stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Curious Thing
Kappaleet

Don't Tell Me That It's Over
Spark
No Roots
Love Love
An Ordinary Life
Give It All Up
My Only One
This Pretty Face
Troubled Soul
Next Big Thing
Your Time Will Come
What Happiness Means to Me
Kappaleet > Erikoispainoksen toinen levy

Albumin erikoispainos sisältää bonuslevyn, jolla on livenä Glasgow'n Barrowland-tanssisalissa joulukuussa 2007 äänitetty konsertti. Suurin osa kappaleista on aiemmin julkaistu albumiversioina Macdonaldin esikoisalbumin This Is the Lifen eri painoksilla.
Poison Prince
Youth of Today
L.A.
Footballer's Wife
Mr. Rock and Roll
Mr. Brightside
The Road to Home
This Is the Life
Run
Rock & Roll Star
Let's Start a Band
Caledonia
Fairytale of New York
Barrowland Ballroom
Arviot

Allmusic:
The Daily Telegraph:
NME: 5/10
Abitibi

| Abitibi |
| --- | --- |
 Abitibijokea Iroquois Fallsin kaupungin lähellä.
Alkulähde:  Lake Abitibi
Laskupaikka:  Jamesinlahti
Maat:  Kanada
Pituus:  547 km
Valuma-alue:  29 500 km²
Abitibi ([æbiti´bi]) on Koillis-Ontariossa, Kanadassa sijaitseva joki, joka alkaa Lake Abitibiltä Ontarion ja Québecin rajalta ja laskee luoteeseen Hudsoninlahteen kuuluvaan Jamesinlahteen. Joki on 547 kilometriä pitkä.
Joki oli tärkeä turkiskauppareitti Hudson's Bay Companylle. Nykyään selluloosa ja paperi on alueelle tärkeä teollisuudenala. Joen varrella sijaitsee vesivoimala.
Abdelmalek Ziaya

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. tammikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Guelma, Algeria
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 186 senttimetriä
Seura
Seura:  CA Bizertin
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005 2005–2010 2010–2012 2012– |  ES Guelma  ES Sétif  Al-Ittihad  CA Bizertin | 62 (41) 96 (28) 29 (12) 4 (4) |
Maajoukkue
| 2010 |  Algeria | 6 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. lokakuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. lokakuuta 2010.
Abdelmalek Ziaya (arab. عبد المالك زياية‎, s. 23. tammikuuta 1984 Guelma, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa CA Bizertinia.
Seurajoukkueura

Ziaya siirtyi ES Guelmasta kesällä 2005 ES Sétifiin, jossa hän saavutti menestystä. Ziaya saavutti joukkueen mukana Algerian mestaruuden kaudella 2006–2007. Lisäksi hän oli voittamassa kaksikertaa peräkkäin Arabian Mestarien liigaa vuosina 2007 ja 2008. Myös kausi 2008–2009 oli menestyksekäs, kun hän auttoi Sétifiä voittamaan toistamiseen Algerian mestaruuden ja Afrikan Confederation Cupin. Ziaya voitti myös kyseisen turnauksen maalikuninkuuden 15 maalilla.
Menestys vuosien jälkeen hän sai tarjouksia Euroopasta, mutta päätti jatkaa uraansa Saudi-Arabiassa Al-Ittihadin riveissä, jonne hän siirtyi tammikuussa 2010. Hän ehti pelata avauskaudellaan kaksi sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Sitä vastoin Aasian Mestarien liigassa hän osui kolmesti pelaamassaan viidessä ottelussa. Toisella kaudellaan Ziaya osui yhdeksän kertaa Saudi-Arabian valioliigassa, mutta ei siitä huolimatta yltänyt kymmenen parhaan joukkoon maalitilastossa. Al-Ittihad sijoittui kuitenkin Saudi-Arabian pääsarjassa toiseksi, häviten 13 pistettä mestaruuden voittaneelle Al-Hilalille. Kaudella 2011–2012 Al-Ittihadin puheenjohtaja Mohamed Bendakhel ilmoitti kauden alussa ettei joukkue tulisi uusimaan Ziayan sopimusta kauden päätyttyä. Ziaya kärsi kauden alussa myös loukkaantumisista, jotka veivät hänen parantumistaan joulukuulle saakka.
29. heinäkuuta 2012 Ziaya allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen CA Bizertinin kanssa.
Maajoukkueura

Ziaya pelasi ensimmäisen kerran Algerian maajoukkueessa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pääsi vaihdosta kentälle maansa avausottelussa Malawia vastaan 11. tammikuuta 2010.
Toukokuussa 2010 Algerian päävalmentaja Saadane olisi valinnut hyökkääjän myös vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta Ziaya kieltäytyi kutsusta.
Saavutukset

Algerian mestaruus: 2007, 2009
Arabian Mestarien liiga: 2007, 2008
North African Cup of Champions: 2009
Afrikan Confederation Cup: 2009
Maalikuninkuus: 2009 (15 maalia)
Saudi-Arabian valioliiga
Hopeaa: 2011
ČKD

| Českomoravská Kolben-Daněk |
| --- | --- |

Perustettu:  1927
Perustaja:  Kahden yrityksen yhdistyminen
Lakkautettu:  2000
Kotipaikka:  Praha, Tšekki
Toimiala:  Raitiovaunut, veturit
Tytäryhtiöt:  ČKD Tatra
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
1. marraskuuta 1927 liikkeelle lasketun Českomoravská-Kolben-Daněkin osake.
Tatra T3 -raitiovaunu Prahassa. T3 oli ČKD:n menestynein raitiovaunu, jota myytiin ja valmistettiin vuodesta 1960 vuoteen 1989 yhteensä 13 991 kappaletta.
Rīgas satiksmen Tatra T3SU:t (T3A) 51691 ja 51701 kaksinajossa linjalla 11 Mežaparksissa, Riiassa.
Rīgas satiksmen Tatra T6B5SU:t 32178 ja 32189 kaksinajossa linjalla 7 Riian keskustassa. Vaunut ovat alkuperäisiä linjakilpiä ja väritystä lukuun ottamatta.
Liepājas tramvajsin Tatra KT4D 240 Vaiņodes ielan pysäkillä, Liepājassa.
Lähes alkuperäinen Tatra KT4SU 104 ja uudistettu KT6TM 98 linjalla 2 Suur-Paalassa, Tallinnassa
ČME3-dieselveturi Mīlgrāviksessa, Riiassa.
ČKD eli Českomoravská Kolben-Daněk oli yksi entisen Tšekkoslovakian ja nykyisen Tšekin tasavallan suurimmista suunnittelu- ja teollisuusyrityksistä. Se tunnetaan parhaiten Tatra T3 -raitiovaunuista, joita myytiin maailmanlaajuisesti 13 991 kappaletta.
Historia

ČKD perustettiin vuonna 1927, kun kaksi pienempää yritystä, Českomoravská-Kolben (perustettu 1896, valmisti vesivoimaloiden patoja) ja Breitfeld-Daněk (perustettu 1854, valmisti kaivos- ja ruokateollisuuden koneita) yhdistyivät.
Vuodesta 1927 vuoteen 1929 ČKD:n tuotteisiin kuului Jaroslav František Kochin suunnittelema moottoripyörä. Siinä oli nelitahtinen ja yksisylinterinen moottori ja kaksinkertainen yläpuolinen nokka-akselirakenne 500cc. Moottoripyörää myytiin BD-merkkisenä, mikä oli perua Breitfeld-Daněkista. Vuonna 1929 ČKD myi moottoripyöräliiketoimintansa Praga Hostivařille, ja uudeksi tuotemerkiksi tuli Praga. ČKD oli 1930-luvulla Tšekkoslovakian armeijan ajoneuvojen pääasiallinen toimittaja.
Tšekkoslovakian saksalaismiehityksen aikaan toisessa maailmansodassa yhtiön uudeksi nimeksi tuli BMM (Böhmisch-Mährische Maschinenfabrik AG) ja se valmisti aseita Wehrmachtille. Yhtiön kyseisen aikakauden merkittävimpiä tuotteita olivat yhtiön itse suunnittelema kevyt panssarivaunu Panzerkampfwagen 38(t) ja panssarintorjuntavaunu Jagdpanzer 38(t), joka rakennettiin Jagdpanzer 38(t):n alustalle.
Toisen maailmansodan jälkeen ČKD kansallistettiin ja siitä tuli maailman johtava raitiovaununvalmistaja. Raitiovaunut valmisti ČKD:n tytäryhtiö ČKD Tatra (lyhyesti Tatra raitiovaunuista puhuttaessa, mutta erillinen ajoneuvonvalmistajasta Tatra). 1930-1950-luvuilla ČKD myös toimitti sähkölaitteita useisiin (toisen) Tatran ja Škodan valmistamiin johdinautoihin siihen asti, kunnes Škoda alkoi valmistaa omat sähkölaitteensa itse. ČKD Tatra valmisti myös metrovaunuja ja dieselvetureita, joita vietiin muihin kommunistisiin maihin. Yksi esimerkki ovat tšekkiläiset T-sarjan dieselveturit, joita vietiin Neuvostoliittoon, ja ne saivat myös venäjänkielisen sarjatunnuksen "ЧМЭ" (ČME3). Sosialismin aikaan ČKD työllisti yli 50 000 henkilöä.
Vuoden 1989 jälkeen tapahtuneiden maailmanlaajuisten tauloudellis-poliittisten muutosten vuoksi yhtiö menetti monia perinteisiä markkina-alueitaan Keski- ja Itä-Euroopassa, varsinkin entisen Neuvostoliiton alueella. Vuonna 1994 Tšekin hallitus yksityisti ČKD:n ja siitä tuli hallintayhtiö. Yhtiö ei kuitenkaan menestynyt, vaan vuonna 1998 ČKD-hallintayhtiö meni konkurssiin. Osa sen tytäryhtiöistä meni konkurssiin, kun taas osa palasi valtion omistukseen, koska ne olivat velkaa valtiolliselle IPB-pankille. Valtio myi yhtiön osia erikseen uusille omistajille. Näistä merkittävin oli ČKD Dopravní systémyn eli entisen ČKD Tatran (vuoteen 1997 asti) myynti Siemens Mobilityn Tšekin tytäryhtiölle Společnost kolejových vozidelille (SKV:lle). Myynti toteutui helmikuussa 2002.
Tuotteet > Raitiovaunut > Tavalliset raitiovaunut (T)

Tatra T1
Tatra T2
Tatra T3
Tatra T4
Tatra T5A5, T5B6 ja T5C5
Tatra T6A2, T6A5, T6B5 ja T6C5
Tatra T7B5
Tuotteet > Raitiovaunut > Nivelraitiovaunut (K, KT ja RT)

Tatra K1
Tatra K2
Tatra K5
Tatra KT4 (KTNF6)
Tatra KT8D5
Tatra RT6
Tatra RT8D5
Tuotteet > Raitiovaunut > Perävaunut (B)

Tatra B3
Tatra B4
Tatra B6A2
Tuotteet > Metrovaunut

Tatra R1
Tuotteet > Veturit

BS-80 kapearaiteinen höyryveturi
ČME3-dieselveturi
T466.3-dieselveturi
T 434.0 -veturi
T 478.3 -veturi
T-669 -veturi
Tuotteet > Panssarivaunut

Tančík vz. 33 -pienoispanssarivaunu
AH-IV-pienoispanssarivaunu
St vz 39: keskikokoinen panssarivaunu
LT vz. 34: kevyt panssarivaunu
Panzerkampfwagen 38(t): kevyt panssarivaunu
Käännös suomeksi
Adventure Game Studio

| Adventure Game Studio |
| --- | --- |

 Big Blue Cup
Kehittäjä:  Chris Jones
Kehityshistoria
Vakaa versio:  3.5.1.27 (29. maaliskuuta 2023)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Pelinteko-ohjelma
Alusta:  Windows
Lisenssi:  Artistic License 2.0
Aiheesta muualla
Adventure Game Studio
Versiohallinta
Adventure Game Studio (AGS) on pelinkehitysohjelmisto, jolla voi tehdä omia graafisia seikkailupelejä huomattavasti helpommin kuin alusta asti itse ohjelmoimalla. AGS on ilmainen avoimen lähdekoodin ohjelmisto.
Ilmaisia korkeatasoisia AGS:llä tehtyjä pelejä on runsaasti saatavissa ja lisää tehdään koko ajan. Mukana on myös parannettuja versioita vanhoista klassikoista, kuten Sierra On-Linen King's Quest ja LucasArtsin Maniac Mansion.
Historia

Adventure Game Studion ohjelmoija on englantilainen Chris Jones. Ensimmäinen versio, nimeltään Adventure Creator, julkaistiin vuonna 1997 MS-DOS -alustalle. Tämän erittäin rajoittuneen version Jones ohjelmoi uudelleen vuoden 1999 kesällä ja julkaisi uuden version syyskuussa uuden nimen Adventure Game Studio alla.
Aiheesta muualla

Adventure Game Studio
Abit

| Abit |
| --- | --- |

Perustettu:  1989
Lakkautettu:  2008
Kotipaikka:  Taiwan
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  emolevyt, näytönohjaimet
Kotisivu:  http://www.abit.com.tw/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abit oli taiwanilainen tietokonekomponentteja valmistava yritys. Abit lopetti emolevyjen valmistamisen vuonna 2008.
Agoué

Agoué
| --- | --- |
Sijainti:  Grand-Popo  Benin
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Agoué on kylä Monon departementin, Grand-Popon piirikunnan arrondissementti Beninissä. Vuonna 2013 siinä oli 18 029 asukasta. Kylä sijaitsee noin 13 kilometriä Grand-Popon "carrefourista" eli teiden risteyksestä länteen.
Historia

Agoué perustettiin Petit-Popossa (nyk. Aného, Togo) 1820-luvulla riehuneen sisällissodan seurauksena. Paikkakunnan englantilaiset ja hollantilaiset asutukset ottivat yhteen väkivaltaisesti, useita ihmisiä kuoli ja taloja tuhottiin. Yhteenottojen jatkuessa hollantilaisten osa kylästä oli lähes tuhottu ja sen johtaja jätti kaupungin perustaen seuraajineen uuden kylän rannikolle noin Grand-Popon ja Petit-Popon puoliväliin.
1840-luvulla Agoué oli jaettu portugalilaiseen ja englantilaiseen kylään. Tulipalo tuhosi vuonna 1843 Thomas Huttonin palmuöljytehtaan. Sierra Leonesta muuttavia vapautettuja orjia alkoi tulla seudulle, ja ennen pitkää he muodostivat erään yhteisön Agouén portugalilaisessa osassa. Afrobrasilialaisten maahanmuuton takia Agouén väestö kasvoi voimakkaasti 1840-luvulta alkaen. Brasiliasta vapautettu orja Joaquin d'Almeida, joka oli alun perin Mahi ja joka kääntyi katolilaisuuteen, oli myös orjakappias, joka rakensi katolisen kappelin Agouéen vuoden 1845 tienoilla.
Petit-Popon ja Agouén välillä käytiin jälleen sisällissota vuosina 1860-1866. Sen jälkeen brittien laivasto alkoi kontrolloida Orjarannikon orjakauppaa, joka oli myös Agouén kylän pääasiallinen elinkeino 1840-luvulla. Se oli erityisen vilkasta 1840-luvulla ja yhdisti kylän Ouidahiin, joka oli orjamarkkinan keskus. Korvaavaksi tuotteeksi suunniteltu palmuöljyn valmistus tuli vähitellen seudun suurimmaksi ansiolähteeksi.
Euroopan siirtomaavaltojen kiistojen jälkeen Ranskan ja Saksan hallitukset sopivat vuonna 1885, että Saksalle kuuluisi Petit-Popo ja lännempänä oleva Porto Segura. Näistä muodostuivat keskukset Saksan siirtomaalle, Togolandille. Agoué ja Grand-Popo jäivät Ranskan omistukseen. Protektoraattien raja kulki Mono-joessa ja laguunissa, joten hiekkaisella, kapealla kannaksella sijaitsevan Angouén tuottoisat takamaat laguunista pohjoiseen jäivät rajan toiselle puolen. Erilaiset saksalaisten ja ranskalaisten määräämät verojärjestelyt aiheuttivat Agouén talouden perustan tuhoutumisen.
Africando

Africando on senegalilais-yhdysvaltalainen maailmanmusiikkiyhtye. Sen musiikissa on vaikutteita salsasta ja afrikkalaisesta musiikista.
Ryhmä senegalilaisia ja yhdysvaltalaisia muusikoita perusti Africandon vuonna 1992. Sen alkuperäisiä jäseniä olivat muun muassa Pape Seck, joka toimi aiemmin Star Bandissa sekä Medoune Diallo, joka toimi aiemmin Orchestra Baobabissa. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1993 julkaistu Trovador. Pape Seckin kuoltua vuonna 1995 hänen korvaajakseen valittiin beniniläinen Gnonnas Pedro.
Diskografia

Trovador (1993)
Sabador (1994)
Mélodie (1996)
Gombo Salsa (1996)
El mejor (1998)
Baloba (1998)
Betece (2000)
Live! (2001)
Martina (2003)
Ketukuba (2006)
Viva Africando (2013)
Akkanen

Akkanen on suomalainen sukunimi. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Juuso Akkanen (s. 1983), jääkiekkoilija
Karri Akkanen (s. 1984), jääkiekkoilija
Mauri Akkanen (1935–2020), opettaja, urheilija, kirjailija, toiminnanjohtaja ja sosiaalineuvos
Mika Akkanen (s. 1962), Turun kaupungin protokollapäällikkö
Ville Akkanen, oik. Vuoksinen (1894–1974), kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aikaa – Greatest Hits vol. 1

| Aikaa – Greatest Hits vol>  1 Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2003–2007
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2007
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 60.54
 Levy-yhtiö: Sony BMG, HMC
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Antti Tuiskun muut julkaisut
| Rovaniemi 2006 | Aikaa – Greatest Hits vol. 1 2007 | Hengitän 2009 |
Aikaa – Greatest Hits vol. 1 on vuonna 2007 julkaistu Antti Tuiskun ensimmäinen kokoelmalevy. Kokoelma sisältää kaikki Tuiskun hittisinglet ensimmäisestä ”En halua tietää” viimeisimpään ”Valovuodet”. Vanhojen kappaleiden lisäksi kokoelma sisältää kaksi ennen julkaisematonta kappaletta: ”Ei aikaa” ja Joulutarina-elokuvan tunnusmusiikin ”Valovuodet (Varjosi jäi)”.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 10 ja pysyi listalla yhdeksän viikkoa.
Kappaleet

Ei aikaa – 3.47
Sekaisin – 3.25
Valovuodet (Varjosi jäi) – 4.06  (Elokuvasta Joulutarina)
Miten ois – 3.28
Yritä ymmärtää – 3.46
Jos sä meet – 3.27
Kahdestaan – 3.53  (feat. Jenni Vartiainen)
Vaarallinen – 3.25
Tunturibiisi – 4.16
Yksityinen – 3.52  (Dancebreak Remix)
Tyhjä huone – 3.13
En halua tietää – 4.00  (Album Version)
Läpi jään – 4.01
Levoton – 3.35  (Radio Edit)
Palaan kotiin – 4.47
Valo – 4.05
Marraskuu – 3.44  (bonuskappale)
Hyppää kyytiin – 4.07  (bonuskappale, feat. Mariska)
AIX

| AIX |
| --- | --- |
Kehittäjä:  IBM
Tuoteperhe:  Unix
Julkaistu:  1986
Ytimen tyyppi:  monoliittinen, ladattavilla moduuleilla
Suoritintuki:  PowerPC, IBM S/370
Lähdekoodimalli:  suljettu
Lisenssi:  kaupallinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
AIX (Advanced Interactive eXecutive) on Unix-käyttöjärjestelmä, jota käytetään IBM:n RT/PC- ja RS/6000-sarjan (nykyään IBM Power Systems) koneissa.
Käyttöjärjestelmä kehitettiin alun perin IBM 6150 RT -työasemaa varten. 
Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1986. Se perustui aluksi System V:n Release 3:een, mutta myöhemmin siihen otettiin myös BSD-ominaisuuksia.
Käyttöjärjestelmä tukee useita laitteistoalustoja, mm. PowerPC-pohjaisia työasemia ja IBM S/370 -suurtietokoneita. Siitä on julkaistu versio myös IBM PS/2 -tietokoneelle nimellä AIX PS/2.
IBM pyrki kehittämään Workplace OS käyttöjärjestelmää Open Software Foundationin (OSF) Research Instituten (RI) kanssa perustuen Carnegie Mellon -yliopiston (CMU) Mach-mikroytimeen, josta tuli yksi kalleimmista epäonnistumisista ja suunnitelmat AIX:n muuttamisesta mikroytimelle keskeytettiin vuonna 1995.
Versiot

1.1 (1986) (AIX RT)
2.2.1 (1991)
3 (1990)
samaan aikaan POWER1 ja IBM RS/6000 julkaisujen kanssa
4.0 (1994)
symmetrinen moniprosessointi
4.3 (1997)
64-bittisten suorittimien tuki
IPv6
5.1 (2001)
6.1 (2007)
7.1 (2010)
POWER7 tuki
7.2 (2015)
POWER8 tuki
Tiedostojärjestelmätuki

Käyttöjärjestelmä tukee muun muassa seuraavia tiedostojärjestelmiä:
JFS Journaled File System
JFS1 lisättiin käyttöjärjestelmäversioon 3.1 vuonna 1990, myöhemmin on lisätty JFS2-versio.
Aiheesta muualla

IBM:n viralliset AIX-sivut
Luettelo AIX-komennoista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:IBM AIX
Käännös suomeksi
Africanews

| Africanews |
| --- | --- |
 Televisiokanavan logo
Lähetykset alkoivat:  20. huhtikuuta 2016
Kuvaformaatti:  576i (16:9 ja 4:3) (SDTV) 1080i (HDTV)
Tunnuslause:  Africa Rising
Kieli:  englanti, ranska
Näkyvyysalue:  32 Afrikan maata
Pääkonttori:   Lyon, Ranska
Rinnakkaiskanava(t):  Euronews
Kotisivu:  africanews.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Africanews on monikielinen lehdistöpalvelu, jonka pääkonttori sijaitsee Pointe-Noiressa Kongon tasavallassa. Syynä paikan valintaan oli kanavan mukaan se, että maassa on toimivat yhteydet muihin Afrikan maihin, riittävän nopeat internetyhteydet ja paikallisten viranomaisten lupaus toimituksen poliittisesta riippumattomuudesta. Uutiskanava on ranskalaisen Euronewsin tytäryhtiö ja aloitti lähetykset television kautta 20. huhtikuuta 2016. Africanewsilla on oma Euronewsista itsenäinen toimituksensa.
Vuonna 2020 kanavan, jonka palveluksessa työskenteli 54 henkilöä, toimitus muutti Euronewsin kanssa samoihin tiloihin Lyoniin. Tällä tavoiteltiin lähes kolmanneksen säästöjä, ja alkujaan kanava pyrittiin myymään.
Kanavan toimitusjohtajana toimii Michael Peters, joka oli mukana suunnittelemassa Africanewsin suunnittelussa jo vuonna 2013.
Lähetykset olivat aluksi englanniksi ja ranskaksi, mutta kanava ilmoitti jo aloittaessaan, että aikoo laajentaa myös muille kielille kuten swahiliin.
Näkyvyysalue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Benin  Burkina Faso  Burundi  Djibouti  Etelä-Afrikka  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  |  Kenia  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Kongon tasavalta  Liberia  Madagaskar  Mali  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  |  Norsunluurannikko  Päiväntasaajan Guinea  Ruanda  São Tomé  Senegal  Sierra Leone  Tansania  Togo  Tšad  Uganda  |
Adelaide (Britannia)

| Kuningatar Adelaide |
| --- | --- |
 Kuningatar Adelaide noin 1831.
Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar
Virkakausi:  26. kesäkuuta 1830 – 20. kesäkuuta 1837
Kruunajaiset:  8. syyskuuta 1831

Syntynyt:  13. elokuuta 1792 Meiningen, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut:  2. joulukuuta 1849 (57 vuotta) Middlesex, Englanti
Puoliso:  Vilhelm IV
Lapset:  Charlotte Elizabeth
Suku:  Saksi-Meiningen
Isä:  Yrjö I
Äiti:  Louise Eleonore
Nimikirjoitus:  
Kuningatar Adelaide (Adelaide Amelia Louise Theresa Caroline, 13. elokuuta 1792 – 2. joulukuuta 1849) oli Yhdistyneen kuningaskunnan ja Hannoverin alueen kuningas Vilhelm IV:n puoliso. Etelä-Australian pääkaupunki Adelaide on nimetty hänen mukaansa. Hän syntyi Meiningenissa, Thüringenissa, nykyisen Keski-Saksan alueella. Adelaiden isä oli Saksi-Meiningenin herttua ja äiti Luise Eleonore, Hohenlohe-Langenburgin prinssi Christianin tytär.
Avioliitto

Vuoden 1811 lopussa kuningas Yrjö III oli vajonnut mielisairauteen, mutta toimi vielä kuninkaana. Hänen perillisensä oli hänen poikansa, tuleva Yrjö IV, prinssihallitsija, joka toimi sijaishallitsijana jo isänsä eläessä. Vuonna 1817 prinssihallitsijan ainoa laillinen lapsi prinsessa Charlotte, tulevan kuningas Leopold I:n vaimo, kuoli synnytykseen. Prinsessa Charlotte oli toinen perimysjärjestyksessä. Hänen kuolemansa jälkeen oli todennäköistä etteivät kuningas tai prinssihallitsija tulisi saamaan enempää laillisia lapsia, joten Vilhelm ja muut Yrjö III:n pojat etsivät itselleen nopeasti puolisot, koska olisi todennäköistä, että joku heistä tulisi perimään kruunun ja perillinen jatkaisi linjaa.
Prinsessa Adelaide oli kotoisin pienestä eikä mitenkään erikoisesta saksalaisesta herttuakunnasta, mutta Vilhelmillä oli rajoitettu määrä prinsessaehdokkaita ja muiden neuvottelujen kaaduttua avioliitto Adelaiden kanssa sovittiin. Avioliitto oli kaatua kuitenkin siihen, että parlamentti päättikin leikata hänelle aiotun, avioliiton myötä kaavaillun määrärahakorotuksen. Adelaide vaikutti kuitenkin ihanteelliselta vaimoehdokkaalta, hän oli miellyttävä, kotia rakastava ja halukas hyväksymään Vilhelmin lehtolapset osaksi perhettä.
Adelaide ja Vilhelm avioituivat kaksoishäissä yhdessä Vilhemin veljen, Kentin herttua prinssi Edvardin ja hänen vaimonsa Victorian kanssa 11. heinäkuuta 1818 Kew'n palatsissa Surreyssa. Pari oli tavannut toisensa aiemmin vain kerran aiemmin ja Vilhelm oli 27 vuotta Adelaidea vanhempi. Epäromanttisista puitteista huolimatta pari asettui Hannoveriin, missä elinkustannukset olivat huomattavasti alhaisemmat kuin Britanniassa. Adelaide vaikutti Vilhelmin käytökseen positiivisesti, hän joi ja kiroili vähemmän ja hänestä tuli tahdikkaampi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adelaide (Britannia) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Caroline von Braunschweig-Wolfenbüttel | Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan puoliso 1830-1837 | Seuraaja: Prinssi Albert |
Acehin maanjäristys 2013

| Acehin maanjäristys 2013 |
| --- | --- |
 Vaurioitunut talo
Päivämäärä:  2. heinäkuuta 2013
Magnitudi:  6,1 (Mw)
Syvyys:  10
Episentrumin sijainti:  4°41′52.8″N, 96°41′13.2″E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Indonesia
Henkilövahingot:  35 kuollutta, loukkaantuneita 275
2. heinäkuuta 2013 Sumatran saarella sijaitsevassa Acehin maakunnassa Indonesiassa tapahtui maanjäristys, jonka voimakkuudeksi mitattiin 6,1 magnitudia.
Järistyksen keskus sijaitsi 320 kilometrin päässä Banda Acehista. Varsinaista järistystä seurasi kaksi jälkijäristystä, jotka olivat voimakkuuksiltaan 5,2 ja 5,3.
African Nations Championship

| African Nations Championship |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi African Nations Championship 2016 

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  2009
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:   Kongon demokraattinen tasavalta
Eniten mestaruuksia:   Kongon demokraattinen tasavalta (2)
African Nations Championship on joka toinen vuosi järjestettävä jalkapalloturnaus, johon osallistuu Afrikan valtioita. Se on CAFin alainen turnaus. Se poikkeaa Afrikan-mestaruuskilpailuista siten, että siihen saa osallistua vain kansallisissa sarjoissa pelaavat jalkapalloilijat. Ensimmäinen turnaus järjestettiin vuonna 2009 Norsunluurannikossa.
Turnaukset

| Vuosi | Isäntämaa | Loppuottelu> Voittaja | Loppuottelu> Tulos | Loppuottelu> Toinen | Pronssiottelu> Kolmas | Pronssiottelu> Tulos | Pronssiottelu> Neljäs |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 |  Norsunluurannikko |  Kongon demokraattinen tasavalta | 2–0 |  Ghana |  Sambia | 2–1 |  Senegal |  |
| 2011 |  Sudan |  Tunisia | 3–0 |  Angola |  Sudan | 1–0 |  Algeria |  |
| 2014 |  Etelä-Afrikka |  Libya | 0–0   (4–3 rp.) |  Ghana |  Nigeria | 1–0 |  Zimbabwe |  |
| 2016 |  Ruanda |  Kongon demokraattinen tasavalta | 3–0 |  Mali |  Norsunluurannikko | 2–1 |  Guinea |  |
| 2018 |  Kenia |  |  |  |  |  |  |  |
| 2020 |  Etiopia |  |  |  |  |  |  |  |
Abelin varisto

Abelin varisto on algebrallisessa geometriassa, funktioteoriassa ja lukuteoriassa projektiivinen varisto, joka on algebrallinen ryhmä. Abelin varistot ovat samalla kertaa sekä tutkituimpia kohteista algebrallisessa geometriassa että välttämättömiä työkaluja muiden aiheiden tutkimuksessa algebrallisessa geometriassa ja lukuteoriassa.
Kirjallisuutta

Kahanpää, Lauri & Smith, Karen E. & Kekäläinen, Pekka: Johdattelua algebralliseen geometriaan.  (595)  Helsinki:  Otatieto, 2000.  ISBN 951-672-291-1.