stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vinttikoirakilpailut
Historia

Vinttikoirien juoksukilpailut urheilulajina ovat peräisin Egyptistä noin ajalta 2500 eaa. Silloiset kilvat olivat maastojuoksuja (engl. coursing), missä yleensä kaksi koiraa päästettiin irti elävän jäniksen perään. Kaikkein vanhimman koiria käsittelevän kirjallisen tutkielman on laatinut Arrianos länsimaisen ajanlaskun alussa. Kirjoituksessa kerrotaan koirista, jotka muistuttavat hyvin paljon nykyistä englanninvinttikoiraa sekä lisäksi myös juoksukilpailuista, jotka ovat samantapaisia kuin mitä aivan viime aikoihin asti on järjestetty joissakin maissa. Arrianos painotti erityisesti sitä, ettei näissä kilpailuissa ollut pääasiana jäniksen tappaminen, vaan lähinnä oli tarkoitus verrata keskenään koirien nopeutta ja juoksuominaisuuksia.
Elävän saaliin sijasta keinotekoista viehettä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1876.  Täytettyä kania vedettiin suoraan eteenpäin pensaikkoon piiloon. Viehekilpailut  eivät saavuttaneet suurtakaan suosiota ja hävisi aidolle coursingille.
Owen Patrick Smith työskenteli 1905 Etelä-Dakotan Hot Springsin kauppakamarilla ja hänen tehtävänään oli etsiä uusia turisteja kiinnostavia kohteita, joten hän järjesti kaupungissa coursing-kilpailuja. Se oli niin suosittua, että Smith jätti työnsä ja alkoi toimia coursing-promoottorina. Hän tiesi, että yleisö ei pitänyt elävien jänisten käytöstä vinttikoirien harjoittamisessa, joten hän päätti esitellä vaihtoehdon. Vuonna 1907 hän esitteli ystävänsä ja coursing-harrastaja George Sawyerin kanssa Salt Lake Cityssä coursing-tapahtuman yhteydessä rakentamansa pienen ovaaliradan, jossa täytettyä jäniksennahkaa vedettiin moottoripyörän moottorilla. Se ei kuitenkaan saanut suurtakaan huomiota, ja idea kaatui.
1912 avattiin rata Texasin Houstonissa, ja vieheenä oli Smithin patentoima keinoviehe. Vieläkään se ei herättänyt yleisön mielenkiintoa. Ensimmäisen maailmansodan päättyessä vuonna  1919 Smith ja Sawyer rakensivat radan Emeryvilleen Kaliforniaan. Kaksikko siirtyi Tulsaan Oklahomaan ja perustivat International Greyhound Racing Associationin. Chicagossa he kohtasivat melkoisesti vastarintaa päiväkilpailuja vastaan, joten he käynnistivät iltakilpailut. Matka jatkui Floridaan ja Hialahin laukkaradan parkkialueelle he rakensivat radan, jossa pidettiin maaliskuussa 1922 ensimmäisen kerran Miami Greyhound Derby.
Suomessa on ollut kiinnostusta ratajuoksukilpailuihin jo vuodesta 1950. Samana vuonna perustettiin Lahden Vinttikoirakerho (nykyisen kattojärjestön Suomen Vinttikoiraliiton esi-isä). Perustajien tarkoituksena oli tuoda englantilaismallinen kilpatoiminta Suomeen ja löytää sitä kautta rahasampo. Näinhän ei käynyt, vaan jo parin vuoden jälkeen harrastajiksi tuli ”tavallisia” koiranomistajia, jotka ryhtyivät viemään vinttikoiraurheilua eteenpäin. Kilpailuja käytiin alkuvuosina mitä moninaisimmilla radoilla: urheilukentillä, velodromeilla, ravi- ja laukkaradoilla. Ensimmäiset kilpailut järjestettiin Lahdessa 31.12.1953
Koemuodot

Koemuotoja ovat ratajuoksu ja maastojuoksu.
Koemuodot > Ratajuoksu

Nimensä mukaisesti ratajuoksu juostaan vinttikoiraradalla. Yleensä radan pituus 400 m. Juostavia matkoja ovat 280 m, 350 m ja 480 m. Eri rodut juoksevat kokonsa mukaan eri pituisia matkoja. Radalla käytetään tekoviehettä ja lähtökoppeja. Vinttikoiraratoja on muun muassa Helsingissä (Tuomarinkylä), Tampereella (Kauppi), Hyvinkäällä (Sveitsi),Turussa ja Oulussa/Haukiputaalla.
Koemuodot > Maastojuoksu

Maastojuoksussa koirat juoksevat pareittain maastoon, yleensä pellolle, tehtyä rataa. Maastojuoksussakin käytetään tekoviehettä. Maastojuoksussa koiran suoritus arvostellaan. Tuomarit perustavat arvostelunsa viiteen osatekijään: nopeus, innokkuus, älykkyys, ketteryys ja kestävyys. Virallisia vinttikoirien maastojuoksukilpailuja on järjestetty Suomessa vuodesta 1988. Osallistumisoikeus rata- ja maastojuoksukilpailuihin on koiralla, jolla on FCI:n jäsenmaan hyväksymä voimassa oleva ratajuoksukirja tai maastojuoksukirja.
Koemuodot > Arvokilpailut

Suomessa järjestetään seuraavia arvokilpailuita:
Suomen Mestaruus
Derby
Veteraanimestaruus
Kuninkuusjuoksut
Tähtisprintteri
Koemuodot > Valioituminen

Kilpailuoikeuden omaavien rotujen koirat voivat saavuttaa valion arvon vinttikoiralajeissa. Valionarvot ovat KVA-R eli käyttövalio ratajuoksusta ja KVA-M eli käyttövalio maastossa. Käyttövalioksi tullakseen koiralla tulee olla myös vaadittava näyttelytulos.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen vinttikoiraliitto
Greyhound Racing liitto
Suomen faaraokoirat ja ibizanpodencot ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Tuulta nopeammat vinttikoirat
Vinttikoirakilpailu Hollannissa vuonna 1939
Värend

Smålandin seudut viikinkiajalla. Punaiset ja mustat pisteet tarkoittavat maakunnassa sijaitsevia riimukiviä. Punaisten pisteiden riimukivet sisältävät kirjoituksia kaukomatkoilta.
Värendin perinteinen kansallispuku.
Värend oli yksi keskiaikaisista "pienistä maista" (ruots. små landen), jotka vähitellen muodostivat Smålandin maakunnan. Yhdessä Njudungin ja Finnvedenin kanssa se oli näistä "pienistä maista" suurikokoisimpia. Värend sijaitsee Smålandin eteläosassa ja se luotiin Växjön läheisyyteen vuoden 1050 tienoilla. Tanskan läheisyys ja Växjöhön vuonna 1170 perustettu tuli piispanistuin antoivat alueelle erityisaseman muun Smålandin joukossa. 1700-luvulla alue jaettiin viiteen kihlakuntaa, jotka olivat Allbon kihlakunta, Kinnevaldin kihlakunta, Kongan kihlakunta, Norrvidingen kihlakunta ja Uppvidingen kihlakunta.
Värend vastaa nykyisessä aluejaossa pääasiassa Kronobergin lääniä lukuun ottamatta Finnvedeniin kuulunutta Sunnerbon kihlakuntaa. Myöhäisellä keskiajalla Värendissä esiintyi voimakkaita irtautumishaluja. Ne kärjistyivät Dacken kapinassa, joka johtui Kustaa Vaasan pyrkimyksistä vahvistaa keskushallintoa.
Värend on sittemmin lakannut olemasta hallinnollinen alue. Paikannimen alkuperä on epävarma, mutta erään tulkinnan mukaan se tarkoittaa "rikasta aluetta". Alueen väestöä on vanhempina aikoina kutsuttu nimellä virdar.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Värend
The Passage (kirjasarja)

| The Passage |
| --- | --- |
 Kirjasarjan suomenkielisten osien kannet.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Justin Cronin
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu, post-apokalypsi
Julkaistu:  2010–2016
Suomennos
Suomentaja:   Arto Schroderus (Ensimmäinen siirtokunta)  Kimmo Paukku (Linnake)  Nina Mäki-Kihniä (Peilikaupunki) 
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010–2017
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
The Passage on yhdysvaltalaiskirjailija Justin Croninin kolmiosainen postapokalyptinen kauhukirjasarja. Sarjaan kuuluvat romaanit Ensimmäinen siirtokunta (2010), Linnake (2012) ja Peilikaupunki (2016). Kirjasarjasta on tehty televisiosarja The Passage.
Sarjan osat

Ensimmäinen siirtokunta (The Passage, 2010)
Linnake (The Twelve, 2012)
Peilikaupunki (The City of Mirrors, 2016)
Juoni

Sarja kertoo dystooppisesta maailmasta, jossa viraaleiksi kutsutut vampyyrimaiset olennot ovat ottaneet vallan epäonnistuneen kokeen seurauksena. Maailman pelastaminen on nuoren Amyn ja maailmanlopusta selviytyneen pienen ihmisjoukon vastuulla. Tapahtumia seurataan monesta näkökulmasta ja pitkällä aikavälillä. Kirjojen varsinaiseen tapahtuma-aikaan elävien kertojien kokemusten lisäksi tilanteen kehitystä kuvataan sekä katastrofin alusta kertovilla takaumilla että tuhannen vuoden päähän tulevaisuuteen ajoittuvilla etuumilla.
Televisiosarja

Kirjasarjan pohjalta on tehty samanniminen televisiosarja, jota esitettiin vuonna 2019. Sen pääosia näyttelevät Mark-Paul Gosselaar ja Saniyya Sidney. Sarja peruttiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen.
Väinö Tuominen

Väinö Tuominen (22. toukokuuta 1880 – 9. marraskuuta 1947) oli suomalainen muusikko, sanoittaja ja säveltäjä.
Georg Malmstén esitti useita Tuomisen säveltämiä kappaleita, muun muassa kappaleet Syysaaltoja ja Aaltojen valssi. Tuomisen säveltämiä kappaleita esittivät myös Kaarlo Kytö ja Viljo Vesterinen.  Eugen Malmstén ja Amarillo-orkesteri esittivät 1. tammikuuta 1931 Tuomisen säveltämän Ryyppymiesten valssin joka oli ajankohtainen silloin vielä Suomessa voimassa olleen kieltolain vuoksi.
Sävellyksiä

Aaltojen valssi
Hilpeä hanuri
Kaksi iloista hanuria
Kolme akaa puhallinorkesterille
Kevätaamu Suomessa
Juhlamarssi
Irti maasta
Kengät kuluu polkka
Kun ruusut kukkivat
Ryyppymiesten valssi
Syysaaltoja
Tyttö ja perhonen
Suvi-marssi
Käännös suomeksi
Toriparlamentti

| Toriparlamentti |
| --- | --- |
 Pertti Mäkinen: Toriparlamentti, 2008
Nimi:  Toriparlamentti
Tekijä:  Pertti Mäkinen
Valmistumisvuosi:  2008
Julkistettu:  27. syyskuuta 2008
Taiteenlaji:  Julkinen taide
Teostyyppi:  Patsas
Sijainti:  Porin kauppatori, Suomi
Koordinaatit:  61°29′12″N 21°47′50″E﻿ / ﻿61.4866°N 21.7972°E﻿ / 61.4866; 21.7972
Toriparlamentti on kuvanveistäjä Pertti Mäkisen vuonna 2008 valmistunut julkinen veistos, joka sijaitsee Porin kauppatorilla. Teoksen lahjoittivat kaupungille Pori-Seura ja Pro Pori -säätiö, ja se paljastettiin Porin päivänä 27. syyskuuta 2008. Pori-Seura oli kaavaillut Porin torille Porin piru -aiheista veistosta jo 1970-luvulla.
Toriparlamentti rahoitettiin Porin päivän julisteiden ja ohrankryynivellin myynnistä saaduilla tuloilla. Toriparlamentti oli yksi Porin kaupungin 450-vuotisjuhlan merkkitapahtumista. Valmistuttuaan veistos herätti runsaasti keskustelua, ja Internetin keskustelupalstoilla käytiin kiivasta väittelyä patsaan aiheesta ja toteutustavasta. Keskustelijat mm. tunnistivat yhden Toriparlamentin hahmoista Bingolappu-Simoksi, joka tunnettiin Porissa siitä, että hän pyysi ihmisiltä rahaa ja heitti vastineeksi voltteja.
...ja käsi käy

| > ..ja käsi käy Klamydia |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 14.9.1998
 Julkaistu: 1.4.1999
 Tyylilaji: punk shock rock
 Kesto: 41.58
 Levy-yhtiö: Kråklund Records
Klamydian muut julkaisut
| Klamytologia 1998 | ...ja käsi käy 1999 | Zulupohjalta 1999 |
...ja käsi käy on Klamydian vuonna 1999 julkaistu livelevy, joka taltioitiin vuonna 1998 Radiomafian järjestämässä konsertissa. Albumin kappale ”Onnesta soikeena” oli Radiomafian Kesäkumibiisi vuonna 1998.
Kappaleet

Huipulla tuulee – 3.18
Laiskat ja pulskeat – 2.38
Missä on Marko? – 1.31
Aku Ankka -laulu – 3.24
Kosketus – 3.47
Tiukka bluusi – 2.37
Pala rauhaa – 3.35
Vaatteet pois (...ja pylly tänne) – 2.57
E.V.V.K. – 3.20
Onnesta soikeena – 3.06
Tango delirium – 3.43
Pilke silmäkulmassa – 2.05
Narkkarirakkautta – 3.27
Mä lähen himaan – 2.23
Kokoonpano

Vesku Jokinen – laulu
Jari Helin – kitara, taustalaulu
Hantta Viinamäki – basso, taustalaulu
Riku Purtola – rummut
Tilannekomedia

Tilannekomedia eli sitcom (engl. situation comedy, sitcom) on televisiossa suosittu komediallinen ohjelmatyyppi. Tilannekomedialla lajityyppinä (genre) on tavoite hauskuuttaa ja naurattaa katsojia. Tilannekomedia on tyypillisesti puolen tunnin jaksoista koostuva, kerran viikossa esitettävä televisiosarja, jossa samat hahmot esiintyvät jaksosta toiseen samoin lähtökohdin ja samassa ympäristössä. Jokaisen jakson lopuksi tapahtumat saavat onnellisen päätöksen ja tilanne normalisoituu seuraavaa jaksoa varten. Tilannekomediaa esitetään yleensä studioyleisön edessä, ja lähetykseen otetaan yleensä mukaan studioyleisön nauru niin, että televisionkatsojat kokevat seuraavansa näytelmää tai esitystä.
Syntyhistoria

Tilannekomedian juuret ovat radiokuunnelmissa. 15-minuuttisista jaksoista koostuvia tilannekomedioita esitettiin Yhdysvalloissa radiossa 1920-luvulta alkaen. Vuonna 1949 yhdysvaltalaiset televisioyhtiöt alkoivat tuoda radiossa suosittuja tilannekomedioita televisioon: niistä ensimmäinen oli The Goldbergs. 1950-luvun suosituimpien television tilannekomedioiden joukkoon nousi My Favorite Husband -radiokomedian pohjalta tehty I Love Lucy, joka myös vaikutti television tilannekomedian tyylin, sävyn ja toteutuksen muotoutumiseen.
Hahmot ja juoni

Tilannekomediassa on yleensä neljä päähahmoa: sankari, antisankari, ihastus ja kaveri.
Yhdysvaltalainen näyttelijäkouluttaja Scott Sedita on määritellyt kahdeksan tilannekomedian perusihmistyyppiä:
Looginen järkeilijä – sarkastinen järjen ääni; vastuullinen ja vakaa
Hellyttävä häviäjä – toiveikas, epätoivoinen koominen sankari; impulsiivinen
Neurootikko – liikaa ajatteleva, älyllinen koominen sankari; kömpelö, hermostunut ja huolestunut
Tyhmyri – herttainen ja lapsenomainen koominen kevennys; ystävällinen ja herkkäuskoinen
Ämmä/paskiainen – kyyninen ilkimys
Naistenmies/miestennielijä – itsevarma ja seksuaalisesti virittynyt; hurmauskykyinen
Materialisti – kantaa arvonimeä ja arvostaa statusta; kriittinen, hemmoteltu
Omassa maailmassaan eläjä – oman itsensä herra; eksentrinen, omituinen
Tilannekomedian juoni on yleensä tiivis ja saa päätöksensä jakson aikana. Juonen tapahtumaympäristö on yleensä koti tai työpaikka. Pääjuoni kattaa koko jakson, ja sen rinnalla kulkee sivuhahmojen määrästä riippuen yksi tai useampi sivujuoni. Joissakin sarjoissa, kuten Seinfeldissa, on myös erillinen alkukohtaus, joka ei aina liity itse juoneen.
Tekeminen

Toisin kuin perinteisissä komediaesityksissä, tilannekomediassa on jatkuvuutta ja tuttuutta, sillä jaksot seuraavat toisiaan yleensä viikon välein. Jatkuvuuden myötä yleisö on kehittänyt yhteisymmärryksen ohjelman koomisten hahmojen kanssa: esittäjien ja käsikirjoittajien ei tarvitse kertoa yleisölle etukäteen millaista komiikkaa on luvassa, vaan yleisö tietää sen jo aikaisemmista kokemuksistaan sarjasta. Jatkuvuuden ja tuttujen hahmojen ansiosta sarjaan saadaan myös kerrontaa, toisin kuin irrallisista sketseistä koostuvassa komiikassa.
Tekeminen > Kuvaus

Tilannekomedia on erityisesti television lajityyppi, mikä vaikuttaa sen muotoon. Tilannekomediaohjelman kameroiden sijoittelu perustuu komediateatterin jäljittelylle, mikä samalla erottaa sen useimmista muista television lajityypeistä. Moni tilannekomedia myös kuvataan teatteriesitystä mukaillen oikean yleisön edessä studiossa. Siksi kamerat on sijoitettu vain yhdelle puolelle tapahtumia ja näyttelijät esiintyvät kuin teatteriesityksessä niin, että koko yleisö kuulee kaikki vuorosanat ja näkee kaikki eleet.
Tilannekomediaa on I Love Lucysta (1951–1957) lähtien perinteisesti kuvattu kolmella kameralla. Jotkin sarjat kuvataan vain yhtä kameraa käyttäen, kuten Tuho-osasto ja Konttori. Kolmella kameralla kuvattaessa yksi kamera kuvaa yleiskuvaa ja kaksi muuta puolikuvaa kahdesta esiintyjästä. Tämä mahdollistaa nopean leikkauksen vuoropuhelussa ja samalla tärkeiden ”reaktiokuvien” käytön, joissa näytetään toisen hahmon hämmästynyt reaktio toisen käyttäytymiseen. Reaktiokuvilla johdatellaan katsojia pitämään tapahtumaa koomisena ja samalla lypsetään heistä toinenkin nauru yhden hinnalla. Samankaltaista reaktiokuvaa on myöhemmin hyödynnetty esimerkiksi television kykykilpailuissa, kuten X Factorissa, joissa tuomarien ilmeiden näyttämisellä ohjaillaan katsojan käsitystä esitysten koomisuudesta. Myös eräät koomiset tositelevisiosarjat, kuten The Osbournes (2002–2005), hyödyntävät toistuvasti reaktiokuvaa tilannekomedioiden tavoin, ja ne voidaankin määritellä ”tosi-tv-tilannekomedioiksi”.
Tekeminen > Musiikki

Tilannekomediassa käytetään musiikkia eri tavoin kuin esimerkiksi saippuaoopperassa ja draamassa. Tilannekomediassa käytetään musiikkia usein ilmaisemaan kohtauksen vaihtumista toiseen, mutta harvemmin kuvaamaan tunteita.
Tekeminen > Animaatio

Ensimmäisiä piirrettyjä tilannekomedioita olivat yhdysvaltalaiset Kiviset ja Soraset (1960–1966) ja Jetsonit (1962–1963). Nykyajan suosituimpia piirrettyjä tilannekomedioita ovat muun muassa Simpsonit (1989 alkaen) ja Family Guy (1999 alkaen)
Tekeminen > Studioyleisö

Tilannekomedioissa usein kuuluva taustanauru on studioyleisön reaktiota esitykseen. Yleisö tarjoaa ohjelman tekijöille mahdollisuuden nähdä, mikä ohjelmassa naurattaa ja mikä ei. Ohjelmassa kuuluva naururaita tarjoaa myös omissa kodeissaan istuvalle, monimuotoiselle televisioyleisölle yhteisöllisen naurukokemuksen, joka televisiolähetyksestä normaalisti puuttuu, toisin kuin esimerkiksi stand up -lavaesityksestä, jonka oleellinen osa yhteisöllisyys on. Toisaalta naururaidassa ei koskaan kuulla yleisön arvostelua esitystä kohtaan, mitä elävässä komiikkaesityksessä voi usein tapahtua.
Tilannekomedioita arvostellaan joskus ”purkitetun” eli nauhalta tulevan naurun käytöstä. Jo 1950-luvulla moniin tilannekomedioihin alettiin tarvittaessa lisäillä yhdysvaltalaisen Charley Douglassin kehittämän järjestelmän tuottamaa esiäänitettyä naurua. Myös moniin nykyajan tilannekomedioihin lisätään tarvittaessa nauhalta tulevaa naurua ja taputuksia. Esimerkiksi uudelleen kuvatuissa kohtauksissa voidaan käyttää ensimmäisen oton aikana nauhoitettuja yleisön ääniä. Joidenkin alan edustajien mukaan purkkinaurun käyttö on kuitenkin harvinaista, sillä sellaiseen turvautuminen olisi osoitus esityksen epäonnistumisesta.
Joskus tilannekomediasta saatetaan tehdä erikoisjakso, joka lähetetään kokonaan suorana, mikä voi tuoda komiikkaan yllätyksellisyyttä.
Tapahtumapaikka

Tilannekomediat on sijoitettu tuotantosyistä yleensä yhteen tapahtumapaikkaan, mikä rajoittaa niiden kuvaamia yhteisöllisiä paineita, joita hahmoihin kohdistuu. Yleensä sarjojen ympäristönä on koti, mutta jotkin sarjat tapahtuvat työpaikoilla (Konttori, Spin City), baarissa (Terveydeksi) tai jopa avaruusaluksella (Red Dwarf). Vakituisen tapahtumaympäristön vuoksi tilannekomedioissa ei tapahdu muutosta tai kehitystä, kuten sitä edeltävissä komedian muodoissa usein tapahtui.
Koska tilannekomedian yleisin tapahtumaympäristö on perhe, tilannekomedioiden näyttelijöillä ei ole samankaltaista tähtiasemaa kuin elokuvatähdillä, sillä he esiintyvät sarjoissaan arkisina hahmoina, joihin yleisö samastuu.
Ero draamakomediaan

Tilannekomedian ja draamakomedian välinen ero on usein häilyvä, ja sille on erilaisia määritelmiä. Draamakomediassa ei tilannekomedian tapaan ole studioyleisöä eikä naurua, sen jaksot ovat yli puolituntisia, sitä ei esitetä komediakanavilla, ja se painottaa hauskuuttamisen sijasta draamalle ominaisia kerrontatapaa ja teemoja. Esimerkiksi yhdysvaltalaista sarjaa Ruma Betty (2006–2010) markkinoitiin Yhdysvalloissa draamakomediana mutta Britanniassa puhtaana komediana.
Tutkimus

Jotkin tilannekomediat ovat päässeet muita laajemman akateemisen tutkimuksen kohteeksi käsittelemiensä aiheiden vuoksi. Näistä ovat esimerkkejä M.A.S.H., joka käsitteli lääketiedettä, The Cosby Show (1984–1992) afroamerikkalaisia, Roseanne (1988–1997) naisia ja Seinfeld (1989–1998) juutalaista komediaa.
Suosittuja, palkittuja tai merkittäviä tilannekomedioita

Bill Cosby Show
Ensisilmäyksellä
Frasier
Frendit
Gilligan’s Island
Hulluna sinuun
I Love Lucy
Kaikki rakastavat Raymondia
Kate & Allie
Kolmas kivi auringosta
Koti kuntoon
Larry Sanders Show
Leave It to Beaver
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala
Miehen puolikkaat
Moderni perhe
Murphy Brown
Nanny
Onnen päivät
Perhe on pahin
Perhe on paras
Pulmuset
Rillit huurussa
Roseanne
Seinfeld
70’s Show
Simpsonit (animaatio)
Spin City
Sukuvika
Taxi
Terveydeksi
30 Rock
Tyttökullat
Will & Grace
Bottom
Huonosti käyttäytyvät miehet
Konttori
Kyllä, herra ministeri
Maanalainen armeija iskee jälleen
Musta kyy
Pitkän Jussin majatalo
Pokka pitää
Ruutiukot
Sohvanvaltaajat
Steptoe & Son
Todella upeeta
Vielä virtaa
Älypäät
Kyllä isä osaa
Isänmaan toivot
Pasila (animaatio)
Kirjallisuutta

Gitlin, Martin: The Greatest Sitcoms of All Time.  Lanham:  The Scarecrow Press, 2014.  ISBN 978-0-8108-8724-4.  (englanniksi)
Timo Rossi

Timo Rossi (s. 6. lokakuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen seuranaan oli vuodesta 1992 lähtien Lohjan Kisa-Veikot ja hänen valmentajanaan toimi Timo Vuorimaa. Aikuisten SM-kisoista Rossi saavutti maratonilta hopeaa vuonna 1993 sekä pronssia vuonna 1992. Lisäksi hän saavutti tiejuoksussa 20 kilometrin matkalla pronssia vuonna 1991. Virallisissa kilpailuissa Rossi ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.
...ja naksuvat luupit

| > ..ja naksuvat luupit Stepa & Are |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. marraskuuta 2012
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Kriso-K, Haamu, 10th Wonder, DJ Dangerous, Prinssi Pauli, Ruuben (Robben)
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Joku Roti / Monsp
Muut kannet
 Vinyyliversion kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 49.
Stepan muut julkaisut
| Made in Sodankylä 2010 | ...ja naksuvat luupit 2012 | Ultramagneettinen 2014 |
Aren muut julkaisut
| Rautpohja demot 2011 | ...ja naksuvat luupit 2012 | Raaka ja leikkaamaton 2015 |
...ja naksuvat luupit on rap-artistien Stepan ja Aren yhteinen studioalbumi, joka julkaistiin yhteistyössä Joku Roti Recordsin ja Monsp Recordsin kautta 30. marraskuuta 2012. Albumin kappaleista "Yhtä aikaa siellä täällä", "Syö papu jos oot nälkänen" ja "Sätkät tiskit breikit" on julkaistu musiikkivideot, ja se nousi 49. sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumi julkaistiin rajoitettuna vinyyliversiona 10. toukokuuta 2013, ja se sisältää yhden bonuskappaleen "On aika viedä hipit töihin'" sekä kaksi DJ Massimon kokoaamaa skrätsiraitaa.
Kappaleet

Intro – 3.01
Nukkumassa – 3.35
Tuu maksaan mut ulos täältä – 5.14
Se on pirun rankkaa olla hyvä jätkä – 4.15 (feat. Huutava Vääryys, Asa, Ilkka Kalevi Tillanen & Tapani Kansalainen)
Naksuvat luupit – 5.14
Syö papu jos oot nälkänen – 4.29 (feat. Jodarok & Kriso-K)
Piru olkapäällä – 4.04
2012 tai 3 – 3.55 (feat. Sere)
Kaikki tapahtuu nyt – 4.13
Sätkät tiskit breikit – 4.26
Yhtä aikaa siellä täällä – 3.12
Outro – 3.01 (feat. Säkä & DJ Massimo)
Viimeinen biisi – 5.43
Massimo Steady Flossin' (vinyyliversion bonuskappale)
Arvostelut

Desibeli.net:
Nyt.fi:
Tuoreet Platat:
1487

| --- | --- |
Vuosisadat: 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku
Vuosikymmenet: 1390-luku · 1400-luku · 1410-luku · 1420-luku · 1430-luku · 1440-luku 1450-luku · 1460-luku · 1470-luku · 1480-luku · 1490-luku · 1500-luku
Vuodet: 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409 1410 · 1411 · 1412 · 1413 · 1414 · 1415 · 1416 · 1417 · 1418 · 1419 1420 · 1421 · 1422 · 1423 · 1424 · 1425 · 1426 · 1427 · 1428 · 1429 1430 · 1431 · 1432 · 1433 · 1434 · 1435 · 1436 · 1437 · 1438 · 1439 1440 · 1441 · 1442 · 1443 · 1444 · 1445 · 1446 · 1447 · 1448 · 1449 1450 · 1451 · 1452 · 1453 · 1454 · 1455 · 1456 · 1457 · 1458 · 1459 1460 · 1461 · 1462 · 1463 · 1464 · 1465 · 1466 · 1467 · 1468 · 1469 1470 · 1471 · 1472 · 1473 · 1474 · 1475 · 1476 · 1477 · 1478 · 1479 1480 · 1481 · 1482 · 1483 · 1484 · 1485 · 1486 · 1487 · 1488 · 1489 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509
Tapahtumia

Malleus maleficarum julkaistiin ohjeistamaan noitien kuulustelua ja tunnistamista.
Syntyneitä

17. heinäkuuta – Isma'il I, Persian šaahi 1501–1524, safavidien dynastian perustaja (k. 1524)
10. syyskuuta – Julius III, paavi (k. 1555)
Erik Fleming, suomalainen sotapäällikkö, valtaneuvos ja Suomen käskynhaltija (k. 1548)
Lucien, Monacon herra (k. 1523)
Bernardino Occhino, italialainen munkki ja saarnaaja (k. 1565)
Cristóbal de Olid, espanjalainen tutkimusmatkailija ja konkistadori (k. 1524)
János Szapolyai, Unkarin kuningas 1526–1540 (k. 1540)
Giovanni da Udine, italialainen taidemaalari (k. 1546)
Kuolleita

21. maaliskuuta – Nicolaus Flüeläinen, sveitsiläinen erakko, askeetti, mystikko ja pyhimys (s. 1417)
26. kesäkuuta – Johannes Argyropulos, bysanttilainen filosofi (s. 1415)
9. syyskuuta – Chenghua, Kiinan keisari (s. 1447)
1. lokakuuta – Ivar Akselinpoika Tott, tanskalais-ruotsalainen valtaneuvos (s. 1420)
John Hothby, brittiläinen karmeliitta, säveltäjä ja musiikkiteoreetikko (s. 1410)
Katarina Erikintytär Nipertz, ruotsalainen aatelisnainen ja Raaseporin lääninhaltija