stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Douglas Slocombe
Palkinnot > Oscar-ehdokkuudet

Parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuus 1972 Tädin kanssa maailmalla (Travels with My Aunt, 1972)
Parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuus 1977 Muistojeni Julia (Julia, 1977)
Parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuus 1981 Kadonneen aarteen metsästäjät (Raiders of the Lost Ark, 1981)
Valikoitu filmografia

Kruunupäitä ja hyviä sydämiä (Kind Hearts and Coronets, 1949)
Varastin miljoonan (The Lavender Hill Mob, 1951)
Elämä alkaa huomenna (Mandy, 1952)
Polttomerkki (The Mark, 1961)
Pelon tunne (Taste of Fear, 1961)
Palvelija (The Servant, 1963)
Kuolleen miehen salaisuus (The Third Secret, 1964)
Kunnian kotkat (The Blue Max, 1966)
Ryöstö yöpikajunassa (Robbery, 1967)
Vampyyrintappajat - anteeksi, hampaanne ovat niskassani (Dance of the Vampires, 1967) (myös nimellä The Fearless Vampire Killers)
Murphyn sota (Murphy's War, 1971)
Tädin kanssa maailmalla (Travels with My Aunt, 1972)
Jesus Christ superstar (Jesus Christ superstar, 1973)
Kultahattu (The Great Gatsby, 1974)
Rollerball (Rollerball, 1975)
Muistojeni Julia (Julia, 1977)
Karavaani (Caravans, 1978)
Kadonneen aarteen metsästäjät (Raiders of the Lost Ark, 1981)
Älä kieltäydy kahdesti ( Never Say Never Again, 1983)
Indiana Jones ja tuomion temppeli (Indiana Jones and the Temple of Doom, 1984)
Indiana Jones ja viimeinen ristiretki (Indiana Jones and the Last Crusade, 1989)
Aiheesta muualla

Douglas Slocomben muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Douglas Slocombe Internet Movie Databasessa
Douglas Slocombe Elonetissä
Burmanjänis

| Burmanjänis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät  Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet  Lagomorpha
Heimo::  Jänikset  Leporidae
Suku::  Jänikset Lepus
Laji::  peguensis
Kaksiosainen nimi
 Lepus peguensis  Blyth, 1855 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Burmanjänis (Lepus peguensis) on pienikokoinen jänislaji, joka painaa aikuisena 2–2,5 kilogrammaa. Siitä on eri lähteiden mukaan kaksi tai kolme alalajia, jotka elävät Kaakkois-Aasiassa alavilla mailla ja jokilaaksoissa.
Babesioosi

Babesioosi eli naudan punatauti on Babesia-suvun itiöeläinten aiheuttama parasiittitauti. Sairaus on havaittu Suomessa yhdellä ihmisellä.
Babesioosin oireita ovat lisääntyvä huonovointisuus, väsymys ja ruokahaluttomuus. Myöhemmin voi ilmetä myös kuumetta, hikoilua ja päänsärkyä. Sairauteen kuuluu monesti myös anemia, sillä sen aiheuttaja tuhoaa veren punasoluja. Oireet kestävät muutamasta päivästä kuukausiin. Itämisaika on tyypillisesti yhdestä kahteentoista kuukautta. Sairaus saattaa myös pysyä oireettomana.
Babesioosi on maailmanlaajuisesti nouseva punkkien levittämä tauti, jonka esiintymistiheys ja maantieteellinen laajuus lisääntyvät. Se aiheuttaa merkittävän terveystaakan erityisesti niille, joiden immuunivaste on heikentynyt ja jotka saavat infektion verensiirron kautta. Babesioosikuolema tapahtuu jopa 20 prosentilla näistä ryhmistä. Diagnoosi vahvistetaan tunnistamalla tyypilliset intraerytrosyyttiset loiset ohuesta verinäytteestä tai Babesia-DNA:sta PCR:n avulla. Hoito koostuu atovakonista ja atsitromysiinistä tai klindamysiinistä ja kiniinistä sekä vaihtosiirrosta vaikeissa tapauksissa.  Henkilökohtaiset ja yhteisölliset suojatoimenpiteet voivat rajoittaa tartuntataakkaa, mutta on tärkeää ymmärtää, että mikään näistä toimenpiteistä ei todennäköisesti estä Babesian jatkuvaa leviämistä ei-endeemisille alueille.
Yleensä babesioosi tarttuu loista kantavan punkin välityksellä.
FK Rubin Kazan

FK Rubinin pelaajia vuonna 2017.
FK Rubinin vanha logo.
FK Rubin on jalkapalloseura Tatarstanin pääkaupungista Kazanista. Seuran edustusjoukkue pelaa Venäjän valioliigassa.
Neuvostoaikoina Rubin ei koskaan pelannut korkeimmalla sarjatasolla. Venäjän valioliigaan se nousi kaudeksi 2003 ja oli debyyttikaudellaan kolmas, mikä tiesi myös UEFA Cup -paikkaa. Kaudella 2004 joukkue jäi sarjassa kymmenenneksi, mutta 2005 sijoittui neljänneksi ja pääsi jälleen UEFA Cupiin. Kaudella 2008 joukkue voitti ensimmäisen kahdesta peräkkäisestä Venäjän-mestaruudestaan, minkä myötä se osallistui ensimmäistä kertaa Mestarien liigaan kaudella 2009–2010.
Vuosina 1958–1964 seura tunnettiin nimellä Iskra ja vuosina 1992–1993 nimellä Rubin-TAN.
Saavutukset

Venäjän mestaruus (2): 2008, 2009
Venäjän cup: 2012
Hopeaa: 2009
Venäjän supercup (2): 2010, 2012
CIS Cup: 2010
Entisiä päävalmentajia

Kurban Berdyjev
Pavel Sadyrin
Roman Šaronov
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (venäjäksi)
Mohale’s Hoek

| Mohale’s Hoek |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Lesotho
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mohale’s Hoek
Pinta-ala:  3530 km²
Väkiluku:  174 924
 – väestötiheys:  47 as./km²
Mohale’s Hoek on yksi Lesothon alueista. Se sijaitsee maan lounaisosissa. Alueella on samanniminen kaupunki, joka toimii alueen hallintokeskuksena. Alueella asuu 174 924 asukasta. Pinta-ala on 3 530 neliökilometriä, ja väestötiheys 47 asukasta neliökilometrillä.
Transkaukasian federaatio

| Закавказская демократическая федеративная республика Transkaukasian demokraattinen federatiivinen tasavalta > 24. helmikuuta 1918–28. toukokuuta 1918 |
| --- | --- |
  Transkaukasian lippu 
  
Valtiomuoto:  Tasavalta
Valtionpäämies:  Nikoloz Tškheidze
Pääkaupunki:  Tbilisi
Viralliset kielet:  armenia, azeri, georgia
Valuutta:  Transkaukasian rupla
Seuraaja(t):  Georgian demokraattinen tasavalta, Armenian demokraattinen tasavalta, Azerbaidžanin demokraattinen tasavalta
Transkaukasian demokraattinen federatiivinen tasavalta, yleisemmin tunnettu nimellä Transkaukasian federaatio (Закавказская демократическая федеративная республика [ЗКДФР],  Zakavkazskaja demokratitšeskaja federativnaja respublika [ZKDFR]) oli Etelä-Kaukasiassa (Transkaukasiassa) sijainnut sosialistinen liittovaltio. Transkaukasia perustettiin 24. helmikuuta 1918 ja se hajosi 28. toukokuuta 1918. Sen osavaltiot olivat Armenia, Azerbaidžan ja Gruusia.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjän hallitus asetti erityisen Transkaukasian komitean (особый Закавказский Комитет) hallitsemaan aluetta. Lokakuun vallankumous teki kuitenkin lopun Kerenskin hallituksesta ja alueelle perustettiin Transkaukasian komissariaatti.
Transkaukasian demokraattinen federatiivinen tasavalta julistautui itsenäiseksi 24. helmikuuta 1918 ja maan johtajaksi valittiin georgialainen menševikki Nikoloz Tškheidze. Georgialaiset olivat muutenkin Transkaukasiassa johtoasemassa, ja kun kansalliset intressit johtivat Georgian itsenäistymiseen 26. toukokuuta 1918, Armenia ja Azerbaidžan päättivät lakkauttaa liittovaltion.
Alueen jouduttua Neuvostoliiton hallintaan alueelle perustettiin Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. 1936 Transkaukasian SFNT hajotettiin.
FK Ahmat Groznyi

Kuva FK Ahmat Groznyin kotiottelusta vuonna 2018.
FK Ahmat Groznyi (Aikaisemmin A. A. Kadyrovin jalkapalloseura "Terek" Groznyi), on jalkapalloseura Tšetšenian pääkaupungista Groznyista. Joukkue pelaa Venäjän Valioliigassa, jonne se nousi vuonna 2008. Vuonna 2011 seuran kotikentäksi vaihtui runsaan 30 000 katsojan Ahmat Arena -yleisurheilustadionin nurmi.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1946 nimellä Dinamo. Vuosina 1948–1958 nimenä oli Neftjanik. Nimitys Terek tulee samannimisestä joesta. Vuonna 2004 murhatun Tšetšenian presidentin ja seuran puheenjohtajan Ahmat Kadyrovin nimi liitettiin  viralliseen nimeen vuonna 2006. Hänen jälkeensä seuran puheenjohtajana on toiminut poikansa, Tšetšenian presidentti Ramzan Kadyrov. Tšetšenian sotien takia seura ei ollut toiminnassa vuosina 1995–2000. Vuonna 2001 toiminta elvytettiin, mutta Terek pelasi kotiottelunsa pääasiassa Pjatigorskissa, Stavropolin aluepiirissä. Uusi kunnostettu Groznyin stadion avattiin maaliskuussa 2008.
Vuonna 2004 tuolloin vielä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelannut Terek voitti Venäjän Cupin kukistettuaan loppuottelussa samaralaisen Krylja Sovetovin ja pääsi näin UEFA Cupin karsintoihin, missä se raivasi tieltään puolalaisen Lech Poznańin, mutta putos sveitsiläiselle Baselille. Joukkue nousi myös kauden päätteeksi pääsarjaan, mistä se kuitenkin putosi heti ensimmäisen kauden päätteeksi. Kaudella 2007 se sijoittui toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. liigassa kakkoseksi ja nousi uudelleen valioliigaan.
Historia > Menestys kausittain Venäjän itsenäisyyden aikana

| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | М | P | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | 1. liiga länsi | 5 | 34 | 18 | 5 | 11 | 63–43 | 41 |   |
| 1993 | 1. liiga länsi | 11 | 42 | 20 | 4 | 18 | 76–63 | 58 |   |
| 1994 | 2. liiga länsi | 21 | 40 | 7 | 5 | 28 | 22–86 | 19 | Vetäytyi kilpailusta. |
1995–2000 seura ei ollut toiminnassa
| 2001 | 2. divisioona etelä | 5 | 38 | 22 | 7 | 9 | 57–29 | 73 |   |
| 2002 | 2. divisioona etelä | 1 | 40 | 36 | 1 | 3 | 98–20 | 109 | Nousi 1. divisioonaan. |
| 2003 | 1. divisioona | 4 | 42 | 25 | 10 | 7 | 56–21 | 85 |   |
| 2004 | 1. divisioona | 1 | 42 | 32 | 4 | 6 | 70–22 | 100 | Nousi valioliigaan, voitti Venäjän cupin. |
| 2005 | Valioliiga | 16 | 30 | 5 | 5 | 20 | 20–50 | 14 | Putosi 1. divisioonaan. |
| 2006 | 1. divisioona | 8 | 42 | 18 | 8 | 16 | 48–47 | 62 |   |
| 2007 | 1. divisioona | 2 | 42 | 28 | 6 | 8 | 69–27 | 90 | Nousi valioliigaan. |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (fc-terek.ru)
Ahmat Arenan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (ahmat-arena.ru)
Central District

