stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kultainen liiga 2006
Osakilpailut > ISTAF

ISTAF järjestettiin Berliinissä 3. syyskuuta.
Miehet
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Asafa Powell | 9,86 |  Tyson Gay | 9,96 |  Scott Leonard | 10,07 |
| 400 m |  Jeremy Wariner | 44,26 |  Gary Kikaya | 44,43 |  LaShawn Merritt | 44,78 |
| 800 m |  Mbulaeni Mulaudzi | 1.44,37 |  William Yiampoy | 1.44,91 |  Bram Som | 1.45,10 |
| 1 500 m |  Augustine Kiprono Choge | 3.32,48 |  Saif Saaeed Shaheen | 3.33,51 |  Elkanah Onkware Angwenyi | 3.34,23 |
| 3 000 m |  Jesús España | 7.56,36 |  Adrian Blincoe | 7.56,87 |  Vjatšeslav Šabunin | 7.57,35 |
| 5 000 m |  Kenenisa Bekele | 12.57,74 |  Tariku Bekele | 13.04,83 |  Abreham Cherkos Feleke | 13.05,40 |
| 110 m aidat |  David Oliver | 13,25 |  Allen Johnson | 13,29 |  Aries Merritt | 13,32 |
| Seiväshyppy |  Steven Hooker | 596 |  Paul Burgess | 591 |  Danny Ecker | 581 |
| Pituushyppy |  Irving Saladino | 835 |  Loúis Tsátoumas | 830 |  Gable Garenamotse | 817 |
| Kuulantyöntö |  Reese Hoffa | 21,14 |  Rutger Smith | 20,63 |  Ralf Bartels | 20,50 |
| Keihäänheitto |  Andreas Thorkildsen | 87,43 |  Tero Pitkämäki | 87,11 |  Peter Esenwein | 81,74 |
Naiset
| Laji | 1>  sija | Aika /  tulos | 2>  sija | Aika /  tulos | 3>  sija | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Sherone Simpson | 10,92 |  Me'Lisa Barber | 11,21 |  Debbie Ferguson | 11,24 |
| 400 m |  Sanya Richards | 49,81 |  DeeDee Trotter | 50,87 |  Novlene Williams | 51,03 |
| 5 000 m |  Meseret Defar | 15.02,51 |  Tirunesh Dibaba | 15.02,87 |  Meselech Melkamu | 15.05,82 |
| 100 m aidat |  Virginia Powell | 12,72 |  Brigitte Foster-Hylton | 12,80 |  Perdita Felicien | 12,81 |
| Korkeushyppy |  Tia Hellebaut | 200 |  Kajsa Bergqvist | 200 |  Ruth Beitia | 197 |
| Kiekonheitto |  Franka Dietzsch | 64,47 |  Darja Pištšalnikova | 62,17 |  Anna Söderberg | 61,78 |
| Keihäänheitto |  Barbora Špotáková | 64,30 |  Steffi Nerius | 64,22 |  Christina Obergföll | 62,77 |
Senusret I

Kuva Senusret I:n veistoksen osasta Altes Museumissa Berliinissä.
Senusret I oli muinaista Egyptiä 12. dynastian aikaan vuosina 1955–1920 eaa. hallinnut faarao.
Senusretin pyramidi

Senusret rakennutti pyramidin nimeltä "Senusret katselee kahta maata" el-Lishtiin hänen isänsä Amenemhet I:n pyramidin, joka on hieman tätä pienempi,  viereen. Senusretin pyramidi on rakenteeltaan melko omituinen, sillä se muodostuu pienehköistä huoneista, jotka täytettiin hiekalla ja sitten peitettiin kahdella kerroksella kalkkikiveä. Tämä rakenne ei kuitenkaan osoittautunut kovin kestävästi ja pyramidista onkin enää jäljellä pelkät rauniot, jotka sijaitsevat Kairoon johtavan tien läheisyydessä.
Senusretin pyramidin lähellä on kymmenen pienempää pyramidia, joista yhdeksän on hänen vaimoilleen ja yksi kuningatar Nefrulle. Nefrun pyramidissa on hänen nimensä kirjoitettu kartussin sisään. Tämä on vanhin löytö jossa muun kuin faaraon nimelle näin on tehty. Nefrun pyramidi on nykyisin suurimmaksi osaksi veden alla eikä yksikään nykyajan arkeologi ole sitä tutkinut.
Senusretin hautatemppeliin tehtiin kaivauksia vuonna 1894, joiden yhteydessä se tuhottiin lähes täysin, mikä oli hyvin tyypillistä tuon ajan alkukantaisille kaivausmenetelmille. Tuona aikana ei rakennusta osattu vielä kartoittaa, joten sen tarkka rakenne on tuntematon. Sisältä löytyi kuitenkin kahdeksan suurta seisovaa ja kymmenen istuvaa patsasta.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Amenemhet I | Egyptin faarao 12. dynastia | Seuraaja: Amenemhet II |
Ladyhawke

| Ladyhawke |
| --- | --- |
 Ladyhawke esiintymässä vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: Masterton 
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  indierock, elektropop, new wave
Levy-yhtiöt:  Modular Recordings
Aiheesta muualla
www.ladyhawkemusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ladyhawke (oik. Phillipa ”Pip” Brown) on uusiseelantilainen indielaulaja, joka julkaisi samannimisen debyyttialbuminsa syyskuussa 2008. Hänet tunnetaan parhaiten singleistään Paris Is Burning ja My Delirium. Hänellä on Aspergerin oireyhtymä.
Diskografia > Albumit

Ladyhawke (2008)
Anxiety (2012)
Wild Things (2016)
Time Flies (2021)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Ladyhawke Myspacessa (englanniksi)
San Lorenzon kirkko

San Lorenzon kirkko Firenzessä.
San Lorenzo
San Lorenzon kirkko Firenzessä on yksi merkittävimmistä renessanssityylisistä rakennuksista Firenzessä. Pyhä Ambrose vihki alkuperäisen kirkon käyttöön vuonna 393, ja se rakennettiin uusiksi romaaniseen tyyliin 1100-luvulla. Vuonna 1418 Giovanni de' Medici tilasi kirkon laajennustyön Filippo Brunelleschilta. Brunelleschi suunnitteli kirkkoon suuria muutoksia: hän suunnitteli kirkon kupolin ja kuinka se voitaisiin rakentaa ilman minkäänlaisia tukirakennelmia. Hän aloitti julkisivun rakennustyön, joka kuitenkin jäi kesken marmorin kuljetusvaikeuksien takia.
Brunelleschi kuoli ennen kuin uudistustyöt olivat valmiit. Michelangelo suunnitteli uuden marmorijulkisivun, jota ei toteutettu. Donatello suunnitteli kaksi saarnastuolia, jotka hänen oppilaansa toteuttivat. Donatello myös sisusti Brunelleschin piirtämän sakariston.
San Lorenzon kirkko oli Medici-suvun perhekirkko, ja sinne on haudattu useita suvun jäseniä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
La Vengeance d’une femme

| La Vengeance d’une femme |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Doillon
Käsikirjoittaja:   Jacques Doillon  Jean-François Goyet 
Perustuu:  Fjodor Dostojevskin romaaniin Ikuinen aviomies (Вечный муж; Vetšnyi muž, 1870)
Tuottaja:  Alain Sarde
Kuvaaja:  Patrick Blossier
Leikkaaja:  Catherine Quesemand
Pääosat:   Isabelle Huppert  Béatrice Dalle 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Sara Films
Ensi-ilta:   1990-1-1010. tammikuuta 1990 (Ranska)  
Kesto:  133 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
La Vengeance d’une femme on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Jacques Doillonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Béatrice Dalle. Jacques Doillon ja Jean-François Goyet laativat elokuvan käsikirjoituksen, joka perustuu Fjodor Dostojevskin romaaniin Ikuinen aviomies (Вечный муж; Vetšnyi muž, 1870). Elokuvan tuottajana oli Alain Sarde.
Elokuva kilpaili vuoden 1990 Berliinin elokuvajuhlien pääkilpailussa, jossa Jacques Doillon oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi.
Juoni

Suzy (Béatrice Dalle) saapuu Pariisiin ottaakseen osaa itsemurhan tehneen rakastajansa, Andrén, hautajaisiin. Cécile (Isabelle Huppert), Andrén vaimo, pitää Suzya vastuussa aviomiehensä itsemurhasta. Kostonhimoinen Cécile yrittää saada Suzylta tunnustuksen pelaamalla tämän kanssa psykologista peliä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Cécile   |
|  Béatrice Dalle  | … |  Suzy   |
|  Jean-Louis Murat  | … |  Stéphane   |
|  Laurence Côte  | … |  Laurence   |
|  Sebastian Roché  | … |  välittäjä   |
Tuotanto

La Vengeance d’une femme kuvattiin Pariisissa vuonna 1989 ja sen tuotantoyhtiönä oli Sara Films.
Julkaisu ja vastaanotto

La Vengeance d’une femme sai ensi-iltansa Ranskassa 10. tammikuuta 1990 ja oli AMLF:n teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 184 221 katsojaa.
Aiheesta muualla

La Vengeance d’une femme Internet Movie Databasessa (englanniksi)
La Vengeance d’une femme AllMoviessa. (englanniksi)
La Vengeance d’une femme AlloCinéssä (ranskaksi)
La Vengeance d’une femme UniFrancessa (ranskaksi)
Lady in Satin

| Lady in Satin Billie Holiday |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: kesäkuu 1958
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Irving Townsend
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 44.36
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Billie Holidayn muut studioalbumit
| All or Nothing at All 1957 | Lady in Satin 1958 | Last Recordings 1959 |
Lady In Satin on jazz-laulaja Billie Holidayn vuonna 1958 levyttämä albumi. Albumilla esiintyy myös bändinjohtaja Ray Ellis.
Albumi oli viimeinen Holidayn eläessä julkaistu, sillä hän kuoli seuraavana vuonna 1959. Albumilla laulajan ääni alkaa olla vuosia jatkuneen heroiininkäytön karkeuttama. Vaikutelmaa korostaa Ray Ellisin ”satiininpehmeä” sovitustyyli.
Lady in Satin valittiin vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I’m a Fool to Want You | Joel Herron, Frank Sinatra, Jack Wolf | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | For Heaven’s Sake | Elise Bretton, Sherman Edwards, Donald Meyer | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | You Don’t Know What Love Is | Gene DePaul, Don Raye | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Get Along Without You Very Well | Hoagy Carmichael | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | For All We Know | J. Fred Coots, Sam M. Lewis | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Violets for Your Furs | Tom Adair, Matt Dennis | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | You’ve Changed | Bill Carey, Carl Fischer | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | It’s Easy to Remember | Lorenz Hart, Richard Rodgers | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | But Beautiful | san. Johnny Burke, säv. Jimmy Van Heusen | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Glad to Be Unhappy | Lorenz Hart, Richard Rodgers | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I’ll Be Around | Alec Wilder | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The End of a Love Affair (Mono Version)  | Edward Redding | 4.46 |  |  |  |  |  |  |
| CD-version bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | I’m a Fool to Want You | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | I’m a Fool to Want You | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | The End of a Love Affair: The Audio Story | 9.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | The End of a Love Affair | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Lady in Satin Discogsissa. (englanniksi)
Samuel Adams

| Samuel Adams |
| --- | --- |
 John Singleton Copley, Samuel Adamsin muotokuva, noin 1772.
Massachusettsin kuvernööri
 1794–1797  
Edeltäjä:  John Hancock
Seuraaja:  Increase Sumner
Massachusettsin varakuvernööri
 1789–1794  
Edeltäjä:  Benjamin Lincoln
Seuraaja:  Moses Gill
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1722 Boston, Massachusetts Bayn provinssi, Brittiläinen Amerikka
Kuollut: 2. lokakuuta 1803 (81 vuotta) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  demokraattis-republikaaninen puolue (1790-luvulla)
 Nimikirjoitus
Samuel Adams (27. syyskuuta 1722 (J: 16. syyskuuta) Boston, Massachusetts Bayn provinssi, Brittiläinen Amerikka – 2. lokakuuta 1803 Boston, Massachusetts) oli Amerikan vallankumoukseen johtaneen isänmaallisen liikkeen keskeisimpiä johtajia ja yksi Yhdysvaltain perustajaisistä. Hän oli mukana järjestämässä brittihallinnon vastaisia protesteja, kuten Bostonin teekutsuja. Kirjailijana ja ajattelijana Adams puki sanoiksi ne tasavaltalaiset periaatteet, joilla Yhdysvaltain poliittista kulttuuria muokattiin.
Perintö

Samuel Adamsin nimeä on myöhemmin käytetty monissa kaupallisissa ja ei-kaupallisissa yhteyksissä. Boston Beer Company lanseerasi myöhemmin olutalan palkintoja voittaneen Samuel Adams Boston Lagerin vuonna 1985. Samuel Adams oli myös oluenpanija, joka peri taidon isältään.. Adamsin nimeä kantavia hyväntekeväisyysjärjestöjä ovat Sam Adams Alliance ja Sam Adams Foundation.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samuel Adams Wikimedia Commonsissa
Samuel Adamsin hauta.
Käsipallo kesäolympialaisissa 1936

| Käsipallo kesäolympialaisissa 1936 |
| --- | --- |
Joukkueet:  6
Isäntämaa:   Saksa
Kaupungit:  Berliini
Ajankohta:  6.–14. elokuuta 1936
 
Mitalistit
–  Kulta:   Saksa
–  Hopea:   Itävalta
–  Pronssi:   Sveitsi
 
Ottelut:  13
  1972 →
Käsipallo
Berliinin vuoden 1936 kesäolympialaisissa pelattiin käsipalloa ensimmäisen kerran olympiatasolla. Kerta oli myös viimeinen aina Münchenin vuoden 1972 olympialaisiin asti, jolloin laji palautettiin olympialaisten ohjelmaan.
Berliinin olympialaisten käsipalloturnaus poikkesi paljon nykyisestä, sillä laji käytiin ulkona jalkapallokenttää muistuttavalla peliareenalla. Yhteensä kuusi maata osallistui Berliinin olympialaisten käsipalloturnaukseen: joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon, jossa ne kohtasivat toisensa kerran. Lohkojen kaksi parasta maata selviytyivät jatkolohkoon, ja alkulohkojen kolmansiksi sijoittuneet joukkueet pelasivat sijoista 5–6.
Jatkolohkossa joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran, ja lopulliset sijoitukset selvisivät jatkolohkon tulosten perusteella. Isäntämaa Saksan pelaajat saivat kunnian olla kaikkien aikojen ensimmäiset käsipallon olympiavoittajat.
Osallistujat

Jokainen osallistujamaa sai lähettää maksimissaan 22 pelaajan joukkueen. Berliinissä vähintään yhdessä ottelussa käsipalloa pelasi yhteensä 105 pelaajaa seuraavasti:
Itävalta – 22 pelaajaa
Saksa – 22 pelaajaa
Unkari – 16 pelaajaa
Romania – 15 pelaajaa
Sveitsi – 17 pelaajaa
Yhdysvallat – 13 pelaajaa
Tulokset > Alkulohkot > Lohko A

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saksa  | 2 |  2  |  0  |  0  |  51 |  1  | +50 | 4 |
|  Unkari  | 2 |  1  |  0  |  1  |  7  |  24 | -17 | 2 |
|  Yhdysvallat  | 2 |  0  |  0  |  2  |  3  |  36 | -33 | 0 |
Tulokset > Alkulohkot > Lohko B

