stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sibelius-lukio
Entisiä ja nykyisiä opiskelijoita

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sami Aarva (nyk. Samuel Ananta)  Anna Abreu  Vilma Alina  Jussi Chydenius  Kalle Chydenius  Archie Cruz  Chisu  Elastinen  Jon-Jon Geitel  Jarkko Hartikainen  Kie von Hertzen  Mikko von Hertzen  Meri Holopainen  Saimi Hoyer  |  Saima Hyökki  Petri Ikkelä  Henrik Illikainen  Mikko Innanen  Jussi Jaatinen  Jiri Jalkanen  Janne Joutsenniemi  Johanna Juhola  Jarmo Julkunen  Petri Kaivanto  Kalle Kalima  Viivi Korhonen  Meeri Koutaniemi  Sami Kuoppamäki  Roope Latvala  |  Pessi Levanto  Kalle Lindroth  Paavo Lötjönen  Petrus Kähkönen  Petra Mauria  Tomi Metsäketo  Tiina Myllymäki  Nomi  Ranya Paasonen  Kimmo Pohjonen  Tuomo Prättälä  Jukka Puurula  Ylermi Rajamaa  |  Simo Reunamäki (Jurek)  Janne Rintala  Emma Salokoski  Sanni  Sini Sabotage  Netta Skog  Tuomo Suni  Henriikka Tavi  Miira Tuominen  Varre Vartiainen  Essi Wuorela  Lauri Ylönen  Marko Ylönen  |
Koulun aikaisemmat nimet

1906–1927 – Helsingin suomalaiset yliopistoon johtavat tyttökoulun jatkoluokat
1927–1971 – Helsingin tyttölukio
1971–1973 – Helsingin lukio
1973–1977 – Kruununhaan yhteislyseo
1977–1982 – Kruununhaan lukio
1982– Sibelius-lukio
Koulun rehtorit

Hanna Andersin 1906–1914
Hanna Granström 1914–1932
Eino Salokas 1932–1949
Ilta Kaila 1949–1951
Liisa Ketonen 1951–1969
Aino Ojajärvi 1969–1977
Marja Laine 1977–2001
Ritva Mäkelä 2001–2014
Hannu Rantala 2014–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sibelius-lukio Wikimedia Commonsissa
Sibelius-lukion kotisivut
Doxographi Graeci

Doxographi Graeci (”Kreikkalaiset doksografit”) on Hermann Alexander Dielsin kokoama jättimäinen teos, joka sisältää koko antiikin ajalta tunnetun doksografisen aineiston. Se julkaistiin vuonna 1879.
Diels keskittyi teoksessaan antiikin luonnonfilosofiseen doksografiaan, mukaan lukien fysiikka, teologia, kosmologia, tähtitiede, meteorologia, biologia ja osa lääketieteestä. Koko termi doksografia on peräisin Dielsin teoksesta. Myöhemmin termiä on alettu käyttää myös yleisemmin antiikin kirjoittajien näkemyksiä koskevista yleiskatsauksista ja laajemminkin edeltävien filosofien näkemysten läpikäynnistä.
Dielsin materiaali on hyvin pitkälti peräisin Theofrastokselta, tämän teoksesta Luonnonfilosofien käsityksistä (Fysikōn doksai). Merkittävinä välikäsinä toimivat muun muassa Pseudo-Plutarkhoksen teos Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä (De placitis philosophorum) sekä Johannes Stobaioksen teos Eclogae.
Kirjallisuutta

Diels, Hermann: Doxographi Graeci.  Berlin:  Weidmann, 1879.
Sirkuksen tiedotuskeskus

Sirkuksen tiedotuskeskus on vuonna 2006 perustettu taiteen tiedotuskeskus, jonka tehtävänä on edistää sirkusalan kehitystä ja asemaa Suomessa. Sirkuksen tiedotuskeskus irrotettiin Cirkosta edistämään sirkustietämystä. Keskuksen tehtävä on tiedottaa sirkusalan tapahtumista, luoda ja ylläpitää taiteenalansa kansainvälisiä kontakteja sekä koordinoida sirkuksen kulttuurivientiä. Lisäksi tiedotuskeskus kokoaa tilastoja, tekee tutkimuksia ja selvityksiä ja on mukana perinteen arkistoimistyössä. Vuonna 2008 avautuneeseen Suomalaisen sirkuksen tietokantaan Sirkkaan tiedotuskeskus kokoaa tietoja suomalaisesta ammattisirkustoiminnasta.
Sirkuksen tiedotuskeskus on yhdistyspohjainen organisaatio, jonka jäsenyhdistyksiä ovat muun muassa useat sirkusryhmät ja alan järjestöt. Se saa toiminnalleen tukea opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Tiedotuskeskuksen toiminnanjohtajana toimii Lotta Vaulo. Sirkuksen tiedotuskeskuksen toimitilat sijaitsevat CIRKO-keskuksen tiloissa Helsingin Suvilahdessa.
Sirkka-tietokanta

