stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pihlajamäki
Yhteisö > Pihlajamäki-Seura

Pihlajamäki-Seura perustettiin vuonna 1964. Seura toimii aktiivisesti Pihlajamäen viihtyisyyden lisäämiseksi ja palvelujen parantamiseksi. Pihlajamäki-Seura on ollut mukana muun muassa Pihlajamäen koulujen, leikkikenttien, urheilukentän, pukusuojatilojen, kirkon, terveysaseman ja nuorisotilojen hankkimisessa.[lähde? ]
Pihlajamäki-Seura toimii myös lähialueiden viihtyisyyden puolesta. Esimerkiksi Vantaanjoen rantojen säilyttäminen viheralueena on Pihlajamäestä lähtöisin oleva idea. Siinä onnistuttiin, koska sen taakse saatiin kaikki alueen kaupunginosayhdistykset.[lähde? ]
Pihlajamäessä järjestetään vuosittaisia tapahtumia, kuten Pihlajamäki goes Blues, Pihlajamarkkinat, Puurojuhla ja Pihlajapäivä. Helsinki-päivänä Pihlajamäessä järjestetään tapahtumia leikkipuistoissa sekä luontoretkiä, joissa tutustutaan Pihlajamäen luontoon ja vanhoihin kulttuurimuistomerkkeihin.[lähde? ]
Yhteisö > Muut Pihlajamäessä toimivat yhdistykset

Muita Pihlajamäessä toimivia yhdistyksiä ovat muun muassa partiolippukunnat Aarnikarhut ja Aarnivalkeat, Lions Club Helsinki / Pihlajamäki, Mannerheimin lastensuojeluliiton Pihlajamäen paikallisyhdistys, jalkapalloseura Marmiksen Kuula, Pihlajamäen kirkon kuoro, Pihlajamäki-Pihlajiston eläkeläiset, PK-35, PK-35 Huvigaanit ry, Pihlajamäen ISKU, Punaisen Ristin Helsingin pohjoinen osasto, Rapakiven palstaviljelijät ja Savelan palstaviljelijät. Lähes kaikilla puolueilla on oma paikallisosastonsa joko Pihlajamäessä tai Koillis-Helsingissä laajemmin.[lähde? ]
Pihlajamäessä sijaitsee Pihlajamäen tukikoti, joka on tarkoitettu päihdeongelmaisille ja muille asunnottomille miehille.
Liikenneyhteyksiä Pihlajamäkeen

VR:
I-, K-, P- ja T-junat Pukinmäen asemalle
Koiviston Auto Helsinki
70  (Kamppi - Pihlajamäki - Pukinmäki - Malmi)
Nobina Finland
71 (Rautatientori - Pihlajisto - Pihlajamäki - Malmi)
77N (Rautatientori - Arabia - Pihlajamäki - Malmi - Jakomäki)
79 (Herttoniemi (M) - Latokartano - Pihlajamäki - Malmi - Siltamäki - Puistolan asema)
Tammelundin Liikenne
73 (Hakaniemi - Pihlajamäki - Malmi - Puistolan asema - Ala-Tikkurila
73N (Rautatientori - Pihlajamäki - Malmi - Puistolan asema - Ala-Tikkurila)
74 (Hakaniemi - Pihlajamäki - Malmi - Tapanila - Puistola - Heikinlaakso)
74N (Rautatientori - Pihlajamäki - Malmi - Tapanila - Puistola - Heikinlaakso)
Oy Pohjolan Liikenne Ab
77 (Rautatientori - Pihlajamäki - Tattarisuo - Jakomäki)
79N (Rautatientori - Pihlajamäki - Malmi - Siltamäki - Puistolan asema)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pihlajamäen viralliset kotisivut
Pihlajamäki-Seura
Pihlajamäen Lähiölehti
Pihlajamäen kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
HS Oma kaupunki: Pihlajamäki (Arkistoitu – Internet Archive)
Pihlajamäki Arkkitehtuuripolku (Arkistoitu – Internet Archive)
HS: Helsingin Pihlajamäki suojellaan ensimmäisenä 1960-luvun lähiönä (28.4.2006)[vanhentunut linkki]
HS: Kansainvälisesti arvokas lähiö (28.4.2006)[vanhentunut linkki]
HS: Pihlajamäen väljyys ihastutti ulkomaisia arkkitehtejä (6.6.2006)[vanhentunut linkki]
Pihlajamäki - Näköalalähiö Helsingissä. Kuvia ja historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Pihlajamäki ilmasta
Pihlajamäen suojeltaviin rakennuksiin kuuluu myös kuvan lamellitalo Maasälväntiellä. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Esko Korhonen ja Sulo Savolainen.
Pihlajamäen pistekerrostalot vuonna 1965.

Pihlajamäen 1960-luvun taloille tyypilliset pitkät ja valoisat nauhaikkunat.
Vantaanjoen varsi on suosittu ulkoilualue.
QuakeWorld

QuakeWorld on Id Softwaren tekemän pelin Quake päivitys, joka parantaa pelin moninpeliominaisuuksia (tärkeimpänä TCP/IP-tuki) erityisesti modeemipelaajien osalta pienentämällä vasteaikaa internetin pelipalvelimilla pelatessa. Nykyiset laajakaistayhteydet hyötyvät myös parannetusta verkkokoodista sekä pelifysiikasta.
Aiheesta muualla

Uutis- ym. sivustot
QuakeWorld Wiki (Arkistoitu – Internet Archive) - Kaikki QuakeWorldista!
qwdrama.com - QuakeWorld-yhteisön sivusto
BesMella.Quake - Uutis- ja yhteisösivusto
QuakeWorld.nu - Uutis- ja yhteisösivusto
Irish Quake - Irlantilainen Quakeworld uutissivusto
Quakeworld.ru - Venäläinen Quakeworld uutissivusto
Refragged - Ruotsalainen Quakeworld uutissivusto
qw.nu-wiki
Quakeservers.net Reaaliaikainen pelipalvelinlista
QuakeWorld.net - Virallinen QuakeWorld-sivusto
QuakeWorld-clientit ja tietovarastot yms.
fQuake - Avoimen lähdekoodin QuakeWorld-paketti
FTEQW QuakeWorld-moottori, joka tukee myös pelejä NetQuake, Hexen II, ja Quake II/III.
ezQuake (Arkistoitu – Internet Archive) - Aktiivisesti kehitettävä QuakeWorld-client
ZQuake (Arkistoitu – Internet Archive) - Uraauurtava QuakeWorld-client
MQWCL (Arkistoitu – Internet Archive) - MoreQuakeWorld-client
QuakeForge - Avoimen lähdekoodin QuakeWorld-client
MVDSV (Arkistoitu – Internet Archive) - Laajimmin käytetty QuakeWorld-palvelin
CustomTF.Com (Arkistoitu – Internet Archive) - Täydellinen CustomTF-laajennuspaketti
CHTV (Arkistoitu – Internet Archive) - Laaja QuakeWorld-demovarasto
QW trickjumping (Arkistoitu – Internet Archive) - QuakeWorld-temppuhyppyjä
QuakeWorld-yhteisö
Nations Quake Rank (Arkistoitu – Internet Archive) - Yksi suosituimmista joukkueliigoista (TDM, Team deathmatch) [Tällä hetkellä menossa 10. kausi]
European Quake League - Toinen suosittu joukkueliiga [Tällä hetkellä menossa 5. kausi]
DuelMania Eurooppalainen 1on1-turnaus
QH-LAN - QuakeWorld-LAN (pidetään vuosittain Tukholmassa)
QuakeWorld Movie Archive (Arkistoitu – Internet Archive) - QuakeWorld-elokuvien varasto
Sydänsyöpä

Sydänsyöpä on sydämessä esiintyvä syöpä. Sairaus on erittäin harvinainen, koska sydämen solut eivät juurikaan jakaudu vaan käyttäytyvät eri tavalla kuin niin kutsutut epiteeli- eli peittosolut, joista syöpäkasvain usein saa alkunsa. Tämän vuoksi tapauksia rekisteröidään vuosittain alle yksi miljoonaa asukasta kohden.
Tachibana (1912)

| Tachibana / 橘 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Maizurun laivastoarsenaali
Kölinlasku:  29. huhtikuuta 1911
Laskettu vesille:  27. tammikuuta 1912
Palveluskäyttöön:  25. kesäkuuta 1912
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  530 t (normaali) 830 t (kuormattu)
Pituus:  83,6 m
Leveys:  7,3 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  20 500 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  94
Aseistus
Aseistus:  1 × 120 mm/40 -tykkiä 4 × 80 mm/40 -tykkiä 2 × 450 mm torpedoputkea
Tachibana (jap. 橘) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1912 valmistunut Sakura-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1907 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1911. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1912 ja valmistui 25. kesäkuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 toisen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Quake-pelimoottori

| Quake -pelimoottori |
| --- | --- |

Kehittäjä:  id Software
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1996
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Pelimoottori
Alusta:  Microsoft Windows MacOS Linux DOS
Ohjelmointikielet:  C, Assembly
Lisenssi:  GNU GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Quake-pelimoottori on id Softwaren tekemä pelimoottori Quakea varten. Pelimoottori oli suunniteltu 3D-grafiikkaa varten ja on myöhemmin julkaistu GNU GPL -lisenssin alla.
Julkaisun jälkeen Quake-pelimoottori haarautui, niin kuin myös tasomallinnus. Moottori pysyi aika lailla muuttumattomana myös Quake II:ssa ja Quake III Arenassa. Quake-pelimoottori, niin kuin Doom-pelimoottori, käyttää BSP:tä.
Quake-pelimoottorin kirjoitti lähinnä John Carmack, mutta myös Michael Abrash osallistui työhön. Myöhemmin moottorista kehitettiin Quake II- ja Quake III -pelimoottorit. Half-Lifen GoldSrc perustui Quaken moottoriin.
Quake laadittiin siten että kaikki grafiikka voidaan piirtää suhteellisen nopeasti tietokoneen prosessorilla (tuolloin pääasiassa 486 tai Pentium), mutta siitä tuli myös yksi ensimmäisistä peleistä jotka hyödyntävät 3D-kiihdytystä. Ensimmäinen 3D-kiihdytetty versio tehtiin Rendition Vérité 1000 -3D-kortille. OpenGL-tuki lisättiin GLQuake-versioon.
Tekniikka

Quaken karttaa laadittaessa se kootaan solid modeling -tekniikalla kolmiulotteisista objekteista (brush) kolmiulotteinen konveksi tila CSG-tekniikalla. Karttaeditorissa luotu pelikenttä muodostuu näin onteloksi kiinteän tilan sisään, jonka jälkeen luotu kartta ajetaan esikäsittelijän läpi, joka tunnistaa pelikentän muodostavan sisäpuolen ja karsii näkymättömät pinnat ja hajottaa seinät monikulmioiksi ja muodostaa niistä BSP-puun, joka kertoo mitkä kolmioista ovat näkyvissä. Tämä vaihe oli pelin kehitysaikana huomattavan raskas ja vei tuntikausia koneaikaa.
Quaken ”taivas” ei itse asiassa ole avoin, vaan siihen kuuluvissa polygoneissa käytetään erityistä skybox-tekstuuria, joka näyttää joka suunnasta samalta, mikä antaa illuusion taivaasta.
Valaistus Quakessa toteutetaan sekä esilasketulla valaistuskartalla, joka lasketaan karttaa esikäsiteltäessä, sekä dynaamisilla valoilla (esimerkiksi lentävät raketit), toisin kuin Doomissa, jossa valaistus on sektorikohtainen.
Purso

| Purso-yhtiöt |
| --- | --- |
Perustettu:  1959 (Suojapinta Oy)  1972 (Purso Oy)
Perustaja:  Esko Ollila
Toimitusjohtaja:  Jussi Aro
Kotipaikka:  Nokia
Toimiala:  metalliteollisuus
Tuotteet:  alumiiniprofiilit, ledivalaistus
Liikevaihto:  83 milj. € (2015)
Henkilöstö:  250
Emoyhtiö:  Purso Group Oy
Tytäryhtiöt:  Fennosteel Oy, Parkano Linjapinta Oy, Nokia Purso Oy, Nokia Purso-Tools Oy, Pori Veme Oy, Laitila  Purso AluCool Oy, Tervajoki
Kotisivu:  www.purso.fi/fi/etusivu/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä Purson tehtaalta.
Purso-yhtiöt on suomalainen metalliteollisuuskonserni, joka valmistaa päätuotteinaan alumiiniprofiileja rakennusalan, elektroniikkateollisuuden ja ajoneuvoteollisuuden käyttöön. Noin 250 henkeä työllistävällä perheyrityksellä on toimipaikkoja Nokian Siurossa ja Ikaalisissa sekä tytäryritykset Porissa, Parkanossa, Laitilassa ja Tervajoella.  2010-luvulla yritys on laajentunut ledivalaistukseen. Liikevaihto 2010-luvun puolessavälissä oli 83 miljoonaa euroa, ja noin 40 prosenttia siitä tuli viennistä.
Purso-yhtiöiden historia juontaa 25-vuotiaan kemian insinöörin Esko Ollilan vuonna 1959 perustamaan anodisointiyritykseen Suojapinta Oy. Vuonna 1972 perustettiin sille sisaryhtiö Purso Oy ja aloitettiin alumiinin pursotus. 1980-luvun puolivälissä yhtiöryhmään kuului myös Riihimäellä toiminut Konekromi. Vuonna 1988 Purso osti Rauma-Repolalta porilaisen Rosenlew Toolsin, josta tuli Purso Tools Pori. 1990-luvun alussa Purso toimi kahdeksalla paikkakunnalla Suomessa noin 450 hengen voimin, ja alumiinituotteiden lisäksi valikoimiin kuuluivat teräksiset rakennustelineet. Vuonna 1990 Purso osti Pirkkalassa toimineen, ruotsalaisomisteisen ja konkurssin tehneen Ferro Takomon, mutta Memar-nimellä tunnetusta takomotoiminnasta luovuttiin vuonna 2011.
2010-luvulla Purso Groupin alumiiniteollisuuteen kuuluvat sulatto Ikaalisten Kilvakkalassa sekä Nokian Siurossa toimivat pursottamo ja kevytmetallityöpaja, rakennusteollisuutta palveleva järjestelmäyksikkö, anodisointilaitos ja Linjapinta Oy:nä toimiva maalaamo. Porissa toimiva Purso-Tools tuottaa raskaiden diesel- ja kaasumoottoreiden osia, Parkanossa toimiva Fennosteel Oy pakoputkia ja ohutseinäputkia sekä Laitilassa toimiva Veme Oy tuotteita ohutlevystä ja putkimateriaalista. Tervajoella toimiva Purso AluCool Oy valmistaa alumiinisia jäähdytyselementtejä.
Sähköjärjestelmien ukkossuojaus

Sähkölaitteita suojataan salaman aiheuttamilta vaurioilta monin eri keinoin. Laitteita voi suojata myös itse esimerkiksi irrottamalla sähkölaitteet verkkovirrasta, mutta joihinkin suojauskeinoihin vaaditaan sähköasentajaa. Suomessa ukkossuojauksen rakentaminen ei ole välttämätöntä ja sitä valvoo Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes).
Ukkossuojaus > Ukkosenjohdatin

Ukkosenjohdattimen tehtävä on johdattaa salama maahan ilman,että se aiheuttaa vahinkoa ihmisille, tai rakennuksille. Ukkosenjohdatin voidaan korvata myös peltikatolla, jonka paksuus on vähintään 0,6 mm ja joka on maadoitettu jokaisesta nurkasta, jolloin siihen luodaan ns. Faradayn häkki.
Ukkossuojaus > Ukkosenjohdatin > Maadoitus

Yhdistämällä piiri galvaaniseen maahan salaman tuottama jännite johdetaan harmittomasti maahan.
Muut suojauskeinot > Ylijännitesuojaus

Perinteisen ukkossuojauksen lisäksi on olemassa ylijännitesuojia, jotka suojaavat kodinelektroniikkaa liialliselta jännitteeltä. Ylijännitesuojaa ei saa itse asentaa, vaan siihen pitää hankkia sähköasentaja. Ylijännitesuojauksessa on kolme tasoa. Ensimmäisellä tasolla pyritään maadoittamaan jännite, mutta siihen jää muutaman kilovoltin jännitepiikki. Toisella tasolla madalletaan ensimmäisen portaan jättämä jännitepiikki turvalliselle tasolle (alle 1,5kV). Kolmannelle tasolle tulevat laite- ja hienosuojat, jotka tasoittavat jännitepiikin tavallisen verkkojännitteen tasolle.
Aiheesta muualla

Tukes
Purmon baptistiseurakunta

| Purmon baptistiseurakunta> Purmo baptistförsamling |
| --- | --- |

 Purmon baptistiseurakunta eli Zionkyrkan heinäkuussa 2023.
Suuntautuminen:  baptismi
Kirkkokunta:  Finlands svenska baptistsamfund
Perustettu:  1874
Puheenjohtaja:  Rabbe Ede
Pääkirkko:  Zionkyrkan Yli-Purmontie 280 68970 Yli-Purmo
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Purmon baptistiseurakunta (ruots. Purmo baptistförsamling, aik. Överpurmo baptistförsamling) eli Zionkyrkan on kesällä 1874 perustettu baptistiseurakunta Pedersören Purmossa. Seurakunnan tilat sijaitsevat Yli-Purmossa osoitteessa Yli-Purmontie 280. Seurakunnan puheenjohtaja on Rabbe Ede.
Purmon baptistiseurakunta on menestynyt verrattain hyvin ja suuria herätyksiä on ollut seurakunnassa useaan otteeseen.
Historia

Purmolaiset saivat ensimmäisen kosketuksen baptismiin 1872, kun ruotsalainen saarnaaja H. O. Lindgren piti kokouksia muun muassa Lassfolkilla. Seuraavana vuonna neljä purmolaista kastatti itsensä joko Pietarsaaressa tai Forsbyssä ja perustettiin Överpurmon baptistiseurakunta.
Seurakunta perustettiin alkukesällä 1874 ja tuolloin Purmossa kastettiin 74 henkeä. Seurakunta perustettiin Johan Sundqvistin, Anders Nissin ja Johan Kasénin toimesta. Seurakunta jakaantui vuonna 1878 läntiseen (Överpurmo) ja itäiseen (Österpurmo) seurakuntaan.
Baptistiseurakunta rakensi Sandnabban rukoushuoneen 1885–1886 ja tuolloin tilaa oli 300 henkilölle. Vuonna 1914 yhteyteen rakennettiin pastorin asunto. Tilat remontoitiin vuonna 1928. Storbackan kappeli rakennettiin vuosina 1923–1926. Vuonna 1930 seurakunnan jäsenmäärä oli 159 ja seurakunnan pyhäkouluihin osallistui 80 oppilasta.
Vuonna 1932 Österpurmon baptistiseurakunta lakkautettiin ja nimeksi vakiintui Purmon baptistiseurakunta. Jäsenmäärä oli 1900-luvulla reilut 100, korkeimmillaan vuonna 1972 jopa 186 henkeä.
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Purmon baptistiseurakunnan johtajina:
1874–1910: Johan Sundqvist
1911–1912: Nils Funke
1914–1917: Axel Sundqvist
1918–1920: Edwin Jawerth
1921: Axel Sundqvist
1921–1922: Ilmari Laurell
1923–1924: Herman Granroth
1926–1927: Frithiof Sundell
1927–1929: Emil Nylund
1930–1932: Frithiof Sundell
1934–1937: Samuel Klemetz
1939–1941: Reinhold Nylund
1941–1945: Edvin Svanbäck
1946–1953: Alef Wikström
1954–1956: Tor Smith
1956–1957: Rafael Edström
1957: Roy Holmlund
1958–1965: Max Söderberg
1966–1968: Tor Smith
1968– Nils-Erik Wikström
T-imusolu

T-solujen aktivoituminen 
Makrofagi tai B-solu hajottaa ”syömänsä” antigeenin ja liittää sen fragmentit kudostyyppimolekyyleihinsä. T-solun antigeenireseptori tunnistaa kudostyyppimolekyyliin liitetyn antigeenin fragmenttiepitoopin, mikä aktivoi T-solun erittämään sytokiineja. T-solut erilaistuvat joko auttaja-T-soluiksi tai tappaja-T-soluiksi. Sytokiinit kiihdyttävät uusien T-solujen kasvua. Auttaja-T-solut erittävät lisää sytokiineja kutsumaan paikalle muita valkosoluja ja ohjaamaan niiden toimintaa. Tappaja-T-solut tuhoavat infektoituneita soluja.
T-imusolu, T-lymfosyytti tai T-solu on lymfosyyttien eli imusolujen toinen päätyyppi B-solujen kanssa. T-solut syntyvät luuytimessä ja osa niistä kypsyy kateenkorvassa.
Ne auttavat tuhoamaan solujen sisällä eläviä taudinaiheuttajia. Ne myös säätelevät puolustuskeinoja, joilla elimistö taistelee taudinaiheuttajaa vastaan. T-solut jaetaan pintarakenteen mukaan alaluokkiin, joista tärkeimmät ovat CD4- ja CD8-lymfosyytit. CD-4 -positiiviset solut ovat auttaja-T-soluja ja ne muun muassa erittävät immuunijärjestelmää ohjaavia sytokiineja. CD-8 -positiiviset solut ovat tappaja-T-soluja (sytotoksisia T-soluja) ja ne tuhoavat infektoituneita soluja.
Muita alaryhmiä ovat muisti-T-solut, luonnolliset tappaja-T-solut (natural killers T cells eli NKT-solut) ja säätelijä-T-solut sekä MAIT-solut (Mucosal associated invariant T-cell). Sen sijaan NK-solut (luonnolliset tappajasolut, natural killers) eivät kuulu T-lymfosyytteihin, sillä niiden pinnalla ei ole erityisiä T-solureseptoreita.
T-solujen reaktiotapaa kutsutaan soluvälitteiseksi spesifiseksi immuunivasteeksi. Ne eivät tunnista mikrobien antigeenejä, vaan pääasiassa elimistön omia vahingoittuneita soluja.
Kohdesolut tunnistetaan kudostyyppimolekyylien (MHC) avulla. Kaikissa elimistön soluissa on näitä kudostyyppimolekyylejä, jotka muodostuvat solun proteiinien pilkkoutumisessa syntyvistä peptideistä. Näiden molekyylien avulla solu "esittelee" itse tuottamansa proteiinit. Kun solu alkaa tuottaa erilaisia proteiineja (esimerkiksi virusproteiineja), muuttuu kudostyyppimolekyyli. T-solut tunnistavat muuttuneen molekyylin ja aloittavat solun tuhoamisen.
Tappajasolut

Tappajasolut tuhoavat kohteensa (esimerkiksi viruksen saastuttama solu tai syöpäsolu) rikkomalla sen solukalvon. Tämä tapahtuu perforiiniproteiinin avulla. Perforiinimolekyylit tarttuvat kalsiumionien vaikutuksesta solukalvoon ja muodostavat renkaan, niin että renkaan keskelle muodostuu solukalvon läpäisevä reikä. Soluun vuotaa suolaioneja, tuloksena solun turpoaminen ja lopulta halkeaminen ja kuolema.
Tappajasolusta myös vapautuu tuhottavaan soluun perforiinireikien kautta entsyymejä jotka nopeuttavat kohdesolun kuolemaa.
Auttajasolut

Auttaja-T-solut ovat immuunijärjestelmän tärkeimpiä säätelysoluja. Saatuaan tiedon elimistöön päässeestä taudinaiheuttajasta auttajasolut alkavat tuottaa sytokiinejä. Ne ovat tärkeitä välittäjäaineita joiden avulla immuunipuolustuksen solut säätelevät toistensa toimintaa.
Auttajasolut eivät itse pysty tuhoamaan taudinaiheuttajia, ja ilman muita valkosoluja ne ovatkin hyödyttömiä. Ne ovat kuitenkin äärimmäisen tärkeitä kokonaisuuden kannalta. HI-virus käyttää isäntäsolunaan auttaja-T-soluja.
Vierasaineiden erottelu

T-solujen ainutlaatuinen piirre on niiden kyky erottaa terveet ja epänormaalit (esim. tartunta tai syöpä) solut elimistössä.

Terveiden solujen pinnalla on tyypillisesti useita itse muodostettuja pMHC:tä solupinnallaan ja vaikka T-solujen antigeenin reseptori voi
olla vuorovaikutuksessa ainakin osan näiden omien pMHC:den kanssa, T-solut yleensä sivuuttavat nämä terveet solut.
Kuitenkin, kun nämä aivan samat solut sisältävät jopa pieniä määriä patogeeniperäistä pMHC:ta, T-solut pystyvät aktivoitumaan ja aloittamaan immuunivasteen.
T-solujen kyky sivuuttaa terveitä soluja, mutta reagoida kun nämä samat solut sisältävät patogeenin (tai syövän) muodostamaa pMHC:tä tunnetaan vierasaineiden erotteluna.
Molekyylitason mekanismien perusteet tähän prosessiin ovat kiistanalaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta T-imusolu Wikimedia Commonsissa
Takeo (Saga)

| Takeo (武雄市) |
| --- | --- |
 Takeo-onsenin Sakura-portti
 lippu:  Symboli
 Takeon sijainti Sagan prefektuurissa
 Takeo
 Koordinaatit: 33°11′37″N, 130°01′09″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Sagan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  195,40 km²
Väkiluku (12/2016):  49 665
 – Väestötiheys:  254,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamferipuu
 – Kukka:  Atsalea
 
 https://www.city.takeo.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Takeo (jap. 武雄市, Takeo-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Sagan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosan vuoristoalueella, josta Rokkaku- ja Matsuurajoki saavat alkunsa. Kaupungin ydinalue on pienellä, vuorten ympäröimällä tasangolla Rokkakujoen yläjuoksulla. Takeossa on 49 665 asukasta (joulukuussa 2016) ja sen pinta-ala on 195,40 neliökilometriä.
Takeo on vanha kylpyläkaupunki, jonka kuuman lähteen (Takeo-onsen) historia ulottuu 1 300 vuoden taakse. Takeo kehittyi keskiajalla linnanaluskaupunkina ja myöhemmin Edo-kaudella myös Nagasaki-kaidō-tien varren postiasemana (shukuba) ja liikenteen solmukohtana. Nykyinen Takeon kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun silloiseen Takeon maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi muuta ympäristön kuntaa. Vuonna 2006 Takeo laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Kitagatan ja Yamauchin maaseutukaupungit.
Takeo-onsenin Sakura-portti ja Shinkan-rakennus ovat Tatsuno Kingon suunnittelemia ja ne on otettu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Kuuman lähteen lisäksi Takeon nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa kaupungin symboliksi noussut Mifunevuori puistoineen (Mifuneyama-rakuen) ja Kurokamivuori. Kaupungissa on kone- ja metalliteollisuutta sekä keramiikan valmistusta, joka sai alkunsa jo 1500-luvun lopussa Toyotomi Hideyoshin sotaretkien myötä paikalle tuotujen korealaisten käsityöläisten ansiosta.
Takeota palvelee JR Kyūshūn Sasebo-linja.
Kuvia

Mifuneyama-rakuen
Takeo-jinjan haiden
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Takeo Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Pursuit

| Pursuit |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Kee Games
Jakelija:  Atari
Julkaistu:  1975
Alusta:  Kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pursuit on Kee Gamesin vuonna 1975 julkaisema kolikkopeli.
Atari ei pelin julkaisussa enää piilottele yhteyttään Kee Gamesiin vaan toimii sen jakelijana.
Peli käytti vielä diskreettiä logiikkapiiriä ennen mikroprosessorien yleistymistä videopeleissä.
Aiheesta muualla

Pursuit MobyGamesissa (englanniksi)
Pursuit Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Pursuit Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Quaid

Quaid on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Dennis Quaid (s. 1954), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jack Quaid (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä
Randy Quaid (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
RAC-ralli 1997

|  RAC-ralli 1997 |
| --- | --- |
 14. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1997. 
Ajankohta:  22.–25. marraskuuta 1997
Pituus:  26 erikoiskoetta, 381,05 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Colin McRae  Nicky Grist  (Subaru World Rally Team)
Toinen:   Juha Kankkunen  Juha Repo  (Ford Motor Co)
Kolmas:   Carlos Sainz  Luis Moya  (Ford Motor Co)
RAC-ralli 1997 (viralliselta nimeltään 53. Network Q RAC Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 22.–25. marraskuuta 1997 ja keskuspaikka oli Cheltenhamissa. Kilpailu oli kauden viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 381,05 kilometriä.
Tommi Mäkinen ajoi kilpailussa kuudenneksi ja sai yhden pisteen huolimatta flunssasta. Mäkinen voitti kuljettajien mestaruuden yhden pisteen erolla ennen kilpailun voittanutta Colin McRaeta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Colin McRae |  Nicky Grist | Subaru Impreza WRC97 | 3:54.31 | 0.0 |  |
| 2. |  Juha Kankkunen |  Juha Repo | Ford Escort WRC | 3:57.18 | +2.47 |  |
| 3. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Ford Escort WRC | 3:58.24 | +3.53 |  |
| 4. |  Richard Burns |  Robert Reid | Mitsubishi Carisma GT | 3:59.30 | +4.59 |  |
| 5. |  Marcus Grönholm |  Timo Rautiainen | Toyota Corolla WRC | 4:00.43 | +6.12 |  |
| 6. |  Tommi Mäkinen |  Seppo Harjanne | Mitsubishi Lancer Evo IV | 4:01.31 | +7.00 |  |
Lähde: