stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Trooppinen sykloni Eline

Elinen reitti ja voimakkuus väritettynä Saffirin-Simpsonin asteikon mukaan:  oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden kohdalla Eline oli vain trooppinen myrsky.
Trooppinen sykloni Eline oli trooppinen hirmumyrsky, joka aiheutti suuria tuhoja Madagaskarilla, Mosambikissa ja Zimbabwessa vuonna 2000. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi voimakkaimpaan eli 4. luokkaan. Se syntyi lähellä Joulusaaria 3. helmikuuta ja sai Australian hirmumyrskykeskukselta nimen Leon. Se heikkeni mutta voimistui uudelleen ja sai Mauritiuksen keskukselta nimen Eline siirtyessään pois australialaisten valvonta-alueelta. Se iski Madagaskarille 17. helmikuuta ja Mosambikiin, Beiran kaupungin pohjoispuolelle, 22. helmikuuta.
Se oli yksi pisimpään eläneistä ja pisimmän matkan kulkeneista trooppisista hirmumyrskyistä, mitä on tavattu eteläisellä pallonpuoliskolla.
Suorat tuhot riistivät hengen ainakin 1 000 ihmiseltä ja sateiden aiheuttamat tulvat ja niiden levittämät kulkutaudit tuhansilta muilta. Elinen vaikutusta on vaikea erottaa muista tuhoista, sillä Mosambikin alueella oli jo ennestään tulvia, kun taas Madagaskarille saapui pian trooppinen myrsky Gloria.
Tauno Kontio

Tauno Ilmari Kontio (14. syyskuuta 1929 Alatornio – 12. joulukuuta 2015 Turku) oli suomalainen juoksija, joka kuului Suomen yleisurheilumaajoukkueeseen 1950-luvulla.
Torniolainen olympiasoihdun sytyttäjä

Tornion Pyryä edustanut Tauno Kontio on jäänyt tunnetuksi jälkipolville ennen kaikkea Helsingin kesäolympialaisten olympiasoihdun sytyttäjänä, kun Kreikasta tuotu olympiatuli ja keskiyön auringon tuli kohtasivat Torniossa Pohjan stadionilla heinäkuussa 1952. Ruotsista tuodun tulen toi olympiavoittaja Ville Pörhölä ja keskiyön auringon tulen Tauno Kontio.
SM-mitaleita 1950-luvulla

Tauno Kontion kehitys 1950-luvun alussa oli todella nopeaa. Vielä vuonna 1950 hänen päälajinsa oli korkeushyppy, jossa hän voitti piirinmestaruuden tuloksella 180 cm. Samana syksynä hän kokeili 800 metrin juoksua saavuttaen heti hieman yli 2 minuutin tuloksen. Seuraavana vuonna hän alitti 2 minuuttia, ja 800 metristä tulikin hänen ykköslajinsa. Olympiavuonna 1952 käydyssä Kalottimaaottelussa hän saavutti ajan 1.54,5.
Kontio pääsi Kalevan kisoissa ensimmäisen kerran kuuden joukkoon vuonna 1953, jolloin hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ja 800 metrillä viidenneksi. Seuraavan vuoden Kalevan kisoissa hän sijoittui 800 metrillä toiseksi ja 400 metrillä kolmanneksi. Vuoden 1955 Kalevan kisoissa Kontio oli 800 metrillä neljäs.
Vuonna 1956 Tauno Kontio siirtyi Turkuun ja vaihtoi seuraa edustaen siitä lähtien sikäläistä Turun Urheiluliittoa. Vuoden 1956 Kalevan kisoissa hän oli jälleen mitaleilla niin 400 kuin 800 metrillä eli saavutukset olivat samat kuin kaksi vuotta aiemmin: 400 metrillä kolmas ja 800 metrillä toinen.
Turun Urheiluliitossa hän saavutti urallaan kaksi kertaa Suomen-mestaruuden 4 × 800 metrillä vuosina 1957 ja 1958. Hänen muut viestimitalinsa tulivat vuonna 1956: hopeaa 4 × 800 metrillä ja pronssia 4 × 400 metrillä.
Arvokkaimpana palkintonaan hän pitää SM-mitalien lisäksi Marskin kisoista Helsingistä vuonna 1954 saavuttamaansa kunniapalkintoa – marsalkka Mannerheimin ratsun kipsiveistosta.
Maaottelu- ja EM-kisaedustaja

Tauno Kontio edusti Suomea kolmessatoista maaottelussa. Maaotteluvoiton hän saavutti kolme kertaa 800 metrillä: Jugoslavia-maaottelussa Belgradissa vuonna 1953 sekä kaksi Viro-maaottelun voittoa vuosina 1957 ja 1958.
Bernin EM-kisoihin vuonna 1954 Kontio osallistui 800 metrille, mutta karsiutui alkuerissä. Edellisenä vuonna 1953 Kontio oli juossut ajan 1.50,0, joka sinä vuonna oli Suomen paras ja Euroopan tilastossa kymmenes. Ennätyksensä 1.49,5 Kontio juoksi vuoden 1956 Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä. Hänen muut ennätyksensä ovat: 100 metriä 11,4; 400 metriä 49,0; 1 500 metriä 3.58,2; 400 metrin aidat 54,2 ja korkeus 180.
Järjestötoiminnassa

Urheilu-uransa jälkeen Kontio oli Turun Urheiluliiton yleisurheilujaoston sihteeri vuosina 1968–1969.
Aiheesta muualla

Tauno Kontio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Soihtujuhla Torniossa Pohjan Stadionilla 8. heinäkuuta 1952. Juhlassa yhdistettiin Pallastunturin ja Kreikan tulet. Kuvassa keskellä soihdunkantajat Tauno Kontio (vasemmalla) ja Ville Pörhölä (oikealla).
Trefonen

Trefonenin kylää
Trefonen [trɪˈvɒnɪn] on kylä Shropshiren (kymriksi Swydd Amwythig) kreivikunnassa Englannissa lähellä Walesin rajaa. Kylä sijaitsee alueella, jolla on vahvat kulttuuriset ja historialliset yhteydet Walesiin, sillä seudulla on puhuttu vanhastaan kymrin kieltä. 1800-luvulla paikallisessa kirkossa pidettiin jumalanpalveluksia kymriksi, ja kymrin puhuminen on jatkunut seudulla ainakin 1900-luvun puolelle ja joissain yksittäisissä perheissä mahdollisesti näihinkin päiviin asti. Kylän nimi on sekin kymrinkielistä alkuperää ja muodostuu kymrin kielen sanoista tref 'kylä, pikkukaupunki' ja onnen 'saarni'. Nimi tarkoittaa siis suomeksi "saarnikylää".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trefonen Wikimedia Commonsissa
Tosiasioita Suomesta

| Tosiasioita Suomesta> Fakta om Finland.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Erlend Loe
Kieli:  norja
Genre:  tajunnanvirtaromaani, satiiri
Julkaistu:  2001
Suomennos
Suomentaja:  Outi Menna
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  251
ISBN:  952-471-010-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tosiasioita Suomesta (Fakta om Finland) on norjalaisen Erlend Loen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 2001. Kirjan suomensi Outi Menna, ja sen suomalainen kustantaja on Like.
Kirjan päähenkilö on oslolainen nuori mies, joka palkataan tekemään Suomesta kertova matkailuesite. Hän saa tehtävän kerrottuaan suomalaisista sukujuuristaan ja laajasta Suomen tuntemuksestaan. Todellisuudessa hän ei ole koskaan edes käynyt Suomessa eikä muutenkaan tiedä maasta juuri mitään. Artikkelia varten hän tutustuu Suomeen kuuntelemalla Sibeliuksen musiikkia ja lukemalla National Geographicissa vuonna 1981 julkaistua Suomesta kertovaa artikkelia.
Three.js

| Three> js |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Three.js Authors
Tiedot
Ohjelmointikielet:  JavaScript, GLSL
Lisenssi:  MIT
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Three.js on usealle selaimelle yhteensopiva JavaScript-kirjasto ja sovellusrajapinta (API), jota käytetään animoidun 3D-tietokonegrafiikan luomiseen ja näyttämiseen verkkoselaimessa WebGL:n avulla. Lähdekoodia isännöidään GitHubin arkistossa.
Yleiskatsaus

Three.js mahdollistaa graafisten prosessointiyksiköiden (GPU) kiihdytettyjen 3D-animaatioiden luomisen käyttämällä JavaScript- kieltä osana verkkosivustoa ilman selainlaajennuksiin turvautumista.   Tämä on mahdollista WebGL:n avulla.
Korkean tason kirjastot, kuten Three.js tai GLGE, SceneJS, PhiloGL ja monet muut, mahdollistavat monimutkaisten 3D-tietokoneanimaatioiden tekemisen selaimessa näytettäväksi ilman perinteisen itsenäisen sovelluksen tai selainlaajennuksen vaatimaa vaivaa.
Historia

Three.js:n ensimmäisen version julkaisi kerran Ricardo Cabello GitHubissa huhtikuussa 2010. Three.js:n inspiraatio voidaan jäljittää hänen osallistumiseensa demoskeneen 2000-luvun alussa.  Koodi kehitettiin alun perin ActionScript- kielellä, ja se siirrettiin myöhemmin JavaScriptiin vuonna 2009. Cabellon mielestä oli kaksi vahvaa syytä, jotka perustelivat siirtymisen pois ActionScriptistä: JavaScript tarjosi alustariippumattomuuden ja toiseksi JavaScriptillä kirjoitettuja sovelluksia ei tarvitse kääntää kehittäjän toimesta, toisin kuin Flash-sovelluksia. Muita Cabellon panostuksia ovat API-suunnittelu, CanvasRenderer, SVGRenderer sekä ensisijainen vastuu eri osallistujien kontribuutioiden yhdistämisestä projektiin.
WebGL:n myötä Paul Brunt pystyi toteuttamaan uuden renderöintiteknologian, koska Three.js suunniteltiin niin, että renderöintikoodi oli suunniteltu moduuliksi.  Branislav Uličný aloitti Three.js:n kanssa vuonna 2010 julkaistuaan useita WebGL- demoja omalle sivustolleen. Hän halusi, että Three.js:n WebGL- renderöintiominaisuudet ylittävät CanvasRendererin tai SVGRendererin ominaisuudet.  Hänen tärkeimmät panostuksensa ovat materiaalit, varjostimet ja jälkikäsittely.
Kun WebGL 1.0 esiteltiin Firefox 4:ssä maaliskuussa 2011, Joshua Koo liittyi mukaan projektiin. Hän rakensi ensimmäisen Three.js-demonsa 3D-tekstiä varten syyskuussa 2011.  Hänen kontribuutionsa liittyvät usein geometrian luomiseen.
Ominaisuudet

Three.js sisältää seuraavat ominaisuudet:
Vaikutukset: Anaglyfi, ristisilmäinen ja parallaksieste.
Kohtaukset: lisää ja poista objekteja ajon aikana; sumu
Kamerat: perspektiivi ja ortografia; ohjaimet: ohjauspallo, FPS, polku ja paljon muuta
Animaatio: ankkurit, eteenpäin suuntautuva kinematiikka, käänteinen kinematiikka, morfi ja avainkehys
Valot: ympäristö-, suunta-, piste- ja kohdevalot; varjot: heittää ja ottaa vastaan
Materiaalit: Lambert, Phong, sileä varjostus, tekstuurit ja paljon muuta
Shaders: pääsy kaikkiin OpenGL Shading Language ( GLSL ) -ominaisuuksiin: linssin heijastus, syvyyspäästö ja laaja jälkikäsittelykirjasto
Objektit: verkot, hiukkaset, spriitit, viivat, nauhat, luut ja paljon muuta - kaikki yksityiskohtaisesti
Geometria: taso, kuutio, pallo, torus, 3D-teksti ja paljon muuta; modifiointiaineet: sorvi, suulakepuristus ja putki
Tuonti/vienti: alkuperäinen serialisointi/deserialisointi JSON-, glTF-, OBJ-, USDZ- ja muiden kautta.
Apuohjelmat: täysi sarja aika- ja 3D-matemaattisia toimintoja, mukaan lukien frustum, matriisi, quaternion, UVs ja paljon muuta
Tuki: API-dokumentaatio on rakenteilla. Julkinen foorumi ja wiki ovat täydessä toiminnassa.
Esimerkkejä: yli 150 tiedostoa koodausesimerkkejä sekä kirjasimia, malleja, tekstuuria, ääniä ja muita tukitiedostoja
Vianetsintä: Stats.js,  WebGL Inspector,  Three.js Inspector
Virtuaalinen ja lisätty todellisuus WebXR:n kautta
Three.js toimii kaikissa WebGL 1.0:n tukemissa selaimissa. Three.js on saatavilla MIT-lisenssillä.
Kirjallisuutta

Dirksen: Learning Three.js: The JavaScript 3D Library for WebGL.  UK:  Packt Publishing, 2013.  ISBN 9781782166283.  Teoksen verkkoversio.
Parisi: Webgl Up and Running.  Sebastopol:  Oreilly & Associates Inc, 2012.  ISBN 9781449323578.
Seidelin: HTML5 games : creating fun with HTML5, CSS3, and WebGL, s. 412–414.  Chichester, West Sussex, U.K:  John Wiley & Sons, 2012.  ISBN 978-1119975083.  - "Three.js can make game development easier by taking care of low-level details"
Williams: Learning HTML5 game programming : a hands-on guide to building online games using Canvas, SVG, and WebGL, s. 117–120, 123–131, 136, 140–142.  Upper Saddle River, NJ:  Addison-Wesley, 2012.  ISBN 978-0321767363.  Teoksen verkkoversio.
Raasch: Smashing WebKit, s. 181, 182, 216.  Chichester:  Wiley, 2011.  ISBN 978-1119999133.
Aiheesta muualla

ThreeJS Journey - Learning WebGL with Three.js
Tanhaji

| Tanhaji |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Om Raut
Käsikirjoittaja:  Prakash Kapadia Om Raut
Tuottaja:  Ajay Devgn Bhushan Kumar Krishan Kumar
Säveltäjä:  Ajay-Atul Sachet-Parampara Mehul Vyas
Kuvaaja:  Keiko Nakahara
Leikkaaja:  Dharmendra Sharma
Pääosat:  Ajay Devgn Saif Ali Khan Kajol
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Ajay Devgn FFilms T-Series
Levittäjä:  Viacom 18 Motion Pictures
Ensi-ilta:  10. tammikuuta 2020
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanhaji on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen historiallinen toimintadraamaelokuva, joka kertoo 1600-luvun marathisoturi Tanaji Malusaresta. Sen ohjasi Om Raut ja pääosia näyttelivät Ajay Devgn, Saif Ali Khan ja Kajol.
Tanhaji sai ensi-iltansa 10. tammikuuta 2020. Se oli yli 3,67 miljardin rupian tuotollaan vuoden tuottoisin hindinkielinen elokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ajay Devgn  | … |  Tanaji Malusare   |
|  Saif Ali Khan  | … |  Udaybhan Singh Rathore   |
|  Kajol  | … |  Savitri Bai Malusare   |
|  Sharad Kelkar  | … |  Chhatrapati Shivaji Maharaj   |
|  Luke Kenny  | … |  Aurangzeb   |
|  Vipul Gupta  | … |  Jagat Singh   |
|  Padmavati Rao  | … |  Rajmata Jija Bai   |
|  Shashank Shende  | … |  Shelaar   |
|  Devdatta Nage  | … |  Suryaji Malusare   |
|  Neha Sharma  | … |  Kamla Devi   |
|  Ajinkya Deo  | … |  Chandraji Pisal   |
|  Yuri Suri  | … |  Mirza Raje Jai Singh   |
|  Nissar Khan  | … |  Beshak Khan   |
|  Nikhat Khan  | … |  Udaybhanin äiti   |
|  Sanjay Mishra  | … |  kertoja   |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Sävel | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |
| 1. | ”Shankara Re Shankara” | Anil Verma | Mehul Vyas | Mehul Vyas | 3.31 |  |  |  |  |
| 2. | ”Maay Bhavani” | Swanand Kirkire | Ajay-Atul | Sukhwinder Singh, Shreya Ghoshal | 4.18 |  |  |  |  |
| 3. | ”Ghamand Kar” | Anil Verma | Sachet-Parampara | Sachet Tandon, Parampara Thakur | 4.42 |  |  |  |  |
| 4. | ”Tinak Tinak” | Anil Verma | Sachet-Parampara | Harshdeep Kaur | 3.54 |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 16.25 |  |  |  |  |
Arviot

The Times of India:
Filmfare:
Rediff:
India Today:
NDTV:
The Indian Express:
Aiheesta muualla

Tanhaji Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Slackers

The Slackers
The Slackers on vuonna 1991 perustettu newyorkilainen yhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus reggaeta, skata, rocksteadya ja jazzia. Yhtye vieraili Suomessa vuoden 2007 Ilosaarirockissa.
Nykyinen kokoonpano

Vic Ruggiero – Kosketinsoitin, laulu
Jay "Agent Jay" Nugent – Kitara
Dave Hillyard – Saksofoni
Glen Pine – Pasuuna
Marcus Geard – Pystybasso
Ara Babajian – Rummut
Julkaisut > Studioalbumit

Better Late Than Never (1996)
Redlight (1997)
The Question (1998)
Wasted Days (2001)
The Slackers and Friends (2002)
Close My Eyes (2003)
An Afternoon in Dub (2005)
Slackness (2005)
Peculiar (2006)
The Boss Harmony Sessions (2007)
Self Medication (2008)
The Great Rocksteady Swindle (2010)
Julkaisut > EP:t

International War Criminal (2004)
The Slackers/Pulley Split (2004)
Julkaisut > Kasetit

Do The Ska With The Slackers (1992)
The Slackers (1993)
Julkaisut > Live

Live at Ernesto's (2000)
Upsettin' Ernesto's (2004)
Slack in Japan (2005)
Julkaisut > Kokoelmat

Before There Were Slackers There Were... (1999)
Big Tunes! Hits & Misses from 1996 to 2006 (2007)
Tomorrow Never Knows (The Beatlesin albumi)

| Tomorrow Never Knows The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1964–1970
 Julkaistu: 24. heinäkuuta 2012
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: rock, psykedeelinen rock, taiderock, hard rock, pop rock
 Kesto: 44.30
 Levy-yhtiö: Apple Records, EMI, Capitol
Listasijoitukset
 14.  35.  44. 
The Beatlesin muut julkaisut
| The Beatles in Mono 2009 | Tomorrow Never Knows 2012 | On Air – Live at the BBC Volume 2 2013 |
Tomorrow Never Knows on brittiläisen rockyhtye The Beatlesin vuonna 2012 julkaistu kokoelma-albumi, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2012 iTunes-palvelussa.
Tomorrow Never Knowsin idea oli koota yhteen The Beatlesin eniten rock-musiikkiin vaikuttaneet kappaleet ja koota albumille useita eri tyylisiä Beatles-kappaleita. Albumin nimi otettiin The Beatlesin Revolver-albumilla olleen, John Lennonin säveltämän ”Tomorrow Never Knows” -kappaleen mukaan.
Kappaleet

Kappaleen nimen perässä sen tekijät, sekä sen kesto.
Revolution – 3.25 (säv. John Lennon-Paul McCartney)
Paperback Writer – 2.19 (säv. Lennon-McCartney)
And Your Bird Can Sing – 1.59 (säv. Lennon-McCartney)
Helter Skelter – 4.31 (säv. Lennon-McCartney)
Savoy Truffle – 2.54 (säv. George Harrison)
I’m Down – 2.32 (säv. Lennon-McCartney)
I’ve Got a Feeling – 3.38 (säv. Lennon-McCartney)
Back in the U.S.S.R. – 2.44 (säv. Lennon-McCartney)
You Can’t Do That – 2.35 (säv. Lennon-McCartney)
It’s All Too Much – 6.26 (säv. Harrison)
She Said She Said – 2.36 (säv. Lennon-McCartney)
Hey Bulldog – 3.11 (säv. Lennon-McCartney)
Tomorrow Never Knows – 2.59 (säv. Lennon-McCartney)
The End – 2.52 (säv. Lennon-McCartney)
Kappaleet > The Beatles albumilla

John Lennon: päävokaalit (1., 3., 9., 11., 12., 13.), taustalaulu, sähkökitara, soolokitara, rytmikitara
Paul McCartney: päävokaalit (2., 4., 6., 7., 8., 14.), taustalaulu, bassokitara, sähkökitara, soolokitara, rummut (8.)
George Harrison: päävokaalit (5., 10.), taustalaulu, sähkökitara, soolokitara, rytmikitara, bassokitara (2.)
Ringo Starr: taustalaulu, rummut, bongorummut
Käännös suomeksi
Tetroosit

Tetroosit ovat monosakkarideja, joissa on neljä hiiliatomia. Niissä on joko aldehydiryhmä (aldotetroosi) tai ketoniryhmä (ketotetroosi).
D-erytroosi
D-treoosi
D-erytruloosi
Aldotetrooseilla on kaksi kiraliakeskusta ja siten neljä mahdollista stereoisomeeriä. Näistä vain kahta, erytroosin ja treoosin D-isomeerejä tavataan luonnossa.
Ketotetrooseilla on vain yksi epäsymmetrinen hiiliatomi, eli vain kaksi stereoisomeeriä. Näistäkin vain D-erytruloosia tavataan luonnossa.
Treenaa

| ”Treenaa” Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1. tammikuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t): Aku Rannila, Antti Tuisku, Jurek ja Saara Törmä
 Tuottaja(t): Jurek
 Kesto: 03.01
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 1.
Antti Tuiskun muut singlet
| ”Mistä minä tiedän” 2020 | ”Treenaa” 2021 | ”Kipee” 2021 |
Treenaa on Antti Tuiskun kappale, joka julkaistiin singlenä 1. tammikuuta 2021 Tuiskun helmikuussa 2021 julkaistulle EP-levylle Master Workout.
Kappaleessa käsitellään ulkonäköpaineita ja menestyjä-imagon pakonomaista tavoittelua. Elias Koskimiehen ohjaama ja tuottama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin YouTubessa 2. tammikuuta 2021.
Tuisku laulaa kappaleessa amerikkalaiselta kuulostavalla aksentilla. Syy erikoisen aksentin käyttöön on se, että kappaleen tuottaja Jurek oli  harmitellut ääneen, että koska hänellä oli aiemmin ollut äänityssessioita yhdysvaltalaisten kappaleentekijöiden kanssa, ei hän pysty käyttämään samoja lauluasetuksia suomeksi laulavan Tuiskun kanssa.
Aiheesta muualla

Virallinen musiikkivideo YouTubessa
Treffit Drewn kanssa

| Treffit Drewn kanssa> My Date with Drew |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jon Gunn  Brian Herzlinger  Brett Winn 
Tuottaja:   Kerry David  Jon Gunn  Brian Herzlinger  Clark Peterson  Brett Winn 
Pääosat:   Brian Herzlinger  Drew Barrymore  Eric Roberts  Corey Feldman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  DEJ Productions Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Treffit Drewn kanssa (My Date with Drew) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut pitkä dokumenttielokuva,. Se kertoo Brian Herzlingeristä, joka ihastui Drew Barrymoreen jo poikaiässä katsottuaan E.T.-elokuvaa ja pääsee nyt tietokilpailuvoiton ansiosta tapaamaan hänet ja kuvaamaan häntä videokameralla.
Aiheesta muualla

Treffit Drewn kanssa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Circuit Riders

The Circuit Riders on yhdysvaltalainen country rock -yhtye. Se perustettiin Richmondissa, Virginiassa vuonna 1998.
Jäsenet

Steve Fisher (laulu, kitara)
Ray Fralin (kitara)
Keith Macphee (basso)
Chip Farnsworth (rummut)
Diskografia > Albumit

Deed of Trust (2000)
Sun Moon Mule (2004)
Tortola

Tortola
| --- | --- |
Sijainti:   Brittiläiset Neitsytsaaret  Yhdistynyt kuningaskunta
Saariryhmä:  Neitsytsaaret
Vesialue:  Karibianmeri
Merialue:  Atlantin valtameri
Korkein kohta:  530 m
Pinta-ala:  54 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  23 908
Suurin kaupunki:  Road Town
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tortola on Brittiläisten Neitsytsaarten pinta-alaltaan ja asukasluvultaan suurin saari. Saarella on noin 23 900 asukasta ja siellä sijaitsee Brittiläisten Neitsytsaarten pääkaupunki Road Town.
Maantiede

Tortola sijaitsee noin sata kilometriä Puerto Ricosta itään. Saari on vuoristoinen ja 19 kilometriä pitkä ja 5 kilometriä leveä. Saaren pinta-ala on 54 neliökilometriä. Saari on tuliperäinen ja sen korkein kohta on 543 metriä korkea Mount Sage.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tortola Wikimedia Commonsissa
Tanssivat kengät

| Tanssivat kengät Pave Maijanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: LP-levy (9C 062-38429)   C-kasetti (9C 262-38429)   CD-levy (7243 4 94785 2 7)
 Tuottaja(t): Pave Maijanen
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 34.57
 Levy-yhtiö: Maijanen Sävel ja Rytmi Oy   EMI Finland Ab
 Levymerkki: Parlophone
Pave Maijasen muut julkaisut
|   | Tanssivat kengät 1983 | Maijanen 1984 |
Singlet albumilta Tanssivat kengät
 ”Ai ai ai” / ”Posteljooni” Julkaistu: 1982 (9C 006-38430)  ”Mä lennän pohjoiseen” / ”Kotimaani ompi Suomi” Julkaistu: 1982 (9C 006-38431)  ” Aye Aye Aye” / ”Black Mercedes -62” Julkaistu: 1983 (9C 006-1384397)
Tanssivat kengät on suomalaismuusikko Pave Maijasen soolouran esikoisalbumi, joka ilmestyi alkuvuodesta 1983. Albumin isoimmaksi hitiksi nousi ”Ai ai ai”, josta Maijanen on tehnyt myös englanninkielisen version.
Albumi julkaistiin Parlophone-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 1998 albumista julkaistiin uusi, remasteroitu painos CD-levynä. Vuonna 2001 albumi julkaistiin uudelleen CD-levynä samoissa kansissa Maijasen seuravaan albumin Maijanen (1984) kanssa. Albumi sisältää myös kaksi bonuskappaletta.
Tuotantovaihe ja vastaanotto

Mistakes-yhtyeen lopetettua vuonna 1981 Maijanen alkoi tekemään ahkerasti töitä studiomuusikkona ja vuosina 1982–1983 hän osallistui yli 300 kappaleen taustojen tekoon. Vuonna 1982 hän alkoi kuitenkin valmistelemaan uutta levyä ja sai syksyyn mennessä kasaan pitkäsoittoon vaadittavat kymmenen kappaletta. Demonauhoja hän teki neliraiturin ja Rolandin TR-606-rumpukoneen avulla.
Maijanen oli suunnitellut tekevänsä levyn lähes täysin itse ja loppujen lopulta se toteutui ainakin osittain, sillä noin puolet levyn kappaleista Maijanen soittaa yksin kaikkine instrumentteineen. Avausraidalla Maijasta vahvistaa Markku Johansson ja Simo Salminen trumpetteineen ja muutamassa kappaleessa vierailevat rumpalit Tomi Parkkonen ja Vesa Aaltonen sekä basisti Heikki ”Häkä” Virtanen. Avausraidan kanssa Maijasella oli ongelmia, koska rumpukoneraita kuulosti hänen mielestään huonolta. Hän pyysi rumpali Parkkosen studioon soittamaan oikeita rumpuja ja se sai täten uutta virtaa. Kappale koostuu yksittäisistä päällesoitoista, jotka tosin kuulostavat ihan yhtyeen avulla tehdyltä.
Levyn suurimmaksi hittikappaleeksi nousi ”Ai ai ai”, jota Takomo-studiossa piipahtanut iskelmälaulaja Frederik kehui ”kullaksi”. Vaikkei itse albumi myynyt kokonaisuutena kovin hyvin, ”Ai ai ai”-singlestä tuli jukeboksien soitetuin kappale jo vuoden 1982 lopussa ja nousi vuoden 1983 50 soitetuimman kappaleen joukkoon. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, joka esitettiin MTV3-kanavan Levyraati-televisio-ohjelmassa. Myöhemmin Maijanen on muistellut joranneensa ja tanssineensa itsekin kappaleen tehdessään kappaleen demonauhaa kotonaan Roihuvuoressa.
Albumi menestyi kohtalaisesti. Maijanen on kertonut joutuneensa maksamaan 10 000 markkaa levyn teosta. Itse albumi myi loppujen lopulta vain 4 000 kappaletta. OK-nuortenlehden levyarvioissa levy keräsi täydet viisi tähteä ja arvostelija kehui levyä ”vuoden aukottomaksi hittikokoelmaksi” ja ”levyn yhdistävän itseluottamuksen, mielikuvituksen, tyylitajun ja taidon”.