stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kruunuvuorenrannan lautta
Matkustajamäärät

Kruunuvuorenrannan lauttaa on kutsuttu menestykseksi. Touko–syyskuun 2023 välillä lauttaa käytti HSL:n mukaan miltei 30 000 matkustajaa kuukaudessa. Toukokuusta joulukuuhun 2023 lautta keräsi yhteensä 174 981 matkustajaa sekä toukokuusta seuraavan vuoden huhtikuuhun mennessä 212 148 matkustajaa. Suosituin kuukausi oli kesäkuu ja hiljaisin tammikuu. Heinäkuun 2024 aikana tehdyt 34 238 matkaa oli uusi kuukausittainen matkustajaennätys, ja elokuuhun 2024 mennessä lautalla oli kokonaisuudessaan tehty 325 099 matkaa.
HSL:n elokuussa 2023 tekemän tutkimuksen mukaan 82 prosenttia matkustajista koki, että lautta on nopeuttanut matkustamista. Pitkäksi koettu 50 minuutin vuoroväli on kuitenkin kerännyt kritiikkiä.
| Matkustajamäärät> Ajankohta (mennessä) | Matkustajamäärät> Matkustajat (yhteensä) | Matkustajamäärät>  |
| --- | --- | --- |
| Joulukuu 2023 | 174 981 |  |
| Huhtikuu 2024 | 212 148 |  |
| Elokuu 2024 | 325 099 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kruunuvuorenrannan lautta Wikimedia Commonsissa
Helsingin seudun joukkoliikenne
| --- | --- |
Raskas raideliikenne: Helsingin seudun lähijunaliikenne (linjat) • Helsingin metro (linjat: M1, M2)
Kevyt raideliikenne: Helsingin raitioliikenne (linjat) • Helsingin seudun pikaraitiotiet (linjat: 15)
Lauttaliikenne: Kruunuvuorenrannan lautta • Suomenlinnan lautta
Linja-autoliikenne Runkolinjat: Helsingin seudun linja-autoliikenne  20 • 30 • 40 • 200 • 300 • 400 • 500 • 510 • 520 • 530 • 560 • 570 • 600
Liikenteen tilaaja: HSL
Liikennöitsijät: Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne • Helsingin kaupungin liikennelaitos • VR • Nobina • Pohjolan Liikenne • Helsingin Bussiliikenne • Savonlinja • Tammelundin Liikenne • Åbergin Linja • Korsisaari • Reissu Ruoti • Tilausliikenne Nikkanen
Hankkeet: Espoon pikaraitiotiet • Kruunusillat • Tiederatikka • Tuusulanväylän pikaraitiotie • Vantaan pikaraitiotie • Vihdintien pikaraitiotie • Viikin–Malmin pikaraitiotie • Espoon kaupunkirata • Pisararata • Itämetro
New York Times vastaan Sullivan

Kunnianloukkaussyytteeseen johtanut lehti-ilmoitus New York Timesissa 29. maaliskuuta 1960.
New York Times Co. vastaan Sullivan on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1964 antama päätös, jonka mukaan Yhdysvaltain perustuslain ensimmäinen lisäys rajoittaa julkisten viranomaisten mahdollisuutta haastaa ketään oikeuteen kunnianloukkauksesta. Päätös edellyttää, että viranomaisen tai julkiseen virkaan pyrkivän henkilön on pystyttävä todistamaan vastaajan julkaisseen kunniaa loukkaavan väittämän joko tietäen sen olevan valheellinen tai täysin piittaamatta totuuden selvittämisestä. Edellytyksen täyttymisestä käytetään juridista termiä actual malice .
Päätöksen taustalla oli The New York Timesissa vuonna 1960 julkaistu ilmoitus, jossa kerrottiin Alabaman poliisin piirittäneen osavaltion yliopiston kampusalueen ja vihjattiin, että poliisi olisi jollain tavalla sekaantunut rasistiseen terroriin. Montgomeryn poliisipäällikkö L. B. Sullivan haastoi lehden oikeuteen ja voitti jutun paikallisessa tuomioistuimessa. Alabaman  korkein oikeus vahvisti tuomion, ja juttu siirtyi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden käsiteltäväksi. Korkein oikeus päätti äänin 9–0, että tuomio oli perustuslain ensimmäisen lisäyksen vastainen. Samantyyppisiä päätöksiä on annettu myöhemmin myös muunlaisia julkisuuden henkilöitä kuin viranomaisia koskevissa tapauksissa.
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsen Clarence Thomas pitää Times vastaan Sullivan -päätöksen antamaa suojaa kunnianloukkaussyytteitä vastaan liian suurena. Aiemmin vastaavaa kritiikkiä esitti Antonin Scalia.
Käännös suomeksi
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 tilastot

Tämä artikkeli sisältää jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 tilastoja.
Maalintekijät

Kuusi maalia:
James Rodríguez
Viisi maalia:
Thomas Müller
Neljä maalia:
Robin van Persie
Lionel Messi
Neymar
Kolme maalia:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Arjen Robben   Enner Valencia  |   Karim Benzema   André Schürrle  |   Xherdan Shaqiri  |
Kaksi maalia:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Memphis Depay   Abdelmoumene Djabou   Islam Slimani   Tim Cahill   David Luiz   Oscar   Alexis Sánchez   Bryan Ruiz  |   André Ayew   Asamoah Gyan   Jackson Martínez   Mario Mandžukić   Ivan Perišić   Ahmed Musa   Wilfried Bony  |   Gervinho   Mats Hummels   Miroslav Klose   Toni Kroos   Mario Götze   Luis Suárez   Clint Dempsey  |
Yksi maali:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Daley Blind   Leroy Fer   Klaas-Jan Huntelaar   Wesley Sneijder   Stefan de Vrij   Georginio Wijnaldum   Yacine Brahimi   Sofiane Feghouli   Rafik Halliche   Ángel di María   Gonzalo Higuaín   Marcos Rojo   Mile Jedinak   Kevin De Bruyne   Marouane Fellaini   Romelu Lukaku   Dries Mertens   Divock Origi   Jan Vertonghen   Edin Džeko   Vedad Ibišević   Miralem Pjanić   Avdija Vršajević   Fernandinho   Fred   Thiago Silva   Charles Aránguiz   Jean Beausejour  |   Jorge Valdivia   Eduardo Vargas   Joel Campbell   Óscar Duarte   Marco Ureña   Wayne Rooney   Daniel Sturridge   Xabi Alonso   Juan Mata   Fernando Torres   David Villa   Koo Ja-cheol   Lee Keun-ho   Son Heung-min   Carlo Costly   Reza Ghoochannejhad   Mario Balotelli   Claudio Marchisio   Keisuke Honda   Shinji Okazaki   Joël Matip   Pablo Armero   Juan Cuadrado   Teófilo Gutiérrez   Juan Quintero   Sokratis Papastathopoulos   Georgios Samaras   Andreas Samaris  |   Ivica Olić   Andrés Guardado   Javier Hernández   Rafael Márquez   Oribe Peralta   Giovani dos Santos   Peter Odemwingie   Cristiano Ronaldo   Nani   Silvestre Varela   Olivier Giroud   Blaise Matuidi   Paul Pogba   Moussa Sissoko   Mathieu Valbuena   Sami Khedira   Mesut Özil   Blerim Džemaili   Admir Mehmedi   Haris Seferović   Granit Xhaka   Edinson Cavani   Diego Godín   Aleksandr Keržakov   Aleksandr Kokorin   John Brooks   Julian Green   Jermaine Jones  |
Oma maali:
Sead Kolašinac (alkulohkon ottelu Argentiinaa vastaan)
Marcelo (alkulohkon ottelu Kroatiaa vastaan)
John Boye (alkulohkon ottelu Portugalia vastaan)
Noel Valladares (alkulohkon ottelu Ranskaa vastaan)
Joseph Yobo (neljännesvälieräottelu Ranskaa vastaan)
Syötöt

Neljä syöttöä:
Toni Kroos
Kolme syöttöä:
Juan Cuadrado
Karim Benzema
André Schürrle
Kaksi syöttöä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Daley Blind   Daryl Janmaat   Kevin De Bruyne   Eden Hazard   Alexis Sánchez   Joel Campbell  |   Walter Ayoví   Abel Aguilar   James Rodríguez   Serge Aurier   Mathieu Valbuena  |   Philipp Lahm   Thomas Müller   Mesut Özil   Josip Drmić   Graham Zusi  |
Yksi syöttö:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Memphis Depay   Klaas-Jan Huntelaar   Arjen Robben   Wesley Sneijder   Yacine Brahimi   Abdelmoumene Djabou   Sofiane Feghouli   Carl Medjani   Islam Slimani   Ezequiel Garay   Gonzalo Higuaín   Lionel Messi   Marcos Rojo   Ryan McGowan   Tommy Oar   Romelu Lukaku   Divock Origi   Edin Džeko   Senad Lulić   Miralem Pjanić   Tino-Sven Sušić   Dante   David Luiz   Luiz Gustavo   Marcelo   Neymar   Oscar   Thiago Silva  |   Charles Aránguiz   Mauricio Pinilla   Eduardo Vargas   Jorge Valdivia   Christián Bolaños   Júnior Díaz   Cristian Gamboa   Juan Carlos Paredes   Glen Johnson   Wayne Rooney   Cesc Fàbregas   Juanfran   Andrés Iniesta   Lee Keun-ho   Yun Suk-young   Kwadwo Asamoah   John Boye   Asamoah Gyan   Sulley Muntari   Brayan Beckeles   Javad Nekounam   Antonio Candreva   Andrea Pirlo   Keisuke Honda   Allan Nyom   Teófilo Gutiérrez   Adrián Ramos   Theofanis Gekas  |   Georgios Samaras   Eduardo   Nikica Jelavić   Ivan Perišić   Danijel Pranjić   Ivan Rakitić   Héctor Herrera   Rafael Márquez   Giovani dos Santos   Michael Babatunde   Emmanuel Emenike   Gervinho   Cristiano Ronaldo   Miguel Veloso   Mathieu Debuchy   Olivier Giroud   Paul Pogba   Benedikt Höwedes   Sami Khedira   Gökhan Inler   Admir Mehmedi   Ricardo Rodríguez   Edinson Cavani   Fernando Muslera   Gastón Ramírez   Dmitri Kombarov   Michael Bradley  |
Ottelun paras pelaaja -palkinto

Neljä palkintoa:
Lionel Messi (Bosnia ja Hertsegovina, Iran, Nigeria, Sveitsi)
Kolme palkintoa:
Arjen Robben (Australia, Chile, Brasilia)
Keylor Navas (Englanti, Kreikka, Alankomaat)
James Rodríguez (Kreikka, Norsunluurannikko, Uruguay)
Kaksi palkintoa:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Islam Slimani (Etelä-Korea, Venäjä)   Neymar (Kroatia, Kamerun)   Guillermo Ochoa (Brasilia, Alankomaat)  |   Karim Benzema (Honduras, Sveitsi)   Mario Götze (Ghana, Argentiina)   Thomas Müller (Portugali, Yhdysvallat)  |   Xherdan Shaqiri (Ecuador, Honduras)   Tim Howard (Portugali, Belgia)  |
Yksi palkinto:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Robin van Persie (Espanja)   Raïs M’Bolhi (Saksa)   Gonzalo Higuaín (Belgia)   Sergio Romero (Alankomaat)   Kevin De Bruyne (Algeria)   Eden Hazard (Venäjä)   Jan Vertonghen (Etelä-Korea)   David Luiz (Kolumbia)   Júlio César (Chile)   Edin Džeko (Iran)   Alexis Sánchez (Australia)   Eduardo Vargas (Espanja)  |   Joel Campbell (Uruguay)   Bryan Ruiz (Italia)   Alexander Domínguez (Ranska)   Enner Valencia (Honduras)   David Villa (Australia)   Son Heung-min (Venäjä)   Mario Balotelli (Englanti)   Gianluigi Buffon (Uruguay)   Keisuke Honda (Kreikka)   Jackson Martínez (Japani)   Georgios Samaras (Norsunluurannikko)   Mario Mandžukić (Kamerun)  |   Rafael Márquez (Kroatia)   Giovani dos Santos (Kamerun)   Mikel John Obi (Iran)   Peter Odemwingie (Bosnia ja Hertsegovina)   Yaya Touré (Japani)   Cristiano Ronaldo (Ghana)   Paul Pogba (Nigeria)   Mats Hummels (Ranska)   Toni Kroos (Brasilia)   Luis Suárez (Englanti)   Clint Dempsey (Ghana)  |
Punaiset kortit

Suoran punaisen kortin ottaneet pelaajat
Kaksi keltaista korttia samassa ottelussa
Sumeliuksen palatsi

Sumeliuksen palatsi marraskuussa 1937. Tammerkoski on ollut kuvaushetkellä kuivana. Hämeensillan reunalla näkyy Suomen neito.
Sumeliuksen palatsi oli Tampereella Keskustorin läheisyydessä sijainnut kolmikerroksinen asuinrakennus, joka oli arkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelema. Talon rakennutti perheensä kodiksi kauppias Gustaf Oskar Sumelius. Koristeellinen, uusrenessanssityylinen kivitalo valmistui Tammerkosken rantaan, Hämeensillan kupeeseen vuonna 1889. Sen katuosoite oli Hämeenkatu 15. Naapuritontilla sijaitsi ennestään yksikerroksinen puutalo, johon Sumelius oli 1870-luvulla sijoittanut tukku- ja vähittäiskauppaliikkeensä.
G. O. Sumeliuksella oli aikoinaan Tampereen suurimmat tulot, ja hänen yksityispalatsinsa edusti suomalaisittain harvinaisen ylellistä asumismuotoa. Sumeliuksen poika Gösta Sumelius rakennutti 1900-luvun vaihteessa viereisen puutalon tilalle uuden asuin- ja liikerakennuksen, Sumeliuksen talon, joka on olemassa edelleen. Sumeliuksen palatsi sen sijaan purettiin vuonna 1938. Sen paikalle tehtiin Bertel Strömmerin suunnittelema kuusikerroksinen Tempon talo, johon tuli kaupungin ensimmäinen tavaratalo.
Aiheesta muualla

Häviävää kaupunkia, Aamulehti 29.3.1938, nro 85, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kinžal

H-47M2 Kinžal (ven. Х-47М2 «Кинжал», tikari, Nato-raportointinimi Killjoy) on venäläinen, lentokoneesta laukaistava ballistinen ohjus,  jonka nopeus voi olla jopa Mach 10. Kinžalin ilmoitettu kantama on 1 500–2 000 kilometriä, ja sillä on 480 kilogramman ydin- tai tavanomainen hyötykuorma. Se on kehitetty maasta laukaistavasta Iskander 9M273 -ohjuksesta, joka pystyy muuttamaan lentokorkeuttaan ja suuntaansa lennon aikana, jolloin sen lentoreittiä ei voi ennustaa.
Venäjän ilmavoimat otti aseen käyttöön joulukuussa 2017.
Manöverointi

1. maaliskuuta 2018 Venäjän presidentti Vladimir Putin piti kaksi tuntia kestäneen Kansakunnan tila -puheen, jossa hän sanoi: "Hypersoonisella nopeudella, 10 kertaa ääntä nopeammin, lentävä ohjus manöveroi lentoratansa kaikissa vaiheissa, minkä ansiosta se pystyy myös voittamaan kaikki nykyiset ja, uskoakseni, odotettavissa olevat ilmatorjunta- ja ohjuspuolustusjärjestelmät ja toimittamaan ydin- ja tavanomaisia taistelukärkiä yli 2000 kilometrin etäisyydelle. Nimitimme tämän järjestelmän Kinžaliksi (tikari)."
Näin ollen on esitetty, että koska ohjus laukaistaan MiG-31M:n ilmatorjunnalta välttymiseksi 12 000–15 000 metrin korkeudesta, se ei olisi varsinaisesti risteilyohjus, vaan ballistinen ohjus, minkä lennon ensimmäisen vaiheen muodostaa MiG-31M:n enintään noin 3 000 km/h lentonopeus, mihin tulee vielä laukaisussa lisäksi ohjuksen lisänopeus.lähde?
Lähes kaikki ballistiset ohjukset saavuttavat hypersoonisen nopeuden (runsaat 5 Mach). Kinžal saavuttaa hypersoonisen, eli moninkertaisen äänen nopeuden laukaisun jälkeen. Ohjuksen on kerrottu saavuttavan 5–10 machin nopeuden, eli enimmillään jopa yli 12 000 kilometrin tuntivauhdin.
Tass kertoi heinäkuussa 2018, että Kinžalin kantamaa on syytä tarkastella sitä kuljettavan lentokoneen taistelusäteen kanssa. MiG-31K:lla yhteenlaskettu kantama on yli 2 000 km ja Tu-23M:llä noin 3000 km.
MiG-31K voi kantaa yhden ohjuksen, Tupolev Tu-22 neljä ohjusta ja Tupolev Tu-160 kahdeksan ohjusta.
Ukrainan sodassa

18. maaliskuuta 2022 kerrottiin ensimmäisen kerran Kinžalin käytöstä Venäjän–Ukrainan sodassa. Venäjän puolustusministeriö ilmoitti tuhonneensa suuren maanalaisen ammusvaraston Länsi-Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella. Ukrainan asevoimat vahvisti iskun ammusvarastoon, mutta ei tiennyt, oliko kyseessä Kinžal.
Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigun mukaan ohjusta oli 22. elokuuta 2022 mennessä käytetty kolme kertaa.
Toukokuussa 2023 Venäjän teki ilmaiskuja Kiovaa vastaan, mahdollisena tarkoituksenaan tuhota kaupunkiin tuotu yhdysvaltalainen Patriot-ilmatorjuntajärjestelmä tai kerätä siitä tiedustelutietoa.lähde?
Toukokuussa 2023 uutistoimisto Tass kertoi nimeltä mainitse­matonta lähdettä lainaten, että Patriot-ohjuksilla on mahdoton torjua hypersoonista Kinžalia. 4. toukokuuta 2023 Ukrainan ilmapuolustus väitti pudottaneensa lähes ehjänä hypersoonisen ohjuksen lähellä Kiovaa. Viisi päivää myöhemmin Yhdysvaltain puolustusministeriön lehdistösihteeri vahvisti asian. Alasampumisessa käytettiin lukuisia Patriot-ohjuksia, jotka oli laukaistu useista paikoista.
16. toukokuuta Ukraina väitti pudottaneensa kuusi hypersoonista ohjusta yhden yön aikana.
Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigun mukaan määrä oli kolme kertaa suurempi kuin ohjuksia on edes käytetty. "He sekoittavat ohjukset aina. Tämän vuoksi he eivät niihin osu."
Yhdysvallat vahvisti Patriot-järjestelmän vaurioituneen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lavikainen, Jyri: Strengthening Russia’s Nuclear Forces in the Arctic: The Case of the Kinzhal Missile Csis.org. 14.9.2021. Viitattu 21.3.2022.
Saarinen, Olli: Kilpavarustelua hypervaihteella: uuden sukupolven yliääniaseita kehitetään ympäri maailmaa The Ulkopolitist. 1.6.2020. Arkistoitu Viitattu 21.3.2022.
Kinžal-ohjuksen malli hävittäjäkoneen alla.
Chuenisbärgli

| Chuenisbärgli |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Adelboden, Sveitsi
Talviurheilukeskus:: Silleren-Hahnenmoos
Vuori:: Chuenisbärgli
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 1 730 m
Ala-asema:: 1 305 m
Korkeusero:: 425 m
Maksimijyrkkyys:: 60 %
Hissi
Hissi:: Boden–Chuenisbärgli
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 1 200 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 305 m
Yläasema:: 1 730 m
Miehet
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 730 m
Maali:: 1 310 m
Korkeusero:: 420 m
Pituus:: 1 290 m
Maksimijyrkkyys:: 60 %
Minimijyrkkyys:: 10 %
Keskijyrkkyys:: 32,6 %
1. MC-kilpailu:: 9.1.1967
Pujottelu
Lähtö:: 1 513 m
Maali:: 1 302 m
Korkeusero:: 211 m
Pituus:: 622 m
Maksimijyrkkyys:: 60 %
Minimijyrkkyys:: 10 %
Keskijyrkkyys:: 33,9 %
1. MC-kilpailu:: 20.2.2000
Chuenisbärgli (myös Kuonisbergli) on laskettelurinne Adelbodenin kunnassa Bernin kantonissa Sveitsissä.
Chuenisbärgli tunnetaan alppihiihdon maailmancupin miesten tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana.
Reitti

Chuenisbärglin yläasema sijaitsee 1 730 metriä merenpinnan yläpuolella, jossa on myös suurpujottelun lähtöpaikka. Se on yksi miesten maailmancupin vaikeimpia suurpujottelurinteitä.
Chuenisbärgli alkaa Kanonenrohr (Tykinputki) jyrkänteellä, jonka jälkeen on kaltevat ja kumpuilevat Schnittenmedli ja Wintertal (Talvilaakso) osuudet. Tämän jälkeen tulee radan loivin osuus, Chäla, ennen Zielhang loppujyrkännettä, jossa sijaitsee rinteen jyrkin kohta. Chuenisbärglin suurpujottelu päättyy 1 310 metriä merenpinnan yläpuolelle ja se on 1 290 metriä pitkä.
Rinteessä kilpaillaan myös pujottelussa, ja sen lähtö sijaitsee 1 513 metriä merenpinnan yläpuolella. Pujottelun pituus on 622 metriä ja sen maali sijaitsee 1 302 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kansainväliset Adelbodenin alppihiihtopäivät

Vuonna 1955 järjestettiin ensimmäiset Kansainväliset Adelbodenin alppihiihtopäivät (saks. Internationale Adelbodner Skitage). Vuodesta 1967 alkaen kilpailut ovat kuuluneet maailmancupiin. Vuosina 1988, 1990, 1993 ja 1994 kilpailut täytyi siirtää muihin paikkoihin lumenpuutteen vuoksi. Kansainvälisen hiihtoliiton vaatimusten vuoksi Chuenisbärglille rakennettiin vuonna 2005 uusi neljän hengen tuolihissi. Samalla paikalla oli edellisten 40 vuoden ajan käytössä ankkurihissi.
Adelboden kuuluu eniten katsojia kerääviin kilpailuihin 35 000 katsojalla rinteen varrella sekä maalialueen tilapäisissä katsomoissa. Vuodesta 1994 alkaen entinen maailmancuplaskija Hans Pieren on toiminut kilpailunjohtajana.
Vuoriniitty

Kesäisin Chuenisbärgliä käytetään vuoriniittynä, laidunmaata on alueella 24 hehtaaria. Se on yksityisomistuksessa. Niityllä on nautakarjaa, vasikoita ja vuohia. Niittymökki vuodelta 1946 toimii talvisin rinneravintolana.
Aiheesta muualla

Adelbodenin maailmancup-kilpailujen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Adelbodenin maailmancup-kilpailujen podiumsijoitukset FIS:n sivuilla (englanniksi)
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
| --- | --- |
 Andorra:  Soldeu: Àliga, Avet 
 Bulgaria:  Bansko: Bănderitsa 
 Etelä-Korea:  Jeongseon: Jeongseon Downhill, Jeongseon Slalom  Pyeongchang: Rainbow 1, Rainbow 2, Rainbow 3 
 Italia:  Alta Badia: Gran Risa  Bormio: Stelvio  Cortina d’Ampezzo: Col Drusciè A, Olimpia delle Tofane, Vertigine  Kronplatz: Erta  La Thuile: Tre Franco Berthod  Madonna di Campiglio: Canalone Miramonti  Santa Caterina: Deborah Compagnoni  Sestriere: Kandahar Giovanni A. Agnelli  Val di Fassa: La Volata  Val Gardena: Saslong 
 Itävalta:  Bad Kleinkirchheim: Weltcupabfahrt Franz Klammer  Flachau: Hermann Maier Weltcupstrecke  Gurgl: Kirchenkar  Hinterstoder: Weltcupabfahrt Hannes Trinkl  Kitzbühel: Ganslern, Streif  Kühtai: Hohe Mut  Lienz: Schloßberg  Saalbach-Hinterglemm: Weltcup-Abfahrt  Sankt Anton: Karl Schranz  Schladming: Planai, Streicher  Semmering: Weltcup-Piste Panorama  Sölden: Rettenbach  Zauchensee: Gamskogel Weltcup-Abfahrt  Zürs: Flexenarena 
 Japani:  Naeba: Men’s Riesen Slalom Trail, Ski Slope No. 3 
 Kanada:  Lake Louise: Men’s Olympic Downhill Run  Mont Tremblant: Flying Mile 
 Kroatia:  Zagreb: Crveni Spust 
 Norja:  Kvitfjell: Olympiabakken  Oslo: Holmenkollbakken 
 Ranska:  Chamonix: La Verte des Houches  Courchevel: L’Eclipse, Stade de Slalom Émile Allais  Méribel: Roc de Fer  Val d’Isère: Oreiller-Killy, Stade Olympique de Bellevarde 
 Ruotsi:  Tukholma: Åre  Åre: Olympia, WM-Strecke 
 Saksa:  Garmisch-Partenkirchen: Gudiberg, Kandahar  Ofterschwang: Weltcup-Piste 
 Slovakia:  Jasná: Luková 2 
 Slovenia:  Kranjska Gora: Podkoren 3  Maribor: Pohorje 2 
 Suomi:  Levi: Levi Black 
 Sveitsi:  Adelboden: Chuenisbärgli  Crans Montana: Piste Mont Lachaux, Piste Nationale  Lenzerheide: Silvano Beltrametti  Sankt Moritz: Corviglia, Engiadina  Veysonnaz: Piste de l’Ours  Wengen: Jungfrau / Männlichen, Lauberhorn 
 Tšekki:  Špindlerův Mlýn: Cerná Svatý Petr 
 Venäjä:  Sotši: Roza Hutor 
 Yhdysvallat:  Aspen: America’s Downhill  Beaver Creek: Birds of Prey, Raptor  Copper Mountain: Main Vein  Killington: Superstar  Palisades Tahoe: Red Dog  Park City: C.B.’s Run  Vail: Golden Peak Race 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Chuenisbärgli
Voittajien jalanjäljet muistomerkissä Adelbodenin kylässä.
Käännös suomeksi
Lennart Jähkel

| Lennart Jähkel |
| --- | --- |
 Jähkel vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Carl Gustav Lennart Jähkel
Syntynyt: 27. syyskuuta 1956 (ikä 68) Piitime, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Palkinnot
 Guldbagge Paras miessivuosa 1996 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Carl Gustav Lennart Jähkel (s. 27. syyskuuta 1956 Piitime) on ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli Malmön näyttämökoulussa 1979–1982 ja on sen jälkeen työskennellyt teattereissa ympäri Ruotsia, vuodesta 1996 pääosin Tukholman kaupunginteatterissa. Suurelle yleisölle hän tuli tutuksi televisiosarjasta Goda grannar (1987). Lisäksi hänet tunnetaan muun muassa komediasarjoista C/o Segemyhr (1998–2004) ja Pistvakt (1998–2000). Vuonna 1996 Jähkel sai parhaan miessivuosan Guldbaggen elokuvasta Metsästäjät.
Rooleja

Niin kuin taivaassa (2004) – Arne
Populäärimusiikkia Vittulanjänkältä (2004) – Einari
Seksi, toivo ja rakkaus (2005) – Lennart
Wallander: Salaisuus (2006) – Greger Frankman
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lennart Jähkel Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Korea 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Roberto Baggio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. helmikuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Caldogno, Italia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Lempinimi: Il Divino Codino (Jumalallinen ponihäntä)
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (Maalit) | Ottelut (Maalit) |
| 1982–1985 1985–1990 1990–1995 1995–1997 1997–1998 1998–2000 2000–2004 | Vicenza Fiorentina Juventus Milan Bologna Inter Brescia | 36 (13) 94 (39) 141 (78) 51 (12) 30 (22) 41 (9) 95 (45) | 36 (13) 94 (39) 141 (78) 51 (12) 30 (22) 41 (9) 95 (45) |
Maajoukkue
| 1988–2004 |  Italia | 56 (27) | 56 (27) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Roberto Baggio (s. 18. helmikuuta 1967 Caldogno, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija.
Baggiota pidetään yhtenä sukupolvensa parhaista pelaajista maailmassa ja yhtenä kaikkien aikojen parhaista italialaispelaajista. Hänet valittiin Fifan vuoden pelaajaksi ja Kultaisen pallon saajaksi vuonna 1993. Kolme vuotta aiemmin Baggio oli siirtynyt Juventukseen maailmanennätyksen rikkoneella kahdeksan miljoonan punnan siirtosummalla.
Baggio oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi yleensä niin sanottuna piilokärkenä. Baggio tunnettiin erityisesti pelinäkemyksestään ja teknisistä taidoistaan.lähde?
Baggio muistetaan parhaiten 1994 MM-kilpailuista. Hän johdatti Italian turnauksessa loppuotteluun pudotuspelivaiheen viidellä maalillaan.
Vuonna 2021 Baggiosta tehtiin elokuva nimellä Baggio: Jumalainen poninhäntä.