stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Emil Primus-Nyman
Ura

Primus-Nyman osallistui 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan. Hänestä tuli vuonna 1906 Suomen ruotsalaisen työväenliiton sihteeri ja Arbetet-lehden toimitussihteeri. Vuonna 1907 Primus-Nyman tuomittiin ensimmäisenä suomalaisena toimittajana vankeuteen majesteettirikoksesta. Primus-Nyman toimi vuodesta 1908 lähtien Lontoossa useiden pohjoismaisten lehtien kirjeenvaihtajana, näiden lehtien joukossa oli myös suomalaisia porvarillisia lehtiä, kuten Hufvudstadsbladet, Helsingin Sanomat ja Uusi Suometar. Primus-Nyman joutui palaamaan Suomeen 1914 ensimmäisen maailmansodan puhjettua ja hän oli sitten vuodesta 1915 alkaen Pietarissa erään venäläisen vakuutusyhtiön palveluksessa.
Suomen sisällissodan alettua Primus-Nyman tarjoutui toimimaan välittäjänä sodan osapuolten välillä mutta valkoiset kieltäytyivät tarjouksesta. Sodan jälkeen Primus-Nyman siirtyi Murmanskiin ja toimi siellä suomalaisten punaisten ja liittoutuneiden yhdyshenkilönä. Hän värväytyi brittien kuninkaallisen merijalkaväen (Royal Marines) palvelukseen ja oli 1918–1919 Murmanskin brittiläisten joukkojen salaisen palvelun ja sotapoliisin päällikkönä. Primus-Nyman saapui keväällä 1919 Englantiin brittiläisellä sukellusveneellä ja toimi joitain vuosia kirjeenvaihtajana Englannissa. Primus-Nyman oli sitten vuodesta 1922 alkaen Kulutusosuuskuntien keskusliiton ulkomaanosaston päällikkönä ja Kuluttajain lehden toimittajana. Hän meni samana vuonna naimisiin näyttelijä Aarne Orjatsalon sisaren kanssa.
Primus-Nymanin veli oli farmaseutti Karl Gustaf Konrad Nyman.
Teoksia

En resa till Sveaborg under dess senaste bombardemang. Helsingfors 1906
Syndabarn: Skisser och berättelser. Robert Edgrens förlag, Petrograd 1916
En hjälte och en stackare. Åbo 1923
Kirjallisuutta

Nitovuori, Bjarne: Primus Nyman: Majestätsförbrytare och Londonkorrespondent.  Nykarleby:  Labyrinth Books, 2021.  ISBN 978-952-5986-37-2.
Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikka

Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikka.
Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikka on yksi Suomen Kansallisarkiston toimipaikoista. Se oli aiemmin Jyväskylän maakunta-arkisto, yksi Suomen seitsemästä maakunta-arkistosta, jotka yhdessä Kansallisarkiston kanssa muodostivat Arkistolaitoksen. Vuoden 2017 alussa maakunta-arkistot sulautuivat osaksi Kansallisarkistoa. Niistä tuli Kansallisarkiston toimipaikkoja ja vanhan arkistolaitoksen rakenteet purettiin.
Historia

Yksi nuorimmista maakunta-arkistoista perustettiin Jyväskylään vuonna 1967. Perustamista tosin ehdotettiin jo vuonna 1909, ja 1920-luvulta lähtien asiaa ajoi Jyväskylän yliopistoyhdistys. Jyväskylän Kasvatusopilliseen Korkeakouluun vuonna 1958 perustetun filosofisen tiedekunnan yhtenä oppiaineena oli historia. Historian opetuksen tarpeet olivatkin keskeinen peruste vuonna 1963 jyväskyläläisten kansanedustajien tekemässä eduskunta-aloitteessa maakunta-arkiston saamiseksi paikkakunnalle. Eduskunta hyväksyi aloitteen, ja asetus Jyväskylän maakunta-arkiston perustamisesta annettiin 3. helmikuuta 1967. Nykyinen Jyväskylän yliopisto on yhä edelleen entisen maakunta-arkiston tärkeä yhteistyökumppani.
Maakunta-arkiston johtajina ovat toimineet:
Raimo Viikki 1967–1972
Vesa Salminen 1972–1983
Jaakko Sarkamo 1983–1984 (vt)
Annikki Laukkala 1985 (vt. 1984)–2004
Päivi Hirvonen 2004–2016
Maakunta-arkiston toiminta alkoi väliaikaisiksi tarkoitetuissa tiloissa linja-autoaseman alakerrassa, jossa se jatkui yli 30 vuotta. Lopulta tilojen ahtaus ja kosteusongelmat uhkasivat jo kokoelmien säilymistä ja henkilökunnan terveyttä. Vuonna 2000 arkisto pääsi muuttamaan uuteen, arkistoksi rakennettuun kiinteistöön yliopiston kampusalueen läheisyyteen.
Vuonna 2017 Jyväskylän maakunta-arkisto sulautui osaksi Kansallisarkistoa muiden maakunta-arkistojen tapaan. Entinen Jyväskylän maakunta-arkisto toimii nykyään Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikkana.
Toiminta

Jyväskylän maakunta-arkisto oli Keski-Suomen maakunnan alueella toimiva valtion piirihallintoviranomainen ja tutkimuslaitos tehtävänään mm. vastaanottaa ja säilyttää arkistoja sekä edistää niiden käyttöä.
Toimipaikka palvelee viranomaisia ja kaikkia kansalaisia. Asiakasryhmistä suurimmat ovat sukututkimuksen, tieteellisen ja muunkin tutkimuksen tekijät sekä opiskelijat.
Vuodesta 2005 maakunta-arkisto teki yhteistyötä silloin Jyväskylässä toimintansa aloittaneen maanmittauslaitoksen arkiston kanssa. Maakunta-arkisto on palvellut omissa tiloissaan maanmittauslaitoksen ulkoisia asiakkaita. Tämä palveluyhteistyö päättyi vuoden 2012 alussa, kun palvelu siirtyy maanmittaustoimistoihin.
Aineistot

Entisessä Jyväskylän maakunta-arkistossa oli säilytettävänä noin kuusi hyllykilometriä arkistoaineistoja vuonna 2011. Suurin osa on toimialueen valtion alue- ja paikallishallinnon viranomaisten asiakirjoja, mutta huomattava osa, yli kaksi hyllykilometriä, on erilaisia yksityisarkistoja, muun muassa yhdistysten, liikeyritysten, sukujen ja yksityisten kansalaisten. Suurimpia aineistokokonaisuuksia ovat tuomiokuntien ja raastuvanoikeuden arkistot. Viranomaisarkistoista tärkeällä sijalla ovat oppilaitosten arkistot koulukaupunkina tunnetussa Jyväskylässä. Yhtenäiset asiakirjasarjat viranomaisarkistoissa alkavat yleensä 1700-luvun loppupuolelta. Vanhin yksittäinen asiakirja entisessä Jyväskylän maakunta-arkistossa on latinankielinen kirje vuodelta 1535.
Alkuperäisten asiakirjojen lisäksi tutkijat voivat käyttää Jyväskylän toimipaikassa myös runsasta mikrofilmattua aineistoa, jossa on muun muassa seurakuntien kirkonkirjoja, voudin- ja läänintilejä sekä tuomiokirjoja. Myös Jyväskylän yliopiston historian laitoksen mikrofilmikokoelmat ovat entisessä maakunta-arkistossa.
Aiheesta muualla

Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikka
Suomen arkistot
| --- | --- |
Kansallisarkisto:   Hämeenlinnan toimipaikka  Joensuun toimipaikka  Jyväskylän toimipaikka  Mikkelin toimipaikka  Oulun toimipaikka  Saamelaisarkisto  Turun toimipaikka  Vaasan toimipaikka 
Muita arkistoja:   Eduskunnan arkisto  Folkkultursarkivet  Journalistinen kuva-arkisto  Kansallisen audiovisuaalisen instituutin arkistot  Kansallinen äänitearkisto  Kuvataiteen keskusarkisto  Musiikkiarkisto  SKS:n arkisto (ent. Kansanrunousarkisto ja Kirjallisuusarkisto)  Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkisto  Suomen Urheiluarkisto  Toimihenkilöarkisto  Urho Kekkosen arkisto  Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto 
Poliittisten puolueiden arkistoja:   Kansan Arkisto  Keskustan ja Maaseudun arkisto  Porvarillisen Työn Arkisto  Svenska Centralarkivet  Työväen Arkisto 
Entisiä arkistoja:   Ammattiyhdistysarkisto  Arkistolaitos  Itä-Karjalan sotasaalisarkisto  Kansallinen audiovisuaalinen arkisto  Laatokan puolustuksen perinnearkisto  Maakunta-arkistot  Päivälehden arkisto  Sota-arkisto  Viipurin maakunta-arkisto
Frodo (täsmennyssivu)

Frodo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Frodo Reppuli, hahmo fantasiaromaanissa Taru sormusten herrasta
Fróði (latinaksi Frodo), miehen etunimi
Frodo, Flight of the Conchordsin kappale studioalbumissa Flight of the Conchords
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Frodo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karaslampi

| Karaslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°33′06″N, 25°38′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.282
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,6 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,64 km  
Pinta-ala:  1,819 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaraslampi 
Karaslampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Palvalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,6 metriä mpy.
Fufu

| Fufu |
| --- | --- |
 Fufua (vas.) ja keittoa
Alkuperä
Alkuperämaa:  Ghana
Alue tai kunta:  Keski- ja Länsi-Afrikka
Tiedot
Tarjoilu:  palloksi pyöriteltynä kastikkeen tai pataruoan kanssa
Pääainesosat:  kassava, keittobanaani, riisi tai jamssi
Fufu on Länsi- ja Keski-Afrikassa suosittu ruokalaji, joka valmistetaan soseuttamalla keitettyä kassavaa, jamssia, keittobanaania tai riisiä ja muotoilemalla sose palloksi. Fufu on ilmeisesti peräisin Ghanasta, jossa se on myös perusruokalaji.
Perinteisesti fufu soseutetaan morttelin ja survimen avulla, mikä voi olla hyvinkin työlästä. Se voidaan valmistaa myös keittämällä esimerkiksi keittobanaani- tai riisijauhoa ja sekoittamalla syntynyttä tahnaa, kunnes siinä on sopiva koostumus.
Ruokailun aikana fufu syödään kastikkeen tai pataruoan kanssa. Perinteisesti se on tapana syödä sormin repimällä fufupallosta pienempi pala, joka vuorostaan kastellaan ja syödään. Tapana on myös nielaista fufu pureskelematta. Yleinen uskomus myös on, että fufupallon pureskelematta nieleminen auttaa syöjää pysymään pidempään kylläisenä.
Fufun valmistusta perinteisin menetelmin.
Fufun valmistukseen käytettävää, teollisesti jauhettua keittobanaanijauhoa.
Ghanalainen perhe syömässä kastiketta ja fufua.
Fabiola

| Fabiola |
| --- | --- |
 Fabiola vuonna 1971
Belgialaisten kuningatar
Virkakausi:  1960–1993

Syntynyt:  11. kesäkuuta 1928 Madrid, Espanja
Kuollut:  5. joulukuuta 2014 (86 vuotta) Bryssel, Belgia
Puoliso:  Baudouin I
Isä:  Gonzalo de Mora y Fernández y Riera y del Olmo
Äiti:  Blanca de Aragón y Carrillo de Albornoz y Barroeta-Aldamar y Elío
Nimikirjoitus:  
Kuningatar Fabiola, oikealta nimeltään Fabiola Fernanda María de las Victorias Antonia Adelaida de Mora y Aragón, (11. kesäkuuta 1928 Madrid – 5. joulukuuta 2014 Bryssel) oli Belgian kuninkaan Baudouin I:n vaimo. Hän avioitui kuninkaan kanssa vuonna 1960 ja jäi leskeksi vuonna 1993.
Varhainen elämä

Fabiola oli kaikkiaan seitsemänlapsisen espanjalaisen aatelisperheen kolmanneksi vanhin tytär. Hänen isänsä oli Moran kreivi ja Casa Rieran markiisi Gonzalo de Mora Fernández Riera del Olmo ja äitinsä Blanca de Aragón y Carrillo de Albornoz Barroeta-Aldamar y Elío.
Doña Fabiola de Mora y Aragón opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli valmistumisensa jälkeen madridilaisessa sairaalassa. Hän julkaisi nuorena sarjan lapsille tarkoitettuja kertomuksia, kokoelman nimi on Kaksitoista lumoavaa satua.
Avioliitto ja lapset

Hän avioitui 15. joulukuuta 1960 Brysselissä belgialaisten kuninkaan Baudouin I:n kanssa. Baudouin oli kuningas Leopold III:n ja kuningatar Astridin vanhin poika. Avioliitto jäi lapsettomaksi. He kumpainenkin olivat syvällisesti katolisia.
Belgialaisten kuningatar

Vuosina 1960–1993 kuningatar Fabiola osallistui miehensä kanssa virallisiin tilaisuuksiin, valtiovierailuihin ulkomaille ja tapasi Brysselissä vierailevia valtionpäämiehiä. Hän oli perustamassa Sosiaalisen turvan sihteeristöä, joka vuosittain vastaanottaa tuhansia ahdinkoon joutuneiden belgialaisten avunpyyntöjä. Järjestö pyrkii löytämään ratkaisuja yhteistyössä ministeriön ja sosiaaliturvaviraston kanssa. Fabiola oli myös Belgian Unicefin suojelija. Hän oli hyvin kiinnostunut vammaistenhuollosta ja perusti vuonna 1967 tarkoitusta varten kuningatar Fabiolan säätiön mielenterveysongelmista kärsiville. Kuningatar kävi usein vierailuilla alan laitoksissa. Fabiola edusti kuningas Baudouin I:n kanssa Belgiaa vuonna 1990 New Yorkissa pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien ensimmäisessä lapsille omistetussa huippukokouksessa. Kulttuurin saralla kuningatar Fabiola toimi vuodesta 1965 lähtien kuningatar Elisabetin kansainvälisen musiikkikilpailun kunniapuheenjohtajana. Kuningatar Fabiola oli toinen Belgian kuningashuoneen jäsen, joka nimitettiin Belgian kuninkaallisen lääketieteellisen akatemian kunniajäseneksi.
Leskeksi jäämisen jälkeen

Kuningas Baudouin kuoli Espanjassa 31. heinäkuuta 1993. Kuningatar osoitti valkoisella suruasullaan suunnatonta arvonantoa, sillä hän oli valinnut sielunmessun teemaksi toivon. Vuodesta 1993 lähtien hän vähensi julkisia esiintymisiään, jotta hän ei varjostaisi kälynsä kuningatar Paolan esiintymistä. Vuonna 1998 Fabiola muutti pois Laekenin linnasta ja asui huomattavasti vaatimattomammassa Stuyvenbergin linnassa. Miehensä kuoleman jälkeen hän myös toimi Kuningas Baudouin -säätiön kunniapuheenjohtajana.
Viimeisinä vuosinaan leskikuningatar joutui kohun keskelle, kun hänen vuonna 2012 perustamaansa säätiötä syytettiin keinoksi välttää perintöveroa. Tapauksen seurauksena kuningattaren saamaa valtionosuutta leikattiin 1,4 miljoonasta eurosta 900 000 euroon.
Kuningatar Fabiola kuoli 5. joulukuuta 2014. Valtiolliset hautajaiset järjestettiin 12. joulukuuta.
Kunnianosoituksia

Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia)
Kristuksen sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1982)
Kuningatar pyhän Isabellan ritarikunnan suurristi (Portugali)
Chakri-dynastian ritarikunnan ritari (Thaimaa, 1960)
Kirkon ja paavin hyväksi -mitali (Vatikaani)
Isabella Katolilaisen ritarikunnan suurristi (Espanja)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabiola Wikimedia Commonsissa
Kuningatar Fabiola Belgian kuningashuoneen sivustolla (englanniksi)
Frank Perry

Frank Perry (21. elokuuta 1930 – 29. elokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän oli vuonna 1963 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvastaan David ja Lisa (1962), joka perustuu Theodore Isaac Rubinin novelliin.
Perry syntyi New Yorkissa ja palveli Korean sodassa. Hän kärsi eturauhassyövästä ennen kuolemaansa New Yorkissa 65-vuotiaana.
Filmografiaa

David ja Lisa (David and Lisa, 1962)
Heijastus (The Swimmer, 1968)
Kypsymättömät (Last Summer, 1969)
Hupsun kotirouvan päiväkirja (Diary of a Mad Housewife, 1970)
Doc Holliday – tappaja lännestä (Doc, 1971)
Play It As It Lays (1972)
Mies keinussa  (Man on a Swing, 1974)
Monsignore (Monsignor, 1982)
Rancho Deluxe (1975)
Äiti kulta (Mommie Dearest, 1981)
Accident – kuolema kulkee kiekkokaukalossa  (The Accident, 1982)
Compromising Positions (1985)
Hello Again (Hello Again, 1987)
Repli-Kate (Replicate, 2002)
Karat (yhtye)

| Karat |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1975–
Tyylilaji:  rock, pop
Kotipaikka:  Berliini, Saksa
Laulukieli:  saksa
Levy-yhtiö:  Amiga Teldec BMG edel
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karat on alkujaan itäsaksalainen, nykyään saksalainen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1975 Itä-Berliinissä ja oli suosittu sekä Itä-Saksassa että Länsi-Saksassa erityisesti 1980-luvulla, jolloin se julkaisi menestysalbuminsa Der blaue Planet.
Karatin edeltäjä oli Panta Rhei -niminen yhtye, joka hajosi solisti Veronika Fischerin siirryttyä soolouralle. Karat julkaisi ensimmäisen albuminsa Karat vuonna 1978, mutta vasta toinen albumi Über sieben Brücken toi yhtyeelle runsaasti julkisuutta. Suurinta suosiota Karat nautti Der blaue Planet -albuminsa julkaisun aikoihin 1980-luvun alkupuolella; ympäristönsuojelullisia teemoja käsittelevä nimikkokappale on yhtyeen suurin hitti ja kaikkien aikojen myydyin itäsaksalaisen yhtyeen single sekä Itä-Saksassa että kansainvälisesti.
Yhtyeen johtohahmo Herbert Dreilich sai vuonna 1997 sydänkohtauksen kesken keikan Magdeburgissa. Hän kuoli vuonna 2004. Dreilichin ehdotuksesta hänen poikansa, Claudius Dreilich (s. 1970), aloitti yhtyeen pääsolistina vuonna 2005.
Karat esiintyy yhä harvakseltaan. Vuonna 2020 Karatin oli tarkoitus järjestää 45-vuotisjuhlakiertue, joka jouduttiin perumaan covid-19-pandemian vuoksi.
Jäsenet

Karatin nykyiset jäsenet ovat:
Claudius Dreilich (2005–), laulu
Christian Liebig (1986–), basso
Michael Schwandt (1976–), rummut
Bernd Römer (1976–), kitara
Martin Becker (1992–), kosketinsoitin
Ulrich ”Ed” Swillms (1975–1987, uudelleen 2005–), kosketinsoitin
Entisiä jäseniä ovat:
Herbert Dreilich (1975–2004), laulu, k. 2004
Henning Protzmann (1975–1986), basso
Hans Joachim Neumann (1975–1977), laulu
Ulrich Pexa (1975–1976), kitara
Konrad Burkert (1975–1976), rummut
Thomas Kurzhals (1984–1992), kosketinsoittimet, k. 2014
Thomas Natschinski (1981–1984), kosketinsoittimet
Albumit

1978 – Karat
1979 – Über sieben Brücken
1979 – Albatros
1980 – Schwanenkönig
1982 – Der blaue Planet
1983 – Die sieben Wunder der Welt
1985 – 10 Jahre Karat – Auf dem Weg zu Euch – Live
1987 – Fünfte Jahreszeit
1990 – ... im nächsten Frieden
1991 – Karat
1995 – Die geschenkte Stunde
1997 – Balance
2000 – Ich liebe jede Stunde
2001 – 25 Jahre Karat – Das Konzert
2003 – Licht und Schatten
2005 – 30 Jahre Karat
2010 – Ich liebe jede Stunde Jubiläums-Edition
2010 – Weitergeh’n
2013 – Symphony
2015 – Seelenschiffe
2015 – 40 Jahre – Live von der Waldbühne Berlin
2018 – Labyrinth
Kirjallisuutta

Pop Nonstop – Caroline Gerlach, VEB Lied der Zeit, 1985.
Über sieben Brücken – Wolfgang Schumann, Henschel Verlag, 1995.
Meine Jahre mit Karat – Jens Fritzsche, 2005.
Über sieben Brücken musst du gehn – Christine Dähn, Verlag Neues Leben, 2010.
Karat (1) – Gert Friedrich, HMV, 1980.
Karat (2) – Gert Friedrich, HMV, 1981.
Karat (3)  – Gert Friedrich, HMV, 1984.
Über sieben Brücken – Gert Friedrich, HMV, 1985.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Karat (band)
Käännös suomeksi
Filippiinien presidentti

| Filippiinien presidentti |
| --- | --- |
 Pangulo ng Pilipinas
 
 
 Nykyinen Bongbong Marcos 30. kesäkuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Malacañangin palatsi
Kauden pituus:  6 vuotta
Perustettu:  23. tammikuuta 1899
Ensimmäinen:  Emilio Aguinaldo
Kotisivut:  http://op-proper.gov.ph
Filippiinien presidentti on Filippiinien valtionpäämies ja hallituksen johtaja.  Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla kuusivuotiselle toimikaudelle, sama henkilö ei voi toimia presidenttinä enempää kuin yhden kauden. Presidenttiä ja varapresidenttiä äänestetään erikseen. Ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä järjestetään toinen kierros.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filippiinien presidentti Wikimedia Commonsissa
Karisjärvi (Jyväskylä)

| Karisjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°57′53″N, 25°31′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.172
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,2 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,366 km  
Pinta-ala:  10,819 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarisjärvi 
Karisjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Nakkerin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,8 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,2 metriä mpy.
Frank Press

| Frank Press |
| --- | --- |
 Frank Press seismologisessa observatoriossa Jerusalemissa vuonna 1953.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1924
Kuollut: 29. tammikuuta 2020 (95 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Maurice Ewing
Palkinnot:  National Medal of Science Japani-palkinto
Frank Press (4. joulukuuta 1924 – 29. tammikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen geofyysikko. Hän valmistui City College of New Yorkista ja Columbian yliopistosta.
Press tutki laattatektoniikkaa. Hän sai useita merkittäviä palkintoja tutkimuksista, jotka selvittivät maapallon sisäosien rakennetta ja siihenliittyvien luonnonkatastrofien esiintymistä.
Press toimi Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian puheenjohtajana vuosina 1981–1993. Hänen puheenjohtajakautensa merkittävimpiä julkaisuja olivat raportti, joka vuonna 1986 varoitti, että AIDSista voi kehittyä vakava epidemia, ja vuoden 1986 tutkimus Challenger-avaruussukkulan onnettomuuden syistä.
Hän oli myös Royal Societyn, Ranskan tiedeakatemian ja Paavillisen tiedeakatemian jäsen.
Press sai Kansallisen tiedemitalin (1994), Japani-palkinnon (1993) ja Vannevar Bush -palkinnon (1994). Lisäksi hän on saanut Lomonosov-kultamitalin ja Royal Astronomical Societyn kultamitalin.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1975

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1975 pelattiin Kanadassa ja maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto.
Lopputulokset

| Sija | Joukkue | O | V | H | T | TM | PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 5 | 5 | 0 | 0 | 22 | 8 | 10 |
| 2 |  Kanada | 5 | 4 | 1 | 0 | 27 | 10 | 8 |
| 3 |  Ruotsi | 5 | 2 | 2 | 1 | 18 | 24 | 5 |
| 4 |  Tšekkoslovakia | 5 | 1 | 2 | 2 | 9 | 11 | 4 |
| 5 |  Suomi | 5 | 1 | 3 | 1 | 10 | 14 | 3 |
| 6 |  Yhdysvallat | 5 | 0 | 5 | 0 | 9 | 28 | 0 |
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Suomi | 1-4 |  Neuvostoliitto |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 10-2 |  Ruotsi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Tšekkoslovakia | 1-1 |  Suomi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 9-3 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Neuvostoliitto | 5-1 |  Tšekkoslovakia |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Ruotsi | 7-3 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 2-1 |  Suomi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 3-0 |  Tšekkoslovakia |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Neuvostoliitto | 3-1 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Ruotsi | 5-3 |  Suomi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Neuvostoliitto | 6-2 |  Ruotsi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Yhdysvallat | 0-5 |  Tšekkoslovakia |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Kanada | 3-4 |  Neuvostoliitto |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Suomi | 4-2 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Ruotsi | 2-2 |  Tšekkoslovakia |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
Palkinnot > Turnauksen parhaat pelaajat

Paras maalivahti:  Ed Staniowski
Paras puolustaja:  Sergei Babinov
Paras hyökkääjä  Viktor Hatulev
Palkinnot > Turnauksen tähdistökentällinen

Maalivahti:  Vladimir Myškin
Puolustajat:  Richard Lapointe,  Viktor Kutšerenko
Hyökkääjät:  Dale McMullin,  Viktor Kutšerenko,  Boris Aleksandrov