stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarah Grand
Elämänvaiheita > Alkuvaiheet

Frances Clarke syntyi Irlannissa asuvalle englantilaiselle perheelle. Isän kuoltua vuonna 1861 Francesin äiti päätti muuttaa lapsineen sukulaisten luo. Clarke halusi opiskella, mutta koulun opetus oli hänestä heikkotasoista, tyttöjen opetukseen ei panostettu, mutta pojista haluttiin oppineita herrasmiehiä.
Clarke joutui koulussa hankaluuksiin opettajien kanssa ja tunsi itsensä muutenkin onnettomaksi. Hän päätti muuttaa elämänsä avioitumalla itseään huomattavasti vanhemman sotilaslääkärin, David Chambers McFallin kanssa. Ikäeroa puolisoilla oli 23 vuotta.
Aviomies lupaili vaimolleen opiskelumahdollisuuksia ja tilaisuuden nähdä maailmaa. Avioparille syntyi yksi poika, ja sen jälkeen he matkustelivat miehen töiden vuoksi Lähi-idässä, Kiinassa, Hongkongissa ja Japanissa. Englantiin palattiin Vuonna 1879. Mies  oli jo lähellä viittäkymmentä ja täysinpalvelleena eläköitymässä. Tästä huolimatta mies otti vastaan työn suljetussa sairaalassa, jossa pidettiin vankilamaisissa olosuhteissa sukupuolitauteja sairastavia prostituoituja.
Clarke alkoi olla vähitellen onneton. Hän ei pitänyt miehensä juopottelusta, naisten vikittelemisestä ja erikoisista seksihaluista. Kun avioparin yhteinen poika Archie oli aikuinen, Clarke päätti jättää miehensä ja omistautua kirjallisuudelle sekä naisten ääniokeuden ajamiselle.
Elämänvaiheita > Madame Sarah Grand

Vuonna 1891 Clarke muutti Lontooseen, Kensingtoniin. Hän alkoi käyttää nimeä Sarah Grand. Hänen ensimmäinen kirjansa The Heavenly Twins ilmestyi vuonna 1893. Kirja oli menestys, siitä otettiin kuusi painosta ja se myi yli 20 000 kappaletta.  Kirja kertoi ongelmista, jotka seksuaalisesti rajattomat aviomiehet aiheuttavat perheelleen. Ongelmana oli muun muassa syfilis, jonka miehet voivat tarttuttaa vaimoileen ja lapsilleen. Sairaus oli tuolloin parantumaton.
Clarke käytti nyt itsestään nimeä Sarah Grand osoittaakseen itsenäisyyttään, feminismiään ja omistaumistaan aikansa uusi nainen- ajatuksille. Hän liittyi vuonna 1881 perustettuun Rational Dress Societyyn. Sen vaati naisille oikeutta pukeutua vaatteisiin, jotka eivät rajoita liikkumista eivät vahingoita terveyttä. Se vastusti krinoliinia, tiukkaa korsettia ja painavia korkokenkiä. Lisäksi hän oli perustajajäsenenä Women Writers’ Suffrage Leaguessa, joka kokosi riveihinsä naisten äänioikeutta vaatineita naiskirjailijoita.
Grand oli hyvissä väleissä poikapuolensa Haldanen kanssa, joka oli näyttelijä. Hän liittyi tämän perheen mukaan Yhdysvaltojen kiertueelle ja piti siellä luentoja ajan feminismin pääkysymyksistä. Ne olivat vaatimus äänioikeudesta, täysi-ikäisten naisten vapaus holhouksesta sekä oman elämän hallinta. Hän propagoi myös voimakkaasti naisten oikeudesta polkupyöräillä. Kiertue kesti neljä kuukautta. On kuitenkin syytä huomata, että Grandin ajan feminismiin kuului nykyaikana kyseenalaisina pidettyjä asioita kuten eugeniikka ja huoli valkoisen rodun heikkenemisestä.
Kiireisen poliittisen uransa ohella Grand yritti pitää yllä kirjallista uraansa. Yksikään kirjoista ei saavuttanut samaa menestystä kuin The Heavenly Twins. Hän alkoi vähitellen menettää kiinnostustaan kirjoittamiseen. Mark Twain kommentoi Grandin kirjoja, että kissakin kirjoittaisi parempaa tekstiä. George Bernard Shaw sen sijaan piti häntä merkittävänä lahjakkuutena.
Elämänvaiheita > Viimeiset vuodet

Britannian naiset saivat äänioikeuden ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Grandin maine alkoi vähitellen hiipua. Hän muutti vuonna 1920 Bathiin ja aloitti virkakauden sen pormestarina vuonna 1922. Virkakausi päättyi vuonna 1929. Hän oli tehtävässään suosittu ja häntä pyydettiin jatkamaan, mutta tähän hän ei suostunut. Tämän jälkeen hän asui eläkevuotensa Bathissa.
Viimeiset vuotensa Grand eli köyhyydessä. Hän asui Bathissa aina vuoteen 1942, jolloin saksalainen lentopommi tuhosi hänen talonsa. Hän kuoli seuraavana vuonna. Muistokirjoituksessa hänen kehuttiin laajentaneen englantilaisen kirjallisuuden aiheita ja niiden käsittelytapoja.
Lisää aiheesta

http://www.canterbury.ac.uk/guides/library/library-guide-sarah-grand
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  3  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Irlanti  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Titan (kappale)

|  Titan |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Besa
Levy-yhtiö:  Besa Music
Kesto:  2:56
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  11. maaliskuuta 2024
Säveltäjä(t):  Kledi Bahiti Gia Koka Besa Kokëdhima Fabrice "Alias Lj." Grandjean
Sanoittaja(t):  Gia Koka
Euroviisutiedot
Vuosi:  2024
Maa:  Albania
Kieli:  englanti
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Duje” (2023) 
 ”Zjerm” (2025) ► 
Titan (suom. Titaani) on albanialaisen laulajan Besan esittämä kappale, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2024. Besa sai kappaleen albaniankielisellä versiolla Zemrën n’dorë (suom. Sydän kädessä), joka julkaistiin 19. joulukuuta 2023, eniten yleisöääniä Festivali i Këngës 62 -kilpailussa ja täten edustaa kappaleella Albaniaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale oli alun perin albaniankielinen ja se oli nimeltään "Zemrën n’dorë". 5. maaliskuuta 2024 ilmoitettiin, että Besa julkaisee kappaleesta uudistetun englanninkielisen version nimeltään "Titan".
Kullanhuuhdonta

Kullanhuuhdontaa
Kullanhuuhdontaa Alaskassa 1916
Kullanhuuhdonnalla tarkoitetaan maaperässä olevan kullan hyödyntämistä. Suomen Lapin Inarin ja Sodankylän kuntien alueella saamelaisten kotiseutualueella sijaitsevat kultakentät ovat ainoita alueita koko Euroopassa, jossa pintamaan kultaesiintymät ovat tarpeeksi suuria taloudellisesti kannattavalle kullanhuuhdonnalle.lähde? Lemmenjoen alueella on toiminut useita pää- tai sivutoimisia koneita käyttäviä kullankaivajia.lähde? Lisäksi lapiokaivu on ollut suosittua harrastustoimintaa.lähde? Vuonna 2020 koneellinen kullanhuuhdonta päättyi Lemmenjoen kansallispuistossa yhdeksän vuoden siirtymäajan jälkeen uudistetun kaivoslain (621/2011) nojalla. Lain perusteluissa todettiin kullankaivuun aiheuttamien ympäristövaikutusten olevan Lemmenjoen kansallispuiston perustamistarkoituksen vastaisia. Koneellinen kullankaivuu jatkuu Tankavaaren ja Saariselän alueilla, sekä itäisen Kutturantien, Sotajoen ja Tolosjoen varsilla.
Ympäristövaikutukset

Lemmenjoen koneellisen kullankaivuun lopettaneen kaivoslain (621/2011) perusteluissa todetaan koneellisen kullankaivuun aiheuttavan haitallisia vaikutuksia erityisesti kaivuualueen ja sen lähialueiden maaperään ja maisemaan, vesiin ja vesistöihin sekä kalastoon ja kalakantoihin. Myös Metsähallituksen vuoden 2016 Hammastunturin erämaa-alueen hoito- ja käyttösuunnitelmassa kullankaivuun todetaan olevan uhka alueen virtavesille, luonnonmetsille, aapasoille, tunturikankaille ja -koivikoille sekä uhanalaisille eläin- ja kasvilajeille. Lisäksi kaivualueiden palautuminen luonnontilaista vastaavaksi voi olla maisemoinninkin jälkeen hidasta ja vaikeaa.
Vaikutukset saamelaiskulttuuriin

Kaivoslain (621/2011) mukaan kullanhuuhdontalupaa ei saa myöntää, mikäli se heikentää olennaisesti edellytyksiä harjoittaa perinteisiä saamelaiselinteinoja, kuten poronhoitoa, tai ylläpitää saamelaiskulttuuria. Koneellinen kullankaivu vaikuttaa poronhoitoon laidunaluemenetyksinä sekä lisääntyvänä maastoliikenteenä. Saamelaiskäräjien mukaan kaivinkoneiden ja vesipumppujen aiheuttaman melun johdosta porojen laidunalueet kaventuvat ilmoitettuja lupa-alueita laajemmin. Vedenlaadun heikkenemisellä voi olla mittavat vaikutukset saamelaisten perinteiselle kalastukselle.
Huuhdontatavat > Lapiokaivu

Lapiokaivussa lapioilla ja hakuilla kaivettu maa-aines lapioidaan huuhdontaränniin, jonka jälkeen ränniin ohjattu vesi kuljettaa kevyen maa-aineksen pois painavempien aineiden kuten kullan jäädessä rännin rihloihin. Rihloihin pakkautunut rikaste lasketaan sen jälkeen vaskooliin, jolla huuhtomalla kulta-aines saadaan erotettua muista aineista.lähde?
Huuhdontatavat > Koneellinen kaivu

Koneellisessa kaivussa kultapitoinen maa-aines kaivetaan ylös kaivinkoneella, jonka jälkeen maa-aines syötetään huuhtomoon. Suurin osa Suomen kullankaivajista käyttää yksinkertaista huuhtomoa, jossa maa-aines syötetään pienen seulan läpi huuhdontaränneihin, jonka jälkeen virtaava vesi huuhtoo pois kevyen maa-aineksen kullan jäädessä rännin rihloihin.lähde?
Eri puolilla maailmaa, etenkin Kanadan Klondikessa, toimii isoja kullanhuuhdontaan perustuvia kultakaivoksia. Isoissa huuhtomoissa kaivettu maa-aines syötetään yleensä isoihin täry- ja rumpuseuloihin, joista hienoin maa-aines päätyy huuhdontaränneihin. Huuhdontaränneistä maa-aines ohjataan usein vielä pieneen sentrifugiin pienimpienkin kultahippujen keräämiseksi.lähde?
Muuta > Tankavaaran Kultakylä ja Kultamuseo

Sodankylän Tankavaarassa toimiva Tankavaaran Kultakylä tarjoaa matkailu-, ravintola- ja elämyspalveluita. Tankavaarassa sijaitsee myös Tankavaaran Kultamuseo, jonka näyttelyt käsittelevät niin Suomen kuin maailmankin kullanhuuhdonnan historiaa.
Muuta > Kullanhuuhdonta kilpailulajina

Kullanhuuhdontaa on voinut harrastaa kilpailulajina 1970-luvun puolivälista alkaen. Kilpailulaji on saanut alkunsa Suomessa. Tankavaara toimi isäntänä vuoden 2019 kullanhuuhdonnan MM-kisoissa. Sitä aiemmin kisoja on järjestetty yhteensä 30 kertaa, joista Tankavaarassa yhdeksän kertaa vuosina 1977–1981, 1983, 1987, 1993 ja 2006. Kullanhuuhdonnan MM-kisat järjestetään aina vuosittain eri maassa.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tankavaaran Kultakylä (Arkistoitu – Internet Archive)
Finlex - Kaivoslaki
Lapin Kullankaivajien Liitto Ry
Kultahippu.fi
Suurimmat kultahiput Suomessa ja maailmalla (tilanne vuonna 2000) (Arkistoitu – Internet Archive)
Nina Ricci

Nina Ricci muotitalon vaate-etiketti
Nina Ricci (alk. Maria Adélaide Giuseppa Nielli); (14. tammikuuta 1883 Torino, Italia – 30. marraskuuta 1970 Pariisi, Ranska) oli italialaissyntyinen ranskalainen muotisuunnittelija.
Tausta ja yksityiselämä

Maria Nielli (Nina Ricci) muutti viisivuotiaana perheensä kanssa Firenzeen ja sieltä 12-vuotiaana vuonna 1895 Ranskaan. 13-vuotiaana hän meni harjoittelijaksi ompelijan ateljeeseen. Hän vietti koko nuoruutensa muodin parissa.
Maria Nielli meni naimisiin kultaseppä Luigi Riccin kanssa vuonna 1904, jolloin hänestä tuli Maria Ricci. He saivat pojan, jonka nimeksi tuli Robert (1905–1988).
Muotiura

Vuonna 1908 Maria Ricci meni Raffinin muotihuoneeseen suunnittelijaksi ja oli siellä 20 vuotta. Hänestä tuli Raffinin yhtiökumppani ja muotihuoneen nimeksi tuli Raffin et Ricci. Raffin kuoli vuonna 1929 ja muotihuone suljettiin. Maria Ricci harkitsi jo vetäytymistä alalta, mutta vuonna 1932 hän miehensä Luigin avulla päätti perustaa oman muotihuoneen.
Perintö

Nina Ricci kuoli 87-vuotiaana 30. marraskuuta 1970.
Massimo Guissain osti yrityksen vuonna 1998. Sen jälkeen seurasi joukko pääsuunnittelijoita, kuten kanadalainen Nathalie Gervais, James Aquiar, ruotsalainen Lars Nilsson, belgialainen Oliver Theyskens, ranskalainen Guillaume Henry ja vuonna 2009 englantilainen Peter Copping. Vuoden 2013 muotinäytöksen aikana Nina Riccin mallit joutuivat paljasrintaisten Femen-mielenosoittajien kohteeksi, jotka häiritsivät tapahtumaa ja sieppasivat malli Hollie-May Sakerin. Elokuussa 2018 miestenvaatesuunnittelijat Rushemy Botter ja Lisi Herrebrugh nimitettiin ​​brändin luoviksi johtajiksi, jossa toimivat tammikuuhun 2022 asti. Syyskuussa 2022 Nina Riccin uudeksi luovaksi johtajaksi nimitettiin lontoolainen suunnittelija Harris Reed, joka tunnetaan gender-fluid -malleistaan.
Vuonna 1998 muotitalo Nina Ricci myytiin espanjalaiselle Puig muotikonsortiumille.
Aiheesta muualla

Nina Riccin vaatemalleja
Nina Riccin elämänvaiheet
Nina Ricci muotitalo - virallinen sivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Victoria  ULAN 
Muut:  SNAC  IdRef 
Robert Ricci Signoricci miestentuoksun lanseerauksessa 1966
Valkoinen kääpiö

Sirius A näkyy kuvassa kirkkaana. Valkoinen tähti Sirius B näkyy himmeänä osoitettuna nuolella.
Nimeäminen · Luokittelu
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta

Luettelot tähdistä
Synty ja kehitys
Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova
Supernova · Hypernova
Luminositeettiluokitus
Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)
Hyperjättiläinen
Spektriluokitus
O · B · A · F · G · K · M
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti
Jäänteet
Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko
Nukleosynteesi
Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova
Yleiset ominaisuudet
Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti
Aiheeseen liittyvää
Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö
Auringon ominaisuudet
n
k
Valkoinen kääpiö on tiivis tähti, jonka koko on Maan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa. Valkoisen kääpiötähden tiheys ja painovoima pinnalla ovat valtavia. Valkoinen kääpiö syntyy, kun Auringon massan luokkaa oleva punainen jättiläinen muuttuu epävakaaksi ja sinkoaa ulko-osansa pois planetaariseksi sumuksi. Jäljelle jää enimmäkseen heliumista ja ehkä myös hiilestä ja hapesta koostunut kuuma ydin, jossa ydinreaktiot ovat lakanneet. Ydin on luhistunutta eli degeneroitunutta ainetta, joissa atomit ovat romahtaneet kasaan, koska niiden elektroniverho on rikkoutunut suuressa paineessa. Jos valkeaan kääpiöön virtaa massaa (niin että sen massa ylittää Chandrasekharin rajan 1,4 Auringon massaa), koko kääpiötähti räjähtää supernovana.
Valkoisen kääpiön ominaisuuksista

Valkoinen kääpiö saa alkunsa tähdestä, jonka massa on alle 8 (5–9) Auringon massaa. Ydinreaktioiden päättyessä tähden ytimessä kaasun paine laskee, jolloin painovoima vetää ytimen kasaan ja tiheys nousee. Lopulta tiheys on niin suuri (miljoonia kiloja kuutiometriä kohti), että atomien elektroniverhot valkoisen kääpiön sisäosissa särkyvät eli aine degeneroituu. Tunnettuja valkoisia kääpiöitä ovat muun muassa Sirius B, joka on läpimitaltaan noin 10 000 km ja Procyon B.
Raskaammissa, yli 1,44 Auringon massaisissa tähdissä degeneraatiosta aiheutuva paine ei riitä vastustamaan painovoimaa, vaan ne luhistuvat joko neutronitähdiksi tai mustiksi aukoiksi. 1,44 Auringon massaa sanotaan Chandrasekharin massaksi (tai rajaksi). Tämä massa, joka on valkoisen kääpiön massan maksimiraja, vaihtelee tähden kemiallisen koostumuksen mukaan ja voi olla niinkin alhainen kuin 1,2 Auringon massaa. Aurinko tulee muuttumaan valkoiseksi kääpiöksi noin 5–7 miljardin vuoden kuluttua.
Tyypillisen valkoisen kääpiön massa on noin 0,5–1,0 Auringon massaa ja säde noin 0,01 Auringon sädettä. Sen tiheys on silloin 109 kg/m3. Valkean kääpiön sisällä vaikuttaa niin sanottu degeneroituneen eli luhistuneen elektronikaasun paine. Suurissa tiheyksissä atomien elektroniverho painuu kasaan, mikä mahdollistaa aineen pakkautumisen hyvin tiheäksi. Tiedetäänhän, että atomeista suurin osa on tyhjää atomin ydinten ja elektronien välillä. Degeneroituneessa aineessa atomien ytimet ja elektronit ovat pakkautuneet puuroksi. Valkeassa kääpiössä eivät vaikuta ionien paine ja säteilypaine niin kuin normaaleissa tähdissä. Valkoiset kääpiöt eivät tuota energiaa, mutta jos ne tuottavat, silloin niissä tapahtuu räjähdys tai ne räjähtävät. Massan kasvaessa valkoisen kääpiön säde pienenee, niin että degeneroituneen tähden koko on kääntäen verrannollinen massan kuutiojuureen. Suurempi massa puristaa degeneroitunutta aihetta painovoimallaan enemmän kasaan. Valkeiden kääpiöiden spektriviivat ovat leventyneet voimakkaan painovoiman takia ja joskus myös nopean pyörimisen vuoksi. Joissain valkeissa kääpiöissä on satojen teslojen suuruisia, hyvin voimakkaita magneettikenttiä.
Aivan alussa valkoinen kääpiö on hyvin kuuma, yli 100 000 K. Se jäähtyy vähitellen kehityksensä aikana valkoisesta keltaiseen, oranssiin ja punaiseen, sillä se säteilee jäännöslämpöä pois. Lisäksi se menettää energiaa urca-prosessissa syntyvien neutriinojen mukana. Lopulta sen lämpötila laskee niin alhaiseksi, ettei se enää lähetä näkyvää säteilyä. Tällaista sammunutta tähteä sanotaan mustaksi kääpiöksi (mikä ei ole sama asia kuin musta aukko). Tähän menee laskujen mukaan kuitenkin jopa biljoonia vuosia, ja koska maailmankaikkeuden ikä on noin 13,7 miljardia vuotta, ei mustia kääpiöitä tiettävästi ole vielä olemassa, vaan vanhimpienkin valkoisten kääpiöiden lämpötila on yhä useita tuhansia kelvinejä.
Valkean kääpiön planeetat

Valkealla kääpiöllä voi olla ympärillään eri kokoisista kappaleista koostuvia kiekkoja, joissa voi tiivistyä planeettoja.
Valkea kääpiö lähekkäisessä kaksoistähdessä

Lähekkäisessä kaksoistähdessä valkoisen kääpiön ympärille virtaa massaa, jolloin syntyy novamainen purkautuva muuttuja. Näissä valkean kääpiön pinnalla tapahtuu aika ajoin räjähdysmäistä fuusioreaktiota. Valkeaa kääpiötä ympäröi silloin kaasukiekko. Monesti valkeasta kääpiöstä lähtee suunnilleen  magneettikentän napojen suuntaisia suihkuja.
Sirius B, valkoisen kääpiön prototyyppi

Sirius B on melko nuori valkea kääpiö, jonka ympärillä on kaasua ja pölyä.
Sirius B:n massa on noin 1,03 Auringon massaa (0,98 – 1,05)
Säde 0,008 Auringon sädettä. Läpimitta on 11 700 kilometriä eli 92 % Maasta.
Tähden pintalämpötila on 24 790 K
Kirkkaus 0.00024 aurinkoa
Spektrityyppi on DA2
Absoluuttinen kirkkaus 11,35
Väri-indeksi B-V -0,03
Väri-indeksi U-B 1,04
Väri-indeksi U-B on sinisempi kuin Sirius A:n, joka on alijättiläistähti ja B-V:ltä suunnilleen sama kuin valkea kääpiö Sirius B. Vertailun vuoksi kevyemmän Procyon B:n massa on 0,602 Auringon massaa ja läpimitta 17 000 kilometriä sekä spektrityyppi A4VII.
Valkoisten kääpiöiden luokittelu

Valkoiset kääpiöt on vanhemmissa lähteissä merkitty kirjaimilla wd (engl. white dwarf) tai vk (valkea kääpiö).
D?0 100000 K
D?1 50400 K
D?2 25200 K
D?3 16800 K
D?4 12600 K
D?5 10080 K
D?6 8400 K
D?7 7200 K
D?8 6300 K
D?9 5600 K
?:n paikalla on kirjain A,B,Q,Z,C,X.
DA: vetyrikas ulompi ilmakehä, voimakkaat vedyn Balmerin viivat
DB:  heliumrikas, neutraalin heliumin viivoja
DQ: Hiilirikas ilmakehä ja ulkokerros, atomaarista tai molekulaarista hiiltä.
DZ: metallirikas ulompi ilmakehä, kalsium II-viivoja
DC: Ei mikään yllä olevista DA, DB, DQ ja DZ.
DX: Ei mikään yllä olevista DA, DB, DQ ja DZ sekä DC.
Valkoisia kääpiöitä

| Nimi | tähtikuvio | rektaskensio | deklinaatio | näennäinen  kirkkaus | etäisyys  valovuosina | läpimitta  kilometreinä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sirius B | CMa | 06 45,1 | –16,7 | 8,3 | 8,6 | 10 300 |
| 40 Eri B | Eri | 04 15,4 | –07,7 | 9,5 | 15,7 | 17 000 |
| Procyon B | CMi | 07 39,3 | +05.2 | 10,7 | 11,4 | 17 500 |
| Feige 34 | UMa | 10 39,6 | +43,1 | 11,1 | 55 |  ?  |
| W1346 | Cyg | 20 34,4 | +25,1 | 11,5 | 45 | 17 000 |
| EG247 | Cam | 05 05,5 | +52,8 | 11,8 | 140 | 23 000 |
| EG62 (LP 532-81) | Pyx | 08 41,5 | –32,9 | 12,0 | 30 | 22 000 |
| He3 (EG50) | Aur | 06 47,6 | +37,5 | 12,0 | 60 | 13 000 |
| EG368 | Dra | 16 48,4 | +59,1 | 12,2 | 40 | 17 000 |
| EG180 | Cam | 04 31,2 | +59,0 | 12,4 | 18 | 16 000 |
| van Maanenin tähti | Psc | 00 49,2 | +05,4 | 12,4 | 14 | 17 000 |
| AC +70 5824 | UMi | 13 38,9 | +70,3 | 12,8 | 100 |  ?  |
| EG15 | Ari | 02 08,8 | +25,2 | 13,2 | 100 | 18 000 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valkoinen kääpiö Wikimedia Commonsissa
Maa ja valkea kääpiö Gliese 915 kokovertailussa.
Valkeaa kääpiötä ympäröivä ainekiekko.
AR scorpii on lähekkäinen kaksoistähti, jossa on punainen jättiläinen ja valkea kääpiö.
Pohjakylä

Pohjakylä on kylä ja taajama Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Pohjakylän ja sen naapurikylän Kittilän alueella sijaitsee Suodenniemen keskustaajama. Taajama-alueen asukasluku oli 409 ja pinta-ala 2,17 neliökilometriä vuonna 2018.. Pohjakylän alueet ulottuvat luoteessa Kirkkojärven toiselle puolelle Onkijärven rantaan saakka. Idässä kylän alue rajautuu Mouhijärven rajaan. Kylän alueisiin kuuluu myös osa Kirkkojärven keskellä olevasta Osmansaaresta.
Pohjakylän keväistä maisemaa. Kuvan keskellä näkyvästä kirkosta yläoikealla olevassa metsäsaarekkeessa sijaitsee Pohjakylän vanha keskusalue.
Pohjakylän historiaa

Pohjakylä on yksi Suodenniemen yhdeksästä keskiaikaisesta kylästä ja sen arvellaan syntyneen viimeistään 1500-luvulla. Kylä muodostui alkuaan viidestä kantatilasta, jotka olivat Vähäkero eli Mikkola (RNo 1), Isokero (RNo 2), Tahlo (RNo 3), Pukka (RNo 4) ja Kina (RNo 5). Näistä Isokeron talo päätyi aikanaan Suodenniemen kunnan omistukseen ja pääosin sen maille on rakennettu suuri osa Suodenniemen nykyisestä keskustaajamasta.
Suodenniemen uuden kirkon valmistuttua Pohjakylässä sijaitsevalle Koippurinmäelle kylän merkitys paikallisena keskusalueena alkoi kasvaa. Lopullisesti kuntakeskus siirtyi Suodenniemen kylästä Pohjakylän ja Kittilän kylän raja-alueelle 1900-luvun aikana.
Sisällissodan aikana vuonna 1918 Pohjakylän alueella ja ympäristössä käytiin kiivaita taisteluita Suodenniemeä miehittäneiden punaisten ja sinne hyökänneiden valkoisten välillä. Punaisten paikallinen esikunta oli Pohjakylässä Mikkolan talossa ja kirkontornista tehtiin tähystystä eri suuntiin. Punaisten tykistö oli sijoittunut nykyisen kotiseutumuseon tienoille kirkon luona.