stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tripura

| Tripura |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Tripuran sijainti Intian kartalla.
Valtio:   Intia
Perustettu:  21. tammikuuta 1972
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Agartala
Pinta-ala:  10 486 km²
Väkiluku (2011):  3 673 917 (22.)
 – väestötiheys:  350 as./km²
Kielet:  bengali, tripuri
 
https://tripura.gov.in/
Tripura  on Intian osavaltio maan koillisosassa Bangladeshin vastaisella rajalla. Alueen asukkaat koostuvat bengalinkielisistä hinduista ja muslimeista alueen alkuperäisväestöön lukeutuvien heimojen kuten tripurien muodostaessa nykyisin asukkaiden vähemmistön. Tripura oli aikanaan itsenäinen kuningaskunta. Siitä tuli osa Intiaa lokakuussa 1949 ja oma osavaltionsa tammikuussa 1972. Alueella on ollut jännitteitä heimojen ja bengalinkielisen väestön välillä. Jotkin aseelliset liikkeet ovat ajaneet alueelle itsenäisyyttä tai laajempaa autonomiaa. Tripuran väestö on maaseutuvaltaista. Suurin kaupunki on osavaltion pääkaupunki Agartala. Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tripuran asukasluku oli 3 673 917.
Maantiede

Tripuran pinta-ala on 10 486 km². Pinta-alaltaan Tripura on yksi Intian pienimmistä osavaltioista. Osavaltion alue rajautuu pohjoisessa, lännessä ja etelässä Intian Bangladeshin vastaiseen rajaan. Tripuran naapuriosavaltioita ovat Mizoram idässä ja Assam koillisessa. Tripuran keski- ja pohjoisosat muodostuvat tyypillisesti pohjois-eteläsuunnassa leviävistä kukkuloista. Kukkulat kohoavat korkeimmillaan 600–900 metrin korkeuteen merenpinnasta. Kukkulat madaltuvat idästä länteen kuljettaessa ja niitä halkovat viisi jokea, Juri, Manu, Deo, Dhalai ja Khowai. Joet ovat muodostaneet alueelle neljä suurta laaksoa. Tripuran alueeseen kuuluu kukkuloiden lisäksi Agartalan tasanko osavaltion länsiosassa. Agartalan tasanko on osa suurempia Gangesin ja Brahmaputran valuma-alueita. Tasangolla on useita jokia, joista suurin on Gumti. Keskikorkeus tasangolla on vain 60  metriä.
Lämpötilat Tripurassa vaihtelevat keskimäärin 20–36 °C välillä kesäisin ja 7–27 °C välillä talvisin. Talven alin lämpötila on 2 °C. Lämpimin kausi ajoittuu huhtikuulle ja toukokuulle. Tammikuu on puolestaan kylmin kuukausi. Tripurassa vallitsee monsuuni-ilmasto. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on noin 2 500 mm. Monsuunikausi kestää kesäkuusta syyskuuhun.
Metsät kattavat Tripuran pinta-alasta noin puolet. Metsissä kasvaa esimerkiksi intianmerantipuuta ja bambua. Tripuran alueella on joitakin endeemisiä bambulajeja. Osavaltion eläimistöön lukeutuvat intiantiikeri, leopardi, aasiannorsu, gauri ja eri kädellislajit. Tripuran tunnuseläin on barbenlanguri, tunnuslintu viherkeisarikyyhky, tunnuspuu agarpuu ja tunnuskukka Mesua ferrea. Tripuran alueella on useita eri luonnonsuojelualueita.
Historia

