stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ylitornion kirkko
Jaettu seurakunta, kirkot Ruotsissa

Ylitornion vanhalla emäseurakunnalla oli kaksi kirkkoa aina vuoteen 1809 asti, jolloin Haminan rauhansopimuksen mukainen Suomen ja Ruotsin välinen raja jakoi myös seurakunnan kahtia. Molemmat kirkot jäivät Ruotsin puolelle: Ylitornion kunnan Matarenkiin ja Hietaniemeen. Kirkkojen irtaimisto jaettiin. Suomalaiset eivät olleet järin innokkaita rakentamaan uusia kirkkoja omalle puolelleen jokea – he olisivat edelleen halunneet käydä omissa tutuissa kirkoissaan. Keisari määräsi rakennettavaksi kirkon Suomen puolelle. Se rakennettiin nykyiseen Ylitornion kuntakeskukseen vuosina 1816–1818, kellotapuli valmistui 1819. Uusi kirkko osoittautui epämukavan kylmäksi, ja sitä käytettiin lopulta hautajaisia lukuun ottamatta vain kesäisin 1920-luvun alkupuolelta lähtien. Muulloin jumalanpalvelukset pidettiin vastaperustetun kristillisen kansanopiston tiloissa. 1930-luvun puolivälissä käännyttiin valtion puoleen, jotta Suomen sodassa kirkkonsa menettänyt seurakunta saisi kelvolliset kirkot itselleen, koska vanha kirkko oli korjauskelvotonkin. Rahoituksen varmistuttua vanha kirkko purettiin huhtikuussa 1939 ja uutta alettiin rakentaa samalle paikalle. Kirkko nousi harjaan syyskuussa 1939. Talvisota vei miehet kirkkotyömaalta rintamalle, ja rakennustöistä vastasivat naiset. Sodan sankarivainajia siunattiin keskeneräisessä kirkossa. Kirkko vihittiin käyttöön heinäkuussa 1940.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylitornion kirkko Wikimedia Commonsissa
Ylitornion kellotapuli (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. 30.11.2015. Museovirasto.
Ylitornion kirkon esittely meänkielellä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kellotapuli on vuodelta 1819.
Reissumiehen taival II (1992)

Reissumiehen taival II (Fazer Finnlevy 1576-42001-2) on vuonna 1992 ilmestynyt Tapio Rautavaaran kokoelma-CD-levy.
Kappaleet

Lentäjän valssi
Laivat puuta, miehet rautaa (03:08)
Kulkurin valssi (03:01)
Tytön huivi
Vihellän vaan
Metsäkukkia
Ensimmäisenä iltana
Mustalainen (03:26)
Kulkurin kaiho (02:13)
Kulkuriveljeni Jan (03:15)
Kohti Alaskaa (02:53)
Ringo (03:22)
Hopeahapset (03:10)
Kiven sisällä
Rosvo Roope (02:53)
Muistoissain Muuttumaton (02:39)
Inarinjärvi
Topparoikka tulee (04:11)
Laulu Dnjeprill (04:16)
Kapakan pikkuinen Liisi (03:28)
Äidin syntymäpäivä
Joensuun Elli (03:35)
Unohtumaton ilta (02:38)
| n k Tapio Rautavaara |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tapio Rautavaaran uusimpia laulelmia  Tapio Rautavaara  Kansanlauluja 1  Tapsa laulaa ja laulattaa  Tapio Rautavaara laulaa ja laulattaa 2  Muistoissain muuttumaton  Tänään ei lauluja synny  Unohtumaton ilta 
Kokoelmat:  Kahdesta vanhasta laulukirjasta  Tapsa tutuissa tunnelmissa  Tapio Rautavaara  Tapsa Tannerin seurassa  Tapsa Rautavaara  Tapsan vanhoja ja uusia laulelmia  Tapsa Rautavaara 2  Tapsa  Lauluni aiheet  Tapsa Rautavaara  Reissumiehen ralleja  Tapio Rautavaara  Kulkurien kuningas  Yölinjalla  Tapsa maalla ja merellä  Tuttuja tunnelmia 1  Tuttuja tunnelmia 2  Tuttuja tunnelmia 3  Tapsa Rautavaara 1945–1952  Unohtumattomat  Unohtumattomat 2  Unohtumattomat 3  Reissumiehen taival  Laulu on ollut iloni ja työni  Tapio Rautavaara laulaa  Auringon lapsi  Reissumies  Reissumiehen taival II  Täällä Pohjantähden alla − Tapsa laulaa kansanlauluja  Reissumiehen taival  Reissumiehen taipaleelta  Reissumiehen taival  Reissumiehen taival II  Unohtumattomat  Tähdet, tähdet  Unohtumattomat 2  Tapio Rautavaara - Muistoissamme 1-3  Kulkuri ja joutsen  En päivääkään vaihtaisi pois – Sata levytystä vuosilta 1946–1979  Suomiviihteen legendat - Tapio Rautavaara  20 suosikkia – Reissumies ja kissa  20 suosikkia – Juokse sinä humma  20 suosikkia – Tuo aika toukokuun  Musiikin tähtihetkiä 6 - Tapio Rautavaara 1-2  Isoisän olkihattu  En päivääkään vaihtaisi pois 1-2 - Mestarin parhaat vuosilta 1949-1979  Reissumies ja tangokuningas 1-4  Nostalgia - Tapio Rautavaara  Kulkurin valssi  Kulkurin taival - 48 mestariteosta  Kulkurin taival 
Tribuuttilevyt:  Sunnuntaina sataa aina  Mestaria kunnioittaen – Tribuutti Tapio Rautavaaralle 
Muuta:  diskografia
Jumanji

| Jumanji |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Johnston
Käsikirjoittaja:   Greg Taylor  Jonathan Hensleigh  Jim Strain 
Tuottaja:   Scott Kroopf  William Teitler 
Säveltäjä:  James Horner
Kuvaaja:  Thomas E. Ackerman
Leikkaaja:  Robert Dalva
Pääosat:   Robin Williams  Kirsten Dunst  David Alan Grier  Bonnie Hunt  Jonathan Hyde  Bebe Neuwirth 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   15. joulukuuta 1995  1996
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Jumanji: Welcome to the Jungle
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jumanji on Joe Johnstonin ohjaama seikkailuelokuva vuodelta 1995. Elokuvan tarinassa lasten pelaama lautapeli herää henkiin. Elokuvan pääosissa ovat Robin Williams, Bonnie Hunt, Kirsten Dunst, Bradley Pierce, David Alan Grier, Jonathan Hyde ja Bebe Neuwirth. Elokuva perustuu Chris Van Allsburgin samannimiseen kirjaan, joka julkaistiin vuonna 1981.
Elokuva jakoi kriitikoiden mielipiteet ilmestyessään, mutta menestyi taloudellisesti hyvin. Jumanji palkittiin myös erikoisefekteistään Saturn-palkinnolla. Elokuvassa kehiteltiin edelleen Jurassic Parkissa käytettyä tekniikkaa, jossa näyttelijöiden sekaan liitetään tietokoneanimaation avulla eläimiä.
Jumanjista on tehty myös oma piirrossarja perustuen elokuvaan vuosina 1996–1999. Jumanji-sana tulee zulun kielestä, ja vapaasti suomennettuna se tarkoittaa ”monia vaikutuksia”.
Vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Zathura – avaruusseikkailu on Jumanjin henkinen jatko-osa. Vuonna 2017 sai ensi-iltansa jatko-osa Jumanji: Welcome to the Jungle, jonka pääosissa ovat Dwayne Johnson, Kevin Hart, Jack Black ja Karen Gillan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robin Williams  | … |  Alan Parrish   |
|  Bonnie Hunt  | … |  Sarah Whittle   |
|  Kirsten Dunst  | … |  Judy Shepherd   |
|  Bradley Pierce  | … |  Peter Shepherd   |
|  David Alan Grier  | … |  Carl Bentley   |
|  Jonathan Hyde  | … |  Sam Parrish, Van Pelt   |
|  Bebe Neuwirth  | … |  Nora Shepherd   |
|  Adam Hann-Byrd  | … |  nuori Alan Parrish   |
|  Laura Bell Bundy  | … |  nuori Sarah Whittle   |
|  Patricia Clarkson  | … |  Carol-Anne Parrish   |
|  Malcolm Stewart  | … |  Jim Shepherd   |
|  Annabel Kershaw  | … |  Martha Shepherd   |
|  Gary Joseph Thorup  | … |  Billy Jessup   |
|  Cyrus Thiedeke  | … |  Caleb Sproul   |
|  Brandon Obray  | … |  Benjamin Sproul   |
Vastaanotto

Jumanji sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. joulukuuta 1995 ja muualla maailmassa kevät-kesällä 1996.
Elokuva-arviota keräävän Rotten Tomatoes -sivuston kriitikkoarvioiden keskiarvo elokuvalle on 5,6/10.
Esimerkiksi Chicago Sun-Timesin arvostettu kriitikko Roger Ebert moitti elokuvaa liian videopelimäiseksi ja nuorille katsojille pelottavaksi. Entertainment Weeklyn Owen Gleiberman piti elokuvaa Jurassic Parkin tyylillä ratsastavana kopiona . ReelViewsin kriitikko James Berardinelli moitti elokuvan toistuvaa rakennetta, mutta kiitteli huumoria .
Yhdysvalloissa elokuva tuotti 100 miljoonaa dollaria ja kansainvälisesti 162 miljoonaa dollaria. Elokuvan yhteenlaskettu tuotto on siis 262 miljoonaa dollaria. 65 miljoonan dollarin budjettiin verrattuna elokuva oli taloudellinen menestys.
Perintö > Zathura – avaruusseikkailu

Elokuvan Zathura – avaruusseikkailu piti olla virallinen jatko-osa Jumanjille, mutta erinäisistä syistä Zathura julkaistiin täysin omana elokuvanaan erillään Jumanjista. Elokuvan teemat liikkuvat selvästi samoilla vesillä, sillä molempien elokuvien kantava idea on lautapelin todeksi muuttuminen. Myös Zathura perustuu Chris Van Allsburgin kirjaan.
Perintö > Jatko-osat > Jumanji: Welcome to the Jungle

5. elokuuta 2015 Sony Pictures Entertainment julkisti suunnitelmansa tehdä elokuvasta uuden version ja asetti sen ensi-illaksi 25. joulukuuta 2016. Internetissä tähän suhtauduttiin negatiivisesti ja joidenkin mukaan asiasta ilmoitettiin liian pian Williamsin kuoleman jälkeen. Erityisesti Bradley Pierce ja E! News kommentoivat asiaa, jälkimmäisen tuntiessa, että uuden version tekeminen oli "tarpeetonta ja loukkaavaa". 14. tammikuuta 2016 Jake Kasdan julkistettiin uuden version ohjaajaksi. 20. tammikuuta 2016 elokuvan uudeksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 28. heinäkuuta 2017. Huhtikuussa 2016 Dwayne Johnson allekirjoitti sopimuksen elokuvan tuottamisesta ja pääosan esittämisestä, Varietyn, The Wrapin ja Deadlinen raportoidessa Kevin Hartin, Jack Blackin ja Nick Jonasin olevan neuvotteluissa näyttelijäkaartiin liittymisestä. Elokuussa 2016 Dwayne Johnson vahvisti, ettei elokuva ole uusi versio, vaan jatkoa vuoden 1995 elokuvalle ja että se kuvattaisiin Havaijilla. Elokuussa Johnson ilmoitti Instagramissa Karen Gillanin liittyneen näyttelijäkaartiin. Syyskuussa 2016 Johnson julkaisi elokuvalle tehtyä konseptitaidetta, joiden mukaan hänen hahmonsa nimi on tohtori Bravestone.
Perintö > Jatko-osat > Jumanji: The Next Level

Kolmas Jumanji-elokuva, Jumanji: The Next Level, Welcome to the Junglen jatko-osa, sai ensi-iltansa Suomessa 4. joulukuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 13. joulukuuta 2019.
Aiheesta muualla

Jumanji Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Jumanji |
| --- | --- |
Kirjat:  Jumanji  Zathura 
Elokuvat:  Jumanji  Zathura – avaruusseikkailu  Jumanji: Welcome to the Jungle  Jumanji: The Next Level 
Televisio: Jumanji
Judo Suomessa

