stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tbilisi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tbilisi Wikimedia Commonsissa
Tbilisin kaupungin internetsivut (georgiaksi) (englanniksi) (saksaksi) (venäjäksi)
Matkaopas aiheesta Tbilisi Wikivoyagessa (englanniksi)
Info-tbilisi.com, kaupunkiopas (englanniksi) (georgiaksi)
Tbilisi.fm
Georgian hallinnolliset alueet
| n k Euroopan pääkaupungit |
| --- | --- |
Itsenäiset valtiot:  Amsterdam, Alankomaat  Andorra la Vella, Andorra  Ankara, Turkki  Astana, Kazakstan  Ateena, Kreikka  Baku, Azerbaidžan  Belgrad, Serbia  Berliini, Saksa  Bratislava, Slovakia  Bern, Sveitsi  Bryssel, Belgia  Budapest, Unkari  Bukarest, Romania  Chișinău, Moldova  Dublin, Irlanti  Helsinki, Suomi  Jerevan, Armenia  Kiova, Ukraina  Kööpenhamina, Tanska  Lissabon, Portugali  Ljubljana, Slovenia  Lontoo, Iso-Britannia  Luxemburg, Luxemburg  Madrid, Espanja  Minsk, Valko-Venäjä  Monaco2  Moskova, Venäjä  Nikosia, Pohjois-Kypros1  Oslo, Norja  Praha, Tšekki  Pariisi, Ranska  Podgorica, Montenegro  Pristina, Kosovo1  Reykjavík, Islanti  Riika, Latvia  Rooma, Italia  San Marino, San Marino  Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovina  Skopje, Pohjois-Makedonia  Sofia, Bulgaria  Suhumi, Abhasia1  Tallinna, Viro  Tbilisi, Georgia  Tirana, Albania  Tiraspol, Transnistria1  Tskhinvali, Etelä-Ossetia1  Tukholma, Ruotsi  Vaduz, Liechtenstein  Valletta, Malta  Varsova, Puola  Vatikaani2  Vilna, Liettua  Wien, Itävalta  Zagreb, Kroatia 
1 Valtio tai alue on julistautunut itsenäiseksi, mutta sen itsenäisyyttä ei ole kansainvälisesti tunnustettu. 2 Valtio on kaupunkivaltio.
Kaupungin vanhinta osaa: kylpylä Abanotubanin kaupunginosassa.
Mtkvari-joki 1800-luvun valokuvassa.
Näkymä Tbilisiin 1870-luvun postikortissa.
Neuvostoajan elementtirakentamista Tbilisissä.
Mtkvarin korkea rantatörmä Avlabarin kaupunginosassa.
Vanhan Tbilisin taloja joen rannalla
Tbilisin sinetti
Tbilisin lippu
Tbilisin avain
Nariqalan linnoitus ja Abanotubanin kylpylöitä.
Rustaveli-teatteri yöllä.
Tbilisin metro.
Tbilisin linja-auto.
Tbilisin aukion katukyltti Saarbrückenissä.
Pohjois-Dakota

Pohjois-Dakota ([-dakota], amerikkalaisittain /'nɔ:rθ də'kəʊtə/) on Yhdysvaltojen pinta-alaltaan 19. suurin osavaltio. Se liittyi liittovaltioon 39. osavaltiona 2. marraskuuta 1889. Osavaltion nimi tulee sioux-heimon dakota-kansasta, joiden kielellä sana merkitsee ystävää.
Maantiede

Pohjois-Dakotan rajanaapureita ovat Kanadan provinssit Saskatchewan ja Manitoba pohjoisessa, Montana lännessä, Etelä-Dakota etelässä ja pohjoisen Punaisen joen itäpuolella Minnesota. Osavaltion pääkaupunki on Bismarck, mutta suurin kaupunki on Fargo. Missouri-joki kulkee osavaltion halki.
Pohjois-Dakotan ilmasto on melko vaihteleva. Kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Fargossa on noin 28 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa −17,7 astetta.
Theodore Rooseveltin kansallispuisto sijaitsee Pohjois-Dakotassa.
Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa Pohjois-Dakotan tasangoilla metsästettiin biisoneita. Kun alueen kansat, dakotat, assiniboinet ja cheyennet saivat hevosen käyttöönsä, metsästys tehostui ja intiaaneista tuli vauraampia kuin koskaan ennen.
Pohjois-Dakota kuului Louisianan ostoalueeseen jonka Thomas Jefferson osti Napoleonilta Yhdysvalloille vuonna 1803. Turkiskauppa oli tärkeä tulonlähde sekä intiaaneille että eurooppalaissyntyisille.
Hallinto

