stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zine el-Abidine Souissi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Zine El Abidine Souissi
Syntymäaika: 10. heinäkuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: Puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Espérance
Pelinumero: 8
Junioriseurat
: CS Korba
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–2007 2008– | CS Korba Espérance |  20 (0) |
Maajoukkue
| 2009 |  Tunisia | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. huhtikuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. toukokuuta 2009.
Zine el-Abidine Souissi (arab. زين العابدين سويسي‎, s. 10. heinäkuuta 1984) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana pelaava Souissi edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Maajoukkueesa hän pelasi ensi kerran 28. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Sudania vastaan.
Saavutukset

Arabian Mestarien liiga: 2009
Tunisian mestaruus: 2009, 2010, 2011
Tunisian cup: 2008
War of the Monsters

| War of the Monsters |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Incognito Entertainment
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  Sony Interactive Entertainment
Pelimoottori:  Kinetica
Julkaistu:  PlayStation 2  14. tammikuuta 2003  17. huhtikuuta 2003  25. maaliskuuta 2004 PlayStation Network  31. heinäkuuta 2012
Lajityyppi:  Toiminta, tappelu
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 11+ ESRB: T
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation Network
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
War of the Monsters on vuonna 2003 julkaistu taistelupeli PlayStation 2:lle. Pelin teki Incognito ja Sony. Pelissä maapallolle rantautuu useita hirviöitä avaruudesta, jotka alkavat taistella keskenään. Peli muistuttaa 1950-luvun kauhuelokuvaa ja parodioikin näiden leffojen otuksia. Pelin ikäsuositus on 11+.
Juoni

1950-luvulla joukko avaruusaluksia hyökkää Maahan. Sillä aikaa huipputiedemiehet keksivät superaseen, joka lähettää avaruusoliot takaisin avaruuteen. Valitettavasti avaruusaluksen polttoainetta valuu joka paikkaan ja se mutatoi tavallisista eläimistä jättimäisiä hirviöitä. Jopa avaruusotuksia vastaan rakennetut robotit rupeavat kapinoimaan ihmisiä vastaan. Siinä samassa hirviöt alkavat taistella Maan herruudesta, mutta ihmisillä ei ole enää toivoakaan...
Hirviöt

Togera on liskohirviö, joka pystyy ampumaan piikkejä. Se heräsi, kun avaruusalus syöksyi merenpohjaan, jossa se asui ja samalla antoi tälle kyvyn syöstä vihreää tulta. Togera matkii Godzillaa.
Preytor on rukoilijasirkka, joka osui avaruusaluksen polttoaineeseen ja muuttui jättimäiseksi. Se on pelin nopein hirviö ja yksi harvoista, joka osaa lentää. Se osaa myös sylkeä tappavaa happoa. Preytor muistuttaa Deadly Mantis-elokuvan päähirviötä. Se voi ampua lentävän hirviön joka tarttuu viholliseen.
Congar on jättimäinen apina, joka pystyy karjumaan vihollisensa kanveesiin. Se oli ennen avaruussimpanssi jota käytettiin kokeena avaruuslentotesteissä,mutta kun avaruus alus tippui maahan syntyi tämä raivoava olento, se muuttui Congariksi. Congar on gorillamainen hirviö. Se matkii King Kongia.
Robo-47 on Yhdysvaltain armeijan entinen robotti, joka ampuu raskailla konekivääreillään. Se oli sammutettu ja piilotettu erääseen luolaan, mutta kun avaruusalus törmäsi siihen, se käynnistyi jälleen. Robo-47 muistuttaa 1950 -ja 60-luvun elokuvien jättirobotteja. Robo-47 voi laukaista jättiohjuksen joka räjäyttää melkein
mitä vain.
Agamo on massiivinen atsteekkien rakentama kivipatsas. Se pystyy hallita kivikehonsa molekyylejä ja näin vaikkapa ampua kiviä vihollisiinsa. Agamo on pelin hitain, mutta vahvin olento. Agamo oli ennen aavikolle haudattu patsas, mutta kun avaruusalus törmäsi siihen, se syttyi tuleen ja alkoi elämään. Agamo matkii Daimajinia.
Ultra V oli japanilaisten superrobotti, mutta kun siihen osui avaruusaluksen polttoainetta, se sekosi ja lensi pois japanilaisten tukikohdasta. Se käyttää hyökätessään lasersilmiään, metallipanssariaan, rakettikäsiä ja sähkömiekkaansa. Se matkii Ultra Q:ta.
Magmo on nelikätinen golem-tyyppinen hirviö. Se pystyy ampumaan tulikuumaa laavaa. Kun avaruusalus törmäsi tulivuoreen, se herätti Magmon elämään. Se pystyy ampumaan joukon laavakiviä erikoisiskullaan.
Kinecticlops on kyklooppi-tyyppinen hirviö, joka koostuu sähköstä ja yhdestä silmästä. Kun avaruusalus törmäsi sähkölaitokseen, Kinecticlops heräsi henkiin, tappoi kaikki laitoksen ihmiset ja lähti riehumaan kaupungille.
Ostettavat hirviöt

Raptoros on lohikäärme, joka osaa tehdä tulipanoksia ja syöksemään valtavasti tulta. Raptoros on ainut hirviö Preytorin lisäksi, joka osaa lentää. Raptoroksen lento kuluttaa todella vähän energiaa ja se on nopein lentämään.
Zorgulon on avaruus mutantti, jolla on metalliset nyrkit. Zorgulon voi ampua vastustajan päälle pallon, joka kutsuu lentävät lautaset, jotka alkavat ampua vihollista.
Vastaanotto

Peli on saanut pääosin hyviä arvosanoja. Sen keskiarvosana on Game Rankingsin laskema 79 sadasta.
Väinö Oinonen

Väinö Oinonen
Väinö Johannes Oinonen (21. maaliskuuta 1897 Kuopio – 4. helmikuuta 1975) oli suomalainen kenraaliluutnantti ja divisioonan komentaja. Sotilasuransa lisäksi hänet tunnetaan vuoden 1945 valokuvan Lipunnosto kolmen valtakunnan rajapyykille ottajana.
Sotilasura

Suomen sisällissodassa Oinonen oli mukana valkoisten puolella ryhmän ja joukkueen johtajana Kuopion, Mäntyharjun, Varkauden, Lusin, Heinolan ja Viipurin taisteluissa. Sodan jälkeen Oinonen suoritti Viipurin upseerikokelaskurssin 1918-1919 ja hänet ylennettiin vänrikiksi 1919. Oinonen palveli Savon Jääkärirykmentissä joukkueenjohtajana, pataljoonan adjutanttina, komppanianpäällikkönä, pataljoonankomentajana, aliupseerikoulun johtajana sekä rykmentinkomentajan apulaisena vuosina 1919-1927. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1920 ja kapteeniksi 1923.
Oinonen oli tämän jälkeen Savon Prikaatin esikuntapäällikkönä 1927-1929, Taistelukoulun opettajana ja johtajan viransijaisena 1929-1934, jalkaväen tarkastajan toimistopäällikkönä 1934-1937 sekä Puolustusministeriön yleisen koulutustoimiston päällikkönä 1937-1939. Hänestä tuli majuri 1928 ja everstiluutnantti 1936.
Talvisodan aikana Oinonen oli aluksi Päämajan taktillisen toimiston päällikkönä ja siirtyi sitten johtamaan linnoitustöitä Viipuri-Kuparsaari-alueella. Sodan loppuvaiheissa Oinonen toimi Viipurinlahden alueella Vilajoen lohkon komentajana sekä myöhemmin Jalkaväkirykmentti 13:n komentajana. Talvisodan jälkeen Oinonen ylennettiin everstiksi 1940.
Jatkosodan vuosina Oinonen oli III armeijakunnan esikuntapäällikkönä vuoteen 1944 saakka ja 18. divisioonan komentajana elokuusta joulukuuhun 1944. Oinonen toimi sen jälkeen Jalkaväkirykmentti 1:n komentajana Lapin sodan loppuvaiheissa ja vielä sen jälkeen rauhan aikana vuoteen 1947 saakka.
Kenraalimajuriksi 1947 ylennetty Oinonen oli Pääesikunnassa päämajoitusmestarina ja Yleisesikunnan päällikkönä 1947-1949 sekä komentopäällikkönä 1952-1954. Oinonen oli mukana sotilasasiantuntijana Moskovan YYA-sopimusneuvotteluissa keväällä 1948. Kenraaliluutnantiksi 1954 ylennetty Oinonen toimi viimeksi Oulussa 1. divisioonan komentajana 1954-1959.
Yksityiselämä

Oinosen vanhemmat olivat vahtimestari Juho Vilho Oinonen sekä Amanda Fredrika Törrönen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja suoritti alku- sekä valmistavat tutkinnot ylempää oikeustutkintoa varten.
Lapin sodan aikana Oinonen tutustui Käsivarren Lapin luontoon ja ihmisiin, ja hän kirjoitti myöhemmin aiheeseen liittyen kaksi kirjaakin. Oinonen oli myös Käsivarren Lapin poropaliskunnan kunniaporoisäntä.
Oinonen oli naimisissa vuodesta 1924 lähtien Martta Liisa Lundström kanssa. Heillä oli lapset Liisa (s. 1925), Martta Annikki (s.1926), Kirsti Kaarina (s.1932), Irma Riikka Elina (s.1933) ja Piritta (s.1946).
Julkaisuja

Viivytystaistelu. Tiede ja ase 6/1938 (nimellä V. J. Oinonen)
Kolmen valtakunnan Kota-Lappia. 1947
Lapin yliperällä. Otava 1964
Aiheesta muualla

Väinö Oinosen elämäkerta Kansallisbiografiassa
Västerrekarnen kihlakunta

Västerrekarnen kihlakunnan sijainti Södermanlandin läänin kartalla.
Västerrekarnen kihlakunta (ruots. Västerrekarne härad) oli kihlakunta Södermanlandin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 371,93 neliökilometriä ja asukasluku 7 807 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Torshällan maalaiskunta, Tumbo, Råby-Rekarne, Gillberga, Lista, Öja ja Västermo.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Eskilstunan kuntaan ja sijaitsevat sen länsiosassa.
William Nicholson (taidemaalari)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   William Nicholson vuonna 1908.  |   William Nicholson vuonna 1908.  |   William Nicholson vuonna 1908.  |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Taidelajit
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | Graafiset työt |  |
William Nicholson (1872–1949) oli englantilainen graafikko ja taidemaalari, tyyliä luova julistetaiteilija. James Pryden kanssa hän muodosti julistetaiteen kehitykseen vaikuttaneen Beggarstraf Brothersin. Nicholson oli myös modernin puupiirrostekniikan aloittaja, ja hänet muistetaan myös värikkäistä, usein humoristisista puupiirrosmuotokuvista. Nicholson osallistui myös vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa voitti kultaa maalaustaiteen graafisissa töissä teoksellaan Un Almanach de douze Sports.
Youn Yuh-jung

| Youn Yuh-jung |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1947 (ikä 77) Gaeseong, Pohjois-Korea
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Palkinnot
 Parhaan naissivuosan Oscar  2020 Minari 
Aiheesta muualla
IMDb 
Korean elokuva-arkisto
Youn Yuh-jung (kor. 윤여정; s. 19. kesäkuuta 1947, Gaeseong, Pohjois-Korea) on eteläkorealainen Oscar-palkittu näyttelijä, joka aloitti elokuvauransa 1970-luvun alussa. Hän nousi Etelä-Koreassa nopeasti tunnetuksi, mutta hän jätti alan yli kymmeneksi vuodeksi mentyään naimisiin. Youn palasi 1980-luvun lopulla ja on sen jälkeen tehnyt tasaisesti sekä televisio- että elokuvarooleja. Hänestä tuli myös kansainvälisesti tunnettu yhdysvaltalaisesta elokuvasta Minari (2020), josta Youn sai ensimmäisenä korealaisena naisnäyttelijänä Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta.
Elämäkerta > Uran alku ja välivuodet

Youn opiskeli Hanyangin yliopistossa ja sai opiskeluitensa alussa osa-aikaisen työn televisioasemalta. Hän hakeutui kuitenkin myös uusien kykyjen koe-esiintymiseen ja pääsi mukaan useisiin TBC-yhtiön tuotantoihin. Sitten hän sai vuonna 1971 pääroolin MBC:n draamasarjasta Jang Hui-bin. Korealaisten psykoseksuaalisten draamojen auteur Kim Ki-young kiinnitti myös huomionsa Youniin.
Youn Yuh-jung aloitti elokuvauransa 1970-luvulla, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuonna 1971 julkaistu Hwanyeo, jonka ohjasi eteläkorealainen auteur Kim Ki-young. Youn sai elokuvasta palkintoja Etelä-Koreassa, ja hänestä tuli 1970-luvun alkupuolen arvokkaimpia näyttelijöitä maassa. Hän näytteli myös Kimin seuraavassa psykoseksuaalisessa draamassa Chungyo. Youn jätti elokuva-alan jo 1970-luvun puolivälissä aviouduttuaan laulaja Jo Young-namin kanssa.
Youn ja Jo muuttivat Yhdysvaltoihin kuultuaan pastori Billy Grahamin puheen. He asuivat ensin Indianassa ja asettuivat sitten St. Petersburgiin. He asuivat paikallisen baptistikirkon läheisyydessä. Jo lauloi gospelia, ja Youn opiskeli englantia haaveenaan näytteleminen kristillisissä elokuvissa. Kielen opiskelu olikin oletettua vaikeampaa, ja Youn jäi kotirouvaksi. Youn ja Jo saivat kaksi lasta, mutta he erosivat, kun Youn sai tietää Jon uskottomuudesta. Youn muutti takaisin Koreaan lastensa kanssa.
Elämäkerta > Paluu elokuviin

Koreassa Youn ajatteli palaavansa vielä takaisin Floridaan, missä hän omisti edelleen talon. Hän suunnitteli työskentelevänsä kassana ja saavansa siten minimipalkkaa. Käsikirjoittaja Kim Soo-hyun vakuutti kuitenkin Younin yrittämään vielä elokuvauraa Koreassa. Hän otti vastaan käytännössä kaikki työt, mitä hänelle tarjottiin, koska korealainen yhteiskunta ei suhtautunut kovinkaan suopeasti eronneisiin naisiin.
Youn näytteli monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa lähinnä tyypillisiä perushahmoja. Hänen uransa lähti kuitenkin 2000-luvun alussa uuteen kukoistukseen, ja hän näytteli muun muassa seitsemässä Im Sang-soon elokuvassa ja useissa Hong Sang-soon elokuvassa. E J-yong puolestaan rakensi elokuvansa Yeobaeudeul ja The Killer Woman Younin ympärille.
Youn tapasi vuonna 2018 amerikankorealaisen ohjaajan Lee Isaac Chungin, joka lähetti Younille lapsuuden muistoihinsa pohjautuneen käsikirjoituksensa. Youn ihastui käsikirjoitukseen ja matkusti Oklahomaan viisi viikkoa kestäneisiin kuvauksiin. Pienellä budjetilla tehdystä Minarista tuli Yhdysvalloissa kriitikkojen suosikki, ja Younin roolisuoritusta on kauttaaltaan kehuttu. Hän sai työstänsä myös useita palkintoja, ja hänestä tuli ensimmäinen korealainen naisnäyttelijä, joka on voittanut Oscar-palkinnon. Toinen aasialainen, joka on voittanut naissivuosa-Oscarin on Miyoshi Umeki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Youn Yuh-jung Wikimedia Commonsissa
Youn Yuh-jung Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Youn Korean draama- ja elokuvatietokannassa (englanniksi)
Youn Korean elokuva-arkiston sivuilla (englanniksi)
Ágios Nikólaos (Euboia)

| Ágios Nikólaos Άγιος Νικόλαος |
| --- | --- |
 Ágios Nikólaos
 Koordinaatit: 38°25′39″N, 23°38′24″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Euboia
Kunta:  Chalkída
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  2901040201
Väkiluku (2011):  3 426
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágios Nikólaos (kreik. Άγιος Νικόλαος) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Euboian saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chalkídan kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Aiemmin kaupunki kuului Lilántian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chalkídan kunnan Lilántian kunnallisyksikköön. Ágios Nikólaos muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αγίου Νικολάου, Dimotikí Koinótita Agíou Nikoláou). Kaupungin väkiluku on 3 426 (vuonna 2011).
Ágios Nikólaoksen pieni kaupunki sijaitsee Lilántion tasangolla lähellä Eteläisen Euboianlahden rantaa, linnuntietä noin kuusi kilometriä kaakkoon Chalkídan kaupungin keskustasta. Se on nimetty Pyhän Nikolaoksen mukaan. Asutuksen vanha nimi oli Boúrtzi (Μπούρτζι). Nimi viittaa paikalla olleeseen venetsialais- ja osmanivallan aikaiseen linnaan, joka vartioi Chalkídaan tulevaa meriyhteyttä etelästä päin. Nykyisin linnasta ei ole jäljellä juuri mitään.
Wilhelm von Mirbach-Harff

Wilhelm von Mirbach-Harff.
Wilhelm Maria Theodor Ernst Richard von Mirbach-Harff (2. heinäkuuta 1871 Ischl, Itävalta-Unkari – 6. heinäkuuta 1918 Moskova, Neuvosto-Venäjä) oli saksalainen kreivi ja diplomaatti, joka toimi Saksan lähettiläänä Neuvosto-Venäjällä Brest-Litovskin rauhan solmimisen jälkeen vuonna 1918. Hänet murhattiin vasemmistososialistivallankumouksellisten kapinan yhteydessä.
Suku

Mirbach kuului alkuaan Brabantista lähtöisiin olevaan Vorst-Lombeck und Gudenau -sukuun, joka oli saanut vuonna 1663 vapaaherran arvon. Hänen isänsä peri vuonna 1850 kreivin arvon edellisenä vuonna kuolleelta enoltaan Wilhelm von Mirbach-Harff vanhemmalta, otti tämän sukunimen ja siirtyi Itävallan palveluksesta Preussin palvelukseen. Mirbachin äiti oli kreivillistä Thun und Hohenstein -sukua.
Ura

Käytyään Wienin Theresianum-koulua ja Bedburgissa sijainnutta Reinin ritariakatemiaa Mirbach opiskeli vuosina 1889–1892 oikeustiedettä Freiburgin, Lausannen ja Berliinin yliopistoissa. Palveltuaan vuoden vapaaehtoisena 4. westfalenilaisessa kyrassieerirykmentissä hän aloitti diplomaattiuransa Saksan Lontoon-suurlähetystössä vuonna 1896. Hän kuului vuodesta 1904 Preussin herrainhuoneeseen. Mirbach toimi lähetystösihteerinä Pietarissa vuodesta 1908, esittelevänä neuvoksena ulkoministeriössä Berliinissä vuosina 1911–1914 sekä lähettiläänä Stuttgartissa vuosina 1914–1915 ja sen jälkeen Ateenassa marraskuuhun 1916, jolloin ympärysvaltojen painostama Kreikka karkotti hänet. Joulukuusta 1916 joulukuuhun 1917 hän palveli reservin ratsumestarina Romanian saksalaisen miehityshallinnon poliittisella osastolla Bukarestissa.
Kun Saksa ja Neuvosto-Venäjä olivat solmineet Brest-Litovskissa aselevon, Mirbach johti Pietarissa toiminutta tilapäistä Saksan edustustoa joulukuusta 1917 helmikuuhun 1918. Brest-Litovskin lopullisen rauhan solmimisen jälkeen hänet nimitettiin Saksan ensimmäiseksi lähettilääksi Neuvosto-Venäjälle huhtikuussa 1918.
Murha ja sen seuraukset

Brest-Litovskin rauhansopimusta vastustaneet Venäjän vasemmistososialistivallankumoukselliset eli ”vasemmistoeserrät” murhasivat Mirbachin provosoidakseen uuden konfliktin Saksan ja Venäjän välille. Murha toimi lähtölauksensa kapinalle, jonka vasemmistoeserrät aloittivat Moskovassa viidennen yleisvenäläisen neuvostokongressin aikana.
Vasemmistoeserriin kuuluneet salaisen poliisin Tšekan virkailijat Jakov Bljumkin ja Nikolai Andrejev saapuivat Saksan Moskovan-lähetystöön 6. heinäkuuta 1918 esittäen kulkuluvat, joihin oli väärennetty Tšekan johtajan Feliks Dzeržinskin allekirjoitus. Heidät vastaanotti aluksi Mirbachin apulainen Kurt Riezler, mutta he vaativat pääsyä Mirbachin puheille väittäen tämän sukulaisen olevan pidätetty. Mirbachin saavuttua noin kello 14.50 Bljumkin ja Andrejev alkoivat ampua häntä, Riezleriä ja tulkkina toiminutta luutnantti Mülleriä revolvereilla. Pääosa laukauksista meni ohi, mutta Andrejev onnistui ampumaan Mirbachia takaraivoon tämän paetessa portaita ylös. Murhaajat heittivät vielä kaksi kotitekoista pommia, jotka aiheuttivat vain pientä tuhoa, ja pakenivat sitten ikkunasta. Mirbach kuoli myöhemmin iltapäivällä, mutta pöydän alle tulkin kanssa piiloutunut Riezler selvisi hengissä.
Bolševikkijohtajat Vladimir Leniniä myöten kävivät vielä samana päivänä Saksan lähetystössä esittämässä surunvalittelunsa Mirbachin kuolemasta. Vasemmistoeserrien kapina tukahdutettiin seuraavaan päivään mennessä. Saksa reagoi Mirbachin murhaan pehmeästi, koska omien sotilaallisten vaikeuksiensa vuoksi se ei halunnut bolševikkihallituksen kukistuvan ja itärintaman sodan alkavan uudelleen. Joukko vasemmistoeserrien johtajia, mukaan lukien Marija Spiridonova, tuomittiin marraskuussa 1918 alkaneessa oikeudenkäynnissä Mirbachin murhaan liittyneestä salaliitosta ja kapinasta neuvostovaltaa vastaan, joskin tuomiot olivat pääosin lieviä ja suurinta osaa syytetyistä ei saatu oikeuden eteen. Bljumkin antautui neuvostoviranomaisille vuonna 1919, jolloin hänet armahdettiin ja otettiin takaisin Tšekan palvelukseen. Hänet teloitettiin vuonna 1929 Neuvostoliiton sisäisen valtataistelun yhteydessä.
Zensolence

| Zensolence Uusinta Ensemble, Kamus-kvartetti, Eija Kankaanranta, Maria Puusaari, Olga Heikkilä |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1.5.2024
 Tuottaja(t): Osmo Tapio Räihälä
 Tyylilaji: Nykytaidemusiikki
 Kesto: 01.03.46
 Levy-yhtiö: KAIROS
muut julkaisut
| Peat, Smoke & Seaweed Storm 2014 | Zensolence  |   |
Zensolence on säveltäjä Osmo Tapio Räihälän kolmas sävellyslevy (0022030KAI). Se ilmestyi toukokuussa 2024. Levyn julkaissut yhtiö on itävaltalainen, nykytaidemusiikkiin keskittynyt KAIROS.
Levy esittelee Räihälän kamarimusiikkiteoksia siten, että mukana on myös vokaalimusiikkia ja live-elektroniikkaa. Sillä esiintyvät sopraano Olga Heikkilä, kanteletaiteilija Eija Kankaanranta, viulisti Maria Puusaari, Uusinta Ensemble sekä Kamus-jousikvartetti. Suomenkielisten vokaalimusiikkiteosten tekstit ovat kirjoittaneet Riina Katajavuori ja Suvi Valli. Teoksen Zen tekstit ovat zenbuddhististen tekstien ranskannoksia.
Kappaleet

Seurat – 12.52
Rajat – 14.38  (teksti Riina Katajavuori)
(G)astronomia – 9.28  (teksti Suvi Valli)
Insolenza – 14.26
Zen – 12.22  (tekstit Zen Seungsahn, Zen Dōgen)
Esiintyjät

Eija Kankaanranta (1)
Maria Puusaari (1-3, 5)
Olga Heikkilä (2, 5)
Uusinta Ensemble (2, 5)
Kamus-kvartetti (4)
Anders Pohjola – äänittäjä
Osmo Tapio Räihälä – tuottaja
Enrique Fuentes – kannen kuvittaja
Zentai

Zentai (jap. ゼンタイ, sanasta 全身タイツ zenshin taitsu 'kokovartalosukkahousut'; engl. Morph Suit) on kokovartaloasu, joka on tehty nailonista/elastaanista, mutta joskus myös puuvillasta tai tavallisesta villasta. Zentai-asuja tehdään sekä miehille että naisille, ja ne peittävät ihmisen kokonaan. Zentai-asuja valmistetaan eri värisiä.
Käyttö

Zentai-asuja käytetään aika paljon hauskanpitoon liittyvissä asioissa ja tapahtumissa kuten vappunaamiaisissa ja katutansseissa, mutta niitä on käytetty myös musiikkivideoissa, kuten The Body Poets Yhdysvalloissa ja Remix Monkeys Isossa-Britanniassa. Zentai-asuja on käytetty esimerkiksi televisio-ohjelmissa, kuten America's Next Top Model-ohjelmassa. Koska asut peittävät ihmisen vartalon kokonaan, niitä on käytetty animehahmoasusteiden suunnittelussa ja teossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zentai Wikimedia Commonsissa
Nainen Zentai-asu yllään.
Wasa Tidning

Wasa Tidning -nimisiä lehtiä on kaksi:
Wasa Tidning, Vaasassa vuosina 1839–1847 ilmestynyt sanomalehti, myöhemmin Ilmarinen
Wasa Tidning, Vaasassa vuosina 1880–1898 ilmestynyt sanomalehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Wasa Tidning”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wasa Fightsport

Wasa Fightsport oli Vaasalainen kamppailu-urheilutiimi, jonka ottelijat edustivat Vaasalaisia kamppailulajiseuroja, kuten Budokan ry:tä ja Vaasan Kamppailukeskus ry:tä.
Tiimin tunnetuin ottelija oli Jarkko Jussila.
You and I (Lady Gagan kappale)

| ”You and I” Lady Gaga |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Born This Way
 Äänitetty : 2010; Warehouse Productions, (Omaha, Nebraska), Sveitsi, Allertown Hill (Iso-Britannia)
 Julkaistu: 23. elokuuta 2011
 Tuottaja(t): Lady Gaga, Robert John Lange
 Tyylilaji: Rock and roll, dancepop
 Kesto: 05.07
 Levy-yhtiö: Streamline, Kon Live, Interscope
Lady Gagan muut singlet
| ”The Edge of Glory” 2011 | ”You and I” 2011 | ”The Lady Is a Tramp” 2011 |
"You and I" (tyyliteltynä "Yoü and I") on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lady Gagan kappale, joka julkaistiin 23. elokuuta 2011 neljäntenä singlenä hänen Born This Way -albumiltaan. Gaga julkaisi kappaleen musiikkivideon 16. elokuuta tuhannennessa Twitter-viestissään. "You and I" on myös vuoden 2012 Grammy-gaalassa ehdokkaana kategoriassa parhaan pop-artistin sooloesitys (Grammy Award for Best Pop Solo Performance).
Julkaisu

| Maa | Päivämäärä | Formaatti |
| --- | --- | --- |
| Japani | 27.7.2011 | mobiilisingle |
| Yhdysvallat | 23.8.2011 | radio |
Musiikkivideo

"You and In" musiikkivideo oli määrä ilmestyä 18. elokuuta, mutta Lady Gaga päätti julkaista sen tuhannennessa Twitter-viestissään kaksi päivää etuajassa, 16. elokuuta. Videon alussa päästä jalkoihin mustaan pukeutunut Gaga kävelee tiellä Nebraskassa ja haluaa siellä asuvan poikaystävänsä Lüc Carlin takaisin. Sitten videossa nähdään eri välähdyksiä siitä, miten artisti menee naimisiin, heiluttaa merenneidonpyrstöään kylpyammeessa ja ostaa jäätelöä pelottavalta nukkea pitelevältä mieheltä. Gagan miespuolinen alter ego Jo Calderone, joka esiintyy singlen kansikuvassa, esiintyy myös videossa. Vähän meikattu Gaga soittaa videossa pianoa maissipellon keskellä ja Calderone istuu pianon päällä roiskien olutta ja sotkien Gagan tukkaa.
Listasijoitukset

"You and I" debytoi Yhdysvaltain singlelistalla sijalla 35 ja Kanadan singlelistalla sijalla 27. Kappale on lisäksi sijoittunut Isossa-Britanniassa korkeimmillaan sijalle 89 ja Tšekissä sijalle 26.
| Lista | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Iso-Britannia: 89
Kanada: 27
Tšekki: 26
Yhdysvallat: 6