stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giuseppe Acerbi

Giuseppe Acerbi
Giuseppe Acerbi (3. toukokuuta 1773 Castel Goffredo, Italia – 25. elokuuta 1846 Castel Goffredo) oli italialainen tutkimusmatkailija, kirjailija ja muusikko, joka matkusti vuosina 1798–1799 Suomen ja Lapin halki Nordkappiin, Euroopan pohjoisimpaan kärkeen. Kolme vuotta myöhemmin hän julkaisi retkestään laajan englanninkielisen teoksen Travels through Sweden, Finland and Lapland to the North Cape in the years 1798 and 1799. Kirjan Suomen- ja Lapin-jaksot on suomennettu.
Suomesta Acerbi taltioi esimerkiksi italialaiseen selvästi vaikutuksen tehnyttä saunomista: "valtavaksi hämmästyksekseni huomasin että nuo ihmiset saattoivat nauttien oleskella puoli tuntia tai tunninkin huoneessa, jossa kuumuus kohosi 70 tai 75 asteeseen Celsiusta. Koko ajan, kun suomalaiset oleskelivat tässä kuumassa kylvyssä, he hieroivat itseään ja hakkasivat jokaista ruumiinsa kohtaa koivun oksista tehdyllä vitsakimpulla. Kymmenen minuutin jälkeen he olivat punaisia kuin raaka liha ja näyttivät suorastaan kauheilta."
Acerbin matkakirjassaan esittämä piirros, jossa miehet istuvat vastatusten pitäen toisiaan kädestä, nimettiin "runonlaulajiksi", ja kuva päätyi jopa Kalevalan selitysosiin. Myöhempi tutkimus on osoittanut, että kuva esitti voimainkoetusleikkiä jouluaattona Ruotsissa.
Sauna. Kuvitusta Acerbin matkakirjoihin. Julkaistu myöhemmin teoksessa Nordisk familjebok (1904–1926).
Acerbi tutki myös eläimiä ja nimesi linnuista idänpikkuliitäjän (Puffinus yelkouan) 1827. Hän julkaisi artikkelin idänpikkuliitäjästä toimittamassaan Biblioteca Italianassa.
Giuseppe Acerbi muistolaatta Oulussa
Kirjallisuutta

Acerbi, Giuseppe 1953: Matka halki Suomen v. 1799. Suomentanut Hannes Korpi-Anttila. WSOY, Helsinki.
Acerbi, Giuseppe 1963: Matka Lapissa v. 1799. Suomentanut Kaarle Hirvonen. WSOY, Helsinki.
Aiheesta muualla

Travels through Sweden, Finland and Lapland to the North Cape digitoituna Digi.fi:ssä
Parkkinen
Gabonin historia

Gabonin historia kertoo Gabonin historiasta. Gabonin sisäosien ensimmäiset ihmiset kuuluivat pygmeihin kuuluviin heimoihin. Useampi bantuihin kuuluva heimo tuli Gaboniin noin 100 ekr. Ensimmäisinä eurooppalaisina portugalilaiset merimatkaajat kävivät Gabonin alueella 1472. He seikkailivat tuolloin Gabonjoen suun seudulla. 1500-luvulla orjakaupan ollessa valloillaan Gabonin rannikkoalueella oli orjakaupan suuri keskittymä. 1800-luvun alussa ranskalaiset sopivat protektoraateista. Uudenenglannin lähetystyön myötä perustettiin Barakan lähetysasema ja tästä sai alkunsa 1848 perustettu Libreville. Suuri osa Gabonista oli Ranskan hallitsema 1842 lähtien. Ranska vapautti vankeja Librevillessä. Gabonissa seikkaili tutkmusmatkailijoita 1862-1887. Gabon oli kokonaisuudessaan Ranskan hallitsema 1891 lähtien. Gabon kuului Ranskan Päiväntasaajan Afrikkaan eli Ranskan Keski-Afrikkaan 1910 alkaen. Gabonista tuli itsehallinnollinen alue 1958 ja se itsenäistyi 1960.
Gaboninmarkiisipuu

| Gaboninmarkiisipuu> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Siipipuukasvit Dipterocarpaceae
Alaheimo::  Monotoideae
Suku::  Markiisipuut Marquesia
Laji::  excelsa
Kaksiosainen nimi
 Marquesia excelsa  R.E.Fr. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gaboninmarkiisipuu (Marquesia excelsa) on siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon, markiisipuiden (Marquesia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Afrikassa Gabonin sademetsissä kasvava puulaji. Gaboninmarkiisipuu poikkeaa muista Afrikassa kasvavista markiisipuista siten, että se on ainoa sademetsälaji, kun taas muut markiisipuut ovat kuivilla savanneilla kasvavia kausivihantia puita. Ekologisesti gaboninmarkiisipuu muistuttaakin Malesian sademetsissä kasvavia muita siipipuukasveihin kuuluvia puita.
Gibson Nighthawk

| Gibson Nighthawk |
| --- | --- |
 Kolmimikrofoninen Nighthawk Custom Floyd Rose-tallalla
Perustiedot
Alkuperäinen valmistaja:  Gibson
Rakenne
Rungon tyyppi:  kokopuu
Kaulan kiinnitys:  liimakaula
Nauhat:  22
Materiaalit
Runko:  Takaosa mahonkia, päällysosa vaahteraa
Kaula:  Mahonki
Otelauta:  Ruusupuu
Tekniikka
Talla:  Strings-through-body-talla
Mikrofonit:  Kaula: Special M-Series mini-humbucker Keski: yksikelainen NSX-mikrofoni (vain joissakin malleissa) Talla: Special M-Series vinoon asetettu humbucker
Värit
Värivaihtoehdot:  Fireburst, Translucent Amber ja Vintage Sunburst
Gibson Nighthawk on Gibsonin lyhyen ajan valmistettu sähkökitaramalli. Sen alamalleja ovat Nighthawk Custom, Special, Landmark ja Hawk.
Perus-Nighthawkissa on yksiosainen mahonkinen kaula sekä vaahterasta ja mahongista valmistettu runko. Nighthawkin skaalan pituus on 648 mm (25.5"). Kitarassa on yleensä yksi äänenvoimakkuuden ja yksi äänenvärin säädin ja kahden humbucker-mikrofonin vaihtoon viisiasentoinen kytkin. Joissakin Nighthawkin alamalleissa on kahden humbuckerin lisäksi keskellä yksi yksikelainen mikrofoni. Näissä malleissa äänenvoimakkuuden ja äänenvärin säätimet toimivat push/pull-tekniikalla.
Gere

Gere voi tarkoittaa seuraavia:
Gere, toinen Odinin susista skandinaavisessa mytologiassa
HMS Gere, Ruotsin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu torpedovene
Gère-Bélesten, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Ranskassa
Sukunimenä

Olga Pulić (o.s. Gere, s. 1942), jugoslavialainen korkeushyppääjä
Richard Gere (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gere”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gabino Zavala

Gabino Zavala (s. 7. syyskuuta 1951) on meksikolaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan Timothy Manning 28. toukokuuta 1977. Hänet nimitettiin Los Angelesin vihkipiispaksi sekä Tamascanin titulaaripiispaksi 8. helmikuuta 1994, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat John James Ward ja Armando Xavier Ochoa.
Zavala erosi tehtävistään vihkipiispana 4. tammikuuta 2012. Eroamisen yhteydessä hänen kerrottiin olevan kahden lapsen isä.
Free Jazz: A Collective Improvisation

| Free Jazz: A Collective Improvisation Ornette Coleman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 21. joulukuuta 1960
 Julkaistu: syyskuu 1961
 Tyylilaji: jazz, free jazz
 Kesto: 37.10
 Levy-yhtiö: Atlantic
Ornette Colemanin muut julkaisut
| This Is Our Music 1961 | Free Jazz: A Collective Improvisation 1961 | Ornette! 1961 |
Free Jazz: A Collective Improvisation on jazzmuusikko Ornette Colemanin kuudes albumi. Jazztyylilaji free jazz on saanut nimensä levystä.
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Discogs
Gemini 9

Gemini 9:n laukaisu.
Gemini 9A (virallisesti Gemini IX-A) oli Gemini-ohjelmaan kuulunut avaruuslento, joka suoritettiin 3. kesäkuuta 1966 – 6. kesäkuuta 1966. Eugene Cernan suoritti lennolla avaruuskävelyn, joka kesti 2 tuntia 7 minuuttia. Avaruuskävelyssä oli tarkoitus käyttää apuvälineitä, joita kutsuttiin käsitteellä AMU (Astronaut Maneuvering Unit). Kuitenkin ongelmaksi tuli painottomuus ja muita seikkoja, joten välineiden noutaminen aluksesta olisi ollut vaikeaa. Näin ollen Eugene Cernan suoritti avaruuskävelyn ilman niitä. Ongelmia oli myös järjestelmän kanssa, joka oli nimeltään ATDA (Augmented Target Docking). Tämän järjestelmän avulla yritettiin telakoitua toiseen alukseen. Kiertoradan alin korkeus oli 158,8 km ja ylin 266,9 km.
Gemini 9:n alkuperäinen miehistö, astronautit Elliot M. See Jr. ja Charles A. Bassett II saivat surmansa 28. helmikuuta 1966 heidän kaksipaikkaisen T-38 harjoitussuihkuhävittäjän törmätessä huonossa säässä Gemini-avaruusaluksia valmistavaan rakennukseen. Varamiehistön käytöstä johtuen tehtävän nimi sai A-tarkenteen.
Miehistö

Eugene Cernan
Thomas Stafford
Giusi Princi

| Giusi Princi |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1972 (ikä 52) Reggio di Calabria, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Forza Italia
Giuseppina "Giusi" Princi (s. 27. syyskuuta 1972 Reggio di Calabria, Italia) on italialainen poliitikko. Princi edustaa Forza Italia -puoluetta. Princi on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giusi Princi Wikimedia Commonsissa
Giusi Princi Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Fragglit (animaatiosarja)

| Fragglit> Fraggle Rock |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  30 min
Luoja(t):  Jim Henson
Pääosissa:  Townsend Coleman Bob Bergen Rob Paulsen Barbara Goodson Michael Laskin Mona Marshall Patricia Parris  Patrick Pinney Stu Rosen John Stephenson
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC 
Esitetty:  12. syyskuuta 1987 – 5. joulukuuta 1987
Jaksoja:  13
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mike Joens
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jim Henson Margaret Loesch
Ohjaaja(t):  Warren Batchelder Vonnie Batson Rudy Cataldi Chuck Downs Eileen Dunn Bob Kirk Al Kouzel Margaret Nichols Stan Phillips Tom Ray Bob Treat Neal Warner John D. Wilson
Käsikirjoittaja(t):  Cynthia Friedlob John Semper
Tuotantoyhtiö(t):  Marvel Productions Jim Henson Productions AKOM
Aiheesta muualla
IMDb 
Fragglit (engl. Fraggle Rock) on yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu samannimiseen Jim Hensonin luomaan televisiosarjaan Fragglit. Sarjasta tuotettiin yhteensä 13 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuoden 1987 syyskuusta joulukuuhun.
Sarja päätyi myös DVD:lle, kun Lionsgate Entertainment julkaisee kaikki 13 jaksoa DVD:lle 19. tammikuuta 2010.
Sarja

Fragglit seurasi alkuperäisen sarjan kaavaa käyttäen myös samaa tunnusmusiikkia. Useat jaksot koostuivat kahdesta 15 minuutin tarinoista.
Jaksoluettelo

