stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sidney J. Furie
Aiheesta muualla

Sidney J. Furie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sidney Leslie Goodwin

Sidney Goodwin noin vuonna 1911
Sidney Leslie Goodwin (9. syyskuuta 1910 Fulham, Englanti – 15. huhtikuuta 1912) oli yksi Titanicin onnettomuudessa surmansa saaneista. Hän oli puolitoistavuotias englantilainen poika, jonka luultiin jääneen kadoksiin uppoamisen jälkeen kuten hänen perheensä muidenkin jäsenten. "Titanicin lapsena" tunnettu uhri tunnistettiin häneksi dna-löydösten uuden analyysin perusteella.
Aiheesta muualla

Titanic
Eino Panula
STMPD RCRDS

| STMPD RCRDS |
| --- | --- |
Perustettu:  2016
Perustajat:  Martijn Garritsen
Jakelijat:  RCA Records (Pohjois-Amerikka)   Columbia Records (Yhdistynyt kuningaskunta)   Sony Music
Tyylilajit:  ambient house, downtempo, electro house, tech house, progressiivinen house, future bass, trap, trip hop
Kotimaa:  Alankomaat
Sijainti:  Amsterdam
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
STMPD RCRDS (lausutaan Stamped Records) on levy-yhtiö, jonka alankomaalainen DJ, tuottaja ja muusikko Martin Garrix perusti 4. maaliskuuta 2016.
Artistit

AREA21
Brooks
CMC$
Crash Land
The Federal Empire
Martin Garrix
Jay Hardway
Julian Jordan
Dua Lipa
LIØNE
LOOPERS
John Martin
Matisse & Sadko
Mesto
Osrin
Florian Picasso
Bebe Rexha
Troye Sivan
Third Party
Michel Zitron
Jigs
Siikasaari (Päijänne)

Siikasaari
| --- | --- |
Sijainti:  Jyväskylä Keski-Suomi Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  135 m 
Pinta-ala:  78,9 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Siikasaari  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä ja se sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Vuoritsalon itäpuolella.
Maantietoa

Saari on 1,8 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä ja sen pinta-ala on 78,9 hehtaaria . Se sijaitsee Vuoritsalon itäpuolisessa salmessa, jonka keskellä Siikasaari on. Vuoritsalon puolelle jää Ruokosalmi ja itäpuolelle Siikasalmi. Ruokosalmi on mantereen puolella ja se on 130–260 metriä leveä kun Siikasalmi on vastaavasti 100–300 metriä leveä. Siikasaaren pohjoispään niemi Sorrinpää kääntää Siikasalmen suun kohti Kylmälahtea. Saaren pohjoiskärjestä on 300 metriä Haapaniemeen. Siikasaaren ja Haapaniemen välistä kulkee vesiväylä.
Saaren huippu sijaitsee saaren pohjoisosassa noin 135 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kohoaa 57 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saaren pinnanmuodot ovat eteläosissa alavat ja pohjoisosassa korkeat. Mäen etelärinteillä on kalliomaastoa.
Saaressa on ollut Siikasaaren maatila, jonka maa-alueesta on lohkottu pieniä tontteja. Niille on rakennettu lähes 20 vapaa-ajan asuntoa. Koska saarelle ei tule tietä, liikkuvat asukkaat veneillä. Saaren ylittää Hämeenlahdelta saarien yli kulkeva korkeajännitelinja, joka haarautuu saarella pohjoiseen ja itään päin kulkeviksi linjoiksi.
Luontoarvoja

Saarella on kaksi pienialaista luonnonsuojelualuetta sen pohjoisosan länsirinteillä.
Historiaa

Siikasaaressa on vuonna 1900 rakennettu huvila. Saari kuului ennen kuntainliitosta Jyväskylän maalaiskuntaan.
Shonda Rhimes

| Shonda Rhimes |
| --- | --- |
 Shonda Rhimes vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1970 (ikä 54) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  tuottaja, käsikirjoittaja, ohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1998–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Shonda Rhimes (s. 13. tammikuuta 1970 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjojen Greyn anatomia (2005–) ja Rakkauden anatomia (2007–2013) luojana.
Ura

Rhimes syntyi Chicagossa. Hän suoritti kandidaatintutkinnon Dartmouth Collegessa. Tämän jälkeen hän muutti Los Angelesiin ja suoritti maisteritutkinnon Etelä-Kalifornian yliopistolla elokuva- ja televisioalan laitoksessa.
Rhimes toimii Greyn anatomian ja Rakkauden anatomian tuottajana ja johtavana käsikirjoittajana. Hän on ollut kolmesti Primetime Emmy -ehdokkaana työstään Greyn anatomiassa. Vuonna 2006 ja 2007 sarja oli ehdolla parhaaksi draamasarjaksi ja vuonna 2006 Rhimes sai parhaan draamasarjan käsikirjoituksen ehdokkuuden. Vuonna 2007 hän pääsi Time-lehden maailman 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle.
Rhimes on työskennellyt myös elokuvien parissa. Hän on käsikirjoittanut elokuvat Crossroads – tienristeyksessä (2002) ja Prinsessapäiväkirjat 2 (2004).
Yksityiselämä

Rhimesilla on kaksi isosiskoa ja kaksi isoveljeä ja kolme adoptoitua tytärtä.
Filmografia > Käsikirjoittaja > Elokuvat

Blossoms and Veils (1998) (lyhytelokuva) – Myös ohjaaja.
Introducing Dorothy Dandridge (1999) (televisioelokuva)
Crossroads – tienristeyksessä (2002)
Prinsessapäiväkirjat 2 (2004)
Filmografia > Käsikirjoittaja > Televisiosarjat

Greyn anatomia (2005– )
Rakkauden anatomia (2007– 2013)
Scandal (2012)
Filmografia > Tuottaja > Elokuvat

Inside the Box (2009) (televisioelokuva)
Filmografia > Tuottaja > Televisiosarjat

Greyn anatomia (2005– )
Rakkauden anatomia (2007–2013)
Off the Map (2010)
Scandal (2012)
How to Get Away with Murder (2014)
Bridgerton (2020)
Aiheesta muualla

Shonda Rhimes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shonda Rhimes Elonetissä.
Shonda Rhimes TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Shonda Rhimes Twitterissä
Grey's Writers - Greyn anatomian käsikirjoittajien blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Sierra Leone (joki)

| Sierra Leone |
| --- | --- |
 Sierra Leone -estuaari
Laskupaikka:  Atlantin valtameri  8.504°N, 13.186°W
Maat:  Sierra Leone
Pituus:  40 km
Valuma-alue:  2 950 km²
Sierra Leone on estuaari Atlantin valtamerellä Sierra Leonen läntisellä puolella. Sen muodostavat Bankasoka sekä Rokel ja se on 6–16 kilometriä leveä ja 40 kilometriä pitkä. Estuaari on Afrikan suurin luonnonsatama. Useat saaret, muun muassa Tasso (suurin), Tombo sekä historiallisesti merkittävä Bunce sijaitsevat kaikki estuaarissa.
Sierra Leone Company

Sierra Leone Company oli kauppakomppania, joka oli mukana perustamassa Britannian toista siirtomaata Afrikkaan, Freetowniin nykyisen Sierra Leonen alueelle. Siirtomaa perustettiin 11. maaliskuuta 1792 ja sitä oli mukana perustamassa entiset tummaihoiset orjat Karibialta, muualta Amerikasta sekä Englannista, jotka olivat muuttaneet alun perin Nova Scotian alueelle. Kauppakomppania perustettiin omistautuneiden abolitionistien kuten Granville Sharpin, Thomas Clarksonin, Henry Thorntonin sekä Clarksonin veljen John Clarksonin toimesta.
Siikaniemi (Viipuri)

Entistä Siikaniemeä kuvattuna Viipurin linnan tornista vuonna 2014.
Siikaniemi oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi Linnasaaren kaakkoisosassa kaupungin vanhan keskustan länsipuolella. Siikaniemi käsitti Pyhän Annan kruunun linnoituksen ympäristöineen sekä Linnasaaresta kaakkoon työntyvän kapean Tervaniemen.
Historia

Viipurin asutus levisi Siikaniemen alueelle jo 1500-luvun puolivälin jälkeen ja noin 1570 erotettiin Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnasta omaksi seurakunnakseen Viipurin linnan ja Siikaniemen seurakunta. Oman kirkkoherran se sai vuonna 1581. Siikaniemessa oli ilmeisesti kirkko jo varhaisessa vaiheessa, mutta sellaisen se sai viimeistään vuonna 1664. Samalla vuosisadalla Siikaniemen alueelle laadittiin myös ensimmäinen asemakaava.
Pietari Suuri joukkoineen nousi maihin Tervaniemessä Suureen Pohjan sotaan kuuluneen Viipurin piirityksen yhteydessä vuonna 1710. Piiritys oli Siikaniemen kannalta tuhoisa, sillä suurin osa sen rakennuskannasta tuhoutui. Samalla paloi myös Siikaniemen kirkko ja seurakunta lopetti toimintansa. Kaupungin siirryttyä Venäjän keisarikunnan haltuun, alettiin Siikaniemeen 1730-luvulla rakentamaan Pyhän Annan kruununa tunnettua linnoitusta, joka oli suunnattu lännestä tulevaa uhkaa vastaan. Tervaniemi ja valtaosa Siikaniemestä muuttui sotilasalueeksi, joka rakennettiin täyteen erilaisia linnoitteita, ruutikellareita ja kasarmirakennuksia. Linnasaaren läpi meni Viipurista Turkuun johtanut Suuri rantatie, jonka kulku Siikaniemessä järjestettiin Pyhän Annan kruunun porttien kautta aina 1860-luvulle asti. Siikaniemen pohjoisimman osan kautta linjattu Pietarin rata valmistui 1870. Vuonna 1912 aloittiin Viipurissa raitiovaunuliikenne, sen yksi linja kiersi myös Siikanimen kautta viereiseen Neitsytniemen kaupunginosaan.
Suomen itsenäistyttyä Siikaniemi jäi edelleen suurimmalta osaltaan sotilasalueeksi, jossa toimivat muun muassa Asevarikko 2, Huoltorykmentin esikunta sekä Viipurin Komendanttivirasto. Vuonna 1921 Tervaniemeen perustettiin tukikohta Ilmavoimien vesilentokoneille. Toinen vastaava aloitti toimintansa noin 10 kilometriä Viipurin lounaispuolella sijaitsevassa Turkinsaaressa. Siikaniemeen sijoitettu Lento-osasto IV oli nykyisen Lapin Lennoston edeltäjä ja se toimi Tervaniemessä vuoteen 1936 saakka.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Siikaniemessä oli 315 asukasta, joista 281 oli suomenkielisiä, 31 ruotsinkielisiä ja 3 muunkielisiä.
Rakennuksia ja muita kohteita > Siikaniemen torin ympäristö

Venäjän vallan ajan Siikaniemi oli lähinnä sotilasaluetta ja sen rakennuskanta koostui suurimmaksi osaksi erilaisista armeijan rakennuksista. Keskustaan johtavan Linnansillan kupeessa on Pietarin aukio (ent. Pyhän Annan tori ja Siikaniemen tori), jonka ympäristössä sijaitsevat Siikaniemen merkittävimmät rakennukset. Torin länsilaidalla on niin sanottu Mendtin talo, joka valmistui sotilastaloksi vuonna 1847 arkkitehti Ernst Lohrmannin suunnittelemana. Myöhemmin sen tiloissa toimi Viipurin Komendanttivirasto. Muita entisen Siikaniemen torin läheisyydessä sijaitsevia rakennuksia ovat muun muassa 1840-luvulla valmistunut kauppias C. G. Cloubergin talo Haminanportinkadun varrella, kivinen esikuntarakennus vuodelta 1873 sekä 1776 valmistunut päävartio, jonka suunnitteli arkkitehti Karl Johann Spekle. Hänen käsialaansa on myös samana vuonna rakennettu Viipurin päävartio, joka sijaitsee keskustassa Torkkeli Knuutinpojan torin laidalla.
Rakennuksia ja muita kohteita > Tervaniemi

Tervaniemen kärki luovutettiin 1870-luvulla Viipurin Purjehdusseuran haltuun ja vuonna 1891 sinne rakennettiin arkkitehti Gerhard Sohlbergin suunnittelema paviljonki. Vuosina 1933–1934 pursipaviljongin eteläpuolella oleva uimaranta kunnostettiin uimalaitokseksi kaupunginarkkitehti Uno Ullbergin suunnitelmien mukaan. Paikalle rakennettiin pukuhuone- ja pesutilojen lisäksi muun muassa aallonmurtaja sekä hyppytorni ja katsomoita.
Tervaniemen koillisosassa sijaitsivat makasiineja täyteen rakennettu tavarasatama sekä Tervaniemen puisto, jonne alettiin vuonna 1914 rakentamaan venäläistä varuskuntakirkkoa. Työ keskeytyi ensimmäisen maailmansodan syttymisen vuoksi, mutta harjakorkeuteen jäänyttä kirkkorakennusta käytettiin myöhemmin hyödyksi Uno Ullbergin piirtämän Viipurin maakunta-arkiston rakentamisessa, joka valmistui 1934. Nykyään sen tiloissa toimii Leningradin alueen Viipurin sivuarkisto. Tervaniemen puiston pohjoispää sijaitsee entisen Siikanimen torin vieressä. Venäläiset pystyttivät paikalle Pietari Suuren patsaan vuonna 1910 Viipurin valloituksen 200-vuotisjuhlan kunniaksi. Suomen itsenäistymisen jälkeen se poistettiin ja tilalle pystytettiin vuonna 1927 Gunnar Finnen veistos Itsenäisyyden leijona. Finnen teos puolestaan korvattiin Neuvostoliiton aikana jälleen Pietari Suuren patsaalla, joka on puistossa edelleen.
Siikaniemi (kesk.) ja Tervaniemi (ylh. oik.) 1930-luvun ilmakuvassa.
Mendtin talo.
Tervaniemeä ja keskellä maakunta-arkiston rakennus.
Ranskan taide

Ranskan taide, sekä kuvataide että arkkitehtuuri, on ollut eri aikoina länsimaisen taiteen keskiössä. Etenkin 1800-luvulla Ranskasta tuli paljon merkittäviä kuvataiteilijoita, kuten impressionismin perustaja Claude Monet, Paul Cézanne, Paul Gauguin, realistisen maalaustaiteen pioneeri Gustave Courbet ja Edgar Degas. 1900-luvun Ranskaan muutti paljon modernisteja, kuten Wassily Kandinsky ja Marc Chagall sekä Pablo Picasso Espanjasta. Maan oma tärkeä modernisti oli Georges Braque.
Ranskalaisista kuvanveistäjistä tärkeimpiä lienee Euroopan kuvanveistoon pitkään vaikuttanut Auguste Rodin ja valokuvataiteilijoista Henri Cartier-Bresson.
Muinaisaika

Ranskan taidehistoria alkaa Dordognessa sijaitsevista Lascaux’n luolamaalauksista. Ne ovat peräisin vanhemmalta kivikaudelta noin 15 000 vuotta sitten. Maalauksilla oli todennäköisesti maagisia tehtäviä. Hyvin luonnonmukaiset maalaukset esittivät eläimiä, kuten hevosia ja visenttejä, ja niitä voidaan edelleen pitää ylittämättöminä liiketutkielmina.
Antiikki

Kreikkalaiset perustivat 600-luvulla eaa. Välimeren rannalle Ranskaan siirtokunnan, joka kehittyi Marseillen kaupungiksi. Ranskassa ei kuitenkaan ole jäljellä merkkiäkään kreikkalaisesta kulttuurista. Keltit asettuivat Ranskaan 400-luvulta eaa. ja heidän taiteensa muistutti joka tavalla kelttiläistä taidetta, jota tuohon aikaan syntyi kaikkialla Euroopassa (vaikka ranskalaiset mielellään käyttävätkin siitä nimeä ”l’art gaulois”). Tämä kelttien taide, ”dessin curvilingne”, joka muodostuu suureksi osaksi tarve-esineistä ja koruista, on koristeltu kreikkalaisten ja roomalaisten mallien mukaan abstraktein, pyörein ja kiertävin muodoin. Usein sanotaan, että nämä ovat epätyypillisiä historiallisen ajan teosten asiallisuuteen ja tasapainoisuuteen verrattuna.
Kun roomalaiset valloittivat Gallian valtakuntansa alaisuuteen 57–52 eaa., se oli kehittymätön maa, joka omaksui nopeasti roomalaisen taiteen ja muovautui nopeasti valloittajan ihanteiden mukaisesti. Monet roomalaisen arkkitehtuurin parhaiten säilyneistä muistomerkeistä sijaitsevat Provencessa, Etelä-Ranskassa:
”Maison Carrée” -temppeli, Nîmes
”Pont du Gard” -akvedukti, Nîmes, kaupungin ulkopuolella
Teatteri ja riemukaari, Orange.
Reliefit Orangen voitonkaaressa ovat esimerkki gallialais-roomalaisesta taiteesta, jossa kelttiläiset kiemurtelevat koristeet ja klassinen rakenne sijaitsevat samassa teoksessa varsinaisesti kohtaamatta.
Roomalaisesta taiteesta tuli Ranskassa hyvin tärkeä maan tulevalle taide-elämälle. Klassinen perusta näkyy Italiaa lukuun ottamatta Ranskassa selvemmin kuin missään toisessa maassa. Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen roomalaiset esikuvat muodostivat luonnollisen lähtökohdan ensimmäiselle varsinaisesti ranskalaiselle taiteelle.
Merovingit

Gallialais-roomalainen taide kärsi, kun visigootit, burgundit ja frankit alkoivat virrata maahan. Tilanne vakautui hiukan, kun ensimmäinen kristitty frankkikuningas Klodvig valtasi noin vuonna 500 osan siitä, mikä nyt on Ranska. Seuranneita 250 vuotta leimasivat kuitenkin ennen kaikkea hallitsevan merovingisuvun sisäiset ristiriidat.
Kaudelta ei ole jäljellä juuri mitään taidetta. Poikkeuksen muodostaa Poitiers’n Johannes Kastajan kastekappeli. Kiinnostavinta ovatkin käsikirjoitusten maalauskoristelut miniatyyrein. Niitä voidaan sanoa tyypilliseksi kelttitaiteeksi. Kaikki muodot ovat tiukasti tyyliteltyjä ja kirkkain värein maalattuja. Aiheet ovat usein kristillisiä ja perustuvat roomalaisiin tai itämaisiin esikuviin. Monet eläinten muodoista kehitetyt kirjaimet ovat kuitenkin erityisiä. Niitä voidaan pitää ensimmäisenä todella ranskalaisena taiteena.
Karolingit

Kaarle Suuri loi läntisen Euroopan ensimmäisen suuren valtion noin 800. Hän koki olevansa Rooman valtakunnan perillinen ja antoi kruunata itsensä kuninkaaksi Roomassa vuonna 800.
Hänen pyrkimystään koota ympärilleen oppineita ja kohottaa Euroopan yleistä kulttuuritasoa voidaan pitää Euroopan ensimmäisenä renessanssina. Juuri tämän niin kutsutun ”karonlingisen renessanssin” ansiosta on olemassa kopioita Vitruviusksen teoksesta De architectura libri decem. Monet hänen rakennuttamistaan palatseista ja luostareista tuli tärkeitä perustuksia renessanssille, joka pian alkaisi.
Kaarle Suuri vaihtoi myös vaikeasti luettavan merovingien unsiaali-kirjoituksen minuskeliin, josta kehittyi myöhemmin antiikvana tunnettu kirjaintyyli.
Karolingit > Arkkitehtuuri

Nykyisin Saksaan kuuluva Kaarlen palatsikappeli Aachenissa on parhaiten säilynyttä arkkitehtuuria karolingiajalta.
Ranskalaisella maaperällä sijaitsee vuodelta 806 peräisin oleva Orléansin Teodulfin yksityinen palatsikappeli Germigny-des-Prés'ssä, joka on säilynyt 1800-luvulla jälleenrakennetussa muodossa. Se muodostuu neljän pylvään varassa lepäävästä kupolista ja siihen kuului apsis sekä suuri torni.
Suurempi merkitys seuraaville tyylikausille oli luultavasti Abbevillen lähelle vuonna 799 rakennetulla Saint-Riquier’n luostarikirkolla, josta tuli romaanisen tyylin edelläkävijä. Saint-Riquier on rakennettu uudelleen käytettävissä olleiden tietojen mukaisesti.
Karolingit > Kuvataide

Karolingisten kirkkojen sisäpuoli oli koristeltu mosaiikeilla ja freskoilla. Koristelulla oli ennen kaikkea kasvatustehtävä: opettaa lukutaidotonta kansaa. Teokset ovat hävinneet lähes täysin, poikkeuksena mosaiikit Auxerressa sijaitsevassa Saint-Germain d’Auxerren luostarissa, joka rakennettiin 850. Kun freskojen tekeminen ei maksanut paljon, vanhemmat kuvat peitettiin uusilla.
Karolingit > Kirjat

Karolingisen kauden kirjojen maalauskoristelu ylitti kaiken muun aikansa taiteen. Vain harvoilla suurmiehillä oli varaa tilata näitä mahtiteoksia, joita koristivat kallisarvoiset värit, jalokivet ja kulta. Melkoinen osa tästä taiteen lajista on säilynyt ja joitakin teoksia voidaan jäljittää valmistuspaikkakuntiin, kuten Reims ja Tours. Raamatuista tunnetaan esimerkiksi Reimsissä valmistettu Ebbon Evangeliarium noin vuodelta 823 ja Tours’n Pyhän Martin luostarin (Monastère Saint Martin de Tours) koulukunnan kuvitetut Raamatut.
Romaaninen tyyli

Frankkien valtakunta jaettiin vuonna 843. Varsinaisen Ranskan voidaan sanoa syntyneen Kaarle Kaljupään valtakunnasta, joka sijaitsi nykyisen Ranskan länsiosassa. Erityisesti viikinkien muodostama uhka sai kuitenkin aikaan, ettei vakiintuneita oloja voitu saavuttaa seuraavien 150 vuoden aikana, jolloin feodalismi esti kaikki edistyspyrkimykset. Tätä aikaa kutsutaan ”pimeäksi ajaksi”, eikä sen taiteesta ole paljon sanottavaa.
Näkymät alkoivat valjeta kapetingien noustua valtaistuimelle 987 ja seuraavien vuosisatojen ajan alkoi useammasta esteettisestä ja rakenteellisesta uutuudesta kehittyä erilaisia koulukuntia ja työpajoja. Toisin kuin Saksan keisarikunnassa, jossa tänä aikana rakennettiin yhteneväisellä tyylillä, Ranskaan nousi hyvin erilaisia kirkkorakennuksia eri puolille maata. Yhdessä ne vaikuttivat kukin omalla tavallaan siihen, josta tulisi gotiikka.
Goottilainen tyyli

1100-luvun ensimmäisellä puoliskolla valta keskittyi Ranskassa île-de-Francen seudulle, jossa kuningas Ludvig Pyhä ja hänen kanslerinsa apotti Suger toimivat. Heidän hyvin dokumentoitu toiveensa oli korvata feodaalinen yhteiskunta valistuneemmilla tavoilla. Se johti Pariisin yliopiston suosimiseen ja samalla vahvistui Ranskan asema yhtenäisenä ja johtavana eurooppalaisena kansakuntana.
Skolastikot Albertus Magnus ja Tuomas Akvinolainen opettivat Pariisissa ja seuraavan vuosisadan ajan vallitsi uudelleenarviointi Aristoteleen hengessä, jota he opettivat. Luontoa ei pidetty enää likaisena, vaan tiedon tärkeimpänä lähteenä. Uskonto säilyi tärkeimpänä syynä luoda taidetta ja kirkko oli edelleenkin tärkein taiteen tilaaja. Luonto tulkittiin kuitenkin nyt Jumalan luomistyön symbolisena esityksenä ja luonnon tutkiminen joutui uudelleen keskipisteeseen.
Aina satavuotiseen sotaan asti Ranska oli älyllisen, teknisen ja taiteellisen kehityksen keskus. Sodan vuoksi taiteen johtoasema joutui Ranskan ulkopuolelle. Myöhäisgotiikka onkin suuressa määrin saksalaista, englantilaista ja espanjalaista taidetta.
Taiteen suhteen tämä merkitsi, että suurisuuntaisten katedraalien työmaille pysytetyt kojut vetivät puoleensa arkkitehteja ja muita taiteilijoita, jotka työskentelivät saman työnjohdon alla. Kun eri katedraalien työmaiden välillä vaihdettiin ajatuksia, taiteellisista ja rakenteellisista pyrkimyksistä tuli yhteisiä kaikkialla Rankassa. Taide ei ollut olemassa itseään varten, vaan se oli pikemminkin kirkon palveluksessa. Gotiikkaa voidaan yhtä hyvin kuvata visuaalisten elementtien kautta kuin ymmärtää se pyrkimyksenä päästää valoa Jumalan huoneeseen. Kaikki goottilaisten rakennusten rakenteisiin liittyvät elementit olivat olemassa ennen kuin apotti Suger antoi vuonna 1144 pystyttää Saint-Denis’n luostarikirkkoon kuoria kiertävän ambulatoriumin, mutta gotiikan luonne löytyi vasta hänen pyrkimyksestään antaa kirkon täyttyä maalattujen lasien kautta virtaavasta valosta.
Goottilainen tyyli > Katedraalit

Saint-Denisin katedraalin ambulatoriumissa käytettiin ensimmäistä kertaa suippokaarisia ristiruodeholveja tietoisella tavalla. Se vihittiin käyttöön apotti Sugerin ja kuningas Ludvigin läsnä ollessa. Voidaan sanoa, että tämä tilaisuus aloitti gotiikan kauden Ranskassa. Pylväät ja holvit muodostavat ilman painavia muureja kehyksen maalattujen ikkunoiden symboliikalle. ”Koko pyhäkön läpi virtaa käsittämätön ja jatkuva valo, joka tunkeutuu sisään kaikkein pyhimmistä ikkunoista” kuten apotti Suger sen ilmaisi.
Saint-Denis’in rakennetta jäljiteltiin useissa kirkkohankkeissa, joissa tavoiteltiin yhtenäisempää tyyliä ja pystylinjojen korostumista. Sensin katedraalia rakennettaessa säilytettiin yläkerros ja tuensiirto, samoin siinä on vielä klassiset, rauhalliset mittasuhteet. Pariisin Notre-Dame -katedraalissa rakennettiin yläkerrokset, mutta luovuttiin tuensiirrosta, joka antoi enemmän yhtenäisyyttä.
Noin vuonna 1200 löytyi ensimmäisen kerran täysgotiikalle ominainen tasapaino yksityiskohtien ja kokonaisuuden välille. Chartresin katedraalissa yläkerros korvattiin trifoliumilla ja kaarista tehtiin korkeampia samalla kun klerestoriumista tuli selvästi aikaisempaa kookkaampi. Tämän seurauksena keskilaivan yläosa tulvi nyt valoa ja väriä. Kaikkea sitoivat yhteen holvituet ja ruoteet, jotka muodostivat järjestelmällisen kokonaisuuden lattiasta lakikiviin ja muodosti tukipilarien kanssa kevyen vaikutelman. Kuorista tehtiin melkein yhtä suuri kuin keskilaivasta ja se ympäröitiin ambulatoriumilla, joka päästi tilaan vielä enemmän valoa.
Reimsin katedraali rakennettiin vielä valoisammaksi niin, että yläkerros tehtiin lähes pelkästään suurista koristeikkunoista ja ruusuikkunat tehtiin hyvin suuriksi. Yhtenäinen järjestelmä sitoo Reimsissä kuoria ja poikkilaivaa ja sisäänkäyntisyvennysten mitat on suhteutettu keskilaivan sisätilaan.
Vuonna 1220 aloitetussa Amiensin katedraalissa saavutettiin gotiikan kauden suurimmat mitat: sisäpuolelta mitattu kattokorkeus on 42 metriä, eikä keskilaivan seiniä voida oikeastaan enää kutsua seiniksi, sillä kaaret vievät enemmän kuin puolet korkeudesta ja kuori muodostuu hienostuneesta järjestelmästä, jossa yhdistyy 7 sisempää ja 12 ulompaa tukipistettä.
Viimeinen täysgotiikan katedraalihanke oli 1225 aloitettu Beauvais’n katedraalin kuori. Sen romahtamista 1280-luvulla voidaan pitää päätepisteenä täysgotiikan pyrkimykselle tasapainoilla rakenteellisten osien välillä ja siirtymisenä kohti myöhäisgotiikan koristeellisempaa vaikutelmaa, jota hallitsi tankotyöskentely, jonka kehitys saavutti huippunsa Pariisin Sainte-Chapelle-kappelissa, josta lähdettiin tekemään kokonaan lasitettua lipasta siellä reliikkinä säilytetylle Kristuksen piikkikruunulle (Euphorbia milii). Rakennuksen kuori muodostuu lähes täysin lasista ja sen tukijärjestelmä on minimoitu pilareihin, jotka on sijoitettu lähelle korkeaa julkisivua.