stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timo Furuholm
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Timo Furuholm Wikimedia Commonsissa
Timo Furuholm Suomen Palloliiton pelaajaprofiilissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Timo Furuholm – Maaleja vaistolla ja asenteella (Arkistoitu – Internet Archive) Veikkausliigan verkkonäyttely.
Veikkausliigan paras maalintekijä
1990: Tarkkio & Czakon • 1991: Tarkkio • 1992: Luiz Antônio & Lius • 1993: Sumiala • 1994: Dionísio • 1995: Popovitš • 1996: Luiz Antônio • 1997: Rafael • 1998: Hiukka • 1999: Popovitš • 2000: Kuqi • 2001: Roiha • 2002: Kottila • 2003: Puhakainen • 2004: Pohja • 2005: Mäkelä • 2006: Vuorinen • 2007: Rafael • 2008: Kokko & Myntti • 2009: Vuorinen • 2010: Mäkelä • 2011: Furuholm • 2012: Sirbiladze • 2013: Väyrynen • 2014: Emet & Solignac • 2015: Kokko • 2016: Riski • 2017: Kangaskolkka • 2018: Klauss • 2019: Valenčič • 2020: Riski • 2021: Källman & Tuco • 2022: Erwin • 2023: Radulović
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (11):  Andersson (2023–2024)  Furuholm  Honkasalo  Jokelainen (2024–)   Kivelä  Kontula  Koskela  Kyllönen (2023–2024)  Lohikoski (2024–)  Meriluoto  Pekonen  Saramo (2023–2024)  Sarkkinen  Yrttiaho (2024–) 
| n k Varsinais-Suomen vaalipiirin kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (17):  Aalto-Setälä  Andersson (2023–2024)  Bergqvist  Elomaa  Eloranta  Furuholm  Junnila  Lahdenperä  Lindén  Lundén  Nikkanen  Orpo  Saarikko  Sirén  Tavio  Valkonen  Virta  Yrttiaho (2024–) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta 
Timo Furuholm vuonna 2013 Essenissä.
Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos

| Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos ብሔራዊ የሚቲዎሮሎጂ ኤጀንሲ National Meteorological Agency |
| --- | --- |

 NMA:n käyttämä vaihtoehtoinen logo.
Perustettu:  1980
Toimitusjohtaja:  pääjohtaja Fetene Teshome
Kotipaikka:   Etiopia; Addis Abeba (postiosoite: P.O.BOX 1090, Addis Ababa, Etiopia)
Toimiala:  sään ja ilmaston seuranta ja ennustaminen
Emoyhtiö:  Etiopian vesi-, kastelu- ja energiaministeriö
Omistaja:  Etiopia
Kotisivu:  www.ethiomet.gov.et
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Etiopian kansallinen ilmatieteen laitos (amharaksi ብሔራዊ የሚቲዎሮሎጂ ኤጀንሲ, engl. National Meteorological Agency, tai engl. National Meteorology Agency, lyhennys NMA) on vuonna 1980 perustettu Etiopian kansallinen ilmatieteellinen laitos, jonka päätoimipaikka sijaitsee Addis Abebassa. Laitos toimii maan vesi-, kastelu- ja energiaministeriön alaisuudessa. Laitoksen palveluksessa on varsinaisesti runsas 800 henkilöä, jonka ohella NMA:lla on noin 400 sopimuspohjaista säähavainnontekijää.
NMA:lla palvelu- ja mittaustoiminta on jakautunut pitkin Etiopiaa. Laitoksella on 11 aluellista sääpalvelukeskusta. Mittauksia tehdään yli 1 200 perinteisellä sää-, ilmasto- tai sadeasemalla, 25 automaattisella asemalla, ylemmän ilmakehän havaintoasemalla (luotausasema) sekä maan lentoasemilla, joista osalla on automaattinen AWOS-sääasema. Vuoden 2021 lopussa julkaistun päivitetyn havaintoverkoston kehityssuunnitelman mukaan laitoksella oli tuolloin yhteensä 1 539 erilaista ilmatieteellistä mittausasemaa Etiopiassa. Suunnitelman mukaan havaintoverkkoa täydennetään ja ajantasaistetaan mittavasti 2020-luvulla.
Sääennustustoiminnassa eräänä keskeisenä työvälineenä laitoksella ovat numeeriset sääennusteet. NMA ajaa itse kahta kansainvälisesti tunnettua numeerista ennustemallia lyhytaikaiseen, lähimmän kolmen päivän sään ennustamiseen: viidennen sukupolven mesomittakaavan MM5-mallia (Mesoscale Modeling System) ja WRF -mallia (Weather Reasearch and Forecast).
Joulu pulkassa: 20 toisenlaista joululaulua

