stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jean Sibelius: Orchestral Songs
Albumin teokset

Svarta rosor, Op. 36/1, 1:49
Säv, säv, susa, Op. 36/4, 2:32
Demanten på marssön, Op. 36/6,  2:21
På verandan vid havet, Op. 38/2, 3:28
Under strandens granar, Op. 13/1, 4:45
Våren flyktar hastigt, Op. 13/4,  1:40
Kom nu hit, död, Op. 60/1, 2:35
Var det ett dröm, Op. 37/4, 2:04
Flickan kom ifrån sin älsklings möte, Op. 37/5, 2:57
Im Feld ein Mädchen singt, Op. 50/3, 2:51
Die stille Stadt, Op. 50/5, 2:52
Aus banger Brust, Op. 50/4, 2:21
Koskenlaskijan morsiamet, Op. 33, 9:06
Lastu lainehilla, Op. 17/7, 1:!3
Illalle, Op. 17/6, 1:"7
Souda, souda, sinisorsa, 1:15
Kaiutar, Op. 72/4, 2:58
Laulu ristilukista, Op. 27/4, 4:09
Tanskan saaret

Tanskan saaret muodostavat 30 % Tanskan pinta-alasta. Tanskan osista vain Jyllanti ei ole saari. Tanskalla tarkoitetaan tässä artikkelissa vain Skandinaviaan kuuluvaa osaa kuningaskunnasta. Kun mukaan otetaan Tanskan kuningaskunnan muut osat eli Färsaaret ja Grönlanti, muuttuu tilanne olennaisesti.
Tanskalla on 406 saarta, joista suurimmat ovat Sjælland, Vendsyssel-Thy, Fyn, Lolland ja Bornholm. Saarista 78 on asuttuja. Vuonna 2016 Sjællandin saarella, jossa sijaitsee maan pääkaupunki Kööpenhamina, asui noin 46 % Tanskan 5,7-miljoonaisesta väestöstä. Fynin saarella asui 9 % maan asukkaista. Bornholmilla oli vuonna 2016 asukkaita 39 847. Sen asukasluku on laskenut edellisen 8 vuoden aikana 12 %. Useimpiin Tanskan asuttuihin saariin on kiinteä tieyhteys mantereelta. Asuttuja saaria, joihin ei pääse tietä pitkin, on 43, ja niillä on noin 60 000 asukasta. Näistä suurin osa asuu Bornholmilla.
Tanskan pääministeri

| Tanskan pääministeri |
| --- | --- |
 Kongeriget Danmarks statsminister
 
 
 Nykyinen Mette Frederiksen  27. kesäkuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  Marienborg
Nimittäjä:  Tanskan monarkki  (Kansankäräjien vahvistus)
Kauden pituus:  4 vuotta (minimi)
Perustettu:  22. maaliskuuta 1848
Ensimmäinen:  Adam Wilhelm Moltke
Kotisivut:  The Prime Minister's Office
Tanskan pääministeri on Tanskan hallituksen päämies.
Tanskasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1849. Tanskan valtiopäämies on Tanskan monarkki.
Alkaen Adam Wilhelm Moltkesta ja vuodesta 1848 Tanskan hallituksen päämies oli pääministeri (Premierminister). Vuodet 1855–1918 se oli konsiilipresidentti (Konseilspræsident). 21. huhtikuuta 1918 lähtien arvonimi on ollut valtioministeri (Statsminister). Kansainvälisesti käytetään kuitenkin pääministerin titteliä.
Syyslehtiä

| Syyslehtiä> Autumn Leaves |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Aldrich
Käsikirjoittaja:  Jean Rouverol Hugo Butler
Tuottaja:  William Goetz
Säveltäjä:  Hans J. Salter
Kuvaaja:  Charles Lang
Leikkaaja:  Michael Luciano
Pukusuunnittelija:  Jean Louis
Pääosat:  Joan Crawford Cliff Robertson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  4. kesäkuuta 1956 Länsi-Saksa   1. elokuuta 1956 Yhdysvallat 19. lokakuuta 1956 Suomi
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syyslehtiä, engl. Autumn Leaves, on yhdysvaltalainen vuonna 1956 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi  Robert Aldrich Jean Rouverolin ja Hugo Butlerin käsikirjoituksen pohjalta. Elokuvan pääosassa on Joan Crawford, ja sen sivuosissa näyttelevät muun muassa Cliff Robertson, Vera Miles ja Lorne Greene. Syyslehtiä on mustavalkoinen ja noin 107 minuutin, eli tunnin ja 47 minuutin mittainen. Columbia Pictures tuotti elokuvan ja sen tunnusmusiikin "Autumn Leaves", esittää Nat King Cole . Syyslehtien ensimmäinen virallinen ensi-ilta oli Länsi-Saksassa 4. kesäkuuta vuonna 1956 . Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa ensimmäinen päivä elokuuta ja Suomessa 19. lokakuuta.
Joan Crawford kertoi myöhemmin elokuvan Syyslehtiä olleen yksi hänen omista henkilökohtaisista suosikkielokuvistaan .
Juoni

Joan Crawfordin näyttelemä Millicent Wetherby ihastuu nuoreen Burt Hansoniin (Cliff Robertson). He alkavat tapailla toisiaan, ja  tapailu johtaa pian avioliittoon. Millicent ei kuitenkaan ole tietoinen Burtin mielenterveysongelmista, jotka ovat seurausta hänen entisestä avioliitostaan. Burtin mielenterveys horjuu entisestään kun hänen isänsä (Lorne Greene) ja entinen vaimonsa (Vera Miles) saapuvat tapaamaan häntä. Millicent ryhtyy selvittämään, mistä Burtin ongelmat oikein saavat alkunsa.
Näyttelijät

Joan Crawford ... Millicent Wetherby
Cliff Robertson ... Burt Hanson
Vera Miles ... Virginia Hanson
Lorne Greene ... Herra Hanson
Ruth Donnelly ... Liz Eckhart
Shepperd Strudwick ... Tohtori Malcolm Couzzens
Selmer Jackson ... Herra Wetherby
Maxine Cooper ... hoitaja Evans
Marjorie Bennett ... tarjoilija
Frank Gerstle ... Herra Ramsey
Leonard Mudie ... Eversti Hillyer
Maurice Manson ... Tohtori Masterson
Aiheesta muualla

Syyslehtiä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Syyslehtiä Elonet.
Syyslehtiä Amazonissa
Syyslehtiä TCM Movie Databasessa
Syyslehtiä Films of Joan Crawfordissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Syyslehtiä AllMoviessa. (englanniksi)
Iänmääritys

Iänmääritys eli ikäys tarkoittaa eliön, esineen tai ilmiön alkamishetken määrittämistä sen nykytilan avulla. Esimerkiksi elävien eliöiden iänmäärityksellä tarkoitetaan aikaa sen syntyhetkestä ja kiven iänmäärityksellä aikaa sen kiteytymishetkestä kiinteään muotoon. Nykyaikaisilla menetelmillä pystytään myös monivaiheisiin iänmäärityksiin, esimerkiksi kuolleen eliön ikä kuollessa ja kuolinhetki kuten myös maahan lentäneen Marsin meteorin synty-, lento- ja putoamishetki Antarktikselle.
Iänmääritysmenetelmä eli ajoitusmenetelmä on menetelmä, jolla pyritään määrittämään vanhan maasta kaivetun esineen tai aineen ikää. Iänmääritystä tarvitsevat muun muassa arkeologit ja paleontologit sekä muut muinaishistorian tutkijat. Iänmääritysmenetelmät perustuvat monesti jonkin aineen muuttumiseen toiseksi sen ikääntyessä. Joidenkin radioaktiivisten aineiden tiedetään hajoavan tunnetulla vauhdilla.
Iänmääritysmenetelmät > Radiometrinen iänmääritys

Radiometrinen iänmääritys eli radioisotooppimenetelmät perustuvat siihen, että alkuaineen isotoopit hajoavat tunnetulla vauhdilla toisiksi alkuaineiksi tai isotoopeiksi. Tunnettuja radioaktiivisia iänmääritysmenetelmiä ovat radiohiilimenetelmä eli hiili-14-menetelmä (C-14-menetelmä), kalium-argon-menetelmä, uraani-lyijy-menetelmä ja AMS-radiohiiliajoitus.
Iänmääritysmenetelmät > Termoluminesenssi (TL)

Termoluminesenssissa nuori ja vanha aine säteilevät kuumennettaessa eri määrän valoa. Valon määrä riippuu siitä kuinka paljon aineeseen on tullut säteilyä sen edellisen kuumennuskerran jälkeen. Menetelmä sopii siis esimerkiksi keramiikan ja sedimenttien ajoittamiseen.
Iänmääritysmenetelmät > Aminohappoajoitus

Aminohappojen rakenteen muuttumiseen perustuu L-D-aminohappo-rasemisaatio-menetelmä. Siinä mitataan sitä, miten aminohapot vanhetessaan muuttuvat L-muodosta T-muotoon. Tätä 1970-luvulla kehitettyä, aikoinaan usein käytettyä menetelmää pidetään melko epätarkkana varsinkin silloin, jos alueen ilmaston historiaa ei tunneta. Aminohapon muutos L:stä D:ksi nimittäin riippuu muun muassa lämpötilasta, kosteudesta, maaperän kemiallisesta koostumuksesta, kuolleesta eliöstä ja monista muista tekijöistä. Menetelmän tarkkuus paranee, jos käytettävissä on vertailusarja näytteiden kalibrointiin.
Iänmääritysmenetelmät > Rehydroksylaatioajoitus

Keraamisten esineiden ikä voidaan määritellä rehydroksylaation avulla. Arkeologinen materiaali on suurelta osin poltettua savea. Kun keraamiset esineet reagoivat ilmassa olevan kosteuden kanssa, niiden paino lisääntyy. Esineen paino nollataan kuumentamalla. Punnitsemalla ja piirtämällä suora saadaan melko tarkka ajankohta, jolloin esine alun perin poltettiin. Yli 10 000 vuoden ikäisten esineiden määrittely ei ole luotettavaa, ja tulipalo nollaa esineen iän.
Iänmääritysmenetelmät > Vuosirengasanalyysi

Vuosirengasanalyysi eli dendrokronologinen analyysi pohjautuu siihen, että ilmasto vaihtelee puun kasvuaikana, ja eri vuosina syntyy eri paksuisia vuosirenkaita. Sateinen vuosi tuottaa paksumman vuosirenkaan eli vuosiluston kuin kuiva. Jos kaksi puuta elää osittain samaan aikaan, toinen hieman aikaisemmin, toinen hieman myöhemmin, molemmista näkyy sama vuosirengaskuvio, toisessa esimerkiksi lähellä puun ydintä, toisessa lähellä puun kuorta. On tehty tuhansien vuosien taakse ulottuvia vuosirengassarjoja, "puukalentereita", joiden avulla on pystytty kalibroimaan C-14-ajoitusta, jolloin kalibrointiongelmat vähenevät huomattavasti; Koska puiden vuosirenkaat ovat eloperäistä ainetta, vuosirenkaista voidaan ottaa C -14 -analyysi ja tätä kautta saadaan tieto siitä paljonko ilmakehässä on tuolloin ollut C -14:aa ja antaa tietoa siitä paljonko C -14:aa saman ikäisissä kohteissa on
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iänmääritys Wikimedia Commonsissa
Keraminen astia (noin 1350 eaa.)
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1952

Vuoden 1952 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Neuvostoliitossa 18. toukokuuta – 25. toukokuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Tšekkoslovakia ja pronssia Unkari. Turnauksen korikuningatar oli Neuvostoliiton Raisa Mamentjeva.
Sijoitukset

Neuvostoliitto
Tšekkoslovakia
Unkari
Bulgaria
Puola
Italia
Ranska
Sveitsi
Itävalta
Romania
Suomi
Itä-Saksa
Knud Enggaard

| Knud Enggaard> Tanskan puolustusministeri |
| --- | --- |
 Poul Schlüterin III ja IV hallitus 3. kesäkuuta 1988 – 15. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Bernt Johan Collet
Seuraaja:  Hans Hækkerup
Tanskan pohjoismaaministeri
 Poul Schlüterin IV hallitus 19. marraskuuta 1992 – 24. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Thor Pedersen
Seuraaja:  Flemming Kofod-Svendsen
Tanskan talousministeri
 Poul Schlüterin II hallitus 10. syyskuuta 1987 – 3. kesäkuuta 1988  
Edeltäjä:  Anders Andersen
Seuraaja:  Niels Helveg Petersen
Tanskan sisäministeri
 Poul Schlüterin I hallitus 12. maaliskuuta 1986 – 10. syyskuuta 1987  
Edeltäjä:  Britta Schall Holberg
Seuraaja:  Thor Pedersen
 Anker Jørgensenin III hallitus 30. elokuuta 1978 – 26. lokakuuta 1979  
Edeltäjä:  Egon Jensen
Seuraaja:  Henning Rasmussen
Tanskan energiaministeri
 Poul Schlüterin I hallitus 10. syyskuuta 1982 – 12. maaliskuuta 1986  
Edeltäjä:  Poul Nielson
Seuraaja:  Svend Erik Hovmand
Kansankäräjäedustaja
 1984–1998 1979–1981 1964–1977  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1929 Odder, Tanska
Kuollut: 11. huhtikuuta 2024 (94 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Venstre
Knud Enggaard (4. kesäkuuta 1929 Odder – 11. huhtikuuta 2024) oli tanskalainen Venstren poliitikko. Hän istui paria lyhyttä taukoa lukuun ottamatta kansankäräjillä vuosina 1964–1998 ja toimi useaan kertaan ministerinä. Hän oli Tanskan sisäministeri 1978–1979 ja 1986–1987, energiaministeri 1982–1986, talousministeri 1987–1988, puolustusministeri 1988–1993 ja pohjoismaaministeri 1992–1993. Hän osallistui paljon myös Pohjoismaiden neuvoston toimintaan.
Aiheesta muualla

Knud Enggaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Tom Tom Club (albumi)

| Tom Tom Club Tom Tom Club |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: lokakuu 1981
 Tuottaja(t): Chris Frantz, Tina Weymouth
 Kesto: 36.49
 Levy-yhtiö: Sire
Tom Tom Clubin muut julkaisut
|   | Tom Tom Club 1981 | Close to the Bone 1983 |
Singlet albumilta Tom Tom Club
 ”Wordy Rappinghood” Julkaistu: helmikuu 1981  ”Genius of Love” Julkaistu: syyskuu 1981  ”On, On, On, On...” / ”L’éléphant” Julkaistu: tammikuu 1982 (vain Japani)  ”Under the Boardwalk” Julkaistu: kesäkuu 1982
Tom Tom Club on yhdysvaltalaisen Tom Tom Clubin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. Albumilta julkaistiin yhteensä neljä singleä vuosina 1981-82.
Levy on yksi hiphopkulttuurin varhaisimmista vaikuttajista.selvennä
Kappaleet

| --- | --- |
 Vinyylipainos A-puoli Wordy Rappinghood – 6.27  Genius of Love – 5.34  Tom Tom Theme – 1.25  L’éléphant – 4.50 B-puoli As Above, So Below – 5.23   Lorelei – 5.05  On, On, On, On... – 3.33  Booming and Zooming – 4.32 :  Kasettiversio A-puoli Wordy Rappinghood  Genius of Love  Tom Tom Theme  L'éléphant B-puoli As Above, So Below  Lorelei (Remix)  On, On, On, On...  Under The Boardwalk (säv. Kenny Young, Arthur Resnick)
Arvostelut

Allmusic:
Käännös suomeksi
Jaakko Tuomikoski

Vieno Jaakko Tuomikoski (28. heinäkuuta 1885 Liminka – 14. kesäkuuta 1971 Tampere) oli suomalainen toimittaja, joka oli Tampereella ilmestyvän Aamulehden päätoimittajana 25 vuotta. Tuomikoski myös suomensi kirjallisuutta.
Tuomikosken vanhemmat olivat kunnallisneuvos Antti Tuomikoski ja Vilhelmiina Tuorila. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907 ja maisteriksi 1910. Hän teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Itävaltaan.
Tuomikoski aloitti toimittajan uransa vuonna 1905 Mikkelin Sanomien aputoimittajana. Tuomikoski oli kirjankustannusalalla 1908 ja 1911–1912, Vaasa-lehden päätoimittajana 1913–1924, Uuden Suomen päätoimittajan apulaisena 1924–1927 sekä Iltalehden päätoimittajana 1927–1930. Aamulehden päätoimittajana hän oli vuosina 1931–1956. 1930-luvulla Tuomikoski vaikutti toiminnallaan siihen, ettei Aamulehti lähentynyt Lapuan liikkeen ja IKL:n linjaa. Tuomikosken päätoimittajakaudella Aamulehden levikki kasvoi tasaisesti niin, että se oli 1950-luvun puolivälissä jo yli 80 000.
Tuomikoski kuului Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton johtokuntaan ja oli sen puheenjohtajana sekä Syväranta-säätiön jäsenenä. Hän oli myös mukana perustamassa Vaasan Sanomalehtimiesyhdistystä ja Vaasan Yhteiskouluyhdistystä.
Teoksia

Helsinkiläinen Lontoossa. Kirja, Helsinki 1927
Kirjoitusohjeita Aamulehteä varten, tekijät Jaakko Tuomikoski ja Uuno Sinisalo. Tampere 1940
Suomennoksia

John Keats : Runoelmia ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. WSOY 1917
Ernst von Feuchtersleben : Sielun hoitoa ; saksasta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Elämän arvoja, ajattelulukemisto 20-vuosisadan ihmisille 3. Karisto 1919
Georg Brandes : Cajus Julius Caesar, edellinen ja jälkimmäinen osa, tekijän luvalla tanskankielestä suom. Jaakko Tuomikoski. Karisto 1922
Immanuel Kant : Ikuiseen rauhaan : valtio-oikeudellinen tutkielma ; suom. ja johdannolla varustanut Jaakko Tuomikoski. Kariston klassillinen kirjasto 21. Karisto 1922, 2. painos 1955, 3. painos 1989, 4. painos 2000. (alkuteos Zum ewigen Frieden)
Oskar F. Walzel : Saksalainen romantiikka ; 3. painoksesta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kariston tietokirjoja 18. Karisto 1927
P. B. Shelley : Shelleyn runoja ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki 1929
Aiheesta muualla

Jaakko Tuomikosken elämäkerta Kansallisbiografiassa
Koishikawan kasvitieteellinen puutarha

Näkymä Koishikawan kasvitieteellisestä puutarhasta.
Koishikawan kasvitieteellinen puutarha (jap. 小石川 植物園, Koishikawa shokubutsuen) on Tokion yliopiston kasvitieteellinen puutarha. Se on 16 hehtaarin laajuinen ja se sijaitsee Bunkyōn erillisalueeseen kuuluvalla Koishikawan seudulla Hakusanin kaupunginosassa. Puutarha on avoinna päivittäin maanantaita lukuun ottamatta, ja sinne on pääsymaksu.
Puutarha perustettiin vuonna 1684, jolloin Tokugawa-sotilashallinnon shōgun Tokugawa Tsunayoshi perusti sinne Koishikawan lääkekasvitarhan. Vuonna 1877 lääketarha siirtyi Tokion yliopiston omistukseen, ja siitä muodostui japanilaisen kasvitieteen nykyaikaisen tutkimuksen pääpaikka.
Puutarhan kokoelmissa on noin 4 000 kasvilajia, joista 1 400 puuvartista, 1 500 ruohovartista sekä 1 100 trooppista ja subtrooppista lajia. Merkittäviä ulkokokoelmia ovat kameliat, kirsikat, vaahterat, bonsai-puut ja alppikasvit. Kasvikokoelmien huomattavia osia edustavat Japanista, Koreasta, Taiwanista ja Kiinasta kerätyt luonnonvaraiset lajit.
Puutarhoissa on myös 1,4 miljoonan näytteen herbarium sekä 20 000 kirjan ja lehden kirjasto.
Koishikawan ohella Tokion yliopistolla myös Nikkōssa sivupuutarha, jossa kasvatetaan Tokiota viileämpien seutujen ja vuoristojen kasveja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koishikawan kasvitieteellinen puutarha Wikimedia Commonsissa
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1956

Vuoden 1956 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Tšekkoslovakiassa 2.–10. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Unkari ja pronssia Tšekkoslovakia. Turnauksen korikuningatar oli Puolan Romualda Gruszczyńska-Olesiewicz.
Sijoitukset

Neuvostoliitto
Unkari
Tšekkoslovakia
Bulgaria
Puola
Italia
Ranska
Itävalta
Jugoslavia
Romania
Suomi
Alankomaat
Tanska
Sveitsi
Saksa
Skotlanti
Taloudellinen kestävyys

Taloudellinen kestävyys on yksi kestävän kehityksen osa-alueista. Se tarkoittaa uusiutumattomien luonnonvarojen kohtuullista käyttöä ja jätteiden synnyn minimointia. Taloudellinen kestävyys voidaan saavuttaa tehokkaan kierrätyksen ja uusiutuvien luonnonvarojen käytön avulla.
Kierrätyskeskuksissa eritellään käyttökelpoiset käytetyt tavarat, joita voidaan vielä myydä ja käyttökelvottomat tavarat, jotka menevät kierrätettäviksi. Kierrätystoiminnan toimivuutta varten on kehitetty logistiikkatekniikkaa.
Nykyisin pyritään hiilineutraaliin energiankäyttöön samalla kun fossiilisten polttoaineiden käyttöä pyritään vähentämään. Tähän pyritään muun muassa kehittämällä sähköautoja ja aurinkoenergian käyttöä. Myös vesivoima on sähkönlähde, jossa käytetään uusiutuvia luonnonvaroja.
Tieteilijät ovat laskeneet eri toimintojen hiilijalanjälkeä erilaisten ilmastoyksiköiden avulla ja näin on pystytty selvittämään hiilipäästöjen vähentämisen mahdollisuuksia. On myös kehitetty tapoja lisätä luonnollisten hiilinielujen, kuten metsien puolesta kestävää kehitystä.
Hiilijalanjälki on jonkin tuotteen, palvelun tai toiminnan ilmastokuorma eli sen määrittäminen ilmaisee, kuinka paljon kyseinen asia tuottaa kasvihuonekaasuja. Hiilikädenjälki taas ilmaisee, kuinka paljon jokin asia vähentää kasvihuonekaasuja. Hiilinielu on yleensä metsä tai muu biomassasta muodostuva kokonaisuus, joka vähentää ilman hiilidioksidipäästöjä kasvien yhteyttämisen myötä. Maailmanlaajuisesti metsäkato, jota maan lisääntynyt käyttö maatalouteen ja rakentamiseen on lisännyt, lisää ihmisen toiminnan hiilikuormitusta. Joskus on suunniteltu keinotekoisten hiilinielujen tekemistä, jolloin on ajateltu hiilidioksidin sitomista joihinkin paikkoihin maan alle tai meriin.
Susanna Eronen

Susanna Eronen laulamassa Pori Jazz Festivaaleilla 2010
Susanna Eronen (o.s. Moisio) on suomalainen laulaja, pop/jazzmusiikinpedagogi ja äänenkäytönohjaaja. Hän on syntynyt Iisalmessa, ja viettänyt lapsuutensa ja nuoruutensa Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa. Eronen aloitti musiikkiopintonsa Keski-Pohjanmaan konservatoriossa ja valmistui pop/jazzlaulunopettajaksi Stadiasta (nykyinen Metropolia) 2007.
Eronen on monipuolinen laulaja, joka on tunnettu erityisesti jazz- ja viihdemusiikin saralla. Erosen aktiivisesti toimivia kokoonpanoja ovat muun muassa jazzyhtye Z League ja folk-gospelyhtye Mustarastas. Hän toimii freelancelaulajana ja taustalaulajana erilaisissa kokoonpanoissa. Erosen instrumentteja ovat myös piano ja viulu, ja hän toimii laulajan uransa ohella myös pop/jazzlaulunopettajana.
Levytyksiä (solistina)

Mustarastas – Purjeenpaikkaaja (2019)
Z League – To Monica (Studiolive) (2017)
"Painuu päivä peltikattojen taa" (2012) tunnussävelmä pienoissarjassa Stalkkeri (duetto Antti Vuorenmaan kanssa)
Susanna Eronen – "Lasia" (single) (2011)
YLE radionauha Jazz Tribute to the Beatles (2010)
Mustarastas – Murretut värit (2010)
Mustarastas – "Kesä on kaunis" (single) (2008)
Mustarastas – Jouluaamuna (2006)
Mustarastas – Samaa Verta (2005)
POP In Kokkola Kokoelma – Ei lähde ikävä pois (2004)
Mustarastas – Linnuntietä (2003)
Susanna Moisio – "Let Me Stay Forever" (single) (2002)
Aiheesta muualla

Z League -yhtyeen viralliset facebooksivut
Susanna Erosen viralliset kotisivut http://www.susannaeronen.com
Mustarastas- yhtyeen viralliset kotisivut http://www.kolumbus.fi/~w183517/mustarastas/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Jarmo Haavisto

Jarmo Haavisto (s. 1949) on suomalainen jääpalloilija. Hän pelasi puolustajana.  Haavisto edusti urallaan HIFK Bandya.
Haavisto aloitti pääsarjauransa kaudella 1966. Yhteensä hän pelasi vuonna 1992 päättyneellä urallaan Jääpallon SM-sarjassa ja sen seuraajassa Bandyliigassa 418 sarjaottelua. Maajoukkueessa Haavisto pelasi vuosina 1972–1989 115 ottelua ja osallistui kahdeksiin maailmanmestaruuskilpailuihin. Kisojen All star -kentälliseen hänet valittiin 1985 ja 1989.
Haavisto valittiin Vuoden jääpalloilijaksi 1974 ja 1985. Jääpallon Kunniagalleriaan hänet valittiin 2012.
Jarmo Heikkinen (täsmennyssivu)

Jarmo Heikkinen-nimisiä henkilöitä:
Jarmo Heikkinen, selostaja, näyttelijä
Jarmo Heikkinen, muusikko
Jarmo Heikkinen, pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jarmo Heikkinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koripallon Serie A -kausi 2002–2003

Kausi 2002–2003 oli 81. kausi, jolloin pelattiin koripallon Serie A:n mestaruudesta. Sarjan mestaruuden voitti Benetton Treviso. Sarjassa oli kauden aikana mukana yksi suomalainen koripalloilija: Teemu Rannikko, joka edusti Scavolini Pesaroa.
Runkosarja

| --- | --- |
: Pudotuspeleihin
: Putosi LegADuehen
| # |  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Benetton Treviso | 34 | 30 | 4 | 3 093 | 2 691 | 60 |
| 2 | Lottomatica Roma | 34 | 25 | 9 | 2 670 | 2 507 | 50 |
| 3 | Oregon Scientific Cantù | 34 | 25 | 9 | 2 718 | 2 601 | 50 |
| 4 | Montepaschi Siena | 34 | 22 | 12 | 2 813 | 2 603 | 44 |
| 5 | Pippo Milano | 34 | 20 | 14 | 2 743 | 2 645 | 40 |
| 6 | Skipper Bologna | 34 | 18 | 16 | 2 796 | 2 704 | 36 |
| 7 | Pompea Napoli | 34 | 18 | 16 | 2 735 | 2 737 | 36 |
| 8 | Euro Roseto | 34 | 17 | 17 | 2 682 | 2 657 | 34 |
| 9 | Viola Reggio Calabria | 34 | 17 | 17 | 2 607 | 2 559 | 34 |
| 10 | Lauretana Biella | 34 | 15 | 19 | 2 746 | 2 685 | 30 |
| 11 | Acegas Trieste | 34 | 15 | 19 | 2 680 | 2 820 | 30 |
| 12 | Metis Varese | 34 | 14 | 20 | 2 695 | 2 733 | 28 |
| 13 | Scavolini Pesaro | 34 | 14 | 20 | 2 736 | 2 892 | 28 |
| 14 | Virtus Bologna | 34 | 13 | 21 | 2 659 | 2 749 | 26 |
| 15 | Air Avellino | 34 | 13 | 21 | 2 728 | 2 854 | 26 |
| 16 | Mabo Prefabbricati Livorno | 34 | 13 | 21 | 2 637 | 2 791 | 26 |
| 17 | Snaidero Udine | 34 | 13 | 21 | 2 656 | 2 698 | 26 |
| 18 | Carifac Fabriano | 34 | 4 | 30 | 2 460 | 2 928 | 8 |
Virtus Bologna pudotettiin Serie B1:een talousongelmien vuoksi.
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1938

Vuoden 1938 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Italiassa 12.–16. lokakuuta viiden maajoukkueen voimin. Kyseessä oli historian ensimmäinen koripallon naisten EM-lopputurnaus. Italia voitti sarjamuotoisena pelatussa turnauksessa mestaruuden, joka on vuoteen 2022 mennessä maan ainoa. Hopeaa saavutti Liettua ja pronssia Puola.
Sijoitukset

Italia
Liettua
Puola
Ranska
Sveitsi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1938 Wikimedia Commonsissa
1938 European Championship for Women FIBA Archive (englanniksi)
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
Kuva Italia–Liettua-ottelusta.
Kirjallisuus

Kirjakaupan hylly Italiassa.
Kirjallisuus tarkoittaa kirjoitettuja tai suullisena perinteenä säilyneitä kielellisiä tuotteita kuten romaaneja ja kansanrunoutta. Usein kirjallisuudella viitataan kaunokirjallisiin teoksiin. Kaunokirjallisuuden lisäksi yleisiä kirjallisuuden lajeja ovat tieto-, muistelma-, viihde-, poliittinen, uskonnollinen tai ammattikirjallisuus. Sanan kirjallisuus kehitti suomen kieleen Elias Lönnrot Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle.