stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iiris Aaltio

Iiris Elina Aaltio (ent. Aaltio-Marjosola, s. 13. toukokuuta 1953 Keuruu) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka on toiminut vuodesta 2006 Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun johtamisen professorina.
Aaltio opiskeli Jyväskylän yliopistossa ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976, taloustieteiden maisteriksi 1978 ja lisensiaatiksi 1979. Hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1991 Helsingin kauppakorkeakoulusta aiheenaan organisaatiokulttuurit.
Ennen nykyistä tehtäväänsä Aaltio on toiminut muun muassa organisaatiopsykologian lehtorina Helsingin kauppakorkeakoulussa 1989–1994, apulaisprofessorina Turun kauppakorkeakoulussa 1994–1997 ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston liiketaloustieteen professorina 1997–2011. Vuosina 1999–2000 Aaltio oli Suomen Akatemian varttunut tutkija ja toimi vuosina 2003–2007 projektin johtajana.
Vuodesta 1995 Aaltio on ollut dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, vuodesta 1997 Turun kauppakorkeakoulussa ja vuodesta 2007  Lapin yliopistossa. Hän on työskennellyt ulkomailla muun muassa Massachusettsin yliopistossa Amherstissa (1989), Pohjois-Dakotan yliopistossa (1999), Aucklandin yliopistossa Uudessa-Seelannissa (2005) ja St. Mary’s Universityssä Kanadassa (2007 ja 2012). Vierailevana tutkijana hän on ollut muun muassa Kiinassa Chinese Academy of Social Sciencessa (2010) ja Guangzhoun yliopistossa (2010, 2011 ja 2013), Virossa Tarton yliopistossa (2010) sekä MIT:ssä.
Aaltio on tutkinut muun muassa yrittäjyyttä sekä johtajuutta ja siihen liittyviä sukupuolikysymyksiä esimerkiksi Kiinassa ja Venäjällä.
Hoods

| Hoods |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Malone
Käsikirjoittaja:  Mark Malone
Tuottaja:  Robert Vince William Vince
Säveltäjä:  Anthony Marinelli
Pääosat:  Joe Mantegna Kevin Pollak Joe Pantoliano Jennifer Tilly
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Ensi-ilta:   5. elokuuta 1998
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hoods on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Mark Malonen ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen rikoskomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Joe Mantegna, Kevin Pollak, Joe Pantoliano ja Jennifer Tilly.
Hoods kuvattiin New Yorkissa. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 5. elokuuta vuonna 1998. Elokuva julkaistiin DVD:lle 7. joulukuuta vuonna 1999.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joe Mantegna  | … |  Angelo "Ange" Martinelli   |
|  Kevin Pollak  | … |  Rudy   |
|  Joe Pantoliano  | … |  Charlie Flynn   |
|  Jennifer Tilly  | … |  Mary Crippa   |
|  Jerry Schram  | … |  Benny Crippa   |
|  Andy Marshall  | … |  Alphonse   |
|  Sharlene Martin  | … |  Lorrie   |
|  Vincent Berry  | … |  Carmine Dellarosa   |
|  Jay Brazeau  | … |  Johnny   |
|  John Capodice  | … |  Sammy   |
|  Robert Costanzo  | … |  Mario   |
|  Nathaniel DeVeaux  | … |  Jefferson   |
|  Alex Diakun  | … |  Jerry   |
|  Richard Foronjy  | … |  Tony   |
|  Shahai Khademi  | … |  Nuori Angelo   |
|  Rob LaBelle  | … |  Jimmy   |
|  Joseph Maher  | … |  Tohtori Alstrich   |
|  George Touliatos  | … |  Frank   |
Aiheesta muualla

Hoods Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hoods AllMoviessa. (englanniksi)
Carolin Schäfer

| Carolin Schäfer |
| --- | --- |
 Carolin Schäfer vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1991 (ikä 32) Bad Wildungen, Saksa
Yleisurheilija
Pituus:  178 cm
Paino:  65 kg
Laji:  moniottelut
Seura:  LG Eintracht Frankfurt
Valmentaja:  Jürgen Sammert
Ennätykset:  Seitsenottelu: 6836
 Tietolaatikko päivitetty 1. marraskuuta 2020 
Aiheesta muualla
Kotisivu
| Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten Yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten Yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Naisten Yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Naisten Yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2017 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | seitsenottelu |  |
Carolin Schäfer (s. 5. joulukuuta 1991 Bad Wildungen) on saksalainen yleisurheilun moniottelija. 178 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Schäfer edustaa LG Eintracht Frankfurtia. Aiemmin hän edusti TV Friedrichsteiniä. Hänen valmentajanaan toimii Jürgen Sammert.
Ura

Schäferillä on kolme mitalia nuorten arvokisoista. Vuonna 2008 hän saavutti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista, vuonna 2007 hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista ja vuonna 2009 kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista.
Schäfer sijoittui EM-kilpailuissa kymmenenneksi Helsingissä 2012 ja neljänneksi Zürichissä 2014 silloisella ennätystuloksellaan 6395 pistettä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän keskeytti. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi pistein 6540. Hän saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hopeaa tuloksella 6696 pistettä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai pronssia pistein 6602. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi. Hän keskeytti seitsenottelun Budapestin MM-kilpailuissa 2023.
Muuta

Schäfer seurusteli lentopallon Bundesliigassa ja Saksan nuorisomaajoukkueossa pelanneen Dennis Hefterin kanssa. Hefter kuoli helmikuussa 2015 vain 21-vuotiaana jäätyään junan alle.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkona

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 metrin juoksu | 23,27 | Ratingen | 24. kesäkuuta 2017 |
| 800 metrin juoksu | 2.13,95 | Ratingen | 8. toukokuuta 2022 |
| 100 metrin aitajuoksu | 13,07 | Ratingen | 24. kesäkuuta 2017 |
| Korkeushyppy | 186 cm | Götzis Lontoo | 27. toukokuuta 2017 5. elokuuta 2017 |
| Pituushyppy | 657 cm | Götzis | 28. toukokuuta 2017 |
| Kuulantyöntö | 14,84 m | Lontoo | 5. elokuuta 2017 |
| Keihäänheitto | 54,10 m | Tokio | 5. elokuuta 2021 |
| Seitsenottelu | 6836 | Götzis | 28. toukokuuta 2017 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisällä

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 metrin aitajuoksu | 8,35 | Sindelfingen | 5. helmikuuta 2023 |
| 800 metrin juoksu | 2.16,61 | Kalbach-Riedberg | 5. helmikuuta 2014 |
| Korkeushyppy | 180 cm | Karlsruhe | 22. helmikuuta 2015 |
| Pituushyppy | 612 cm | Frankfurt | 22. tammikuuta 2017 |
| Kuulantyöntö | 14,24 m | Frankfurt | 17. tammikuuta 2016 |
| Viisiottelu | 4098 | Hampuri | 1. helmikuuta 2009 |
Hoogstraten

| Hoogstraten |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Hoogstratenin sijainti Turnhoutin arrondissementissa, Antwerpenin maakunnassa.
 Koordinaatit: 51°24′N, 4°46′E 
Valtio:  Belgia
Provinssi:  Antwerpen
Arrondissement:  Turnhout
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Arnold van Aperen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  105.32 km²
Väkiluku (1.1.2007):  18 905
 – Väestötiheys:  180 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  2320 Hoogstraten 2321 Meer 2322 Minderhout 2323 Wortel 2328 Meerle
 
 www.hoogstraten.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoogstraten on kunta Antwerpenin provinssissa, Flanderissa, Belgiassa. Kunta kuuluu Turnhoutin arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2007 Hoogstratenissa oli 18 905 asukasta. Pinta-alaa kunnalla on 105,32 km² ja asukastiheys on 180 asukasta neliökilometrillä.
Hoogstratenin naapurikunnat ovat Baarle-Nassau (Alankomaissa) ja Baarle-Hertog idässä, Alphen-Chaam ja Breda (Alankomaissa) pohjoisessa, Zundert (Alankomaissa) luoteessa, Wuustwezel lounaassa, Rijkevorsel etelässä ja Merksplas kaakossa. Turnhout sijaitsee 15 kilometrin päässä kaakossa Hoogstratenista, alankomaalainen Breda 20 km:n päässä pohjoisessa ja Antwerpen 30 km:n päässä lounaassa. Moottoritie A1/E19 kulkee Hoogstratenin kautta.
Hoogstraten muodostuu seuraavista asutuskeskuksista (holl. kernen): Hoogstraten, Meer, Meerle, Meersel-Dreef, Minderhout ja Wortel. Meersel-Dreefissä sijaitsee Belgian pohjoisin piste.
Hoogstratenin suojeluspyhimys on St. Catharina.
Hoogstratenissa syntyneitä

John Braspennincx (1914–2008), pyöräilijä
Gert Verheyen (s. 1970), jalkapalloilija
Lieven Van Gils (s. 1964), urheilutoimittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoogstraten Wikimedia Commonsissa
Kunnan virallinen kotisivu (hollanniksi)
Antwerpenin provinssin kunnat
Hoogstratenin kunnantalo
Confuciusornis

| Confuciusornis |
| --- | --- |

 Varhaisliitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Heimo::  Confuciusornithidae
Suku::  Confuciusornis  Hou, Zhou, Gu & Zhang, 1995
Katso myös
   Confuciusornis Wikispeciesissä   Confuciusornis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Confuciusornis oli variksenkokoinen esihistoriallisella ajalla elänyt lintusuku. Lintu eli varhaisliitukaudella noin 120 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Kiinan alueella. Lintu on nimetty kiinalaisen moraalifilosofin Kungfutsen (Confucius) mukaan.
Suvusta tunnetaan neljä lajia: C. sanctus (tyyppilaji), C. dui, C. chuonzhous ja C. suniae (kaksi jälkimmäistä ovat mahdollisesti sama laji kuin C. sanctus). Changchengornis hengdaoziensis on samaan aikaan ja samalla alueella elänyt lähisukulainen. Changchengorniksilla oli pitkät pyrstösulat ja pehmeä  höyhenpeite. Viimeisimmät kladistiset analyysit ovat osoittaneet, että Confuciusornis voi olla läheisempää sukua Microraptorin ja muiden dromaeosaurusten kanssa kuin Archaeopteryxiin kanssa. Joka tapauksessa suku ei periydy Archaeopteryxista.
Confuciusorniksen fossiilit osoittavat, että sillä oli harvinaisen pitkä olkaluu. Olkapään lähellä oli tunnusomainen reikä, jonka tarkoituksena voi olla ollut keventää rakennetta. Hankaluu oli yksinkertaisen tangon mallinen. Rintalasta oli pieni ja yksinkertainen levy, jossa saattoi olla vähäinen kohouma, mutta joka kuitenkin oli sopimaton lentolihasten kiinnittymisalustaksi. Linnun lapaluut olivat kiinnittyneet korppiluihin ja tämä rakenne on voinut toimia lentolihasten kiinnittymiskohtana. Yhdenkään nykyisen linnun rintalastan rakenne ei ole vastaavankaltainen. Olkapäänivel oli poikittain toisin kuin nykyisillä linnuilla, minkä seurauksena Confuciornis ei voinut nostaa siipiään selän yläpuolelle.
Käännös suomeksi
Identiteetti ja väkivalta

| Identiteetti ja väkivalta> Identitity and Violence The Illusion of Destiny |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Amartya Sen
Kieli:  englanti
Genre:  yhteiskuntafilosofia
Kustantaja:  W. W. Norton & Co
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  sidottu
Suomennos
Suomentaja:  Jussi Korhonen
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  240
ISBN:  978-952-5734-03-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Identiteetti ja väkivalta (engl. Identity and Violence) on Amartya Senin vuonna 2006 ilmestynyt teos. Teoksen on suomentanut Jussi Korhonen, ja se on ilmestynyt 2009 Basam Booksin kustantamana.
Sisältö

Sen esittää teoksessaan ajatuksen, että kulttuuri ei määritä identiteettiä. Talouden kehityksen erot ja poliittiset konfliktit eivät hänen mukaansa johdu kulttuurista. Hän torjuu maahanmuuttokeskusteluja leimaavan käsityksen, että uskonto ja kulttuuri tekisivät ihmisistä samanlaisia. Myös monikulttuurisuuden puolustajat sortuvat hänen mukaansa tähän väärään oletukseen.
Amartya Sen torjuu käsityksen, että olisi olemassa esimerkiksi jokin ”länsimainen kulttuuri”. Hänen näkemyksensä mukaan ongelmat liikkuvat yksilötasolla ja ihmiset ovat kaikkialla hyvin monella tavalla erilaisia. Hän on sitä mieltä, että ihmisen identiteetti kutistetaan, jos sitä halutaan rajata vain kulttuurilla ja uskonnolla. Tällaista kutistunutta identiteettiä hän nimittää singulaariseksi identiteetiksi, joka altistaa kiihotukselle ja väkivallalle. Siihen perustuu muun muassa ihmisten värväys terrorin työkaluiksi. Uskonnon asemaa ei pidä korostaa kutsumalla esimerkiksi islamin edustajiksi maltillisia imaameja, sillä näin nostetaan kansalaisten ja valtiovallan väliin välikäsi. Hän ei myöskään hyväksy uskonnollisia kouluja, jotka kahlitsevat lapset ennen kuin he itse voivat valita.
Vastaanotto

Turun Sanomissa kriitikko Kari Hukkila määrittelee teoksen puheenvuoroksi, sillä hänen mukaansa se rajaa monia ulottuvuuksia ulkopuolelle. Hän nostaa esimerkeiksi antisemitismin ja islaminvastaisuuden, joiden määrittely identiteetiksi luo maaperää vainolle.
Aiheesta muualla

Teos Basam Booksin sivulla (Arkistoitu – Internet Archive).
Holmin kuvernementti

| Holmin kuvernementti Холмская губерния |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Holmin kuvernementti Venäjän keisarikunnan kartalla.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  8. syyskuuta 1913
Lakkautettu:  1917
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Holm
Pinta-ala:  10 460 km²
Väkiluku (1897):  912 000
Kielet:  puola, ukraina, jiddiš, venäjä
Kuvernementin kartta.
Holmin kuvernementti (ven. Хо́лмская губе́рния, Holmskaja gubernija; ukr. Холмська губернія, Holmska gubernija, puol. gubernia chełmska) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti. Sen pääkaupunki oli Chełm (venäjäksi ja ukrainaksi: Холм, Holm).
Kuvernementti muodostettiin Kongressi-Puolan eli Veikselin aluepiirin Siedlcen ja Lublinin kuvernementeista vuonna 1912. Nämä puolalaisalueet liitettiin hallinnollisesti Venäjään kuuluvaan Kiovan kenraalikuvernementtiin "venäläisenä ydinalueena". Tarkoituksena oli varmistaa alueen pysyminen osana Venäjää, jos tulevassa sodassa keisarikunta menettäisi Kongressi-Puolan eli Veikselin maat. Lisäksi tarkoituksena oli edesauttaa kuvernementin väestön venäläistämistä ja ortodoksisuuteen käännyttämistä.
Venäjän vuoden 1914 tilastotietojen mukaan kuvernementin koko oli 10 460 km2 ja sen alueella asui 912 095 asukasta, joista noin 50 %:ia oli vähävenäläisiä (keisarikunnan aikana käytetty nimitys ukrainalaisista), 30 %:ia puolalaisia ja 16 %:ia juutalaisia. Kuitenkin Venäjän keisarillisen armeijan vetäytyessä kesällä 1915, määrättiin Holmin kuvernementin "venäläinen väestö" (so. "vähävenäläiset") evakuoitavaksi. Tämä johti siihen, että noin 300 000 asukasta eli noin 2/3 alueen ukrainalaisväestöstä siirrettiin Sloboda-Ukrainaan ja mustan mullan maalle. Tämä vaikutti merkittävästi kuvernementin kansalliseen jakaumaan johtaen puolalaisenemmistöön.
Vaikka nimellisesti kuvernementti oli osa Venäjän keisarikuntaa aina helmikuun 1917 vallankumoukseen asti, päätyi se itävaltalaisten haltuun haltuun kesällä 1915. Keskusvaltojen Ukrainan kanssa solmimassa Brest-Litovskin rauhansopimuksessa Holmin kuvernementti luovutettiin Ukrainalle. Yhdeksän päivää Puolan tasavallan itsenäisyyden julistamisen jälkeen 2. marraskuuta 1918 puolalaisjoukot riisuivat itävaltalaiset aseista ja ottivat vallan kuvernementin alueella, josta muodostettiin vuonna 1919 Puolaan kuuluva Lublinin voivodikunta.
Väestö

