stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leineperi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leineperi Wikimedia Commonsissa
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY/Leineperin ruukki ja yhdyskunta, Museovirasto
Avellan, Niilo J.: ”Entisen Ulvilan pitäjän maatilat II: Leineperi”, Satakunta - Kotiseutututkimuksia III, s. 147–149.  (Toinen painos)  Satakuntalainen osakunta, 1928.  Näköisversio verkossa (pdf) (viitattu 24.9.2014).
Ulvilan kaupunginosat
Friitala
Vanhakylä
Haistila
Harjunpää
Kaasmarkku
Ravani
Sunniemi
Suosmeri
Koski
Kangas
Leineperi
Levanpelto
Ahmaus
Järventausta
Palus
Saarijärvi
Ulvilan ruukin masuuni.
Sira

Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Sira (arab. سيرة‎ sīra 'elämäntaival') tai Sīrat Rasūl Allāh (arab. سيرة رسول الله‎ 'Jumalan lähettilään elämäkerta') on lukuisista Muhammedin elämäkerroista käytetty arabiankielinen nimitys. Ne ovat Muhammedin elämää ja islamin varhaisvaiheita koskevan tiedon pääasiallinen lähde.
Islaminuskon nykypäiviin säilynyt kirjallinen tuotanto alkaa vasta 800-luvulla julkaistuna hadith-kirjallisuutena. Koraanin joitakin osia on kuitenkin säilynyt jopa 600-luvulta. Jälkipolville säilyneet Muhammadin elämäkerrat ovat kirjoitettu myöhään. Niissä esiintyy hadith-kokoelmien tapaan 800-luvun näkemyksiä ja teologisia oppeja.
Varhaiset elämäkerrat

Tärkein varhainen perimätiedon kokoaja ja merkitsijä oli Ibn Ishaq (k. 767). Hänen teoksensa ei ole säilynyt sellaisenaan vaan hänen oppilaidensa lyhennelminä. Tunnetuin näistä editioista on Ibn Hishamin (k. 833) laatima Sirat Rasul Allah. Tämä yhteensulautunut työ on saavuttanut lähes kanonisoidun aseman islamilaisessa kirjallisuudessa.
Professori Jaakko Hämeen-Anttila on kääntänyt Ibn Hishamin teoksen nimellä Profeetta Muhammadin elämäkerta vuonna 1999. A. Guillaume on kääntänyt englanniksi Ibn Hishamin teoksen, jota on täydennetty al-Tabarilta saaduilla teksteillä. Tämä Ibn Ishaqin kirjoittamaksi nimetty laaja teos löytyy verkosta useina versioina.
Autenttisuus

Islamilaisessa maailmassa Ibn Ishaqin varhainen elämäkerta Profeetta Muhammedista on saavuttanut vakiintuneen aseman, ja kaikki muut elämäkerrat perustuvat  siihen. Uutta perimätietoa Muhammedista on silti syntynyt myös 800-luvun alun jälkeen jopa nykyaikaan asti (esimerkiksi Muhammedin jäähyväissaarna). Vaikka islamin käsitys Muhammedin elämänvaiheista perustuu Ibn Ishaqin elämäkertaan, uskonnollisiin laintulkintoihin sitä ei käytetä. Šarian sisältöä perustellaan Koraanin ja arvostettujen hadith-kokoelmien avulla.
Historioitsijoiden näkemykset elämäkertojen aitoudesta eroavat: jotkut, kuten William Montgomery Watt, pitävät niitä pääsääntöisesti luotettavina lähteina, kun taas toiset, muun muassa Patricia Crone, suhtautuvat niihin varauksellisemmin. Skeptisen kannan mukaan Muhammedin elämän ja sen kirjaamisen välillä ehti kulua niin pitkä aika – noin 200 vuotta – ettei yhtään tarinaa voi pitää luotettavana. Ensimmäiseksi tämän kannan esitti Ignaz Goldziher 1890-luvulla.
Amerikanbulldoggi

| Amerikanbulldoggi |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Alabama/  Georgia,  Yhdysvallat
Rodun syntyaika:  1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  metsästyskoira
Nykyinen käyttö:  metsästys-, suojelus- ja vahtikoira
Elinikä:  10–12 vuotta
Muita nimityksiä:  ambulli, ABlähde?, ameerika buldog, White English Southern Bulldog, American Pit Bull Dog, Old Country Bulldog, Old Country White, Old Time Bulldog, Old English White, English White, White English, Alabama Bulldog, Southern Bulldog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu AKC: Foundation Stock Service EKL: ryhmä 2 alaryhmä 2.1 Mastiffityyppiset molossikoirat
Ulkonäkö
Paino:  uros 34–45 kg naaras 27–36 kg
Säkäkorkeus:  uros 55–63,5 cm naaras 51–58,5 cm
Väritys:  valkoinen, brindle tai valkoinen, jossa joko punertavia tai juovikkaita-läiskiä
Amerikanbulldoggi (engl. American Bulldog) on isokokoinen ja harvinainen koirarotu. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hyväksynyt sen Foundation Stock Service -rekisteriinsä. Lisäksi Viron Kennelliitto EKL on tunnustanut sen roduksi.
Ulkonäkö

Amerikanbulldoggi on isokokoinen, massiivinen ja isopäinen. Uroksen säkäkorkeus on 55–63,5 cm ja nartun 51–58,5 cm, mutta koiran koko vaihtelee käyttötarkoituksen mukaan. Amerikanbulldoggien jalat ovat vahvat, suorat ja paksuluiset. Silmät ovat keskikokoiset, väritykseltään ruskean eri sävyt. Amerikanbulldoggeilla on leveä kallo ja posket ovat selvästi lihaksikkaat. Bully- tai classic-tyyppisillä bulldoggeilla on selvästi nähtävissä päässä ja kuonossa ns. veriurat.
Luonne ja käyttäytyminen

Amerikanbulldoggi on rauhallinen, urheilullinen ja toimelias. Rotu sopii kotikoiraksi yhtä hyvin kuin vahtikoiraksi. Omalle perheelleen amerikanbulldoggi on kiltti, mutta vaaran uhatessa perhettään se puolustaa sitä. Amerikanbulldoggi on helposti koulutettava, mutta koirakohtaisia eroja esiintyy erityisesti tarkasteltaessa eri linjoja. Koira-aggressiivisuutta periytyy rotuun sekoitettujen rotujen kautta – nämäkin yleisesti tiedossa olemassa olevien linjojen historian kautta. Nykyään amerikanbulldogit on kuitenkin niin pitkälle jalostettuja, että harvemmalla on ns. periytyvää aggressiivisuutta.
Rodun kasvattaminen Tanskassa on monien muiden koirarotujen ohella ollut kiellettyä vuodesta 2010.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Yhdysvaltojen kaakkoisosista, erityisesti Alabamasta ja Georgiasta. Joidenkin asiantuntijoiden mukaan se syntyi modernin englanninbulldoggin, amerikanpitbullterrierin ja bullmastiffin välisistä risteytyksistä. Toisen teorian mukaan sen esi-isät olivat maahan siirtomaa-aikaan tuotuja työkäyttöisiä, 1700-luvun Britannian englanninbulldoggeja. Amerikanbulldoggi on jalostettu tarkoituksella alkuperäisen, hyvät työskentelykyvyt omanneen englanninbulldoggin kaltaiseksi.
Amerikan ensimmäiset uudisasukkaat toivat 1600–1700-luvulla bulldoggeja Euroopasta suojelemaan heidän asuintilojaan pedoilta. Niitä on käytetty muun muassa villisikojen sekä puumien metsästykseen ja hyvin pian niistä tuli uudisasukkaille hyödyllinen lemmikki. Maailmansotien aikana amerikanbulldoggi kuoli lähes sukupuuttoon, mutta Yhdysvaltojen kaakkoisosien maatiloilta löytyi vielä joitain yksilöitä, joiden avulla John D. Johnson ja Alan Scott onnistuivat pelastamaan rodun.
Amerikanbulldoggia on käytetty paljon työtehtävissä, minkä ansiosta se on välttynyt muotojalostukselta. Se on pysynyt suunnilleen samannäköisenä koko historiansa ajan. Jalostuksella on  pyritty saamaan amerikanbulldoggista hyvä ja terve työkoira. Ennen amerikanbulldoggi tunnettiin nimellä amerikanpitbulldog ja se on nykyisellä nimellään tunnettu vasta 1980-luvulta lähtien. Rodun kantakoirista liikkuu paljon erilaisia versioita, mutta vahvimpana pidetään alano españolia.
Terveys

On väitettykenen mukaan? etteivät amerikanbulldoggit ole yhtä alttiita tarttuville taudeille, kuin muut koirarodut. Perusteluina tähän on rodun järkijalostus sekä hyvä perinnöllinen vastustuskyky. Bulldoggiroduille ominaisia ongelmia ovat erilaiset lonkka-, nivel-, silmä- ja iho-ongelmat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikanbulldoggi Wikimedia Commonsissa
Rekisteröintijärjestöt
ARF - Animal Research Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
ABA - American Bulldog Association (Arkistoitu – Internet Archive)
ABRA - American Bulldog Registry and Archives
ABNA - American Bulldog National Alliance (Arkistoitu – Internet Archive)
EABC - European American Bulldog Club
NKC - National Kennel Club
Yhdistykset ja järjestöt
ABCF - American Bulldog Club Finland ry, Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
SAB - Suomen American Bulldog ry, Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Amerikanbulldoggi harrastaja ry, Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
HABC - American Bulldog Breed Club, Englannissa (Arkistoitu – Internet Archive)
NABC - North American Bulldogger Club
Informatiiviset sivut
The Bulldog Owner's Guide
Amerikanbulldoggi ukrainalaisessa postimerkissä.
Iasos

Iasos (m.kreik. Ἴασος, lat. Iasus) voi viitata seuraaviin:
Iasos, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
Iasos, antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa
Iasos, antiikin aikainen kaupunki Lakoniassa Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iasos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Caterina Sforza

Caterina Sforza. Lorenzo di Credin maalaus (noin 1481–1483).
Caterina Sfòrza tai Caterina Sfòrza Riàrio (1463 – 28. toukokuuta 1509 Firenze) oli Forlin kreivitär ja Imolan valtiatar. Miehensä Girolamo Riarion kuoleman jälkeen Caterina Sforza toimi poikansa Ottavianon sijaishallitsijana.
Caterina Sforza oli Galeazzo Maria Sforzan ja Lucrezia Landrianin avioton tytär. Tultuaan Milanon herttuaksi Galeazzo Maria Sforza tunnusti Caterinan tyttärekseen ja naitti hänet vuonna 1477 paavi Sixtus IV:n veljenpojalle ja Imolan kreiville Girolamo Riariolle.
Caterina asui miehensä kanssa Rooman Castel Sant’Angelossa, kun Riario toimi paavin palveluksessa. Riario sai paavilta myös Forlin herruuden vuonna 1480. Riarion vuonna 1488 tapahtuneen salamurhan jälkeen Caterina sulkeutui Ravaldinon linnoitukseen Forlissa. Kaupunki luovutettiin paaville, kunnes Sforzan ja Bentivoglion yhdistynyt armeija palautti vallan takaisin Caterina Sfòrzalle. Caterina Sfòrza toimi sen jälkeen poikansa Ottaviano Riarion sijaishallitsijana sekä Forlissa että Imolassa.
Tosiasiassa Caterina hallitsi yhdessä rakastajansa Giacomo Feon kanssa, ja Caterinasta tuli vaikutusvaltainen tekijä Italian politiikassa. Hän tuki aluksi Aragoniaa, sen jälkeen Ranskaa. Feon kuoleman jälkeen Caterina meni salaa naimisiin Giovanni di Pierfrancesco de’ Medicin kanssa. Heille syntyi poika, Giovanni delle Bande Nere, josta tuli sittemmin kuuluisa kondottieeri.
Paavi Aleksanteri VI julisti vuonna 1499, että feodaaliherroilla ei enää ollut hallintaoikeuksia maihinsa. Tämä koski myös Imolaa ja Forlia, ja Caterina Sfòrza joutui puolustautumaan kiivaasti paavin pojan Cesare Borgian hyökkäyksiä vastaan. Lopulta Caterina antautui vuonna 1500, ja hänet vietiin Roomaan. Caterina Sfòrza vapautettiin kuitenkin Ranskan vaatimuksesta, ja hän vetäytyi eläkkeelle Toscanaan. Caterina Sfòrza kuoli Firenzessä vuonna 1509.
Tieteelliset saavutukset > Experimenti-käsikirjoitus

Caterina Sforzan merkittävin tieteellinen perintö on hänen käsikirjoituksensa Experimenti. Teos sisältää 454 reseptiä, jotka on jaettu lääkinnällisiin hoitoihin, kosmetiikkaan ja alkemistisiin prosesseihin. Käsikirjoitus, joka on nykyisin yksityisessä arkistossa, ilmentää renessanssin tieteen kokeellista luonnetta, yhdistäen käytännön sovellukset ja alkemian perinteet. Merkittäviä reseptejä ovat muun muassa:
Yrttiuutteiden käyttö sairauksien hoitoon.
Ohjeet hiusvärien ja ihonhoitotuotteiden valmistamiseen.
Keinotekoisen kullan valmistusmenetelmät, jotka osoittavat varhaisia kemiallisia kokeiluja.
Tieteelliset saavutukset > Yhteistyö apteekkareiden kanssa

Sforza teki tiivistä yhteistyötä apteekkarinsa Ludovico Albertinin kanssa ja viljeli Ravaldinossa lääkekasveja omassa yrttitarhassaan. Hänen kokeellinen ja empiirinen työtätapansa oli aikanaan poikkeuksellinen, erityisesti naiselle, jonka toimintaa rajoitti ajan yhteiskunnan patriarkaalisuus.
Tieteelliset saavutukset > Vaikutus Medicin sukuun

Caterinan tieteelliset pyrkimykset vaikuttivat hänen jälkeläisiinsä, erityisesti hänen pojanpoikaansa Cosimo I de’ Mediciin. Cosimo perusti vuonna 1545 Firenzen kasvitieteellisen puutarhan, jossa viljeltiin kasveja lääkinnällisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin, jatkaen perheen kiinnostusta luonnontieteisiin.
Historiallinen konteksti

Sforzan työ syntyi renessanssin aikana, jolloin luonnonfilosofia ja empiirinen tiede kokivat uuden nousun. Naisten osallistuminen tieteeseen oli usein epävirallista ja aliarvostettua, mutta Sforzan korkea asema mahdollisti hänelle merkittävän panoksen. Hänen kokeilunsa heijastavat aikakauden kiinnostusta alkemiaan sekä käytännöllisen että filosofisen tiedon alueena.
Perintö

Caterina Sforzan tieteelliset saavutukset olivat aikanaan merkittäviä. Hän yhdisti kotitalouslähtöiset lääkinnälliset menetelmät ja muodollisen alkemian käytännöt, jättäen pysyvän vaikutuksen varhaismoderniin tieteeseen. Hänen Experimenti-käsikirjoituksensa toimii todisteena hänen innovatiivisesta ajattelustaan ja empiirisestä lähestymistavastaan luonnon ymmärtämiseen. Nykyisin häntä pidetään yhtenä tieteellisen historian keskeisenä hahmona, erityisesti naisten osallistumisen edistäjänä tieteelliseen kulttuuriin.
Lisälukemista

Meredith K. Ray, Daughters of Alchemy: Women and Scientific Culture in Early Modern Italy
The Recipes Project
Caterina Sforzan profiili
Dwight York

Dwight D. York (s. 26. kesäkuuta 1945 tai 1935) on yhdysvaltalainen moninkertainen rikollinen, mustan ylivallan kannattaja ja useiden afroamerikkalais-nationalististen ja uskonnollisten, ns. ”nuwaubianististen” (”Nuwaubianism”) ryhmien johtaja. York tunnetaan eri salanimillä, joista tavallisin on Dr. Malachi Z. York.
York väittää kirjoittaneensa useita 1970-luvun sosiaalisesti tiedostavia mustan musiikin kappaleita, mutta hänen omalla taiteilijanimellään ”Dr. York” tuottamansa musiikki on jäänyt vähemmälle huomiolle.
Yorkin toimet saivat laajaa julkisuutta 1990-luvun alussa, kun hän rakensi muinaisen Egyptin kulttuurille ominaisia rakennuksia, kuten pyramideja ja temppeleitä sekä  opetuslastensa asuntoja sisältävän Tama-Re -nimisen ”kaupungin” Puntamin piirikuntaan Georgian osavaltioon.
Yorkin opetukset sivuavat erilaisia aiheita, esimerkiksi nationalismia, antropologiaa, teologiaa ja kosmologiaa ja ovat saaneet vaikutteita muun muassa salaseuroilta, salaliittoteorioista ja new age -uskomuksista. Hän on kohottanut itsensä profeetan asemaan.
York pidätettiin toukokuussa 2002 epäiltynä muun muassa rahanpesusta ja yli sadan lapsen seksuaalisesta ahdistelusta. Vuonna 2004 hänet tuomittiin 135 vuoden vankeusrangaistukseen, jota hän kärsii ADX Florence -vankilassa. Tuomiosta tehtiin lukuisia valituksia. Tuomio sai lainvoiman vasta kesäkuussa 2006, jolloin Yhdysvaltain korkein oikeus päätti olla käsittelemättä tapausta.
Teoriassa York vapautuisi vankilasta 15. joulukuuta 2119.
Cuntisuyu

Cuntisuyun lippu eli wiphala.
Cuntisuyu oli yksi Inkavaltakunnan neljästä osasta eli suyusta Antisuyun, Collasuyun ja Chinchaysuyun ohella. Yhdessä Collasuyun kanssa se oli osa Inkavaltakunnan "alempaa puolikasta" Urin Suyukunaa. Cuntisuyu sijaitsi Cuscon ja Tyynenmeren välissä ja oli neljästä suyusta pienin.
Pienen ja harvaan asutun Cuntisuyun maisemaa hallitsivat kuivat Andien länsirinteet ja rannikon rutikuiva autiomaa, jotka ulottuivat nykypäivän Arequipasta Perun etelärannikolle. Alueen läpi virtasi 15 lyhyttä jokea, joiden rannoilla voitiin viljellä maata. Talvisin ja El Niñon aikaan alue sai kosteutta merisumusta, ja viljely oli tavallista tuottoisampaa. Arkkitehtonisesti inkat mukauttivat rakennustyyliään alueella vastaamaan paikallisten kulttuurien tyyliä, jonka rakennukset sopivat paremmin kuumaan ja kuivaan ilmastoon. Niinpä ylängöillä yleisen muurauksen sijaan Cuntisuyun rakennukset tehtiin tavallisimmin tiilestä.
Wamanit

Jokainen suyu jakautui wamaneihin eli provinsseihin. Cuntisuyuun kuuluivat seuraavat wamanit:
Acari
Angará
Arequipa eli Ariqipa
Atico
Aymara
Camaná
Caravelí
Cavana eli Qhawana
Chanca eli Chanka, kutsutaan myös nimellä Andahuayla tai Andawaylla.
Chilque
Choclococha eli Chuqlluqucha
Chocoruo eli Chukurpu
Chumbivilca eli Chumpiwillka
Contisuyo eli Kuntisuyu
Cotabamba eli Kutapampa
Huanca eli Warka
Ica eli Ika
Nazca eli Naska
Ocoña eli Ukhuña
Parinacocha eli Pariwanaqucha
Ketšua eli Qhichwa
Quilca eli Qillqa
Rucana eli Ruk'ana
Sora
Vilcas eli Willka
Yanahuara eli Yanawara
Yauca eli Yawka
Inkavaltakunnan neljä suyua. Cuntisuyu oranssilla.
Pertti Torstila

Pertti Torstila kesäkuussa 2014.
Pertti Juhani Torstila (s. 13. helmikuuta 1946 Jyväskylän maalaiskunta) on pitkän uran Suomen ulkoasiainministeriössä tehnyt virkamies ja diplomaatti. Ennen eläkkeelle jäämistään hän toimi ulkoasiainministeriön valtiosihteerinä vuosina 2006–2014.
Kesäkuussa 2014 Torstila valittiin Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajaksi.
Toukokuussa 2015 Torstila promovoitiin Budapestin yliopiston (Eötvös Lorand) yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi.
Pertti Torstila valittiin marraskuussa 2015 vuoden yhteiskuntatieteilijäksi. Valinnasta vastaa Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry.
Ura

Torstila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1965. Vuosina 1966–1967 hän oli YK:n UNFICYP-rauhanturvaoperaation Suomen pataljoonan tiedustelujoukkueenjohtaja Kyproksella. Vuonna 1970 Torstila valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja aloitti samana vuonna avustajan tehtävissä ulkoasiainministeriön palveluksessa. Vuosina 1972–1973 Torstila valmisteli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssia (Etyk), jonka huippukokous pidettiin Helsingissä vuonna 1975.
Vuodet 1973–1976 Torstila oli lähetystösihteeri Pariisin suurlähetystössä ja vuosina 1976–1978 Budapestin suurlähetystössä. Vuosina 1979–1980 Torstila oli ulkoasiainministeriön poliittisen osaston ulkoasiainsihteeri. Vuosina 1980–1981 Torstila opiskeli Ranskan Kansallisesa hallintokoulussa (École nationale d'administration) ja oli vuodet 1981–1984 lähetysneuvos Pariisissa.
Vuosina 1984–1988 Torstila oli ulkoministeriön poliittisen osaston aseidenriisunnan ja turvallisuuspolitiikan toimiston päällikkö ja vuosina 1988–1989 poliittisen osaston apulaisosastopäällikkö. Vuodet 1989–1992 hän oli Suomen Etyk-suurlähettiläs Wienissä. Vuonna 1992 Torstila oli Suomen Etyk-valtuuskunnan varapuheenjohtaja Etykin seuranta- ja huippukokouksessa Helsingissä.
Torstila oli vuosina 1992–1996 suurlähettiläs Unkarissa sekä Kroatiassa. Vuosina 1996–2000 hän oli ulkoasiainministeriön poliittisen osaston päällikkö ja vuosina 2000–2002 alivaltiosihteeri. Vuosina 2002–2006 hän oli Suomen suurlähettiläs Tukholmassa ennen siirtymistään ulkoasiainministeriön valtiosihteeriksi toukokuussa 2006. Eläkkeelle hän jäi tehtävästä helmikuussa 2014.
Teokset

Komennus Budapestiin.  Helsinki:  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-388-010-8
Kirjallisuutta

Pulkkinen, Kimmo & Mäntyvaara, Hannu & Veltheim, Risto (toim.): Isänmaan airuet : suomalaista diplomatiaa viidellä vuosikymmenellä : suurlähettiläs Pertti Torstila 70 vuotta.  Helsinki:  Edita, 2016.  ISBN 978-951-37-6781-5
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Martha Mansfield

Martha Mansfield, päivämäärätön valokuva.
Martha Mansfield, alkuperäiseltä sukunimeltään Ehrlich (14. heinäkuuta 1899 New York – 30. marraskuuta 1923 San Antonio) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvakauden näyttelijä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Martha Mansfield Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Huahinen lentoasema

Huahinen lentoasema (IATA: HUH, ICAO: NTTH) on lentoasema Huahinen kunnassa Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee neljän kilometrin päässä Faren kylästä. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 121 000 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Tahiti: Bora Bora, Moorea, Papeete, Raiatea
Huahine

| Huahine |
| --- | --- |
 Ilmakuva Huahinesta
 Huahinen sijainti Seurasaarilla
Valtio:  Ranska
Territorio:  Ranskan Polynesia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Marcelin Lisan
Pinta-ala:  
 – Maa:  74 km²
Korkeus:  Mont Turi, 669 m
Väkiluku (2012):  6 303
 – Väestötiheys:  85,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huahine on pieni saaristo, joka on osa Ranskan Polynesiassa sijaitsevaa Seurasaarten saariryhmää. Huahine on myös yksi Ranskan Polynesian kunnista.
Huahinen pääsaaret ovat Huahine Nui (Iso Huahine) ja Huahine Iti (Pieni Huahine). Saaret on yhdistetty toisiinsa sillalla. Molemmilla saarilla on neljä kylää. Huahinen lentoasema sijaitsee pohjoisella saarella Faren kylän lähellä. Vuonna 2012 saarten asukasluku oli yhteensä 6 303.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huahine Wikimedia Commonsissa
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea 
Huahinen kartta
Triopas (Argos)

Triopas (m.kreik. Τριόπας) tai Triops (Τρίωψ, Triōps) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Forbaan ja Euboian poika. He saivat lapset Iasos, Agenor  ja Messene, joista Iasos seurasi isäänsä valtaistuimella.
Carter Family

The Carter Family oli countrymusiikkia esittävä lauluyhtye, joka esiintyi ja levytti vuosina 1927–1956. Carter Family oli ensimmäinen ryhmä laulajia, josta tuli countrytähtiä. Yhtyeellä onkin ollut merkittävä vaikutus bluegrassin, countryn, Gospelin, sekä pop- ja rockmusiikin kehitykseen.
Alkuperäiseen Carter Familyyn kuului Alvin Pleasant Delayney Carter, joka paremmin tunnetaan nimikirjaimistaan "A.P.", hänen vaimonsa Sara Dougherty Carter, sekä A.P.:n käly Maybelle Addington Carter. Kaikki kolme jäsentä syntyivät ja kasvoivat lounaisessa Virginiassa, jossa he saivat vaikutteita gospelmusiikista. Maybelle Carterin omaleimaisesta ja innovatiivisesta kitaran soitosta tuli ryhmän tunnusmerkki.