A Growing Relationship/Where No Fraggle Has Gone Before
Big Trouble for a Little Fraggle/Necessity is the Fraggle of Invention
Gobo's Song/Homebody Matt
Laundry Never Lies/What Boober's Nose Knows
Mokey's Flood of Creativity/What the Doozers Did
No Fraggle is an Island
Red's Drippy Dilemma/The Funniest Joke in the Universe
The Best of the Best/Ambassador Gorg
The Great Fraggle Freeze
The Great Radish Round Up/Lucky Fargy
The Radish Fairy/Fraggle Babble
Wembley & the Bemble/A Fraggle for All Seasons
Wembley's Trip to Outer Space/Fraggle Fool's Day
Alkuperäiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Townsend Coleman  | … |  Gobo Fraggle, Wrench Doozer, Architect Doozer, sivuäänet   |
|  Bob Bergen  | … |  Wembley Fraggle, World's Oldest Fraggle, sivuäänet   |
|  Rob Paulsen  | … |  Boober Fraggle, Sprocket, Marjory the Trash Heap, sivuäänet   |
|  Barbara Goodson  | … |  Red Fraggle, Wingnut Doozer, sivuäänet   |
|  Michael Laskin  | … |  Junior Gorg   |
|  Mona Marshall  | … |  Mokey Fraggle, Cotterpin Doozer, sivuäänet   |
|  Patricia Parris  | … |  Ma Gorg, sivuäänet   |
|  Patrick Pinney  | … |  Pa Gorg, Uncle Traveling Matt, Flange Doozer, sivuäänet   |
|  Stu Rosen  | … |  Storyteller Fraggle   |
|  John Stephenson  | … |  Doc, Philo, Gunge, sivuäänet   |
Geminiano Giacomelli

Geminiano Giacomelli, Pier Leone Ghezzin piirros
Geminiano Giacomelli (joskus Jacomelli, n. 1692 Piacenza, c. 1692 – 25. tammikuuta 1740 Loreto) oli italialainen barokkisäveltäjä.
Giacomelli opiskeli Parmassa, jossa hän toimi hovi- ja kirkkokapellimestarina vuosina 1719–1727. Sen jälkeen hän toimi kirkollisessa virassa Piacenzassa vuoteen 1732 ja elämänsä viimeiset vuodet Loretossa Santa Casan kapellinjohtajana. Hän sävelsi 19 oopperaa, useimmat Apostolo Zenon ja Pietro Metastasion librettoihin. Niistä suosituin oli Cesare in Egitto (”Caesar Egyptissä”), joka kantaesitettiin Milanossa 1735. Ooppera Adriano in Siria (Venetsia, 1733) tunnetaan schubertmaisesta aariastaan ”Mancare, Dio, mi sento” (”Jumala, tunnen pyörtyväni”). Venetsiassa 1734 kantaesitetyn Meropen tunnetuin aaria on satakieltä imitoiva ”Quell’usignolo”, jota kastraatti Farinellin piti laulaa Espanjan kuninkaalle Filip V:lle satoja kertoja.
Giacomelli sävelsi paljon myös kirkkomusiikkia, johon kuuluu muun muassa oratorio La conversione di Santa Margherita.
Teoksia > Oopperat

Ipermestra (Venetsia, 1724)
Scipione in Cartagine (Venetsia, 1728)
Zidiana (Milano, 1728)
Astianatte  (Alessandria, 1729)
Gianguir (Venetsia, 1729)
Lucio Papirio dittatore (Parma, 1729)
Scipione in Cartagine nuova (Parma, 1730)
Semiramide riconosciuta (Milano, 1730)
Annibale (Rooma, 1731)
Epaminonda (Venetsia, 1732)
Rosbale (Rooma, 1732)
Alessandro Severo (Piacenza, 1732)
Adriano in Siria (Venetsia, 1733)
Il Tigrane (Piacenza, 1733)
La caccia in Etolia (Wien, 1733)
La Merope (Venetsia, 1734)
Artaserse (Teatro Pubblico, Pisa, 1734)
Cesare in Egitto (Milano, 1735)
Nitocri, regina d'Egitto (Rooma, 1736)
Catone in Utica (Teatro Ducale, Milano, 1736)
Arsace (Prato, 1736)
Demetrio (Teatro Regio, Torino, 1736)
La costanza vincitrice in amore (dramma pastorale per musica – Parma, 1738)
Achille in Aulide (Teatro Argentina, Rooma, 1739)
Fridolf Gustafsson