| Joulu pulkassa: 20 toisenlaista joululaulua Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Albumin kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1997
 Julkaistu: 16. marraskuuta 1998
 Formaatti: CD, C-kasetti
 Tyylilaji: pop, rock (joulumusiikki, huumorimusiikki)
 Kesto: 67.44
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Joulu pulkassa: 20 toisenlaista joululaulua on Poko Rekordsin vuonna 1998 julkaisema kokoelmalevy. Kokoelmalevy sisältää jouluaiheisia musiikkikappaleita Poko Rekordsissa levyttäneiltä artisteilta ja yhtyeiltä. Levyn kappaleet erottuvat hieman perinteisestä joulumusiikista.
Kokoelmalevyn kansikuvassa joulupukki ja sika paistavat nuotion ääressä makkaraa. Sialla on sorkassaan viinapullo. Taustalla näkyy myös kuu ja mäki, jossa näkyy kävelevä sika.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Me käymme joulun viettohon | Juice Leskinen Slam | 2.16 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | On jouluyö, nyt laulaa saa | Hassisen kone | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Oravan joulu | Aknestik | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jossain on kai vielä joulu | Leevi and the Leavings | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tavaratalon ikkuna | Pauli Hanhiniemi & Normaalijätkät | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Vaari voitko vilkuttaa | Sanna ja Lapset | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Purppurataivas | Paula ja Rautsi | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Jouluyö, juhlayö | Rinneradio | 2.45 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sika | Juice Leskinen Slam | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Heinillä härkien kaukalon | Eppu Normaali | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Kaikki uskoo joulupukkiin | Ne Luupojat Surf | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Joulu ominpäin | Yö | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Jos sul' on jouluna märkä tyyny | Limonadi Elohopea | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Joulu avaruudessa | Jussi Hakulinen | 4.26 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Sian leuka | Lotta Riepu | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Silti joulu jaksaa naurattaa | Juliet Jonesin Sydän | 2.38 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Joulupukki tepsuttaa | Inkvisitio | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | En etsii valtaa loistoa | Trio Töykeät & Pekka Kuusisto | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Joulupukki puree ja lyö | M. A. Numminen | 1.46 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Dead by X-mas | Hanoi Rocks | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
FC Girondins de Bordeaux

Girondins de Bordeaux on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1881. Joukkueen jalkapallotoiminta käynnistyi pysyvästi vasta vuonna 1919. Seuran koko nimi on Football Club des Girondins de Bordeaux.
Bordeaux on voittanut liigamestaruuden kuudesti. Sen suurin saavutus kansainvälisissä turnauksissa on finaalipaikka UEFA Cupissa vuodelta 1996. Finaalissa saksalainen Bayern München oli kuitenkin parempi kahden ottelun yhteistuloksella 5–1.
Kaudella 2021-22 joukkue sijoittui Ligue 1:ssä viimeiseksi ja putosi Ligue 2:n.
Tärkeimmät vuosiluvut