Judo (jap. 柔道, Jūdō) on itämainen taistelulaji, joka on lähtöisin Japanista. Judo tarkoittaa suomennettuna joustavaa tietä. Judon kehitti Jigoro Kano. Aluksi judoa pidettiin yhtenä jujutsun koulukuntana. Kesäkuussa vuonna 1882 Kano perusti Tokioon Kōdōkanin, oman koulun, jossa hän alkoi opettaa uutta kehittämäänsä kamppailulajia, judoa. Hän lisäsi jujutsun tekniikoihin omia sovelluksiaan ja korosti henkisen kehittymisen tärkeyttä.
Suomessa lajin esitteli ensimmäisen kerran vuoden 1890 lokakuussa Jigoro Kano hänen Euroopan matkallaan. Varsinainen judotoiminta alkoi Suomessa 1954, kun Japanin lähetystösihteeri Shigemi Tagami alkoi opettaa judoa Helsingissä. Suomen Judoliitto ry:n perusti Torsten Muren vuonna 1958. Ensimmäisiä judoseuroja Suomessa olivat Turun Judoseura, Helsingin Judoseura sekä Helsingin Tarmon judojaosto Chikara ja Meido-Kan. Nykyisin judoa harrastetaan joka puolella Suomea yli sadassa seurassa.
Judoharjoittelu alkaa, historiaa – 1950-luku

Jigoro Kano oli käynyt Suomessa jo vuonna 1890 esittelemässä judoa, mutta suomalaiset eivät siitä silloin innostuneet. Helsingin poliisivoimailijat ry:n painonnostosalilla vuonna 1954 Väinö Haukka (judo 2.dan) kummeksui oudosti pukeutuneen miehen tekemiä kummallisen näköisiä harjoitteita. Kyseessä oli kauppakorkean opiskelija Peter Fison (5.kyu) yksin tekemistä judoharjoitteista. Varsinaisesti judon katsotaan tulleen Suomeen vasta vuonna 1954, kun Helsingin poliisilaitokseksen voimailusalissa järjestettiin ensimmäiset judoharjoitukset englantilaisen John Peter Fisonin johdolla. Seuraavana syksynä Japanin lähetystösihteeriksi nimittiin Shigemi Tagami, ja hänen johdollaan suomalainen judo alkoi saavuttaa menestystä erityisesti Väinö Haukan ja Max Jensenin ansiosta. Suomen ensimmäinen musta vyö myönnettiin Haukalle 1961, ja ensimmäiset Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin 1963.
Koska salillakävijät kiinnostuivat Fisonin touhuista, ryhtyi hän opettajaksi ja piti alkuvuodesta 1957 ensimmäiset judoharjoitukset Suomessa poliisien salilla. Innostus säilyi koko Fisonin ohjastaman kevään, vaikka harjoittelijoita oli alle kymmenen, taidot eivät juuri kehittyneet ja harjoitteluasuna pidetystä "pikkutakista" saattoi heitettäessä hiha jäädä heittäjän käteen. Syksyllä 1954 saatiin Fisonin pioneerityölle pätevä jatkaja, kun Japanin-lähetystösihteeriksi tuli Shigemi Tagami ( 4.dan). Tagami vakuutti tuolloiset harjoittelijat judotaidoistaan, sillä vaikka hän oli noin 160 senttimetriä pitkä, yksikään judo-oppilaista ei kyennyt heittämään häntä. Hallitsemiensa judotekniikoiden vuoksi Tagamia suorastaan palvottiin. Tagami vastasi käytännössä Suomen judo-opetuksesta koko sen neljän vuoden ajan, jonka hän vietti Suomessa.
Alkuaikoina judoharrastajat liittyivät jäseneksi Suomen judoliittoon, koska seuratoimintaa ei vielä ollut. Tämä alkoi muuttua vuonna 1962, kun ensin  Turun judoseura ja sitten Mikkelin judoseura perustettiin. Seuraavana vuonna perustettiin Helsinkiin kaksi seuraa, Chikara ja Meido-kan, ja  Turkuun toinenkin seura eli Turun akaateeminen judokerho. Vuonna 1972 Turun seurat yhdistyivät ja ottivat lajivalikoimaan mukaan karaten. Uuden seuran nimi oli Budokwai, ja se jatkaa toimintaansa yhä edelleen. Vuonna 1999 judo tosin erkani taas omaksi seurakseen, kun Turun judoseura perustettiin uudelleen Budokwain judojaoston yhdistyessä 1981 siitä erkaantuneeseen Judoseura Judokaihin.
Judo vakiinnuttaa itsensä kamppailulajina – 1960-luku

