stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ase itse

| Ase itse> The Blade Itself |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Joe Abercrombie
Kansitaiteilija:  Laura Brett
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Gollancz
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  422
ISBN:  0-575-07786-7
Suomennos
Suomentaja:  Satu Hlinovsky
Kansitaiteilija:  Laura Brett
Kustantaja:  Kirjava
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  480
ISBN:  978-952-5802-03-0
Sarja: Ensimmäinen laki
Seuraava:  Ennen hirttämistä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ase itse (engl. The Blade Itself) on Joe Abercrombien vuonna 2006 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos avaa Ensimmäinen laki -trilogian. Kirja ilmestyi suomeksi Kirjavan kustantamana vuonna 2009.
Tyyliltään Abercrombien esikoisromaania on verrattu George R. R. Martinin, Patrick Rothfussin ja Scott Lynchin sarjoihin. Abercrombie oli kirjallaan ehdokkaana parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon saajaksi vuonna 2008.
Vastaanotto

Portti-lehden arvostelijan mukaan kirjailija onnistuu monipuolisten, rosoisten ja kiinnostavien henkilöhahmojen luonnissa. Teos rakentuu juuri vahvojen ja luonteikkaiden henkilöiden varaan. Raadollisen aikuisfantasian lukijoille teos on arvostelun mukaan parasta viihdettä George R. R. Martinin jälkeen.
Aiheesta muualla

Jukka Halme: Kutzpah: The Blade Itself[vanhentunut linkki]. Tähtivaeltaja 4/2006.
Teos kirjailijan kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
John Enzinas: The Blade Itself. The SF Site 2006. (englanniksi)
Siobhan Carroll: The Blade Itself (Arkistoitu – Internet Archive). Strange Horizons 16.8.2006. (englanniksi)
Victoria Hoyle: Begetting Violence. Emerald City 8/2006. (englanniksi)
Simeon Shoul: The Blade Itself. Infinity plus 14.10.2006. (englanniksi)
Energia Nigeriassa

Energia Nigeriassa käsittelee Nigerian energian tuotantoon, jakeluun ja kulutukseen liittyviä asioita.
Nigerialla on runsaat energiavarat sekä fossiilisissa että uusiutuvissa energianlähteissä. Monien niistä, etenkin aurinkoenergian, hyödyntäminen on alkutekijöissään. Öljyn vienti on maan tärkein ulkomaanvaluutan lähde.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 8,5 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukoossa 154. suurinta.
Öljy

Nigeria tuottaa päivässä 1,5 miljoonaa barrelia raakaöljyä, ja kuluttaa jalostettua öljyä noin 500 000 barrelia päivässä. Sen tunnetut öljyvarat ovat 37 miljardia barrelia.
Tärkein öljyntuotantoalue on Niger-joen suisto, mutta tuotaanto avomerellä on alkanut.
Maakaasu

Nigerian maakaasuvarat ovat valtavat, mutta suurin osa tuotetusta kaasusta on raakaöljyn sivutuotetta. Aiemmin tämä poltettiin pois, koska sille ei ollut markkinoita, mutta tuotanto on sittemmin lisääntynyt, ja vienti on merkittävä tulonlähde. Tuotanto on usein katkennut mielenosoituksista, koska öljyntuotantoalueiden asukkaat ovat vaatineet suurempaa osuutta tuloista.
Nykyisin Nigeria tuottaa vuodessa noin 40 miljardia kuutiometriä maakaasua, josta noin puolet menee kotimaiseen kulutukseen, puolet vientiin.
Kivihiili

Vuonna 2022 Nigeria poltti 3 miljoonaa tonnia hiiltä ja tuotti lähes kaiken itse. Vienti ja tuonti ovat pieniä. Sen jäljellä olevat tunnetut hiilivarat ovat 2144 miljoonaa tonnia.
Vesivoima

Maan vesivoiman potentiaaliksi on arvioitu 24 gigawattia. Siitä oli valjastettu vuoteen 2105 mennessä vajaat kaksi gigawattia suuriin voimaloihin ja 60 megawattia pienvoimaloihin.
Tärkeimmät voimalaitokset ovat Kainji ja Shiroro Nigerin osavaltiossa sekä Jebba Kwaran osavaltiossa.
Sähkö

Nigerialaisista noin 60% on sähköverkon parissa - kaupungeissa 90%, maaseudulla 30%. Vuonna 2022 sähköstä tuotettiin fossiilisilla 78% ja vesivoimalla 21%.
Nigeria on harkinnut sähköntuotantoa pienydinvoimaloiden avulla.
Asetyyli

Asetyyliryhmä osana muuta molekyyliä R.
Asetyyli on etaanihapon asyyliryhmä (etanoyyliryhmä, CH3CO). Asetyyliryhmässa metyyliryhmä ja karbonyyliryhmä ovat liittyneet yhteen yksinkertaisella kovalenttisella sidoksella (–COCH3). Asetyyliryhmä esiintyy monien orgaanisten yhdisteiden rakenteissa, kuten välittäjäaine asetyylikoliinissa, asetyylikysteiinissä, parasetamolissa ja asetyylisalisyylihapossa (tunnetaan paremmin aspiriinina). Asetyyliryhmästä voidaan käyttää lyhennettä Ac, kuten alla olevassa sykloheksyyliasetaatissa:
Sykloheksyyliasetaatti
Lyhennettä Ac ei kuitenkaan tule sekoittaa alkuaine aktiniumiin.
Asetyylikloridista (CH3COCl) saadaan Lewisin hapoilla asetyylikationi (asyliumkationi), jossa positiinen varaus on delokalisoitunut karbonyyliryhmän hiilen ja hapen välille:
Asetyylikationin resonanssimuodot
Koop Arponen

| Koop Arponen |
| --- | --- |
 Koop Arponen hyväntekeväisyyskonsertissa Kotkan konserttitalossa 9.11.2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Lappeenranta, Suomi
Ammatti:  muusikko konsultti
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2008–2015
Tyylilajit:  rock, pop, AOR
Soittimet:  laulu, kitara, piano
Yhtyeet:  Flute of Shame
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2009–2010)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Koop Juho Alexander Arponen (s. 20. huhtikuuta 1984 Lappeenranta) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2008 voitettuaan Idols-laulukilpailun neljännen tuotantokauden. Katsojien antamista äänistä Arponen sai 70,3 prosenttia voittaen toiseksi tulleen Anna Puustjärven. Ensimmäiselle kiertueelleen Arponen lähti 16. tammikuuta 2009. Kiertueella olivat mukana myös muut Idols-finalistit.
Arponen on naimisissa brittiläisen Cordella Arposen kanssa ja heillä on vuonna 2016 syntynyt Harrison-niminen poika. He asuvat Seinäjoella asuttuaan sitä ennen muutaman vuoden Isossa-Britanniassa. Hänellä oli aiemmin rakennusalan yritys, jonka hän kuitenkin myi vuonna 2018. Arponen toimii nykyään Pete Parkkosen brändiagenttina.
Nuoruusvuodet

Arponen syntyi 20. huhtikuuta 1984 suomalaisen isän ja hollantilaisen äidin perheeseen Lappeenrannassa. Perhe muutti Belgiaan Koopin ollessa kaksivuotias ja sieltä edelleen Englantiin pari vuotta myöhemmin. Arponen aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana, mutta lopetti sen 11-vuotiaana. 16-vuotiaana hän aloitti pianonsoiton uudelleen ja alkoi myös säveltää. Kitaransoiton hän opetteli ollessaan viikonloppuvapailla armeijasta, jonka hän suoritti Suomessa. Arposella ei olisi ollut pitkään ulkomaalla asuneena velvollisuutta asepalveluksen suorittamiseen, mutta hän päätti isosiskonsa tapaan suorittaa palvelusajan, ja hänelle myönnettiin Karjalan Prikaatin menestyneimmän aliupseerin palkinto. Armeijan jälkeen Arponen palasi Englantiin ja opiskeli yliopistossa Creative Music Technology with Business Management -tutkinnon.
Arponen lauloi ensimmäistä kertaa useiden ihmisten edessä yliopistoaikoina. Lopulta hän voitti itselleen 1 000 puntaa karaokekilpailussa, osti itselleen pienet äänentoistolaitteet ja esiintyi pääasiassa trubaduurina viikonloppuisin pubeissa. Isänsä kuoltua hän muutti Suomeen vuonna 2008, asui hetken aikaa Helsingissä, jonka jälkeen muutti Seinäjoelle työskentelemään VR:n rakennustöissä, mistä hänellä oli kokemusta jo opiskelijuajoilta. Viikonloput hän vietti isoäitinsä luona Pihlajavedellä.
Idols

Arponen osallistui Suomen Idols-kilpailuun 2008, ja pääsi lopulta finaaleihin. Hän myös voitti kisan 14. joulukuuta 2008 voittaen toisen kisaajan, Anna Puustjärven, yli 40 prosenttiyksikön äänierolla, joka oli suurin Idolsin historiassa. Hän sai 70,3 % kaikista äänistä ja voitostaan palkkioksi 30 000 euroa. Arponen on mukana 12. marraskuuta 2008 julkaistulla Tähtiluokka-albumilla, jolla hän laulaa muiden Idols-finalistien kanssa.
Kilpailun aikana Arposella oli ongelmia lähinnä suomenkielisten kappaleiden sanojen muistamisessa, mikä ilmeni erityisesti finalistien yhteiskappaleessa Hyvää yötä ja huomenta. Arposen mukaan hän teki nimmarikeikoilla usein virheitä kappaleen sanoissa, vaikka hänen laulama osuus olikin pieni. Sen sijaan Arposen vahvuutena olivat englanninkieliset kappaleet, ja tuomariston palaute oli yhtä viikonloppua lukuun ottamatta myönteistä. Tuomari Patric Sarin kommentoi ennen finaalia Koopin taktikoineen itsensä jatkoon aikuisia naisia kosiskelevilla kappalevalinnoilla, mutta Koop vastasi kommenttiin esittävänsä vain kappaleita joista itse pitää.
Arposen esikoisalbumia oli alettu valmistella jo ennen voiton varmistumista, mutta työ aloitettiin varsinaisesti joulun alla ja albumi saatiin valmiiksi kolmessa kuukaudessa. Albumin tuottajina toimivat Disco-yhtyeen kitaristi Olli Halonen sekä Idolsissakin toiminut Leri Leskinen. Albumin kappaleiden sanoitusta haettiin ulkomailta, ja tarjouksia tuli noin kuusi sataa, mukaan lukien Linda Perryltä. Arponen sävelsi osan kappaleista myös itse, ja hänellä oli viimeinen sana mukaan valittavista kappaleista. Levyn viimeiseksi kappaleeksi valittiin tuomari Patric Sarinin ja Ruotsin Idols-tuomari Andreas Carlssonin säveltämä kappale Insomnia, josta julkaistiin myös suoraan listaykköseksi noussut single. Albumin studiomuusikkoina toimivat kitaristi Lasse Sakara, basisti Lauri Porra ja rumpali Sami Kuoppamäki, joilla oli laajaa kokemusta muiden menestyneiden bändien jäseninä.
Albumin toisena singlenä julkaistiin Every Song I Hear..., jonka musiikkivideo kuvattiin Los Angelesissa. Musiikkivideon ohjasivat Muuvi-palkitut Kusti ja Jaakko Manninen. Esikoisalbumi New Town ilmestyi 18. maaliskuuta 2009, ja se nousi ilmestymisviikollaan suoraan Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle. Syksyllä 2009 Arponen teki singlen I Love It When I See You Smile Roosa nauha -kampanjalle, jolle kaikki kappaleen tuotot lahjoitettiin. Kampanjan myötä Koop kutsuttiin esiintymään Lontooseen hyväntekeväisyysgaalaan, jossa hänen lisäkseen esiintyi walesilainen Katherine Jenkins.
Toinen albumi, Bright Lights, julkaistiin 24. maaliskuuta 2010. Tuottajana toimi jälleen Leri Leskinen, joka tuotti myös Koopin ensimmäisen albumin.
Arponen purki Sony Musicin kanssa tekemänsä sopimuksen kolmen albumin levytyksestä ja näin ollen viimeistä albumia ei koskaan ilmestynytkään.
Flute of Shame

Bright Lights -albumin levytyksen aikaan Arponen päätti perustaa yhteisen bändin ystäviensä James Lascellesin ja Dane Stefaniukin kanssa. Nämä saapuivat Suomeen Arposen kutsumina, ja bändi perustettiin nimellä Flute of Shame. Yhtye soittaa akustista folkrockia englanniksi.
Vuonna 2011 yhtye osallistui Latviassa järjestettyyn kansainväliseen New Wave -musiikkikilpailuun. Se sai kolmantena iltana esittämällään kappaleella Pictures on My Wall tuomaristolta kilpailun historian ensimmäistä kertaa täydet pisteet, mutta yhtye ei silti yltänyt kilpailun kärkeen. Se kuitenkin palkittiin 50 000 euron arvoisella Alla Pugatšovan Kultainen tähti -palkinnolla, joka vastaa rahalliselta arvoltaan kilpailun voittajan palkintoa. Voiton jälkeen Flute of Shame sai tarjouksia levy-yhtiöiltä, mutta näistä kieltäydyttiin. Arponen kertoi bändin halunneen tehdä ensimmäisen levyn omatoimisesti, ja käyttää palkintorahansa siihen. Levyn ensimmäinen sinkku, Pictures on My Wall, julkaistiin Suomessa 17. lokakuuta 2011.
Toukokuussa 2011 Arponen teki kulttuuridokumentin yhteistyössä SuomiTV:n kanssa. Dokumentissa Arponen vei 8 koululaista Pihlajavedeltä tutustumaan Staffordshiren kreivikuntaan Englantiin. Matkan aikana lapset kokeilivat brittikulttuuriin kuuluvia asioita maanviljelysyhdyskuntien elämästä koulupukuihin. Arponen kertoi toivovansa ohjelman auttavan lapsia ymmärtämään paremmin kulttuurien välisiä eroja.
Flute of Shame esiintyi Idols tekee hyvää -konsertissa maaliskuussa 2012. Ennen konserttia Arponen matkusti Niina Backmanin kanssa hyväntekeväisyysmatkalle Kongoon, missä he tapasivat lapsisotilaita, HIV-potilaita ja raiskattuja lapsia. Matkalla kuvattuja videoita esitettiin konsertin yhteydessä. Konsertilla tuettiin Kirkon Ulkomaanavun työtä muun muassa kehitysmaiden nuorten koulutus- ja toimeentulomahdollisuuksien parantamiseksi.
Heinäkuussa 2012 Flute of Shame julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimellä Coming Home. Yhtyeen toinen EP-levy These Hands julkaistiin kesäkuussa 2013. Joulukuussa 2013 yhtye julkaisi musiikkivideon kappaleelle "The Landlord". Musiikkivideosta julkaistiin alkuperäisen videon lisäksi leikattu versio, josta on poistettu muun muassa yksi yläosaton kohtaus.
Marraskuussa 2014 Flute of Shame julkaisi joululevyn Three Wise Men, jonka tuotoista osa lahjoitettiin hyväntekeväisyysjärjestöille.
Flute of Shamen levyt on julkaissut Koop Arposen omistama yritys A.T.Wisely Oy Ltd.  Yhtye hajosi vuonna 2015 mutta teki jo aiemmin buukattuja keikkoja vielä vuonna 2016.
Diskografia > EP:t

"Coming Home" (Flute of Shame, julkaistu 2.7.2012)
"These Hands" (Flute of Shame, julkaistu 7.6.2013)
"Three Wise Men" (Flute of Shame, julkaistu 4.12.2014)
Diskografia > Singlet

"Insomnia" (2008)
"Every Song I Hear..." (2009)
"Innocent Eyes" (2009)
"I Love It When I See You Smile" (2009)
"Cold" (2010)
"Young And Foolish" (2010)
Diskografia > Muut

Tähtiluokka (2008, muiden Idols-finalistien kanssa)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen Facebook-sivu
Iltalehden Julkkislista: Koop Arponen
Koop Arponen lauluntekijänä
Idols
| --- | --- |
Kaudet:  1. kausi ·  2. kausi ·  3. kausi ·  4. kausi ·  5. kausi ·  6. kausi ·  7. kausi ·  8. kausi ·  9. kausi
Juontajat:  Heikki Paasonen (2003–2005, 2008–2013) ·  Ellen Jokikunnas (2003–2008) ·  Jani Toivola (2007–2008) ·  Niina Backman (2011–2012) ·  Juuso Mäkilähde (2017–2018) ·  Anni Hautala (2017–2018)
Tuomarit:  Jone Nikula (2003–2013, 2018) ·  Asko Kallonen (2003–2004, 2007) ·  Hannu Korkeamäki (2003–2004, 2008) ·  Nanna Mikkonen (2003–2004) ·  Nina Tapio (2005–2011) ·  Jarkko Valtee (2005) ·  Kim Kuusi (2005) ·  Patric Sarin (2008) ·  Sami Pitkämö (2011) ·  Laura Voutilainen (2012) ·  Tommi Liimatainen (2012) ·  Sini Sabotage (2013) ·  Jussi 69 (2013) ·  Lauri Ylönen (2013) ·  Antti Tuisku (2017) ·  Erin (2017) ·  Jurek Reunamäki (2017) ·  Elastinen (2018) ·  Jannika B (2018) ·  Maija Vilkkumaa (2018)
Voittajat:  Hanna Pakarinen ·  Ilkka Jääskeläinen ·  Ari Koivunen ·  Koop Arponen ·  Martti Saarinen ·  Diandra Flores ·  Mitra Kaislaranta ·  Anniina Timonen ·  Patrik Blomberg
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana 
Flute of Shame Maltaisessa Riekossa Helsingissä 31.3.2012
Hjortkvarn

| Hjortkvarn |
| --- | --- |
 Hjortkvarnin kirkko
 Hjortkvarn
 Koordinaatit: 58°53′45″N, 15°26′11″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Närke
Kunta:  Hallsberg
Väkiluku (2021):  239
Hjortkvarn on taajama Hallsbergin kunnassa Örebron läänissä Närken  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 239 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjortkvarn Wikimedia Commonsissa
Jerusalem (virsi)

Parryn sävelmän instrumentaaliversio.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Jerusalem” on englantilainen isänmaallinen hymni, jonka sanat pohjautuvat William Blaken kirjoittamaan runoon ”And did those feet in ancient time”. Runo sisältyi Blaken teoksen Milton (aloitettu 1804) johdantosanoihin. Musiikin sävelsi Sir Hubert Parry vuonna 1916. Virren ja runon sanat pohdiskelevat mahdollisuutta, että Jeesus olisi nuoruudessaan käynyt Englannin Glastonburyssa tinakauppiaana työskennelleen setänsä Joosef Arimatialaisen seurassa. Ajatus on peräisin tunnetusta legendasta. Viimeisessä säkeistössä kehotetaan tämän innoittamana rakentamaan uusi Jerusalem Englantiin.
Blaken runo oli pitkään melko vähän tunnettu, kunnes ensimmäisen maailmansodan aikana runoilija Robert Bridges julkaisi sen uudelleen kansakunnan hengen nostattamiseksi ja pyysi Parrya säveltämään siihen musiikin. Säveltäjä Edward Elgar teki Parryn melodiasta orkesterisovituksen vuonna 1922. Suosittua kappaletta on myöhemmin useasti ehdotettu Englannin kansallishymniksi, sillä ”God Save the King” on koko Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu, eikä Englannilla siten ole virallista kansallislaulua. Muun muassa Englannin rugby- ja krikettimaajoukkueet ovat käyttäneet sitä epävirallisena kansallishymninä.
Samoin kuin Gustav Holstin sävellykseen pohjaavan ensimmäisen maailmansodan aikaisen kappaleen ”I Vow to Thee, My Country”, on myös ”Jerusalemin” laulaminen kirkoissa saanut osakseen kritiikkiä kirkon palveluksessa olijoilta kappaleen väitetyn sopimattoman sanoituksen vuoksi.
Sävelmä soi erilaisina versioina Tony Richardsonin draamaelokuvassa Kaikista kapinallisin (1962). Sitä on käytetty myös muun muassa elokuvissa Neljät häät ja yhdet hautajaiset (1994) ja Singaporen kuningas (1979).
Käännös suomeksi
Asetoasetanilidi

| Asetoasetanilidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-okso-N-fenyylibutanamidi
CAS-numero:  102-01-2
PubChem CID:  7592
SMILES:  CC(=O)CC(=O)NC1=CC=CC=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H11NO2
Moolimassa:  177,198 g/mol
Sulamispiste:  84–86 °C
Tiheys:  1,26 g/cm3
Liukoisuus veteen:  8,9 g/l (20 °C)
Asetoasetanilidi (C10H11NO2) on aromaattisiin amideihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineiden ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa asetoasetanilidi on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja paremmin emäksiin. Aine liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin ja kloorattuihin tai aromaattisiin hiilivetyihin. Muiden β-dikarbonyyliyhdisteiden tavoin asetoasetanilidilla esiintyy keto-enolitautomeriaa, mutta ketomuoto on stabiilimpi.
Asetoasetanilidia valmistetaan aniliinin ja diketeenin reaktiolla. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää aniliinin ja etyyliasetoasetaatin reaktiota.
Asetoasetanilidia käytetään erityisesti keltaisten atsovärien valmistamiseen. Siitä valmistetaan myös kinoliini-, pyratsoloni- ja pyrimidiinijohdannaisia, joita käytetään esimerkiksi maatalouskemikaaleina
Neil Armstrong

| Neil Armstrong |
| --- | --- |
 Armstrong vuonna 1969
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1930 Wapakoneta, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 25. elokuuta 2012 (82 vuotta) Columbus, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  koelentäjä
Ura
Tyyppi:  astronautti
Tila:  kuollut
Sotilasarvo:  yliluutnantti
Aika avaruudessa:  8 pv. 14 h 12 min.
 Nimikirjoitus
Lennot

:  Gemini 8
 
:  Apollo 11
 
Neil Alden Armstrong (5. elokuuta 1930 Wapakoneta, Ohio – 25. elokuuta 2012 Columbus, Ohio) oli yhdysvaltalainen astronautti ja ensimmäinen Kuun pinnalla kävellyt ihminen. Hän oli myös ensimmäinen ihminen, joka on kävellyt vieraalla taivaankappaleella.
Armstrong osallistui 1950-luvun alussa Korean sotaan hävittäjälentäjänä. Sodan jälkeen hän toimi koelentäjänä testaten uusia koneita. Käytyään astronauttikoulutuksen Armstrong teki ensimmäisen avaruuslentonsa Gemini 8 -lennolla vuonna 1966. Ensimmäinen Kuussa kävellyt ihminen hänestä tuli Apollo 11 -lennolla heinäkuussa 1969. Sen jälkeen kansallissankariksi nostettu Armstrong jatkoi uraansa Nasan palveluksessa ja liike-elämässä.
Elämä ja ura > Nuoruus

Neil Armstrong syntyi vuonna 1930 ohiolaisella maatilalla lähellä Wapakonetaa. Perhe oli skottilais-irlantilais-saksalaista maahanmuuttajasukua. Neil oli Stephen ja Viola Armstrongin vanhin poika, ja hänellä oli sisko ja pikkuveli. Isä työskenteli Ohion hallinnossa, ja perhe muutti usein isän työn perässä ja asettui lopulta Wapakonetaan.
Armstrong kävi peruskoulun Warrenissa Ohiossa ja sai hypätä toisen luokka-asteen yli. Hän pelasi kouluikäisenä baseballia ja amerikkalaista jalkapalloa sekä luki tieteiskirjallisuutta, etenkin H. G. Wellsiä.
Armstrong kiinnostui ilmailusta jo kuusivuotiaana käytyään ilmailunäytöksessä ja istuttuaan lentävässä lentokoneessa. Hän alkoi rakennella lentokoneiden pienoismalleja huoneessaan ja lennättää niitä puistoissa. Lukioikäisenä hän rakensi kotinsa kellariin koneilleen kahden metrin mittaisen tuulitunnelin. Naapurinsa tehokkaalla kaukoputkella hän katseli tähtitaivasta ja Kuuta. Hän myös luki innokkaasti ilmailu- ja tiedeaiheisia kirjoja ja lehtiä sekä kuului partioon.
Armstrong sai lentäjäoppilaan luvan 16. syntymäpäiväkseen, vaikka hänellä ei vielä ollut ajokorttiakaan. Hän opetteli lentämään Aeronca 7AC Champion -koneella. Armstrong kertoi myöhemmin päättäneensä jo tuolloin ryhtyvänsä lentokonesuunnittelijaksi.
Elämä ja ura > Opinnot ja Korean sota

Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1947 Armstrong aloitti laivaston stipendillä opinnot Purduen yliopistossa Lafayettessa Indianassa. Kahden vuoden insinööriopintojen jälkeen laivasto kutsui hänet lentäjäkoulutukseen Pensacolaan Floridaan.
Armstrong osallistui Korean sotaan vuonna 1950 yksikkönsä nuorimpana lentäjänä. Hän lensi 78 taistelulentoa USS Essex -lentotukialukselta hävittäjälaivueessa VF-51, Grumman F9F Panther -koneella. Yhden lennon lopussa hän pelastautui vaurioituneesta koneestaan laskuvarjolla. Armstrongille myönnettiin kolme urhoollisuusmitalia.
Vapauduttuaan laivastosta vuonna 1952 Armstrong palasi yliopiston penkille. Hän valmistui ilmailuinsinööriksi vuonna 1955.
Elämä ja ura > Koelentäjänä

Armstrong aloitti työt Lewis Flight Propulsion Laboratoryssa Clevelandissa tutkimuskoelentäjänä. Kuuden kuukauden jälkeen hän siirtyi High Speed Flight Stationille Edwardsin lentotukikohtaan Kaliforniassa. Siellä hän testasi muun muassa X-15-, X-1-, F-100-, F-101-, F-102-, F-104-, F5D- ja B-47-koneita sekä varjoliidintä. Kaikkiaan hän testasi yli kahtasataa eri konetta. Hän aloitti Kaliforniassa myös ilmakehä- ja avaruusinsinöörin opinnot ja sai maisterin tutkinnon lopulta vuonna 1969.
Elämä ja ura > Astronauttina

Yhdysvallat perusti vuonna 1958 Nasan koordinoimaan valtion avaruustutkimusta, ja Edwardsin lentotukikohta yhdistettiin Nasaan. Armstrong haki astronautiksi, joita Nasa oli alkanut kouluttaa. Hänet hyväksyttiin koulutukseen vuonna 1962 ensimmäisenä siviilinä. Armstrong muutti perheineen El Lagoon Texasiin ja aloitti Houstonissa kaksivuotisen avaruuslentäjän koulutuksensa uudessa Manned Spacecraft Centerissä.
Armstrong nimettiin komentajaksi Gemini 8 -lennolle 16. maaliskuuta 1966. Hän suoritti lennolla onnistuneen telakoinnin. Myöhemmin samana vuonna hän oli varamiehistön komentajana Gemini 11 -lennolla. Vuonna 1966 Armstrong teki presidentti Lyndon B. Johnsonin pyynnöstä 24 päivän hyväntahdon kiertueen Etelä-Amerikassa muiden astronauttien kanssa.
Armstrong nimettiin ensimmäisen miehitetyn kuulennon Apollo 11:n komentajaksi. Neljä päivää raketin laukaisemisen jälkeen 20. heinäkuuta 1969 Neil Armstrongista tuli historiallisesti ensimmäinen Kuun pinnalla kävellyt ihminen. Armstrong lausui Kuun pinnalla kuuluisat sanat ”Tämä on pieni askel ihmiselle, suuri harppaus ihmiskunnalle”. Armstrong ja astronautti Buzz Aldrin jättivät kahden ja puolen tunnin mittaisen televisioidun kuukävelynsä aikana Kuuhun Yhdysvaltain lipun ja keräsivät kivinäytteitä. Paluulento laskeutui mereen Havaijin kaakkoispuolella.
Armstrongista tuli Yhdysvalloissa kansallissankari. Hän sai kollegojensa kanssa muun muassa Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin, presidentin vapausmitalin. Astronautit tekivät 22 maan maailmankiertueen ja saivat matkallaan monenlaisia kunnianosoituksia eri maista.