stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kilkenny

| Kilkenny (Cill Chainnigh) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kilkenny
 Koordinaatit: 52°39′N, 7°15′W 
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Leinster
Kreivikunta:  Kilkennyn kreivikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,6 km² km²
Korkeus:  60 m m
Väkiluku (2022):  27 184
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kilkenny (iiriksi Cill Chainnigh eli Pyhän Cainneachin kirkko) on samannimisen kreivikunnan pääkaupunki Irlannin kaakkoisosassa, Leinsterin maakunnassa. Kilkennyn kaupungissa on 27 000 asukasta. Kaupungissa toimii Irlannin kansallisen yliopistoverkoston Maynoothin collegen alaisuuteen kuuluva haaraosasto, muttei varsinaista korkeakoulua.
Historiallisesti Kilkenny on kuuluisin ns. Kilkennyn asetuksista. Kyseessä oli vuonna 1366 kaupunkiin kokoon kutsutun parlamentin päätöksenä tehty lakikokoelma, jonka tarkoituksena oli julistaa iiri kaupungeissa lainsuojattomaksi kieleksi ja vähentää syntyperäisten gaelilaisten päälliköiden valtaa Englannin kruunulle alisteisten normandialaisten aatelismiesten hyväksi. Kilkennyn asetukset esitetään mielellään irlantilaisessa kansallismielisessä historiankirjoituksessa hirveinä sortolakeina, mutta käytännössä ne jäivät verraten hampaattomiksi.
Kilkenny 1781
Kilkenny tunnetaan keskiaikaisista marmoritaloistaan: sen lempinimi onkin Marmorikaupunki, the Marble City, Cathair an Mharmair.[lähde? ] Kaupungin tärkein nähtävyys on Kilkennyn linna, aikoinaan Butlerin aatelissuvulle kuulunut kartano, joka toimii nyttemmin Irlannin kansallisgallerian haaraosastona. Myös Kilkennyn olut on maailmankuulua.
Iirin kieli ei ole Kilkennyssä elänyt nykyajalle asti. Kuitenkin seudulla 1800-luvulla puhuttu murre on dokumentoitu kiitos 1820–1830-luvulla Kilkennyssä päiväkirjaa pitäneen Humphrey O'Sullivanin (iiriksi Amhlaoibh Ó Súilleabháin), jonka päiväkirja, Cín Lae Amhlaoibh, on sekä iirin kirjallisuushistorian kannalta merkittävä teos että elävä kuvaus kansan elinoloista.
Kilkenny
Kirjava huntu

Kirjava huntu voi viitata seuraaviin asioihin:
Kirjava huntu, W. Somerset Maughamin romaani
Kirjava huntu, Ryszard Bolesławski ohjaama vuoden 1934 romaanifilmatisointi
Kirjava huntu, John Curranin ohjaama vuoden 2006 romaanifilmatisointi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kirjava huntu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Polkupyörätrial

Trialpyöräilyä
Trialpyöräily on taitoajoa polkupyörällä. Laji tunnetaan myös nimillä polkupyörätrial ja biketrial. Laji on kehittynyt moottoripyörällä ajettavasta trialista. Laji syntyi Espanjassa, ja sen keksijänä pidetään moottoripyörätrialin maailmanmestaruuden voittaneen Ot Pin isää, joka halusi poikansa harjoittelevan trialia polkupyörällä, koska piti moottoripyörää liian raskaana ja hankalana käsitellä.[lähde? ]
Trialin perusperiaate on selvitä mahdollisimman vaikeista paikoista ilman, että koskettaa jalalla, keholla tai pyörän rungolla maahan. Kilpailuissa tunnusomaista on, että kilpailijat tutustuvat ajettavaan jaksoon jalkaisin suunnitellen näin omia ajolinjojaan. Jaksoja ei saa harjoitella ennen kisaa.
Suomessa trialia ajetaan kilpaa seitsemässä eri sarjassa: C-Vapaa, C-Yleinen, C-Super, B, A ja Elite ja Tytöt, jotka tavallisesti ajavat C-Vapaan ja B-luokan tasoisia jaksoja. Suomen cupissa kilpaillaan vuosittain viidessä osakilpailussa Jyväskylässä, Kirkkonummella (x2), Paraisilla ja Tampereella. Suomen mestaruudesta kilpaillaan Suomen Pyöräilyn alaisessa yksittäisessä kilpailussa.
Trialpyöräilyn harrastajajoukko Suomessa on pienehkö , mutta lajin harrastajia löytyy ympäri maailmaa, etenkin Keski- ja Etelä-Euroopasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen trialpyöräilijät (Arkistoitu – Internet Archive)
Fintrial.com
Punkaharjun rautatieasema

Punkaharjun rautatieasema (lyh. Pun, ratakm 515+111) on rautatieliikennepaikka Savonlinnan Punkaharjulla Huutokoski–Parikkala-radan varrella noin 25 kilometriä Parikkalasta luoteeseen. Asema avattiin helmikuussa 1908 Elisenvaaran ja Savonlinnan välisen rataosuuden yhteydessä, ja sen on suunnitellut Bruno Granholm V luokan aseman piirustusten mukaan.
Punkaharjun aseman alkuperäinen nimi oli Punkasalmi asemaa ympäröivän taajaman mukaan toukokuuhun 1989 saakka. Entinen Punkaharjun asema nimettiin väliaikaisen lakkautuksen jälkeen Lustoksi.
Punkaharjun asemalla pysähtyvät kaikki Parikkalan ja Savonlinnan välillä kulkevat taajamajunat. Henkilöliikenteen lisäksi asemalla on tavaraliikennettä, ja ratapihalta johtaa pistoraiteet Pihlajaveden rantaan ja Finnforestin tehtaalle. Lipunmyynti asemalla loppui vuonna 2000, mutta miehitys säilyi vuoteen 2007 saakka, kun rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön.
Punakardinaalit

| Punakardinaalit |
| --- | --- |
 Punakardinaali (Cardinalis cardinalis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Punakardinaalit Cardinalis  Bonaparte, 1838
Synonyymit
 Pyrrhuloxia 
Katso myös
   Punakardinaalit Wikispeciesissä   Punakardinaalit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakardinaalit (Cardinalis) on kardinaalien heimoon kuuluva pohjois- ja eteläamerikkalainen lintusuku, johon luetaan kolme lajia:
Punakardinaali (Cardinalis cardinalis)
Veritöyhtökardinaali (Cardinalis phoeniceus)
Verikardinaali (Cardinalis sinuatus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Cardinalis (englanniksi)
Pucallpa

| Pucallpa |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Pucallpa
 Koordinaatit: 8°23′S, 74°31′W 
Valtio:  Peru
Alue:  Ucayali
Maakunta:  Coronel Portillo
Piirikunta:  Callería
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29 km²
 – Maa:  25 km²
 – Josta vettä:  4 km² 
Korkeus:  154 m
Väkiluku (2007):  272 616
 – Väestötiheys:  9 400 as./km²
 
 www.mpcp.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Plaza San Martín.
Pucallpa on perulainen Amazon-joen ympäristössä sijaitseva satamakaupunki. Vuonna 2007 siellä asui 272 616 henkeä. Kaupunki perustettiin 13. lokakuuta 1888. Pucallpa on tärkeä liikenteen solmukohta sillä Limaan yhdistävä Carretera central päättyy Pucallpaan, josta sademetsäalueen kaupunkeihin kuten Iquitokseen tavarakuljetukset hoidetaan jokilaivoilla.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pucallpa Wikimedia Commonsissa
Punakardinaali

| Punakardinaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Punakardinaalit Cardinalis
Laji::  cardinalis
Kaksiosainen nimi
 Cardinalis cardinalis  (Linnaeus, 1758) 
 Punakardinaalin levinneisyys
Katso myös
   Punakardinaali Wikispeciesissä   Punakardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punakardinaali, aikaisemmalta nimeltään kardinaali (Cardinalis cardinalis) on yli 20 senttimetrin pituinen varpuslintu. Se on yleinen Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Lintu on höyhenpeitteeltään räikeän tulipunainen, mutta kaula on yönmusta. Päässään sillä on tuuhea tupsu. Se käyttää ravinnokseen siemeniä, hedelmiä ja jätteitä. Punakardinaalilla on noin 20 alalajia.
Aiheesta muualla

ITIS: Cardinalis cardinalis (englanniksi)
Power Macintosh 6500

Power Macintosh 6500
Power Macintosh 6500 on Apple Computerin 17. helmikuuta 1997 julkaisema, työasemakäyttöön tarkoitettu tietokone.
Malli sivuutti aiemmin julkaistun Power Macintosh 6400:n aseman Macintosh-tietokoneiden suorituskyvyltään keskiraskaassa sarjassa lisäämällä suorituskykyä nopeamman suorittimen ja suuremman keskusmuistin avulla. 225 ja 250 MHz:n suorittimella varustettujen mallien lisäksi huhtikuussa 1997 sarjaan lisättiin 275 ja 300 MHz:n kellotaajuudella toimivat tietokoneet.  Power Macintosh 6500:lla oli rinnakkaismalli Power Macintosh 5500, jossa tietokoneen keskusyksikkö ja näyttölaite oli sijoitettu samaan koteloon.
Power Macintosh 6500 -mallin valmistaminen lakkautettiin 14. maaliskuuta 1998.
Tekniset tiedot

225, 250, 275 tai 300 MHz:n PowerPC 603e -suoritin
32 Mt:n keskusmuisti, laajennettavissa 128 Mt:n saakka (60 ns, 168-pin DIMM)
käyttöjärjestelmä System 7.5.5, päivitettävissä Mac OS 9.1:een
lisävarusteena Zip-asema
300 MHz:n Power Macintosh 6500 oli ensimmäinen mikrotietokone, Macintosh tai PC, joka saavutti 300 MHz:n kellotaajuuden.
Aiheesta muualla

The 6400 Zone, 6400 ja 6500 -malleihin keskittyvä verkkosivusto
Power Macintosh 6500 Low End Mac.
Power Macintosh 6500/225, 6500/250, 6500/275 ja 6500/300 EveryMac.com.
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):   Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:   Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:   Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:   Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:   Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:   XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:   PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:   Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta:  Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:   Mac OS  macOS
Power Macintosh 7100

Macintosh IIvx -mallista koteloa käyttävä Power Macintosh 7100 joutui kahdesti käräjille jo ennen ilmestymistään.
Power Macintosh 7100 on Apple Computerin 14. maaliskuuta 1994 julkaisema tietokone, joka oli suorituskykyisempi versio Power Macintosh 6100 -mallista pakattuna Macintosh IIvx:n vaakamalliseen koteloon. Alkujaan 66 MHz:n kellotaajuudella toimiva laite päivitettiin 80 MHz:iin 3. tammikuuta 1995. Power Macintosh 7100 -malleista oli myös AV-multimediaversiot. 7100-sarjan mallien valmistaminen lakkautettiin 6. tammikuuta 1996.
Tekniset tiedot

66 tai 80 MHz:n PowerPC 601 -suoritin
8 Mt:n keskusmuisti, laajennettavissa 136 Mt:n saakka (80 ns, 72-pin SIMM)
250, 350, 500 tai 700 Mt:n kiintolevy (SCSI)
CD-ROM-asema (2X)
PDS-laajennuspaikkaan sijoitettu näyttömuistikortti, jossa oma videoportti
3 NuBus-korttipaikkaa
Käyttöjärjestelmä System 7.1.2 – Mac OS 9.1
Power Macintosh 7100:n 66 MHz:n ja 80 MHz:n malleista oli AV-lyhenteellä nimetyt multimediaversiot. Multimedialiitäntöjen lisäksi AV-malleissa oli vakiona 2 Mt PDS-kortin videomuistia.
Aiheesta muualla

Power Macintosh 7100 Apple-history.comissa
Apple Macintosh
| --- | --- |
Compact Macintosh (Classic):   Macintosh 128K  Macintosh 512K  Macintosh 512Ke  Macintosh Plus  Macintosh SE SE FDHD  Macintosh SE/30  Macintosh Classic  Macintosh Classic II  Macintosh Color Classic  Macintosh Color Classic II 
II:   Macintosh II  Macintosh IIx  Macintosh IIcx  Macintosh IIci  Macintosh IIfx  Macintosh IIsi  Macintosh IIvi  Macintosh IIvx 
LC:   Macintosh LC  Macintosh LC II  Macintosh LC III  Macintosh LC III+  Macintosh LC 475  Macintosh LC 520  Macintosh LC 550  Macintosh LC 575  Macintosh LC 580  Macintosh LC 630 
Centris/Quadra:   Centris 610  Centris 650  Centris 660AV  Quadra 605  Quadra 610  Quadra 630  Quadra 650  Quadra 660AV  Quadra 700  Quadra 800  Quadra 840AV  Quadra 900  Quadra 950 
Power Macintosh:   Power Macintosh 4400  Power Macintosh 5200 LC  Power Macintosh 5260 LC  Power Macintosh 5400  Power Macintosh 5500  Power Macintosh 6100  Power Macintosh 6200  Power Macintosh 6300  Power Macintosh 6400  Power Macintosh 6500  Power Macintosh 7100  Power Macintosh 7200  Power Macintosh 7300  Power Macintosh 7500  Power Macintosh 7600  Power Macintosh 8100  Power Macintosh 8200  Power Macintosh 8500  Power Macintosh 8600  Power Macintosh 9500  Power Macintosh 9600  Power Macintosh G3  Power Macintosh G4 Cube  Power Macintosh G4  Power Macintosh G5 
Muut mallit:   XL  Portable  Performa  TV  Twentieth Anniversary Macintosh  iMac  eMac  Mac mini  Mac Pro 
Kannettavat:   PowerBook PowerBook 100  iBook  MacBook  MacBook Air  MacBook Pro 
Palvelimet:   Apple Network Server  Apple Workgroup Server Workgroup Server 9150  Xserve 
Muuta:  Luettelo Macintosh-malleista
Käyttöjärjestelmät:   Mac OS  macOS
Punakarhepuu

| Punakarhepuu |
| --- | --- |
 Punakarhepuu Midwayn atollilla
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Karhepuukasvit Cordiaceae
Suku::  Karhepuut Cordia
Laji::  sebestena
Kaksiosainen nimi
 Cordia sebestena  L. 
Katso myös
   Punakarhepuu Wikispeciesissä   Punakarhepuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Punakarhepuu (Cordia sebestena) on karhepuiden (Cordia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pienehkö ja tiivislatvuksinen puu, joka on ilmastosta riippuen aina- tai kausivihanta. Luonnossa punakarhepuu kasvaa tavallisesti enintään 10 metriä korkeaksi, mutta kasvatettuna se saattaa kasvaa suuremmaksikin. Rungon halkaisija voi olla 30 cm. Punakarhepuun lehdet ovat karheapintaiset, kuten useilla muillakin saman suvun lajeilla. Kukat ovat kirkkaanoranssinpunaiset. Hedelmät ovat luumumaisia, enintään 4 cm pitkiä ja täysin kypsinä valkoisia.
Punakarhepuu kasvaa kuivilla ja hiekkaisilla kasvupaikoilla, usein meren rannikolla merenpinnan tasosta 185 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa Floridassa, Meksikossa, Keski-Amerikan kannaksella sekä Karibialla Kuubassa, Hispaniolalla ja Jamaikalla.
Punakarhepuu tuottaa syötäviä hedelmiä, joita käytetään paikallisesti ravintona. Puun eri osia on myös käytetty perinteiseen lääkintään ja runkoja puutavaraksi. Näyttävien kukkiensa vuoksi punakarhepuuta kasvatetaan myös yleisesti koristekasvina tropiikissa. Punakarhepuun lehdet ovat monien muiden saman suvun lajien tavoin karheapintaiset, ja niitä voi käyttää hiekkapaperin tavoin.
Kasvatettuna punakarhepuu tarvitsee täysin aurinkoisen kasvupaikan. Kunnolla juurtuneet kasvit ovat hyvin kuivuutta kestäviä. Laji sietää hieman suolaa kasvupaikallaan. Punakarhepuu on kuitenkin hidaskasvuinen puu, mutta kasvatettuna se voi kukkia ympäri vuoden.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Cordia sebestena
JSTOR Global Plants: Cordia sebestena (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Cordia sebestena (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cordia sebestena (englanniksi)
Portugalinseisoja

| Portugalinseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Portugali
Määrä:  Suomessa rekisteröity 13
Rodun syntyaika:  kantarotu 400-luku nykymuoto 1300-luku
Alkuperäinen käyttö:  haukan ja peltopyyn metsästys
Nykyinen käyttö:  kanakoira
Muita nimityksiä:  Perdigueiro portuguěs, Portuguese Pointer, chien d'arret portugais, Portugiesischer Vorstehhund, perdiguero portugués, portugali linnukoer
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset #187
Ulkonäkö
Paino:  uros 23,5 kg, narttu 19 kg
Säkäkorkeus:  uros 52-60 cm, narttu 48-56 cm
Väritys:  yksivärinen keltainen ja ruskea tai valkoisin merkein
Portugalinseisoja
Portugalinseisoja (port. Perdigueiro portuguěs) on Portugalista kotoisin oleva koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 7. Se oli vuonna 2019 kotimaassaan neljänneksi suosituin portugalilainen rotu.
Ulkonäkö

Portugalinseisojalla on normaalit mittasuhteet ja kiinteä rakenne. Selkä on leveä ja lyhyt. Pää on hieman raskas, mutta sopusuhtainen. Silmien tulisi olla suuret, soikeat ja keskenään samanlaiset, väriltään kastanjanruskean sävyiset. Silmistä tulisi korostua ilmeikäs ja eloisa katse. Korvat ovat riippuvat ja ylöskiinnittyneet, noin 15 cm pitkät. Karva on lyhyttä ja vahvaa, ei kovin pehmeää. Portugalinseisoja on väriltään joko yksivärinen keltainen tai ruskea tai keltainen/ruskea valkoisin merkein.
Alun perin portugalinseisojasta tunnettiin myös pitkäkarvainen muunnos, jota pidettiin alkuperäisenä tyyppinä. FCI ei kuitenkaan hyväksy pitkäkarvaisuutta.
Luonne ja käyttäytyminen

Portugalinseisoja on hyvä ja sitkeä liikkuja. Rodulla tulisi olla voimakas työskentelyhalu. Sille tyypillisiä luonteenpiirteitä ovat nöyryys ja sosiaalisuus. Se on myös todella kiintyvä ja  joskus rodun kiintyvyys saattaa olla jopa liiallista. Vilkkaus ja eloisuus ovat myös portugalinseisojan tunnusmerkkejä.
Alkuperä

Portugalinseisojaa voidaan pitää rakenteensa ja luonteensa perusteella hyvin alkuperäisenä rotuna. Perdigueiro tarkoittaa peltopyytä, mikä viittaa sen alkuperäiseen käyttötarkoitukseen. Rodun esi-isät olivat 400-500-luvuilla eläneitä haukkakoiria, jotka kulkeutuivat Iberian niemimaalle toistaiseksi tuntemattomasta lähtömaasta. Portugaliin saapui laivoja lähes kaikkialta, joten koirien alkuperä on jäänyt epäselväksi. Joka tapauksessa näistä haukkakoirista jalostui aikojen saatossa paikallinen rotu, podengo de mastra ("seisova ajokoira"), joka oli nykyisen portugalinseisojan suora kantarotu. Podengo de mastran lisäksi Desmond Morris uskoo myös espanjalaisten koirien vaikuttaneen rodun perimään. Podengo de mastra mainittiin jo 1200-luvun lopulla portugalilaisessa metsästyskirjassa, ja samoihin aikoihin Afonso III maalasi jo koiria, jotka vastasivat tyypiltään nykyistä rotua. Samaten 1200-luvun lopulla Gaston Phoebus kirjoitti portugalilaisesta haukkakoirasta, jolla oli kookas pää, kaunis, suuri runko ja kanelinruskea-valkoinen karvapeite.
Tästä voidaan päätellä, että portugalinseisoja on ollut olemassa Portugalissa jo 1300-luvun loppupuolella, ja sen uskotaankin olevan useimpien merkittävien eurooppalaisten seisojien kantarotu. Mm. pointterin tiedetään mitä todennäköisimmin polveutuvan portugalilaisen liikemiehen Englantiin 1700-luvun alussa viemistä portugalinseisojista.
Kimon (täsmennyssivu)

Kimon (m.kreik. Κίμων, Kimōn, lat. Cimon) voi viitata seuraaviin:
Kimon Koalemos (500-luku eaa.), ateenalainen Olympian kisojen voittaja
Kimon (n. 510–450 eaa.), ateenalainen valtiomies ja sotapäällikkö, edellisen pojanpoika ja tunnetuin samannimisistä
Kimon Kleonailainen (700- tai 500-luku eaa.), taidemaalari
Kimon Georgiev (1882–1969), bulgarialainen poliitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kimon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pirkko Arola

| Pirkko Arola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1946 (ikä 78) Luumäki
Ammatti:  pappi, opettaja, runoilija ja tietokirjailija
Arvonimi: rovasti
Vanhemmat:  Uuno Äikäs ja Saimi Äikäs s. Patrakka
Puoliso:  Pauli Kalevi Arola
Lapset:  viisi lasta
Muut tiedot
Aktiivisena:  1975-
Koulutus: ylempi teologian kandidaatti, sielunhoitaja, sielunhoitotyönohjaaja
Pirkko Kaarina Arola (o.s. Äikäs, s. 27. kesäkuuta 1946 Luumäki) on suomalainen pappi, opettaja, runoilija ja tietokirjailija.
Perhe

Arola syntyi puhelinmestari Uuno Äikäksen ja Saimi Äikäksen s. Patrakka perheeseen. Hän avioitui 1972 Pauli Kalevi Arolan kanssa (filosofian tohtori, tietokirjailija). Perheen lapset ovat Tenho, Pauliina, Kristiina, Johanna ja Maria.
Opinnot

Arola tuli ylioppilaaksi 1966 Mikkelin tyttölyseosta. Opiskelu jatkui Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti ylemmän teologian kandidaatin tutkinnon 1974. Lehtorin oikeudet Arola sai 1974 Tampereella, tutkinto vakinaisen lehtorin virkaa varten oli 1978 sekä papiksi vihkiminen 1993 Tampereella. Sairaalasielunhoidon koulutuksessa hän oli 1991 ja suoritti sielunhoitotyönohjaajatutkinnon 2002.
Työ

Arola toimi Kalevan yhteiskoulun uskonnon opettajana 1972-74, Riihimäen ylimääräisenä lehtorina 1974-82, lehtorina 1982-87, sairaalateologina 1987-93 sekä Riihimäen 4. kappalaisena 1993-2010, josta virasta jäi eläkkeelle 2010.
Sivu- ja luottamustoimet

Sivutoimenaan Arola on toiminut tunti- ja luento-opettajana eri oppilaitoksissa. Hänellä oli yrityksenä Tmi Pirkko Arola, Pieni Tuuli työnohjauspalvelu 2010-11.
Luottamustoimiin Arola on myös osallistunut: Riihimäen seurakunnassa kirkkovaltuutettuna ja kirkkoneuvoston jäsenenä 2014-, Riihimäen, Lopen ja Hausjärven terveyskeskuskuntayhtymän hallituksen jäsenenä hän oli 1995-2002, Kanta-Hämeen eettisessä toimikunnassa 2000-05, OP-Pohjolan edustajistossa 2004-12, Riihimäen kaupunginvaltuustossa 2009-13, Riihimäen vammaisneuvoston puheenjohtajana 2009-13, Kanta-Hämeen kesäyliopiston johtokunnassa 2009-13 sekä Osuuskauppa Hämeenmaan edustajistossa 2009-13.
Arvonimi

Pirkko Arolalle on myönnetty rovastin arvo.
Kirjat ja kirjoittaminen

Jo varhain Arolalle kirjat ja kirjoittaminen olivat osana häntä itseään. Runsaassa tuotannossa ovat olleet laulujen sanat, joita on säveltänyt 25 säveltäjää. Mukaan mahtuu oppikirjatuotantoa ja pienoismusikaaleja lähinnä koulunäyttämöille. Varsinkin eläkeaikana runot ja aforismit ovat päässet julkisuuteen. ”Rytmistähän on kysymys niissäkin, kuten laulunsanoituksissa. Sanat ovat kuin aaltoja, jotka pyrkivät rantaan päivittäin. Haluan olla edelleen mukana tuossa virtauksessa”, toteaa Pirkko Arola.
Tuotanto > Kaunokirjallisuus

Itseään kysyvä kello : runoja. Toimittanut Ulla Saajos. Samuli Parosen seura, 2011.
Puu etsii varjoaan : mietelmiä, aforismeja. Samuli Parosen seura, 2011.
Kimalainen kesän hipiällä : runoja, mietelmiä. Samuli Parosen seura, 2012.
En voi kieltää maailmaa : mietelmiä, aforismeja. Hai, 2013.
Puu muistaa kasvunsa : runoja. Kirjokansi, 2015.
Vastaan sanaan sanalla : aforismeja. Kirjokansi, 2017.
Näen taivaan ikkunoistani : näytelmiä ja pienoismonologeja. Kuvittaja Anne Ikonen. Samuli Parosen seura, 2018.
Kuun päivä. Samuli Parosen seura ry, 2018.
Tuuliköynnös : romaani. Kustannusosakeyhtiö Hai Oy, 2018.
Ruusa. Samuli Parosen seura ry, 2019.
Pitkää tanssia. Samuli Parosen seura ry, 2020.
Tuotanto > Tietokirjoja

Pääsanoja. Kirjoittajat Pirkko Arola ja Paula Sainio. Piirrokset: Leena Nikkanen. Programmes Kirsti Koivula, 1995.
Askeleeni 3-6, uskonnon oppikirjasarja (myös opettajanoppaat ja työkirja). Kirjoittajat Lauri Airikkala, Pirkko Arola, Juha Lahtinen. Otava, 1996-2.001.
Askeleeni : Juhlapäivät. Annika Holm, Johansson, Ritzen ja Pirkko Arola. Suomentanut Tuula Kallioniemi Otava 1999.
Koululaisen katekismus. Kirjoittajat Lauri Airikkala, Pirkko Arola ja Juha Lahtinen. Piirrokset: Anssi Rauhala, Maisa Rajamäki, Juha Lahtinen. Otava 2000.
Seitsemän sanaa : pieni kirja kristinuskosta. Kirjoittajat Pirkko Arola ja Pauli Arola. Piirrokset Tuomo Joronen. Otava, 2000.