stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sanomalaitejärjestelmä
Kirjallisuutta

Viestimies 2005, Viestiupseeriyhdistys ry, Pieksämäki 2005
Kenttäviestijärjestelmäopas 2 – Sanomalaitejärjestelmä.  Puolustusvoimien Koulutuksen Kehittämiskeskus, 1998.  ISBN 951-25-0964-4.
Screamworks: Love in Theory and Practice

| Screamworks: Love In Theory And Practice, Chapters 1-13 HIM |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo–lokakuu 2009
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2010
 Tuottaja(t): Matt Squire
 Tyylilaji: elektropop
 Kesto: 43.15
 Levy-yhtiö: Sire, Reprise
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.  Billboard 200: 25.
HIM:in muut julkaisut
| Digital Versatile Doom 2008 | Screamworks: Love In Theory And Practice, Chapters 1-13 2010 | Tears on Tape 2013 |
Singlet albumilta Screamworks: Love in Theory and Practice
 ”Heartkiller” Julkaistu: 8. joulukuuta 2009  ”Scared to Death” Julkaistu: 29. maaliskuuta 2011
Screamworks: Love in Theory and Practice, Chapters 1–13 on HIMin seitsemäs albumi, joka julkaistiin Suomessa 10. helmikuuta, Isossa-Britanniassa sekä Ranskassa 8. helmikuuta, Yhdysvalloissa 9. helmikuuta, Japanissa 10. helmikuuta ja Saksassa sekä Alankomaissa 12. helmikuuta vuonna 2010. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 2.
Albumi nauhoitettiin syksyn 2009 aikana Los Angelesissa, Kaliforniassa. Tuottajana toimi amerikkalainen Matt Squire, joka on tehnyt aiemmin yhteistyötä muun muassa Panic at the Disco ja Taking Back Sunday -yhtyeiden kanssa. Ensimmäinen single albumilta julkaistiin Heartkiller-kappaleesta, joka toimitettiin radioihin joulukuun 2009 alussa.[lähde? ]
Suomessa albumi myi heti julkaisuviikollaan kultaa. Albumi ylsi brittien rock-albumien listan ykköspaikalle. Albumi on myynyt suomessa noin 15.000 kappaletta, mikä on tähän mennessä yhtyeen kaikkein huonoin myyntisuoritus albumiltaan Suomessa.[lähde? ]
Albumi on kivunnut Yhdysvaltain hard rock -albumilistan ykköseksi. Kakkossijan albumi otti sarjoissa rock albums ja alternative albums. Albumi myi julkaisuviikollaan noin 20 000 kappaletta.[lähde? ]
Screamworks ylsi Billboardin Yhdysvaltain top 200 -listalla sijalle 25.[lähde? ]
Kappaleet

In Venere Veritas – 3.35
Scared to Death – 3.40
Heartkiller – 3.29
Dying Song – 3.23
Disarm Me (With Your Loneliness) – 4.01
Love, The Hardest Way – 3.19
Katherine Wheel – 3.26
In the Arms of Rain – 3.46
Ode to Solitude – 3.58
Shatter Me with Hope – 3.51
Acoustic Funeral (For Love in Limbo) – 3.57
Like St. Valentine – 3.14
The Foreboding Sense of Impending Happiness – 3.13
Kappaleet > iTunes & Nokia Music Store -versiot

Heartkiller (Live at Helldone)
Love, the Hardest Way (Live at Helldone)
Scared to Death (Live at Helldone)
Arvostelut

Imperiumi.net: 10/10
Metacritic: 61/100
Allmusic:
Rock Sound:
Soundi:
V2.fi:
Harley Earl

| Harley Earl |
| --- | --- |
 Harley Earl Buick Y-Job -auton ratissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 1893
Kuollut: 1969
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  teollinen muotoilija
Muut tiedot
Merkittävät teokset: La Salle (1927) Buick Y-Job (1937)
Harley Earl (1893–1969) oli yhdysvaltalainen teollinen muotoilija, joka sai mainetta erityisesti autonkorien tuotantomenetelmien kehittäjänä. Hänen kuuluisimmat työnsä ovat General Motorsin automallit vuoden 1927 la Salle ja vuoden 1937 Buick Y-Job.
Earl oli syntyisin perheestä, joka valmisti käsityönä autonrunkoja. Yritys myytiin Cadillacille. Tämän jälkeen Earl kehitti menetelmän autonkorien muotoilemiseen. Hänet pyydettiin vuonna 1925 General Motorsin palvelukseen, jossa hänen tunnetuimmat työnsä syntyivät yhtiön muotoilujohtajan roolissa. Muotoilutyön ohessa Earl kehitti esimerkiksi kaksivärimaalin ja kromipinnoitteen tuotantomenetelmän.
Sanomalehtiformaatti

Sanomalehtiformaatti on sanomalehden ulkoasukokonaisuus, johon vaikuttavat lehden fyysiset ominaisuudet, kuten paperilaatu, sivukoko, sivumäärä ja painojälki.
Sivukoko

Sanomalehtipaperin koolla on lehden sisältöön viittaavia konnotaatioita. Broadsheetia pidetään usein laatujournalismin formaattina historiallisista syistä, ja tabloidi voi tarkoittaa paitsi lehden kokoa, myös sensaatiohakuista ja viihteellistä sisällön tyyliä.
Broadsheet 360–410 mm x 510–550 mm, Suomessa yleensä 400 mm x 560 mm eli 224 000 mm2
Berliner ("Berliiniläinen koko")  315 × 470 mm  eli 148 050 mm2
Tabloid 280 millimetriä x 400 millimetriä eli 112 000 mm2
Pohjoissaksalainen koko
Ranskalainen koko
Eurokoko (315 x 440 mm)
Eurotabloid (esim. Sydän-Hämeen Lehti vuosina 2003–2013 , Kiuruvesi-lehti) Tätä kokoa kutsutaan myös berlineriksi.
Leikattu tabloid (esim. Kotimaa 2017– )
Hannah Osborne

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hannah Osborne vuonna 2018. |  Hannah Osborne vuonna 2018. |  Hannah Osborne vuonna 2018. |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | pariairokaksikko |  |
Hannah Osborne (s. 10. maaliskuuta 1994) on uusiseelantilainen soutaja. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa pariairokaksikossa Brooke Donoghuen parina. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui yksikössä kahdeksanneksi Sarasotassa 2017 ja Plovdivissa 2018 sekä pariaironelosessa viidenneksi Ottensheimissa 2019. Nuorten MM-kilpailuissa Osborne saavutti pariaironelosessa pronssia vuonna 2012.
Sanomalehtiteline

Sanomalehtien myyntiteline.
Sanomalehtiteline on sanoma-, aikakaus- ja iltapäivälehtien ynnä muun paperitarpeen säilyttämiseen tarkoitettu teline.
Ulkomuoto

Lehtiteline koostuu yleensä kahdesta toisiinsa nähden terävässä kulmassa olevasta tasosta, joiden väliin sanomalehdet asetetaan. Sanomalehtitelineitä on kahta, hyvin erilaista perusmallia: maatasossa seisovia, puolikorimaisia 
telineitä ja seinään kiinnitettäviä, hyllymäisiä telineitä. Jälkimmäisiä ovat esimerkiksi lehtikioskien yhteydessä olevat myyntitelineet. Seinällä pidettävä malli voi olla myös kangasta, johon taitellut poimut toimivat lehtien säilytysvälikköinä; tällainen ommeltu teline on suomalaisissa kotitalouksissa käytetty, mutta muualla maailmassa verraten tuntematon.
Puinen sanomalehtiteline.
Harley M. Kilgore

| Harley M>  Kilgore |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1893 Brown, Länsi-Virginia
Kuollut: 28. helmikuuta 1956 (63 vuotta) Bethesda, Maryland
Poliitikko
Puolue:  Demokraatit
Asema:  Yhdysvaltain senaatin jäsen (1941–1956)
Harley Martin Kilgore (11. tammikuuta 1893 Brown, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 28. helmikuuta 1956 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka edusti senaatissa Länsi-Virginiaa 1941–1956.
Kilgore valmistui Länsi-Virginian yliopiston oikeustieteelliseltä laitokselta vuonna 1914. Samana vuonna hän aloitti opettajana Länsi-Virginian Hancockissa. Vuonna 1915 hän perusti Raleighin piirikunnan ensimmäisen koulun ja toimi vuoden sen rehtorina. Vuonna 1916 Kilgore aloitti uransa lakimiehenä Beckleyn kaupungissa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli jalkaväessä 1917–1920. Hänet vapautettiin palveluksesta kapteenina. Sodan jälkeen Kilgore järkesti Länsi-Virginian kansalliskaartin, josta jäi eläkkeelle everstinä 1953.
Kilgore toimi Raleighin piirikunnan rikosoikeuden tuomarina 1933–1940. Vuonna 1940 hänet valittiin senaattiin demokraattisen puolueen listoilta. Hänet valittiin uudelleen vuonna 1946 ja 1952. Hän aloitti senaatissa 3. tammikuuta 1941 ja istui siellä aina kuolemaansa asti. Hän kuoli laivaston sairaalassa Bethesdassa vuonna 1956.
Hannah Scott

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hannah Scott |  Hannah Scott |  Hannah Scott |  |
Maa:   Iso-Britannia
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | pariaironelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Szeged 2024 | pariaironelonen |  |
|  Hopeaa | Varese 2021 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Bled 2023 | pariaironelonen |  |
Hannah Scott (s. 18. kesäkuuta 1999) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Scottin lisäksi Lauren Henry, Lola Anderson ja Georgina Brayshaw.
Scott saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa perämiehettömässä kaksikossa vuonna 2018 ja kahdeksikossa vuonna 2019. Hän saavutti pariaironelosessa Mathilda Hodgkins-Byrnen, Charlotte Hodgkins-Byrnen ja Lucy Gloverin  kanssa EM-hopeaa 2021. Samana vuonna Tokion olympialaisissa venekunta voitti B-finaalin eli sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi.
MM-kilpailuissa 2022 Scott sijoittui yksikössä viidenneksi. Vuonna 2023 hän souti jälleen pariaironelosessa ja saavutti EM-pronssia Lauren Henryn, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin.
Satsuma-luokka

| Satsuma-luokka |
| --- | --- |
 Luokkaan kuulunut Aki

Tekniset tiedot
Uppouma:  Satsuma: 19 372 t  Aki: 19 800 t
Pituus:  Satsuma: 137,16 m  Aki: 140,21 m
Leveys:  25,48 m
Syväys:  838 m
Koneteho:  Satsuma: 17 300 shp Aki: 21 600 shp
Nopeus:  Satsuma: 18,5 solmua Aki: 20 solmua
Miehistöä:  Satsuma: 887 Aki: 931
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 30,5 cm/45 tykkiä kaksoistorneissa 12 × 25,4 cm/45 tykkiä kaksiputkisina asennuksina 12 × 12 cm/40 tykkiä 4 × 8 cm /40 tykkiä 5 × 45 cm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  4 × 8 cm/28 ilmatorjuntatykkiä
Satsuma-luokka (jap. 薩摩型戦艦) oli keisarillisen Japanin laivaston kahden taistelulaivan muodostama alusluokka. Ne olivat ensimmäiset Japanissa valmistetut yli 20 000 tonnin alukset.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Satsuma | Yokosukan laivastontelakka | 15. toukokuuta 1905 | 15. marraskuuta 1906 | 25. maaliskuuta 1910 | upotettu maalilaivana 7. syyskuuta 1924 |
| Aki | Kuren laivastontelakka | 15. maaliskuuta 1906 | 14. huhtikuuta 1907 | 11. maaliskuuta 1911 | upotettu maalilaivana 7. syyskuuta 1924 |
Sankariäiti

Sankariäidin mitali
Sankariäiti (ven. Мать-героиня, Mat-geroinja) oli neuvostoliittolainen ja sittemmin venäläinen arvonimi, jota myönnettiin poikkeuksellisen monta lasta synnyttäneille äideille. Kyseessä oli Neuvostoliiton korkein mahdollinen naisille tarkoitettu kunnianosoitus.
Vastaavia titteleitä ja palkintoja jaetaan nykyään myös muissa aiemmin Neuvostoliittoon kuuluneissa ja sosialistisissa valtioissa, kuten Ukrainassa, Kazakstanissa ja Vietnamissa.
Historia

Titteli perustettiin vuonna 1944 Neuvostoliiton korkeimman neuvoston päätöksellä. Saadakseen tittelin neuvostoliittolaisen äidin tuli synnyttää ja kasvattaa vähintään 10 lasta. Titteli myönnettiin vain, jos nuorin lapsista oli 1-vuotias ja lapset eivät olleet kuolleet (poikkeuksena sotilaat ja muut sankaritekoja tehneet). Myös adoptoidut lapset laskettiin äidin lapsiksi. Tittelin lisäksi sankariäidille myönnettiin myös Äidillisen loiston ritarikunnan ja Äityismitalin tunnukset.
Ensimmäiseksi sankariäidiksi nimitettiin 12 lapsen äiti Anna Aleksahina, joka otti palkinnon vastaan Kremlissä 1. marraskuuta 1944. Aleksahinan vastaanottama sankariäidin mitali on nykyään näytillä moskovalaisessa museossa.
Tittelin vastaanottajat saivat lukuisia etuja kuten vapaalipun juniin ja pääsivät etusijalle asuntojonoissa.
Kunniamerkkiä jaettiin aina Neuvostoliiton romahtamiseen saakka, ja yhteensä noin 430 000 naista sai tittelin.
Nyky-Venäjällä

Marraskuussa 2022 Vladimir Putin palautti tittelin ja nimesi uusiksi sankariäideiksi muun muassa Ramzan Kadyrovin vaimon Medni Kadyrovan. Sankariäiti-tittelin lisäksi äidit saavat kertaluontoisen miljoonan ruplan rahapalkkion. Putinin hallinto on jo pitempään pyrkinyt ohjaamaan venäläisiä naisia hankkimaan enemmän lapsia nojaamalla ns. perinteisiin arvoihin. Tittelin saamisen ehdot ovat samat kuin neuvostoajoilla, eli lapsia täytyy olla vähintään 10 ja nuorimman täytyy olla vähintään 1-vuotias. Sodassa, terroristi-iskuissa ja luonnonkatastrofeissa kuolleet lapset lasketaan mukaan.
Silventoinen

Silventoinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aila Silventoinen (1916–1989), näyttelijä
Karri Silventoinen (s. 1972), kansanterveystieteilijä ja professori
Pekka Silventoinen (1852–1916), Pietarissa vaikuttanut kulta- ja hopeaseppämestari
Pekka Silventoinen (s. 1934), maaherra
Veikko Silventoinen (1923–2002), autokoulun opettaja ja yrittäjä, liikenneneuvos.
Entinen nimi

Alma Kuula, o.s. Silventoinen (1884–1941), oopperalaulajatar, kulta- ja hopeaseppämestari Pekka Silventoisen tytär
Oili Siikaniemi, o.s. Silventoinen (1888–1932), laulajatar, kulta- ja hopeaseppämestari Pekka Silventoisen tytär
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Silventoinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Silver & Black

| Silver & Black Luniz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 13. elokuuta 2002
 Tuottaja(t): Woverine, Mr. Lee, Felli Fell, Mark Murray, Mo' Betta & Edwin Delahoz, LT Hutton
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 45.24
 Levy-yhtiö: Rap-a-Lot/Virgin
Lunizin muut julkaisut
| Bootlegs & B-Sides 1997 | Silver & Black 2002 | We Are the Luniz 2005 |
Silver & Black on kolmas studioalbumi rap-yhtye Lunizilta. Albumi julkaistiin vuonna 2002.
Kappalelista