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta  | 2 |  2  |  0  |  0  |  32 |  6  | +26 | 4 |
|  Sveitsi  | 2 |  1  |  0  |  1  |  11 |  20 | -9 | 2 |
|  Romania  | 2 |  0  |  0  |  2  |  9  |  26 | -17 | 0 |
Tulokset > Jatkolohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saksa  | 3 |  3  |  0  |  0  |  45  |  18  | +27 | 6 |
|  Itävalta  | 3 |  2  |  0  |  1  |  28  |  23  | +5 | 4 |
|  Sveitsi  | 3 |  1  |  0  |  2  |  22  |  32  | -10 | 2 |
|  Unkari  | 3 |  0  |  0  |  3  |  18  |  40  | -22 | 0 |
Mitalistit

| Sija | Maa | Pelaajat |
| --- | --- | --- |
|  |  Saksa | Karl Kreutzberg, Arthur Knautz, Willi Bandholz, Hans Keiter, Wilhelm Brinkmann, Rudolf Stahl, Fritz Spengler, Erich Herrmann, Günther Ortmann, Wilhelm Baumann, Fritz Fromm, Heinz Körvers, Wilhelm Müller, Georg Dascher, Kurt Dossin, Hermann Hansen, Edgar Reinhardt, Hans Theilig, Helmut Berthold, Alfred Klingler, Helmut Braselmann, Heinrich Keimig |
|  | Itävalta  | Franz Bartl, Franz Berghammer, Franz Bistricky, Franz Brunner, Johann Houschka, Emil Juracka, Ferdinand Kiefler, Josef Krejci, Otto Licha, Friedrich Maurer, Anton Perwein, Siegfried Powolny, Siegfried Purner, Walter Reisp, Alfred Schmalzer, Alois Schnabel, Ludwig Schuberth, Johann Tauscher, Jaroslav Volak, Leopold Wohlrab, Friedrich Wurmböck, Johann Zehetner |
|  | Sveitsi  | Max Bloesch, Rolf Fäs, Burkhard Gantenbein, Willy Gysi, Erland Herkenrath, Ernst Hufschmid, Willy Hufschmid, Werner Meyer, Georg Mischon, Willy Schäfer, Werner Scheurmann, Edy Schmid, Erich Schmitt, Eugen Seiterle, Max Streib, Robert Studer, Rudolf Wirz |
Olympialaiset
Scott Glennie

| Scott Glennie |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1991 (ikä 33) Winnipeg, MB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Dallas Stars Texas Stars
Sarja:  NHL-seura AHL
Pelinumero:  15
NHL-varaus:  8. varaus, 2009 Dallas Stars
Scott Glennie (s. 22. helmikuuta 1991 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa NHL-joukkue Dallas Starsin farmijoukkueessa, AHL:n Texas Starsissa.
Ura

Brandon Wheat Kings varasi Glennien 29. pelaajana WHL:ään kesällä 2006. Hän pelasi kauden 2006–2007 Manitoban paikallista juniorisarjaa Winnipeg Wildin joukkueessa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Brandoniin. Tulokaskaudella 16-vuotias Glennie teki pisteet 26+32=58. Hän oli Wheat Kingsin kolmanneksi paras maalintekijä.
Glennien toisesta WHL-kaudesta 2008–2009 jäi 15 ottelua väliin murtuneen kyynärpään takia, mutta hän teki tulokaskauttaan paremmat tehopisteet 28+42=70. Glennie jakoi pisteillä 3+15=18 kevään 2009 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Brayden Schennin kanssa. Hän voitti lisäksi joukkueen sisäisen syöttöpörssin. Dallas Stars varasi Glennien koko NHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana kesällä 2009.
Kaudella 2009–2010 Glennie sijoittui Wheat Kingsin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi ja syöttöpörssissä toiseksi. Hän teki heinäkuussa 2010 kolmivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa. Glennie kuitenkin palautettiin harjoitusleirin jälkeen takaisin Wheat Kingsiin, jonka toiseksi paras pistemies hän oli Mark Stonen jälkeen pisteillä 35+56=91. Glennie oli WHL:n pistepörssissä kahdeksas.
Huhtikuussa 2011 Glennie siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Texas Starsiin. Hän pelasi joukkueessa neljä runkosarja- ja kuusi pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Glennie on pelannut pelasi Texas Starsissa vuodesta 2011 lähtien.
Maajoukkue

Glennie voitti Canada Westernin joukkueessa pronssia alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengesta vuonna 2008.
Pelityyli

Glennien vahvuudet ovat käsissä ja maalintekotaidoissa. Hän pelaa rightilta.
Michael Avallone

Michael Angelo Avallone  (27. lokakuuta 1924 New York – 26. helmikuuta 1999 Los Angeles) oli tuottelias rikoskertomusten ja agenttitarinoiden kirjoittaja. Hän teki myös televisiosarjoihin ja elokuviin perustuvia romaaneja ja toimitti lehtiä. Avallone julkaisi yli 220 kioskikirjaa ja käytti ainakin neljäätoista salanimeä. Avallonelta on suomennettu yksi teos, muutama novelli ja salanimillä kirjoitettuja kioskikirjoja.
Shahar Pe'er

| Shahar Pe'er |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Israel
Tennispelaaja
Pituus:  170 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2004–
Palkintorahat:  5 148 411 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  11. (31.1.2011)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  412–276
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2007)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2006, 2007, 2010)
Wimbledon:  4. kierros (2008)
Yhdysvaltain avoimet:  puolivälierät (2007)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  14. (12.5.2008)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  189–175
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Shahar Pe'er (Hep.: שחר פאר, s. 1. toukokuuta 1987 Jerusalem, Israel) on israelilainen tennispelaaja.
Saavutuksia

Shahar Pe'er oli vuoden 2011 tammikuun kaksinpelin maailmanlistan 11:nnella sijallaan korkeimmalle koskaan rankattu israelilaispelaaja. Hän oli korkeimmillaan nelinpelin maailmanlistalla sijalla 14 toukokuussa 2008. Ammattilaisena hän on pelannut vuodesta 2004 lähtien. Palkintorahoja hän on tienannut urallaan yli 4,5 miljoonaa dollaria. Urallaan hän on voittanut kuusi WTA-kiertueen turnausta kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa hänen parhaat saavutuksensa ovat puolivälieriin pääsy vuoden 2007 Australian sekä Yhdysvaltain avoimissa.
San Luis -luokka

| San Luis -luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  990 t (arqueo)
Pituus:  38,4 m (köli)
Leveys:  12,88 m
Syväys:  6,45 m
Aseistus
Meritorjunta:  alempi tykkikansi: 24 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 26 x 12 naulan tykkiä puolikansi: 10 x 6 naulan tykkiä
San Luis -luokka oli Espanjan laivaston kuuden kaksikantisen 60-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Vuoden 1721 laivasto-ohjelmassa tilattiin Guarnizosta Antonio Gaztañetan suunnittelemat viisi linjalaivaa ja kuusi fregattia. Töitä valvomaan määrättiin Lorenzo de Arzueta. Guarnizon uusi telakka vastaanotti Ranskan joukkojen 1719 tuhoamien Santoñan ja Pasajesin telakoiden työt. Linjalaivoista yksi oli 80-tykkinen San Felipe ja loput neljä muodostivat San Luis luokan.
Ciprián Autrán ja Juan-Pedro Boyer suunnittelivat suurennetun Gaztañetan suunnitelmiin perustuvan aluksen, joita valmistettiin kaksi parannettuna San Luis -luokkana. Alusten pituus oli 46,33 metriä ja leveys 14,63 metriä. Aseistus oli sama kuin alkuperäisessä suunnitelmassa.
Alukset

| Nimi (lempinimi) | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| San Luis | Astillero Real, Guarnizo, Santander |  | 1724 |  | poistettu laivastoluettelosta 19. syyskuuta 1745 |
| San Fernando | Guarnizo |  | 1723 | 19. maaliskuuta 1725 | palveluksesta 1756 romutettu 1769 |
| San Carlos | Guarnizo |  | 1724 | 11. syyskuuta 1726 | miehistönsä upottama 5. huhtikuuta 1741 |
| San Antonio | Guarnizo |  | 1725 | 1. tammikuuta 1727 | palveluksesta syyskuussa 1750 |
| Santiago | Guarnizo |  | 1729 | 14. helmikuuta 1729 | romutettu 1745 |
| San Isidro | Guarnizo |  | 1730 |  | poltettu 2. maaliskuuta 1743 |
Scott Gomez

| Scott Gomez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1979 (ikä 44) Anchorage, Alaska
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Gomer
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2016
Seurat:  New Jersey Devils (NHL)  Alaska Aces (ECHL) New York Rangers (NHL)  Montreal Canadiens (NHL)  San Jose Sharks (NHL) Florida Panthers (NHL)   St. Louis Blues (NHL)   Hershey Bears (AHL)   Ottawa Senators (NHL)
NHL-varaus:  27. varaus, 1998 New Jersey Devils
Scott Carlos Gomez (s. 23. joulukuuta 1979 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Gomez pelasi urallaan yli 1 000 ottelua NHL-liigassa. Suurimman osan urastaan hän pelasi New Jersey Devilsissä.
Ura

New Jersey Devils valitsi Gomezin NHL:n varaustilaisuudessa 1998 numerolla 27. Hän oli sitä ennen pelannut WHL:ssä Tri-City Americans joukkueessa. Gomez oli ensimmäinen latino NHL-pelaaja, ja heti tulokaskaudellaan pelasi loistavasti ja palkittiin Calder Memorial Trophyn parhaana tulokkaana. New Jersey voitti myös tuolloin Stanley Cupin. Kaudella 2002–2003 Gomez voitti toisen Stanley Cupinsa. NHL:n työsulun aikana hän pelasi ECHL:ssä voittaen liigan pistepörssin ja ollen näin ECHL:n arvokkain pelaaja kaudella 2004–2005.
Kaudella 2005–2006 Gomez teki uuden piste-ennätyksensä, kun hän viimeisteli tehot 33+51 82 pelissä. Kesällä 2006 New Jersey teki uuden vuoden jatkosopimuksen Gomezin kanssa. Seuraavana kesänä Gomez allekirjoitti pitkän sopimuksen New York Rangersin kanssa . Kesällä 2009 hänet kuitenkin treidattiin Montreal Canadiensiin, sieltä hän kuitenkin suuntasi vielä San Jose Sharksiin ja lopulta 2012–2013 Florida Panthersiin. Viime kaudella Panthersissa Gomez pelasi 46 ottelussa ja teki niissä 12 tehopistettä. 1. Joulukuuta 2014 Gomez palasi uudelleen New Jersey Devilsiin, mutta sopimuksen pituutta ja arvoa ei kerrottu julkisuuteen.
Syksyllä 2015 St. Louis Blues hankki konkarihyökkääjän yhden vuoden sopimuksella korvaamaan loukkaantunutta Patrik Berglundia. Gomez pelasi St. Louisissa vain 21 ottelua, jonka jälkeen hänen sopimuksensa purettiin. Gomez teki joulukuussa 2015 try out -sopimuksen AHL-liigan Hershey Bearsin kanssa, mutta sopimusta ei jatkettu sen päättyessä tammikuussa. Ottawa Senators palkkasi Gomezin vielä maaliskuussa 2016 ja hän pelasi joukkueessa runkosarjan loput 13 ottelua.
Elokuussa 2016 Gomez ilmoitti lopettavan ammattilaisuransa.
Ura > Kansainvälinen ura

Gomez on edustanut Yhdysvaltoja kaksissa aikuisten arvokisoissa. Hän oli mukana maailmancupissa 2004, kun USA sijoittui neljänneksi ja Torinon talviolympialaisissa 2006.
Gomez pelasi Yhdysvaltojen puolesta myös vuoden 1998 ja 1999 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa.
Tilastot > Palkinnot

1999–2000: Calder Memorial Trophy
2004–2005: Pistepörssin voitto (ECHL)
2004–2005: Arvokkain pelaaja (ECHL)