stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vesikulkuneuvo

Soutuvene on tyypillinen vesikulkuneuvo.
Vesikulkuneuvot tai alukset ovat vedessä liikkuvia kulkuneuvoja, joihin luetaan mm. laivat, veneet, lautat, ilmatyynyalukset ja sukellusveneet. Vesikulkuneuvoilla voidaan liikennöidä vaihtelevissa olosuhteissa ja niitä voidaan käyttää niin matkustajien tai rahdin kuljettamiseen kuin sotilastarkoituksiinkin. Vesikulkuneuvoilla on yleensä jokin liikkumisen mahdollistava työntövoima (purje, airo tai moottori) ja siten ovat erillään yksinkertaisista laitteista jotka vain kelluvat vedessä, kuten tukkilautta tai ponttoonilaituri.
Maaefektialukset eli pintaliitäjät, jotka ”lentävät” vedenpinnan yläpuolella niin kutsutun maavaikutuksen avustamana, ja ilmatyynyalukset ovat ilma-alusta muistuttavasta toimintaperiaatteestaan huolimatta vesikulkuneuvoja ja niitä koskevat merenkulkuun liittyvät säädökset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesikulkuneuvo Wikimedia Commonsissa
Valentyn Mankin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | Finnjolla |  |
|  Kultaa | München 1972 | Tempest |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | Star |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | Tempest |  |
Valentyn Hryhorovytš Mankin (ukr. Валенти́н Григо́рович Ма́нкін, ven. Валентин Григорьевич Манкин, Valentin Grigorjevitš Mankin; 19. elokuuta 1938 Kiova, Ukrainan SNT – 1. kesäkuuta 2014 Viareggio, Italia) oli ukrainalainen Neuvostoliittoa edustanut kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Vuonna 1968 Méxicon olympialaisissa Mankin hallitsi Finn-luokkaa. 35 kilpailijan kisassa hän oli ykkönen tai kakkonen viidessä osapurjehduksessa seitsemästä ja voitti kultaa.
Münchenin kisoissa 1972 Mankin osallistui Tempest-luokkaan ja voitti kultaa yhdessä Vitali Dyrdyran kanssa. Seuraavissa kisoissa 1976 hän voitti Tempest-luokassa hopeaa uuden parin, Vladyslav Akimenkon kanssa.
Moskovan kisoissa 1980 Mankin 41-vuotiaana voitti jälleen olympiakultaa, nyt Star-luokassa parinaan Aleksandr Muzytšenko.
MM-kultaa Mankin voitti vuonna 1973.
Mankin on ainoa purjehtija, joka on voittanut olympiakultaa kolmessa eri purjehdusluokassa (Finn, Tempest ja Star).
Aiheesta muualla

Valentyn Mankin Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Viestejä varjaageilta

| Viestejä varjaageilta |
| --- | --- |

Nimi:  Viestejä varjaageilta
Tekijä:  Vartiokylän yläasteen oppilaat
Valmistumisvuosi:  2002
Taiteenlaji:  tilateos
Sijainti:  Puotilan metroasema
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°12′53″N, 025°05′35″E
Viestejä varjaageilta on tilateos Puotilan metroasemalla Helsingissä. Sen on tehnyt vuonna 2002 ryhmä Vartiokylän yläasteen seitsemännen luokan oppilaita. Se koostuu 27 maalatusta pleksilevystä, joiden läpi tulee valoa aseman lasiseinästä.
Valentyn Sylvestrov

| Valentyn Sylvestrov |
| --- | --- |
 Valentyn Sylvestrov Kansainvälisen Šostakovitš-palkinnon jakotilaisuudessa 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1937 (ikä 87) Kiova, Ukrainan SNT
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  
Levy-yhtiöt:  
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Valentyn Sylvestrov, myös:  Silvestrov, ukr. Валентин Сильвестров (s. 30. syyskuuta 1937 Kiova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen säveltäjä.
Valentyn Sylvestrov 2009.
Sylvestrov opiskeli Kiovan konservatoriossa 1958–1964 säveltämistä Borys Ljatošynskyin oppilaana ja kontrapunktia Lev Revutskyin oppilaana. Hän kuului "Kiovan avantgarden" jäseniin, ja hän käytti useissa teoksissaan dodekafonistisia ja avantgardistisia tekniikoita mutta säilytti samalla lyyrisen ilmaisutavan.
Sylvestrov sai 1960-1970-luvulla neuvostolehdistössä rajua arvostelua, ja hänen erotettiin joksikin aikaa Ukrainan säveltäjäliitosta, eikä hänen sävellyksiään juuri esitetty Ukrainassa. Venäjän neuvostotasavallassa muutamat hänen sävellyksensä saivat kuitenkin menestyksellisiä esityksiä, ja hänen maineensa muuallakin maailmassa kasvoi. Hän sai 1967 Yhdysvalloissa arvokkaan Kansainvälisen Koussevitzkyn palkinnon ja voitti Alankomaissa 1970 Kansainvälisen nuorten säveltäjien Gaudeamus-kilpailun. Hänen sävellyksiään ensiesitettiin eurooppalaisilla nykymusiikkijuhlilla, ja myös Las Vegasin sinfoniaorkesteri esitti niitä Virko Baleyn johdolla.
Sylvestrov irtautui 1970-luvulla länsimaisen avantgarden perinteisistä tekniikoista ja kehitti oman mystisen kielen. Myöhemmin hän kehitti "metamusiikiksi" (<metaforinen musiikki) nimittämänsä tyylin, joka on jossain määrin sukua länsimaiselle postmodernismille. 2000-luvulla hän on etääntynyt läntisestä avantgardesta yhä kauemmaksi sävellyksillään, jotka kytkeytyvät läheisesti ukrainalaisen kirkkomusiikin perinteeseen.
Sylvestrov on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Hänen luentoihinsa perustuva kirja Dotšekatysja muzyky ('Musiikin odottelu') ilmestyi Kiovassa 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valentyn Sylvestrov Wikimedia Commonsissa
Vampira (dokumenttielokuva)

| Vampira |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Kari Ripatti, 1995.
Ohjaaja:  Mika J. Ripatti
Käsikirjoittaja:  Mika J. Ripatti
Tuottaja:  Mika J. Ripatti
Kuvaaja:  Timo Peltonen
Leikkaaja:  Anne Lakanen
Pääosat:  Maila Nurmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Green Bird
Ensi-ilta:   1995-09-2929. syyskuuta 1995  
Kesto:  64 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vampira on Mika J. Ripatin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1995.
Elokuva on henkilödokumentti suomalaistaustaisesta näyttelijästä, Maila Nurmesta, joka on tunnettu Vampira-roolihahmostaan.
Vesikäärme (tähdistö)

| Vesikäärme |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Hydra
Lyhenne:  Hya
Genetiivi:  Hydrae
Rektaskensio:  10h
Deklinaatio:  -20°
Ala taivaasta:  1303 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  1
Kirkkain tähti:  Alfa Hydrae (1,98 mag.)
Meteoriparvet:  Alfa Hydridit  Sigma Hydridit
Naapuri- tähdistöt:  Ilmapumppu  Krapu  Pieni koira  Kentauri  Korppi  Malja  Leijona  Vaaka  Susi  Yksisarvinen  Peräkeula  Kompassi  Sekstantti  Neitsyt
 Näkyy leveysasteiden +54° ja −83° välillä  Näkyy Suomessa parhaiten huhtikuussa 
Vesikäärme (latinaksi Hydra, genetiivi Hydrae, lyhenne Hya) on hyvin pitkä tähdistö Leijonan ja Neitsyen eteläpuolella ulottuen Kravun alta Vaa'an tuntumaan. Suomeen näkyy parhaiten sen pieni tähtijoukon muodostama pää Leijonan edustalla.
Vesikäärmettä ei saa sekoittaa Etelän vesikäärmeeseen, joka on latinaksi Hydrus, Hydri, Hyi.
R Hydrae on Mira-tyypin muuttuja, jonka muutoksia havaittiin jo 1600-luvulla. Kirkkaus vaihtelee 13 kuukauden jaksoissa 3,5 ja 10,9 magnitudin välillä.
V Hydrae on syvän punainen jättiläinen, hiilitähti jonka kirkkaus vaihtelee 6 ja 12 magnitudin välillä. Vaihtelu tapahtuu 1,5 ja 18 vuoden jaksoissa.
Vesikäärmeessä on kolme Messierin kohdetta: laaja avoin tähtijoukko M48, pallomainen tähtijoukko M68 ja kierteisgalaksi M83. Tähdistössä on myös kirkas planetaarinen sumu NGC 3242, mutta M48:aa lukuun ottamatta kohteet ovat niin alhaalla, että näkyvät Suomessa huonosti, jos ollenkaan.
| --- | --- |
Tähdet:  Alphard, γ Hya, ζ Hya, ν Hya, π Hya, ε Hya, ξ Hya, λ Hya, μ Hya, θ Hya, ι Hya, HD 71155, υ1 Hya, δ Hya, β Hya, η Hya, 12 Hya, ρ Hya, 58 Hya, σ Hya, τ2 Hya, τ1 Hya, υ2 Hya, HD 74395, 2 Sex, ο Hya, HD 81799, HD 83953, 26 Hya, 51 Hya, 27 Hya, 9 Hya, U Hya, φ Hya, χ1 Hya, 17 Crt, ψ Hya, l Hya, 6 Hya, ω Hya, κ Hya, 50 Hya, 44 Hya, 54 Hya, 47 Hya, HD 94388, 56 Hya, 23 Hya, 14 Hya, HD 93397, 20 Hya, HD 122430, 24 Hya, 15 Hya, 33 Hya, 2 Hya, 19 Hya, 28 Hya, 1 Hya, 55 Hya, 17 Crt, 59 Hya, χ2 Hya, 3 Hya, 57 Hya, 48 Hya, 60 Hya, φ2 Hya, 17 Hya, 21 Hya, 10 Hya, 37 Hya, 34 Hya, R Hya, 29 Hya, HD 82943, 17 Hya, 25 Hya, HD 72659, HD 74156, φ1 Hya, HD 70573
Eksoplaneetat:  HD 122430 b, HD 82943 b, HD 82943 c, HD 72659 b, HD 74156 b, HD 74156 c, HD 74156 d, HD 70573 b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Vampire: The Masquerade

