stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Horisonttiongelma

Horisonttiongelma (engl. The Horizon Problem) on alkuräjähdysteoriassa käytettävän yleisen suhteellisuusteorian kenttäyhtälöiden tarkan ratkaisun ongelma, joka todettiin 1970-luvulla. Se osoittaa, että vaikka universumin eri alueet eivät ole "koskettaneet" toisiaan, niillä on silti sama lämpötila ja muut fysikaaliset ominaisuudet. Tämän ei yleisen suhteellisuusteorian mukaan pitäisi olla mahdollista, koska mikään informaatio ei voi kulkea valoa nopeammin. Toisin sanoen koska maailmankaikkeuden reunat ovat noin 27,4 miljardin valovuoden päässä toisistaan, mutta maailmankaikkeuden ikä on vain 13,7 miljardia vuotta vanha, ei horisonteilla teorian mukaan voi "olla tietoa" toisistaan. Amerikkalainen hiukkasfyysikko Alan Guth kuitenkin esitti ongelmalle ratkaisuksi inflaatioteorian.
Helvi Boothe

Helvi Boothe, o.s. Haahti ja 1926–1941 Haahti-Holst (16. tammikuuta 1904 Virrat – 13. helmikuuta 1988 Denver, Colorado, Yhdysvallat) oli suomalainen sairaanhoitaja ja sosiaalityön uranuurtaja.
Boothen vanhemmat olivat rovasti Hannu Haahti ja Ella Geitlin. Professori Hannu Haahti ja everstiluutnantit Usko Haahti ja Yrjö Haahti olivat hänen veljiään ja kirjailija Elli Kaarlehto oli hänen sisarensa. Helvi Boothin puoliso 1926–1940 oli muusikko, professori Harald B. Holst ja vuodesta 1941 kirjallisuustieteen professori, talousjohtaja Robert E. Boothe. Helvi Boothe valmistui sairaanhoitajaksi Suomessa 1923 ja meni apurahan turvin opiskelemaan Yhdysvaltoihin sosiaalityötä. Siellä hän suoritti Master of Social Sciences -tutkinnon Smith Collegessa 1925. Suomen palattuaan hän oli Mannerheimin Lastensuojeluliiton psykiatris-yhteiskunnallinen työntekijä 1925–1927, mutta muutti avioiduttuaan takaisin Yhdysvaltoihin.
Yhdysvalloissa Boothe oli sosiaalityöntekijä ja luennoitsija 1928–1940, sosiaali- ja psykiatrian työntekijä Illinoisissa 1940–1942 ja sitten sosiaalityöntekijä Chicagossa ja psykiatrisen sosiaalityön johtaja Kansasissa. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä mielenterveys- ja sosiaalialan järjestöissä. Suomeen Boothe vaikutti tuomalla tänne henkilökohtaisen sosiaalityön (ns. case work), lastensuojeluun jo 1920-luvulla ja Unescon asiantuntijana kirkon perhetyöhön 1950-luvulla. Edellistä jatkoi Suomessa Margit Borg-Sundman, jälkimmäistä Matti Joensuu.
Aiheesta muualla

Helvi Boothe Biografiasampo.
Helvi Halme

Helvi Helena Halme (26. helmikuuta 1923 Impilahti – 7. syyskuuta 2016 Kuopio) oli suomalainen lähetyssaarnaaja ja kirjailija.
Halmeen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Halme ja opettaja Emilia Paukku. Hän kävi Itä-Suomen seminaarin 1946. Lähetystyötä Halme teki Etiopiassa 1953 alkaen. Opettajan koulutuksen saaneena hänelle avautui aluksi tehtävä keisarillisen perheen lasten kasvattajana. Halme asui vuodesta 1988 Kuopiossa. Hän kirjoitti vuosina 1943–1977 kaikkiaan 14 kirjaa, joista monet ovat nuorten kirjoja.
Teoksia

Karjalaistytön tarina : tosikertomus. Kustannus Kuva ja sana, Helsinki 1943
Tuulimäen Raili. Kuva ja sana, Helsinki 1944, 3. painos 1945
Outi löytää tien. Kuva ja sana, Helsinki 1945
Herätys tuli : kertomus nuorten herätyksestä. Kuva ja sana, Helsinki 1946
Helinä. Kuva ja sana, Helsinki 1947
Me emme sano hyvästi : romaani. Kuva ja sana, Helsinki 1948
Souditu. Ristin voitto, Helsinki 1956
Hoviherran poika. Ristin voitto, Helsinki 1960
Tyttö vain. Ristin voitto, Helsinki 1962
Tie, jonka sain. Ristin voitto, Helsinki 1964
Sinisen Niilin maa. Ristin voitto, Helsinki 1968
Kirje nuorelle tytölle. Ristin voitto, Tikkurila 1970
Neljä äitiä. Ristin voitto, Tikkurila 1973
Tuulinen maa , valokuvat Helvi Halme. Ristin voitto, Tikkurila 1977
Hiuaz Dospanova

| Hiuaz Dospanova> Хиуаз Доспанова.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. toukokuuta 1922 Ganjuškino, Atırawin alue, Turkestanin ASNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 20. toukokuuta 2008 (86 vuotta) Almaty, Kazakstan
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Neuvostoliitto
Taistelut ja sodat:  toisen maailmansodan itärintama
Sotilasarvo:  yliluutnantti
Joukkoyksikkö:  588. yöpommittajalaivue
Hiuaz Kairovna Dospanova (kaz. Хиуаз Каировна Доспанова; 15. toukokuuta 1922 Ganjuškino, Atırawin alue, Turkestanin ASNT, Neuvostoliitto – 20. toukokuuta 2008 Almaty, Kazakstan) oli kazakstanilainen lentäjä. Hän palveli toisen maailmansodan aikana ainoana kazakstanilaisena Neuvostoliiton ilmavoimien kokonaan naisista koostuneessa 588. yöpommittajalaivueessa, joka tunnettiin lempinimellä ”Yön noidat”.
Sodan jälkeen Dospanova oli aktiivisesti mukana puoluetyössä, kunnes joutui sodassa saamiensa vammojen vuoksi jäämään varhaiseläkkeelle vuonna 1959. Hänelle myönnettiin Kazakstanin sankarin arvonimi vuonna 2004.
Varhaiset vuodet

Dospanova syntyi 15. toukokuuta 1922 Ganjuškinon kylässä Atırawin alueella Turkestanin autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa. Hän valmistui vuonna 1940 toisen asteen koulusta Uralskissa hyvin arvosanoin ja sai samalla myös lentolupakirjan. Hän pyrki Žukovskin ilmavoimien akatemiaan Moskovassa, mutta sinne hyväksyttiin vain miehiä. Niinpä hän alkoikin sen sijaan opiskella lääketiedettä.
Asepalvelus

Neuvostoliiton liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941 Dospanova haki mukaan vapaaehtoisista naisista muodostettavaan lentorykmenttiin. Hänet hyväksyttiin mukaan joukkoihin, jotka koulutettiin Saratovissa. Vuonna 1942 hänet sijoitettiin suunnistajaksi ja ampujaksi 588. yöpommittajalaivueeseen, jossa hän osallistui taisteluihin osana etelän, Pohjois-Kaukasuksen, Transkaukasian, Ukrainan ja Valko-Venäjän rintamia. Hänelle kertyi taistelulennoilla yli 300 lentotuntia.
Dospanova loukkaantui pahoin, kun hänen ja lentäjä Julia Paškovan Polikarpov Po-2 törmäsi laskuun tultaessa toiseen Po-2-koneeseen ja syöksyi maahan. Toisen koneen miehistö kuoli välittömästi, Paškova menehtyi sairaalassa ja Dospanovaakin luultiin kuolleeksi, kunnes huomattiin, ettei hänen ihonsa muuttunut lainkaan kalpeammaksi. Hänen jaloissaan oli merkkejä kuoliosta, mutta lääkäri kieltäytyi amputoimasta niitä. Hän selvisikin lopulta, mutta joutui kulkemaan jalat kipsattuina kepin avulla. Hän jatkoi silti lentämistä, vaikka muiden olikin autettava häntä nousemaan koneeseen. Myöhemmin hänet nimitettiin lentueen viestintäpäälliköksi.
Sodan jälkeen

Sodan päätyttyä Dospanova oli aktiivisesti mukana puoluetoiminnassa. Hän kävi puolueen korkeakoulua Alma-Atassa ja toimi muun muassa Kazahstanin nuorten keskuskomitean sihteerinä. Vuonna 1951 hänet valittiin Kazahstanin korkeimman neuvoston jäseneksi.
Sodassa saadut vammat alkoivat haitata Dospanovan terveyttä 1950-luvun loppupuolella. Hän joutui jäämään varhaiseläkkeelle vuonna 1959.
Dospanova kuoli 86-vuotiaana 20. toukokuuta 2008.
Tunnustukset

Dospanovalle myönnettiin palveluksestaan muun muassa Punaisen tähden kunniamerkki, toisen luokan Isänmaallisen sodan kunniamerkki ja Punaisen lipun kunniamerkki. Hän sai lisäksi vuonna 2004 Kazakstanin sankarin arvonimen.
Kazakstanilainen lentoyhtiö Air Astana nimesi vuonna 2012 yhden Embraer 190 -koneistaan Dospanovan mukaan. Hänen mukaansa on nimetty myös urheiluhalli Atırawissa. Atırawin kansainvälistä lentoasemaa on niin ikään ehdotettu nimettäväksi hänen mukaansa.
Helvi Aunio

| Helvi Aunio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Helvi Raakel Aunio, o. s. Heikkilä
Syntynyt: 21. syyskuuta 1909 Elimäki
Kuollut: 22. tammikuuta 1991 (81 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  näyttelijä ja näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Helvi Raakel Aunio, o. s. Heikkilä  (21. syyskuuta 1909 Elimäki – 22. tammikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Aunio opiskeli keskikoulun jälkeen laulua Sibelius-Akatemiassa ja näyttelijäntyötä Bertha Lindbergin Opistolassa. Hän näytteli Lohjan työväennäyttämöllä 1937–38, sitten Helsingin Työväenteatterissa vuoteen 1942 saakka. Aunio lauloi Suomalaisen Oopperan kuorossa 1942–1947 ja toimi useiden harrastajateatteriryhmien ohjaajana 1950–1960-luvuilla. Hän ohjasi kuunnelmia Yleisradioon ja lauloi operettituotannoissa.
Aunio esiintyi sivuosissa 30 suomalaisessa elokuvassa, ensimmäinen niistä oli Herrat ovat herkkäuskoisia 1939 ja viimeinen Runoilija ja muusa 1978.
Näytelmiä

Pikku Tipsun seikkailu : yksinäytöksinen satunäytelmä. Seuranäytelmiä 591. Karisto 1960
Horisonttirengas

Halo Etelänavalla. Kuvassa näkyvissä: horisonttirengas (vaakalinja),  22° halo (ympyrä) kahdella sivuauringolla (kirkkaat täplät) ja 46° ylläsivuava kaari.
Photo: Cindy McFee, NOAA, December 1980.
Horisonttirengas Etelänavalla.
Horisonttirengas on haloilmiö, jossa valkea rengas kiertää taivaankantta horisontin suuntaisesti. Se on aina samalla korkeudella kuin renkaaseen liittyvä Aurinko tai Kuu. Se on myös kauttaaltaan saman värinen. Horisonttirenkaasta nähdään yleensä vain osa, kokonaan näkyessään se on vaikuttava näky. Taitava havaitsija saattaa nähdä renkaan noin kymmenen kertaa vuodessa. Kokonaisena se näkyy erittäin harvoin, vain noin kerran vuodessa.
Heritage Plaza

Heritage Plaza Houstonissa.
Heritage Plaza on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Yhdysvaltain Texasissa. Noin 232 metriin yltävä 53-kerroksinen pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 1987. Sen suunnitteli houstonilainen arkkitehtitoimisto M. Nasr & Partners. Heritage Plaza oli viimeinen Houstonin keskustaan rakennettu suuri toimistorakennus 1980-luvulla, kun Texasia koetteli taloudelliset vaikeudet.
Aiheesta muualla

Emporis.com - Heritage Plaza
Structurae.de - Heritage Plaza
Hillesøyn kirkko

| Hillesøyn kirkko Hillesøy kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Tromssa, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1889
Suunnittelija:  D. G. Evjen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  310
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hillesøyn kirkko (norj. Hillesøy kirke) on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1889.
Kuvia

Kirkkosali
Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hillesøyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Hillevi Aalto

| Hillevi "Iris" Aalto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1953-1-2222. tammikuuta 1953 Inkoo
Kuollut: 14. kesäkuuta 2009 (56 vuotta) Helsinki
Muotisuunnittelija
Koulutus:  Mr. Dupontin taide- ja somistuskoulu, Kööpenhamina; Markkinointi-instituutti, Helsinki; Taideteollisen korkeakoulun Vaatesuunnittelulinja, Helsinki
Merkit:  Friitala, Suomen Höyhen
Palkinnot
 Vuoden muotitaiteilija 2003, Kultainen vaatepuu 2003 
Hillevi "Iris" Aalto (22. tammikuuta 1953 Inkoo – 14. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen muotitaiteilija.
Aalto opiskeli Kööpenhaminassa Mr. Dupontin taide- ja somistuskoulussa, Helsingissä Markkinointi-instituutissa sekä Taideteollisen korkeakoulun vaatesuunnittelulinjalla. Hän työskenteli vapaana suunnittelijana useille vaatetusalan yrityksille, kuten Friitalalle ja Suomen Höyhenelle. Opiskeluaikana hän suunnitteli nuorisovaatteita, sen jälkeen ulkoilu- ja vapaa-ajan vaatteita koti- ja ulkomaisille yrityksille. Studio Iris Aallon hän perusti 1993.
Hillevi Aalto toimi alan luottamustehtävissä muun muassa Ornamossa, Ornamo-säätiössä ja opetushallituksen käsi- ja taideteollisuuden toimikunnassa. Hän toimi opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa ja Vallilan ammattikoulussa. Aallolla oli oma näyttely Designmuseossa 2003.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuoden muotitaiteilija 2003
Kultainen vaatepuu 2003
Aiheesta muualla

Hillevi Aallon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Hetki muistoille

| Hetki muistoille Eino Grön |
| --- | --- | --- |

Hetki muistoille
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1974
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP
 Kesto: 39.24
 Levy-yhtiö: RCA
Eino Grönin muut julkaisut
| Eino Grön 1973 | Hetki muistoille 1974 | Meidän laulumme 1975 |
Hetki muistoille on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1974.
Kappaleet

Laulu on iloni ja työni – 3.11
Kesäyö – 1.52
Romanssi – 4.02
Lakeuden kutsu – 3.47
Synnyinsaarelleni - Laulu Reposaarelle – 3.26
Saanko ruusut sulle jättää – 3.13
Laulu onnesta – 3.22
En voi sua unhoittaa poies – 2.59
Outoveden valssi – 2.38
Minä laulan sun iltasi tähtihin – 3.26
Hansholma-valssi – 2.07
Soittoniekka (En spelman) – 2.43
Hetki muistoille – 2.28
Haukka (yhtye)

Haukka oli suomalainen rock-yhtye, joka vaikutti 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee 1980-luvun alun radiohitti, Pelle Miljoonan sanoittama ”Kukaan ei uskalla tietää”.
Yhtye perustettiin vuonna 1977 Kouvolassa, ja se voitti vuonna 1978 Rockin SM-kilpailun keskisarjan. Sitä kautta yhtye pääsi levyttämään Love Recordsille ja tutustumaan laajemmin suomalaisiin muusikkokollegoihinsa, muun muassa Se-yhtyeen Yariin, jonka kanssa tehtiin yhteistyötä. Myös Rockradiossa yhtyeeseen kiinnitettiin huomiota, ja he äänittivät sille muutamia kappaleita Jake Nymanin pyynnöstä ja Seppo Sillanpään tuottamana.
Kokoonpanot > 1977–78

Harri Louhensuo – kitara
Esa Pajunen – kitara ja laulu
Juha Virta – rummut
Seppo Jarva – basso ja laulu
Kokoonpanot > 1978–1979

Harri Louhensuo – kitara
Esa Pajunen – kitara ja laulu
Juha Virta – rummut
Seppo Jarva – basso ja laulu
Seppo Helin – kosketinsoittimet
Kokoonpanot > 1979–81

Harri Louhensuo – kitara
Esa Pajunen – kitara ja laulu
Seppo Jarva – laulu ja kosketinsoittimet
Seppo Helin – kosketinsoittimet
Juha Verona – basso
Jarmo Lundell – rummut
Tuotanto > Singlet

Suomi-äiti sairastaa/Faija lähti Ruotsiin (1978)
Kukaan ei uskalla tietää/Kotiin (1979)
Kaikki ei oo kohdallaan/Piti tulla seikkailu (1980)
Tuotanto > Kokoelmalevyillä

Eri esittäjiä, Kymijokibeats 1965–1981 (1990), kappale "Kukaan ei uskalla tietää"
Eri esittäjiä, Kymijokibeats II 1965–1991 (1991)), kappale "Kukaan ei uskalla tietää"
Eri esittäjiä Anna mulle lovee (2004), kappale "Suomi-äiti sairastaa"
Hetkiin menneisiin – suurimmat laulut

| Hetkiin menneisiin – suurimmat laulut Yölintu |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1993–2009
 Julkaistu: 4. marraskuuta 2009
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 11.
Yölinnun muut julkaisut
| Nyt ja aina 2006 | Hetkiin menneisiin – suurimmat laulut 2009 | Iso lemmen pala – Baddingin jalanjäljissä… 2011 |
Hetkiin menneisiin – suurimmat laulut on Yölinnun kolmas kokoelma-albumi, ja se on julkaistu vuonna 2009. Albumin on tuottanut Esa Nieminen.
Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 11., ja se on myynyt kultalevyyn oikeutetun määrän.
Kappaleet

Mä putoan – 3.21
Mahdunko maailmaas – 3.49
Haavoittumaton – 3.31
Sitä saa mitä tilaa – 3.53
Ilta-aurinko – 2.51
Kun sua mä kaipaan – 3.54
En ole pyhimys – 3.50
Liian suuri city – 3.45
Salattu suru – 3.30
Mennyttä miestä – 3.39
Satukirjan prinsessa – 3.24
Preussinpunaista – 3.47
Anteeksi – 3.28
Pienen pojan haaveet – 3.33
Sanaton lempi – 3.16
Sä teit sen taas – 3.06
Suuret sanat – 3.36
Eva – 3.48
Sametin pintaa – 4.04
Saanhan viimeisen tanssin – 3.39
Herra X

Herra X oli Suomen ensimmäinen radiotietokilpailu, jota Yleisradio lähetti vuosina 1941–1956. Kilpailun isä ja ideoija oli sittemmin elokuvaohjaajana tunnetuksi tullut Armand Lohikoski. Herra X:nä kilpailussa toimi Antero Manninen, jonka identiteetti tuli julki vasta toistakymmentä vuotta myöhemmin.
Heritabiliteetti

Heritabiliteetilla eli periytyvyysasteella tarkoitetaan muuntelunselvennä periytymisen astetta. Luonnossa genotyyppi eli perimä ja fenotyyppi eli ilmiasu ovat erillisiä asioita. Heritabiliteetti on suuruusaste, jolla ilmiasu riippuu geeneistä; toisin sanoen heritabiliteetin mittaaminen on tapa esittää arvio siitä, kuinka paljon jonkun piirteen esiintyminen populaatiossa tietyissä olosuhteissa johtuu yksilön biologisesta koostumuksesta ja kuinka paljon ympäristöstä. Heritabiliteettiarviot perustuvat kuitenkin aina jossakin tietynlaisessa ympäristössä tapahtuviin mittauksiin, mistä syystä ne eivät voi tavoittaa ympäristön kaikkia ja kaikkien mahdollisten ympäristöjen vaikutuksia.
Heritabiliteetti (H2) mitataan jakamalla geneettinen vaihtelu (Vg) ilmiasun vaihtelulla (Vp).
H^{2}={\frac {V_{g}}{V_{p}}}
Heritabiliteetti saa arvoja väliltä 0–1.
Heritabiliteetin selvittäminen toteutetaan kloonien, sisarusten ja puolisisarusten sekä jälkeläisten kautta testaamalla, kuinka samankaltaisia ne ovat ulkomuodoltaan suhteessa siihen, miten läheistä sukua ne ovat perimältään. Mittaaminen voidaan suorittaa myös niin sanotulla valintakokeella. Siinä kaikki yksilöt, joilla joko on tietty piirre tai joilta jokin tietty piirre puuttuu, ryhmitellään yhteen, ja saaduista jälkeläisistä mitataan piirteen tai sen puutteen jakauma.
Psykologiassa ihmisten heritabiliteettia tutkitaan kaksostutkimusten ja adoptiotutkimusten avulla.
Heritabiliteetti voidaan mitata ainoastaan muunteleville piirteille. Jos jotakin ominaisuutta on populaatiossa kaikilla tai jos sitä ei ole kenelläkään, ei sillä ole heritabiliteettiakaan. Heritabiliteettia ei myöskään voi soveltaa muihin kuin siihen ympäristöön, jossa se on mitattu.
Heritabiliteetti on myös piirrekohtainen: jos esimerkiksi korvan kokoon vaikuttavalla jollakin ominaisuudella on suuri heritabiliteetti, ei se tarkoita sitä, että saman yksilön immuunijärjestelmään vaikuttavilla geeneillä olisi sama heritabiliteetti.
Voimakkaasti kelpoisuuteen vaikuttavat geenit eli eliölle ympäristössä hyödylliset geenit pienentävät heritabiliteettia, koska luonnonvalinta pienentää vaihtelua.
Aiheesta muualla

Evoluutio luonnonvalinnan kautta (Arkistoitu – Internet Archive). Luentoaineistoa. Utu.fi.
Heritrix

Heritrixin logo
Heritrix on pääasiassa Internet Archiven kehittämä hakurobotti verkkoaineistojen keräämiseen. Kehitystyössä on mukana myös muita IIPC:n jäseniä eli pääasiassa kansalliskirjastoja. Hakurobotti on toteutettu Javalla ja sisältää laajan valikoiman asetuksia, joilla erilaisia keruutoimintoja voidaan toteuttaa. Keruurobottia on käytetty onnistuneesti useissa hyvin laajoissa verkkoaineistojen haravointiprojekteissa ja sen tekninen toteutus osaa kiertää monet yleisesti keräyksissä vastaantulevat tekniset ongelmat.
Heritrixiä käyttävät yleensä kansalliskirjastot tai muut toimijat, joiden tehtäviin kuuluu verkkoaineistojen kerääminen ja säilyttäminen jälkipolville. Heritrix:iä voidaan käyttää myös erilaisten vähemmän teknisten käyttöliittymien kautta kuten NetArchiveSuite tai Web Curator Tool.
Suomen Kansalliskirjasto kerää Suomea koskevia Internetin aineistoja kulttuuriaineistojen tallettamista ja säilyttämistä koskevan lain (28.12.2007/1433) mukaisesti. Myös muiden maiden kansalliskirjastojen toiminta perustuu samankaltaisiin lakeihin.
Heritrix on vapaata ohjelmistoa ja on julkaistu Apache License 2.0 -lisenssillä.
Aiheesta muualla

Heritrix keruurobotti
IIPC – International Internet Preservation Consortium
Internet Archive
Herra Ylppö & EX

Herra Ylppö & EX on Herra Ylpön yhtye, jonka hän perusti Joel Attilan ja Hamid Moeinin kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi "Lovi" ilmestyy 7. helmikuuta 2020, ja esikoissingle Parisängyn lakanat on jo ilmestynyt. Yhtye on Ylpön aiempien yhtyeiden tyylistä poiketen poppia.  Herra Ylppö & EX on jonkin verran keikkoja tehnyt mutta nykyään yhtyeen jäsenet vaikuttavat Herra Ylpön tulevan soolomateriaalin taustalla.
Lisäksi Herra Ylppö & EX-yhtyettä on voitu kuulla myös taustayhtyeenä Herra Ylpön Vain elämää-biiseissä.
Heinz Tovote

| Heinz Tovote> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1864
Kuollut: 4. helmikuuta 1946 (81 vuotta)
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Esikoisteos:  Im Liebesrausch
Pääteokset:  Ich
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heinz Tovote (12. huhtikuuta 1864 Hannover – 4. helmikuuta 1946 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän omistautui muutaman yliopistovuoden jälkeen kirjallisuudelle.
Tovote herätti huomiota kuudessatoista päivässä kirjoittamallaan esikoisromaanillaan Im Liebesrausch, joka eroottisuudellaan ja yhteiskuntakritiikistä piittaamattomuudellaan oli merkkinä kirjallisuuden alueen uudesta suunnasta. Pian hän kuitenkin ajautui yksiselitteiseen viihdekirjallisuuteen, jota leimaa taipumus dekadenssiin, ylellisyyteen ja pinnallisuuteen, turhamaisuuteen ja tunteellisuuteen. Suurempaa kirjallista merkitystä hänellä ei ollut, vaikkakin häntä luettiin paljon. Poikkeuksena hänen tavanomaisesta tuotannostaan on novellikokoelma Ich (1892), jossa hän kuvaa herkkyyden vaikutuksia.
Suomennetut teokset

Äiti ja poika: romaani, Otava 1923
Rakkauden pelko: säädyllisen naisen tarina: berliniläisromaani, Otava 1923
Vedonlyönti: romaani, suom. Edvard Ukkonen, Helsinki: Otava 1927. Sarja: Kirsikka-sarja, 17.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinz Tovote Wikimedia Commonsissa
The Old Grey Whistle Test

The Old Grey Whistle Test oli brittiläinen television musiikkiohjelma, jota esitettiin BBC:llä vuosina 1971–1988. Se oli Britannian TV:n ainoa säännöllinen ohjelma listojen ulkopuoliselle musiikille. Vuodesta 1983 lähtien ohjelman nimi oli lyhyempi Whistle Test. Ohjelma koostui live-esityksistä. Joskus musiikki tuli kuitenkin levyltä ja sen kanssa näytettiin mustavalkoista videokuvaa havainnollistamaan kappaletta.
Ensimmäisenä juontajana toimi Richard Williams, joka avasi ohjelman nimeä Radio Times -lehdelle:
»Ennen uuden levyn julkaisua harmaatukkaisille ovimiehille soitetaan levyn raakamiksaus. Jos he osaavat viheltää melodian yhden kuuntelukerran jälkeen, ’vanha harmaa vihellystesti’ on läpäisty ja levy julkaistaan.» 
(Richard Williams)
Williamsia seurasi Bob Harris, joka juonsi ohjelmaa läpi 1970-luvun. Hänen jälkeisiä juontajia olivat muun muassa Annie Nightingale, Mark Ellen ja Andy Kershaw.
Hidayat Khan

Hidayat Hussain Khan (s. 24. syyskuuta 1975 Dehradun) on intialainen sitaristi ja laulaja.
Khan aloitti perinteisen intialaisen laulumusiikin opiskelun isänsä Vilayat Khanin johdolla 4-vuotiaana ja siirtyi 14-vuotiaana sitaropintoihin. Hän on seitsemännen sukupolven sitaristi. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä hän piti 9-vuotiaana Lucknowissa. Khan on sittemmin esiintynyt eri puolilla maailmaa muiden muassa sellaisissa paikoissa kuin Royal Albert Hall, Kennedy Center, Carnegie Hall ja Alice Tully Hall. Esityksissään hän jäljittelee isänsä kehittämällä laulunomaisella gayaki ang -tyylillä ihmisääntä. Juuri tätä tyyliä edistääkseen isä perehdytti poikaansa aluksi laulumusiikkiin.
Khanin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Ndugu Chancler, Ronnie Woods, Alicia Keys, Usher, Zakir Hussain, Pete Townshend, will.i.am, Jay Z ja Darryl Jones. Khan on työskennellyt myös elokuvamusiikin parissa esimerkiksi Mira Nairin Kamasutrassa.
Henriette Kjær

| Henriette Kjær> Tanskan perhe- ja kuluttajaministeri |
| --- | --- |
 Anders Fogh Rasmussenin I hallitus 2. elokuuta 2004 – 18. helmikuuta 2005  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Lars Barfoed
Tanskan sosiaali- ja tasa-arvoministeri
 Anders Fogh Rasmussenin I hallitus 27. marraskuuta 2001 – 2. elokuuta 2004  
Edeltäjä:  Henrik Dam Kristensen (sosiaaliministeri) Lotte Bundsgaard (tasa-arvoministeri)
Seuraaja:  Eva Kjer Hansen
Kansankäräjäedustaja
 1994–2011  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1966 (ikä 58) Aarhus, Tanska
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Henriette Kjær (s. 3. toukokuuta 1966 Aarhus) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1994–2011 ja toiminut Tanskan sosiaali- ja tasa-arvoministerinä vuosina 2001–2004 sekä perhe- ja kuluttajaministerinä 2004–2005.
Aiheesta muualla

Henriette Kjær Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)