stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain valtiovarainministeriö

| Yhdysvaltain valtiovarainministeriö > U.S. Department of Treasury |
| --- | --- |

 Yhdysvaltain valtiovarainministeriön rakennus.
Perustettu:  2. syyskuuta 1789
Toimivalta:  Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Päätoimi­paikka:  Treasury Building, Washington (DC), Yhdysvallat
Ministeri:  Janet Yellen
Työntekijöitä:  yli 100 000
Vuosibudjetti:  n. 13 mrd. USD
Aiheesta muualla
Sivusto
Yhdysvaltain valtiovarainministeriö (engl. U.S. Department of Treasury, lyh. USDT) on Yhdysvaltain hallinnon varainkäytöstä ja talouskasvusta, rahoitusinfrastruktuurista, verojenkeräämisestä sekä valtionlainoista. USDT hallinnoi liittovaltion taloutta sekä valvoo talous- ja verolakien noudattamista.
Valtiovarainministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain valtiovarainministeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain valtiovarainministeriö Wikimedia Commonsissa
Volga

| Volga Волга |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Volgan vesistö
Pinta-ala:  1 360 000 km2
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Volgovehovje
 :  57.2506°N, 32.4680°E
Laskupaikka:  Kaspianmeri
 :  45.6900°N, 47.863°E
Esteet:  Ivankovon vl, Uglitšin vl, Rybinskin vl, Nižni Novgorodin vl, Tšeboksaryn vl, Žiguljovskin vl, Saratovin vl, Volgan vl
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  256 m
Laskukorkeus:  −28 m
Korkeusero:  284 m
Pituus:  3 685 km
Kaltevuus:  0,08 m/km
Keskivirtaama:  8 060 m³/s
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Volga (ven. Во́лга, mariksi Юл, Jul, tat. Идел, İdel, tšuvassiksi Атăл, Atăl, mordvaksi Рав, Rav, saks. Wolga) on Euroopan pisin ja runsasvetisin joki. Se on Volgan vesistöalueen pääuoma, jonka valuma-alueen pinta-ala on 1,35 miljoonaa neliökilometriä. Erään lähteen mukaan valuma-alueen pinta-ala olisi 1 431 296 neliökilometriä. Volgan pituus on 3 685 kilometriä ja se on yksi Venäjän merkittävimmistä kuljetusreiteistä. Volga ja sen valuma-alue sijaitsevat kokonaisuudessaan Venäjällä.
Pääuoman kulku

Volga saa alkunsa Valdain kukkuloilta 228 metrin korkeudella Moskovasta 400 kilometriä luoteeseen, mistä se virtaa ensin itään ja sitten etelään päin ja laskee lopulta Kaspianmereen. Sen valuma-alue ulottuu idässä Uralvuoristoon asti. Perinteisesti joki on jaettu kolmeen osaan: Ylä-, Keski- ja Ala-Volgaan.
Ylä-Volga alkaa Valdain ylängöltä ja virtaa aluksi koilliseen alaville soille, jossa se virtaa metsien ja järvien läpi Rybinskin tekojärveen. Se sijaitsee paikassa, missä joki taipui Mologan mutkalle ja missä sijaitsi Mologan kaupunki.
Rybinskin järveltä alkaa Keski-Volgan osuus, joka päättyy Kaman yhtymäkohtaan. Joki virtaa aluksi kaakkoon Danilovin- ja Uglitšin ylängön välistä Nižni Novgorodiin, missä siihen yhtyy oikealta suuri Oka. Yhtymäkohdan jälkeen joki on aiempaa huomattavasti leveämpi ja se jatkaa soisten metsien läpi Kazaniin, missä kääntyy etelään ja kuivemmille seuduille. Täällä siihen yhtyy vasemmalta Kama, joka on myös suuri sivujoki.
Samalla alkaa Alinen Volga, joka virtaa etelään ja välillä etelä-lounaaseen. Sen uoma seuraa länsipuolen Volgan ylängön ja itäpuolisen Turgain tasangon välistä ikiaikaista uomaa. Samaran kaupungin kohdalla se kiertää korkean selänteen, missä joki joutuu tekemään 160 kilometriä pitkän ja jyrkän mutkan. Joki jatkaa lähes suorana Volgogradiin, missä sen uoma haarautuu kahdeksi rinnakkain virtaavaksi uomaksi. Nämä haarautuvat vielä lisää Volgan suistoalueella, missä Volgan vesi levittäytyy moniin suistohaaroihin ennen laskemistaan Kaspianmereen. Volgan ylängöllä, Volgan länsipuolella sijaitsee Hvalynskin kansallispuisto.
Volga pääuoma on kahlittu suurilla padoilla vesivoiman käyttöön. Suurin osa Volgaa on purjehduskelpoista, minkä ansiosta se on merkittävä kuljetusväylä ja sisävesiliikenteen reitti Venäjällä. Volgan ekologinen tilanne on huonontunut likavesien ja patoaltaiden takia huomattavasti.
Pääuoman tekojärvet ja vesivoima

Vaikka joki on kaltevuudeltaan vaatimaton, on suurella virtaumalla takanaan suuri liike-energia. Pääuoma on padottu useasta kohdasta, jolloin eri vuodenaikojen väliset virtaumien suurimmat erot on tasoitettu tekojärvillä.
| Tekojärvi | Pinta-ala (km²) | Tilavuus (km³) | Voimalaitos (teho ja valmistumisvuosi) | Suuret rantakaupungit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ivankovon tekojärvi | 327 | 1,12 | Ivankovon vesivoimalaitos, 30 MW (1937) | Dubna |
| Uglitšin tekojärvi | 249 | 1,2 | Uglitšin vesivoimalaitos, 110 MW (1940) | Uglitš, Kaljazin |
| Rybinskin tekojärvi | 4 580 | 25,4 | Rybinskin vesivoimalaitos, 236 MW (1947) | Rybinsk, Tšerepovets |
| Gorkin tekojärvi | 1 590 | 8,7 | Nižni Novgorodin vesivoimalaitos, 520 MW (1956) | Jaroslavl, Rybinsk |
| Tšeboksaryn tekojärvi | 2 274 | 13,8 | Tšeboksaryn vesivoimalaitos, 1 404 MW (1982) | Tšeboksary, Kozmodemjansk |
| Kuibyševin tekojärvi | 6 450 | 58 | Žiguljovskin vesivoimalaitos, 2 315 MW (1955) | Kazan, Toljatti, Uljanovsk |
| Saratovin tekojärvi | 1 831 | 12,9 | Saratovin vesivoimalaitos, 1 360 MW (1955) | Balakovo, Syzran |
| Volgogradin tekojärvi | 3 117 | 31,5 | Volgan vesivoimalaitos, 2 582 MW (1960) | Saratov, Engels, Volžski |
Sivujoet ja kanavat

Volgalla on kymmenen sivujokea, joiden pääuoma on yli 500 kilometriä pitkä, ja 151 000 sivujokea, joiden uoma on yli kymmenen kilometriä pitkä. Volgan merkittävimmät sivujoet ovat Oka, Kama, Vetluga ja Sura. Sivujoet ovat alavirralta ylävirtaan päin lueteltuina:
| --- | --- |
 Ahtuba (lähellä Volžskia), rinnakkaishaara  Samara (Samarassa)  Kama (Kazanin eteläpuolella)  Kazanka (Kazanissa)  Svijaga (Kazanin länsipuolella)  Vetluga (lähellä Kozmodemjanskia)  Sura (Vasilsurskissa)  Kerženets (lähellä Lyskovoa)  Oka (Nižni Novgorodissa)  Uzola (lähellä Balahnaa)  Unža (lähellä Jurjevetsia)  Kostroma (Kostromassa) :  Kotorosl (Jaroslavlissa)  Šeksna (Tšerepovets)ssa  Mologa (lähellä Vesjegonskia)  Kašinka (lähellä Kaljazinaa)  Nerl (lähellä Kaljazinia)  Medveditsa (lähellä Kimrya)  Dubna (Dubnassa)  Šoša (lähellä Konakovoa)  Tvertsa (Tverissä)  Vazuza (Zubtsovssa)  Seližarovka (Seližarovossa) 
Volga on yhteydessä Itämereen ja Vienanmereen Volgan–Itämeren vesitien kautta sekä Mustaanmereen Volgan–Donin kanavan ja Donjoen kautta.
Pääuoman asutus

Volgan vesistöalueella sijaitsee 11 Venäjän 20 suurimmasta kaupungista, mukaan lukien Moskova. Itse Volgan varrella sijaitsevista huomattavimmat ovat ylävirrasta lukien:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volga Wikimedia Commonsissa
Река Волга: фотографии, карты, путеводители Volga: Valokuvia, karttoja, matkaoppaita (venäjäksi)
Музей речного флота Волжской Государственной Академии инженеров водного транспорта (Arkistoitu – Internet Archive) Jokilaivaston historian museo (venäjäksi)
Syysaamu Volgan rannalla Jaroslavlin kaupungissa.
Volgan suistoa satelliittikuvassa.
Ržev, pohjoisin Volgan varren kaupungeista (kuva noin vuodelta 1910).
Riippusilta (Stariy Most/Старый Мост) ylittää Volgan Tverissä (rakennettu alun perin 1897–1900). Silta tuhoutui sodan aikana, mutta se kunnostettiin vuonna 1947, ja uusi rakennettiin 1980.
Volga Nižni Novgorodin lähellä.
Volgan vesistön vesivoimalaitokset.
OnePlus 7T Pro

| OnePlus 7T Pro |
| --- | --- |
Valmistaja:  OnePlus
Julkaistu:  lokakuu 2019
Edeltäjä:  OnePlus 7 Pro
Mitat:  162,6 × 75,9 × 8,8 mm
Paino:  206 g
Näyttö:  Fluid AMOLED, 90 Hz, 6,67"
Näytön kuvatarkkuus:  1 440 × 3 620 px
Suoritin:  Qualcomm SDM855 Snapdragon 855+ (7 nm) kahdeksanydin­prosessori (1 × 2,96 GHz Kryo 485 & 3 × 2,42 GHz Kryo 485 & 4 × 1,78 GHz Kryo 485)
Grafiikkapiiri:  Adreno 640
Muisti:  256 Gt
Keskusmuisti:  8 tai 12 Gt (Vain McLaren versiossa)
Takakamera:  48 + 8 + 16 megapikseliä
Etukamera:  16 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 10.0, OxygenOS
Akku:  4 085 mAh
Liitännät:  USB-C
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  sormenjälkilukija
Infobox OKNimi-testi OK: 
OnePlus 7T Pro on kiinalaisen OnePlussan lokakuussa 2019 julkaisema älypuhelin.
Puhelimessa on 6,67 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 256 gigatavua ja keskusmuistia on 8 tai 12 gigatavua. Laitteessa ei ole muistikorttipaikkaa. Takakamera on 48, 8 ja 16 megapikselin kolmoiskamera. Etukamera on puhelimen sisään menevä 16 megapikselin kamera. Akkua on 4 085 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä puhelimessa on Android 10.0 ja OxygenOS.
Rendel

| Rendel> Rendel: Dark Vengeance |
| --- | --- |
 Virallinen juliste.
Ohjaaja:  Jesse Haaja
Käsikirjoittaja:   Pekka Lehtosaari  Miika J. Norvanto  Timo Puustinen 
Perustuu:  Jesse Haajan supersankarihahmoon Rendel
Tuottaja:   Miika J. Norvanto  Timo Puustinen  Jesse Haaja 
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Kuvaaja:  Tero Saikkonen
Leikkaaja:  Pekka Lehtosaari
Lavastaja:  Esa Naukkarinen
Pääosat:   Kris Gummerus  Rami Rusinen  Renne Korppila  Matti Onnismaa  Johnny Vivash  Bianca Bradey  Michael Majalahti  Sheila Shah  Michael Hall  Alina Tomnikov  Aake Kalliala  Reino Nordin  Tero Salenius  Minna Nevanoja 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:   Black Lion Pictures  Frozen Flame Pictures  Bad Beaver Productions 
Ensi-ilta:   2017-09-2222. syyskuuta 2017  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi, englanti
Budjetti:  1,45 miljoonaa euroa
Seuraaja:  Rendel 2: Cycle of Revenge
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rendel (engl. Rendel: Dark Vengeance) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen supersankarielokuva, jonka on ohjannut Jesse Haaja. Elokuva perustuu Haajan itsensä luomaan supersankariin, Rendeliin. Elokuvan pääosia näyttelevät Kris Gummerus, Matti Onnismaa, Rami Rusinen ja Renne Korppila. Muissa osissa nähdään Alina Tomnikov, Tero Salenius, Aake Kalliala, Anu Palevaara ja Kristina Karjalainen.
Tuotanto

Elokuvan ohjaajalla Haajalla on Hortonin syndrooma, joka oli kroonistumassa loppuvuonna 2013. Hän suunnitteli työkyvyttömyyseläkkeelle siirtymistä, ennen kuin sairaus saatiin yhtäkkiä hallintaan vuonna 2014. Se tuntui hänestä uudelta mahdollisuudelta ja hän halusi saada "jotain aikaan.” Syntymäpäivänään hän muisti Rendelin ja teki vanhojen piirustustensa perusteella hahmosta kuvan tietokoneohjelmalla. Hän jakoi sen Facebookissa luvaten tekevänsä hahmoon perustuvan elokuvan miettien, ettei lyhytelokuvan tekeminen voi olla kovin vaikeaa. "Tarvitaan vain nahkapuku ja pari kaveria. Kamerakin löytyy.” Seuraavaan päivään mennessä kuvasta oli tykätty tuhat kertaa, seuraavalla viikolla moninkertaisesti. Myös media huomasi kuvan ja uutisoi, että Suomesta on tulossa uusi supersankarielokuva. Kesällä 2014 Haaja keräsi muutaman yhteistyökumppanin kanssa noin 50 000 euroa, jotka käytettiin elokuvan ensimmäisen teaserin kuvaamiseen Savonlinnassa. Seuraavana vuonna Haaja kävi Cannesin elokuvafestivaaleille etsimässä yhteistyökumppaneikseen tuottajia ja levittäjiä. Rahoittajien sijoitusten lisäksi Haaja sijoitti Rendel-projektiin omia rahojaan sekä satojatuhansia velkarahaa, mikä on elokuvamaailmassa poikkeuksellista, kuten sekin, että maallikko tekee näin ison elokuvan.
1,45 miljoonan euron budjetilla tuotettua Rendel-elokuvaa kuvattiin 50 vuorokautta syksyllä 2015 ja keväällä 2016. Elokuvaa kuvattiin Kajaanissa, Mikkelissä, Varkaudessa, Helsingissä, Sotkamossa, Kuopiossa ja Puolangalla. Haaja sai elokuvaan lähes 500 rahoittajaa, joille tarjottiin näkyvyyttä elokuvassa, verkossa ja kuvausryhmän autojen teippauksissa. Sijoitukset vaihtelivat 50 euron ja 70 000 euron välillä, ja rahoittajien joukossa on esimerkiksi Mikkelin ja Varkauden kaupungit.
Ohjaajana Haaja keskittyi erityisesti dialogiin ja puhumiseen. Siksi hän ei antanut näyttelijöille suoria repliikkejä, vaan asiat, jotka heidän piti kertoa. Tämä teki editoinnin vaikeaksi, sillä kaikki otot olivat erilaisia ja niitä oli siksi vaikea yhdistää.
Levitys

Rendel ei ole saanut elokuvasäätiön levitystukea.
Euroopassa Rendeliä ei levitetty elokuvateattereihin muualla kuin Suomessa. Se esitettiin elokuvateatterin kankaalla Meksikossa vuonna 2018.
Vuonna 2017 Rendel julkaistiin blu-rayna Saksassa ja 2018 Yhdysvalloissa.
Helmikuuhun 2019 mennessä Rendel oli myyty 60 maahan striimaus- ja dvd-julkaisuina.
Musiikki

Elokuvan tunnuskappaleen ”Wonderman” esittää The Rasmus.
Tunnustuksia

Elokuva voitti parhaan toimintaelokuvan palkinnon Feratum Film Festivaleilla Meksikossa lokakuussa 2017. Elokuva nähtiin myös Razor Reel Flanders Film Festivalilla Belgiassa lokakuun lopussa 2017.  Lisäksi elokuva pääsi Jussin yleisöäänestyksessä 2018 2. sijalle.
Jatko-osa

Elokuvalle kuvattiin jatko-osa Rendel: Cycle of Revenge vuonna 2019. Pääosassa jatkoi Kris Gummerus. Rendel 2 kuvattiin Kainuussa ja Jyväskylässä kokonaan englanniksi. Elokuvassa Rendel jatkaa taisteluaan VALA-organisaatiota vastaan ajautuen koston kierteeseen yrittäessään tuhota organisaation pala palalta ja estää VALAN johtohahmon Christopher "Smiley" Coxin kehittämän ja julkaiseman haitallisen NH25-rokotteen maailmanlaajuisen levityksen
Tekijät kertoivat budjetiksi 2,5 miljoonaa euroa, mikä tekisi elokuvasta viime vuosien kalleimman ilman Elokuvasäätiön tukea kuvatun elokuvan. Elokuvan kuvaukset saatettiin päätökseen lokakuussa 2019.
Pian kuvausten jälkeen hanke keskeytyi poikkeukselisella tavalla. Ohjaaja Jesse Haaja irtisanottiin tuotannosta erimielisyyksien ja kuvauksissa tapahtuneiden ongelmien vuoksi. Tuottajat Miika J. Norvanto ja Timo Puustinen tekivät elokuvan valmiiksi yhdessä käsikirjoittaja Pekka Lehtosaaren kanssa.  Jatko-osan tekemiseen liittyvien pettymysten vuoksi Haaja lopetti uransa elokuvantekijänä. Elokuvan valmistuttua myyntiagentti Raven Banner Entertainment julkisti Rendel: Cycle of Revengen olevan osa heidän myyntikatalogiaan EFM 2024 -tapahtumassa. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran digitaalisesti Saksassa 21.6.2024.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kris Gummerus  | … |  Rämö / Rendel   |
|  Matti Onnismaa  | … |  Herra Erola   |
|  Rami Rusinen  | … |  Rotikka   |
|  Renne Korppila  | … |  Lahtaaja   |
|  Alina Tomnikov  | … |  Marla   |
|  Tero Salenius  | … |  Kurikka   |
|  Aake Kalliala  | … |  Marsalkka   |
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Gamereactor Markus Hirsilä: 
Episodi Milla Olkkonen: 
Muropaketti Helinä Laajalahti: 
Ilta-Sanomat Taneli Topelius: 
Turun Sanomat Kari Salminen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
V2.fi Jari Tapani Peltonen: 
Helsingin Sanomat Anton Vanha-Majamaa: 
Iltalehti Juho Rissanen:
Aiheesta muualla

Elokuvan traileri
Harjavallan Kuparikiekko

| Harjavallan Kuparikiekko |
| --- | --- |
  Kuparikiekon II-divisioona kausi 2023-2024 
Historia:  Outokummun Urheilukerho 1945-1961 Kuparikiekko (jääkiekkokoulu) 1961-1995 Kuparikiekko (edustus) 1995-
Perustettu:  1945
Kaupunki:  Harjavalta 
Kotiareena:  Puustelli Areena
– kapasiteetti:  650
Sarja:  Jääkiekon II-divisioona Suomen Cup
Värit:           
Päävalmentaja:  Erno Järvistö 
Kapteeni:  Ville-Petteri Mäkinen 
Hopeaa:  1: (2017)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuparikiekko on harjavaltalainen jääkiekkoseura joka pelaa II-Divisioonassa ja Suomen Cupissa
Nykyinen joukkue

| KuKi kaudella 2023-2024 n k > Kokoonpano | KuKi kaudella 2023-2024 n k > Kokoonpano | KuKi kaudella 2023-2024 n k > Kokoonpano | KuKi kaudella 2023-2024 n k > Kokoonpano | KuKi kaudella 2023-2024 n k > Valmentajat | KuKi kaudella 2023-2024 n k >  | KuKi kaudella 2023-2024 n k >  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maalivahdit  20  Riku Lavonius   35  Jani Mikola   30  Juhani Oksman    4  Jere-Petri Kulmala Puolustajat   2  Kalle Koivunen   27  Santeri Peltoniemi    6  Matias Lanne  "A"   89  Petteri Lehtonen  "A"   28  Arttu Yli-Rantala   33  Sergey Petuskovs   20  Markus Paavola   45  Joona Ruusunen   91  Eetu Pelkonen  |  |  Hyökkääjät   7   Roope Raitanen    9   Santeri Sevänen   11   Jasse Kulmala   14   Niko Viljanen   17   Olli-Oskari Virta   22   Topias Lanne   87    [[ Jere Lehtonen]]   55    Jesse Lehtonen   42   Niki Mutta   23   Severi Mäkinen   44   Konsta Salin   48   Jarno Karlsson   65   Niklas Nevala   70   Niko Kiuru   68   Mikko Äärilä   71   Wili Saarinen   77   Ville-Petteri Mäkinen  "C"   92   Voitto Pelkonen   97   Aki Halme |  |  Päävalmentaja Erno Järvistö  Selitykset (C) Kapteeni  (A) Varakapteeni  Lähde: Eliteprospects eliteprospects.com. Päivitetty:  4.2.2024  |  |  |
KuKi taustaiset Tunnetut pelaajat

Jouka Juhola
Kari Makkonen
Juho Vanhala
Raivopuuskasyndrooma

Raivopuuskasyndrooma (engl. intermittent explosive disorder) on impulssien kontrollin häiriö, jossa ihminen reagoi eri tilanteisiin suhteettoman aggressiivisesti.
Aggressiivista reagointia esiintyy kaavamaisen toistuvasti. Reagointiin voi liittyä väkivaltaa tai tavaroiden rikkomista, ja reaktion jälkeen yleisiä tunnetiloja ovat syyllisyydentunto, katumus ja häpeä. Raivoreaktio, eli ”räjähdys” tuo henkilölle helpotuksen tunteen.
Vaikka monet raivopuuskasyndroomasta kärsivät ihmiset ovat saaneet psykiatrista hoitoa, erityisesti impulsiivisiin raivokohtauksiin kohdistuva hoito on ollut varsin vähäistä. Sairautta voidaan hoitaa esimerkiksi kognitiivisella psykoterapialla, kognitiivisella käyttäytymisterapialla ja mielialalääkkeillä.
Abu Ghraibin vankila

| Abu Ghraibin vankila> سجن أبو غريب, Sijn ’Abū Ġurayb |
| --- | --- |
 Kuva vankilan käytävästä vuonna 2005.
Sijainti:  Abu Ghraib,  Bagdadin maakunta, Irak
Koordinaatit:  33.2925°N, 44.0650°E
Rakennustyyppi:  Vankila
Perustettu:  1960-luku
Urakoitsija:  länsimaiset urakoitsijat
Omistaja:  Irak
Käyttäjä:  Irak, Yhdysvallat (2003–2006)
Julkisivumateriaali:  Tiili
Tilavuus:  280 hehtaaria
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abu Ghraibin vankila (arab. سجن أبو غريب‎, Sijn ’Abū Ġurayb) oli 1960-luvulla rakennettu vankila Abu Ghraibissa Bagdadin maakunnassa Irakissa. Vankila toimi koko toimintansa ajan korkean turvatason vankilana. Vankila sai kansainvälistä huomiota vuonna 2003 Yhdysvaltojen Irakiin hyökkäyksen jälkeen, kun paljastui, että vartijat olivat kiduttaneet ja käyttäneet hyväksi vankeja rakennuksen koalitiojoukkojen käytössä olleessa osassa.
Vankila tuli tunnetuksi vankien huonosta kohtelusta Saddam Husseinin aikana kuin myös amerikkalaismiehityksen aikana. Siellä oli yleistä vankien laaja pahoinpitely. Saddam Husseinin aikana vankilassa tapahtui lähes viikoittain ihmisten teloituksia. Husseinin valtakaudella vankilassa oli jopa 40 000–60 000 vankia, vaikka vankilan maksimi kapatesiitti oli vain noin 15 000 vankia.
Amerikkalaiset ottivat vankilan haltuun vuonna 2003 ja sulkivat sen vuonna 2006. Sulkemisen jälkeen he luovuttivat vankilan hallinnon Irakin viranomaisille. Vuonna 2009 Irak avasi Abu Ghraibin vankilan uudella nimellä Bagdadin keskusvankila (arab. سجن بغداد المركزي‎, Sijn Baġdād al-Markizī), mutta sulki vankilan uudestaan vuonna 2014 turvallissyihin vedoten.
Historia

Abu Ghraibin vankilan rakensivat länsimaiset urakoitsijat 1960-luvulla. Vankilan alueen koko oli noin 280 hehtaaria, ja sen vieressä oli yli neljän kilometrin levyinen turva-alue. Vankilassa oli yhteensä 24 vartiotornia.
Historia > Saddam Husseinin aika

Abu Ghraibin vankilassa teloitettiin vuonna 1984 arviolta 4 000 vankia. Vuoden 2000 helmi-maaliskuussa vankilassa teloitettiin ainakin 122 miesvankia. Vuonna 2001 vankilassa oli yhteensä 15 000 vankia. Vuonna 2002 Saddam Husseinin hallitus aloitti vankilan laajennusprojektin, joka lisäsi vankilaan yhteensä kuusi uutta sellirakennusta. Rakennustyöhön käytettiin noin 12,2 miljoonaa Irakin dinaaria. Lokakuussa 2002 Saddam Hussein kuitenkin armahti lähes kaikki vankilan vangit. Kun vangit vapautettiin ja vankila jäi tyhjäksi, ja se ryöstettiin lähes kaikista tavaroista ja asioista mikä lähti rakennuksesta irti.
Historia > Amerikkalaishallinta

Vuonna 2003 Irakin sodassa amerikkalaiset ottivat hallinnon vankilasta. Amerikkalaisten hallitessa vankilaa siellä jatkui vankien laaja pahoinpitely ja ylipäätään heidän julma kohtelu. Maaliskuussa 2006 Yhdysvaltain armeija päätti siirtää vankilan 4 500 vankia muihin vankiloihin ja siirtää Abu Ghraibin vankilan hallinnan Irakin viranomaisille. Vankila ilmoitettiin täysin tyhjennetyksi vangeista elokuussa 2006.
Historia > Amerikkalaishallinta > Vankilaan hyökkäys 2005

Huhtikuun 2. päivänä 2005 yli 60 kapinallista hyökkäsi vankilaan. Hyökkäys tunnetaan myös ”Abu Ghraibin taisteluna”. Noin kaksi tuntia kestäneessä taistelussa kuoli Yhdysvaltain armeijan mukaan vähintään 50 hyökkääjää. Lopulta hyökkääjät joutuivat vetäytymään vankilasta. Iskussa vankilaan loukkaantui 36 henkilöä, jotka olivat Yhdysvaltain mukaan siviilejä, vankeja ja Yhdysvaltain armeijan sotilaita. Hyökkääjät käyttivät hyökkäyksessä pienaseita, pieniä raketteja ja kranaatteja, joita he heittivät vankilan muurien yli. Teosta syytettiin islamististä terroristijärjestöä Islamilaisen Maghrebin al-Qaidaa.
Historia > Bagdadin keskusvankila

Helmikuussa 2009 Irak avasi Abu Ghraibin vankilan uudella nimellä; Bagdadin keskusvankila. Se oli suunniteltu majoittamaan noin 3 500 vankia. Irakin hallitus ilmoitti aikovansa lisätä vankien määräksi 15 000 vankia vuoden 2009 loppuun mennessä. Vankilan uusi johtaja oli Alsharif al-Murtadha Abdul al-Mutalib.
Uudistitussa vankilan tilassa oli nykyaikaisemmat tilat sairaanhoitoa ja hammashuoltoa varten. Rakennuksessa oli myös uutena asiana tietokonehuone, moskeija ja parturi sekä vierailevia perheitä varten piha, jossa on heidän lapsia varten leikkipaikka.
Historia > Bagdadin keskusvankila > Vankilapako ja hyökkäys 2013

Vankilassa tapahtui vuonna 2013 Isisin suunnittelema hyökkäys, joka johti suureen 21. heinäkuuta 2013 tapahtuneeseen vankilapakoon, jolloin vankilasta pakeni ainakin 500 vankia. Irakin parlamentin turvallisuus- ja puolustusvaliokunnan jäsen kertoi paenneiden vankien olevan enimmäkseen al-Qaidan terroristijärjestön kuolemaantuomittuja jäseniä.
Terrorijärjestö Isis piti lehdistötilaisuuden ja väitti, että vankilan hyökkäyksessä käytettiin 12 autopommia, lukuisia itsemurhapommittajia sekä useita kranaatinheittimiä ja pieniä raketteja. Isis väitti myös tappaneensa yli 120 Irakin hallituksen sotilasta, vaikka Irakin viranomaiset väittivät, että kuolleissa oli vain 25 turvallisuusjoukkojen jäsentä, 21 vankia ja vähintään 10 militanttia.
Samankaltainen hyökkäys tapahtui suunnilleen samaan aikaan toisessa vankilassa, Tajissa reilu 19 kilometriä Bagdadista pohjoiseen. Tuossa hyökkäyksessä sai surmansa ainakin 16 Irakin turvallisuusjoukkojen jäsentä sekä kuusi militanttia.
Historia > Bagdadin keskusvankila > Vankilan sulkeminen

Irakin oikeusministeriö ilmoitti 15. huhtikuuta 2014 sulkeneensa vankilan turvallisuussyihin vedoten. Ministeriö pelkäsi, että suurinta osaa Anbarin maakuntaa hallinnoiva terroristijärjestö Isis, voisi ottaa vankilan haltuunsa. Kaikki vankilan 2 400 vankia siirrettiin muihin maan korkean turvatason vankiloihin. Oikeusministeriö ei kertonut, onko vankilan sulkeminen väliaikainen vai pysyvä ratkaisu.