stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harmaakukastaja

| Harmaakukastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Kukastajat Dicaeum
Laji::  concolor
Kaksiosainen nimi
 Dicaeum concolor  Jerdon, 1840 
Katso myös
   Harmaakukastaja Wikispeciesissä   Harmaakukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaakukastaja (Dicaeum concolor) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaakukastajaa tavataan Aasian etelä- ja kaakkoisosissa. Lajin on kuvattu olevan suurimmaksi osaksi yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Judith Lewis Herman

Judith Lewis Herman (s. 31. maaliskuuta 1942 New York, New York) on yhdysvaltalainen psykiatri ja feministinen ajattelija. Hän on tutkinut muun muassa tyttöihin kohdistuvan perheensisäisen seksuaalisen hyväksikäytön vaikutuksia ja osallistunut psykologisesta traumasta kärsivien potilaiden hoidon kehittämiseen.
Herman syntyi Itä-Euroopasta Yhdysvaltoihin saapuneiden vanhempien kahdesta lapsesta vanhempana. Vanhemmat olivat etnisesti juutalaisia, mutta ateisteja. Isä Naphtali Lewis oli antiikin tutkija ja äiti Helen Block Lewis psykoanalyytikko. Herman opiskeli Radcliffe Collegessa ja Harvard Medical Schoolissa. Hän osallistui jo tänä aikana aktivismiin kansalaisvapauksien puolesta ja Vietnamin sotaa vastaan. Vuodesta 1970 alkaen Herman on ollut aktiivinen feministisessä liikkeessä. Hän kohtasi insestin uhreja psykiatrisen residenssityönsä aikana. Tämän jälkeen hän työskenteli saamansa yhteisöpsykiatrian stipendin turvin ilmaisella naisten klinikalla. Herman kuului The Women's Mental Health Collective -ryhmään, jossa sai lisää kokemusta seksuaalista hyväksikäyttöä kokeneiden potilaiden hoidosta. Hän teki kollegansa Lisa Hirschmanin kanssa kahteenkymmeneen keräämäänsä tapauskuvaukseen perustuvan hyväksikäytön uhreja tarkastelleen tutkimuksen, joka julkaistiin Signs-lehdessä vuonna 1976. Tutkijakaksikko sai tämän myötä paljon yhteydenottoja naisilta eri puolilta Yhdysvaltoja. Tutkijoille muodostui kuva insestin tuolloin arvioitua korkeammasta esiintyvyydestä. Herman julkaisi Hirschmanin kanssa ensimmäisen kirjansa Father-Daughter Incest vuonna 1981.
Herman liittyi opetussairaala Cambridge Hospitalin psykiatrian laitoksen palvelukseen ja tapasi siellä vuonna 1984 psykologi Mary Harveyn. Kaksikko perusti väkivallan uhrien hyväksi tarkoitetun ohjelman, joka alkoi tarkastella ja purkaa psykologista traumaa. Herman tutustui myös psykiatri Bessel van der Kolkiin, joka oli työskennellyt sotaveteraanien parissa. Herman, Kolk ja useat heidän kollegansa muodostivat tutkimusryhmän, joka totesi yhtäläisyydet erilaisista traumoista kärsineiden oireiden välillä. Ymmärrys posttraumaattisesta stressihäiriöstä syveni, ja työn pohjalta syntyi kirja Trauma and Recovery (1992). Hermanin kolmas kirja Truth and Repair: How Trauma Survivors Envision Justice ilmestyi huhtikuussa 2023 ja sai suotuisat arviot The New York Timesissa ja The New Yorkerissa. Teoksessa käsitellään raiskausten uhrien poliisin kanssa ja oikeusjärjestelmässä kohtaamia ongelmia.
Herman on luennoinut laajalti seksuaalisesta väkivallasta ja perheväkivallasta. Hän sai vuonna 1996 International Society for Traumatic Stress Studiesin palkinnon elinikäisistä saavutuksista, vuonna 2000 American Medical Women's Associationin Woman in Science -palkinnon ja vuonna 2007 American Psychiatric Associationin Distinguished Life Fellow -arvon. Herman solmi ensimmäisen avioliittonsa vuonna 1963 opiskelutoverinsa Peter Hermanin kanssa. Vuonna 1978 hän meni naimisiin valokuvajournalisti Jerry Berndtin kanssa. Tästä avioliitosta syntyi yksi tytär. Vuonna 2005 Herman meni kolmannen kerran naimisiin. Avioliitto päättyi puoliso Allen Graubardin kuolemaan vuonna 2012.
Harmaakulmabekardi

| Harmaakulmabekardi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tityrat Tityridae
Suku::  Bekardit Pachyramphus
Laji::  castaneus
Kaksiosainen nimi
 Pachyramphus castaneus  (Jardine & Selby, 1827) 

Katso myös
   Harmaakulmabekardi Wikispeciesissä   Harmaakulmabekardi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaakulmabekardi (Pachyramphus castaneus) eli aiemmalta nimeltään harmaakulmatyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaakulmabekardia tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja keskiosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.Harmaakulmabekardin elinympäristöä ovat metsät sekä niiden aukiot ja reunamaat.
Guamin taistelu (1944)

Yhdysvaltain merijalkaväen ensimmäinen maihinnousuaalto suojautumassa ennen hyökkäyksen jatkumista Guamin sisäosiin.
Guamin taistelu käytiin 11. heinäkuuta – 10. elokuuta 1944 yhdysvaltalaisten vallatessa Guamin takaisin japanilaisilta, jotka olivat vallanneet sen Tyynenmeren sodan alussa 10. joulukuuta 1941.
Tausta

Japani oli vallannut Guamin Yhdysvalloilta Guamin taistelussa joulukuussa 1941. Guam oli ollut japanilaisten hallussa vain vajaa kolme vuotta, eikä siksi ollut yhtä lujasti linnoitettu kuin Japanille ensimmäisestä maailmansodasta alkaen kuulunut Saipan Mariaanien saaristossa.
Taistelu

Yhdysvaltain joukot nousivat 21. heinäkuuta 1944 maihin Guamin länsipuolella molemmin puolin Oroten niemimaata eristääkseen lentokentän. Yhdysvaltain merijalkaväen 3. prikaati nousi kello 08.28 maihin Aganan lähellä Oroten pohjoispuolella ja ensimmäinen väliaikainen merijalkaväen prikaatin Agatista etelään. Japanilaisten tykistö upotti 20 telaketjuvetoista maihinnousualusta, mutta kello 09.00 maihinnousualuksia oli jo molemmilla rannoilla.
Iltaan mennessä yhdysvaltalaiset olivat laajentanet asemansa ulottumaan kahden kilometrin päähän rannasta. Japanilaisten vastahyökkäyksiä suoritettiin pääasiassa yöaikaan ja tunkeutumalla, mitkä torjuttiin japanilaisille raskain miehistö ja kalustotappioin. Hyökkäyksen alkupäivät olivat yhdysvaltalaisille huollollisesti vaikeita, koska kuljetusalusten piti jäädä satojen metrien päähän rannasta ja amfibioajoneuvoja tavaroita noutamaan oli vähän. Kuitenkin 28. heinäkuuta mennessä molemmilla rannoilla vallatut alueet laajenivat siten, että hyökkäävät yksiköt tavoittivat toisensa ja 30. heinäkuuta Oroten lentokenttä ja Apran satama joutuivat yhdysvaltalaisten haltuun.
Japanilaisten komentaja, kenraaliluutnantti Takeshi Takashima kaatui 28. heinäkuuta, minkä jälkeen puolustavien joukkojen komentajuus siirtyi kenraaliluutnantti Hidejoshi Obatalle. Japanilaisten voimat olivat ehtyneet niiden suorittamien vastahyökkäysten vuoksi. Elokuun alkuun mennessä japanilaisilla alkoi olla pula ruoasta eikä panssarivaunujakaan ollut monta jäljellä. Japanilaisten komentaja veti joukot Guamin eteläosasta ja aikoi perustaa tukialueen saaren keskiosan vuoristoiselle alueelle. Koska yhdysvaltalaiset kuitenkin valvoivat jo merta ja ilmatilaa, eivät japanilaiset uusissa asemissaan kyenneet saamaan huoltoa. 2. elokuuta – 4. elokuuta japanilaisten asemat etelässä murtuivat, ja loppuosa hyökkäyksestä suuntautui pohjoisosiin. Japanilaiset yleensä kieltäytyivät antautumasta, ja lopuista japanilaisista kuoli moni.
Viimeiset pakenivat viidakkoon, ja vielä aselevon jälkeenkin 8. joulukuuta 1945 kolme Yhdysvaltain merijalkaväen sotilasta sai surmansa väijytyksessä. 24. tammikuuta 1972 metsästäjät löysivät kersantti Shoichi Yokoin, joka oli asunut luolassa 27 vuotta. Yokoi kivääri oli edelleen toimintakunnossa, 
aseen tukki oli vain lahonnut pois.
Seuraukset

Guamin pinta-ala teki siitä paremman tukikohdan Yhdysvaltain seuraaville Filippiineille, Ryūkyūsaarille ja Taiwanille kohdistuville sotaoperaatioille. Guamin syväsatama Apra oli sopiva suurimmille kuljetusaluksille, ja saaren kaksi lentokenttää olivat sopivia strategisille B-29 Superfortress -pommikoneille.
Taisteluiden jälkeen Guamista tuli liittoutuneiden tukikohta, jolle laivaston pioneerit rakensivat viisi lentokenttää pääasiassa B-29-pommikoneiden läntiselle Tyynellemerelle ja Japaniin suuntautuvia pommituslentoja varten.
Saarelle 1944 perustettu Pohjoinen lentokokenttä nimettiin myöhemmin prikaatikenraali James R. Andersenin mukaan Andersen-lentotukikohdaksi. James R. Andersen oli Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkö Tyynellä valtamerellä ja hän katosi paluumatkallaan Honoluluun 1945.
Julija Gavrilova

Gavrilova vuonna 2014
Julija Gavrilova (ven. Юлия Петровна Гаврилова, s. 20. heinäkuuta 1989 Novosibirsk) on venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. Gavrilova saavutti olympiakultaa säilän joukkuekilpailussa Rio de Janeiron olympialaisissa. Gavrilovalla on useita joukkuemaailmanmestaruuksia. Hän on ollut MM-kilpailuissa yksilökilpailussa parhaimmillaan kolmas vuonna 2011. Hänellä on myös useita Euroopan-mestaruuksia.
Gottfried von Strassburg

| Gottfried von Strassburg |
| --- | --- |
 Mestari Gottfried von Straßburg (Codex Manesse, 1300-luvun ensimmäiseltä neljännekseltä.)
Henkilötiedot
Kuollut: n. 1215
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Gottfried von Strassburg (k. noin 1215) oli keskiaikainen saksalainen eeppinen runoilija, kolmas Wolfram von Eschenbachin ja Hartmann von Auen ohella. Hänen pääteoksensa on eepos Tristan und Isolde, joka jäi kesken. Siinä hän kuvaa rakkauden kaikkivaltaa vastavoimana yhteiskunnalliselle ja jumalalliselle järjestykselle.
Tristan ja Isolde.
Suomennettua tuotantoa

Tristan ja Isolde: katkelma XXX laulusta, suom. Yrjö Jylhä, Saksan kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gottfried von Strassburg Wikimedia Commonsissa
Hankasalmen lukio

| Hankasalmen lukio |
| --- | --- |
Sijainti:  Kirkkotie 7, 41520 Hankasalmi
Koordinaatit:  62.3858°N, 26.4299°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Terttu Nevalainen
Opiskelijoita:  n. 80 (2020)
Verkkosivut
Hankasalmen lukio on Hankasalmen kirkonkylällä toimiva lukio. Koulussa toimii yleislinjan ohella suunnistuslinja ja liikuntalinja.
Lukio toimii samassa koulukeskuksessa Kuuhankaveden yhtenäiskoulun (luokka-asteiden 0-9 yhtenäiskoulun) ja Sillankorvan päiväkodin kanssa. Koulukeskus rakennettiin vuosina 2019–2020.
Vuonna 2020 Hankasalmen lukiossa oli noin 80 opiskelijaa.
Suunnistuslukio

Hankasalmen lukiossa on suunnistuslinja, jossa valmentajana toimii Tero Föhr.
Julija Gomelskaja

Julija Gomelskaja.
Julija Aleksandrovna Gomelskaja eli Julija Oleksandrivna Homelska (ven. Юлия Александровна Гомельская, ukr. Юлія Олександрівна Гомельська; 11. maaliskuuta 1964 Saratov – 4. joulukuuta 2016 Lymanin piiri, Odessan alue) oli ukrainalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä vuosina 1984–90 Odessan A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa Oleksandr Krasotovin johdolla. Hän pääsi myöhemmin stipendillä opiskelemaan Robert Saxtonin johdolla Lontoon Guildhall School of Music and Dramaan (1995–97), josta hän sai musiikin maisterin arvon.
Gomelskajan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty Ukrainan lisäksi Armeniassa, Belgiassa, Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Puolassa, Venäjällä, Espanjassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Gomelskaja sai useita palkintoja, kuten ensipalkinnon Donetskin Prokofjev-kilpailussa (1993) ja Borys Ljatošynskyi -palkinnon Ukrainan kulttuuriministeriöltä (2011). Hän luennoi Neždanov-musiikkiakatemiassa vuodesta 1991.
Gomelskaja kuoli liikenneonnettomuudessa 4. joulukuuta 2016.
Hawthorne-ilmiö

Hawthorne-efekti eli Hawthorne-ilmiö on etenkin sosiologiassa ja sosiaalipsykologiassa (mutta myös kasvatus- ja kehityspsykologiassa) käytetty termi, jolla viitataan sosiaalisista tekijöistä johtuviin muutoksiin ihmisten käyttäytymisessä. Nimitys on peräisin Hawthornen tehtailta, missä tutkittiin työympäristön vaikutusta työntekijöiden tuottavuuteen. Termiä käytti tiettävästi ensimmäistä kertaa French vuonna 1953 julkaistussa kirjassa.
Hawthornen tehtaiden tutkimus

Thomas Edisonin johtama National Research Councilin asiantuntijapaneeli tutki vuosina 1924−1927 valaistuksen vaikutusta työntekijöiden tuottavuuteen Hawthornen tehtailla. Tutkijat totesivat työtehon parantuneen silloinkin, kun valaistusta vähennettiin tai se pidettiin samana. Vuosina 1927−1932 taas tutkittiin esimerkiksi taukojen, työnantajan kustantamien lounaiden ja työpäivien tai työviikkojen lyhentämisen vaikutusta releiden kokoamisnopeuteen. Tuottavuuden todettiin paranevan jatkuvasti tutkimuksen aikana, silloinkin, kun työajat ja muut olosuhteet palautettiin ennalleen. Alussa kokoamisnopeus oli 50 ja lopussa 60–70 relettä tunnissa. Myöhemmässä tutkimuksen vaiheessa tutkittiin palkkausjärjestelmän vaikutusta tuottavuuteen, mutta siinä ei saatu yhtä suuria ja yhdenmukaisia tuloksia.
Etenkin tunnetuimman relehuoneessa tehdyn tutkimusosion tulokset tulkitaan usein Hawthorne-ilmiöksi, jossa tutkimuksen kohteena olevat henkilöt muuttavat toimintaansa, koska tietävät olevansa tarkkailun kohteena. Toisaalta jotkut tutkijat kuten Stephen Jones kiistävät Hawthorne-ilmiön olemassaolon. Brannigan ja Zwerman taas esittävät, että ”todellinen Hawthorne-ilmiö” oli tehtaiden ihmissuhteissa tapahtunut muutos, jonka mahdollisti uudenlainen tieteellinen johtamistapa.
Määritelmä

Hawthorne-ilmiö-termi määritellään kirjallisuudessa monella eri tavalla. French kirjoittaa Hawthornen tehtaiden tutkimuksesta:
”mittaamista varten asetetut tutkimusolosuhteiden ’keinotekoiset’ sosiaaliset aspektit saivat aikaan lisäykset ryhmän tuottavuudessa”
Davisin ja Shackletonin teoksessa on kaksi erilaista määritelmää Hawthorne-ilmiölle:
”millaisen hyvänsä muutoksen, jonka työntekijät tulkitsivat tarkoitetun parantamaan hyvinvointiansa, käyttöönotto työtilanteessa sai aikaan parannuksen tehokkuudessa”
”ihmisten taipumus käyttäytyä eri lailla, kun he tietävät, että heitä tutkitaan”
Julija Golubtšikova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2009 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2007 | seiväshyppy |  |
Julija Aleksejevna Golubtšikova (ven. Юлия Алексеевна Голубчикова, s. 27. maaliskuuta 1983 Moskova) on venäläinen seiväshyppääjä.
Hän voitti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 471 ja oli kuudes Osakan MM-kilpailuissa tuloksella 465. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli neljäs ennätyksellään 475 ja Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa sisäratojen ennätyksellään 475. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli seitsemäs tuloksella 455.
Hankasalmen kirkko

| Hankasalmen kirkko |
| --- | --- |
 Hankasalmen kirkko huhtikuussa 2016.
Sijainti:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°23′13″N, 026°26′06″E
Seurakunta:  Hankasalmen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1892
Suunnittelija:  Josef Stenbäck
Istumapaikkoja:  1 300
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hankasalmen kirkon suunnitteli Josef Stenbäck ja se rakennettiin vuosina 1889–1892. Muodoltaan kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko ja kuoripäädyn puolella kirkkoa ovat kirkon harjaa matalammat poikkisakarat. Kuoripäädyssä on myös sakaristo. Tyylisuunta on uusgotiikkaa. Istumapaikkoja on 1 300 ja pinta-alaa 1 258 neliömetriä. Urut on valmistanut J. A. Zachariassen ja niissä on 20 äänikertaa. Kellot ovat vuodelta 1880.
Stenbäckin suunnittelema kirkko on järjestyksessään seurakunnan toinen kirkko. Edellinen kirkko valmistui vuonna 1798 rukoushuoneeksi ja vihittiin kirkoksi vuonna 1805, kun Hankasalmesta oli tullut kappeliseurakunta. Kirkkoa korjattiin ja muutettiin ja vuonna 1830 se rakennettiin uudelleen kivijalasta. Kirkon korjaaminen jatkui, kunnes seurakunta määrättiin rakentamaan kokonaan uusi pyhättö. Vanha kirkko purettiin uuden valmistuttua. Hirsistä tehtiin koulu.
Aiheesta muualla

Hankasalmen kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
kirkon kuva (Arkistoitu – Internet Archive)
Harmaakottarainen

| Harmaakottarainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Loistokottaraiset Lamprotornis
Laji::  fischeri
Kaksiosainen nimi
 Lamprotornis fischeri  (Reichenow, 1884) 
Synonyymit
 Spreo fischeri 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaakottarainen (Lamprotornis fischeri) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaakottaraista tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Sen on kuvattu olevan harvinainen. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin hyvin suuri ja sen kannankehitys on stabiili, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hackney Diamonds

| Hackney Diamonds The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Henson Recording Studios, Los Angeles Metropolis Studios, Lontoo Sanctuary Studios, Bahama Electric Lady Studios, New York
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2023
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Andrew Watt
 Kesto: 48.28
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Listasijoitukset
  3. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| Blue & Lonesome 2016 | Hackney Diamonds 2023 |   |
Singlet albumilta Hackney Diamonds
 ”Angry” Julkaistu: 6. syyskuuta 2023  ”Sweet Sounds of Heaven” Julkaistu: 28. syyskuuta 2023
Hackney Diamonds on The Rolling Stonesin 24. studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023. Se on yhtyeen ensimmäinen omaa tuotantoa sisältävä albumi sitten vuonna 2005 julkaistun A Bigger Bangin.
Albumilla vierailevat Lady Gaga, Paul McCartney, Stevie Wonder, Elton John ja yhtyeen entinen basisti Bill Wyman. Lisäksi yhtyeen vuonna 2021 kuollut alkuperäisrumpali Charlie Watts soittaa kappaleissa ”Live by the Sword” ja ”Mess It Up”.
Kappaleet

Angry – 3.46
Get Close – 4.10 (feat. Elton John)
Depending on You – 4.03
Bite My Head Off – 3.31 (feat. Paul McCartney)
Whole Wide World – 3.58
Dreamy Skies – 4.38
Mess It Up – 4.03
Live by the Sword – 3.59 (feat. Elton John)
Driving Me Too Hard – 3.16
Tell Me Straight – 2.56
Sweet Sounds of Heaven – 7.22 (feat. Lady Gaga & Stevie Wonder)
Rolling Stone Blues – 2.41
Arvostelut

Desibeli.net:
Noise.fi:
Helsingin Sanomat:
Imperiumi: 7+/10
Kulttuuritoimitus:
Soundi:
Harmaakurkkumedestäjä

| Harmaakurkkumedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Lyhytnokkamedestäjät Anthreptes
Laji::  simplex
Kaksiosainen nimi
 Anthreptes simplex  (Müller, 1843) 
Katso myös
   Harmaakurkkumedestäjä Wikispeciesissä   Harmaakurkkumedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaakurkkumedestäjä (Anthreptes simplex) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Harmaakurkkumedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jy

Jy tarkoittaa seuraavia:
Air Turks and Caicos, IATA-koodi JY, lentoyhtiö
jansky, tunnus Jy, säteilyvuon tiheyden yksikkö
Joensuun Yritys, JY, suomalainen urheiluseura
Jordania, siviililentokoneiden kansallisuustunnus JY, valtio tai muu maantieteellinen alue
Jyväskylän rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Jy,  rautatieliikennepaikka Suomessa
Jyväskylän yliopisto, JY, yliopisto Suomessa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Julija Blahynja

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Naispaini.MM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 2008 | 51 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | 53 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dortmund 2011 | 51 kg |  |
|  Hopeaa | Tbilisi 2013 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Tampere 2008 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Vilna 2009 | 51 kg |  |
|  Pronssia | Riika 2016 | 53 kg |  |
Julija Olehivna Blahynja (ukr. Юлія Олегівна Благиня, s. 21. helmikuuta 1990) on ukrainalainen naispainija ja Euroopan mestari.
Blahynja voitti 51 kg:n sarjassa MM-pronssia Tokiosta 2008. EM-kilpailuista hän on voittanut kultaa Dortmundista 2011, hopeaa Tbilisistä 2013 ja kolme pronssia. Nykyisessä 53 kg:n sarjassaan hän saavutti hopeaa Euroopan kisoista 2019.
Fuusiojazz

| Fuusiojazz |
| --- | --- |
Alkuperä:  Jazz, free jazz, post-bop, blues rock, psykedeelinen rock, funk, 1900-luvun taidemusiikki
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1960-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, piano, sähköpiano, rummut saksofoni, trumpetti, bassokitara, laulu
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  smooth jazz, acid jazz, progressiivinen rock, krautrock
Frank Zappa levytti jazz-rockia ensimmäisten joukossa 1960-luvun lopulla.
John McLaughlin johti 1970-luvulla jazz-rockia soittanutta The Mahavishnu Orchestraa.
Return to Foreverin jäsenet (vasemmalta) Lenny White, Stanley Clarke, Chick Corea ja Al Di Meola ovat kaikki eturivin fuusiomuusikoita.
Joe Zawinul on jopa väittänyt keksineensä fuusion työskennellessään 1960-luvulla Miles Davisin kanssa. Hän luotsasi 1970-luvulla Weather Report -yhtyettä.
Jaco Pastorius saavutti mainetta virtuoosibasistina.
Fuusiojazz (tai lyhyemmin fuusio) on 1960-luvulla Yhdysvalloissa syntynyt ja 1970-luvulla suosionsa huipulla ollut musiikin suuntaus, joka yhdistää elementtejä jazzista, populaarimusiikin eri suuntauksista, kuten rockista, sekä usein myös eri maiden etnisestä musiikista. Fuusiojazz-yhtyeet käyttävät usein sekä rockmusiikin että jazzmusiikin tärkeimpiä soittimia, mutta kokoonpanot vaihtelevat hyvin suuresti. Yleisimpiä soittimia ovat sähkökitara, syntetisaattori, rummut, saksofoni, trumpetti, sähköinen kosketinsoitin sekä sähköbasso (joskus myös kontrabasso).
Fuusion monipuolinen traditio

Fuusio ei ole varsinaisesti musiikintyyli, koska se tarkoittaa periaatteessa mitä tahansa musiikkia, jossa jazz-muusikot yhdistävät jazzin ja jonkin populaarimusiikin tai etnisen musiikin tyylin piirteitä keskenään. Voidaan erikseen puhua esimerkiksi ”jazz-rockista”, ”jazz-funkista” tai ”world-fusionista”. Fuusio on siis ennemminkin musiikillinen traditio tai lähestymistapa kuin yksittäinen tyylisuuntaus. Tyypillistä fuusiolle ovat melkein aina jazzille ominaiset pitkät, improvisoidut soolot. Sanaa fuusiojazz voidaan käyttää, kun halutaan painottaa fuusion yhteyttä jazz-traditioon. Loppuliite jazz pudotetaan usein pois silloin, kun on kyse musiikista, joka ei kuulosta juuri lainkaan perinteiseltä jazzilta.