stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pentti Halonen

Johtajaylilääkäri Pentti Halonen tutustumassa Meilahden sairaalan henkilö­kunta­ruokalan keittiöön syksyllä 1965.
Pentti Ilmari Halonen (27. huhtikuuta 1914 Kuopio – 27. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli erikoistunut kardiologiaan.
Halosen vanhemmat olivat rakennusmestari Erkki Halonen ja Henni Rytkönen ja puoliso vuodesta 1944 sisustusarkkitehti Lilli Kolmijoki. Hän tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1932, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1941 ja väitteli samana vuonna lääketieteen tohtoriksi. Sisätautien erikoislääkäri Halosesta tuli 1945 ja sydäntautien 1957.
Halonen oli Wihurin tutkimuslaitoksen Salus-koesairaalan ylilääkäri vuodesta 1947, Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti vuosina 1946–1953 ja professori 1953–1981. Hän tutki erityisesti sydäntauteja. Halonen pani alulle nykyaikaisen suomalaisen kardiologian.
Suomen Kardiologinen Seura jakaa joka toinen vuosi Pentti Halosen mukaan nimetyn tunnustuspalkinnon. Halosen täti, arkkitehti Kerttu Rytkönen suunnitteli Salus-sairaalan ja toimintaa ylläpitivät sairaanhoitajatädit Ida ja Maria Rytkönen.
Kootut levyt osa 5 (Olavi Virta)

| Kootut levyt osa 5 Olavi Virta |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1950
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Jarmo Santavuori
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 56.57
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Olavi Virran muut julkaisut
| Kootut levyt osa 4 1993 | Kootut levyt osa 5 1993 | Kootut levyt osa 6 1994 |
Kootut levyt osa 5 on vuonna 1993 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksensä vuodelta 1950.
Kaarlo Valkaman ja Usko Kempin tangon ”Valkovuokot” Virta levytti uudelleen vuonna 1952.
Kappaleet

Uinuos lapsonen (2:52)
Kodin kynttilät (3:24)
Bolero (3:25)
Sulle yksin laulelen (2:57)
Kuutamofoxi (3:06)
Valkovuokot (3:07)
Rakkauden tähden (2:53)
Suurkaupungin valot (2:56)
Tuntematon tulevaisuus (2:50)
Sävel sinulle (2:54)
Syyshaaveet (3:16)
Mexicana (2:44)
Mi kauneinta maailmassa on (3:10)
Tuhat viulua (3:19)
Wilhelmina (2:31)
Pariisin neitonen (2:53)
Muistojen teillä (2:57)
Singoalla (2:56)
Minun lauluni (2:45)
↑  Peter von Bagh, Markku Koski ja Pekka Aarnio: Olavi Virta, legenda jo eläessään (5. painos), s. 256. Porvoo-Helsinki: WSOY, 2010.
Hawaii State Capitol

| Hawaii State Capitol |
| --- | --- |
 Rakennuksen etupiha valokuvattuna vuonna 2020
Sijainti:   Honolulu, Havaiji, USA
Valmistumisvuosi:  1969
Omistaja:   Havaijin osavaltio
Käyttäjä:  Havaijin lainsäädäntöelin
Tyylisuunta:  havaijilainen kansainvälinen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hawaii State Capitol on Honolulussa sijaitseva hallintorakennus, jossa kokoontuvat Havaijin lainsäädäntöelimen ylä- että alahuone.
Rakennustyöt aloitettiin 10. marraskuuta 1965 ja ne saatiin valmiiksi neljä vuotta myöhemmin. Kuvernööri John A. Burns vihki rakennuksen käyttöön 15. maaliskuuta 1969. Ennen hallintorakennuksen valmistumista lainsäädäntöelin kokoontui ‘Iolanin palatsissa.
Rakennustyyliltään hallintorakennus edustaa ns. havaijilaista kansainvälistä tyyliä, joka lainaa huomattavasti amerikkalaisesta bauhaus -tyylistä. Se poikkeaa huomattavasti muiden osavaltioiden hallintorakennuksista, jotka ovat hakeneet mallia Yhdysvaltain kongressitalosta. Arkkitehtuurissa on haettu innoitusta havaijilaisesta luonnosta: sekä edustajainhuoneen että senaatin istuntosalit ovat muodoltaan kartioita, mikä kuvastaa tulivuoria kun taas rakennuksen ulkoseinää kiertävät pylväät ovat malliltaan kookospalmuja.
Rakennusta kiertää lähes kokonaan matala vallihauta, joka symboloi Tyyntämerta. Altaassa on sitkeä leväkasvusto, joka aiheuttaa toisinaan hajuhaittoja. Osavaltio on laittanut suuria summia rahaa ongelman ratkaisemiseksi. Tällaisiksi on ehdotettu tilapioita, otsonointia ja altaan muuttamista tarokasvustoksi. Altaan leväongelmaa on myös verrattu koko Tyynen valtameren saastumiseen.
Hallintorakennuksen ympäristössä on useita taideteoksia ja kunniamerkkejä: Lili‘uokalania ja isä Damienia esittävät patsaat, Liberty Bellin replika, Yhdysvaltain asevoimissa palvelleiden muistoksi palava ikuinen liekki. Myös kuvernöörin virka-asuntona toimiva Washington Place sijaitsee aivan hallintorakennuksen naapurissa.
Galleria

