stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miro Barešić
Elämäkerta > Paraguayssa

Barešić tapasi Paraguayn Espanjan lähettiläs Rodney Elpidio Acevedon ja hän sai paperit matkalle Asuncióniin. Paraguayssa Alfredo Stroessnerin hallinto antoi hänelle Paraguayn passin tekaistulla nimellä. Barešić liittyi maan armeijaan kapteenina. Hän opetti kamppailulajeja Mariscal Francisco Solano Lópezin sotilasopistolla. Hän toimi myös paikallisessa jengissä, joka sekaantui uruguayn Paraguayn lähettiläs Carlos Abdalan murhaan vuonna 1976. Barešićin tuttava Joso Damjanović kohtasi Abdalan kävelyllä Asunciónissa ja sekoitti tämän Paraguayhin nimettyyn Jugoslavian lähettilääseen. Damjanović murhasi Abdalan ja hänet pidätettiin. Barešić välttyi syytteiltä asian tiimoilta ilmeisesti koska hänellä oli yhteyksiä maan johtoon. Hän jatkoi kouluttajana maan armeijassa ja teki myöhemmin töitä henkivartijana Paraguayn Yhdysvaltain lähettiläälle käytäen väärää nimeä Tony Saric. Vuonna 1978 hän kilpaili Paraguayn joukkueen mukana taekwondon maailmanmestaruuskisoissa Oklahomassa. Yhdysvalloissa hän oli osallisena liikennerikkomuksessa, jonka takia hän oli vedonnut diplomaattiseen koskemattomuuteen. Tässä yhteydessä Yhdysvaltain viranomaiset selvittivät Barešićin oikean henkilöllisyyden ja hän palasi Asuncióniin.
Elämäkerta > Palautus ja myöhemmät vaiheet

Barešićin palattua Paraguayhin Yhdysvalloissa alkoi oikeusjuttu, jossa syytettynä oli joukko kroaateja. Heitä syytettiin Yhdysvalloissa asuvien jugoslavialaisten kiristyksestä terrorismin rahoittamiseksi. Barešić nimettiin jutussa ja Yhdysvallat sopi hänen luovuttamisestaan oikeuteen New Yorkissa.  Oikeusjuttu päättyi todisteiden puutteessa, joidenkin huhujen mukaan koska todistajia oli uhkailtu vaikenemaan. Barešić päädyttin kuitenkin luovuttamaan edelleen Ruotsiin vuonna 1980, jossa hän päätyi vankilaan jatkamaan tuomiotaan vuoden 1971 murhasta. Vuonna 1985 tuomiota lievennettiin 18 vuoteen ja Barešić vapautui joulukuussa 1987 ja hän palasi Paraguayhin. Paraguayssa hänelle myönnettiin pysyvä oleskelulupa 'humanitaarisista syistä'
Jugoslavian hajoamissotien alettua Barešić palasi kotimaahansa Kroatiaan vuonna 1991. Barešić liittyi Kroatian armeijaan ja vain 18 päivää myöhemmin hän kuoli taisteluissa Kroatian serbejä vastaan 31. heinäkuuta 1991.
Kuoleman jälkeen

Barešić oli sodan jälkeen saavuttanut kansallissankarin maineen Kroatian kansallismielisissä piireissä. Vuonna 2016 Dragan kylään lähellä Šibenikiä pystytettiin Barešićin patsas. Sen pystyttämistilaisuuteen osallistui esimerkiksi kroatialaisia ministreitä. Kulttuuriministeri Zlatko Hasanbegović kuvaili Barešićia sankarina ja sotaveteraanien ministeri Tomo Medved kutsui häntä "yhdeksi suurimmista patriooteista". Serbia tuomitsi patsaan pystyttämisen. Maan ulkoministeriö kutsui Barešićia terroristiksi ja pääministeri Aleksandar Vučić kuvaili Kroatian toimia "hulluutena". Patsaan pystyttämisen tuomitsi myös Montenegro.
Pidätetyt Barešić ja Brajković 7. huhtikuuta 1971.
Vuonna 2016 pystytetty patsas Dragan kylässä.
Benny Engelbrecht

| Benny Engelbrecht |
| --- | --- |

Tanskan liikenneministeri
 Frederiksenin hallitus 27. kesäkuuta 2019 – 4. helmikuuta 2022  
Edeltäjä:  Ole Birk Olesen
Seuraaja:  Trine Bramsen
Tanskan veroministeri
 Helle Thorning-Schmidtin II hallitus 2. syyskuuta 2014 – 28. kesäkuuta 2015  
Edeltäjä:  Morten Østergaard
Seuraaja:  Karsten Lauritzen
Kansankäräjäedustaja
 13. marraskuuta 2007–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1970 (ikä 54)  Amager, Tanska
Tiedot
Puolue:  sosiaalidemokraatit
Benny Engelbrecht (s. 4. elokuuta 1970 Amager) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen. Hän oli Tanskan liikenneministeri Frederiksenin hallituksessa vuosina 2019–2022. Vuosina 2014–2015 hän oli veroministeri. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2007.
Teokset

Engelbrecht, Benny & Schaldemose, Christel. Foodfight.eu – din kost bestemmer, hvem du er. Men hvem bestemmer, hvad du spiser?. Sohn, 2011. ISBN 9788771220032
Engelbrecht, Benny. Rød bonde - et portræt af Erik Lauritzen. Grafisk Arbejde, 2013. ISBN 9788740438833
Engelbrecht, Benny & Sørensen, Flemming. De politiske håndværkere – om magt, indflydelse og resultater på Christiansborg. Pressto, 2017. ISBN 9788790333829
Aiheesta muualla

Benny Engelbrecht Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Mikael Enckell

Valter Mikael Henrik Enckell (s. 2. syyskuuta 1932 Helsinki) on suomenruotsalainen psykoanalyytikko ja kirjailija.
Henkilöhistoria

Enckellin vanhemmat olivat kirjailija Rabbe Enckell ja Heidi Parland. Hän avioitui 1954 Irma Reuterin kanssa. Henrik Enckell ja Agneta Enckell ovat heidän lapsiaan.
Enckell tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960. Hän kouluttautui psykoanalyytikoksi Ruotsissa vuosina 1962–1967 ja piti yksityisvastaanottoa Helsingissä vuodesta 1969 vuoteen 2002.
Opiskeluaikoinaan Enckell kirjoitti elokuva-arvosteluja Hufvudstadsbladetiin ja sittemmin sovelsi esseissään psykoanalyyttista näkökulmaa elokuvataiteeseen. Isästään Rabbe Enckellistä hän kirjoitti kolmiosaisen elämäkerran. Lisäksi hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa Marcel Proustia sekä juutalaisuutta.
Hänelle on myönnetty muun muassa Tollanderin palkinto vuonna 1992, Ruotsin akatemian Suomi-palkinto vuonna 1998 ja Längmanin rahaston palkinto vuonna 2009.
Teosten suomennoksia

1988: Peiliin kirjoitettu: Elokuvaesseitä. Suomentanut Erkki Astala. Suomen elokuva-arkisto, julkaisusarja A: 13.
1992: Isäni Rabbe Enckell 1903–1937: Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Under beständighetens stjärna: en biografisk studie över Rabbe Enckell 1903–1937.)
1994: Menetyksen voima: Isäni Rabbe Enckell 1937–1950. Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Dess ljus lyse! En biografisk studie över Rabbe Enckell 1937–1950.)
1997: Aukko katossa: Isäni Rabbe Enckell 1951–1974. Elämäkerrallinen tutkielma. Suomentaneet Kyllikki Villa ja Tuomas Anhava. (Alkuteos Öppningen i taket: en biografisk studie över Rabbe Enckell 1950–1974.)
2000: Missä jumala on? Esseitä juutalaisista aiheista. Suomentanut Kyllikki Villa. Toimittanut Michel Grunstein. (Alkuteos I den frågandes själ? Essäer i judiska ämnen.)
Aiheesta muualla

Enckell, Mikael hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Martin Enckell

Martin Olof Toussaint Enckell (8. tammikuuta 1954 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kääntäjä, runoilija ja kuvataiteilija.
Martin Enckellin teos Gud All-En oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1989.
Teokset

Kristalltårar, 1974 (antologiassa Ny lyrik)
Ingen & den knottriga damen, 1978 (samassa niteessä Johan Donnerin teoksen Sinnenas realismer kanssa)
Sortie, 1979
Pravda Love, 1983
Hibakusha Go Go, 1987
Gud All-En, 1989
Kali, 1993  (Kali, suom. Rakel Liehu; Kali, ven. Zinaida Lindén, Viktor Krivulin, Alexandr Skidan)
Där kärleken är en dunkel och förödande företeelse, 1996
Klockorna i Mandalay (julkaisussa Amos Andersons konstmuseums publikation no 37), 2001
Aradisiaca, 2005
Under ett ramsvart hjärta, 2009
Skrift, 2013
För den avgrund som är vår moder, 2015
Teokset > Suomennettu tuotanto

Kali, suom. Rakel Liehu, Like 1997 ISBN 951-578-459-X
Aiheesta muualla

Martin Enckell, Electric verses (Sivustolla kaksi runoa: Kali ja Pietari-sarja)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet
Enkkua

Enkkua oli keskikokoinen kylä Vpl Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylän keskusalue sijaitsi Pyhäjärven kaakkoisrannalla, luonnonkauniilla paikalla leveässä, kaksihaaraisessa niemekkeessä. Niemekkeen läntinen haara oli nimeltään Korkanniemi, ja niemekkeen toinen haara, Hatunniemi, kurottui puolestaan kohti pohjoista. Kylän edustalla sijaitsi kaksi suurikokoista saarta, Kiskonsaari kylän länsipuolella ja Heinäsaari kylän pohjoispuolella. Näistä ensiksi mainitussa oli jonkin verran asutusta, ja joissain yhteyksissä se luettiin omaksi kyläkseen.
Kylä sijaitsi Pyhäjärven idänpuoleista rantaa kiertävän tien varrella. Naapurikyliä olivat Haapaniemi pohjoisessa, Rahkajärvi kaakossa, Saapru etelässä ja Kostermaa lounaassa. Enkkuan pellot jatkuivat kylän keskustasta kohti etelää, ja ne muodostivat Saaprun kylän peltojen kanssa jokseenkin yhtenäisen peltolakeuden. Kylässä oli oma kansakoulu ja aktiivinen nuorisoseura, joka ylläpiti omaa taloaan kylän keskustassa.
Maanviljelys ja karjanhoito olivat kylän pääelinkeinoja, mutta kalastus ja käsityöt tuottivat monille tärkeitä lisätuloja. Lähimmät kaupalliset palvelut - osuuskassa ja osuuskauppa - sijaitsivat Saaprun kylässä.
Kirjallisuutta

Pohjakallio, Kari (toim.): Ikkuna Karjalaan : Enkkuan koulupiirin kyläkirja : Enkkua - Kostermaa - Rahkajärvi - Saapru. Enkkuan koulupiirikirjatoimikunta, 2001. ISBN 952-91-3408-8.
Enonlahti (Vehmersalmi)

Enonlahti on kylä Kuopion Vehmersalmella. Se sijaitsee Suvasveden länsirannalla, maanteitse noin 12 kilometriä Vehmersalmen kirkonkylästä etelään.
Enonlahden Osuusliikkeen rannassa (Pahkakallio) on muistomerkki sen edustalla toukokuussa 1934 tapahtuneesta S/S Louhen haaksirikosta, jossa kuoli 34 (tai 33) ihmistä.
Kirjallisuutta

Kivelä, Seija. Elämää Enonlahdessa : Enonlahden kyläkirja. Enonlahden kylätoimikunta, 2004. ISBN 952-91-6719-9.
Ilkka Enkenberg

Ilkka Enkenberg (s. 1977 Pyhtää) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, joka vuodesta 2022 alkaen on toiminut Sana-median päätoimittajana.
Enkenberg on työskennellyt mainos- ja markkinointialalla sekä palkkatöissä että yrittäjänä ja muun muassa kouluttanut yrityksiä tarinankerronnassa. Vuodesta 2011 hän vastasi Maailman Historia -lehden suomenkielisestä versiosta ja siirtyi vuonna 2019 Iltalehti Historian tuottajaksi.
Ensimmäinen tietokirja, Talvisota päivä päivältä julkaistiin vuonna 2013, minkä jälkeen Enkenbergiltä on julkaistu Suomen sotahistoriaa käsittelevät teokset Jatkosota päivä päivältä (2014), Suomalaiset sotasankarit (2014), Asekirja – Suomen armeijan aseet vuodesta 1917 (2015) sekä Suomi sodassa päivä päivältä (2015), jossa on yhdistetty talvisotaa ja jatkosotaa käsittelevät teokset ja käsitelty niiden lisäksi Lapin sota.
Vuonna 2016 Enkenbergiltä ilmestyivät teokset Vuosisata – itsenäisen Suomen aika sekä Tunnetko Suomen? Kiinnostava historia, joka käsittelee historian taitekohtia ja erikoisia tapahtumia kysymysten kautta.
Vuonna 2018 ilmestyi 1918 – Suomen synty ja sisällissota, joka käsittelee Suomen historiaa autonomian ajan alusta kuningaskuntahankkeen romuttumiseen. Enkenberg on itse kertonut, että 1800-luku kiehtoo häntä erityisesti.
Suomen historia – visuaalinen aikamatka ilmestyi vuonna 2019 ja seuraavana vuonna yhdessä Markus Forsellin kanssa kirjoitettu Isäkirja – tositarinoita, jotka jokaisen isän tulisi lukea, joka on henkilökohtainen kuvaus isyydestä.
Ukrainan sodan hyökkäysvaihetta keväällä 2022 käsittelevä Ukrainan sota – Taistelu vapaudesta ilmestyi vuonna 2022.
Useista Enkenbergin kirjoista on julkaistu uudistettuja laitoksia, esimerkiksi Talvisota väreissä (2020), jossa vuonna 2013 ilmestyneen Talvisota päivä päivältä -teoksen sisältö on yhdistetty väritettyihin talvisodan kuviin.
Teokset

Talvisota päivä päivältä. Helsinki: Readme, 2013. ISBN 978-952-22-0706-7.
Jatkosota päivä päivältä. Helsinki: Readme, 2014. ISBN 978-952-22-0841-5.
Suomalaiset sotasankarit. Helsinki: Readme, 2014. ISBN 978-952-22-0875-0.
Suomi sodassa päivä päivältä. Helsinki: Readme, 2015. ISBN 978-952-22-0960-3.
Asekirja: Suomen armeijan aseet vuodesta 1917. Helsinki: Readme, 2015. ISBN 978-952-22-0959-7.
Vuosisata: Itsenäisen Suomen aika. Helsinki: Readme, 2016. ISBN 978-952-32-1161-2
Tunnetko Suomen? Kiinnostava historia. Helsinki: Readme, 2016. ISBN 978-952-32-1272-5.
1917: Suomen synty. Helsinki: Readme, 2017. ISBN 978-952-32-1433-0.
Kunnian päivät: Talvisota päivä päivältä, sankarit ja aseet. Helsinki: Readme, 2017. ISBN 978-952-32-1503-0.
1918: Suomen synty ja sisällissota. Helsinki: Readme, 2018. ISBN 978-952-32-1658-7.
Suomi toisessa maailmansodassa päivä päivältä: Talvisota. Jatkosota. Lapin sota. Aseet. Sankarit. Helsinki: Readme, 2018. ISBN 978-952-32-1648-8.
Suomen historia: Visuaalinen aikamatka. Helsinki: Readme, 2019. ISBN 978-952-32-1751-5.
Talvisota väreissä. Helsinki: Readme, 2020. ISBN 978-952-37-3053-3.
Enkenberg, Ilkka & Forsell, Markus: Isäkirja: Tositarinoita, jotka jokaisen isän tulisi lukea. Helsinki: Readme, 2020. ISBN 978-952-37-3065-6.
Ukrainan sota: Taistelu vapaudesta. Helsinki: Readme, 2022. ISBN 978-952-37-3519-4.
Ralph Enckell

Ralph Enckell (vasemmalla) isännöi YK:n pääsihteeriä U Thantia Suomessa vuonna 1962.
Carl Fredrik Ralph Alexander Enckell (13. toukokuuta 1913 Helsinki – 18. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Kirjallisuutta

Keisalo, Paavo: ”Enckell, Ralph (1913–2001)”, Suomen kansallisbiografia, osa 2, s. 578–581.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-443-6  / Teoksen verkkoversio.
Reimaa, Markku: Diplomatian taikuri Ralph Enckell.  Helsinki:  Edita, 2013.  ISBN 978-951-37-6350-3
Aiheesta muualla

Enckell, Ralph hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Enfield EM-2

Enfield EM - 2 oikealla, muut vas. SA80-A2, XL 60
Enfield EM-2 oli Isossa-Britanniassa kehitetty rynnäkkökivääri. Ase tarkoitettiin ja hyväksyttiin maan armeijan uudeksi standardiaseeksi 1951.. Sen kaliiperi oli uusi 7 x 43 mm, mikä lopulta johti projektista luopumiseen tulevan NATO-standardi 7,62x51:n ja sitä käyttävän aseen hyväksi, jota USAn ajamana pidettiin poliittisesti tärkeämpänä.
Historia ja uusi konsepti

Toisen maailmansodan kokemusten perusteella oli selvää, että armeijan uuden perusaseen tuli olla kevyt ase, jolla voisi ampua sekä kerta- että sarjatulta. Aseen kantaman ei tarvitsisi olla tavanomaisen kiväärin luokkaa. Tehon tuli kuitenkin olla selvästi parempi kuin konepistoolilla. Uusi periaate vaati uutta, pistoolin patruunan ja kivääripatruunan väliin sijoittuvaa patruunaa. Uudeksi keskitehoiseksi kaliiperiksi tuli 0.280 British eli 7 x 43 mm. Luodin paino oli 9,04 grammaa ja lähtönopeudeksi 745 m/s, mikä oli suurempi kuin Neuvostoliiton 7,62×39 mm:n patruunalla tai Saksan 7,92 x 39 mm patruunalla.. Aseen suunnitteli Enfieldin ryhmä, jota johtivat everstiluutnantti Edward Kent-Lemon ja Stefan Janson. Kanada kiinnostui uudesta patruunasta ja aseesta. Belgialainen FN Herstal alkoi suunnitella asetta uudelle patruunalle, sillä tuolloin uusi NATO- liittouma etsi uutta standardi-patruunaa aseiden perustaksi. Myöhemmin todettiin, että luoti läpäisi EM-2 aseella ammuttuna sotilaskypärän 600 jaardin, n.540 metrin päästä.
Ase

Prototyyppejä valmistui kaksi, Experimental Model 1 ja Experimental Model 2. Niiden yleiset ominaisuudet ja rakenne olivat samankaltaiset. Eroina olivat käyttömekanismien sijoittelu, lukon toteutus sekä tukin ja perän muotoilu. EM - 2 oli muotoilultaan tavanomaisempi, mikä edesauttoi sen valintaa jatkokehittelyyn.
EM - 2 edustaa ns. bullpup- rakennetta, jossa liipaisin on lippaan ja lukon etupuolella. Ase saadaan näin lyhyemmäksi piipun pituuden ollessa silti tavanomainen, mikä parantaa lähtönopeutta
ja tarkkuutta. Tukki ja pistooliperän päällys ovat puuta. Lippaaseen mahtuu 20 patruunaa. EM - 2 painaa 3,41 kiloa. Kokonaispituus oli 889 mm, piippu 623 mm.
Sarjatulella tulinopeus oli 400-600 ls. minuutissa. Kertatulella tulinopeus oli n. 80 laukausta minuutissa Tähtäin on optinen mutta kiinteä. Tarvittavat korotusmerkit on tehty tähtäinkuvioon. Järjestelyn tarkoitus oli lujuus kovissa olosuhteissa. Varalla ovat diopteri-takatähtäin ja ylöskäännettävä jyvä.
EM - 2 on kaasutoiminen. Lukko lukittuu kiinni iskupiikin ohjaamalla läppämekanismilla muistuttaen DP - pikakivääriä, jossa se on yksinkertaisempana versiona.   Kun kaasumäntä työntää luistin ja lukon taakse lukon sisällä iskupiikin oma jousi puristuu kokoon virittäen piikin. Palautinjousen työntäessä ne takaisin, lukko syöttää lippaasta patruunan. Sulkeutuessa kaasumäntä vetää lukon sisällä olevat olakkeet eteen jolloin lukon sivulla olevat läpät painuvat kehyksessä oleviin koloihin sulkien lukon kiinni. Liipaisinta painettaessa vipu osuu lukon vastaavaan mekanismiin, joka päästää piikin iskemään nalliin. Aseen lauettua kaasumäntä sulkee läpät avaten mekanismin ja lukon ulosvedin vetää hylsyn ulos. Hylsyn ja patruunapesän paine on jo tähän mennessä laskenut alas.
Palvelukseen, politiikka mukaan

Kokeiden jälkeen ase hyväksyttiin Britannian armeijan uudeksi perusaseeksi 1951. Samaan aikaan käytiin neuvotteluja uudesta läntisestä standardi-kaliiperista.
Tätä ennakoiden belgialainen FN suunnitteli aseen 7 x 43 kaliiperiin. Se oli myös kaasutoiminen, valinnaisesti kerta- tai sarjatulta ampuva ase, mutta rakenteeltaan tavanomaisempi. Britannian parlamentissa käytiin kiistoja ratkaisusta uudeksi perusaseeksi. USA ajoi voimakkaasti täysitehoista 7,62 x 51 mm kaliiperia.
1952 järjestettiin FN- aseella onnistunut koeammunta, jossa oli läsnä USAn edustajia. Oli silti selvää, että USA ei aikonut tukea 7 x 43 kaliiperia tai EM - 2 asetta, mikä päätös oli tehty
jo aiemmin. Britannian pääministeri Winston Churchill piti järkevämpänä luopua projektista. FN - ase oli helpompi muuntaa NATOn uudelle, täysitehoiselle kaliiperille, ja ase tuli
valmistukseen taistelukiväärinä nimellä FN FAL kaliiperissa 7,62 x 51.
Elektroniikka

Elektroniikka
Mittaustekniikka
Sähkövoimatekniikka
Säätötekniikka
Kolmivaihevirta
Tasavirta
Vaihtovirta
Virtapiiri
Pätöteho
Näennäisteho
Loisteho
Jännite
Resistanssi
Sähkövirta
näytä
keskustele
Elektroniikka on sähkötekniikan osa, joka perustuu elektronien liikkeen ohjaamiseen. Elektroniikka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista. Elektroniikan aikakausi alkoi vuonna 1902 John Ambrose Flemingin keksittyä tyhjiödiodin, jolloin hän myös loi elektroniikan käsitteen.
Laajempia määritelmiä ovat antaneet alaa tutkivat insinöörit sekä standardointijärjestö. Suomen Akatemian tieteen keskustoimikunnan elektroniikkajaoston mietintö vuodelta 1974 on seuraavanlainen: ”Elektroniikka on teknologia, jossa puolijohdeainetta, elektroniputkia ja muita elektronisia komponentteja käytetään hyväksi toteutettaessa mitä erilaisimpia järjestelmiä, tiedonsiirtoa ja käsittelyä, koneistojen automaattista valvontaa ja ohjausta ynnä prosessisuureiden niin tieteellistä kuin käytännöllistäkin mittausta varten.”
Diodi on yksinkertainen elektroninen komponentti, puolijohteiden liitos päästää elektronien virran lävitseen vain yhteen suuntaan.
Sähköalan kansainvälinen standardisoimisjärjestö International Electrotechnical Commission (IEC) sanoi vuonna 1956, että ”elektroniikka on se tieteen ala, joka käsittelee sähkön johtumista tyhjiössä, kaasussa ja puolijohteessa sekä näihin ilmiöihin perustuvien laitteiden sovellutuksissa.”
Yhdysvaltain sähkö- ja elektroniikkainsinöörit taas määrittelevät, että "elektroniikka on se tieteen ja tekniikan ala, joka käsittelee ihmisen aistin ja aivojen korvaamista ja täydentämistä laitteilla, jotka keräävät ja käsittelevät informaatiota, siirtävät sen haluttuun paikkaan, jossa ohjaavat koneita tai esittävät informaatiota ihmisen käytettäväksi."
Sähkövoimatekniikassa elektroniikan sovelluksia ovat muun muassa taajuusmuuttajat ja HVDC-merikaapelit.
Elektroniikka-aloja

analogiaelektroniikka
digitaalielektroniikka
tehoelektroniikka
optoelektroniikka
radiotekniikka
Elektroniikan mittaus- ja testauslaitteita

Elektroniikassa käytetään monia erityisiä sähköteknisiä mittalaitteita, joilla voidaan mitata ja tarkkailla erilaisia sähköisiä ilmiöitä elektronisissa laitteissa. Useat mittaus- ja testauslaitteet ovat itsekin elektronisia laitteita, vaikka vanhat mittalaitteiden periaatteet saattavatkin olla sähkömekaanisia.
Sähköisten suureiden mittaamiseen käytettyjä laitteita ovat:
virtamittari
galvanometri (nykymuodossaan kiertokäämimittari), jolla voidaan mitata sähkövirtaa
pihtivirtamittari, jota käytetään johtimessa kulkevan virran mittaamiseen johtimen ulkopuolelta
jännitemittari
yleismittari, jolla voi mitata jännitettä, virtaa ja vastusta.
LCR-mittari, jolla voi mitata induktanssia, kapasitanssia ja vastusta
eristysvastusmittari
Seuraavilla laitteilla voidaan tutkia elektroniikan ilmiöitä ja komponenttien toimintaa:
logiikka-analysaattori (digitaalisten piirien testaamiseen)
oskilloskooppi, joka piirtää kuvaajan jännitteen, virran tai vastuksen muuttumisesta ajan suhteen.
spektrianalysaattori, jolla mitataan signaalin amplitudia taajuuden funktiona.
taajuuslaskin
vektoripiirianalysaattori
Seuraavilla laitteilla voidaan tuottaa testaamisessa tarvittavia herätesignaaleita tutkittaville laitteille:
pulssigeneraattori
signaaligeneraattori
Tutkittavalle laitteelle käyttöjännitettä tuottamaan voidaan käyttää laboratoriovirtalähdettä.
Elektroniikan komponentit

Elektroniikan piireissä käytetään elektronisten, aktiivisten komponenttien lisäksi passiivisia komponentteja, joista osa on toiminnaltaan lineaarisia.
jännite- ja virtalähde
Elektroniikan komponentit > Liitoskomponentit

Johtimet ja kaapelit:
koaksiaali- ja twinaksiaalikaapeli
sähköjohdin
Liittimet:
banaaniliitin
BNC-liitin
D-liitin
DIN-liitin
N-liitin
piirilevyliitin
puristusliitin
RCA-liitin
SMA-liitin
kytkentärima
Elektroniikan komponentit > Passiiviset komponentit

Passiivisiksi komponenteiksi kutsutaan komponentteja, jotka kuluttavat energiaa.
kytkin
Dip-kytkin
vipukytkin
kiertokytkin
painokytkin
muuntaja
vastus
PTC- ja NTC -termistorit
VDR eli varistori
LDR eli valovastus
potentiometri eli säätövastus
kondensaattori
säätökondensaattori
kela
yhteismuotokuristin (CMC)
sulake
ylijännitesuoja (TVS)
metallioksidivaristori (MOV)
kaasupurkausputki
kide
Elektroniikan komponentit > Aktiiviset komponentit

Aktiiviseksi komponentiksi kutsutaan komponenttia, joka tuottaa energiaa tai osallistuu aktiivisesti piirin sähköiseen toimintaan. Tyypillisiä esimerkkejä ovat jännite, virta- ja teholähteet, esimerkiksi paristo tai komponentit, joilla saadaan aikaan vahvistusta. Mikropiirit ovat laajoja toimintoja sisältäviä aktiivisia komponentteja.
elektroniputki
kyllästyvä kuristin
Aktiiviset puolijohdekomponentit:
transistori
BJT eli bipolaarinen transistori
FET eli kanavatransistori
tyristori
GTO, Gate Turnoff Thyristor
Triac
IGBT
Elektroniikan komponentit > Puolijohdekomponentit

Puolijohdekomponentteja ovat mm. aktiiviset puolijohdekomponentit kuten transistorit ja seuraavat komponentit:
DIAC
diodi
laserdiodi
Schottky-diodi
tunnelidiodi
hohtodiodi eli LED
fotodiodi
zenerdiodi
kapasitanssidiodi
transienttisuojadiodi
Elektroniikan komponentit > Analogiset piirit

operaatiovahvistin
komparaattori
transkonduktanssivahvistin
regulaattori
Elektroniikan komponentit > Digitaaliset piirit

loogiset portit
rekisterit
A/D-muuntimet
D/A-muuntimet
multiplekseri
enkooderi
dekooderi
laskuri
summain
mikrokontrollerit
FPGA-piirit
logiikkapiiriperheet
LVDS-signaalit
Piirirakenteita

tasasuuntaaja, vaihtosuuntaaja ja taajuusmuuttaja
modulaattori ja ilmaisin (modulaation)
oskillaattori
kideoskillaattori
VCO
taajuussekoitin
suodattimet
alipäästösuodatin
ylipäästösuodatin
kaistanpäästösuodatin
kaistanestosuodatin
kokopäästösuodatin
vaihelukittu silmukka (PLL)
huippuarvoilmaisin
virtageneraattori
optoerotin
Elektroniikan käsitteitä

eriste
induktio
johde
magnetismi
modulaatio
puolijohde
staattinen sähkö
siirtolinja