Väinö Haukka sai keväällä 1960 poliisilaitokselta stipendin judo-opiskeluun ulkomailla. Keväällä Haukka lähtikin Alankomaihin, Amsderdamiin Gé Koningin judo-kouluun.
Vuonna 1961 Ichiro Aben ohjaamalla judo-leirillä Tanskassa Suomesta oli mukana kolme 1.dan eli (shodan) kokelasta, Väinö Haukka, Max Jensen (judo 2.dan) ja Jussi Ikonen (judo 5.dan). Ainoastaan Haukka läpäisi tasokokeen, koska osasi parhaiten judon Nage No Katan jota oli harjoitellut muilta Suomalaisilta "salaa" Gé Koningin johdolla.
Tagami ei ollut katsonut suomalaisten tason edistyneen tarpeeksi judokatojen opiskeluun, joten Nage No Kataa ei ollut Suomessa vielä harjoiteltu. Jensen ja Ikonen suorittivat shodanin myöhemmin (Jensen syksyllä 1961 Pariisissa ja Ikonen huhtikuussa 1962 Alankomaissa) euroopan leireillä.
Suomen judoliitto

Suomen judoliitto ry on vuonna 1958 perustettu rekisteröity yhdistys. Suomen judoliitossa oli 2005-2006 noin 13 000 aktiivia jäsentä kaikkiaan 123 judoseurassa. Suomen judoliitto ry on Suomen Olympiakomitean jäsen. Suomen judoliitto on Euroopan judoliiton ja kansainvälisen judoliiton jäsen.
Kirjallisuutta

Kyllönen, Ari: Judon historia.  Kuopio, 2003.  ISBN 951-842-264-8
Kyllönen, Ari: Suomalaisen judon historiaa: Wolfgang Dhuy.  Kuopion kaupunki, 2005.  ISBN 951-842-309-1
Kyllönen, Ari: Judon heittotekniikat: Harai-goshi.  Kuopio, 2010.  ISBN 978-951-842-342-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Judoliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
International Judo Federation (englanniksi)
European Judo Union (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kodokan Judo Institute (englanniksi)
Judoschool Jan Snijders, judo techniques (hollanniksi) (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Ensimmäisinä judon löysivät Suomessakin poliisit
Ylen Elävä arkisto: Tv-judolla houkuteltiin nuoria harrastamaan jo 1970-luvulla
| n k Budolajit Suomessa |
| --- | --- | --- |
| Gendai-budolajit |  Aikido Suomessa  Atarashii naginata Suomessa  ZNKR iaidō Suomessa   ZNKR jōdō Suomessa  Judo Suomessa  Jūkendō Suomessa  Tankendō Suomessa  Karate Suomessa  Kendo Suomessa  Kyūdō Suomessa  Shōrinji kenpō Suomessa  Taido Suomessa  |  |
| n k Nykyaikana harjoiteltavat budōlajit |
| --- | --- |
 Aikido  Atarashii naginata  Iaidō  ZNKR jōdō  Judo  Jūkendō  Karatedō  Kendō  Kyūdō  Shōrinji kenpō  Taidō  Tankendō 
Turun Budokwain judonäytös yhdessä Naantalin Banzain kanssa 28.7.1973 unikeonpäivän tapahtumien yhteydessä Naantalissa
Kunnianhimo

Kunnianhimo on vahva halu tehdä tai saavuttaa jotain, tyypillisesti jotain, mikä vaatii päättäväisyyttä ja kovaa työtä. Kunnianhimon voi käsittää myös haluna ja päättäväisyytenä saavuttaa menestystä.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Kunnianhimo Wikisitaateissa
Sveitsin kantonit

Sveitsin liittovaltio Bundeshausin palatsin lasimaalauksen kattokupolissa 22 kantonin vaakunat.
Sveitsissä on 26 kantonia, jotka muodostavat Sveitsin liittovaltion. Kantonit ovat hallinnollisesti varsin itsenäisiä, sillä jokaisella kantonilla on oma perustuslakinsa ja omat lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomioelimensä. Kaikissa kantoneissa on yksikamarinen parlamentti, jonka nimi vaihtelee kantoneittain.
Kuusi kantoneista on entisiä puolikantoneita. Ne valitsevat Sveitsin liittokokouksen 46-jäseniseen ylempään kamariin vain yhden edustajan kahden sijasta.
Kaikki se, mikä ei valaliiton perustuslain mukaan kuulu valaliiton toimivallan alaisuuteen, kuuluu kantonin tasolla päätettäviin asioihin. Näitä ovat esimerkiksi valtiollinen järjestäytyminen, osin terveydenhoito, poliisilaitos, verotus ja koululaitos. Liittovaltion ja kantonin kompetenssitselvennä ovat osittain ristiriidassa keskenään, mikä aiheuttaa sekaannuksiaselvennä. Kantonit jakavat päätösvaltaa sisäisesti eri tavoin edelleen alemmille hallinnon tasoille.
Kahta kantonia (Glarus ja Appenzell Innerrhoden) lukuun ottamatta asioista päätetään kansanäänestyksillä. Näissä kahdessa kantonissa asioista päätetään ulkona järjestettävissä kansalaiskokouksissa.
Kunnat ja hallintoalueet

Sveitsin alue jakaantuu 2 202 kuntaan (1.1.2020). Vähiten kuntia on Basel-Stadtin ja Glarusin kantoneissa, kolme molemmissa. Eniten kuntia on Bernin kantonissa, yhteensä 342.
Yhdeksässätoista kantonissa on myös hallinnollinen välitaso, jonka nimi vaihtelee kantonista toiseen. Saksankielisissä kantoneissa hallintoalueen nimi on yleisimmin Bezirk (myös Amtsbezirk, Verwaltungskreis, Wahlkreis tai Landesteil), ranskankielisissä district ja italiankielisissä distretto. Hallintoalueita on kaikkiaan 146 (1.1.2020).
Fredrik

| Fredrik |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  18. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Rietrikki, Veeti, Rieti, Reeti, Reetu
Vastineita eri kielissä:  Frederik, Friedrich, Frédéric, Fretterat, Fretteret, Priidik
Nimen alkuperä:  rauhanruhtinas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fredrik (myös Frederik) on miehen etunimi, joka esiintyy eri muodoissa monissa kielissä. Se on ikivanha indoeurooppalainen henkilönimi, joka esiintyy myös sanskritissa. Fredrik merkitsee suomeksi rauhanruhtinasta, hallitsijaa, jonka valtakunnan rajoilla vallitsee rauha. Katolisen almanakan Fredrik on Utrechtin piispa, joka kuoli marttyyrina vuonna 838. Nimen alkuosan Fred- taustalla on muinaissaksan fridu, joka tarkoittaa käännettynä suojaa, suojelijaa ja rauhaa, sekä loppuosan -(e)rik taustalla rich, joka on suomennettuna ’valta-alue’ tai ’mahtava’.lähde?
Suomessa nimi Fredrik on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 10 155 miehelle. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Fredrikin nimipäivä on 18. heinäkuuta.
Nimen sisarnimi Fredrika tuli ruotsalaiseen kalenteriin alun perin Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin Fredrika-puolison (kuoli 1826) kunniaksi.
Nimen suomalainen muoto Rieti oli almanakassa vuosina 1929–1949.
Tunnettuja Fredrikejä > Hallitsijoita

Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisareita (saks. Friedrich ):
Fredrik I Barbarossa, keisari 1152–1190
Fredrik II, keisari 1220–1250
Fredrik III, keisari 1452–1493
Brandenburgin vaaliruhtinaita:
Fredrik I, vaaliruhtinas 1415–1440
Fredrik Vilhelm, Suuri vaaliruhtinas 1640–1688
Fredrik III, vaaliruhtinas 1688–1713 (vuodesta 1701 lähtien myös Preussin kuningas Fredrik I)
Preussin kuninkaita:
Fredrik I, kuningas 1701–1713 (sama kuin Brandenburgin Fredrik III)
Fredrik Vilhelm I, kuningas 1713–1740
Fredrik II Suuri, kuningas 1740–1786
Fredrik Vilhelm II, kuningas 1786–1797
Fredrik Vilhelm III, kuningas 1797–1840
Fredrik Vilhelm IV, kuningas 1840–1861
Fredrik III, Preussin kuningas ja Saksan keisari 1888
Böömin kuninkaita:
Fredrik I, Pfalzin vaaliruhtinas 1610–1623, Böömin kuningas 1619–1620
Tanskan kuninkaita (vuosina 1513–1972 poikkeuksetta joka toisen Tanskan kuninkaan nimi oli Kristian, joka toisen Fredrik):
Fredrik I, kuningas 1523–1533
Fredrik II, kuningas 1559–1588
Fredrik III, kuningas 1648–1670
Fredrik IV, kuningas 1699–1730
Fredrik V, kuningas 1746–1766
Fredrik VI, kuningas 1808–1839
Fredrik VII, kuningas 1848–1863
Fredrik VIII, kuningas 1906–1912
Fredrik IX, kuningas 1947–1972
Frederik X, kuningas 2024–
Napolin kuningas:
Fredrik, Napolin kuningas 1496–1501
Ruotsin kuningas:
Fredrik I, kuningas 1720–1751
Saksin kuninkaita ja vaaliruhtinaita:
Fredrik I, vaaliruhtinas 1423–1428
Fredrik II, vaaliruhtinas 1428–1464
Fredrik III Viisas, vaaliruhtinas 1486–1525
Fredrik August, vaaliruhtinas 1694–1733
Fredrik August II, vaaliruhtinas 1733–1763
Fredrik Kristian, vaaliruhtinas 1763
Fredrik August I, vaaliruhtinas 1763–1806 nimellä Fredrik August III, kuningas 1806–1827
Fredrik August II, kuningas 1836–1854
Fredrik August III, kuningas 1904–1918)
Badenin suurherttuoita:
Fredrik I (1826–1907), Badenin suurherttua 1856–1907
Fredrik II (1857–1928), Badenin viimeinen suurherttua 1907–1918
Hessenin vaaliruhtinaita:
Fredrik Vilhelm I, Hessenin vaaliruhtinas 1847–1866.
Itävallan herttuoita:
Fredrik I, Itävallan herttua 1195–1198
Fredrik II, Itävallan ja Steiermarkin herttua 1230–1246
Holstein-Gottorpin herttuoita:
Fredrik II, herttua 1586–1587
Fredrik III, herttua 1616–1659
Fredrik IV, herttua 1695–1702
Schleswig-Holsteinin herttuoita:
Fredrik VIII, Fredrik August, vuonna 1863 Schleswigin ja Holsteinin herttuaksi julistautunut Augustenburgin herttua
Württembergin kuninkaita:
Fredrik I, kuningas 1806–1816
Fredrik Kaarle, Friedrich Karl, Hessenin prinssi ja Suomen lyhytaikainen kuningas 1918
Frederik taiteilijanimenä

Frederik (oik. Ilkka Sysimetsä, s. 1945), suomalainen laulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fredrik Wikimedia Commonsissa
Uralilaiset kansat

Uralilaisten kansojen asuinalueet
Suurimmalla osalla uralilaisten kielten puhujista on yhteiset geneettiset juuret.
Nenetsilapsi
Uralilaiset kansat ovat kansoja, jotka puhuvat uralilaisia kieliä. Uralilaiset kansat voidaan jakaa suomalais-ugrilaisia kieliä puhuviin suomalais-ugrilaisiin kansoihin sekä samojedikieliä puhuviin samojedeihin.
Joskus kaikkiin uralilaisiin kansoihin voidaan viitata puhumalla suomalais-ugrilaisista kansoista tai käsitteellä suomensukuinen.
Yleisen näkemyksen mukaan uralilaiset levittäytyivät länteen ja itään Volga-joen seudulta, mutta myös itäisempää alkukotia on ehdotettu. Suurin osa nykyisistä uralilaiskansoista kantaa yhä yhteistä siperialaista geeniperimää vaikka muistuttaakin pääosin maantieteellisiä naapureitaan. Geneettiset erot uralilaisten kansojen välillä ovat tyypillisesti sitä suurempia, mitä suurempia kielelliset erot ovat. Unkarilaisten on esitetty olevan kokonaan naapuriväestöihinsä sulautunut poikkeus, joskin joissakin tutkimuksissa heillä on esitetty esiintyvän mahdollisia etäisiä yhteyksiä heille kielellisesti läheisten mansien kanssa.
Virolainen elokuvaohjaaja ja maan presidentti Lennart Meri on todennut uralilaisista kansoista, että: ”Jos miltä hyvänsä uralilaiseen kieliryhmään kuuluvalta noin 23 kansalta kysytään yötaivasta halkovan tähtivyön nimeä, ne vastaavat sen olevan Linnunrata, Sorsien tai Metsähanhien tie tai jokin muunnos näistä. Se antaa tiedon, että näiden kansojen välillä oli joskus läheinen yhteys, ja että näillä kansoilla on hyvä muisti.”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uralilaiset kansat Wikimedia Commonsissa
Kádár, György: Johdatus uralilaiseen filosofiaan ”Kaikki olemassaoleva on olemassa vain johonkin toiseen olemassaolevaan suhteutettuna” – uralilaisen filosofian peruspiirteitä Sándor Karácsonyn ja Gábor Lükőn yhteisöllispsykologisten ja kielifilosofisten havaintojen pohjalta, 2006