stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Pulkkinen

| Matti Pulkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. toukokuuta 1944 Nurmes
Kuollut: 16. toukokuuta 2011 (67 vuotta) Lapinlahti
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Ja pesäpuu itki (1977)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Matti Hermanni Pulkkinen (1. toukokuuta 1944 Nurmes – 17. toukokuuta 2011 Lapinlahti) oli suomalainen kirjailija.
Pulkkisen esikoisromaani Ja pesäpuu itki (1977) kuvaa pohjoiskarjalaista maaseutuyhteisöä. Sen päähenkilö on Pulkkisen omakuva, juuriltaan irronnut nuorukainen. Pulkkinen synnytti kohua ruotiessaan kehitysapupolitiikkaa ja Suomen suhdetta Neuvostoliittoon postmodernissa teoksessaan Romaanihenkilön kuolema (1985).
Pulkkinen sai keväällä 1988 aivohalvauksen ja menetti joksikin aikaa työkykynsä. Terveyden kohentuessa hän kirjoitti kirjan Ehdotus rakkausromaaniksi (1992), jossa hän käsitteli näitä vaiheita romaanin keinoin.
Elämä

Pulkkisen lapsuuden koti oli maalaiskylässä. Isä Hermanni oli maanviljelijä ja kustannusasiamies, äiti Tilda emäntä, joka kirjoitti sanomalehtipakinoita.  Pulkkinen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun normaalilyseosta 1963 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta sekä venäjän kieltä. Hän avioitui teologian kandidaatti Vuokko Rissasen kanssa vuonna 1971. Perheeseen syntyi kaksi lasta, Antti ja Tuuli. Kansanperinteen tallentaja Paavo Pulkkinen oli Matti Pulkkisen isoisä.
Ennen kirjailijanuraansa Pulkkinen työskenteli mielisairaanhoitajana, ryhmäterapeuttina Länsi-Saksassa ja Sveitsissä, puutarhurin apulaisena ja keskiaikaisen kirkon katonpaikkaajana. 1980-luvun lopulla Pulkkinen oli myös freelance-toimittajana ja erään kustantajan palveluksessa uusien kirjoittajalahjakkuuksien etsijänä.
Pulkkinen herätti keskustelua myös elokuussa 1988 Helsingin Sanomissa ilmestyneellä Lähi-itää koskevalla mielipidekirjoituksellaan ”Kuinka länsilehdistö meni PLO:n ansaan”, jossa puolusti Israelin toimia turvallisuutensa takaamiseksi.
Nurmeksessa on Matti Pulkkisen syntymäpaikan kertova muistolaatta Matti Pulkkisen muistoseura on perustettu vuonna 2015.
Teokset

Ja pesäpuu itki.  Jyväskylä:  Gummerus, 1977.  ISBN 951-20-1451-3
Elämän herrat.  Jyväskylä:  Gummerus, 1980.  ISBN 951-20-2028-9
Romaanihenkilön kuolema. Tarua ja totta eli ihmisen kuvaus.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1985.  ISBN 951-20-2601-5
Ehdotus rakkausromaaniksi.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1992.  ISBN 951-20-3747-5
Palkinnot

J. H. Erkon esikoisteospalkinto 1978
Kalevi Jäntin palkinto 1978
Hämeen läänin palkinto 1981
Valtion kirjallisuuspalkinto 1986
Günther (laulaja)

| Günther |
| --- | --- |
 Günther esiintymässä Kaliforniassa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1967 (ikä 57) Malmö
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, malli
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  eurodance
Levy-yhtiöt:  Warner Bros. Records
Aiheesta muualla
gunther-official.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mats Söderlund (s. 25. heinäkuuta 1967 Malmö) on ruotsalainen malli ja laulaja, joka tunnetaan taiteilijanimellä Günther. Hänen levyttämiään kappaleita ovat muun muassa vuonna 2004 ilmestyneet ”Ding Dong Song” ja ”Teeny Weeny String Bikini” sekä Samantha Foxin kanssa yhdessä levytetyt ”Touch Me” ja ”Famous”. Vuonna 2013 Mats Söderlund levytti kappaleen ”I’m Not Justin Bieber, Bitch”. Vuonna 2016 Günther osallistui yhdessä D’Sanzin kanssa Suomen euroviisukarsintana toimivaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Love Yourself" sijoittuen sen finaalissa viidenneksi. Günther on osallistunut aiemmin Ruotsin euroviisukarsintana toimivaan Melodifestivaleniin vuonna 2006, mutta karsiutui semifinaalissaan.
Ennen musiikkiuraa Söderlund työskenteli miesmallina Euroopassa, muun muassa 1980-luvulla ja 1990-luvun alkuun asti Pariisissa ja Milanossa. Malliuran jälkeen hän siirtyi yökerhomaailmaan ja omisti yökerhoja niin Malmössä kuin Tukholmassakin, mutta on myynyt ne. Söderlund on eronnut ja hänellä on kaksi tytärtä, joista toinen toimii mallina. Söderlundilla on myös lapsenlapsia.
Albumit

Pleasureman (2004)
Pleasureman (Uncensored US Version) (2006)
Gunther Hot Hits (2007)
Singlet

”Ding Dong Song” (2004)
”Teeny Weeny String Bikini” (2004)
”Touch Me (I Want Your Body)” (2004)
”Tutti Frutti Summer Love” (2005)
”Christmas Song (Ding Dong)” (2005)
”Like Fire Tonight” (2006)
”Famous” (2010)
”Pussycat” (2011)
”I’m Not Justin Bieber Bitch” (2013)
”No Pantalones” (2016)
”Love Yourself” (ft. D'Sanz) (2017)
”Dynamite” (2017)
”Sex Myself” (2022)
”Coupe de Main” (2023)
”Real Sassy” (2023)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Günther Spotifyssä
Bristolin ulosteskaala

Bristolin ulosteskaala (engl. Bristol Stool Scale) on tohtori K. Heringin Bristolin yliopistossa kehittämä malli, jota käytetään ulostetyyppien erittelemiseen..
Malli on tarkoitettu ihmisen ulosteen analysointiin. Ulosteen muoto ja tyyppi vaihtelevat sen mukaan, kuinka kauan se viipyy paksusuolessa.
Tyypit

Tyyppi 1: erillisiä, kovia, vaikeasti ulostuvia kokkareita
Tyyppi 2: yhtenäinen, kiinteä, selvästi kuhmurainen
Tyyppi 3: yhtenäinen, kiinteä, rakoja pinnassa
Tyyppi 4: yhtenäinen, pehmeä ja sileä
Tyyppi 5: pehmeitä, erillisiä klönttejä
Tyyppi 6: kuohkeaa, puuromaista
Tyyppi 7: täysin nestemäistä
Tyypit 1 ja 2 ovat merkkejä ummetuksesta. Tyypit 3 ja 4 ovat normaaleja, 5 ja 6 merkitsevät laksatiivisia oireita. Tyyppi 7 on ripulia.
Pekka Ojamaa

Pekka Edvard Ojamaa (11. kesäkuuta 1947 Helsinki – 9. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija.
Ojamaa toimi lavastajana vuodesta 1969 ja suunnitteli lavastuksia ja pukuja lähes kaikkiin Suomen teattereihin. Hän teki myös runsaasti vierailuja Pohjoismaihin, viime vuosinaan erityisesti Norjaan, sekä muualle Etelä-Amerikkaa myöten. Ojamaalla oli myös pitkä kokemus opetustehtävistä Taideteollisessa korkeakoulussa ja Teatterikorkeakoulussa. Ojamaa hoiti taiteilijaprofessuuria vuosina 1993–1998 ja toimi sen jälkeen lavastustaiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Aivan viime vuosinaan Ojamaa toimi ennen kaikkea pienemmissä teattereissa Helsingin ulkopuolella.lähde?
Aiheesta muualla

Pekka Ojamaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kuopion teatteri luettu 11.2.2008
Jyväskylän kristillinen opisto

| Jyväskylän kristillinen opisto |
| --- | --- |

Sijainti:  Sulkulantie 28 40520 Jyväskylä
Koordinaatit:  62.227389°N, 25.784106°E
Tyyppi:  kristillinen kansanopisto
Perustettu:  1942
Sitoutuneisuus:  Herännäisyys
Rehtori:  Harri Erkamaa
Aiheesta muualla
Sivusto
Jyväskylän kristillinen opisto (lyh. JKO) on Jyväskylässä toimiva kansanopisto, sisä- ja aikuisoppilaitos. Kansanopiston toimintaan kuuluu koulutustoiminan lisäksi tila-, majoitus-, kokous- ja juhlapalvelujen tarjoaminen. Jyvsäkylän kristillisen opisto sijaitsee Jyväskylän keskustan tuntumassa. Jyväskylän kristillinen opisto on perustettu vuonna 1942. Opisto on Keski-Suomen maakunnan herännäisyyden vaalija. Jyväskylän kristillinen opisto on erityisesti suuntautunut ammatilliseen koulutukseen sekä suntion ja lapsi- ja perhetyön tutkintoihin.
Woody Harrelson

| Woody Harrelson |
| --- | --- |
 Woody Harrelson vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Woodrow Tracy Harrelson
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1961 (ikä 63) Midland, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:   Nancy Simon  (vih. 1985; ero 1986)  Laura Louie (vih. 2008) 
Lapset:  3
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Merkittävät roolit:   Terveydeksi  Mustat donkkaa tykimmin  Syntyneet tappajiksi  Larry Flynt – Minulla on oikeus  Veteen piirretty viiva  Menetetty maa  Zombieland  True Detective  Three Billboards Outside Ebbing, Missouri 
Palkinnot
 Parhaan komediasarjan miessivuosan Primetime Emmy  1989 Terveydeksi 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Woodrow Tracy ”Woody” Harrelson (s. 23. heinäkuuta 1961 Midland, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu muun muassa Primetime Emmyllä sekä kahdella SAG-palkinnolla, jonka lisäksi hän on saanut kolme Oscar-ehdokkuutta ja neljä Golden Globe -ehdokkuutta.
Ura

Harrelson tuli tunnetuksi roolistaan Woody Boydina tilannekomediasarjassa Terveydeksi (1985–1993), josta hänet palkittiin parhaan komediasarjan miessivuosan Primetime Emmyllä. Roolistaan elokuvassa Larry Flynt – Minulla on oikeus hän oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon rooleistaan elokuvissa The Messenger (2009) ja Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017). Harrelson oli myös ehdolla parhaan draamasarjan miespääosan Primetime Emmy -palkintoon roolistaan Marty Hartina rikosdraamasarjassa True Detective (2014).
Harrelsonin muita rooleja ovat muun muassa Billy Hoyle komediaelokuvassa Mustat donkkaa tykimmin (1992), Mickey Knox rikoselokuvassa Syntyneet tappajiksi (1994), kersantti William Keck sotaelokuvassa Veteen piirretty viiva (1998), Carson Wells jännityselokuvassa Menetetty maa (2007), Tallahassee kauhukomedioissa Zombieland (2009) ja Zombieland: Double Tap (2019), Charlie Costello rikoskomediassa Seitsemän psykopaattia (2012), Haymitch Abernathy Nälkäpeli-elokuvasarjassa (2012–2015), herra Burner draamakomediassa The Edge of Seventeen (2016), Tobias Beckett avaruuswesternissä Solo: A Star Wars Story (2018) sekä kapteeni Thomas Smith Kultainen palmu -palkitussa komediaelokuvassa Triangle of Sadness (2022).
Yksityiselämä

Harrelsonin isä oli palkkamurhaaja Charles Harrelson, joka kuoli 15. maaliskuuta 2007 sydänkohtaukseen ADX Florence -vankilassa. Harrelson kasvoi lapsuutensa Ohiossa. Hänellä on kaksi veljeä, Jordan ja Brett.
Vuonna 1985 Harrelson meni naimisiin Nancy Simonin kanssa, mutta pari erosi seuraavana päivänä. Ero virallistettiin vasta 10 kuukauden jälkeen. Vuonna 1990 Harrelson alkoi seurustella Laura Louien kanssa ja avioitui tämän kanssa vuonna 2008. Parilla on kolme lasta (s. 1993, 1996 ja 2006).
Harrelson on ympäristöaktivisti ja sodanvastainen aktivisti, joka esimerkiksi vastusti Irakin sotaa. Harrelson on myös vegaani, ja hän kannattaa hampun kasvattamisen laillistamista Yhdysvalloissa.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Mustat donkkaa tykimmin (1992)
Syntyneet tappajiksi (1994)
Larry Flynt – Minulla on oikeus (1996)
Veteen piirretty viiva (1998)
Menetetty maa (2007)
The Messenger (2009)
Zombieland (2009)
Seitsemän psykopaattia (2012)
Nälkäpeli (2012)
Nälkäpeli – Vihan liekit (2013)
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 (2014)
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 (2015)
The Edge of Seventeen (2016)
Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017)
Solo: A Star Wars Story (2018)
Zombieland: Double Tap (2019)
Triangle of Sadness (2022)
Suncoast (2024)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Terveydeksi (1985–1993)
True Detective (2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Woody Harrelson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Woody Harrelson Elonetissä.
Hans von Rettig

Hans von Rettig vuonna 1962.
Hans Fredric Leopold von Rettig (2. joulukuuta 1894 Turku – 22. toukokuuta 1979 Turku) oli suomalainen liikemies. Hän syntyi rikkaaseen von Rettigin tehtailijasukuun, joka omisti P. C. Rettig & Co. -tupakkatehtaan. Myöhemmin hän toimi perheyrityksen lisäksi myös laivanvarustajana. Vuonna 1936 hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo ja vuonna 1945 vuorineuvoksen arvo. von Rettigin vanhemmat olivat Anna von Rettig ja Henning von Rettig. Hans von Rettig oli naimisissa Edith Silanderin ja myöhemmin Disan Lindkvistin kanssa. Avioliitostaan Silanderin kanssa von Rettigillä oli poika Gilbert ja tytär Marianne.
Hans von Rettig ehti kirjoittautua Dresdenin kauppakorkeakouluun vuonna 1914, mutta jo samana vuonna ensimmäisen maailmansodan syttyminen keskeytti nuoren tehtailijan opinnot. Rettig jäi Turkuun työskentelemään sukunsa tupakkatehtaaseen, jonka johtoon hän nousi isänsä Henning von Rettigin kuoltua vuonna 1924. Liiketoiminta menestyi hyvin Hansin johdossa, kunnes toisen maailmansodan aikainen raaka-ainepula pakotti supistamaan tuotantoa ja vetämään joitakin tuotteita pois markkinoilta. Vuonna 1926 Hans von Rettigistä tuli Höyrylaiva Oy Boren pääosakas sekä hallituksen puheenjohtaja. Hieman myöhemmin hän oli myös mukana perustamassa laivanvarustusosakeyhtiö Orienttia 1927 ja varustamoyhtiö Re-Beniä 1948. Merihenkisyys leimasi muutoinkin Hans von Rettigiä, sillä hän oli innokas purjehtija sekä pitkään mm. Airisto Segelsällskapin varakommodori. Tupakkatehtaan johdosta Hans vetäytyi vasta 82-vuotiaana vuonna 1976.
Hans von Rettig tunnettiin Suomessa myös filantrooppina ja mesenaattina. Hän esimerkiksi lahjoitti Åbo Akademille huomattavan summan teologisen tiedekunnan perustamista varten, ja myöhemmin hän tuki kulttuurihistorian professuurin perustamista Turun yliopistoon.
Vuonna 1928 Rettig rakennutti Turkuun barokkiklassistisen Villa von Rettigin perheensä yksityisasunnoksi. Vanhan Suurtorin läheisyydessä sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Valter Jung. Hans von Rettigin kuoleman jälkeen palatsi jäi moneksi vuodeksi autioksi, kunnes se otettiin 1980-luvun loppupuolella näyttelykäyttöön. Vuodesta 1991 lähtien palatsi on kuulunut Matti Koivurinnan säätiölle, ja nykyisin siellä toimii historian ja nykytaiteen museo Aboa Vetus & Ars Nova.
Heikki Paasonen (juontaja)

| Heikki Paasonen |
| --- | --- |
 Paasonen jääkiekon maailmanmestaruusjuhlissa Helsingissä vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Ammatti:  juontaja, näyttelijä, muusikko
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Marita Alatalo (2023-)
Heikki Valtteri Paasonen (s. 27. helmikuuta 1983) on suomalainen juontaja, näyttelijä ja muusikko. Hän on juontanut useita televisio-ohjelmia, kuten Idolsia, Putousta ja Voice of Finlandia.
Ura

Paasonen aloitti tv-uransa 17-vuotiaana Ylen nuortenohjelmissa. Paasonen juonsi 2000-luvun alussa Ylellä nuorten Sohva-, Summeri- ja Tiikeri-ohjelmia. Hän esiintyi vuonna 2001 Summerissa näytetyissä hupipätkissä.
Paasonen juonsi Idols-ohjelman kuusi tuotantokautta vuosina 2003–2013. Hän on myös juontanut Top 40 -musiikkiohjelmaa Ylellä sekä KPS-viihdeohjelmaa The Voice -musiikkikanavalla yhdessä Kristiina Komulaisen ja Johannes Saukon kanssa.
Paasonen toimi Jaana Pelkosen kanssa Eurovision laulukilpailujen kommentaattorina Ylen televisiolähetyksissä. Hän ei kuitenkaan päässyt juontamaan Suomessa järjestettyä vuoden 2007 laulukilpailua heikon kielitaitonsa vuoksi, ja Pelkosen pariksi valittiin Mikko Leppilampi.
Vuosina 2007–2009 Paasonen juonsi MTV3:n Huuma-viihdeohjelmaa Lorenz Backmanin ja Niina Heralan kanssa. Paasonen juonsi Suomen X Factoria vuonna 2010 ja MTV3:n ohjelmaa Itämeri kesäkuussa 2012. Syksyllä 2012 Paasonen sai yhdessä Mikko Leppilammen kanssa oman talk show -ohjelman Heikki & Mikko Show.
Syksyllä 2014 Paasonen esiintyi Putous-viihdeohjelman kuudennella kaudella juontajana ja myös sketseissä. Hän juonsi Putousta myös ohjelman seitsemännellä kaudella syksyllä 2015. Paasosen kokonaan oma viihdeohjelma Heikki Paasonen Show, jossa esiintyvät myös Pirjo Heikkilä, Kari Hietalahti sekä Paasosen oma äiti, alkoi Nelosella alkuvuodesta 2017. Paasonen juonsi Gladiaattorit-sarjaa vuonna 2017.
Paasonen on näytellyt elokuvissa Menolippu Mombasaan (2002) ja Veijarit (2010) sekä ääninäytellyt Up – kohti korkeuksia (2009) -animaatioelokuvan suomenkielisessä dubbauksessa Dogia. Paasonen näytteli Ari Eskolaa televisiosarjassa Roba vuosina 2015–2016.
Paasonen on soittanut rumpuja Soma-yhtyeessä ja Alavala-yhtyeessä. Hän teki musiikin Mika Kurvisen lyhytelokuvaan Two Ways (2011).
Yksityiselämä

Paasonen on naimisissa Miss Helsinki -kisaan osallistuneen Marita Alatalon kanssa. He tapasivat vuonna 2020, kihlautuivat toukokuussa 2021, saivat esikoistyttären kuukautta myöhemmin ja avioituvat syyskuussa 2023. Lokakuussa 2024 pariskunnalle syntyi toinen lapsi, nyt poika.
Ohjelmat > Juontaja ja esiintyjä

Sohva
Summeri (2002–2003)
Tiikeri
Top 40 (2004–2005)
Idols (2003–2005, 2008–2013)
The Voice (juonsi ohjelmia vuosina 2006–2007)
Eurovision laulukilpailut: 2005, 2006 ja 2007 (Suomen kommentaattori ja kansallisten karsintojen juontaja)
Huuma (2007–2009)
Pitkä kuuma kesä (2009–2010)
X Factor (2010)
Itämeri (2012)
Heikki & Mikko Show (2012)
Selviytyjät Suomi (2013)
Suuret setelit (2014)
Putous (2014–2015)
Luojan kiitos! (2015)
The Voice of Finland (2016–)
Talent Suomi (2016)
Heikki Paasonen Show (2017)
Gladiaattorit (2017)
Et sä tiedä kuka mä oon? (2018)
The Wall Suomi (2018–2019)
Hyvät katsojat (2018)
Paasosen polttaritoimisto (2020)
Tähdet, tähdet (2020)
Mestareiden mestari (2021)
Mysteerilaulajat – I Can See Your Voice Suomi (2021)
Suorinta reittiä (2022)
Suomi soi (2023)
Amazing Race Suomi (2023)
Ohjelmat > Näyttelijä

Menolippu Mombasaan (2002)
Veijarit (2010)
Up – kohti korkeuksia (2009, Dogi, suomenkielinen ääni)
Paavo Pesusieni kuivalla maalla (2015, Lokki, suomenkielinen ääni)
Roba (2015–2016)
Kummeli esittää: Kontio & Parmas (2018, 2019)
Downshiftaajat (2016, 2020)
Aiheesta muualla

Heikki Paasonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Heikki Paasonen Juontajat.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sieniretki

| Sieniretki |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  JP Siili
Käsikirjoittaja:  JP Siili
Tuottaja:  Severi Koivusalo
Kuvaaja:  Mika Orasmaa
Leikkaaja:  Joona Louhivuori
Lavastaja:  Markus Packalén
Pääosat:  Martti Suosalo Ville Myllyrinne Satu Silvo Minttu Mustakallio Jaana Saarinen Anu Sinisalo Vesa Vierikko Eero Ritala
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Aurora Studios Oy
Levittäjä:  Aurora Studios Oy
Ensi-ilta:  30. syyskuuta 2022
Katsojat:  23 220
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sieniretki on JP Siilin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka sai ensi-iltansa 30. syyskuuta 2022.
Elokuva on kaverikomedia Martti Suosalon ja Ville Myllyrinteen esittämät ystävykset ovat kyllästyneet siihen, miten piinallisesti oma pää on jämähtänyt uomiinsa. He päättävät tehdä asialle jotakin ja vuokraavat saaristosta mökin viikonlopuksi, räjäyttääkseen tajuntansa — taikasienillä. Pieni irtiotto miesten kesken karkaa käsistä, kun useat kohtaamiset kääntävät heidän suunnitelmansa päälaelleen.
Elokuva on kuvattu pääosin Turussa ja Turun saaristossa.
Sieniretki sai Elokuvasäätiöltä markkinointi- ja levitystukea 70 000 euroa, mutta ei lainkaan tuotantotukea. Elokuvaa tuki Länsi-Suomen elokuvakomissio, joka myös avusti kuvauspaikkojen, elokuva-alan ammattilaisten, avustajien ja palveluntarjoajien haussa.
Arvosteluja

Irmeli Heliö, Kulttuuritoimitus
Pilvi Meriläinen, Film-o-holic
Toni Keränen, Katso
Jussi Virratvuori, Karjalainen
Hannu Liekso, Episodi
Miska Rantanen, Helsingin Sanomat
Usher

| Usher |
| --- | --- |
 Usher San Franciscossa marraskuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1978 (ikä 46) Dallas, Teksas, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, musiikkituottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1990– (laulajana) 1998– (näyttelijänä)
Tyylilajit:  R&B, pop,
Levy-yhtiöt:  LaFace Records, Arista Records
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.usherworld.com ja www.ushernow.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Usher Raymond IV (s. 14. lokakuuta 1978 Dallas, Teksas) tunnetaan paremmin ja lyhyemmin taiteilijanimellään Usher on yhdysvaltalainen R&B- ja pop-laulaja-lauluntekijä sekä näyttelijä. Hän nousi kuuluisuuteen 1990-luvulla moninkertaista platinaa myyneen albumin My Way ja albumin 8701 myötä. Hänen menestyksensä jatkui läpimurtolevyllä Confessions, joka myi yli miljoona kappaletta Yhdysvalloissa. Usher on myynyt yhteensä noin 42 miljoonaa albumia ja voittanut viisi Grammy-palkintoa. Vuonna 2008 Billboard-lehti otti Usherin All time Hot 100 Artist -luetteloonsa. Hän on yksi harvoista mainituista sukupolvensa laulajista. Recording Industry Association of American mukaan Usher on myynyt Yhdysvalloissa 20,5 miljoonaa levyä.
Musiikin lisäksi Usher on harjoittanut muutakin liiketoimintaa. Hän on perustanut oman levy-yhtiönsä US Records ja omistaa osan Cleveland Cavaliers -koripallojoukkueesta. Hän on esiintynyt myös elokuvissa: näyttelijänä hän debytoi vuoden 1998 tuotannossa Kauhun oppitunnit. Usher oli naimisissa Tameka Fosterin kanssa ja hänellä on kaksi poikaa.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Usher syntyi 14. lokakuuta 1978 Dallasissa, Texasissa Jonetta Pattonin (o.s. O'Neal) ja Usher Terry Raymond III:n pojaksi; molemmat hänen vanhempansa ovat afroamerikkalaisia. Usher vietti valtaosan nuoruudestaan Tennesseen Chattanoogassa: Jonetta Patton jätti miehensä, kun Usher oli yhden vuoden ikäinen. He muuttivat Chattanoogaan, jossa Usher asui äitinsä, silloisen isäpuolensa ja velipuolensa, vuonna 1984 syntyneen James Pattonin kanssa. Yhdeksänvuotiaana Usher liittyi Chattanoogan paikalliseen nuorten kirkkokuoroon äitinsä kehotuksesta, jolloin Jonetta huomasi hänen osaavan laulaa. Usher kuitenkin harkitsi laulu-uralle ryhtymistä vasta liityttyään myöhemmin lauluyhtyeeseen. Vuonna 1990 hän voitti paikallisen kykykilpailun käydessään yläastetta. Usher uskoi, että hänen olisi helpompi tuoda kykynsä esille suuremmassa kaupungissa, joten hänen perheensä muutti Atlantaan Georgian osavaltioon, jossa ilmasto aloitteleville laulajille oli suotuisampi. Atlantassa Usher kävi North Springs High Schoolia. Usherin isä kuoli tammikuussa 2008.
Elämäkerta > Yksityiselämä

Vuonna 2001 Usher alkoi tapailla TLC-yhtyeen entistä jäsentä Rozonda "Chilli" Thomasia. Usher muutti yhteen Thomasin ja hänen tyttärensä kanssa; Thomas oli aiemmin ollut naimisissa tuottaja Dallas Austinin kanssa. Heidän suhteensa kesti kolmen vuoden ajan ja he erosivat tammikuussa 2004, mitä seurasi Usherin neljännen albumin Confessions henkilökohtaisen luonteen aiheuttama mediakohu. Hänen faninsa väittivät, että pariskunta erosi Usherin uskottomuuden vuoksi, minkä he päättelivät albumin laulujen sanoituksista. Atlantan Q100-radiokanavan haastattelussa helmikuussa 2004 Thomas väitti Usherin pettäneen häntä: "Usher teki minun kannaltani pahimman jutun ... En tule koskaan palaamaan hänen kanssaan yhteen, ja sillä siisti." Usher puolustautui: "... se ei vain toiminut. Mutta pettäminen ei aiheuttanut suhteen törmäystä ja romuttumista. Se ei ollut eron syy." Eron jälkeen Usher tapaili lyhyen aikaa brittiläistä mallia ja näyttelijää Naomi Campbellia syyskuussa 2004.
Usher on myös tapaillut kuuluisa R&B laulajaa Alicia Keysiä, ja he levyttivät yhdessä biisin My Boo.
Helmikuussa 2007 Usher kertoi menneensä kihloihin tyttöystävänsä, stylisti Tameka Fosterin kanssa. Alun perin heinäkuuksi suunnitellut häät peruttiin sairauden vuoksi ja pari vihittiin 3. elokuuta 2007 yksityisessä seremoniassa. Heille syntyi poika, Usher Raymond V, saman vuoden marraskuussa. 10. joulukuuta 2008 Foster synnytti toisen lapsen, Naviyd Ely Raymondin. Pari erosi marraskuussa 2009.
Elämäkerta > Hyväntekeväisyys

Usher perusti New Look -nimisen voittoa tavoittelemattoman hyväntekeväisyysjärjestön, jonka tavoitteena on "antaa nuorille uusi näkemys new look elämään koulutuksen ja tosielämän kokemusten kautta". Sen tärkein projekti New Look -leiri pidettiin 11.–23. heinäkuuta 2005 Clark Atlanta Universityssä. Vuonna 2006 järjestö aloitti Our Block -projektin, jossa elvytettiin ja rakennettiin uudelleen New Orleansin kortteleita. Projekti keskittyi yhteen katuun kerrallaan ja sen rahoitus järjestyi osittain Armani Exchangen kautta, sillä Usher teki yrityksen kanssa yhteistyötä "Love 4 Life" -tunnuslevyjen suunnittelussa. Niitä myytiin yrityksen liikkeissä ja internetsivuilla.
Vuonna 1999 Usher osallistui "Challenge for the Children" -hyväntekeväisyystilaisuuteen, jota isännöi yhdysvaltalainen poikabändi  'N Sync. Tapahtuma pidettiin Georgia State Universityn kampusalueella ja se keräsi arviolta 50 000 dollaria erilaisille paikallisille hyväntekeväisyysjärjestöille. Vuonna 2005 Usher oli yksi hurrikaani Katrinan jälkeen järjestettyyn konserttiin osallistuneista laulajista.
Palkinto

Usher palkittiin vuoden 2010 American Music Awards -gaalassa vuoden parhaana miespuolisena soul/R&B -artistina.