Hallintorakennus kuvattuna ilmasta vuonna 2006
Rakennuksen rotunda sisältä päin kuvattuna
Avoimet ovet lastenpäivänä vuonna 2014
Eerik Klipping

Kunigas Eerikin muistokivi Finderupissa
Eerik Klipping (Eerik V Kristoffersson); (1250–1286) oli Jelling-sukuun kuulunut Tanskan kuningas vuosina 1259–1286.
Hän oli Tanskan kuningas Kristoffer I:n ja puolalaisen prinsessa Margaret Sambiria Pommerellen (1230/1234–1282) poika. Eerik joutui ensimmäisenä Tanskan kuninkaana kutsumaan vuonna 1282 koolle maan ylimystön valtakunnankokouksen (danehoffet), mikä oli askel kohti nykyaikaista lainsäädäntöä.
Hän avioitui vuonna 1273 saksalaisen Agnes von Brandenburgin (1257–1304) kanssa, joka oli Brandenburgin markkreivi Johann I:n (Askanier-suku) ja tämän toisen puolison rouva Jutta von Sachsenin tytär.
Eerikille ja Agnekselle syntyi seitsemän lasta:
Eerik VI Menved (1274 – 3. marraskuuta 1319), Tanskan kuningas 1286–1319
Waldemar (k. 1304)
Rikissa (k. ennen 27. lokakuuta 1308), avioitui 1292/1293 Werlen ruhtinas Nikolaus II:n kanssa
Kristofer II (1276 – 2. elokuuta 1332), Tanskan kuningas 1319–1326 ja 1330–1332
Märta Eerikintytär (k. 2. maaliskuuta 1341), avioitui 1298 Birger Magnussonin, Ruotsin kuninkaan kanssa
Katharina (1278–1283), kuoli viisivuotiaana
Elisabeth (1280–1283), kuoli kolmivuotiaana
Lisänimi Klipping viittaa setelien leikkaamiseen, sillä Eerik joutui devalvoimaan maan valuutan rahoittaakseen sodankäyntiä. Lopulta kuningas pakotti kirkon luovuttamaan varojaan valtiolle. Ylimystö oli kuitenkin tyytymätön ja järjesti Eerik Klippingin murhan 22. marraskuuta 1286 Finderupissa. Kuninkaaksi nousi hänen poikansa Eerik Menved.
Hänen tyttärestään Märta Eerikintyttärestä tuli Ruotsin kuningatar.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eerik Klipping Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kristoffer I | Tanskan kuningas 1259–1286 | Seuraaja: Eerik Menved |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Montérégie

| Montérégie |
| --- | --- |
 Montérégien hallinnollisen alueen sijainti Quebecissä.
Valtio:   Kanada
Provinssi:   Quebec
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Longueuil (239 700 as.; 2016)
Pinta-ala:  11 852  km²
 – maa:  11 112 tai 11 132,34 km²
Väkiluku (2016):  1 507 070  1 536 121
 – väestötiheys:  135,4 as./km²
BKT (2014):  51,07 mrd. CAD
Kartta Montérégien sisäisestä jaosta.
Montérégie on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Sen eteläpuolella sijaitsee Yhdysvallat. Montérégien hallintoalueen pinta-ala on runsas 11 100 neliökilometriä ja väkiluku runsas 1,5 miljoonaa (2016).
Montérégien tärkein hallintokeskus on Montrealin itäpuolella (Saint Lawrence -joen itärannalla) sijaitseva Longueuilin kaupunki (239 700 as., 2016). Hallintoalueen muita kaupunkeja ovat Boucherville, Brossard, Granby, Salaberry-de-Valleyfield, Saint-Jean-sur-Richelieu, Saint-Hyacinthe, Sorel-Tracy, ja Vaudreuil-Dorion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montérégie Wikimedia Commonsissa
Québec Portal - Regional Portraits - Montérégie (16)  (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)(ranskaksi) (gouv.qc.ca)
Québecin hallinnolliset alueet
Abitibi-Témiscamingue
Bas-Saint-Laurent
Capitale-Nationale
Centre-du-Québec
Chaudière-Appalaches
Côte-Nord
Estrie
Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine
Lanaudière
Laurentides
Laval
Mauricie
Montérégie
Montreal
Nord-du-Québec
Outaouais
Saguenay-Lac-Saint-Jean
Telelääketiede

Telelääketieteen käyttöä Albaniassa. Radiologiset tutkimukset voidaan välittää sähköisesti esimerkiksi konsultaatiota ja hoidon suunnittelua varten muualle ilman, että potilasta tarvitsee siirtää.
Telelääketiede hyödyntää informaatioteknologiaa parantaakseen terveydenhuollon palveluiden tavoitettavuutta ja laatua. Se myös tehostaa käytössä olevien resurssien käyttöä. Radiologian erikoisala on ollut telelääketieteen edelläkävijä. Telelääketiede kehittyy nopeasti. Televiestinnän ja tietotekniikan edistysaskeleet vaikuttavat telelääketieteen kehitykseen. Tämä vaatii kuitenkin henkilöstön koulutusta sekä järjestelmien kehittämistä. Telelääketieteen kehitys helpottaa konsultointia, kun tutkimustulokset tulevat erikoisosaajien luo eikä päinvastoin.
Telelääketiede käynnistyi Yhdysvalloissa 1960-luvun alussa kun NASA aloitti ensimmäiset avaruuslennot. NASA välitt tietoa maahan avaruussukkuloiden ja avaruuspukujen sisällä olevista fysiologisista olosuhteista. NASA rahoitti 1960- ja 1970-luvuilla telelääketieteen kehittämiseen tähdänneitä hankkeita. Tiedonvälitykseen soveltuvien satelliittien keittyminen edisti telelääketieteen kehitystä. NASA ja SCI Systems aloittivat vuonna 1974 telediagnooseihin tarkoitetun televisiojärjestelmän kehittämisen. Hankkeessa välitettiin kuvaa hoitotilanteista ja kuvan perusteella lääkärit yrittivät selvittää oikean diagnoosin. Kanadassa toimiva Memorial University of Newfoundland hyödynsi satelliittiyhteyttä  koulutus- ja hoito-operaatioihin pitkien välimatkojen takaa. Vuonna 1984 Australiassa alettiin kehittämään terveydenhuoltopalveluita viiden syrjäisen kaupungin asukkaille Carpentarianlahden eteläpuolella. Siellä kaupungit varustettiin puhelimin, faxein ja pysäytyskuvaruututelevisioin. Hanke paransi terveydenhoitopalveluja ja vähensi kustannuksia, kun erikoisosaajia ei tarvinnut lennättää paikalle ja potilaita ei tarvinnut siirtää muualle hoitoon.
Suomessa esimerkiksi Lapissa on rakennettu yhteydet alueen terveyskeskusten ja Lapin keskussairaalan välille. Tämän tarkoituksena on ollut taata tasa-arvoiset palvelut kaikille alueen asukkaille asuinpaikasta riippumatta. Lapissa on telelääketiedettä on hyödynnetty esimerkiksi ihotautien potilaiden hoidossa. Muita sovelluksia ovat olleet esimerkiksi videoneuvottelu-, ensihoito- ja sähköinen lähete-palautejärjestelmä.
Telelääketieteen seuraajaksi on tullut mHealth eli mobiili terveysteknologia. Maailman terveysjärjestö (WHO) käyttää tieto- ja viestintäteknologioiden käytöstä terveydenhuollossa käsitettä eHealth.
Suomen telelääketieteen ja e-Health seura

