karjakkokoulun opettajana, kunnes siirtyi vastaaviin tehtäviin Padasjoelle.  Hän toimi myös väliaikaisena lääninagronomina Mikkelissä ja opettajana maanviljelys- ja karjakkokoulussa Elisenvaarassa sekä maanviljelyskoulun johtajana Sipoossa.
Forssellista tuli vuonna 1906 Suomen Sahanomistajain Maanviljelysyhdistyksen maanviljelyskonsultti ja toimitusjohtaja. Hän paneutui erityisesti pienviljelijöiden ammatillisen osaamisen nostamiseen, mutta vaikutti myös puutavarayhtiöiden omien tilojen kehittämiseen. Forssell oli aktiivinen järjestövaikuttaja myös muun muassa Teollisuusagronomien yhdistyksessä, Maatalouden työtehoseurassa ja Svenska Jordägarförbundetissa. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Forssell sai vuonna 1929.
Julkaisuja

Kertomus johtokunnan ja toimimiesten toiminnasta vuonna 1906, 1906
Berättelse öfver Finska Sågvärksägarnes landtbruksdirektions och funktionärers värksamhet, 1907, 1908, 1909, 19011, 1912, 1914, 1915
Berättelse över Finska Sågvärksägarnes lantbruksdirektions och funktionärers verksamhet år 1913 jämte översikt av Lantbruksföreningens tioåriga verksamhet, 1913
Tilastollisia tietoja Suomen sahanomistajayhdistyken vuosikokoukseen 13 päivänä joulukuuta 1913, 1913
Kertomus Suomen sahanomistajain maanviljelysjohtokunnan ja virkailijoiden toiminnasta, 1918, 1928, 1930, 1931, 1932, 1935, 1937
Berättelse över Finska sågverksägarnas lantbruksförenings verksamhet 1941-1943 samt Lantbruksföreningens 40-års historik, 1944