stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liisa Hilpelä

| Liisa Hilpelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. joulukuuta 1928 (ikä 95) Sakkola
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  kansanedustaja (1983−1991)
Vaalipiiri:  Turun läänin eteläinen vaalipiiri
Liisa Sisko Hilpelä, o.s. Junni (s. 26. joulukuuta 1928 Sakkola)   on suomalainen eläköitynyt lehtori ja poliitikko. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Hilpelä valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1983 Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä, ja uudestaan vuonna 1987. Hän toimi eduskunnassa laki- ja talousvaliokunnan sekä lyhyen ajan ulkoasiainvaliokunnan jäsenenä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1982 ja 1988.
Hilpelä työskenteli turkulaisen Luostarivuoren lukion ylimääräisenä ja myöhemmin vanhempana lehtorina vuodet 1956–1991. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Hilpelä istui Turun kaupunginvaltuustossa vuodet 1977–1991 ja kuului kaupunginhallitukseen vuodet 1977–1983.
Hilpelän isä oli yliluutnantti August Junni ja äiti perheenemäntä Emma Martikainen. Hän avioitui miehensä Hannu Hilpelän (k. 1965) kanssa vuonna 1952 ja he saivat kaksi lasta.
Kyösti Haataja

| Kyösti Haataja |
| --- | --- |
 Kyösti Haataja Maanmittaushallituksen kokouksessa
Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtaja
 1926–1932  
Edeltäjä:  Hugo Suolahti
Seuraaja:  Paavo Virkkunen
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1881
Kuollut: 10. elokuuta 1956 (75 vuotta)
Kyösti Haataja (19. helmikuuta 1881 Oulu – 10. elokuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja vuosina 1917–1929. Haataja toimi Helsingin yliopiston talousoikeuden dosenttina 1926–1929 ja professorina vuosina 1930–1948.
Haataja valmistui ylioppilaaksi 1899 ja lakitieteen kandidaatiksi 1910. Hän toimi aluksi maanmittausalalla. Haataja perehtyi erityisesti maanvuokra-oloihin ja -lainsäädäntöön ja tuli maanvuokra-asioiden esittelijäksi senaatin oikeustoimituskuntaan 1910, esittelijäsihteeriksi 1917 ja maanmittaushallituksen ylitirehtööriksi 1917. Hän oli eduskunnan jäsen 1917–1919.
Haataja  oli puheenjohtajana komiteassa, joka laati ehdotukset hallinnollisiksi asetuksiksi ja toimenpiteiksi vuokra-alueiden lunastustoimia varten eli torpparilaiksi. Niin sanottu torpparilaki oli siten pitkälti Haatajan käsialaa. Laki astui voimaan lokakuussa 1918. Lunastettavaan torppaan sai kuulua 20 hehtaaria viljelysmaata ja saman verran metsää. Mäkitupa-alue soveltui lunastettavaksi, kun siihen kuului korkeintaan kaksi hehtaaria maata. Vapaaehtoisin kaupoin muodostettavat tilat saivat olla suurempiakin. Myöhemmin lakia laajennettiin koskemaan myös lampuotitiloja.
Haataja toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puheenjohtajana vuosina 1926–1932. Eduskunnassa hän istui vuosina 1917–1918 vanhasuomalaisten sekä 1918–1919 ja 1929–1930 kokoomuksen edustajana.
Haatajan poika oli hammaslääketieteen professori Johannes Haataja.
Julkaisut

Maanvuokra- ja maakysymyksen vaiheita ulkomailla
Maanvuokraolot Suomessa 1912
Vesioikeus 1–3, Suomalainen lakimiesyhdistys/ WSOY 1951–1959
Kirjallisuutta

Alpo Puusaari, Torpparien vapautuksesta siirtoväen sijoittamiseen : Kyösti Haataja asutustoiminnan vaikuttajana vuosina 1910-1950, pro gradu, oulun yliopisto 2007
Kyösti Haataja, Porvarillisen Työn Arkisto
Suomalaisen puolueen kansanedustajat
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (33):  Aitamurto  Ala-Kulju  Alhainen  Antila  Arajärvi  Haataja  Hallsten  Hiidenheimo  Hyöki  L. Ikonen  T. Ikonen  Ingman  Koivisto  Kotila  Listo  Malmivaara  Nevanlinna  Peurakoski  Raade  Rantakari  Repo  Retulainen  Runtti  Saari  Sariola  Sjöstedt-Jussila  Taskinen  Typpö  Vaarala  A. Virkkunen  P. Virkkunen  I. Yrjö-Koskinen 
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1917–1918 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (32):  Ala-Kulju  Alanen  Antila  Arajärvi (1917–1918)  Bergroth  Haataja  Hiidenheimo  Hyöki (1918)  Häkkinen  Ingman  Kaila  Kairamo  Koivisto  Kotila  Lanne  Lagerlöf  Loukko (1918)  Louhivuori  Malmivaara  Nevanlinna  Peurakoski  Päivänsalo  Rantasalo  Retulainen  Runtti  Saari (1917–1918†)  Sjöstedt-Jussila  Typpö  Vanhala  Valkama  A. Virkkunen  P. Virkkunen  Yrjö-Koskinen 
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1918–1919 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (41):  Ahmavaara  Ala-Kulju  Alanen  Antila  Arajärvi  Arokallio  Bergroth   Haataja  Hiidenheimo  Hultin  Hyöki  Häkkinen  Ingman  Kaila  Kairamo  Koivisto  Lanne  Lagerlöf  Laurila (1919)  Louhivuori  Malmivaara  Mannonen (1919)  Meurman (1919)  Nevanlinna  Nissinen  Paavolainen  Pennanen  Peurakoski  Puumala  Päivänsalo  Rantasalo  Repo (1919)  Retulainen  Runtti  Setälä  Sjöstedt-Jussila  Snellman  Talas  Tanttu  Typpö  Vanhala  Valkama  A. Virkkunen  P. Virkkunen  Yrjö-Koskinen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Haataja  Heikkilä  Häkkinen  Ikola  Junnila  Järvinen  Kilpeläinen  Kivi  Kuokkanen  Kuuliala  Lamminen  Lehtonen (1930)  Luoma  Lähteenoja  Moilanen  Nikkanen  Nukari (1929–1930)  Oksanen  Paavolainen  Pennanen  Puhakka  Päivänsalo  Sahlstein  Talas  Tuomikoski  Turja  Virkkunen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Södermanland

| Södermanlandin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Sveanmaa
Lääni:  Södermanlandin lääni, Tukholman lääni, Västmanlandin lääni ja Itä-Götanmaan lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  8 388,9 km²
Väkiluku:  1 391 000
 – Väestötiheys:  166,0 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  Pohjanlumme
 – Maakuntaeläin:  Sääksi
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohjanlumme on Södermanlandin maakuntakukka.
Sääksi on Södermanlandin maakuntaeläin.
Södermanland (puhekielessä Sörmland, suom. Södermanlanti tai Sörmlanti) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella. Södermanlandin pinta-ala on 8 388,9 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 1 230 982 asukasta, joten väentiheys oli 146,7 asukasta neliökilometriä kohti.
Södernmanlandin rajanaapurit ovat Itä-Götanmaa, Närke, Västmanland ja Uplanti, joiden lisäksi maakuntaa rajaavat Itämeri ja Mälarenjärvi.
Nykyisessä läänijaossa maakunnan alue jakaantuu Tukholman läänin, Södermanlandin läänin, Västmanlandin läänin ja Itä-Götanmaan läänin alueelle.
Kunnat > Södermanlandin läänissä

Eskilstunan kunta
Flenin kunta
Gnestan kunta
Katrineholmin kunta
Nyköpingin kunta
Oxelösundin kunta
Strängnäsin kunta
Trosan kunta
Vingåkerin kunta
Kunnat > Tukholman läänissä

Botkyrkan kunta
Haningen kunta
Huddingen kunta
Nackan kunta (osittain)
Nykvarnin kunta
Nynäshamnin kunta
Salemin kunta
Södertäljen kunta
Tukholman kunta (osittain)
Kunnat > Västmanlandin läänissä

Kungsörin kunta (osittain)
Kunnat > Itä-Götanmaan läänissä

Norrköpingin kunta (osittain)
Väestönkehitys

| Södermanlandin maakunnan väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 352 458 | 352 458 |
| 1920 | 1920 |    | 403 741 | 403 741 |
| 1930 | 1930 |    | 444 909 | 444 909 |
| 1940 | 1940 |    | 492 421 | 492 421 |
| 1950 | 1950 |    | 667 762 | 667 762 |
| 1960 | 1960 |    | 783 807 | 783 807 |
| 1970 | 1970 |    | 952 848 | 952 848 |
| 1980 | 1980 |    | 959 572 | 959 572 |
| 1990 | 1990 |    | 1 004 746 | 1 004 746 |
| 2000 | 2000 |    | 1 081 572 | 1 081 572 |
| 2010 | 2010 |    | 1 211 837 | 1 211 837 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Väestönkehitys > Väestö lääneittäin

Södermanlandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 1 230 982 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
| Lääni | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Tukholman lääni | 951 888 | 77,3 |
| Södermanlandin lääni | 272 498 | 22,1 |
| Västmanlandin lääni | 6 596 | 0,5 |
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Kuvia

Klosterin kirkko Eskilstunassa.
Eskilstunajoki.
Taxinge Näsbyn linnan puisto.
Trosanjoki.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VisitSweden – Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Sörmlanti (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ruotsin maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Götanmaa |  Blekinge  Bohuslän  Dalsland  Gotlanti  Halland  Itä-Götanmaa  Länsi-Götanmaa  Skåne  Småland  Öölanti  |  |
| Sveanmaa |  Närke  Södermanland  Taalainmaa  Uplanti  Värmlanti  Västmanland  |  |
| Norlanti |  Gästrikland  Hälsingland  Härjedalen  Jämtland  Lappi  Medelpad  Norrbotten  Västerbotten  Ångermanland  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Södermanland – Kuntaluettelo on käännöstä.
Käännös suomeksi
Esko Seppänen

| Esko Seppänen |
| --- | --- |
 Esko Seppänen toukokuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1946 (ikä 78) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Poliitikko
Puolue:  Vasemmistoliitto
Entiset puolueet:  SKDL
Asema:  kansanedustaja 21.3.1987–18.11.1996 Europarlamentaarikko 1996–2009
Vaalipiiri:  Helsingin kaupungin vaalipiiri
Koulutus:  kauppatieteiden kandidaatti
Aiheesta muualla
www.eskoseppanen.net
Esko Olavi Seppänen (s. 15. helmikuuta 1946 Oulu) on suomalainen poliitikko ja vasemmistoliittoa edustanut entinen Euroopan parlamentin jäsen. Ennen meppiuraansa Seppänen toimi SKDL:n ja vasemmistoliiton kansanedustajana Helsingin vaalipiiristä vuosina 1987–1996. Tätä ennen, Yleisradion toimittajana ollessaan, hänet palkittiin kahdesti tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Euroopan parlamentissa hän istui vuosina 1996–2009. Seppänen oli ehdolla takaisin eduskuntaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa mutta ei tullut valituksi.
Ura > Varhaiset vuodet

Seppänen valmistui ekonomiksi Helsingin Kauppakorkeakoulusta vuonna 1969 ja kaksi vuotta myöhemmin kauppatieteen kandidaatiksi. Hän osallistui aktiivisesti opiskelijapolitiikkaan ja kuului ylioppilaskuntansa edustajistoon sekä hallitukseen. Seppänen oli ensimmäinen julkisesti vasemmistolainen poliitikko kyseisissä elimissä. Hän on kertonut vasemmistolaistuneensa, koska kauppakorkean opettama taloustiede oli epäoikeudenmukaista ja -sosiaalista. Ennen kansanedustajuuttaan Seppänen työskenteli 1970-luvun alussa Radio- ja televisiotoimittajien liiton asiamiehenä ja vuodesta 1973 alkaen Yleisradion taloustoimittajana. Yleisradion toimittajana ollessaan hänet palkittiin kahdesti tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla: vuonna 1972 radion taloustoimittajan työstään yhdessä Jukka Ikosen ja Reijo Rajamäen kanssa sekä vuonna 1975 kirjastaan Oy Suomi – Finland Ab.
Seppänen aloitti politikoinnin demarinuorissa. Vuonna 1974 hän liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen. Ennen vasemmistoliiton muodostamista Seppänen kuului kommunistien enemmistöryhmään. Vuonna 1989 Seppänen vastusti SKP:n sulauttamista uuteen vasemmistoliittoon. Hän kritisoi myös hankkeen epädemokraattista valmistelua. Seppänen toimi Vasemmistoliiton puoluehallituksessa 1990–1995 ja 1998–2001. Jälkimmäisellä kaudella hän oli myös vasemmistoliiton 2. varapuheenjohtaja. Vuonna 2001 Seppänen hävisi paikkansa Minna Sirnölle.
Ura > 1970- ja 1980-luku

1970-luvulla Seppänen tuli tunnetuksi sukuomistukseen (20 perhettä) sekä suomalaisten liikepankkien teollisuusryhmiin kriittisesti suhtautuvana taloustoimittajana, joka osallistui osakkaana yhtiökokouksiin hankkien tietoja yritysten omistussuhteista, mistä aiheesta hän teki runsaasti radio-ohjelmia, kuten Käyrä korkealla,  sekä kirjoitti kirjoja.
1980-luvulla Seppäsen kritiikki sai yleispoliittisempaa luonnetta, mikä johti yhteistyöhön Yleisradion toimittaja Hannu Taanilan kanssa. Tasapuolisesti Seppänen kritisoi myös työväenliikkeen omistamista kirjoittaen E-liikkeeseen, rakennuskunta Hakaan ja SKP:n säätiöiden yritystoimintaan liittyvän kriittisen kirjan punapääoman tuhosta. Tuloksena yhteistyöstä Taanilan kanssa on ajatus politiikan rapautumisesta, poliittisesta entropiasta.
Syksyllä 1988 Seppänen vieraili Neuvostoliitossa. Moskovassa pidetty puhe aiheutti suuren kohun Seppäsen sanottua asioita, joita muut eivät uskaltaneet lausua ääneen. Puheessaan Seppänen mm. esitti retorisen kysymyksen oliko viisasta valita Mihail Gorbatšov sekä pääsihteeriksi että presidentiksi ja siten keskittää valta. Itänaapurin maataloustilastot Seppänen kyseenalaisti kysymällä, punnittiinko vilja kuivana vai märkänä. Ruplaa Seppänen nimitteli paperirahaksi. Viittaukset liikemiesten hotelleissa päivystäviin ilotyttöihin toivat punan isäntien poskille.
Profiili

Seppänen tunnetaan puolueen sisällä vasenta ja euroskeptistä suomalais-kansallista laitaa edustavan siiven keulahahmona Esko-Juhani Tennilän ohella ja europarlamentissa EU:n perustuslakia vastustavan ryhmän toimijana.
Hän on korostanut vasemmistoliitossa perinteiseen SKDL:n ja SKP:n enemmistön tapaan kansallista vasemmistolaisuutta, perinteistä kansallista sosiaalidemokratiaa välttäen eurososiaalidemokraattista suuntausta,lähde? mistä on aiheutunut keskustelua vasemmistoliiton SAK- ja SDP-hakuisen ammattiyhdistyssiiven, mm. SAK:n apulaisjohtaja Matti Viialaisen sekä puoluejohdon, muun muassa Suvi-Anne Siimeksen kanssa sekä vasemmistoliiton pää-äänenkannattajan, Kansan Uutisten entisen päätoimittajan, Yrjö Raution kanssa joka taas vertasi Seppästä, eräässä KU:n Viikkolehden kirjoituksessa, Itävallan vapauspuolueen EU-vastaiseen oikeistopopulistijohtajaan Jörg Haideriin .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | “Agitaattorina ja sumuttajana Seppänen on Suomessa lähes omaa luokkaansa" | ” |
– Claes Andersson, Vasemmistoliiton ensimmäinen puheenjohtaja 
Hän on mukana kampanjassa, jonka tarkoituksena on saattaa EU:n perustuslaki Suomessa kansanäänestykseen. Niin ikään Seppänen tunnetaan mahdollisen Nato-jäsenyyden ja EU:n sotilaallisen varustautumisen ankarana kriitikkona. Seppänen on myös kritisoinut EMU:a. Ennen europarlamenttia Seppänen toimi useamman vaalikauden kansanedustajana sekä Suomen Pankin pankkivaltuutettuna 1991–1996. Hän oli vasemmistoliiton suosituin ehdokas kolmissa europarlamenttivaaleissa. Vuoden 1996 vaaleissa hän sai yli 152 000 ääntä eli noin kaksi kolmasosaa puolueen koko äänimäärästä.
Ulkopoliittiset mielipiteet

Ulkopoliittisesti Seppänen on itsemääräämisoikeutta kannattavana kansallinen, sisäpoliittisesti valtionyhtiöitä Esko-Juhani Tennilän tapaan elinkeinopolitiikan tukina kannattava vasemmistolainen ja europoliittisesti edellisistä johtuen skeptinen. 2002 Seppänen vastusti Suomen osallistumista Irakin sotaanlähde? tai sen miehitykseen sekä kritisoi pääministeri Paavo Lipposta. Tätä ennen hän oli vastustanut vasemmistoliiton ja vihreiden päätöksiä suostua taisteluhelikoptereiden hankkimiseen, minkä puolueet olivat nähneet keinona olla jatkossa hallitusyhteistyössä SDP:n kanssa.
Europarlamentissa Seppänen vastusti englantilaisen tutkimuksen mukaan johdonmukaisimmin kaikista suomalaiseurokansanedustajista ohjelmistopatentteja.lähde? Hän osallistui lisäksi onnistuneeseen aloitteeseen erottaa Jacques Santerin komissio.
Yksityiselämä

Esko Seppäsen puoliso on toimittaja Kirsti Tulonen-Seppänen. Vuonna 1972 avioituneella parilla on kaksi lasta. Heistä Iiro Seppänen on menestynyt kansainvälisesti taikurina. Kaapo Seppänen kuoli 37-vuotiaana toukokuussa 2010 sappitiesyöpään.
Esko Seppäsellä on diagnosoitu Parkinsonin tauti 2006 ja hänellä otsassa ollut tyvisolusyöpä leikattiin pois lokakuussa 2016.
Teokset

Oy Suomi Ab.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1974.  ISBN 951-615-075-6
Iso paha raha.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1975.  ISBN 951-615-106-X
Raha liikkuu ja käy pyydykseen.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1977.  ISBN 951-615-148-5
Uusi Suomi.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1977.  ISBN 951-615-161-2
Mitä onkaan pankkiryöstö pankin perustamiseen verrattuna? Luentoja taloudellisesta vallasta.  Helsinki:  E. Seppänen, 1978.
Taloudellisen vallan uusjako.  Jyväskylä:  Jyväskylän talvi, 1979.  ISBN 951-9496-47-5
Sosialistinen talousjärjestys.  Jyväskylä:  Gummerrus, 1981.  ISBN 951-20-2114-5
Maailman valuuttajärjestys – ja epäjärjestys.  Jyväskylä:  Gummerus, 1982.  ISBN 978-951-20-2321-9
Seppänen, Esko & Taanila, Hannu: Ken on maassa rikkahin.  Jyväskylä:  Gummerus, 1983.  ISBN 978-951-20-2499-5
Honkasalo, Antero & Seppänen, Esko: Eläköön elämä. Ihminen, entropia ja kehitys.  Jyväskylä:  Gummerus, 1984.  ISBN 978-951-20-2618-0
Suomi, itä ja villi länsi eli Mitä Tallinnassa tulisi tietää Suomesta.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1987.  ISBN 951-20-2953-7
Indokiina 1990.  Helsinki:  Suomi-Vietnam-seura, 1989.  ISBN 952-90123-6-5
Oi maamme Suomi. Ollos huoleton, poikas valveill on.  Helsinki:  WSOY, 1990.  ISBN 978-951-0-16748-9
Pankkikirja.  Helsinki:  E. Seppänen, 1993.  ISBN 952-90-4863-7
Seppänen, Esko & Karkama, Pentti & Taanila, Hannu: EU vai ei?  Helsinki:  E. Seppänen, 1994.  ISBN 952-90-5309-6
Punapääoman romahdus.  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 978-951-0-20814-4
EMU – lintu vai kala?  Helsinki:  E. Seppänen, 1996.  ISBN 952-90-7342-9
Hei, meitä emutetaan!.  Vaasa:  United Books, 1997.  ISBN 951-645-012-1
Meppielämää. Europarlamenttipäiväkirja.  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-0-22427-8
Brysselin bussi vie NATO:on.  Helsinki:  E. Seppänen, 1998.  ISBN 952-91-0572-X
Näkymätön vihollinen.  Helsinki:  E. Seppänen, 1999.  ISBN 952-91-1626-8
Liittovaltio. Nyt?  Helsinki:  E. Seppänen, 2001.  ISBN 952-91-3071-6
Perustuslaki. Nyt?  Helsinki:  E. Seppänen, 2002.  ISBN 952-91-5185-3
Perustuslakikysymys.  Helsinki:  Esko Seppänen, 2004.  ISBN 952-99288-0-7
Hullun rahan tauti. Kapitalismin musta syksy.  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-4914-7
Oma pääoma.  Helsinki:  Into, 2011.  ISBN 978-952-264-033-8
Viinanen, Iiro & Seppänen, Esko: Vasen oikea, oikea vasen. Keskustelukirjeitä.  Helsinki:  Minerva, 2012.  ISBN 978-952-492-588-4
Suomen rikkaat, kuka kukin on.  Helsinki:  Minerva, 2014.  ISBN 978-952-31-2054-9
Mistä Suomi vaikenee.  Helsinki:  Into, 2016.  ISBN 978-952-264-529-6
Rauhan ja rahan geopolitiikka: Onko maallamme valttia vaurastua?  Helsinki:  Into, 2018.  ISBN 978-952-264-881-5
Lisäksi Seppäsen kolumneja on julkaistu Voima-lehdessä otsikolla Liittovaltio. Nyt? ja Hymy-lehdessä otsikolla KotiBryssä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
.aspx Esko Seppänen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Esko Seppäsen kotisivut
Esko Seppänen Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Suomen europarlamentaarikot
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1996–1999) |
| --- | --- |
ELDR:  Anttila (1996–1999)  Pohjamo (1999)  Ryynänen  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Donner  Myller  Paasilinna  Paasio 
EPP:  Ilaskivi  Laurila (1999)  Matikainen-Kallström  Otila  Piha (1996–1999) 
EUL/NGL:  Ilivitzky (1999)  Seppänen  Ojala (1996–1999) 
G-EFA:  Hautala 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1999–2004) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Kauppi  Korhola  Matikainen-Kallström  Suominen  Vatanen 
ELDR:  Pesälä  Pohjamo  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Aaltonen (2003–2004)  Hautala (1999–2004)  Wuori 
EUL/NGL:  Seppänen 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2004–2009) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Itälä  Kauppi (2004–2008)  Korhola  Siitonen (2009)  Stubb (2004–2008)  Pietikäinen (2008–2009) 
ALDE:  Jäätteenmäki  Lax  Pohjamo (2007–2009)  Takkula  Virrankoski  Väyrynen (2004–2007) 
PES:  Lehtinen  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Hassi 
EUL/NGL:  Seppänen 
Kansandemokraattien kansanedustajat
| n k Kansandemokraattien kansanedustajat 1987–1990 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (16):  Aho  Andersson  Apukka  Astala  Helle  Jokinen  Kemppainen  Laaksonen  Lahtinen  Leppänen  Männistö  Seppänen  Säilynoja  Uitto  Wahlström  Vähäkangas 
Vasemmistoliiton kansanedustajat
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 1990–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Aho  Andersson  Apukka  Astala  Helle  Jokinen  Kemppainen  Laaksonen  Laine  Lahtinen  Leppänen  Löyttyjärvi  Männistö  Seppänen  Stenius-Kaukonen  Säilynoja  Tennilä  Uitto  Wahlström  Vähäkangas 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (19):  Aho  Andersson  Apukka  Astala  Helle  Korhonen  Laakso  Laaksonen  Laine  Leppänen  Ojala  Polvi  Polvinen  Rimmi  Seppänen  Stenius-Kaukonen  Tennilä  Wahlström  Vähäkangas 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Andersson  Apukka (1995–1998)  Helle  Huotari  Huttu-Juntunen  Huutola (1998–1999)  Immonen  Korhonen  Laakso  Laine (1996–1999)  Laaksonen  Lapintie  Leppänen  Ojala (1995)  Polvi  Puhjo  Rimmi  Saarnio (1996–1999)  Seppänen (1995)  Tiusanen  Uotila  Wahlström  Vokkolainen 
Vasemmistoryhmä (2):  Kuoppa  Tennilä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  MEP-hakemisto  Eduskunta  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Merikukka Forsius

| Merikukka Forsius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. elokuuta 1972 (ikä 52) Helsinki
Poliitikko
Puolue:  kokoomus
Entiset puolueet:  Vihreä liitto
Asema:  kunnanvaltuutettu
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vihti
Merikukka Forsius (s. 12. elokuuta 1972 Helsinki) on suomalainen vihreiden ja kokoomuksen kansanedustajana toiminut poliitikko. Forsius oli Vihreän liiton kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2008 mutta loikkasi kokoomuksen eduskuntaryhmään 14. helmikuuta 2008. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Forsius asettui ehdolle kokoomuksen ehdokkaana mutta ei tullut valituksi. Vaalien jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta.
Poliittinen toiminta

Ennen kansanedustajuuttaan Forsius osallistui Vihdin kunnallispolitiikkaan nuorisolautakunnan, ympäristölautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä. Eduskunnassa hän kuului viiteen eri valiokuntaan, huhtikuusta 2007 alkaen vain sivistysvaliokuntaan.
Eduskuntavaaleissa 2007 Kehittyvien maakuntien Suomi rahoitti Forsiuksen kampanjaa 5 000 eurolla.
Merikukka Forsius vastusti ainoana kokoomuksen kansanedustajista ydinvoiman lisärakentamista vuonna 2010, kun eduskunta teki periaatepäätöksen kolmen lisäreaktorin osalta. Helmikuussa 2010 hänet erotettiin määräaikaisesti kokoomuksen ryhmästä Vihdin kunnanvaltuustossa, kun hän äänesti toistuvasti paikallisten koulujen säästöpäätöksiä vastaan.
Joulukuussa 2011 Vihdin Uutiset -lehti kertoi Forsiuksen pyytäneen eroa Vihdin kunnanvaltuuston jäsenyydestä ja muista kunnallisista luottamustoimista henkilökohtaisten syiden vuoksi.
Tausta

Forsius asuu Vihdin Nummelassa. Forsius pelasi nuorena tennistä voittaen muun muassa kaksi yleisen luokan suomenmestaruutta. Hän joutui lopettamaan tennisuransa loukkaantumisten vuoksi. Ennen kansanedustajaksi valintaansa hän toimi luomuviljelijänä Vihdissä silloisen miehensä Erkki Hakkaraisen luomutilalla. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri (1998) ja luokanopettaja.
Merikukka Forsiuksen vanhemmat ovat ekonomi, tilintarkastaja Raimo Eiler Forsius (s. 1931) ja tämän 2. puoliso merkonomi Mervi Marjatta Matilainen (s. 1947). Hän kuuluu suomalaiseen, Vihdistä lähtöisin olevaan Forsiuksen sukuun. Myös hänen isänsä äidin puoleisia sukulaisia on ollut mukana politiikassa: Merikukka Forsiuksen isän äiti oli kokoomuksen kansanedustaja Saara Forsius, ja myös isän äidin isä Artturi Hiidenheimo ja tämän toinen puoliso Elli Hiidenheimo olivat kokoomuksen kansanedustajia. Kansanedustajia kokoomuspuolueen edeltäjän Suomalaisen puolueen riveissä olivat myös isän äidin setä Pentti Hiidenheimo ja isän äidin äidin isä Kaarle Ojanen, joka toimi myös valtiopäivämiehenä, kuten myös isän äidin isän äidin isä Axel Gabriel Tolpo..