stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radioheadin diskografia
Singlet

↑  Kappale oli sijalla 21 Bubbling Under Hot 100 Singles -listalla, joka ei suoranaisesti ole Hot 100 -listan jatke.
Yhdysvaltojen "Modern Rock" -lista perustuu vain radiosoittoon. Kappaleita "Let Down", "Optimistic", "Bodysnatchers" ja "House of Cards", jotka ovat päässeet tälle listalle, ei ikinä julkaistu singleinä. "Lucky" oli myös vain promootiotarkoituksellinen radio-single, mutta se ei sijoittunut listoille.
Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Ohjaaja |
| --- | --- | --- |
| 1993 | "Anyone Can Play Guitar" | Dwight Clarke |
| 1993 | "Creep" | Brett Turnbull |
| 1993 | "Pop Is Dead" | Dwight Clarke |
| 1993 | "Creep" | Corrine Day |
| 1993 | "Stop Whispering" | Jeff Plansker |
| 1994 | "My Iron Lung" (Live) | Brett Turnbull |
| 1995 | "High and Dry" (UK) | David Mould |
| 1995 | "Fake Plastic Trees" | Jake Scott |
| 1995 | "Just" | James Thraves |
| 1996 | "High and Dry" (U.S.) | Paul Cunningham |
| 1996 | "Street Spirit" | Jonathan Glazer |
| 1997 | "Paranoid Android" | Magnus Carlsson |
| 1997 | "Karma Police" | Jonathan Glazer |
| 1997 | "No Surprises" | Grant Gee |
| 1998 | "Let Down" (julkaisematon) | Simon Hilton |
| 1999 | "Palo Alto" | Grant Gee |
| 2000 | "Idioteque" (live) | Chris Bran |
| 2001 | "Motion Picture Soundtrack" | Stanley Donwood & Shynola |
| 2001 | "Pyramid Song" | Shynola |
| 2001 | "Knives Out" | Michel Gondry |
| 2001 | "I Might Be Wrong" (vain Internet) | Chris Bran |
| 2001 | "I Might Be Wrong" (Live) | Sophie Muller |
| 2002 | "Pulk/Pull Revolving Doors & Like Spinning Plates" | Johnny Hardstaff |
| 2003 | "There There" | Chris Hopewell |
| 2003 | "Go to Sleep" | Alex Rutterford |
| 2003 | "2 + 2 = 5" | Ed Holdsworth |
| 2007 | "Jigsaw Falling into Place" | Adam Buxton & Garth Jennings |
| 2008 | "Nude" | Adam Buxton & Garth Jennings |
| 2008 | "All I Need" | John Seale ja Steve Rogers |
| 2008 | "House of Cards" | James Frost |
| 2008 | "Reckoner" | Clement Picon |
| 2008 | "Weird Fishes/Arpeggi" |  |
| 2008 | "Videotape" |  |
| 2008 | "15 Step" |  |
| 2011 | "Lotus Flower" |  |
| 2016 | "Burn the Witch" |  |
| 2016 | "Daydreaming" |  |
| 2016 | "A Moon Shaped Pool vignettes" |  |
| 2016 | "Present Tense" |  |
| 2016 | "The Numbers" |  |
| 2017 | "I Promise" |  |
| 2017 | "Man of War" |  |
| 2017 | "Lift" |  |
| 2021 | "If You Say the Word" |  |
| 2021 | "Follow Me Around" |  |
Videotallenteet

Live at the Astoria (1995, VHS/2005, DVD)
7 Television Commercials (1998, VHS/DVD)
Meeting People Is Easy (1999, VHS/DVD)
The Most Gigantic Lying Mouth Of All Time (2004, DVD)
In Rainbows - From the Basement (2008, vain digitaalinen lataus iTunes Storesta)
Aiheesta muualla

http://www.rhdiscog.com/
http://www.mvdbase.com/artist.php?last=Radiohead
http://home.student.uu.se/hehi1133/videos.htm
Radiohead
|  Thom Yorke  Jonny Greenwood  Ed O'Brien  Colin Greenwood  Phil Selway  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Pablo Honey  The Bends  OK Computer  Kid A  Amnesiac  Hail to the Thief  In Rainbows  The King of Limbs  A Moon Shaped Pool 
EP:t:  Manic Hedgehog (On a Friday)  Drill  Itch  My Iron Lung  No Surprises/Running from Demons  Airbag/How Am I Driving?  I Might Be Wrong  COM LAG (2plus2isfive) 
Kokoelmat:  Radiohead  Radiohead: The Best of 
Singlet:  "Creep"  "Anyone Can Play Guitar"  "Pop Is Dead"  "Stop Whispering"  "My Iron Lung"  "High and Dry"/"Planet Telex"  "Fake Plastic Trees"  "Just"  "Street Spirit (Fade Out)"  "Paranoid Android"  "Karma Police"  "No Surprises"  "Pyramid Song"  "Knives Out"  "There There"  "Go to Sleep"  "2 + 2 = 5"  "Jigsaw Falling into Place"  "Nude"  "House of Cards"/"Bodysnatchers"  "Reckoner"  "Harry Patch (In Memory Of)"  "These Are My Twisted Words"  "Supercollider / The Butcher"  "The Daily Mail / Staircase" 
Videotallenteet:  Live at the Astoria  7 Television Commercials  Meeting People Is Easy  The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  In Rainbows – From the Basement 
Muut artikkelit:  Diskografia  Kappaleet  B-puolet ja muut harvinaisuudet  Nigel Godrich  Stanley Donwood  The Eraser  Jonny Greenwood Is the Controller
Kaarina Hazard

| Kaarina Hazard |
| --- | --- |
 Kaarina Hazard Suomi-areena-tapahtumassa heinäkuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1966 (ikä 59) Kuopio
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Käsikirjoittaja
Merkittävät teokset:  Hopeanuolet
Palkinnot
  Venla, 2007  Eskon puumerkki -palkinto 2010  Kultainen Venla, 2017  Minna Canth -palkinto 2018  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kaarina Hazard (s. 11. helmikuuta 1966 Kuopio) on suomalainen vapaa kirjoittaja ja näyttelijä. Hän on julkaissut kirjoituskokoelman Kontallaan: Muistiinpanoja mediasta (2006), yhdessä Olli Löytyn kanssa kirjan Tää on taas tätä: Parisuhteen sanakirja (2007) sekä Raimo Summasen kanssa teoksen Lätkä: Kirja urheilusta (2010).
Elämä ja ura

Koulutukseltaan Hazard on filosofian maisteri Tampereen yliopistosta. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hazard toimi Pressiklubi -tv-ohjelman vaihtuvana journalistijäsenenä Ruben Stillerin juontokaudella ja on ollut Pyöreä pöytä -radio-ohjelman vakiokeskustelijoita ohjelman alusta alkaen, vuodesta 2007. Kontallaan-kirjan Hazard kirjoitti muun muassa Metro-lehden sekä Imagen kolumniensa pohjalta.
Hazard on toiminut myös näyttelijänä. Vuonna 2010 hän oli ehdolla parhaan naispääosan Jussi-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Postia pappi Jaakobille. Vuonna 2017 Hazard näytteli pääosaa televisiosarjassa Myrskyn jälkeen.
Hazard osallistui Amazing Race Suomi -tosi-tv-ohjelmaan, joka esitettiin Nelonen-kanavalla ja Ruudussa syksyllä 2024, parinaan näyttelijä Leea Klemola.
Elämä ja ura > Tony Halme -kolumni

Tammikuussa 2010 Hazard kirjoitti Iltalehdessä kolumnin, jonka useat kokivat halventavan juuri kuollutta Tony Halmetta. Kolumnista tehtiin ennätysmäärä, 108 kantelua Julkisen sanan neuvostolle. Tony Halmeen äidin mukaan hänen surunsa teki vielä raskaammaksi asian käsittelytapa julkisuudessa ja Hazardin kolumni oli "ilkeydessään ja loukkaavuudessaan vertaansa vailla". Neuvosto käsitteli Halmeen äidin tekemän valituksen ja antoi langettavan päätöksen maaliskuun lopussa 2010 äänin 10–1. JSN:n mielestä Hazardin kirjoitus rikkoi hyvää journalistista tapaa. Kalevan päätoimittaja Markku Mantila jätti paikkansa Julkisen sanan neuvoston varajäsenenä hänen lehtensä julkaistua JSN:n päätöksen puoli tuntia etuajassa.
Elämä ja ura > Ministeriön kännykkävideot

Syksyllä 2018 Liikenne- ja viestintäministeriö tilasi Hazardilta ja Mikko Roihalta videoita, joissa Hazard ja Roiha esittelivät liikenteen infrakohteita, kuten Saimaan kanavaa, Porin satamaa ja Nelostietä. Videot oli kuvattu selfietikulla käsivaralta kännykällä ja niitä oli tarkoitus julkaista YouTubessa. Hazardille ja Roihalle maksettiin videoista 50 000 euroa ja lopulta niistä vain neljä julkaistiin.
Kirjat

Kontallaan: Muistiinpanoja mediasta.  (Teesi-sarja)  Helsinki:  Teos, 2006.  ISBN 951-851-076-8
Hazard, Kaarina & Löytty, Olli: Tää on taas tätä: Parisuhteen sanakirja.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-32753-1
Hazard, Kaarina & Summanen, Raimo: Lätkä: Kirja urheilusta.  Helsinki:  Teos, 2011.  ISBN 978-951-851-336-3
Roolit elokuvissa

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Kasvoton mies | bensa-aseman asiakas |
| 1998 | Liian paksu perhoseksi | Kaisu Anneli Ketonen |
| 2000 | Pelon maantiede | Kristiina Kukkonen |
| 2000 | Viimeiset mitalit | Nurse |
| 2007 | Miehen työ | Asiakas / lääkäri 1 |
| 2008 | 8 päivää ensi-iltaan | näytelmän imettäjä |
| 2009 | Keinu kanssain |  |
| 2009 | Postia pappi Jaakobille | Leila Sten |
| 2010 | Paha perhe | hoitaja |
| 2011 | Pussikaljaelokuva | kirppismyyjä |
| 2012 | Vares – Uhkapelimerkki | Selma Natunen |
| 2014 | Kummeli V | Justiina |
| 2015 | Kätilö | Keskimölsän akka |
| 2019 | Kaksi ruumista rannalla | poliisipäällikkö |
Tunnustuksia

Paras draamakäsikirjoitus, Venla 2007 yhteistyössä Leea Klemolan kanssa: Hopeanuolet
Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinto 2010.
Ehdolla Pohjoismaisen elokuva- ja televisiorahaston palkinnon saajaksi parhaasta käsikirjoituksesta yhdessä Leea Klemolan kanssa: Myrskyn jälkeen
Parhaan käsikirjoittajan Kultainen Venla-palkinto 2017 yhdessä Leea Klemolan kanssa Myrskyn jälkeen -sarjasta.
Parhaan naisnäyttelijän Kultainen Venla-ehdokkuus 2017 Myrskyn jälkeen -sarjasta.
Minna Canth -palkinto 2018
Aiheesta muualla

Kuohuttava Kaarina Hazard. Ylen Elävä arkisto.
Anu-Elina Lehti: ﻿Pysy vihaisena, Hazard! Vihreä lanka 17.9.2010.
Kuusi kuvaa Kaarina Hazardin elämästä 17.7.2022 Yle Radio 1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Ritva  Elonet  Yle
Joni Skiftesvik

| Joni Skiftesvik |
| --- | --- |
 Joni Skiftesvik 26.7.2024
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1948 (ikä 76) Haukipudas
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja (1983)
Palkinnot
 J. H. Erkon palkinto (1983)   Kalevi Jäntin palkinto (1986)   Pro Finlandia (2005)   Runeberg-palkinto (2015) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jon (Joni) Harald Skiftesvik (s. 26. heinäkuuta 1948 Haukipudas) on suomalainen kirjailija. Hänet tunnetaan monipuolisena kirjoittajana ja etenkin taitavana novellistina. Hänellä on erittäin laaja tuotanto, johon sisältyy romaanien ja novellien lisäksi muun muassa näytelmiä, radiokuunnelmia, tietokirjoja, dramatisointeja ja antologioita.
Skiftesvik on yksi palkituimmista suomalaisista nykykirjailijoista. J. H. Erkon esikoiskirjapalkinnon Skiftesvik sai 1983 ja Kalevi Jäntin palkinnon 1986. Vuonna 2015 Skiftesvik sai Runeberg-palkinnon teoksellaan Valkoinen Toyota vei vaimoni (2014). Hän on ollut kolme kertaa kirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaana. Vuonna 2005 Skiftesvik sai Pro Finlandia -mitalin.
Joni Skiftesvik on Oulun Kirjailijaseuran perustajajäseniä. Hänen tuotantoaan on käännetty 12 kielelle.
Tausta

Haukiputaalla syntyneen Skiftesvikin vanhemmat olivat norjalainen merikapteeni Otto Olafsen Skiftesvik ja haukiputaalainen ahtaaja Aila Elina Susanna Enojärvi. Vuonna 1949 Skiftesvik muutti äitinsä kanssa Norjaan isänsä kotiseudulle Askøyhyn, lähelle Bergeniä. Vielä saman vuoden lopulla he muuttivat kuitenkin takaisin Haukiputaalle Martinniemeen.
Skiftesvik valmistui ylioppilaaksi Haukiputaan yhteiskoulusta 1969. Hän on suorittanut journalismin opintoja.
Ennen kirjailijan uraansa Skiftesvik teki pitkän uran eri lehdissä. Suorittaessaan asepalvelustaan vuonna 1970 hän työskenteli Ruotuväen toimittajana Helsingissä ja tiedotusupseerin apulaisena Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnassa Oulussa. Hän työskenteli Oulu-lehden toimitussihteerinä vuosina 1968–1973 ja päätoimittajana 1981–1983, Iltasten toimitussihteerinä vuosina 1973–1974, Liiton erikoistoimittajana 1974–1975 ja Kainuun Sanomien uutispäällikkönä 1975–1977 ja toimituspäällikkönä 1977–1981. Vuosina 1983–1988 Skiftesvik oli Kolmiokirja Oy:n julkaisujohtaja. Vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 1988.
Palkinnot ja tunnustukset

Skiftesvik sai J. H. Erkon palkinnon esikoisteoksestaan novellikokoelmasta Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja vuonna 1983. Tasavallan presidentin myöntämän Pro Finlandia -mitalin hän sai vuonna 2005. Hän on ollut kolmesti Finlandia-palkintoehdokkaana; teokset ovat Pystyyn haudattu, Tuulenpesä ja Yli tuulen ja sään.
Skiftesvik on lisäksi saanut muun muassa Kalevi Jäntin palkinnon, Oulun läänin taidepalkinnon, Oulun kaupungin tunnustuspalkinnon, Suomen Maakuntakirjailijoiden kirjallisuuspalkinnon, Suuren Suomalaisen Kirjakerhon palkinnon sekä Uudet Kirjat -kerhon palkinnon. Sokeain kuunnelmapalkinnon hän on saanut kaksi kertaa (1994 Isäni, sankari ja 2001 Kuin yhtä perhettä). Nordisk Panoraman palkinnon parhaasta pohjoismaisesta tv-elokuvakäsikirjoituksesta hän sai 2003.lähde?
Valkoinen Toyota vei vaimoni (2014) sai vuoden 2015 Runeberg-kirjallisuuspalkinnon. Skiftesvik voitti myös samalla kirjallaan varjo-Runeberg-palkinnon, joka perustui yleisöäänestykseen parhaasta ehdokaskirjasta.
Perhesuhteet

Skiftesvikillä on neljä lasta, joista yksi on kuollut. Hänen puolisonsa on merkonomi Hilkka Skiftesvik o.s. Laukka.
Rikosasianajaja ja kirjailija Kari Eriksson on Joni Skiftesvikin veli.
Tuotanto > Novellikokoelmia

Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja. Lyhyttä proosaa.  WSOY, 1983.  ISBN 951-0-11697-1
Tuulen poika (WSOY 1985)
Suolamänty (WSOY 1988)
Vallaton Skiftesvik viisitoista tarinaa (WSOY 1989)
Petsamon kultatynnyri (WSOY 1991)
Gagarin kinoksessa (WSOY 2000)
Viltteri ja Mallu (WSOY 2003)
Apteekkilaiva (WSOY 2006)
Aavistaja ja muita novelleja (WSOY 2008)
Töitä arkkunikkarille. Suomalaisia länkkärinovelleja vv. 1959–1985.  (Yhdessä Totti Karpelan kanssa. Toimittanut Juri Nummelin)  Turku:  Turbator, 2008.  ISBN 978-952-5666-20-5
Katsastus Kertomuksia.(WSOY 2010)
Tuotanto > Romaaneja

Pystyyn haudattu (WSOY 1984)
Mika ja isä (WSOY 1986)
Isäni, sankari (WSOY 1987)
Korpisoturi (WSOY 1988), vain kasettikirjana)
Likinäköinen adjutantti (WSOY 1989)
Tuulenpesä (WSOY 1990)
Copnorin valkoinen laiva (WSOY 1992)
Pirtukuningas (WSOY 1993)
Luotsin tarina (WSOY 1994)
Salli Koistisen talvisota (WSOY 1995)
Mika mutkamäessä (WSOY 1996)
Yli tuulen ja sään (WSOY 1997)
Kotikoivuinen mies (WSOY 1999)
Lipsauttajat (WSOY 2002)
Perämies Jokelan kotiinpaluu (WSOY 2011)
Valkoinen Toyota vei vaimoni. Elämänkuvia.  Helsinki:  WSOY, 2014.  ISBN 978-951-0-40735-6
Finlandia City. Elämänkuvia.  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-43277-8
Bestseller jouluksi. Elämänkuvia ja arvoituksia.  Helsinki:  WSOY, 2022.  ISBN 978-951-0-48543-9
Tuotanto > Tietokirjat

Iin Röyttä. Laivoja ja ihmisiä (Metsähallitus1996), yhdessä Kari Aleniuksen kanssa
Kyllä Veikko voi (WSOY 2007), Veikko Lesosen elämäkerta
Tuotanto > Toimittamat antologiat

Jo viheltää takilassa. Kertomuksia merestä ja merenkulkijoista (WSOY 1993)
Edessä tyrskyjä (WSOY 2004)
Petsamo – Suomen itäinen käsivarsi (WSOY 2008)
Tuotanto > Näytelmät ja dramatisoinnit

Janssonin kiusaus Kokkolan kaupunginteatteri 1989
Puolitoista pudotusta Oulun kaupunginteatteri 1990 (julkaistu kirjana, Pohjoinen 1990)
Raja-Jooseppi ja Tilta Rovaniemen kaupunginteatteri 1991
Granfeltin sahalla Haukiputaan Nurkkanäyttämö 1991
Laiva Toivo Oulu, Oulun kaupunginteatteri 1998
Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja Kajaanin kaupunginteatteri 1983
Pystyyn haudattu KOM-teatteri 1986 (Jorma Kairimon dramatisointi)
Tuulen poika Haukiputaan Nurkkanäyttämö 1988
Valtuuskunta Ylikiimingin harrastajateatteri 1988
Isäni, sankari Jyväskylän kaupunginteatteri 1989
Vastuullinen tehtävä Jyväskylän Pahnanpohjimmaiset 1994
Pirtukuningas Kemin kaupunginteatteri, 1996
Näprääjä Kaarlakosken kesäteatteri 1996 (Pekka Laasosen dramatisointi)
Viltteri ja Mallu Kokkolan Iltatähti-teatteri 1999 (Merja Björklindin dramatisointi)
Laiva Toivo, Oulu merispektaakkeli Meri Oulu 2001
Pystyyn haudattu Meri Oulu 2003
Nikkelikukka Oulun Kaupunginteatteri 2004
Katsastus Oulun Kaupunginteatteri 2010
Rakkautta Oulun kaupunginteatteri 2018 (yhdessä Anna-Leena Härkösen, Jarno Mällisen ja Essi Kummun kanssa)
Tuotanto > Kuunnelmat

Joulukalaa Brasiliaan YLE – Radioteatteri 1987
Mies joka rakastui höyryfregattiin YLE – Radioteatteri 1989
Pystyyn haudattu YLE – Radioteatteri 1988
Liberty-tyyppinen alus YLE – Radioteatteri 1994
Palkittu mies YLE – Radioteatteri 1994
Isäni, sankari YLE – Radioteatteri 1994
Pirtukuningas YLE – Radioteatteri 1997
Petsamon kultatynnyri YLE – Radioteatteri 1997
Matkalla Maluriin YLE – Radioteatteri 1998
Kuin yhtä perhettä YLE – Radioteatteri 2001
Mies joka talutti Olavi Virtaa YLE – Radioteatteri 2002
Kännykkämasto YLE – Radioteatteri 2007
Ohjaaja Niskasen puheilla YLE – Radioteatteri 2010
Tuotanto > Elokuvien käsikirjoitukset ja dramatisoinnit

Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva Katsastus (1988). Elokuvan käsikirjoitus on koottu kolmesta Skiftesvikin novellista, joissa on osittain samat henkilöt: "Vanha mies" (1983), "Näprääjä" (1983) ja "Katsastus" (1985).
Ystävät, toverit käsikirjoitus yhdessä ohjaaja-tuottaja Rauni Mollbergin kanssa, Filmi-Molle, ensi-ilta joulukuussa 1990
Aarresaari perustuu R. L. Stevensonin samannimiseen romaaniin, 1991 (ei toistaiseksi tuotettu)
Salli Koistisen talvisota perustuu Joni Skiftesvikin samannimiseen romaaniin, 2004 (ei toistaiseksi tuotettu)
Pikkusisar Raija Talvion käsikirjoituksen dramaturgi, Ohjaus Taru Mäkelä, Bueno-Pictures, ensi-ilta joulukuussa 1999
Tuotanto > TV-elokuvien ja -draamojen käsikirjoitukset

Valtuuskunta MTV-teatteri 1984
Kenraalin poika TV1 1985
Yö Helsingissä MTV-teatteri 1985
Katsastus TV1 1988
Kaamos tulee, pelastukoon ken voi, dokumentti, Filkas Oy ja TV1 1992 (yhdessä Antti Kaskian kanssa)
Jose TV2 1993
Ammattimies TV2 2000
Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja Mandart Entertainment ja TV2 2002
Äiti ja Seija TV2 2002
Muut
Kadonneen kännykkätehtailijan mysteeri, roolipeli, Oulu Tours Group 2000
Suuri rautatiejuhla”, kuvaelma, Oulu Tours Group/ Oulun Uusi Seurahuone 2002
Lapsen silmin”, monologi, Hannu Tarvas 2000
Gagarin kinoksessa, monologi-pienoisnäytelmä, Hannu Tarvas 2002
Vastuullinen tehtävä, monologi-pienoisnäytelmä, Vaasan kaupunginteatteri 2004
Keisari kievarissa, kuvaelma, valtakunnallinen Koulun suurjuhla 2005
Tuotanto > Käännökset

Skiftesvikin tuotantoa käännetty ruotsiksi, norjaksi, venäjäksi, englanniksi, saksaksi, unkariksi, tšekiksi, ranskaksi, hollanniksi, viroksi, sorbiksi ja bulgariaksi.
Kirjat:
Pystyyn haudattu käännetty venäjäksi (L. Virolainen, Raduga, Moskova).
Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja käännetty venäjäksi (L. Virolainen, Raduga, Moskova).
Pirtukuningas käännetty viroksi (Mari Vaba, Eesti Raamat, Tallinna).
Pystyyn haudattu käännetty unkariksi (Eva Pap, Polar Könyvek, Budapest).
Kuunnelmat:
Mies, joka rakastui höyryfregattiin (Der mann,der sich in eine Dampfregatte verliebte), käännetty saksaksi 1990, kääntäjä Volker Wehnert.
Mies, joka rakastui höyryfregattiin, käännetty bulgariaksi 1990.
Kuin yhtä perhettä (Akár egy nagy család), käännetty unkariksi, 2003, kääntäjä Fehervari Gyözö.
Palkinnot

Kirjalliset palkinnot:
J. H. Erkon palkinto vuoden parhaasta esikoisteoksesta 1983
Oulun läänin taidepalkinto 1984
Oulun kaupungin tunnustuspalkinto 1984
Kalevi Jäntin palkinto 1986
Kultainen Praha, lehdistön palkinto 1985
Uudet Kirjat -kerhon tunnustuspalkinto 1988
Suomalaisen Kirjan 500-vuotisjuhlamitali 1988
Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1990
Suomen Maakuntakirjailijoiden kirjallisuuspalkinto 1994
Sokeain kuunnelmapalkinto vuoden parhaasta kuunnelmasta 1994 ja 2001
Telvis-kunniakirja 2002
Koura-palkinnon kunniakirja 2002
Nordisk Panoraman palkinto vuoden parhaan pohjoismaisen lyhytelokuvan käsikirjoituksesta Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja (2003 Malmö) Scattered in the Wind (Puhalluskukkapoika ja Taivaankorjaaja), ohjaaja Raimo O. Niemi, Finland, Best Short Film
Odense Film Festival -kunniamaininta (Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja) 2004
Kolme Finlandia-palkintoehdokkuutta (Pystyyn haudattu 1984, Tuulenpesä 1990 ja Yli tuulen ja sään 1997)
Valtion 15-vuotinen apuraha vuoden 1994 alusta
Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Pohjanmaan rahaston kulttuuripalkinto 2014
WSOY:n Kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2014
Runeberg-palkinto 2015 (myös varjo-Runeberg-palkinto 2015)
Botnia-kirjallisuuspalkinnon ehdokkuus 2018
Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 2020
Muut palkinnot:
Pohjois-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen haastattelukilpailun I palkinto 1970
Pohjois-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen reportaasikilpailun I palkinto 1971
Paikallislehdistön Antti-patsas 1998
Oulun Etta-arvonimi ja kunniakirja 1998
Vuoden martinniemeläinen 2011
Kunnia- ja ansiomerkit:
Suomen Meripelastusseuran ansioristi 2002
Suomen Leijonan ritarikunnan Pro Finlandia-mitali 2005
Kirjalliset luottamustoimet:
Valtion Kirjallisuustoimikunnan jäsen vuosina 1986–1988 ja 1998–2000
Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun taidetoimikunnan jäsen 2013–2014
Kunniajäsenyydet:
Oulun Laivanpäällystöyhdistys ry. 1994
Oulun Purjehdusseura ry. 2014
Oulun Meripelastajat ry. 2014
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joni Skiftesvik Kirjasampo.fi:ssä
Oulun kaupunginkirjasto-maakuntakirjaston Pohjoista kirjallisuutta: Joni Skiftesvik -sivut
Satu Koho: Väitöskirja Minun tuuleni, minun mereni. (Oulun Yliopiston humanistinen tiedekunta 2008.)
Ilpo Tapaninen: Pro gradu ”Reaalimaisemasta mielenmaisemaan. Kirjallisuusmaantieteellinen näkökulma Joni Skiftesvikin maailmaan”. Oulun Yliopisto 1997.
Satu Koho: Pro gradu ”Tuli suuri tuulen puuska. Olemassaolon seikkailu Joni Skiftesvikin novellissa Tuulen poika”. Oulun Yliopisto 2002.
Pekka Tarkka: Suomalaisia nykykirjailijoita. Tammi 1989
Esa I. Järvinen: Tarinaniskijä Skiftesvik. Pohjoinen 1990
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Elonet  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Juojärven reitti

Varistaipaleen kanava on Juojärven reitin eteläinen päätepiste.
Juojärven reitti on Vuoksen vesistöön kuuluva Heinäveden reitin alkupäähän Varisveteen laskeva Kallaveden reitin itäinen haara. Reitti sijaitsee pääosin Heinäveden, Kaavin, Outokummun ja Tuusniemen sekä vähäisessä määrin myös Juuan ja Liperin alueilla. Siihen kuuluvat Varistaipaleen ja Taivallahden kanavat sekä suurina järvinä Juojärvi, Rikkavesi ja Kaavinjärvi. Se purkaa vetensä Palokissa sijaitsevan Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:n omistaman vesivoimalaitoksen kautta Kallaveden tasolle pudotuskorkeuden ollessa 19,7 metriä.
Juojärven reittiä on käytetty ainakin 1700-luvulta teollisen toiminnan kuljetusväylänä. Puunuitto ja myöhemmin myös malmin kuljetus ovat olleet tärkeässä osassa vesitien hyödyntämisessä. Palokissa, reitin päätepisteessä, on ollut vesivoimaan perustuvaa puun sahaustoimintaa ainakin 1700-luvulta, ja sinne on pystytty keräämään vesireittejä hyödyntäen puuraaka-ainetta laajalta alueelta. Kanavointien valmistuttua 1900-luvun alussa, myös kuljetukset laajemmalle alueelle, aina ulkomaille asti Saimaan kanavan kautta, tulivat mahdollisiksi.
Reitti on myös suosittu venematkailun kohde, koska Valamon luostari sijaitsee Juojärven eteläisellä rannalla, ja lisäksi  Varistaipaleen kanava suurine korkeuseroineen ja moniosaisine sulkuineen houkuttaa turisteja alueelle. Täyssinän rauhan rajamerkkejä on Ohtaansalmessa ja Kaavinjärven pohjoispäässä.
Reittiin kuuluva Vaikkojoki sijaitsee Kaavilla ja Juuassa. Se on tunnettu melontareitti ja kalastusmatkailukohde.
Aiheesta muualla

Pohjois-Savon ulkoilureitit
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä)  Karvio  Kerma  Palokki  Sarvikumpu  Varistaipale  Vihtari 
Kylät:  Hevonlahti  Kansala  Karhilantaipale  Koivumäki  Kuittua  Kypäräjärvi  Lajunlahti  Lampu  Lepikkomäki  Malkkila  Niinimäki  Näätänmaa  Papinniemi  Pilppa  Petruma  Polvijärvi  Pyylinsaari  Pölläkkä  Raaminmäki  Rummukkala  Sappu  Sompasaari  Syrjä  Särkelä  Säynämö  Tetrivaara  Timonmäki  Vaaluvirta  Vahvalahti  Viitalahti 
Nähtävyydet:  Valamon luostari  Lintulan luostari  Valamon luostarin pääkirkko  Valamon luostarin talvikirkko  Valamon luostarin vanha kirkko  Lintulan luostarin kirkko  Heinäveden kirkko 
Liikenne:  Heinäveden reitti  Varistaipaleen kanava  Taivallahden kanava  Karvion kanava  Kerman kanava  Vihovuonteen kanava  Pilpan kanava  Koukunpolvi  Heinäveden rautatieasema  Syrjän rautatieasema  Vihtarin rautatieasema 
Vesistöt:  Kermajärvi  Juojärvi  Petrumajärvi  Iso-Vihtari 
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia  Vaakuna  Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta  Heinäveden Höyrylaiva Oy  Kermansavi  Heinäveden lehti