stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diyarbakırin maakunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diyarbakırin maakunta Wikimedia Commonsissa
Diyarbakırin kaupungin kotisivut (englanniksi) (diyarbakir.bel.tr)
Tom Kankkonen: Yle Uutiset Turkissa: Kylmää kyytiä kadonneiden omaisille - Valtio tarjosi säkin luita (20.6.2013)
Jussi Nurminen: Useita poliiseja haavoittui pommiräjähdyksessä Itä-Turkissa (14.7.2012) (yle.fi)
Lotta Nuotio: Kirjailija, joka menetti äidinkielensä (6.2.2009) (suomeksi) (yle.fi)
Turkin maakunnat
Adana
Adıyaman
Afyonkarahisar
Ağrı
Aksaray
Amasya
Ankara
Antalya
Ardahan
Artvin
Aydın
Balıkesir
Bartın
Batman
Bayburt
Bilecik
Bingöl
Bitlis
Bolu
Burdur
Bursa
Çanakkale
Çankırı
Çorum
Denizli
Diyarbakır
Düzce
Edirne
Elazığ
Erzincan
Erzurum
Eskişehir
Gaziantep
Giresun
Gümüşhane
Hakkari
Hatay
Iğdır
Isparta
İstanbul
İzmir
Kahramanmaraş
Karabük
Karaman
Kars
Kastamonu
Kayseri
Kilis
Kırklareli
Kırıkkale
Kırşehir
Kocaeli
Konya
Kütahya
Malatya
Manisa
Mardin
Mersin
Muğla
Muş
Nevşehir
Niğde
Ordu
Osmaniye
Rize
Sakarya
Samsun
Şanlıurfa
Siirt
Sinop
Sivas
Şırnak
Tekirdağ
Tokat
Trabzon
Tunceli
Uşak
Van
Yalova
Yozgat
Zonguldak
Maakunnan piirikuntajako.
Kocaelin maakunta

| Kocaelin maakunta |
| --- | --- |

 Sijainti
 Koordinaatit: 40.76078°N, 29.9326°E 
Valtio:  Turkki
Piirikunnat:  Maakunta jakautuu 12 piirikuntatason yksikköön.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  İzmit (Kocaeli; 310 973 as., arvio 31.12.2014)
Pinta-ala  ():  3 397 km²
Väkiluku (2015)  ():  1 780 055
 – väestötiheys:  524,0 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  TR-41
Kocaelin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Pohjois-Turkissa, Istanbulin itäpuolella, rajautuen pohjoisessa Mustaanmereen. Lännestä maakuntaan työntyy Marmaranmeren Izmitinlahti.
Maakunnan pääkaupunki on İzmit. Maakunnalla on pinta-alaa 3 397 neliökilometriä.
Kocaelin naapurimaakunnat ovat Bursa etelässä, Yalova lounaassa, Istanbul luoteessa, sekä Sakarya idässä.
Piirikunnat

Kocaelin maakunta jakautuu paikallishallintoa varten 12 piirikuntaan.
| --- | --- |
 Başiskele  Çayırova  Darıca  Derince  Dilovası  Gebze :  Gölcük  İzmit  Kandıra  Karamürsel  Kartepe  Körfez
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kocaelin maakunta Wikimedia Commonsissa
Turkin maakunnat
Adana
Adıyaman
Afyonkarahisar
Ağrı
Aksaray
Amasya
Ankara
Antalya
Ardahan
Artvin
Aydın
Balıkesir
Bartın
Batman
Bayburt
Bilecik
Bingöl
Bitlis
Bolu
Burdur
Bursa
Çanakkale
Çankırı
Çorum
Denizli
Diyarbakır
Düzce
Edirne
Elazığ
Erzincan
Erzurum
Eskişehir
Gaziantep
Giresun
Gümüşhane
Hakkari
Hatay
Iğdır
Isparta
İstanbul
İzmir
Kahramanmaraş
Karabük
Karaman
Kars
Kastamonu
Kayseri
Kilis
Kırklareli
Kırıkkale
Kırşehir
Kocaeli
Konya
Kütahya
Malatya
Manisa
Mardin
Mersin
Muğla
Muş
Nevşehir
Niğde
Ordu
Osmaniye
Rize
Sakarya
Samsun
Şanlıurfa
Siirt
Sinop
Sivas
Şırnak
Tekirdağ
Tokat
Trabzon
Tunceli
Uşak
Van
Yalova
Yozgat
Zonguldak
Kocaelin maakunnan piirikunnat.
Ankaran maakunta

| Ankaran maakunta |
| --- | --- |

 Sijainti
 Koordinaatit: 39.9441°N, 32.8562°E 
Valtio:  Turkki
Piirikunnat:  Maakunta jakautuu 25 piirikuntatason yksikköön.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ankara (4 587 558 as., arvio 31.12.2014)
Pinta-ala  ():  25 632 km² (3.)
Väkiluku (2015)  ():  5 270 575 (2.)
 – väestötiheys:  205,6 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  TR-06
 
ankara.gov.tr
Ankaran maakunta (turk. Ankara ili) on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Keski-Turkissa.  Vuonna 2014 maakunnan pinta ala oli 25 632 neliökilometriä ja väkiluvuksi arvioitiin 5 270 575 (2015). Ankara on Turkin toiseksi väkirikkain (Istanbulin maakunnan jälkeen) ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin maakunta.
Maakunnan hallinnollinen keskus on Turkin pääkaupunki Ankara (4 587 558 as., 31.12.2014 arvio).
Piirikunnat

Maakunta on jaettu 25 piirikuntaan, joista moni on käytännössä Ankaran kaupunginosia.
| --- | --- |
 Akyurt  Altındağ  Ayaş  Balâ  Beypazarı  Çamlıdere  Çankaya  Çubuk  Elmadağ  Etimesgut  Evren  Gölbaşı  Güdül :  Haymana  Kalecik  Kahramankazan  Keçiören  Kızılcahamam  Mamak  Nallıhan  Polatlı  Pursaklar  Sincan  Yenimahalle  Şereflikoçhisar
Kuvia

Panoraamaa Ankarasta.
Kocatepe Camii.
Haci Bayramin moskeija.
Arslanhanen moskeija.
Atatürkin mausoleumi  (Anıtkabir).
Ulusin aukio.
Ankaran Etnograafinen museo.
Ankaran taidemuseo (maalaus- ja veistostaiteen museo).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ankaran maakunta Wikimedia Commonsissa
Turkin maakunnat
Adana
Adıyaman
Afyonkarahisar
Ağrı
Aksaray
Amasya
Ankara
Antalya
Ardahan
Artvin
Aydın
Balıkesir
Bartın
Batman
Bayburt
Bilecik
Bingöl
Bitlis
Bolu
Burdur
Bursa
Çanakkale
Çankırı
Çorum
Denizli
Diyarbakır
Düzce
Edirne
Elazığ
Erzincan
Erzurum
Eskişehir
Gaziantep
Giresun
Gümüşhane
Hakkari
Hatay
Iğdır
Isparta
İstanbul
İzmir
Kahramanmaraş
Karabük
Karaman
Kars
Kastamonu
Kayseri
Kilis
Kırklareli
Kırıkkale
Kırşehir
Kocaeli
Konya
Kütahya
Malatya
Manisa
Mardin
Mersin
Muğla
Muş
Nevşehir
Niğde
Ordu
Osmaniye
Rize
Sakarya
Samsun
Şanlıurfa
Siirt
Sinop
Sivas
Şırnak
Tekirdağ
Tokat
Trabzon
Tunceli
Uşak
Van
Yalova
Yozgat
Zonguldak
Ankaran maakunnan piirikuntajako
Roope Auvinen

