stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koulukiusaaminen
Koulukiusaamisen juridinen merkitys

Laki edellyttää kouluilta suunnitelmaa koulukiusaamisen ehkäisemiseksi ja siihen puuttumiseksi. Koulun huono työilmapiiri, koulun auktoriteettien, kuten opettajien ja rehtorin välinpitämättömyys ilmeneviä konflikteja kohtaan ja opiskelun haasteiden ratkaisun laiminlyönti voivat johtaa kiusaamisen lisääntymiseen ja oppilaiden välisen kilpailun ylikuumenemiseen ja lopulta kärjistymiseen. Koulukiusaaminen saattaa pahimmillaan kuulua rikosoikeuden piiriin. Vaikka kiusaamista itsessään ei ole lainsäädännössä määritelty, ovat monet kiusaamisen muodot myös lakia rikkovia. Esimerkiksi henkilön koskemattomuuden loukkaaminen (lyöminen, töniminen, potkiminen tai muu vastaava) voidaan juridisessa mielessä luokitella pahoinpitelyksi. Myös perättömien huhujen levittäminen saattaa täyttää pahimmillaan kunnianloukkauksen merkistön, josta voidaan tuomita vähintään sakkoihin.
Kokemäen käräjäoikeus tuomitsi marraskuussa 1999 Huittisten kaupungin maksamaan koulukiusaamisesta kärsineelle naiselle 72 500 markan korvaukset. Nainen oli joutunut suorittamaan peruskoulun yläasteen loppuun kotoa käsin ja hakeutumaan hoitoon kokemansa ahdistuksen vuoksi. Hän katsoi Huittisten kaupungin laiminlyöneen valvonta- ja toimivelvollisuutensa kiusaamisen lopettamiseksi. Turun hovioikeus piti maaliskuussa 2001 antamallaan päätöksellä voimassa käräjäoikeuden päätöksen eikä Korkein oikeus myöntänyt Huittisten kaupungille valituslupaa. Kaupunki oli vedonnut jutun ennakkotapausluonteeseen ja siihen, ettei kantajan kokemasta kiusaamisesta olisi ollut näyttöä.
Etelä-Karjalan  maakunnassa on perustettu lainvastaisten tekojen työryhmä. Se on laatinut maakuntaan ohjeistuksen, jonka mukaan kouluissa puututaan lainvastaisiin tekoihin, joita kutsutaan yleisemmin kiusaamiseksi. Työryhmän mukaan kiusaaminen on vähättelevä ilmaus, joka ei kerro teon vakavuutta.
Tutkimustuloksia

Joka kymmenes peruskoululainen kärsii jatkuvasta kiusaamisesta. Stakes julkaisi syksyllä 2008 koulukiusaamista koskevan tutkimuksen, joka käsitteli kiusaamisen yleisyyttä, syitä ja siihen puuttumista peruskoulun 8. ja 9. luokilla. Sen mukaan suurin osa oppilaista ei joutunut kiusatuksi tai kiusannut muita. Kiusatuksi joutui kuitenkin pojista kymmenen ja tytöistä kuusi prosenttia. Toisten oppilaiden kiusaaminen oli pojilla yhtä yleistä kuin kiusatuksi tuleminen. Tytöt kiusasivat toisia oppilaita puolet vähemmän kuin tulivat itse kiusatuiksi. Kiusaaja-uhreja oli pojista kolme prosenttia ja tytöistä prosentti. Tutkimuksen mukaan koulukiusaamisen uhrien määrä lisääntyi 2000-luvulla.
Vuonna 2014 tehdyn kyselyn mukaan 10,3 % lapsista Suomessa kertoi tulleensa kiusatuksi vähintään kahdesti edellisen kuukauden aikana, mikä on 31 rikkaan maan vertailussa lähellä keskiarvoa (10,8 %). Vähiten kiusaamista ilmeni Ruotsissa (4,5 %), Islannissa (4,6 %), Italiassa (5,2 %) ja eniten Liettuassa (29,2 %), Latviassa (22,7 %) ja Virossa (16,6 %).
Koulukiusaamiseen puuttuminen

Joka neljäs toistuvan koulukiusaamisen osapuolista ilmoitti, että koulun aikuiset ovat puuttuneet kiusaamiseen. Kiusaamiseen puututtiin yleisemmin kahdeksannella luokalla. Kiusatut olivat huonoimmassa asemassa kiusaamisen selvittelyssä. Tutkimuksen mukaan opettajat tarvitsisivat lisää keinoja kiusaamisen havaitsemiseen. Koulukiusaamisen ehkäiseminen vaatii pitkäjänteistä työtä ja yhteistyötä koulun, kouluterveydenhuollon ja kodin välillä. Parhaiten kiusaamisen saavat kuitenkin loppumaan muut oppilaat. Kun pieni, mutta arvostettu ryhmä oppilaita siirtyy kiusatun puolelle, on myös todennäköistä, että muutkin avaavat silmänsä. Kouluterveydenhuollossa tulisi selvittää kiusaamisen mahdollisuus paljon oirehtivilla, masentuneilla ja ylipainoisilla oppilailla sekä koulutapaturmien yhteydessä. Kiusaamiseen puuttuminen varhaisessa vaiheessa ehkäisee parhaiten koulukiusaamista.
Merkittävin suomalainen koulukiusaamisen vastainen hanke on ollut vuonna 2007 käynnistynyt, Turun yliopiston psykologian professori Christina Salmivallin ja erikoistutkija Elisa Poskiparran yhdessä johtama KiVa Koulu -ohjelma, johon on ainakin periaatteessa liittynyt jo noin 90 prosenttia suomalaisista peruskouluista. Muita koulukiusaamiseen puuttumiseen rohkaisevia kampanjoita ovat 2010-luvun alkupuolella olleet Päijät-Hämeen poliisilaitoksen ja sisäasiainministeriön Nyt riittää! -kampanja  ja Lukiolaisten liiton #kutsumua -nettikampanja.
Ruotsissa kunta voi joutua vahingonkorvausvastuuseen, jos kiusaamiseen ei puututa.
Rahankeruu koulukiusaamisen varjolla

