stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samoksen nainen
Sisältö

Samoksen nainen edustaa tyyliltään ja henkilöhahmoiltaan niin kutsuttua uutta komediaa. Näytelmästä on säilynyt 909 runosäettä, ja sen tekstistä puuttuu arviolta noin 116 säettä. Puutteista huolimatta näytelmän juoni tulee hyvin esille.
Kirjallisuutta > Suomennos

Menandros: Samoksen nainen. Teoksessa Menandros: Viisi komediaa.  (Ärmätti; Samoksen nainen; Kilpi; Keritty kaunotar; Välitystuomio. Suomennos Kaarle Hirvonen)  Helsinki:  Gaudeamus, 1977.  ISBN 951-662-199-6
Kirjallisuutta > Tekstilaitoksia ja käännöksiä

Menandri reliquiae selectae.  (Toim. F. H. Sandbach. Oxford Classical Texts)  E Typographeo Clarendoniano, 1990.  ISBN 978-0-19-814737-4
Menander: Samia. Teoksessa Menander: Samia. Sikyonioi. Synaristosai. Phasma. Unidentified Fragments.  (Loeb Classical Library 460)  Cambridge, MA:  Harvard University Press, 2000.  ISBN 9780674995840
Menander: Samia (The Woman from Samos).  (Toim. Alan H. Sommerstein. Cambridge Greek and Latin Classics)  Cambridge University Press, 2014.  ISBN 0521514282
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samoksen nainen Wikimedia Commonsissa
Menandroksen näytelmät
Keritty kaunotar · Kilpi · Samoksen nainen · Välitystuomio · Ärmätti
Sanasepot

Sanaristikkoseura Sanasepot ry on sanaristikoiden ratkojille ja laatijoille suunnattu yhdistys. Seura on perustettu 21. marraskuuta 1981. Tuhannen jäsenen raja ylittyi vuonna 1993. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin 23.2.2019 Elina Rosenberg.
Yhdistyksen tavoitteena on:
edistää sanaristikoiden tuntemusta
edistää mielipiteiden vaihtoa laatijoiden ja ratkojien välillä
toimia sanaristikoiden aseman ja laadun nostamiseksi
edistää kriittistä ja analyyttistä suhtautumista sanaristikoihin
edistää korkeatasoisen ristikkotarjonnan syntyä
Seuran toimintamuodot

Seura julkaisee neljä kertaa vuodessa Sanaseppo-nimistä lehteä seuran jäsenille. Lehdessä on paljon sanaristikoita sekä ristikkoaiheisia artikkeleita. Lehteä tuotetaan vapaaehtoispohjalta.
Sanasepoilla oli 13 paikalliskerhoa vuonna 2017. Paikalliskerhot toimivat Helsingissä, Hämeenlinnassa, Kajaanissa, Kiuruvedellä, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Porissa, Tampereella, Turussa, Uudessakaupungissa ja Vantaalla. Kerran vuodessa Sanasepot järjestää eri puolella Suomea kesäpäivät.
Seuraan läheisesti liittyvää sanaseppoilua on harrastettu myös Yleisradion radiokanavilla. Radiomafiassa Antti Skyttä ja Erkki Vuokila kilpailuttivat puhelinsoittajia Pressiklubin Sanaseppoloosi-osiona vuosina 1992–1994. Myöhemmin Radio Suomessa vuosina 1995–2002 lähetetyssä Sanasepot-ohjelmassa oli kolmantena juontajana Heli Mattsson. Ohjelmassa kuulijat pääsivät mm. vastailemaan juontajien esittämiin sana-arvoituksiin ja keksimään omiakin arvoituksia. Osioita olivat mm. Anagrammi, Hönötys, Ventti ja Saattakaa sanasepot satimeen.
Sanasepot perustivat vuonna 2014 Ristikkoakatemian, joka järjestää laatija- ja ratkojakursseja sekä tutkii ristikoita. Akatemialla on viikoittainen palsta viikonlopun Ilta-Sanomissa.
Ratkontakilpailut

Sanasepot on järjestänyt yhteistyössä Ilta-Sanomien kanssa ristikonratkonnan SM-kilpailut joka toinen vuosi vuodesta 1993 lähtien. Vuoden 2015 kisa siirtyi kuitenkin vuoteen 2018.
Ratkontamestarit:
1993: Päivi Sarolahti, Turku
1995: Riitta Rustari, Vantaa
1997: Marianna Rossi, Oulu
1999: Pekka Harne, Nastola
2001: Riitta Rustari, Vantaa
2003: Seppo Rosenberg, Forssa
2005: Päivi Sailola, Turku
2007: Tuomas Lähteenmäki, Turku
2009: Juha Neitola, Helsinki
2011: Juha Leinonen, Riihimäki
2013: Juha Leinonen, Riihimäki
2015: Juha Neitola, Helsinki
2018: Juha Leinonen, Riihimäki
Ilta-Sanomat järjesti SM-kisat viidesti jo 1970-luvulla. Tässä "antiikin mestarit":
1974: Kauno Yli-Nokari
1975: Erkki Reijonen
1976: Jaakko Antvuori
1977: Paavo Heimo
1978: Urmas Purola
Piilosananratkonnan SM-kisat on järjestetty joka kesä vuodesta 2004 lähtien. Tehtävistä ja organisoinnista vastasivat alkuvuosina Pirjo ja Hannes Tiira ja tapahtuma oli vuoteen 2013 saakka Sanaseppojen kesäpäivien yhteydessä. Tuona vuonna laatijoiksi kutsuttiin Erkki Vuokila ja Pertti Oskala, jotka ovat vastanneet kilpatehtävistä sen jälkeen. Mestareiksi ovat selvinneet:
2004: Seppo Rosenberg, Forssa
2005–2007: Erkki Vuokila, Helsinki
2008–2009: Antti Skyttä, Vantaa
2010: Jorma Tuovinen, Iisalmi
2011–2013: Jyrki Hentunen, Joensuu
2014: Juha Neitola, Helsinki
2016: Juha Neitola, Helsinki
2019: Juha Neitola, Helsinki
Palkinnot

Sanasepot-seura on perustanut ristikkopalkinnon, jota myönnetään ansioituneille ja arvostetuille alan ihmisille. Palkinnon ensimmäinen saaja oli laatija Pekka Joutsi. Palkinto, tässä tapauksessa nimeltään Baobab-pähkinä, luovutettiin Porissa hänen 60-vuotispäivänään 1.11.2009 tunnustuksena suuresta vaikutuksesta suomalaisen kuvaristikon kehittämiseen ja laadun nostamiseen. Antti Skytälle seura myönsi kunniaylisanasepon arvonimen tunnustuksena hänen merkittävästä työstään seuran ja ristikoiden hyväksi. Skyttä on ollut seuran hallituksen jäsen 1987–2011, josta ajasta puheenjohtajana vuosina 1991–2000. Hän on myös mm. toiminut ristikonratkonnan SM-kisojen tuomariston puheenjohtajana. Titteli ja siihen liittyvä lasiesine annettiin Skytälle 30.12.2010 Helsingissä, kaksi päivää Skytän 60-vuotispäivän jälkeen. Varsinainen luovutustilaisuus järjestettiin 29.1.2011 Sanaseppojen vuosikokouksen yhteydessä Helsingissä. Vuonna 2017 Erkki Vuokila nimitettiin vähän ennen 60-vuotispäiväänsä seuran neljänneksi kunniaylisanasepoksi.
Aiemmin kunniaylisanasepon arvonimen ovat seuralta saaneet Veikko Nurmi (1920–2010) ja Paavo I. Lukkaroinen (s. 1930).
Aiheesta muualla

Sanasepot.fi, Sanaristikkoseura Sanasepot ry:n kotisivu
Sanasepot Ylen Elävässä arkistossa
Sané-luokka

| Sané-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 920 t
Pituus:  80,30 m
Leveys:  11 m
Syväys:  4,73 m
Koneteho:  1 970 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  203
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 140 mm tykkiä 6-8 × 37 mm tykkiä
Sané-luokka oli Ranskan laivaston kolmen aluksen muodostama puurunkoinen parkkitakiloitu risteilijäluokka. Vuonna 1873 luokan alukset luokiteltiin 2. luokan risteilijöiksi (ransk. croiseurs de 2e classe).
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fabert | Arsenal de Rochefort | 1869 | 1. elokuuta 1874 | 1876 | 1899 |
| Sané | Arsenal de Toulon | 13. syyskuuta 1866 | 9. huhtikuuta 1869 | 2. huhtikuuta 1872 | 1892 |
| Seignelay | Arsenal de Toulon | 1866 | 1869 | 1876 | 1892 |
Aira Samulin

| Aira Samulin |
| --- | --- |
 Aira Samulin Turun kirjamessuilla 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. helmikuuta 1927 Salmi
Kuollut: 23. lokakuuta 2023 (96 vuotta) Helsinki
Ammatti:  tanssinopettaja, yrittäjä
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Soturi ja sunnuntailapsi (1987), Auringonpimennys (1989), Uskomaton Aira Samulin (2016)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Aira Laila Suvio-Samulin (o.s. Suvio; 27. helmikuuta 1927 Ignoila, Salmi – 23. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen tanssinopettaja ja yrittäjä.
Elämä ja ura

Samulin syntyi 1927 Ignoilan kylässä, joka kuului Salmin kuntaan, kunnes siitä tuli 1931 osa Suojärveä. Ignoila oli niin sanotun Hyrsylän mutkan alueen kylistä itäisin.
Samulinin isä Viktor Suvio kaatui joukkueenjohtajana jatkosodan alussa 27. heinäkuuta 1941. Samulinin setä Sten Suvio oli nyrkkeilyn olympiavoittaja. Samulinilla oli kolme sisarta, joista yksi oli tanssijana ja tanssinopettajana muun muassa New Yorkissa toiminut Inkeri Suvio-Baren. Toinen sisar Sirkka-Liisa kuoli sydänsairauteen 46-vuotiaana ja kolmas sisar oli puolivuotiaana keuhkokuumeeseen kuollut Ritva-Anneli.
Vuonna 1954 Samulin valittiin mannekiinikuningattareksi.
Samulin veti muun muassa omaa tanssikoulua ja teki kuvaussihteerin työtä Suomen Filmiteollisuudessa. Vuonna 1963 Samulin perusti muotitanssikoulun Rytmikkäät mannekiinit.
Vuosina 1989–1996 Samulin oli Espoon kaupunginvaltuustossa keskustan ryhmässä. Vuodesta 1997 hän oli Helsingin kaupunginvaltuustossa kokoomuksen ryhmässä. Vuodesta 2001 Samulin oli Helsingin kaupunginvaltuuston varajäsen. Hän oli Helsinki-viikon säätiön ja ympäristölautakunnan hallituksen jäsen ja varajäsen Helsingin teatterisäätiön edustajistossa.
Vuonna 2001 valmistui Samulinin elämästä kertova elokuva Tango Kabaree, jossa Samulinia esittää hän itse. Hän esittää itseään myös muun muassa elokuvassa Uuno Turhapuro – This Is My Life ja televisiosarjan Fakta homma yhdessä jaksossa.
Samulinilla oli Lohjalla Nummen Hyrsylässä vuonna 1983 valmistunut Hyrsylän Mutka -niminen rajakarjalaistyylinen talo, joka kuuluu paikallisiin nähtävyyksiin.
Nimensä talo on saanut Samulinin rajan taakse jääneen lapsuuden kotipaikan Hyrsylän mukaan. Vuonna 2022 suojellun, Aira Samulinin säätiön omistuksessa olevan ja museona toimivan talon toimintaa jatkaa Samulinin pojan tytär Kiti Samulin.
Vuoden 2022 kesällä esitettiin Valkeakoskella Suomen kesäteatterissa Aira Samulinin elämästä kertova musikaali Aira.
Aira Samulin kuoli 96 vuoden iässä Meilahden sairaalassa Helsingissä maanantaiaamuna 23. lokakuuta 2023 aivoverenvuotoon. Hänet oli löydetty edellisenä viikonloppuna tajuttomana kotoaan Helsingin Bulevardilta, josta hänet oli viety sairaalahoitoon.
Samulin siunattiin Helsingin Vanhassa kirkossa 1. joulukuuta 2023 ja haudattiin Hietaniemen hautausmaalle.
Samulin on mukana keväällä 2024 ilmestyneessä, Tammen kustantamassa, Hanna Brotheruksen kirjoittamassa kirjassa Äitini, tyttäreni.
Palkinnot ja tunnustukset

Samulinille myönnettiin Suomen Leijonan ritarimerkki, Suomen Mielenterveysseuran Mielenterveyspalkinto perheväkivaltaa ja mielenterveyshäiriöitä käsittelevästä Auringonpimennys-teoksesta ja Viihteen elämäntyöpalkinto. Hän oli erityisen aktiivisesti mukana nuorten toiminnassa.
Vuonna 2011 Helsingin Yrittäjät myönsi ensimmäistä kertaa jaetun elämäntyöpalkintonsa Samulinille.
Vuonna 2017 Keskuskauppakamari palkitsi Samulinin elämäntyöstä muotialalla.
Vuonna 2019 Reserviratsastajat ry myönsi kultaisen reservin ratsastajamitalin ratsastusperinteen ja maanpuolustuksen hyväksi tehdystä työstä.
Perhe

Samulinilla oli tytär Pirjo (1947–2018) ja poika Jari Samulin (s. 1955) avioliitosta Helge Samulinin kanssa, josta asumusero astui voimaan vuonna 1963. Aira Samulinilla oli lyhyt suhde muotoilija Timo Sarpanevan kanssa ja myös suhde urheiluselostaja Paavo Noposen kanssa vuosina 1965–1972. Samulin oli naimisissa Ekku Peltomäen kanssa vuosina 1973–2004.
Samulinin Jari-pojan tytär Kiti Samulin on jatkanut Lohjan Hyrsylän mutkan emäntänä Airan kuoleman jälkeen.
Teokset

Soturi ja sunnuntailapsi.  (Toimittanut Sirkka-Liisa Lähteenoja)  Helsinki:  WSOY, 1987.  ISBN 951-0-14684-6
Auringonpimennys.  (Toimittanut Sirkka-Liisa Lähteenoja)  Helsinki:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-16070-9  2. painos 1999, yhteisnide Soturi ja sunnuntailapsi; Auringonpimennys.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33045-6
Uskomaton Aira Samulin.  (Toimittanut Sauli Miettinen)  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-041-565-8
Aiheesta muualla

Aira Samulinin kotisivut
Aira Samulin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Forsman, Carita: 82 faktaa Aira Samulinista. Kaleva 23.4.2009.
Samulin, Aira hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Hufvudstadsbladet
Sandown-luokka

| Sandown-luokka |
| --- | --- |
 Luokkaan kuuluva alus HMS Grimsby

Tekniset tiedot
Uppouma:  484 t
Pituus:  52,5 m
Leveys:  10,9 m
Syväys:  2,3 m
Koneteho:  1523 shp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  7 upseeria ja 27 miehistönjäsentä
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 30 mm KCB-tykki 1 × 7,62 mm CPMG-konekivääri
Sandown-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston miinantorjunta-alusluokka, johon kuuluu kaikkiaan 15 Vosper Thornycroftin Woolstonissa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa valmistamaa alusta. Aluksista kolme myytiin valmistuessaan Saudi-Arabiaan ja kolme Kuninkaallisessa laivastossa palvellutta on myyty Viroon.
Alukset

Luokan ensimmäinen alus tilattiin elokuussa 1985 ja neljä seuraavaa 23. heinäkuuta 1987. Puolustusministeri kieltäytyi 1991 toimittamasta tarjouspyyntöjä lopuista aluksista vedoten taloustilanteeseen ja alusten tilaus tehtiin vasta 1995.
| Nimi | Valmistaja | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Sandown | Vosper Thornycroft, Woolston | - | 18. huhtikuuta 1988 | 1989 | myyty Viron laivastolle nimellä EML Admiral Cowan |
| HMS Inverness | Thornycroft | - | 27. helmikuuta 1990 | 1991 | myyty Viron laivastolle nimellä EML Sakala |
| HMS Cromer | Thornycroft | - | 6. lokakuuta 1990 | 1992 | koululaivaksi |
| HMS Walney | Thornycroft | - | 25. marraskuuta 1991 | 1992 | poistettu palveluksesta |
| HMS Bridport | Thornycroft | - | 31. heinäkuuta 1992 | 1993 | myyty Viron laivastolle nimellä EML Ugandi |
| HMS Penzance | Thornycroft | 25. syyskuuta 1995 | 1997 | 1998 | palveluksessa |
| HMS Pembroke | Thornycroft | - | 1997 | 1998 | palveluksessa |
| HMS Grimsby | Thornycroft | - | 1998 | 1999 | palveluksessa |
| HMS Bangor | Thornycroft | - | 1999 | 1999 | palveluksessa |
| HMS Ramsey | Thornycroft | - | 1999 | 2000 | palveluksessa |
| HMS Blyth | Thornycroft | - | 2000 | 2001 | palveluksessa |
| HMS Shoreham | Thornycroft | - | 2001 | 2001 | palveluksessa |
Sansibaringueretsa

| Sansibaringueretsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Piliocolobus
Laji::  kirkii
Kaksiosainen nimi
 Piliocolobus kirkii  (Gray, 1866) 
 Sansibaringueretsan levinneisyysalue
Katso myös
   Sansibaringueretsa Wikispeciesissä   Sansibaringueretsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sansibaringueretsa eli sansibarinruostegueretsa (Piliocolobus kirkii) on kahdella Tansanian saarella elävä apinalaji.
Sansibaringueretsan erottaa muista gueretsoista kolmivärisen karvapeitteen perusteella, sillä on mustat hartiat ja eturaajat, kastanjanruskea selkä, valkea vatsapuoli ja takaraajat ja valkea otsakiehkura. Laji elää vain Sansibarissa ja istutettuna Pemballe Tansaniassa. Sansibaringueretsa elää sekä mangrove- että kuivametsissä pieninä ryhminä. Gueretsat syövät pääasiassa lehtiä ja pitävät erityisesti mangosta.
Sansibaringueretsa on uhanalainen laji, mutta välttynee sukupuutolta, sillä sen tärkein elinalue Jozanin metsä on suojeltu. Kanta on nykyään noin 1500 yksilöä.
Santa Catalina (saari)

Santa Catalina
| --- | --- |
Muut nimet:  Isla Santa Catalina
Sijainti:  San Andrés, Providencia y Santa Catalina  Kolumbia
Vesialue:  Karibianmeri 
Korkein kohta:  23  m 
| --- | --- |
Kieli:  Jamaikan englanti, espanja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Santa Catalina (engl. Santa Catalina Island) on saari, joka kuuluu nimensä mukaisesti San Andrés, Providencia y Santa Catalinan departmenttiin Kolumbiassa.
Sanomia Porista

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Sanomia Porista oli Porissa vuosina 1894–1896 ilmestynyt sanomalehti.
Filip Warénin toimittajama ja julkaisema Sanomia Porista oli linjaltaan nuorsuomalainen ja vanhasuomalaisen Satakunnan kilpailija. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin tilaajien vähäisyyden takia. Sen tilalle nuorsuomalaisten uudeksi lehdeksi perustettiin Kansalainen.
Aiheesta muualla

Sanomia Porista digitoituna kansalliskirjastossa
Annemari Sandell

| Annemari Sandell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1977 (ikä 47) Kalanti
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Laji:  kestävyysjuoksu maastojuoksu
Seura:  Pudasjärven Urheilijat
Ennätykset:  5 000 m:14.56,22 (1996) 10 000 m:31.40,42 (1996) Puolimaraton:1.09.58 (2000) Maraton:2.35.12 (2000)
| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Belfast 1999 | lyhyt matka |  |
| Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Alnwick 1995 | lyhyt matka |  |
|  Hopeaa | Ferrara 1998 | lyhyt matka |  |
|  Pronssia | Charleroi 1996 | lyhyt matka |  |
Annemari Sandell juoksee 10 000 metrillä 19-vuotiaiden Euroopan-ennätyksen 32.10,19 Euroopan cupin 1. divisioonassa 1995 Turun urheilupuistossa.
Annemari Birgitta Sandell (ent. Kiekara, ent. Sandell-Hyvärinen, ent. Hyvärinen, o.s. Sandell, s. 2. tammikuuta 1977 Kalanti) on kilpauransa lopettanut suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Ura

Kansainvälisesti Sandell on menestynyt parhaiten maastojuoksussa. Hänellä on MM-pronssia naisten lyhyeltä matkalta Belfastista 1999 ja MM-kultaa tyttöjen kilpailusta vuodelta 1995 ja tyttöjen MM-hopeaa 1996. Maastojuoksun EM-kisoista hänellä on kolme mitalia; kultaa 1995, hopeaa 1998 ja pronssia 1996.
Sandell on osallistunut monta kertaa myös ratajuoksun arvokilpailuihin: kerran olympialaisiin, neljästi MM-kilpailuihin ja kaksi kertaa EM-kilpailuihin. Hän oli Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 kolmastoista 3 000 metrillä, Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 yhdeksäs 10 000 metrillä, Atlantan olympialaisissa 1996 kahdestoista 10 000 metrillä, Ateenan MM-kilpailuissa 1997 viidestoista 10 000 metrillä sekä Budapestin EM-kilpailuissa 1998 viides 5 000 metrillä ja seitsemäs 10 000 metrillä. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä ja keskeytti 10 000 metrillä.
Suomen mestaruuden Sandell on voittanut seitsemän kertaa 5 000 metrillä (1995, 1999, 2000, 2005, 2008, 2009 ja 2020) ja kuusi kertaa 10 000 metrillä (1994, 2005, 2007, 2008, 2009 ja 2020). Hän on saanut lisäksi hopeaa 1 500 metrillä vuonna 1996 ja 10 000 metrillä vuonna 2003. Maastojuoksun Suomen mestaruuksia hänellä on kymmenen (1994−1997, 1999−2001, 2006, 2008, 2009). Lisäksi hänellä on hopea (2005) ja pronssi (2014). Maratonin SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 2019 ja puolimaratonin SM-kilpailuissa kultaa 2009 ja 2020, hopeaa 2008 ja 2014 sekä pronssia 2017.
Hänen Atlantan olympialaisissa juoksemansa 10 000 metrin ennätys 31.40,42 on edelleen voimassa oleva matkan nuorten Euroopan ennätys.
Sandellilla on nimissään useita Suomen ikäkausiennätyksiä: ulkoradoilla 800 metrillä (12-v. SE 2.19,75 ja 13-v. SE 2.14,02), 1 500 metrillä (12-v. SE 4.48,51, 13-v. SE 4.30,97 sekä 14- ja 15-v. SE 4.23,85), maililla (14- ja 15-v. SE 4.45,22, 17-v. SE 4.38,20 sekä 19- ja 22-v. SE 4.34,48), 3 000 metrillä (12-v. SE 10.11,63, 13- ja 14-v. SE 9.27,22, 15-v. SE 8.56,02, 17-v. SE 8.51,22 sekä 19- ja 22-v. SE 8.48,36), 5 000 metrillä (17-v. SE 15.26,33 sekä 19- ja 22-v. SE 14.56,22) ja 10 000 metrillä (17-v. SE 32.55,24 sekä 19- ja 22-v. SE 31.40,42) sekä sisäradoilla 800 metrillä (12-v. SE 2.24,66), 1 500 metrillä (13-v. ylipitkän radan SE 4.41,92, 14-v. ylipitkän radan SE 4.32,88 sekä 15-v. SE 4.29,16), maililla (19- ja 22-v. SE 4.43,87) ja 3 000 metrillä (17- ja 19-v. ylipitkän radan SE 9.13,37).
Sandell on edustanut yleisurheilussa seuratasolla Kalannin Kisaa, Turun Weikkoja, Forssan Salamaa ja vuodesta 2020 lähtien Pudasjärven Urheilijoita. Hiihdossa hän edustaa Ski Jyväskylää.
Sandell oli kesällä 2016 aikeissa lopettaa uransa, mutta jatkoi kilpailemista saman vuoden syksyllä. Sandell juoksi vuoden 2022 Münchenin EM-kisoissa maratonin. Hänen sijoituksensa sijoitus oli 49:s.
Perhe

Sandell voitti 10 000 metrin SM-kultaa 2007 vain kolme kuukautta toisen lapsen syntymän jälkeen. Hänellä on kolme lasta.
Sandell valmensi vuosina 2008–2015 ravihevosia Suomen Hippoksen lisenssivalmentajana yhdessä silloisen puolisonsa Arto Hyvärisen kanssa.
Sandell erosi Arto Hyvärisestä keväällä 2016 ja avioitui valmentajansa Mika Kiekaran (ent. Myöhänen) kanssa. Annemari jätti eroanomuksen keväällä 2023. Lehdessä kirjoitettiin, että Sandell olisi joutunut lopettamaan kilpauransa 39-vuotiaana kiusaamisen takia. Sandell muutti Kalannista Tl Koskelle omien sanojensa mukaan jatkuvan kiusanteon vuoksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| matka | aika | vuosi |
| 800 m | 2.09,15 | 1993 |
| 1 500 m | 4.14,55 | 1996 |
| Maili | 4.34,48 | 1996 |
| 3 000 m | 8.48,36 | 1996 |
| 2 mailia | 9.41,36 (SE) | 1996 |
| 5 000 m | 14.56,22 | 1996 |
| 5 km (maantiejuoksu) | 15.13 (SE) | 1996 |
| 10 000 m | 31.40,42 | 1996 |
| 10 km (maantiejuoksu) | 33.56 | 2019 |
| Puolimaraton | 1.09.58 | 2000 |
| Maraton | 2.35.12 | 2000 |
Fabrice Santoro

| Fabrice Santoro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1972  Tahiti 
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  74 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1989–2009
Palkintorahat:  10 013 832 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  17. (6.8.2001)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  470–444
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2006)
Ranskan avoimet:  4. kierros (1991, 2001)
Wimbledon:  3. kierros (2001)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (1990, 1998, 1999, 2004)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  6  (5. heinäkuuta 1999)
Voitot/tappiot:  381–263
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Fabrice Santoro (s. 9. joulukuuta 1972 Tahiti, Ranskan Polynesia) on entinen ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli ATP-maailmanlistan sijalla 17 kaksinpelissä ja sijalla 6 nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kuusi ATP-turnausta ja selviytyi kerran Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Nelinpelissä hän voitti Michaël Llodran kanssa Australian avoimet vuosina 2003 ja 2004 sekä kauden lopulla pelattavan ATP World Tour Finals -turnauksen vuonna 2005. Kaiken kaikkiaan Santoro voitti urallaan 24 nelinpeliturnausta.
Santoroa kutsutaan erikoisen pelityylinsä ansiosta lempinimellä The Magician (suom. Taikuri). Hän lyö molemmat peruslyöntinsä kahdella kädellä. Lyödessään kämmentä oikeakätinen Santoro usein irrottaa oikean kätensä kesken lyöntiä. Santoro pelasi poikkeuksellisen pitkän 21 vuotta kestäneen ammattilaisuran.
Šantung (kangas)

Kuvassa alempana vaaleaa šantung-kangasta.
Šantung on alun perin villisilkistä kudottua kangasta, jonka pinta on hieman epätasainen ja juovikkaan vaihteleva. Vaikutelma saadaan aikaan käyttämällä palttinakudoksen loimena grège-silkkilankaa ja kuteena epätasaista villisilkkiä.
Šantungin tyyppistä kangasta valmistetaan silkin ohella myös muun muassa viskoosista, villasta ja nailonista.
Kangastyyppi on saanut nimensä Shandongin maakunnasta Kiinassa. Šantungia käytetään muun muassa naisten leninkeihin.
Heikki Sandrén

Heikki Sandrén (s. 1. kesäkuuta 1960) on suomalainen rumpali.
Koulutus

Sandren on opiskellut Sibelius-Akatemian jazz-linjalla.
Ura

1980-luvun puolivälin jälkeen hän soitti muun muassa Pekka Toivasen ja Severi Pyysalon yhtyeissä.
Sandrén toimi Agents-yhtyeen rumpalina 22 vuoden ajan vuosina 1992-2014. Aiemmin yhtyeessä soitti alkuperäisrumpali Juha Takanen.
Jätettyään Agentsin Sandrén on soittanut vuoden 2015 alusta lähtien Varjokuva-orkesterissa.
São Tomé ja Príncipen lippu

São Tomé ja Príncipen lippu.
São Tomé ja Príncipen lippu on São Tomé ja Príncipen kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 5. marraskuuta 1975. Sen mittasuhteet ovat 1:2.  Keskellä lippua on keltainen puolen lipun levyinen vaakakenttä. Tämän kentän ylä- ja alapuolella on vihreät kentät. Tangonpuoleisessa päässä on lipun kannan levyinen punainen tasakylkinen kolmio. Kaksi mustaa viisisakaraista tähteä keltaisessa kentässä symboloivat pääsaaria, São Toméa ja Príncipea. Lipun värit ovat panafrikkalaiset. Punainen väri kuvaa verta, joka vuodatettiin vapauden puolesta, keltainen kuvaa kaakaota, maan tärkeintä maataloustuotetta ja vihreä metsiä.