| Roope Auvinen |
| --- | --- |
 Roope Auvinen vuoden 2018 Kalevan kisoissa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Roope Rasmus Benjamin Auvinen
Syntynyt: 17. helmikuuta 1998 (ikä 27) Inkoo
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  195 cm
Paino:  115 kg
Laji:  moukarinheitto
Seura:  Esbo Idrottsförening
Valmentaja:  Lassi Korhonen
Roope Auvinen (s. 17. helmikuuta 1998 Inkoo) on suomalainen moukarinheittäjä, joka edustaa Esbo Idrottsföreningiä. Vuosina 2014–2023 hän edusti Sjundeå IF:ä. Hänen valmentajansa on Lassi Korhonen.
Auvinen saavutti vuoden 2023 Kalevan kisoissa pronssia moukarinheitossa.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Moukari | 71.26 | Lahti | 29.7.2023 |
| Kiekko | 44.47 | Laitila | 5.8.2018 |
| Paino | 18.84 | Uppsala | 12.2.2022 |
Luettelo Espanjan hallitsijoista

Tämä on luettelo Espanjan hallitsijoista ja valtionpäämiehistä.
Ennen Espanjan yhdistymistä

Ennen Espanjan yhdistymistä Iberian niemimaalla hallitsivat seuraavat ruhtinaat:
Asturia-Leónin hallitsijat
Aragonian hallitsijat ja Barcelonan kreivi
Kastilian ja Leónin hallitsijat
Navarran hallitsijat
Kuningaskunnat yhdisti Aragonian Ferdinand II:n ja Kastilian Isabella I:n avioliitto. Vaikka kuningaskunnat olivat vieläkin erilliset, niitä hallittiin yhtenä. Ferdinand valloitti myös Navarran eteläosan ja liitti sen Espanjaan. Isabellan peri heidän tyttärensä, Kastilian Johanna. Ferdinand toimi hallitsijana tämän hulluuden vuoksi. Kastilian aateliset syrjäyttivät hänet ja nostivat hallitsijaksi Johannan puolison, Filip I:n. Ferdinand jatkoi Kastilian kuninkaana Filipin kuoleman jälkeen. Johannan poika, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Kaarle V, seurasi häntä Kastilian valtaistuimella ja peri myös Aragonian valtakunnan vuonna 1516.
Espanjan kuningaskunta (1516–1873) > Habsburg-suku (1516–1700)

| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Kaarle I | 24. helmikuuta 1500 – 21. syyskuuta 1558 (58 vuotta) | 14. maaliskuuta 1516 – 16. tammikuuta 1556 | Johanna Kastilialaisen poika |  |
| 2. |  | Filip II | 21. toukokuuta 1527 – 13. syyskuuta 1598 (71 vuotta) | 16. tammikuuta 1556 – 13. syyskuuta 1598 | Kaarle V:n poika |  |
| 3. |  | Filip III | 14. huhtikuuta 1578 – 31. maaliskuuta 1621 (42 vuotta) | 13. syyskuuta 1598 – 31. maaliskuuta 1621 | Filip II:n poika |  |
| 4. |  | Filip IV | 8. huhtikuuta 1605 – 17. syyskuuta 1665 (60 vuotta) | 31. maaliskuuta 1621 – 17. syyskuuta 1665 | Filip III:n poika |  |
| 5. |  | Kaarle II | 6. marraskuuta 1661 – 1. marraskuuta 1700 (38 vuotta) | 17. syyskuuta 1665 – 1. marraskuuta 1700 | Filip IV:n poika |  |
Espanjan kuningaskunta (1516–1873) > Bourbon-suku (1700–1808)

| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. |  | Filip V  | 19. joulukuuta 1683 – 9. heinäkuuta 1746 (62 vuotta) | 16. marraskuuta 1700 – 14. tammikuuta 1724  (luopui kruunusta) | Filip IV:n pojanpojanpoika |  |
| 7. |  | Ludvig I | 25. elokuuta 1707 – 31. elokuuta 1724 (17 vuotta) | 14. tammikuuta 1724 – 31. elokuuta 1724 | Filip V:n poika |  |
| 8. |  | Filip V | 19. joulukuuta 1683 – 9. heinäkuuta 1746 (62 vuotta) | 31. elokuuta 1724 – 9. heinäkuuta 1746 | Ludvig I:n isä |  |
| 9. |  | Ferdinand VI | 23. syyskuuta 1713 – 10. elokuuta 1759 (45 vuotta)  | 9. heinäkuuta 1746 – 10. elokuuta 1759 | Filip V:n poika |  |
| 10 |  | Kaarle III | 20. tammikuuta 1716 – 14. joulukuuta 1788 (72 vuotta) | 10. elokuuta 1759 – 14. joulukuuta 1788 | Filip V:n poika |  |
| 11. |  | Kaarle IV | 11. marraskuuta 1748 – 20. tammikuuta 1819 (70 vuotta) | 14. joulukuuta 1788 – 19. maaliskuuta 1808 | Kaarle III:n poika |  |
| 12 |  | Ferdinand VII | 14. lokakuuta 1784 – 29. syyskuuta 1833 (48 vuotta) | 19. maaliskuuta 1808 – 6. toukokuuta 1808 | Kaarle IV:n poika |  |
Espanjan kuningaskunta (1516–1873) > Bonaparte-suku (1808–1813)

| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. |  | Joseph I | 7. tammikuuta 1768 – 28. heinäkuuta 1844 (76 vuotta) | 6. kesäkuuta 1808 – 11. joulukuuta 1813 | Napoléon Bonaparten veli |  |
Espanjan kuningaskunta (1516–1873) > Bourbon-suku (1813–1868)

| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. |  | Ferdinand VII | 14. lokakuuta 1784 – 29. elokuuta 1833 (48 vuotta) | 11. joulukuuta 1813 – 29. syyskuuta 1833 | Kaarle IV:n poika |  |
| 15. |  | Isabella II | 10. lokakuuta 1830 – 10. huhtikuuta 1904 (73 vuotta)  | 29. syyskuuta 1833 – 30. syyskuuta 1868 | Ferdinand VII:n tytär |  |
Espanjan kuningaskunta (1516–1873) > Savoiji-suku (1870–1873)

| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. | Amadeus I |  | 30. toukokuuta 1845 – 18. tammikuuta 1890 (44 vuotta) | 4. joulukuuta 1870 – 11. helmikuuta 1873 | Kaarle III:n jälkeläinen tämän pojan Ferdinand I:n kautta. |  |
Espanjan ensimmäinen tasavalta (1873–1874)

Espanjan ensimmäinen tasavalta perustettiin 11. helmikuuta 1873 kuningas Amadeus I:n luovuttua Espanjan kruunusta kyllästyttyään jatkuviin sisäpoliittisiin kriiseihin, kuten poliittisen tuen puutteeseen, kapinoihin ja kolmanteen karlistisotaan. Tasavalta perustettiin tasavaltalaisten, demokraattien ja radikaalien tuella. Tasavaltalaiset jakautuivat federalisteihin ja yhtenäisvaltiota kannattaneisiin unitaareihin.
| Järjestys | Kuva | Nimi | Virka-aika | Puolue | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Estanislao Figueras | 12. helmikuuta 1873 – 11. kesäkuuta 1873 | liittotasavaltalainen |  |

| 2 |  | Francisco Pi y Margall | 11. kesäkuuta 1873 – 18. heinäkuuta 1873 | liittotasavaltalainen |  |

| 3 |  | Nicolás Salmerón y Alonso | 18. heinäkuuta 1873 – 7. syyskuuta 1873 | Maltillinen tasavaltalainen |  |

| 4 |  | Emilio Castelar y Ripoll | 7. syyskuuta 1873 – 3. tammikuuta 1874 | unitaaritasavaltalainen |  |

| 5 |  | Francisco Serrano y Domínguez Torren herttua | 3. tammikuuta 1874 – 30. joulukuuta 1874 | sitoutumaton tasavaltalainen |  |
Espanjan kuningaskunta (1874–1931) > Bourbon-suku (restauraatio) (1874–1931)

Kaoottisen 23 kuukautta kestäneen Espanjan ensimmäisen tasavallan jälkeen toteutettiin Bourbon-suvun restauraatio, jonka myötä Alfonso XII:sta tuli Espanjan perustuslaillinen kuningas.
| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Alfonso XII | 28. marraskuuta 1857 – 25. marraskuuta 1885 (27 vuotta)  | 30. joulukuuta 1874 – 25. marraskuuta 1885 | Isabella II:n poika |  |
| 2. |  | Alfonso XIII | 17. toukokuuta 1886 – 28. helmikuuta 1941 (54 vuotta) | 17. toukokuuta 1886 – 14. huhtikuuta 1931 (luopui kruunusta) | Alfonso XII:n poika |   |
Espanjan toisen tasavallan presidentit 1931–1939

Espanjan toinen tasavalta perustettiin 14. huhtikuuta 1931 kuningas Alfonso XIII:n lähdettyä maanpakoon kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin (1923–1930) päättymisestä alkaneiden vuoden kestäneiden levottomuuksien jälkeen. Espanjan sisällissota syttyi 17. heinäkuuta 1936 kenraali Francisco Francon johtamien kansallisten joukkojen noustua kapinaan vasemmistohallitusta vastaan oikeiston tukemana. Sisällissodan aikana alueella sijaitsi kaksi poliittista entiteettiä, kunnes viimeisten tasavaltalaisten antauduttua Franco antoi voitonjulistuksensa 1. huhtikuuta 1939.
| Järjestys | Presidentti | Presidentti | Virka-aika | Puolue | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |   | Niceto Alcalá-Zamora | 11. joulukuuta 1931 – 7. huhtikuuta 1936 | Konservatiivinen tasavaltalaispuolue |  |
| 2 |  | Manuel Azaña | 11. toukokuuta 1936 – 3. maaliskuuta 1939 | Kansanrintama |  |
Espanjalainen valtio 1936–1975

Kapinaan nousseet kansalliset (nacionales) perustivat hallinnoimilleen alueille ylintä valtaa käyttäneen poliittisen hallintoelimen 24. heinäkuuta 1936. Kun Afrikan joukkoja komentanut Franco saapui Espanjan mantereelle, hänestä tehtiin 29. heinäkuuta ja 1. lokakuuta 1936 valtionpäämies (Jefe del Estado) ja korkein sotilaskomentaja Generalísimo. Samalla kansallinen puolustusneuvosto lopetti toimintansa. Koska kansalliset koostuivat useista eri poliittisia tavoitteita ajaneista ryhmistä, nimitettiin poliittista entiteettiä yksinkertaisesti vain espanjalaiseksi valtioksi (Estado Español).
26. heinäkuuta 1947 säädetty peruslaki Ley de Sucesión en la Jefatura del Estado palautti Espanjan kuningaskunnaksi. Valtaa ei kuitenkaan luovutettu kruununprinssi Juan de Borbónille, vaan laki määritteli, että "valtionpäämiehen asema kuuluu Espanjan ja Ristiretken caudillolle, armeijoiden generalissimolle Don Francisco Franco Bahamondelle" («La jefatura del Estado le corresponde al Caudillo de España y de la Cruzada, Generalísimo de los Ejércitos Don Francisco Franco Bahamonde»). Franco jatkoi absoluuttisen monarkin valtuuksin valtionpäämiehenä ja valtionhoitajana kuolemaansa asti.
| Valtionpäämies El Caudillo | Valtionpäämies El Caudillo | Vallassa | Puolue | Tunnus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Francisco Franco | 1. lokakuuta 1936 – 20. marraskuuta 1975 | Falangisti |  |
Espanjan kuningaskunta > Bourbon-suku (restauraatio) 1975–

Juan Carlos de Bórbon oli valittu Espanjan kruununperilliseksi vuonna 1969. Francisco Francon kuoltua Juan Carlos I kruunattiin kuninkaaksi. Barcelonan kreivi Juan de Borbón luopui vaateistaan Espanjan kruunuun poikansa hyväksi vuonna 1977.
| Järjestys | Monarkki | Monarkki | Elinvuodet | Valtakausi | Titteli | Kruununperimysjärjestys | Vaakuna (kuninkaallinen) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 |  | Juan Carlos I | 5. tammikuuta 1938 (ikä 87) | 22. marraskuuta 1975 – 19. kesäkuuta 2014  (luopui kruunusta) | Espanjan kuningas | Alfonso XIII:n pojanpoika |  |
| 19 |  | Felipe VI | 30. tammikuuta 1968 (ikä 57) | 19. kesäkuuta 2014 – vallassa | Espanjan kuningas | Juan Carlos I:n poika |  |
Anders Behring Breivik

| Anders Behring Breivik (nykyään Fjotolf Hansen)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. helmikuuta 1979 (ikä 46) Oslo
Kansalaisuus:  norjalainen
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Vangittu:  22. heinäkuuta 2011
Syyte:  77 murhaa
Rangaistus:  21 vuotta vankeutta
Fjotolf Hansen, ent. Anders Behring Breivik ([ˈɑ̀nːəʂ ˈbèːrɪŋ ˈbræ̀ɪviːk]; s. 13. helmikuuta 1979 Oslo) on norjalainen monikulttuurisuutta ja Euroopan islamisoitumista vastustava terroristi, joka teki 22. heinäkuuta 2011 terrori-iskut Oslossa ja Utøyan saarella Oslon lähistöllä. Iskuissa kuoli 77 ihmistä. Iskut koostuivat Oslon hallintokorttelin edessä räjäytetystä autopommista, johon kuoli kahdeksan, ja joukkomurhasta Utøyan saarella, jossa oli sosiaalidemokraattisen AUF-nuorisojärjestön kesäleiri, missä hän ampui 69 ihmistä. Breivik oli iskujen tekohetkellä 32-vuotias.
Oslon käräjäoikeus tuomitsi 24. elokuuta 2012 Anders Breivikin 21 vuodeksi vankeuteen kahden terroristisen teon tekemisestä.
Henkilökuva > Lapsuus

Norjalaisen tavan mukaan Anders Behring Breivikin nimessä keskimmäinen osa ”Behring” on äidin ja ”Breivik” isän sukunimi. Breivikillä on kaksi velipuolta ja kaksi sisarpuolta vanhempiensa aikaisemmista avioliitoista.
Andersin äiti sairaanhoitaja Wenche Breivik oli naimisissa norjalaisen diplomaatin Jens Breivikin kanssa, joka työskenteli Lontoossa. Äiti moitti poikaansa jo raskausaikana ”ilkeäksi”, koska tämä potki häntä kohdussa. Äiti olisi halunnut raskauden keskeytystä, mutta sitä ei sallittu, koska raskaus oli edennyt jo liian pitkälle. Hän lopetti myöhemmin poikansa imettämisen, koska lapsi ”imi hänestä elämän pois”. Breivikin äiti muutti Breivikin ja tämän isosiskon kanssa Osloon ennen pojan ensimmäistä syntymäpäivää, eikä tämän isä käynyt koskaan katsomassa lastaan.
Äiti toi Breivikin neljävuotiaana psykiatrisiin tutkimuksiin, koska piti tätä arvaamattomana ja yliaktiivisena. Hoitohenkilökunta tarkkaili kuukauden päivät äidin ja lapsen vuorovaikutusta, ja heidän mielestään poika vaikutti päinvastoin passiiviselta ja masentuneelta. He huomasivat, että Breivikin äiti käyttäytyi itse epäjohdonmukaisesti ja aggressiivisesti poikaansa kohtaan. Äiti kertoi kokevansa, että hänen poikansa on "pohjimmiltaan ilkeä ja paha ja päättänyt tuhota hänet". Hoitokokous päätti, että Breivik pitää ottaa heti pois äidiltään, koska tämän käyttäytyminen vaarantaa pojan tasapainoisen kehityksen. Lastensuojeluviranomaiset eivät kuitenkaan noudattaneet terveysviranomaisten kehotusta. Tämän jälkeen isä Jens Breivik yritti saada huoltajuuden kokonaan itselleen, mutta oikeus hylkäsi isän vaatimukset.
Breivikin isäpuoli Tore Tollefsen tapasi pojan ensimmäisen kerran pojan ollessa 12-vuotias. Breivik oli isäpuolen mukaan kohtelias ja lempeä poika, joka piti huolta kavereistaan.
Henkilökuva > Aikuisuus ennen ampumisvälikohtausta

Breivik opiskeli Oslon kauppakoulussa (Oslo Handelsgymnasium). Hän asui äitinsä kanssa eikä seurustellut. Ennen iskuja Breivik oli pitänyt kolme vuotta vihanneksia kasvattavaa puutarhayritystä, mikä mahdollisti pommin tekoon tarvittavan lannoitteen oston suurina määrinä ilman suurempaa huomiota.
Breivikin isä asuu nykyisin eläkeläisenä Ranskassa eikä ole ollut yhteydessä poikaansa sitten vuoden 2005. Isä oli vuonna 2010 sitä mieltä, ettei hänen varmaankaan kannata puhua poikansa kanssa, jos hänen poikansa on niin hullu kuin psykiatrit uskovat.
Henkilökuva > Suhde aseisiin

Breivikillä ei ole sotilaskoulutusta, koska hän ei suorittanut asevelvollisuuttaan Norjan armeijassa. Manifestissaan Breivik kertoo, kuinka hän vältti asepalveluksen kolme kertaa väittämällä, että hänen pitää huolehtia sairaasta sukulaisestaan, eikä hän lisäksi voinut laittaa henkeään alttiiksi pakollisessa asevelvollisuudessa Norjan poliittisten puolueiden suuntauksen takia. Norjan viranomaiset sanovat hänen välttäneen asepalveluksen, koska hän ”ei ollut kelvollinen palvelukseen”.
Aserekisterin mukaan Behring Breivikille oli rekisteröity haulikko, kivääri ja Glock-merkkinen pistooli.
Henkilökuva > Puolue- ja järjestötausta

Breivik oli Norjan edistyspuolueen jäsen vuosina 1999–2004, puolueen nuorisojärjestön jäsen vuosina 1997–2007 ja nuoriso-osaston paikallisjohtaja 2002–2004.
Breivik oli vapaamuurari vuodesta 2008, mutta vapaamuurarijärjestö erotti hänet heti joukkosurman jälkeen, koska jäseniksi ei hyväksytä rikollisia.
Aatteet > Suhde uskontoon