Koulukiusaamisen vastaiseen työhön ja tukipuhelimeen on kerätty rahaa muun muassa lehtitilauksilla, mutta kerääjät ovat syyllistyneet törkeisiin petoksiin ja saaneet vankeustuomioita.
Kouluturvaa-lehden myynnistä on tehty monia rikosilmoituksia , ja Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) teki sen myynti- ja kustannusyhtiöstä (KT Kustannus) poliisille tutkintapyynnön. KT Kustannuksesta oli tuullut KKV:lle yli 1 600 ilmoitusta. Yhtiön vastuuhenkilö Antti Alastalo on syyttäjän mukaan tehnyt törkeän petoksen ja suuri osa miljoonista euroista oli siirretty hänen vallassaan oleville virolaisille ja suomalaisille yhtiöille. Alastalo oli jo aiemmin joutunut vankilaan talousrikoksista. Asennetta ry -rahainhankintayhdistyksenkin verkkosivu on Alastalon vallassa.
Asennetta-lehdenkin keräämistä rahoista katosi satojatuhansia euroja, ja sitä 2000-luvulla kustantanut sai yli kahden vuoden vankeusrangaistuksen. Vuonna 2019 lehteä kustansi Alastalon Rauno Nissiselle myymä yhtiö, sitten Nissisen perustama Asennetta elämään -yhdistys.
Koulurauhaa-lehteä kustantavan Kiva Kustannuksen omistaa Mirva-Leena Kärkkäinen. Hänen isänsä sai vankeustuomion samasta rikoskokonaisuudesta kuin Alastalokin. Isä on hallituksen varajäsen Sarita Idmanin puoliso ja konsultoi yhtiön myyntitoimintaa, Kärkkäinen kertoo. Kiva Kustannuksesta tehtiin 78 ilmoitusta KKV:lle vuonna 2020. Kärkkäinen sanoi, että yhtiöllä on kaksi kiusausaputyöntekijää, mikä Suomen Kuvalehden mukaan ei olisi paljonkaan myynnin arvoon nähden.
Tassu ja Nassu Oy on Idmanin kiusaamisen vastainen yhtiö, jota sitäkin Idmanin mies on hoitanut tai ainakin opastanut Idmanin mukaan. Sen myynti vuonna 2022 oli lähes 300 000 euroa. Se kerää yritysten ja yksityisten tukimaksuja.
Nuoren polku -lehden työntekijät tulivat Kouluturvaa-lehdestä, ja Helsingin Sanomien mukaan lehdet ovat melkein identtisiä. Nuoren polku -lehden entinen kustantaja SME Finance Holding liittyy Kiusattujen tuki -huijaukseen, joka paljastui 2000-luvulla. Vuonna 2019 kustantaja oli Kiva Kustannus Oy.
Koulurauhaa-lehteä tilasi enimmillään yli 100 000 ihmistä.
Koulurauha-ohjelma ei mitenkään liity Koulurauhaa!-lehteen vaan on Poliisihallituksen, Opetushallituksen, Folkhälsanin, Suomen Vanhempainliiton ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton yhteinen ohjelma. Sen sivulla pyydetään ilmoittamaan kuluttajaviranomaisille, mikäli Koulurauhaa!-lehti viittaa ohjelmaan markkinoinnissaan.
Tunnettuja entisiä koulukiusattuja

Saara Aalto, suomalainen laulaja
Sara Maria Forsberg, suomalainen videobloggaaja, näyttelijä ja laulaja
Otto Grundström, suomalainen muusikko (Tehosekoitin) ja runoilija
Anna-Leena Härkönen, suomalainen kirjailija ja näyttelijä.
Jesse Kaikuranta, suomalainen laulaja
Dome Karukoski, kyproslais-suomalainen elokuvaohjaaja
Jarno Laasala, suomalainen Duudsonien jäsen ja yksi sen perustajista
Lady Gaga, yhdysvaltalainen laulaja ja performanssitaiteilija
Mandi Lampi, suomalainen lapsitähti, joutui itse kiusatuksi levytettyään koulukiusaamisen vastaisen kappaleen Miks kaikki kiusaa. Mandi teki myöhemmin 19-vuotiaana itsemurhan.
Kalevi Lehtinen, kansainvälisesti tunnetuin suomalainen evankelista, joutui kiusatuksi lihavuutensa takia
Demi Lovato, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Tommi Läntinen, suomalainen muusikko, levyttänyt koulukiusaamisaiheisen laulun Syvälle sydämeen sattuu
Madonna, yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä
Jope Ruonansuu, suomalainen muusikko, koomikko ja näyttelijä
Jari Sillanpää, suomalainen laulaja ja vuoden 1995 tangokuningas
Antti Tuisku, suomalainen laulaja
Tarja Turunen, suomalainen laulaja (Nightwish)
Paula Vesala, suomalainen laulaja (PMMP)
Tunnettuja entisiä koulukiusaajia

Alexander Stubb, suomalainen poliitikko, Suomen presidentti, entinen pääministeri ja valtiovarainministeri
Kirjallisuutta

Hamarus, Päivi, Holmberg-Kalenius, Tina ja Salmi, Saija: Opas kiusaamisen jälkihoitoon. Jyväskylä: PS-kustannus, 2015. ISBN 978-952-451-658-7.
Holmberg-Kalenius, Tina: Elämää koulukiusaamisen jälkeen. Helsinki: Gummerus, 2008. ISBN 978-951-20-7740-3.
Rönkä, Antti: Jalat ilmassa. Helsinki: Gummerus, 2019. ISBN 9789512414772. (romaani)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koulukiusaaminen Wikimedia Commonsissa
Kiusaaminen.fi - Puhutaan kiusaamisesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Perusopetus.fi - Koulukiusaaminen
YLE Oppiminen: Kiusaamisen vastaisia toimenpiteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
Lainvastaiset teot – Oppimaa.fi
Ei Kiusata! -yhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jope Ruonansuun ja Otto Grundströmin haastattelu koulukiusaamisesta
Tommi Läntinen: Syvälle sydämeen sattuu (laulu)
Pekka Seppäsen kolumni, Olin koulukiusaaja, Yle.fi
Jarno Paalasmaan haastattelu
Koulukiusaaminen voi ilmetä monin eri tavoin.
Anders Bodelsen

| Anders Bodelsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. helmikuuta 1937 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 17. lokakuuta 2021 (84 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Esikoisteos:  De lyse nætters tid
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anders Bodelsen (11. helmikuuta 1937 Kööpenhamina, Tanska – 17. lokakuuta 2021) oli tanskalainen kirjailija. Hänet yhdistettiin tanskalaisen kirjallisuuden 1960-luvun uusrealismin aaltoonlähde?.
Bodelsenin esikoisromaani De lyse nætters tid ilmestyi 1959. Varsinaisen läpimurtonsa hän teki 1965 novellikokoelmilla Drivhuset ja Rama Sama. Hän kirjoitti muun ohella tieteis- ja jännitysromaaneja sekä näytelmiä.
Suomennetut teokset

Operaatio Cobra (Operation Cobra), suom. Lea Karvonen, Helsinki: Tammi 1977 ISBN 951-30-3625-1
Uhrit ovat hiljaa (Haendeligt uheld, 1968); Tekijän korj. laitoksesta suom. Arto ja Kirsti Ingervo. WSOY 1970
Ajattele jotakin lukua (Taenk på ett tal, 1968); suom. Arto ja Kirsti Ingervo. WSOY 1969
Jäätymisen aika (Fryspunkten, 1969); suomennettu ruotsista, suomentaja Väinö Kirstinä, Helsinki: Tammi 1975 ISBN 951-30-2959-X
Loukussa (Frysepunkten, 1973); suom. Väinö Kirstinä, Helsinki: Tammi 1975 ISBN 951-30-2908-5
Kamppailu rahalippaasta (Guldregn, 1986); suom. Kari Vaijärvi ja Pirre Vaijärvi. Karkkila: Kustannus-Mäkelä 1987 ISBN 951-873-146-2
Lahja (Gaven), kuunnelma, suomentanut Caj Westerberg. Yleisradio 1994
Peter J. Boldt

Peter Johan Magnus Boldt (28. syyskuuta 1946 Helsinki – 29. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä, joka työskenteli pitkään asiantuntijana SAK:n palveluksessa ja vastasi etenkin kansainvälisistä asioista.
Boldt opiskeli kansantaloustiedettä ja tilastotiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 1972. Hän työskenteli aluksi TTT:n palveluksessa ja sen jälkeen SAK:n ekonomistina 1982–2005.
Boldt edusti SAK:ta EU:n Talous- ja sosiaalikomiteassa vuosina 2002–2005. Hän kuului myös Suomen GATT-valtuuskuntaan vuosina 1986–1994 ja WTO-valtuuskuntaan vuosina 1996–2005. Lisäksi hän osallistui useiden valtiollisten komiteoiden ja työryhmien toimintaan, esimerkiksi ympäristönsuojeluneuvostossa vuosina 1976–1980.
Boldt tunnettiin teräväsanaisena keskustelijana ja kolumnistina muun muassa Palkkatyöläisen palstoilla.
Boldtin isä oli eversti Lauri Boldt ja äiti kirjastoneuvos Barbro Boldt (o.s. Inberg).
Kristiyhteisö

Kristiyhteisön Helsingin seurakunnan alttari.
Kristiyhteisö on protestanttisen kristinuskon ja Rudolf Steinerin antroposofisten ajatusten pohjalta syntynyt uskonnollinen uudistusliike. Se ei pidä itseään tunnustuksellisuuteen painottuvana liikkeenä vaan sakramentaalis-rituaalisena yhteisönä. Opinkappaleiden tilalla Kristiyhteisössä on opetusvapaus.
Kristiyhteisön toiminnan ja toimitusten perustana on usko kolmiyhteiseen Jumalaan, johon kuuluvat Isä, Poika ja Pyhä Henki, sekä usko Jeesukseen Kristukseen, joka on samalla kertaa Jumala ja ihminen. Kristiyhteisö tunnustaa Jeesuksen Jumalaksi ja Vapahtajaksi Raamatun mukaisesti.
Historia ja levinneisyys

Vuonna 1922 joukko evankelisia pappeja ja teologian opiskelijoita pyysi antroposofian perustajaa Rudolf Steineria luennoimaan heille Stuttgartissa Saksassa ja Dornachissa Sveitsissä. Kristiyhteisö perustettiin 16. syyskuuta 1922 Dornachissa Steinerin luentojen ja hänen muotoilemansa uskontunnustuksen pohjalta. Ensimmäiset papit tulivat evankelisesta kirkkokunnasta, nimekkäimpänä Berliinin Neue Kirchenin kirkkoherra Friedrich Rittelmeyer, joka jo aiemmin oli tutustunut antroposofiaan ja Rudolf Steineriin. Hänestä tuli yhteisön ensimmäinen arkkiyliohjaaja. Kansallissosialistit lakkauttivat Kristiyhteisön vuonna 1941 ja Gestapo vangitsi useita Kristiyhteisön pappeja, mukaan lukien arkkiyliohjaajan Emil Bockin. Kristiyhteisö perustettiin uudestaan vuonna 1945. Euroopasta Kristiyhteisön seurakunnat ovat levinneet myös kaikkiin muihin maanosiin. Vuonna 2005 Kristiyhteisöllä oli Saksassa noin 10 000 jäsentä ja 50 000 ystäväksi ilmoitettua. Koko maailmassa Kristiyhteisöllä on jäseniä 20 000. Iskelmälaulaja Jukka Kuoppamäki on toiminut Saksassa Kristiyhteisön pappina.
Kristiyhteisö Suomessa

Suomessa on neljä rekisteröitynyttä Kristiyhteisön seurakuntaa (Helsinki, Tampere, Lahti ja Tammisaari). Säännöllistä toimintaa on yhteensä kahdellatoista paikkakunnalla, lähinnä suurimmissa kaupungeissa. Ensimmäinen suomalainen seurakunta perustettiin Helsinkiin vuonna 1967. Suomen Kristiyhteisö rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi 5. syyskuuta 1969. Vuoden 2014 lopussa yhteisöllä oli 286 jäsentä. Kristiyhteisöllä on Suomessa neljä pappia.
Suomen Kristiyhteisö on julkaissut vuodesta 1980 lähtien neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Kristiyhteisö-lehteä.
Organisaatio

Maailmanlaajuisesti Kristiyhteisössä painotetaan seurakuntien itsenäisyyttä ja jäsenten vapautta taloudellisen tuen antamisessa, mutta yhteisö ei peri virallista jäsenmaksua. Suomen Kristiyhteisöllä on rekisteröityneenä uskonnollisena yhdyskuntana oma yhdyskuntajärjestyksensä. Hallinto tapahtuu maan kattavana yhdyskuntana ja paikallistasolla rekisteröityneiden seurakuntien kautta.
Papistolla on oma hierarkkinen rakenteensa: arkkiyliohjaaja, kaksi yliohjaajaa, tiettyjä alueita varten nimitetyt ohjaajat, seurakuntapapit. Hierarkian hallinnosta vastaa seitsemästä papista muodostunut piiri, Siebenerkreis. Hierarkian tehtävänä on pappien lähettäminen seurakuntiin ja kultillis-liturgisista kysymyksistä vastaaminen. Naispappeus on tunnustettu perustamisesta lähtien.
Kristiyhteisön varsinaiseksi jäseneksi voi hakea aikuisena. Papiston tehtävään kuuluu jäsenten vastaanottaminen.
Opetusvapaus ja tunnustuksellisuus Kristiyhteisössä

Kristiyhteisön papistolla on opetusvapaus ja Kristiyhteisön jäsenet voivat itse muodostaa kantansa kristinuskon kysymyksiin. Kristiyhteisön uskontotieteellinen luokittelu on tästä syystä ollut vaikeaa. Papiston tehtävän katsotaan Kristiyhteisössä olevan pyrkimys kristinuskon elävöittämiseen. Kristiyhteisössä suhtautuminen uskontunnustuksiin ei painotu tunnustuksellisuuteen, vaan ne nähdään ennen kaikkea tienä Jumalan ja erityisesti kolminaisuuden syvempään ymmärtämiseen. Kristillinen uskontunnustus sisältää ”kaikki ne meditatiiviset elementit, joiden avulla ihminen voi selkeyttää kuvaansa Jumalan olemuksesta”. Kristiyhteisön omassa uskontunnustuksessa tämä puoli on hänenselvennä mukaansa vielä selvemmin esillä.  ”Uskon Jumalaan” -lause katsotaan tarkoittavan syvää luottamusta jumalalliseen ja suuntautumista elämässään sen mukaisesti.
Kristiyhteisö ja antroposofia

Kristiyhteisö on opillisesti ja järjestöllisesti itsenäinen järjestö. Antroposofia katsoo olevansa todellisuuden henkisen ulottuvuuden tunnustava ja sitä tutkimaan pyrkivä liike, johon voi kuulua uskonnosta riippumatta. Kristiyhteisö on saanut virikkeitä antroposofiasta erityisesti perustamisvaiheessaan, ja Rudolf Steiner on määritellyt ehtoollisjumalanpalveluksessa käytettävän uskontunnustuksen (myös perinteiset uskontunnustukset ovat käytössä) ja sakramenttien muodon ja sisällön.
Antroposofisella liikkeellä ja Kristiyhteisöllä on erilainen perussuuntautuminen suhteessa todellisuuteen. Antroposofit katsovat antroposofian pohjalla olevan pyrkimyksen tietoon henkisten ilmiöiden tutkimukseen. Kristiyhteisössä puolestaan vaalitaan uskonnollista elämää sakramentein. Steinerin mukaan antroposofian ymmärtäminen synnyttää usein ihmisessä kaipuun myös elävään uskonnollisuuteen ja uskonnolliseen kokemukseen. Steiner piti tärkeänä sitä, että antroposofian ja Kristiyhteisön välinen ero ymmärrettäisiin. Hän toivoi Kristiyhteisön toimivan Antroposofisesta seurasta erillisenä kaikille avoimena yhteisönä.
Kristiyhteisö ja kristilliset yhteisöt

Kristiyhteisö pitää itseään uskonnon uudistusliikkeenä, mutta ei ainoana oikeana kirkkokuntana vaan kristinuskon yhtenä jäsenenä. Monet kristilliset suuntaukset eivät ole tunnustaneet tai ottaneet kantaa Kristiyhteisöstä kristillisenä uskontokuntana. Kristiyhteisö ei ole Suomen ekumeenisen neuvoston eikä Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen.
Erilaisissa uskonnollisten liikkeiden luokitteluissa Kristiyhteisö on usein luokiteltu esoteeriseksi tai kristinuskon pohjalta syntyneeksi liikkeeksi.
Kristiyhteisö hyväksyy muiden kristillisten kirkkokuntien kasteet eikä vaadi uudelleenkastamista. Jäsenten ehtoollisyhteys muiden kristillisten kirkkokuntien kanssa on sallittua. :
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
[vanhentunut linkki].
Kristiyhteisön perustajat, 16. syyskuuta 1922.
Kelttiläinen risti, jota Kristiyhteisössä käytetään perinteisen ristinmerkin ohella Kristuksen kuoleman ja ylösnousemuksen merkkinä.
Woldemar von Boeckmann

| Woldemar von Boeckmann |
| --- | --- |

Suomen kenraalikuvernööri
 1908–1909  
Edeltäjä:  Nikolai Gerard
Seuraaja:  Franz Albert Seyn
Henkilötiedot
Syntynyt: 1848 Pietari, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1923 Halila, Uusikirkko, Suomi
Tiedot
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  ratsuväenkenraali
Woldemar Alexander Valerian von Boeckmann tai Böckmann (ven. Влади́мир Алекса́ндрович Бе́кман, Vladimir Aleksandrovitš Bekman; 1848 Pietari – 1923) oli venäläinen ratsuväenkenraali (1907).
Hän toimi vt. Suomen kenraalikuvernöörinä kesällä 1907 ja vakinaisena 2. helmikuuta 1908 – 24. marraskuuta 1909. Boeckmann ei hyväksynyt toisen sortokauden toimia ja joutui eroamaan. Venäjän vallankumouksen jälkeen 1922 hän muutti Suomeen ja sai turvapaikkaoikeuden ja eläkkeen. Suomessa hän asui valtion vieraana Halilan parantolassa.
Hän oli viidennessä polvessa matemaatikko Leonhard Eulerin jälkeläinen.
Aiheesta muualla

Institut für Ost- und Südosteuropaforschung
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Nikolai Gerard | Suomen kenraalikuvernööri 1908–1909 | Seuraaja: Franz Albert Seyn |
| n k Suomen kenraalikuvernöörit |
| --- | --- | --- |
| Ruotsin aika (1595–1809) |  Bielke (1623–1631)  Oxenstierna (1631–1633)  Brahe (1637–1641 ja 1648–1654)  H. Fleming (1664–1669)  Nieroth (1710–1712)  Douglas (1717–1721)  von Campenhausen (1742–1743)  von Rosen (1747–1753)  |  |
| Suomen suuriruhtinaskunta (1809–1917) |  Sprengtporten (1808–1809)  Barclay de Tolly (1809–1810)  vt. Armfelt (1812–1813)  Steinheil (1810–1823)  Zakrevski (1824–1831)  Menšikov (1831–1855)  vt. Thesleff (1833–1847)  von Berg (1855–1861)  Rokassovski (1861–1866)  Adlerberg (1866–1881)  Heiden (1881–1897)  vt. Gontšarov (1897–1898)  Bobrikov (1898–1904)  vt. Turbin (1904)  Obolenski (1904–1905)  Gerard (1905–1908)  von Boeckmann (1908–1909)  Seyn (1909–1917)  vt. Lipski (1917)  Stahovitš (1917)  Nekrasov (1917)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo
Blowfish

Blowfish-salausta esittävä kaavio.
Blowfish on yhdysvaltalaisen Bruce Schneierin vuonna 1993 kehittämä salausmenetelmä.
Blowfish käyttää 16 kierroksen Feistel-salausta, jossa 64-bitin lohko tuottaa 32-bitin mittaisen sanan. Blowfish skaalautuu 128-bitin lohkoon saakka sekä pienempiin lohkoihin. 16 iteraation määrä mahdollistaa avaimet 448 bitin pituuteen saakka. Suunnitteluvaiheessa valittiin lohkojen käsittely yksittäisten bittien käsittelyn sijaan.
Alun perin Schneier kehitti algoritmin syrjäyttämään Yhdysvaltain viranomaisten hyväksymän DES:n (Data Encryption Standard), koska DES oli jo Blowfishin julkaisemisen aikoihin osoittautunut varsin heikoksi salakirjoitusalgoritmiksi. Huhuttiin jopa, että DES:iin olisi tehty sen kehittämisen aikoihin takaovi, jotta Yhdysvaltain viranomaiset olisivat helposti tarvittaessa voineet purkaa salauksen. DES:n heikkoudesta huolimatta sitä käytetään hyvin yleisesti vieläkin salaamaan pankkiautomaatti- ynnä muuta pankkiliikennettä.lähde?
Schneier kaavaili Blowfish:stä luotettavaa salakirjoitusalgoritmia seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi, mutta vieläkään ei tiedetä kenenkään suorittaneen tehokasta kryptoanalyysia Blowfish:a vastaan.lähde?
Blowfish määritellään Yhdysvalloissa "tehokkaaksi salausmenetelmäksi", aseeksi, joten sitä käyttäviä ohjelmia ei saa viedä pois maasta ilman erityislupaa. Perusteeksi on annettu, että salauksen myötä terroristien ja rikollisten puuhien seuranta muuttuisi mahdottomaksi.
Blowfishia ei ole patentoitu ja se säilyy sellaisena kaikissa maissa. Algoritmi on julkaistu public domainina ja se on vapaasti kenen tahansa käytettävissä.
Blowfishin jälkeen on kehitetty Twofish.
Haavoittuvuudet

Blowfishin versio, jossa on vähennetty kierrosten määrää on havaittu haavoittuvaksi, mutta Blowfishin täysi versio ei ollut tuolloin haavoittuva.
Schneier on suositellut uudempaan Twofishiin siirtymistä vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Bruce Schneier: Applied Cryptography; ISBN 0-471-11709-9, ISBN 0-471-12845-7
Aarne Blick

| Aarne Blick |
| --- | --- |
 2. Divisioonan komentaja kenraalimajuri Aarne Blick.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1894 Ulvila
Kuollut: 15. helmikuuta 1964 (70 vuotta) Helsinki
Ammatti:  opiskelija
Jääkäri
Liittymispäivämäärä:  10. lokakuuta 1915
Komppania:  pioneerikomppania
Taistelut jääkäriaikana:  Asemasota Misse-joella, Riianlahden taistelu, Schmardenin taistelu, Aa-joen taistelu
Korkein arvo jääkäriaikana:  hilfsgruppenführer
Palasi Suomeen:  25. helmikuuta 1918
Arvo Suomeen tultaessa:  vänrikki
Korkein sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Aarne Leopold Blick (3. helmikuuta 1894 Ulvila – 15. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali ja Mannerheim-ristin ritari numero 11.
Jääkärinä ja sisällissodassa

Blick liittyi Saksassa jääkärijoukkoon 10. lokakuuta 1915. Jääkäripataljoona 27:ssä Blick yleni Hilfsgruppenführeriksi (apulaisryhmänjohtaja) ja osallistui Missejoen, Riianlahden, Schmardenin ja Aajoen taisteluihin. Suomeen hän palasi jääkäreiden pääjoukon mukana ja osallistui sisällissotaan joukkueenjohtajana ja myöhemmin komppanianpäällikkönä 4. jääkäripataljoonassa. Hän oli mukana Pohjois-Suomen sekä Tampereen, Rajamäen ja Raivolan taisteluissa.
Rauhan vuodet 1920- ja 1930-luvuilla

Sisällissodan jälkeen Blick suoritti ylioppilastutkinnon Kemin Suomalaisessa yhteiskoulussa, mutta päätti jäädä uraupseeriksi armeijaan. Blick toimi muun muassa komppanianpäällikkönä, toimistoupseerina sekä Kainuun ja Salmin rajavartiostojen komentajana, Kadettikoulun kouluttajana ja Taistelukoulun johtajana. Viimein vuonna 1936 everstiksi ylennettynä Blick sai komentoonsa perinteikkään Savon jääkärirykmentin.