Pohjois-Dakotan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 47 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainhuoneessa on 93 jäsentä. Molempien kamarien jäsenet valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan. Vuonna 2022 Pohjois-Dakotan äänestäjät hyväksyivät muutoksen osavaltion perustuslakiin. Edustajainhuoneessa ja senaatissa kummassakin voi jatkossa palvella korkeintaan kahdeksan vuotta, ja kuvernööri voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.
Pohjois-Dakota on ainoa osavaltio, jossa äänestäjien ei erikseen tarvitse rekisteröityä äänestäjäksi liittovaltion vaaleissa.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri.
Pohjois-Dakota on jaettu 53 piirikuntaan.
Talous

Pohjois-Dakotan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 35 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista toiseksi pienin.
Pohjois-Dakota tuloveroprosentti kuuluu Yhdysvaltojen pienimpiin. Vuonna 2016 osavaltio kantoi tuloveroa enimmillään 2,9 prosenttia.
Pohjois-Dakotan suurin elinkeino on maanviljely, ja sitä harjoitetaan enemmän kuin missään muussa Yhdysvaltain osavaltiossa. Vuonna 2004 Pohjois-Dakota tuotti eniten kaikista osavaltioista pellavansiemeniä, rypsiä, ohraa ja auringonkukan siemeniä.
Bank of North Dakota on osavaltion omistama pankki, joka on toiminut vuodesta 1919.
Liikenne

Pohjois-Dakotassa on 15 lentoasemaa, joista kahdeksalla oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Matkustajamäärältään suurimmat olivat Fargon Hectorin kansainvälinen lentoasema (437 000 lähtevää matkustajaa) ja Bismarckin lentoasema (262 000). Lisäksi yli 100 000 lähtevää matkustajaa oli Minotin lentoasemalla, Grand Forksin kansainvälisellä lentoasemalla ja Willistonin Sloulin Fieldillä.
Amtrakin matkustajajunista Empire Builderin reitti kulkee Pohjois-Dakotan halki. Tavaraliikennettä Pohjois-Dakotassa harjoittavat muiden muassa BNSF Railway, Canadian Pacific Railway ja Dakota, Missouri Valley and Western Railroad.
Väestö

Pohjois-Dakotan 672 000 asukkaasta 90,1 % on valkoisia. Osuus on selvästi suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (tiedot vuosilta 2008–2012).
Pohjois-Dakotan väkiluku ja keskimääräinen väestötiheys ovat pienimpien osavaltioiden joukossa. 1900-luvun puolivälistä asti kaupungistuminen on jättänyt monia kyliä tyhjilleen. Maaseudulla jossa välimatkat ovat pitkiä, monet koulut ovat niin pieniä, etteivät voi tarjota monipuolista opetusohjelmaa. Lisäksi monilla ihmisillä on pitkä matka lääkäriin ja hammaslääkäriin.
| Pohjois-Dakotan asukasmäärän kehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  1870  |  1880  |  1890  |  1900  |  1910  |  1920  |  1930  |  1940  |  1950  |  1960  |  1970  |  1980  |  1990  |  2000  |  2010  |
| Väestö | 2 405 | 36 909 | 190 983 | 319 146 | 577 056 | 646 872 | 680 845 | 641 935 | 619 636 | 632 446 | 617 761 | 652 717 | 638 800 | 642 200 | 672 591 |
| ±% | —     | +1434.7% | +417.4% | +67.1% | +80.8% | +12.1% | +5.3% | −5.7% | −3.5% | +2.1% | −2.3% | +5.7% | −2.1% | +0.5% | +4.7% |
Kulttuuri

Koska Pohjois-Dakotassa ei ole suurkaupunkeja, joihin kulttuuri keskittyisi, kulttuurilaitokset ovat ryhmittyneet tyypillisesti korkeakoulupaikkakunnille tai muiden oppilaitosten yhteyteen.
Alkuperäiskansojen kulttuuri on säilynyt Pohjois-Dakotassa laajasti, Pow-wow-tapahtumia järjestetään sekä reservaateissa että niiden ulkopuolella ja perinteisiä helmi- ja keramiikkatöitä myydään kaikkialla.
Pohjois-Dakotan yliopiston jääkiekkojoukkue on voittanut seitsemän mitalia NCAA-tasolla ja viisitoista kertaa konferenssitasolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Dakota Wikimedia Commonsissa
Pohjois-Dakotan viralliset verkkosivut (englanniksi)
Pohjois-Dakotan viralliset matkailusivut (englanniksi)
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  NARA  IdRef 
Kartta Pohjois-Dakotan väestöntiheydestä
Talviolympialaiset 1984

Vuoden 1984 talviolympialaiset pidettiin Sarajevossa, Jugoslaviassa 8.–19. helmikuuta 1984. Kisat julisti avatuksi Mika Špiljak. Urheilijoiden olympiavalan vannoi Bojan Križaj ja olympiatulen sytytti Sanda Dubravčić.
Valintaprosessi

Pitopaikka päätettiin 18. toukokuuta 1978, Ateenassa, Kreikassa.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maa | Kaupunki | Kierros 1 | Kierros 2 |  |  |  |
|  Jugoslavia | Sarajevo | 31 | 39 |  |  |  |
|  Japani | Sapporo | 33 | 36 |  |  |  |
|  Ruotsi | Göteborg | 10 |  |  |  |  |
Lajit

Olympiaohjelmassa oli 49 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa. Lisäksi vammaisalppihiihto oli mukana viralliseen kisaohjelmaan kuulumattomana näytöslajina.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Jääkiekko
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Taitoluistelu
Lajit > Näytöslajit

Vammaisalppihiihto
Osallistujamaat

Kisoihin osallistui 1 272 urheilijaa 49 maasta. Urheilijoista miehiä oli 998 ja naisia 274.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Andorra   Argentiina   Australia   Belgia   Bolivia   Brittiläiset Neitsytsaaret   Bulgaria   Chile   Costa Rica   Egypti   Espanja   Etelä-Korea  |   Islanti   Iso-Britannia   Italia   Itä-Saksa   Itävalta   Japani   Jugoslavia   Kanada   Kiina   Kiinan Taipei   Kreikka   Kypros  |   Libanon   Liechtenstein   Länsi-Saksa   Marokko   Meksiko   Monaco   Mongolia   Neuvostoliitto   Norja   Pohjois-Korea   Puerto Rico   Puola  |   Ranska   Romania   Ruotsi   San Marino   Senegal   Suomi   Sveitsi   Tšekkoslovakia   Turkki   Unkari   Uusi-Seelanti   Yhdysvallat  |
Mitalitaulukko

Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Itä-Saksa.
| Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Itä-Saksa | 9 | 9 | 6 | 24 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 6 | 10 | 9 | 25 |
| 3 |  Yhdysvallat | 4 | 4 | 0 | 8 |
| 4 |  Suomi | 4 | 3 | 6 | 13 |
| 5 |  Ruotsi | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 6 |  Norja | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 7 |  Sveitsi | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 8 |  Länsi-Saksa | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 9 |  Kanada | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 10 |  Italia | 2 | 0 | 0 | 2 |
Kuvagalleria

Kelkkailurata vuonna 2012.
Hyppyrimäet (Igman Olympic Jumps) vuonna 2011.
Olympiastadionin torni vuonna 2011.
Podiumi vuonna 2013.
Vampire Hunter D

Vampire Hunter D on Hideyuki Kikuchin luoma kaukaiseen, vuoden 12090 jaa. post-apocalyptiseen tulevaisuuteen perustuvat kauhusarja, jonka on kuvittanut  Yoshitaka Amano. Sarja on ilmestynyt vuodesta 1983. Kikuchi on yksi Japanin kuuluisimmista kauhukirjailijoista. Parinkymmenen vuoden aikana useita hänen teoksistaan on julkaistu kuunnelmana, mangana, taidekirjoina, sekä anime-elokuvina; Vampire Hunter D Demon City Shinjuku, vuonna 1985 ja Vampire Hunter D - Bloodlust, vuonna 2000.selvennä
Novellit

Digital Manga Publishing julkaisee Hideyuki Kikuchin novelleja englanniksi käännettyinä. Novellisarjalle ei ole olemassa suomalaista käännöstä.
Anime-elokuvat > Vampire Hunter D (ハンターD Banpaia Hantā Dī) 1985

Vampyyrilordin purema tuomitsi Doris Langin kadotukseen: joko naisesta tulisi pimeyden kreivin vaimo tai hän muuttuisi yhdeksi kauhistuttavista epäkuolleista. Ihmisverta janoten hän joutuisi elämään ikuisesti kidutettuna. Naisen aika alkoi käydä vähiin ja epätoivo nosti päätään, kun hän näki yksinäisen ratsastajan lähestyvän kylää. Tulija oli D, vampyyrinmetsästäjä.
Anime-elokuvat > Vampire Hunter D - Bloodlust  (ハンターD ブラッドラスト Banpaia Hantā Dī: Buraddorasuto) 2000

Vampire Hunter D: Bloodlust seuraa mystisen vampyyrinmetsästäjän seikkailuja. Lyhyesti nimellä D tunnettu mies on itsekin puoliksi vampyyri, sillä hänen isänsä oli legendaarinen kreivi Dracula. Bloodlust sijoittuu kaukaiseen tulevaisuuteen. Vampyyrien asema pimeyden prinsseinä on vakavasti uhattuna. Armottomat vampyyrien metsästäjät, kuten D, ovat harventaneet vampyyrien yhdyskuntaa kovalla kädellä. Meier Link on yksi sitkeimmistä vampyyreistä. Hän onnistuu yllättäen kaappaamaan rikkaan miehen suloisen tyttären tämän kotoa. Isä palkkaa D:n ja Markusin veljekset hakemaan tyttärensä takaisin. Verisen taistelun puhjettua herää kuitenkin epäilys, että tytär on saattanut paeta Meier Linkin luo aivan vapaaehtoisesti.
Manga

Suomeksi vain kolmiosaiseksi mangasarjaksi jäänyttä sarjaa julkaisi Punainen Jättiläinen (sarja alkanut marraskuussa 2007). Englanniksi sarjaa julkaisee Digital Manga Publishing, DMP, tällä hetkellä osia on jo seitsemän.
Suomalaisen mangaversion ilmestymisaikataulu

Osa 1: marraskuu 2007
Osa 2: marraskuu 2008 (ilmestymistä siirrettiin teknisten ongelmien vuoksi, julkaisuaika piti olla toukokuu 2008)
Osa 3: marraskuu 2009
Luettelo Formula 1 -kuljettajista

Tämä on luettelo vähintään yhteen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun osallistuneista kuljettajista, jotka ovat saaneet pisteitä.
Kaiken kaikkiaan 863 eri kuljettajaa on osallistunut F1-sarjan Grand Prix -kilpailuun, joista MM-pisteitä ovat saavuttaneet 349 kuljettajaa. Vanhin pisteille ajanut kuljettaja on Philippe Étancelin (53 vuotta ja 249 päivää) ja nuorin Max Verstappen (17 vuotta, 5 kuukautta ja 27 päivää). Pisteille ajaneista kuljettajista espanjalainen Fernando Alonso on osallistunut ja startannut suurimpaan määrään osakilpailuja, 404 osakilpailusta 402:een.
Formula 1:iin kuului vuosina 1950–1960 Indianapolis 500:n osakilpailu, minkä vuoksi pelkästään kyseisessä kilpailussa ajaneet kuljettajat ovat myös mukana luettelossa. Kuljettajat, jotka ovat kaudesta 2004 lähtien osallistuneet vain perjantain harjoituksiin, eivät ole luettelossa mukana.
Kauteen 1990 asti kaikkia pisteitä ei laskettu kuljettajien loppupisteisiin. Vain ne pisteet, jotka laskettiin loppupisteisiin, ovat tässä luettelossa.
Nykyiset kuljettajat ovat luettelossa lihavoituina. Maailmanmestaruuteen yltäneet kuljettajat on korostettu sinisellä värillä.
Luettelon tilanne on päivitetty Abu Dhabin GP:n 2024 jälkeen.
| --- | --- |
Sisällys:: Ylös – A B C D E F G H I–J K L M N–O P R S T V W Z – Katso myös – Huomioita – Lähteet – Aiheesta muualla
A

| Nimi | Kaudet | Mestaruudet | Kilpailut | Kilpailu­lähdöt | Paalu­paikat | Voitot | Palkinto­sijat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Fred Agabashian | 1950–1957 | 0 | 8 | 8 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1,5 |
|  Christijan Albers | 2005–2007 | 0 | 46 | 46 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
|  Alexander Albon | 2019–2020, 2022– | 0 | 105 | 104 | 0 | 0 | 2 | 0 | 240 |
|  Michele Alboreto | 1981–1994 | 0 | 215 | 194 | 2 | 5 | 23 | 5 | 186,5 |
|  Jean Alesi | 1989–2001 | 0 | 202 | 201 | 2 | 1 | 32 | 4 | 241 |
|  Jaime Alguersuari | 2009–2011 | 0 | 46 | 46 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 |
|  Philippe Alliot | 1984–1990,  1993–1994 | 0 | 116 | 109 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 |
|  Cliff Allison | 1958–1961 | 0 | 18 | 16 | 0 | 0 | 1 | 0 | 11 |
|  Fernando Alonso | 2001, 2003–2018, 2021– | 2 2005–2006 | 404 | 402 | 22 | 32 | 106 | 26 | 2337 |
|  George Amick | 1958 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 6 |
|  Chris Amon | 1963–1976 | 0 | 108 | 96 | 5 | 0 | 11 | 3 | 83 |
|  Bob Anderson | 1963–1967 | 0 | 29 | 25 | 0 | 0 | 1 | 0 | 8 |
|  Mario Andretti | 1968–1972,  1974–1982 | 1 1978 | 131 | 128 | 18 | 12 | 19 | 10 | 180 |
|  Michael Andretti | 1993 | 0 | 13 | 13 | 0 | 0 | 1 | 0 | 7 |
|  René Arnoux | 1978–1989 | 0 | 164 | 149 | 18 | 7 | 22 | 12 | 181 |
|  Peter Arundell | 1963–1964, 1966 | 0 | 13 | 11 | 0 | 0 | 2 | 0 | 12 |
|  Alberto Ascari | 1950–1955 | 2 1952–1953 | 32 | 32 | 14 | 13 | 17 | 12 | 107,643 |
|  Richard Attwood | 1964–1965,  1967–1969 | 0 | 17 | 16 | 0 | 0 | 1 | 1 | 11 |
|  Manny Ayulo | 1951–1954 | 0 | 4 | 4 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 |
B

| Nimi | Kaudet | Mestaruudet | Kilpailut | Kilpailu­lähdöt | Paalu­paikat | Voitot | Palkinto­sijat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Giancarlo Baghetti | 1961–1967 | 0 | 21 | 21 | 0 | 1 | 1 | 1 | 14 |
|  Julian Bailey | 1988, 1991 | 0 | 20 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Mauro Baldi | 1982–1985 | 0 | 41 | 36 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 |
|  Bobby Ball | 1951–1952 | 0 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Lorenzo Bandini | 1961–1967 | 0 | 42 | 42 | 1 | 1 | 8 | 2 | 58 |
|  Fabrizio Barbazza | 1991, 1993 | 0 | 20 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Rubens Barrichello | 1993–2011 | 0 | 326 | 322 | 14 | 11 | 68 | 17 | 658 |
|  Zsolt Baumgartner | 2003–2004 | 0 | 20 | 20 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Élie Bayol | 1952–1956 | 0 | 8 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Oliver Bearman | 2024– | 0 | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 |
|  Jean Behra | 1952–1959 | 0 | 53 | 52 | 0 | 0 | 9 | 1 | 51,143 |
|  Derek Bell | 1968–1972, 1974 | 0 | 16 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Stefan Bellof | 1984–1985 | 0 | 22 | 21 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
|  Jean-Pierre Beltoise | 1967–1974 | 0 | 87 | 84 | 0 | 1 | 8 | 4 | 77 |
|  Gerhard Berger | 1984–1997 | 0 | 210 | 210 | 12 | 10 | 48 | 21 | 385 |
|  Éric Bernard | 1989–1991, 1994 | 0 | 47 | 45 | 0 | 0 | 1 | 0 | 10 |
|  Tony Bettenhausen | 1950–1960 | 0 | 11 | 11 | 0 | 0 | 1 | 1 | 11 |
|  Birabongse Bhanubandh | 1950–1954 | 0 | 19 | 19 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 |
|  Jules Bianchi | 2013–2014 | 0 | 34 | 34 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Lucien Bianchi | 1959–1963,  1965, 1968 | 0 | 19 | 17 | 0 | 0 | 1 | 0 | 6 |
|  Mark Blundell | 1991, 1993–1995 | 0 | 63 | 61 | 0 | 0 | 3 | 0 | 32 |
|  Bob Bondurant | 1965–1966 | 0 | 9 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
|  Felice Bonetto | 1950–1953 | 0 | 16 | 15 | 0 | 0 | 2 | 0 | 17,5 |
|  Joakim Bonnier | 1956–1971 | 0 | 108 | 104 | 1 | 1 | 1 | 0 | 39 |
|  Slim Borgudd | 1981–1982 | 0 | 15 | 10 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Valtteri Bottas | 2013–2024 | 0 | 247 | 246 | 20 | 10 | 67 | 19 | 1797 |
|  Jean-Christophe Boullion | 1995 | 0 | 11 | 11 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
|  Sébastien Bourdais | 2008–2009 | 0 | 27 | 27 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 |
|  Thierry Boutsen | 1983–1993 | 0 | 164 | 163 | 1 | 3 | 15 | 1 | 132 |
|  Johnny Boyd | 1955–1960 | 0 | 6 | 6 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 |
|  Jack Brabham | 1955–1970 | 3 1959–1960, 1966 | 128 | 126 | 13 | 14 | 31 | 12 | 253 |
|  Vittorio Brambilla | 1974–1980 | 0 | 79 | 74 | 1 | 1 | 1 | 1 | 15,5 |
|  Tony Brise | 1975 | 0 | 10 | 10 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Tony Brooks | 1956–1961 | 0 | 39 | 38 | 3 | 6 | 10 | 3 | 75 |
|  Alan Brown | 1952–1954 | 0 | 9 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Martin Brundle | 1984–1989,  1991–1996 | 0 | 165 | 158 | 0 | 0 | 9 | 0 | 98 |
|  Jimmy Bryan | 1952–1960 | 0 | 9 | 9 | 0 | 1 | 3 | 0 | 18 |
|  Ronnie Bucknum | 1964–1966 | 0 | 11 | 11 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Sébastien Buemi | 2009–2011 | 0 | 55 | 55 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 |
|  Jenson Button | 2000–2017 | 1 2009 | 309 | 306 | 8 | 15 | 50 | 8 | 1235 |
C

| Nimi | Kaudet | Mestaruudet | Kilpailut | Kilpailu­lähdöt | Paalu­paikat | Voitot | Palkinto­sijat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alex Caffi | 1986–1991 | 0 | 75 | 56 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 |
|  Ivan Capelli | 1985–1993 | 0 | 98 | 93 | 0 | 0 | 3 | 0 | 31 |
|  Duane Carter | 1950–1955,  1959–1960 | 0 | 8 | 8 | 0 | 0 | 1 | 0 | 6,5 |
|  Eugenio Castellotti | 1955–1957 | 0 | 14 | 14 | 1 | 0 | 3 | 0 | 19,5 |
|  Johnny Cecotto | 1983–1984 | 0 | 23 | 18 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  François Cevert | 1970–1973 | 0 | 47 | 46 | 0 | 1 | 13 | 2 | 89 |
|  Eugène Chaboud | 1950–1951 | 0 | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Eddie Cheever | 1978, 1980–1989 | 0 | 143 | 132 | 0 | 0 | 9 | 0 | 70 |
|  Louis Chiron | 1950–1951, 1953,  1955–1956, 1958 | 0 | 19 | 15 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 |
|  Joie Chitwood | 1950 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
|  Jim Clark | 1960–1968 | 2 1963, 1965 | 73 | 72 | 33 | 25 | 32 | 28 | 255 |
|  Franco Colapinto | 2024 | 0 | 9 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 |
|  Peter Collins | 1952–1958 | 0 | 35 | 32 | 0 | 3 | 9 | 0 | 47 |
|  Érik Comas | 1991–1994 | 0 | 63 | 59 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 |
|  David Coulthard | 1994–2008 | 0 | 247 | 246 | 12 | 13 | 62 | 18 | 535 |
|  Piers Courage | 1967–1970 | 0 | 29 | 27 | 0 | 0 | 2 | 0 | 20 |
|  Art Cross | 1952–1955 | 0 | 4 | 4 | 0 | 0 | 1 | 0 | 8 |
D

| Nimi | Kaudet | Mestaruudet | Kilpailut | Kilpailu­lähdöt | Paalu­paikat | Voitot | Palkinto­sijat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Cristiano da Matta | 2003–2004 | 0 | 28 | 28 | 0 | 0 | 0 | 0 | 13 |
|  Hermano da Silva Ramos | 1955–1956 | 0 | 7 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Derek Daly | 1978–1982 | 0 | 64 | 49 | 0 | 0 | 0 | 0 | 15 |
|  Christian Danner | 1985–1987, 1989 | 0 | 47 | 36 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
|  Jimmy Davies | 1950–1951,  1953–1955 | 0 | 5 | 5 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 |
|  Andrea de Adamich | 1968, 1970–1973 | 0 | 36 | 29 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 |
|  Elio de Angelis | 1979–1986 | 0 | 109 | 108 | 3 | 2 | 9 | 0 | 122 |
|  Carel Godin de Beaufort | 1957–1964 | 0 | 31 | 28 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
|  Andrea de Cesaris | 1980–1994 | 0 | 214 | 208 | 1 | 0 | 5 | 1 | 59 |
|  Emmanuel de Graffenried | 1950–1954, 1956 | 0 | 23 | 22 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 |
|  Pedro de la Rosa | 1999–2002,  2005–2006,  2010–2012 | 0 | 107 | 104 | 0 | 0 | 1 | 1 | 35 |
|  Alfonso de Portago | 1956–1957 | 0 | 5 | 5 | 0 | 0 | 1 | 0 | 4 |
|  Nyck de Vries | 2022–2023 | 0 | 11 | 11 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
|  Patrick Depailler | 1972, 1974–1980 | 0 | 95 | 95 | 1 | 2 | 19 | 4 | 139 |
|  Paul di Resta | 2011–2013, 2017 | 0 | 59 | 59 | 0 | 0 | 0 | 0 | 121 |
|  Pedro Diniz | 1995–2000 | 0 | 99 | 98 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 |
|  Mark Donohue | 1971, 1974–1975 | 0 | 16 | 14 | 0 | 0 | 1 | 0 | 8 |
|  Johnny Dumfries | 1986 | 0 | 16 | 15 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
E

| Nimi | Kaudet | Mestaruudet | Kilpailut | Kilpailu­lähdöt | Paalu­paikat | Voitot | Palkinto­sijat | Nopeimmat kierrokset | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Vic Elford | 1968–1969, 1971 | 0 | 13 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 |
|  Marcus Ericsson | 2014–2018 | 0 | 97 | 97 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 |
|  Philippe Étançelin | 1950–1952 | 0 | 12 | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |