stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dixieland
Dixielandin kehitys ja kokoonpano

Alkuperäisessä dixieland-musiikissa oli vaikutteita muun muassa marssimusiikin yhteissoittotavasta ja staccatoista sekä ragtime-musiikista. Blues-tonaliteettia ei alkuperäisessä Dixielandissa juurikaan esiintynyt.
Varsinaisen kulta-ajan jälkeen 1950-luvulla kehittyi tyyli nimeltään progressiivinen dixieland. Siinä sekoitettiin alkuperäistä dixieland-musiikkia uudempaan bebop-tyyliin. Nykyään on olemassa kolmenlaista dixieland-musiikkia: Chicago jazz, West Coast revival ja New Orleans traditional. Näihin tyyleihin on sekoitettu enemmän muun muassa 
bluesia ja sooloimprovisaatiota. Lisäksi esimerkiksi rytmi on muuttunut joustavammaksi ja neljäsosasykkeiseksi.
Tyypilliseen dixieland-kokoonpanoon kuuluu perinteisesti rumpusetti, piano, klarinetti, kornetti tai trumpetti ja pasuuna. Näistä pianon ja rumpujen tehtävänä oli tukea ja muodostaa rytmi, joka korostaa toista ja neljättä iskua. Kornetti/trumpetti soittaa melodiaääntä improvisoiden vain vähän, ja pasuuna muodostaa sointuperustaa. Klarinetti koristelee musiikkia sooloäänen yläpuolisilla kuvioilla.
Myöhemmissä vaiheissa dixieland-kokoonpanoa kasvatettiin muun muassa bassokitaralla tai kontrabassolla, banjolla tai kitaralla.
Kuuluisia dixieland-yhtyeitä

Ensimmäinen dixielandia levyttänyt yhtye oli Original Dixieland Jass Band. Muita dixieland-yhtyeitä olivat muun muassa Bob Cats ja Mugsy Spanier.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dixieland Wikimedia Commonsissa
De Motu Corporum in Gyrum

De Motu Corporum in Gyrum (suom. Kappaleiden rataliikkeestä) usein lyhyesti De Motu on englantilaisen matemaatikon Isaac Newtonin kirjoittama laajuudeltaan yhdeksän sivua pitkä käsikirjoitus, jonka hän lähetti tähtitieteilijä Edmund Halleylle marraskuussa vuonna 1684. Siinä Newton osoittaa, että kappaleiden elliptinen rata vaatii voiman, joka on kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön (r²). Newton myös osoitti, että tästä voimasta seuraavat
Keplerin lait. Halley esitteli tulokset Royal Societylle 10. joulukuuta 1684. Newtonin pääteoksessa Philosophiae Naturalis Principia Mathematica Newton korjaa muutamia puutteita sekä laajentaa käsikirjoitustaansa.
Dn

Dn tarkoittaa seuraavia:
Air Deccan, IATA-koodi DN, lentoyhtiö
Dagens Nyheter, DN, ruotsalainen sanomalehti
Dagens Næringsliv, DN, norjalainen päivälehti
desinewton, tunnus dN, voiman yksikkö
dn, yksi Jacobin elliptisistä funktioista
DN-jääpursi, jäällä purjeen avulla liikkuva vene
Dornier Do 17, Suomen ilmavoimien konetunnus DN, saksalainen pommituskone.
Diameter Nominale  http://en.wikipedia.org/wiki/Nominal_Pipe_Size
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dameserien

| Dameserien |
| --- | --- |
Laji:  Jääpallo
Maa(t):  Norja
Perustettu:  1981 (jääpallosarja 2004)
Joukkueita:  6
Hallitseva mestari:  Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
Sivusto:  bandyforbundet.no/bandy
Dameserien on Norjan naisten jääpallon pääsarja. Sen järjestää Norjan jääpalloliitto. Dameserienissä kilpaillaan sekä sarjamestaruudesta että Norjan mestaruudesta: runkosarjan voittaja saa sarjamestarin tittelin, ja runkosarjaa seuraavien pudotuspelien voittaja on naisten jääpallon Norjan mestari. Naisten jääpallon Norjan mestaruus ratkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2004. Dameserien käynnistyi kuitenkin jo vuonna 1981, mutta vuoteen 2003 asti naiset kilpailivat jääpallon sijasta kaukalojääpallossa.
Kaudella 2013–2014 Dameserienissä pelaa kuusi joukkuetta. Hallitseva mestari on yhteisjoukkue Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy.
Historia

Norjassa naiset pelasivat jääpalloa Idrettsforeningen Readyssa ja Stabæk Idrettsforeningissa jo 1930-luvulla. Naisten pääsarjatoiminta käynnistyi kuitenkin vasta vuonna 1981, jolloin ratkaistiin epävirallinen Norjan mestaruus kaukalojääpallossa. Ensimmäisen naisten epävirallisen mestaruuden voitti Vålerengens Idrettsforening. Naisten jääpalloilu sai Norjan jääpallolitossa virallisen aseman 1984, ja ensimmäisen virallisen naisten kaukalojääpallon mestaruuden voitti niin ikään Vålerengens Idretssforening.
1990-luvun puolivälissä monet naisten joukkueet lopettivat jääpalloilun ja siirtyivät pelaamaan jääkiekkoa Norjan jääkiekkoliiton tekemän tarjouksen seurauksena, jonka taustalla olivat karsinnat vuoden 1998 Naganon talviolympialaisiin, joissa naisten jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa. 2004 naisten pääsarjan lajiksi vaihdettiin jääpallo.
Joukkueet kaudella 2013–2014

Bergen Bandyklubb
Høvik Idrettsforening/Haslum Idrettslag
Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
Solberg Sportsklubb
Idrettsforeningen Ready
Stabæk Idrettsforening/Alliensidrettslaget Skeid/Mjøndalen Idrettsforening
Sarjamestarit

| Vuosi | Mestari |
| --- | --- |
2004: Sagene Idrettsforening
2005: Stabæk Idrettsforening
2006: Stabæk Idrettsforening
2007: Idrettsforeningen Ready
2008: Nordre Sande Idrettslag
2009: Nordre Sande Idrettslag
2010: Stabæk Idrettsforening
2011: Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
2012: Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
2013: Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
Naisten Norjan mestarit ja loppuottelut

| Vuosi | Mestari | Tulos | Loppuotteluvastustaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Sagene Idrettsforening | 6–4 | Bergen Bandyklubb |
| 2005 | Stabæk Idrettsforening | 11–5 | Bergen Bandyklubb |
| 2006 | Bergen Bandyklubb | 7–6 | Stabæk Idrettsforening |
| 2007 | Stabæk Idrettsforening | 6–5 | Nordre Sande Idrettslag |
| 2008 | Nordre Sande Idrettslag | 8–4 | Idrettsforeningen Ready |
| 2009 | Nordre Sande Idrettslag | 4–3 | Stabæk Idrettsforening |
| 2010 | Stabæk Idrettsforening | 7–3 | Nordre Sande Idrettslag |
| 2011 | Stabæk Idrettslag | 5–4 jatkoaika | Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy |
| 2012 | Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy | 6–3 | Stabæk Idrettsforening |
| 2013 | Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy | 7–4 | Stabæk Idrettsforening |
Dario Cioni

Dario David Cioni (s. 2. joulukuuta 1974 Reading) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2000–2011.
Ura > Maastopyöräilijänä

Cioni aloitti uransa ammattilaisena maastopyöräilijänä 19-vuotiaana. Hänet valittiin Italian joukkueeseen maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin ja hän sijoittui 10. Cioni jatkoi uraansa ja sijoittui maastopyöräilyn maailmancupissa useasti viiden parhaan joukkoon. Hänen paras sijoituksensa on toinen sija vuoden 1996 St Wendelin osakilpailusta. Cioni osallistui myös muutamiin cyclo-cross-kilpailuihin 1990-luvun lopulla.
Ura > Maantiepyöräilijänä

Vuonna 2000 Cioni valittiin Mapei-Quick Step Pro Development Team -joukkueeseen. Hänen joukkuetovereitaan olivat muun muassa Filippo Pozzato, Fabian Cancellara, Michael Rogers ja Charlie Wegelius. Cionin tarkoituksena oli hyödyntää maantieharjoittelua maastopyöräilyssä. Hän tähtäsi erityisesti menestykseen vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Cionia ei kuitenkaan valittu joukkueeseen ja hän päätti keskittyä maantiepyöräilyyn. Ensimmäisellä kaudellaan maantiepyöräilijänä Cioni voitti etapin Slovenian ympäriajossa ja sijoittui toiseksi Normandian ympäriajon etapilla. Hän osallistui myös Espanjan ympäriajoon Vuonna 2001 Cioni voitti ensimmäisen etappikilpailunsa, Portugalissa ajettavan Vuelta Minho -kilpailun. Kaudeksi 2003 hän siirtyi Fassa Bortolo -talliin, mutta ei saavuttanut kauden aikana merkittävämpiä voittoja.
Kaudella 2004 Cioni teki läpimurtonsa aika-ajajana ja mäkiajajana. Alkukaudesta ajettavassa Tour de Romandie -kilpailussa hän sijoittui kokonaiskilpailun viidenneksi. Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa hän oli neljäs ja Sveitsin ympäriajossa kolmas. Hänet valittiin myös Italian joukkueeseen maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin. Cioni ei kuitenkaan saanut osallistua kilpailuun, koska hänen hematokriittiarvonsa oli liian korkea. Cioni oli tietoinen synnynnäisesti korkeasta hematokriittiarvostaan, mutta hän ei kuitenkaan ollut anonut Italian pyöräilyliitolta poikkeuslupaa, koska arvo ei ollut systemaattisesti yli sallitun rajan, mutta oli jatkuvasti sen lähettyvillä. Kansainvälinen pyöräilyliitto antoi jatkotutkimusten perusteella lokakuussa 2004 Cionille poikkeusluvan kilpailla vaikka hänen hematokriittiarvonsa on yli sallitun.
Kaudella 2005 Cioni siirtyi vasta perustettuun Liquigas-Bianchi-joukkueeseen. Hänen parhaaksi saavutuksekseen tallissa jäi toinen sija vuoden 2005 Italian ympäriajon neljännellä etapilla. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Tour de Romandiessa. Kausiksi 2007 ja 2008 Cioni siirtyi Predictor-Lotto talliin, kaudeksi 2009 ISD-Danieli talliin ja kausksi 2010–2011 Team Sky talliin.
Aiheesta muualla

virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (italiaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dario Cioni
Cioni vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa
Käännös suomeksi
David Strassman

| David Strassman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1957 (ikä 67)
Ammatti:  vatsastapuhuja ja stand up -koomikko
Aiheesta muualla
Kotisivu
David Strassman (s. 6. syyskuuta 1957) on yhdysvaltalainen vatsastapuhuja ja stand up -koomikko.
Aiheesta muualla

David Strassman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Duvbon kirkko

| Duvbon kirkko Duvbo kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Tukholman hiippakunta
Seurakunta:  Sundbybergs församling
Rakentamisvuosi:  1904
Suunnittelija:  David Jansson
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Duvbon kirkko on Ruotsissa Sundbybergissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on vihitty käyttöön ensimmäisenä adventtisunnuntaina 1904. Suunnitelmat teki arkkitehti David Jansson yksinkertaistettuun uusgoottilaiseen tyyliin. Julkisivut on kalkittu vaaleankeltaiseksi ja peltikatto on maalattu punaiseksi.
Sisätilat ovat enemmänkin jugendia kuin uusgotiikkaa. Lehterin alla olevat kolme lasimaalausta on tehnyt José Samson 1966 ja ne esittävät joulua, pääsiäistä ja helluntaita. Kuorin alkuperäiset maalaukset on kalkittu piiloon ja uudet maalaukset teki Erik Stenholm vuonna 1955.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sundbybergs museum (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Duvbo kyrka
Käännös suomeksi
Duvalin piirikunta (Florida)

Duvalin piirikunta (engl. Duval County) on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 957 755 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Jacksonvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin 12. elokuuta 1822. Piirikunnan ja Jacksonvillen hallinnot on yhdistetty, ja piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (engl. consolidated city-county). Piirikunnan muiden kuntien (Jacksonville Beach, Atlantic Beach, Neptune Beach ja Baldwin) asukkaat pääsevät äänestämään Jacksonvillen pormestarin- ja kaupunginvaltuuston vaaleissa, vaikka niillä on kuitenkin oma kunnallishallintonsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Duvalin piirikunta (Florida) Wikimedia Commonsissa
ESBWR-ydinvoimareaktori

ESBWR-ydinvoimalaitos (engl. Economic Simplified Boiling Water Reactor) on General Electricin kehittämä passiivisesti turvallinen kolmannen sukupolven ydinreaktorityyppi (3+), joka on kehitetty SBWR ja ABWR kiehutusvesireaktoreista.
ESBWR:ssä ei ole primääripiirin kiertopumppuja eikä reaktorin sisäisiä sekoituspumppuja, vaan lämmönsiirto hoidetaan vapaalla konvektiolla. Tämä vähentää rakentamisen hintaa ja käyttökustannuksia.
Reaktori pysyy turvallisena 72 tuntia ilman valvomohenkilökuntaa. Laitos voisi olla miehittämätön esimerkiksi sunnuntait.
Hollannin Dodewaardissa oli 60 MW luonnonkiertoreaktori toiminnassa 25 vuotta 1965–1997.
Ominaispiirteet

Polttoainesauvat ovat 3,0 metriä korkeita, kun ne yleensä ovat kiehutusreaktoreissa 3,7 metriä. Reaktorin paineastia on 28 metriä korkea, kun normaali on 21 metriä. Nämä muutokset edistävät jäähdytysveden vapaata kiertoa ilman pumppuja.
Koska pumppuja ei tarvita, niin niille ei tarvita myöskään varalla dieselgeneraattoreita.
Kiehutusreaktoreissa tehdään tärkeää reaktorin hienosäätöä pumppujen nopeudella, koska boorihappoakaan ei voi siihen tarkoitukseen käyttää painevesireaktorin (PWR) tavoin. ESBWR:ssä virtaussäätö on korvattu esilämmityksen tehon säädöllä.
Aiheesta muualla

Global Nuclear Energy: A GE Perspective (Arkistoitu – Internet Archive): Address by the GE CEO (2003).
Design overview (Arkistoitu – Internet Archive) published in ANS Nuclear News (2006).
Conceptual Design Review presented to NRC by GE Nuclear - contains pdfs with detailed design & system descriptions.
Pictures (Arkistoitu – Internet Archive) of ESBWR design
Ydintekniikka
| --- | --- |
Ydinfysiikka:   Atomi  Fissio  Fuusio  Säteily  Radioaktiivisuus  Ionisoiva säteily  Ydinräjähdys  Fissiili  Vaikutusala  Kriittinen massa 
Ydinvoima:   Ydinvoiman käyttökohteet  Ydinpolttoainekierto  Säteilyturvallisuus  Ydinturvallisuus  Ydinjätehuolto  Geologinen loppusijoitus  Uraani  Uraanin esiintyminen  Uraanikaivos  Uraanin väkevöinti  Plutonium  Torium  Torium-ydinpolttoainekierto 
Ydinreaktori:   Kevytvesireaktori  Kiehutusvesireaktori  Painevesireaktori  VVER-reaktori  EPR-reaktori  RBMK-reaktori  MKER-reaktori  CANDU-raskasvesireaktori  AP1000-reaktori  Pieni modulaarinen reaktori  Hyötöreaktori  Kiihdytinreaktori  SCWR-reaktori  Nestemäisellä metallilla jäähdytetty reaktori  Sulasuolareaktori  Kaksoisfluidireaktori  Fuusioreaktori 
Ydinaseet:   Ydinsota  Vetypommi  Neutronipommi  Ydinaseriisunta  Vaikutukset 
Ydinonnettomuus:   Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus  Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus  Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuus  Luettelo ydinonnettomuuksista  Luettelo ydinlaitostapahtumista  Ydinvoimalan sydämen sulamisonnettomuus  Ydinaseonnettomuus  INES-asteikko 
Ydinvoima Suomessa:   Olkiluodon ydinvoimalaitos  Loviisan ydinvoimalaitos  Hanhikiven ydinvoimalaitos 
Kytkentäkaavio
Deixa-me sonhar (só mais uma vez)

|  Deixa-me sonhar (só mais uma vez)> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Rita Guerra
Säveltäjä(t):  Paulo Martins
Sanoittaja(t):  Paulo Martins
Euroviisutiedot
Vuosi:  2003
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali, englanti
Sijoitus:  22.
Pisteet:  13
Sanat:  sanoitus
Deixa-me sonhar (só mais uma vez) on Rita Guerran esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2003 Eurovision laulukilpailussa Riiassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 26 maan joukosta 13 pisteellä sijalle 22.
David Feiss

David Feiss vuonna 2018.
David Feiss (s. 16. huhtikuuta 1959 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tunnetaan erityisesti luomastaan animaatiosarjasta Cow & Chicken.
Ura

Feiss aloitti uransa animaattorina päästyään työskentelemään Hanna-Barbera -yhtiöön vuonna 1978. 1980-luvulla hän työskenteli muun muassa Jetsonien uusitussa animaatiosarjassa animaattorina ja oli mukana ohjaamassa Ren ja Stimpy animaatiosarjan ensimmäistä tuotantokautta. Vuonna 1995 joulukuussa Feissin luoma Cow & Chicken pilootti jakso esitettiin ensi kerran Cartoon Networkilla, jonka myötä Cartoon Network Studios tilasi sarjasta yhteensä 51 jaksoa. Samassa sarjassa esiintyneet hahmot Näätä ja Paviaani saivat suosionsa myös oman spin-off sarjansa I Am Weasel syyskuussa 1997.
Feiss oli myös mukana tekemässä tarinaa elokuvaan Karvakamut vuonna 2006.
Aiheesta muualla

David Feiss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Douentzan piiri

| Douentzan piiri Cercle de Douentza |
| --- | --- |
 Douentzan piiri Malin kartalla.
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Douentza
Pinta-ala:  23 481 km²
Väkiluku (2009):  246 600
Douentzan piiri (ransk. Cercle de Douentza) on paikallishallintoalue Moptin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Douentza. Piirin pinta-ala on 23 481 neliökilometriä. Asukkaita on 246 600 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede ja ilmasto

Douentzan piiri muodostaa 29,7 % Moptin alueen pinta-alasta ja on siten alueen piireistä suurin. Se rajoittuu etelässä Moptin alueen Koron ja Bandiagaran, lännessä Moptin ja Timbuktun alueen Niafunkén ja pohjoisessa Gourma-Rharousin piireihin sekä kaakossa Burkina Fasoon.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 400 millimetriä. Luonnonalueita ovat kivinen ylätasanko, hiekkadyynien peittämä Seno, eroosion kuluttama Gandamia sekä kumpuileva Gourman tasanko. Vesistöjä ovat sateen jälkeen kuivuvat joet ja Koraroun järvi. Huomattavin eläinlaji ovat Gourman norsut.
Hallinnollinen jako ja asutus

Vuonna 1959 perustettuun piiriin kuuluu Douentzan kaupunkikunta ja 14 maalaiskuntaa: Dallah, Dangol-Boré, Débéré, Dianwéli, Djaptodji, Gandamia, Haïré, Hombori, Kéréna, Korarou, Koubéwel Koundia, Mondoro, Pétaka ja Tédjé. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 254.
Piirissä asuu 13,0 % Moptin alueen väestöstä. Asukastiheys on alueen piireistä alhaisin. Kaupunkiväestön osuus on 9,7 %. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja dogoneja. Lisäksi on songhaita, bozoja, tuaregeja ja bambaroita.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut

Piirin läpi kulkee Sévarén ja Gaon välinen maantie RN16. Douentzassa on lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi sekä vähäisemmässä määrin riisi ja durra. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Karjan myynti suuntautuu Bamakoon, Burkina Fasoon, Norsunluurannikolle ja Ghanaan. Toistuvat kuivuusjaksot aiheuttavat jatkuvaa elintarvikepulaa.
Piirissä toimii 72 alakoulua, kuusi yläkoulua ja kaksi lyseota. Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto, teatterisali ja neljä nuorisotaloa. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin poliklinikka, 23 terveyskeskusta ja kolme apteekkia (vuonna 2011). Huomattavin terveysongelma on ihmisessä loisivat sukkulamadot.
Dies irae

Viimeinen tuomio (Hans Memling, n. 1467–1471)
Dies irae (suom. vihan päivä) oli katolisen kirkon sielunmessun eli Requiemin sequentia-jakson latinankielinen tunnetumpi nimitys. Sen on luultavasti kirjoittanut Tuomas Celanolainen. Teksti poistettiin requiemin kaavasta katolisen kirkon vuoden 1970 liturgisessa uudistuksessa ja sitä käytetään enää hetkipalveluksissa katolisen kirkkovuoden viimeisellä viikolla juuri ennen adventtia. Runon ensimmäinen säkeistö on:
eli:
Innoittaja

Runon innoittajana on mahdollisesti toiminut Sefanjan kirjan 1. luvun jakeet 15–16 Vulgatan mukaan:
Suomalaisessa virsikirjassa

Dies irae on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa numerolla 158, nimellä "Vihan päivä kauhistava!" Virren on suomentanut Hemminki Maskulainen vuonna 1605 ja uudistanut August Ahlqvist vuonna 1866. Virsikirjassa esiintyvässä suomennoksessa on alkuperäisen latinalaisen runon 19 säkeistöstä kuitenkin mukana vain kahdeksan. Myös virsi 155 "Jo Herran päivä läsnä" on pohjautuu Dies irae-sekvenssiin. Sen on muokanut virreksi saksalainen Joachim Magdeburg n. 1565 ja Bartholomäus Ringwaldt 1586. Suomessa se tuli virsikirjaan 1701.
Ruotsin kirkon virsikirjassa "Dies irae" on virsi 634. Siinä sekvenssi ja  Joachim Magdeburg vuonna 1565 sekvenssin pohjalta kirjoittama virsi "On Herran päivä koittava" vuorottelevat siten, että kaksi kuoroa laulaa vuorotellen sekvenssiä "Koittaa päivä vihan ajan " ja seurakunta yhtyy kuoron säkeistöjen lomassa virren säkeistöihion. Sekä sekvenssin ja virren on uudelleen kääntänyt Pekka Kivekäs 1998
Lainauksia muussa musiikissa

Perinteistä gregoriaanista melodiaa lainataan seuraavissa sävelteoksissa:
Aavikko - Dies Irae Discodelico
Charles-Valentin Alkan - Sinfonia pianolle ja Souvenirs Trois Morceaux dans le genre pathetique, Op.15 - Morte
Samuel Barber - Pianosonaatti Es-duuri, Op. 26; 4. osa, Fuga
Hector Berlioz - Viides osa ("Songe d'une nuit de sabbat") Fantastisesta sinfoniasta, ja Faustin tuomio
Johannes Brahms - Intermezzo op. 118/6
Benjamin Britten - War Requiem
Wendy Carlos ja Rachel Elkind - Stanley Kubrickin Hohdon alkumusiikki; perustuu Berliozin teemaan.
George Crumb - Black Angels
Luigi Dallapiccola - Canti di prigionia
Michael Daugherty - "Red Cape Tango," fifth movement of his Metropolis Symphony and "Dead Elvis"
Claude Debussy - Nuages
Antonín Dvořák - 7. sinfonia, 1. osa
Aleksandr Glazunov - Kuoleman tanssi scherzo orkesterisarjasta Keskiajalta
Leopold Godowsky - Pianosonaatti e-molli, 5. osa
Morton Gould - Fall River Legend
Charles Gounod - Lainattu oopperassa Faust.
Arthur Honegger - La Danse des Morts
Aram Hatšaturjan - Spartak, 2. sinfonia
Krzysztof Kicior - Visions réflexives
Cyrillus Kreek - Requiem Do minoor (1927)
Franz Liszt - Totentanz ja Dante-sinfonia
Charles Martin Loeffler - Useat laulut ja ensimmäinen kahdesta Rapsodiasta oboelle, alttoviululle ja pianolle
Gustav Mahler – 2. sinfonia, 1. ja 5. osa
Nikolai Medtner - Pianokvintetto C-duuri, Op. Posth.
Modest Musorgski - Yö autiolla vuorella ja Kuoleman lauluja ja tansseja
Nikolai Mjaskovski - 2. pianosonaatti ja 6. sinfonia
Carl Orff - Carmina Burana
Krzysztof Penderecki - Dies Irae, oratorio Auschwitzin uhrien muistolle
Sergei Rahmaninov - Useissa sävellyksissä, esimerkiksi Rapsodia Paganinin teemasta, Kuoleman saari, Sinfoniset tanssit op. 45 ja Kellot
Ottorino Respighi - Brazilian Impressions
Camille Saint-Saëns - Danse Macabre, Requiem ja 3. sinfonia
Alfred Schnittke - 1. sinfonia, 4. osa
Dmitri Šostakovitš - Hamlet ja 14. sinfonia
Jevgeni Svetlanov - Aria
Kaikhosru Shapurji Sorabji - Sequentia cyclica super "Dies irae" ex Missa pro defunctis ja Variazioni e fuga triplice sopra "Dies irae" per pianoforte
John Philip Sousa - Stars and Stripes Forever (bass chord passage in first strain)
Richard Strauss - Seitsemän hunnun tanssi oopperasta Salome ja Till Eulenspiegel
Igor Stravinsky - Kevätuhri (sacrifice intro)
Pjotr Tšaikovski - Manfred-sinfonia ja 3. orkesterisarja
Scott Walker - My Death albumilta Scott
Eugène Ysaÿe - 2. sonaatti sooloviululle
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virsi 158: Vihan päivä kauhistava!
The Dies Irae appears as this melody in musical notation.
Deividas Gailius

| Deividas Gailius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Deividas Gailius
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1988 (ikä 36) Klaipėda, Liettuan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Liettua
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Heittävä takamies
Pituus:  201 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–:  Klaipėdos Nafta-Universitetas KK Neptūnas KK Šiauliai Virtus Bologna KK Neptūnas KK Union Olimpija KK Neptūnas BC Lietuvos Rytas
Maajoukkueet
:   Liettua
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ranska ym. 2015 |  |  |
Deividas Gailius (ent. Daunys, s. 26. huhtikuuta 1988 Klaipėda, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripalloilija.
Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaava Gailius on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Italiassa ja Sloveniassa.
Liettuan maajoukkueessa Gailius on saavuttanut EM-hopeaa vuoden 2015 kilpailuista.