Sirkka-tietokanta on Sirkuksen tiedotuskeskuksen ylläpitämä tietokanta, johon kerätään tietoa suomalaisesta ammattisirkuksesta, niin esityksistä, sirkusryhmistä kuin sirkustaiteilijoista ja -opettajistakin. Tietokanta on avattu vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Sirkuksen tiedotuskeskus
Sirkusartisti

Sirkusartisti on ammatillisessa oppilaitoksessa suoritettava sirkusalan perustutkinnon tutkintonimike. Opinnot suoritetaan sirkusalan koulutusohjelmassa. Koulutuksen laajuus on 180 opintopistettä. Opinnot kestävät 3 vuotta. Koulutusta on järjestänyt esimerkiksi Koulutuskeskus Salpaus Lahdessa.
Koulutus antaa valmiudet sirkusalan osaamista edellyttäviin tehtäviin muun muassa sirkus-, teatteri- ja musiikkialalla. Mahdollisia työpaikkoja ovat sirkus, teatteri ja erilaiset esiintyjäryhmät.
Aiheesta muualla

OPH: Sirkusalan uudistettu perustutkinto 1.8.2021-, luonnos (opintopolku.fi)
Sirkusalan perustutkinto. 321902 (Arkistoitu – Internet Archive) (aavo.fi)
Eino Leino 2

| Eino Leino 2 Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Studio Brushane
 Julkaistu: 1980   1987 (CD)
 Formaatti: LP-levy (GDL 2025)   C-kasetti (GDK 2025)   CD-levy (FGCD 2)
 Tyylilaji: folk, iskelmä, folkrock, akustinen
 Kesto: 38.18
 Levy-yhtiö: Levytuottajat   Flamingo Music (CD)
 Levymerkki: Gold Disc   Flamingo (CD)
Listasijoitukset
  Suomi: 5. (lokakuu 1980) 
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Ennen viimeistä maljaa 1980 | Eino Leino 2 1980 | Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja 1981 |
Eino Leino -sarjan muut julkaisut
| Eino Leino 1978 | Eino Leino 2 1980 | Eino Leino 3 1985 |
Eino Leino 2 on suomalaisnäyttelijä Vesa-Matti Loirin kahdeksas studioalbumi vuodelta 1980. Albumi on toinen osa Eino Leino -albumisarjaa, jonka levytyksillä Loiri tulkitsee Eino Leinon runoja uusina sävellyksinä ja sovituksina.
Albumi menestyi hyvin ja nousi Suomen virallisen listan viidennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 17 viikkoa. Kultalevyraja ylittyi jo samana vuonna ja platinalevyraja vuonna 1987. Albumia on myyty vuoteen 2013 mennessä yhteensä noin 52 000 kappaletta.
Albumi julkaistiin Gold Disc -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Ensimmäinen painos CD-levynä ilmestyi Flamingo-levymerkillä vuonna 1987. Fazer Music julkaisi uudet CD-levypainokset vuonna 1994 ja 2000. Vuonna 1991 albumi julkaistiin yhdessä albumisarjan ensimmäisen osan kanssa LP-levynä Gold Disc-levymerkillä ja CD-levynä Flamingo-levymerkillä. Samainen painos julkaistiin uudelleen vuonna 2009 WEAn toimesta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltäneet Perttu Hietanen & Taisto Wesslin, sanoittanut Eino Leino (runot) ja sovitukset tehnyt Taisto Wesslin.
Kappaleet > A-puoli

Löysäläisen laulu – 5.25
Minust’ oli kuin olisi soudettu – 2.48
Erotessa – 2.45
Maininkeja – 2.53
Hymni tulelle – 5.07
Kappaleet > B-puoli

Virta venhettä vie – 4.01
Ikävöi, ihminen – 4.42
Painuva päivä – 5.10
”Se kuitenkin liikkuu!” – 5.27
Kokoonpano > Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu
Kokoonpano > Muusikot > Taisto Wesslinin orkesteri

Taisto Wesslin – orkesterin johto , kitara
Heikki Annala – bassokitara
Ilpo Kallio – rummut
Pentti Lasanen – puhallinsoittimet
Jorma Ylönen – viulut
Heikki Hämäläinen – viulut
Heikki Vehmanen – alttoviulut
Kai Lind – taustalaulu
Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulu
Pirjo Bergström – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Martin Brushane – äänitys (Studio Brushane)
Finnvox-studiot – CD-masterointi (1994)
Aiheesta muualla

Albumi Suomen äänitetietokannassa
Siltalan pehtoori

Siltalan pehtoori, myös: Siltalan pehtori, (alkuteos Inspektorn på Siltala) on Harald Selmer-Geethin kirjoittama romaani vuodelta 1903. Sen kustantaja oli Söderström & C:o, samoin kuin 1904 julkaistun suomennoksen. Sen on suomentanut Aarni Kouta. Kirja ilmestyi vuonna 1912 myös Saksassa nimellä Der Inspektor auf Siltala.
Harald Selmer-Geeth oli salanimi, jonka takana oli Viipurin oikeuspormestari Werner August Örn. Alkuperäinen ruotsinkielinen teos menestyi aluksi varsin hyvin, ja siitä otettiin vuonna 1920 kolmas painos, mutta sen jälkeen se jäi unohduksiin. Suomennoksen suosio alkoi kasvaa vasta vuoden 1934 elokuvan myötä ja on sittemmin jäänyt elämään kartanoromantiikan klassikkona, josta on otettu uusi painos viimeksi 1994.
Risto Orko on ohjannut Siltalan pehtoorista vuonna 1934 kassamagneetin Siltalan pehtoori, jonka tuotti Suomi-Filmi. Vuonna 1953 Suomi-Filmi tuotti aiheesta toisenkin filmiversion Siltalan pehtoori, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Se perustui Vaalan ja Usko Kempin käsikirjoitukseen. Elokuvassa on kriitikon mukaan tilaustyön makua, ja sen menestys jäi keskinkertaiseksi.
Hjalmar Procopé teki Selmer-Geethin romaanin pohjalta huvinäytelmän, joka sai ensi-iltansa Svenska teaternissa vuonna 1913. Svenska Teaternin suureksi menestykseksi osoittautuneessa esityksessä pehtooria esitti Konrad Tallroth. Näytelmä käännettiin pian myös suomeksi, ja se oli suomalaisten teattereiden vakio-ohjelmistoa aina 1930-luvulle saakka. Näytelmä ei kuitenkaan koskaan saanut pysyvämpää sijaa teattereiden ohjelmistossa. Varsinkin Orkon ohjaaman elokuvan jälkeen siihen on todennäköisesti vaikuttanut se, että siitä puuttuu monia yleisöä kiinnostavia elokuvan elementtejä, kuten Aaretti-rengin ja Miina-piian subrettipari, joka toi esittäjiensä Matti Lehtelän ja Elna Hellmanin taitojen ansiosta elokuvaan luontevuutta ja uskottavuutta, joita kirjassa ja näytelmässä ei ole.
Siltakytkentä

Siltakytkentä voi viitata:
Wheatstonen siltaan
Päätevahvistimen siltakytkentään
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Siltakytkentä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elmira (New York)

| Elmira |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 Elmira
 Koordinaatit: 42°5′38″N, 76°48′35″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   New York
Piirikunta:  Chemungin piirikunta
Perustettu:  1836
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19 km²
Väkiluku (2021):  26 299
 – Väestötiheys:  1 384 as./km²
 
 www.cityofelmira.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elmira on kaupunki Yhdysvaltain New Yorkin osavaltiossa, Chemungin piirikunnassa. Kaupunki on piirikuntansa hallinnollinen keskus. Kaupungissa asuu 26 299 asukasta, ja sen pinta-ala on 19 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 1 384 asukasta neliökilometrillä. Kaupunki perustettiin vuonna 1836.
Väestö

Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 29 200 asukasta, vuoden 2020 väestönlaskennassa 26 379 asukasta ja vuoden 2021 arviossa 26 299 asukasta. Väkiluku siis laskee. Kaupungin mediaani-ikä on 34,1 vuotta, maassa syntyneillä 34 ja ulkomaalaisilla 38. Ulkomailla syntyneiden osuus kaupungin asukkaista on 2,6 prosenttia. 99 prosentilla asukkaista on maan kansalaisuus.
Ilmasto

Elmirassa on kylmät talvet ja kuumat kesät. Lämpimin kuukausi on heinäkuu ja kylmin tammikuu. Sateinen jakso kaupungissa on huhti-marraskuu. Sateisin kuukausi on kesäkuu, kuivin tammikuu.
Skabadabaduu

| Skabadabaduu |
| --- | --- |
Pääosissa:  Marianna Alanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  6. syyskuuta 2003 – 25. joulukuuta 2005
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Bluemedia Oy
Skabadabaduu on suomalainen televisio-ohjelma, jota esitettiin MTV3-kanavalla. Ohjelmaa juonsi Marianna Alanen, ja se oli suunnattu lapsille. Vuosina 2003–2005 kuvattiin Skabadabaduu!-seikkailukilpailu. Ohjelma painottuu koulujen välisiin kilpailuihin ja joukkueiden yhteistyöhön. Kilpailuun osallistuvat kymmenen joukkuetta koostuvat neljästä ala-astelaisesta – kahdesta tytöstä ja kahdesta pojasta, jotka kaikki ovat eri luokkatasoilta. [lähde? ]
Kilpailulajeina on erilaisia luonnossa selviytymiseen, suunnistamiseen, nokkeluuteen ja suorittamiseen liittyviä tehtäviä, joista joukkueiden tulee selviytyä yhteishengen ja taitojensa avulla. Seikkailun leikkimieliset, mutta haastavat kilpailut käydään Naantalissa sijaitsevalla Väskin saarella. [lähde? ]
Emma Bonino

| Emma Bonino |
| --- | --- |
 Emma Bonino vuonna 2017
Italian senaatin senaattori
 4.3.2018–   
Italian ulkoministeri
 28.4.2013–22.4.2014  
Pääministeri:  Enrico Letta
Edeltäjä:  Mario Monti
Seuraaja:  Federica Mogherini
Italian ulkomaankaupan ja eurooppaministeri
 17.5.2006–7.5.2008  
Pääministeri:  Romano Prodi
Edeltäjä:  Giorgio La Malfa
Seuraaja:  Andrea Ronchi, Claudio Scajola
EU:n terveydestä ja elintarviketurvallisuudesta vastaava komissaari
 25.1.1995–16.9.1999  
Edeltäjä:  Christiane Scrivener
Seuraaja:  David Byrne
Kansanedustaja
 5.7.1976–   
Vaalipiiri:  Latium
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1948 (ikä 76)  Bra, Italia
Kansalaisuus:   italialainen
Tiedot
Puolue:  Più Europa
Muut puolueet:  Italian radikaalit (2001–)
Tutkinnot:  Bocconin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Emma Bonino (s. 9. maaliskuuta 1948 Bra, Cuneon maakunta) on italialainen pitkän linjan poliitikko. Hän on johtava vaikuttaja Italian radikaaleissa, joka ajaa taloudellista ja sosiaalista liberalismia.
Poliittinen ura

Ensi kertaa Bonino tuli valituksi Italian edustajainhuoneeseen vuonna 1976. Vuonna 2017 Bonino oli yhdessä muiden eurooppamielisten pienpuolueiden kanssa perustamassa uutta vaaliliittoa +Europa, joka osallistui Italian vuoden 2018 parlamenttivaaleihin omana listanaan. Bonino on toiminut siitä saakka senaattorina.
1990-luvun alussa Bonino johti Monikansallista radikaalipuoluetta. Italian radikaalipuolueen seuraaja Italian radikaalit perustettiin vuonna 2001. Bonino on tehnyt työtä yksilönvapauksien ja ihmisoikeuksien puolesta muun muassa ajamalla naisen oikeutta aborttiin ja vastustamalla kuolemanrangaistuksen käyttöä.
Toukokuussa 2008 Boninosta tuli yksi Italian senaatin varapuheenjohtajista. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Euroopan parlamentin jäsenenä (1979–2006), Euroopan komissiossa kuluttaja- ja kalastuskommissaarina (1995–1999), Italian Eurooppa-asiain ja kansainvälisen kaupan ministerinä (2006–2008) sekä Italian ulkoministerinä (2013–2014).
Yksityiselämä

Bonino opiskeli kieliä Bocconin yliopistossa Milanossa ja valmistui vuonna 1972.
Bonino on naimaton eikä hänellä ole omia lapsia. Vuonna 1975 Bonino ilmiantoi itsensä poliisille käytyään läpi abortin, joka oli tuohon aikaan laitonta Italiassa. Hän kuitenkin toimi väliaikaisena sijaisvanhempana kahdelle lapselle. Bonino on kertonut yrittäneensä saada lasta hedelmöityshoitojen avulla tässä kuitenkaan onnistumatta.
Tammikuussa 2015 Bonino ilmoitti kärsivänsä keuhkosyövästä ja saavansa siihen kemoterapiaa. Saman vuoden toukokuussa hän kertoi parantuneensa.
Kunnianosoitukset

Italian tasavallan ansioritarikunta (suurristi, 2015)
Kunnialegioona (Ranska, komentaja, 2009)
Toukokuun ritarikunta (Argentiina, suurristi, 1995)
Ruhtinas Branimirin ritarikunta (Kroatia, 2002)
Lisäksi Boninolle on myönnetty Asturian ruhtinaan palkinto (1998) ja Pohjoinen–etelä-palkinto (1999).
Vuonna 2016 paavi Franciscus sanoi Corriere della Sera -lehden haastattelussa, että Bonino on yksi kolmesta kansakunnan "unohdetuista suurista [henkilöistä]", joista kaksi muuta olivat Giorgio Napolitano ja Giusi Nicolini. Lisäksi hän vertasi Boninoa mm. Konrad Adenaueriin ja Robert Schumaniin.
Galleria

Bonino ja Sandro Pertini rauhan marssilla Roomassa vuonna 1985.
Bonino yhdysvaltalaisen virkaveljensä John Kerryn kanssa vuonna 2013. Kummatkin maansa ulkoministereitä.
Bonino yhdessä muiden sekalaisiin ryhmiin kuuluvien senaattorien kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emma Bonino Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi), (englanniksi)
Emma Bonino Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Skaalatekijä

Skaalatekijä (myös skaalakerroin, skaalaustekijä tai skaalauskerroin) tarkoittaa kosmologiassa Fridmanin–Lemaîtren–Robertsonin–Walkerin mallin parametria, joka kuvaa kaikkeuden laajenemista ajan suhteen. Siinä fysikaalisia koordinaatteja kuvataan nk. mukana liikkuvilla koordinaateilla.
missä  L on fysikaalinen etäisyys,  \lambda  on mukana liikkuva etäisyys ja  a(t) on skaalatekijä.
Eren Albayrak

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Istanbul, Turkki
Kansalaisuus:  Turkki
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 175 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007–2011 2011–2012 2012–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019– | Bursaspor Orduspor Çaykur Rizespor İstanbul Başakşehir FK Konyaspor Júbilo Iwata Antalyaspor |  |
Maajoukkue
| 2015 | Turkki | 1 (0) |
Eren Albayrak (s. 23. huhtikuuta 1991 Istanbul) on turkkilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Albayrak debytoi Turkin maajoukkueessa 2015.
Sikolampi (Mäntyharju)

| Sikolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°28′05″N, 26°46′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Pieneen Pyhäveteen 
Järvinumero:  14.971.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,8 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  0,785 km  
Pinta-ala:  3,019 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSikolampi 
Sikolampi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla Töpönkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Sikolampi on 340 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Sikolampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Pyhäveden lähialueeseen (14.971) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,8 metriä mpy.
San Remon musiikkifestivaalit 2024

| Eurovision laulukilpailu 2024  Italian euroviisukarsinta> San Remon musiikkifestivaalit 2024 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  6. helmikuuta – 10. helmikuuta 2024
Tapahtumapaikat:  Teatro Ariston -teatteri, Sanremo
Juontaja(t):  Amadeus (lisäksi joka ilta vieraileva juontaja)
Voittaja:  Angelina Mango ”La noia”
Italia Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 2023  2025 ► 
San Remon musiikkifestivaalit 2024 olivat järjestyksessään 74. San Remon musiikkifestivaalit. Festivaalit pidettiin viisipäiväisinä 6. helmikuuta – 10. helmikuuta Teatro Ariston -teatterissa Sanremossa. Festivaaleille osallistui 30 kilpailukappaletta. Ensimmäisenä iltana 6. helmikuuta esitettiin kaikki kilpailukappaleet, minkä jälkeen lehdistöraati äänesti kappaleita. Toisena ja kolmantena iltana 7. ja 8. helmikuuta esitettiin kumapanakin puolet kilpailukappaleista, ja kappaleita äänestivät puhelinäänestäjät sekä radioraati. Neljäntenä iltana 9. helmikuuta kilpailleet artistit esittivät omia versioitaan tunnetuista kappaleista muiden artistien kanssa. Viidentenä iltana 10. helmikuuta estettiin jälleen kaikki kilpailukappaleet, jonka jälkeen puhelinäänestäjät äänestivät kappaleita. Kaikkien viiden illan äänestysten yhteistuloksen perusteella valittiin viisi kappaletta superfinaaliin, jossa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, lehdistöraati ja radioraati. Kilpailun voitti Angelina Mango kappaleella "La noia", joka valikoitui samalla Italian edustuskappaleeksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun.
Kilpailun juontajana toimi Amadeus, minkä lisäksi jokaisena iltana nähtiin yksi vieraileva juontaja.
Kilpailun kulku > Toinen ilta

Toisena iltana 7. helmikuuta esitettiin puolet kappaleista, ja puhelinäänestäjät sekä radioraati äänestivät kappaleita. Illan vierailevana juontajana toimi Giorgia Todrani.
| Numero> Numero.Numero | Artisti> Artisti.Artisti | Kappale> Kappale.Kappale | Sijoitukset> Radioraati.Radioraati | Sijoitukset> Puhelinäänestys.Ääniosuus | Sijoitukset> Puhelinäänestys.Sija | Sijoitukset> Yht..Yht. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Fred De Palma | "Il cielo non ci vuole" | 15 | 0,5% | 15 | 15 |
| 2 | Francesco Renga & Nek | "Pazzo di te" | 14 | 1,4% | 11 | 14 |
| 3 | Alfa | "Vai!" | 7 | 2,0% | 10 | 11 |
| 4 | Dargen D'Amico | "Onda alta" | 11 | 2,2% | 9 | 10 |
| 5 | Il Volo | "Capolavoro" | 13 | 5,0% | 4 | 7 |
| 6 | Gazzelle | "Tutto qui" | 12 | 4,2% | 5 | 8 |
| 7 | Emma | "Apnea" | 4 | 3,4% | 8 | 6 |
| 8 | Mahmood | "Tuta gold" | 5 | 4,0% | 6 | 5 |
| 9 | BigMama | "La rabbia non ti basta" | 9 | 1,1% | 14 | 13 |
| 10 | The Kolors | "Un ragazzo una ragazza" | 2 | 1,2% | 13 | 9 |
| 11 | Geolier | "I p' me, tu p' te" | 8 | 56,5% | 1 | 1 |
| 12 | Loredana Bertè | "Pazza" | 3 | 3,6% | 7 | 4 |
| 13 | Annalisa | "Sinceramente" | 1 | 5,9% | 3 | 3 |
| 14 | Irama | "Tu no" | 6 | 7,7% | 2 | 2 |
| 15 | Clara | "Diamanti grezzi" | 10 | 1,3% | 12 | 12 |
Kilpailun kulku > Kolmas ilta

Kolmantena iltana 8. helmikuuta esitettiin loput puolet kappaleista, ja puhelinäänestäjät sekä radioraati äänestivät kappaleita. Illan vierailevana juontajana toimi Teresa Mannino.
Kilpailun kulku > Viides ilta

