stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chuck Wepner
Elämä ja ura > Ammattilaisura ja aika osavaltion mestarina

Wepnerin ensimmäinen ammattilaisottelu oli George Cooperia vastaan 5. elokuuta 1964. Hän voitti Cooperin tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Tämän jälkeen Wepner otteli kolme voittoa ja kaksi tasapeliä ennen kohtaamistaan Bob Stallingsin kanssa 19. lokakuuta 1965, jolle hän hävisi kuudennessa erässä pisteillä. Vuonna 1966 hän otteli Madison Square Gardenissa New Yorkissa Buster Mathisia vastaan, joka oli aiemmin voittanut maailmanmestari Joe Frazierin olympiakarsinnoissa ja tulisi vielä nousemaan maailmanmestarin haastajaksi. Tuolloin voittamaton Mathis voitti ottelun kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä.
Wepner otteli vuonna 1966 viisi kertaa (yksi tappio, neljä voittoa), kolme kertaa vuonna 1967 (yksi tappio, kaksi voittoa) ja kuusi kertaa vuonna 1968 (kuusi voittoa). Vuonna 1969 hän kohtasi José Romanin San Juanissa Puerto Ricossa 22. kesäkuuta. Roman voitti ottelun jaetuin tuomariäänin 2-1. Wepner piti ottelutulosta ryöstönä, sillä omasta mielestään hän voitti ottelun selvästi.
Seuraavaksi Wepner kohtasi tulevan maailmanmestarin George Foremanin, joka oli voittanut olympiakultaa raskaassa sarjassa ja otellut ammattilaisurallaan vasta kolme ottelua. Wepner hävisi nuorelle nyrkkeilijälle kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä silmäkulmansa auettua. Wepner on myöhemmin myöntänyt yllättyneensä siitä, miten voimakas Foreman oli. 29. kesäkuuta 1970 Wepner kohtasi entisen maailmanmestarin Sonny Listonin tämän uran viimeisessä ottelussa. Liston voitti kymmenennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Wepner kävi ottelun aikana viidennessä erässä ensimmäisen kerran kanveesissa Listonin voimakkaan vartaloiskun takia. Yhdeksännen erän jälkeen tuomari keskeytti ottelun, kun Wepnerin kasvoihin oli auennut monia verta vuotavia haavoja. Ottelun jälkeen Wepner harkitsi ensimmäistä kertaa uransa aikana lopettamista, koska katsoi tulleensa kunnolla lyödyksi. Hän keskusteli asiasta managerinsa kanssa ja he päättivät pitää taukoa nyrkkeilystä. Mietittyään asiaa tarkkaan päätti Wepner antaa lajille vielä mahdollisuuden.
Vuonna 1971 Wepner otteli neljä ottelua, vuonna 1972 ja 1973 kaksi ja vuonna 1974 neljä. Vuonna 1973 hän voitti entisen WBA:n maailmanmestarin Ernie Terrellin pisteillä 12. eräisessä kamppailussa.
Wepnerin ammattilaisuran kirkkaimpiin hetkiin kuuluu New Jerseyn raskaansarjan osavaltionmestaruus, jota hän piti hallussaan kahteen otteeseen. 28. huhtikuuta 1967 voitti John McAteerin ottelussa vapaana olevasta. Hän menetti mestaruuden vuonna 1971 Randy Neumannille, joka voitti Wepnerin pisteillä 12. eräisessä ottelussa 9. joulukuuta. Wepner kuitenkin palasi ja voitti osavaltionmestaruutensa takaisin uusintaottelussa 15. huhtikuuta 1972. Tämän jälkeen Wepner puolusti osavaltionmestaruuttaan epäsäännöllisesti, mutta menestyksekkäästi kolme kertaa ennen sen menettämistä Scott Frankille vuonna 1978, uransa viimeiseksi jääneessä ottelussa.
Elämä ja ura > Uran jälkeen

Nykyään Wepner työskentelee newjerseylaisissa Majestic Wines ja Spirits in Carlstadt-yrityksissä.
Rocky -elokuvat

Chuck Wepnerin ottelu Muhammad Alia vastaan innoitti nuorta näyttelijää Sylvester Stallonea käsikirjoittamaan Rocky-elokuvan. Kaksi viikkoa käymänsä maailmanmestaruusottelun jälkeen Stallone soitti Wepnerille ja kertoi elokuvaideastaan, jolle Wepner antoi luvan. Elokuva kertoi 30-vuotiaasta amerikanitalialaisesta nyrkkeilijästä, Rocky Balboasta, joka pääsee yllättäen haastamaan maailmanmestari Apollo Creedin. Nähtyään vuonna 1976 ilmestyneen filmin kertoi Wepner olevansa siihen hyvin tyytyväinen.
Sylvester Stallone kirjoitti Wepnerille roolin menestyselokuvan jatko-osaan Rockyn uusintaottelu, jossa hänen oli tarkoitus näytellä Ching Wepner nimistä hahmoa. Vaikka hahmolla oli käsikirjoituksessa peräti 32 vuorosanaa, leikattiin koko rooli pois käsikirjoituksesta 19 päivää ennen kuvausten alkamista.
2000-luvun alkupuolella Wepner haastoi Stallonen oikeuteen Rocky-elokuvasarjan DVD-julkaisujen vuoksi, joissa mainittiin hänen nimensä useita kertoja ilman, että asianosaiselle olisi maksettu tästä korvauksia.
Aiheesta muualla

Chuck Wepnerin tulokset Boxrecissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Dragan Perić

| Mitalit> Maa:  Serbia ja Montenegro.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Serbia ja Montenegro.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Serbia ja Montenegro.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:  Serbia ja Montenegro> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1995 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1994 | kuulantyöntö |  |
Dragan Perić (s. 8. toukokuuta 1964 Živinice, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on serbialainen kuulantyöntäjä.
Perić saavutti arvokilpailumitaleja hallikilpailuissa. Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1994 hän sijoittui hopealle tuloksella 20,55 ja sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 1995 pronssille tuloksella 20,36. Vuoden 1998 EM-hallikilpailuissa hän oli neljäs tuloksella 20,21.
Perić kilpaili olympialaisissa neljä kertaa ja ylsi kahdesti loppukilpailuun. Barcelonassa 1992 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,32 ja Atlantassa 1996 kahdeksanneksi tuloksella 20,07.
Perić ylsi ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuissa loppukilpailuun neljä kertaa. Hän sijoittui yhdeksänneksi Tokiossa 1991 tuloksella 19,83, viidenneksi Stuttgartissa 1993 tuloksella 19,95, kuudenneksi Sevillassa 1999 tuloksella 20,35 ja viidenneksi Edmontonissa 2001 tuloksella 20,91. Ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui loppukilpailussa 12:nneksi Splitissä 1990 tuloksella 18,67 (karsinnassa hän työnsi 19,51), kuudenneksi Helsingissä 1994 tuloksella 19,40 (karsinnassa 19,64) ja neljänneksi Budapestissa 1998 tuloksella 20,65.
Perić ylitti 20 metrin rajan 11 vuotena peräkkäin vuosina 1989–1999 sekä vielä vuosina 2001 ja 2003–2007. Hän ylitti 21 metrin rajan vuosina 1993 ja 1998. Hän työnsi ennätyksensä 21,77 Montenegron Barissa huhtikuussa 1998. Se oli Serbian-ennätys, kunnes Armin Sinančević työnsi 11 senttimetriä pidemmälle vuonna 2021. Perić on heittänyt kiekkoa ennätyksekseen 61,94 vuonna 1991, ja se on vielä yli 30 vuotta myöhemminkin Serbian-ennätys.
Perić voitti Balkanin-mestaruuden kuulantyönnössä vuosina 1996, 1998, 2003 ja 2006. Hän voitti useita maansa mestaruuksia kuulantyönnössä ja kiekonheitossa.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1967

Vuoden 1967 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Uruguayssa 27. toukokuuta - 11. kesäkuuta. Suurin osa otteluista pelattiin Montevideossa. Kisoihin osallistui 13 maata. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Brasilia. Turnauksen korikuningas oli Puolan Mieczysław Łopatka ja arvokkain pelaaja Jugoslavian Ivo Daneu.
Sijoitukset

Neuvostoliitto
Jugoslavia
Brasilia
Yhdysvallat
Puola
Argentiina
Uruguay
Meksiko
Italia
Peru
Japani
Puerto Rico
Paraguay
Palkitut > Tähdistöjoukkue

Lähde:
Ivo Daneu (MVP)
Modestas Paulauskas
Mieczysław Łopatka
Radivoj Korać
Luiz Cláudio Menon
Palkitut > Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  NeuvostoliittoHennadi Tšetšuro Modestas Paulauskas Zurab Sak’andelidze Aleksandr Travin Juri Selihov Anatoli Polyvoda Sergei Belov Priit Tomson Rudolf Nesterov Gennadi Volnov Jaak Lipso Vladimir AndrejevPäävalmentaja: Aleksandr Gomelski |  JugoslaviaBorut Bassin Radivoj Korać Trajko Rajković Dragan Kovačić Vladimir Cvetković Dragoslav Ražnatović Ivo Daneu Krešimir Ćosić Josip Đerđa Ratomir Tvrdić Nemanja Đurić Petar SkansiPäävalmentaja: Ranko Žeravica |  BrasiliaAmaury Pasos Sérgio de Toledo Machado Ubiratan Pereira César Sebba Hélio Rubens Garcia José Luiz Olaio Jatyr Eduardo Schall Luiz Cláudio Menon Antônio Salvador Sucar José Edvar Simões Emil Rached Carlos Domingos MassoniPäävalmentaja: Togo Renan Soares |
Aiheesta muualla

1967 World Championship for men FIBA. Arkistoitu 20.2.2014. Viitattu 8.2.2014. (englanniksi)
Diego Assis

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Assis Figueiredo
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Extrema, Minas Gerais, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 166 cm
Seura
Seura: IFK Mariehamn
Pelinumero: 25
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Assi IF | 40 | (19) |
| 2013–2016 | IFK Mariehamn | 68 | (16) |
| Yhteensä | Yhteensä | 108 | (35) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. helmikuuta 2016.
Diego Assis Figueiredo (s. 14. syyskuuta 1987 Extrema, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Assis pelasi vuodet 2011–2012 Ruotsissa edustaen Assi IF:ää. Hän allekirjoitti lokakuussa 2012 kaksivuotisen sopimuksen suomalaisen IFK Mariehamnin kanssa. Hän pelasi kaudella 2013 Veikkausliigassa 15 ottelua ja teki niissä neljä maalia  mutta loukkaantui heinäkuussa 2013 Eurooppa-liigan ottelussa Inter Bakua vastaan ja joutui syrjään koko loppukaudeksi.
Saavutukset

Suomen Cup 2015
Dave Goulson

| Dave Goulson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1965 (ikä 59) Shropshire
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Koulutus ja ura
Instituutti:  Sussexin yliopisto
Tutkimusalue:  biologia, ekologia
Dave Goulson (s. 30. heinäkuuta 1965) on brittiläinen biologian professori, joka on tullut tunnetuksi erityisesti kimalaistutkimuksesta, sekä kimalaisia ja muita mesipistiäisiä käsittelevistä yleistajuisista kirjoistaan. Goulsonin tunnetuin teos on alkuperäiskielellään vuonna 2013 julkaistu Kimalaisen kyydissä.
Vuonna 2006 Goulson perusti Bumblebee Conservation Trust -nimisen kimalaisten suojelua edistävän hyväntekeväisyysyhdistyksen.
Suomennettuja teoksia

Kimalaisen kyydissä. Suomentanut Kilpeläinen, Auli. Gaudeamus, 2019.
Muita teoksia

Bumblebees: Their Behaviour and Ecology. Oxford: Oxford University Press, 2003.
Gardening for Bumblebees. Stirling: Bumblebee Conservation Trust, 2009.
A Buzz in the Meadow. London: Jonathan Cape, 2014.
Bee Quest. London: Jonathan Cape, 2017.
The Garden Jungle. London: Jonathan Cape, 2019.
Kuinka myöhään valvoo blues

| Kuinka myöhään valvoo blues |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Anssi Mänttäri
Käsikirjoittaja:  Anssi Mänttäri
Tuottaja:  Anssi Mänttäri
Säveltäjä:  Asko Mänttäri
Kuvaaja:  Heikki Katajisto
Leikkaaja:  Suvi-Marja Korvenheimo (Anssi Mänttäri salanimellä)
Pääosat:  Juha Mäkelä Lotta Lehtikari Eppu Salminen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Reppufilmi
Ensi-ilta:  2014 (Sodankylän elokuvajuhlat)
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuinka myöhään valvoo blues on Anssi Mänttärin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen elokuva vuodelta 2014.
Elokuvassa baarissa työskentelevä yösiivooja murhataan ja baarin sen henkilökunta joutuu epäilysten alaiseksi.
Kirjohuisku

| Kirjohuisku |
| --- | --- |
 Kirjohuisku (Aechmea fasciata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Ananaskasvit Bromeliaceae
Suku::  Huiskuananakset Aechmea
Laji::  fasciata
Kaksiosainen nimi
 Aechmea fasciata  (Lindl.) Baker 
Katso myös
   Kirjohuisku Wikispeciesissä   Kirjohuisku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirjohuisku (Aechmea fasciata) eli kukka-ananas on huiskuananaksiin kuuluva kasvi. Huiskuananaksia pidetään huonekasveina.
Ulkonäkö ja koko

Kirjohuiskun juuristo on hyvin pieni, ja siksi se istutetaan pieneen ruukkuun. Lehdet ovat puikulamaiset, jopa yli 50 cm pitkät, noin 10 cm leveät ja kasvavat ruusukemaisesti, ja kasvista tulee suurimmillaan noin metrin korkuinen. Kourumaisten lehtien tyvissä imusuomuja. Nahkamaiset, teräväreunaiset ja harvasti piikkiset lehdet ovat tummanvihreät, ja niissä on hopeanharmaita raitoja.
Lehtien keskeltä kasvava kukinto on huomiota herättävä ja pitkäikäinen. Kukinnon uloimmat teräväreunaiset suojuslehdet ovat vaaleanpunertavia, ja keskeltä kasvaa sinertävänpunaisia pienempiä kukkia. Suojuslehtien muodostama tupsu säilyy pitkälle kukkimisajan yli, verso kuolee hitaasti ja emokasvi kasvattaa samaan aikaan sivuversoja, yhden tai useampia.
Levinneisyys

Kasvia esiintyy luonnonvaraisena Etelä-Amerikassa, jossa se kasvaa epifyyttinä eli päällyskasvina. Se kerää luonnossa kasvaessaan lehtiruusukkeen keskelle ja lehtihakoihin vettä, eikä se sen vuoksi tarvitse juuria muuhun kuin paikallaan pysymisen.
Hoito

Kirjohuisku viihtyy puolivarjossa, mutta tarvitsee satunnaisesti auringonvaloakin, ei kuitenkaan siedä pitkäaikaisesti auringon paahdetta. Kirjohuiskut mätänevät helposti liialla kastelulla, se on sille erityisen herkkä. Sitä kastellaan kaatamalla haaleaa vettä sen lehtiruusukkeen sisään, ei laittamalla suoraan vettä multaan. Lehtiruusuketta ei saisi päästää kuivamaan paitsi lepoaikana, loka-helmikuussa. Sietää kuivuutta viikkoja. Kasvukaudella lannoitetaan miedolla lannoitteella noin kerran kuussa. Ruusuke olisi hyvä huuhdella silloin tällöin puhtaalla vedellä.
Lisääminen

Kirjohuiskuja lisätään sivuversoista, jotka syntyvät lehtihankaan kukkimisen päätyttyä. Kun ne ovat noin 20 cm:n pituisia, ne voi leikata irti ja istuttaa omiin ruukkuihin. Paras aika tähän on loppukevät tai alkukesä. Mullaksi sekoitetaan turvemullasta ja hiekasta karkea seos.
Aiheesta muualla

Aechmea: The Beginner’s Bromeliad
Urn Plant - Aechmea fasciata Picture, Care Tips
Kirjodurra

| Kirjodurra |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Durrat Sorghum
Laji::  bicolor
Kaksiosainen nimi
 Sorghum bicolor  (L.) Moench 
Katso myös
   Kirjodurra Wikispeciesissä   Kirjodurra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sorghum bicolor Moderne
Kirjodurra eli koristedurra, (Sorghum bicolor) on yksivuotinen suurikokoinen heinälaji, jota yleiskielessä kutsutaan usein pelkästään durraksi. Se on yksi maailman tärkeimpiä viljakasveja ja on kotoisin trooppisesta Afrikasta.
Kirjodurraa käytetään ihmisten ja kotieläinten ravinnoksi Afrikassa, Intiassa ja Etelä-Amerikassa. Afrikassa sen käyttö on edelleen yleisintä. Kirjodurra on vehnän, kauran, maissin ja ohran ohella yksi maailman viidestä käytetyimmästä viljasta.
Ulkonäkö ja koko

Kirjodurra on hyvin muunteleva laji. Sen korkeus vaihtelee alle metrin ja jopa kahdeksan metrin välillä. Pohjoismaissa kasvaessaan se tulee 75–150 senttimetriä korkeaksi. Kirjodurran korret ovat pystyjä, ne kasvavat yksittäin tai muutaman ryhmissä. Lehtilavat ovat 2–5 cm leveät, karheareunaiset ja alaosastaan karvaiset yläpuolelta. Vahapintaisuutensa vuoksi ne kestävät kuivuutta paremmin kuin esimerkiksi maissin lehdet.
Kirjodurran kukintona on tiheä röyhy. Tähkylöistä alemmat ovat 4–6 millimetriä pitkiä, väriltään vaaleankeltaisesta mustahkoon. Tähkylöiden vihneet ovat 0,5–1 cm pitkiä.
Viljely

Durraa voi viljellä alueilla, joissa ilmasto on liian kuuma ja kuiva maissille, esimerkiksi Teksasissa, ja laajoissa osissa Afrikkaa ja Aasiaa. Viljelyalaa rajoittaa minimilämpötila: jos yölämpötilat tähkänmuodostusaikana jäävät alle 12 °C viikon ajan, sato on hyvin pieni. Itämisaikana maan lämpötilan pitää olla 15 °C. Durran varsi on vihreä.
Käyttö

| Kymmenen suurinta durran tuottajaa vuonna 2018 (miljoonaa tonnia) |
| --- | --- |
 Yhdysvallat: 9,271
 Nigeria: 6,862
 Sudan: 4,953
 Etiopia: 4,932
 Intia: 4,800
 Meksiko: 4,531
 Brasilia: 2,273
 Kiina: 2,192
 Niger: 2,100
 Burkina Faso: 1,930
Lähde: Food & Agriculture Organisation of the United Nations (FAO)
Durrasta tehdään rieskatyyppistä leipää eli rotia, dosa-ohukaisia, puuroa ja velliä, ja sitä syödään paistettuna ja riisin tapaan keitettynä. Intiassa roti-rieska on yleisin tapa syödä durraa, kun taas Kiinassa durraa syödään riisin tapaan keitettynä tai höyrytettynä. Afrikassa siitä tehdään usein kuskusia tai puuroa. Yhdysvalloissa durraa käytetään lähinnä rehuna. Durran jyviä keitetään, paistetaan, höyrytetään hiutaleiksi tai niistä jauhetaan jauhoja.
Durran käyttöä biopolttoaineena on myös tutkittu. Siihen käyttöön kasvista jalostetaan lajikkeita, jotka tuottavat biomassaa nopeasti, eivät niinkään jyväsatoa.
Kiinassa durrasta valmistetaan erilasia baijiuviinoja (白酒) kuten Moutai (茅台酒) ja Er Guo Tou (二锅头).
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sorghum bicolor (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Sorghum bicolor (englanniksi)
Flora of China: Sorghum bicolor (englanniksi)
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Sorghum bicolor (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Earle Nelson

Earle Nelson (1897 – 13. tammikuuta 1928) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja seksuaalirikollinen. Hän joutui laitokseen lapsen hyväksikäytöstä vuonna 1918. Sittemmin hänet julistettiin mielenvikaiseksi.
Nelson raiskasi ja kuristi 63-vuotiaan naisen kotonaan 20. helmikuuta 1926. Sen jälkeen hän kierteli ympäri Yhdysvaltoja vuokraten huoneita, joissa raiskasi ja kuristi vuokraemännät. Nelson lähti vuonna 1927 Kanadaan, jossa hän murhasi 14-vuotiaan tytön asunnossaan. Hän jäi pian kiinni viiden kilometrin päästä Yhdysvaltain rajaa ja oikeudenkäynnissä 14. marraskuuta 1927 hänet tuomittiin kuolemaan.
Nelson sanoi oikeudenkäynnissään: ”En ole ikinä tehnyt murhaa, en ikinä, en ikinä, en ikinä.” Hänet hirtettiin Kanadassa 13. tammikuuta 1928.
Kyō

Kyō. Maquinaria Festival 2009.
Kyō (jap. 京, s. 16. helmikuuta 1976 Kioto, Japani) on ollut japanilaisen rockyhtye Dir en greyn vokalisti, sanoittaja ja keulakuva yhtyeen aloittamisesta asti 1997. Hän laulaa myös yhtyeessä Sukekiyo. Aiemmin hän oli La:Sadie:in keulakuva, jonka aikana hän jo kirjoitti muutamia Dir en greyn kappaleita. Hän on sanoittanut suurimman osan Dir en greyn kappaleista ja säveltänyt muutaman. Useat hänen kappaleistaan käsittelevät Japanin yhteiskunnallisia ongelmia, seksiä, väkivaltaa ja muita tabuja. Kyō on myös tiettävästi toiminut mallina, ja hän julkaissut muutamia sooloalbumeita ja runokokoelmia.
Kyōn sävelskaalat ovat monipuoliset, hänen äänensä ylettyy pehmeistä sävelistä matalaan karjumiseen. Hänellä on lähes viiden oktaavin ääniala. Hänen lavaesiintymisensä ei aina ole kovin energistä, mutta se sisältää paljon šokkielementtejä kuten tekoverta ja teko-oksennusta. Kyō on tunnettu myös itsensä vahingoittamisesta lavalla. Usein hän joko raapii ja puree tai hakkaa itseään mikrofonilla tai nyrkein. Keikat ovat välillä johtaneet Kyōn joutumiseen sairaalaan kuulo- ja äänihuuliongelmien takia.
Dosso Dossi

Dosso Dossin omakuva
Dosso Dossi (1479–1542) oli italialainen taidemaalari. Tiettävästi Lorenzo Costa opetti häntä. Dossi palveli Ferraran hovia vuodesta 1517 alkaen ja oli 1500-luvulla Ferraran koulukunnan pääedustaja ja sen viimeisiä edustajia. Arvoiden mukaan hän oli aikansa huomattavin ei-venetsialainen väritaiteilija. Dossi toimi enimmäkseen Alfonso d’Esten hovimaalarina. Vuonna 1518 Roomassa ja Venetsiassa hän sai herätteitä Giorgionen ja Tizianin väritaiteesta. Hänen töidensä aiheet ovat usein uskonnollisia tai mytologisia tai viittaavat hänen ystävänsä Arioston tai Ovidiuksen runouteen. Dossi teki myös laatu- ja muotokuvia. Töille ovat ominaisia dramaattinen liikevaikutelma, yksilölliset kasvonilmeet ja tunnelmaltaan romanttiset maisemat, joissa esiintyy valon ja varjojen vaihteluja sekä ilmakehän ilmiöitä. Nämä Dossin työt ennakoivat barokkia. Yhdessä veljensä Battista Dossin kanssa Dossi maalasi freskoja Ferraraan, Mantovaan ja Pesaroon.
Teoksia

Mytologinen kohtaus, n. 1524.
Arkkienkeli Mikael taistelee paholaista vastaan ja Maria otetaan taivaaseen enkelten joukossa, 1533–1534.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dosso Dossi Wikimedia Commonsissa
Kyöstilä

Kyöstilä on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Heikki Kyöstilä (s. 1946), yrittäjä ja teollisuusneuvos
Jami Kyöstilä (s. 1996), jalkapalloilija
Juhani Kyöstilä (1931–2010), lääkäri ja koripalloilija
Lauri Kyöstilä (1896–1984), uimahyppääjä, elokuvajärjestäjä, laulaja-näyttelijä
Pirkko-Liisa Kyöstilä (s. 1957), diplomaatti
Tapio Kyöstilä (1939–2015), muusikko, äänisuunnittelija
Tapio Kyöstilä (s. 1942), yrittäjä, Heikki Kyöstilän veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – Lohko B

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 B-lohkossa pelasivat Suomi, Kanada, Yhdysvallat, Latvia, Italia, Saksa, Norja ja Kazakstan.
Sarjataulukko

| Sij>  | Joukkue | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 21 | 8 | +13 | 18 | Puolivälierät |
| 2 |  Suomi | 7 | 4 | 2 | 1 | 0 | 19 | 10 | +9 | 17 | Puolivälierät |
| 3 |  Saksa | 7 | 4 | 0 | 0 | 3 | 22 | 14 | +8 | 12 | Puolivälierät |
| 4 |  Kanada | 7 | 3 | 0 | 1 | 3 | 19 | 18 | +1 | 10 | Puolivälierät |
| 5 |  Kazakstan | 7 | 2 | 2 | 0 | 3 | 22 | 18 | +4 | 10 |  |
| 6 |  Latvia (I) | 7 | 2 | 0 | 3 | 2 | 15 | 16 | −1 | 9 |  |
| 7 |  Norja | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 17 | 21 | −4 | 8 |  |
| 8 |  Italia | 7 | 0 | 0 | 0 | 7 | 11 | 41 | −30 | 0 |  |
Isäntä.
Ottelut > Saksa vs. Italia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21. toukokuuta 2021 | Saksa  | 9–4 |  Italia | Riika-areena, Riika |  |
16.15: 
| 16.15 | (2–2, 5–0, 0–0)  | (2–2, 5–0, 0–0)  | (2–2, 5–0, 0–0)  | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
| 16.15 |     Kühnhackl (Krammer) – 15.56        Müller (Eisenschmid, Loibl – 18.44  Rieder (Kühnhackl, Krammer) – 24.23  Tiffels (Eisenschmid, Plachta) yv. – 27.47  Noebels (Müller, Pföderl) – 35.13  Reichel (Seider) – 37.52  Noebels (Pföderl, Reichel) – 38.35  Plachta (Tiffels, Korbinian Holzer) av. – 42.52        Pföderl (Noebels, Reichel) – 48.41  | Raportti  1–0  1–1  1–2  2–2  3–2  4–2  5–2  6–2  7–2  8–2  8–3  8–4  9–4  |     Petan (Miceli) – 17.42  Frigo (Magnabosco, Bardaro) – 18.07                       Bardaro (Deluca) yv. – 43.22  Frank (Frigo) yv. – 44.06  | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
| 16.15 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
| 16.15 | 29 min |  | 6 min | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
| 16.15 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
| 16.15 | Brückmann |  | Fazio | Yleisömäärä: Ei yleisöä  Tuomarit:  Erotuomarit:   Andrew Brüggeman   Martin Fraňo  Linjatuomarit:   Dustin McCrank   Brian Oliver |  |
16.15: 
16.15: