stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Invisible Heroes
Vastaanotto

Invisible Heroes sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta. Helsingin Sanomien Veli-Pekka Leppäsen mielestä sarja on taitava ja ajankuvaltaan vankka draamasarja. Hän kehuu myös Pelle Heikkilän ja Ilkka Villin roolisuorituksia.
Seura-lehdessä Pertti Avola kirjoittaa, että sarjassa yhdistyvät saumattomasti poliittinen draama ja jännitystarina. Keskipohjanmaan Hannu Björkbackan mukaan Invisible Heroes ”onnistuu hienosti ilman yhteistuotannoille tyypillisiä kompromisseja” ja antaa sarjalle neljä tähteä viidestä. ”Santiago de Chilen kadut ja kujat ovat elähdyttävä kiihkeiden kohtaloiden näyttämö”, Björkbacka kuvailee.
Palkinnot

Prix Europa
Aiheesta muualla

Sarja Yle Areenassa
Máde

Máde on miehen etunimi. Se on Matin eli Matiaksen saamelainen muoto.
Máde-nimi sisältyy pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on 1990-luvulla laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Máden nimipäivä on 24. helmikuuta.
Aiheesta muualla

Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Máde (Digi- ja väestötietovirasto)
Bosnia ja Hertsegovinan naisten jääkiekkomaajoukkue

Bosnia ja Hertsegovinan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Bosnia ja Hertsegovinaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 45 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuonna 2024 puolestaan 74. Maajoukkue on Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä maailmanrankinglistalla 43. sijalla. Vuonna 2021 joukkue oli sijoitettuna ensimmäisen kerran, jolloin se oli viimeinen. Vaikka joukkueen sijoitus ei noussutkaan syksyllä 2022, oli joukkue listalla kolmanneksi viimeinen, sillä listalle nousi uusia joukkueita. Vastaavasti vuonna 2024 se oli neljänneksi viimeinen, vaikka sen sijoitus putosi.
Sijoitukset > Maailmanranking

2021 - 42.
2022, helmikuu - 42.
2022, syyskuu - 42.
2023 - 41.
2024 - 43.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2022, 3. divisioonan B-lohko, 3.
2023, 3. divisioonan B-lohko, 3.
2024, 3. divisioonan B-lohko, 5.
Benz Patent-Motorwagen

| Benz Patent-Motorwagen Nummer 1 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksan keisarikunta
Valmistaja:  Benz & Cie.
Valmistusvuodet:  1885–1886
Tuotantomäärä:  1 kpl
Luokka:  Kokeellinen ajoneuvo
Muotoilija:  Karl Benz
Seuraaja:  Benz Patent-Motorwagen Nummer 3
Tekniset tiedot
Iskutilavuus:  954 cm3
Teho:  0,5 kW (⅔ hv)
Huippunopeus:  16 km/h
Polttoaine:  ligroiini
Polttoainesäiliö:  Ei erillistä säiliötä, kaasuttimeen mahtuu polttoainetta 4,5 l
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  Käsikäyttöinen 1-vaihteinen hihnaveto
Kulutus:  noin 10 l/100 km
Mitat
Massa:  265 kg
Pituus:  2700 mm
Akseliväli:  1450 mm
Leveys:  1400 mm
Korkeus:  1450 mm
Benz Patent-Motorwagen Nummer 1 (suom. Benz patenttimoottorivaunu numero 1, tunnetaan Benzin automobiilina) oli maailman ensimmäinen polttomoottorilla kulkenut automobiili, jonka rakensi saksalainen insinööri Karl Benz vuonna 1885. Benz jätti patenttihakemuksen keksinnöstään 29. tammikuuta 1886 ja patentti myönnettiin saman vuoden lopulla 2. marraskuuta. Benz esitteli ajoneuvoaan ensimmäisen kerran julkisesti Mannheimissa 3. heinäkuuta 1886. Benzin poika Eugen juoksi ajoneuvon vieressä mukanaan pullollinen ligroiinia auttaakseen ajoneuvon tankkauksessa.
Benz Patent-Motorwagenin voimanlähteenä oli yksisylinterinen nelitahtimoottori, jonka iskutilavuus oli 954 cm³. Moottori oli aikalaisiinsa nähden kevyt, se painoi noin 100 kg ja kehitti Benzin omien mittausten mukaan ⅔ hevosvoiman (noin puolen kilowatin) tehon, kun kierrosluku oli 250/min. Myöhempien mittausten mukaan moottori kykenee jopa 0,75 hv tehoon kierrosluvulla 400/min. Autossa oli kolme suurta, täyskumista pinnarengasta. Ajoneuvoa ohjattiin ohjaustangolla, joka käänsi jousittamatonta eturengasta hammaspyörän välityksellä. Motorwagen saavutti ennätyksellisen 16 kilometrin tuntinopeuden.
Karl Benz paranteli myöhemmin automobiiliaan ja kehitti suurempitehoiset mallit 2 (1,5 hv) ja 3 (2,5-3 hv).
Maailman ensimmäisen automatkan teki Karl Benzin vaimo Bertha Benz 3. mallilla 5. elokuussa 1888.
Patent-Motorwagen Nr.1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Automuseum Dr. Carl Benz, Ladenburg (Heidelberg). (saksaksi)
Bertha Benz Memorial Route. (saksaksi)
Ziemann, Marcus: Kansa nauroi maailman ensimmäiselle autolle. Yle Uutiset 29.1.2011.
Ziemann, Marcus: Auto 130 vuotta – Benzin hevosettomia vaunuja pilkattiin ankarasti. Yle Uutiset 29.1.2016.
Benz 18861926
| --- | --- |
Henkilöautot:  18 PS  50 PS  60 PS  70 PS  6/14 PS  6/18 PS  6/45 PS Sportwagen  8/18 PS  8/20 PS  10/18 PS  10/20 PS  10/25 PS  10/30 PS  10/35 PS  11/40 PS  12/30 PS  14/30 PS  16/35 PS  16/40 PS  16/50 PS  18/45 PS  20/35 PS  21/50 PS  24/40 PS  25/45 PS  25/55 PS  25/65 PS  27/70 PS  28/30 PS  28/50 PS  29/60 PS  33/75 PS  35/40 PS  35/60 PS  37/70 PS  39/100 PS  82/200 PS  Break  Dos-à-Dos  Elegant  Parsifal  Patent-Motorwagen No. 1  Patent-Motorwagen No. 3  Patent-Motorwagen Ideal  Patent-Motorwagen Velo  Patent-Motorwagen Victoria  Spider/Tonneau  Tonneau/Phaeton 
Kilpa-autot:  Blitzen-Benz  Prinz-Heinrich-Wagen  Rennwagen  Tropfenwagen 
Länsisaksalainen postimerkki vuodelta 1961 (”75 vuotta moottoriliikennettä”).
Bulgarian naisten jääkiekkomaajoukkue

Bulgarian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Bulgariaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 Bulgariassa oli reilut 50 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuonna 2024 puolestaan 126. Vuonna 2024 maajoukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 36. sijalla. Ensimmäistä kertaa se sijoitettiin rankingiin vuonna 2010, jolloin se oli 24. sijalla. Vuonna 2012 se putosi rankingissa peräti 10 sijaa. Sen jälkeen joukkue ei onnistunut nousemaan rankingissa moneen vuoteen sijaakaan. Kuitenkin vuoden 2022 helmikuussa joukkue sijoitettiin seitsemän sijaa aikaisempaa korkeammalle, 32. sijalle.
Joukkue sijoittui vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailujen 3. divisioonan A-lohkon turnauksessa pronssille, vaikka se hävisi kaikki neljä otteluaan maalierolla 5–27. Syynä sijoitukseen oli, että lohkossa pelasi kuuden joukkueen sijaan vain kolme joukkuetta Hongkongin, Romanian ja Ukrainan joukkueiden vetäydyttyä kisoista.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2011 – 5. divisioona, 3.
2013 – 2. divisioonan karsinta, 2.
2014 – 2. divisioonan karsinta, 2.
2015 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2016 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2017 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2018 – 2. divisioonan karsinta, 5.
2019 – 2. divisioonan karsinta, 5.
2020 – 3. divisioona, 4.
2021 – 3. divisioonan turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 3. divisioonan A-lohko, 3.
2023 – 3. divisioonan A-lohko, 5.
2024 – 3. divisioonan A-lohko, 6.
Sijoitukset > Maailmanrankingissa

2010 – 24.
2011 – 23.
2012 – 33.
2013 – 33.
2014, helmikuu – 34.
2014, huhtikuu – 34.
2015 – 34.
2016 – 34.
2017 – 35.
2018, helmikuu – 34.
2018, huhtikuu – 35.
2019 – 38.
2020 – 38.
2021 – 39.
2022, helmikuu – 32.
2022, syyskuu – 32.
2023 – 33.
2024 – 36.
Puolan naisten jääkiekkomaajoukkue

| Puola |
| --- | --- |

Liitto:  Puolan jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Joe Butkevich
Eniten pisteitä:  Karolina Pozniewska (110)lähde?
IIHF-ranking:  20. (2024)
Ensimmäinen ottelu
  Puola 23–0  Irlanti  (Sofia, Bulgaria; 14. maaliskuuta 2011)lähde? 
Suurin voitto
  Puola 23–0  Irlanti  (Sofia, Bulgaria; 14. maaliskuuta 2011)lähde? 
Suurin tappio
  Ukraina 5–2  Puola (Budapest, Unkari; 31. joulukuuta 2011)lähde? 
Puolan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Puolaa jääkiekon naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue toimii Puolan jääkiekkoliiton alaisuudessa.
Puolassa oli vuonna 2017 noin 360 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2021 määrä oli pudonnut, ja se oli 320, sama kuin vuonna 2022. Vuonden 2025 alussa pelaajia oli liki 500. Vuonna 2024 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 20. sijalla. Joukkue sijoitettin rankingiin ensi kerran vuonna 2011, jolloin se oli 34. sijalla eli neljänneksi viimeinen. Seuraavaksi vuodeksi joukkue nousi listalla peräti kuusi sijaa. Vuonna 2017 maajoukkue oli jo 21. sijalla. Joukkue onkin pudonnut listalla vain kahtena vuonna.
Valmentajia

Kausilla 2012–2017 joukkuetta valmensi puolalainen Grzegorz Klich. Hänen jälkeensä joukkuetta on valmentanut slovakialainen Ivan Bednar, sitten kaksi kautta puolalainen Zbigniew Wrobel. Nykyinen valmentaja on kanadalainen Joe Butkevich.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskisat

2011 – 5. divisioona, 1.
2012 – 2. divisioonan B-lohko, 1.
2013 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2014 – 2. divisioonan A-lohko, 4.
2015 – 2. divisioonan A-lohko, 4.
2016 – 2. divisioonan A-lohko, 1.
2017 – 1. divisioonan A-lohko, 6.
2018 – 1. divisioonan B-lohko, 6.
2019 – 1. divisioonan B-lohko, 3.
2020 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 1. divisioonan B-lohko, 2.
2023 – 1. divisioonan B-lohko, 2.
2024 – 1. divisioonan B-lohko, 6.
Sijoitukset > Maailmanranking

2011 – 34.
2012 – 28.
2013 – 27.
2014, helmikuu – 23.
2014, huhtikuu – 22.
2015 – 22.
2016 – 22.
2017 – 21.
2018, helmikuu – 22.
2018, huhtikuu – 22.
2019 – 22.
2020 – 20.
2021 – 19.
2022, helmikuu – 20.
2022, syyskuu – 20.
2023 – 20.
2024 – 20.
Aiheesta muualla

Puolan jääkiekkoliiton sivusto (puolaksi)
Puola nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Telkkämäen perinnetila

Telkkämäen päärakennus
| --- | --- |
Sijainti:  Kaavi, Pohjois-Savo Suomi
Pinta-ala:  1 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Ulkomuseo 
Perustettu:  1989
Luokitus:  Valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö (d) 
Kävijämäärä:  2000 (2020)
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Telkkämäen luonnonsuojelualue (myös Telkkämäen perinnetila tai Telkkämäen kaskiperinnetila) sijaitsee Kaavin kunnassa Pohjois-Savossa. Telkkämäen alue on luokiteltu valtakunnallisesti arvokkaaksi perinnemaisemaksi.
Metsähallitus perusti Telkkämäen luonnonsuojelualueen vuonna 1989. Alue on muodostettu kymmenestä eri palstasta. Suojelualueen pinta-ala on yksi neliökilometri.
Alueen ytimen muodostaa perinnetila.
Telkkämäessä vaalitaan perinteistä savolaista kaskikulttuuria sekä suojellaan kulttuurimaisemalle tyypillistä eliölajistoa. Vuosittain osa Telkkämäen metsistä kasketaan. Tilalla viljellään maata perinteisiä työmenetelmiä käyttäen.
Kaskiperinteen vaaliminen

Telkkämäen alueella on kaskettu vähintään viimeisen 300 vuoden ajan – mahdollisesti pitempäänkin, sillä Kaavin alueella on ollut pysyvää asutusta 1620-luvulta saakka.
Telkkämäen luonnonsuojelualue on saanut nimensä Telkkämäen tilasta (torppa), joka on sijainnut paikalla jo vuosina 1828–1830. Varsinainen Telkkämäen tila on perustettu vuonna 1870. Tilalla on kaskettu vielä sotienkin jälkeen. Maata on viljelty 1960-luvulle saakka.
Metsähallitus on kaskennut metsää Telkkämäessä vuodesta 1993 lähtien. Kaskiviljelyssä käytetään perinteisiä työvälineitä ja -menetelmiä. Telkkämäen maisemaan kuuluvat olennaisesti merkit alueen kaskikulttuurista: runsaiden lehtimetsien lisäksi maastossa on kiviraunioita ja nauriskuoppia.
Kaskiperinteen vaaliminen > Erilaisia kaskia

Metsähallituksen tavoitteena on ollut polttaa Kaavin Telkkämäessä vuosittain vähintään yksi kaski. Eniten Telkkämäessä on poltettu nuorta lehtimetsää eli niin sanottuja tavallisia kaskia. Vuonna 2000 eräässä kuusikossa poltettiin ensimmäinen huuhtakaski eli havumetsässä poltettu kaski. Alueella on poltettu myös rieskakaskia. Rieskamaa eli tuoreskaski on tehty nuoreen, pensasmaiseen lehtimetsään.
Seuraavaksi kaskettavan metsän tunnistaa puista, jotka on koluttu pystyyn kuivumaan, eli niiden alaosasta on poistettu kuorikerros. Tällainen pykälikkökaski kaadetaan kuivumaan huhtikuussa. Tavallinen kaski kaadetaan kuivumaan heinäkuussa. Kaski poltetaan seuraavan vuoden touko-kesäkuun vaihteessa. Rieska- eli tuorekaski poltetaan samana kesänä.
Kaski sytytetään tuohilla. Ennen vanhaan kaski sytytettiin sekä kitka- että kipinätulella. Ajateltiin, että kaksi kilpailevaa tulta polttaa maan erityisen tehokkaasti. Kasken poltossa maan kamaran annetaan palaa parin sentin syvyydeltä. Polttamisen myötä puiden ja maaperän ravinteet saadaan viljelykasvien käyttöön.
Kaskiperinteen vaaliminen > Viljelykasvien kasvatus > Kaskiruis

Telkkämäessä kasvatettava ruis on alkuperäistä kaavilaista kaskiruista, jonka siemeniä on talletettu geenipankkiin. Ruiskanta on pysynyt puhtaana ja terveenä paloviljelyn ja riiheämisen ansiosta. Rikkakasvit tai torajyvää aiheuttava sieni eivät ole selviytyneet kuumuudessa ja savussa.
Peltorukiin maatiaiskantoihin verrattuna kaskiruis on kapeatähkäisempi ja pienijyväisempi. Kaskirukiit ovat parisen viikkoa peltorukiita myöhäisempiä. Tämä on voinut aikanaan estää pelto- ja kaskirukiita risteytymästä ja sekoittumasta keskenään. Kaskiruis on herkästi karisevaa.
Kaskiruis kylvetään Telkkämäen perinnetilalla Laurin päivänä 10. elokuuta. Viljeltävä alue kynnetään paloaatralla ja karhitaan risukarhilla ennen kylvämistä. Risukarhi on tehty halkaistuista kuusista. Hevosvetoinen risukarhi kääntää kaskimaata kevyesti juuttumatta kantoihin tai kiviin.
Vanhan muistisäännön mukaan kavionalalle kylvettiin yksi tai lötön (tuohinen "jalkine") alalle kolme siementä. Yhdestä siemenestä versoo aikanaan jopa parikymmentä kortta. Ruis talvehtii talven kaskessa. Telkkämäessä on todettu, että rukiin talvehtimista parantaa ikiaikainen tapa polkea rukiin oraat alkutalvesta maata vasten. Tiedetään myös, että rukiin talvehtimista auttaa se, jos jänikset syövät oraan syksyllä.
Seuraavan vuoden syksyllä sato korjataan rukiinleikkuutalkoissa: ruis leikataan sirpillä, rukiista tehdään lyhteitä, joista kootaan kuhilaita. Vilja puidaan riihessä.
Ennen vanhaan kaskesta otettiin yksi tai kaksi, joskus jopa kolme satoa. Ensimmäinen sato on paras. Telkkämäessä on havaittu, että toisen vuoden sato jää noin puoleen ensimmäisestä.
Kaskiperinteen vaaliminen > Viljelykasvien kasvatus > Nauris

Nauris on yksi Telkkämäen kaskessa kasvatettavista viljelyskasveista. Kaskinauriin vanha lajikenimi Petrovski viittaa sen kylvöajankohtaan. Juhannusviikolla Petruksen eli Petrin päivänä 29. kesäkuuta kylvetty nauris säästyy alkukesän tuholaisilta. Nauris kylvetään töpeksimällä eli sylkemällä. Sylki kostuttaa siemenet ja parantaa itävyyttä. Naurissato korjataan syksyllä ennen pakkasia.
Ennen vanhaan nauriita varastoitiin tuoreena nauriskuoppiin, joista niitä haettiin ruokapöytään tarpeen mukaan. Naurista varastoitiin myös haudutettuina naatteineen tai ilman naatteja. Naatit säilyivät happokäymisen ansiosta talven yli.
Telkkämäen tilalta on löydetty 49 aikoinaan käytössä ollutta nauriskuoppaa. Alueen nauriskuopat ovat usein pitkänomaisia hautamaisia painanteita (pituus noin 2,5–4 m, leveys noin 1,5–2 m ja syvyys noin 0,5–0,8 m). Ne sijaitsevat yleensä kaskialueiden laitamilla, usein moreenikumpareen rinteellä tai sen laella.
Kaskiperinteen vaaliminen > Viljelykasvien kasvatus > Muut viljelyskasvit

Telkkämäen kaskiperinnetilalla kasvatetaan myös ohraa, tattaria, kauraa ja pellavaa
Pihapiiri

Telkkämäessä on ollut torppa peltoineen jo ennen 1749 alkanutta isojakoa. Telkkämäen tila erotettiin virallisesti omaksi tilakseen Mustolanmäestä 1870-luvulla, ja sinne asettui asumaan Mustolanmäen tilan poika Matti Mustonen.
Tilan rakennuksia on entistetty, muun muassa talo on kunnostettu 1900-luvun alkupuolen asuun. Useana kesänä Telkkämäen pelloilla ovat laiduntaneet maatiaisrotuiset eläimet, kuten kyytöt, suomenlampaat ja suomenhevoset. Kanat ja kukko kuuluvat myös talon kotieläimiin.
Luonto

Telkkämäen maisema on tyypillistä 1800–1900-luvun taitteen savolaista kaskimaisemaa, joka on luokiteltu arvokkaaksi perinnemaisemaksi.
Kaavin Telkkämäki sijaitsee etelä- ja keskiboreaalisen kasvillisuusvyöhykkeen rajalla. Suurin osa alueesta on tuoretta kangasmetsää tai lehtomaista kangasmetsää. Alueella virtaa kolme puroa. Niiden varrella on kosteita lehtoja. Telkkämäellä on myös vanhoja peltoja, niittyjä sekä soita, suopeltoja ja -niittyjä.
Luonto > Maa- ja kallioperä

Telkkämäen kallioperä koostuu enimmäkseen karjalaisesta kiillegneissistä. Alueella on myös kvartsidioriittia ja vaaleaa graniittia. Telkkämäen luonnonsuojelualueella on kaksi kalliopaljastumaa. Ne sijaitsevat Makkolanmäen eteläosassa ja Pässinmäellä, joka sijaitsee Susikorven alueella.
Telkkämäen maasto viettää etelään ja kaakkoon. Alueen maaperä on pääosin moreenia. Alueen korkein kohta on 195 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Susikorven Pässinmäellä. Matalimmat alueet (140 m mpy) ovat luonnonsuojelualueen lounaiskulmassa Matojoella ja kaakkoiskulmassa Riehtilänsuolla.
Luonto > Metsät

Telkkämäen luonnonsuojelualueen pinta-alasta yli 70 % on metsää. Yli puolet metsistä (yli 40 ha) on tuoreita kangasmetsiä. Lehtomaisia kangasmetsiä on kolmannes (noin 25 ha) suojelualueen metsistä. Kosteita ja tuoreita lehtoja on kolmisen hehtaaria. Kuivaa tai kuivahkoa kangasmetsää on vain vähän.
Telkkämäen luonnonsuojelualuetta halkovat kolme puroa. Metsissä kasvaa mustikkaa ja metsämansikkaa.
Yleisimpiä lintuja Telkkämäessä ovat peippo, pajulintu ja mustarastas. Myös harvinaisemmat lapinuunilintu ja idänuunilintu pesivät alueella.
Luonto > Pellot, niityt ja kedot

Telkkämäen maisemaan kuuluvat olennaisesti myös pienet pellot, niityt ja kedot. Luonnonsuojelualueelta on löytynyt kaikkiaan 39 erillistä kaskialuetta. Kaskeaminen, laiduntaminen ja niittäminen ovat luoneet monille eliölajeille suotuisat elinolosuhteet. Alueen vanhoilla pelloilla ja niityillä on runsas heinä- ja ruoholajisto kaskeamisen ansiosta.
Telkkämäen yleisimpiä kaskiaholajeja ovat
kesämaitiainen
ruusuruoho
siankärsämö
Yleisimpiä niittykukkia ovat
maitohorsma
karhunputki
niittyleinikki
Telkkämäessä kasvaa myös hirvenkello, joka on valtakunnallisesti uhanalainen laji.
Luonto > Pellot, niityt ja kedot > Kaskiröykkiöt

Paikoin Telkkämäen peltoja reunustavat kiviaidat, joita on rakennettu vanhojen peltojen kivistä. Joissakin paikoin kiviä on koottu kasoiksi, joita kutsutaan kaskiraunioiksi tai kaskiröykkiöiksi.
Telkkämäen tilan ympäristöstä on löydetty kaikkiaan 976 kivenraivausröykkiötä. Kaskiröykkiöistä osa on taidokkaasti ladottuja kivikasoja, osaa voidaan luonnehtia epämääräisiksi kyhäelmiksi. Kaskiröykkiöksi voidaan lukea sellainen kiviraunio, jossa maakiven päälle on ladottu vähintään kolme kiveä. Telkkämäen luonnonsuojelualueen sammaloituneet kaskiröykkiöt ovat noin 0,3–1 metriä korkeita. Ne on kasattu maapohjalle tai maakiven päälle tai maakiven sivuun.
Retkeily

Telkkämäen pihapiiri rakennuksineen on yleisölle avoin. Lähimaastossa on kaksi luontopolkua. Metsähallituksen opas palvelee vierailijoita kesä-elokuussa.
Telkkämäkeen tutustuu vuosittain parisen tuhatta vierailijaa.
Yleisötapahtumat

Telkkämäessä järjestetään vuosittain useita erilaisia pääsymaksuttomia yleisötapahtumia. Kaskenpoltto, rukiinleikkuu ja puinti ovat yleisölle avoimia tilaisuuksia. Yleisö voi osallistua myös kaskeamiseen liittyviin perinnetöihin.
Valtakunnallisena luonnonkukkien päivänä Telkkämäessä on järjestetty opastettuja kasviretkiä. Akustisen kansanmusiikin tapahtuma Puskasoitto kuuluu myös perinnetilan kesään. Telkkämäessä on jo useiden vuosien ajan heinäkuussa vietetty Suven ja runon päivää. Telkkämäessä on järjestetty myös konsertteja, valokuvanäyttelyitä ja perinnejumalanpalveluksia.
Kirjallisuutta

Eisto Kaija, Leivo Anneli, Sapattinen Auvo: Telkkämäen luonnonsuojelualueen kasvillisuus. Metsähallituksen luonnonsuojelujulkaisuja. Sarja A 85.  Metsähallitus, 1997.  ISBN 952-446-046-7
Laine, Sirkku: Kaskeaminen Telkkämäen luonnonsuojelualueella. Metsähallituksen luonnonsuojelujulkaisuja. Sarja A 22.  Metsähallitus, 1994, (2. painos 1997).  ISBN 951-47-9152-5
Aiheesta muualla

Telkkämäen luonnonsuojelualue (Arkistoitu – Internet Archive)
Telkkämäen perinnetila (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaavin kunta: Telkkämäki (Arkistoitu – Internet Archive)
Telkkämäki päivitetty 2011. Pohjois-Savon ELY-keskus.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, Telkkämäen kaskialue 22.12.2009. Museovirasto.
Metsänpiian poluilla: Telkkämäki Metsänpiika. Arkistoitu 16.8.2017. Viitattu 28.10.2012.
Tulesta uutta elämää (pdf) kesäkuu 2012. Kantri. Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 2.11.2013.
Telkkämäen luonnonsuojelualueen kulttuuriperintöinventointi (pdf) 2010. Metsähallitus. Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 2.11.2013.
Aiheesta muualla > Videoita

Kaskenpolttoa Telkkämäessä (video) 22.08.2012. Finland Lakeland.
Kantri kävi kaskenpoltossa (video) 18.6.2012. Kantri / Maaseudun tulevaisuus.[vanhentunut linkki]
Kaskiviljelijän työmaa on keskellä roihuavaa metsää (video) 23.05.2013. Yle.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Telkkämäen perinnetila (Q7697345)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: ulkomuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kaavi
koordinaatit: 63°02′N 28°29′E﻿ / ﻿63.04°N 28.49°E﻿ / 63.04; 28.49

Kaskettua maata Telkkämäessä (2013).
Ruis
Tattari
Telkkämäki on monipuolinen luontomatkailukohde.
Suomenhevonen
Suomenlampaat laiduntavat kesällä Telkkämäen niityillä.
Peippo
Siankärsämö
AGIL

AGIL on amerikkalaisen sosiologi Talcott Parsonsin kehittämä kuvaus tietyistä sosiaalisista vaatimuksista, joita yhteiskunta tarvitsee pystyäkseen ylläpitämään vakauteen perustuvaa sosiaalista elämää. Teoria oli erityisen suosittu sosiologiassa 1950–1970-luvuilla. Parsonsin AGIL-mallia on arvosteltu staattiseksi, kulttuurisidonnaiseksi ja epähistorialliseksi. Sen on katsottu edustavan länsimaista, erityisesti amerikkalaista keskiluokkaista yhteiskuntaihannetta. AGIL kuuluu funktionalistiseen näkökulmaan sosiologiassa.
Parsonsin teorian mukaan kaikilla sosiaalisilla järjestelmillä on omia tarpeitaan eli funktionaalisia välttämättömyyksiä, jotka on kyettävä tyydyttämään tasapainon säilymisen vuoksi. Toisistaan riippumattomia funktionaalisia välttämättömyyksiä Parsons luettelee neljä, joista käytetään kirjainyhdistelmää A.G.I.L:
A (adaptation) = resurssien tuottaminen ja sopeutuminen ympäristöön
G (goal attainment) = päätösten tekeminen ja päämäärien saavuttaminen
I (integration) = kiinteyden ylläpitäminen
L (latency) = jatkuvuuden ylläpitäminen ja jännitysten laukaiseminen
Nämä neljä institutionalisoitunutta säilymistehtävää ovat intuitiivisia. Esimerkiksi metsästäjä-keräilijöiden heimoyhteisön täytyy hankkia ruokansa ulkopuolisesta maailmasta selviytyäkseen. Heillä on tietyt päämäärät ja päätöksentekojärjestelmä, jota tarvitaan tekemään yhteisöä koskevia päätöksiä, jotta heimo voi esim. siirtyä paremmille metsästysmaille. Heillä täytyy myös olla voimakkaita yhteistä arvo- ja symbolimaailmaa ylläpitäviä laitoksia, kuten uskonto. Viimeiseksi tarvitaan myös jonkinlaista koulutusjärjestelmää, jotta elämiseen ja yhteisön ylläpitämiseen tarvittavat taidot siirtyvät seuraaville sukupolville. Kun heimo pystyy säilyttämään nämä neljä välttämättömyyttä, se pystyy myös varmistamaan olemassaolonsa ja sen jatkuvuuden.
Resurssien tuottaminen ja jatkuvuuden ylläpitäminen ovat pitkäjännitteistä huolehtimista. Sen sijaan heimo voi joutua reagoimaan nopeasti muuttuviin ulkoisiin tekijöihin ja samalla huolehdittava sisäisestä integraatiostaan.