Isänmaallinen puolue (Turkki)
Historia

Puolueen historia on monipolvinen johtuen paitsi Turkin vasemmiston linjaerimielisyyksistä, myös Turkin hallitusten toimista vallankumouksellisiksi luokittelemiaan vasemmistoryhmiä vastaan. Puolueiden tultua kielletyiksi ja johtajien usein joksikin aikaa vangituiksi, nämä ovat kohta perustaneet uuden puolueen uudella nimellä. Kaikissa tässä käsitellyissä liikkeissä on ollut mukana kantavana voimana 1942 syntynyt Doğu Perinçek, joka on toiminut nykyisenkin puolueen puheenjohtajana sen perustamisesta lähtien, eli vuodesta 2015.
Työväen Puolue IP perustettiin 1992 ja muutti 15. helmikuuta 2015 nimensä Isänmaalliseksi puolueeksi. Puolueen ohjelma ja säännöt säilyivät ennallaan ja Perinçek jatkoi sen johdossa. Puolueen itsensä mielestä puolueen juuret ulottuvat eri nimillä vuoteen 1919, jolloin sen alkuperäisenä edeltäjänään pitämänsä Turkin Työläisten ja Maanviljelijöiden Sosialistinen Puolue perustettiin.
Sosialistinen liike oli kokonaan kielletty Turkissa 1950-1960. Turkin 1960 sotilasvallankaappauksen myötä maa sai uuden perustuslain ja poliittinen toiminta vapautui. Nyt laillinen vasemmisto alkoi toimia monimuotoisena ja vasemmistoradikaalit, sosiaalidemokraatit, ammattiyhdistysliike ja marxistit olivat kaikki aktiivisia ja kutsuivat kaikki itseään sosialisteiksi. Vain jo 1920-luvulla Turkkiin syntynyt "virallinen" Turkin kommunistinen puolue TKP oli edelleen kielletty ja toimi maan alla.
Vuosina 1961-1971 paljon sosialistien toiminnasta kanavoitui laillisen, 1961 perustetun, marxistisen Turkin työväenpuolue TIP:n kautta. Heikommin järjestäytyneet vasemmistoryhmät tukivat aluksi TIP:tä, mutta myöhemmin riitautuivat sen kanssa. Nämä ryhmät edustivat laajaa kirjoa sosiaalidemokraattisen Tasavaltalaisen kansanpuolueen CHP:n vasemmasta siivestä aina salassa toimiviin toimiviin marxilaisiin järjestöihin. Ideologiset riidat ja TIP:n heikko vaalimenestys 1969 vaaleissa johti sosialistileirissä kriisiin ja vuoden 1971 tienoilla TIP jakautui. Vantasin mukaan toinen ryhmistä kannatti niin sanottua "sosialistisen vallankumouksen strategiaa", toisen edustaessa asteittaista "kansallista ja demokraattista vallankumousta" tiellä sosialistiseen yhteiskuntaan. Yksi kahtiajaon syy tai seuraus oli radikaali opiskelijajärjestö Devrimci Gençlik (Turkin Vallankumouksellinen Nuorisojärjestö), jossa moni tulevista vasemmistojärjestöjen johtajista oli aktiivisesti mukana. Pian hallitus kielsi TIP:n toiminnan ensimmäisen kerran vuoden 1971 sotilasvallankaappauksen jälkeen.
1968 jälkimmäistä kantaa edustanut Doğu Perinçek ystävineen erosi puolueesta, jonka eri mieltä ollut 
johto oli sitoutunut Devrimci Gençlikiin (joka myös kiellettiin 1971). Samana vuonna nämä "tieteelliset sosialistit" alkoivat julkaista sosialistista poliittista teoriaa käsittelevää aikakauslehteä nimeltä Aydınlık. Sen mukaan ryhmää alettiin kutsua "Aydınlık-liikkeeksi". Samana vuonna kun Hallitus 1971 kielsi olemassa olleiden kommunistisien liikeiden toimintaa, liikkeen riveistä sai syntynsä uusi puolue Turkin Työläisten ja Talonpoikien Vallankumouspuolue TIIKP (1971-1978). 1972 İbrahim Kaypakkaya ja muita suoran toiminnan kannattajia erosi TİİKP:stä ja muodosti oman ryhmän, Turkin Kommunistinen puolue/Marxilais-Leninistit (turk. Türkiye Komünist Partisi/Marksist-Leninist TKP/ML). Kaypakkaya kuoli vankilassa 1973, mutta ryhmittymä on jatkanut maolaisena ääriryhmänä toimintaansa aina 2010-luvulle ja tehnyt Turkissa terrori-iskuja.
TIIKP ei tullut koskaan lailliseksi puolueeksi toisin kuin sen seuraaja TIKP.
1970-luvun alussa Turkin sosialistinen liike menestyi edustamalla taas virallisten puolueitten kautta, mutta oli edelleen riitainen. Vasta perustettu TKIP vastusti sekä äärioikeistolaista Ülkücü Ocaklarıa että äärivasemmistolaista, kanssallismielistä maolaista ryhmittymää Devrimci Yol'ia, kuin myös TKP:n neuvostomielisiä kommunisteja, joita TKIP piti "sosiaalifasisteina". 1970-luvulla syntyi myös Abdullah Öcalanin marxilais-leninistinen Kurdistanin työväenpuolue PKK.
Kansallismielinen toimintapuolue MHP:n tukeman äärioikeiston ja äärivasemmiston väkivaltainen valtakamppailu ja julkisuuden henkilöiden yleistyneet murhat sai 1980 maan asevoimat jälleen puuttumaan tilanteeseen ja hätätilalainsäädännön myötä aloitetut terrorismin vastaiset toimet kohdistuivat molempiin osapuoliin. Asevoimien interventiot 1971 ja 1980 saivat monet äärivasemmistolaiset johtajat muuttamaan maasta, eritoten Saksaan, jota he saattoivat jatkaa toimintaansa. Perinçek oli ollut 1978 perustamassa Turkin Työläisten ja Talonpoikien Puoluetta TIKP:tä, joka kannusti "taisteluun imperialismia, sosiaali-imperialismia ja feodalismia vastaan". Sotilasvallankaappauksen seurauksena myös tämä puolue julistettiin laittomaksi ja sen johto, mukaan lukien puheenjohtajana toiminut Perinçek vangittiin (ja hänen entisen puolueensa TIP:n toiminta lakkautettiin toistamiseen). Tämän jälkeen hän johti 1988 perustettua Sosialistista Puoluetta, jonka toiminta jäi lyhytaikaiseksi hallituksen kiellettyä sen 1992. Sen johdosta perustettiin uusi puolue nimeltään Työväen Puolue (1992-2015).
Doğu Perinçek oli vangittuna vallankumouksellisuudesta epäiltynä 2008-2014 niin sanotun Ergenekon-tutkinnan aikana. Siinä Turkin hallitus yritti paljastaa sitä vastaan suunnatun sekularistien salaliiton. Vuonna 2015 Työväen Puolue vaihtoi nimensä  Isänmaalliseksi Puolueeksi (Vatan Partisi, Vatan) (2015-)