stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bar-Lev-linja
Linjan piirteet

Bar-Lev-linja koostui noin 20:stä betonista valmistetusta tarkkailuasemasta Suezin kanavan varrella noin 150 kilometrin matkalla. Linjaa miehitti noin 500 sotilasta kerrallaan ja yhtä tarkkailuasemaa 15–20. Kaikki tarkkailuasemat eivät olleet jatkuvassa käytössä. Aivan kanavan eteen rakennettiin noin 20 metriä korkea hiekkavalli 45° kulmassa. Ensimmäisen vallin takana parin kilometrin päässä oli vielä toinen hiekkavalli. Tarkkailuasemien suojana oli vielä erikseen tykistö- ja panssarivaunuyksiköitä. Kanavalle rakennettiin myös putkilinjoja, joista hyökkäyksen uhatessa oli tarkoitus valuttaa öljyä kanavaan ja sytyttää se palamaan. Suunnitelmat olivat kuitenkin hyvin riippuvaisia siitä, että puolustajat saisivat tiedon mahdollisesta hyökkäyksestä ajoissa etukäteen. Kaiken kaikkiaan linjan tarkoitus ei ollut kuitenkaan staattinen puolustus, vaan Israelin asevoimien päästrategia nojautui edelleen liikkuvaan puolustukseen. Linjan tietyt heikkoudet alkoivat paljastua jo näännytyssodan aikoihin egyptiläisten ajoittaisten iskujen jatkuessa. Puolustusvoimien mukaan linja oli kuitenkin riittävä varustus mahdollisen hyökkäyksen ennakkovaroituksen kannalta.
Jom kippur -sota

Egyptin presidentti Anwar Sadat alkoi suunnitella yhdessä maansa sotilasjohdon kanssa hyökkäystä Suezin kanavan yli. Egyptissä tunnustettiin kuuden päivän sodan aikana havaitut armeijan heikkoudet. Nyt tarkoitus oli toteuttaa tiukasti etukäteen laadittua suunnitelmaa ja samalla hyökätä mahdollisimman vähän. Israeliin asti hyökkääminen ei ollut armeijan kykyjen mukaista, mutta Bar-Lev-linja murtamalla saatettaisiin aiheuttaa kolaus Israelin itseluottamukselle ja pakottaa näin Israel rauhanneuvotteluihin. Armeijalle alettiin antaa koulutusta Suezin kanavan ylittämisestä. Israelin tiedustelu oli tietoinen Egyptin armeijan harjoituksista, mutta ne tulkittiin normaaliksi asevoimien koulutukseksi. Vain muutamaa tuntia ennen hyökkäystä annetiin rajallinen kutsu aseisiin reseviläisille.
Egyptiläisten hyökkäys alkoi 6. lokakuuta 1973 juutalaisten pyhänä päivänä jom kippurina. Omien ilmatorjuntaohjustensa katveessa egyptiläiset alkoivat ylittää kanavaa. Bar-Lev-linjan hiekkavalleihin kanavan reunalla tehtiin aukkoja ponttooneilla tuoduilla vesitykeillä. Hiekan paino oli puolestaan romahduttanut putket, joita israelilaisten oli tarkoitus käyttää kanavan sytyttämiseen öljyllä. Pian kanavan yli oli tullut 80 000 miestä ja niitä tukevia panssariajoneuvoja. Bar-Lev-linjan pienet varuskunnat piiritettiin. Niiden miehistö pääsi joko pakenemaan tai heidät otettiin sotavangeiksi. Israelin puolustusvoimat tunnustivat vihollisen päässeen kokonaan läpi Bar-Lev-linjasta 9. lokakuuta.
Merkitys

Vaikka itse sota kääntyi myöhemmin edullisemmaksi Israelille, egyptiläisten menestys kanavaa ylittäessä osoitti Israelin luottaneen liikaa Bar-Lev-linjaan ja ennakkovaroituksen mahdollisuuteen. Vaikka linjaa ei ollut tarkoitettu varsinaiseksi staattiseksi puolustuslinjaksi, sen tavoitteiden epäonnistuminen johti myöhemmin sen rinnastamiseen muihin samalla tavalla epäonnistuneisiin puolustuslinjoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bar-Lev-linja Wikimedia Commonsissa
Bar-Lev-linjan linnoituksia kartalla.
Egyptiläinen maalaus linjan murtamisesta.
Suezin kanavaa ylittäviä egyptiläisjoukkoja.
Helinä Hartikainen

Helka Helinä Hartikainen, s. Kettunen (s. 1947) on suomalainen maataloudentutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston maa- ja ympäristökemian henkilökohtainen ylimääräinen professori vuodesta 1990. Hän tutki maaperän ja järvisedimenttien fosforipitoisuutta, kasvinravitsemusta ja limnologiaa. Hän oli soveltavan kemian ja mikrobiologian laitoksella 1983–1990 maanviljelyskemian ja -fysiikan dosentti.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1960

Vuoden 1960 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut olivat järjestyksessään ensimmäiset ja sen finaalit järjestettiin Ranskassa. Kilpailut voitti Neuvostoliitto, joka löi loppuottelussa Jugoslavian jatkoajan jälkeen maalein 2–1.
Turnaus pelattiin pudotuspelimuodossa. Karsintoihin otti osaa vain 17 joukkuetta, ja joukosta puuttui monta huomattavaa maata kuten Länsi-Saksa, Italia ja Englanti. Karsintaottelut pelattiin kaksiosaisina siten, että ottelupari kohtasi toisensa kertaalleen kummankin kotikentällä. Karsintojen neljä parasta joukkuetta pääsivät varsinaiseen lopputurnaukseen, jonka isäntä valittiin joukkueiden selvittyä.
Francon oikeistodiktatuurin alainen Espanja ei suostunut matkustamaan Neuvostoliittoon, joka oli tukenut tasavaltalaista hallitusta Espanjan sisällissodassa, ja luovutti puolivälierissä. Neljän parhaan joukossa oli isäntämaa Ranskan lisäksi kolme kommunistista valtiota: Neuvostoliitto, Tšekkoslovakia ja Jugoslavia. Välierissä Neuvostoliitto voitti helposti Tšekkoslovakian 3–0 Marseillessa. Toisessa ottelussa Jugoslavia voitti 5–4 oltuaan kahdesti jo kahden maalin tappioasemassa. Pronssiottelussa Tšekkoslovakia voitti murtuneen Ranskan 2–0.
Finaalissa Jugoslavia teki ensimmäisen maalin, mutta Neuvostoliitto legendaarisen maalivahti Lev Jašinin johdolla tasoitti 49. minuutilla. Varsinaisen peliajan jälkeen tilanne oli tasan 1–1. Kun jatkoaikaa oli jäljellä seitsemän minuuttia, Viktor Ponedelnik teki maalin ja toi Neuvostoliitolle ensimmäisen Euroopan mestaruuden.
Karsinnat > Puolivälierät

Espanja kieltäytyi matkustamasta Neuvostoliittoon, joka sai ottelusta luovutusvoiton.
Lopputurnaus > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. kesäkuuta 1960 |  Ranska | 4–5 |  Jugoslavia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Vincent 12' Heutte 43' 62' Wisnieski 53' | (2–1) | Galić 11' Žanetić 55' Knez 75' Jerković 78' 79' | Parc des Princes, Pariisi   Yleisöä: 26 370   Tuomari: Gaston Grandain (Belgia) |
|   | Vincent 12' Heutte 43' 62' Wisnieski 53' |   | Galić 11' Žanetić 55' Knez 75' Jerković 78' 79' | Parc des Princes, Pariisi   Yleisöä: 26 370   Tuomari: Gaston Grandain (Belgia) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. kesäkuuta 1960 |  Tšekkoslovakia | 0–3 |  Neuvostoliitto |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   | (0–1) | Ivanov 34' 56' Ponedelnik 66' | Stade Vélodrome, Marseille   Yleisöä: 25 184   Tuomari: Cesare Jonni (Italia) |
|   |   |   | Ivanov 34' 56' Ponedelnik 66' | Stade Vélodrome, Marseille   Yleisöä: 25 184   Tuomari: Cesare Jonni (Italia) |
Lopputurnaus > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. kesäkuuta 1960 |  Tšekkoslovakia | 2–0 |  Ranska |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Bubník 58' Pavlovič 88' | (0–0) |   | Stade Vélodrome, Marseille   Yleisöä: 9 438   Tuomari: Cesare Jonni (Italia) |
|   | Bubník 58' Pavlovič 88' |   |   | Stade Vélodrome, Marseille   Yleisöä: 9 438   Tuomari: Cesare Jonni (Italia) |
Lopputurnaus > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. kesäkuuta 1960 |  Neuvostoliitto | 2–1 ja |  Jugoslavia |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Metreveli 49' Ponedelnik 113' | (1–1, 0–1) | Galić 43' | Parc des Princes, Pariisi   Yleisöä: 17 966   Tuomari: Arthur Edward Ellis (Englanti) |
|   | Metreveli 49' Ponedelnik 113' |   | Galić 43' | Parc des Princes, Pariisi   Yleisöä: 17 966   Tuomari: Arthur Edward Ellis (Englanti) |
Parhaat maalintekijät

Finaaliturnaus, 2 maalia:
François Heutte
Valentin Ivanov
Viktor Ponedelnik
Milan Galić
Dražan Jerković
Karsinnat mukaan lukien, 5 maalia
Titus Buberník
Just Fontaine
Jean Vincent
Arja Havakan diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Arja Havakka
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙Kokoelmat | 2 |  |
| ↙Singlet | 7 |  |
Tämä artikkeli sisältää suomalaisen iskelmälaulajan Arja Havakan diskografian.
Studioalbumit

1994: Siniset sävelet
1995: Lokki
1996: Sinne ainiaaksi jään
1999: Muistot ei kuole koskaan
2002: Hän saavu ei
2013: Joki ja tuuli
Kokoelmat

2004: Lokki: kaikki parhaat - 36 toivotuinta
2014: 20 suosikkia - Lokki
Singlet

1994:  Siniset sävelet, Arja Havakka.
1995:  Lokki : Vie minut aamuun, Audiovox Records Oy.
1996: Häälauantai] (A-puoli)
1999:  Muistot ei kuole koskaan, Audiovox Oy.
2004:  Kivisydän : Lumilintu, Studio Sele Oy.
2007:  Enso tahtoo Eurooppaan, Studioala Oy.
2007: Miljoonat kynttilät
2009:  Tuuli etsii etelää : Joki ja tuuli, AXR Music Oy.
2010:  Kotiviini : Haavemaa : Arpiset haavat / Arja Havakka, Janne Heino, AXR Music Oy.
2012: Lumilintu
2013: Joki ja tuuli
2016:  Yksin : Kaikki tiet vievät Roomaan, Ilkka Vainio Tuotanto Oy.
2016:  Vuonna -66, Arja Havakka & Kulkuriveli Jami, Ilkka Vainio Tuotanto Oy
2019:  Matkakummpani : Tuuli etsii : Virran viemää, Greatsounds Oy.
2020:  Aina toisensa on heillä :  Yksi tähti, Greatsounds Oy
2020: Boogie woogie nainen / Kun aika on, Geatsounds Studio Oy
Muilla levyillä

2001: Laulava Sydän
2003: Kultalevy! − Musiikin hippuja Lapin kultamailta
2007: Joulun tähtitaivas 3
2007: Iskelmä − Joululahja
2007: Musiikkia tv-sarjasta Laulava Sydän Vol.1
2011: Åttopojat: Roosa ja minä
2012: Eläköön iskelmä vol. 1
2013: Eläköön iskelmä vol. 2
Televisio-ohjelmat:
1999:  Laulava sydän: Agents! (YLE 2), 30.1.1999, toimittaja Tarleena Sammalkorpi. (Jambalaya, Tuulella ei ole ystävää, Johnny B. Goode / esittäjä Arja Havakka. Kauan / esittäjät Arja Havakka & Danny).
2000:  Huvin vuoksi (YLE 2), 19.2. 2000, toimittaja Heikki Hilander. (Talven ruusu, Sonny boy, Let's twist again / esittäjä Arja Havakka).
2000:  Hotelli Sointu (YLE 1), 25.3. 2000, toimittaja Arto Nyberg. (Itke vaan jos helpottaa / esittäjät Arja Havakka & Tommi Läntinen).
2001:  Huvin vuoksi (YLE 2), 2.4. 2001, toimittaja Heikki Hilander.(Usko puolet mitä näet, Johnny B. Goode, Unohtumaton ilta, Lokki, esittäjä Arja Havakka).
2003:  Jos sais kerran (YLE 2), 24.3. 2003, toimittaja Joel Hallikainen. (Johnny Guitar, Elsa, kohtalon lapsi, Sun laivarantaan jäädä täytyi / esittäjä Arja Havakka).
Nuottikokoelma:
1999: Hittiboxi 2, BMG, OY Tuuli tunteet herättää (esitys äänitteellä Arja Havakka).
Ben Smith (jääkiekkoilija)

| Ben Smith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1988 (ikä 36) Winston-Salem, NC, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Smitty, BFSmith
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Chicago Blackhawks (NHL) Rockford IceHogs (AHL) San Jose Sharks (NHL) San Jose Barracuda (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Toronto Marlies (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Rögle BK (SHL) Adler Mannheim (DEL)
NHL-varaus:  169. varaus, 2008 Chicago Blackhawks
Ben Smith (s. 11. heinäkuuta 1988 Winston-Salem, North Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän kasvoi Avonissa, Connecticutin osavaltiossa.
Ura

Ben Smith pelasi täydet neljä kautta yliopistojääkiekkoa NCAA:n Hockey East -sarjaan kuuluvassa Boston Collegen joukkueessa, jonka jäsenenä Smith voitti yliopistomestaruuden vuosina 2008 ja 2010 Frozen Four -turnauksessa. Vuoden 2010 finaaliturnauksessa Smith palkittiin Most Outstanding Player -kunniamaininnalla. Keväällä 2010 Smith teki Chicago Blackhawksin kanssa ammattilaissopimuksen ja pelasi kolme pudotuspeliottelua organisaation AHL-farmijoukkueessa, Rockford IceHogsissa. Smith pelasi enimmäkseen Rockfordissa myös seuraavat kolme loukkaantumisten sävyttämää kautta.
Smith pelasi ensimmäisen NHL-ottelun Chicago Blackhawksin paidassa 29. lokakuuta 2010 Marian Hossan loukkaannuttua. Samalla kaudella kertyi myös 7 ottelua NHL:n pudotuspeleissä Vancouver Canucksia vastaan. Smith teki pudotuspeleissä jatkoaikamaalin, joka siirsi sarjan ratkaisun seitsemänteen otteluun. Kaudella 2012–13 Smith pelasi yhden ottelun NHL:n runkosarjassa ja yhden ottelun pudotuspeleissä, kun hän jälleen nousi kokoonpanoon Marian Hossan tilalle. Tuo ainoa pudotuspeliottelu oli Boston Bruinsia vastaan finaalisarjassa, jonka Blackhawks voitti otteluvoitoin 4–2. NHL:n sääntöjen mukaan yksi pelattu finaaliottelu riitti Smithin nimen kaivertamiseen Stanley Cupin kylkeen voittajajoukkueen jäsenenä. Kaudesta 2013–14 lähtien Smith on kuulunut Blackhawksin vakiokokoonpanoon. Smith voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa MM-pronssia jääkiekon MM-kisoissa 2015. Hän pelasi tunauksessa kaikki 10 ottelua ja teki niissä 2 maalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ben Smith (jääkiekkoilija) Wikimedia Commonsissa
Hannes Tompuri

Leo Johannes (Hannes) Tompuri (27. toukokuuta 1921 Virolahti – 28. huhtikuuta 1994 Kotka) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Kala-Emppu.
Tompuri kävi kansakoulun ja työskenteli ruiskumaalarina, kalastajana, piirtäjänä, metsätyömiehenä ja toimittajana. Hän kirjoitti radiokuunnelmia ja tv-näytelmiä.
Teoksia

Alamittaisia : radiokuunnelma. 1968 (nimimerkillä Kala-Emppu)
Kalakauppaa torilla : radiokuunnelma. 1968 (nimimerkillä Kala-Emppu)
Kalasoppa : kuvaelma ulkomereltä. L. Tompuri 1969
Kun ei kannattanut kalastaa: radiokuunnelma. L. Tompuri 1969
Köyhälle Kankiselle : radiokuunnelma, 1969
Mökinkauppa : radiokuunnelma, 1969
Roope : radiokuunnelma, 1969
Loppuakordi : radiokuunnelma, 1970
Murhamies : radiokuunnelma, 1971
Täällä ei tavallinen puhe kuulu : radiokuunnelma, teoksessa Kansan äänet. Suomalaisia kansankuunnelmia. Toimittanut Outi Nyytäjä. Otava 1973.
Kun jata elää : radiokuunnelma, teoksessa Suomalaisten ääniä. Suomalaisia kuunnelmia 1970-74. Toimittaneet Solja Kievari ja Terttu Talonen. Otava 1976
Meri, opettaja : radiokuunnelma, 1977
Kipinäsinko : TV-draama, kirj. yhdessä Sulevi Peltolan kanssa. 1980
Pilariluoto : radiokuunnelma. 1983
Sänky : radiokuunnelma.
Atomisuoja : kuunnelma ja näytelmä.
Kappale kalastajan iltaa : näytelmä.
Kertalainen : radiokuunnelma, kirj. Kala-Emppu
Hannes Swoboda

| Hannes Swoboda |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2009–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1946 (ikä 77) Bad Deutsch Altenburg
Aiheesta muualla
hannes-swoboda.at
Hannes Swoboda (s. 10. marraskuuta 1946) on itävaltalainen poliitikko. Hän nousi Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1996, ja hänet valittiin uudelleen  vuosien 1999, 2004 ja 2009 vaaleissa. Hän on Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän puheenjohtaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannes Swoboda Wikimedia Commonsissa
Hisham Abbas

Hisham Abbas
Hisham Abbas on egyptiläinen laulaja. Hän syntyi Kairossa 13. syyskuuta 1963. Abbas on noussut kansainväliseen suosioon[lähde? ] muun muassa hittinsä Habibi Dahin (Nary nary) ansiosta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hisense

| Hisense |
| --- | --- |

Perustettu:  1969
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  kodinkoneet, viihde-elektroniikka
Kotisivu:  www.hisense.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hisense Group Company Limited on kiinalainen elektroniikkavalmistaja. Yhtiö perustettiin vuonna 1969. Valmistajan tuotteita ovat muun muassa kodinkoneet, taulutelevisiot ja matkapuhelimet. Vuodesta 2018 slovenialainen Gorenje Group on Hisensen omistuksessa.
Hisense valmistaa televisioista noin puolet oman merkkinsä alla, ja sen lisäksi muun muassa Toshiba- ja Hitachi-merkkisinä. Vuonna 2015 se teki sopimuksen myös Sharpin Pohjois-Amerikan tv-bisneksestä, mutta vuonna 2019 Sharp sai purettua sopimuksen. Hisense tekee tuotteita myös merkeillä Lucent, Matsushita, NEC, Sanyo ja Qualcomm.
Aiheesta muualla

Hisense (kiinaksi)
Hannes Tiainen

| Hannes Tiainen> II sosiaaliministeri |
| --- | --- |
 Fagerholmin II hallitus 5.3.1956–27.5.1957  
II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri
 Fagerholmin II hallitus 3.3.1956–27.5.1957  
II sosiaaliministeri
 Kekkosen V hallitus 22.10.1954–3.3.1956  
II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri
 Kekkosen V hallitus 20.10.1954–3.3.1956  
II maatalousministeri
 Törngrenin hallitus 5.5.1954–20.10.1954  
II maatalousministeri
 Kekkosen III hallitus 3.12.1952–9.7.1953  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1914 Sortavala
Kuollut: 8. huhtikuuta 2001 (87 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  agronomi
Johannes (Hannes) Tiainen (9. helmikuuta 1914 Sortavala – 8. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen agronomi, ylijohtaja ja poliitikko.
Elämä ja ura

Tiaisen vanhemmat olivat vaatturimestari Juho Tiainen ja Anna Sihvonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1937. Tiainen oli edistysmielisen osuuskauppaliikkeen palveluksessa 1938–1956, Valtion hankintakeskuksen ylijohtajana 1957–1971 sekä maatilahallituksen tuotanto-osaston päällikkönä ja ylijohtajana 1971–1977.
SDP:tä edustanut Tiainen oli maatalousministeriön ministeri Kekkosen III hallituksessa 1952–1953 ja Törngrenin hallituksessa 1954. Hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön ministeri ja sosiaaliministeriön ministeri Kekkosen V hallituksessa 1954–1956 sekä Fagerholmin II hallituksessa 1956–1957.
Teoksia

Maatalouspoliittiset ympyrät. Sos.-dem. puoluetoimisto 1953
Kun puolue räjähti : raportti sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen hajaannuksesta ja eheytymisestä. Tammi 1968
Voivuoren vartijat. Tammi 1970
Maaseudun asuttuna säilymisen edellytykset. SITRA 1979
Tovereiden tasavalta ; muistelmateos, toimittanut Kyösti Salovaara.  Tammi 1997
Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus

| Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus> Tinker Bell and the Legend of the NeverBeast |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steve Loter
Käsikirjoittaja:   Tom Rogers  Robert Schooley  Mark McCorkle  Kate Kondell 
Tuottaja:  Makul Wigert
Säveltäjä:  Joel McNeely
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Disneytoon Studios
Levittäjä:  Fórum Hungary Netflix Disney+
Ensi-ilta:   Iso-Britannia 12. joulukuuta 2014  Suomi 19. joulukuuta 2014  Yhdysvallat 3. maaliskuuta 2015 
Kesto:  76 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Helinä-keiju ja merirosvokeiju
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helinä-keiju ja Mikä-mikä-hirviön arvoitus (engl. Tinker Bell and the Legend of the NeverBeast) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva. Se on Helinä-keiju-elokuvasarjan kuudes ja viimeinen osa.
Ääniroolit > Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maria Ylipää  | … |  Fawn   |
|  Paula Vesala  | … |  Helinä   |
|  Amira Khalifa  | … |  Nix   |
|  Hanna Marsh  | … |  Silver   |
|  Johanna Kurkela  | … |  Iridessa   |
|  Pamela Tola  | … |  Rosetta   |
|  Susa Saukko  | … |  Vidia   |
|  Yasmine Yamajako  | … |  Fuuria   |
|  Anna-Riikka Rajanen  | … |  Raisu   |
|  Antti L.J. Pääkkönen  | … |  Visa   |
|  Osku Ärilä  | … |  Buck   |
|  Sinna Virtanen  | … |  Monika   |
|  Johanna Kurkela  | … |  Kertoja   |
|  Henni-Liisa Stam  | … |  Tuikku   |
|  Kaija Kärkinen  | … |  Kuningatar Okariina   |
|  Leena Uotila  | … |  Parantajakeiju   |
Muissa rooleissa: Petri Hanttu.
Suomenkielisen dialogin on ohjannut Susa Saukko.
Jess Wade

| Jessica Wade |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Lontoo 
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Imperial College London (MSci, PhD)
Väitöstyön ohjaaja:  Ji-Seon Kim
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:  BEM (Brittiläisen impeurimin mitali)
Aiheesta muualla
www.imperial.ac.uk/people/jessica.wade
Jessica Alice Feinmann Wade on brittiläinen fyysikko Imperial Collegen Lontoon Raman-spektroskopiaan erikoistuneessa Blackett-laboratoriossa. Hän tutkii polymeeripohjaisia orgaanisia valodiodeja (OLED). Hän on osallistunut teknistieteellistä aloista (STEM) käytyyn keskusteluun ja kannustanut naisia tieteissä sekä taistelee ennakkoluuloja vastaan, kuten sukupuoliin kohdistuvia ennakkoluuloja Wikipediassa  ja rodullisia ennakkoluuloja Wikipediassa.
Koulutus

Wade opiskeli South Hampsteadin lukiossa ja valmistui sieltä vuonna 2007. Hän ilmoittautui myöhemmin taiteen ja muotoilun peruskurssille Chelsean taidekorkeakoulussaselvennä ja suoritti vuonna 2012 fysiikan maisterin tutkinnon Imperial College Londonissa. Hän jatkoi Imperialissa ja suoritti fysiikan tohtorin tutkinnon vuonna 2016, jossa Ji-Seon Kim ohjasi hänen työskentelyään orgaanisten puolijohteiden nanometrologiassa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jess Wade Wikimedia Commonsissa
Antifaschistische Aktion

Antifan tunnus
Antifaschistische Aktion (pääasiallisesti lyh. Antifa Saksassa ja Alankomaissa, AFA Skandinaviassa) on äärivasemmistolainen antifasistinen verkosto, joka toimii useissa Euroopan maissa, Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Australiassa ja Keski- ja Länsi-Aasiassa. Sillä voidaan viitata monenlaisiin antifasistisiin ryhmittymiin.
Yhdysvalloissa osa Antifan alla toimivista määrittelee itsensä anarkisteiksi, osa marxilaisuuden kannattajiksi, osa saa innoitusta marxilaisesta Mustat pantterit -puolueesta tai muualta, kun taas toisille aatteellinen tausta ei ole niin merkittävä. Antifalla ei ole keskusjohtoa. Sen toimintatavat ovat usein väkivaltaisia, ja useat sen keskeiset osalliset hyväksyvät väkivallan rasismin ja fasismin vastustamisen keinona ja jos väkivaltaa käytetään verkostoa vastustaviin tahoihin. Mielenosoituksissa ja mellakoissa sen kannattajat peittävät usein kasvonsa. Yhdysvalloissa ryhmien jäsenistä monet ovat Y-sukupolveen kuuluvia, paperittomia maahanmuuttajia ja matalapalkka-aloilla työskenteleviä.
Euroopan parlamentissa käytiin kesäkuussa ja syyskuussa 2020 keskustelua siitä, pitäisikö Antifan toiminta luokitella terrorismiksi ja järjestö Euroopan unionin alueella terroristijärjestöksi.
Taustaa

Antifaschistische Aktion -liike syntyi alun perin Saksassa vuonna 1932, kun Saksan kommunistinen puolue (KPD) perusti sen vastavoimaksi natsien puolisotilaallisille järjestöille. Liike tuli korvaamaan aiemmin samana vuonna kiellettyä Rotfrontkämpferbund-järjestöä. Se jäi kuitenkin hyvin lyhytikäiseksi, sillä natsit tuhosivat sen jo seuraavana vuonna.
Saksan kommunistipuolue KPD perusti puolisotilaallisen Antifaschistische Aktion -järjestön, josta Antifan nimi tulee. Rahoituksensa KPD sai Stalinin johtamalta Kominternilta.