stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sumner Redstone

Sumner Redstone
Sumner Redstone (synt. Sumner Murray Rothstein 27. toukokuuta 1923 Boston, Massachusetts – 11. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen liikemies ja National Amusementsin pääomistaja.
Toisen maailmansodan aikana Redstone palveli Yhdysvaltain armeijan tiedustelussa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1947, ja muutaman vuoden lakimiehenä toimittuaan hän siirtyi isänsä perustamaan Northeast Theatre Corporation -elokuvateatteriketjuun. Yrityksen nykyinen nimi National Amusements otettiin käyttöön 1954. Yrityksen johdossa Redstone on ollut 1960-luvun puolestavälistä alkaen.
Redstone loukkaantui vaikeasti hotellitulipalossa Bostonissa 1979. Hänelle suoritettiin 60 tuntia kestänyt leikkaus, josta hän vastoin lääkärien odotuksia selvisi hengissä. Toipumisikanaan Redstone alkoi investoida elokuva- ja televisioalalle. Nykyään Redstonella on National Amusementsin kautta määräysvalta muun muassa CBS Corporationissa ja Viacomissa.
Syyskuussa 2008 Forbes-lehti arvioi Redstonen omaisuuden arvoksi 5,1 miljardia dollaria, jolla hän sijoittui 66. sijalle Yhdysvaltain rikkaimpien henkilöiden joukossa. Saman vuoden joulukuussa Silicon Alley Insider -verkkolehti kuitenkin arvioi Redstonen menettäneen omaisuudestaan vuoden aikana 3,9 miljardia dollaria, ja New York Timesin mukaan Redstonen omaisuus saattaa olla jo alle miljardin dollarin.
Aiheesta muualla

Vanity Fair: Sumner Redstone, Sleeping with the Fishes (englanniksi)
Sursee

Sursee on vanha markkinakaupunki.
| Sursee |
| --- | --- |
 vaakuna

 Sursee
 Koordinaatit: 47°10′10″N, 8°6′10″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Luzern (kantoni)
Wahlkreis:  Sursee
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,86 km²
Korkeus:  504–516 m
Väkiluku (2012):  9 077
 – Väestötiheys:  1 549 as./km²
 
 www.sursee.ch (saksaksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sursee on vanha, keskiaikainen kaupunki Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa. Sursee on samannimisen hallintoalueen (saks. Wahlkreis Sursee) keskus. Vuoden 2012 lopussa kaupungin väkiluku oli 9 077.
Sursee sijaitsee Sempacherseen pohjoisrannalla. Järven laskujoki Suhre virtaa kaupungin läpi.
Moottoritie A2 ja Luzern–Olten-rautatie kulkevat Surseen kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sursee Wikimedia Commonsissa
Suomiehen koulu

| Suomiehen koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Suomiehen koulutie 267, 05620 Hyvinkää
Koordinaatit:  60.5635°N, 24.8607°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Marjaana Mäkinen
Luokat:  1–6
Verkkosivut
Suomiehen koulu on Nurmijärven pohjoisosassa Suomiehen kylässä sijaitseva (postinumero Hyvinkää) suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Soisalmen suo

Soisalmen suo on suojeltu keidassuo. Se sijaitsee Hollolassa Ison-Tiilijärven itä-puolella. Alue kuuluu Natura 2000 verkostoon.
Suon läpi kulkee pitkospuut ja suon ympäri menee järvien kierros, joka kiertää Tiili-järvien ympäri Tiirismaalla.
Sortavalan tyttökoulu

| Sortavalan tyttökoulu |
| --- | --- |

Osoite:  Ulitsa Gagarina 14 (ent. Koulukatu)
Sijainti:  Sortavala, Karjalan tasavalta, Venäjä
Koordinaatit:  61.705190°N, 30.684974°E
Valmistumisvuosi:  1911
Suunnittelija:  Johan Jacob Ahrenberg
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sortavalan tyttökoulu oli vuosina 1857–1944 useilla eri nimillä Sortavalassa toiminut tyttökoulu. Sen toimintaa jatkaa nykyään Riihimäen lukio.
Historia

Käsityönopettaja Charlotte Lydecken perusti Sortavalan tyttökoulun vuonna 1857 yksityisenä ruotsinkielisenä oppikouluna nimellä Skola för minderåriga barn. Vuosina 1873–1882 se toimi nimellä Privata fruntimmersskolan i Sordavala, jonka jälkeen opetuskieleksi tuli suomi, ja vuoteen 1904 saakka koulu toimi nimellä Sortavalan yksityinen tyttökoulu. Lydeckenin jälkeen omistajina toimivat Evelina af Enehjelm 1861–1863 ja Hilda Fabritius 1863–1904, kunnes koulu siirtyi valtion haltuun ja nimeksi tuli Sortavalan suomalainen tyttökoulu.
Talvisodan jälkeen koulu siirrettiin Kemiin, jossa se toimi nimellä Kemin tyttölyseo. Jatkosodan aikana koulu palasi Sortavalaan ja toimi 1942–1943 nimellä Sortavalan tyttölyseo. Sodan päätyttyä 1944 koulu siirtyi Riihimäelle, jossa sen toimintaa jatkoi Riihimäen tyttölyseo. Vuonna 1971 tyttölyseo muuttui yhteiskouluksi ja jatkoi nimellä Karan yhteislyseo, joka muuttui Riihimäen lukioksi vuonna 1976.
Historia > Johtajat

Charlotte Lydecken 1857–1861
Evelina af Enehjelm 1861–1863
Hilda Fabritius 1863–1904
Anni Saukko 1904–1917
Toini Alopaeus 1917–1940
Gunhild Jalo 1940–1944
Koulurakennus

Sortavalan tyttökoulu toimi vuokratiloissa vuoteen 1911 saakka, jolloin vuonna 1901 rakennetun Sortavalan lyseon viereen Kisamäelle valmistui arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergn suunnittelema koulurakennus. Neuvostoliiton aikana se jatkoi kouluna vuoteen 1991 saakka. Tämän jälkeen rakennus oli tyhjillään vuosituhannen vaihteeseen, jolloin se remontoitiin Petroskoin yliopiston käyttöön. Vuodesta 2013 lähtien rakennus on toiminut Sortavalan kirjastona. Vuonna 2020 kirjastossa tehtiin laaja modenisointi ja peruskorjaus.
Koulurakennus kuuluu Venäjän valtion kulttuurihistoriallinen monumenttien rekisteriin.
Kirjallisuutta

Saukko, Anni: Piirteitä Sortavalan tyttökoulun vaiheista 1857–1912 : Sortavalan suomalainen tyttökoulu 1911–1912.  Sortavala:  Sortavalan suomalainen tyttökoulu, 1912.
Alopaeus, Toini: Sortavalan Tyttökoulun vaiheita : Sortavalan Suomalainen Tyttökoulu ja Sortavalan Tyttökoulun jatkoluokat. Kertomus 1932–1933.  Sortavala:  Sortavalan suomalainen tyttökoulu, 1933.
Sortavalan tyttökoulu ja Sortavalan tyttökoulun jatkoluokat 1857–1944.  Helsinki:  Sortavalan tyttökouluseura, 1962.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sortavalan tyttökoulu Wikimedia Commonsissa
Suffocation (Gramaryn albumi)

| Suffocation Gramary |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : studio Cursed
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2008
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 40.08
 Levy-yhtiö: Helvete.ru
muut julkaisut
|   | Suffocation 2008 | Death Inbound 2013 |
Suffocation on suomalaisen black metal -yhtyeen Gramaryn ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Helvete.ru.
Kappaleet

Where the Light Dies – 6.24
Into the Dark – 6.45
In the Name of the Black Art – 7.35
Through the Burning Gates – 5.47
Age of Darkness – 6.31
Final Arise – 4.30
Acoustic – 2.30
Kokoonpano

Deil – laulu, kitara
Mortifer – basso, kitara
Khemenal – rummut
X-ter – kosketinsoitin
Arvostelut

Imperiumi: 6/10
Aiheesta muualla

Suffocation (Gramaryn albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Suffocation (Gramaryn albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Supersisarukset

Supersisarukset (Héros à Moitié) on ranskalainen animaatiosarja vuodelta 2022.
Näyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Uptempo
Käännös: Fiable Oy
Sukellusveneverkko

Sukellusveneverkkoa Halifaxissa Kanadassa vuonna 1942.
Sukellusveneverkko oli satamia tai ankkuroituneita aluksia sukellusveneiltä suojaava, teräsvaijereista koottu verkko, joilla saatettiin myös sulkea kokonainen lahti tai muu väylä. Niissä oli usein portti aluksia varten, ja verkkoja saattoi olla useita sisäkkäisiä paremman suojan vuoksi.
Verkon rakenne ja asennus

Verkko tehtiin noin 10 mm paksusta erikoisteräsvaijerista. Yksittäiset verkon osat olivat noin 10 x 50 metrin kokoisia. Verkon yläreunaan liitettiin riittävä määrä teräksisiä kohoja, jotta verkko kelluisi halutussa syvyydessä. Omien alusten läpikulkua varten asennettiin laivaportti, jossa pinnalle tulivat kelluvat ja kääntyvät puomit eli sukellusvenepuomit, joihin verkko ripustettiin.
Laivaporttia hoiti yleensä tarkoitukseen muunnettu hinaaja.
Raskaimmat verkot rakennettiin erikseen telakoilla ja tuotiin paikalle erityisten kellukkeiden ja hinaajien voimin. Jos tällainen verkko oli asennettu sataman suojaksi, siihen ja eritoten avattavaan laivaporttiin voitiin ripustella erillisiä räjähdyspanoksia. Panokset eivät olleet voimakkaita, eivätkä pystyneet tuhoamaan varsinaisia sukellusveneitä, mutta rynnäkkösukeltajille ja pienoissukellusveneille ne saattoivat olla kohtalokkaista. Panokset oli tarkoitettu ensisijaisesti hälyttämään vartioalus paikalle.
Suomen laivaston sukellusvene Iku-Turso (kapteeniluutnantti Pentti Airaksinen) yritti viimeisenä sotatoimenaan tunkeutua Lavansaaren satamaan, mutta sen esti sukellusveneverkko. Verkossa ollut ilmaisinpanos vaurioitti alusta ja sen oli vetäydyttävä. Räjähdys rikkoi muutamien akkujen kansia, mikä havaittiin kotisatamassa ja korjattiin; tosin lopulliset vauriot selvisivät vasta kymmenen vuotta myöhemmin alusta romutettaessa.
Verkon rakenne ja asennus > Verkonlaskijat

Verkkojen laskuun ja nostoon käytettiin erityisvalmisteista verkonlaskijaa. Esimerkiksi Suomen laivaston tykkiveneet Uusimaa ja Hämeenmaa oli suunniteltu paitsi raivaajiksi, mutta myös suojaverkon laskijoiksi.
Saksalaiset rakensivat toisen maailmansodan aikana suuria määriä tehokkaita verkonlaskija-aluksia, joissa oli leveä kansi apurullineen. Aluksissa ei ollut omia koneita potkureineen, vaan niitä liikuteltiin hinaajavoimin. Aluksissa oli sähköä kehittävät apumoottorit ja lentotukialusmainen leveä kansi keulassa. Kannen verkkoporttista verkko siirrettiin kerroksittain aluksen ruumaan tai laskettiin mereen. Nimeä aluksilla ei yleensä ollut, ainoastaan tyyppimerkintä Netzleger (suom. verkonlaskija) ja taktinen numero.
Sukellusveneverkot Suomessa

Suomessa verkkoaitauksia rakennettiin useita lähinnä suojaamaan saksalaisten raskaita aluksia. Erityismaininnan ansaitsee saksalaisten rakentama Mursu (saks. Walross) -verkko, joka vedettiin keväällä 1943 Suomenlahden poikki Porkkalasta Naissaareen. Porkkalan rannikkoreitille asennettiin omaa liikennettä varten laivaportti. Verkkosulkua vartioi koko ajan suuri määrä saksalaisia aluksia. Mursu estikin Neuvostoliiton laivaston sukellusveneiden pääsyn läntiselle Itämerelle kahden purjehduskauden ajan.
Verkkoa vartioineista aluksista on hylkyinä jäljellä kaksi: Mäkiluodon linnakkeen ullkopuolelle karilleajon vuoksi uponnut M1940-luokan raivaaja M451 ja kauemmas Gåsskvättanin matalikolle lentopommin vuoksi uponnut verkonvartijaksi muutettu maihinnousulautta MFP398.
Syksyllä 1944 Mursu jäi paikalleen ja saksalaiset miinoittivat sen länsipuolen lähtiessään. Miinoituksessa tuhoutui 12. joulukuuta 1944 Saksan laivaston hävittäjät Z35 ja Z36. Verkon raivasi pois Suomen laivasto keväällä 1945: ensin vartioveneet tuhosivat kohot syvyyspommien avulla ja sitten 1. raivaajaosasto eli Ruotsinsalmi ja Uusimaa, Hämeenmaa sekä Turunmaa ja Karjala repivät verkot pois raskailla raivaimilla.
Irralliset verkkoaitaukset saksalaiset keräsivät pois. Viimeinen tätä työtä elokuussa 1944 tehnyt erikoisalus, Netzleger VIII, oli poistumassa Suomesta, kun suomalaiset pysäyttivät sen Utön luona. Alus aiottiin takavarikoida, mutta pitkän aseveljeyden vuoksi alukseen ei asetettu vartiota, eipä edes kielletty radion käyttöä. Saksalaiset kutsuivat radiolla risteilijä Prinz Eugenin paikalle, jonka vesikone pudotti suomalaisille asiaa koskevan viestin. Kumpikaan osapuoli ei halunnut ampua toisiaan kohti, suomalaiset peruuttivat takavarikon ja verkonlaskija, sitä kiskonut hinaaja sekä pari pienempää kuljetusalusta saivat poistua rauhassa saksalaisen hävittäjän suojiin. Tieto tapauksesta pysyi salaisena vuoteen 1957.
Mursu-verkkosulku oli maailman suurin. Yhdysvalloilla oli vielä mittavammat suunnitelmat koko Karibianmeren sulkemisesta sukellusveneverkoilla, miinoituksilla ja raskaasti aseistetuilla partioaluksilla vuosina 1941–1944. Suunnitelmat jäivät kuitenkin toteuttamatta budjettisyistä. Lisäksi saksalaisten sukellusveneet pystyttiin muilla keinoin pitämään poissa alueelta, jossa ne kahtena ensimmäisenä sotavuotena olivat saaneet aikaan suurta tuhoa.
Sleeps with Angels

| Sleeps With Angels Neil Young ja Crazy Horse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : The Complex Studios, West Los Angeles, Kalifornia
 Julkaistu: 16. elokuuta 1994
 Tuottaja(t): David Briggs, Neil Young
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 62.06
 Levy-yhtiö: Reprise
Neil Youngin muut julkaisut
| Harvest Moon 1992 | Sleeps With Angels 1994 | Mirror Ball 1995 |
Sleeps With Angels on Neil Youngin kahdeskymmenes studioalbumi ja seitsemäs albumi Crazy Horsen kanssa. Albumi on julkaistu vuonna 1994. Sen julkaisi hänen pitkäaikainen levy-yhtiönsä Reprise. Sleeps With Angels on ainoa albumi, jossa Young soittaa huilua.
Young sävelsi ”Sleeps With Angels” -kappaleen Kurt Cobainin kuoleman jälkeen, joka lainasi häntä itsemurhaviestissään.
Kappaleet

|  | Kappale | Kesto |
| --- | --- | --- |
| 1. | My Heart | 2:44 |
| 2. | Prime of Life | 4:02 |
| 3. | Driveby | 4:43 |
| 4. | Sleeps With Angels | 2:44 |
| 5. | Western Hero | 4:00 |
| 6. | Change Your Mind | 14:39 |
| 7. | Blue Eden | 6:22 |
| 8. | Safeway Cart | 6:29 |
| 9. | Train of Love | 3:57 |
| 10. | Trans Am | 4:07 |
| 11. | Piece of Crap | 3:15 |
| 12. | A Dream That Can Last | 5:27 |
Kokoonpano

Neil Young – kitara, piano, haitari, huilu, laulu
Frank ”Poncho” Sampedro – kitara, flyygeli, sähköpiano, koskettimet, marimba, taustalaulu
Billy Talbot – basso, vibrafoni, marimba, taustalaulu
Ralph Molina – rummut, taustalaulu
Saavutukset

| Vuosi | Lista | Sija |
| --- | --- | --- |
| 1994 | The Billboard 200 | 9 |
Sointukulku

Sointukulku (myös sointujärjestys, sointuprogressio tai harmoninen progressio) on joukko sointuja, jotka soitetaan ennalta määrätyssä järjestyksessä siten, että soinnut liittyvät jollakin tavoin toisiinsa ja muodostavat eheän kokonaisuuden. Sointukulku on keskeinen käsite suuressa osassa eurooppalaista musiikkia. Sen avulla musiikille voidaan luoda selkeä rakenne, joka voi olla esimerkiksi syklinen. Yleisimmin käytetty sointuprogressio länsimaisessa musiikissa perustuu I:n (eli toonikan), IV:n (eli subdominantin) ja V:en (eli dominantin) asteen soinnuille. Näitä sointuja käytetään muun muassa perus-, kahdeksan ja kahdentoista tahdin blueskaavoissa. Jazzissa yleisesti käytetty sointuprogressio perustuu sävelasteikon II asteen mollisoinnulle (ii-V-I).
Erityisesti jazzmusiikissa monien jazzstandardien sointukuluille on alettu antaa omia nimiään, ja niitä on käytetty laajasti uusissa kappaleissa. Eniten käytettyjä tällaisia sointuprogressioita on George Gershwinin "I've Got Rhythm" -kappaleen sointukulku, jota on käytetty uudelleen niin usein, että jazzpiireissä se tunnetaan nykyisin nimellä Rhythm Changes.
Summitin piirikunta (Ohio)

Summitin piirikunta on piirikunta, joka on osa Akronin metropolialuetta Ohiossa, Yhdysvalloissa.
Maantiede

Summitin naapuripiirikuntia ovat Cuyahoga pohjoisessa, Geauga koillisessa, Portage idässä, Stark etelässä, Wayne lounaassa ja Medina lännessä.
Väestö

Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 541 781 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 80,8%, mustiin (14,6%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (2,3%).
Kotitalouden mediaanitulo on 48 790 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 14,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Sylvia Daoust

Sylvia Daoustin Édouard Montpetitia esittävä veistos Montrealin yliopiston kampuksella vuodelta 1967.
Sylvia Daoust CM, CQ (24. toukokuuta 1902 Montreal, Quebec, Kanada – 19. heinäkuuta 2004 Montreal, Quebec, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli taidekoulussa Montréalissa ja lisäksi Euroopassa. Hän toimi kuvanveiston professorina.
Daoust opetti vuosikymmeniä taidekouluissa Montréalissa ja Québecissa. Hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän oli Sculptors' Society of Canadan (SSC) jäsen.
Huomattava osa Daoustin teoksista on aihepiiriltään uskonnollisia. Vaikutteita on sekä klassistisesta taiteesta että modernismista.
Sylvia Daoust kuoli heinäkuussa 2004 täytettyään muutamaa kuukautta aikaisemmin 102 vuotta. Taiteilijan teoksiin kuuluvat muun muassa Mary Queen of the World sekä Édouard Montpetit'n patsas, joista molemmat sijaitsevat Montréalissa, viimeksi mainittu kaupungin yliopistolla.
Sylvia Dördelmann

| Mitalit> Naisten soutu. Olympialaiset .Maa:   Saksa | Mitalit> Naisten soutu. Olympialaiset .Maa:   Saksa | Mitalit> Naisten soutu. Olympialaiset .Maa:   Saksa | Naisten soutu> .Maa:   Saksa |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
Maa:   Länsi-Saksa
|  Hopeaa | Tasmania 1990 | nelonen i.p. |  |
Sylvia Dördelmann (s. 7. huhtikuuta 1970 Waltrop) on saksalainen kilpasoutaja. Hän saavutti mitalin olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Dördelmann saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Länsi-Saksan edustajana pronssia perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1988. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Bledissa 1989 hän sijoittui viidenneksi kahdeksikossa ja kuudenneksi perämiehettömässä nelosessa. Tasmaniassa 1990 hän saavutti perämiehettömässä nelosessa hopeaa. Wienin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui yhdistyneen Saksan edustajana kahdeksikossa viidenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia.
Sleepwalker

| Sleepwalker The Kinks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu–joulukuu 1976
 Julkaistu:  12. helmikuuta 1977     25. helmikuuta 1977
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Ray Davies
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.10
 Levy-yhtiö: Arista Records
Listasijoitukset
  13. (19. maaliskuuta 1977)   21. (1977)   29. (11. maaliskuuta 1977)
The Kinksin muut studioalbumit
| Schoolboys in Disgrace 1975 | Sleepwalker 1977 | Misfits 1978 |
Sleepwalker on The Kinksin helmikuussa 1977 julkaistu albumi, joka oli samalla yhtyeen ensimmäinen Arista Recordsille tekemä julkaisu. Solisti-kitaristi-lauluntekijä Ray Davies oli luopunut kunnianhimoisten konseptialbumien työstämisestä ja Sleepwalker oli pitkästä aikaa perinteisempi kokoelma lauluja. Albumi menestyi kaupallisesti huomattavasti paremmin kuin yhtyeen viimeisimmätselvennä pitkäsoitot.[lähde? ]
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies.
A-puoli
Life on the Road – 5.02
Mr. Big Man – 3.49
Sleepwalker – 4.04
Brother – 5.28
B-puoli
Juke Box Music – 5.32
Sleepless Night – 3.18
Stormy Sky – 3.58
Full Moon – 3.52
Life Goes On – 5.03
Kappaleet > Vuoden 1998 CD-version bonuskappaleet

Artificial Light – 3.27
Prince of the Punks – 3.18
The Poseur – 2.53
On the Outside – 6.01 (1977 Mix)
On the Outside – 5.07 (1994 Mix)
Kokoonpano

Mick Avory – rummut, lyömäsoittimet
Dave Davies – soolokitara, laulu
Ray Davies – laulu, kitara, kosketinsoittimet
John Dalton – bassokitara
John Gosling – kosketinsoittimet, taustalaulu
Andy Pyle – bassokitara kappaleessa "Mr. Big Man"
Superstomp

Superstomp on Yhdysvalloissa valmistettava pit-bike eli nelitahtinen motocrosspyörä. Sitä valmistetaan kahta iskutilavuutta: 140 cm³ ja 125 cm³.
Simón Bolívarin kansainvälinen palkinto

Simón Bolívarin kansainvälinen palkinto on Unescon vuodesta 1983 myöntämä palkinto jonka rahoittaa Venezuelan valtio. 
Palkinnon summa on 25 000 dollaria. Palkinnon jakaa anonyymi seitsemän hengen jury joka edustaa eri alueita maailmassa heidät valitsee Venezuelan hallitus. Jäsenet ovat Unescon jäsenvaltioiden kansalaisia. Palkinto on nimitetty Etelä-Amerikan vapaustaistelijan Simón Bolívarin mukaan.
Palkinnon saajat

| vuosi | palkinnon saaja  | maa |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Juan Carlos I |  Espanja |
| 1983 | Nelson Mandela |  Etelä-Afrikka |
| 1985 | Contadora-ryhmä |  Kolumbia   Meksiko   Panama   Venezuela |
| 1988 | La Vicaría de la Solidaridad - ihmisoikeusjärjestö |  Chile |
| 1990 | Václav Havel |  Tšekkoslovakia |
| 1992 | Aung San Suu Kyi |  Burma |
| 1992 | Julius Nyerere |  Tansania |
| 1996 | Muhammad Yunus |  Bangladesh |
| 1998 | Mário Soares |  Portugali |
| 1998 | Milad Hanna |  Egypti |
| 2000 | Samuel Ruiz García |  Meksiko |
| 2000 | Julio Sanguinetti |  Uruguay |
| 2004 | Nadia Al-Jurdi Nouaihed |  Libanon |
| 2004 | Casa de las Américas |  Kuuba |
Sleeping with the Past

| Sleeping with the Past Elton John |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu – joulukuu 1988 Randers, Tanska
 Julkaistu: 29. elokuuta 1989
 Tuottaja(t): Chris Thomas
 Tyylilaji: Pop rock
 Kesto: 47.55
 Levy-yhtiö: Rocket Records MCA Records (Yhdysvallat)
Elton Johnin muut julkaisut
| Reg Strikes Back 1988 | Sleeping with the Past 1989 | To Be Continued 1990 |
Singlet albumilta Sleeping with the Past
 ”Healing Hands” Julkaistu: heinäkuu 1989  ”Sacrifice” Julkaistu: lokakuu 1989  ”Whispers” Julkaistu: lokakuu 1989  ”Club at the End of the Street” Julkaistu: maaliskuu 1990
Sleeping with the Past on Elton Johnin kahdeskymmenestoinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1989.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Durban Deep | 5.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Healing Hands | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Whispers | 5.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Club at the End of the Street | 4.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sleeping with the Past | 4.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Stones Throw from Hurtin' | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sacrifice | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I Never Knew Her Name | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Amazes Me | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Blue Avenue | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Elton John – piano, koskettimet, laulu, taustalaulu
Guy Babylon – koskettimet
Vince Denham – saksofoni
Davey Johnstone – kitara, taustalaulu
Fred Mandel – kitara, koskettimet, urut
Jonathan Moffett – rummut
Romeo Williams – bassokitara
Marlena Jeter – taustalaulu
Natalie Jackson – taustalaulu
Mortonette Jenkins – taustalaulu
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster