stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jos...

| Jos> .. Pelle Miljoona |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 46.52
 Levy-yhtiö: Beta
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Laulava idiootti 1983 | Jos... 1984 | Enkeltenkaupungissa... 1985 |
Jos... on Pelle Miljoonan järjestyksessään kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 1984.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pelle Miljoona.
A-puoli
Suolaa haavoihin – 4.31
Jos... – 3.36
Levoton kansa – 4.09
Beibi pukeutuu mustaan – 3.26
Siunattu päivä – 4.15
B-puoli
Hiljaisuuden villi saundi – 3.37
Tervetuloa Sodoma-Cityyn – 5.15
Missä olet nyt – 5.32
Gloria – 4.02
CD:n bonuskappaleet
Beibi pukeutuu mustaan – 4.30 (Single-versio)
Pidä tulta yllä – 3.59
Tekijät > Muusikot

Pelle Miljoona: laulu
Stefan Piesnack: kitara
Jesu Hämäläinen: basso
Wando Suvanto: rummut, laulu
avustivat:
Esa Kotilainen: kosketinsoittimet
Jukka Orma, Timo Toikka: kitara
Äänitys: Timo Toikka & Seppo Myllyrinne / Photosonic Hki
Miksaus: Timo Toikka
Tuottaja: Pekka Aarnio
Kansi: Gogh/Riipinen
Etukannen kuva: Tokio, takakannen kuva: Berliini
Levytyssessioiden ollessa vielä kesken Stefan joutui pidätetyksi joten Jukka Orma soitti kitaraa osalla kappaleista.
Johannes Gezelius vanhempi

| Johannes Gezelius vanhempi |
| --- | --- |
 Johannes Gezelius vanhempi, Johan Erik Lindhin vuonna 1839 maalaama kopio David Klöcker Ehrenstrahlin 1600-luvulla tekemästä muotokuvasta.
Turun piispa
 1664–1690 
Edeltäjä:  Johannes Terserus
Seuraaja:  Johannes Gezelius nuorempi
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1615 
Muut tiedot
Koulutus:  Teologian tohtori
Uskonto:  Luterilaisuus
Johannes (Juhana) Gezelius, vanhempi (3. helmikuuta 1615 – 20. tammikuuta 1690) oli Turun piispa sekä Turun akatemian varakansleri vuosina 1664–1690.
Elämänvaiheet

Gezelius oli talonpojan poika Västmanlandista, mutta koska hänet jo lapsuudessaan havaittiin ilmeisen lahjakkaaksi, hän sai kotiopettajakseen Boëtius Mureniuksen. Gezeliuksen lapsuudessa kirkon kansanopetustoiminta alkoi saada entistä systemaattisempia muotoja. Johannes Rudbeckiuksen hiippakunnassa Västeråsissa oli päätetty alkaa järjestää katekismus- ja saarnakuulusteluja. Piispa kierteli kuulustelemassa kansalta, mitä tämä tiesi kristinopista. Enää ei tyydytty painottamaan, miten tärkeä kansan oli osata Katekismus ulkoa – haluttiin myös tietää, kuinka hyvin kansa todellisuudessa ymmärsi kristinopin perusteet.
Opiskeltuaan Västeråsissa, Uppsalassa ja Tartossa Gezelius valmistui Tartossa filosofian maisteriksi vuonna 1641 ja Uppsalassa teologian tohtoriksi vuonna 1661. Ensimmäisen professuurinsa hän sai kreikan ja itämaisten kielten professorina Tartossa vuonna 1642. Tämän jälkeen hän toimi Västeråsissa kymnaasin teologian lehtorina ja Stora Skedvin kirkkoherrana. Ennen tuloaan Turkuun Gezelius toimi Liivinmaan superintendenttinä ja Tarton yliopiston varakanslerina sekä Riian ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana.
Gezelius edisti kansanopetusta, kävi ahkerasti tarkastusmatkoilla ja julkaisi muun muassa omassa kirjapainossaan painattamiaan oppikirjoja, kuten kirjan Yxi paras lasten tawara (1666). Gezeliuksen kirjallinen tuotanto on muutenkin laaja ja kattaa paitsi teologista kirjallisuutta, myös laajan ensyklopedian, Encyclopaedia synoptican (1672), sekä kreikkalais-latinalaisen sanakirjan.
Gezeliuksen aikana laajennettiin Turun katedraalikoulua ja perustettiin triviaalikoulut Ouluun ja Hämeenlinnaan. Kansanopetuksen tehostamiseksi määrättiin seurakuntiin hankittaviksi kirjantaitavat lukkarit tai näiden puutteessa erityiset koulumestarit. Lukkarien tuli opettaa lukutaito hyväpäisille pojille ja näiden edelleen oman kylänsä muille lapsille; tämä oli kiertokoulujen alku. Kristinopin osaamista määrättiin tutkittavaksi kinkereillä ja tulokset oli merkittävä kirkonkirjoihin. Katekismuksen osaaminen ja ehtoollisella käynti määrättiin aviokuulutuksen saamisen ehdoiksi. Ensimmäisellä ehtoollisella käyntiin valmistautuvien nuorten opettamisesta annettiin määräykset, jotka olivat rippikoulun alkuna.
Mattias Salamnius laati Gezeliuksen hautajaisiin 1 600 säkeen mittaisen kronikkamuotoisen runoteoksen Surullinen ja Jumalinen Jälkimuisto tämän elämänvaiheista. Gezeliuksen jälkeen Turun piispana jatkoi hänen poikansa Johannes Gezelius nuorempi.
Suomalaisen pakanauskon vastustaja

Vuonna 1673 Gezelius antoi määräyksen loitsujen hävittämisestä:
»Kaikki vanha taikausko, jota ovat loitsut (etenkin riistaa pyydettäessä jne.) hävitetään saarnaamalla tarmokkaasti sitä vastaan, vakavin nuhtein, ja maallisen oikeuden avulla sekä asiaan kuuluvalla kirkkokurilla; mikäli taikauskon harjoittajat kuitenkin ovat liian jäykkäniskaisia eivätkä välitä näistä keinoista, kysytään neuvoa tuomiokapitulilta. Taikuudesta ja loitsinnasta tehdään välittömästi ilmoitus maallisessa oikeudessa.» 
(Johannes Gezelius)
Kirjallisuutta

Suomenkielinen wirsi ja ewangeliumi kiria. Josa myös paidzi nijtä löytän, d. Marthinus Lutheruksen catechismus, Herran Jesuxen Christuxen pijnan historia, nijn myös Jerusalemin häwitöxen historia. Jonga nyt wastaudest, monen anomisen ja toiwotuxen jälken, täsä suuremmasa muodosa, omalla culutuxellans on uloskäydä andanut Johannes Gezelius s.s. d. & ep. Ab.  Präntätty Turusa:  Petar Hansoniuxelda A. t., anno 1668.
Laasonen, Pentti: Johannes Gezelius vanhempi ja suomalainen täysortodoksia. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aiheesta muualla

Laasonen, Pentti: Gezelius, Johannes vanhempi (1615–1690) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu 18.9.2006. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Project Gezelius (Arkistoitu – Internet Archive)
Gezelius, Johannes vanhempi: Ett rätt barna-klenodium (1728) digitoituna Kansalliskirjaston kokoelmissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johannes Terserus | Turun piispa 1664–1690 | Seuraaja: Johannes Gezelius nuorempi |
Gezeliuksen määräys loitsujen hävittämiseksi
Juliana Silveira

Juliana Silveira
Juliana Bragança Saúda Silveira (s. 12. maaliskuuta 1980) on brasilialainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Santosissa, São Paulon osavaltiossa.
Silveira tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Malhação ja Floribella.
Aiheesta muualla

Juliana Silveira Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jyväskylän kihlakunta

Jyväskylän kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hankasalmi, Joutsa, Jyväskylä, Jyväskylän maalaiskunta, Laukaa, Leivonmäki, Luhanka, Muurame, Toivakka ja Uurainen. Kihlakunta sijaitsi aluksi Keski-Suomen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Jos

| Jos |
| --- | --- |
 Josin keskustaa
 Jos
 Koordinaatit: 9°56′N, 8°53′E 
Valtio:  Nigeria
Osavaltio:  Plateau
Korkeus:  1 217 m
Väkiluku (2016):  925 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jos  on Plateaun osavaltion pääkaupunki Nigerian keskiosassa. Vuonna 2016 siellä oli noin 925 000 asukasta.
Jos sijaitsee Josin ylängöllä noin 1 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Brittien siirtomaavallan aikana se oli merkittävä tinakaivoskaupunki.
Josin matkailunähtävyyksiä ovat vesiputoukset, ruusutarhat ja erikoinen basalttimuodostelma Riyom Rock. Josin kansallismuseossa on kokoelma keramiikkaa, josta osa on noin 2 500 vuotta vanhaa. Josin luonnonpuistossa on harvinaisia kääpiövirtahepoja, jotka myös lisääntyvät siellä.
Levottomuudet

Syyskuussa 2001 kaupungissa puhkesi kristittyjen ja muslimien välisiä levottomuuksia, joissa yli tuhat ihmistä sai surmansa. Mellakoiden jälkeen kaupunki jakautui kummankin väestöryhmän hallitsemiin alueisiin.
Marraskuussa 2008 satoja ihmisiä kuoli paikallisvaalien yhteydessä syntyneissä islaminuskoisten hausojen ja kristittyjen beromien välisissä levottomuuksissa.
17. tammikuuta 2010 alkoi jälleen uusia levottomuuksia, joiden seurauksena muutamassa päivässä sai surmansa lähes 500 ihmistä. Levottomuudet jatkuivat saman vuoden maaliskuussa, jolloin niissä menehtyi eri arvioiden mukaan 120–500 ihmistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jos Wikimedia Commonsissa
Juhani Virta

Auvo Erkki Juhani (Jukka) Virta (3. elokuuta 1935 Lahti – 8. marraskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen geofyysikko. Hän oli Helsingin yliopiston geofysiikan apulaisprofessori 1972–1980 ja professori 1980–1998. Sitä ennen hän oli 1969–1972 dosentti. Hän tutki hydrologiaa.
Aiheesta muualla

Juhani Virran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan

| Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Ismo Virtanen Mariko Härkönen
Käsikirjoittaja:  Ismo Virtanen
Tuottaja:  Mariko Härkönen
Säveltäjä:  Ismo Virtanen   Konginkankaan kantri
Kuvaaja:  Tero Makkonen
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Lavastaja:  Iri Leino   Ismo Virtanen   Salla Leino
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Taideteollinen korkeakoulu   Elokuvataiteen ja lavastustaiteen osasto ETO   Yleisradio   TV 1   Yhteistuotannot
Ensi-ilta:  1997   9. helmikuuta 2004 (televisio)
Kesto:  5 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jääkarhu soitti kerran Afrikkaan on Ismo Virtasen ja Mariko Härkösen tekemä lyhytelokuva, joka on valmistettu vuonna 1997. Elokuvan juoni on seuraavanlainen: Grönlannissa asuva Jääkarhu soittaa Gorillalle Afrikkaan ja he sopivat vaihtokaupasta jossa Gorilla saa iglun ja Jääkarhu vastalahjaksi banaaneja. Postilaitos ottaa huolekseen tavaroiden kuljetuksen, mutta ennen kuin paketit ovat perillä on matkalla ehtinyt tapahtua kaikenlaista. Elokuva on esitetty televisiossa muutamia kertoja.
Elokuvan tekijät

Ohjaus: Ismo Virtanen Mariko Härkönen
Käsikirjoitus: Ismo Virtanen
Kuvaus: Tero Makkonen
Äänisuunnittelu: Kepa Lehtinen ja Pasi Peni
Leikkaus: Samu Heikkilä
Animaattori: Mariko Härkönen ja Ismo Virtanen
Lavastus: Iri Leino, Ismo Virtanen ja Salla Leino
Musiikin sävellys: Ismo Virtanen (Konginkankaan kantri)
Kappaleen sanoitus: Ismo Virtanen
Miksaus: Peter Nordström
Musiikin äänitys: Jari Tikkanen (Blueveljet Studios)
Nuket: Ismo Virtanen, Mariko Härkönen ja Iri Leino
Dramaturgi: Mariko Härkönen
Agentti: Marko Äijö
Avustajat: Jyri Hakala ja Olli-Pekka Särkkä
Still-kuvat: Jari Härkönen ja Tero Makkonen
Musiikin tuotanto: Aki Vilkamaa
Muusikot: Olli Laakso (kitara), Marko Länsiö (kitara), Rane Rautiainen (laulu), Olli-Pekka Särkkä (basso), Aki Vilkamaa (taustalaulu), Ismo Virtanen (syntetisaattorit) ja Janne Yli-Jaskari (perkussiot)
Tuottaja: Mariko Härkönen
Julius Meier-Graefe

Julius Meier-Graefen muotokuva.
Julius Meier-Graefe (1867–1935) oli saksalainen taidehistorioitsija ja impressionismin sekä ekspressionismin puolustaja, joka teoksillaan vaikutti nousevan polven taidekäsityksiin ja sai aikaisempaa enemmän huomiota kohdistumaan kannattamiinsa impressionismiin, ekspressionismiin sekä näiden edeltäjiin. Hänen pääteoksensa on Entwickelungsgeschichte der Modernen Kunst. Hän julkaisi myös taiteilijoiden elämäkertoja. Vuonna 1895 hän oli yksi Pan-aikakauslehden perustajista. Myöhemmin Meier-Graefe toimi Pariisissa sijainneen taidekaupan johtajana, minkä jälkeen hän työskenteli Berliinissä.
Juliana Juštšanka

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Valko-Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 2006 | 4x400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | 4x400 m |  |
Juliana Juštšanka (o.s. Žalnjaruk, s. 14. elokuuta 1984) on valkovenäläinen 400 metrin juoksija.
Juštšanka oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa mukana Valko-Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan 400 metrillä ajalla 51,53. Göteborgin EM-kisoissa samana vuonna hän oli mukana voittamassa EM-hopeaa pitkässä viestissä.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 51,01 (2007)
Jyväskylän keskustaajama

Jyväskylän keskustaajama on Suomen viidenneksi suurin taajama ja Jyväskylän kaupungin keskus, joka sijaitsee Keski-Suomessa Jyväskylän ja Muuramen alueilla. Taajamassa asui vuoden 2021 lopussa hieman yli 130 000 ihmistä, joista Jyväskylässä noin 128 000 asukasta. Taajama ohitti asukasluvussa Lahden keskustaajaman 2000-luvun alkupuolella.
Taajaman osiksi on tullut aiemmin eri taajaman muodostaneita alueita, mm. Vaajakoski muodosti vielä 1980-luvun alussa eri taajaman, mutta nykyään on yhdessä viereisen Jyskän kanssa osa Jyväskylän keskustaajamaa. Muuramen kunnan puolella sijaitsevan Kinkomaan yhdistyminen osaksi Jyväskylän keskustaajamaa liitti siihen myös ennen erillisenä taajamana sijainneen Säynätsalon. Muuramen kuntakeskus Muuramen kirkonkylä on edelleen oma taajamansa.
Juha Hyppönen

Juha Hyppönen (toinen vasemmalta) vuonna 1972.
Juha Tapani Hyppönen (s. 14. elokuuta 1947 Tampere) on Teatterikoulusta valmistunut suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan on Metsolat-televisiosarjan Kari Kaukovaara, jota hän esitti 1990-luvun alkupuolella. Hyppönen on myös suosittu mainosääni, jonka matalaa ääntä on kuultavissa muun muassa automainoksissa. Hyppönen on tehnyt myös dubbauksia.
Hyppönen oli 1980-luvulla kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin.
Filmografia

Lumikki ja seitsemän kääpiötä (1937) – Taikapeili (vuoden 1993 Suomi-dubbaus, äänirooli)
Villahousupakko (1977)
Vihreän kullan maa (1987) – Jyri Tertti, Tanjan poika
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (1971) – Jussi Kirves
Kesän maku (1975) – Pekka, majakanvartija
Hemåt i natten (Yön sylissä, 1977) – Rane Koskinen
Vámmentes házasság (Tullivapaa avioliitto, 1980) – Erik, Pekan ystävä
Toto (1982) – Eki
Kuningas lähtee Ranskaan (1986) – Böömin kuninkaan sotilas
Laputa - linna taivaalla (1986) - Parta (vuoden 2010 Suomi-dubbaus, äänirooli)
Istutustekniikka (1988)
Satamiin työturvallisuus (1989)
Kolmas Pyörä (1989) – Noran isä
Metsolat (1993–1995) – Kari Kaukovaara
Metsolat – Muistojen joulu (1995) – Kari Kaukovaara/Kapteeni Kaukovaara
Babe - urhea possu (1995) - Rex (äänirooli)
Antz – Muurahaizet (1998) – Kenraali Mandible (äänirooli)
Babe suurkaupungissa (1998) - Rex (äänirooli)
Enon varjo (1999)
Rautajätti (1999) – Rautajätti, kenraali Rogarth (äänirooli)
Tarzan (1999) – Kerchack (äänirooli)
Tie El Doradoon (2000) - Zaragoza (äänirooli)
Postimiehen varjo (2000)
Joosef - unten kuningas (2000) - Faarao (äänirooli)
Tarzan 2 (2005) - Kerchack (äänirooli)
Aiheesta muualla

Juha Hyppönen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juha Hyppönen Elonetissä.
Jokijärvi (Soini)

| Jokijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°48′05″N, 24°23′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vahankajoen va (14.67)
Laskujoki:  Syväjoki Iiroonjärveen 
Järvinumero:  14.674.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  202,9 m  
Pituus:  1,5 km  
Leveys:  1,1 km  
Rantaviiva:  5,876 km  
Pinta-ala:  89,513 ha  
Tilavuus:  0,00086356 km³ 
Keskisyvyys:  0,96 m  
Suurin syvyys:  2,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJokijärvi 
Jokijärvi  on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa  Pirttiperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,5 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 90 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 863 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 2,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Mustapuron valuma-alueeseen (14.674) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 202,9 metriä mpy.
Joseph Poelaert

Joseph Poelaert
Joseph Poelaert (1816–1879) oli belgialainen arkkitehti. Hän suunnitteli aikakauden belgialaisen rakennustaiteen päätyön, Brysselin oikeuspalatsin (1866–1884). Ylävällä paikalla seisova massiivinen rakennus hallitsee ympäristöään. Sen pinta-ala on 26 000 m², yleishahmoltaan se on hypermonumentaalinen, ja se edustaa lähinnä neogrec- tai roomalais-myöhäisrenessanssia. Rakennusmassat asettuvat penkereittäin intialaisen pagodin tapaan. Sisustuksen arkkitehtonisesti merkittävimmät osat ovat porrashuone ja suuri odotushalli (salle des pas perdus), jonka kupoli kohoaa 97 metrin korkeuteen. Rakennuskustannukset olivat lähes 50 miljoonaa frangia. Muita Poelaertin töitä Brysselissä ovat Congreskolom, De la Monnaie -teatteri ja Katariinankirkko.
Brysselin oikeuspalatsi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Poelaert Wikimedia Commonsissa
Juho Laitinen

Juho Laitinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Juho Laitinen (1871–1946), suomalainen kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten kansanedustaja
Juho Laitinen (s. 1986), suomalainen vapaaottelija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juho Laitinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juho Latukka

Juho Emil (Juhana Engelbert) Latukka (8. toukokuuta 1885 Pietari – 15. joulukuuta 1925) oli Viipurin punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa 1918.
Latukan vanhemmat olivat työmies Erik Latukka ja Klara Loviisa Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Viipurin klassillisesta lyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja työskenteli useissa vasemmistolehdissä toimittajana. Hän majoitti bolševikkijohtaja Vladimir Leniniä kotonaan Viipurissa kahden viikon ajan lokakuussa 1917, juuri ennen lokakuun vallankumousta. Latukka liittyi kansalaissodassa punakaartiin, kuului punakaartin esikuntaan Viipurissa ja pakeni huhtikuussa kansanvaltuuskunnan mukana Pietariin. Hän osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen ja työskenteli opettajana eri korkeakouluissa. Hän kuoli hermotautiin 1925.
Vuosina 1923–1925 Latukka toimi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston suomalaisen sektorin vararehtorina Leningradissa. Hän oli naimisissa vuodesta 1908 Lyyli Maria Haikosen kanssa.
Joseph Plateau

| Joseph Plateau |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1801 Bryssel, Belgia
Kuollut: 15. syyskuuta 1883 (81 vuotta) Gent, Belgia
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Adolphe Quételet
Tutkimusalue:  optiikka, molekyylifysiikka
   
Joseph Antoine Ferdinand Plateau (14. lokakuuta 1801 Bryssel, Belgia – 15. syyskuuta 1883 Gent, Belgia) oli belgialainen fyysikko, joka kehitti stroboskooppisen menetelmän liikkuvien kuvien esittämiseen.
Elämä

Plateau oli L. A. J. Quetelet'n oppilas ja ystävä, jolla oli suuri vaikutus hänen uransa alkupuolella. Plateau oli vuodesta 1835 lähtien professori Gentin yliopistossa, jossa hänen tutkimuksensa liittyvät pääasiassa optiikkaan tai molekyylien välisiin voimiin. Hän kehitti stroboskooppisen menetelmän, jolla tutkitaan värähtelevän kappaleen liikettä katsomalla sitä pyörivässä levyssä olevien yhtä kaukana toisistaan olevien säteittäisten rakojen läpi.
Vuonna 1829 Plateau katsoi varomattomasti keskipäivän aurinkoa 20 sekunnin ajan tutkiakseen sen jälkivaikutuksia. Seurauksena oli sokeutuminen muutamaksi päiväksi, jonka jälkeen hän toipui tilapäisesti, mutta seuraavien neljäntoista vuoden aikana hänen näkönsä heikkeni vähitellen, ja vuonna 1843 hänestä tuli pysyvästi sokea.
Vaimonsa ja poikansa sekä myöhemmin vävynsä G. L. van der Mensbrugghen avustamana hän jatkoi elämänsä loppuun asti tutkimuksiaan, ohjasi heidän hänelle tekemiensä kokeiden kulkua ja tulkitsi tulosten merkitystä. Hänen suuri teoksensa Statique experimentale et theorique des liquides soumis aux seules forces moleculaires  (1873), on arvokas panos kapillaari-ilmiöiden ymmärrykseen. Hänen pojastaan Felix Auguste Joseph Plateausta tuli Gentin eläintieteen ja vertailevan anatomian professori vuonna 1870.
Jokijärvi (Ylöjärvi, Poikelus)

| Jokijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°48′34″N, 23°33′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jakaman valuma-alue (35.34)
Laskuoja:  oja Lamminlammiin 
Järvinumero:  35.342.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128 m  
Rantaviiva:  0,535 km  
Pinta-ala:  1,769 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJokijärvi 
Jokijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen alaosan alueeseen (35.342) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128 metriä mpy.
Joseph Banks Rhine

Joseph Banks Rhine vuonna 1954.
Joseph Banks Rhine (29. syyskuuta 1895 – 20. helmikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä, joka tuli tunnetuksi perustamalla parapsykologian alan. Hän perusti myös parapsykologisen laboratorion Duken yliopistoon, julkaisi kirjoja ja toimitti alan lehtiä.
Koulutus

J.B.Rhine valmistui kasvitieteen maisteriksi vuonna 1923 ja tohtoriksi vuonna 1925 Chicagon yliopistossa. Siellä ollessaan hän kävi vaimonsa Louisa Rhinen kanssa kuuntelemassa Arthur Conan Doylen luentoa kuolleiden kanssa kommunikoimisesta, millä oli häneen merkittävä vaikutus. Rhine lähti opiskelemaan Harvardin yliopiston psykologian laitokselle. Vuonna 1927 hän siirtyi Duken yliopistoon tutkimaan paranormaaleja kykyjä.
Huijauksen havaitseminen

Rhinen ensimmäinen merkittävä tapaus oli meedio Mina Crandonin esitysten tutkiminen vuonna 1926. Rhinen onnistui huomata useita Crandonin temppuja ja hän syytti tätä huijariksi: Crandon ei ollut oikeasti yhteydessä vainajiin eikä saanut esineitä levitoimaan. Rhine epäili myös Crandonia tutkinutta matemaatikko J. Malcolm Birdiä vilpistä, koska tämä ei ollut havainnut huijausta.