stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Bonde (1648–1699)

Karl Bonden muotokuva
Karl (Carl) Bonde (1648–1699) oli ruotsalainen kuninkaan neuvos, presidentti ja diplomaatti. Hän oli vuodesta 1684 reduktiokomission jäsen ja pani Virossa toimeen peruutuksen vuonna 1685. Hän oli Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra 1687–1695, jolloin hän teki vuonna 1690 ehdotuksen uusmaalaiseksi verotusjärjestelmäksi ja esitti 1692 kolmen eteläisen läänin ruotujakolaitoksen muodostamiseksi, ja nämä ehdotukset toteutettiin.
Hänen isänsä oli Gustav Bonde vanhempi.
Aiheesta muualla

Svenskt biografiskt lexikon
Khotangin piirikunta

| Khotangin piirikunta खोटाङ, Khoṭāṅ |
| --- | --- |

 Khotangin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 27.217°N, 86.793°E 
Valtio:     Nepal
Kehitysalue:  Itäinen kehitysalue
Vyöhyke:  Sagarmathan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Diktel (8 867 as., 2011; kaupungiksi 5/2014, väkiluku kasvoi alueliitosten johdosta)
Pinta-ala:  1 591 km²
Väkiluku (2011)  ():  206 312
 – väestötiheys:  130 as./km²
HDI (2011):  0,494
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-SA
 
ddckhotang.gov.np
 Khotangin piirikunnan kartta. Piirikunnan kaupungit (2011 tilanne) näkyvät sinertävinä alueina. 
Khotangin piirikunta (nepaliksi खोटाङ, Khoṭāṅ) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä.
Khotangin piirikunta rajautuu pohjoisessa Solukhumbun, idässä Bhojpurin, etelässä ja lounaassa Udayapurin sekä lännessä Okhaldhungan piirikuntaan.
Khotangin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 206 312 henkeä (231 385 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 591 neliökilometriä ja väestötiheys 130 as./km2. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan piirikunnassa ei ollut lainkaan kaupunkeja. Hallinnollinen keskus oli tuolloin piirikunnan asukasluvultaan suurimman kyläsuunnittelukomitean (VDC) eli 1,967 talouden Diktelin keskuskylä (VDC: 8 867 as., 2011), joka sijaitsee linnuntietä 156 kilometriä Kathmandusta itäkaakkoon. Toukokuussa 2014 Diktel muutettiin kaupungiksi samalla sen aluetta ja väestöpohjaa laajentaen.
Ekologis-hallinnollisesti piirikunta luokitellaan osaksi Nepalin Itäistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,7 % ryhmitellään alempaan trooppiseen, 31,5 % ylempään trooppiseen, 49,1 % subtrooppiseen, 16,3 % lauhkeaan ja 1,6 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 0,9 % vesistöihin.
Dikteliä, vuonna 2014 kaupungiksi muutettua Khotangin piirikunnan keskustaajamaa.
Sisäänkäynti kulttuurihistoriallisesti merkittävään Halesin temppeliin ja luolaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khotangin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Ken Meyer

Kenneth W. Meyer (14. heinäkuuta 1925 Erie, Pennsylvania – 14. elokuuta 2016 Gadsden, Alabama) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hänet tunnetaan etenkin NFL-joukkue San Francisco 49ersin päävalmentajana kaudella 1977 ja Suomen maajoukkueen päävalmentajana 1990-luvulla.
Meyer oli kotoisin Pennsylvaniasta. Hän liittyi ilmavoimiin heti valmistuttuaan lukiosta vuonna 1943 ja palveli toisen maailmansodan ajan 8th Air Force -pommilaivueessa. Hän toimi taka-ampujana Boeing B-17 Flying Fortressissa ja osallistui 25 pommituslentoon Saksan ylle. Sodan jälkeen Meyer opiskeli ja pelasi amerikkalaista jalkapalloa Denisonin yliopistossa.
Meyerin aloitti apuvalmentajana Denisonin yliopistossa 1952, josta ura kehittyi nopeasti ja hän siirtyi Wake Forestin ja Floridan osavaltionyliopistojen kautta Alabaman yliopistoon vuosiksi 1963–1967. Alabamassa Meyer valmensi tulevia tähtipelaajia, kuten Joe Namathia ja Steve Sloania. Hän voitti myös NCAA:n korkeimman sarjan mestaruuden kahdesti.
Yliopistouran jälkeen Meyer siirtyi NFL:ään, jossa hän valmensi 20 vuotta. Hän toimi San Francisco 49ersin, New York Jetsin, Los Angeles Ramsin, Chicago Bearsin ja Seattle Seahawksin apuvalmentajana tuona aikana. Kaudella 1977 Meyer toimi San Franciscon päävalmentajana, kun edellinen valmentaja sai potkut kesken kauden. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1992.
Meyer tapasi sattumalta Euroopan matkallaan suomalaisen valmentajan, joka kutsui Meyerin Suomeen. Hän valmensi ja kehitti suomalaisia pelinrakentajia yhdessä lajiliiton kanssa ja toimi sekä Turku Trojansin että Suomen maajoukkueen päävalmentajana. Meyerin johdolla Suomi voitti kolme peräkkäistä amerikkalaisen jalkapallon Euroopan mestaruutta vuosina 1993, 1995 ja 1997. Meyer palasi Yhdysvaltoihin 1990-luvun lopulla ja toimi vielä kahdeksan vuotta Kansas City Chiefsin kykyjenetsijänä. Hän jäi lopullisesti eläkkeelle vuonna 2008 ollessaan 83-vuotias. Meyer kuoli kotonaan Alabamassa 91-vuotiaana.
Karl Brosbøll

| Karl Brosbøll |
| --- | --- |
 Karl Brosbøll eli kirjailija Carit Etlar.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1816
Kuollut: 1900 (83–84 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Carit Etlar
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Brosbøll, kirjailijanimi Carit Etlar, (1816−1900) oli tanskalainen kirjailija. Hän oli aluksi taidemaalari mutta toimi sittemmin kirjailijana. Hän on kirjoittanut historiallisia romaaneja: Madsalune, Viben Peter, Dronningens vagtmester, Gjon-gehovdingen ynnä muita, joiden ansioina ovat onnistunut historiallinen väritys, vahva luonteenkuvaus ja jännittävä juoni, ja hän kuvaa niissä vaikuttavasti jyllantilaista kansanelämää. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä, jotka kuitenkin ovat enemmän mahtipontisia kuin taiteellisia
Suomennetut teokset

Kirjava joukko novelleja, Porvoo: G. L. Söderström 1874. Sarja: Kaunokirjallisuutta, 3.
"Mangorin kokkikirja" antologiassa: Idän kuningatar: y. m. kertomuksia, Jyväskylä: Gummerus 1915. Sarja: K. J. Gummerus, n:o 7.
Aiheesta muualla

Brosbøll, Johan Karl Kristian, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 4. palsta 284 (ruotsiksi)
Kihniön kirkonkylä

Kihniön kirkonkylä on Kihniön keskustaajama Sulkuejärven rannalla. Vuoden 2022 lopussa siellä asui 602 ihmistä ja sen pinta-ala oli 2,40 neliökilometriä. Keskustan palveluita on mm. koulu, kirjasto, terveysasema, kauppa, pankki, apteekki ja ravintola.[lähde? ]
Kanarianpielus

| Kanarianpielus |
| --- | --- |
 Kanarianpielus (Lobularia canariensis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Pielukset Lobularia
Laji::  canariensis
Kaksiosainen nimi
 Lobularia canariensis  (DC.) L.Borgen 
Synonyymit
 Lobularia canariensis subsp. canariensis  Lobularia intermedia Webb  Lobularia intermedia subsp. intermedia 
Katso myös
   Kanarianpielus Wikispeciesissä   Kanarianpielus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanarianpielus (Lobularia canariensis) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluvan pieluksien (Lobularia) suvun kasvi, joka kasvaa pieninä mättäinä tai pensaina. Kanarianpielus on suvun lajeista yleisimpiä Kanariansaarilla.
Kuvaus > Varsi ja lehdet

Kanarianpielus muodostaa tiheitä mättäitä. Sen lehdet ovat kapeat, lehtilaita on ehyt. Lehtien kärjet ovat tylpät ja pyöristyneet.
Kuvaus > Kukat ja hedelmät

Kanarianpieluksen kukat ovat pieniä harmahtavan valkoisia. Hedelmä on litu.
Levinneisyys

Kanarianpielusta kasvaa endeemisenä eli kotoperäisenä kaikilla Kanariansaarien saarilla. Makaronesiassa Selvagenssaarilla ja Kap Verdellä sillä on useita alalajeja joita on vaikea erottaa toisistaan.
Kuvia

Kanarianpielus, Gran Canaria
Kanarianpielus noin 100 metriä meren pinnasta, Teneriffa
Kanarianpielus, La Palma
Kanarianpieluksen kukintoja, Teneriffa
Kanarianpieluksen kukintoja, Teneriffa
Kanarianpieluksen kukintoja, Gran Canaria.
Aiheesta muualla

Lobularia canariensis (DC.) L. Borgen African Plant Database. Viitattu 24.8.2019. (englanniksi)
Paniqueso canario – Lobularia canariensis Selección de flora del Jardín Botánico Canario Viera y Clavijo. Viitattu 24.8.2019. (englanniksi)
Kiila (heraldiikka)

Punainen kiila hopeisella kilvellä.
Kiila (suomalaisessa heraldiikassa aiemmin säde) on heraldinen airutkuvion sukuinen tunnus, joka on vastaava kuin kärki, mutta kapeampi. Kuten kärjen, myös kiilan normaaliasento on suomalaisessa heraldiikassa ylöspäin. Muut suunnat mainitaan kiilan yhteydessä: palkittainen kiila osoittaa kohti oikeaa yläkulmaa, vastapalkittainen kiila (aiemmin vasensäde) kohti vasenta yläkulmaa, palkittainen kumokiila (kumosäde vasemmalle) kohti vasenta alakulmaa ja vastapalkittainen kumokiila (kumosäde oikealle) kohti oikeaa alakulmaa.
Kiilat yltävät aina kilven reunasta reunaan.
Palkittainen kiila
Vastapalkittainen kiila
Palkittainen kumokiila
Vastapalkittainen kumokiila
Kiilakirjoahven

| Kiilakirjoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Uaru
Laji::   amphiacanthoides 
Kaksiosainen nimi
 Uaru amphiacanthoides  (Heckel, 1840) 
Katso myös
   Kiilakirjoahven Wikispeciesissä   Kiilakirjoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiilakirjoahven (Uaru amphiacanthoides) on kirjoahventen heimoon kuuluva kalalaji. Se elää Etelä-Amerikan trooppisissa Amazonin ja Rio Negron joissa. Kotiseudullaan se on suosittu ruokakala, eikä sitä usein tuoda akvaariomarkkinoille. Kiilakirjoahven ruokkii poikasiaan erittämällä kyljistään proteiinipitoista limaa.
Karup

| Karup |
| --- | --- |
 Katunäkymää.
 Karup
 Koordinaatit: 56°18′31″N, 9°10′6″E 
Väkiluku (2017):  2 256
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karup on taajama Viborgin kunnassa Keski-Jyllannin alueella Tanskassa. Se oli vuosina 1970–2006 Karupin kunnan keskustaajama, kunnes Karup liitettiin Viborgiin.
Historia

Karup sijaitsee Herningin ja Viborgin välissä, ja se kasvoi huomattavasti, kun näiden kaupunkien välinen Karupin kautta kulkeva rautatie valmistui vuonna 1906. Henkilöliikenne radalla lakkasi vuonna 1970 ja tavaraliikenne 1977. Karupissa sijaitsee myös Keski-Jyllannin lentokenttä, jonka yhteydessä on ilmavoimien lentotukikohta.
Kuvia

Karupin kirkko
Hävittäjä nousemassa ilmaan Karupin lentotukikohdasta
Keski-Jyllannin lentokenttä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karup Wikimedia Commonsissa
Kehittyvä Kauppa

| Kehittyvä kauppa |
| --- | --- |
Kustantaja:  K-kauppiasliitto ry, toimitusjohtaja Jaana Hertsberg
Levikki:  12 376 (2014)
Päätoimittaja:  Kirsi Suurnäkki-Vuorinen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Sivukoko:  210 mm x 297 mm (A4)
Ilmestymistiheys:  9 kertaa vuodessa / PunaMusta Oy, Tampere
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kehittyvä kauppa on suomalainen K-ryhmän ammattilehti, jota kustantaa K-kauppiasliitto. Lehti tukee K-kaupan henkilökunnan ammatillista kehittymistä sekä välittää toimivia käytäntöjä, ideoita ja innostusta K-ryhmän sisällä ja kaupan alalla yleensä. Lehdessä on runsaasti artikkeleita Suomen vähittäiskaupasta sisältäen muun muassa markkinaosuustietoja. Lehden päätoimittaja on Kirsi Suurnäkki-Vuorinen. Kehittyvä kauppa -lehti on ilmestynyt vuodesta 1986 lähtien. Sen kaukainen edeltäjä, Maakauppias-lehti, perustettiin vuonna 1907.
Tekninen ulkoasu

Lehti painetaan Tampereella PunaMusta Oy:ssä. Kehittyvän kaupan sivukoko on 210 mm x 297 mm eli A4.
Kiilaetelänpyökki

| Kiilaetelänpyökki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Nothofagaceae
Suku::  Etelänpyökit Nothofagus
Laji::  obliqua
Kaksiosainen nimi
 Nothofagus obliqua  (Mirb.) Blume 
Katso myös
   Kiilaetelänpyökki Wikispeciesissä   Kiilaetelänpyökki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kiilaetelänpyökin hedekukkia lehtihangoissa
Kiilaetelänpyökki (Nothofagus obliqua) on etelänpyökkien (Nothofagus) sukuun kuuluva kasvilaji.
Kiilaetelänpyökki on noin 40 metriä korkeaksi kasvava kausivihanta puu. Sen kuoren väri vaihtelee vaaleanharmaasta vaaleanruskeaan. Kuori on suurimmaksi osaksi sileä noin kymmenenvuotiaaksi asti. Nuoret versot ovat hyvin ohuita, 1–1,5 mm paksuja, ja ruskeita. Silmut ovat punaruskeita, noin 5 mm pitkiä ja 3 mm leveitä.
Kiilaetelänpyökin lehdet ovat 3–8 cm pitkiä, 2–4 cm leveitä, hammaslaitaisia sekä jokseenkin liuskoittuneita ainakin tyvenpuoleiselta osaltaan. Lehtien muoto vaihtelee soikeasta kapeansuorakulmaiseen. Lehdet ovat yleensä myös vinotyvisiä, kuten jalavilla (Ulmus). Yläpinnoiltaan lehdet ovat tummanvihreitä ja alapinnoiltaan harmaanvihertäviä.
Kiilaetelänpyökin hedekukat kehittyvät yksittäin lehtihankoihin ja niissä on kussakin noin 30–40 hedettä.
Keski-Andros

Keski-Androksen sijainti
Keski-Andros on Bahaman hallintoalue Androksen saarella. Alue sijaitsee Androksen pohjoisosan eteläkärjessä sekä osittain saarta jakavalla suo- ja suistoalueella. Alueen asukasluku on 662, sillä alue on vaikeakulkuista, mangrovekasvillisuuden peittämää ja useiden vesistöjen halkomaa.
Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto

Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto (KSNL) oli Suomen Maaseudun Puolueen nuorisojärjestö.
KSNL perustettiin 4. helmikuuta 1972, jolloin järjestön johtoon valittiin Pauno Haapamäki (pj.), Rolf "Fred" Sormo (pääsihteeri) ja Martti Mulju (talouspäällikkö) . Elokuussa 1973 KSNL piti Konnevedellä liittokokouksen, jossa järjestölle hyväksyttiin ohjelma. Vuonna 1979 liittoon kuului noin sata osastoa, joissa oli yhteensä noin 3 000 jäsentä. KSNL sai 1970-luvulla nihkeästi tukea valtiolta. Järjestölle myönnettiin parhaimmillaan 5 000 markkaa ja useina vuosina se jäi kokonaan ilman avustuksia.
KSNL:n tunnushymni oli ”Kohti huomispäivää”.
KSNL teki 1980-luvulla läheistä yhteistyötä Tanskan keskustademokraattisen nuorisoliiton (CDUN) kanssa.
Puheenjohtajat

Pauno Haapamäki 1972–1976
Kari Bärlund 1976–1978
Matti Rutonen 1978–1982
Kari Bärlund  1982–1984
Timo Soini 1984–1992
Khorāsān-e Razavi

| Razavi Khorasanin provinssi استان خراسان رضوی‎‎, Ostān-e Khorāsān-e Razavi |
| --- | --- |

 Sijainti Iranin kartalla
 Koordinaatit: 36.287°N, 59.614°E 
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mašhad (2 749 374 as., VL2011)
Pinta-ala  ():  118 851 km² (5.)
Väkiluku (2011)  ():  5 994 402
 – väestötiheys:  50,4 as./km²
BKT (2012):  331 292 mrd IRR  eli noin 20,21 mrd EUR (31.3.2012 kurssein; 5,32 % Iranin BKT:stä)
 – asukasta kohti:  3 372 EUR
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IR-30
 
ostan.khorasan.ir
Razavi Khorasan tai Khorāsān-e Razavi (pers. ‏استان خراسان رضوی‎, Ostān-e Khorāsān-e Razavi) on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan koillisnurkassa. Provinssin pääkaupunki on Mašhad (2,75 milj. as., VL2011).
Seutu on keskeinen osa historiallista Khorasanin (myös muodossa Khurasan) seutua. Se oli hyvin laaja, nykyisen Intian koillisosaan, eteläiseen Turkmenistaniin, ja Pohjois-Afganistaniin ulottuva alue.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan provinssissa eli 5 994 402 miljoonaa asukasta (1 717 362 ruokakuntaa). Tämä oli 7,98 prosenttia koko Iranin väestöstä. Asukkaista kaupunkilaisia oli 4 311 210, maaseutuväestöä 1 682 405 ja vailla pysyvää oleskelupaikkaa 787 henkeä. Etnisesti melko äskettäin kolmeen maakuntaan (Pohjois-Khorasan, Razavi Khorasan ja Etelä-Khorasan) jaettu Iranin Khorasanin alue on erittäin kirjavaa: persialaisia, arabeja, turkkilaisia, kurdeja, mongoleita, belutšeja sekä pieniä juutalaisten, romanien ja lurien ryhmittymiä.
Razavi Khorasanin provinssi on merkittävä osatekijä Iranin talouselämässä. Alueella muodostui vuonna 2011–2012 (persialainen vuosi 1390) noin 331 292 miljardin Iranin rialin osuus maan bruttokansantuotteesta, joka vastasi 5,32 prosentin osuutta koko Iranin BKT:stä. Euroiksi muutettuna tämä oli noin 20,21 miljardia EUR. Asukasta kohti tämä oli kuitenkin vain noin 3 372 euroa vuodessa, mikä oli selvästi Iranin keskiarvoa (5 054 EUR/vuosi) vähemmän.
Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä 28 aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat  70 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 72 kaupunkia ja 164 alimman aluehallintotason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Bajestan
Bakharz
Bardeskan
Binalood
Chenaran
Dargaz
Davarzan
Fariman
Firooze
Gonabad
Joghatay
Jovin
Kalat
Kashmar
Khalil Abad
Khaf
Khooshab
Mah-Velat
Mašhad
Neyshabur
Quchan
Rashtkhar
Sabzevar
Serakhs
Taybad
Torbat-e-Jam
Torbat-e-Heydariyeh
Zaveh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khorāsān-e Razavi Wikimedia Commonsissa
Khorāsān carpet Encyclopædia Britannica, britannica.com. Viitattu 16.12.2015. (englanniksi)
Iranin provinssit
Ālborz
Ardabīl
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Sharqī
Būšehr
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Esfahan
Fārs
Gīlān
Golestan
Hamadān
Hormozgān
Īlām
Kermān
Kermānšāh
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Razavi
Khorāsān-e Shomali
Khūzestān
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Kordestān
Lorestān
Markazī
Māzandarān
Qazvīn
Qorn
Semnān
Sīstān ja Balūchestān
Teheran
Yazd
Zanjān
Belgorod

| Belgorod |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Belgorodin alueen sijainti
 Belgorod
 Koordinaatit: 50.5960°N, 36.5874°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Belgorodin alue
Perustettu:  1569
Hallinto:  
 – Pormestari:  Juri Gladun
Korkeus:  130 m m
Väkiluku (2012):  369 815
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 http://www.beladm.ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Belgorod (ven. Белгород, suom. Valkoinen kaupunki) on kaupunki Länsi-Venäjällä lähellä Ukrainan rajaa. Se on 1,53 miljoonan asukkaan Belgorodin alueen pääkaupunki ja kaupungin asukasluku vuonna 2012 oli 369 815 henkeä. Kaupungin nimi tulee alueella olevista runsaista kalkkikivivarannoista.
Kaupungissa toimii vuonna 1876 perustettu Belgorodin valtionyliopisto, Belgorodin teknillinen yliopisto, Belgorodin maatalousyliopisto sekä Finanssiakatemia.
Historia

Ensimmäiset historialliset maininnat Belgorodista ovat vuodelta 1237, jolloin Batu-kaanin johtama mongooliarmeija ryösti ja hävitti kaupungin. On epäselvää sijaitsiko tämä kaupunki samalla paikalla kuin nykyinen kaupunki.
Vuonna 1596 tsaari Fjodor I määräsi kaupungin uudelleen rakennettavaksi samalla, kun Moskovan suuriruhtinaskunnan etelärajoille rakennettiin monia linnoituksia Krimin tataareja vastaan. Kaupunki saikin kokea seuraavina vuosisatoina useita tataarien ja puolais-liettualaisten hyökkäyksiä. Vuonna 1666 Moskovan patriarkaatti perusti kaupunkiin arkkipiispan istuimen.
Venäjän rajan siirtyessä kauemmas etelään kaupungin strateginen merkitys väheni 1700-luvulla. Kaupunki menetti oman provinssinsa ja siitä tuli osa Kurskin aluetta. Kaupungin piispa Joosef Belgorodilainen (1705-1754) julistettiin pyhimykseksi Venäjän ortodoksisessa kirkkossa vuonna 1911.
Ensimmäisen maailmansodan ja Venäjän sisällissodan aikana Belgorod ehti olla niin Saksan armeijan hallussa, osana Ukrainan kansantasavaltaa, Pavlo Skoropadskin johtamaa Ukrainan hetmanaattia, kunnes Puna-armeija valloitti kaupungin 20.12.1918 ja liitti sen osaksi Venäjän neuvostotasavaltaa.
Toisessa maailmansodassa Saksan Wehrmacht miehitti kaupunkia lokakuusta 1941 helmikuuhun 1943. Saksalaiset valtasivat kaupungin takaisin 18.3.1943 osana Harkovan kolmatta taistelua, kunnes menettivät sen uudestaan Kurskin taistelun jälkeen 6. elokuuta.
Belgorodin alue perustettiin vuonna 1954, jolloin Belgorodista tuli alueen hallinnon, teollisuuden ja kulttuurin keskus. Tätä seurasi kaupungin nopea kehitys ja kasvu.
Ukrainan sota

Venäjä on Helsingin Sanomien mukaan päättänyt evakuoida lähellä Ukrainan rajaa Harkovan suunnalla sijaitsevan Belgorodin asukkaita merkittävässä määrin tammikuussa 2024.
Kulttuuri ja taide > Teatterit

Belgorodin draamateatteri
Belgorodin  nukketeatteri
Kaksi apinaa, Belgorogin pelleteatteri
Kulttuuri ja taide > Museot

Belgorodin historiallinen museo
Belgorodin taidemuseo
Belgorodin kansanmuseo
Vuoden 1943 tankkitaistelun dioraama
Kulttuuri ja taide > Festivaalit

Valkoinen naamio, katutaidefestivaali
Tunnettuja belgorodilaisia

Joosef Belgodilainen, 1700-luvulla elänyt pyhimykseksi julistettu piispa
Viktoria Breszneva (1907–1995), Neuvostoliiton johtaja Leonid Brežnevin vaimo
Vladimir Fjodorov (1925–1998), neuvostokirjailija
Gennadi Muravin (1931–2021), kääntäjä, toimittaja ja taiteilija
Konstantin Prihodtšenko (s. 1972), kivääriampuja
Svetlana Horkina (s. 1979), kaksinkertainen telivoimistelun olympiavoittaja
Andrei Lutai (s. 1986), taitoluistelija
Jelena Sokolova (s. 1986), pituushyppääjä
Aleksei Šved (s. 1988), koripalloilija
Vadim Nemkov (s. 1992), vapaaottelija
Valeria Borovskaya (s. 1995), korkeushyppääjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belgorod Wikimedia Commonsissa
Belgorodin alueen kaupungit
Smolenskin Jumalanäidin kirkko Belgorodissa
Näkymä Belgorodista vuonna 1912
Kinksi

| Kinksi |
| --- | --- |
 Kinksi
 Koordinaatit: 58°37′57″N, 23°42′08″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Kunta:  Lääneranna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku:  40
Postinumero:  90130
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kinksi on kylä Läänerannan kunnassa Virossa. Se mainittiin ensimmäisen kerran nimeltä vuoden 1564 kartoissa.[lähde? ]
Kinksissa sijaitsee Marinan kirkko, joka on yksi Länsi-Viron vanhimmista kirkoista. Se rakennettiin linnoituskirkoksi lähelle kauppareittiä Saarenmaalta Pohjois-Viroon 1200-luvun loppupuoliskolla. Kirkkoon on todennäköisesti haudattu kalparitarien suurmestari Otto von Lutterberg, joka kuoli Karusen taistelussa vuonna 1270.
Keltakosmos

| Keltakosmos |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Kosmokset Cosmos
Laji::  sulphureus
Kaksiosainen nimi
 Cosmos sulphureus  Cav. 
Katso myös
   Keltakosmos Wikispeciesissä   Keltakosmos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siemeniä
Keltakosmos eli keltakosmoskukka (Cosmos sulphureus) on kosmosten sukuun kuuluva laji. Sitä käytetään ryhmäkasvina kukkapenkeissä sekä leikkokukkana. Keltakosmoskukka on lähtöisin Etelä-Amerikasta. Kasvi on korkeudeltaan 40–70 cm. Kukan värisävy vaihtelee keltaisen ja oranssinpunaisen välillä. Lehdet ovat muodoltaan syväliuskaiset. Keltakosmoskukka kukkii heinäkuulta myöhään syksyyn. Kasvi menestyy aurinkoisella paikalla vähäravinteisessa ja multavassa maassa. Taimet esikasvatetaan keväällä ja se on hyvä aloittaa huhtikuulla. Istutettaessa avomaalle taimet istutetaan 20 cm välein. Kasvatus samanlainen kuin punakosmoskukalla (Cosmos bipinnatus).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Keltakosmos(kukka) (Cosmos sulphureus)
Puutarha.net: Keltakosmos(kukka) (Cosmos sulphureus) (Arkistoitu – Internet Archive)
United States Department of Agriculture (USDA): Cosmos sulphureus (englanniksi)
Flora of China: Cosmos sulphureus (englanniksi)
Keinupolttopallo

Keinupolttopallo on polttopallon variaatio, jossa poltettavat istuvat keinussa. Pelin nimi vaihtelee alueittain ja suosittuna leikkinä se on saanut monia lempinimiä. Samalla tavalla keinupolttopallon säännöt vaihtelevat alueittain. Seuraavassa yhden koulukunnan mukainen versio pelin säännöistä. Keinupolttopallo tunnetaan alueittain useilla nimillä, joita ovat muun muassa keinupersis, keinupolttis, keinupehvis, keinufelkkis, persis, keinumatti, keinis, keinupallo, kiikkupallo sekä kiikkupolttis.