stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mateo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Mateo Míguez Adán
Syntymäaika: 11. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Redondela, Espanja
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: PK-35 Vantaa
Pelinumero: 8
Junioriseurat
0000–2006: Celta Vigo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2011 | Celta Vigo B | 114 | (20) |
| 2010–2011 | Celta Vigo | 3 | (0) |
| 2011–2013 | Ponferradina | 21 | (5) |
| 2013 | Guadalajara | 17 | (1) |
| 2014–2015 | Coruxo | 37 | (7) |
| 2015– | PK-35 Vantaa | 23 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 215 | (40) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. huhtikuuta 2016.
Mateo Míguez Adán (usein vain Mateo, s. 11. toukokuuta 1987 Redondela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Mateo on Celta Vigon kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2006–2011 114 ottelua, tehden 20 maalia. Seuran edustusjoukkueessa Segunda Divisiónissa Mateo pelasi vuosina 2010–2011 kolme ottelua. Vuosina 2011–2013 Mateo edusti SD Ponferradinaa, joka pelasi Segunda División ja Segunda División B:ssä. Otteluita kertyi 21 ja maaleja viisi. Vuonna 2013 hän pelasi myös Segunda División B:n CD Guadalajarassa. Kauden 2014–2015 Mateo edusti saman sarjan Coruxo FC:tä tehden 37 ottelussa seitsemän maalia.
Toukokuussa 2015 Mateo siirtyi Ykkösen PK-35 Vantaaseen. Hän pelasi kauden aikana 22 ottelua ja teki seitsemän maalia, kun PK-35 nousi liigakarsintojen kautta Veikkausliigaan. Mateo teki pääsarjadebyyttinsä huhtikuussa 2016 HIFK:ta vastaan.
Claudio Ramiadamanana

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. elokuuta 1988
Syntymäpaikka: Antananarivo, Madagaskar
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 168 cm
Seura
Seura: US Orléans
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2007 | Académie Ny Antsika |  |  |
| 2008 | Muangthong United FC | 16 | (11) |
| 2008-2010 | SO Romorantinais | 37 | (12) |
| 2010- | US Orléans | 5 | (0) |
Maajoukkue
| 2007- |  Madagaskar | 12 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16.4.2011 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16.4.2011 .
Claudio Ramiadamanana (s. 22. elokuuta 1988 Antananarivo) on madagaskarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Ranskan Championnat Nationalissa pelaavaa US Orléansia.
Ramiadamanana aloitti uransa Madagaskarin pääsarjassa pelanneessa Académie Ny Antsikassa. Hän siirtyi vuonna 2008 thaimaalaiseen Muangthong Unitediin, jossa hän pelasi vuoden ja oli nostamassa seuran maan pääsarjaan ennen lähtöään Ranskaan. Ramiadamanana pelasi SO Romorantinaisissa, mutta on ollut nykyisessä seurassaan vuodesta 2010 lähtien.
Ramiadamanana on pelannut Madagaskarin maajoukkueessa 12 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän on osallistunut muun muassa vuoden 2010 MM-kisojen karsintaan, joissa hän pelasi yhden ottelun Botswanaa vastaan.
Chantal Beaugeant

Chantal Beaugeant (s. 16. helmikuuta 1961 Saint-Étienne, Loire, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat seitsenottelu ja 400 metrin aitajuoksu.
Beaugeant sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 seitsenottelussa kahdeksanneksi tuloksella 6 221 pistettä. Los Angelesin olympialaisissa 1984, Rooman MM-kilpailuissa 1987 ja Soulin olympialaisissa 1988 hän keskeytti ottelunsa. Soulin olympialaisissa hän osallistui myös 400 metrin aitajuoksuun ja karsiutui välierissä ajalla 56,94 s; alkuerissä hän juoksi ajan 56,03 s.
Beaugeant voitti Ranskan mestaruuden seitsenottelussa vuosina 1984, 1985 ja 1988 sekä 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1986. Hän paransi Ranskan ennätystä seitsenottelussa kuudesti. Vuonna 1984 hän otteli ennätyspisteet 6 006 ja 6 089 sekä seuraavana vuonna 6 153 ja 6 305. Vuonna 1986 hän menetti ennätyksen Nadine Debois'lle mutta paransi vuonna 1987 ennätykseksi 6 410 pistettä ja vielä kesäkuussa 1988 Götzisissä 6 702 pistettä. Viimeksi mainittu säilyi Ranskan ennätyksenä vuoteen 1999, jolloin Eunice Barber ylitti sen 159 pisteellä.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 metrin juoksu: 23,94 (1989)
800 metrin juoksu: 2.05,44 (1988)
100 metrin aitajuoksu: 13,10 (1988)
400 metrin aitajuoksu: 55,76 (1988)
Korkeushyppy: 184 (1988)
Pituushyppy: 645 (1988)
Kuulantyöntö: 15,01 (1989)
Keihäänheitto: 50,96 (1988)
Viisiottelu: 3 944
Seitsenottelu: 6 702 (1988)
Salem Saeed

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Salem Abdullah Awadh Saeed
Syntymäaika: 1. tammikuuta 1984
Syntymäpaikka: {{{syntymäpaikka}}}, Jemen
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Al-Hilal Al-Sahili
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002-2006 | Hassan Abyan |  |  |
| 2006-2009 | Al-Nasr |  |  |
| 2009- | Al-Hilal Al-Sahili |  |  |
Maajoukkue
| 2009- |  Jemen | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22.4.2011 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22.4.2011 .
Salem Abdullah Awadh Saeed (s. 1. tammikuuta 1984) on jemeniläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa seuratasolla Al-Hilal Al-Sahilia. Saeed on pelannut maajoukkueessa yhdeksän ottelua, joista neljä vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa.
Paulette Veste

Paulette Veste (s. 24. helmikuuta 1928 Lespesses, Pas-de-Calais, Ranska) on ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat kuulantyöntö ja kiekonheitto.
Veste sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa kuulantyönnössä neljänneksi tuloksella 12,985 m ja kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 36,84 m. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi tuloksella 37,86 m ja kuulantyönnössä kymmenenneksi tuloksella 12,19 m. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi tuloksella 12,96 m ja kiekonheitossa 16:nneksi tuloksella 37,64 m.
Veste voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1948, 1951 ja 1952 sekä kuulantyönnössä vuosina 1949, 1952 ja 1953. Hän teki kiekonheitossa Ranskan ennätykset 38,83 m ja 40,95 m vuonna 1948 ja oli kaikkien aikojen toinen ranskalainen 40 metriä ylittänyt kiekonheittäjänainen. Hän on pituudeltaan 172-senttinen.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kuulantyöntö: 13,26 (1952)
Kiekonheitto: 42,28 (1951)
Ignace Heinrich

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ignace Heinrich vuonna 1940. |  Ignace Heinrich vuonna 1940. |  Ignace Heinrich vuonna 1940. |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | kymmenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | kymmenottelu |  |
Ignace Heinrich (31. heinäkuuta 1925 Ebersheim – 9. tammikuuta 2003) oli ranskalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti.
Heinrich saavutti kymmenottelun olympiahopeaa Lontoon 1948 olympialaisissa tuloksella 6974 pistettä. Hän hävisi Yhdysvaltain Bob Mathiasille 165 pistettä. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Heinrich voitti kultaa pistemäärällä 7364. Hänen tuloksensa EM-ottelun osalajeissa olivat: 100 metrin juoksussa 11,3, pituushypyssä 684, kuulantyönnössä 13,14, korkeushypyssä 180, 400 metrin juoksussa 52,2, 110 metrin aitajuoksussa 15,3, kiekonheitossa 41,44, seiväshypyssä 380, keihäänheitossa 53,31 ja 1 500 metrin juoksussa 4.50,6. Helsingin 1952 olympialaisissa Heinrich jätti ottelunsa kesken.
192-senttinen ja 96-kiloinen Heinrich voitti Ranskan mestaruuden kymmenottelussa vuosina 1947, 1948, 1949 ja 1952 sekä lisäksi pituushypyssä vuonna 1949, seiväshypyssä vuonna 1952 ja 110 metrin aitajuoksussa vuonna 1952.
Mamadou Diouf

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mamadou Doudou Diouf
Syntymäaika: 15. syyskuuta 1990
Syntymäpaikka: Dakar, Senegal
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 cm
Junioriseurat
2010–2013:  Connecticut Huskies
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014 |  Vancouver Whitecaps | 0 | (0) |
| 2014 | →  Charleston Battery | 17 | (3) |
| 2015 |  Ilves | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. elokuuta 2015.
Mamadou Doudou Diouf (s. 15. syyskuuta 1990 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, joka on pelannut Yhdysvalloissa ja edusti kaudella 2015 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan Diouf on hyökkääjä.
Ura

Diouf edusti Connecticutin yliopiston Huskies-joukkuetta vuosina 2010-2013 tehden 74 ottelussa 36 maalia. Vuonna 2014 hänet varattiin MLS:ään numerolla 30 Vancouver Whitecapsin toimesta, mutta hän ei pelannut otteluakaan Yhdysvaltain pääsarjassa. Vuonna 2014 Diouf oli lainalla United Soccer Leaguen Charleston Batteryssä, missä maaleja tuli 17 ottelussa kolme kappaletta.
Elokuussa 2015 Diouf siirtyi loppukauden kestävällä sopimuksella Suomen Veikkausliigan Tampereen Ilvekseen. Sopimuksessa oli myös optio kaudesta 2016.
Badreddine Bushara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Badreddine Bushara
Syntymäaika: 4. tammikuuta 2004 (ikä 21)
Syntymäpaikka: , Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 173 cm
Lempinimi: Badu
Seura
Seura: KPV
Pelinumero: 21
Junioriseurat
: TPV
: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020-2023 | Ilves 2 | 46 | (13) |
| 2022-2023 | Ilves | 17 | (0) |
| 2023 | → JäPS (laina) | 3 | (0) |
| 2024- | KPV | 22 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 123 | (1) |
Maajoukkue
| 2019 | Suomi U15 | 3 | (1) |
| 2019 | Suomi U16 | 4 | (0) |
| 2021 | Suomi U18 | 5 | (3) |
| 2022 | Suomi U19 | 6 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21.2.2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21.2.2025.
Badreddine Bushara (s. 4. tammikuuta 2004 ) on suomalais-sudanilainen jalkapalloilija, joka edustaa  Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja. Pelipaikaltaan Bushara on hyökkääjä.
Seurajoukkueet > Ilves

Bushara pelasi ensimmäisen ammattiottelunsa Ilveksen reservijoukkueessa Ilves 2:ssa Kakkosessa kaudella 2020.
Bushara teki debyyttinsä Ilveksen edustusjoukkueessa Liigacupin ottelussa FC Hakaa vastaan 12.2.2022. Bushara pelasi ensimmäisen Veikkausliiga ottelunsa kaksi kuukautta myöhemmin uusintaottelussa Valkeakoskelaisseuraa vastaan. Bushara allekirjoitti kahden vuoden jatkosopimuksen Ilveksen kanssa 2022 kauden loppupuolella.
Bushara siirtyi 18.7.2023 lainalle Järvenpään Palloseuraan loppukaudeksi 2023 ja pelasi siellä kolme ottelua.
Bushara oli testillä vuoden 2024 alussa Mikkelin Palloilijoissa 3.2 pelatussa Ykkösliigacupin pelissä PK-35 vastaan, sekä 9.2 JK Tallinna Kalevissa Turun Palloseuraa vastaan pelatussa pelissä.
Seurajoukkueet > Kokkolan Pallo-Veikot

Bushara liittyi Kokkolan Pallo-Veikkoihin kaudeksi 2024.
Maajoukkue

Bushara on edustanut Suomen maajoukkuetta neljässä eri ikäluokassa. Bushara edusti Suomea ensimmäisen kerran  toukokuussa Suomen U15 joukkueessa pelaten kolme ottelua ja tehden yhden maalin. Burhara on valittu useamman kerran oman ikäluokkansa maajoukkue leireille ja viimeisimpänä Minihuuhkaajiin 2022 EM-kisojen karsintoihin.
Saavutukset > Seurat

Ilves
A-Poikien SM (1): 2020
Suomen Cup (1): 2023
Rony Huhtala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. kesäkuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Heinävesi, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: AC Oulu
Junioriseurat
-2014: Heinäveden Pallo
2014-2015: JIPPO
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015 | JIPPO | 21 | (5) |
| 2016-2017 | Honka | 20 | (11) |
| 2018 | Klubi 04 | 9 | (0) |
| 2019 | MyPa | 23 | (8) |
| 2020-2022 | Gnistan | 59 | (14) |
| 2023 | AC Oulu | 15 | (0) |
Maajoukkue
| 2014 | Suomi U16 | 2 | (0) |
| 2015-2016 | Suomi U18 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. lokakuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. lokakuuta 2023 .
Rony Huhtala (s. 8. kesäkuuta 1998, Heinävesi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa AC Oulua. Pelipaikaltaan Huhtala on hyökkääjä.
Pohjois-Karjalasta lähtöisin oleva Rony Huhtala pelasi Ykköstä kuusi kautta ja 110 ottelua tehden 26 maalia Hongan, Klubi-04:n, MyPan ja Gnistanin riveissä. Kaudeksi 2023 Huhtala siirtyi veikkausliigaseura AC Oulu, jossa pelasi ensimmäisellä Veikkausliigakaudellaan 15 ottelussa.
Rony Huhtala on pelannut kuusi ottelua ikäkausimaaotteluissa vuosina 2014-2016.
Alan Pulido

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alan Pulido Izaguirre
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1991
Syntymäpaikka: Ciudad Victoria, Tamaulipas, Meksiko
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Olympiakos
Pelinumero: 17
Junioriseurat
0000–2014: UANL
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2014 | UANL | 105 | (25) |
| 2015 | Levadiakos | 6 | (1) |
| 2015– | Olympiakos | 8 | (5) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Meksiko U20 | 10 | (3) |
| 2011–2012 | Meksiko U23 | 12 | (11) |
| 2014– | Meksiko | 6 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. toukokuuta 2016.
Alan Pulido Izaguirre (s. 8. maaliskuuta 1991 Ciudad Victoria) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosia. Vasenjalkainen Pulido on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Pulido on Tigres UANL:in kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Liga MX:ssä kaudella 2009–2010. Vuonna 2011 hän voitti Liga MX:n Aperturan ja vuonna 2014 Copa MX:n Clausuran. Yhteensä Pulido pelasi UANL:n paidassa 105 ottelua onnistuen maalinteossa 25 kertaa. Tammikuussa 2015 Pulido siirtyi Kreikan Superliigan Levadiakosiin. Hän pelasi seuran paidassa loppukauden aikana kuusi ottelua tehden yhden maalin.
Levadiakosin pudottua sarjasta Pulido siirtyi saman sarjan Olympiakosiin. Hän pelasi seuran paidassa kaudella 2015–2016 kahdeksan ottelua onnistuen maalinteossa viisi kertaa. Pulido debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa. Kauden päätteeksi hän juhli Superliigan mestaruutta.
Maajoukkueura

Pulido on edustanut Meksikoa nuorten maajoukkuetasolla. Vuonna 2011 hän oli mukana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joista Meksiko saavutti pronssia. Pulido pelasi turnauksessa viidessä ottelussa.
Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Pulido teki debyyttinsä tammikuussa 2014 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän teki tuossa ottelussa hattutempun. Pulido kuului Meksikon joukkueeseen myös saman vuoden MM-kilpailuissa, joissa hän ei ollut kentällä yhdessäkään ottelussa.
Kidnappaus

Pulido kidnapattiin toukokuussa 2016, kun hän oli autossa tyttöystävänsä kanssa. Tyttöystävä vapautettiin lähes saman tien, mutta Pulido vapautettiin vasta seuraavana päivänä Meksikon turvallisuusjoukkojen toimesta.
Saavutukset

Seurajoukkuetasolla
Liga MX: Apertura 2011
Copa MX: Clausura 2014
Kreikan Superliiga: 2015–2016
Maajoukkuetasolla
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: pronssia (2011)
Toulon-turnaus: 2012
Orne (joki)

| Orne |
| --- | --- |
 Ornen järvimäinen laajentuma Rabodangesissa
Alkulähde:  Aunou-sur-Orne  48°36′38″N, 0°13′40″E
Laskupaikka:  Ouistreham, Englannin kanaali  49°17′27″N, 0°14′46″W
Maat:  Ranska
Pituus:  170 km
Alkulähteen korkeus:  190 m
Virtaama:  27.5 m³/s
Valuma-alue:  9855 km²
 Orne kartalla
Orne on Englannin kanaaliin laskeva joki Luoteis-Ranskassa, Ornen ja Calvadosin departementeissa. Se on Normandian toiseksi suurin joki Seinen jälkeen, ja se on 170 kilometriä pitkä. Se saa alkunsa ”Normandian Sveitsiksi” kutsutulta alueelta, kulkee Caenin kaupungin halki, on alajuoksullaan kanavoitu ja laskee Kanaaliin ekologisesti rikkaan estuaarin kautta.
Ornen departementti on saanut nimensä Orne-joen mukaan.
Maantiede > Joen kulku

Orne on 170 kilometrin pituinen,
Ornen lähteet ovat Aunou-sur-Ornen tienoilla, noin 190 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen lähteeseen johtaa kaksi ajoittain kuivillaan olevaa ojaa, joista toinen alkaa naapurikunnan, Trémontin puolelta. Aluksi Orne virtaa luoteeseen tasangolla melko suoraan Argentaniniin saakka, mutta Argentanin ja Putanges-Pont-Écrepinin välisellä osuudella se on hyvin mutkitteleva, ja se on uurtanut syvän rotkomaisen uoman alueen Athis-de-l'Ornen graniittiseen sekä Normandian Sveitsin liuskeiseen ja hiekkakiviseen kallioperään. Putangesin ja Grimbosqin metsän välillä on Ornen "sankarillinen aukko" korkeiden ja luonnontilaisten mäkien kuten Mont d’Ancren ja Mont Cerisyn välillä, ja se kulkee edelleen syvässä uomassa korkeiden rantakallioiden kuten Rochers des Parcsin, Rochers de la Houlle ja Pain de Sucren välitse lähelle Clécytä. Jokilaaksossa on useita myllyjä ja kahlauspaikkoja.
Juuri Putangesin alapuolelle, missä Orne saapuu rotkomaisiin laaksoihin, rakennettiin vuonna 1960 Rabondangesin pato virtaaman säännöstelemiseksi ja sähkön tuottamiseksi. Voimalan teho on 6500 kilowattia, ja padon taakse on muodostunut 7 kilometriä pitkä tekojärvi.
Caenissa, Vaucellesin yläpuolella Ornesta erkanee Noë -niminen sivuhaara, joka virtaa kohti Montaigua ja kulkee Prairien poikki. Se laskee lopulta Odon-jokeen, joka taas laskee Ornen päähaaraan Montalivet’n laidalla. Vuonna 1845 Odonin alajuoksu kanavoitiin, jolloin samalla rakennettiin Saint-Pierren allas. Myöhemmin Odon on putkitettu Cité Grussen ja Place Courtonnen väliseltä osuudeltaan.
Caenin ja estuaarin välillä Ornen vierellä kulkee noin 15 kilometrin pituinen kanava, jota pitkin laivat voivat kulkea korkean veden aikana. Caen-Ouistrehamin satama muodostuu lähellä Caenin keskustaa olevista satama-altaista, ja sitä hallinnoi Ports Normand Associés (PNA). Kanaalin poikki kulkeva liikenne on keskitetty Ouistrehamin ulkosatamaan, kun taas muuta liikennettä varten kanavan varrella on useita terminaaleja.
Maantiede > Departementit ja tärkeimmät kaupungit

Orne kulkee kahden departementin ja 61 kunnan alueella. Sen varrella olevista kunnista huomattavimpia ovat:
Ornen departementissa:
Sées
Argentan
Écouché
Putanges-Pont-Écrepin
Calvadosin departementissa:
Pont-d'Ouilly
Clécy
Saint-Rémy
Thury-Harcourt
Caen
Ouistreham
Maantiede > Valuma-alue

Ornen valuma-alue jaetaan 33 hydrografiseen vyöhykkeeseen..
Maantiede > Hallinto

Ornen yläjuoksun ja sen sivujokien vesivaroja hallinnoi Argentanissa toimiva Syndicat Mixte de l'Orne et ses Affluents (SyMOA).
Sivujoet

Ornen suurimmat sivujoet ovat:
Senneviére (vasemmalta), 14 km
Baize (oikealta), 15 km
Maire (vasemmalta), 16 km
Thouanne (vasemmalta), 18 km
Baize (vasemmalta), 26 km
Udon (vasemmalta), 28 km
Don (oikealta) 30 km
Ure (oikealta) , 32 km
Noireau (vasemmalta), 43 km
Roouve (vasemmalta), 46 km
Odon (vasemmalta), 47 km.
Edellä mainitut kilometrimäärät tarkoittavat sivujoen ja Ornen yhtymäkohdan etäisyyttä Ornen lähteeltä jokea pitkin mitattuina.
Hydrologia

Ornen valuma-alue on 2932 neliökilometrin laajuinen, ja siellä vallitsee meri-ilmasto. Joen laaksossa sataa vähemmän kuin ylängöillä, joista sen sivujoet alkavat. Joen virtaama sen suulla on keskimäärin 27,5 kuutiometriä sekunnissa, suurempi kuin Normandian rannikon muiden jokien kuten Touquesin ja Viren, mutta se vaihtelee epäsäännöllisesti.
Hydrologia > Virtaama May-sur-Ornessa

Ornen virtaamaa seurataan mittausasemalla May-sur-Ornessa. Mittausaseman kautta kulkevat 2 506 neliökilometrin laajuisen valuma-alueen vedet.
Vuoden eri kuukausien keskivirtaamat ovat seuraavat:
| Ornen keskivirtaama May-sur-Ornessa eri kuukausina |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuukausi |  |  |  | m3/s |
| Tammikuu | Tammikuu |    | 54,7 | 54,7 |
| Helmikuu | Helmikuu |    | 47,1 | 47,1 |
| Maaliskuu | Maaliskuu |    | 32,4 | 32,4 |
| Huhtikuu | Huhtikuu |    | 23,9 | 23,9 |
| Toukokuu | Toukokuu |    | 14,6 | 14,6 |
| Kesäkuu | Kesäkuu |    | 10,0 | 10,0 |
| Heinäkuu | Heinäkuu |    | 7,65 | 7,65 |
| Elokuu | Elokuu |    | 6,33 | 6,33 |
| Syyskuu | Syyskuu |    | 6,14 | 6,14 |
| Lokakuu | Lokakuu |    | 13,2 | 13,2 |
| Marraskuu | Marraskuu |    | 24,3 | 24,3 |
| Joulukuu | Joulukuu |    | 41,9 | 41,9 |
Joen suurin virtaama ylittää keskimäärin:
joka toinen vuosi arvon 172,269 m3/s,
joka viides vuosi arvon 251,598 m3/s,
joka kymmenes vuosi arvon 304,126 m3/s ja
joka 50:s vuosi arvon 419,734 m3/s.
Kaikkein suurin mitattu hetkellinen virtaama oli 6. tammikuuta 2001, jolloin se oli 477 m3/s.
Keskimäärin kerran viidessä vuodessa joen virtaama vähenee alle 2,4 kuutiometriin sekunnissa.  Pienimmillään 8. lokakuuta 2002, se on ollut vain 22 litraa sekunnissa.
Ornen valuma-alueen keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 295 millimetriä, mikä vastaa 9,3 litraa neliömetriä kohti sekunnissa.
Historia > Nimen alkuperä

Nimen vanhoja kirjoitusasuja ovat olleet:
Olina, Ptolemaioksella 2. vuosisadalla
Olnus vuonna 1020 eräässä Normandian herttua Rikhard II:n antamassa asiakirjassa
Olna vuosina 1060–1070,
Olena vuonna 1077 Saint-Étienne de Caenin luostarin asiakirjoissa
Olna fluvius, Orderic Vital vuonna 1138
Ougne, Wace vuonna 1150
Ogna ja Ulna en 1197,
Olna vuonna 1216,
Ouna vuonna 1227 Ardennen luostarin asiakirjoissa
Oingne vuonna 1280
Urna vuonna 1454
Olne.
Muutamat paikannimien tutkijat ovat esittäneet nimen pohjautuvan vesistöjen nimissä esiintyvään sanavartaloon *ol-.  Tällaista sanavartaloa ei kuitenkaan ole pystytty yhdistämään mihinkään tunnettuun kieleen, eikä sen merkitystäkään ole voitu tarkentaa, joten kyseessä on pelkkä hypoteesi.
Sitä vastoin nimen vanhojen esiintymien yhdenmukaisuus ja vertailu muihin Orne-nimisiin jokiin viittaa vahvasti siihen, että Olina on ollut aikoinaan yleinen vesistöjen nimi, josta nimi Orne on kehittynyt tunnettujen äännelakien mukaisesti. Olina on yhdistetty kyynärpäätä tai äkillistä mutkaa tarkoittavaan indoeurooppalaiseen sanaan, joka esiintyy muuntuneena monissa kielissä, esimerkiksi vanhassa iirin kielessä uilen, galliassa, bretonissa ja kornissa elin, latinassa ulna, kreikassa ōlénē ja gootissa aleina. Tämän mukaan nimi viittaisi joen tekemään suureen mutkaan.
Historia > Vesistöjärjestelyt Ornen alajuoksulla

Jo 1000-luvulla Caeniin rakennettiin satama Ornen sivuhaaraan, Noë-jokeen.. 
Siitä lähtien Ornen alajuoksu, joka luonnostaan on ollut hyvin mutkikas, on ollut ihmisen toimenpiteiden kohteena, ja monia rakennustöitä on tehty Caenin saattamiseksi läheisempään yhteyteen meren kanssa. Kuten useimmissa muissakin Euroopan estuaareissa, myös Ornen alajuoksulla mudan kertyminen on vaikeuttanut vesiliikennettä varsinkin 1400-luvulta lähtien.
Vuonna 1679 Ranvillen kivenlouhimoiden ja Clopéen myllyjen välinen Ornen osuus kanavoitiin ja siirrettiin uuteen uomaan.
1700-luvun loppupuolella Ornen estuaari oli siinä määrin täyttymässä hiekasta, että Caenin satama oli vaarassa tulla käyttökelvottomaksi, mikä uhka oli vain suurella töillä torjuttavissa. Esimerkiks vuonna 1762 veden syvyys satamassa oli vain 4–5 jalkaa. Vuonna 1764 aloitettiin kanavan rakennustyöt Clopéen Caenin välillä, ja kanava valmistui vuonna 1720. Samaan aikaan seudun asukkaiden oli sitä paitsi myös puolustettava aluetta Ison-Britannian laivaston toistuvilta hyökkäyksiltä.
Orne oli kuitenkin edelleen alttiina vuorovedelle, ja laivat ajoivat usein karille. 1600- ja 1700-luvuilla tehdyt rakennustyöt osoittautuivat riittämättömiksi, ja vuonna 1798 insinööri Cachin laatikin kanavointisuunnitelman, jonka tarkoitus oli poistaa vuoroveden vaikutus Ornen alajuoksulta.. Tämä yksityiskohtainen suunnitelma edelytti joen siirtämistä uuteen uomaan, monien mutkien oikaisemista, niin että tonnimäärltään keskikokoiset alukset pääsisivät Caeniin saakka, sekä ulkosataman rakentamista Ouistrehamiin..
Caenista mereen johtavaa kanavaa ja siihen liittyviä vesistön järjestelyjä ryhdyttiin kuitenkin toteuttamaan vasta toisen keisarikunnan aikana, ja kanava vihittiin käyttään 23. elokuuta 1857. Kanava oli 14 kilometriä pitkä, ja alun perin se oli 15 metriä leveä ja 5 metriä syvä. Myöhemmin sitä on useita kertoja levennetty ja syvennetty. Samalla Orne siirtyi Ranvillen ja Sallenellesin välillä uuteen uomaan, mutta Pegasus Bridgen ja Maresqueier'n altaan välillä kanava kulkee sen alkuperäisen uoman kohdalla.
Nykyään kanavaa ei enää paljonkaan käytetä tavaraliikenteeseen, mutta Orne on yhä purjehduskelpoinen ja sitä pitkin kulkevat lähinnä matkustajalaivat.. Montalivet’n vuonna 1912 valmistunut pato on kuitenkin merkinnyt kaupallisen liikenteen lakkaamista joella..