Tripura muodosti aikanaan oman itsenäisen kuningaskuntansa, jota hallitsivat Manikya-dynastian kuninkaat. Kuningaskunnan legendaarista historiaa tunnetaan 1400-luvulla kuningas Dharma Manikyan valtakaudella valmistuneesta bengaliksi kirjoitetusta Rajamala-teoksesta. Tripura mainitaan myös Mahabharatassa Kurukshetrasodan yhteydessä. Vuosina 1431–1462 Dharma Manikyan ja tämän pojan Dhanya Manikyan (1463–1515) valtakausilla Tripura laajeni käsittämään osia nykyisen Tripuran ulkopuolella Assamista, Bangladeshista ja Myanmarista. 1600-luvulla suurin osa Tripuraa päätyi kuitenkin Intian Suurmogulien hallintaan. Brittien vaikutusvalta alkoi vuodesta 1765, jolloin Englannin Itä-Intian kauppakomppania sai hallintaansa Suurmogulien Bengalin. Tripurtan kuninkaat hallitsivat edelleen maatansa brittien alaisuudessa. Uusien hallitsijoiden tuli saada hyväksyntä brittiviranomaisilta vuodesta 1808 alkaen. Tripuran viimeiseksi kuninkaaksi jäi vuonna 1923 valtaan noussut Bir Bikram Kishore Manikya. Tripura liitettiin Intiaan 15. lokakuuta 1949.
Osana Intiaa Tripurasta tuli liittovaltion territorio 1. syyskuuta 1956 ja lopulta oma osavaltionsa 21. tammikuuta 1972. Vanhasta kuninkaallisesta Ujjayantan palatsista tuli osavaltion edustajainkokouksen tila. Tripuran sisäisiä jännitteitä lisäsi laajamittainen siirtolaisuus Bengalista ja Itä-Pakistanista, eli nykyisestä Bangladeshista. Monet varhaisista Tripuran asian edistäjistä olivat kommunisteja. Vuonna 1967 oli luotu lisäksi Tripuran suurempaa itsehallintoa ajanut puolue Tripura Upajati Juba Samiti. Vuonna 1978 perustettiin puolestaan aseellinen Tripura National Volunteers -järjestö, joka ajoi Tripuran itsenäisyyttä. Eri etnisten ryhmien väliset väkivaltaisuudet kiihtyivät 1980-luvulla. Tripuran bengalilaiset perustivat heimojen liikettä vastaan oman järjestönsä Amra Bengali. Vuonna 1988 saatiin lopulta aikaan sopimus, jolla heimojen liikkeet jättivät itsehallinnon vaatimisen vastineeksi suuremmasta edustuksesta osavaltion hallinnossa. Jännitteet yhteisöjen välillä eivät ole kuitenkaan kokonaan kadonneet.
Talous

Maatalous muodostaa Tripuran talouden kulmakiven. Osavaltion työvoimasta ala työllistää noin 64 % ja sen osuus bruttokansantuotteesta on noin 48 %. Viljelykasveista tärkein on riisi. Maatalouden muihin tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi juutti, puuvilla, tee, sokeriruoko ja hedelmät, kuten ananas, appelsiini ja mango. Osa Tripuran maanviljelijöistä käyttää edelleen perintiestä kaskiviljelyä (jhum). Tripuran teollisuus on alikehittynyttä. Teollinen sektori työllistää vain 5 % paikallisesta työvoimasta ja muodostaa 7 % bruttokansantuotteesta. Kotiteollisuus ja muu pienteollisuus muodostaa osavaltion teollisen tuotannon valtaosan.Tripuralaisen kotiteollisuuden tuotteisiin lukeutuvat eri käsityöt. Osavaltiossa on myös elintarviketeollisuutta liittyen esimerkiksi sokerin ja teen jalostukseen.
Väestö

