stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ryugyŏng-hotelli

| Ryugyŏng-hotelli |
| --- | --- |
 Ryugyŏng-hotelli elokuussa 2011
Tiedot
Sijainti:  Pjongjang, Pohjois-Korea
Rakennettu:  1987–
Käyttötarkoitus:  hotelli
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Baikdoosan Architects & Engineers
Urakoitsija:  Baikdoosan Architects & Engineers (1987–1992) Orascom Construction Industries (2008–)
Kehittäjä:  Orascom Group
Tekniset tiedot
Kerroksia:  105
Korkeus
Kattokorkeus:  330.02 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ryugyŏng-hotelli (joskus myös Tuomion hotelli) on Pjongjangissa Pohjois-Koreassa sijaitseva keskeneräiseksi jäänyt pilvenpiirtäjähotelli. Se on 330 metriä korkeana kaupungin korkein rakennus, ja siinä on 105 kerrosta. Rakennuksen alkuperäinen käyttötarkoitus oli hotelli. Lisäksi sen huipulle suunniteltiin viittä pyörivää luksusravintolaa. Esquire-lehti valitsi Ryugyŏngin kaikkien aikojen hirvittävimmäksi rakennukseksi. Vaikka se näyttääkin ulkoapäin valmiilta, sisältäpäin se on edelleen erittäin keskeneräinen.
Historia

Baekdu Mountain Architects & Engineers aloitti pyramidin muotoisen Ryugyŏngin rakentamisen vuonna 1987. Rakennustyöt kuitenkin lopetettiin vuonna 1992, kun rahatulot loppuivat Neuvostoliiton romahdettua. Tuolloin vasta rakennuksen runko oli ehditty saada valmiiksi. Rakennus on yhä keskeneräinen. Hotellia alettiin kuitenkin jälleenrakentaa vuonna 2008.  Ryugyŏng-hotellin olisi pitänyt valmistua vuoden 2012 loppupuolella, jolloin juhlitiin Kim Il-sungin syntymän 100. vuosipäivää.
Kesäkuussa vuonna 2011 ilmoitettiin ulkotöiden valmistuneen. Ulkopinnalle asennettiin lasipaneelit ja telekommunikaatioantenneja. Syyskuussa vuonna 2012 julkistettiin ensimmäisiä kuvia sisätiloista. Kuukautta myöhemmin kansainvälinen luksushotellifirma Kempinski ilmoitti mahdollisesti alkavansa ylläpitää hotellia, jonka odotettiin avautuvan osittain noin vuoden 2013 puolivälin tienoilla.  Nämäkin suunnitelmat kuitenkin jäädytettiin.
Kuvagalleria rakennuksen vaiheista

Maaliskuu 2004
Huhtikuu 2005
Toukokuu 2005
Huhtikuu, 2010
Lokakuu 2010
Syyskuu 2011
Huhtikuu 2012
Elokuu 2012
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryugyŏng-hotelli Wikimedia Commonsissa
Tekniikka&Talous: Maailman oudoin hotelli saatetaan avata ensi vuonna - rakennustyöt kestäneet yli 20 vuotta tekniikkatalous.fi. 2.8.2011. Arkistoitu 3.3.2014. Viitattu 26.2.2014.
Moxico

| Moxico |
| --- | --- |
 Muistomerkki maakuntakeskus Luenassa.
 Moxicon maakunta ennen 2024 alueuudistusta, jossa maakunta jaettiin kahtia. Uuden Moxicon pinta-ala on vain osa aiemmasta (länsiosassa, itäsasta muodostettin uusi Moxico Lesten (Itä-Moxicon) maakunta.
 Koordinaatit: 13.4°S, 20.2°E 
Valtio:   Angola
Kuntia (municípios):  9 kpl (2024 saakka)
Paikallishallintoalueita (comunas):  30 kpl (2024 saakka)
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Luena
 – kuvernööri:  Ernesto Muangala (9/2022-)
Pinta-ala:  223 023 (2024 saakka) km²
Väkiluku (2025 (?))  (arvio):  935 649 (maakunnan sivusto);  Angolan tilastokeskuksen 964 426 (ennuste 2022)
 – väestötiheys:  &&&&&&&&&&&&&&04.02000004,2 as./km²
Kielet:  chokwe ja nganguela
Kansat:  mm. chokwit
HDI (2022):  0,508
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  AO-MOX
 
moxico.gov.ao
Moxico on laaja, harvaanasuttu maakunta Angolan itäosassa. Vuoteen 2024 saakka sen pinta-ala on 223 023 neliökilometriä (joka vastaa noin 2/3 Suomesta!). Väestönlaskennan 2014 mukainen väkiluku oli 758 568, joista kaupunkilaisiksi katsottiin 417 515 ja maaseudulla asukkaiksi 341 053 ihmistä. Tuoreempi väestöennuste arvioi maakuntaan noin 935 649 ihmistä, tai 964 426 as. (Angolan tilastokeskuksen 2022 ennuste).
Etniseltä koostumukseltaan maakunnan koostumus on varsin kirjavaa, mutta väestöstä mainittakoon bantukansa chokwit. Paikallisia kieliä ovat chokwe ja nganguela.
Moxicon maakunta rajoittui etelässä Angolan Cuando Cubangon, lännessä Bién ja pohjoisessa Lunda Sulin maakuntiin. Koillisessa naapurina oli Kongon demokraattinen tasavalta ja idässä Sambia.
Maakuntakeskus on Luena. Luenassa sijaitsee muun muassa Angolan tärkeimmän rautatien eli Benguelan rautatien pääasemiin lukeutuva Luenan rautatieasema ja maakunnallinen Luenan lentoasema. Mittavaa etelästä pohjoiseen Moxiton läpi kulkevaa uutta rautatieyhteyttä on suunniteltu rakennettavan. Esimerkiksi Luenasta pohjoiseen, Lunda Sulin maakunnan Saurimoon rakennetaan 260 kilometrin ratayhteys. Luenaan on perustettu Instituto Superior Politécnico do Moxico (ISP-Moxico) -korkeakoulu.
Muista aiemman maakunnan kaupungeista mainittakoon Benguelan rautatien itäisin asemapaikkakunta Luau (aiempi Teixeira de Sousa) Kongon demokraattisen tasavallan rajan lähellä. Sinne on viikottainen junayhteys Atlantin valtameren satamakaupunki Lobitosta; Lobito–Luena -pikajunan junamatka ja sen kesto on pitkä (1 344 km / 30 tuntia).
Laajasta maakunnasta, etenkin sen Sambian läheisestä osasta on löydetty monia taloudellisesti arvokkaita mineraaleja.
Maakunnassa sijaitsee vuonna 1957 perustettu Cameian kansallispuisto (port. Parque Nacional da Cameia; 14 450 km²). Sinne on maakuntakeskus Luenasta noin 125 kilometriä.
Moxicon kunnat

Moxicon maakunta oli vuoteen 2024 saakka jaettu aluehallinnon toisella tasolla paikallishallintoa varten yhdeksään kuntaan (municípios), jotka jakautuvat edelleen aluehallinnon kolmannella tason paikallishallinnollisiin osiin (comunas). Yksi näistä paikallishallintoalueista on maakuntakeskuksena toimiva Luenan kaupunki (cidade do Luena). Oheinen taulukko kuvaa tätä jakoa.
Vuonna 2024 Angolassa hyväksyttiin maan uutta aluejakoa koskeva laki, ja useitä täsmentäviä presidentin asetuksia. Näiden mukaan silloisen Moxicon maakunnan itäisin osa lohkaistaan omaksi uudeksi Itä-Moxicon eli Moxico Lesken maakunnaksi. Jäljelle jäänyt osa maakuntaa muodostaa uuden, aiempaa pienialaisemman Moxicon maakunnan. Maakuntien paikallishallinnon uudistamiseksi samalla perustettiin uusia kuntia.
| Kunta (município) | Pinta-ala (km2) | Väkiluku  | Kunnan paikallistaso (comunas) |
| --- | --- | --- | --- |
| Alto Zambeze | &&&&&&&&&&048356.&&&&0048 356 | &&&&&&&&&0136621.&&&&00136 621 | Nana Candundo, Lumbala Caquengue, Cazombo, Macondo, Caianda, Calunda, Lóvua |
| Bundas | &&&&&&&&&&037817.&&&&0037 817 | &&&&&&&&&&086716.&&&&0086 716 | Lutembo, Chiume, Lumbala Nguimbo, Luvuei, Ninda, Mussuma, Sessa |
| Camanongue | &&&&&&&&&&&02783.&&&&002 783 | &&&&&&&&&&042145.&&&&0042 145 | Camanongue |
| Cameia | &&&&&&&&&&&07373.&&&&007 373 | &&&&&&&&&&036356.&&&&0036 356 | Cameia |
| Léua | &&&&&&&&&&&02899.&&&&002 899 | &&&&&&&&&&040035.&&&&0040 035 | Léua, Liangongo |
| Luacano | &&&&&&&&&&013573.&&&&0013 573 | &&&&&&&&&&025599.&&&&0025 599 | Luacano, Lago Dilolo |
| Luau | &&&&&&&&&&&03839.&&&&003 839 | &&&&&&&&&0110329.&&&&00110 329 | Luau |
| Luchazes | &&&&&&&&&&043344.&&&&0043 344 | &&&&&&&&&&017827.&&&&0017 827 | Cangombe, Cassamba, Tempué, Cangamba, Muié |
| Moxico | &&&&&&&&&&038999.&&&&0038 999 | &&&&&&&&&0440850.&&&&00440 850 | Lucusse, Cachipoque, Luena, Muangai |
| Yhteensä | &&&&&&&&&0223023.&&&&00223 023 | &&&&&&&&&0935649.&&&&00935 649 |  |
Aluehallinnon neljännellä tasolla ovat (asuin)paikat (localidades). Ne voidaan luokitella kaupunkimaisiksi tai maaseutuun kuuluviksi. Vuonna 2014 Moxicon maakunnasta luetteloitiin 92 kaupunkimaista ja 1 144 maaseutupaikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moxico Wikimedia Commonsissa
Angolan maakunnat
Bengo
Benguela
Bié
Cabinda
Cuando Cubango
Cuanza Norte
Cuanza Sul
Cunene
Huambo
Huíla
Luanda
Lunda Norte
Lunda Sul
Malanje
Moxico
Namibe
Uíge
Zaire
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Antero Parma

Kari Antero Parma (s. 1950) on suomalainen teollisuussijoittaja. Hän on perustanut sukelluslaitteita maahantuovan Polarsukelluksen (nyk. Polar Safety) sekä AVS-Yhtiöt Oy:n. Parma omistaa Olkkalan kartanon.
Parma kävi kansakoulun jälkeen ammattikoulun, josta valmistui koneistaja-viilaajaksi. Nuorena alkanut sukellusharrastus vei hänet teknisen sukeltajan ammattiin, jossa hän tarkasti laivojen pohjia. Kun alan ammattilaitteita ei saanut Suomesta, hän ryhtyi tuomaan niitä maahan. Toiminta laajeni myös muiden teollisuuslaitteiden maahantuontiin, ja 1980-luvulla hän perusti AVS-Yhtiöt.
Parma omisti jonkin aikaa myös Lännen Tractors -yrityksen, jonka liikevaihto lähes kolminkertaistui niiden viiden vuoden aikana, jotka hän sen omisti. Hänen perustamansa Polarsukellus (nyk. Polar Safety) on Suomen tunnetuimpia sukellusvälineiden myyjiä ja alan kouluttajia.
AVS-Yhtiöt myytiin vuonna 2024 ruotsalaiselle Beijer Techille. Hydrauliikkaan, pneumatiikkaan, automaatioon ja teollisuusventtiileihin erikoistuneeseen yhtiöryhmään ovat kuuluneet  Automatik Ventiler System Oy (AVS), Hylar Oy, Hytar Oy ja Hydoring Oy.
Parmalla ei ole lapsia. Hän on perustanut säätiön, joka tukee meriarkeologista luonnonsuojelua.
Antero Parma osti vuonna 2020 Helsingin Ullanlinnassa Neitsytpolku 1 A:ssa sijaitsevan, Neuvostoliitolle kuuluneen ja 1970-luvulta asti tyhjillään olleen kivitalon saneeratakseen sen asuintaloksi.
Jeanette Öhman

Jeanette "Peppe" Öhman (s. 1976 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän asuu Kaliforniassa ja on kirjoittanut sekä lapsille että aikuisille.
Teoksia

Livet och barnet, Schildts & Söderströms (2011)
Vackra människor, Schildts & Söderströms (2014)
Livet & patriarkatet, Schildts & Söderströms (2016)
Mitt Los Angeles, Karavan förlag (2017)
Monster på toaletten och andra historier om Kim, Tactic (2017)
Kim ja pönttöhirviö sekä muita tarinoita (suom. Tommi Järvinen)
The Diamond Year – början på resten av ditt liv, Harper Collins Nordic (2018)
Förälskelsen, Forum förlag (2019)
Ett himla tjat om hästar, Schildts & Söderströms (2019)
Den lilla arga boken, Harper Collins Nordic (2019)
En dag, Jennifer, Harper Collins Nordic (2019)
En gång om året, Norstedts (2022)
José Eduvigis Díaz

| José Eduvigis Díaz |
| --- | --- |
 José Eduvigis Díaz vuonna 1866.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1833 Pirayú, Paraguay
Kuollut: 7. helmikuuta 1867 Paso Pucú, Paraguay
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Paraguay
Taistelut ja sodat:  Kolmoisliiton sota
Sotilasarvo:  kenraali
José Eduvigis Díaz (1833 – 7. helmikuuta 1867) oli paraguaylainen kenraali, joka johti maansa joukkoja kolmoisliiton sodan aikana. Ehkä tunnetuin hänen johtamsitaan taisteluista oli paraguaylaisten selvä voitto Curupaytín taistelussa 22. syyskuuta 1866. Tammikuussa 1867 Díaz haavoittui brasilialaisesta tykinkuulasta ja hän kuoli seuraavassa kuussa verenmyrkytykseen.
Elämäkerta

José Eduvigis Díaz syntyi Pirayússa Paraguayssa vuonna 1833. Hän liittyi maan asevoimiin 19-vuotiaana ja 1860-luvulle mennessä hän oli saanut useita tärkeitä tehtäviä. Kun kolmoisliiton sota syttyi vuonna 1864 Díaz oli pääkaupunki Asunciónin poliisipäällikkö.
Vuonna 1865 Díaz oli Argentiinan Corrientesiin edenneiden paraguaylaisjoukkojen mukana. Díazin onnistui liittoutuneiden armeijan ahdistelemana tuoda 100 000 päätä karjaa paraguaylaisille. Tämä teki vaikutuksen paraguaylaisten johtaja presidentti Francisco Solano Lópeziin. Díaz yleni nopeasti kenraaliksi ja otti osaa Corralesin, Tuyutín ja Boquerónin taisteluihin. Tunnetuin hänen johtamansa yhteenotto käytiin Curupaytín taistelussa syyskuussa 1866. Noin 5 000 miehen vahvuiset paraguaylaiset olivat rakentaneet voimakkaat puolustusvarustukset juoksuhautoineen ja maavalleineen, sekä raskaine tykkeineen strategisella paikalla Curupaytíssa, jota vastaan 18 000 miehen vahvuiset argentiinalaiset ja brasilialaiset joukot iskivät 22. syyskuuta. Brasilian laivasto yritti pehmittää varustuksia tykkitulella aluksilta Paraguayjoella. Tulitus jäi tehottomaksi ja sitä seurasi maajoukkojen hyökkäys. Paraguaylaisten tykistö avasi tulen ja aiheutti suuret tappiot hyökkääjille, joista vain pieni osa pääsi puolustusvarustuksiin saakka. Taistelun päätyttyä 2 200 argentiinalaista ja 2 000 brasilialaista oli kaatunut. Paraguaylaisia kaatui vain noin 100. Tappio taistelussa oli liittouman siihenastisista tappioista vakavin.
Díaz oli taistelun jälkeen yksi Lópezin suosikkikenraaleista. Hänen onnensa kääntyi kuitenkin tammikuussa 1867. Díaz oli kanootilla Paraguayjoella joko tiedustelemassa tai vain kalastamassa kun kanoottiin osui brasilialainen tykinkuula. Kuula osui Díazin jalkaan. Häntä hoidettiin paragualaisten leirissä Paso Pucússa, mutta hän kuoli lääkärien hoitoyrityksistä huolimatta verenmyrkytykseen 7. helmikuuta 1867. Díazin kuolema oli merkittävä kolaus Paraguayn armeijalle. Díazia on pidetty sotasankarina kotimaassaan ja hänet haudattiin Panteón Nacional de los Héroesiin Asunciónissa.
Díazin kotitalo Pirayússa.
Syrakusa (antiikin kaupunki)

| Syrakusa> Συράκουσα |
| --- | --- |
 Syrakusan Neapoliin arkeologista aluetta ilmasta, keskellä Syrakusan teatteri.
Sijainti
 Syrakusa
Koordinaatit:  37°4′25″N, 15°16′18″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Syrakusa, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 734 eaa.–
Huippukausi:  n. 400–200-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Syrakusa ja Pantalican nekropolis 
Aiheesta muualla
  Syrakusa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syrakusa (m.kreik. Συράκουσα, Syrakūsa tai Syrakousa, myös Συρακοῦσ(σ)αι, Syrakūs(s)ai/Syrakous(s)ai, Συρακόσ(σ)αι, Syrakos(s)ai, Συρήκουσαι, Syrēkūsai/Surēkousai, lat. Syracusae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Syrakusan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Syrakusa oli Sisilian vanhimpia kreikkalaisia siirtokuntia, ja perusti saarelle lukuisia omia siirtokuntiaan. Kaupunki nousi koko Sisilian vauraimmaksi, voimakkaimmaksi ja merkittävimmäksi 400-luvulla eaa., jonka jälkeen Syrakusan tyrannit päättivät koko saaren kohtaloista ja saaren muiden polisten historia seuraa usein Syrakusan vaiheita. Syrakusan kukoistus kesti vuoteen 212 eaa. saakka, jolloin roomalaiset valtasivat sen. Roomalaisella kaudella Syrakusa kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi ja toimi Sisilian provinssin pääkaupunkina, vaikkakin taantui aikaisempaan kukoistukseensa nähden.
Syrakusa oli suurikokoinen kaupunki ja sen alueelta on myös kaivettu esiin suuri määrä muinaisjäänteitä, vaikka nykyinen kaupunki onkin pitkälti antiikin aikaisen kaupungin päällä. Kaupungin muinaisjäänteet ovat nykyisin osa Unescon maailmanperintökohdetta Syrakusa ja Pantalican nekropolis.
Historia > Arkaainen kausi > Gelonin tyrannia

Noin vuonna 486 eaa. kaupungissa tapahtui jonkinlainen demokraattinen vallankumous. Geomoroit ajettiin pois, ja nämä vetäytyivät Kasmenaihin. Vallankumous johti heti vuonna 485 eaa. toiseen, kun Gelan tyranni Gelon siirtyi karkotettujen puolelle. Gela oli tuohon aikaan vähintään yhtä voimakas ellei voimakkaampikin kaupunki kuin Syrakusa. Sen aikaisempi tyranni Hippokrates oli saanut suuren osan saaren itäosasta valtaansa ja voittanut syrakusalaiset taistelussa Heloros-joella. Hän olisi saattanut vallata myös Syrakusan jo tuolloin, elleivät korinttilaiset ja korkyralaiset olisi välittäneet rauhaa. Nyt Geomoroiden karkotus tuotti Gelonille hyvän syyn puuttua Syrakusan asioihin. Hän nousi karkotettujen johtoon, sai nämä takaisin Syrakusaan ja samalla nostettua itsensä kaupungin tyranniksi.
Syrakusan olisi luullut päätyneen näin Gelan valtaan, mutta todellisuudessa kävi toisin päin: Gelon ymmärsi Syrakusan sijaitsevan paremmalla paikalla, teki siitä keskuksensa, ja alkoi rakentaa ja vahvistaa uutta kaupunkiaan. Hän siirrätti sinne Kamarinan koko väestön, joka oli Hippokrateen alun perin kyseiseen kaupunkiin asuttamaa, ja lopulta myös puolet Gelan väestöstä, antaen näille Syrakusan kansalaisuuden. Vallattuaan Megara Hyblaian ja Euboian hän siirrätti niiden varakkaan väen Syrakusaan ja myi muut orjiksi. Vuonna 480 eaa. Gelon ja Akragaan tyranni Theron saivat suuren voiton Karthagosta Himeran luona käydyssä Himeran taistelussa.
Kaiken tämän seurauksena Syrakusa nousi Sisilian vahvimmaksi ja merkittävimmäksi kaupungiksi, mikä asema sillä säilyi koko kreikkalaisen kauden. Näihin aikoihin kaupunki alkoi ensimmäistä kertaa ulottaa valtaansa myös Manner-Italian Suur-Kreikan puolelle. Itse kaupunki alkoi levittäytä Akhradinen alueelle, joka soveltui suurempien väkimäärien asuttamiseen kuin Ortygia. Uutta osaa kaupungista alettiin nyt kutsua Ulommaksi kaupungiksi (ἡ ἔξω πόλις, hē eksō polis), kun taas Ortygia tunnettiin Sisempänä kaupunkina tai vain ”Saarena”, vaikkakin se oli tuossa vaiheessa jo yhteydessä pääsaareen kannaksen kautta. Syrakusa löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien.
Gelonin ajasta lähtien Syrakusan historia alkaa kulkea yhä enemmän käsi kädessä koko saaren historian kanssa; kuten Strabon huomautti, kaupungin sijainti oli niin tärkeä, että kaikki sen kokemat kohtalot heijastuivat koko saareen. Seuraavassa keskitytään kaupungin itsensä vaiheisiin; Sisilian yleisestä tilanteesta kerrotaan enemmän artikkelissa antiikin Sisilia.
Historia > Klassinen kausi > Hieron I:n tyrannia

Gelonin kausi kesti vuoteen 478 eaa. saakka. Häntä seurasi tyrannina Hieron I vuosina 478–467 eaa. Kummankin kausi oli kaupungin kukoistuskautta. Hieron voitti etruskit Kymen taistelussa vuonna 474 eaa., mikä takasi kaupungille meren herruuden keskisellä Välimerellä. Taiteet ja oppineisuus kukoistivat. Tyrannien aikana Syrakusan hovissa toimivat muun muassa Aiskhylos, Pindaros ja Bakkhylides. Kaupungissa vietti loppuelämänsä myös Epikharmos, ja Sofron oli sieltä kotoisin.
Hieronin jälkeen tyrannina seurasi Thrasybulos. Hänen kautensa oli lyhyt ja väkivaltainen, ja lopulta hänet karkotettiin Syrakusasta vuonna 466 eaa., jolloin kaupungista tehtiin jälleen demokratia. Tämä johti kuitenkin levottomuuksiin vanhempien asukkaiden ja Gelonin tuomien uusien asukkaiden välillä. Lopulta uudemmat asukkaat vetäytyivät Messeneen.
Thrasybulos seuraajineen asettui puolestaan Ortygiaan ja Akhradineen, jotka kummatkin oli linnoitettu omilla vahvoilla muureillaan. Tämä kertoo siitä, kuinka laajalle kaupunki oli jo tuolloin levinnyt. Demokraatit pitivät hallussaan muuta osaa kaupungista. Kaupunki vaikuttaa ulottuneen myös muurien ulkopuolelle ”esikaupunkeina” (προαστεῖα, proasteia) tunnetulle alueelle. Syrakusa löi pronssirahaa 400-luvulta eaa. lähtien.
Demokratian kautta kesti noin 60 vuotta, ja tänä aikana kaupungin kuvataan saavuttaneen kaikkein suurimman voimansa ja vaurautensa. Kauden lopulla Syrakusa joutui Ateenan hyökkäyksen kohteeksi, ja se, että kaupunki selvisi kamppailusta voittajana, kertoo sen resurssien suuruudesta sen huippukaudella.
Historia > Klassinen kausi > Ateenan Sisilian sotaretki

Ateena hyökkäsi Syrakusaan osana peloponnesolaissotaa tukeakseen Leontinoita ja Segestaa Syrakusaa vastaan. Epäonninen sotaretki, joka tunnetaan Sisilian sotaretkenä, alkoi vuonna 415 eaa. Sen johdossa olivat Demosthenes ja Nikias, kun taas Syrakusan puolustusta johti Spartan lähettämä Gylippos. Ateenalaiset tekivät ensimmäisen hyökkäyksen Syrakusaa vastaan jo kyseisen vuoden syksyllä. Tuolloin ateenalaiset purjehtivat kaupungin satamaan ja linnoittautuivat Daskoniin Anapos-joen suulle. Talvella ateenalaiset kuitenkin vetäytyivät Kataneen. Syrakusan varsinainen piiritys alkoi keväällä 414 eaa. Tuolloin ateenalaiset rantautuivat Leoniin Syrakusan pohjoispuolelle, noin 6–7 stadioninmittaa Epipolaista, ja asettuivat Thapsoksen niemelle. Maajoukot valtasivat Epipolain ja Syken, ja linnoittautuivat alueelle, kun taas Ateenan suurikokoinen laivasto hyökkäsi Syrakusan Suureen satamaan mereltä. Syrakusalaiset saivat vallattua osan maalinnoituksista, ja voittivat Ateenan laivaston merellä.
Ateenalaiset peräytyivät. Demosthenes olisi halunnut luopua piirityksestä, mutta Nikiaan mielipide voitti. Ateenalaisia hidastivat kuitenkin kulkutaudin puhkeaminen sekä kuunpimennyksestä seuranneet taikauskoiset pelot. Viivästys mahdollisti sen, että syrakusalaiset ehtivät muuttaa asemansa piiritetyistä piirittäjiksi. Syrakusalaiset hyökkäsivät Ateenan laivaston kimppuun kaupungin Suuressa satamassa, ja tuhosivat koko sen Eurymedonin johtaman oikean siiven Daskonin lahdella. Voiton innoittamina he päättivät yrittää koko laivaston tuhoamista, ja saartoivat Suuren sataman muodostamalla omilla laivoillaan ketjun Ortygiasta Plemmyrioniin saakka. Tämä pakotti Ateenan maajoukot osallistumaan taisteluun linnoituksistaan. Syrakusalaiset tuhosivat koko laivaston, jolloin myös maajoukot joutuivat pakenemaan, ensin länteen Anapoksen laaksoon ja Akraion-kukkulalle ja sitten etelään Heloroniin päin. Suuri osa maajoukoista surmattiin pakomatkan aikana, viimeistään Assinaros-joella, jossa ateenalaiset joutuivat lopulta antautumaan. Demosthenes ja Nikias teloitettiin. Ateenalaisia kerrotaan jääneen vangeiksi yli 7 000.
Näin sotaretki oli Ateenalle katastrofaalinen, koska kaupunki menetti koko laivastonsa ja suuren osan jalkaväestään, ja Syrakusalle täydellinen voitto. Thukydides kuvaa taistelua koko sodan tärkeimmäksi. Syrakusalaiset pystyttivät Assinaroksen rannalle muistomerkin ja perustivat Assinaria-juhlan (myös Asinaria) voittonsa kunniaksi.
Historia > Klassinen kausi > Dionysiosten tyrannia

Ateenan sotaretken jälkeen Syrakusalla oli selvä johtoasema Sisiliassa. Sen uudeksi uhaksi muodostui kuitenkin jälleen Karthago, jonka Segestan asukkaat olivat pyytäneet apuun Selinusta vastaan. Karthagolaisten tuhottua Selinuksen ja Himeran vuonna 409 eaa. ja Akragaan 406 eaa. nämä tavoittelivat lopulta koko saarta itselleen.
Dionysios nosti itsensä Syrakusan tyranniksi tämän uhan alla vuonna 405 eaa. Hän pysyi vallassa 38 vuotta aina vuoteen 367 eaa. saakka. Dionysios sai aluksi tehtyä karthagolaisten kanssa rauhan, sillä näiden joukoissa raivosi kulkutauti. Tämän jälkeen hän suuntasi tarmonsa kaupungin ja sen linnoitusten vahvistamiseen sekä muihin rakennushankkeisiin. Hän muutti Ortygian saaren suureksi linnoitukseksi, joka ympäröitiin suurilla muureilla ja torneilla. Saaren pääsaareen yhdistäneen kannaksen puolelle rakennettiin suuri Pentapylaksi kutsuttu etulinna, ja sisäosiin toinen linna, josta tuli Syrakusan akropolis ja samalla Dionysioksen ja hänen seuraajiensa asuinpaikka.
Dionysioksen suurin urakka oli Epipolain kukkulan linnoittaminen Euryaloksen linnoituksella sekä laajoilla muureilla. Paikan strateginen merkitys oli tullut selväksi Ateenan hyökkäyksen aikana. Ensimmäisten muurien, joiden pituudeksi mainitaan 30 stadioninmittaa eli yli viisi kilometriä, kerrotaan nousseen 20 päivässä. Dionysios varusti myös laivastoa ja rakennutti aluksi pienemmän sataman, johon mahtui 60 kolmisoutua, ja myöhemmin suuremman sataman, johon mahtui 160 kolmisoutua lisää. Kaupunkiin rakennettiin hienoja julkisia rakennuksia.
Sota Karthagoa vastaan alkoi vuonna 397 eaa., ja uusien linnoitteiden merkitys tuli pian selväksi. Dionysios teki ensin hyökkäyksen läntiseen Sisiliaan karthagolaisten alueille, mutta joutui myöhemmin vetäytymään Syrakusan muurien suojiin. Karthagolaiset valloittivat muurien ulkopuoliset alueet Himilkonin johdolla ja tuhosivat muun muassa Demeterin ja Koren pyhäkön. Karthagolaisten parissa puhkesi kuitenkin jälleen kulkutauti, mitä pidettiin jumalattarien rangaistuksena. Syrakusalaiset saivat vallattua karthagolaisten asemat ja poltettua suuren osan näiden laivastosta. Himilkon teki salaisen sopimuksen, jossa sai vetäytyä rauhassa aitojen karthagolaisten kanssa, jättäen samalla liittolaisensa ja palkkasotilaansa oman onnensa nojaan.
Viimeistään nyt Syrakusa oli saavuttanut ehdottoman johtoaseman saarella. Kaupunki laajeni ja sen väkiluku kasvoi. Dionysiosta seurasi tyrannina Dionysios nuorempi vuosina 367–357 eaa. Dion sai suuren osan kaupungista valtaansa vuonna 357 eaa., mutta Dionysios nuoremman Ortygian linnoitus antautui vasta 356 eaa. Tyrannia kukistettiin väliaikaisesti. Dionysios nuorempi palasi kuitenkin valtaan vuosiksi 346–344 eaa.