Manifestin mukaan sen kirjoittaja on ”sataprosenttisesti kristitty” mutta hän ei ole ”erityisen uskonnollinen” ja pitää itseään ”kulttuurikristittynä” sekä ”nykyajan ristiretkeläisenä”. Breivikin manifestissa lukee, että ”en aio teeskennellä, että olisin erityisen uskonnollinen ihminen, se olisi valhe”, nimittää uskontoa tueksi ja henkisen voiman lähteeksi sekä sanoo, että ”olen aina ollut hyvin pragmaattinen ja saanut vaikutteeni sekulaarista ympäristöstäni”. Breivik kirjoittaa, että ”riittää, että on kristitty agnostikko tai kristitty ateisti (ateisti, joka haluaa säilyttää ainakin eurooppalaisen kristillisen kulttuurin perinnön perusasiat)”. Breivik toteaa, että ”minulla ja monella kaltaisellani ei välttämättä ole henkilökohtaista suhdetta Jeesukseen Kristukseen ja Jumalaan.” Hän sanoi suunnittelevansa, että olisi rukoillut Jumalan apua hyökkäysten aikana.
Aiemmin Norjan poliisi oli ilmoittanut, että Breivik on uskonnollinen kiihkoilija, jolla on äärioikeistolainen tausta. Hän on Jerusalem Post -lehden mukaan äärioikeistolainen siionisti. Breivik on todennut että hänen "tukensa" Israelille on rajoitettu, ja katsoo Israelin olevan paikka, jonne voidaan karkottaa kaikki ei-lojaalit juutalaiset.
Oslolaisen Rauhantutkimuksen instituutin johtaja Kristian Berg Harpvikenin mukaan Breivik ei ole äärikristitty, fundamentalisti tai minkään kristillisen järjestön jäsen, mutta kannatti kristillisiä perinteitä. Kansainvälisen politiikan tutkijan Toby Archerin mielestä Behring Breivikin aatemaailman juuret ovat vastajihad-liikkeessä, joka pitää Eurabia-teoriaa muslimien salaliittona syyksi islamisoida Eurooppa.
Videossaan Breivik ilmoitti ihailevansa Kaarle Martelia, Rikhard I Leijonamieltä, El Cidiä, Vlad Seivästäjää, Jacques de Molayta, Nikolai I:tä ja Juhana III Sobieskia. Manifestissaan Breivik väitti kuuluvansa Temppeliherrain ritarikuntaan.
Terroriteot > Oslo ja Utøya

Breivik vei 22. heinäkuuta 2011 Oslon keskustaan autopommin, joka räjähti kello 15.26 paikallista aikaa. Pommin räjähdyksestä kuoli 8 ihmistä. Kaksi tuntia myöhemmin Breivik saapui poliisiksi pukeutuneena Norjan työväenpuolueen leirille Utøyan saarelle Oslon lähettyvillä ja avasi tulen kohti teini-ikäisiä leiriläisiä ja muita saarella olleita, joista kuoli 69, yksi välillisesti  ja haavoittui useita. Yhteensä Behring Breivikin uhreja oli 77. Hänet pidätettiin Utøyassa. Asianajajansa Geir Lippestadin mukaan Breivik on myöntänyt kuulusteluissa molemmat terroriteot, joita hän kutsuu ”kauhistuttaviksi mutta välttämättömiksi” toimiksi, mutta kieltää rikkoneensa lakia. Lippestadin mukaan Breivik halusi muutosta yhteiskuntaan ja omasta näkökulmastaan katsottuna hän tarvitsi pakkokeinoja vallankumouksen kautta. Hän toivoi hyökkäävänsä yhteiskuntaa ja yhteiskunnan rakennetta vastaan.
Breivik tuomittiin 24. elokuuta 2012 Norjan lain mukaisesti pisimmäksi mahdolliseksi ajaksi eli 21 vuodeksi vankilaan.
Terroriteot > Mielentilatutkimus

29. marraskuuta 2011 julkistetun mielentilatutkimuksen mukaan Breivik oli ampumisvälikohtauksen ja poliisitutkinnan aikana psykoottisessa tilassa ja siten syyntakeeton. Huhtikuussa 2012 julkaistiin toinen mielentilatutkimus, jonka mukaan Breivik oli tekohetkellä täydessä ymmärryksessä. Breivik itse piti syyntakeettomaksi leimaamista nöyryytyksenä ja halusi tulla tuomituksi veriteoistaan.