stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inuksuk

Inuksuk Grönlannissa.
Inuksuk Nunavutin lipussa.
Inuksuk (inuitiksi monikossa inuksuit) tarkoittaa Pohjois-Amerikan pohjoisosien ja Grönlannin kansojen rakentamia kiviröykkiöitä. Inuksukeilla oli alun perin useita tarkoituksia. Sittemmin niistä on tullut myös yksi pohjoisten kansojen symboleista.
Pohjois-Amerikan pohjoisosien kansat ovat rakentaneet inuksukeja jo esihistorialliselta ajalta lähtien. Esimerkiksi Baffininsaarella joitakin inuksukeja on rakennettu 2 400- tai 1 800-luvuille ennen ajanlaskun alkua ajoitettujen arkeologisten paikkojen yhteyteen. Niitä rakennuttivat inuitit, inupiatit, kalaalliitit ja yupikit.
Inuksukeja rakennettiin esimerkiksi osoittamaan metsästys- ja kalastusalueita, karibulaumojen sijaintia tai leiripaikkoja. Inuksukin yhteyteen saatettiin tehdä myös esimerkiksi ruoka- tai esinekätkö. Joihinkin inuksukeihin on tulkittu liittyvän myös uskonnollisia piirteitä ja palvontaa. Muodoltaan ne ovat yksinkertaisimmillaan vain kivikasoja, samaan tapaan kuin Suomessa merenkulkijoille rakennetut kummelit. Inusukien muoto riippuu huomattavasti lähialueella saatavilla olevista kivistä.
Inuksukin erityistyyliksi erotetaan kuitenkin niin sanottu ihmisten muotoinen inuksuk, inunnguaq, vaikkakin jo sana inuksuk tarkoittaa suomeksi ihmisen näköistä.
Inuksukista on tullut nykyisin Amerikan pohjoisten alueiden kansojen symboli. Inuksuk esiintyy esimerkiksi Nunavutin ja Nunatsiavutin lipuissa. Vancouverin talviolympialaisten tunnus 2010 oli inunnguaq. Monet inuitit yhdistävät kivikasat esi-isiinsä, ja niitä mainitaan esimerkiksi matkalauluissa (aya-yait).
Valvoo

| ”Valvoo” Elokuu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Pöytä on katettu
 Julkaistu: 14. kesäkuuta 2013
 Tekijä(t): Jonas Karlsson, Antti Hakala, Jon Korhonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.12
 Levy-yhtiö: EMI, Capitol Records
Elokuun muut singlet
| ”Tänään lähtee” 2013 | ””Valvoo”” 2013 |   |
Valvoo on suomalaisyhtye Elokuun kappale sen toiselta, Pöytä on katettu-studioalbumilta. Sen julkaisi Capitol Records albumin toisena singlenä 14. kesäkuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös 26. heinäkuuta 2013 julkaistu musiikkivideo. Kappale ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan myyntilistoille, mutta virallisella radiolistalla se on ollut radioiden 15. soitetuin kappale.
Kappaleet

Valvoo – 3.12
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Radiolista: 15
Venstre

Venstre voi tarkoittaa seuraavia:
Venstre, norjalainen liberaalipuolue
Venstre, tanskalainen liberaalipuolue.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Venstre”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Työlupa

Työlupa eli työntekijän oleskelulupa on viranomaisen myöntämä lupa, jonka turvin ulkomaalainen henkilö saa tehdä ansiotyötä. Pääsääntöisesti ulkomaalainen ei saa tehdä ansiotyötä ilman työlupaa. Viranomainen myöntää työluvan hakemuksesta "tarveharkinnan" perusteella.
Suomessa työlupaa eivät tarvitse EU-kansalaiset sekä Norjan, Islannin, Liechtensteinin ja Sveitsin kansalaiset. Suomessa pitää olla työpaikka valmiina, kun hakee työntekijän oleskelulupaa.
Tarveharkinta tarkoittaa, että muualta tuleva työntekijä saa oleskeluluvan vain, jos selvityksen mukaan sopivaa työvoimaa ei saa Euroopan unionista eikä Euroopan talousalueelta.
Kansanedustaja Anna Kontula (vas) teki tarveharkinnan poistamisesta lakialoitteen, jonka 103 kansanedustajaa allekirjoitti syksyllä 2017. Suomalaisista taloustieteilijöistä 79 % kannattaa tarveharkinnan poistamista, 6 % oli eri mieltä.
VATT:n ylijohtaja Juhana Vartiainen kirjoitti, että yritysten ulkomaisen rekrytoinnin tarveharkinta pitäisi poistaa kokonaan. Näin saataisiin Suomeen ne ihmiset, jotka todella työllistyisivät.
Vaikeudet löytää työntekijöitä ja kasvu

Esimerkiksi Uudenmaan TE-toimistossa oli vuonna 2018 yli 2 000 työluvan ja kahdeksan kuukauden jono.
Jopa 45 prosentilla työnantajista on vaikeaa löytää työntekijöitä avoimiin paikkoihinsa. Kymmenissä ammattiryhmissä on pulaa työntekijöistä ja täyttämättömät paikat hidastavat kasvua neljänneksessä yrityksistä. Osaaja- ja hakijapulaa on muuallakin. Kohtaanto-ongelmasta puhutaan kaikissa länsimaissa. Väestön ikääntyminen pahentaa ongelmia.
Aiheesta muualla

Maahanmuuttovirasto: Työntekijän oleskelulupa (Arkistoitu – Internet Archive)
Huizhou

| Huizhou 惠州市, Huìzhōu Shì |
| --- | --- |
 Huizhoun sijainti Kiinan Guangdongin maakunnassa
 Huizhou
 Koordinaatit: 23.1147°N, 114.4108°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Guangdong
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11 158 km²
Väkiluku (2010):  4 598 402
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  516000
Suuntanumero(t):  0752
 
 www.huizhou.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huizhou (kiin.: 惠州; pinyin: Huìzhōu; Jyutping: Wai6-zau1; Pe̍h-ōe-jī: Hūi-chiu, pha̍k-fa-sṳ: Fi-chû) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä 118 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista itään. Kaupungin väkiluku on 4,598 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 11 158 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu lounaassa Shenzhenin ja Dongguanin, lännessä Kantonin (Guangzhou), pohjoisessa Shaoguanin ja Heyuanin ja idässä Shanwein prefektuuritason kaupunkiin. Etelässä vastassa on Etelä-Kiinan meri.
Huizhoun piirikuntatason jako. Huizhoun kaupunkipiirit on esitetty punaisella.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan kahteen kaupunkipiiriin (1. Huicheng, 2. Huiyang) ja kolmeen piirikuntaan (3. Boluo, 4. Huidong ja 5. Longmen) (numerointi kuten oheisessa kuvassa). Prefektuurissa on kaksi kansallisen tason erityiskehitysaluetta: Dayalahden talous- ja teknologiakehityksen vyöhyke sekä Zhongkain huipputeknolologian ja uuden teknologian teollinen kehitysalue.
Nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Luofuvuori Dongjiangjoen luona, Nankunvuori Longmenin piirikunnassa, Länsijärvi (West Lake), Xunliaon lahti sekä Ming-dynastian ajalta peräisin oleva Pinghain kaupunki Huidongin piirikunnassa. Seudulla on myös monia luonnonnähtävyyksiä; merellä rannikon äärellä sijaitsee kansallinen Huizhoun merikilpikonnien suojelualue.
Ilmasto

Huizhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on melko kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 22 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 960 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 330 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 29 millimetriä.
Huizhoun rautatieasema.
Näkymä Länsijärveltä (West Lake).
Boluon piirikuntaa läheiseltä mäeltä nähtynä.
Boluon piirikuntaa: katunäkymä Luoyangista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huizhou Wikimedia Commonsissa
Huizhou City Information (erityisesti talouspainotus) (englanniksi) (chinaknowledge.com)
China Postal Code Guangdong Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
National Huidong Sea Turtie Reserve (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (seaturtle.cn)
Iirinpunaviuhka

| Iirinpunaviuhka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Punalevät Rhodophyta
Luokka::  Florideophyceae
Lahko::  Gigartinales
Heimo::  Gigartinaceae
Suku::  Chondrus
Laji::  crispus
Kaksiosainen nimi
 Chondrus crispus  (L.) J.Stackhouse 
Katso myös
   Iirinpunaviuhka Wikispeciesissä   Iirinpunaviuhka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iirinpunaviuhka eli irlanninsammal (Chondrus crispus) on meressä elävä punalevälaji. Sen limaiset, violetinruskeat kasvustot heiluvat aaltojen mukana. Ne voivat kasvaa 15 cm pitkiksi, ja ovat monikertaisesti haaraantuneita. Haaraosien leveys vaihtelee suuresti. Irlanninsammalta kasvaa Atlantin rannikoilla kivien päällä matalassa vedessä.
Levästä saadaan karrageeniksi kutsuttua polysakkaridia, jota käytetään hyytelöinti- ja sakeuttamisaineena.
Sitä merkitään lisäaineena E-koodilla E407 ja käytetään esimerkiksi hammastahnoissa, makeisissa, kastikkeissa ja lääke- ja kosmetiikkavalmisteissa. Levää myös viljellään karrageenin tuotantoa varten.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Iirinpunaviuhka (Chondrus crispus)
UniProt: Taxonomy - Chondrus crispus (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Irish moss (Chondrus crispus) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Chondrus crispus (carrageen) (englanniksi)
Tundraluokat

Tundraluokat ovat erilaisia arktisen, antarktisen ja vuoristoissa olevien tundrakasvillisuuksien alatyyppejä. Tundria jaotellaan eri luokkiin muun muassa lämpötilan, kosteuden ja maaperän mukaan. Monesti erotellaan  lämpötilan mukaan esimerkiksi lämmin pensastundra, tyypillinen arktinen varpua ja ruohoa kasvava tundra sekä kylmä sammalta, jäkälää ja hyvin matalaa ruohoa kasvava yläarktinen polaariaavikko.
2000-luvulla on laadittu CAVM-vyöhykejako, joka yhdistää monia aikaisemmin käytettyjä luokitteluja.
Tundran kasviyhdyskunnat

Hyvässä maaperässä kasvaa matalaa leppä- koivu- ja pajuvesakkoa, joka on aurinkoiselle rinteellä metsikköä, jossa mm karhu saattaa elellä. Tundraniityt taas syntyvät lumisille rinteille, joista lumi sulaa nopeasti keväällä. Niissä kasvaa heinää ja lisäksi sammalta ja jäkälää.
Ne ovat myskihärille sopivaa laidunmaata. Tundraniityt ovat runsaskasvuisia siellä missä on hapan, neutraali tai hiekkakivinen maaperä. 
Arktinen aroyhdyskunta kasvaa sora-alueella, ja käsittää heinän sijasta saraa, poronjäkäliä ja harvakseltaan kasvavaa vaivaispajua.
Se on peuran kesälaidunta.
Ruohikkorinne on talvella runsaan lumen peitossa, joka sulaa nopeasti keväällä. Jos maalaji on hyvää, syntyy kohokkia, unikkoa, kivirikkoa, telvikkia arktista kelloa jne. kasvava  yhdyskunta
Kalkkimaannos suosii runsaslajisuutta ja siihen kehittyy nummen ruohoyhdyskunta, joka on hyvää laidunta.
CAVM-vyöhykejako

Tundran CAVM-vyöhykejako on 2000-luvulla tehty tundran alueiden jakaminen eri kasvillisuustyyppeihin muun muassa lämpötilan, kosteuden ja maaperän laadun mukaan. Nämä tekijät luovat tundralle kasvillisuutta, joka voi olla lähes kasvitonta lähinnä jäkälää kasvavaa polaariaavikkoa tai lämpimillä alueilla subarktista pensastundraa.
Luokittelun teki kansainvälinen Circumpolar Arctic Vegetation Mapping eli CAVM-projekti, jossa oli osallistujia Yhdysvalloista, Kanadasta, Venäjältä, Norjasta ja Grönlannista.
CAVM-vyöhykejako > Tundran CAVM-lämpövyöhykkeet

| Vyöhyke   (CAVM) | CAVM nimitys (Muu nimitys) | Heinäkuun  keskilämpötila | Puiden kuvaus | Kasvillisuustyypin kuvaus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Ruohomätästundra (polaariaavikko yläarktinen) | 0-3 °C  (toinen tieto 2-3) | Pensaaton tundra | Avomaata, ruohotundraa. Tämän ruohotundran lajeja mm arktinen unikko, kynsimö, rikkolajit, vihvilä. Ruoholajeja mm Alopecurus, muttei saraa. Puita ei kasva tälle vyöhykkeelle ominaisilla paikoilla. Ruohotundra, enimmäkseen kasvitonta, yksi alle 2 cm sammal/jäkäläkerros jonka keskellä hyvin matalia putkilokasveja, itiökasveja, sammal/jäkäläpeite <40 %, putkilokasveja <5 %. Niittymäistä kasvillisuutta ei-happamilla mailla. Tyypilliset kasvistot eivät juurikaan eroa kosteiden jokivarsien, lumenviipymien jne kasvillisuudesta. Tällä vyöhykkeellä yleensä saaria ympäröi koko vuoden merijää ja on usein pilvistä ja sumuista alhaisen lämpötilan ja mereisyyden takia. |
| B | Suikerotundra  (pohjoinen arktinen) | 3-5 °C  (4-5) | Maassa suikertaen kasvavia vaivaispuita/pensaita. | Suikeropensaita, ruohoa. Olennaisia lajeja mm. lapinvuokko, napapaju, piippo ja märkämailla sara, tupasvilla. Härkki, nätä. Happamilla mailla liekovarpio. Lumenviipymäkasvustot ja Pohjoinen arktinen tundra, eteläinen yläarktinen. Eteläisimmässä osassa pensaita maassa luikertavina suikeroina, pohjoisosassa suikerot vaihettuvat ruohoiksi. |
| C | Puolisuikerotundra (keskiarktinen tyypillinen tundra) | 5-7 °C  (6-7) | Matalia puolisuikeroita puita/pensaita | Matalia varpumaisia pansaita ja suikeroita. Liekovarpio tärkein kasvi monilla happamilla alueilla. Sarakasveja ja sarakekasveja mm. Kobresia myosuroides, Carex bigelowii, and Carex rupestris. Ei-happamilla mailla Fabaceae Oxytropis, Astragalus). Hyvin kehittyneet lumenviipymä- ja joenvarsikasvustot. Sammalkerros 3–5 cm ja ruohokerros 5–10 cm. Eteläisin vyöhyke, jolla ilmamassa yleensä arktista. |
| D | Pystyvarputundra (ala-arktinen) | 7-9 °C  (8-9) | Pystyjä vaivaispensaita. | Pajun, koivun ja lepän vaivais- ja pensasmuotoja. Saroja, tupasvillaa, lapinvuokon sukuisia. Matalia pystypensaita 2 kerrosta, sammal 5–10 cm ja ruoho+varpu 10–40 cm. Lämmintä ilmaa tulee usein etelästä D-vyöhykkeelle asti. Hienolajiset maat yleensä ei-happamia, mutta tällä vyöhykkeellä harvinaisia. Venäjän joillain tällä vyöhykkeellä "kryokseerisen" kylmänkuivan arotundran jäänteitä. |
| E | Matalapensastundra (eteläinen subarktinen tundra) | 9-12 °C  (10-12) | Matalia pystyjä puita/pensaita | Korkeita koivu- ja pajupensaita tiheässä, joskus leppää. Leppä on tätä vyöhykettä parhaiten luonnehtiva kasvi. Vyöhykkeen eteläosissa joenvarsissa avointa boreaalista metsää, jossa kasvaa hajanaisesti mm mäntyä, lehtikuusta, kuusta ja yli 2 m korkeata koivua alueesta riippuen. 2-3 kasvillisuuskerrosta, sammal 5–10 cm, ruoho/varpu 20-50 ja joskus matalapensaskerros 80 cm. |
| Puuraja |  | 10-12 °C | Puita yleisesti. |  |
CAVM-vyöhykejako > Tundran bioklimaattiset luokat

On kehitelty monia tundran jaotteluja. CAVM yhdistää monia aikaisempia luokitteluja. Tundralle on tyypillistä kasvillisuuden madaltuminen ja lopulta häviäminen kylmään jäätikön lähelle mentäessä. Puut madaltuvat ensin pensaiksi, sitten mataliksi varpumaisiksi pensaiksi, lopulta kasvavat suikeroina maan pinnassa ja sitten eivät olleenkaan. Myös muu kasvipeite madaltuu ja laikuttuu pohjoisemmaksi mentäessä. Tundran bioklimaattiset (kasvillisuus-ilmastolliset) luokat ovat seuraavat. Ne määritellään vuoden korkeimman lämpötilan mukaan.
Lämpöindeksi: nollan ylittävien kuukausien keskilämpötilojen summa.
| Vyöhyke (CAVM) | Heinäkuun  keskilämpötila | Lämpöindeksi SWI | Kokonaisfytomassa  (vihreä kasviaines) kuivattu tonnia/ha | Nettovuosituotanto  (kuivattu tonnia hehtaaria  ja vuotta kohden) | Putkilokasvilajeja | Puiden korkeus | Kasvi peite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | 0-3 °C | <6 | <3 | <0,3 | <50 | 0 | <5 % |
| B | 3-5 °C | 6-9 | 5-20 | 0,2-1,9 | 50-100 | 0-15 | 2-25 % |
| C | 5-7 °C | 9-12 | 10-30 | 1,7-2,9 | 75-150 | 0-40 | 5-50 % |
| D | 7-9 °C | 12-20 | 30-60 | 2,7-3,9 | 125-250 | 40-200 | 50-80 % |
| E | 9-12 °C | 20-35 | 50-100 | 3,3-4,3 | 200-500 | 40-200 | 80-100 % |
| Puuraja | 10-12 °C | >35 |  |  |  | >200? | n. 100 ? |
CAVM-vyöhykejako > Tundran CAVM-kasvityyppien yleiskatsaus

Tyyppi. lyhenne
Avomaa (paljas maa) B
Ruohotundra G
Suikeropensastundra P
Pystypensastundra S
Märkämaat W
CAVM-vyöhykejako > Tundran CAVM-kasvityyppien yleiskatsaus > Tundrakasvityyppien tarkempi kuvaus

| Vyöhyke (CAVM) | Putkilokasvipeite | Kasvillisuus kuiva | Kasvillisuus kostea | Kasvillisuus märkä | Kasvityypit pääasialliset (näitäkin) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | <5 %, jopa 40 % sammalta ja jäkälää | B1 | G1 |  | b, g, r, cf, of, c (ol) |
| B | 2-25 %, jopa 60 % itiökasveja | B1 kuivin, P1 | G1 | W1 | npds, dpds,b, r (ns, cf, of, ol) |
| C | 5-50 % kasvilaikkuja | P1 kuivin, P2 | G2 | W1 | npds, dpds, b, happomailla chds, (ns, cf, of, ol) |
| D | 50-80 % paikoitellen kasvittomia alueita yhtenäisen kasvipeitteen keskellä |  ? | G2 kuivin, S1 | W2 | ns, nb, npds, dpds, deds, neds (cf, of, ol, b) |
| E | 80-100 % jatkuva peitto | ? | kosteusjärjestys G4, S1, S2 | W3 | dls, Beringiassa ts, deds, neds, sb, nb, (ns, rl, ol) |
| Puuraja | 100 %? |  |  |  |  |
CAVM-vyöhykejako > Tundran CAVM-kasvityyppien yleiskatsaus > Tundrakasvityypit

b Avomaa
c Itiökasvit
cf Mätäs- tai kukkaruoho
deds Ajoittain lehtisiä pystyjä tai vaivaispensaita
dls Ajoittain lehtisiä vaivaispensaita
dpds Ajoittain lehtisiä suikertavia vaivaispensaita
g Ruoho
ehds Aina vihantia puolisuikertavia vaivaispensaita
nb Ei-kynsisammal
neds Ei-lehtisiä vaivaispensaita
npds Ei-lehtisiä suikertavia vaivaispensaita
ns Ei-mätästävä kaisla tai heinä
of Ruoho, ei kaisla
ol Jäkälä (ei poronjäkälä)
r Kaisla (vihvilä)
rl Poronjäkälä
bl Kynsisammal
ts Mätäskaisla, mätäsheinä
Inuksuk (vuoden 1988 elokuva)

| Inuksuk |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Pekka Lehmuskallio, 1988.
Ohjaaja:  Markku Lehmuskallio
Käsikirjoittaja:  Niilo Hyttinen Markku Lehmuskallio
Tuottaja:  Matti Penttilä
Säveltäjä:  Hans Sandin Mikael Segerström
Kuvaaja:  Pekka Martevo
Leikkaaja:  Juho Gartz
Lavastaja:  Matti Taponen
Pääosat:  Per Olof Grape Rasmus Thygesen Eva Janíková-Pakaslahti Liisi Tandefelt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Giron-filmi Sveriges Television Luleå Inuit Broadcasting
Ensi-ilta:  05. helmikuuta 1988
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inuksuk on Markku Lehmuskallion ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1988. Elokuva kertoo kanadalaisella tutkimusasemalla työskentelevistä tutkijoista sekä inuitien kulttuurista heidän kokemustensa kautta.
Elokuvan toisena käsikirjoittaja oli Niilo Hyttinen, jonka kanssa Lehmuskallio teki yhteistyötä myös edellisen elokuvansa Sininen imettäjä yhteydessä. Elokuvan nimi viittaa Inuksuk-kiviröykkiöihin.
Iirikit

| Iirikit |
| --- | --- |
 Iirikki Rhodohypoxis baurii
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Iirikkikasvit Hypoxidaceae
Suku::  Iirikit Rhodohypoxis  Nel.
Katso myös
   Iirikit Wikispeciesissä   Iirikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iirikit (Rhodohypoxis) on iirikkikasvien (Hypoxidaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi lajia. Iirikkien suku yhdistetään toisinaan helotähtien (Hypoxis) sukuun.
Lajeja

Rhodohypoxis baurii – iirikki
Rhodohypoxis deflexa
Rhodohypoxis incompta
Rhodohypoxis milioides
Rhodohypoxis rubella
Rhodohypoxis thodiana
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rhodohypoxis
Inupiatit

Kuva inupiat-perheestä vuodelta 1929.
Inupiatit tai iñupiatit ovat Pohjois-Alaskassa elävä inuiittikansa, joka elää Alaskan ja Kanadan pohjoisosissa ja Grönlannissa. Inupiatien perinteisiin elinkeinoihin kuuluvat karibujen, porojen, hirvien, mursujen ja maitovalaiden metsästys, kalastus ja keräily. Vastaavasti heidän perinteisiä ruokiaan ovat muktuk eli raaka ja jäinen valaanliha, hylkeenrasva, kala ja kuivattu karibunliha. Heidän perinteisten vaatteidensa ja saappaidensa valmistukseen on käytetty eläinten vuotia eli nahkoja, luuneulaa ja eläinten jänteitä. Iglujen sijaan inupiatien perinteinen asumus on kivistä ja ajopuusta tai valaanluusta rakennettu talo, joka on peitetty turpeella tai sammalella.
Inupiatien perinteisiä vaatteita Inupiatien perinnemuseossa Alaskan Utqiagvikissa.
Upper One Games ja E-Line Media ovat kehittäneet yhteistyössä inupiatien kanssa vuonna 2014 julkaistun videopelin nimeltä Never Alone, joka esittelee inupiatien kulttuuria.
Invorio

| Invorio |
| --- | --- |
 Invorio.
 Invorio
 Koordinaatit: 45°44′36″N, 8°29′53″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Novara
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Roberto Del Conte
Pinta-ala:  
 – Maa:  17,37 km²
Korkeus:  366 (min. 320 - maks. 712) m
Väkiluku (2015):  4 446
 – Väestötiheys:  256 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28045
Suuntanumero(t):  0322
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Invorio on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Invorion naapurikunnat ovat Ameno, Arona, Bolzano Novarese, Borgomanero, Briga Novarese, Colazza, Gattico, Gozzano, Meina ja Paruzzaro.
Tyks Salon sairaala

Tyks Salon sairaala
Tyks Salon sairaala (entinen Salon aluesairaala, ruots.  Åucs Salo sjukhus) on Salossa sijaitseva sairaala, joka hallinnollisesti kuuluu Turun yliopistolliseen keskussairaalaan.  Salon sairaala on yksi Tyksin ja Varsinais-Suomen hyvinvointialueen neljästä lähisairaalasta. Muita lähisairaaloita ovat Loimaan, Vakka-Suomen ja Turunmaan sairaalat. Lähisairaalan tehtävänä on tarjota lähellä potilaan asuinpaikkaa erikoissairaanhoitoa, jota tarvitaan väestötasolla usein ja yksilötasolla toistuvasti.
Tyks Salon sairaalassa toimivat seuraavat erikoissairaanhoidon palveluita tuottavat yksiköt:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Salon päivystys Dialyysi, Salo  Gastroenterologian poliklinikka  Hematologian poliklinikka  Infektiotautien poliklinikka  Keuhkopoliklinikka  Kirurgian osasto, Salo  Kirurgian poliklinikka |  Korva-, nenä- ja kurkkutautien poliklinikka  Lasten ja nuorten vastaanotto  Leikkaus- ja päiväkirurginen yksikkö  Lääkehoitopoliklinikka  Naistentautien poliklinikka  Nefrologian poliklinikka  Neurologian poliklinikka  Reumasairauksien poliklinikka |  Salon mielialahäiriötyöryhmä  Salon nuorisopsykiatrian työryhmä  Salon psykoosityöryhmä  Salon röntgen, os. 148  Silmätautien poliklinikka  Sisätautien osasto  Sisätautien poliklinikka  Sydänpoliklinikka Salo |  Syöpätautien poliklinikka  Tyks Salon sairaalan laboratorio  Tähystykset  Valvonta  Äitiyspoliklinikka |
Sairaalassa toimii kuuden leikkaussalin leikkaus- ja päiväkirurginen yksikkö, jossa tehdään toimenpiteitä noin 3 200 potilaalle vuodessa. Yksikössä leikataan ortopedian, vatsaelin-, virtsaelin- ja verisuonikirurgian aikuispotilaita sekä sydämen tahdistingeneraattoreiden vaihtopotilaita. Sairaalassa tehdään myös polikliinistä kirurgiaa. Kaikki hätä- ja kiireelliset leikkaukset ohjataan Turkuun. Sairaanhoitopiirissä leikkaustoiminta on keskitetty Tyksin sairaaloihin Turkuun ja Salon sairaalaan.
Salon sairaalalla ja Salon pääterveysasemalla, jotka sijaitsevat samassa rakennuksessa, on ympärivuorokautinen yhteispäivystys.
Historia

Salon sairaala aloitti toimintansa vuonna 1935 Salon kylän Nokan rusthollin entisessä päärakennuksessa. Samana vuonna uudistetussa kunnallislaissa säädettiin kunnalliset sairaalat perustettavaksi kuntainliitoiksi.  Sairaalasta käytettiin 1930-luvulta alkaen vanhahtavasti nimeä Kuntainliitto Salon sairaala. Vuonna 1958 nimeksi tuli Salon aluesairaalan kuntainliitto. Vuonna 1991 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri perustettiin erikoissairaanhoitolain voimaanpanolain nojalla. Salon aluesairaalan kuntainliitto lakkautettiin ja aluesairaala yhdistettiin sairaanhoitopiiriin. Vuonna 2015 Salon aluesairaala yhdistettiin hallinnollisesti Turun yliopistolliseen keskussairaalaan tehtäväkuvaltaan lähisairaalaksi. Sairaalan nimeksi tuli sairaalan nykyinen nimi Tyks Salon sairaala.
Salon aluesairaalan yhteinen päärakennus terveyskeskuksen kanssa valmistui vuonna 1961. Sairaalan uudisrakennus, johon rakennettiin uusia tiloja avohoidolle ja päivystykselle, uusille leikkaussaleille ja valvontaosastolle, valmistui toukokuussa 2010. Uudisrakennuksen hankintamenot olivat 20 milj. euroa ja pinta-ala 6 750 neliömetriä.
Salon seudun kunnat eivät vuonna 1991 olleet innostuneita sairaanhoitopiirin muodostamisesta ja Salon seudulta löytyi vastustusta viimeiseen asti. Sanat itsenäisyys ja oma päätösvalta kuuluivat neuvottelupöydissä ennen erikoissairaanhoitolain voimaantuloa. Pyrkimyksiä irtaantua sairaanhoitopiiristä oli 1990-luvun alkupuolella ja vakavin yritys oli vuosina 2002–2004, jolloin Salon seudun kunnat tekivät selvityksen sairaanhoitopiiristä irtaantumiseksi. Suunnitelmana oli Salon aluesairaalan ja kaikkien Salon seudun terveyskeskusten yhdistäminen uudeksi seudulliseksi terveydenhuollon kuntayhtymäksi. Hanke kariutui lopulta siihen, että Somero, jolla oli oma terveyskeskuskuntayhtymä, johon kuului myös sosiaalitoimi, otti suunnitelmaan kielteisen kannan. Somero halusi pitää oman terveyskeskuksen ja sitä koskevan päätösvallan omissa käsissään. Pelkona oli terveyskeskustoiminnan keskittäminen Saloon.