| Central District |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Botswana
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Serowe (55 676 as., VL2022)
Pinta-ala:  142 302 km²
Väkiluku (2022)  ():  706 135
HDI (2022):  0,685
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  BW-CE
Central District on Botswanan hallinnollisista alueista suurin. Sen naapurialueita ovat etelässä Kgatleng, lounaassa Kweneng, lännessä Ghanzi, luoteessa North-West District, pohjoisessa Chobe, koillisessa Zimbabwe, North-East District ja Francistown, idässä Kgatleng ja kaakossa South-East District. Kaakossa rajanaapurina ovat Etelä-Afrikan Limpopon provinssi, Botswanan South-East District ja pääkaupunki Gaborone.
Alueen pinta-ala on 142 302 neliökilometria ja väkiluku vuoden 2022 väestönlaskennassa 706 135. Alueen hallinnollinen keskus on Serowen kylä (55 676 as., VL2022). Muita suurempia, kaupunkimaisia kyliä ovat Palapye (52 636 as.), Mahalapye (48 431 as.), Letlhakane (36 404 as.), Tonota (23 296 as.), Bobonong (21 216 as.), Tutume (18 582 as.), ja Mmadinare (13 198 as.).
Näkymä Swaneng Hilliltä Serowesta
Alueen nähtävyyksiin kuuluvat kalliomaalaukset ja monet rautakautiset jäänteet.
Alueella ja sen aluehallinnollisesti itsenäisiä kaupungeissa (Selebi-Pikwe ja Orapa) toimii useita merkittäviä kaivoksia.
Inkubaatio

Inkubaatio eli itämisaika on aika, joka tartuntataudeissa kuluu tartunnan saamisen ja taudin puhkeamisen välillä. Inkubaatio voi kestää lyhyimmillään muutamia minuutteja, pisimmillään, kuten Creutzfeldt–Jakobin taudissa, vuosia tai vuosikymmeniä. Useimpien tautien inkubaatioajat vaihtelevat yhdestä päivästä kolmeen viikkoon.
Eräiden tautien inkubaatioajat

| Tauti | Inkubaatioaika | Lähde (englanniksi) |
| --- | --- | --- |

| Kolera | 1–3 päivää | CDC |
| Influenssa | 1–4 päivää | CDC |
| Tulirokko | 1–4 päivää | Emedicine |
| Nuhakuume | 2–5 päivää | About.com |
| Ebola | 2–21 päivää |  |

| SARS | korkeintaan 10 päivää | WMO  |
| Vauvarokko | 5–15 päivää |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Polio | 7–14 päivää | GPNotebook |
| Hinkuyskä | 7–14 päivää | GPNotebook |
| Tuhkarokko | 9–12 päivää |  |
| Isorokko | 7–17 päivää |  |
| Yleinen jäykkäkouristus | 7–21 päivää |  |
| Vesirokko | 14–16 päivää | About.com |
| Parvorokko | 13–18 päivää | About.com |
| Sikotauti | 14–18 päivää |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Vihurirokko (German measles) | 14–21 päivää | About.com |
| Mononukleoosi | 28–42 päivää |  |
| Kuru | 10–13 vuotta |  |
HMS Panther (1897)

| HMS Panther |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laird, Son and Company, Birkenhead
Kölinlasku:  19. toukokuuta 1896
Laskettu vesille:  21. tammikuuta 1897
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1898
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  355 t (standardi) 415 t (max)
Pituus:  66,45 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,55 m
Syväys:  2,97 m
Koneteho:  6300 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Panther oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 624. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1897 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1898.
Palvelus

Vuonna 1902 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. kesäkuuta 1920 romutettavaksi J. Kellylle.
Marcos Rojo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Faustino Marcos Alberto Rojo
Syntymäaika: 20. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: La Plata, Argentiina
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2011 | Estudiantes | 43 | (4) |
| 2011–2012 | Spartak Moskova | 8 | (0) |
| 2012–2014 | Sporting CP | 49 | (5) |
| 2014–2021 | Manchester United | 76 | (1) |
| 2020 | → Estudiantes (laina) | 1 | (0) |
| 2021– | Boca Juniors | 7 | (0) |
Maajoukkue
| 2011– | Argentiina | 61 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. toukokuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. toukokuuta 2021.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Brasilia 2014 | jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Hopeaa | Chile 2015 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2016 | jalkapallo |  |
Faustino Marcos Alberto Rojo (s. 20. maaliskuuta 1990 La Plata) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa argentiinalaista Boca Juniorsia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta voi tarvittaessa pelata myös vasemman laitapuolustajan paikalla.
Seurajoukkueura

Rojo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 Estudiantes de La Platassa. Ensimmäisen maalinsa hän teki Argentiinan Primera Divisiónin ottelussa River Platea vastaan toukokuussa 2009. Estudiantes voitti kaudella 2008–2009 Copa Libertadoresin, jossa Rojo tosin pelasi vain minuutin yhdessä ottelussa. Vuonna 2010 hän oli voittamassa Argentiinan-mestaruutta. Hän pelasi Estudiantesissa kaikkiaan 43 Argentiinan pääsarjaottelua vuosina 2008–2010. Ensimmäisen kansainvälisten kilpailujen maalinsa hän teki vuoden 2010 Recopa Sudamericanassa ecuadorilaista LDU Quitoa vastaan.
Vuonna 2011 Rojo siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan kahden miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi vain kahdeksan ottelua Venäjän jalkapalloliigassa ja siirtyi vuonna 2012 portugalilaiseen Sportingiin. Hän pelasi seurassa 48 Primeira Ligan ottelua.
Hyvin onnistuneiden Brasilian MM-kisojen jälkeen Marcos Rojo siirtyi Manchester Unitediin elokuussa 2014 noin 20 miljoonalla eurolla Sportingista. Kolmella ensimmäisellä United-kaudellaan hän pelasi 22, 16 ja 21 valioliigaottelua. Tämän jälkeen vastuu väheni merkittävästi ja seuraavien kahden ja puolen vuoden aikana hän pelasi yhteensä vain 17 liigaottelua. Hän pelasi neljä ottelua, mukaan lukien finaali, Unitedin voittaessa FA Cupin 2016. Seuraavalla kaudella hän voitti kolme titteliä: FA Community Shieldin, Englannin liigacupin, jossa pelasi viisi ottelua mukaan lukien finaali sekä Eurooppa-liigan, jossa pelasi kymmenen ottelua, mutta oli loukkaantumisen vuoksi sivussa loppuottelusta.
Rojo siirtyi kevätkaudeksi 2020 lainalle vanhaan seuraansa Estudiantesiin. Helmikuussa 2021 hän siirtyi ilmaissiirrolla Boca Juniorsiin.
Maajoukkueura

Rojo pelasi ensimmäisen ottelunsa Argentiinan maajoukkueessa Portugalia vastaan helmikuussa 2011. Hän pelasi yhden ottelun Copa Américassa 2011. Hän pelasi kuusi ottelua, mukaan lukien finaali, Argentiinan saavuttaessa hopeaa MM-kilpailuissa 2014. Puolivälierästä hän oli sivussa varoitustilin täytyttyä. Alkulohkon ottelussa Nigeriaa vastaan hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua Argentiinan sijoittuessa toiseksi Copa Américassa 2015 ja yhtä vaille kaikki ottelut maan ollessa samassa kilpailussa hopealla jälleen 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolme ottelua ja teki jälleen maalin Nigeriaa vastaan.
Maaotteluja Rojo on pelannut Argentiinan maajoukkueessa 61 ja niissä hän on tehnyt kolme maalia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marcos Rojon tilastot FútbolXXI-sivustolla (espanjaksi)
Argentiinan joukkue – Copa América 2011
1 Carrizo |
2 Garay |
3 Zabaleta |
4 Burdisso |
5 Cambiasso |
6 G. Milito |
7 Di María |
8 Zanetti |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Andújar |
13 Pareja |
14 Mascherano |
15 Biglia |
16 Agüero |
17 Rojo |
18 Pastore |
19 Banega |
20 Gago |
21 Lavezzi |
22 D. Milito |
23 Romero |
Valmentaja Batista
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Romero |
2 Garay |
3 Campagnaro |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Pérez |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Rodríguez |
12 Orión |
13 A. Fernández |
14 Mascherano |
15 Demichelis |
16 Rojo |
17 F. Fernández |
18 Palacio |
19 Álvarez |
20 Agüero |
21 Andújar |
22 Lavezzi |
23 Basanta |
Valmentaja Sabella
Argentiinan joukkue – Copa América 2015
1 Romero |
2 Garay |
3 Roncaglia |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Pereyra |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Casco |
14 Mascherano |
15 Demichelis |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Tévez |
19 Banega |
20 Lamela |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Copa América 2016
1 Romero |
2 Maidana |
3 Roncaglia |
4 Mercado |
5 Kranevitter |
6 Biglia |
7 Di María |
8 Fernández |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Agüero |
12 Guzmán |
13 Funes Mori |
14 Mascherano |
15 Cuesta |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Lamela |
19 Banega |
20 Gaitán |
21 Pastore |
22 Lavezzi |
23 Andújar |
Valmentaja Martino
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Guzmán |
2 Mercado |
3 Tagliafico |
4 Ansaldi |
5 Biglia |
6 Fazio |
7 Banega |
8 Acuña |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Di María |
12 Armani |
13 Meza |
14 Mascherano |
15 Lanzini |
16 Rojo |
17 Otamendi |
18 Salvio |
19 Agüero |
20 Lo Celso |
21 Dybala |
22 Pavón |
23 Caballero |
Valmentaja Sampaoli
Energia Botswanassa

Energia Botswanassa kuvaa Botswanan energian tuotantoa, jakelua ja kulututusta.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 39,3 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukossa sijalla 102. Yli kolme neljäsosaa asukkaista oli sähköverkon piirissä, kaupungeissa 95 % ja maaseudulla neljännes.
Orapan timanttikaivosalueella sijaitseva 90 MW:n turbiinivoimalaitos käyttää polttoaineenaan maakaasua ja dieseliä.
Vuonna 2022 Botswanan sähköntuotannosta 99,8 % perustuu fossiilisiiin polttoaineisiin, 0,2% aurinkoenergiaan.  Kaikesta energiasta kivihiili kattaa 33 %, öljy 37 % ja biopolttoaineet 30 %.
Botswana tuottaa vuosittain 2,6 miljoonaa tonnia kivihiiltä ja käyttää siitä suurimman osan itse. Vaikka hiilen kysyntä maailmalla on vähenemään päin, maa on avannut uusia hiilikaivoksia alueille, joista hiiltä voidaan helposti kuljettaa Namibian, Zimbabwen ja Mosambikin kautta markkinoille.
Botswanassa olisi runsaasti potentiaalia aurinkoenergian hyödyntämiselle. Maahan tulevan auringonsäteilyn määrä on maailman korkeimpia. Vuonna 2020 siitä hyödynnettiin vasta 6 megawattia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Energia Botswanassa Wikimedia Commonsissa
International Renewable Energy Agency (IRENA), 2021: Renewables Readiness Assessment: Botswana (pdf) (englanniksi)
Lentoyhtiöallianssi

Kolme suurinta allianssia:
  Star Alliance
  SkyTeam
  Oneworld
Lentoyhtiöallianssi on kahden tai useamman lentoyhtiön tekemä sopimus kaupallisesta yhteistyöstä.
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja

Aikavälillä  1909 – 1923 perustettiin maailmassa noin 40 lentoyhtiötä. Kansalliset postilaitokset näkivät uuden liikennemuodon mahdollisuudet nopeuttaa postin- ja rahdin kuljetusta maasta toiseen. Kansalliset postilaitokset olivat jo 1800-luvulla aloittaneet Euroopassa valtioden välisen junaposti- ja rahtiliikenteen ja luoneet siihen kansainvälisen yhteistoiminnan.
Jo lentoliikenteen alkuajoista lähtien oli selvää, että lentoliikenteelle on luotava yhteisiä kansainvälisiä liittoutumia. Liittoutumista tuli erilaisia. Toiset olivat yleismaailmallisia, jossa luotiin yhteisiä sääntöjä, kehitettiin standarisointia, turvallisuusmääritelmiä jne. Tällaisia olivat ja ovat mm. IATA, ICAO, AEA.
Lentoyhtiökohtaisilla liittoutumilla lentoyhtiöt sopivat kaupallisesta yhteistyöstä keskenään. Suomen näkökulmasta voidaan nähdä viisi eri lentoyhtiöliittoutumaa ennen vuotta 1992. Tuolloin Euroopassa lopetettiin lentoliikenteen sääntely (deregulaatio).
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja > Ensimmäinen allianssiyritys

1919 Joulukuussa Kööpenhaminassa kokoontuvat pohjoismaiset ja eurooppalaiset lentoliikenteen harjoittajat tanskalinen Det Danske Luftfartsselskab (DDL), Travel Co Ltd (Englanti), hollantilainen Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V (KLM), ruotsalainen Svenska Lufttrafikbolaget ja saksalainen Die Deutsche Luftreedetrei. Kokouksessa käsiteltiin kansainvälisen ilmaliikenteen käytännöllistä toimeenpanoa ja valmisteltiin ehdotus kaupallisen ja teknisen yhteistyön järjestämisestä eri maiden välillä.
1920 Marraskuussa Haagin ilmailukonfrenssi olivat mukana lentoyhtiöiden edustajat Ruotsista, Tanskasta, Hollanista, Belgiasta, Saksasta, Ranskasta ja Englannista. Ruotsi (Svenska Lufttrafikbolaget ) oli pyytänyt, että suomalainen lentoyhtiö Suomen Ilmailuliikenne Oy otettaisiin yhdistyksen jäseneksi.
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja > Toinen allianssiyritys

1924 Nord-Eurooppa Union (Saksa, Baltia, Suomi). Perustajina olivat suomalainen Aero Oy, virolainen Aktsiaselts Aeronaut, latvialainen Latvijas Gaisa Satiksmes AS, itä-preussilainen Danziger Luftpost sekä Junkers Werke.
1926 Eurooppa Union. Kaksi suurta eurooppalaista ilmailuliikenneyhtymää Nord-Europa Union ja Trans-Eurooppa Union yhdistyvät suureksi trustiksi nimeltä Europa Union. Siihen kuuluu parikymmentä eri yhtiötä.
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja > Kolmas allianssiyritys

1927 Scandinavian Air Express (Hollanti, Tanska, Ruotsi ja Suomi) Perustajat hollantilainen KLM ja ruotsalainen Ab Aerotransport. Aeron mainoksessa yhteistyöstä kirjoitettiin mm:  ”Scandinavian Air Express on yhteinen nimitys sille nopealle yhteydelle Pohjoismaiden pääkaupunkien ja Länsieuroopan suurten keskusten välillä, joka saavutetaan sopivasti yhdistämällä yöjunien ja lentokoneiden kulkuvuorot.”
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja > Neljäs allianssiyritys

1939 Transatlantinen yhteistyö. Tanskalainen DDL kutsui ruotsalaisen ABAn, norjalainen Det Norske Luftfartsrederin (DNL) ja suomalaisen Aeron keskustelemaan yhteisestä Pohjois-Amerikan liikenteestä. Keskustelut tapahtuivat hyvässä hengessä ja Aero tilasi Pohjois-Atlantin liikennettä varten  Saksasta kaksi Condoria. Aero menetti mahdollisuuden liittyä allianssiin kun Talvisosodan takia Aeron edustaja ei päässyt tammikuussa 1940 ratkaisevaan kokoukseen. Sodan jälkeen 1946 yhdistynyt SAS aloitti lennot Skandinaviasta New Yorkiin.
Varhaisia lentoyhtiöalliansseja > Viides allianssiyritys

1989 European Quality Alliance. Perustajat SAS, Swissair, Austrian ja Finnair. Allianssi eli vain pari vuotta ja sen kaatumisen jälkeen Swissair 1992 perusti Qualiflyer allianssin kumppaniensa kanssa.