1881: Girondins de Bordeaux perustetaan.
1910: Seuran lajivalikoimaan liitetään jalkapallo, joka kuitenkin lakkautetaan jo vuoden kuluttua.
1919: Jalkapallotoiminta palautetaan henkiin.
1937: Bordeaux'sta tulee ammattilaisseura.
1941: Ensimmäinen Ranskan cupin voitto.
1945: Ensimmäinen kausi pääsarjatasolla.
1950: Ensimmäinen Ranskan mestaruus.
1964: Ensimmäinen osallistuminen Messucupiin. Tuloksena putoaminen ensimmäisellä kierroksella Borussia Dortmundia vastaan.
1984: Ensimmäinen osallistuminen Mestarien liigaan. Bordeaux etenee aina välieriin asti, jossa sen pudottaa Juventus.
1987: Ensimmäinen (ja toistaiseksi ainoa) tupla: Ranskan mestaruus ja cup-voitto.
1996: Ensimmäinen euro-finaali UEFA Cupissa. Tappio Bayern Münchenille.
1999: Bordeaux saavuttaa viidennen Ranskan mestaruutensa.
2002: Ensimmäinen Ranskan liigacupin voitto. Finaalissa kaatuu Lorient maalein 3-0.
2007: Toinen Ranskan liigacupin voitto. Finaalissa Olympique Lyonnais kukistui Carlos Henriquen maalilla 1-0.
2009: Kolmas Ranskan liigacupin voitto. Finaalissa kaatui suuryllättäjä Vannes OC maalein 4-0.
2009: Bordeaux saavuttaa kuudennen ja viimeisimmän Ranskan mestaruutensa.
2013: Neljäs Coupe de Francen voitto. Finaalissa kaatui Évian TG maalein 3-2.
2021: Espanjalais-luxemburgilainen liikemies Gérard Lopez ostaa seuran.
2024 Seura lopetti urheilutoimintansa talousvaikeuksien vuoksi.
Saavutukset

Ligue 1-mestaruudet: 6 (1950, 1984, 1985, 1987, 1999, 2009)
Ranskan cup-mestaruudet: 4 (1941, 1986, 1987, 2013)
Ranskan liigacup-mestaruudet: 3 (2002, 2007, 2009)
Ligue 2-mestaruudet: 1 (1992)
Intertoto Cupin voitot: 1 (1995)
UEFA Cupin finaalipaikat: 1 (1996)
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   William Ayache   Patrick Battiston  Joseph-Antoine Bell   Ali Benarbia   Philippe Bergeroo   Caneira   Éric Cantona   Marouane Chamakh   Denílson   Didier Deschamps   Raymond Domenech   Dominique Dropsy   Cristophe Dugarry   Jean-Marc Ferreri   René Girard   Alain Giresse   David Jemmali   Manfred Kaltz   Wim Kieft |   |   Bernard Lacombe   Bixente Lizarazu   Dieter Müller   Kiki Musampa   Stéphane Paille   Jean-Pierre Papin   Pauleta   Uwe Reinders   Ricardinho   Alain Roche   Enzo Scifo   Gérard Soler   Jean-Christophe Thouvenel   Jean Tigana   Nabatingue Toko   Marius Trésor   Philippe Vercruysse   Marc Wilmots   Sylvain Wiltord   Zinédine Zidane |
Entisiä päävalmentajia

1980  Raymond Goethals
1980–2/1989  Aimé Jacquet
2–5/1989  Didier Couécou
1989–8/1990  Raymond Goethals
8–9/1990  Gernot Rohr
9/1990–1991  Gérard Gili
1991–1992  Gernot Rohr
1992–1994  Rolland Courbis
1994–3/1995  Toni
3–5/1995  Éric Guérit
1995–2/1996  Slavoljub Muslin
2–5/1996  Gernot Rohr
1996–1997  Rolland Courbis
1997–1/1998  Guy Stéphan
1/1998–10/2003  Élie Baup
10/2003–2005  Michel Pavon
2005–2007  Ricardo Gomes
2007–2010  Laurent Blanc
2010–5/2011  Jean Tigana
2011–2014  Francis Gillot
2014–3/2016  Willy Sagnol
3–6/2016  Ulrich Ramé
2016–1/2018  Jocelyn Gourvennec
1–8/2018  Gus Poyet
8/2018–3/2019  Éric Bedouet &  Ricardo Gomes
3/2019-2020  Paulo Sousa
2020–2021  Jean-Louis Gasset
2021–2/2022  Vladimir Petković
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Ultramarines -kannattajaryhmä (ranskaksi)
Girondins4Ever (ranskaksi)
Go Bordeaux (ranskaksi)
WebGirondins.com (ranskaksi)
Girondins33.com (ranskaksi)
Sunilan II hallitus

| Sunilan II hallitus |
| --- | --- |
  Suomen tasavallan 19. valtioneuvosto
 Sunilan II hallitus 23.3.1931
Toimikausi alkoi:  21. maaliskuuta 1931
Toimikausi päättyi:  14. joulukuuta 1932
Jäsenet
Hallituksen johtaja:  J. E. Sunila
Hallituspuolueet:   Maalaisliitto  Kokoomus  RKP  Kansallinen Edistyspuolue 
Historia
Edellinen:  Svinhufvudin II hallitus
Seuraava:  Kivimäen hallitus
Sunilan II hallitus oli Suomen tasavallan 19. hallitus. Se oli Maalaisliiton, Kokoomuksen, Edistyspuolueen ja RKP:n muodostama porvarihallitus, joka toimi 635 päivän ajan 21. maaliskuuta 1931 – 14. joulukuuta 1932. Hallitus perustettiin  vuoden 1930 eduskuntavaalien tuloksen pohjalta.
Edellinen pääministeri P. E. Svinhufvud oli valittu tasavallan presidentiksi ja hän oli astunut virkaansa maaliskuun alussa. Presidentinvaalin tulos tulkittiin yleisesti Lapuan liikkeen voitoksi, mutta valituksi tultuaan Svinhufvud osoitti lapualaisille nopeasti heidän paikkansa. Kun Lapuan liikkeen lähetystö kävi presidentin puheilla esittämässä näkemyksiään uudesta hallituksesta, Svinhufvud ilmoitti neuvottelevansa hallituksen kokoonpanosta vain eduskuntaryhmien kanssa.
Sunilan hallituksen toimikautta hallitsi yleismaailmallinen pulakausi, joka näkyi Suomessa erityisesti maanviljelijöiden, metsänomistajien ja metsätyömiesten ahdinkona. Hallitus pyrki lievittämään näiden tilannetta lainajärjestelyin. Samaan aikaan kiristettiin korkolakeja, koska pankit ja yksityiset luotonantajat olivat käyttäneet velallistensa tilaa häikäilemättä hyväkseen. Hallitus kaatui joulukuussa 1932 kysymykseen velkaantuneita maanviljelijöitä painaneen lainakoron sääntelystä. Pääministeri jätti asiasta eduskunnalle hallituksen maalaisliittolaisen enemmistön tukeman esityksen, mutta kun presidentti P. E. Svinhufvud asettui hallituksen vähemmistön mukana vastustamaan esitystä, hallitus erosi. Ennen eroaan hallitus oli ehtinyt toimia Suomen siihenastisista hallituksista pisimpään.
Sunilan hallituksen kaudella Suomi saavutti hyvän maineen Yhdysvalloissa saatuaan ainoana maana maksetuksi kokonaisuudessaan takaisin ensimmäisen maailmansodan jälkeen ottamansa lainan. Yhdysvaltain yleinen mielipide käytti Suomen nimeä hyväkseen painostaakseen Yhdysvaltain muita velallisia, joiden mielestä Suomi näytti pitävän enemmän huolta Amerikan rahoista kuin omista välttämättömistä tarpeistaan. Vaikka velan takaisinmaksusta ei ollutkaan erityisempää välitöntä etua pääomien puutteesta kärsineelle ja heikosti teollistuneelle Suomelle itselleen, siitä oli hyötyä myöhemmissä luottojärjestelyissä ja varsinkin toisen maailmansodan jälkeisellä jälleenrakennuskaudella.
Kokoonpano

| Ministeri | Tehtävissä | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Pääministeri Juho Sunila |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Ulkoasiainministeri Aarno Yrjö-Koskinen |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Kokoomus |
| Oikeusministeri Toivo Kivimäki |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Edistyspuolue |
| Sisäasiainministeri Ernst von Born |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  RKP |
| Apulaissisäasiainministeri Niilo Solja  Lennart Oesch  Arvo Manner  Eljas Erkko |  21.3.1931 - 3.3.1932  3.3.1932 - 14.3.1932  14.3.1932 - 20.10.1932  25.11.1932 - 14.12.1932 |  Kokoomus  amm.  amm.  Edistyspuolue |
| Puolustusministeri Jalo Lahdensuo |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Valtiovarainministeri Kyösti Järvinen |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Kokoomus |
| Opetusministeri Antti Kukkonen |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Maatalousministeri Sigurd Mattsson |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Apulaismaatalousministeri Pekka Heikkinen |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Juho Niukkanen |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  Maalaisliitto |
| Kauppa- ja teollisuusministeri Axel Palmgren |  21.3.1931 - 14.12.1932 |  RKP |
| Sosiaaliministeri Edvard Kilpeläinen  Erkki Paavolainen  Kalle Lohi |  21.3.1931 - 3.3.1932  3.3.1932 - 20.10.1932  20.10.1932 - 14.12.1932 |  Kokoomus  Kokoomus  Maalaisliitto |
| Salkuton ministeri Eljas Erkko |  20.10.1932 - 25.11.1932 |  Edistyspuolue |
Matti Luostarinen

Matti Ilmari Luostarinen (s. 10. heinäkuuta 1951 Iisalmi) on suomalainen filosofian  ja valtiotieteiden tohtori. Luostarinen on toiminut  opettajana, hoitanut maantieteen professorin, sosiologian dosentin ja Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) erikoistutkijan ja Suomen Akatemian tutkijan tehtäviä. Luostarinen tunnetaan luonnonvaratalouden ja maaseudun tutkijana, sekä innovaatio- ja mediatutkijana. Luostarinen on työskennellyt myös yritysten, kuntien ja kuntaliittojen palveluksessa sekä asiantuntijatehtävissä Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa.tarvitaan parempi lähde
Hän on julkaissut lukuisia teoksia Books on Demand -palvelun kautta.
Akateeminen ura

Filosofian tohtorin tutkinnon Luostarinen suoritti Oulun yliopistossa vuonna 1982 ja valtiotieteiden tohtorin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 2005. Oulun yliopistossa väitöskirjan aiheena oli monitieteinen Pohjois-Suomen kiisteltyjä jokirakennushankkeita (koskisodat) koskevat lukuisat tutkimusohjelmat Iijoen ja Kemijoen vesistöalueilla. Myöhemmin mukaan tuli myös työ ympäristötieteessä, ympäristösosiologiassa ja -taloudessa.
Yliopistojen ja Suomen Akatemian ympäristötoimikunnan ensimmäisen tutkijan vakanssintarvitaan parempi lähde ohella Luostarinen on työskennellyt yli kaksi vuosikymmentä MTT:n (nykyisen Luonnonvarakeskuksen) tutkimuskeskuksessa tutkimusjohtajana ja erikoistutkijana. MTT:ssä aiheet liittyivät maaseudun kehittämisohjelmien rinnalla tutkimuskeskuksen uuden ympäristöntutkimuslaitoksen käynnistämiseen, Luostarisen ideoimaan agropolis-strategiaan  ja tätä kautta kansainväliseen tiedepuistotoimintaan Oulussa hankittuja kokemuksia laajentaen. Jokitutkimukset laajenivat Loimijoen ja Kokemäenjoen kautta Suomen liityttyä EU:n jäseneksi yleiseurooppalaiseksi jokiverkostoksi (European Rivers Network ERNIE) ja myöhemmin mukaan tuli myös Kiina (Sustainable Development of China). Klusterirakenteisiin tulivat hallinnon ja tiedeyhteisöjen rinnalle yrittäjät ja globaali tiedepuistotoiminta.lähde? Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan väitöskirja käsitteli yrittäjyyttä, ympäristöklusteria ja innovaatiopolitiikkaa.
Luostarisen viimeaikainen tutkimus ja julkaisut liittyvät muun muassa sosiaaliseen mediaan, mediayhteiskuntaan, hybridiyhteiskuntaan ja sen murrokseen, innovaatiopolitiikkaan ja sen paikallisiin, alueellisiin, kansallisiin sekä kansainvälisiin, globaaleihin ohjelmiin. Muuttuva maatalous ja maaseutu sekä ympäristökysymykset saivat jatkoa tiedepuistoiminnan hallinnossa ja EU:n ohjelmapolitiikassa kansallisen toiminnan rinnalla..
Luostarinen on voittanut ideakilpailuja ja innovaatiopalkintoja.lähde?
Poliittinen ura

Vuoden 2012 ja 2017 kunnallisvaaleissa Luostarinen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon (ps). Vuonna 2015 hän oli Hämeen piirin eduskuntavaaliehdokkaana ja saai 1356 ääntä, millä ei tullut valituksi eduskuntaan. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Luostarinen jäi varasijalle.
Luostarisella on ollut luottamustehtäviä tiedepuistojärjestön (AURP, IASP) hallinnossa ja korkeakouluelämässä. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ritarimerkin vuonna 2004.lähde?
Julkaisuja

Maaseudun kulttuurimaisemat = Rural landscapes in Finland  Suomen ympäristökeskus ; Maatalouden tutkimuskeskus 1997
Uusi mediayhteiskunta : blogit ja sosiaalinen media innovaatioyhteiskunnan muutoksessa = New media society : blogs and social media in the change of innovation society Books on Demand [2010]
Sosiaalinen media ja muuttuva paradigma = Social media paradigm Books on Demand [2010]
Suomi : maailman onnellisimman maan oppikirja. Numero I = Finland : the happiest country in the world. Part I BoD - Books on Demand [2023]
Teesi, antiteesi, synteesi : mytomania, eskapismi, putinismi : talvisodasta Zelenskyin Ukrainaan ja Natoon = Finland's Winter War to Zelenskyi's Ukraine and NATO BoD - Books on Demand [2022]
Arctic Babylon III : "karhu turkissa Nato narikassa" BoD - Books on Demand [2023]
Aiheesta muualla

https://www.clusterart.org/
Luostarisen artikkelit Luken sivuilla
Luostarisen teokset Finna-hakupalvelussa
Johannes Kaltio

Mikael Johannes Kaltio, vuoteen 1934 Kjäldström (11. lokakuuta 1890 Hull – 22. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Kaltion vanhemmat olivat rovasti Lars Oskar Kjäldström ja Elin von Rehausen ja puolisot 1916–1943 Edita (Etti) Hannula, tuomiorovasti ja kansanedustaja Edvard Hannulan tytär, ja vuodesta 1944 Irja Irene Lahdenperä. Kaltio tuli ylioppilaaksi Porvoossa vuonna 1910 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1915. Hän toimi ensin Hämeen läänin maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja sitten tilanhoitajana, vuodesta 1917 G. A. Serlachiuksen Mänttään perustaman yrityksen maatilojen hoitajana. Suomen sisällissotaan Kaltio osallistui sekä rintamalla että valkoisen armeijan pääintendentuurin elintarvikeosaston muonituspäällikkönä. Vuonna 1920 Kaltiosta tuli Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen johtokunnan jäsen ja vuonna 1931 yhdistyksen puheenjohtaja.
Vuonna 1926 Kaltio toimi oikeusministeriön vankeinhoito-osaston maataloustarkastajana ja tuli seuraavana vuonna Tervakosken  maa-, metsä- ja sahatalouden hoitajaksi mutta toimi sittemmin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön työvoimapäällikkönä ja kansanhuoltoministeriön toimistopäällikkönä. Jatkosodan aikana hän toimi Itä-Karjalan sotilashallinnon palveluksessa. Monia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä hoitanut Kaltio tuli sotien jälkeen Suomen Karjanjalostusyhdistyksen puheenjohtajaksi ja Maataloustyönantajain Liiton toiminnanjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1955 asti. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1950. Sotilasarvoltaan Kaltio oli reservin majuri (1942).
Mannerheim nimitti vuonna 1918 agronomi J. Kjäldströmin reservin vänrikiksi ja myönsi hänelle IV luokan Vapaudenristin niistä "suurista ansioista", joita hän yli-intendentuurin elintarveosaston johtajana ollessaan suoritti hankkiessaan "erittäin vaikeissa olosuhteissa" joukoille elintarvikkeita. Reservin vänrikki Kjäldström merkittiin armeijan luetteloihin.
Julkaisuja

Itsenäisyyden opissa: muistelmia ja tilitystä routavuosilta ja itsenäistymisajoilta, 1971
Historiaa vai harhautusta, 1974
Muzayrib

| Muzayrib |
| --- | --- |
 Muzayrib
 Koordinaatit: 32°42′39″N, 36°1′36″E 
Valtio:   Syyria
Maakunta:  Daraa
Piirikunta:  Daraa
Väkiluku (2004):  12 640
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muzayrib (arab. المزيريب‎, al-Muzayrīb) on pikkukaupunki Etelä-Syyriassa Daraan maakunnassa. Aikanaan se tunnettiin kokoontumispaikkana pyhiinvaelluksella Mekkaan. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 12 640.
Maantiede

Muzayrib sijaitsee Etelä-Syyriassa Hawranin historiallisella alueella Daraan maakunnan Daraan piirikunnassa.
Historia

Osmanien valtakunnan kaudella 1700-luvulla pyhiinvaellusreitti Mekkaan siirtyi Bosrasta idässä länteen Muzayribiin. Eli Smith mainitsee sen pyhiinvaellusreitin varrella vuonna 1838. Pyhiinvaellukselle lähtiät kokoontuivat Muzayribissa ennen matkalle lähtöään. Lähtö oli vuosittain järjestetty tapahtuma. Sen päätti Hijazin rautatien valmistuminen vuonna 1904.
Syyrian sisällissodan aikana Muzayribia hallitsivat Bašar al-Assadia vastustavat niin sanotun Eteläisen rintaman taistelijat. Vuonna 2015 hallinnon joukkoja syytettiin kloorikaasun käytöstä Muzayribia vastaan. Hallinnon joukot valtasivat kapinallisten alueet etelässä offensiivilla vuonna 2018. Muzayribissa ja alueella laajemmin tehtiin kuitenkin edelleen iskuja hallinnon joukkoja vastaan. Syyrian kapinalliset valtasivat jällen Muzayribin ja koko Daraan maakunnan joulukuun alussa 2024.
Väestö

Muzayribin asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 cäestönlaskennan mukaan 12 640.
Muzayrib Gottlieb Schumacherin kartassa vuodelta 1889.
Sastamala

| Sastamala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Sastamalan kaupungintalo
Sijainti:  61°20′25″N, 022°54′35″E
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Lounais-Pirkanmaan seutukunta
Kuntanumero:  790
Hallinnollinen keskus:  Vammalan keskustaajama
Perustettu:  2009
Kuntaliitokset:  Vammala (2009) Mouhijärvi (2009) Äetsä (2009) Kiikoinen (2013)
Kokonaispinta-ala:  1 531,74 km² 69:nneksi suurin 2022 
– maa:  1 429,15 km²
– sisävesi:  102,59 km²
Väkiluku:  23 530 44:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  16,46 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,3 %
– 15–64-v.:  55,5 %
– yli 64-v.:  30,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  96,7 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  3,2 %
Kunnallisvero:  8,90 % 136:nneksi suurin 2024 
Kaupunginjohtaja:  Jarkko Malmberg
Kaupunginvaltuusto:  43 paikkaa
 2021–2025   • Kok.   • Kesk.   • SDP   • PS   • Vas.   • KD   • Vihr.   • RKP:   11 10 8 7 2 2 2 1
sastamala.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sastamala on Suomen kaupunki Pirkanmaan maakunnassa, Satakunnan maakuntarajan tuntumassa. Kaupungin väkiluku on 23 530 ja pinta-ala 1 531,74 km², josta 1 429,15 km² on maata ja 102,59 km² sisävesiä.
Sastamalan kaupunki syntyi vuoden 2009 alussa, kun Vammala, Mouhijärvi ja Äetsä yhdistyivät. Sastamala on pinta-alaltaan Pirkanmaan suurin kunta ja sen naapurikuntia ovat Huittinen, Hämeenkyrö, Ikaalinen, Kankaanpää, Kokemäki, Nokia, Pori, Punkalaidun, Ulvila, Urjala ja Vesilahti.
Maantiede

Sastamala sijaitsee Kokemäenjoen vesistön molemmin puolin Pirkanmaan lounaiskulmassa. Kuntaa jakavat Kokemäenjoki, Liekovesi, Rautavesi ja Kulovesi. Muita merkittäviä vakavesiä kunnan alueella ovat Houhajärvi, Ylistenjärvi, Kiikoisjärvi ja Mouhijärvi.
Sastamalassa on 11 Natura-kohdetta: Kuorsumaanjärvi, Lavijärven-Palojärven kalliot, Puurijärvi-Isosuo, Kiikoisten metsä, Kilpijoen ranta, Kiimajärvi, Kilpikoski, Vehmaanniemi, Pirunvuori, Hanhijärvi-Keskinen-Tapiolanjärvi ja Ekojärvi.
Ritajärven luonnonsuojelualue valittiin vuoden parhaaksi retkipaikaksi vuonna 2017.