stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Selinárin luostari

| Selinárin Pyhän Georgioksen luostari Μονή Αγίου Γεωργίου Σεληνάρι |
| --- | --- |
 Selinárin luostarin portti.
Sijainti:  Vrachási, Ágios Nikólaos, Lasíthi, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°17′06″N, 25°32′22″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Pétran ja Cherrónisoksen hiippakunta
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  munkki Nikolaos
Perustettu:  1900-luvun alku
Asukkaita:  5 (2011)
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Selinárin Pyhän Georgioksen luostari (kreik. Μονή Αγίου Γεωργίου Σεληνάρι, Moní Agíou Georgíou Selinári) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa lähellä Vrachásin kylää. Luostari on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios).
Luostarin kirkko.
Selinárin luostari on nykyisellään suhteellisen uusi ja perustettu 1900-luvun alussa. Paikalla on kuitenkin ilmeisesti ollut luostari jo Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella (961–1205) ja tämän jälkeen pieni 1500-luvulla rakennettu kirkko. Kerrotaan, että sen perusti Ródokselta turkkilaisvalloitusta Kreetalle paennut munkki Nikolaos löydettyään paikalta Pyhän Georgioksen ikonin.
Luostari sijaitsee aivan Iraklionista Ágios Nikólaokseen johtavan EO90-valtatien vieressä, ja on rakennettu jyrkkään rinteeseen Selinárin rotkon kohdalle. Luostarirakennusten kokonaisuuteen kuuluu sen vanha, pienempi Pyhälle Georgiokselle omistettu kirkko, kaksi uudempaa 1900-luvulla rakennettua kirkkoa, jotka on omistettu Vapahtajan kasteelle (Theofánia) ja ylösnousemiselle (Anástasi), sekä muita samaan aikaan rakennettuja luostarirakennuksia.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarille kirjattiin viisi asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selinárin Pyhän Georgioksen luostari Wikimedia Commonsissa
Dubbelliv

| Dubbelliv Pauli Virta |
| --- | --- | --- |

Cover-albumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): Pauli Virta Productions
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 45.07
 Levy-yhtiö: Pauli Virta Productions
Pauli Virran muut julkaisut
| Näen vielä silmät 1986 | Dubbelliv 1989 | Kun ilta ehtii 1989 |
Dubbelliv on Pauli Virran vuonna 1989 julkaistu albumi, jolla hän esittää ruotsiksi Juice Leskisen tekemiä kappaleita. Ne on kääntänyt Barbara Helsingius.
Kappaleet

Den svarta solen (Musta aurinko nousee) – 4.23
Mimosasjälen (Mimosan hipiä) – 3.10
Dubbelliv (Kaksoiselämää) – 4.57
Proffs i kärlek (Rakkauden ammattilainen) – 4.14
Var som folk (Ollaan ihmisiksi) – 3.35
Bara en sång (Laulu vain) – 3.15
Natt nummer femton (Viidestoista yö) – 4.00
Den heliga akten (Pyhä toimitus) – 3.43
Tvivla igen (Epäile vain) – 2.58
Höstens melodi (Syksyn sävel) – 4.20
Det var en gång (Olipa kerran) – 3.15
Gå din väg (Mene kotiin) – 3.15
Saksi-Coburg-Gotha

Saksi-Coburg-Gotha (saks. Sachsen-Coburg und Gotha) oli saksalainen kaksoisherttuakunta, joka koostui kahdesta saksilaisesta herttuakunnasta (Coburg ja Gotha), jotka olivat keskenään personaaliunionissa vuosina 1826–1918. Sitä hallitsi Saksi-Coburg-Gothan suku, joka kohosi 1800-luvulla myös usean muun Euroopan valtion hallitsijasuvuksi. Saksi-Coburg-Gotha kuului vuodesta 1871 osana Saksan keisarikuntaan.
Kun Saksin herttuakuntiin kuuluneen Saksi-Coburg-Altenburgin herttuakunnan hallitsijasuku sammui vuonna 1825, herttuakunta jaettiin. Saksi-Gothan alue annettiin seuraavana vuonna saman Wettinin hallitsijasuvun toiseen haaraan kuuluneelle Saksi-Gotha-Saalfeldin herttuakunnan hallitsija Ernst III:lle, joka luovutti samalla vastineeksi Saalfeldin alueen Saksi-Meiningenille. Ernst yhdisti herttuakunnat personaaliunionilla ja kruunautti itsensä uuden herttuakunnan ensimmäiseksi hallitsijaksi, Ernst I:ksi. Saksi-Coburg-Gotha sai vuonna 1852 ensimmäisen yhteisen perustuslain ja liittyi vuonna 1866 Saksan liittoon.
Ernst I:n poika Ernst II kuoli vuonna 1893 lapsettomana, jolloin kruunu periytyi hänen veljensä Albertin jälkeläisille, jotka kuuluivat Ison-Britannian kuningashuoneeseen. Herttuakunta menetti merkityksensä Saksan vallankumouksessa 1918 ja se lakkautettiin virallisesti 1920, jolloin se yhdistettiin Weimarin tasavallan osavaltiohin.
Herttuat

Ernst I 1826–1844
Ernst II 1844–1893
Alfred 1893–1900
Charles Edward 1900–1918
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Herzogtum Sachsen-Coburg-Gotha (saksaksi)
Edel AG

| Edel AG |
| --- | --- |

Perustettu:  1986
Perustajat:  Michael Haentjes
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  rock, pop
Kotimaa:  Saksa
Sijainti:  Hampuri
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Edel AG on saksalainen itsenäinen levy-yhtiö. Sen perusti vuonna 1986 Michael Haentjes.
Käännös suomeksi
Edelheim

Edelheim on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anna Edelheim (1845–1904), suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija, Paul Henrik Edelheimin tytär
Frans Edvard  Edelheim (1848–1909), suomalainen insinööri, Paul Henrik Edelheimin poika
Frans Ivar Edelheim (1804–1884), suomalainen senaattori
Fredrik Wilhelm Edelheim entinen Krogius (1770–1833), suomalainen senaattori
Paul Henrik Edelheim (1801–1855), suomalainen senaattori ja valtioneuvos
Paul Wilhelm Jonas  Edelheim (1846–1875), suomalainen varatuomari ja valtiopäivämies, Paul Henrik Edelheimin poika.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Saksi

Saksi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
sakset, leikkaustyökalu
saksi, eräiden eläinlajien ruumiinosa
saksit, germaaninen heimo
Maantieteellisiä alueita ja historiallisia valtioita

Saksi, osavaltio itäisessä Saksassa
Ala-Saksi, osavaltio läntisessä Saksassa
Saksi-Anhalt, osavaltio itäisessä Saksassa
Saksi, historiallinen alue Saksassa
Saksin herttuakunta, Saksin alueella 804–1296 sijainnut valtio
Saksin vaaliruhtinaskunta, Saksin alueella 1356–1806 sijainnut valtio
Saksin kuningaskunta, Saksin alueella 1806–1918 sijainnut valtio
Saksi-Lauenburg, herttuakunta Saksin alueella keskiajalla
Saksi-Wittenberg, herttuakunta Saksin alueella keskiajalla
Saksin herttuakunnat, yhteisnimitys Saksin länsiosaan 1500-luvun lopulta alkaen syntyneistä pikkuvaltioista
Saksi-Altenburg, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Coburg, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Eisenach, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Gotha, herttuakunta Saksin alueella 1600-luvulla
Saksi-Hildburghausen, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Meiningen, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Saalfeld, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Weimar, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Coburg-Saalfeld, herttuakunta Saksin alueella 1700-luvulla
Saksi-Coburg-Gotha, kaksoisherttuakunta Saksin alueella 1800-luvulla
Saksi-Gotha-Altenburg, herttuakunta Saksin alueella uudella ajalla
Saksi-Weimar-Eisenach, suurherttuakunta Saksin alueella 1800-luvulla
Saksin provinssi, Preussin valtioon kuulunut provinssi 1800–1900-luvuilla
Saksi, kunta Viron Länsi-Virumaan maakunnassa.
Saksi, filippiiniläinen uutisohjelma.
Saksi sukunimenä

Hallitsijasukujen ja niiden jäsenten suomenkielisiä sovinnaisnimiä:
Saksi-Coburg-Gotha (Sachsen-Coburg und Gotha), saksalaisperäinen monissa Euroopan maissa hallinnut suku
Elisabet Saksi-Altenburg (1865–1927), saksalais-venäläinen suuriruhtinatar
Katariina Saksi-Lauenburgilainen (1513–1535), Ruotsin kuningatar, Kustaa Vaasan ensimmäinen puoliso
Victoria Melita Saksi-Coburg-Gotha, Viktoria Fjodorovna (1876–1936), saksalais-venäläinen prinsessa ja suuriruhtinatar
Saksi sauomenkielisenä sukunimenä:
Kustaa Saksi (s. 1975), suomalainen suunnittelija, graafikko ja kuvittaja
Veikko Saksi, suomalainen kauppatieteilijä, ProKarelian pää-äänenkannattajan päätoimittaja
Ville Saksi (s. 1971), suomalainen rakennusinsinööri ja yritysjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saksi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Erkki Estola

Erkki Estola (vasemmalla)
Erkki August Estola (8. tammikuuta 1900 Tampere – 20. lokakuuta 1978 Helsinki) oli eläinlääkintäkenraalimajuri, joka toimi puolustusvoimien ylieläinlääkärinä.
Erkki Estolan vanhemmat olivat talonomistaja Kustaa Estola ja Maija Lindström ja puoliso vuodesta 1930 Aili Helena Maija Rautala. Estola tuli ylioppilaaksi 1921 ja väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi Leipzigin yliopistossa 1928. Hän palveli kenttätykistön eläinlääkärinä Tuusulassa ja Riihimäellä 1928-1934, sitten armeijakunnan eläinlääkärinä ja sotien jälkeen 2. Divisioonan eläinlääkärinä 1944–1952 Turussa. Puolustusvoimien ylieläinlääkäri Estola oli vuodesta 1952 vuoteen 1962, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet  ylennettiin samana vuonna eläinlääkintäkenraalimajuriksi. Estola harrasti viisiottelua ja ratsastusta, hän oli muun muassa Suomen ratsastusjoukkueen johtaja vuoden 1956 kesäolympialaisissa.
Myös Erkki Estolan pojasta Timo Erkki Estolasta (s. 1931) tuli eläinlääkäri.
Dubain oopperatalo

Dubain oopperatalo sisältä
Dubain oopperatalo eli Dubain ooppera on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva 2 000-paikkainen oopperatalo, joka on Dubain ensimmäinen oopperatalo. Siellä esitetään oopperaa, balettia, konsertteja ja myös muita tapahtumia, kuten taidenäyttelyitä.
Oopperatalon suunnitteli arkkitehtitoimisto Atkins ja pääarkkitehti Janus Rostock. Rakennus avattiin vuonna 2016 kolmen vuoden rakentamisen jälkeen. Rakennuksen ulkomuoto on saanut inspiraatiota perinteisestä arabien purjealuksesta dausta.
Aiheesta muualla

Kotisivut (englanniksi)
Edelmann

Edelman tai Edelmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eric S. Edelman (s. 1951), yhdysvaltalainen diplomaatti ja alivaltiosihteeri
Gerald Edelman (1929–2014), yhdysvaltalainen biologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Heinz Edelmann (1934–2009), saksalainen kuvittaja ja suunnittelija
Hanno Edelmann (s. 1923), saksalainen kuvataiteilija
Jean-Frédéric Edelmann (1749–1794), ranskalainen säveltäjä ja kosketinsoittaja
Johann Christian Edelmann (1698-1767), saksalainen pietisti ja kirjailija.
Joan Edelmann, alk. Joan Harms (s. 1936), suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja televisiojohtaja
Julian Edelman (s. 1986), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Nils Edelman (1918–2005), suomalainen geologi ja professori
Otto Edelmann (1917–2003), itävaltalainen laulaja
Paul Arnim Edelmann (s. 1968), itävaltalainen oopperalaulaja
Samuli Edelmann (s. 1968), suomalainen näyttelijä ja laulaja
Tino Edelmann (s. 1985), saksalainen yhdistetyn kilpailija
Toni Edelmann (1945–2017), suomalainen säveltäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Erkki Euranto

Erkki Kaarlo Euranto (vuoteen 1935 Engman, 16. marraskuuta 1926 – 25. lokakuuta 1993) oli suomalainen kemisti. Hän oli vuosina 1971–1991 Turun yliopiston orgaanisen kemian professori. Hän tutki erityisesti reaktiokinetiikkaa ja synteettistä orgaanista kemiaa.
Dorothy Stratten

| Dorothy Stratten> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. helmikuuta 1960 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Kuollut: 14. elokuuta 1980 (20 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   Kanada
Ammatti:  valokuvamalli, näyttelijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  1978-1980
Aiheesta muualla
Kotisivu
Dorothy Stratten (oik. Dorothy Ruth Hoogstraten, 28. helmikuuta 1960 Vancouver, Kanada – 14. elokuuta 1980 Los Angeles, Yhdysvallat) oli kanadalainen valokuvamalli ja näyttelijä.
Stratten syntyi Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Hän oli Playboy-lehden Playmate of the Month elokuussa 1979 sekä vuoden 1980 Playmate of the Year. Stratten ehti esiintyä viidessä elokuvassa, joista yksi sai ensi-iltansa vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Stratten meni kesäkuussa 1979 naimisiin Paul Sniderin kanssa. Stratten kuoli vain 20-vuotiaana, kun hänen aviomiehensä pahoinpiteli, raiskasi ja murhasi hänet ja sitten itsensä 14. elokuuta 1980. Tapauksesta julkaistiin vuonna 1983 elokuva Star 80. Myös Bryan Adamsin laulu ”The Best Was Yet to Come” kertoo Strattenin murhasta.
Aiheesta muualla

Dorothy Stratten Playboy.com:issa
Dorothy Stratten Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Samuli Mikkonen

Samuli Mikkonen (s. 24. maaliskuuta 1973) on suomalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Nykyisin Mikkonen soittaa Kuára-triossa yhdessä rumpali Markku Ounaskarin ja trumpetisti Per Jorgensenin kanssa. Ennen Kuáraa Mikkonen on julkaissut neljä sooloalbumia ja soittanut noin 20 muulla levyllä.
Mikkonen opiskeli Jyväskylän konservatoriossa pianonsoittoa Matti Laukkasen johdolla. Mikkonen valittiin Sibelius-Akatemian jazzosastolle vuonna 1993 ja aloitti parin vuoden jälkeen myös klassisen sävellyksen opinnot. Mikkonen oli mukana vuonna 1992 perustetussa Wäinämöiset-yhtyeessä yhdessä Markus ja Tony Elglandin kanssa. Sibelius-Akatemiassa Mikkonen oli mukana vuodesta 1993 alkaen saksofonisti Jouni Järvelän Jouni Järvelä Groupissa. 1990-luvun puolivälissä Mikkonen liittyi trumpetisti Mika Myllärin ja saksofonisti Jari Perkiömäen yhtyeisiin, joiden jäsenenä hän myös levytti ensimmäisen kerran vuonna 1997. Muita yhtyekiinnityksiä Mikkosella ovat olleet rumpali Markus Ketolan Tila ja vuodesta 1999 saksofonisti Pekka Pylkkäsen Putkipaja.
Samuli Mikkonen trio perustettiin vuonna 1997. Myöhemmin mukaan tuli saksofonisti Sakari Kukko, jonka kanssa äänitettiin levyt Virret ja Joulu. Yhtye keikkaili myös nimellä Samuli Mikkonen ja 3 henkeä saksofonistina joko Sakari Kukko tai Sonny Heinilä. Vuonna 2002 kokoonpano laajeni oktetiksi Samuli Mikkonen ja 7 henkeä, jossa soittivat myös saksofonistit Juhani Aaltonen, Pepa Päivinen ja Jorma Tapio. Albumi Samuli Mikkonen & 7 henkeä ilmestyi vuonna 2003.
Diskografiaa

Korpea kuunnellessa (1998)
Samuli Mikkonen & 7 henkeä (SMCD-3, 2003)
Aiheesta muualla

Samuli Mikkonen Myspacessa (englanniksi)
Samuli Mikkonen Jazz Finlandissa
EHF Challenge Cup

EHF Challenge Cup on käsipalloturnaus, jonka järjestää vuosittain Euroopan käsipalloliitto. Turnaus on pelattu kaudesta 1993-1994 lähtien. Ennen kautta 1999-2000 kilpailu oli nimeltään EHF City Cup. EHF:n maaranking ratkaisee, mitkä joukkueet pääsevät turnaukseen ja millä kierroksella ne aloittavat. Turnauksen menestynein seura on romanialainen CS Caraș - Severin Reșița, jolla on 3 mestaruutta.
Mestarit

Lähde:
Emni

Emni on Isisin tiedusteluyksikkö ja ulkomaisten operaatioiden yksikkö, jonka tehtävänä on terroristien värvääminen ja kouluttaminen. Emniä johti kuolemaansa saakka Isisin päätiedottaja Abu Mohamed al-Adnani. Hän ei suunnitellut iskuja, mutta lähetti terroristit suorittamaan tehtäväänsä.
Ruostehousuhaukka

| Ruostehousuhaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Lintuhaukat Accipiter
Laji::  bicolor
Kaksiosainen nimi
 Accipiter bicolor  (Vieillot, 1817) 
Katso myös
   Ruostehousuhaukka Wikispeciesissä   Ruostehousuhaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruostehousuhaukka (Accipiter bicolor) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta on Keski- ja Etelä-Amerikka.
Kuvaus

Linnun pituus on 34–45 cm ja se painaa 200–450 grammaa, joten se on huomattavasti pienempi kuin Euraasian ja Pohjois-Amerikan kanahaukka ja hiukan pienempi kuin Pohjois-Amerikan kyyhkyhaukka mutta kuitenkin suurimpia haukkoja Keski- ja Etelä-Amerikassa (suurempi on vain harvinainen amazoniankanahaukka). Muiden lintuhaukkojen tapaan naaras on huomattavasti koirasta suurempi. Aikuinen on päältä harmaa, ja sen siivet, kruunu ja raidallinen pyrstö ovat tummemmat. Alapuoli vaihtelee tummanharmaasta hyvin vaaleanharmaaseen, mutta eteläinen alalaji voi toisinaan olla alta punertava. Reidet ovat aina puhtaan punaruskeat, mitä ei aina helposti näe, ja alapuolen peitinhöyhenet ovat pohjoisella alalajilla valkoiset, eteläisellä punaruskeat. Nuorten lintujen väri vaihtelee hyvin paljon. Ne voivat olla alta valkoisia, vaaleanruskeita tai punaruskeita, ja toisinaan siinä voi olla tummia raitoja. Päältä ne ovat ruskeampia kuin aikuiset, ja niiden reidet ovat toisinaan vaaleammat.
Taksonomia

Sillä on neljä alalajia:
Accipiter bicolor bicolor (Vieillot, 1817)
Accipiter bicolor fidens Bangs & Noble, 1918
Accipiter bicolor guttifer Hellmayr, 1917
Accipiter bicolor pileatus (Temminck, 1823)
Se on kyyhkyhaukan (A. cooperii) ja kuubanlintuhaukan (A. gundlachi) kanssa läheistä sukua, ja ne muodostavat yhdessä superlajin. Accipiter chilensis katsotaan toisinaan myös kuuluvan alalajeihin (Accipiter bicolor chilensis), sillä se poikkeaa ulkonäöltään huomattavasti.
Elinpiiri ja levinneisyys

Ruostelintuhaukkaa esiintyy hyvin laajalla alueella, mutta sitä havaitaan harvoin. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Argentiina, Brasilia, Chile, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Ranskan Guayana, Guatemala, Guyana, Honduras, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Suriname ja Uruguay. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alava metsät sekä kuivat savannit.
Linnun elinpiiriin ja määrään vaikuttavat heti metsässä ilmenevät häiriöt ja sirpaloituminen, sillä se on runsaimmillaan koskemattomissa metsissä ja rantametsissä. Esimerkiksi hakatuissa ja muissa käsitellyissä metsissä sitä esiintyy vähemmän, vaikka metsäalasta olisi peitossa yli 66 prosenttia. Niitä on harvoin metsissä, joiden peitto on alle 66 prosenttia.
Käyttäytyminen

Ruostehousuhaukkaa on vaikea havaita, eikä siitä tiedetä paljon, sillä se on arka ja huomaamaton. Niinpä se voi olla arvioitua tavallisempi.
Käyttäytyminen > Ääntely

Sen ääntely on yleensä vaimeaa ja huomaamatonta. Koiraiden on havaittu päästävän hiljaista, kirkasta vihellystä, ja naaraat voivat äänellä pesän ja poikasten lähellä voimakkaasti "kak kak kak kak ". Haukkuvaa ääntä "kra-kra-kra-kr-kr-kr-ka" voi myös kuulla molempien sukupuolten ääntelynä. Saapuessaan haudonta-aikana pesälle mukanaan ravintoa urokset ääntelevät terävästi "kek", mihin naaras vastaa nasaalimaisesta "vre".
Käyttäytyminen > Ravinto

Tämä haukka saalistaa hyvin vaivihkaisesti lentämällä tiheän kasvillisuuden läpi yllättäen saaliin kimppuun. Ne voivat saalistaa myös ilmasta käsin, kun ne ovat huomaamatta vahtineet kohdetta. Ajoittain ne voivat saalistaa parina. Yleensä ruostehousuhaukka syö pieniä lintuja, kuten rastaita ja kyyhkysiä. Sen tiedetään kuitenkin syövän myös pieniä nisäkkäitä ja matelijoita. Joitakin kertoja haukkojen on todettu käyvän saimiri- tai tamarinilaumaan kimppuun. Lisäksi on havaittu, että ne voivat seurata apinalaumoja ja syödä apinoiden esiin kaivamia hyönteisiä.
Käyttäytyminen > Lisääntyminen

Ruostehousuhaukka pesii metsäisillä alueilla, usein aukon lähellä, ja rakentaa pesän puun oksalle tai joskus riippuvaan köynnökseen. Koiras ja naaras rakentavat pesän yhdessä. Pesään käytetään kuivia risuja ja lehtiä. Pesimäkauden alussa rakennetaan aina uusi pesä. Parittelu tapahtuu sen jälkeen kun pesintätoimet kuten ruokkiminen ja pesänrakennus on suoritettu. Harmaanvalkoiset munat ovat kooltaan keskimäärin 47,1 mm × 36,5 mm,. Naaras hautoo kolmisen viikkoa, jolloin koiras hankkii ravintoa. Ruostehousuhaukan poikaset luokitellaan puoli-pesäviipyisiksi eli ne lähtevät pesästä jo ennen kuin ovat lentokykyisiä. Poikasilla on silmät auki kuoriutuessa, mutta ne eivät pysty heti liikkumaan, ja emot ruokkivat niitä. Kuoriutumisen jälkeen poikaset kasvavat pesässä 30–36 vuorokautta, ja lentokykyiseksi kasvaminen kestää lähes seitsemän viikkoa, jona aikana poikaset palaavat pesälle ruokittaviksi niin kauan, että niistä tulee riippumattomia.
Aiheesta muualla

Ruostehousuhaukka (Accipiter bicolor) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Edgar Ortenberg

Edgar Ortenberg
Edgar Ortenberg (17. kesäkuuta 1900 Odessa – 16. toukokuuta 1996 Philadelphia, Pennsylvania) oli ukrainalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut viulisti ja musiikkipedagogi.
Ortenberg pääsi 8-vuotiaana Pjotr Stoljarskin oppilaaksi. 15-vuotiaana hän pääsi Odessan konservatorioon, jossa hän valmistui Naoum Blinderin viululuokalta saaden kultamitalin vuonna 1921. Ortenberg täydensi opintojaan Pariisissa opettajanaan Jacques Thibaud. Hän pääsi opettajaksi Odessan konservatorioon, mutta muutti Moskovaan ja sitten vuonna 1926 Berliiniin. Vuonna 1933 Ortenberg asettui Pariisiin, jossa hän perusti oman kansainvälisesti kiertäneen jousikvartettinsa. Ortenbergin kokoonpano oli ensimmäinen ranskalainen jousikvartetti, joka esiintyi Yhdysvalloissa. Ortenberg muutti pysyvästi Yhdysvaltoihin vuonna 1941 ja opetti siellä ensin viulunsoittoa New Yorkissa. Vuodesta 1944 hän soitti Budapestin jousikvartetissa. Vuodesta 1949 Ortenberg asui Philadelphiassa. Hän opetti Settlement Music Schoolissa ja Templen yliopistossa vuoteen 1985 saakka.
Edgar Purnell Hooley

Edgar Purnell Hooley (1860–1942) keksi öljysoran. Hän oli vuonna 1901 matkalla ohi paikan, missä tehtiin tervaustyötä. Maanmittarina Nottinghamshiressä työskennellyt Hooley näki kerran, miten tervatynnyri oli kaatunut tielle ja tahraamisen välttämiseksi tervan päälle oli levitetty soraa. Tämä alue oli selkeästi vähemmän pölyinen kuin ympäröivä tie, mikä innosti Hooleyn kehittämään ja patentoimaan öljysoran Isossa-Britanniassa.
Hooley antoi yhtiölleen nimeksi Tar Macadam (Purnell Hooley's Patent) Syndicate Limited. Hän ei kuitenkaan ollut liikemiehenä yhtä taitava kuin keksijänä, eikä saanut tuotettaan myydyksi. Pian hänen yhtiönsä osti kansanedustaja Sir Alfred Hickman. Tämä omisti terästehtaan, jonka toiminnasta syntyi huomattava määrä kuonaa. Öljysorayhtiö käynnistettiin uudelleen vuonna 1905, ja saavutti heti suurmenestyksen. Nykyään yhtiö toimii nimellä Tarmac plc, ja se on yksi Ison-Britannian suurimmista rakennusmateriaalien tuottajista.
Edgar Page

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | maahockey |  |
Edgar Wells Page (31. joulukuuta 1884 Wolverhampton – 12. toukokuuta 1956 Wolverhampton) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Englannin joukkueessa, joka voitti turnauksessa kultaa.
Sandokan

Sandokan ja Yanez Mondo tv:n animaatiosarjasta
Sandokan on italialaisen kirjailijan Emilio Salgarin ehkä tunnetuin hahmo, rohkea ja ritarillinen merirosvopäällikkö. Sandokanista kertovia teoksia on käännetty useille eri kielille. Malesian Tiikerinä tunnetusta Sandokanista on tehty myös useita elokuvia sekä kaksi animaatiosarjaa, joista toinen on esitetty myös Suomessa.
Sandokania ovat esittäneet muun muassa näyttelijät Kabir Bedi, Steve Reeves ja Ray Danton. Steve Reevesin tähdittämä elokuva Malesian merirosvot on nähty myös Suomessa Yle Teeman esittämänä.