Suomen sisällissodan aikajana
Sisällissotaa edeltäviä tapahtumia > Ensimmäinen sortokausi ja Venäjän vuoden 1905 vallankumous

1800–1900-lukujen vaihde – Venäjän keisarinvallan heikkenemisen myötä levottomuudet valtakunnassa lisääntyvät. Suomen suuriruhtinaskunnassa alkavat niin sanotut sortovuodet, jonka aikana maata yritetään venäläistää.
15. helmikuuta – Ensimmäinen sortokausi alkaa, kun keisari Nikolai II antaa helmikuun manifestin.
20. helmikuuta – 2. maaliskuuta 1899 – Venäläistämistoimia vastustavaan Suuren adressiin kerätään yli puoli miljoonaa nimeä.
18. maaliskuuta – Suuri lähetystö yrittää luovuttaa adressin keisarille Pietarissa.
17.–20. heinäkuuta – Suomen Työväenpuolueen perustava kokous pidetään Turussa.
20. joulukuuta – Suomen Ammattijärjestö perustetaan Helsingissä, mutta se ei saa viranomaisilta lupaa aloittaa toimintaansa.
23. helmikuuta – Tampereella pidetyssä kokouksessa aloitetaan nimienkeräys suunnitteilla olevaa uutta asevelvollisuuslakia vastaan.
11. maaliskuuta – Lähes 93 000 nimeä sisältävää adressia yritetään luovuttaa Helsingissä senaatin varapuheenjohtaja Constantin Linderille, joka kuitenkin kieltäytyy ottamasta sitä vastaan.
12. heinäkuuta – Uusi asevelvollisuuslaki astuu voimaan. Sen myötä Suomen suuriruhtinaskunnan armeija lakkautetaan ja yhdistetään Venäjän keisarilliseen armeijaan vuoteen 1905 mennessä. Syksyn aikana kerätään Helsingistä käsin organisoitu Suuri asevelvollisuusadressi, johon saadaan yli 470 000 nimeä.
15. syyskuuta – Kagaali perustetaan Helsingissä Arne Cederholmin asianajotoimistossa pidetyssä kokouksessa.
17.–18. huhtikuuta – Kutsuntalakkoihin liittyviä mellakoita Senaatintorilla. Porvaristo ja työläiset perustavat Helsinkiin järjestyskaarteja, joiden tarkoitus on ylläpitää järjestystä ja estää venäläisten joukkojen käyttäminen suomalaisia kansanjoukkoja vastaan.
2. huhtikuuta – Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikoville myönnetään diktaattorin valtuudet, jonka jälkeen kagaalin harjoittaman passiivisen vastarinnan lisäksi syntyy suoraa toimintaa kannattanut aktivistiliike.
toukokuu – Torpparilakot alkavat Tuusulassa sijaitsevasta Vanhankylän kartanosta.
17.–20. elokuuta – Forssan kokous, jossa Suomen Työväenpuolue omaksuu sosialistisen ohjelman ja vaihtaa nimensä Suomen Sosialidemokraattiseksi Puolueeksi.
syyskuu – Ruotsiin karkotetut aktivistit järjestävät Tukholman valtiopäiviksi kutsutun kokouksen.
15. maaliskuuta – Pohjois-Ruotsissa järjestetään karkotettujen aktivistien Bodenin kokous, jonka tarkoituksena on synnyttää Suomeen laaja venäläistämistoimien vastainen kansanliike.
huhtikuu – Helsingin työväentalolla pidetyssä kokouksessa perustetaan aktivistiliikkeen rinnalle salainen työläisaktivistien organisaatio.
5. kesäkuuta – Eri puolilla maata järjestetään Bodenissa ideoituja suuria joukkokokouksia, jotka kuitenkin ovat lähinnä työväenliikkeen mielenosoituksia.
16. kesäkuuta – Aktivisti Eugen Schauman ampuu Helsingissä kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovia, joka kuolee seuraavana yönä vammoihinsa.
22. tammikuuta – Verisunnuntain mielenosoitukset Pietarissa.
21. maaliskuuta – Anarkistiksi luonnehdittu aktivisti Matti Reinikka yrittää Viipurissa murhata kuvernööri Nikolai Mjasojedovin. Hän oli jo edellisenä syksynä suunnitellut prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen murhaa.
21. heinäkuuta – Työläisaktivisti Kalle Procopé murhaa Viipurissa santarmiupseeri Vladimir Kramarenkon.
elo–syyskuu – Terroristiryhmä Verikoirat surmaa Helsingissä ainakin kolme poliisia ja tekee pommi-iskun Eerikinkadun poliisiasemalle.
30. lokakuuta – Suurlakko käynnistyy.
1. marraskuuta – Punainen julistus annetaan Tampereella.
6. marraskuuta – Suurlakko päättyy ja marraskuun manifesti lopettaa ensimmäisen sortokauden.
25.–30. joulukuuta – Lenin ja Stalin tapaavat ensimmäisen kerran salaisessa Tampereen konferenssissa.
26. helmikuuta – Latvialaisten bolševikkien joukkio ryöstää Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin. Tapaukseen on sekaantunut myös suomalaisia aktivisteja, kuten K. G. K. Nyman, Walter Sjöberg ja Alpo Sailo.
9.–12. huhtikuuta – Ensimmäinen yleinen torpparikokous pidetään Tampereen työväentalolla.
20. heinäkuuta – Keisari Nikolai II vahvistaa uuden valtiopäiväjärjestyksen ja vaalilain.
21. heinäkuuta – Keisari hajottaa toukokuussa valitun Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman. Hajottamisen johdosta punakaarti organisoi Helsingin Hesperianpuistoon 20 000 hengen mielenosoituksen, johon osallistuu 400 venäläistä sotilasta sekä muun muassa vallankumouksellinen kirjailija Leonid Andrejev.
22. heinäkuuta – Hajotetun duuman jäseniä kokoontuu Viipurissa sijaitsevaan Hotelli Belvedereen, jossa he antavat niin sanotun Viipurin manifestin.
30. heinäkuuta – Viaporin kapina käynnistyy.
1. elokuuta – Helsingin punakaartin päällikkö Johan Kock julistaa kaupunkiin yleislakon kapinallisten tueksi. Punakaartin ja suojeluskaartin välinen yhteenotto Mäkkylässä.
2. elokuuta – Hakaniemen mellakka, jossa saa surmansa seitsemän suojeluskaartilaista ja kaksi punakaartilaista. Viaporin kapina päättyy.
3. elokuuta – Senaatti lakkauttaa suojeluskaartit ja punakaartit Hakaniemen tapahtumien seurauksena.
20.–26. elokuuta – Oulussa järjestetään SDP:n 5. puoluekokous, jossa se luopuu aseellisen vallankumouksen tavoittelusta ja siirtyy parlamentaristisille linjalle.
11. syyskuuta – Viaporin kapinan johtajia teloitetaan Santahaminassa.
25. syyskuuta – Kasarmikadun pommi-isku Helsingissä.
26. syyskuuta – Helsingissä tehdään toinen pommi-isku, tällä kertaa kaupunginviskaali Otto Albrechtin asuntoon Siltasaaren kaupunginosassa.
14.–19. tammikuuta – Laukon torpparihäädöt alkavat.
15.–16. maaliskuuta – Suomen ensimmäiset eduskuntavaalit.
15.–17. huhtikuuta – Suomen Ammattijärjestö perustetaan toistamiseen Tampereen työväentalolla järjestetyssä kokouksessa.
23. toukokuuta – Uuden eduskunnan ensimmäinen täysistunto.