stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malesian Grand Prix 2006
Aiheesta muualla

Malesian GP 2006 - F1-ruutu (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Malesian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Sepang International Circuit (1999–2017)
Formula 1 -kausi 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Bahrain |  Malesia |  Australia |  San Marino |  Eurooppa |  Espanja |  Monaco |  Iso-Britannia |  Kanada |
|  Yhdysvallat |  Ranska |  Saksa |  Unkari |  Turkki |  Italia |  Kiina |  Japani |  Brasilia |
Marianas Rest

| Marianas Rest> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  doom metal
Kotipaikka:  Kotka
Jäsenet:  Nico Mänttäri, kitara   Harri Sunila, kitara   Nico Heininen, rummut   Niko Lindman, basso   Jaakko Mäntymaa, laulu   Aapo Koivisto, kosketinsoittimet  
Entiset jäsenet:  Harri Vainio, basso (2013–2017) 
Levy-yhtiö:  Inverse Records, 2019-   Sliptrick Records, 2016-2018  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marianas Rest on Kotkassa vuonna 2013 perustettu, melodista doom metallia soittava yhtye. Yhtye julkaisi vuonna 2014 samannimisen demon. Vuonna 2016 yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Horror Vacui. Yhtye on käynyt kiertueella Dark Tranquillityn kanssa.
Yhtye ilmoitti vuoden 2018 huhtikuussa, että toinen albumi tulee kantamaan nimeä Ruins. Helmikuussa 2019 yhtye ilmoitti levyn julkaistavan saman vuoden huhtikuun lopulla. Levyn julkaisijana toimi Inverse Records.
Historia

Marianas Rest perustettiin vuonna 2013 Kotkassa. Yhtye levytti ensimmäisen demonsa 2014, ja pian tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi Aapo Koivisto, joka soittaa myös Omnium Gatherumissa.
Helmikuussa 2017 yhtyeen basisti Harri ”Hade” Vainio ilmoitti jättävänsä yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Päivä ilmoituksen jälkeen yhtye ilmoitti löytäneensä uuden basistin, Niko Lindmanin.
Jäsenet

Nico Mänttäri – kitara (2013–)
Harri Sunila – kitara (2013–)
Nico Heininen – rummut (2013–)
Niko Lindman – basso (2017–)
Jaakko Mäntymaa – laulu (2013–)
Aapo Koivisto – kosketinsoittimet (2015–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Harri Vainio – basso (2013–2017)
Diskografia > Albumit

Horror Vacui (2016)
Ruins (2019)
Fata Morgana (2021)
Auer (2023)
Diskografia > Demot

Marianas Rest (2014)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Yhtyeen Facebook
Marbles

| Marbles Marillion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002–2004
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Dave Meegan
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 98.48
 Levy-yhtiö: Intact Records
Marillionin muut julkaisut
| Anoraknophobia 2001 | Marbles 2004 | Somewhere Else 2007 |
Marbles on brittiläisen Marillionin kolmastoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2004. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen tupla-albumi, jonka molemmilla levyillä on vain uutta materiaalia. Albumista julkaistiin myös 500 kappaleen vinyylipainos 13. marraskuuta 2006.
Kappaleet > Tupla-CD-versio

The Invisible Man – 13.37
Marbles I – 1.42
Genie – 4.54
Fantastic Place – 6.12
The Only Unforgivable Thing – 7.13
Marbles II – 2.02
Ocean Cloud – 17.58
Marbles III – 1.51
The Damage – 4.35
Don't Hurt Yourself – 5.48
You're Gone – 6.25
Angelina – 7.42
Drilling Holes – 5.11
Marbles IV – 1.26
Neverland – 12.10
Kappaleet > Yhden CD:n versio

The Invisible Man – 13.37
Marbles I – 1.42
You're Gone – 6.25
Angelina – 7.42
Marbles II – 2.02
Don't Hurt Yourself – 5.48
Fantastic Place – 6.12
Marbles III – 1.51
Drilling Holes – 5.11
Marbles IV – 1.26
Neverland – 12.10
You're Gone (single mix) – 4.05
Kappaleet > Rajoitettu vinyylipainos > A-puoli

The Invisible Man – 13.37
Marbles I – 1.42
Kappaleet > Rajoitettu vinyylipainos > B-puoli

You're Gone – 6.25
Angelina – 7.42
Marbles II – 2.02
Kappaleet > Rajoitettu vinyylipainos > C-puoli

Don't Hurt Yourself – 5.48
Fantastic Place – 6.12
Marbles III – 1.51
Kappaleet > Rajoitettu vinyylipainos > D-puoli

Drilling Holes – 5.11
Marbles IV – 1.26
Neverland – 12.10
Matasaari

Matasaari
| --- | --- |
Muut nimet:  Mataskär
Sijainti:  60°8′09.39″N, 24°41′58.27″E, Espoo Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Pinta-ala:  0,035 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Matasaari on saari Espoossa Soukan kaupunginosan itäisimmässä osassa.
Matasaari sijaitsee Ryssjeholmsfjärdenin merialueen länsiosassa. Mantereesta sen erottaa kapea vesiväylä ja se on yhdistetty mantereeseen sillalla. Saaren pinta-ala on noin 3,5 hehtaaria. Merialueen muista saarista Ryssjeholmen ja Pirisaari sijaitsevat noin 1–2 kilometriä Matasaaresta koilliseen. Granholmen puolestaan sijaitsee puolentoistasataa metriä Matasaaresta koilliseen. Suinonsalmi, joka erottaa Soukan Suvisaaristosta, sijaitsee kolmisensataa metriä Matasaaresta eteläkaakkoon, ja sen kautta on vesiliikenneyhteys Moisöfjärdenin merialueelle.
Alueen lahdet ovat matalia, ruovikkoisia kosteikkoja ja myös Matasaaren rannat ovat suurelta osin ruovikoituneet, rantakallioita on jonkin verran. Hanikan luontopolku sijaitsee Matasaaren lounaispuolella.
Mataskärstiftelsen osti Matasaaren 1968 ja sinne rakennettiin leirikeskus. Saarella oli ennestään koulurakennus, jonka historia alkaa 1890-luvulta. Uusi majoitustila rakennettiin 1970-luvulla. Matasaaressa sijaitsee myös keväällä 1993 vihitty kappeli.
Mataskärsstiftelsen möi Matasaaren vuonna 2021 ja samalla kappelirakennus muutettiin tavalliseksi rakennukseksi.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Matasaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Matej Paulovič

| Matej Paulovič |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1995 (ikä 29) Topoľčany, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  HC Pardubice
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HC Nové Zámky (SloEL) HK Nitra (SloEL) HK Hradec Králové (ČEL) LHK Jestřábi Prostějov (Tšekki 2) HK Hradec Králové (ČEL)
NHL-varaus:  149. varaus, 2013 Dallas Stars
KHL-varaus:  133. varaus, 2012 HC Slovan Bratislava
Matej Paulovič (s. 13. tammikuuta 1995 Topoľčany, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Paulovič laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Paulovič on HC Topoľčanyn kasvatti. Hän voitti kaudella 2010–2011 seuran B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 33+29=62, joilla Paulovič jakoi koko Slovakian B-nuorten sarjan pistepörssin neljännen sijan HC Košicen Denis Markusin ja HK Popradin Andreas Strauchin kanssa. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden HK Nitran A-nuoriin. Kesällä 2011 Paulovičin varasi sekä Muskegon Lumberjacks 76. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa että Vaughan Stars 28. pelaajana GMHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 kuitenkin Ruotsiin ja Färjestad BK:n junioreihin. Paulovič voitti J18 Allsvenskanissa joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
KHL:n slovakialainen laajennusjoukkue HC Slovan Bratislava varasi Paulovičin 133. pelaajana kesällä 2012. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Färjestadissa J20 SuperElitin pronssia. Dallas Stars varasi Paulovičin viidennellä kierroksella 149. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Peterborough Petes koko CHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Paulovič siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014, mutta joulukuussa 2013 hän vaihtoi kuitenkin Paulovičin kaksi vuotta aiemmin varanneen Muskegon Lumberjacksin USHL-joukkueeseen.
Kaudella 2014–2015 Paulovič oli tehoilla 17+33=50 Lumberjacksin toiseksi paras pistemies Griffen Molinon jälkeen. Hän eteni joukkueen kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Sioux Falls Stampede otteluvoitoin 3–0. Kaudella 2015–2016 Paulovič oli Lumberjacksin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+33=53 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Paulovič palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi Extraligan nousijajoukkue HC Nové Zámkyyn. Hänen tulokaskautensa toi 56 runkosarjaottelussa tehot 12+12=24 ja viidessä playoff-ottelussa kolme maalia. Paulovič oli runkosarjassa joukkueen toiseksi paras maalintekijä Ossi Saarisen jälkeen sekä jakoi sisäisen tehotilaston voiton Saarisen ja Marek Drtinan kanssa lukemalla +12. Pudotuspeleissä hän oli Nové Zámkyn paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Michal Hudecin ja Štěpán Novotnýn kanssa. Kaudeksi 2017–2018 Paulovič siirtyi jatkamaan Extraliga-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella HK Nitraan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
Paulovič edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Yhteensä hän on pelannut 13 A-maaottelua tehopistein 1+1=2. Paulovič pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Paulovič pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti kultaa ja oli nostamassa Slovakiaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.
Paulovič pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2011 ja 2012. Hän edusti myös Slovakian alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011.
Mary Jo Sanders

| Mary Jo Sanders> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. lokakuuta 1981 Albuquerque
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  Välisarja
Kätisyys:  Oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  27
Voitot:  25
– tyrmäysvoitot:  8
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  1
Mary Jo Sanders (13. tammikuuta 1974 Auburn Hills, Michigan) on välisarjan nyrkkeilijä. Välisarjassa Sanders on voittanut WBC- IBA- ja WIBA-liittojen mestaruudet.
Ammattiura

Sanders debytoi vuonna 2003. Vuonna 2004 Sanders voitti IBA-liiton ylemmän kevytsarjan mestaruuden yhdeksäneräisessä kamppailussa Lisa Holewyneltä.
Vuonna 2006 Sanders kukisti Iva Westonin kolmieräisessä kamppailussa teknisellä tyrmäyksellä ja voitti WBC-liiton välisarjan mestaruuden. Samassa ottelussa Sanders myös voitti Ann Wolfen jäljiltä avoimeksi jääneen WIBA-liiton mestaruuden.
Vuonna 2008 Sanders otteli kahdesti Holly Holmia vastaan. Molemmissa otteluissa oli panoksena Holmin IFBA-liiton mestaruus. Ensimmäisen kohtaamisen Sanders hävisi kahden tuomarin nähtyä ottelun päättyvän tasan ja yhden saatua Holm voittajaksi. Uusintaottelussa tuomarit näkivät ottelun päättyneen tasan.
Aiheesta muualla

boxrec.com
Masaccio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masaccio Wikimedia Commonsissa
Masaccion lyhyt elämäkerta (englanniksi)
Masafumi Yokoyama

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Masafumi Yokoyama
Syntymäaika: 10. huhtikuuta 1956 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Nagasaki, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 170 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1975–? | Nippon Steel |  |
Maajoukkue
| 1979–1984 | Japani | 31 (10) |
Masafumi Yokoyama (jap. 横山 正文, Yokoyama Masafumi; s. 10. huhtikuuta 1956 Nagasaki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yokoyama debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 1979. Hän on pelannut 31 maaottelua ja tehnyt niissä 10 maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Meikkikynä

Meikkikynä on kasvonpiirteiden korostamiseen tarkoitettu tuote. Meikkikyniä edustavat eri väriset kulmakynät, huultenrajauskynät ja silmänrajauskynät. Ne ovat kynänmuotoisia, ja väri niiden sisällä on suhteellisen pehmeää.
Matti Vuoria

| Matti Vuoria> Kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö |
| --- | --- |
 1992–1998  
Edeltäjä:  Bror Wahlroos
Seuraaja:  Erkki Virtanen
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1951 Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kansliapäällikkö, toimitusjohtaja
Tiedot
Koulutus:  humanististen tieteiden kandidaatti (1974) oikeustieteen kandidaatti (1977)
Matti Vuoria (s. 14. maaliskuuta 1951 Helsinki) on suomalainen virkamies ja yritysjohtaja. Hän oli kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö 1992–1998 ja Keskinäisen työeläkevakuutusyhtiön Varman toimitusjohtaja 2004–2014.
Vuoria valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1974 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1977. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1978.
Vuosina 1984–1985 Vuoria oli ulkoministeriön lähetysneuvos. Hän työskenteli kauppa- ja teollisuusministeriössä hallitussihteerinä 1981–1984, hallitusneuvoksena 1985–1991, ylijohtajana 1991–1992 ja kansliapäällikkönä 1992–1998. Vuosina 1998–2003 Vuoria toimi Fortumin hallituksen päätoimisena puheenjohtajana. Hän oli Varman toimitusjohtaja 2004–2014. Vuoria jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2014.
Vuorialla on lukuisia luottamustoimia yritysten ja yhteistyöelinten hallituksissa. Hän on YIT:n ja Svenska Handelsbankenin Suomen aluepankin hallituksen puheenjohtaja sekä muun muassa Loudspringin ja Wihurin hallituksen jäsen.
Lutherin kirkko (Lahti)

| Lutherin kirkko |
| --- | --- |
 Lutherin kirkko Lahdessa
Sijainti:  Lahti
Koordinaatit:  60°58′50″N, 025°39′34″E
Seurakunta:  Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys
Rakentamisvuosi:  1937
Istumapaikkoja:  n. 500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lutherin kirkko on Lahdessa sijaitseva Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama kirkkorakennus. Se sijaitsee osoitteessa Vuorikatu 37. Rakennus on rakennettu vuonna 1937, ja se oli vuosina 1977–2015 Lahden vanhin kirkkorakennus.
Historia

Samalla paikalla sijaitsi jo ensimmäinen, vuonna 1917 rakennutettu rukoushuone, jolle Evankeliumiyhdistyksen Lahden nuorisoliitto oli hankkinut tontin. Vuonna 1936 tehtiin päätös uuden rukoushuoneen rakentamisesta ja sen peruskivi muurattiin keväällä 1936. Tapahtumaa olivat juhlistamassa Sleyn toiminnanjohtaja K. V. Tamminen ja yhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja Julius Engström, Hollolan kirkkoherra. Tampereen piispa Aleksi Lehtonen vihki rakennuksen rukoushuoneeksi kynttilänpäivänä 5. helmikuuta 1937.
Sotavuosina seurakunnan toiminta siirtyi monilta osin pommitusten pelossa keskustan puukirkosta Sleyn rukoushuoneelle. Piispa Eelis Gulin vihki rukoushuoneen Lutherin kirkoksi piispantarkastuksen yhteydessä vuonna 1953. Siitä lähtien kirkossa on ollut säännöllisesti Sleyn omaa jumalanpalvelustoimintaa. Kirkko sai vuonna 1956 Tauno Äikään suunnittelemat urut. Kirkosta tuli Lahden vanhin kirkkorakennus, kun Keski-Lahden puukirkko purettiin 1970-luvulla. Lahden ja Nastolan kuntaliitoksen myötä 2016 vanhimmaksi kirkkorakennukseksi tuli Nastolan kirkko.
Nykyinen toiminta

Kirkossa on nykyään jumalanpalvelus joka sunnuntai. Jumalanpalveluksen aikana pidetään pyhäkoulua lapsille. Lisäksi arkipäivinä siellä toimii useita raamattupiirejä ja muita piirejä.[lähde? ] Viisisataapaikkaisen kirkon kävijämäärä on ollut kasvussa, kävijöiden ikäjakauman ollessa laaja ja sisältäessä myös lapsiperheitä. Myös herätysliiketaustaltaan kävijöiden taustat vaihtelevat.
Aiheesta muualla

Lahden Lutherin kirkon kotisivut
Matej Tóth

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Matej Tóth vuonna 2015 |  Matej Tóth vuonna 2015 |  Matej Tóth vuonna 2015 |  |
Maa:  Slovakia
Miesten kilpakävely
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | 50 km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Peking 2015 | 50 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | 50 km kävely |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | 50 km kävely |  |
Matej Tóth (s. 10. helmikuuta 1983 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen kilpakävelijä, joka kilpailee 20 ja 50 kilometrin kävelyssä. 185 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Tóth edustaa Dukla Banská Bystricaa. Hän on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ura

Tóth voitti 50 kilometrin kävelyn maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 ajalla 3.40.32 ja olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ajalla 3.40.58. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli samalla matkalla neljäs, Lontoon olympialaisissa 2012 viides, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 yhdeksäs ja Tokion olympialaisissa 2021 neljästoista. Daegussa 2011 ja Dohassa 2019 hän keskeytti.
20 kilometrin MM-kilpailussa hän on sijoittunut yhdeksänneksi 2009, 13:nneksi 2011, 14:nneksi Osakassa 2007 ja 21:nneksi Helsingissä 2005. Olympialaisissa hän sijoittui  samalla matkalla 26:nneksi Pekingissä 2008 ja 32:nneksi Ateenassa 2004.
Vuoden 2014 EM-kilpailuista Tóth saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelystä ajalla 3.36.21. Berliinissä 2018 hän oli niin ikään toinen ajalla 3.47.27. 20 kilometrillä hän on ollut EM-kilpailuissa kuudes 2006 ja seitsemäs 2010. Kävelyn maailmancupissa hän voitti 50 kilometrin kilpailun Chihuahuassa 2010.
Tóth pitää hallussaan Slovakian ennätystä 50 kilometrin kävelyssä ja halliennätystä 3 000 metrin kävelyssä.
Ennätykset > Ulkona

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 20 kilometrin kävely | 1.19.48 | Dudince | 22. maaliskuuta 2014 |
| 50 kilometrin kävely | 3.34.38 NR | Dudince | 21. maaliskuuta 2015 |
Ennätykset > Sisällä

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 metrin kävely | 10.57,32 NR | Wien | 12. helmikuuta 2011 |
Martha My Dear

”Martha My Dear” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi ja äänitti Paul McCartney, vaikka kuten useimmat Beatles-kappaleet, se on virallisesti merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys

"Martha My Dear" sai nimensä McCartneyn rakkaalta vanhaltaenglanninlammaskoiralta nimeltä Martha, mutta kappaleen sanoitusten ei kuitenkaan katsota suoraan viittaavan koiraan. Monet tulkitsevat, että kappale saattaa olla viittaus McCartneyn henkilökohtaiseen elämään ja mahdollisesti hänen tuolloin päättyneeseen suhteeseensa näyttelijä Jane Asherin kanssa. Kappale on sävyltään kevyt ja tarttuva, ja siinä yhdistyy pop, vaudeville ja klassiset vaikutteet.
McCartney sävelsi kappaleen pianolla, ja melodian kirkkaus ja optimistinen sävy heijastavat hänen kykyään luoda musiikkia, joka on sekä monimutkaista että helposti lähestyttävää.
Äänitys ja tuotanto

"Martha My Dear" äänitettiin Trident Studios -studioilla Lontoossa vuonna 1968. Kappale on poikkeuksellinen siinä mielessä, että McCartney äänitti suurimman osan siitä yksin ilman muiden Beatles-jäsenten osallistumista. Hän soitti itse pianon, basson ja kitarat, ja orkesterisovituksista vastasi yhtyeen pitkäaikainen tuottaja George Martin. Sovituksessa kuullaan jousia ja vaskisoittimia, jotka antavat kappaleelle erottuvan ja eloisan äänimaailman.
McCartneyn monipuolinen soitto ja Martinin orkesterisovitukset tekevät kappaleesta yhden ”White Albumin” hienostuneimmista ja erottuvimmista kappaleista.
Vastaanotto

"Martha My Dear" sai julkaisunsa jälkeen positiivisen vastaanoton, erityisesti sen tarttuvan melodian ja monipuolisen sovituksen ansiosta. Kriitikot ylistivät McCartneyn kykyä yhdistää klassinen musiikki pop-rakenteisiin, ja monet pitävät kappaletta osoituksena hänen poikkeuksellisista säveltäjän taidoistaan.
Vaikka kappale ei noussut erityiseksi hitiksi, se on säilynyt fanien keskuudessa suosittuna ja sitä pidetään yhtenä McCartneyn hienoimmista yksilösuorituksista Beatlesin tuotannossa.
Vaikutus ja perintö

"Martha My Dear" on erinomainen esimerkki McCartneyn sävellystaitojen laajuudesta, ja se edustaa hänen kiinnostustaan vaudeville-tyyliseen musiikkiin ja klassisiin sovituksiin. Kappaleen monitahoinen rakenne ja sävyjen leikkisyys ovat tehneet siitä merkittävän osan Beatlesin tuotantoa.
Vaikka kappaleen henkilökohtaiset viittaukset ovat jääneet monille arvoituksiksi, sen musiikillinen perintö on säilynyt vahvana ja osoittaa McCartneyn luovuutta ja monipuolisuutta.
Kokoonpano

Paul McCartney – laulu, piano, bassokitara, akustinen kitara
Orkesteri (jouset ja vaskisoittimet), sovittanut George Martin
Matti Oja

Matti Oja (20. toukokuuta 1865 Nivala – 16. maaliskuuta 1934 Nivala) oli suomalainen maanviljelijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka toimi erinäisissä luottamustoimissa kotikunnassaan Nivalassa. Oja oli Maalaisliiton Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä valittu kansanedustaja vuosina 1919–1922. Eduskunnassa Nivala toimi lakivaliokunnan, työväenasiain- ja suuren valiokunnan jäsenenä.
Aiheesta muualla

Matti Oja KirjastoVirman sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
.aspx Matti Oja Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Mary Robinette Kowal

| Mary Robinette Kowal |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1969 (ikä 55) Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus, fantasia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
maryrobinettekowal.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mary Robinette Kowal (s. 8. helmikuuta 1969 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija.
Kowal palkittiin parhaana uutena tieteiskirjailijana John W. Campbellin -palkinnolla 2008 ja hänen teoksensa ovat voittaneet lukuisia palkintoja. Hän on voittanut Hugo-palkinnon parhaasta novellista 2011 ja parhaasta pitkästä novellista 2014. Kowalin romaani, The Calculating Stars (2018), voitti Nebula-, Hugo- ja Locus-palkinnon.
Kowal on työskennellyt ammattimaisena nukketeatterin esiintyjänä, ja hän on toiminut Science Fiction and Fantasy Writers of America -järjestön puheenjohtajana.
Teoksia

Shades of Milk and Honey (2010)
Glamour in Glass (2012)
Without a Summer (2013)
Valour and Vanity (2014)
Of Noble Family (2015)
The Calculating Stars (2018)
The Fated Sky (2018)
The Relentless Moon (2020)
Aiheesta muualla

Mary Robinette Kowal Internet Speculative Fiction Database -sivustolla (englanniksi)
Max Theiler

| Max Theiler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1899 Pretoria, Etelä-Afrikka
Kuollut: 1972 New Haven, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketiede
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto
Max Theiler	 (1899-1972) oli  eteläafrikkalainen lääkäri ja virusten tutkija. Hän toimi vuodesta 1930 Rockefellerin säätiössä. Vuonna 1939 hän keksi keltakuumerokotteen. Vuonna 1951 Theiler sai Nobelin lääketieteen palkinnon keltakuumeen hoitoa ja ehkäisyä koskevasta  tutkimuksesta.