Vuonna 1909 tulevan Holmin kuvernementin alueilla asui 703 000 ihmistä, jonka kansallisuusjakauma oli seuraava:
| kansallisuus | osuus (%) |
| --- | --- |
vähävenäläiset: 52,6
puolalaiset: 24,4
juutalaiset: 15,3
saksalaiset: 4
isovenäläiset: 3,7
Holmin väestö virallisten tietojen mukaan oli 760 000 asukasta, joista 311 000 oli katolilaisia, 305 000 ortodokseja, juutalaisia 115 000 ja protestantteja 28 000. Grubeshovskiyn kihlakunnan alueella ortodoksien osuus oli yli puolet, kuten myös joissain Lubartówin ja Krasnystawin piireissä. Tomaszówin ja Chełmin piireissä, kuten myös Wlodawan kihlakunnassa ortodoksien osuus ylitti 5 prosenttia katolilaisten osuuden. Tammikuun 1. päivänä 1914 Holmin kuvernementissa oli 912 095 asukasta, joista ukrainalaisia oli 446 839 eli 50,1 prosenttia, puolalaisia 30,5 prosenttia ja juutalaisia 15,8 prosenttia.
Vuonna 1912 kansallinen jakauma vuoden 1897 väestölaskentatietojen mukaan oli seuraava:
| kihlakunta | ukrainalaiset   (vähävenäläiset) | puolalaiset |
| --- | --- | --- |
| Biłgoraj | 20,8% | 62,27% |
| Hrubieszów | 59,6% | 23,1% |
| Zamość | 7,7% | 73,9% |
| Tomaszów | 49,5% | 36,5% |
| Chełm | 33,4% | 34,5% |
Hallinnollinen jako

Holmin kuvernementti koostui kahdeksasta kihlakunnasta (ujestista), joiden nimet ja pääkaupungit keisarikunnan aikaisessa venäläistetyssä muodossa.
| № | kihlakunta  (ujesti) | pääkaupunki | Alue (virstaa) | Väestö (1897)  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Belgoraiskij | Belgorai (5 846) | 1 500,8 | 96 332 |
| 2 | Belskij | Bela (13 090) | 1 311,0 | 76 687 |
| 3 | Vlodavskij | Vlodava (6 673) | 1 900,1 | 98 035 |
| 4 | Grubeshovskij | Grubeshov (10 639) | 1 063.9 | 101 392 |
| 5 | Zamostskij | Zamost (14 705) | 1 569,6 | 119 783 |
| 6 | Konstantinovskij | Janov (3 861) | 1 263,0 | 61 333 |
| 7 | Tomashevskij | Tomashov (6 233) | 1 213.4 | 98 783 |
| 8 | Holmskij | Holm (18 452) | 1 865,9 | 137 585 |
Kuvernöörit

Aleksandr Nikolajevitš Volžin (1. syyskuuta 1913 – 7. heinäkuuta 1914)
Boris Dmitrijevitš Kaškarov (heinäkuu (?) 1914 – 15. elokuuta 1916)
Leonid Mihailoviš Savjolov (1. syyskuuta (?) 1916 – 2. maaliskuuta 1917)
Aiheesta muualla

(venäjäksi) Venäjän valtakunnanduuman päätös Holmin kuvernementin muodostamisesta
Holmin kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Cassard-luokka

| Cassard-luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus Cassard

Tekniset tiedot
Uppouma:  4 500 t
Pituus:  139 m
Leveys:  14 m
Syväys:  6 m
Koneteho:  42 000 hv
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  250
Aseistus
Meritorjunta:  8 × MM40 Exocet 2 × torpedoputkea (10 × L5 mod4 torpedoa) 1 × Creussot-Loire 100 mm/55 Mle68 4 × 12,7 mm konekivääriä 1 × Eurocopter AS565 Panther
Ilmatorjunta:  1 × Mk13 laukaisualusta (40 × RIM-66 Standard SM-1MR) 2 × 20 mm modèle F2 2 × Sadral laukaisualustaa (39 × Mistral)
Cassard-luokka oli Ranskan laivaston kahden tyypin F70AA ilmatorjuntafregatin muodostama alusluokka. Alukset olivat ilmatorjuntaversioita tyypin F70 muodostamasta Georges Leygues -luokasta. Luokkien alusten aseistus ja voimanlähde olivat erilaisia, mutta runko oli yhteinen. Luokan tehtävänä oli suojata muita aluksia ilmauhalta. Lisäksi niitä voitiin käyttää tiedustelu-, tunnistus- ja edustustehtävissä.
Luokasta saatuja kokemuksia on käytetty suunniteltaessa La Fayette -luokkaa. Luokka poistettiin palveluksesta FREDA-luokan ilmatorjuntafregattien palvelukseen oton jälkeen.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Cassard | DCNS | 3. syyskuuta 1982 | 6. helmikuuta 1985 | 29. heinäkuuta 1988 | palveluksesta 15. maaliskuuta 2019 |
| Jean Bart | DCNS | 12. helmikuuta 1986 | 19. maaliskuuta 1988 | 21. syyskuuta 1991 | palveluksesta 31. elokuuta 2021 |

Lisäksi Courbetin (runkonumero D616) ja edelleen nimeämättömän D617:n tilaus peruutettiin.
Henrik Willehard Åkerman

Maaherra Henrik Åkerman
Henrik Willehard Åkerman (7. marraskuuta 1841 Bomarsund, Ahvenanmaa – 21. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri ja senaattori.
Åkermanin vanhemmat olivat sotilasapteekkari, kollegiasessori, kartanonomistaja Henrik Gustaf Åkerman (1801–1865) ja Marie Louise Björkman (1810–1857). Hän oli naimisissa vuodesta 1865 Olga Nikolajevna Golovatševan (1845–1922) kanssa.
Åkerman kävi Helsingin jalkaväen junkkarikoulun valmistuen sieltä 1862. Hän palveli 1862–1866 88. Pietarin jalkaväkirykmentissä hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1863 ja luutnantiksi 1864. Tämän jälkeen Åkerman palveli 7. Porin ruotujakoisessa tarkk’ampujapataljoonassa 1866–1868 ja sen jälkeen päivystävänä upseerina Helsingin jalkaväen junkkarikoulussa. Hänestä tuli alikapteeni 1867, kapteeni 1870 ja majuri 1873. Åkerman toimi 148. Kaspian jalkaväkirykmentin 1. pataljoonan komentajana vuodesta 1874 ja everstiluutnantiksi ylentämisen jälkeen 1878 hän oli 122. reservipataljoonan, Pietarin paikallispataljoonan ja 7. reservipataljoonan komentajana.
Sen jälkeen, kun Åkerman ylennettiin everstiksi 1881, hän toimi Helsingin kaupungin poliisimestarina vuodesta 1882 ja oli 1888 lyhyen ajan Viipurin läänin vt. kuvernöörinä. Hän oli Suomen sotakomissariaatin yli-intendenttinä vuodesta 1891 ja Kuopion läänin kuvernöörinä 1899–1901. Åkerman oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1900–1901 ja toimi päällikkönä senaatin finanssitoimituskunnassa 1900 ja kauppa- ja teollisuustoimituskunnassa 1900–1901. Hänestä tuli kenraalimajuri 1896 ja sotapalveluksesta hän erosi 1901.
Cassandra Peterson

Cassandra Peterson
Cassandra Peterson (s. 17. syyskuuta 1951 Manhattan, Kansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten luomastaan roolihahmosta Elvirasta.
Kun Cassandra oli valmistunut High schoolista, hän lähti showtytöksi Las Vegasiin. Tämän jälkeen hän toimi Italiassa rockbändin laulajana ja sai jopa pienen osan Federico Fellinin elokuvasta Rooma. Kun Cassandra palasi takaisin Yhdysvaltoihin, hän liittyi The Groundlings -nimiseen improvisaatioryhmään jossa hän loi hahmon joka myöhemmin tuli tunnetuksi nimellä Elvira. Hahmo on samankaltainen kuin Maila Nurmen 1950-luvulla esittämä Vampira, jonka kopioksi Elviraa on syytetty.
Hieman myöhemmin Petersonia pyydettiin juontajaksi television kauhuohjelmaan Fright Night, jossa hän työskenteli kunnes lopulta sai oman ohjelmansa nimeltä Movie Macabre 1980-luvun alussa. Elvira, Mistress of the Dark (1988) oli ensimmäinen hahmosta tehty elokuva. Elvira saa potkut juontajan työstään ja muuttaa Massachusettsiin pikkukaupunkiin, jonka konservatiiviset asukkaat säikähtävät uutta tulokasta.
Vuonna 2001 Elvirasta tehtiin uusi elokuva, nimeltään Elvira's Haunted Hills.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Henrik Wilhelm Romanson

Henrik Wilhelm Romanson (1827)
Henrik Wilhem Romanson (5. syyskuuta 1776 Puumala – 15. toukokuuta 1853 Upsala) oli suomalaissyntyinen Ruotsissa työskennellyt lääkäri, joka toimi Upsalan yliopiston professorina ja lyhyen ajan myös yliopiston rehtorina.
Romansonin vanhemmat olivat kappalainen Henrik Romanus ja Maria Helena Mechelin ja puolisot vuodesta 1807 Katariina Johanna Ek (k. 1826) ja vuodesta 1841 Ulrika Messman. Romanson kävi Porvoon lukion ja tuli ylioppilaaksi Upsalan yliopistoon 1797. Opiskeltuaan välillä kirurgiaa Tukholmassa hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1802 ja hänet vihittiin lääketieteen tohtoriksi 1804. Anatomian prospektori hänestä tuli 1805, samalla kun Upsalan akateemisen sairaalan kirurgi. Vuonna 1811 hänet määrättiin pitämään luentoja sotakirurgiasta, 1813 hän sai professorin arvonimen, 1821 hänestä tuli käytännöllisen lääketieteen apulainen ja 1830 anatomian ja kirurgian professori, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1844. Upsalan yliopiston rehtorina Romanson toimi vuonna 1833. Hän harjoitti yliopistotyönsä ohella myös kylpylälääkärin tointa. Romanson julkaisi lääketieteestä sekä tutkimuksia että tietokirjoja, muun muassa luista ja lihaksista, samoin kuin johdatukset kirurgiaan ja lääkärintyön harjoittamiseen.
Hunningolla

| Hunningolla Erin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. toukokuuta 2011
 Formaatti: CD digitaalinen
 Tuottaja(t): Suvi Vainio & Vesa Anttila
 Tyylilaji: folk, pop
 Kesto: 38.43
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
Erinin muut julkaisut
|   | Hunningolla 2011 | Sä osaat! 2013 |
Hunningolla on Erin Anttilan soolouran ensimmäinen albumi. Se julkaistiin 25. toukokuuta 2011 tekijänimellä Erin. Albumin ensimmäinen single ”Vanha nainen hunningolla” ilmestyi 31. tammikuuta 2011. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla neljä.
Lähes kaikki albumin kappaleet ovat Erinin säveltämiä ja sanoittamia. Albumia on myyty yhteensä yli 45 000 kappaletta, eli tuplaplatinalevyn verran. Albumi oli 48 viikkoa Suomen virallisella listalla viikkoon 20/2012 asti, jonka jälkeen levy siirtyi mid-price listalle, jossa se on ollut yli 40 viikkoa kymmenen myydyimmät albumin joukossa. Parhaimmillaan sijalla 1.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Erin Anttila, ellei toisin mainittu.
Vanha nainen hunningolla – 3.13
Kokeile mua – 2.26
Sä et olisi aamulla siinä – 3.57 (san. Edu Kettunen & Erin)
Onko se oikein – 3.31
Alouette – 3.07 (san. Edu Kettunen & Erin)
Popeda – 3.45
Ootte idioottei – 3.04
Ole vaan – 4.15 (san. Edu Kettunen & Erin)
Vanha Sydän – 3.09 (san. Erin & Maija Vilkkumaa)
Ei se siitä – 4.10
On elämä laina – 4.05