stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seleukos I Nikator
Kuolema ja perintö

Seleukos kuoli juuri, kun hän oli päässyt Eurooppaan. Egyptin hallitsijan Ptolemaioksen poika Ptolemaios Keraunos murhasi Seleukoksen Traakiassa vain vähän ennen kuin tämä olisi vallannut Makedonian. Makedonian ja Traakian valtauksen jälkeen Seleukos olisi suunnannut Kreikkaan. Seleukos oli valmistellut Kreikan valtausta lahjoilla, ja hänet oli jo nimitetty Ateenan kunniakansalaiseksi.
Antiokhos perusti isälleen kultin. Myöhempien seleukidien ympärille muodostui henkilökultti, ja Seleukosta alettiin palvoa jumalan poikana. Eräässä Ilionista löydetyssä tekstissä kerrotaan, että pappien tuli uhrata Apollonille, Antiokhoksen perheen esi-isälle. Seleukoksesta alettiin myös kertoa monenlaisia anekdootteja.
Seleukidien valtakunnassa ja myöhemmin laajalti muuallakin hellenistisessä maailmassa oli useiden vuosisatojen ajan käytössä seleukidinen ajanlasku, joka alkoi Seleukos I:n paluusta Babyloniin vuonna 312 eaa.
Antiikin lähteet > Kirjalliset lähteet

Seleukoksen ja diadokkien valtakautta käsittelevät yleisesti Diodoros Sisilialaisen maailmanhistoria ja Junianus Justinuksen lyhennelmä Pompeius Troguksen Makedonian historiaa käsittelevä teoksesta. Arrianoksen diadokkeja käsittelevä teos on säilynyt vain myöhempänä lyhennelmänä. Appianoksen Syyrian sotaa käsittelevä teos sisältää lyhyen Seleukoksen elämäkerran. Hajanaisia viittauksia Seleukokseen löytyy myös muun muassa Pausaniaan ja Strabonin maantiedettä käsittelevistä teoksista, Athenaioksen Deipnosofistaista, Polyainoksen Stratagematasta ja Plutarkhoksen elämäkerroista, pääasiassa Demetrioksen elämäkerrasta.
Babylonista on säilynyt savitauluja, joissa käsitellään diadokkien sotia. Yksi savitaulu käsittelee Seleukoksen ja Antigonoksen välistä sotaa. Toinen käsittelee Seleukoksen viimeistä sotaa Lysimakhosta vastaan ja hänen kuolemaansa.
Antiikin lähteet > Numismatiikka

Julistauduttuaan kuninkaaksi Seleukos alkoi lyöttää kolikkoja, joissa oli seppelöidyn Zeuksen pää ja takapuolella Athene-jumalatar taistelemassa sotavaunusta, jota vetää neljä sarvipäistä norsua. Takapuolella on myös teksti ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΣΕΛΕΥΚΟΥ ("Kuningas Seleukoksen") ja Seleukoksen käyttämä ankkurisymboli. Kolikko muistuttaa Filippos II:n aikaisia kolikkoja. Norsut saattavat viitata Chandraguptan kanssa solmittuun rauhaan. Seleukos jatkoi myös Aleksanterin lyöttämien kolikkojen tuottamista. Hän siirsi Babylonin rahapajan uuteen pääkaupunkiinsa Seleukeiaan. Babylonissa lyötiin tämän jälkeen vain paikallisesti käytettyjä kolikkoja. Seleukokselle kuuluivat myös Susan ja Ekbatanan rahapajat. Myöhemmin Seleukos avasi rahapajan myös Baktraan, Baktrian tärkeän maakunnan pääkaupunkiin. Ekbatanan rahapaja tuotti erikoista kolikkoa, jonka etupuolella on norsun päänahkaa päällään pitävän Aleksanteri Suuren kuva. Kyseinen kuva on ilmeisesti kopioitu Ptolemaios I:n rahoista. Eräissä Susassa lyödyissä kolikoissa on etupuolella nuori mies leopardin nahalla päällystetty kypärä päässään, ja takapuolella Nike seppelöi puun, johon on ripustettu kyrassi, kypärä ja kilpi. Etupuolen kuvaa on yleensä pidetty Seleukoksen muotokuvana, mutta kyseessä saattaa olla Dionysokseen samaistunut Aleksanteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seleukos I Nikator Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aleksanteri IV | Persian kuningas Seleukidien hallitsijasuku | Seuraaja: Antiokhos I |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  3  VIAF 2  3  4  5  6  7 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Seleukos johti Intian sotaretken aikana hypaspistien kuninkaallista osastoa eli agemaa. Kuvassa rekonstruktio hypaspistien varusteista.
Ptolemaios I oli Aleksanteri Suuren upseeri, joka nimitettiin Egyptin satraapiksi. Ptolemaios teki Egyptistä itsenäisen ja julistautui kuninkaaksi ja faaraoksi.
Roomalainen kopio Seleukosta esittävästä patsaasta.
Seleukoksen kolikko.
Antigonoksen, Seleukoksen, Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kuningaskunnat.
Lysimakhoksen kolikko, jossa on sarvipäisen Aleksanteri Suuren kuva.
Antigonoksen kolikko, jossa teksti ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΑΝΤΙΓΟΝΟΥ (”kuningas Antigonoksen”).
Seleukoksen tetradrakhma Seleukeiasta. Etupuolella seppelöidyn Zeuksen pää, takapuolella Athene.
Demetrioksen kolikko, jossa on teksti ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΔΗΜΗΤΡΙΟΥ ("kuningas Demetrioksen"). Demetrios oli vaihdellen Seleukoksen liittolainen ja vastustaja.
Seleukoksen kolikko, jossa on teksti ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΣΕΛΕΥΚΟΥ ("kuningas Seleukoksen").
Michael Sheen

| Michael Sheen |
| --- | --- |
 Michael Sheen PaleyFest-tapahtumassa 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1969 (ikä 56) Newport, Gwent, Wales
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michael Sheen (s. 5. helmikuuta 1969 Newport, Gwent) on walesilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Tony Blairina elokuvissa The Deal (2003) ja The Queen (2006).
Sheen seurusteli näyttelijä Kate Beckinsalen kanssa vuosina 1995–2003. Heillä on vuonna 1999 syntynyt tytär.
Sheenille myönnettiin brittiläinen OBE-arvo vuonna 2009, mutta hän luopui siitä vuonna 2017, koska walesilaisena hän ei voinut hyväksyä sitä, että Walesin prinssin arvonimi annetaan aina englantilaiselle kruununperilliselle.
Sheen on tunnettu hyväntekijänä ja heikompiosaisten, etenkin ylivelkaantuneiden puolustajana. Yhdessä entisen pääministerin Gordon Brownin kanssa hän on pyrkinyt muuttamaan Britannian lainsäädäntöä torjumaan kohtuuttomia luottoehtoja.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Gallowglass | Joe | TV-elokuva |
| 1995 | Othello | Lodovico |  |
| 1996 | Mary Reilly – isäntänä tri Jekyll | Bradshaw |  |
| 1997 | Wilde | Robbie Ross |  |
| 1998 | Lost in France | Owen | TV-elokuva |
| 2002 | Heartlands | Colin |  |
| 2002 | Valkoinen sulka | William Trench |  |
| 2003 | Bright Young Things | Miles |  |
| 2003 | Varjojen valtakunta | Lucian |  |
| 2003 | The Deal | Tony Blair | TV-elokuva |
| 2003 | Aikamatka | Lordi Oliver de Vannes |  |
| 2004 | Vetovoiman lait | Thorne Jamison |  |
| 2004 | Dirty Filthy Love | Mark Furness | TV-elokuva |
| 2004 | The Banker | Pankkiiri | Lyhytelokuva |
| 2005 | Dead Long Enough | Harry Jones |  |
| 2005 | Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä | Pappi |  |
| 2005 | The Open Doors | Framton Nuttel | Lyhytelokuva |
| 2005 | League of Gentlemen’s Apocalypse | Jeremy Dyson |  |
| 2006 | Underworld: Evolution | Lucian |  |
| 2006 | Kenneth Williams: Fantabulosa! | Kenneth Williams | TV-elokuva |
| 2006 | The Queen | Tony Blair | Ehdokkuus |
| 2006 | Ancient Rome: The Rise and Fall of an Empire | Nero | TV-sarja, 6 jaksoa |
| 2006 | HG Wells: War with the World | H. G. Wells | TV-elokuva |
| 2006 | Blood Diamond – veritimantti | Simmons |  |
| 2007 | Music Within | Art Honeyman |  |
| 2007 | Airlock Or How To Say Goodbye In Space | Adam Banton | Lyhytelokuva |
| 2008 | Frost/Nixon | David Frost | Ehdokkuus |
| 2009 | Underworld: Rise of the Lycans | Lucian |  |
| 2009 | Twilight – Uusikuu | Aro |  |
| 2009 | The Damned United | Brian Clough |  |
| 2009 | Unthinkable | Steven Younger |  |
| 2010 | Liisa Ihmemaassa | Valkoinen kani |  |
| 2010 | The Special Relationship | Tony Blair |  |
| 2010 | Tron: Perintö | Castor |  |
| 2011 | Midnight in Paris | Paul Bates |  |
|  | Doctor Who | House |  |
| 2012 | Twilight – Aamunkoi osa 2 | Aro |  |
| 2015 | Kaukana maailman menosta | Wiliam Boldwood |  |
| 2016 | Passengers | Arthur |  |
| 2019 | Good Omens | Aziraphale | TV-sarja, 6 jaksoa |
| 2020 | Eläintohtori Dolittle | Blair Müdfly | Elokuva |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Sheen Wikimedia Commonsissa
Michael Sheen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Škoda Citigo

| Škoda Citigo |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Slovakia
Valmistaja:  Škoda Auto
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2011–2020
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  A-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  SEAT Mii Volkswagen Up
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group NSF
Moottori:  R3
Iskutilavuus:  1,0 l
Käyttövoima:  bensiini maakaasu sähkö
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti
Škoda Citigo on Škoda Auton vuosina 2011–2020 valmistama A-segmentin automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat SEAT Mii ja Volkswagen Up.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Citigo sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Viisiovinen Škoda Citigo.
Sisarmalliensa tavoin Citigon voimanlähteenä on kolmesylinterinen 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana 60 tai 75 hevosvoiman tehoisena. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaali- tai robottivaihteisto, joista jälkimmäinen oli keväästä 2015 lähtien saatavana ainoastaan pienitehoisemman moottorin yhteyteen. Vuonna 2013 markkinoille tuli maakaasulla toimiva G-TEC-malli.
Facelift-mallin Škoda Citigo.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2017 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Citigo, joka sai uuden konepellin, puskurin ja etusäleikön. Sisällä uudistettiin mittaristoa.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019 esiteltiin täyssähköinen Citigo e iV -malli. Mallin valmistus kuitenkin lopetettiin seuraavana vuonna, eikä seuraajaa ole valmistajan mukaan suunnitteilla lähivuosina.
Škoda Citigo e iV
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda Citigo Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:  100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti
Elokuvavuosi 1997

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1997 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Katsotuimmat elokuvat

Nämä elokuvat olivat Suomen kymmenen katsotuinta vuonna 1997:
Katsotuimmat elokuvat > Top 10 -elokuvat

| # | Nimi | Katsojat |
| --- | --- | --- |
| 1 | Bean – äärimmäinen katastrofielokuva | 386 976 |
| 2 | Men in Black – miehet mustissa | 288 902 |
| 3 | Kadonnut maailma – Jurassic Park | 258 983 |
| 4 | 101 dalmatialaista – aitoa koiranelämää | 211 304 |
| 5 | Valehtelija, valehtelija | 206 181 |
| 6 | Englantilainen potilas | 197 997 |
| 7 | Huominen ei koskaan kuole | 182 285 |
| 8 | William Shakespearen Romeo ja Julia | 157 746 |
| 9 | Hylättyjen vaimojen kerho | 150 461 |
| 10 | The Fifth Element – puuttuva tekijä | 135 839 |
Katsotuimmat elokuvat > Kotimaiset elokuvat

| # | Nimi | Katsojat |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kummeli Kultakuume | 100 051 |
| 2 | Pekko ja unissakävelijä | 79 856 |
| 3 | Sairaan kaunis maailma | 67 815 |
| 4 | Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava | 31 403 |
| 5 | Neitoperho | 11 537 |
| 6 | Vaiennut kylä | 10 545 |
| 7 | Lunastus | 3 365 |
| 8 | Sagojogan ministeri | 1 947 |
| 9 | Hyväntekijät | 477 |
| 10 | Palkkasoturi | 250 |
|  | Yhteensä: | 307 246 |
Uudet elokuvat

Air Force One
Alien – ylösnousemus
Anastasia
Austin Powers – kumma jätkä
Bean – äärimmäinen katastrofielokuva
Con Air – lento vapauteen
Cop Land
Donnie Brasco
Double Team – kova kaksikko
Ei mitään menetettävää
Elvis Meets Nixon
Elämä on ihanaa
Face/Off – kahdet kasvot
The Fifth Element – puuttuva tekijä
Flubber – maailman mahtavin mönjä
The Game – oletko valmis peliin?
Herkules
Huominen ei koskaan kuole
Jackie Brown
Kadonnut maailma – Jurassic Park
Kaunis elämä
Kuka pelkää postimiestä?
Kuka sanoo tahdon
Kummeli Kultakuume
Kuoleman koukussa
Kuoleman rekat
Kuutio
Kätkijät
L.A. Confidential
Lost Highway
Mad City – yksinoikeudella
Men in Black – miehet mustissa
Mortal Kombat 2 – hävitys
Mrs. Dalloway
Oscar & Lucinda – kohtalon korttipeli
Pekko ja unissakävelijä
Pinna kireällä
The Postman – tulevaisuuden sanansaattaja
Prinsessa Mononoke
Sairaan kaunis maailma
Salaliittoteoria
Scream 2
Seitsemän vuotta Tiibetissä
Selena
Speed 2 – vaara iskee vesillä
Starship Troopers – universumin sotilaat
Tappava salaisuus
Thank God He Met Lizzie
Tie paratiisiin
Titanic
Troijan sota
U-käännös helvettiin
Uleen kulta
Vaiennut kylä
Valehtelija, valehtelija
Verijäljet
Viidakon Ykä
Viimeinen horisontti
Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava
Will Hunting
Yksin kotona 3
Kuolleita

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Päivämäärä | Päivämäärä | Nimi | Ikä kuollessa | Ammattinimike |
| Maaliskuu | 15 | Gail Davis | 71 | Näyttelijä |
| Heinäkuu | 1 | Robert Mitchum | 79 | Näyttelijä |
| Heinäkuu | 2 | James Stewart | 89 | Näyttelijä |
| Syyskuu | 9 | Burgess Meredith | 88 | Näyttelijä |
| Syyskuu | 17 | Red Skelton | 84 | Näyttelijä |
| Lokakuu | 12 | John Denver | 53 | Laulaja-lauluntekijä, runoilija, näyttelijä |
| Joulukuu | 18 | Chris Farley | 33 | Koomikko, näyttelijä |
| Joulukuu | 24 | Toshirō Mifune | 77 | Näyttelijä |
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1997 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen katsotuimmat ensi-iltaelokuvat vuonna 1997
Keijo Häkkinen

| Keijo Häkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1953 (ikä 72) Liminka
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  valmennus- ja testausopin professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto (LiK 1975, LitK 1977, LitL 1982, LitT 1986)
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Palkinnot:  useita tunnustuksia [4]
Aiheesta muualla
Keijo Häkkinen
Keijo Kari Tapani Häkkinen (s. 2. maaliskuuta 1953 Liminka) on suomalainen liikuntatieteilijä ja Jyväskylän yliopiston valmennus- ja testausopin emeritusprofessori. Häkkinen oli vuonna 2020 Scopus-julkaisutietokannan pohjalta tehdyn vertailun mukaan yksi maailman viitatuimmista liikuntatieteilijöistä. Hän on kirjoittanut ja ollut joukkotiedotusvälineiden haastateltavana muun muassa lihaskuntoharjoitteluun ja liikunnan vaikutuksiin liittyvistä aihepiireistä.
Opinnot ja tieteellinen pätevyys sekä tutkimustoiminnan pääalueet

Häkkinen tuli ylioppilaaksi Raahen yhteislyseosta 1972. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa ensin liikuntakasvatuksen kandidaatiksi (1975), sitten liikuntatieteiden kandidaatiksi (maisteriksi, 1977), lisensiaatiksi (1982) ja  tohtoriksi (1986). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1986) oli otsikoitu Training and detraining adaptations in electromyographic, muscle fibre and force production characteristics of human leg extensor muscles : with special reference to prolonged heavy resistance and explosive type strength training. Dosentti Oulun yliopistosta vuonna 1992. Hänellä on todettu Jyväskylän yliopistossa tieteellinen pätevyys biomekaniikan professuuriin vuonna 1989 ja liikuntafysiologian professuuriin vuonna 1991 sekä valmennus- ja testausopin professuuriin, mihin hänet valittiin kutsumenettelyllä vuonna 2001.
Häkkinen on toiminut myös useissa asiantuntija- ja luottamustehtävissä Jyväskylän yliopistossa yliopiston tutkijakoulun jäsenenä, eettisen toimikunnan jäsenenä, hallituksen varajäsenenä, liikuntatieteellisessä tiedekunnassa varadekaanina, tiedekuntaneuvoston jäsenenä, tiedekunnan jatkokoulutustoimikunnan ja tutkijakoulun puheenjohtajana sekä liikuntabiologian laitoksella varajohtajana ja johtajana.
Häkkisen liikuntabiologian alueen tutkimustoiminta on sisältänyt muun muassa akuutit vasteet hermo-lihasjärjestelmässä, kehon fysiologisissa toiminnoissa ja erityisesti hormonipitoisuuksissa erilaisissa harjoituskuormituksissa miehillä ja naisilla, eri lajien urheilijoilla sekä ikääntyvillä miehillä ja naisilla, pitkäaikaisen voimaharjoittelun ja harjoitustauon vaikutukset hermo-lihasjärjestelmän toiminnassa ja rakenteellisissa tekijöissä sekä erityisesti hormonitoiminnassa miehillä ja naisilla, eri lajien urheilijoilla ja ikääntyneillä, voima- ja kestävyysharjoittelun sekä näiden yhdistämisen harjoitteluvaikutukset lyhyellä ja pitkällä aikajaksolla,  fyysisen suorituskyvyn profiili ja kilpailusuorituskyky eri urheilulajeissa (muun muassa painonnosto, kehonrakennus ja fitness, paini, judo, yleisurheilun nopeus- ja kestävyys- ja heittolajit, hiihto, lento-, kori- ja jalkapallo) sekä harjoittelu- ja kilpailukauden aikaiset muutokset.
Häkkisen puoliso on Jyväskylän yliopiston kliinisen fysioterapian professori Arja Häkkinen.
Työhistoria ulkomailla ja kansainvälinen tutkimusyhteistyö

Häkkinen on toiminut vierailevana professorina seuraavasti: Pennsylvanian osavaltionyliopisto, Yhdysvallat, 1994, Ballin osavaltionyliopisto, Yhdysvallat, 2000. Yhdysvaltalianen professori William J. Kraemer on Häkkisen eräs tärkeimmistä ja pitkäaikaisimmista tutkimusyhteistyökumppaneista.
Southern Cross -yliopisto, Australia, 1997, Edith Cowan -yliopisto, Australia, 2013. Australialainen professori Robert Newton on myös yksi Häkkisen tärkeimmistä ja pitkäaikaisemmista tutkimusyhteistyökumppaneista.
Häkkinen on kirjoittanut ja julkaissut yksin sekä useiden kansainvälisten että kotimaisten yhteistyökumppanien kanssa:
noin 435 alkuperäistä tieteellistä tutkimusartikkelia
noin 80 tieteellistä katsausta ja muuta artikkelia ja kahdeksan kirjaa
noin 420 kongressiabstraktia
pyynnöstä esipuheita kansainvälisiin alan oppikirjoihin
noin 175 suomenkielistä artikkelia
Esitelmöinti ja kongressien järjestäminen

Häkkinen on pitänyt sekä suuren määrän sekä kansainvälisiä tieteellisiä kutsuesitelmiä  ja muita luentoja että lukuisia kotimaista kutsu- ja muita esitelmiä eri tahoille ja järjestöille.
Häkkinen on ollut vastuutehtävissä järjestämässä useita kymmeniä kansainvälisiä ja kotimaisia kongresseja (esim. kansainvälisen voimaharjoittelu-konferenssisarjan tieteellisen komitean puheenjohtajana ), seminaareja ja symposiumeja. Hän on myös saanut useita palkintoja, kuten Jyväskylän kaupungin myöntämä kansainvälisen kongressin järjestämispalkinto vuonna 2015 järjestetylle liikuntabiologian alan kansainväliselle symposiumille (16th International Symposium) ja kansainvälinen symposium vuonna 2018 (19th International Symposium). Lisäksi Häkkinen on ollut mukana järjestämässä kansainvälistä voimaharjoittelukonferenssia (12th International Conference on Strength Training, ICST 2023) Liikunta- ja terveystieteiden tiedekunnassa Jyväskylän yliopistossa 27.–29. syyskuuta 2023. Jyväskylä myönsi 21.4.2024 vuoden 2023 Kongressipalkinnon ICST2023 - 12th International Conference on Strength Training -konferenssin järjestelytoimikunnalle
Tärkeimmät kansainväliset huomionosoitukset

Kunniatutkijanimitys, Southern Cross -yliopisto, Australia, 1996–2001
Emens arvostettu professori Ballin osavaltionyliopisto, Yhdysvallat, 2000
Arvostettu kutsuluennoitsijapalkinto, Connecticutin yliopisto, Yhdysvallat, 2006
National Strength and Conditioning Asscociation NCSA:n antama vaikuttavuuspalkinto voimaharjoitteluun ja painonnostoon liittyvän kansainvälisen huipputason tutkimuksen ansioista, Yhdysvallat, 2015
Valittu Kansainväisen olympiakomitean (IOC) Academic Advisory Boardin jäseneksi IOC:n Sportsoraclen järjestämään voimaharjoittelukoulutukseen "Diploma in Strength and Conditioning", 2024–
Kilpaurheilun koulutus-, asiantuntija- ja valmennustoiminta Suomessa

Oma kilpaurheilu-ura (Raahen Vesa) yleisurheilussa 12-18-vuotiaana ja 50–60-vuotiaana (Jyväskylän Kenttäurheilijat) sekä painonnostossa (Raahen Vesa) 16-23-vuotiaana
Toimiminen valmentajana kilpaurheilussa painonnostossa (3 vuotta)
Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskuksen (KIHU) hallituksen jäsen 1991–2015
Asiantuntija Suomen Urheiluliitossa (SUL) 1981–1984 ja kirjoittanut useita artikkeleita SUL:n lehdissä 1980-2020
Suomen Painonnostoliiton asiantuntija vuodesta 1978 alkaen
Suomen Painonnostoliiton tieteellisen komitean jäsen ja puheenjohtaja 1982–1988
Suomen Painonnostoliiton hallituksen jäsen 1996–1997
Ensimmäisen kansainvälisen painonnostoa ja voimaharjoittelua käsittelevän konferenssin puheenjohtaja (Jy ja SPNL) 1998
Suomen Painonnostoliiton 80-vuotisjuhlamitali 2014
Aiheesta muualla

Keijo Häkkinen. University of Jyväskylä, Biology of Physical Activity, Faculty of Sport and Health Sciences (englanniksi) (researchgate.net)
Keijo Häkkinen, PubMrf. National Library of Medicine.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Kehittyneet glykaation lopputuotteet

Kehittynyt glykaation lopputuote (eng. advanced glycation end-product, AGE) on yleisnimitys suurelle joukolle erilaisia proteiineja tai rasvoja, jotka ovat glykatoituneet ei-entsymaattisesti altistuttuaan joillekin sokereille, eli liittyneet näihin sokereihin. Glykaatiota ei tule sekoittaa entsymaattiseen glykosylaatioon. AGE:ja voidaan myös kutsua glykotoksiineiksi ja ne saattavat olla pahentava osatekijä ikääntymisessä ja osallistua useiden rappeuttavien sairauksien kuten Alzheimerin taudin, diabeteksen, valtimonkovettumataudin ja kroonisen munuaisten vajaatoiminnan kehittymiseen. Lisäksi niiden on tutkittu osallistuvan harmaakaihin, lihasheikkouden ja syöpäkasvainten kehittymiseen.
AGE:ja ja niiden esiasteita

Tässä osiossa on ei-tyhjentävä esimerkkilista AGE:ista.
AGE:ja
Glukosepaani, CAS 257290-23-6
N(6)-Karboksimetyylilysiini (CML), CAS-numero 5746-04-3
Pentosidiini, CAS 124505-87-9
Glukoosi-lysiini -dimeeri (GLUCOLD)
Versperlysiini C
Esiasteita
3-Deoksiglukosoni (3DG), CAS 4084-27-9
Glyoksaali, CAS 107-22-2
Metyyliglyoksaali, CAS 78-98-8