"Street Money" (mukana Benjilino) – 3:45
"Fuck You" (mukana C-Bo) - 4:11
"A Piece Of Me" (mukana Fat Joe) - 4:29
"Oakland Raiders" - 4:48
"Fugitive (Armed & Dangerous)" (mukana Dru Down & Benjilino) - 4:11
"Big Face Escalade" (mukana Nic Nac & Nina Ross) - 3:36
"Closer Than Close" (mukana Dru Down) - 4:49
"Issues" (mukana Devin the Dude & KB) - 4:56
"Break Me Off" (mukana Treach & IMX) - 4:10
"Swang Song" - 3:50
Saundra Santiago

Saundra Santiago ( 13. huhtikuuta 1957 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten etsivä Gina Calabresena 80-luvun hittisarjassa Miami Vice.
Sauntiagon toinen vanhempi on kuubalainen, ja toinen puertoricolainen. Perhe muutti Bronxista Homesteadiin, Floridaan, kun Saundra oli 13-vuotias.
Santiagon läpimurto oli esiintyminen Arthur Millerin Näkymä Sillalta -näytelmässä Broadwaylla. Hänellä oli myös pieni rooli HBO:n sarjassa Sopranos.
Aiheesta muualla

Virallinen fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Saundra Santiago
Käännös suomeksi
Han Xu

| Han Xu> 韩旭 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1999 (ikä 25) Shijiazhuang, Hebei, Kiina
Kansalaisuus:  Kiina
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  211 cm
Paino:  92 kg
Nyk. joukkue:  Sichuan Yuanda
Sarja:  WCBA
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2018 - 2019 2019 - 2023 2021 - 2024 :  Xinjiang Magic Deer New York Liberty Sichuan Yuanda 
Maajoukkueet
2022-2024:  Kiina
Aiheesta muualla
FIBA
Han Xu (kiin.: 韩旭; pinyin: Hán Xù, s. 31. lokakuuta 1999 Shijiazhuang, Kiina) on kiinalainen koripalloilija Han edustaa Sichuan Yuandata. Han on edustanut Kiinaa maajoukkuetasolla Pariisin olympialaisissa 2024. Han on edustanut myös New York Libertyä WNBA:ssa. Han oli ensimmäinen WNBA:han varattu kiinalaispelaaja 22 vuoteen ja nuorin varaustilauksessaan varattu pelaaja. Han oli WNBA:n pisin aktiivipelaaja ja toiseksi pisin koskaan WNBA:ssa pelannut pelaaja.
Han kieli

| Ha |
| --- | --- |
Muu nimi:  giha, ikiha, kiha
Tiedot
Alue:  Tansania
Virallinen kieli:  Tansania
Puhujia:  990 000 (2001)
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  atlantinkongolaiset kielet
Kieliryhmä:  benuenkongolaiset kielet
ISO 639-3:  haq
 Ohje 
Ha, eli giha, ikiha tai kiha, on ha-kansan puhuma bantukieli. Kieltä puhutaan Länsi-Tansaniassa Kigoman alueella. Ha on läheistä sukua Ruandan ja Burundin kielille, ja ympäröivän alueen kielet ovat keskenään ymmärrettäviä.
Käännös suomeksi
Harald Klak

Kuningas Harald Klak saapuu keisari Ludvig Hurskaan luo vuonna 826. Isaac Isacszin maalaus vuodelta 1640, Skoklosterin linna.
Harald Klak oli tanskalainen kuningas 800-luvun alkupuolella. Hän hallitsi Jyllantia ja mahdollisesti myös joitakin muita Tanskan osia. Hänen väitetään tulleen kuninkaaksi vuonna 812 yhdessä Ragnfredin kanssa, joka oli ilmeisesti hänen veljensä. Heidän vastustajansa Godfredin pojat kuitenkin karkottivat heidät, ja he joutuivat pyytämään apua frankkien keisari Ludvig Hurskaalta. Ludvigin tuella Harald palasi kuninkaaksi 819. Vuonna 826 Harald kastettiin Ingelheimissa lähellä Mainzia. Hän pyysi lähetyssaarnaajia mukaansa lähtiessään takaisin Tanskaan. Yksi mukaan tulleista lähetyssaarnaajista oli Ansgar. Godfredin pojat karkottivat Haraldin kuitenkin uudelleen Tanskasta jo vuonna 827. Hän asui sen jälkeen Friisinmaalla ja kuoli pian vuoden 840 jälkeen.
Sanomalaite

Sanomalaitteet ovat radio- ja puhelinyhteyksien kanssa käytettäviä päätelaitteita, joilla voidaan lähettää sanomia salattuna. Lähetettävä sanoma kirjoitetaan laitteen muistiin, josta se lähetetään salattuna vastaanottajalle.
Sanomalaitteet yleistyivät länsimaissa puolustusvoimien ja muiden viranomaisten käyttöön 1970-luvulla. Laitteiden kehittämistarve syntyi ennen kaikkea vaatimuksista lisätä kenttäradio- ja puhelinyhteyksien sanomien välityskykyä, vähentää puheliikennettä ja korvata erilliset, kenttäkäytössä varsin hankala- ja hidaskäyttöiset salaamislaitteet. Kaikkien käytössä olevien sanomalaitteiden keskeinen ominaisuus onkin sanoman lähettäminen lyhyenä salattuna äänipurskeena.
Sanomalaitteet Suomessa

Sanomalaitteiden kehittäminen alkoi myös Suomessa 1970-luvulla pääesikunnan ja Nokian yhteistyönä. Laajojen kenttäkokeiden jälkeen ensimmäiset laitteet otettiin käyttöön vuonna 1983. Jatkokehittämisen tuloksena syntynyt uusin versio Sanomalaite M 90 edusti alan huippuosaamista maailmassa. Vuonna 2013 ilmoitettiin, että Puolustusvoimat ottaa käyttöön Panasocin kehittämän maavoimien tietojärjestelmän eli MATI:n ja M83/90 -malli poistuu sotilaskäytöstä museoiden näyttelytiloihin. Digitaaliset salaamiskykyiset laitteet ja niistä muodostettavat sanomalaiteverkot ovat vakiinnuttaneet asemansa kaikkien puolustushaarojen ja aselajien viestiverkoissa.
Sanomalaitteet ovat radio- ja puhelinyhteyksien päätelaitteita, joten niissä itsessään ei ole lähetintä eikä vastaanotinta. Lähetettävä sanoma näppäillään vapaa- tai määrämuotoisena laitteen muistiin.
Määrämuotoisia sanomia ovat muun muassa tykistön, ilmapuolustuksen ja meripuolustuksen tulikomennot sekä tiedustelu- ja valvontailmoitukset. Salattu sanoma lähetetään laitteen lähetysmuistista vastaanottavan laitteen muistiin, jossa se muutetaan automaattisesti selväkieliseen muotoon.
Sanoma voidaan lukea vastaanottavan laitteen näytöltä, tulostaa kirjoittimelle ja tarvittaessa lähettää eteenpäin. Tyypillinen tavanomaisen sanoman lähetysaika on muutamia sekunteja.
Sanomalaite soveltuu käytettäväksi sekä kiinteissä että liikkuvissa järjestelmissä. Se voidaan asentaa kiinteisiin tiloihin, siirrettäviin kontteihin tai ajoneuvoihin. Laite on riittävän kevyt myös jalan liikkuvien joukkojen käyttöön.
Erityisesti tiedustelujoukkojen käyttöön on kehitetty kevyempi versio, partiosanomalaite. Siinä on samat perusominaisuudet kuin sanomalaitteessa. Partiosanomalaitteella voidaan lisäksi lähettää tavallista sähkötystä. Laite painaa noin yhden kilogramman ja se on uppovesitiivis.
Viestiverkoissa sanomien lähettämiseen, vastaanottamiseen ja automaattiseen välittämiseen käytetään keskussanomalaitetta. Laitteilla voidaan myös ohjata ja valvoa sanomaliikennettä sekä paikantaa verkossa olevia vikoja. Keskussanomalaite mahdollistaa samanaikaisen liikenteen usean eri verkkoon yhdistetyn keskussanomalaitteen, sanomalaitteen, partiosanomalaitteen ja tuliasemapäätteen kanssa. Keskussanomalaitteeseen voidaan liittää kirjoitin, laskin ja tietokone.
Sanomalaitejärjestelmä on pitkästä eliniästään huolimatta edelleen käytössä ja käyttökelpoinen laite tekstimuotoisten sanomien välittämiseen. Modernissa sodankäynnissä se soveltuu huonosti tai ei ollenkaan monimuotoviestien (esimerkiksi kartat), sensoriliikenteen (runsaasti lyhyitä automaattisia sanomia), laajakaistaliikenteen (esimerkiksi videokuva) tai kovia reaaliaikavaatimuksia (esimerkiksi asejärjestelmät) vaativien viestien välittämiseen.
Mallit

Sanomalaite M 90
Partiosanomalaite
Keskussanomalaite
Sanomalaite 90 kalustoesittelyssä Lappeenrannan Rakuunanmäellä lippujuhlan päivänä 2014.
Hans Tyderle

Hans Tyderlen omakuva.
Hans Tyderlen teos Gabriele.
Johannes ”Hans” Tyderle (s. 15. joulukuuta 1926 Svitavy, Tšekki) on saksalainen piirtäjä ja maalari. Vuosikymmeniä hän keskittyi enkaustiikkaan eli vahamaalaukseen. Hän on tehnyt sekä ekspressionismiin että abstraktiseen taiteeseen kuluvia teoksia. Teemoina hänen tauluissaan on muotokuvat, asetelmat, uskonnolliset aiheet ja erotiikka, harvemmin maisemat.
Hän signeeraa taulunsa lyhenteellä ”Ha Ty”.
Hans Verèl

Hans Verèl (21. huhtikuuta 1953 Rotterdam, Alankomaat – 9. marraskuuta 2019) oli hollantilainen jalkapalloilija, joka toimi uransa jälkeen valmentajana.
Pelaajana Verèl edusti Sparta Rotterdamia (1972–1976), SVV:tä (1976–1977) ja FC Den Boschia (1977–1978). Heti peliuransa jälkeen hän aloitti valmentamisen, aluksi Den Boschin apuvalmentajana vuosina 1978–1981 ja toimi sittemmin seuran päävalmentajana vuoteen 1984 saakka. Hän on valmentanut myös RBC Roosendaalia (1984–1987), NAC Bredaa (1987–1990), Dordrechtia (1990–1992), RKC Waalwijkia (1992–1994) sekä uzbekistanilaista Pahtakoria (1994–1996), jonka jälkeen toimi vuosina 1996–2001 Willem II:n apuvalmentajana ja yhden kauden Fortuna Sittardin päävalmentajana.
Hannah Ryggen

Hans ja Hannah Ryggen
Hannah Ryggen  (21. maaliskuuta 1894 Malmö, Ruotsi – 2. helmikuuta 1970) oli ruotsalaissyntyinen norjalainen tekstiilitaiteilija, joka tuli tunnetuksi poliittisesti kantaa ottavista töistään.
Hanna Jönsson kasvoi Ruotsissa ja opiskeli ensin opettajaksi. Hän oli kuitenkin kiinnostunut kuvataiteista, ja lähti opintomatkalle Dresdeniin vuonna 1922. Siellä hän tapasi norjalaisen taiteilijan Hans Ryggenin, meni tämän kanssa naimisiin ja muutti tämän kotitilalle Ørlandiin lähelle Trondheimia.
Ryggen teki seinävaatteensa aivan alusta alkaen itse, käyttäen omien lampaidensa villaa jonka hän värjäsi osittain kasviväreillä ja kutoi seinävaatteeksi kotitekoista kudontakehystä käyttäen.
Ryggenin tuotanto kattaa yli sata suurikokoista seinävaatetta. Niitä oli esillä Venetsian biennaalissa 1964.
Ryggenin töitä oli esillä myös Kasselin Documentassa vuonna 2012. ja Modern Art Oxfordissa 2017.
Aiheesta muualla

Hannah Ryggenin teoksia Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum (englanniksi) (norjaksi) (saksaksi)