stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yves Bescond

Yves-Marie-Henri Bescond (19. toukokuuta 1924 – 23. elokuuta 2018) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin Corbeilin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae Thibilitanaen titulaaripiispaksi 26. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Louis-Paul-Armand Simonneaux, jota avustivat Albert Malbois ja Robert-Jacques-Victor Frossard.
Bescond sai 12. heinäkuuta 1979 nimityksen Meaux’n hiippakunnan vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 20. lokakuuta 1986.
Yves-Georges-René Ramousse

Yves-Georges-René Ramousse
Yves-Georges-René Ramousse (23. helmikuuta 1928 Sembadel – 25. helmikuuta 2021 Montauban) oli ranskalaissyntyinen Kambodžassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin La Société des Missions Etrangères'n papiksi 4. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Phnom-Penhin apostoliseksi vikaariksi sekä Pisitan titulaaripiispaksi 12. marraskuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1963. Pääkonsekraattorina toimi Gustave-André-Ferdinand Raballand, jota avustivat Henri-Marie-Ernest-Désiré Pinault ja Jean-Pierre-Georges Dozolme.
Ramousse osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään apostolisena vikaarina 30. huhtikuuta 1976, mutta sai nimityksen jälleen samaan virkaan 6. heinäkuuta 1992. Hän toimi Phnom-Penhin apostolisena vikaarina, kunnes erosi tehtävistään 14. huhtikuuta 2001.
Wilhelm Stolze

| Wilhelm Stolze |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1798 Berliini
Kuollut: 8. tammikuuta 1867 (68 vuotta) Berliini
Ammatti:  pikakirjoittaja
Heinrich August Wilhelm Stolze (20. toukokuuta 1798 Berliini – 8. tammikuuta 1867 Berliini) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Elämä ja ura

Wilhelm Stolze syntyi Berliinissä vuonna 1798. Hänen isänsä kuoli jo vuonna 1812, ja nuori Stolze toimi koulunkäynnin ohella yksityisopettajana auttaakseen äitiään perheen elättämisessä. Vuonna 1817 hän siirtyi töihin palovakuutusyhtiöön, jossa työskenteli vuoteen 1835 asti. Hän toimi jonkin aikaa opettajana ja vuosina 1836–38 kauppiaana, mutta siirtyi sitten kokonaan pikakirjoituksen pariin.
Stolze julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuonna 1841, mutta jo tätä ennen hän oli toiminut pikakirjoituksen opettajana. Taloudellisesti opettaminen ei ollut kovin menestyksellistä, kunnes vuonna 1844 Stolze sai apua aikaisemmilta oppilailtaan Karl Kressleriltä ja Agathon Jaquet'lta, jotka auttoivat järjestelmän levittämisessä. Kressler ja Jaquet muun muassa perustivat Saksan ensimmäinen pikakirjoitusyhdistyksen, jossa Stolzekin toimi puheenjohtajana 1853–1864. Vuodesta 1848 lähtien Stolze toimi Preussin maapäivillä pikakirjoittajana.
Stolze kuoli Berliinissä vuonna 1867. Hänen poikansa Franz Stolze jatkoi isänsä järjestelmän kehittämistä ja oppikirjojen uusien painosten toimittamista.
Pikakirjoitusjärjestelmä

Stolze opetteli vuonna 1820 Friedrich Mosengeilin pikakirjoitusjärjestelmän, jonka tämä oli julkaissut edellisenä vuonna. Stolze ei ollut tyytyväinen Mosengeilin järjestelmään, vaan alkoi perehtymään muihinkin järjestelmiin, muttei ollut mihinkään oikein tyytyväinen. Stolze pyrki luomaan järjestelmän, joka ei olisi ensisijaisesti ammattipikakirjoittajia varten, vaan sopisi yleisempäänkin käyttöön.
Vuonna 1841 Stolze julkaisi järjestelmänsä oppikirjassa Theoretisch-praktisches Lehrbuch der deutschen Stenographie ja vuonna 1845 yksinkertaisemman oppikirjan Anleitung zur Deutschen Stenografie oder Kurzschrift. Stolzen järjestelmä kilpaili suosiosta erityisesti Franz Xaver Gabelsbergerin järjestelmän kanssa; Stolze oli suositumpi Pohjois-Saksassa ja Sveitsissä, Gabelsberger Etelä-Saksassa.
Stolzen järjestelmällä kirjoitettua tekstiä pikakirjoituksen oppikirjassa vuodelta 1852
Väärillä jäljillä

| Väärillä jäljillä> Villospår.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henning Mankell
Kieli:  ruotsi
Genre:  poliisiromaani, jännitys
Julkaistu:  1995
Suomennos
Kustantaja:  Otava
Ulkoasu:  sidottu
Sarja: Wallander
Edeltävä:  Hymyilevä mies
Seuraava:  Viides nainen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Väärillä jäljillä on vuonna 1995 ilmestynyt Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, jonka pääosassa on komisario Kurt Wallander. Tässä kirjassa Ystadin poliisipäällikkö Björk saa ylennyksen ja hänen tilalleen tulee ensimmäinen naispuolinen päällikkö Lisa Holgersson.
Kirja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa (1995) Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä (2008) Kenneth Branagh.
Juoni

Nuori ulkomaalaissyntyinen nainen tekee polttoitsemurhan rapsipellolla Ystadissa. Pian sen jälkeen alkaa Ystadissa ja lähiseudulla sarja murhia, joissa uhrit on skalpeerattu. Rypsipellolla kuolleen naisen tapaus jää sarjamurhaajan etsimisen varjoon ja lähes unohtuu. Wallander huomaa vasta pitkän ajan kuluttua tutkimusten olleen väärillä jäljillä ja tapausten liittyvän toisiinsa.
Vähä Vuorijärvi (Orivesi)

| Vähä Vuorijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°47′34″N, 24°14′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Suojärveen 
Järvinumero:  35.754.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  177,4 m  
Rantaviiva:  1,693 km  
Pinta-ala:  8,703 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Vuorijärvi 
Vähä Vuorijärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Siikanevan eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön keskellä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin kallioista. Rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet kantatieltä 66 lähtevältä metsätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 177,4 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi lyhyttä metsäojaa, joista pohjoispäähän tulee Puhdelammin laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee sen koillisrannasta ja se virtaa Vuorijärvenlakkarin kautta Suojärveen.
Xavier de Le Rue

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Xavier de Le Rue |  Xavier de Le Rue |  Xavier de Le Rue |  |
Maa:  Ranska
Miesten lumilautailu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kreischberg 2003 | lumilautakrossi |  |
|  Kultaa | Arosa 2007 | lumilautakrossi |  |
|  Hopeaa | Gangwon 2009 | lumilautakrossi |  |
Xavier de Le Rue (s. 1. heinäkuuta 1979 Lannemezan) on ranskalainen uransa päättänyt lumilautailija. 176 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava de Le Rue kilpaili lumilautakrossissa. Hän edusti SC St. Lary -seuraa.
De Le Rue osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin, vuosina 2006 ja 2010. Parhaimmillaan hän oli 18. vuonna 2006 Torinossa. MM-kilpailuihin de Le Rue osallistui kolmesti saavuttaen kultaa vuosilta 2003 ja 2007 sekä hopeaa vuodelta 2009. Voitettuaan toisen MM-kultansa de Le Ruesta tuli historian ensimmäinen kaksinkertainen lumilautakrossin maailmanmestari. Nuorten MM-kilpailuista de Le Rue saavutti yhden hopean suurpujottelusta.
De Le Rue kilpaili maailmancupissa vuosina 1997–2014. Hän saavutti 11 osakilpailuvoittoa ja 20 palkintosijaa. Lisäksi hän saavutti lumilautakrossin kokonaiskilpailun voiton kolmesti peräkkäin kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2004–2005. Hän on ainoa mies, joka on pystynyt tähän saavutukseen. De Le Rue lopetti uransa vuonna 2014.
De Le Ruen pikkuveli Paul-Henri de Le Rue on lumilautakrossin olympiamitalisti.
Yūji Takada

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yūji Takada vuoden 1973 MM-kilpailuissa. |  Yūji Takada vuoden 1973 MM-kilpailuissa. |  Yūji Takada vuoden 1973 MM-kilpailuissa. |  |
Maa:   Japani
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montréal 1976 |  52 kg |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 |  52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Istanbul 1974 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Minsk 1975 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Lausanne 1977 | 52 kg |  |
|  Kultaa | San Diego 1979 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Teheran 1973 | 52 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Bangkok 1978 | 52 kg |  |
|  Hopeaa | Teheran 1974 | 52 kg |  |
Yūji Takada (jap. 高田 裕司, Takada Yūji, s. 17. helmikuuta 1954 Ōta) on japanilainen vapaapainija, olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.
Takada voitti sarjan 52 kg olympiakultaa Montréalissa 1976 ja saavutti olympiapronssia Los Angelesissa 1984. MM-tasolla Takada voitti sarjansa neljästi, ja kerran hänet palkittiin pronssimitalilla.
Takada voitti Aasian kisoissa sarjan 52 kg kultaa vuonna 1978 ja hopeaa 1974. Vuoden 1972 maailmancupissa hän sijoittui 52 kilon sarjassa toiseksi. Takada on nimetty Kansainvälisen painiliiton FILA:n hall of fameen.
Yūji Naka

| Yūji Naka> 中裕司 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1965 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Japani
Ammatti:  Pelisuunnittelija, ohjelmoija
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:  Sonic the Hedgehog
Pelitalot:  Prope
Yūji Naka (jap. 中裕司, s. 17. syyskuuta 1965) on videopelisuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten aiempana Sonic Teamin johtajana. Hän lähti Sonic Teamilta 8. toukokuuta 2006, ja on sittemmin perustanut oman peliyhtiönsä, Propen.
Hän ohjelmoi alkuperäisen Sonic the Hedgehog -pelin, kun Naoto Ōshima suunnitteli hahmon  ja Hirokazu Yasuhara laati pelialueet. Naka on myös tuottanut useita muita Segan kuuluja pelejä, kuten NiGHTS Into Dreamsin ja Phantasy Star Onlinen. Aikaisemmissa peleissään hänet mainittiin nimimerkillä "YU2", joka on viittaus Segan kuuluun pelisuunnittelijaan, Yū Suzukiin.
Vuonna 2018 Naka liittyi Square Enixiin ja perusti tytäryhtiö Balan Companyn, jonka tarkoituksena oli helpottaa sisäisen ja ulkoisen henkilöstön välistä yhteistyötä. Naka kuvaili Balan Companya suunnittelijoiden ja taiteilijoiden kollektiiviksi, joka keskittyy Square Enixin normien ulkopuolisiin genreihin. Prope pysyi toiminnassa, mutta Naka oli sen ainoa työntekijä.
Balan Companyn ensimmäinen peli Balan Wonderworld julkistettiin 23. heinäkuuta 2020. Peliä kehitettiin yhteistyössä Arzest-yhtiön kanssa, jonka Naoto Oshima vastasi pelin taiteellisesta suunnittelusta. Oshima on tunnettu aiemmin työstään Segalla, jolloin hän loi mm. Sonic the Hedgehogin ja Tri Ivo ”Eggman” Robotnikin hahmot. Balan Wonderworldin myötä Naka ja Oshima tekivät yhteistyötä ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1998 Sonic Adventuren.
Kesäkuussa 2021 Naka jätti Square Enixin. Hänet oli siirretty pois Balan Wonderworldin ohjaajan paikalta puoli vuotta ennen julkaisua, minkä lisäksi hän syytti Square Enixiä ja Azrestia pelin tietoisesta julkaisusta viimeistelemättömänä. Balan Wonderworld oli osoittautunut maaliskuun 2021 julkaisunsa jälkeen kaupalliseksi flopiksi ja se sai yleisesti negatiivisia arvosteluja.
18. marraskuuta 2022 Japanin viranomaiset pidättivät Yūji Nakan ja kaksi entistä Square Enixin työntekijää epäiltyinä sisäpiirikaupoista. Nakan uskotaan käyttäneen hyväkseen sisäpiiritietoa ja ostaneen Dragon Quest Tact -mobiilipelin kehittäneen Aiming-pelistudion osakkeita ennen pelin julkistusta noin 2,8 miljoonalla jenillä. 7. joulukuuta 2022 Naka pidätettiin uudestaan, koska hänen epäiltiin ostaneen myös ATeam Entertainmentin osakkeita 144,7 miljoonalla jenillä juuri ennen kuin kerrottiin, että studio alkaisi tehdä Final Fantasy VII: The First Soldier -peliä. 27. joulukuuta Tokion alueellinen syyttäjävirasto nosti syytteet sisäpiirikaupoista Nakaa ja Square Enixin entistä työntekijää Taisuke Sasakia vastaan. 2. maaliskuuta 2023 Naka myönsi ensimmäisessä oikeudenkäynnissä osallisuutensa sisäpiirikauppoihin. 7. heinäkuuta 2023 Naka tuomittiin kahden ja puolen vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi hän joutuu maksamaan yhteensä 172,5 miljoonan jenin (n. 11 miljoonan euron) sakot.
Xenakis

Xenakis (Ksenakis, kreik. Ξενάκης) on kreikkalainen sukunimi, joka on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Iannis Xenakis (1922-2001), kreikkalainen säveltäjä ja arkkitehti
Thomas Xenakis (1875-1942), kreikkalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Xenakis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wilhelm Stjernschantz

Wilhelm Stjernchantz (12. lokakuuta 1876 Helsinki – 10. tammikuuta 1950 Vaasa) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti.
Henkilöhistoria

Stjernchantzin vanhemmat olivat Johan Wilhelm Stjernschantz (2. kesäkuuta 1825 – 30. maaliskuuta 1886) ja hänen toinen vaimonsa Alma Charlotta Adolf-Fredrikintytär Sirén. Hän meni naimisiin 6. lokakuuta 1902 Turussa Signe Ekstamin (s. 14. marraskuuta 1877) kanssa. Puolison vanhemmat olivat Turun ja Porin läänin rahastonhoitaja Viktor Emil Ekstam ja Alexandra Elisabet Stockus. Avioparille syntyi kolme lasta: Stella (s. 1903 Helsinki), Ben (s. 1907 Espoo) ja Mac (s. 1912 Pietari).
Stjernschantz oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Erottuaan puolustusvoimien palveluksesta hän oli vuodesta 1932 alkaen Tervakosken paperitehtaan johtajana vuoteen 1939 saakka.
Sotilasura

Stjernchantz palveli Suomen kaartin rahastonhoitajana luutnanttina sen lakkauttamiseen 1905 saakka. Suomen sisällissodassa hän oli 1. krenatöörirykmentin virkaatekevänä komentajana varsinaisen komentajan haavoituttua ja sodan jälkeen Suomen valkoisen kaartin komentajana ennen eroamistaan puolustusvoimista 1918. Stjernschantz ylennettiin aliluutnantiksi 1899, luutnantiksi 1903, majuriksi 1918 ja everstiluutnantiksi 1918.
Xenix

Xenix on Microsoftin 1970-luvun lopussa AT&T:ltä lisensoima Unixiin perustuva käyttöjärjestelmä. Xenix oli ensimmäinen IBM PC:lle tarjolla ollut Unix-järjestelmä. Santa Cruz Operation (SCO) hankki siihen myöhemmin yksinoikeudet ja ryhtyi levittämään sitä SCO UNIX -nimellä.
Ensimmäinen, Intel 8088 -prosessorille tarkoitettu versio Xenixistä toteutettiin AT&T:n Unix System III:n pohjalta laajentaen ja valmistui vuonna 1983. Intel 80286 -pohjaisiin PC AT-koneisiin tarkoitetun version pohjana oli AT&T Unix System V Release 2 ja se julkaistiin 1985. Santa Cruz Operation teki lisenssisopimuksen XENIX:istä Microsoftin kanssa 1987. Samana vuonna ilmeistyi 80386-prosessoria hyödyntävä XENIX 386. Se kykeni käyttämään maksimissaan 16 MB RAM-muistia.
Xenia Stad-de Jong

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stad-de Jong vuonna 2004. |  Stad-de Jong vuonna 2004. |  Stad-de Jong vuonna 2004. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | 4x100 metrin viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 4x100 metrin viesti |  |
Xenia Stad-de Jong (4. maaliskuuta 1922 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 3. huhtikuuta 2012) oli alankomaalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Stad-de Jong voitti Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisissa kultaa 4×100 metrin viestijuoksussa yhdessä Nettie Witziers-Timmerin, Gerda van der Kade-Koudijsin ja Fanny Blankers-Koenin kanssa. Hän kilpaili myös yksin 100 metrin juoksussa, mutta karsiutui välierissä.
Vuonna 1950 Stad-de Jong kuului Alankomaiden Brysselin EM-kilpailuissa pikaviestin hopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän juoksi 100 metrillä ennätyksensä 12,2 sekuntia vuonna 1948.
Stad-de Jong kuoli 90-vuotiaana 3. huhtikuuta 2012.
William Buller

William Buller vuonna 2013.
William "Will" Buller (s. 17. syyskuuta 1992 Scarva, Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen moottoriurheilija.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2007 Buller kilpaili T-Cars sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2008 Buller kilpaili Formula BMW ja Formula Renault-sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Vuosina 2008-09 Buller kilpaili Toyota Racing Series-sarjassa sijoittuen sarjan kymmenenneksi kahdella voitollaan. Vuonna 2009 Buller kilpaili Euroopan Formula BMW-sarjassa sijoittuen kymmenenneksi. Vuonna 2010 Buller voitti F3 Brazil Open-sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Britannian F3-sarjassa sijoittuen kahdeksanneksi. Buller jatkoi sarjassa seuraavana vuonna sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2012 Buller kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa ja GP3-sarjassa Carlin-tallissa. GP3-sarjassa hän saavutti yhden voiton sijoittuen loppupisteissä 15:ksi. F3 Eurosarjassa hän ajoi kaksi voittoa sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Vuonna 2013 Buller kilpaili uudelleen perustetussa Euroopan Formula 3:ssa. Hän jätti kauden kesken ja siirtyi kilpailemaan Formula Renault 3.5 -sarjaan. Hän saavutti 46 pistettä sijoittuen sarjan 11:ksi, vaikka hän tuli mukaan sarjaan kesken kauden. Samana vuonna Buller ajoi myös Britannian Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2014 Buller ajoi täyden kauden FR 3.5 -sarjassa saavuttaen yhden kolmossijan ja 30 pistettä sijoittuen sarjan 16:ksi.
Buller harrastaa jalkapalloa ja vesiurheilua ja hänen lempikuljettajiaan ovat Kimi Räikkönen ja Fernando Alonso.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Carlin | ESPFEA 23 | ESPSPR 9 | MONFEA 12 | MONSPR Kesk. | EURFEA 10 | EURSPR 9 | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 1 | GERFEA 9 | GERSPR Kesk. | HUNFEA 23 | HUNSPR 12 | BELFEA 13 | BELSPR 8 | ITAFEA 10 | ITASPR 12 | 20 | 15. |
Vălko Tšervenkov

Vălko Tšervenkov vuonna 1953.
Vălko Veljov Tšervenkov (bulg. Вълко Вельов Червенков, 6. syyskuuta 1900 Zlatitsa – 21. lokakuuta 1980 Sofia)  oli bulgarialainen kommunistipoliitikko. Hän toimi kommunistipuolueen johtajana vuosina 1950–1954 ja pääministerinä 1950–1956. Hänen toimintaansa leimasi stalinistisen yhteiskuntajärjestelmän vakiinnuttaminen, nopea teollistaminen, maatalouden kollektivisointi ja laajamittainen poliittisen opposition vainoaminen.
Varhainen elämä ja ura Neuvostoliitossa

Tšervenkov syntyi Zlatitsassa Bulgariassa. Hän liittyi kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1919 ja osallistui kommunistisen nuorisojärjestön toimintaan ja sanomalehden toimittamiseen. Hän osallistui epäonnistuneeseen syyskuun 1923 kansannousuun ja tuomittiin kuolemaan, mutta annettiin siirtolaisena siirtyä Neuvostoliittoon..
Vuonna 1925 Tšervenkov pakeni Neuvostoliittoon. Hän opiskeli Marx-Leninin koulussa Moskovassa ja lopulta toimi sen johtajana. Hän tuli Josif Stalinin kannattajaksi ja oli tunnettu kommunistisen opin asiantuntija. Hänet palkattiin asiamieheksi NKVD:n salanimellä "Spartak" Vuonna 1941 Tšervenkovista tuli radioaseman johtaja, joka lähetti Saksan vastaisia ja kommunistisia viestejä Bulgarian kansalle. [lähde? ]
Bulgariassa

Vuonna 1944 Tšervenkov palasi Bulgariaan poliittiseen työhön Georgi Dimitrovin kanssa. Tšervenkov valittiin hallituksen jäseneksi toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945. Hänet valittiin kulttuuriministeriksi vuonna 1947 ja varapääministeriksi vuonna 1949. Pian varapääministeriksi tulon jälkeen Bulgarian johtaja Georgi Dimitrov kuoli ja Bulgarian väliaikaisesti hyväksytyn kollektiivisen johdon kanssa Tšervenkovista tuli kommunistipuolueen pääsihteeri ja Vasil Kolarovista pääministeri. Kolarov kuoli vuonna 1950, ja Tšervenkov siirtyi 2. helmikuuta 1950 pääministeriksi Neuvostoliiton hyväksymänä. [lähde? ]
Tšervenkovin politiikka muistutti läheisesti Neuvostoliiton politiikkaa ja Tšervenkov sai lempinimen "Pikku Stalin".  [lähde? ] Hänen politiikkansa oli puolueen linjan säilyttäminen, mielivaltainen kulttuurin tukahduttaminen ja taiteessa suosittiin vain sosialistista realismismia, henkilöpalvonta ja eristäytynyt ulkopolitiikka. Vuonna 1950 käynnistettiin yhteisomistuksen kampanja. Vuoteen 1951 Tšervenkov hääti viidesosan puolueen jäseniä, mukaan lukien monet korkeat virkamiehet ja hänen kampanjansa oli täydellinen puoluekuri. 460 000 jäsenestä 100 000 erotettiin kommunistipuolueesta 1953. [lähde? ] Vaikka Tšervenkovin henkilöpalvonnan malli oli samanlainen kuin Stalinin, hän henkilökohtaisesti hyväksyi sen vain nykyisen poliittisen tilanteen välttämättömyytenä. [lähde? ]
Kansantasavallan talouden kasvu

Teollistamisen rakennushankkeiden aikana vuoteen 1953 saakka, Bulgaria oli katkaissut taloudelliset suhteet länteen ja 90% viennistä ja tuonnista oli Neuvostoliiton kanssa käytävää kauppaa. Tšervenkovin hallitus käytti pelottelua ja syrjintää lisätäkseen yhteisomistukseen kannattavuutta. Vuosina 1950-1953 valtion peltopinta-ala kasvoi 12 %:sta 61 %:iin. Huolimatta yhteisomistuksen ponnisteluista  vuosina 1949-1953 viisivuotissuunnitelma ei päässyt tavoitteeseensa: tuli -0,9% tappio maataloudessa kaudella, vaikka samaan aikaan teollisuudessa oli merkitty 20,7% kasvua, kun koko talouden kasvu oli 8,4%.
Tšervenkov oli alkanut suuntautua pois stalinistisen linjalta ennen tämän kuolemaa. Vuonna 1953 Kreikan ja Jugoslavian suhteet solmittiin uudelleen, joitain poliittisia armahduksia myönnettiin, ja suunnittelijat keskustelivat kulutustavaroiden tuotannon lisäämisestä ja hyödykkeiden hintojen alentamisesta. Kun 1953 Tšervenkovilla oli epävarma asema ja hän teki useita vaiheita saadakseen poliittista tukea - hän luopui puolueen johdosta vuonna 1954, vähensi Neuvostoliiton vaikutusta Bulgarian taloudelliseen ja poliittiseen elämään, hidasti kollektivisointia ja vapautti joitakin kymmeniä tuhansia poliittisia vankeja vuonna 1955. Huhtikuussa 1956 Hruštšovin destalinisaation seurauksena, Bulgarian kommunistinen puolue tuomitsi stalinismin ja Tšervenkovin autoritaarisuuden. Hän erosi samana vuonna. [lähde? ] Vuosina 1962 ja 1969 hänen jäsenyytensä puolueessa lakkautettiin.selvennä
Vänersborg

| Vänersborg |
| --- | --- |
 Vänersborgin tori.
 Vänersborg
 Koordinaatit: 58°23′N, 12°19′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Vänersborgin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  11,57 km²
Väkiluku:  21 699
 – Väestötiheys:  1 875,5 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vänersborg on samannimisen Vänersborgin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 21 699 asukasta.
Suurimpia työnantajia on Holmen paper -konserniin kuuluva Wargöns Bruk. Vänersborgin kaupunki sijaitsee Vänern-järven rannalla, ja se on perustettu 1641. Ruotsissa kaupungit lakkautettiin virallisesti 1970-luvun alun kuntauudistuksessa.
Pirkanmaalla sijaitseva Kangasala on Vänersborgin ystävyyskunta.
Media

Sanomalehti TTELA ilmestyy kuudesti viikossa.
Väestönkehitys

| Vänersborgin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 17 125 | 17 125 |
| 1965 | 1965 |    | 18 295 | 18 295 |
| 1970 | 1970 |    | 19 465 | 19 465 |
| 1975 | 1975 |    | 20 510 | 20 510 |
| 1980 | 1980 |    | 19 852 | 19 852 |
| 1990 | 1990 |    | 21 014 | 21 014 |
| 1995 | 1995 |    | 20 915 | 20 915 |
| 2000 | 2000 |    | 21 383 | 21 383 |
| 2005 | 2005 |    | 21 672 | 21 672 |
| 2010 | 2010 |    | 21 699 | 21 699 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vänersborg Wikimedia Commonsissa
Länsi-Götanmaan läänin kuntien keskustaajamat