Tripuran asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 3 673 917. Vuonna 2001 osavaltion asukasluku oli vastaavan laskennan mukaan 3 199 203. Intian koillisista osavaltiosta Tripura on asukasluvultaan toiseksi suurin. Tripuran asukkaista yli kaksi viidesosaa on joko kastittomia tai kastilaitoksen ulkopuolisten heimojen jäseniä. Heimoista suurin ovat tripurit. Muita pienempiä heimoryhmiä Tripurassa ovat reangit, chakmat, kukit, mizot, garot ja marmat. Vuonna 2011 heimojen osuus Tripuran väestöstä oli 31,8 %. Heimot muodostivat asukkaiden enemmistön vielä vuonna 1941, mutta sittemmin he ovat jääneet vähemmistöön.
Vuonna 2011 Tripuran asukkaista 73,83 % asui maaseudulla ja vain 26,17 % kaupungeissa. Alueen suurin kaupunki on pääkaupunki Agartala, jonka asukasluku oli vuonna 2011 400 004. Alueen muita kaupunkeja ovat esimerkiksi Badharghat, Jogendranagar ja Dharmanagar. Väestöntiheys on Tripurassa 350 as./km². Osavaltion tiheimmin asutut alueet ovat sen länsiosan tasanko, sekä Gumtin, Dharmanagarin ja Khowain laaksot kukkuloilla. Tripuran asukkaista 1 874 376 oli miehiä ja 1 799 541 naisia. Lukutaitoisuus Tripurassa oli 87,22 %.
Tripuran virallisia kieliä ovat bengali ja tripura (kokborok). Bengali on indoiranilainen kieli ja tripura tiibetiläis-burmalainen kieli. Vuonna 2011 bengalia puhui äidinkielenään 2 414 774 tripuralaista ja tripuria 950 875 henkilöä.
Vuonna 2011 Tripuran asukkaista 83,4 % oli uskonnoltaan hinduja. Uskonnollisia vähemmistöjä olivat muslimit (8,6 %), kristityt (4,35 %), buddhalaiset (3,41 %), sikhit (0,03 %), jainit (0,02 %) ja muut uskot (0,04 %). Kristityt ja buddhalaiset kuuluvat pääosin alueen heimoihin.
Kulttuuri

Tripuran osavaltion asukkaista suuri osa on bengalinkielisiä hinduja, joiden kulttuurin piirteet ovat saman kaltaisia muun Intian kanssa. Muslimiyhteisön kulttuuri muistuttaa puolestaan pääosin banladeshilaista kulttuuria. Heimojen kulttuuri muodostaa Tripuran omintakeisen kulttuurin osa-alueen. Koko Tripuran laajempi väestö seuraa joitakin heimotaustaisia juhlallisuuksia. Heimotaustaisia juhlia ovat esimerkiksi Garia huhtikuisin, Kharchi heinäkuisin ja Bijhu huhtikuisin. Hindut viettävät Durga Pujaa ja buddhalaiset Buddhan syntymäpäivää. Kristityt juhlistavat joulua.
Tripuralaiset kansantanssit voidaan jakaa eri heimojen kansantansseihin, joita voi yhdellä yhteisöllä olla useita. Esimerkiksi tripurien tanssien muotoja ovat Garia, Jhum, Maimita, Masak Sumani ja Lebang boomani. Tansseihin liittyvät myös eri heimojen omat soittimet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tripura Wikimedia Commonsissa
Intian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh
Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry
Pääkaupunkialue: Delhi
Näkymä Gumtijoella.
Tripuran viimeinen kuningas Bir Bikram Kishore Manikya.
Tripuran kuninkaiden vanha Ujjayantan palatsi.
Riisipeltoa Tripurassa.
Tripurityttöjä.
Ukkovuori

Ukkovuori (myös Ukkosvuori) on Kymenlaakson maakunnan korkein kohta. 158,5 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoava jylhä kallio sijaitsee Kouvolan pohjoisosassa Mäntyharjun rajan tuntumassa.
Jyrkkärinteisen Ukkovuoren juurella on paljon siitä irronneita irtolohkareita sekä niiden muodostamia lohkareluolia.
Vuoden 1918 sisällissodan aikana Ukkovuori toimi valkoisten joukkojen tukikohtana. Pari kilometriä pohjoisempana käytyjen Mouhun taistelun yhteydessä myös Ukkovuoren rinteillä käyttiin kiivaita yhteenottoja, joihin osallistui muun muassa tuleva presidentti Urho Kekkonen.
Unleashed in the East

| Unleashed in the East Judas Priest |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Tokio, Japani 1979
 Julkaistu: Lokakuussa 1979
 Tuottaja(t): Tom Allom, Judas Priest
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 60.49
 Levy-yhtiö: Columbia
Judas Priestin muut julkaisut
|   | Unleashed in the East 1979 | Priest...Live! 1987 |
Unleashed in the East on Judas Priestin livealbumi joka on nauhoitettu Japanin Tokiossa vuonna 1979. Albumi on ensimmäinen jolla yhtyeen pitkäaikainen tuottaja Tom Allom on mukana.
Albumin livenauhoituksen aitoudesta on esiintynyt vuosien varrella paljon huhuja. On väitetty, että kaikki laulu- ja kitaraosuudet olisi nauhoitettu studiossa uudelleen. Glenn Tipton on kiistänyt nämä väitteet, mutta on sanonut, että joitakin lauluosuuksia on "paikkailtu" Halfordin flunssan takia samoin kuin paria kitararaitaa.selvennä Jotkut ovat kutsuneet albumia leikkimielisesti nimellä "Unleashed in the Studio". Bootlegit ja radionauhoitukset näiltä ajoilta kuitenkin todistavat, että Priest pystyy hyvään live-esitykseen ilman studiokikkailuja. Japanin-versiossa oli mukana neljä lisäkappaletta, jotka myöhemmin julkaistiin maailmanlaajuisesti remasteroidun version yhteydessä.
Kappaleet

Exciter – 5.38 (säv. Rob Halford, Glenn Tipton)
Running Wild – 2.53 (säv. Tipton)
Sinner – 7.31 (säv. Halford, Tipton)
The Ripper – 2.44 (säv. Tipton)
The Green Manalishi (With the Two Pronged Crown) – 3.16 (Fleetwood Mac -cover, säv. Peter Green)
Diamonds & Rust – 3.30 (Joan Baez -cover, säv. Joan Baez)
Victim of Changes – 7.12 (säv. Al Atkins, Halford, K.K. Downing, Tipton)
Genocide – 7.19 (säv. Halford, Downing, Tipton)
Tyrant – 4.32 (säv. Halford, Tipton)
Japanin versio/vuoden 2001 remasteroitu versio
Rock Forever – 3.27 (säv. Halford, Downing, Tipton)
Delivering the Goods – 4.07 (säv. Halford, Downing, Tipton)
Hell Bent for Leather – 2.40 (säv. Tipton)
Starbreaker – 6.00 (säv. Halford, Downing, Tipton)
Muusikot

Rob Halford: laulu
Glenn Tipton: kitara
K.K. Downing: kitara
Ian Hill: basso
Les Binks: rummut
Aiheesta muualla

Unleashed in the East Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Unleashed in the East Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Judas Priest
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rocka Rolla  Sad Wings of Destiny  Sin After Sin  Stained Class  Killing Machine  British Steel  Point of Entry  Screaming for Vengeance  Defenders of the Faith  Turbo  Ram It Down  Painkiller  Jugulator  Demolition  Angel of Retribution  Nostradamus  Redeemer of Souls  Firepower  Invincible Shield 
Konserttitallenteet:   Unleashed in the East  Priest...Live!  Live in London  ’98 Live Meltdown  A Touch of Evil: Live  British Steel - 30th Anniversary - Live  Battle cry    
Kokoelmat:   The Best of Judas Priest  Hero, Hero  The Collection (Judas Priest)  Genocide  Metal Works ’73–’93  Prisoners of Pain  The Best of Judas Priest: Living After Midnight  Metalogy  The Essential Judas Priest  Single Cuts  The Chosen Few  The Complete Albums Collection 
Videografia:   Live Vengeance ’82  Fuel for Life  Priest...Live!  Metal Works ’73–’93  British Steel  Live in London  Electric Eye  Rising in the East  Live Vengeance ’82  British Steel - 30th Anniversary DVD  Epitaph  Battle cry
VG-62 (jalkapallo)

VG-62 on vuonna 1962 perustettu naantalilainen jalkapalloseura ja osa samannimistä yleisseuraa. Kaudella 2023 seuran edustusjoukkue pelaa Miesten Kolmosessa, ja reservijoukkue VG-62/2 pelaa Miesten Vitosessa.
VG-62:n miesten edustusjoukkue pelasi Ykkösessä neljän kauden ajan vuosina 2002–2005. Kakkosessa se voitti oman lohkonsa kaudella 2001. Kausi 2007 oli sille kahdeksas tällä sarjatasolla. Kaudella 2016 VG-62 pelasi Kolmosessa, ja sijoittui lohkonsa viimeiseksi putoten Neloseen. Kauden 2019 päätteeksi VG-62 nousi takaisin Kolmoseen, ja pelaa siellä edelleen.
VG-62 toimi vuoteen 2007 asti Veikkausliigassa pelaavan turkulaisen FC Interin reservijoukkueena. Sen sarjapaikan Kakkosessa ja samalla paikan FC Interin reservi- ja kehitysjoukkueena peri vastaperustettu FC Sinimustat. VG-62 jatkoi kaudella 2008 pelaamista Turun piirin Kolmosessa.
VG-62 pelaa kotiottelunsa Naantalissa Kuparivuoren urheilukentän nurmella, sekä Karvetin tekonurmikentällä.
Aiheesta muualla

VG-62:n jalkapallojaoston sivusto
VG-62:n edustusjoukkueen viralliset sivut
Ukkospuuska

Ukkospuuska on kuuro- ja ukkospilveen liittyvä äkillinen tuulenpuuska, joka liittyy monesti pilven puuskarintamaan, joka syntyy kylmän ilman laskeutuessa nopeasti ukkospilvestä alas. Suomessa ukkospuuskissa tuulennopeus voi nousta lähelle 35 m/s ja jopa sen yli.
Suomen sisävesillä ukkospuuskat voivat olla vaarallisia veneilijöille kesäisin. Ukkosen lähestyessä saattaa olla syytä pyrkiä maihin mahdollisimman pian. Säätiedotuksissa varoitetaan voimakkaiden ukkospuuskien mahdollisuudesta.
Ukkovaara

Ukkovaara on Raahen ja Saloisten alueen korkein vaara. Sen huippu kohoaa 103 metriin merenpinnan yläpuolelle. Se sijaitsee Mattilanperän ja Lukkaroistenperän välimaastossa, Raahen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella, se on toiseksi korkein kohta Raahen ja Saloisten alueella Nahkakallion jälkeen.
Ukkovaara kohoaa 103 metriin merenpinnan yläpuolelle ja on täten poikkeuksellisen korkealle yltävä vaaran huippu Raahessa. Ukkovaaran
maisemat muistuttavat Lapin vaarojen lakimaisemia. Ukkovaaran rinteillä on pienialaisia, kasvistollisesti arvokkaita lehtomaisia laikkuja. Muita Raahen ja Saloisten vaaroja ovat Laivavaara, Poikainvaara ja Pirttivaara.
Paikallisesti arvokkaista lajeista Ukkovaaralla esiintyy mm. metsäorvokkia. Rinteillä kasvaa myös rauhoitettua valkolehdokkia.
Ukkovaaran huipulla on näköalatorni.
Vaajakosken kirjasto

| Vaajakosken kirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Vaajakoski, Jyväskylä, Suomi
Koordinaatit:  62°14′56″N 25°52′09″E﻿ / ﻿62.249°N 25.8693°E﻿ / 62.249; 25.8693
Rakennustyyppi:  Yleinen kirjasto (en) ja kirjastorakennus (d)
Suunnittelija:  Olavi Noronen
 fiVaajakosken kirjasto 
  
Vaajakosken kirjasto on Jyväskylän kaupungin kirjastolaitokseen kuuluva aluekirjasto.
Vaajakosken kunnallinen kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1954 Jyväskylän maalaiskunnan piirikirjastona. Vuosina 1979–2008 Vaajakosken kirjasto oli Jyväskylän maalaiskunnan pääkirjasto.
Kirjasto toimi aluksi osoitteessa Harjutie 4. Uusi kirjastotalo valmistui Urheilutielle vuonna 1987. Kirjaston on suunnitellut arkkitehtitoimisto Olavi Noronen Ky.
Kuvia

Vanha kirjastotalo Harjutie 4:ssä
Nykyinen kirjasto Urheilutie 36:ssa
Aiheesta muualla

Jyväskylän kaupunki: Vaajakosken kirjasto
USS Charles S. Sperry

| USS Charles S>  Sperry |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Federal Shipbuilding and Drydock Company, Kearny, New Jersey
Laskettu vesille:  13. maaliskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  17. toukokuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Chilen laivastolle 8. tammikuuta 1974 Ministro Zenteno
Loppuvaihe:  romutettu 1990
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t
Pituus:  114,8 m
Leveys:  12,2 m
Syväys:  4,8 m
Koneteho:  60 000 shp
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  336
Aseistus
Aseistus:  6 × 5"/38 DP -tykkiä kaksiputkisina asennuksina 12 × Bofors 40 mm 11 × Oerlikon 20 mm 10 × 21" (533 mm) torpedoputkea 6 × syvyyspomminheitintä 2 × syvyyspommikiskoa
USS Charles S. Sperry (runkonumero DD-697) oli Yhdysvaltain  laivaston Allen M. Sumner -luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1944 kumminaan neiti M. Sperry ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään H. H. McIlhenny.
Palvelus > Ministro Zenteno

Alus myytiin 8. tammikuuta 1974 Chilelle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä Ministro Zenteno hävittäjänä numero 16. Alus myytiin romutettavaksi 1990.
Uusiokäyttö

Uusiokäyttö tarkoittaa käytöstä poistetun esineen tai muun hyötyjätteen käyttämistä uudelleen eli kierrättämistä. Useimmiten tämä tapahtuu raaka-ainemuodossa. Uusiokäyttö on eri asia kuin uudelleenkäyttö, jolloin tuotetta tai esinettä käytetään uudelleen sellaisenaan tai muokattuna. Uusiokäytössä esine on hylätty jätteeksi ennen sen kierrätystä. Jätelain hierarkian ja kiertotalousajattelun mukaisesti jätteen syntyä pitäisi pyrkiä ensisijaisesti ehkäisemään. Uusiokäyttö on seuraavaksi paras vaihtoehto.
Urhea

| Urhea> Brave |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Andrews Brenda Chapman
Käsikirjoittaja:  Mark Andrews Brenda Chapman Steve Purcell Irene Mecchi
Tuottaja:  Katherine Sarafian
Säveltäjä:  Patrick Doyle
Leikkaaja:  Nicholas C. Smith
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Pixar
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   24. elokuuta 2012
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  185 milj. USD
Tuotto:  554 561 288 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Urhea (Brave) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama animaatioelokuva. Se kertoo skotlantilaisesta prinsessasta Meridasta. Elokuva voitti parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2013.
Äänirooleissa

Suomenkielisen dubbausstudio: SDI Media A/S
| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Kelly Macdonald (aikuinen)  Peigi Barker (lapsi)  | Heljä Heikkinen (aikuinen)  Seera Alexander (lapsi)  | Prinsessa Merida |
| Emma Thompson | Satu Silvo | Kuningatar Elinor |
| Billy Connolly | Jarmo Mäkinen | Kuningas Fergus |
| Julie Walters | Maija-Liisa Peuhu | Noita |
| Robbie Coltrane | Jouko Klemettilä | Lordi Dingwall |
| Kevin McKidd | Sasu Moilanen | Lordi MacGuffin |
| Craig Ferguson | Aku Laitinen | Lordi Macintosh |
| Sally Kinghorn Eilidh Fraser | Eija Vilpas | Maudie |
| Kevin McKidd | Santtu Karvonen | Nuori MacGuffin |
| Steven Cree | Aksu Palmén | Nuori Macintosh |
| Steve Purcell | Antti Jaakola | Raakku |
| Callum O'Neill | Petrus Kähkönen | Pikku Dingwall |
| Patrick Doyle | Mikael Eklund | Martin |
| John Ratzenberger | Heikki Sankari | Gordon |
| Julie Fowlis | Saara Aalto | Laulaja |
| Ella Pyhältö, Kari Tamminen, Tommi Haapaniemi, Hanna-Riikka Siitonen, Susa Saukko, Katja Aakkula, Camilla Bäckman, Pasi Piispanen ja Pekka Kuorikoski | Ella Pyhältö, Kari Tamminen, Tommi Haapaniemi, Hanna-Riikka Siitonen, Susa Saukko, Katja Aakkula, Camilla Bäckman, Pasi Piispanen ja Pekka Kuorikoski | Muissa rooleissa |
Vaihtoautomaa

| Vaihtoautomaa |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2002
Toimitusjohtaja:  Niko Leskinen
Kotipaikka:  Vantaa
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Autokauppa
Tuotteet:  Ajoneuvot
Liikevaihto:  29,5 miljoonaa euroa
Omistaja:  Eurowagen BPX Sportcar
Kotisivu:  www.vaihtoautomaa.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vaihtoautomaa on käytettyjen ajoneuvojen liike, joka toimii Vantaalla, Lahdessa, Lempäälässä ja Muuramessa. Yrityksen virallinen nimi on Bemax Oy. Vaihtoautomaa-ketjun liikevaihto on 29,5 miljoonaa euroa vuonna 2022. Vaihtoautomaa-markkinointinimen otti käyttöön 2002 Eurowagen Oy Helsingissä. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Niko Leskinen.[lähde? ]
Töyhtöpuikkija

| Töyhtöpuikkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Puikkijat Cephalophinae
Suku::  Cephalophus
Laji::  spadix
Kaksiosainen nimi
 Cephalophus spadix  True, 1890 
Katso myös
   Töyhtöpuikkija Wikispeciesissä   Töyhtöpuikkija Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Töyhtöpuikkija eli abbottinsukeltaja-antilooppi (Cephalophus spadix) on Tansaniassa elävä kotoperäinen ja uhanalainen puikkijoiden alaheimoon kuuluva sorkkaeläinlaji.
Ulkonäkö ja koko

Töyhtöpuikkijan säkäkorkeus on 65 senttimetriä ja paino noin 55 kiloa. Ruumiin pituus on runsas metri. Yleisväriltään töyhtöpukkija on tummanruskea, mutta sen otsassa on punainen töyhtö. Sarvet ovat ohuet, kymmenisen senttiä pitkät. Sekä uroksilla että naarailla on sarvet.
Elinympäristö

Maailmassa arvioidaan olevan jäljellä 1 500 töyhtöpuikkijaa. Niitä uhkaa metsästys, salametsästys ja elinalueiden tuhoaminen. Ne elävät Tansaniassa kosteissa vuoristometsissä, varsinkin Kilimanjaron kansallispuistossa.
Elintavat ja ravinto

Töyhtöpuikkija liikkuu enimmäkseen öiseen aikaan. Se syö pääasiassa hedelmiä, ilmeisesti myös kukkia ja versoja.
Uusis

Uusis voi tarkoittaa:
Uusikaupunki, kaupunki Varsinais-Suomessa.
Markku Uusipaavalniemi, suomalainen curling-pelaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uusis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
VFW-Fokker 614

| VFW-Fokker 614 |
| --- | --- |

Tyyppi:  lyhyen kantaman matkustajakone
Alkuperämaa:  Saksa, Hollanti
Valmistaja:  VFW-Fokker
Ensilento:  14. heinäkuuta 1971
Esitelty:  elokuu 1975
Tila:  museoitu, ei käytössä
Pääkäyttäjät:  Länsi-Saksan ilmavoimat (Bundeswehr), Air Alsace, Cimber Air, Touraine Air Transport
Valmistusmäärä:  19 
VFW-Fokker 614.
VFW-Fokker 614 on saksalaisvalmisteinen lyhyen matkan suihkumoottorikäyttöinen kevyehkö liikennelentokone. Siinä on paikkoja 44 matkustajalle. Konetyypin pääkäyttäjistä merkittävimpiä on kuitenkin ollut Bundeswehr, eli Länsi-Saksan ilmavoimat. Koneen moottorit (2 kpl) on valmistanut Rolls-Royce. Moottorien sijoitus on erittäin harvinainen, sillä ne olivat pystyripustimissa siipirakenteen päällä. Muutoin koneen konstruktio on hyvin tavanomainen.
Kuva osoittaa konetyypin moottorin erikoisen sijainnin.
Tekniset tiedot

Lähde: Flugzeuginfo
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Matkustajat: 44
Pituus: &&&&&&&&&&&&&020.060000020,60 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&021.050000021,50 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&07.07000007,70 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&064.&&&&0064,0 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&09813.&&&&009 813 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&015880.&&&&0015 880 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Rolls-Royce/SNECMA M45H Mk. 501 -suihkuturbiinia; &&&&&&&&&&&&&034.030000034,3 kN  per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0706.&&&&00706 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01200.&&&&001 200 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&07620.&&&&007 620 m
Aiheesta muualla

Satukustannus 193: Valokeilassa - Ilmailu, s. 24 (siluetti/kaaviokuva + piirroskuvitus)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi