stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nibelungin sormus
Musiikin säveltäminen

Marraskuussa 1853 Wagner aloitti tetralogian säveltämisen oikeassa järjestyksessä. Heinäkuun lopussa 1857 oli teos valmiina jo Siegfriedin toiseen näytökseen asti. Työ keskeytyi ja väliin tulivat Tristan ja Isolde (1857–1859) sekä Nürnbergin mestarilaulajat (1862–1866). Wagner jatkoi Siegfriedin kolmatta näytöstä vasta 1869 muutettuaan Bayreuthiin. Koko tetralogia valmistui vuonna 1874.
Wagnerin mesenaatin Baijerin kuninkaan Ludvig II:n toivomuksesta Reininkulta ja Valkyyria esitettiin etukäteen Münchenin hoviteatterissa. Ensimmäisen kerran kaikki neljä oopperaa esitettiin sarjana Bayreuthissa 13.8.–17.8.1876 Wagnerin unelmoimassa ja rakennuttamassa Bayreuthin Juhlanäyttämötalossa.
Säveltämisessä Wagner hyödynsi johtoaiheita (saks. Leitmotiv). Johtoaihe saattoi viitata henkilöön, asiaan tai esineeseen. Tällä tavalla orkesteri oli osa kokonaisuutta, ja johtoaiheilla se kertoi, kumosi tai vahvisti esiintyjän sanomaa.
Lyhyet juoniselosteet > Reininkulta > 1. kohtaus

Reinintyttäret vahtivat Reininkultaa ja kiusoittelevat Alberich kääpiötä. Alberich ymmärtää, että rakkauden kieltämisellä saa kullan itselleen ja siitä voi takoa mahtisormuksen. Sormuksen avulla voi hallita maailmaa. Alberich ryöstää kullan.
Lyhyet juoniselosteet > Reininkulta > 2. kohtaus

Ylijumala Wotan on rakennuttanut jumalille linnan, Valhallan. Hän on ajatellut tulen jumala Logen keksivän konstin, ettei rakentamisesta tarvitsisi maksaa palkkaa jättiläisveljeksille Fasoltille ja Fafnerille. Jättiläiset aikovat ottaa nuoruuden jumalattaren Freian pantiksi siihen asti kunnes saavat maksun. Loge ehdottaa Reininkullasta valmistettua mahtisormusta Freian sijaan. Jumalat tarvitsevat Freian kasvattamia kultaisia omenoita; niitä syömällä he pysyvät nuorina. Jättiläiset vievät Freian ja jumalat vanhenevat silmissä. Loge ja Wotan lähtevät Nibelheimiin.
Lyhyet juoniselosteet > Reininkulta > 3. kohtaus

Alberichin veli Mime on takonut Tarnhelmin, näkymättömäksi tekevän taikakypärän. Alberich ottaa sen Mimeltä. Wotan ja Loge pidättävät ovelalla juonella Alberichin, vangitsevat tämän ja ottavat mukaansa lähtiessään takaisin maan päälle.
Lyhyet juoniselosteet > Reininkulta > 4. kohtaus

Wotan ja Loge pakottavat Alberichin kokoamaan aarteen ja lopuksi kasan päälle on laitettava Tarnhelm ja Sormus. Alberich kiroaa sormuksen kantajan. Jättiläiset tulevat Freian kanssa ja jumalat alkavat heti nuortua. Freia on mittana, kun kultaa kasataan. Kasan päälle asetetaan Tarnhelm, mutta Freian silmä näkyy ja jättiläiset vaativat vielä Sormuksen. Wotan ei halua luopua siitä, mutta ikiäiti Erda nousee maan uumenista varoittamaan Wotania. Sormuksen saatuaan Fafner tappaa veljensä Fasoltin ja häipyy aarteineen. Wotanin johdolla jumalat siirtyvät ukkosen jumala Donnerin luoman sateenkaarisillan kautta Valhallaan. Reinintyttäret jäävät kaipaamaan menetettyä Reininkultaa.
Lyhyet juoniselosteet > Valkyyria > I näytös  (3 kohtausta)

Myrskyisänä iltana Siegmund saapuu uupuneena ja aseettomana Sieglinden emännöimään Hundingin taloon. Siegmund ja Sieglinde huomaavat rakastavansa toinen toisiaan. Hunding saapuu ja toteaa Siegmundin olevan mies, jota hän oli takaa-ajamassa. Aamulla Hunding sanoo jatkavansa takaa-ajoa ja tappavansa Siegmundin. Sieglinde antaa Hundingille unilääkettä ja tulee Siegmundin viereen. Siegmund kaipailee isänsä hänelle lupaamaa miekkaa. Sieglinde aavistaa, että saarnessa kahvaa myöten oleva miekka on tarkoitettu Siegmundille. Rakastavaiset huomaavat olevansa saman isän lapsia, Wälsungeja. Siegmund ottaa miekan saarnesta nimeten sen Nothungiksi ja yhtyy Sieglindeen.
Lyhyet juoniselosteet > Valkyyria > II näytös  (5 kohtausta)

Wotan käskee valkyyri Brünnhildea auttamaan Siegmundia tulevassa taistelussa. Wotanin vaimo Fricka keskeyttää ja vaatii Wotania vannomaan valan, että ei suosisi insestistä liittoa eikä auta Siegmundia. Wotan taipuu ja antaa uuden käskyn Brünnhildelle. Siegmundia ei saa auttaa. Siegmunde ja Sieglinde pakenevat. Sieglinde nukahtaa väsyneenä. Brünnhilde näyttäytyy Siegmundille ja kutsuu mukaansa Valhallaan. Koska Sieglinde ei saa seurata mukana, Siegmund kieltäytyy lähtemästä. Brünnhilde ihmettelee rakkauden voimaa ja aikoo uhmata isänsä Wotanin käskyä. Hundingin ja Siegmundin taistelussa Brünnhilde auttaa Siegmundia. Siegmund on iskemässä jo kuolettava iskun Wotanin tullessa ja Nothung-miekka särkyy kappaleiksi Wotanin keihääseen. Brünnhilde kokoaa Nothung-miekan kappaleet ja pakenee Sieglinden kanssa.
Lyhyet juoniselosteet > Valkyyria > III näytös (3 kohtausta)

Valkyyriat kokoontuvat kallion laelle Valhallaan vietävien kuolleitten sankarien kanssa. Brünnhildellä on Sieglinde mukanaan. Valkyyriat neuvovat Sieglindelle pakopaikan Itämetsän luolaan. Wotan saapuu rangaistakseen Brünnhildeä ja suutelee Brünnhildeltä jumaluuden pois ja nukuttaa tämän. Taikatuli ympäroi Brünnhilden ja tulimeren voi läpäistä vain pelkoa tuntematon sankari.
Lyhyet juoniselosteet > Siegfried > I näytös (3 kohtausta)

Sieglinde kuoli synnytykseen ja Alberichin veli Mime löysi lapsen sekä miekan kappaleet. Hän on kasvattanut Siegfriedin ja yrittää liittää Nothung-miekan palasia yhteen. Vain Nothungin avulla hän saisi Nibelungin aarteen itselleen. Siegfried halveksii kasvatti-isäänsä epäillen, että tämä ei olisi hänen rotuaan. Siegfried haluaisi itselleen kunnon miekan, jotta voisi lähteä Mimen luolta iäksi. Wotan saapuu ja kysymys–vastaus-kilpailussa on panoksena pää. Mime ei pysty vastaamaan kysymykseen, kuka pystyy takomaan Nothung-miekan uudeksi. Oikea vastaus on, että vain pelkoa tuntematon sankari pystyisi takomaan Nothungin. Mimen pään hän jättää takojan päätettäväksi. Siegfried onnistuu Mimen ihmetykseksi takomaan Nothungin.
Lyhyet juoniselosteet > Siegfried > II näytös  (3 kohtausta)