Fridolf Gustafsson vuonna 1903.
Fridolf Vladimir (F. V.) Gustafsson (19. kesäkuuta 1853 Pori – 16. maaliskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen professori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän oli myös ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.
Gustafssonin vanhemmat olivat lääninkanslisti Carl Gustafsson ja Maria Antoinette Rindell. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsinkielisestä lukiosta 1869 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1874 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1879.
Gustafsson toimi Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon ja Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon opettajana 1875 ja 1878–1891 sekä Helsingin yksityislyseon opettajana 1877–1879 ja 1880–1882. Hän oli Helsingin yliopiston roomalaisen kirjallisuuden vt. professori 1881–1882 ja professori 1882–1920.
Gustafsson oli M. G. Schybergsonin kanssa Finsk Tidskrift -aikakauslehden päätoimittaja 1887–1895. Hän oli innokas ruotsinkielisen kulttuurin vaalija ja kuului Svenska litteratursällskapetin toimikuntaan sen perustamisesta lähtien.
Gustafsson oli ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen ja kuului sen oikeistoon. Hän oli kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa 1907–1908 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Lisäksi hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kirkolliskokouksen jäsenenä. Hän toimi ylioppilastutkintolautakunnan puheenjohtajana ja Kasvatusopillisen yhdistyksen puheenjohtajana ja sihteerinä.
Fridolf Gustafsson oli naimisissa vuodesta 1877 Ebba Amanda Rosalie Grönholmin kanssa. Hänet on haudattu Porin vanhalle hautausmaalle.
Geoje

| Geoje (거제시) |
| --- | --- |

 Logo

 Geoje
 Koordinaatit: 34°51′N, 128°35′E 
Valtio:  Etelä-Korea
Provinssi:  Etelä-Gyeongsang
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  402,3 km²
Väkiluku (2020):  245 754
 – Väestötiheys:  547 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 geoje.go.kr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Geoje (hangul: 거제시; hanja: 巨濟市; uudistettu latinisaatio: Geoje-si) on kaupunki Etelä-Koreassa Etelä-Gyeongsangin provinssissa samannimisellä saarella Busanin satamakaupungin lounaispuolella.
Foregone

| Foregone In Flames |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2023
 Tuottaja(t): Howard Benson
 Tyylilaji: alternative metal, melodinen death metal
 Kesto: 50.18
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  4. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
In Flamesin muut julkaisut
| Clayman 2020 2020 | Foregone 2023 |   |
Singlet albumilta Foregone
 ”State Of Slow Decay” Julkaistu: 13. kesäkuuta 2022  ”The Great Deceiver” Julkaistu: 1. elokuuta 2022  ”Foregone Pt. 1” Julkaistu: 15. syyskuuta 2022  ”Foregone, Pt. 2” Julkaistu: 7. marraskuuta 2022  ”Meet Your Maker” Julkaistu: 16. tammikuuta 2023
Foregone on ruotsalaisen metalliyhtye In Flamesin neljästoista studioalbumi. Se julkaistiin 10. helmikuuta 2023. Kansitaiteesta vastaa Blake Armstrong.
Kappaleet

The Beginning Of All Things – 2.13
State Of Slow Decay – 3.58
Meet Your Maker – 3.57
Bleeding Out – 4.01
Foregone Pt. 1 – 3.24
Foregone Pt. 2 – 4.30
Pure Light Of Mind – 4.26
The Great Deceiver – 3.45
In The Dark – 4.17
A Dialogue in b Flat Minor – 4.28
Cynosure – 4.05
End The Transmission – 3.42
Become One – 3.28 (bonuskappale)
Kokoonpano

Anders Fridén - laulu
Björn Gelotte - kitara
Chris Broderick - kitara
Bryce Paul Newman - basso
Tanner Wayne - rummut
Arvostelut

Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
Imperiumi: 8½/10
Aiheesta muualla

Foregone Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Foregone Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
In Flames
| --- | --- |
Studioalbumit:   Lunar Strain  The Jester Race  Whoracle  Colony  Clayman  Reroute to Remain  Soundtrack to Your Escape  Come Clarity  A Sense of Purpose  Sounds of a Playground Fading  Siren Charms  Battles  I, the Mask  Foregone 
EP:t:   Subterranean  Black-Ash Inheritance  Trigger  Come Clarity  8 Songs  Down, Wicked & No Good  Clayman 2020 
Livealbumit:  The Tokyo Showdown Sounds from the Heart of Gothenburg 
Singlet:   Cloud Connected  The Quiet Place  Take This Life  Dead End  Come Clarity  The Mirror's Truth  Alias  Delight and Angers  Deliver us” (2011)  Where the Dead Ships Dwell  Ropes  Rusted Nail  Paralyzed  The End  The Truth  Through My Eyes  Save Me  I Am Above  This Is Our House  I, the Mask  Burn  Call My Name  Follow Me  Not Alone  State of Slow Decay  The Great Deceiver  Foregone, Pt. 1  Foregone, Pt. 2  Meet Your Maker 
DVD:t:   Used & Abused... In Live We Trust  Sounds from the Heart of Gothenburg
Garching

Garching on kahden baijerilaisen paikkakunnan nimi:
Garching bei München, kaupunki Münchenin piirikunnassa
Garching an der Alz, kunta Altöttingin piirikunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Garching”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Frank Stella

| Frank Stella |
| --- | --- |
 Frank Stella 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1936 Malden, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 4. toukokuuta 2024 (87 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  abstrakti taide, minimalismi
Frank Stella: Memantra, 2005. New York.
Frank Stella (12. toukokuuta 1936 Malden, Massachusetts, Yhdysvallat – 4. toukokuuta 2024 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli näkyvä hahmo varsinkin yhdysvaltalaisessa minimalismissa. Stella teki läpimurtonsa jo vuonna 1959 New Yorkin Museum of Modern Artin näyttelyssä Sixteen Americans maalaussarjallaan Black Paintings.
Nuoruus ja uran alku

Frank Stella syntyi 1936 Massachusettsin Maldenissa. Hänen vanhempansa olivat keskiluokkaisia amerikanitalialaisia. Isä oli gynekologi ja äiti kotiäiti. Isä oli 1930-luvun laman aikana maalannut taloja ja äiti oli taiteilija, joten Stella oli jo nuorena keskellä maalausharrastuksia, sekä seinien että taulujen maalaamista.
Stella kiinnostui alun perin ammattimaisesta maalaustaiteesta high schoolissa, jossa häntä opetti abstraktia taidetta tehnyt Patrick Morgan. Opiskellessaan historiaa Princetonin yliopistossa Stella kävi samaan aikaan taidekursseilla. Opiskeluaikana hän tutustui gallerioissa Jackson Pollockin ja Franz Klinen teoksiin, ja heistä tulikin Stellan keskeisimpiä vaikutajia.
Ura

Stella valmistui 1958 ja muutti sen jälkeen New Yorkiin. Abstrakti ekspressionismi eli tuolloin kukoituksensa aikaa, mutta Stella suuntautui minimalismiin. Hän loi 1958–1960 Jasper Johnsin innoittamana Black Paintings -sarjan, jotka ovat litteitä mustia malaauksia, joissa on ruudukkomaista kuviointia. Stellan töitä oli vuonna 1959 esillä Allen Memorial Art Museumissa ”Three Young Americans” -näyttelyssä ja 1959–1960 Museum of Modern Artissa ”Sixteen Americans” -näyttelyssä.
Stella teki Black Paintings -maalausten jatkoksi sarjat Aluminum Paintings (1960) ja Copper Paintings (1960–1961). Sarjoissa Irregular Polygon (1965–1967) ja Protractor (1967–1971) hän puolestaan tutki tarkemmin maalauksia, jotka eivät olleet perinteisesti suorakulmion muotoisia. Museum of Modern Art piti vuonna 1970 Stellan retrospektiivin. Hän oli tuolloin vasta 33-vuotias ja sai MoMaan nuorimpana taiteilijana oman retrospektiivin.
Stella alkoi 1970-luvulla käyttää kohokuvatekniikkaa maalauksissaan. Hän kutsui tyyliä maksimalistiseksi maalaukseksi teosten kuvanveistollisten elementtien takia. Hän käytti sarjassa Polish Village (1970–1973) puuta ja muita materiaaleja, mutta alkoi pian sen jälkeen hyödyntämään alumiinia. Stellan veistokselliset maalaukset kehittyivät 1970- ja 1980-lukujen aikana runsaampaan suuntaan, ja hän käytti niissä kaarevia muotoja, DayGlon värejä ja koukeroisia siveltimen vetoja.
Stella siirtyi 1990-luvulla veistoksillistä maalauksista veistoksiin sekä geometrisiin sommitelmiin. Hän nimesi sarjansa Moby Dick Herman Melvillen samannimisen romaanin lukujen mukaan. Hän yhdisti sarjassa maalauksia, litografioita ja veistoksia.
Stella alkoi 1990-luvulla tehdä myös julkisia veistoksia ja suunnitella arkkitehtonisia projekteja. Hän suunnitteli 1992–1993 Toronton Princess of Wales Theatreen sistustuksen, johon kuuluu noin tuhannen neliömetrin laajuinen seinämaalaus. Miamiin rakennettiin 1999 Stellan suunnittelema esiintymislava ja Washingtonin Kansallisen taidegallerian pihaan pystytettiin 2001 hänen veistoksensa.
Tyyli ja merkitys

Stella uudisti merkittävästi abstraktia taidetta Yhdysvalloissa. Stella käsitti maalatun teoksen niin kolmiulotteisena taideobjektina kuin kaksiulotteisena kuvana. 1950–1960-lukujen vaihteessa hän siten yhdisti ensi kerran maalauskankaan muodon ja kuvapinnan taiteelliseksi kokonaisvaikutelmaksi.  Tätä kuvailee myös hänen vuoden 1966 kuuluisa lausumansa: ”what you see is what you see” eli ”se mitä näet on siinä mitä näet”), minkä myötä hänen sanotaan karkottaneen taiteestaan viimeiset esittävät elementit keskittyen niiden sijaan muotoon ja pintaan. Täten Stellaa on myös kutsuttu ”minimalismin isäksi”.
Frank Stella Suomessa

Valtion taidemuseossa on yksi Stellan teos, Kiasman kokoelmaan kuuluva maalaus Sidney Guberman (1964). Taiteilija nimesi teoksen ystävänsä mukaan, johon hän tutustui opiskellessaan Princetonin yliopistossa. Guberman on myös kirjoittanut Stellan elämäkerran. UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiön kokoelmissa on kaksi Stellan serigrafiaa vuodelta 1967. Ne ovat olleet esillä vuosina 2008–2009 näyttelyssä Kansainvälistä nykytaidetta UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiön kokoelmista Amos Andersonin taidemuseossa Helsingissä ja Kouvolan taidemuseossa.
Suomessa Frank Stellan teoksia on ollut esillä myös muun muassa vuonna 1988 amerikkalaista nykytaidetta käsittelevässä näyttelyssä Sara Hildénin taidemuseossa Tampereella,  vuonna 1990 Galerie Kaj Forsblomissa (myöhemmin Galerie Forsblom) Helsingissä, sekä Lilja Art Fund Foundation -yksityiskokoelman näyttelyssä Tampereen taidemuseossa vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Frank Stellan teos Sidney Guberman (1964) Kiasman kokoelmassa
Frank Stella Valtion taidemuseon kokoelmissa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Frank Stellaan liittyvää aineistoa Wikimedia Commonsissa.