stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petri Nygård
Diskografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nuera Albumit ja EP:t Nuera tape (1992)  Nuera DEMO (1993)  Nuera Underground Tape (1993)  Breakfast (1994)  Nuera EP (1996)  Honesty (2000)  Own World (2003) Singlet Upsteps (2001)  Upsteps Reprise (2003)  |  Petri Nygård Pääartikkeli: Petri Nygårdin diskografia EP:t Pillumagneetti (EP, 2000)  Professori Pipari Nygård, mun EP osa 1 (EP, 2019)  Professori Pipari Nygård, mun EP osa 2 (EP, 2020) Albumit Mun levy! (2000)  Petri presidentixi (2001)  Hovinarrin paluu! (2002)  Kaikkee pitää olla (2009)  Kaikki tai ei mitään (2011)  29 syntiä (kokoelma, 2011)  Mun mielestä (2012)  Valmis mihin vaan (2013)  Alaston Suåmi (2020)  |  Travis Bicle Albumit Committed (2007) Mixtapet Travis Bicle and Friends (2003)  Travis Bicle and Friends 2 (2004)  It's Travis! The Mixtape Pt. 1 (2005) Mukana kokoelmilla Syvällä pelissä - Kokoelma vol. 1 (2008) Musiikkivideot What's Poppin (2006)  |  Mukana kokoelmilla Open Records: Finnish hiphop complication (kappaleella Nuera pelinappula, 1998)  Suomi Hip Hop -kokoelma 2 (2000)  Säkenöivää voimaa - Haista Vittu (2002)  Pure Finnish Rock - Aitoa suomirockia (2004)  Mopolla tähtiin (DVD, 2005)  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Petri Nygårdin kotisivut ja virallinen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Petri Nygårdin YouTube-kanava
Petri Nygård Meteli.netissä
Petri Nygård haastattelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Poko Rekords (Arkistoitu – Internet Archive)
Petri Nygård Last.fm:ssä (englanniksi)
Travis Bicle MySpace-sivustolla
| n k Petri Nygård |
| --- | --- |
Studioalbumit: Mun levy! · Petri presidentixi · Hovinarrin paluu! · Kaikkee pitää olla · Kaikki tai ei mitään · Mun mielestä · Valmis mihin vaan · Alaston Suåmi
EP:t: Pillumagneetti · Professori Pipari Nygård, mun EP osa 1.
Singlet: Vitun suomirokki · Kanava nolla (Antakaa mun olla) · Rääväsuu · Hulluna tisseihin · Petri hallitsee liigaa · Riimini rupiset/Sika/Petri pelastaa joulun · Sanon suoraan · Onko sulla pokkaa? · Mitävittuuvaan/Tuska · Kippis kulaus · Seopetriii · Sarvet esiin · Selvä päivä · Villi ja vitun vapaa · Märkää · Päästä(n) höyryy · Kerran kesässä · Onxnenäälasit? · 3 asiaa · Lömällä · Trollaa! · Lähekkö panee? · Käki · Tää on niin tätä
Kokoelmat: 29 syntiä
Muuta: Diskografia · Reggaerekka
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana 
Petri Nygård esiintymässä Pipefestissä vuonna 2010.
Gustav Nyquist

| Gustav Nyquist |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1989 (ikä 35) Halmstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Pelinumero:  41
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Detroit Red Wings (NHL) Grand Rapids Griffins (AHL) San Jose Sharks (NHL) Columbus Blue Jackets (NHL)   Nashville Predators (NHL)
NHL-varaus:  121. varaus, 2008 Detroit Red Wings
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
Gustav Nyquist (s. 1. syyskuuta 1989, Halmstad) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-seura Minnesota Wildia.
Nyquist on Detroit Red Wingsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2008. Red Wings varasi Nyquistin numerolla 121.
Ura

Nyquist pelasi ennen ammattilaisuraa Mainen yliopiston joukkueessa. Nyquistillä on AHL:n mestaruus, Calder Cup, kaudelta 2012–2013. NHL-debyyttinsä hän teki Detroit Red Wingsin riveissä kaudella 2011–2012, ja pelasi kauden aikana yhteensä 18 NHL-ottelua. Lisäksi Nyquist pelasi myös neljässä pudotuspeliottelussa Nashville Predatorsia vastaan.
Helmikuussa 2019 Red Wings kauppasi Nyquistin San Jose Sharksiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2019 varaustilaisuudessa ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2020 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2019 Nyquist teki vapaana agenttina Columbus Blue Jacketsin kanssa neljävuotisen ja yhteensä 22 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Helmikuussa 2023 Blue Jackets kauppasi Nyquistin Minnesota Wildiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Nyquist teki vapaana agenttina Nashville Predatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 6,37 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maaliskuussa 2025 Predators kauppasi Nyquistin Minnesota Wildiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Suomen pojat Espanjassa

| Suomen pojat Espanjassa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarno Pennanen (toim.)
Kansitaiteilija:  Tapio Tapiovaara
Genre:  muistelmateos, sotareportaasi
Kustantaja:  Hilkka Viitanen
Julkaistu:  1939
Sivumäärä:  364
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen pojat Espanjassa on vuonna 1939 ilmestynyt muistelmateos, jolla kerättiin varoja Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella osallistuneille suomalaisille vapaaehtoisille ja heidän perheilleen. Kirjan toimitussihteeri oli kirjailija Jarno Pennanen ja muun toimituskunnan muodostivat aikakauden vasemmistolaiset kulttuurivaikuttajat Viljo Kajava, Paavo Pajunen, Elvi Sinervo, Cay Sundström, Taimi Torvinen, Arvo Turtiainen, Katri Vala ja Hella Vuolijoki. Teoksen painos oli 3 000 kappaletta ja sen kustantajaksi on merkitty toimittaja Hilkka Viitanen.
Taustaa

Vuosina 1936–1939 käytyyn Espanjan sisällissotaan osallistui yhteensä 72 Suomesta lähtenyttä vapaaehtoista, joista kaatui 14. Heidän lisäkseen sodassa oli mukana vajaat 150 amerikan- ja kanadansuomalaista sekä joitakin Neuvostoliitossa vaikuttaneita suomalaisia punaupseereita. Suomalaiset taistelivat kansainvälisten prikaatien riveissä. Ne muodostettiin muutama kuukausi sodan syttymisen jälkeen syksyllä 1936 ja hajotettiin kaksi vuotta myöhemmin, jonka jälkeen suurin osa prikaatien taistelijoista evakuoitiin kotimaihinsa. Suomalaisten pääjoukko palasi Helsinkiin 11. joulukuuta 1938. Kirja valmistui tämän jälkeen muutamassa kuukaudessa. Sen esipuhe on päivätty 31. toukokuuta 1939.
Etsivän Keskuspoliisin mukaan ajatuksen kirjasta esitti Espanjassa sotinut punaupseeri Herman Haapaniemi, joka oli siirtynyt Neuvostoliittoon 1930-luvun puolivälissä. Toimituskunnan jäsenistä Paavo Pajunen taisteli Espanjassa vuosina 1937–1938 ja myös Cay Sundström vieraili maassa keväällä 1937. Teoksen myyntitulot jaettiin Suomeen palanneille vapaaehtoisille. Useat heistä vangittiin paluunsa jälkeen, lisäksi vasemmistolaisessa toiminnassa mukana olleiden oli vaikea hankkia elantoaan työnantajien laatimien ”mustien listojen” vuoksi.
Sisältö

Kirja sisältää seitsemän nimellä tai nimimerkillä tunnetun suomalaisen kokemuksia Espanjan sisällissodasta vuosilta 1937–1938. Omalla nimellään kirjoittivat Paavo Pajunen, Herman Haapaniemi, Sulo Paaso ja Lauri Räsänen, lisäksi teoksessa on nimimerkkien ”Pekkalin”, ”Valter” ja ”Teppo Ilja” kirjoituksia. Ensin mainittu on helsinkiläinen Arvi Pekkalin ja ”Valter” todennäköisesti Espanjassa nimellä Walter From esiintynyt tamperelainen Eino Laakso. ”Teppo Iljan” oikea henkilöllisyys ei ole tiedossa. Pekkalinia lukuun ottamatta kaikki tunnetut olivat SKP:n jäseniä. Mukana on myös anonyymien kirjoittajien tekstejä, joista suurin osa lienee Pajusen ja Lauri Vileniuksen käsialaa.
Teksteistä osa on peräisin rintamalta lähtetyistä kirjeistä, joita sodan aikana julkaistiin vasemmistolaisissa lehdissä, kuten Kirjallisuuslehdessä, Suomen Sosialidemokraatissa sekä Merimies-Unionin äänenkannattajassa Merimies-lehdessä ja osa puolestaan heti sodan jälkeen kerätyistä muistelmista. Lukujen johdannot ja myös jotkut katkelmat lienevät teoksen toimitussihteerin Jarno Pennasen kirjoittamia. Omakohtaisten muistelmien lisäksi kirjassa on Cay Sundströmin kirjoittama tiivistelmä Espanjan historiasta sekä katsaus sotaa edeltäneeseen poliittiseen tilanteeseen. Mukana on myös latvialaisen sosialistin Bruno Kalninšin selostus sisällissodan vaiheista, professori Väinö Lassilan vapaaehtoisten paluujuhlassa 30. joulukuuta 1938 pitämä kaatuneiden muistopuhe sekä Elvi Sinervon kirjoittama runo Äiti. Kirjan lopussa on vielä luettelo kaatuneista henkilötietoineen sekä karttaliitteitä. Varsinaisten taistelukuvausten lisäksi kirja sisältää kertomuksia rintamien takaisesta elämästä sekä muun muassa Madridin ja Valencian pommituksista ja niiden siviiliuhreista.
Koska kommunistinen toiminta oli Suomessa kiellettyä vuoden 1944 välirauhansopimukseen saakka, vältettiin kirjassa mainitsemasta koko sanaa ja samasta syystä osa kirjoittajista ei esiintynyt omalla nimellään. Teoksessa sotaa tulkitaan kuitenkin tiukasti Kominternin hyväksymällä tavalla. Siitä esitetään vain Neuvostoliiton tukemien kommunistien oma näkemys, vaikka tasavaltalaisten riveissä taisteli myös muun muassa sosialidemokraatteja, trotskilaisia ja anarkisteja.
Kirjaa myytiin lähinnä vasemmistopiireille, mutta sen arvostelukappaleet tavoittivat myös poliittisia vastustajia. Esimerkiksi äärioikeistolaisen IKL:n julkaisema lehti Luo Lippujen kirjoitti teoksessa ylistettävän ”rikoksista ehkä vaarallisinta” eli valtiopetosta.
Kansikuva

Kirjan kannen on suunnitellut kuvataiteilija Tapio Tapiovaara, joka oli itsekin halukas liittymään kansainvälisiin prikaateihin yhdessä kirjailija Arvo Turtiaisen kanssa. SKP:n värväystoimintaa johtanut Toivo Karvonen suostutteli heidät kuitenkin jäämään Suomeen. Karvonen piti harvojen vasemmistolaisten kulttuurivaikuttajien toimintaa arvokkaampana kotimaassa, eikä halunnut lähettää heitä kuolemanvaaraan ulkomaille. Kannen kuva on XV kansainvälisessä prikaatissa taistelleelle suomalaissotilaalle annetusta mallisotilaan kunniakirjasta.
Muuta

Jatkosodan aikana Tampereella vaikuttaneen sodanvastaisen ryhmän jäsenet ottivat omaan toimintaansa mallia kirjan partisaaneista kertovasta luvusta. Siitä kopioitujen ohjeiden mukaan rakennetuilla räjähteillä sabotoitiin junaliikennettä Tampereen seudulla kesän ja syksyn 1942 aikana. Espanjassa vastaavilla räjähteillä häirittiin fasistien rautatiekuljetuksia.
Amerikansuomalaisten teos

Myös amerikansuomalaiset julkaisivat samanlaisen kirjan, joka ilmestyi Yhdysvalloissa nimellä Meidän poikamme Espanjassa (Finnish Workers Federation, New York, 1939). Sen toimittaja oli K. E. Heikkinen ja kuvittaja William Lahtinen.
Kirjan luvut ja artikkelit

Cay Sundström: Poliittinen kehitys
Bruno Kalninš: Sodankäynnin kulku
Paavo Pajunen: Villasukat junassa
Paavo Pajunen: Aamu Pariisissa
Paavo Pajunen: Juna kulkee Espanjassa
Tuntematon: Kirje Suomeen Espanjasta
Tuntematon & Lauri Räsänen: Brunete
Tuntematon: Aragonia
Tuntematon: Teruel
Paavo Pajunen: Valencia
Herman Haapaniemi: Ruotsin hallituksen lastenkoti Deniassa
Pekkalin: Lapset, Naiset, Kansa sähkötuolissa, Häämatka, Kavaltajat
Paavo Pajunen: Kylä, Turnajaiset, Vanha mylly, Vapun aatto
Sulo Paaso: Trotskilaisten petoksen uhrina
Valter: Sankarilliset espanjalaiset
Valter: Partisaanit – rohkeat pojat
Lauri Vilenius: Lastenrievut piikkilangoissa
Tuntematon: Sissi ylenee kersantiksi
Herman Haapaniemi: Sairasjunia ja sairaaloita pommitetaan
Paavo Pajunen: Sininen lamppu
Teppo Ilja: Viimeinen konekivärinauha
Tuntematon: Nejä vuorokautta saarroksissa Gandesan luona
Pekkalin: Francon joulu
Lauri Vilenius: Marseljeesi
Tuntematon: Pilanäytelmä
Suomen Suojelusliitto

Suomen Suojelusliitto (Finlands Skyddsförbund) oli suomalainen vuonna 1923 perustettu kommunismin vastainen järjestö, joka kuului vuodesta 1924 alkaen jäsenenä Genevessä perustettuun Kansainväliseen antikommunistiseen liittoon (Entente internationale contre la III:e internationale). Suomen Suojelusliitto toimi vuoteen 1944 saakka, joskin aktiivisimmillaan se oli 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa.
Liiton perustivat senaattorit Heikki Renvall ja Kaarlo Castrén sekä professorit Bernhard Wuolle ja Onni Tarjanne. Perustamissopimuksen ensimmäiset allekirjoittajat olivat C. G. E. Mannerheim ja P. E. Svinhufvud. Liitto harjoitti kommunisminvastaista valistustoimintaa ja jakoi muun muassa lehdistötiedotteita. Liiton oman arvion mukaan vuonna 1924 Suomessa julkaistuista kommunismia käsittelevistä lehtiartikkeleista pääosa oli sen laatimia. Se teki yhteistyötä Etsivän Keskuspoliisin kanssa. Molemmat vaativat julkaistuissa artikkeleissaan koko vasemmistolaisen työväenliikkeen lakkauttamista Suomessa, mitä perusteltiin sillä, että kyse oli Moskovasta ohjatusta, yhteiskuntajärjestyksen tuhoamiseen tähtäävästä toiminnasta.
Suomen Suojelusliitto julkaisi 1929–1931 Suomen suojelusliitto ja Valkoinen vartio-nimisiä kuukausijulkaisuja.
Hannu Helin

| Hannu Helin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1944 Kuopio
Kuollut: 26. tammikuuta 2015 (70 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Tärisen maailman kyljessä (1978)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hannu Helin (23. huhtikuuta 1944 Kuopio – 26. tammikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen prosaisti ja runoilija. Hän julkaisi lyriikkaa, romaaneja ja käännöksiä.
Helin määritteli tehtäväkseen tutkimusmatkan suomen kieleen. Hänen 14. teoksensa Amnesia allegro ilmestyessä hänen sanottiin vaativan lukijaltaan yleissivistystä, ja joissakin runokokoelmissa olikin selitysosio. Maaria Pääjärvi kertoi Parnassossa, että ”Helinin runouden kieli lähestyy kokemusta luonnollisesta kielestä, joka ei koskaan ole sisäsiistiä ja kultivoitua”.
Viimeinen kokoelma Kaikki kaikessa ilmestyi 2013. Miikka Laihinen sanoo Parnassossa, että Helin "tasapainoilee [siinä] kielen ja kuoleman harmaalla vyöhykkeellä". Sen sairaudesta ja kuolemasta karhea ääni käyttäytyy pääasiassa huonosti. Laihisen mukaan teoksella ei ole annettavaa hermeettisistä tekstikokonaisuuksista innostuvalle lukijalle.
Helin kuoli 70-vuotiaana Helsingissä 26. tammikuuta 2015 pitkään sairastettuaan.
Tuotantoa

Tärisen maailman kyljessä, runoja, Weilin+Göös, 1978, ISBN 951-35-1852-3
Niin paljon heikkoa voimaa, runoja, Weilin+Göös, 1979, ISBN 951-35-1962-7
Sanna Sannaseni, romaani, Weilin+Göös, 1980, ISBN 951-35-2317-9
Tänään on huomenna eilen, runoja, Weilin+Göös, 1981, ISBN 951-35-2465-5
Ruusun varjossa, runoja, Weilin+Göös, 1984 ISBN 951-35-3233-X
Papukaijatulppaani, runoja, Gummerus, 1988 ISBN 951-20-3309-7
Tuulen tiedekunta, runoja, Pulvis & Umbra, 1993 ISBN 952-90-4881-5
In Nemoriam, runoja, Pulvis & Umbra, 1997, ISBN 951-97080-1-4
Ei vielä mutta jo, Runot 1978–1999, Pulvis & Umbra, 1999, ISBN 951-97080-2-2
Tohu vabohu, runoelma, Pulvis & Umbra, 1999 (ei erillisenä kirjana)
Perpetuum immobile, runoelma, Pulvis & Umbra, 1999 (ei erillisenä kirjana)
Tristia, runoelma, Pulvis & Umbra, 1999, ISBN 951-97080-3-0
A Human Been, runoelma, Pulvis & Umbra, 2001, ISBN 951-97080-4-9
Amnesia allegro, runoelma, Pulvis & Umbra, 2003, ISBN 951-97080-5-7
Ctrl Alt Del, runoelma, Pulvis & Umbra, 2004, ISBN 951-97080-6-5
Linnumpi nyt, runoelma, Pulvis & Umbra, 2005, ISBN 951-97080-7-3
Godbuy, runoelma, Pulvis & Umbra, 2007, ISBN 978-951-97080-8-9
Neuhickyr, runoelma, poEsia, 2007, ISBN 978-952-480-076-1  (Ville-Juhani Sutisen kanssa)
Work in Progress I, blogiteksti, Pulvis & Umbra, 2007, ISBN 978-951-97080-9-6
Sesame mucho, runoelma, Pulvis & Umbra, 2008, ISBN 978-952-5739-00-8
Batyskafi Trieste eller de sista orden av ett ögönblick, runoelma, Pulvis & Umbra, 2009, ISBN 978-952-5739-01-5
Pomes penyho, (poems in English), Pulvis & Umbra, 2009, ISBN 978-952-5739-02-2 – näköispainos, ntamo, 2013, ISBN 978-952-215-464-4
Lehtien kirja, Pulvis & Umbra, 2010, ISBN 978-952-5739-04-6
Maailman sivu, Kootut runoelmat 1999–2010, Pulvis & Umbra, ISBN 978-952-5739-03-9
Kaikki kaikessa. Osuuskunta Poesia, 2013. ISBN 978-952-5954-75-3
alisiin ylisiin, runoelmat 2010–2014, Helsinki: Poesia, 2019 ISBN 978-952-305-113-3
Work in Progress I–VI, blogi 2004–2014 luettavissa SKS:ssä
Runoja koti- ja ulkomaisissa antologioissa ja kokoomateoksissa.
Käännöksiä

Marina Tsvetajeva: Valitut runot, Pulvis & Umbra, 1997, ISBN 951-97080-0-6
Runoja netissä

Kootut runot & Poems In English, Pulvis & Umbra, 1995
Marina Tsvetajeva: Valitut runot, Pulvis & Umbra, 1997, ISBN 951-97080-0-6
Tunnustuksia

J. H. Erkon esikoisteospalkinto, 1978
Weilin+Göösin kirjallisuuspalkinto, 1979
Tanssiva Karhu -raadin kunniamaininta, 1994
Vuoden runoilija Poeta Finlandiae, 1999
Lahden kaupunginrunoilija, 2000
Hyvinkään kaupungin taidepalkinto, 2000
Nuori Voima -palkinto, 2012
Yksinomainen talousvyöhyke

Kansainvälisen oikeuden mukaiset merivyöhykkeet
Yksinomainen talousvyöhyke (engl. exclusive economic zone, EEZ) tarkoittaa valtion yksinomaisessa hallinnassa olevaa merialuetta, johon kuuluvat sisäiset aluevedet, aluemeri ja sen ulkopuolella kansainvälisillä vesillä oleva mannerjalusta. Yksinomainen talousvyöhyke otettiin käyttöön Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kolmannessa merioikeuskonferenssissa 1982.
Yksinomainen talousvyöhyke jatkuu usealla merioikeusyleissopimuksen allekirjoittaneella maalla 200 meripeninkulman päähän rannikosta. Talousvyöhyke siis jatkuu paljon aluemerta laajemmalle. Valtiot sopivat yleensä keskenään merirajoistaan ja yksinomaisista talousvyöhykkeistään merioikeusyleissopimuksen mukaan, mutta kaikki maat eivät ole sopimusta vahvistaneet. Talousvyöhykkeen ulkopuolelle jäävä alue on aavaa merta.
Talousvyöhykkeet valtamerittäin

Karibianmeren talousvyöhykkeet
Atlantin ja Intian valtameren talousvyöhykkeet
Talousvyöhykkeet Tyynellämerellä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yksinomainen talousvyöhyke Wikimedia Commonsissa
Jori Lehterä

| Jori Lehterä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1987 (ikä 37) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jorsti, Taikuri
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  HIFK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Jokerit (SML) Tappara (SML) Peoria Rivermen (AHL) Lokomotiv Jaroslavl (KHL) Sibir Novosibirsk (KHL) St. Louis Blues (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Lehigh Valley Phantoms (AHL) SKA Pietari (KHL) Spartak Moskova (KHL)
NHL-varaus:  65. varaus, 2008 St. Louis Blues
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
Jori Jonatan Lehterä (s. 23. joulukuuta 1987 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa ja toimii joukkueen varakapteenina. Pelipaikaltaan Lehterä on keskushyökkääjä.
Lehterän vahvuuksina pidetään pelikäsitystä, syöttötaitoa ja mailatekniikkaa, suurimpana heikkoutena taas luistelua. Iltalehden (2009) mukaan Lehterällä on ”uskomaton kyky lukea peliä, jakaa mielikuvituksellisia syöttöjä ja tarpeen tullen veivata kiekko itse pussiin”.
Ura > Seuraura > Junioriura ja SM-liiga 2006–2010

Lehterä pelasi aluksi Pitäjänmäen Tarmossa (PiTa), josta hän siirtyi Jokereiden juniorijoukkueeseen kaudella 2002–2003. PiTalla oli muitakin menestyneitä vuonna 1987 syntyneitä pelaajia, Lehterän lisäksi muun muassa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa pelanneet Jonas Enlund ja Timo Seppänen. Jokereiden A-junioreissa Lehterä teki paljon tehopisteitä samassa ketjussa Kim Strömbergin sekä Jesse Urosen kanssa.
Ensimmäisen SM-liigapelinsä Lehterä pelasi kaudella 2006–2007. Hän aloitti kauden A-junioreissa, mutta hänet kutsuttiin kesken kauden Doug Sheddenin valmentamaan Jokereiden edustusjoukkueeseen. Vähitellen vastuu miesten joukkueessa kasvoi, ja alkutalvesta Lehterän pelipaikka löytyi jo kolmosketjun keskeltä. Joulutaukoon mennessä otteluita oli kertynyt 16 ja niissä tehot 5+3=8. Lopulta Lehterä keräsi 28 ottelussa tehopisteet 6+6=12. Lisäksi hän voitti A-nuorten SM-liigan pistepörssin tehoilla 18+48=66 vaikka ehti pelata vain 24 ottelua.
Kauden jälkeen Lehterä teki kolmivuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. Tapparassa Lehterä pelasi loistavan kauden ja muodosti Jonas Enlundin kanssa vaarallisen tutkaparin. Lehterä teki kaudella 2007–2008 Tapparassa 42 pistettä 54 ottelussa ja hänet valittiin helmikuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Tappara voitti kaudella pronssia. Hyvät otteet havaittiin NHL:ssä, ja kesän 2008 varaustilaisuudessa St. Louis Blues varasi Lehterän kolmannen kierroksen alussa 65:lla vuorolla.
Kaudella 2008–2009 Lehterä oli Tapparan paras pistemies. Hän teki 58 ottelussa tehot 9+38=47. Tapparan kauden päätyttyä maaliskuussa Lehterä teki kevätsopimuksen St. Louisin farmijoukkueen Peoria Rivermenin kanssa. Hän pelasi AHL:ssä seitsemän ottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2009–2010 Lehterä voitti SM-liigan pistepörssin tehoilla 19+50=69 ja ansaitsi näin Veli-Pekka Ketola -palkinnon. Hänelle myönnettiin runkosarjan päätyttyä myös SM-liigan parhaalle pelaajalle jaettava Lasse Oksanen -palkinto, kauden syöttäjä -palkinto ja Veikkauksen Kultainen kypärä -kilpailun pääpalkinto. Viimeksi mainitun hän sai pelattuaan runkosarjassa eniten otteluita joukkueensa parasta pistemiestä symboloiva kultainen kypärä päässään. Lehterällä näitä otteluita oli tuolla kaudella 54, kuten myös Espoo Bluesin Stefan Öhmanilla, joten palkinnon saaja ratkesi pelaajien pistepörssisijoituksen perusteella. Maaliskuun lopussa Lehterä palkittiin vielä Suomen jääkiekkoilijat ry:n jakamalla erillisellä Kultainen kypärä -palkinnolla pelaajien valitsemana SM-liigakauden parhaana pelaajana ja toukokuussa hänet nimettiin liigan tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > KHL 2010–2014

Lehterä teki keväällä 2010 kaksivuotisen sopimuksen KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlin kanssa. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 samassa liigassa pelaavaan Sibir Novosibirskiin. Hän ehti pelata 25 ottelua ja tehdä tehot 10+16=26, kunnes nilkkavamma päätti hänen kautensa tammikuussa 2012. Saman vuoden kesäkuussa Lehterä allekirjoitti Sibirin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2012–2013 Lehterä sijoittui KHL:n pistepörssin 5. sijalle pistein 17+31=48 ja kaudella 2013–2014 kuusi ottelua vajaasta pelimäärästään huolimatta 9. sijalle pistein 12+32=44 ollen molempina kausina joukkueensa paras pistemies. Pudotuspeleissä Sibir ylsi parhaimmillaan konferenssin semifinaaliin keväällä 2014.
Ura > Seuraura > NHL 2014–2019

Lehterä siirtyi KHL:stä NHL:ään kaudeksi 2014–2015 ja keräsi 16 ensimmäisessä runkosarjaottelussaan 17 tehopistettä. Alkukaudella hänet valittiin 16. marraskuuta 2014 päättyneen viikon ykköstähdeksi NHL:ssä. Lehterä teki tuon viikon aikana pelaamissaan kolmessa ottelussa kuusi tehopistettä, joista neljä oli maaleja ja kaksi maaliin johtaneita syöttöjä. Hän keräsi samalla plus-miinustilastoonsa lukeman +5. Edellinen NHL-viikon ykköstähdeksi valittu suomalainen oli Antti Niemi, jolle kyseinen kunniamaininta myönnettiin helmikuussa 2011. Kauden 2014–2015 aikana Lehterä muodosti St. Louis Bluesissa Jaden Schwartzin ja Vladimir Tarasenkon kanssa tehokkaan hyökkäysketjun, joka tunnettiin lyhenteellä STL.
Vuoden 2017 NHL:n varaustilaisuuden yhteydessä Lehterä kaupattiin Philadelphia Flyersiin vaihdossa Brayden Schenniin ja varausoikeuksiin. Kausi 2017–2018 oli Lehterälle vaikea, eikä vastuuta Flyersin riveissä irronnut. Hän teki kauden 62 ottelussa kolme maalia ja antoi viisi maaliin johtanutta syöttöä pelaten lähes koko kauden joukkueen nelosketjussa. Kaudella 2018–2019 Lehterän peliaika Flyersissa väheni entisestään ja keväällä 2019 hänet laitettiin siirtolistalle. Lehterä pelasi loppukauden AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin riveissä.