Suomessa toimii Suomen Telelääketieteen ja e-Health seura (STeHS), joka vaikuttaa ja ohjaa telemedisiinan ja e-Healthiin. Se tekee kansallista ja kansainvälistä alan yhteistyötä. Se järjestää myös alan koulutusta. STeHS on perustettu vuonna 1995. Järjestön hallitus hyväksyy hakemuksesta uudet jäsenet.
Markku Mäkijärvi

Mäkijärvi vuonna 2020.
Markku Mäkijärvi (s. 1958) on suomalainen sisätautien ja kardiologian erikoislääkäri, lääketieteen tohtori, sisätautiopin dosentti ja professori. Mäkijärvi on toiminut HUS:n johtajaylilääkärinä vuodesta 2011 lähtien. Hän on aiemmin urallaan ollut muun muassa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin kliinisen palvelualueen johtaja ja HYKSin sydäntutkimusosaston osastonylilääkäri ja sisätautien tulosyksikön laatupäällikkö ja ylilääkäri.
Elokuussa 2021 Mäkijärvi aloitti HUS:n vt. toimitusjohtajana Juha Tuomisen jäätyä työkyvyttömyyseläkkeelle.
Mäkijärvi kirjoitti lokakuussa 2022 ilmestyneen, Otavan kustantaman kirjan Koronapeli. ISBN: 978-951-1-45251-5.
K-Menu

| K-Menu |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  kuluttajatuotteet
Omistaja:  Kesko Oyj
Valmistaja:  useita
Perustettu:  2014
Markkina-alueet:  Suomi
Kotisivu:  k-ruoka.fi/k-menu/
Infobox OKNimi-testi OK: 
K-Menu on Keskon omistamien päivittäistavarakauppojen oma merkki. Tuotesarjan valttina pidetään edullisuutta. Ensimmäiset K-Menu-tuotteet tulivat markkinoille huhtikuussa 2014. Sarjan ensimmäiset tuotteet olivat tuorelihatuotteita ja lihajalosteita, mutta nykyisin sarjaan kuuluu niin monenlaisia elintarvikkeita kuin muitakin päivittäistavaroita. Sarjaan kuuluu jo yli 300 eri tuotetta.
K-Menu-tuotteet tuotiin markkinoille korvaamaan Euro Shopper -tuotteita, ja suuri osa K-Menun tuotteista on samoja tuotteita, joita ennen markkinoitiin Euro Shopper -nimellä.lähde?
Arvioita

K-Menun lihapyörykät puhuttivat keväällä 2015 mediassa niin Suomessa kuin ulkomailla. Tuotteen lihapitoisuus oli nolla prosenttia, sillä kaikki tuotteen sisältämä liha on luusta koneellisesti eroteltua lihaa, joka tulee tuoteselosteissa merkitä erikseen. Tuote tuli joulukuussa 2016 Ilta-Sanomien lihapullatestissä kolmannelle sijalle.
Aiheesta muualla

K-Menu (Arkistoitu – Internet Archive)
Steninge (Halmstad)

| Steninge |
| --- | --- |
 Steninge 1970-luvun puolivälissä.
 Steninge
 Koordinaatit: 56°46′08″N, 12°37′49″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Halmstad
Väkiluku (2021):  1 186
Steninge on taajama Halmstadin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 186 asukasta vuonna 2021.
Tunnettuja henkilöitä

Alf Hambe (1931–2022), muusikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Steninge (Halmstad) Wikimedia Commonsissa
Herman Adolf Printz

Herman Adolf Printz (14. syyskuuta 1849 Wanhala, Vihti – 13. lokakuuta 1923 Hämeenkyrö) oli suomalainen insinööri, paperimestari, kasvien keräilijä ja puutarhaviljelyjen harrastaja.
Vanhaan sotilassukuun kuuluneen Printzin vanhemmat olivat Vihdissä Juotilan ratsutilan omistanut alikapteeni Fabian Printz ja Antoinetta Margaretha Sjöstedt. Hän oli naimisissa vuodesta 1889 Anna Pauliina Välimäen kanssa.
Printz pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lukiosta 1870 ja valmistui insinööriksi 1873 Helsingin Polyteknillisestä opistosta. Hän tuli 1882 paperimestariksi Kyröskosken paperitehtaalle Hämeenkyröön ja oli tehtaan teknillisenä johtajana 1887–1905. Printz toimi Kyröskosken tehtaan työväen sairas- ja hautausapukassan sekä eläkekassan hoitajana, oli perustamassa Kyröskoskelle osuuskauppaa ja raittiusseuraa sekä järjesti ja laajensi Kyröskosken lainakirjastoa, jonka hoitajana hän toimi. Printz oli myös 15. helmikuuta 1891 Hämeenkyrössä pidetyn suuren torppari- ja mäkitupalaiskokouksen kokoonkutsujana ja puheenjohtajana. Printz perusti 1880-luvun alussa tehtaan viereen tehdaspuutarhan, jota hän itse hoiti vuoteen 1889 saakka. Hän hankki Helsingin puutarhaseuralta omenapuiden sekä marja- ja koristepensaiden taimia ja toimitti niitä hämeenkyröläisille tilaajille.
Printz osti vuonna 1896 yhdessä hämeenkyröläisen kauppiaan Janne Elialan kanssa Keikyästä Äetsän kosken, jossa sillä hetkellä oli vain kaksi vanhanaikaista jauhomyllyä. Kosken rannalle rakennettiin sitten villakehruutehdas, joka aloitti toimintansa 1898. Tehtaan kolmanneksi osakkaaksi tuli Mouhijärven villakehruutehtaan isännöitsijä, myöhempi kauppaneuvos Alfred Viljanen (1870–1932). Pari vuotta myöhemmin tehtaasta muodostettiin osakeyhtiö jonka neljänneksi osakkaaksi tuli hartolalainen leipomoliikkeenomistaja Toivo Aleksander von Schrowe. Eliala ja von Schrowe myivät sittemmin osuutensa niin että vuonna 1905 Viljanen ja Printz omistivat yhtiön kaksistaan. Printz muutti 1905 Kyröskoskelta Äetsään ja asui siellä vuoteen 1907 saakka. Hän myi kuitenkin osuutensa yhtiöstä 1906 Viljaselle, joka omisti tehtaan yksin vuoteen 1913 saakka, jolloin perustettiin uusi osakeyhtiö Printz & Co, jonka osakkaaksi Printz myös palasi. Viljasesta tuli yhtiön toimitusjohtaja. Villakehruutehtaan lisäksi oli Äetsään perustettu 1905 trikootehdas ja 1914 puuvillatehdas. Vuonna 1918 yhtiön osti porilainen Wilhelm Rosenlew.
Eläkkeelle jäätyään Printz perusti Hämeenkyröön rakentamansa Kukkasmaan huvilan yhteyteen puutarhan, jonne hän istutti noin 400 erilaista puu-, pensas- ja kukkakasvilajia. Hän keräsi noin 4 000 kasvia käsittäneen herbaarion eli kasvion ja lahjoitti myös kasvioita Ikaalisten, Forssan ja Tyrvään yhteiskouluille sekä keräsi kasvinäytteitä Helsingin yliopistolle. Printz kirjoitti 1896 puutarhanhoidon opaskirjasen.
Teoksia

Kasvi- ja puutarhahoidosta. Hämeenkyrön ja Wiljakkalan maataloudellinen yhdistys, Tampere 1896 (nimimerkillä Eräs kasvitarhan ystävä), uusi täydennetty painos Kyröskosken perinneyhdistys, Hämeenkyrö 2011
Kirjallisuutta

F. O. Viitanen: Insinööri Herm. Ad. Printz: satakuntalaisen teollisuusmiehen, kansanvalistus- ja yhteiskunnallisten uudistusten miehen sekä kasvitieteilijän muistolle, teoksessa Satakunta-sarja. Kotiseutututkimuksia V. 1925
Elsa Meriluoto: Herman Adolf Printz. Tekijä, Lahti 1949
Merenptahin steela

Merenptahin steela (tunnetaan myös nimillä Israelin steela ja Merenptahin voitto­steela) on muinaisen Egyptin faaraon Merenptahin kaiverruttama hieroglyfi­teksti. Kaiverrus näkyy faarao Amenhotep III:n pystyttämän graniitti­kiven, steelan kääntöpuolella. Sen löysi William Flinders Petrie vuonna 1896 Theban kaupungin kaivauksista, ja nykyään sitä säilytetään Egyptiläisessä museossa Kairossa. Steela on saanut osakseen paljon julkisuutta, ja sitä pidetään ainoana yleisesti hyväksyttynä muinaisegyptiläisenä dokumenttina, jossa mainitaan ”Isrir” tai ”Israel”. Se on myös varhaisin tunnettu maininta Israelista, ja siksi sitä on kutsuttu myös nimellä Israelin Steela.
Maininta Israelista

Nimenä Israelin Steela on joidenkin mielestä harhaanjohtava, koska steela mainitsee laajuudessaan vain lyhyesti Israelin ja Kanaanin. Seuraava maininta Israelista steeloissa löytyy vasta Meshan steelassa.
Rivillä, jolla Israel mainitaan, se esiintyy yhdessä kolmen muun kukistetun maan tai valtion kanssa, jotka sijoittuvat Kaananin­maahan: Gezer, Yanoam ja Askelon. Maininnat Israelista ovat siis yhdessä säkeistössä monien muiden säkeistöjen jälkeen, jossa mainita faaraon muun muassa kukistaneen Libyan kansan.
Riviltä 27 alkaen karkea suomennos:
»Prinsessaa näännyyttää ja sanoo "Shalom!". Yksikään Yhdeksästä Keulasta (mahd. alueita, kyliä, heimoja, kansoja tai vihollisia) ei nosta päätään: Tjehenu(Libya) on kukistettu, Khatti rauhassa, Kaanaan on vangittu kaikella tuskalla, Askalon (Kaanainmaa) on kukistettu, Gezer saatu kiinni, Yanoam tehty olemattomaksi; Israel on hukassa (tai tuhlattu), kansa kukistettu (viljasato tuhottu tai nälänhädässä). »
Sanonta steelassa "ajettu erämaahan/tuhottu, sen siementä ei enää ole" (engl. wasted, bare of seed) on muodollinen, ja sitä käytettiin yleisesti kuvaamaan kansojen tuhoa. Se kuvaa, että kansan viljavarannot on tuhottu, mikä saattoi aiheuttaa nälänhädän tulevina vuosina. Tätä pidettiin sotilaallisena uhkana Egyptille.
Steela ei tee selväksi, että Israel olisi jo tässä vaiheessa valtio, vaan viittaa kansaan tai heimoon, eikä kuningaskuntaan tai kaupunkivaltioon. Steelassa määrävä muoto on Israelista "ulkomaalaiset" eikä "valtio".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koko steelan kirjoitus englanniksi, Miriam Lichtheim (Arkistoitu – Internet Archive)
Sigrun Berg

| Sigrun Berg |
| --- | --- |
 Berg vuonna 1964.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sigrun Karoline Matina Berg
Syntynyt: 18. toukokuuta 1901 Kristiania, Norja
Kuollut: 18. toukokuuta 1982 (81 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  tekstiilitaiteilija
Sigrun Karoline Matina Berg (18. toukokuuta 1901 Kristiania – 18. toukokuuta 1982 Oslo) oli norjalainen tekstiilitaiteilija. Hän opiskeli Norjan valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulussa ja Norjan valtion taideakatemiassa (molemmat olivat Oslon taidekorkeakoulun edeltäjiä). Taidekäsityön lisäksi hän suunnitteli kuoseja teollisuudelle.
Kuvia

Bodøn tuomiokirkon seinävaatteet ovat Sigrun Bergin sunnittelemia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sigrun Berg Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Sandwich

Tavanomainen kaksikerroksinen sandwich
Sandwich on kaksikerroksinen kylmä voileipä, jossa leipäviipaleiden välissä on voita, lihaa tai muita täytteitä. Sandwich on nimetty oletetun keksijänsä, neljännen Sandwichin jaarlin John Montagun (1718–1792) mukaan. Amerikkalainen talousjulkaisu The Wall Street Journal on kuvannut sitä Britannian "suurimmaksi panokseksi gastronomiaan".
Harri Laukkanen

Harri "Hara" Laukkanen (s. 5. huhtikuuta 1962) on lahtelainen rock-muusikko. Hän ryhtyi opiskelemaan rumpujen soittamista vuonna 1976. 1980-luvulta lähtien Laukkanen on toiminut pääasiassa laulusolistina ja sanoittajana mm. yhtyeessä Turo's Hevi Gee (1985–1991 ja 1994–2005). Nykyäänmilloin? hän laulaa ja sanoittaa yhtyeissä Tohtori Lounamo (2006–) ja Hara Laukkanen & Raaka Peli (2007–). Laukkanen on sanoittanut kappaleita jonkin verran myös muille artisteille sekä tehnyt tekstejä ja käsikirjoituksia TV-sarjoihin, mainoksiin jne.
Koulutus

Laukkanen kävi vuosina 1967–73 Pyhäniemen kansakoulua Hollolasta, mistä hän siirtyi vuosiksi 1973–78 Lahteen Salpausselän yhteiskouluun. Lukion Laukkanen suoritti vuosina 1978–81 Salpausselän lukiossa. Myöhemmin hän opiskeli vuosina 1984–87 Lahden Teknillisessä oppilaitoksessa talonrakennusta ja valmistui lopulta rakennusmestariksi.
Ura muusikkona

Aluksi Laukkanen toimi rumpalina paikallisissa bändeissä, kuten Taxi, Jailbirds, Garrett yms. Hän oli sanoittanut jo nuoresta asti erilaisia hupilauluja harrastusmielessä.
Laukkanen perusti Turo's Hevi Gee -yhtyeen loppuvuodesta 1985 Teemu Nousiaisen, Pekka "Keppi" Heinäsen ja  Ari Hukkasen kanssa. Yhtye sai jo ensimmäisen singlensä ("Olé! Olé! Saunotaan") myötä valtavan suosion.
Laukkasen aikana Turo's Hevi Gee julkaisi seuraavat pitkäsoitot:
Santapaperia (1989)
Elämää suurempi äänilevy (1990)
Tuleva keräilyharvinaisuus (1991), jolla Laukkanen laulaa vain kaksi laulua, koska hän vetäytyi yhtyeestä joksikin aikaa pois. Hän on siitä huolimatta sanoittanut lähes koko levyn.
Putket mutkalla (1995)
Ei se mitn! (1998)
Mitäs tilasit!! (2000)
Live! No sleep 'til Pitkämäki (2001)
Rock'n'rollia Gee-pisteestä (2004)
Yllä mainittujen albumien lisäksi yhtyeeltä on ilmestynyt monia kokoelmia. Kultalevyihin ovat yltäneet Santapaperia ja Ei se mitn!. Kokoelmat 20 turointa ja 20 vielä turompaa ovat myyneet sekä kultaa että platinaa. Laukkasen aikaisia albumeja on myyty arviolta yhteensä 300 000 kpl. Keikkoja tehtiin yli tuhat. Laukkasen ja THG:n tiet erosivat loppusyksyllä 2005.
Keppi Heinänen ja Ari Hukkanen olivat varsinkin studioäänityksissä viimeistelystä vastaava kaksikko. Ulkopuolisia tuottajia ovat olleet usein levyjen äänittäjät:  Jari "Drome" Karjalainen (Santapaperia), Jussi Niemi (Elämää suurempi äänilevy), Speedy Saarinen (Putket mutkalla), Jorma "Hämis" Hämäläinen (Live! No sleep 'til Pitkämäki) ja Kuja Salmi (Rock'n'rollia Gee-pisteestä). Muita tuottajia ovat olleet  Harri "Hate" Kinnunen, Pekka "Devil" Virtanen ja Kari "Pitkä" Lehtinen.
Vuonna 2006 Keppi Heinänen pyysi Laukkasta sanoittamaan suomeksi brittiläisen yhtyeen Dr. Feelgoodin kappaleita. Laukkanen otti työn vastaan, ja liittyi pian Kepin perustamaan Tohtori Lounamo -yhtyeeseen laulusolistiksi. Yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Koukussa syksyllä 2010.
Vuonna 2007 mm. Irwinin lapset -yhtyeessä vaikuttanut lauluntekijä-basisti Petri "Pepe" Annala ehdotti Laukkaselle yhteistyötä, ja siten syntyi yhtye Hara Laukkanen & Raaka Peli. Yhtyeen nimi on Ilkka "Ile" Vainion antama, ja yhtye solmi levytyssopimuksen hänen kanssaan kesällä 2010 (AXR).
Mainittavimpia Laukkasen muille sanoittamia kappaleita:
Popeda ("Ostin DeSoton")
Pate Mustajärvi, Jorma Kääriäinen, Harri Marstio ja Topi Sorsakoski ("Mä elän vieläkin", jonka Laukkanen suomensi yhdessä Juha Tapanisen ja Eeki Mantereen kanssa Jimmy Webbin kappaleesta "Highwayman").
Irwinin lapset ("Isältä pojalle" ja "Ostarin cowboy")