stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oksjärvi (Tammela)

| Oksjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°47′45″N, 23°56′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Oksjoki 
Järvinumero:  35.937.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,1 m 
Rantaviiva:  11,927 km 
Pinta-ala:  3,03285 km² 
Tilavuus:  0,00801621 km³ 
Keskisyvyys:  2,64 m 
Suurin syvyys:  7,41 m 
 fiOksjärvi 
Oksjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 303 hehtaaria ja sen pituus on 2,6 kilometriä ja leveys 1,4 kilometriä. Siihen laskee ojia eri suo- ja peltomailta. Peltojen vesiä laskee muun muassa Hangaslahteen ja Sammaleenlahteen. Ojia laskee myös Korkeanäyräänsuolta, Saarisuolta, Laihansuolta, Kotamäensuolta ja Isoltasuolta. Hangaslahteen laskee Kelhunlammin ja Maailmanlammin yhteinen laskuoja ja Nikuniemen viereen laskee Laihanlammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla Jokisuunlahdessa, josta saa alkunsa 4 kilometriä pitkä Oksjoki, joka laskee Pehkijärveen.
Järven rantaviiva on 11,9 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Monin paikoin ranta on soistunutta. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet muun muassa Kuivajärveltä ja valtatieltä 10.
Järvessä on yhteensä 5 saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,24 hehtaaria ja rantaviivan yhteispituus on 410 metriä. Saarista neljä on yli aarin kokoisia ja yksi on näitä pienempi. Saaret sijaitsevat rantojen tuntumassa, mutta Selkäsaari sijaitsee ulapalla. Järvi on hyvin matala, koska keskisyvyys on vain 2,6 metriä. Syvin kohta sijaitsee 500 metriä Syvälahdesta luoteeseen.
Luonnontila

Oksjärvi on matala ja humuspitoinen järvi, jonka rehevöitymistaso on vielä siedettävä. Silti verkot voivat likaantua, mikä saattaa johtua levästä tai oheisen suomaaston humuksesta. Matala jävi ei kesäisin kerrostu lämpötilojen mukaan, mutta talvella syntyy jään alle kerrostuneisuutta. Pohjassa esiintyy toisinaan hapettomuutta, mikä nostaa fosforipitoisuuksia vedessä.
Vuoden 2013 koekalastuksen perusteella järvessä on seuraavia kalalajeja: ahven, kuha, kiiski, hauki, made, särki, salakka, pasuri ja lahna. Ahventa ja särkeä on yksilöinä ja elopainoina eniten. Kuhaa on istutettu ainakin vuosina 2003−2012 ja siikaa vuosina 2002−2006. Täplärapuja on istutettu vuosina 2000−2009.
Kunnostustoiminta

Järven asukkaat perustivat vuonna 2001 Oksjärven suojeluyhdistyksen. Sen toimintaan kuuluu järven vedenkorkeuden ja laadun seuranta, vesikasvillisuuden niittäminen ja laskuojien saostusaltaiden huoltaminen.
Virkistys

Järven pohjoisrannalla on Tammelan kunnan omistama leirikeskus.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Oksjärven nimi kirjoitettiin "Ox järvi". Sen rantoja oli raivattu niityiksi vain Hangaslahdessa ja Sammaleenlahdessa, mutta itärannalla Okslahdessa sijaitsi tuolloin yksinäinen torppa. Järven laskujoki luikerteli soisessa maastossa Pehkijärveen.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimeksi oli kirjoitettu venäjäksi Oksjärvi. Järven vedenpinnankorkeudeksi oli merkitty 52,4 saschenia. Sammaleenlahdessa sijaitsi tuolloin Leivomäen torppa.
Aiheesta muualla

Tammela: Oksjärven suojeluyhdistys ry
(35.9)
Pahangin lippu

| Pahangin lippu |
| --- | --- |
   
Suhde:  1:2
Pahangin lippu on Malesian Pahangin osavaltion tunnus. Lippu koostuu mustasta ja valkoisesta puoliskosta, joista musta kuvaa kansaa ja valkoinen Pahangin sulttaania.
Nurmon museo

| Nurmon museo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Hermannintie 1, 60550 Nurmo  
Sijainti:  Seinäjoki 
Kotisivut:  nurmoo-seura.fi 
Koordinaatit:  62°50′06″N, 22°55′01″E
 fiNurmon museo 
  
Tuparati
Lutti
Pihatupa
Saarnahuone
Nurmon museo on Nurmoo-Seuran ylläpitämä museo, joka sijaitsee Seinäjoella, Nurmon Teponkylässä.
Museossa on Nurmon vaakuna tienpuoleisessa seinässä. Vaakuna siirrettiin v. 2009 kuntaliitoksen jälkeen Nurmo-talolta (ent. kunnantalo) Nurmon museolle.
Museon rakennuksia

Museoon kuuluvia rakennuksia:
Tuparati vuodelta 1796, jossa mm. siirtokarjalaisten evakkohuone.
Lutti vuodelta 1829.
Suutarin ja kutojan pihatupa.
Kirkkoaitta vuodelta 1693.
Museoon kuuluu myös liiveri, paja, kytökämppä jne.
Pysyväisnäyttelyssä pienoismalleja

Nurmonjoki-varren asutuksesta 1770-luvulla
Nurmolainen pihapiiri 1850-luvulla
Äyräpään taistelusta 5.3.1940
Sekä vaihtuvia näyttelyitä
Aiheesta muualla

Nurmon museo Seinäjoen kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Nurmoo-seura
Operaatio Gideon

Operaatio Gideon oli nimitys epäonnistuneelle vallankaappausyritykselle Venezuelassa 3. toukokuuta 2020. Vallankaappausyritys tähtäsi presidentti Nicolás Maduron syöksemiseen vallasta Juan Guaidón hyväksi. Toteuttamisen taustalla oli venezuelalaisia, jotka toimivat Kolumbiassa sijainneelta koulutusleiriltä käsin, sekä amerikkalaisen Silvercorp USA -nimisen turvallisuusyrityksen perustanut Jordan Goudreau.
Operaatio epäonnistui lopulta surkeasti. Kolumbiasta Venezuelaan pyrkineet kaksi venettä joutuivat operaatiosta ilmeisesti etukäteen tienneiden Venezuelan turvallisuusjoukkojen yllättämiksi. Kahdeksan kuoli ja kolmetoista jäi vangiksi. Vankien joukossa oli kaksi amerikkalaista.
Epäonnistumisen jälkeen eri tahot kiistivät osallisuutensa operaatioon, jonka Goudreaun väitettiin toteuttaneen yksin. Goudreau sanoi puolestaan hänellä olleen useiden miljoonien dollarien arvoinen sopimus Guaidón edustajien kanssa operaation toteuttamisesta.
Tausta

Venezuelan presidentti Nicolás Maduro voitti toukokuussa 2018 järjestetyt Venezuelan presidentinvaalit. Osa opposition johtajista oli pyytänyt kansalaisia boikotoimaan epärehellisinä pidettyjä vaaleja, joissa äänesti lopulta 46 % äänioikeutetuista. Maduro vannoi virkavalansa 10. tammikuuta 2019. 23. tammikuuta aikaisemmin melko tuntematon kansalliskokouksen puheenjohtaja Juan Guaidó julistautui maan väliaikaiseksi presidentiksi vedoten maan perustuslakiin ja presidentinvaalien laittomuuteen. Monet ulkomaat tunnustivat Guaidón presidentiksi, mutta Maduro ei astunut syrjään.
Kun Guaidón kannattajien ei ollut onnistunut syrjäyttää presidenttiä, alettiin harkita sotilaskeinoja. Kesäkuussa tarkoitusta varten avattiin koulutusleiri Kolumbian Maicaossa. Leiriä johti kenraali Cliver Alcalá. Alcalá tapasi heinäkuussa yhdysvaltalaisen Jordan Goudreaun. Goudreau oli Yhdysvaltojen asevoimien veteraani ja hän oli vuonna 2018 perustanut Silvercorp USA -nimisen turvallisuusyrityksen. Hän oli tutustunut Venezuelan tilanteeseen työskenneltyään Guaidón kannattajien järjestämässä, Venezuelan hallituksen painostamiseen tähdätyssä "hyväntekeväisyyskonsertissa" Kolumbiassa helmikuussa 2019. Alcalá ja Goudreau keskustelivat suunnitelmasta vangita useita korkea-arvoisia venezuelalaisia, jotka toimitettaisiin sitten Yhdysvaltoihin samalla, kun Guaidó nostettaisiin presidentiksi. Goudreau tapasi sittemmin myös suoraan Guaidón edustajia Miamissa käydyissä keskusteluissa.
Goudreau alkoi kerätä hankkeelle taloudellista tukea. Hänen mukaansa mukana oli lopulta useita liike-elämän tahoja, jotka olettivat hyötyvänsä taloudellisesti Guaidón johtamasta Venezuelasta. Goudreaun mukaan Guaidón presidenttiyttä ajaneen komission kanssa saatiin 16. lokakuuta aikaan sopimus, jonka mukaan Goudreau sai etukäteen 1,5 miljoonaa dollaria ja myöhemmin hänen oli tarkoitus saada vielä 200 miljoonaa dollaria. Guaidón neuvonantaja J. J. Rendónin mukaan sopimus ajautui kuitenkin karille 8. marraskuuta mennessä. Goudreaulle maksettiin kuitenkin joka tapauksessa 50 000 dollaria.
Goudreau ja Kolumbian koulutusleirin vaikuttajat eivät tästä huolimatta luopuneet suunnitelmasta. Goudreau palkkasi mukaansa kaksi entistä erikoisjoukkojen sotilasta, Luke Denmanin ja Airan Berryn. Amerikkalaiset matkasivat Kolumbiaan, jossa ongelmana oli edelleen taloudellisen tuen löytäminen operaation toteuttamiseksi. Maaliskuussa 2020 tuli uusia esteitä. Kolumbian viranomaiset olivat 23. maaliskuuta takavarikoineet erän sotilastarvikkeita, kuten rynnäkkökiväärejä. 26. maaliskuuta Yhdysvaltain oikeusministeriö tuomitsi puolestaan Cliver Alcalán huumeterrorismista. Cliver Alcalá antautui viranomaisille ja hänen sijaisekseen nousi Venezuelan kansalliskaartin entinen kapteeni Antonio Sequea. 28. maaliskuuta leirin olemassaolo ja amerikkalaisten toiminta paljastettiin Venezuelan televisiossa. Associated Press julkaisi puolestaan kattavan artikkelin Goudreausta 1. toukokuuta, eli vain pari päivää ennen operaation toteuttamista. Goudreau itse oli matkustanut Kolumbiasta takaisin Yhdysvaltoihin, jonne hän jäi jumiin koronaviruspandemian takia.
Operaatio

1. toukokuuta noin kello 18.00 11 henkilöä kuljettanut vene lähti Kolumbiasta kohti Venezuelaa. Seuraava 47 henkilöä kuljettanut vene lähti matkaan kymmenen minuuttia myöhemmin. Tarkoitus oli maihin noustua viettää ensin jonkin aikaa eri turvataloissa, soluttautua pääkaupunki Caracasiin ja lopulta iskeä presidentinpalatsille, SEBIN:n eli tiedustelupalvelun tukikohtaan ja sotilasvankiloihin vankien vapauttamiseksi. Maduro ja hänen lähipiirinsä oli tarkoitus saada vangiksi. Venezuelan turvallisuusjoukot tiesivät tiedustelutietojen ansiosta operaatiosta jo etukäteen.
Ensimmäisen veneen mukana oli vain kahdeksan kivääriä ja seuraavassa kaksi. Toinen vene jäi pahasti jälkeen yhden sen moottoreista rikkouduttua. Venezuelan turvallisuusjoukot osasivat odottaa ensimmäistä venettä sen saapuessa Macuton rannikolle Venezuelassa varhain 3. toukokuuta. Kaikki veneen kahdeksan matkustajaa saivat surmansa yhteenotossa venezuelalaisten kanssa. Useiden kilometrien päässä toisen veneen polttoaine oli tällä välin loppumassa. Suurin osa veneen matkustajista päätettiin laskea pois, jotta nämä voisivat paeta. Osa, kuten operaation komentaja Antonio Sequea, sekä mukana olleet amerikkalaiset Luke Denman ja Airan Berry, jäivät veneelle. Veneelle jäänyt joukko pidätettiin vain hieman myöhemmin. Yhteensä kolmetoista henkilöä jäi vangiksi.
Seuraukset

Operaatio oli epäonnistunut surkeasti. Sitä verrattiin esimerkiksi epäonnistuneeseen Sikojenlahden maihinnousuun Kuubassa. Suunnitelman toteutuksessa katsottiin olleen mittavia ongelmia.
Goudreau antoi jonkin aikaa operaation epäonnistumisen jälkeen Yhdysvalloista käsin toimivalle televisioasema Factores de Poderille haastattelun, jossa hän paljasti yksityiskohtia Guaidón kanssa tehdystä sopimuksesta ja väitti sopimuksen olevan edelleen voimassa. Juan Guaidó kiisti ensin yhteytensä Goudreauhun. Hänen neuvonantajansa J. J. Rendón tunnusti kuitenkin myöhemmin Goudreaun kanssa tehdyn sopimuksen, mutta mainitsi sen jääneen lyhytikäiseksi. Hän lisäsi myös, ettei tiennyt minkä takia Goudreau toteutti suunnitelman yksinään. Yhdysvaltain ulkoministeri Mike Pompeo kiisti puolestaan Yhdysvaltojen sekaantuneen operaatioon.
Venezuelan oppositio syytti nopeasti operaatiota lavastetuksi hyökkäykseksi. Maduron hallinto syytti operaatiosta Yhdysvaltoja. Otettuja vankeja esitettiin kansallisessa televisiossa, jossa näytettiin myös vangiksi otetun Luke Denmanin haastattelu.
Operaation epäonnistumisesta ja etenkin Venezuelan saamasta ennakkotiedosta on syytetty useita eri tahoja. Ilmiantajaksi on väitetty esimerkiksi hieman ennen operaation toteuttamista pidätettyä Cliver Alcaláa, tai toisaalta myös konfliktia Venezuelan kanssa pelänneitä kolumbialaisia viranomaisia.
Juan Guaidó huhtikuussa 2020.
Kaksi pdätettyä amerikkalaista.
Nicolás Maduro esittelee takavarikoituja yhdysvaltalaisia passeja.
Takavarikoituja varusteita.
Nomascus hainanus

| Nomascus hainanus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Gibbonit Hylobatidae
Suku::  Nomascus
Laji::  hainanus
Kaksiosainen nimi
 Nomascus hainanus  Thomas, 1892 
 Levinneisyyskartta
Katso myös
   Nomascus hainanus Wikispeciesissä   Nomascus hainanus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nomascus hainanus on Kiinan Hainanin saarella tavattava gibboni. Nykyisin sen levinneisyysalue käsittää vain yhden pienen suojelualueen. Lajia on kuvailtu maailman uhanalaisimmaksi kädelliseksi. Kannan koko on arviolta yli 25 yksilöä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Nomascus hainanus on nykyisin määritelty omaksi lajikseen. Aikaisemmin sitä on pidetty lähteestä riippuen indokiinangibbonin (Nomascus concolor) tai lajin Nomascus nasutus alalajina. Sen nykyinen asema omana lajinaan perustuu molekulaarisiin eroihin, sekä ääntelyn ja turkin värityksen eroihin.
Koko ja ulkonäkö

Nomascus hainanus on suhteellisen suurikokoinen gibboni. Sen ruumiin pituus on 480–540 mm. Painoa on 6,5–10 kg. Urokset ja naaraat ovat samankokoisia. Ne eroavat kuitenkin toisistaan väritykseltään. Uroksen turkki on kokonaan musta, naaraan turkki on keltainen, oranssi tai beigenruskea. Vatsapuoli on vaalea. Myös poikaset ovat syntyessään väritykseltään vaaleita. Vuoden ikäisenä ne saavat uroksen kaltaisen tumman turkin, joka naarailla vaalenee taas myöhemmin niiden vanhetessa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin on Kiinaan kuuluvan Hainanin saaren endeeminen laji. Sitä tavataan vain Bawanglingin suojelualueella. Nykyisin sen levinneisyysalueella on kokoa alle 100 km². Koko kannan koko on ehkä yli 25 yksilöä.
Lajia tavataan vuoriston sademetsillä 650–1 200 metrin korkeudella merenpinnasta. Historiallisesti sitä on tavattu myös tätä matalammilla alueilla, joilta elinympäristöksi soveltuvat metsät ovat kuitenkin hävinneet.
Elintavat

Nomascus hainanus on päiväeläin ja se elää puissa. Ne elävät ryhmissä, joihin kuuluu 4–8 yksilöä. Suurimpaan tutkittuun ryhmään on kuulunut 11 yksilöä. Aivan kaikki yksilöt eivät elä ryhmissä, vaan liikkuvat yksikseen. Ne liikkuvat kotialueella, jolla on kokoa keskimäärin 1,49 km². Uros voi pariutua kahden naaraan kanssa. Pariutuvat naaraat ovat tyypillisesti saaneet poikasia suurin piirtein kahden vuoden välein.
Nomascus hainanus käyttää ravinnokseen pääasiassa hedelmiä. Sen nykyisellä levinneisyysalueella ravinto on niukimmillaan helmikuun ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin ravinnoksi kelpaavia kasveja on vain muutamia.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt lajin Nomascus hainanus äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Lajia on kuvailtu maailman uhanalaisimmaksi kädelliseksi. Koko kanta käsittää arviolta yli 25 yksilöä, mutta sen tarkka arviointi on hankalaa. Kanta on supistunut 45 vuoden aikana vähintään 80 %. 1950-luvulla kannan kooksi arvioitiin noin 2 000 yksilöä. Vuoteen 1989 mennessä määrä oli 21 ja niitä tavattiin ainoastaan Futoulingin vuorella Bawanglingin suojelualueella. Niitä tiedetään aikaisemmin esiintyneen Hainanin muissa osissa. Elinympäristöksi sopivat metsät saaren muissa osissa on sittemmin hakattu. Jäljellä olevan kannan uskotaan kuitenkin olevan vakaa.
Lajin nykyiset pääasialliset uhat liittyvät kannan hyvin pieneen määrään. Sisäsiittoisuus ja parien löytäminen ovat nykyisen kannan ongelma. Kantaa saattavat myös uhata ihmisen tai luonnon aiheuttamat katastrofit. Metsänhakkuut ovat jatkuneet myös viimeisten gibbonien esiintymisalueen tuntumassa.
Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Koko sen levinneisyysalue kuuluu Bawanglingin kansalliseen luonnonsuojelualueeseen. Ajoittain varmistamattomia havaintoja on tehty joiltakin muilta suojelualueilta, kuten Yinggelingin suojelualueelta. Havaintoja ei ole kuitenkaan voitu todistaa. Molemmat alueet ovat osa Hainanin sademetsän kansallispuistoa.
Bawanglingin suojelualue on suhteellisen tarkasti valvottu. Salametsästykseltä lajia suojelevat ankarat rangaistukset ja metsästykseen liitetyt tabut. Viimeisen kolmen vuosikymmenen ajalta tunnetaan vain yksi tai kaksi salametsästettyä yksilöä. Salametsästäjien tiedetään kuitenkin metsästävän alueella muita lajeja ja metsästäjät saattavat mahdollisesti uhata lajia myös esimerkiksi ampumalla niitä vahingossa.
Suojelutoimina Bawanglingissa on keskitytty tarkkailemaan olemassa olevaa kantaa, palauttamaan metsää elinkelpoiseen kuntoon ja ottamalla suojeluun mukaan paikallisen yhteisön jäseniä. Kadoorie Farm and Botanic Garden Hongkongissa on vetänyt Hainan Gibbon Conservation Project -suojeluhanketta. Koska aukot metsässä saattavat estää gibbonien liikkumisen paikasta toiseen, metsäaukeiden yli on kokeiltu rakentaa köysisiltoja gibbonien käyttöön.
Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa.
Oksastossa liikkuva gibboni.
PPG Paints Arena

| PPG Paints Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  1001 Fifth Ave., Pittsburgh, PA 15219
Rakennustyöt aloitettu:  14. elokuuta 2008
Avattu:  18. elokuuta 2010
Omistaja:  Sports & Exhibition Authority of Pittsburgh and Allegheny County
Kustannukset:  321 miljoonaa USD
Arkkitehti:  Populous Astorino Architectural Innovations Fukui Architects Lami Grubb
Käyttäjät
 Pittsburgh Penguins (NHL) (2010–) Pittsburgh Power (AFL) (2011–) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
PPG Paints Arena, syksyyn 2016 asti Consol Energy Center, on monikäyttöinen urheiluareena Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Areenaa käyttävät sekä NHL-seura Pittsburgh Penguins sekä AFL-seura Pittsburgh Power. Rakennustyöt saatiin päätökseen 1. elokuuta 2010 ja areena oli valmiina hyvissä ajoin ennen NHL-kauden 2010–2011 alkua.
Areena korvasi Penguinsin edellisen kotiareenan, pahasti vanhentuneen Mellon Arenan. Rakentaminen aloitettiin juhlallisesti 14. elokuuta 2008. PPG Paints Arena on sekä NHL:n että AFL:n ensimmäinen areena, joka on saanut Leadership in Energy and Environmental Designilta kultaisen sertifoitu -merkinnän. Areena valittiin pian avajaisten jälkeen NHL:n parhaaksi areenaksi.
Consol Energy osti joulukuussa 2008 areenan nimioikeudet. Syksyllä 2016 oikeudet siirtyivät rakennustarvikeyhtiö PPG:lle.
Kuva Penguinsin kotiottelusta Consol Energy Centerissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta PPG Paints Arena Wikimedia Commonsissa
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Paavo Rönkkö

Paavo Kalevi Rönkkö (s. 25. huhtikuuta 1934 Pyhäjärvi) on suomalainen eläköitynyt kauppias, yritysjohtaja ja yrittäjä, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Rönkön vanhemmat olivat kauppiaat Kalle Rönkkö ja Sanni o.s. Väisänen. Hän avioitui 1957 terveydenhoitaja Aino Rajalan kanssa. Rönkkö kävi keskikoulun ja valmistui diplomikauppiaaksi Suomen vähittäiskauppiasopistosta 1959. Hän oli Kalle Rönkkö Oy:n osakas Pyhäjärvellä vuodesta 1953 ja toimitusjohtaja vuodesta 1960. Keskon talousjohtajana Rönkkö toimi vuoteen 2001. Rönköllä on ollut lisäksi useita kaupan alan, liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Keskon hallintoneuvoston jäsen hän oli vuodesta 1977, valtuutettu vuodesta 1980, varapuheenjohtaja 1980–1987 ja puheenjohtaja 1988–1989. Valokuvausta harrastanut Rönkkö on toiminut myös Suomen Luonnonvalokuvaajissa ja Finnfoton puheenjohtajana. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1989.
Ontto kruunu

| Ontto kruunu> The Hollow Crown |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Luoja(t):  Rupert Ryle-Hodges
Pääosissa:  Ensimmäinen kausi Ben Whishaw Jeremy Irons Tom Hiddleston Toinen kausi Benedict Cumberbatch Judi Dench Hugh Bonneville
Alkuperämaa:  Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC Two (Britannia) Yle Teema (Suomi)
Esitetty:  Ensimmäinen kausi Britannia 2012 Suomi 2013 Toinen kausi  Britannia 2016 Suomi 2016 –
Tuotantokausia:  kaksi
Jaksoja:  Ensimmäinen kausi neljä televisioelokuvaa Toinen kausi kolme televisioelokuvaa
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Sam Mendes Pippa Harris
Tuotantoyhtiö(t):  Neal Street Productions NBC Universal WNET
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Ontto kruunu (The Hollow Crown) on brittiläinen historiallinen draamasarja, joka on BBC:n ja NBC:n yhteistuotanto. Sarja esitettiin BBC Two -kanavalla vuonna 2012, ja Suomessa Yle Teema esitti sarjan seuraavana vuonna.
Tuotantokaudet > Ensimmäinen kausi

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi sisältää neljä televisioelokuvaa ja perustuu Shakespearen neljän historiallisen näytelmän kokonaisuuteen, jotka ovat Rikhard II, Henrik IV: Ensimmäinen osa ja Henrik IV: Toinen osa (jotka on käsitelty yhtenä kaksiosaisena elokuvana) sekä Henrik V. Sarjan on näytelmistä sovittanut käsikirjoitukseksi ja ohjannut Richard Eyre, Rupert Goold, Ben Power ja Thea Sharrock. Sarja kertoo kolmen peräkkäisen Englannin kuninkaan tarinan.[lähde? ]
Suomessa televisiolevityksessä elokuvien nimet olivat Ontto kruunu: Rikhard II, Ontto kruunu: Henrik IV Ensimmäinen osa, Ontto kruunu: Henrik IV Toinen osa ja Ontto kruunu: Henrik V.[lähde? ]
Tuotantokaudet > Toinen kausi

Toinen tuotantokausi sisältää kolme televisioelokuvaa ja valmistui vuonna 2016. Toisen kauden elokuvat perustuvat kahteen Shakespearin Ruusujen sotaa käsittelevään näytelmään Henrik VI (josta on tehty kaksi elokuvaa) ja Rikhard III. Sarjan on sovittanut valkokankaalle Ben Power, sen on tuottanut Rupert Ryle-Hodges, ja kaikki kolme elokuvaa on ohjannut Dominic Cooke. Toinen kausi sai ensiesityksensa BBC Two -kanavalla toukokuussa 2016.
Vastaanotto

Kriitikot ovat arvostaneet sarjaa, ja se on saanut useita Baftan televisiopalkintoja, esimerkiksi Ben Whishaw sai roolistaan Rikhard II:na parhaan pääosanäyttelijän palkinnon ja Simon Russell Beale roolistaan Falstaffina parhaan miessivuosan palkinnon vuonna 2013.
Näyttelijät > Toinen kausi

Rikhard III
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Benedict Cumberbatch  | … |  Kuningas Rikhard III   |
|  Judi Dench  | … |  Cecily Neville, Yorkin herttuatar   |
|  Sophie Okonedo  | … |  Margareeta Anjoulainen   |
|  Keeley Hawes   | … |  Kuningatar Elisabet   |
|  Ben Daniels  | … |  Buckingham   |
|  Phoebe Fox  | … |  Kuningatar Anne   |
Aiheesta muualla

Itäkangas, Lauri: Jussi Nikkilä ja Rikhard III Yle Teema.  27.8.2016. Viitattu 28.3.2021.
Oleg Tverdovski

| Oleg Tverdovski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. toukokuuta 1976 (ikä 48) Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  185 cm
Paino:  97 kg
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2013
Seurat:  Krylja Sovetov Moskova (MHL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Winnipeg Jets (NHL) Phoenix Coyotes (NHL) Hamilton Bulldogs (AHL) New Jersey Devils (NHL) Avangard Omsk (RSL) Carolina Hurricanes (NHL) Los Angeles Kings (NHL) Manchester Monarchs (AHL) Salavat Julajev Ufa (KHL) Metallurg Magnitogorsk (KHL) Toros Neftekamsk (VHL)
NHL-varaus:  2. varaus, 1994 Mighty Ducks of Anaheim
Oleg Fjodorovitš Tverdovski (ven. Олег Фёдорович Твердовский, s. 18. toukokuuta 1976 Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Tverdovski pelasi ammattilaisurallaan 11 kautta NHL-liigassa ja 11 kautta Venäjän pääsarjoissa. Hän voitti urallaan Gagarin Cupin, kahdesti Stanley Cupin ja kahdesti Venäjän mestaruuden, sekä Venäjän maajoukkueessa maailmanmestaruuden.