stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rotterdam Ahoy
Tapahtumia

Rotterdam Ahoy on järjestänyt Rotterdamin avointa tennisturnausta sekä Six Days of Rottedam -pyöräilykilpailua vuosittain. Ahoy on myös yksi Premier League Darts -tikkakilpailun tapahtumapaikoista. Muita Rotterdam Ahoyn järjestämiä tapahtumia ovat:
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1973
Futsalin maailmanmestaruuskilpailut 1989
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2009
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 2010
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2011
BMX-racingin maailmanmestaruuskilpailut 2014
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2015
Kaukalopikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut 2017
Ahoy Rotterdam on järjestänyt myös vuoden 1997 ja 2016 MTV Europe Music Awards -palkinnonjakotilaisuudet sekä vuoden 2007 lasten Euroviisut. Rotterdam Ahoyn piti järjestää myös vuoden 2020 Eurovision laulukilpailut 12., 14. ja 16 toukokuuta 2020. Se sai kuitenkin järjestettäväkseen seuraavan vuoden 2021 Eurovision laulukilpailun 18., 20. ja 22. toukokuuta 2021.
Rotterdam Ahoy vuonna 2012.
Rude boy

Rude boy on alun perin jamaikalainen väkivaltainen nuorison alakulttuuri. Rude boy -kulttuuri syntyi Jamaikan pääkaupungin Kingstonin slummeissa 1950-luvun lopulla ja levisi 1970-luvulla myös Englantiin.
Rude boy -kulttuuri sai alkunsa yhtäältä muuttoliikkeestä Jamaikan maaseudulta Kingstoniin, sekä toisaalta angloamerikkalaisten toimintaelokuvien kuten yhdysvaltalaisten gangsterielokuvien ja James Bondin vaikutuksesta. Hyvinpukeutuneet, yhdysvaltalaisista gangsterielokuvista ja jazzmuusikoilta tyylinsä omaksuneet rude boyt toimivat katurikollisina sekä usein myös kingstonilaisten sound system -tiskijukkien palkkaamina huligaaneina, joiden tehtävä oli häiritä kilpailevien tanssipaikkojen toimintaa väkivallalla tai pelottelulla. Myöhemmin 1960-luvulla Jamaikan kilpailevat poliittiset puolueet palkkasivat rude boyt harjoittamaan poliittista katuväkivaltaa puolestaan.
Moni jamaikalainen 1960-luvun artisti kritisoi rude boyseja lauluissaan, joista yksi tunnetuimpia on Dandy Livingstonen "A Message to You, Rudy". Toisaalta jotkin esiintyjät ihannoivat rude boy -kulttuuria, kuten The Wailers kappaleissaan "Let Him Go", "Rudeboy" ja "Jailhouse".
1970-luvulla Jamaikasta siirtolaisina Englantiin muuttaneet rude boyt tekivät rude boy -muodin ja jamaikalaisen ska-, reggae- ja rocksteady-musiikin suosituksi etenkin englantilaisessa skinhead-kulttuurissa, joka ei siihen aikaan ollut vielä rasistista. Termeillä rude boy ja rude girl alettiinkin 1970-luvun Englannissa tarkoittaa jamaikalaisen musiikin kuuntelijaa.
Risqué

| Risqué Chic |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva, jossa pianisti on joutunut selkäänpuukotuksen kohteeksi. Art Direction: Carin Goldberg, valokuva: Ken Ambrose.
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Nile Rodgers   Bernard Edwards
 Tyylilaji: disko, funk, R&B, samba
 Kesto: 36.46
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #5    Yhdistynyt kuningaskunta #29
Chic-yhtyeen muut studioalbumit
| C'est Chic 1978 | Risqué 1979 | Les Plus Grands Succès De Chic: Chic's Greatest Hits 1980 |
Ääninäytteet
on Bernard Edwardsin ja Nile Rodgersin tekemä, sovittama ja tuottama kappale, jonka on levyttänyt heidän johtamansa yhdysvaltalainen Chic-yhtye vuoden 1979 albumilleen . "A Warm Summer Night" on nimensä mukaisesti ns. kesälaulu ja sen kesto on noin kuusi minuuttia.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Risqué on yhdysvaltalaisen Chic-yhtyeen kolmas studioalbumi ja se on ilmestynyt vuonna 1979. Albumi on myynyt platinaa.
Tuotanto

Levy-yhtiö on Atlantic Records ja tuottajina ovat toimineet yhtyeen johtohahmot Nile Rodgers ja Bernard Edwards yhtiöstä The CHIC Organization, Ltd., 110 East 59th St., New York, N.Y. 10022.
Kappale "A Warm Summer Night" on tyyliltään on lämmin, kaunis ja levollinen balladi. Sävellyksenä se ei ole soul-klassikoiden tasoinen, mutta julkaisuajankohtanaan se antoi omalta osaltaan uskoa sielukkaan musiikin säilymiseen turruttavan, teollisesti tuotetun diskomusiikin puristuksessa.
Kappaleen "A Warm Summer Night" sanoitus koostuu pelkästään kertosäkeestä, jota toistetaan yhdeksän kertaa. Sanat on painettu alkuperäisen LP-levyn suojakuoreen. Albumilla kappaleessa on ns. valelopetus, ja tätä seuraa sensuellin naisäänen toistama espanjankielinen kuiskaus "Te quiero papi" ennen kuin seuraava kappale, tanssittava "My Feet Keep Dancing" alkaa. Albumilla kappale seuraa avauskappaletta "Good Times". Kappaleesta vastaavat musiikkikustantajat ovat Warner Bros. Music / Chic Music Inc.
Kappaleet

Good Times
A Warm Summer Night
My Feet Keep Dancing
My Forbidden Lover
Can't Stand to Love You
Will You Cry (When You Hear This Song)
What About Me
Bernard Edwards ja Nile Rodgers ovat kirjoittaneet, sovittaneet ja johtaneet kaikki kappaleet. Musiikkikustantajat ovat Warner Bros. Music / Chic Music Inc. Laulujen sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Kokoonpano

Alfa Anderson – laulu
Luci Martin – laulu
Bernard Edwards – laulu, basso
Fonzi Thornton – laulu
Michele Cobbs – laulu
Ullanda McCullough – laulu
Nile Rodgers – kitara
Tony Thompson – rummut
Raymond Jones - kosketinsoittimet
Robert Sabino - kosketinsoittimet
Andy Schwartz - kosketinsoittimet
Sammy Figueroa – lyömäsoittimet
Gene Orloff – kapellimestari
Steppaajat kappaleella "My Feet Keep Dancing":
Fayard Nicholas (The Nicholas Bros.)
Eugene Jackson (Our Gang)
Sammy Warren
The Chic Strings:
Karen Milne
Cheryl Hong
Karen Karlsrud
Valerie Haywood
Tuotantotiedot

Tuottajat: Nile Rodgers, Bernard Edwards
Äänittäjä: Bob Clearmountain
Äänittäjän apulaiset:
Jeff Hendrickson
Peter Robbins
(Gamma) Ray Willard aka "NO WAY"
Äänitys ja miksaus: Power Station, New York
Lisä-äänitykset:
Kendun Studios, Kalifornia, Jackson Schwartz
Electric Lady Studios, N.Y., Jim Galante
Masterointi: Atlantic Studios, N.Y., Dennis King
Art Direction: Carin Goldberg
Valokuvaaja: Ken Ambrose
Make-up: Paul Bricker
Hiukset: Ricardo Marin
Euroopan markkinoille tarkoitettuja LP-levyjä on valmistettu Englannissa. Jakelusta on huolehtinut WEA Records Ltd., joka on Warner Communicationsin yhtiö, ja jonka toimipaikan osoite Euroopassa on ollut 20 Broadwick Street, London W1. Levykannen valmistaja on Garrod and Lofthouse Ltd.
Singlet

Albumilta on julkaistu kolme singleä, joiden tiedot ovat pääartikkelista
 Chic.
| Vuosi | Single | Listasijoitukset> U.S. Hot 100 | Listasijoitukset> U.S. R&B | Listasijoitukset> U.S. Club Play | Listasijoitukset> U.S. A/C | Listasijoitukset> U.K. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1979 | Good Times | 1 | 1 | 1 | 26 | 5 |
| 1979 | My Forbidden Lover | 43 | 33 | 3 | – | 15 |
| 1979 | My Feet Keep Dancing | – | 42 | – | – | 21 |
Arvioita

Albumi on arvosteltu Soundi-lehdessä. 
Sen mukaan albumilta on julkaistu singlenä mukaansatempaava Good Times, joka on ollut listojen kärkipäässä ja tanssipaikkojen suosikkina. Kappaleen sanoituksessa on myös pientä kritiikkiä pelkkää hauskanpitoa kohtaan: "Don't be a drag – participate". Sama koskee toista tanssikappaletta "My Feet Keep Dancing", jonka mukaan "My mama said my brains are in my feet". Albumin parisuhdelauluissa "Can't Stand to Love You", "Will You Cry" ja "What About Me" moititaan myös miesten käytöstä kovinkin sanankääntein: "Little punk do if for me / Or I'll number your days". Arvioijan mukaan Chic kuului ajankohtansa parhaimpiin ja nimensä mukaisesti tyylikkäimpiin diskomusiikkia esittäviin yhtyeisiin. Sama päti myös Rodgersin ja Edwardsin toiseen samanaikaiseen projektiin, Sister Sledgeen. Chic piti yllä myös soul-musiikin parhaita perinteitä, kuten albumilla oleva balladi "A Warm Summer Night" osoittaa. Tuottajakaksikko oli myös kehittänyt oman tunnistettavan soundinsa ja tuotanto ja sovitukset ovat huolellista työtä. Albumin kakkospuolta arvioija pitää ykköspuolta heikompana, mutta sekin nousee tavanomaisuuden yläpuolelle.
Aiheesta muualla

Blues News -lehden numeron 59 sivulla 41 on käsitelty Chicin Risqué-albumia.
Réginald Storms

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 50 yd vapaapistooli |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 50 yd vapaapistooli, joukkuekilpailu |  |
Réginald Storms (13. syyskuuta 1880 Oorbeek – 24. helmikuuta 1948 Bryssel) oli belgialainen ampuja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa sekä 50 jaardin vapaapistoolin yksilö- että joukkuekilpailussa.
Tommy Anderson

Thomas Linton ”Tom, Cowboy” Anderson (9. heinäkuuta 1911 Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 15. syyskuuta 1971 Sylvan Lake, Alberta, Kanada) oli brittiläis-kanadalainen jääkiekkoilija.
Puolustajana pelannut Anderson pelasi NHL:ssä kahdeksan kauden ajan (1934–1942) edustaen Detroit Red Wingsiä ja New York Americansia. Vuonna 1942 hän voitti liigan arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Memorial Trophyn pelatessaan Brooklyn Americansissa (New York Americansin nimi vaihdettiin Brooklyn Americansiksi ennen kautta). Anderson oli viimeinen Hart Trophyn voittanut pelaaja Original Six joukkueiden ulkopuolelta aina vuoteen 1973 asti, jolloin Philadelphia Flyersin Bobby Clarke voitti palkinnon.
The Very Best of Remu

| The Very Best of Remu Remu |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2008
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Warner Music
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Remun muut julkaisut
| Legendaarinen Remu 2008 | The Very Best of Remu 2008 | Andalusian muistelot 2013 |
The Very Best of Remu on Remu Aaltosen tunnetuimmat englanninkieliset soolokappaleet sisältävä kokoelmalevy.
Kappaleet

Born to Rock
Paris
Step on You
Alice
Lidl’ Pridi
Out of Sight
Do the Alamo
Lonely Eddy
Susie Q
Rhythm Stick
Mr Beautiful
Moon on the Water
Blue Baby
Ro-Yo-Yo
Back Home
Tonite
Want Your Love
Don’t Bring Me Down
Oh Baby Doll
Roadrunner
The Partridge Family

| The Partridge Family |
| --- | --- |
 Näyttelijät sarjan alussa vuonna 1970
Tyyli:  musiikkikomedia
Kestoaika:  25 min
Kehittäjä(t):  Bernard Slade
Pääosissa:  Shirley Jones David Cassidy Susan Dey Danny Bonaduce Suzanne Crough Jeremy Gelbwaks Dave Madden Brian Forster
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  1970 – 1974
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  96
Tunnuskappale:  ”When We're Singin’” (1970–1971) ”C’mon, Get Happy” (1971–1974)
Tuotanto
Tuottaja(t):  William Bickley Junger Witt Dale McRaven Larry Rosen Mel Swope
Säveltäjä(t):  Diane Hilderbrand Danny Janssenr Wes Farrell George Duning Benny Golson Warren Barker Hugo Montenegro Shorty Rogers
Aiheesta muualla
IMDb 
The Partridge Family on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin neljä tuotantokautta ja 96 jaksoa vuosina 1970–1974. Musikaalisesta perheestä kertovasta tilannekomediasta tuli Yhdysvalloissa hyvin suosittu. Tunnetuin sarjan pinnalle nostama esiintyjä oli perheen esikoispoikaa näytellyt David Cassidy, josta tuli yksi 1970-luvun suurimmista teinitähdistä.
Sarjaa ei ole esitetty Suomessa.
Historiaa

The Partridge Family -sarja luotiin 1960-luvun lopun The Monkees -sarjan menestyksen innoittamana. Molemmissa ideana oli fiktiivinen popyhtye ja sen kommellukset. Partridgen perhe koostuu yksinhuoltajaäidistä (Shirley Jones) ja hänen viidestä lapsestaan, jotka haluavat musiikkibisnekseen.
Monet sarjaa varten sävelletyistä ja siinä esitetyistä lauluista nousivat myös äänilevyjen myyntitilastojen kärkeen. Niistä koostettiin toistakymmentä erilaista kokoelma-albumia. Ensimmäinen sarjasta noussut hitti oli ”I Think I Love You”, jota seurasivat ”Doesn't Somebody Want to Be Wanted,” (1971), ”I'll Meet You Halfway” (1971), ”I Woke Up in Love This Morning” (1971) ja ”Breaking Up Is Hard to Do” (1972). Myöhemmät singlet eivät enää yltäneet 30 myydyimmän joukkoon.
Musiikkiraidoilla soittaa Los Angelesin niin sanotun ”Wrecking Crew’n” tunnetuimpia studiomuusikoita, kuten multi-instrumentalisti Larry Knechtel, basisti Joe Osborn ja rumpali Hal Blaine.
Perhesarjan myötä markkinoille tuotiin myös suuri määrä oheistuotteita, kuten lautapelejä, paperinukkeja, värityskirjoja, lelusoittimia ja lastenvaatteita. Niiden tuloista eivät niukkaa palkkaa nauttineet nuoret näyttelijät päässeet nauttimaan, ennen kuin David Cassidyn lakimiehet löysivät hänen sopimuksestaan porsaanreiän: se oli solmittu Cassidyn ollessa alaikäinen, ja oli siksi pätemätön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Partridge Family Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Partridge Family
Käännös suomeksi
The Party: Nature Morte

| The Party: Nature Morte |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Cynthia Beatt
Käsikirjoittaja:  Cynthia Beatt
Tuottaja:  Alfred Hürmer
Säveltäjä:   Margaret De Wys  Simon Fisher-Turner 
Kuvaaja:  Elfi Mikesch
Leikkaaja:   Friederike von Norman  Dörte Völz-Mammarella 
Lavastaja:  Raimund Kummer
Pääosat:   Tilda Swinton  Féodor Atkine  Lutz Weidlich 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:   Alert Film  NFP 
Ensi-ilta:   1991-09-066. syyskuuta 1991 (Toronton elokuvajuhlat, Kanada)  1992-02-1414. helmikuuta 1992 (Berliinin elokuvajuhlat, Saksa)  
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Party: Nature Morte (kirjoitusasuna myös The Party – Nature Morte tai pelkästään Party) on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Cynthia Beattin ohjaama ja käsikirjoittama saksalainen kokeellinen mustavalkoinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Tilda Swinton, Féodor Atkine ja Lutz Weidlich. The Party: Nature Morte kertoo juppipariskunnasta, jonka parisuhde joutuu kriisiin.
The Party: Nature Morten tuotantoyhtiöinä olivat Alert Film ja NFP. Elokuvan tuottajana oli Alfred Hürmer. The Party: Nature Morte sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 6. syyskuuta 1991. Saksassa elokuva sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla 14. helmikuuta 1992.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tilda Swinton  | … |  Queenie   |
|  Féodor Atkine  | … |  Black   |
|  Lutz Weidlich  | … |  Burrsie   |
|  Nina Franoszek  | … |  Renée   |
|  Markus Brutscher  | … |  laulaja   |
|  Mark Reeder  | … |  humalainen   |
Aiheesta muualla

The Party: Nature Morte Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Very Best of Nazareth

| The Very Best of Nazareth Nazareth |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1. toukokuuta 2002
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Eagle Records
Nazarethin muut julkaisut
| Homecoming 2002 | The Very Best of Nazareth 2002 | The Newz 2008 |
The Very Best of Nazareth on Nazareth-yhtyeen kokoelma vuodelta 2002. Yhtyeen jäsenet olivat mukana valitsemassa kokoelman kappaleita.[lähde? ]
Kappaleet

Walk By Yourself
Telegram (edit)
This Flight Tonight (single-versio)
When The Light Come Down (liveversio)
My White Bicycle (single-versio)
Dressed To Kill (edit)
Hair Of The Dog (single-versio)
Star (edit)
Holiday (single-versio)
Holy Roller (single-versio)
Razamanaz
Bad Bad Boy (single-versio)
I Want To Do Everything For You (live)
Love Hurts (single-versio)
Shapes Of Things (edit)
Heart’s Grown Cold
Shanghai’d In Shanghai (single-versio)
Broken Down Angel (single-versio)
Turn On Your Receiver
Hit The Fan (edit)
Dream On (single-versio)
Laid To Wasted (uudelleen nauhoitettu versio)
Nazareth
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nazareth  Exercises  Razamanaz  Loud ’N’ Proud  Rampant  Hair of the Dog  Close Enough for Rock ’N’ Roll  Play ’n’ the Game  Expect No Mercy  No Mean City  Malice in Wonderland  The Fool Circle  2XS  Sound Elixir  The Catch  Cinema  Snakes ’N’ Ladders  No Jive  Move Me  Boogaloo  The Newz  Big Dogz  Rock 'n' Roll Telephone  Tattooed on My Brain  Surviving the Law 
Livealbumit:   It's Naz  Live at the Beeb  Homecoming 
Kokoelmat:   Greatest Hits  Hot Tracks  The Ballad Album  The Ballad Album Vol II  From the Vaults  Greatest Hits Volume II  The Very Best of Nazareth  Maximum XS  The Anthology
Teija Auvinen

| Teija Auvinen> Teija Lappalainen.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. helmikuuta 1959 (ikä 65) Oulu
Kansalaisuus:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Teija Anita Auvinen (o.s. Lappalainen, s. 28. helmikuuta 1959 Oulu) on suomalainen näyttelijä.
Ura

Auvinen on yksi Tampereen Työväen Teatterin pitkäaikaisista näyttelijöistä. Hän on opiskellut näyttelijäksi Tampereen Yliopiston näyttelijäkurssilla (1977-1981). Auvinen on lisäksi opiskellut tanssia Suomessa ja Englannissa. Hänet kiinnitettiin Tampereen Teatteriin 1981, josta siirtyi TTT:hen 1985 ja palasi sittemmin Tampereen Työväen Teatteriin.
Hän on näytellyt mm. näytelmissä Hiljaiset sillat 2013, Vånkikuljetus nro 86 (2013), Fanny ja Alexander (2011), Valokuvavarkaat (2015), Sara ja Erik (2016), Luulosairas (2017), Avustettu itserakkaus (2019) sekä Koiran morsiamet (2019). Auvinen vieraili Tampereen Teatterin näytelmässä Grace ja Glorie (2009).
Auvinen on näyttelijäntyönsä lisäksi tehnyt useita koreografioita ja käsikirjoituksia, joista mainittakoon TTT:ssä nähdyt Korsetti (1998) ja Martta eli Perhonen piilossa (yhteistyössä Tapio Parkkisen kanssa 2004) sekä musikaalikoreografioita, mm. Cabaret (TT 2006), Oliver! (TTT 2001), Pitkäjärveläiset (TTT 1999) ja Veriveljet (1993).
Teatterin lisäksi Auvinen on näytellyt myös jonkin verran televisiossa. Hän on esiintynyt muun muassa Tommi Auvisen ohjaamissa TV-sarjoissa Kaupungin kaunein lyyli (1990), Meidän isä (1990) ja Oppisopimuspelle Niko (1992).
Hänet on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.
Näytelmiä

| Näytelmä | Rooli | Teatteri | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Anna Karenina |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1986 |
| Vedenneidon laulu  |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1992 |
| Veriveljet   |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1993 |
| Solveigin laulu |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1994 |
| Hilman päivät  |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1994 |
| Arkkienkelit eivät vedä höplästä  |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1995 |
| Arkkienkelit eivät vedä höplästä  |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1995 |
| Korsetti   |  | Tampereen Työväen Teatteri | 1998 |
| Pitkäjärveläiset   | Anna Matintytär, Tuomaksen vaimo | Tampereen Työväen Teatteri | 1999 |
| Iltarusko  | Professorin vaimo | Tampereen Työväen Teatteri | 1999 |
| Julius Caesar  | Calpurnia, Caesarin vaimo | Tampereen Työväen Teatteri | 2000 |
| Puukkojunkkarit  | Maija, piika Järvelässä, Margareeta, Maija, piika Karhussa | Tampereen Työväen Teatteri | 2000 |
| Iso paha susi  | Kili-äitee / Kili / Susi-Mamma / Porsu | Tampereen Työväen Teatteri/Teatteri 2000 | 2004 |
| Tatuoitu ruusu  | Neit Yorke / Flora | Tampereen Työväen Teatteri | 2004 |
| Martta eli perhonen piilossa  | Martta | Tampereen Työväen Teatteri | 2004 |
| Annie mästerskytten  |  | Åbo Svenska Teater | 2005 |
| Leskimies Jalmari  |  | Tampereen Teatteri | 2005 |
| Kun isoisä Suomeen hiihti  |  | Tampereen Teatteri | 2006 |
| Venetsian kauppias  | Nerissa | Tampereen Työväen Teatteri | 2007 |
| Putoavia enkeleitä  | Aila | Tampereen Työväen Teatteri | 2007 |
| Puheluita | Claudia | Tampereen Työväen Teatteri | 2008 |
| Cabaret  |  | Tampereen Teatteri | 2008 |
| Reviisori  | Masha / Balettitanssija | Tampereen Työväen Teatteri | 2009 |
| Grace ja Glorie  | Glorie Whitmore | Tampereen Teatteri | 2009 |
| Pieni raha  | Ilse | Tampereen Työväen Teatteri | 2010 |
| Elokuu   | Ivy Weston | Tampereen Työväen Teatteri | 2010 |
| Fanny ja Alexander   | Lydia Ekdahl | Tampereen Työväen Teatteri | 2011 |
| Vånkikuljetus nro 86   |  | Tampereen Työväen Teatteri | 2013 |
| Hiljaiset sillat   | Francesca Johnson | Tampereen Työväen Teatteri | 2013 |
| Näillä palkoilla ei makseta!  |  | Tampereen Työväen Teatteri | 2014 |
| Vanhan naisen vierailu  | Alfredin vaimo/ Nainen kaupassa | Tampereen Työväen Teatteri | 2014 |
| Valokuvavarkaat  | Anelma Luhta | Tampereen Työväen Teatteri | 2015 |
| Taivaslaulu   | Raakel, Aleksin äiti | Tampereen Työväen Teatteri | 2015 |
| Yksi halusta toinen rakkaudesta    |  | Tampereen Työväen Teatteri | 2015 |
| Sara ja Erik     | Sara | Tampereen Työväen Teatteri | 2016 |
| Kilpakosijat    |  | Tampereen Työväen Teatteri | 2016 |
| Suku on syvältä    | Brenda Drexel | Tampereen Työväen Teatteri | 2016 |
| Luulosairas    | Toinette | Tampereen Työväen Teatteri | 2017 |
| Kevytkenkäinen nainen     |  | Tampereen Työväen Teatteri | 2017 |
| Adalmiinan helmi      | Kuningatar / Mummo / Nekalan mummo | Tampereen Työväen Teatteri | 2018 |
| Avustettu itserakkaus      | Inkku | Tampereen Työväen Teatteri | 2019 |
| Koiran morsiamet       | Tulikki | Tampereen Työväen Teatteri | 2019 |
Yksityiselämä

Auvisen puoliso on ohjaaja Tommi Auvinen, näyttelijöiden Eila Roine ja Vili Auvinen poika.
Aiheesta muualla

Yle: Kuusi kuvaa näyttelijä Teija Auvisen elämästä
Teija Auvinen Teatterikärpäsen haastattelussa 2014
Teija Auvinen ajattelee, että näyttelijän ammatissa saa monta elämää yhden hinnalla
Tommy Archer

Tommy Archer (s. 16. marraskuuta 1954 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka on kilpailut lähinnä urheiluautoilla Yhdysvaltain sarjoissa. Hänen sarjojaan ovat olleet muun muassa FIA GT Championship, American Le Mans Series, Trans-Am ja Speed World Challenge, jossa hän ajoi 2004–2008.
Archer on myös osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoon GT2- ja GS-luokissa. Hän oli luokkansa toinen vuosina 1998 ja 1999 Chryslerilla.
Toini Vuoristo

Toini Vuoristo radiostudiossa vuonna 1968.
Toini Inkeri Vuoristo (o.s. Maunula; 8. elokuuta 1919 Oulu – 13. huhtikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen käsikirjoittaja.
Vuoristo käsikirjoitti televisiolle 1970-luvun huippusuositun draamasarjan Naapurilähiö. Muita hänen käsikirjoittamiaan televisiosarjoja ovat Koivuharju ja Rauhanranta 12. Myös radion kuunnelmasarja Noita Nokinenä (1970–1985) on Vuoriston käsikirjoittama. Hän kirjoitti myös näytelmän Unelmakoulu (1983).  Vuoriston ainoa alkujaan kirjaksi tehty satu oli Pyppelis-peikon tarina. Muun tuotantonsa Vuoristo käsikirjoitti joko televisioon tai radioon.
Vuoristo oli naimisissa kuoronjohtaja Aapeli Vuoriston kanssa.
Aiheesta muualla

Toini Vuoristo. Näytelmät.fi.
Martelius, Katja: Kotirouva kirjoitti öisin. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 5.5.2013.
Toini Vuoriston satusovituksia kuunnelmina. Yle Elävä arkisto.
Toini Vuoristo Elonetissä.
This Is Rock N' Roll

| This Is Rock N' Roll The Quireboys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): C.J Eiriksson The Quireboys
 Tyylilaji: Hard Rock
 Kesto: 54.16
 Levy-yhtiö: Sanctuary Records
The Quireboysin muut julkaisut
| Bitter, Sweet & Twisted 1993 | This Is Rock N' Roll 2001 | Well Oiled 2004 |
This Is Rock N' Roll on hard rock -yhtye The Quireboysin paluulevy vuodelta 2001. Se on yhtyeen kolmas studioalbumi. Levyn tuotti ja miksasi CJ Eiriksson, joka on työskennellyt myös mm. Brian Setzerin, Kelly Osbournen sekä laulaja Spiken sooloyhtyeen kanssa.
Kappaleet

This Is Rock N' Roll – 3.23 (säv. Gray/Bailey)
Show Me What You Got – 5.17 (säv. Gray/Bailey)
Searching – 4.18 (säv. Gray/Bailey)
Six Degrees – 3.49 (säv. Gray/Bailey)
C'mon – 4.13 (säv. Gray/Bailey)
Seven Days – 4.11 (säv. Gray/Bailey)
Taken For A Ride – 4.49 (säv. Gray/Bailey)
Couldharbour Lane – 3.44 (säv. Brown/Wilson)
Turn Away – 3.49 (säv. Gray/Bailey)
To Be – 5.04 (säv. Gray/Bailey)
Enough For One Lifetime – 3.27 (säv. Gray/Bailey)
It's Alright – 3.28 (säv. Gray/Bailey)
Never Let Me Go – 4.44 (säv. Gray/Bailey)
Yhtye

Spike – laulu
Guy Griffin – kitara
Luke Bossendorfer – kitara
Nigel Mogg – basso
Martin Henderson – rummut ja lyömäsoittimet
Kevin Savigar – koskettimet