Viidentenä iltana 10. helmikuuta kukin artisti esitti kappaleensa, minkä jälkeen puhelinäänestäjät äänestivät kappaleita. Viiden illan yhdistettyjen tulosten perusteella valittiin viisi kappaletta superfinaaliin, jossa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, lehdistöraati ja radioraati. Illan vierailevana juontajana toimi Rosario Fiorello. Lähetys tavoitti runsaat 17 miljoonaa katsojaa.
Kilpailun kulku > Viides ilta > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Aiempi sijoitus | Puhelinäänet> Osuus | Puhelinäänet> Sija | Lopullinen sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Francesco Renga & Nek | "Pazzo di te" | 26 | 0,7% | 18 | 25 |
| 2 | BigMama | "La rabbia non ti basta" | 22 | 0,5% | 20 | 22 |
| 3 | Gazzelle | "Tutto qui" | 13 | 1,3% | 11 | 11 |
| 4 | Dargen D'Amico | "Onda alta" | 21 | 0,9% | 13 | 20 |
| 5 | Il Volo | "Capolavoro" | 11 | 2,6% | 8 | 8 |
| 6 | Loredana Bertè | "Pazza" | 8 | 3,2% | 7 | 7 |
| 7 | Negramaro | "Ricominciamo tutto" | 19 | 0,6% | 19 | 19 |
| 8 | Mahmood | "Tuta gold" | 6 | 4,9% | 5 | 6 |
| 9 | Santi Francesi | "L'amore in bocca" | 17 | 0,5% | 21 | 18 |
| 10 | Diodato | "Ti muovi" | 9 | 0,7% | 17 | 13 |
| 11 | Fiorella Mannoia | "Mariposa" | 14 | 0,7% | 16 | 15 |
| 12 | Alessandra Amoroso | "Fino a qui" | 7 | 1,3% | 10 | 9 |
| 13 | Alfa | "Vai!" | 10 | 1,1% | 12 | 10 |
| 14 | Irama | "Tu no" | 5 | 4,6% | 6 | 5 |
| 15 | Ghali | "Casa mia" | 4 | 5,8% | 4 | 4 |
| 16 | Annalisa | "Sinceramente" | 3 | 6,0% | 3 | 3 |
| 17 | Angelina Mango | "La noia" | 2 | 14,2% | 2 | 2 |
| 18 | Geolier | "I p' me, tu p' te" | 1 | 44,8% | 1 | 1 |
| 19 | Emma | "Apnea" | 12 | 0,8% | 14 | 14 |
| 20 | Il Tre | "Fragili" | 16 | 1,6% | 9 | 12 |
| 21 | Ricchi e Poveri | "Ma non tutta la vita" | 20 | 0,3% | 24 | 21 |
| 22 | The Kolors | "Un ragazzo una ragazza" | 15 | 0,4% | 22 | 16 |
| 23 | Maninni | "Spettacolare" | 25 | 0,1% | 29 | 26 |
| 24 | La Sad | "Autodistruttivo" | 28 | 0,4% | 23 | 27 |
| 25 | Mr. Rain | "Due altalene" | 18 | 0,7% | 15 | 17 |
| 26 | Fred De Palma | "Il cielo non ci vuole" | 29 | 0,1% | 30 | 30 |
| 27 | Sangiovanni | "Finiscimi" | 30 | 0,3% | 26 | 29 |
| 28 | Clara | "Diamanti grezzi" | 24 | 0,3% | 25 | 24 |
| 29 | Bnkr44 | "Governo punk" | 27 | 0,2% | 28 | 28 |
| 30 | Rose Villain | "Click Boom!" | 23 | 0,3% | 27 | 23 |
Kilpailun kulku > Viides ilta > Superfinaali

| Numero | Artisti | Kappale | Lehdistöraati | Radioraati | Puhelinäänet | Yht>  | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Irama | "Tu no" | 5 | 4 | 7,5% | 6,9% | 5 |
| 2 | Ghali | "Casa mia" | 3 | 3 | 8,3% | 10,5% | 4 |
| 3 | Angelina Mango | "La noia" | 1 | 1 | 16,1% | 40,3% | 1 |
| 4 | Geolier | "I p' me, tu p' te" | 4 | 5 | 60,0% | 25,2% | 2 |
| 5 | Annalisa | "Sinceramente" | 2 | 2 | 8,0% | 17,1% | 3 |
Sikolampi (Kangasniemi)

| Sikolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°55′42″N, 26°31′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.045
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,9 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  340 m  
Rantaviiva:  1,545 km  
Pinta-ala:  6,856 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSikolampi 
Sikolampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Unnukkalan lähellä sijaitseva lampi.