stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kampusradio

Kampusradio on radiokanava, jota ylläpitävät oppilaitoksen opiskelijat. Yleensä ohjelmasisältö on opiskelijoiden omaa tuotantoa, mutta mukana voi olla myös alueen muita toimijoita. Kampusradioiden toiminta voi olla osa opintoja tai sen tarkoituksena on olla vaihtoehto kaupalliselle tai yleisradiotoiminnalle. 
Kampusradioita yhdistää ympäri maailmaa tavoite tukea musiikin tekijöitä joiden tuotanto ei vielä ole kaupallisia hittejä. Kampusradioiden ohjelmisto ei ole nykyisten kaupallisten formaattiradioiden tapaan tiukasti säänneltyä, joten tämä antaa mahdollisuuden tarjota soittoaikaa uusille nouseville ja erityisesti paikallisille kyvyille. Tästä syystä kampusradiot ovatkin olleet vuosikymmenten varrella mukana uusien musiikkisuuntausten nostamisessa laajempaan tunnettuuteen. Tällaisia kampusradioiden tukemia genrejä ovat olleet mm. punk, new wave, indie ja hiphop jo paljon ennen kuin niistä tuli valtavirtamusiikkia.
Kampusradioiden ohjelmasisältö on vaihtelevaa sisältäen usein uutisia, urheilua, puheohjelmaa ja musiikkia. Kampusradioiden ohjelmatarjontaa voidaan hyvin kuvata sanoilla luova ja vapaamuotoinen. Esiin nostetaan opiskelijoita kiinnostavia ajankohtaisia asioita ja kritiikki opiskelijoiden asemaa heikentäviin muutoksiin on yleistä. Maailmalla kampusradiot ovat usein suosittuja tiedonjakajia myös oppilaitosyhteisön ulkopuolella ja niitä pidetään valtamedioiden vaihtoehtona.
Suomessa kampusradiotoiminta on vielä lapsenkengissä. Ainoa ympäriviikkoista ja -vuotista lähetystoimintaa harrastava kampusradioasema on Lahden ammattikorkeakoulun radioasema LiMu Radio. Muita opiskelijavoimin toimivia radioasemia ovat mm. vaasalainen Radio Wapina, oululainen Rattoradio, turkulainen Turun Wappuradio, tamperelainen Rakkauden Wappuradio ja Otaniemessä toimiva Radiodiodi, jotka ovat vappuradioita sekä Radio Säteily Rovaniemeltä joka sekin toimii vain muutaman viikon vuodessa.
Aiheesta muualla

Radio Wapina
LiMu Radio (Arkistoitu – Internet Archive)
Rattoradio
Radio Säteily
Rakkauden wappuradio
Radiodiodi
Kambodžan kansalliskirjasto
Kambodžalaisten lukutaito

Kambodžan vähintään 15-vuotiaista asukkaista oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan lukutaitoisia 73,9 prosenttia vuonna 2017.
Aiheesta muualla

National Library of Cambodia (englanniksi) (facebook.com)
Center for Khmer Studies: Library (englanniksi) (khmerstudies.org)
Pascale Lefebvre: Etude du fonds « Cambodge » de la Bibliothèque Nationale du Cambodge : Etat des lieux et perspectives de valorisation (opinnäyte, 110 s.) Jan. 2006. L’École nationale supérieure des sciences de l’information et des bibliothèques (Enssib), enssib.fr. Viitattu 1.11.2018. (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
1847

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

24. heinäkuuta – Brigham Young johti 17 kuukautta kestäneen matkan päätteeksi 148 mormoniuudisasukasta Salt Laken laaksoon, mikä johti Salt Lake Cityn perustamiseen.
26. heinäkuuta – Liberia Afrikan länsirannikolla julistautui itsenäiseksi.
12. lokakuuta – saksalainen keksijä ja teollisuusmies Werner von Siemens perusti Siemens & Halske -yhtiön.
3. marraskuuta – Kuukauden kestänyt sisällissota, Sonderbundin sota, puhkesi Sveitsissä katolisten ja protestanttisten kantonien välille. Sota päättyi katolisten kantonien tappioon.
Hermann von Helmholtz julkaisi teoksensa Über die Erhaltung der Kraft, joka lopullisesti teki energian säilymislain tunnetuksi.
Wienin synnytyssairaalan johtaja Ignaz Semmelweis määräsi, että jokaisen lääkärin ja opiskelijan, joka saapui ruumishuoneelta synnytyssaliin, oli välittömästi sitä ennen desinfioitava kätensä klooriliuoksella. Tämä vähensi tuntuvasti äityskuolleisuutta, ja havainto ja oli myöhemmin yhtenä lähtökohtana, kun Joseph Lister kehitti antiseptiikan perusteet.
Brontën sisarukset Emily ja Charlotte julkaisivat romaanit Humiseva harju ja Kotiopettajattaren romaani.
Marlboro-merkkisten savukkeiden myynti alkoi Englannissa.
Chopinin Minuuttivalssi ilmestyi.
Syntyneitä > Tuntematon päivämäärä

Georges Bouton, ranskalainen keksijä, yksi De Dion-Bouton -yhtiön perustajista (k. 1938)
Emelie Degerholm, suomalainen näyttelijä ja kirjailija (k. 1909)
Sasradiningrat IV, surakartalainen aatelinen ja virkamies (k. 1925)
Pjotr Uspenski, venäläinen vallankumouksellinen (k. 1881)
Tapahtumia aiheittain

Kirjallisuusvuosi 1847
Kaman keramiikka

Kaman keramiikka (ven. Камская керамика, Kamskaja keramika, engl. Kama Ceramic, saks. Kama keramik) on ensimmäisiä Koillis-Venäjällä käyttöön otettuja kivikautisia keramiikan traditioita. Sen pioneerikäyttäjiä olivat todennäköisesti mesoliittiset ryhmät, jotka siirtyivät alueelle Uralin itäpuolelta omaksuen määränpäässä tai tuoden mukanaan keraamisen tradition. Mesoliittisten ryhmien keraamista vaihetta kutsutaan Kaman kulttuuriksi. Riippumatta syntytavastaan se luetaan kampakeramiikan itäiseen ryhmään pääasiassa kampakoristelunsa vuoksi. Keraaminen traditio aloitti seudulla uuden kivikautisen kulttuurivaiheen, jota kutsutaan venäläisessä kirjallisuudessa neoliittiseksi ja suomalaisessa kirjallisuudessa subneoliittiseksi kivikaudeksi. Kaman keramiikkaa valmistettiin 5300−3300 eaa..
Keramiikka > Valmistus

Astiat muotoiltiin katkaistun kananmunan muotoisiksi niin, että astian pohja oli pyöreä tai suippo. Astian seinämät olivat suhteellisen paksut. Esimerkiksi toisen asuinpaikalta  Pezmog-4:n (ven. Пезмог) löydetyn astian suuaukko oli yli 40 cm leveä, rungon suurin halkaisija vajaa 50 cm ja korkeus yli 40 cm. Tällainen astia on ollut suuri.
Keramiikka > Koristelu

Astioiden koristelu oli vaihtelevaa ja se peitti yleensä koko astian ulkopinnan. Levinneisyysalueen eteläosissa käytettiin koristekuvioina enimmäkseen kuoppakuviointia. Se painettiin kosteaan saveen tikun päällä ja tätä astiastoa kutsutaan "kuoppakeramiikaksi" tai Volga-Kaman kuoppakeramiikka (I.V. Kalinina).
Levinneisyysalueen pohjoisosissa käytettiin koristelussa pitkiä ja kapeita kampaleimoja. Näitä astioita kutsutaan "kampakeramiikaksi" tai Kaman kampakeramiikka (I.V. Kalinina). Leimat painettiin astian pintaan rinnakkain ja toisiaan leikkaamatta siten, että muodostui vaakasuoria astiaa kiertäviä vyöhykkeitä. Leimat saattivat olla pystyasennossa, viistossa tai vaaka-asennossa. Leimoista voitiin sommitella sik-sak-kuvioita, punoksia, kalanruotoja tai kolmioita.
Elinkaari

Keramiikan saapuminen Koillis-Venäjälle on edelleen auki. Osa tutkijoista arvelevat, että se on peräisin etelän- tai lounaan keraamisilta ryhmiltä ja toiset taas uskovat taidon tulleen Uralin itäpuolelta. Millekään teorialle ei ole esitetty tyydyttäviä todisteita.
Kaman kulttuurin radiohiiliajoituksia tunnetaan suhteellisen vähän ja niiden muodostama kuva on rikkonainen ja viitteellinen. Yleensä ajatellaan, että Kaman kulttuurin alkuvaihe, jota kutsutaan myös Volga-Kama-kulttuuriksi, olisi levinnyt ensin Kaman alajuoksulle ja sen sivujoille noin 5500 eaa. alkaen. Kuitenkin tiedetään, että samaan aikaan samaa keramiikkaa valmistettiin myös Vytšegdan jokilaaksossa 800 km luoteeseen, mikä sijaitsee Jäämereen laskevien jokien vedenjakajan pohjoispuolella. Näin ollen keramiikan historia odottaa paljon täydentävää tietoa, ennen kuin sen historia tunnetaan tyydyttävästi.
Keramiikan valmistustaito levisi 5000 eaa. mennessä Kaman laakson pohjoisosiin asti ja nousi samalla Vjatkaa pitkin luoteeseen. Samaan aikaan Kaman keramiikan pohjoinen erillinen levinneisyysalue sisälsi asuinpaikkoja Vytšegdan, Vienanjoen ja Pinegan laaksoissa. Pohjoisen levinneisyysalueen ympäristössä vaikutti tällöin useita erilaisia keraamisia traditioita, jotka sulautuivat myöhemmin 4500 eaa. mennessä yhdeksi Petšora-Vienanjoki-kulttuuriksi.
Kaman kulttuurin levinneisyysalue kasvoi Kaman ja Vjatkan laaksossa ja oli suurimmillaan kautensa loppupuolella noin 4000−3300 eaa.. Tällöin se käsitti Vjatkan ja Kaman jokilaakson ja näiden välisen ylängön rajautuen idässä Ural-vuoristoon. Pohjoisimmat löydöt sijaitsevat Petšoran eteläisillä latvavesillä.
Euroopan matkustustieto- ja -lupajärjestelmä

| --- | --- |
 Euroopan kartta   Schengen-alue   Maat, joilla on avoimet rajat mutta eivät virallisesti kuulu Schengen-alueeseen  EU-jäsenvaltiot, jotka liittyvät Schengen-alueeseen tulevaisuudessa
Hallinnollinen taho:   Euroopan unioni
Tyyppi:  Sähköisen matkustuslupajärjestelmän alue
Odotettu täytäntöönpano:  2025
Maat, joissa järjestelmää sovelletaan:   30 maata   Alankomaat  Belgia  Bulgaria  Espanja  Islanti  Italia  Itävalta   Kreikka  Kroatia  Kypros   Latvia  Liettua   Luxemburg   Liechtenstein   Malta   Norja   Portugali  Puola  Ranska  Romania   Ruotsi  Saksa  Suomi  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Tanska  Tšekki   Unkari  Viro  
Euroopan matkustustieto- ja lupajärjestelmä (lyh. ETIAS) on Euroopassa vuonna 2025 käyttöön tuleva matkustuslupajärjestelmä, joka koskee viisumivapaita kolmansien maiden kansalaisia, jotka matkustavat Schengen-alueelle tai Kyprokselle. Järjestelmän avulla määritellään viisumipakosta vapautettujen kolmansien maiden kansalaisten maahantulokelpoisuus.
ETIAS-järjestelmän on määrä ottaa käyttöön vuonna 2025. Järjestelmän käyttöönoton jälkeen voimassa on kuuden kuukauden siirtymäaika, jonka päättymisen jälkeen sovelletaan kuuden kuukauden lisäajanjaksoa.
Historia

Euroopan komissio ehdotti ensimmäistä kertaa ajatusta sähköisestä matkustuslupajärjestelmästä vuonna 2016.  ETIAS-järjestelmä perustettiin 12. syyskuuta 2018 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/1240.
Samanlaiset järjestelmät

ETIAS-järjestelmää voidaan verrata vastaaviin muissa maissa, kuten Yhdysvalloissa (ESTA), Australiassa, Kanadassa ja Uudessa-Seelanissa käytössä oleviin järjestelmiin ja jollaista Yhdistynyt kuningaskunta suunnittelee.
Maantieteellinen soveltamisala > Euroopan maat, jotka edellyttävät ETIAS-matkustuslupaa

30 Euroopan maata edellyttää, että matkustajilla, joilta ei vaadita viisumia, on oltava ETIAS-matkustuslupa. Maat ovat seuraavat:
Alankomaat
Belgia
Bulgaria
Espanja
Islanti
Italia
Itävalta
Kreikka
Kroatia
Kypros
Latvia
Liettua
Luxemburg
Liechtenstein
Malta
Norja
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Suomi
Slovakia
Slovenia
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Unkari
Viro
Maantieteellinen soveltamisala > Maat, joiden kansalaisilta vaaditaan ETIAS-matkustuslupa

Viisumipakosta vapautettujen kolmansien maiden kansalaisten on haettava ETIAS-matkustuslupaa. Maat ovat seuraavat:
Albania
Antigua ja Barbuda
Argentiina
Australia
Bahama
Barbados
Bosnia ja Hertsegovina
Brasilia
Brunei
Chile
Costa Rica
Dominica
El Salvador
Etelä-Korea
Georgia
Grenada
Guatemala
Honduras
Hongkong
Israel
Itä-Timor
Japani
Kanada
Kiribati
Kolumbia
Kosovo
Macao
Malesia
Marshallinsaaret
Mauritius
Meksiko
Mikronesia
Moldova
Montenegro
Nicaragua
Palau
Panama
Paraguay
Peru
Pohjois-Makedonia
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomoninsaaret
Samoa
Serbia
Seychellit
Singapore
Taiwan
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tuvalu
Ukraina
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Yhdistyneet arabiemiraatit
Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdysvallat
ETIAS-matkustusluvan hakeminen

Viisuvaatimuksesta vapautettujen matkustajien on tehtävä ETIAS-hakemus täyttämällä sähköinen hakulomake Euroopan unionin virallisella verkkosivustolla tai virallisessa mobiilisovelluksessa.
ETIAS-matkustusluvan hakeminen maksaa 7 euroa hakemusta kohti. Maksua ei veloiteta hakijoilta, jotka ovat hakemusajankohtana alle 18-vuotiaita tai yli 70-vuotiaita. Matkustuslupa myönnetään maksutta myös unionin kansalaisen perheenjäsenelle tai sellaisen kolmannen maan kansalaisen perheenjäsenelle, jolla on unionin ja sen jäsenvaltioiden ja kolmannen maan välisen sopimuksen nojalla samanlainen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kuin unionin kansalaisilla.
Suurin osa matkustusluvista myönnetään useimmissa tapauksissa automaattisesti muutamassa minuutissa. Joissakin tapauksissa prosessi voi kestää 14 päivää, jos hakijalle välitetään lisätietoja tai -asiakirjoja koskeva pyyntö, tai 30 päivää, jos hakija kutsutaan haastatteluun.
Matkustuslupa liittyy hakemuslomakkeessa mainittuun matkustusasiakirjaan, esimerkiksi passiin. Matkustuslupa on voimassa kolme vuotta tai matkustusasiakirjan voimassaolon päättymiseen saakka sen mukaan, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi. Kaikki muutokset matkustusasiakirjaan (esimerkiksi uuden passin saaminen) edellyttävät, että matkustuslupaa haetaan uudestaan.
Voimassa oleva matkustuslupa, jota vaaditaan kolmansien maiden kansalaisilta, oikeuttaa jäsenvaltioiden alueella oleskeluun, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Matkustuslupa ei anna automaattista oikeutta maahantuloon. Kun matkustaja saapuu rajanylityspaikalle, rajavartija pyytää tarkastettavaksi matkustajan passin ja muita asiakirjoja selvittääkseen Schengenin rajasäännöstössä säädettyjen maahantulon edellytysten täyttymisen.määritellyt maahantuloedellytykset.
Henkilöllä, jonka matkustuslupa on evätty, kumottu tai mitätöity, on oikeus hakea muutosta. Muutosta on haettava siinä jäsenvaltiossa, joka on tehnyt epäämistä, kumoamista tai mitätöimistä koskevan päätöksen, kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
Ongelmakohtia

Euroopan unioni on varoittanut matkustajia epävirallisista ETIAS-verkkosivustoista ja todennut, että vaikka jotkut näistä sivustoista ovat aitojen yritysten ylläpitämiä, jotkut saattavat toimia epärehellisesti.
Aiheelta muualla

Euroopan unionin virallinen ETIAS-sivusto
Rajavartiolaitoksen ETIAS-esittely
I liga

| I liga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi I ligan kausi 2024-2025 
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Puola
Perustettu:  30.5.1948
Joukkueita:  18
Hallitseva mestari:  Lechia Gdańsk (2023/24)
Eniten mestaruuksia:  Gwardia Varsova (6)
Sarjataso:  2
Ylempi taso:  Ekstraklasa
Alempi taso:  II liga
TV:  Polsat Group
Aiheesta muualla
Sivusto
I liga eli Fortuna I liga on Puolan toiseksi korkein sarjataso jalkapallossa. Fortuna I liga on Puolan jalkapalloliiton vuodesta 1948 ylläpitämä sarja. Vuodesta 2002 sarjaan osallistuu 18 joukkuetta. Kaksi parasta joukkuetta nousee suoraan pääsarjaan Ekstraklasaan. Kolme viimeistä putoaa sarjatasoa alemmas II ligaan ja neljänneksi huonoin karsii putoamisesta.
Joukkueet kaudella 2021-2022

| Seurat | Kaupunki | Kotistadion | Kotistadionin kapasiteetti |
| --- | --- | --- | --- |
| Arka Gdynia | Gdynia | Stadion Miejski | 15 139 |
| Bruk-Bet Termalica Nieciecza | Nieciecza | Stadion Bruk-Bet Termaliki | 4 666 |
| Chrobry Głogów | Głogów | Stadion Miejski | 2 817 |
| GKS Bełchatów | Bełchatów | GIEKSA Arena | 5,264 |
| GKS Jastrzębie | Jastrzębie-Zdrój | Stadion Miejski | 5,650 |
| GKS Tychy | Tychy | Stadion Miejski | 15,150 |
| Górnik Łęczna | Łęczna | Stadion Górnika | 7,456 |
| Korona Kielce | Kielce | Suzuki Arena | 15,550 |
| ŁKS Łódź | Łódź | Stadion ŁKS | 5,700 |
| Miedź Legnica | Legnica | Stadion Miejski | 6,864 |
| Odra Opole | Opole | Stadion Miejski | 4,560 |
| Puszcza Niepołomice | Niepołomice | Stadion Miejski | 2,118 |
| Radomiak Radom | Radom | Stadion Miejski | 4,066 |
| Resovia | Rzeszów | Stadion Miejski | 11,547 |
| Sandecja Nowy Sącz | Nowy Sącz | Władysław Augustynek Stadium | 2,988 |
| Stomil Olsztyn | Olsztyn | Stadion Miejski | 16,800 |
| Widzew Łódź | Łódź | Stadion Widzewa | 18,018 |
| Zagłębie Sosnowiec | Sosnowiec | Stadion Ludowy | 7,500 |
Lähde:
Kamarisinfonia nro 1 (Schönberg)

Kamarisinfonia nro 1 viidelletoista soolosoittimelle E-duuri op. 9 (saks. Kammersymphonie für fünfzehn Soloinstrumente) on Arnold Schönbergin säveltämä yksiosainen kamarimusiikkiteos. Alkuperäinen versio valmistui säveltäjän lomaillessa Baijerissa heinäkuussa 1906. Se kantaesitettiin Wienissä 8. helmikuuta 1907.
Schönbergin ensimmäinen kamarisinfonia on muodoltaan tiivis verrattuna myöhäisromantiikan laajoihin muotorakenteisiin. Teos jakautuu viiteen jaksoon, jotka soitetaan tauotta.
Sonaatti-allegro: harjoitusnumerot 1–38
Scherzo: harjoitusnumerot 38–60
Kehittely: harjoitusnumerot 60–77
Adagio: harjoitusnumerot 77–90
Kertaus ja finaali: harjoitusnumerot  90–100.
Teos kestää esitettynä hieman yli kaksikymmentä minuuttia.
Kamarisinfonialla on tonaalinen perusta (E-duuri), ja siinä on käytetty wagneriaanisia harmonioita. Teos edusti kuitenkin aikanaan modernia tyyliä; siinä on käytetty paljon kvarttipohjaisia sointuja ja dissonansseja, joita ei pureta välittömästi konsonanssiin. Orkestroinnissa on lisäksi käytetty epätyypillistä kahdentamista.selvennä Kamarisinfonia on sisällöltään suoraviivaisesti etenevä ja tyylillisesti omaleimainen. Se poikkeaa myös Schönbergin omista myöhemmistä tyylivalinnoista.selvennä
Vuonna 1935 Schönberg sovitti ensimmäisen kamarisinfoniansa suurelle orkesterille (op. 9b). Hän johti Los Angelesin filharmonikkoja sovituksen kantaesityksessä Yhdysvalloissa 27. joulukuuta 1935. Teoksesta on olemassa myös Schönbergin oma orkesterisovitus vuodelta 1914 sekä nelikätinen pianosovitus (1906–1912).
Soitinnus > Alkuperäinen versio

huilu, oboe, englannintorvi, 2 klarinettia, bassoklarinetti, fagotti, kontrafagotti
2 käyrätorvea
2 viulua, alttoviulu, sello, kontrabasso
Soitinnus > Vuoden 1935 orkesterisovitus

2 huilua, piccolo, 2 oboeta, englannintorvi, klarinetti, Es-klarinetti, bassoklarinetti, 2 fagottia, kontrafagotti
4 käyrätorvea, 2 trumpettia, 3 pasuunaa
jouset
Aiheesta muualla

Nuotteja. IMSLP.
Muxeneder, Therese: Kammersymphonie für fünfzehn Soloinstrumente op. 9. (Äänite ja teosesittely.) Arnold Schönberg Center, Wien. 27.6.2023.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Muut:  MusicBrainz work
Kajaanin paperitehdas

Kajaanin paperitehdas oli Kajaanin Tihisenniemellä sijainnut UPM-Kymmene-konserniin kuulunut tuotantolaitos, joka toimi 30. lokakuuta 1919 – 17. joulukuuta 2008. Tehtaassa oli lopettamisvaiheessa kolme paperikonetta ja se oli UPM:n mittakaavassa keskimääräistä suurempi paperitehdas. Se on myös suurin Suomessa suljetuista paperitehtaista ja oli toimiessaan eräs Euroopan suurimmista sanomalehtipaperitehtaista.
Paperitehdas perustettiin vuonna 1919, mutta kemiallisen puunjalostuksen perinteet Kajaanissa ulottuvat vuoteen 1909, jolloin Pohjois-Suomen ensimmäinen sellutehdas, Kajaanin sellutehdas aloitti toimintansa. Yritys toimi aiemmin nimillä Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö ja myöhemmin Kajaani Oy vuoteen 1989 saakka, jolloin Yhtyneet Paperitehtaat Oy osti Kajaani Oy:n. Tehtaan ensimmäinen paperikone PK1 oli toiminnassa vuosina 1919–1983. Kone myytiin vuonna 1988 Kiinaan, jossa se on edelleen toiminnassa. Myös sellutehdas lopetettiin 1980-luvun alussa. Tehdasalueella on myös vuonna 1907 toimintansa aloittanut saha, joka jatkaa toimintaa paperitehtaan lopettamisen jälkeen.
Tehtaan yhteydessä toimii lisäksi Kainuun Voima Oy:n höyryvoimala, joka toimittaa tehtaalla tarvittavan prosessihöyryn lisäksi suurimman osan Kajaanin kaupungissa tarvittavasta kaukolämpöenergiasta. UPM-Kymmene Oyj luopui omasta höyryvoimalastaan vuonna 1999 ja tarvittava prosessihöyry ostettiin Kainuun Voiman höyryvoimalaitokselta tehtaan lopettamiseen saakka. UPM omistaa Kainuun Voimasta 50 prosenttia ja toinen 50 prosenttia on Kajaanin kaupungilla. Paperitehdas oli suurin yksityinen työnantaja Kajaanissa. Tehdasalueella on myös tehdasalueen paloasema, UPM:n metsäosaston toimistoja, tuoreveden ottamo, jäteveden puhdistuslaitos, kytkinkenttä, korjaamotiloja, punnitus- ja mittaus-asema ja Kajaanin saha.
Nykyisin Kajaanin paperitehtaan alueella toimii Renforsin Ranta nimellä tunnettu yritysalue, ja alueella toimii useita yrityksiä. Yrityksiin lukeutuvat mm:ssa Herman It Oy, CSC Tieteen ja tietotekniikan keskus Oy sekä Pölkky konserniin kuuluva Kajaaniwood Oy:n saha.
UPM:n Kajaanin tehtaiden 100-vuotislogo
Tuotanto

Kajaanissa valmistettiin loppuvaiheessa SC-aikakauslehtipaperia, MFS-erikoissanomalehtipaperia ja sanomalehtipaperia (news), jotka olivat halvimpia markkinoilla olleita paperilaatuja. Kajaanissa valmistetulle paperille on painettu muun muassa Kainuun Sanomat, Helsingin Sanomat, Kaleva, Pohjolan Sanomat, Lapin Kansa ja Pirkka, Etelä-Suomen Sanomat. Myös saksalainen Bild der Frau ja italialainen Life Style on painettu kajaanilaiselle paperille. Massanvalmistuslinjoista SC-hiomon (SGW) kapasiteetti oli 125 000 t/a ja painehiomon (PGW) 130 000 t/a. Kuumahierrettä valmistavan TMP1:n kapasiteetti oli 85 000 t/a ja TMP2:n kapasiteetti 230 000 t/a. Paperikone 1:llä oli myös oma hiomo aina PK2:n valmistumiseen saakka. Lisäksi tehtaalla oli vuosina 2007-2008 mäntykuitua käyttävä koelinja.
Tuotanto > Paperitehdas

Kajaanin paperitehdas koostui kahdesta osasta: vanhasta paperitehtaasta (PK1) ja uudesta paperitehtaasta (PK2, PK3, PK4), joka jakautui kahteen osaan: PK2 ja PK3 yhteinen halli sekä erillinen halli PK4:lle.
Tuotanto > Paperitehdas > Vanha paperitehdas

Paperikone:
Ruotsalaisen Karlstads Mekaniska Verkstadin valmistamassa PK1-paperikoneessa oli korkeapaineperälaatikko. Kiillotukseen käytettiin Appleton-kiillotuskalanteria, rullaus tapahtui Jagenberg-rullaimella ja arkeiksi paperit leikattiin Hamblet-Maxon-arkkileikkurilla.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti ja Tuotteet | Muuta |
| Paperikone PK1 (Kuva koneesta) | Karlstads Mekaniska Verkstad Ab (KMW) | 30.10.1919-11.3.[1983], n.klo 12, myyty Kiinaan vuonna 1988 Qingdao Bei-Fa-yhtiölle, jossa edelleen toiminnassa | Tasoviira: viiran pituus 25,4 m | 3,88 m (joissakin lähteissä ilmoitettu myös 120") | Kivitelat | n.350 m/min (5,8 m/s, 1976/Kajaani Oy, Tekninen seloste 15.12.76) | n. 30 000 tn./a. Pintapainoalue 40...140g/m2. Hiokepitoiset tapetti- ja bulkkipainopaperit ja kiillotetut paino- ja kuponkipaperit sekä edellämainitut laadut myös värillisinä.(Tekninen seloste 1976) | Koneeseen kuului lisäksi 3 hollanteria, 2 jordanmyllyä, massagarnityri, rullain ja duplex-leikkauskone. |
1 000 m3 hiokesäiliö (35 t hioketta)
2 kpl 200  selluloosasäiliötä
80 m3 jauhatussäiliö, johon sellu tuli suoraan sellutehtaalta
Dilt's kartiomyllyt
Paineentasaussäiliöt
Massanmittauskeskus
Sykloonit
Konekyyppi
Jordan-mylly
Bird-sihdit