Mime yrittää opettaa Siegfriedille pelkoa ja kertoo Fafner jättiläisestä. Fafner on muuttanut itsensä Tarnhelmin avulla lohikäärmeeksi ja vartioi Nibelungien aarteita. Siegfried kaipaa äitiään ja yrittäessään opetella puhumaan lintujen kanssa hän herättää Fafnerin. Lyhyessä taistelussa Fafner kuolee ja verta joutuu Siegfriedin huulille. Siegfried saa kyvyn ymmärtää linnun laulua sekä nähdä syvimpiä ajatuksia. Siegfried ymmärtää Mimen aikovan tappaa hänet. Siegfried tappaa Mimen. Lintu opastaa Siegfriediä hakemaan Tarnhelm-kypärän ja Sormuksen sekä johdattaa tämän Brünnhilden kallion luo.
Lyhyet juoniselosteet > Siegfried > III näytös (3 kohtausta)

Wotan kutsuu Erdaa maan syvyyksistä kertomaan tulevaisuudesta. Erda ei pysty vastaamaan ja Wotan päättää palata Valhallaan sekä jättää oman kohtalonsa Siegfriedille ja Brünnhildelle. Wotan toivoo Siegfriedin palauttavan Sormuksen Reinintyttärille vapaaehtoisesti. Vain siten jumalat pelastuisivat. Siegfried ja Wotan mittelevät voimiaan ja taistelussa Nothung-miekka katkaisee Wotanin keihään. Pelkoa tuntematon Siegfried kulkee tulimeren läpi. Korkealla kalliolla on Brünnhilde ja tämän ratsu Grane nukkumassa. Siegfried herättää Brünnhilden suudelmalla. Hän ei ole koskaan nähnyt naista ja kuvittelee Brünnhilden olevan hänen äitinsä. Brünnhilde korjaa käsityksen. Siegfriedillä on omituinen tunne ja hän luulee rakkautta peloksi ja on iloinen oppiessaan tuntemaan pelon. Ihmiseksi alennettu Brünnhilde vastaa Siegfriedin tunteeseen.
Lyhyet juoniselosteet > Jumalten tuho > Prologi (2 kohtausta ja 2 välisoittoa)

Kolme Nornaa kehräävät ja kuvailevat menneisyyttä, nykyisyyttä ja tulevaisuutta. Lanka katkeaa. Brünnhilde ja Siegfried ovat olleet onnellisia yhdessä, mutta Siegfried haluaa lähteä seikkailemaan.
Lyhyet juoniselosteet > Jumalten tuho > I näytös (3 kohtausta)

Hagen, Alberichin rakkaudettomasti syntynyt lapsi tietää Siegfriedin tulevan Gibichungien luo. Hagenilla on suunnitelma Sormuksen saamiseksi ja siinä hän aikoo käyttää velipuoltaan Guntheria ja tämän sisarta Gutrunea. Gutrune tarjoaa Siegfriedille unohdusjuomaa. Siegfried ja Gunther vannovat veriveljeyttä. Gutrune luvataan Siegfriedille vaimoksi, jos tämä auttaisi Guntheria saamaan itselleen Brünnhilden puolisoksi.
Brünnhilde odottelee Siegfriediä palaavaksi, mutta kalliolle laskeutuu valkyyria Waltraute. Hän pyytää Brünnhildeä palauttamaan kirotun Sormuksen Reinintyttärille, jotta jumalat pelastuisivat. Brünnhilde kieltäytyy. Pian saapuu tulimeren läpi Brünnhilden luo Tarnhelm-kypärän avulla Guntheriksi muuntautunut Siegfried. Brünnhilde joutuu nöyrtymään, Siegfried ottaa väkisin Sormuksen Brünnhildeltä ja pari nukkuu siveästi Nothung-miekka välissään.
Lyhyet juoniselosteet > Jumalten tuho > II näytös (5 kohtausta)

Hagen on vahtinut koko yön ja Tarnhelmin avulla Siegfried saapuu muuta seuruetta nopeammin. Hagen kutsuu kaikki Gibichungit hääjuhlaan. Kaksoishäiden aikana Brünnhilde toteaa tulleensa petetyksi, koska Siegfriedillä eikä Guntherilla on Sormus kädessään. Häiden jälkeen Hagen, Gunther ja Brünnhilde sopivat Siegfriedin tappamisesta seuraavan päivän metsästysretkellä.
Lyhyet juoniselosteet > Jumalten tuho > III näytös (3 kohtausta, välisoittona Siegfriedin surumarssi)

Metsästysretken aikana Siegfried on joutunut eroon muusta joukosta ja tapaa Reinintyttäret. Hän ei palauta pyynnöistä huolimatta Sormusta. Reinintyttäret ennustavat Siegfriedin kuoleman. Metsästysseurue kokoontuu ja Hagen tappaa kylmäverisesti Siegfriedin. Seurue palaa kotiin ja Gutrune syyttää Guntheria Siegfriedin surmasta. Gunther syyttää Hagenia ja Hagen tappaa Guntherin.
Brünnhildelle on selvinnyt kaikki. Hän käskee koota suuren hautajaisrovion. Sitten hän ottaa soihdun ja sytyttää rovion. Wotanin korppien hän pyytää johtavan tulen jumala Logen Valhallaan ja polttamaan sen. Brünnhilde hyppää ratsunsa Granen selkään ja kannustaa sen palavaan rovioon Siegfriedin luo.
Tuli on saamaisillaan vallan kaikkialle, mutta Rein tulvii ja Reinintyttäret uivat rovion kohdalle. He ottavat tuhkasta Sormuksen. Hagen juoksee veteen Reinintyttärien perään ja hukkuu. Taivaanrannalla on kajo; Valhalla palaa. Jumalten aika on päättynyt ja ihmisten aikakausi alkaa.
Kirjallisuutta

Asikainen, Pekka & Sinkkonen, Jari: Richard Wagner: Nibelungin sormus.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-24589-5
Boakye-Ansah, David: Musikdramatische Konstruktionen von Religion in Richard Wagners Ring-Tetralogie.  (Studien zur Musikwissenschaft, 19)  Hamburg:  Verlag Dr. Kovač, 2010.  ISSN 1613-1185  ISBN 978-3-8300-4895-4
Oberhoff, Bernd: Richard Wagner: Der Ring des Nibelungen. Eine musikpsychoanalytische Studie.  Gießen:  Psychosozial-Verlag, 2012.  ISBN 978-3-8379-2179-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nibelungin sormus Wikimedia Commonsissa
Leitmotiivi taulukko
Nibelungin sormuksen libretot (Arkistoitu – Internet Archive)
Nibelungin sormus
Reininkulta
Valkyyria
Siegfried
Jumalten tuho
Arthur Rackham: Reinintyttäret surevat Reininkultaa.
Arthur Rackham:"Joka minua pelkää, ei pääse liekkien läpi"
Arthur Rackham: Siegfried lähestyy nukkuvaa Brünnhildeä
Arthur Rackham: Autuaana sinua tervehtii vaimosi
Ruskojuoksiainen

| Ruskojuoksiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Tuhatjalkaiset Myriapoda
Luokka::  Juoksujalkaiset Chilopoda
Lahko::  Lithobiomorpha
Heimo::  Lithobiidae
Suku::  Lithobius
Laji::  forficatus
Kaksiosainen nimi
 Lithobius forficatus  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Ruskojuoksiainen Wikispeciesissä   Ruskojuoksiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskojuoksiainen eli kivijuoksiainen (Lithobius forficatus) on juoksujalkaisiin kuuluva tuhatjalkainen.
Ruskojuoksiainen alapuolelta kuvattuna. Kuvassa näkyvät sen vahvat etujalat.
Se on väriltään punainen, oranssi, tai ruskea ja sillä on ruumiin jokaisessa jaokkeessa yksi jalkapari, yhteensä 15 jalkaparia ja lyhyistä jaokkeista muodostuneet tuntosarvet. Keskimäärin noin 20-30 mm pitkäksi kasvava ruskojuoksiainen on yksi Suomen yleisimmistä tuhatjalkaislajeista, joka on levinnyt Lappiin saakka.
Ruskojuoksiainen liikkuu nopeasti, käärmemäisin liikkein. Se saattaa puolustautua puremalla, mutta sen purema ei ole myrkyllinen. Se talvehtii aikuisena ja voi elää kuusi vuotta vanhaksi.
Ruskojuoksiaisen kuvasi ensimmäisenä Carl Linnaeus vuonna 1758.
Elinympäristö

Ruskojuoksiainen viihtyy puiden kaarnojen ja kivien alla, kosteassa karikkeessa lehtien ja lahoavien puukappaleiden seassa, vanhojen rakennelmien sisällä sekä kosteissa tiloissa kuten kellarissa. Ruskojuoksiainen ei ole tuholaiseläin.
Ravinto

Ruskojuoksiaiset ovat petoja, ja käyttävät ravintonaan hyönteisiä.
Ruskolilja

| Ruskolilja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Suku::  Liljat Lilium
Laji::  bulbiferum
Kaksiosainen nimi
 Lilium bulbiferum  L. 
Katso myös
   Ruskolilja Wikispeciesissä   Ruskolilja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskolilja (Lilium bulbiferum) on Etelä-Euroopasta kotoisin oleva vanha puutarhakasvi. Pohjoismaisissa puutarhoissa sitä tiedetään kasvatetun 1600-luvulta. Sitä kutsutaan myös keisarinkruunuksi. Ruskolilja kukkii kesä–heinäkuun vaihteessa ja kasvaa noin metrin mittaiseksi. Ruskoliljaa hieman kookkaampi ja isokukkaisempi on ruskoliljan alalaji, sahramiruskolilja eli sahramililja (L. bulbiferum subsp. croceum).
Levinneisyys ja elinympäristö

Ruskolilja on laajalti levinnyt suureen osaan Eurooppaa. Se kasvaa vuoristoniityillä ja rinteillä. Ne suosivat kalkkipitoista maaperää lämpimissä, aurinkoisissa paikoissa, mutta kasvavat myös hieman happamassa maaperässä. Niitä löytyy 500–1 900 metrin korkeudesta mpy.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Ruskoliljan (Lilium bulbiferum) levinneisyys Suomessa
Suomen Lajitietokeskus: Ruskolilja (Lilium bulbiferum)
Luontoportti: Ruskolilja (Lilium bulbiferum)
Puutarha.net: Ruskolilja (Lilium bulbiferum)
ITIS: Lilium bulbiferum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lilium bulbiferum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q163766  Wikispecies: Lilium bulbiferum  BioLib: 42049  BOLD: 430078  CoL: 6PYB5  EoL: 1003302  EPPO: LILBU  EUNIS: 189057  GBIF: 2753079  GRIN: 22121  iNaturalist: 223665  IPNI: 537496-1  IRMNG: 10766175  ITIS: 42731  NatureServe: 2.157874  NBN: NHMSYS0000460338  NCBI: 84044  Observation.org: 119383  Open Tree of Life: 203223  PFI: 6808  Plant List: kew-280683  PLANTS: LIBU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:537496-1  Tropicos: 18400280  VASCAN: 6527  WFO: wfo-0000684943  Laji.fi: MX.40012 
Sahramiruskolilja (L. bulbiferum subsp. croceum).
Ruskopahkajuurekas

| Ruskopahkajuurekas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Clitocybaceae
Suku::  Pahkajuurekkaat Collybia
Laji::  tuberosa
Kaksiosainen nimi
 Collybia tuberosa  (Bull.) P. Kumm. 
Katso myös
   Ruskopahkajuurekas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskopahkajuurekas (Collybia tuberosa) on kupera tai laakealakkinen valkoinen, keskeltä kellanruskea pahkajuurekaslaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on ylhäältä valkohärmäinen, alhaalta tummemman kellanruskea. Sieni kasvaa helttasienten lahoavilla jätteillä. Se on Suomessa yleinen.  
Ruskopahkajuurekas muistuttaa kahta hyvin samannäköistä lähilajia eli melko yleistä loisjuurekasta (Collybia cirrata) ja  harvinaisempaa keltapahkajuurekasta (Collybia cookei).
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ruskopahkajuurekas (Collybia tuberosa) (Arkistoitu – Internet Archive)
MushroomExpert: Collybia tuberosa (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Collybia tuberosa (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Collybia tuberosa:  Wikidata: Q5147602  AusFungi: 60025957  BioLib: 322569  CoL: 5ZMYL  EoL: 189352  EPPO: COLYTU  Fungorum: 242880  GBIF: 2532472  iNaturalist: 154390  IRMNG: 11032810  MycoBank: 242880  NatureServe: 2.1063477  NBN: NHMSYS0001478472  NCBI: 88288  NZOR: 39934acc-62cb-428e-82c9-e0a687398cb6  Open Tree of Life: 165991  Laji.fi: MX.72575 
Agaricus tuberosus:  Wikidata: Q62704238  AusFungi: 60025958  CoL: 5TPRB  Fungorum: 154283  GBIF: 2532478  IRMNG: 10504108  MycoBank: 154283
Ruskopunikkitatti

| Ruskopunikkitatti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Lehmäntatit Leccinum
Laji::  duriusculum
Kaksiosainen nimi
 Leccinum duriusculum  (Schulzer) Singer 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskopunikkitatti (Leccinum duriusculum) on kanelin- tai harmaanruskea punikkitattilaji, joka kasvaa haavan seuralaisena koko Suomessa. Tatilla on valkoinen jalka, jossa on mustia "tupsuja". Lähisukulaisia ovat männynpunikkitatti ja koivunpunikkitatti. Pillistö on vaalea. Sieni on muiden punikkitattien veroinen ruokasieni. Sitäkään ei kuitenkaan tule syödä raakana, sillä eräät punikkitatit aiheuttavat kypsentämättöminä pahoinvointia.
Aiheesta muualla

Rogers Mushrooms
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Leccinum duriusculum:  Wikidata: Q2360294  BioLib: 60162  CoL: 6P5FN  EoL: 190520  EPPO: LCCNDU  Fungorum: 287520  GBIF: 2524537  iNaturalist: 363590  IRMNG: 10783234  MycoBank: 287520  NatureServe: 2.1072290  NBN: NHMSYS0001486525  NCBI: 121049  Observation.org: 15282  Open Tree of Life: 742580  Laji.fi: MX.72044 
Boletus duriusculus:  Wikidata: Q59531205  CoL: MCH4  Fungorum: 227403  GBIF: 5954862  IRMNG: 10388610  MycoBank: 227403
Rusakkokaniinikala

| Rusakkokaniinikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kaniinikalat Siganidae
Suku::  Siganus
Laji::  fuscescens
Kaksiosainen nimi
 Siganus fuscescens  (Houttuyn, 1782) 
Katso myös
   Rusakkokaniinikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusakkokaniinikala (Siganus fuscescens) on kaniinikalojen (Siganidae) heimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Rusakkokaniinikala kasvaa yleensä noin 25 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 40 senttimetrin mittaiseksi. Selkäevässä on 13 piikkiruotoa ja kymmenen nivelruotoa, peräevässä seitsemän piikkiruotoa ja yhdeksän nivelruotoa. Terävät selkäeväpiikit ovat ihmiselle myrkyllisiä. Rusakkokaniinikala muistuttaa hyvin paljon valkopilkkukaniinikalaa (Siganus canaliculatus), jolla on kuitenkin huomattavasti terävämpi kuono ja suuremmat rintaevät.
Levinneisyys ja elinympäristö

Rusakkokaniinikalaa tavataan läntiseltä Tyyneltämereltä Aasiasta ja Oseaniasta. Lajin elinympäristöä ovat pääasiassa matalat rannikot, laguunit, suistot ja koralliriutat. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut rusakkokaniinikalan elinvoimaiseksi lajiksi.
Ravinto ja elintavat

Rusakkokaniinikala käyttää nuorena ravinnokseen leviä ja täysikasvuisena myös meriheiniä. Toisinaan se kelpuuttaa ravinnokseen myös katkoja, kotiloita, hankajalkaisia ja äyriäisiä. Rusakkokaniinikala saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 5,6 senttimetrin mittaisena. Naaras munii yhden kudun aikana keskimäärin 300 000 mätimunaa. Laji elää noin 30–60 yksilön parvissa korkeintaan 50 metrin syvyydessä.
Nuori rusakkokaniinikala
Ruskotorvijäkälä

| Ruskotorvijäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Lecanorales
Heimo::  Cladoniaceae
Suku::  Torvijäkälät Cladonia
Laji::  pyxidata
Kaksiosainen nimi
 Cladonia pyxidata  (L.) Hoffm 
Katso myös
   Ruskotorvijäkälä Wikispeciesissä   Ruskotorvijäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskotorvijäkälä (Cladonia pyxidata) on harmaan-vihreä poronjäkäliin kuuluva jäkälä. Lajia esiintyy koko maassa ja se on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Ruskotorvijäkälää voi olla vaikea erottaa jauhetorvijäkälästä (Cladonia chlorophaea).
Ruskotorvijäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy fumaariprotoketraarihappoa (C22H16O12).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ruskotorvijäkälä (Cladonia pyxidata)
UniProt: Taxonomy - Cladonia pyxidata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cladonia pyxidata (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria Cladonia pyxidata (englanniksi)
Fungi of Great Britain and Ireland: Cladonia pyxidata (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Cladonia pyxidata (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Cladonia pyxidata (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Cladonia pyxidata:  Wikidata: Q634650  Wikispecies: Cladonia pyxidata  APNI: 129838  AusLichen: 30017231  BioLib: 128941  CoL: VPKV  EPPO: CLDNPY  EUNIS: 316247  Fungorum: 382942  GBIF: 2607695  iNaturalist: 123894  IRMNG: 11017927  ITIS: 189956  MycoBank: 382942  NatureServe: 2.125126  NBN: NBNSYS0000018398  NCBI: 174067  NZOR: fd02c549-44da-49ff-b626-6c7a4f9b5de4  Observation.org: 17946  Open Tree of Life: 624791  PLANTS: CLPY60  Tropicos: 100386681  Laji.fi: MX.65097 
Lichen pyxidatus:  Wikidata: Q21976119  APNI: 212993  CoL: 6PVWH  Fungorum: 477431  GBIF: 3390842  IRMNG: 10735793  MycoBank: 477431  NZOR: b458b0fc-70ab-47f9-8eb4-4a128b6cdb1b  Tropicos: 100386680
Ruskoluola-ahven

| Ruskoluola-ahven> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Lepidiolamprologus
Laji::  profundicola
Kaksiosainen nimi
 Lepidiolamprologus profundicola  (Poll, 1949) 
Synonyymit
 Lamprologus profundicola Poll, 1949 
Katso myös
   Ruskoluola-ahven Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskoluola-ahven (Lepidiolamprologus profundicola) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji, joka elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Sitä pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Ruskoluola-ahven voi kasvaa enintään 30,5 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat hieman naaraita kookkaampia.
Levinneisyys ja elintavat

Ruskoluola-ahven elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä, missä sitä tavataan syvistä vesistä koko järven alueelta. Laji elää yleensä yksin ja käyttää ravinnokseen muita kaloja.
William Huntington Russell

William Huntington Russell
William Huntington Russell (12. elokuuta 1809 – 19. toukokuuta 1885)lähde? oli yhdysvaltalainen liikemies, kasvattaja ja poliitikko. Hän perusti Skull and Bonesin yhdessä Alphonso Taftin kanssa vuonna 1832.