| Vampire: The Masquerade |
| --- | --- |
Suunnittelija:  Mark Rein·Hagen
Julkaisija:  White Wolf
Julkaisuvuosi:  1991
Tyylilaji:  Vampyyri
Pelijärjestelmä:  LARP/Perinteinen
Vampire: The Masquerade oli ensimmäinen ja menestynein White Wolf -pelitalon roolipelisarja. Sen kehittäjä oli Mark Rein-Hagen. Sittemmin peliä on kehittänyt muun muassa Justin Achilli. Tummasävyiseen, gootti- ja punktyylilajeja yhdistelevään World of Darkness -maailmaan sijoittuvassa roolipelissä pelaajahahmot ovat vampyyrejä.
The Revised Edition eli pelin kolmas uusittu laitos ilmestyi vuonna 1998. Sarja lakkautettiin vuonna 2004 samalla kun muutkin World of Darkness -maailmaan sijoittuvat pelit. Pelisarja sai jatkaa uudistetuilla säännöillä sekä nimellä Vampire: The Requiem.
Mullistavaa pelissä oli Storyteller System, aiempaa enemmän tarinankerrontaa mekaanisen pelaamisen sijaan korostava pelisysteemi. Vampire: The Masquerade on voittanut Orgins Awardin vuoden 1991 parhaana roolipelisääntökirjana.
Sarjan pohjalta on kehitetty tietokoneroolipelit Vampire: The Masquerade – Redemption (2000) ja Vampire: The Masquerade – Bloodlines (2004).
Gambia kesäolympialaisissa 2000

Gambia osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat urheilijat osallistuivat yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Adama N´Jie.
Osallistujat > Yleisurheilu

Pa Mamadou Gai - Miesten 100 metrin juoksu
Adama N´Jie - Naisten 800 metrin juoksu
Global File System

Global File System (GFS2) on klusteritiedostojärjestelmä. Klusteritiedostojärjestelmä sallii klusterissa olevien tietokoneiden käyttää yhtäaikaisesti samaa lohkopohjaista laitetta, joka on jaettu niiden välillä (esimerkiksi Fibre Channel, iSCSI tai muu tapa).
Historia

GFS2 perustuu aiempaan GFS-tiedostojärjestelmään ja se on suunniteltu pääasiassa Storage Area Network (SAN) -sovelluksiin. Alkuperäisen GFS:n kehitti Matt O'Keefen tutkimusryhmä Minnesotan yliopistossa: GFS käytti SCSI:n varauksia hallinnoimaan pääsyä tallennuksiin ja toimi SGI:n IRIXssä. Myöhemmin GFS siirrettiin Linuxille pääasiassa johtuen vapaasta pääsystä lähdekoodiin. Lukitusta kehitettiin hienojakoisemmaksi, kunnes havaittiin, että verkkopohjainen lukitus oli haluttavampi. GFS:ään kehitettiin Grand Unified Locking Manager (gulm), joka oli oletuksena kunnes Distributed Lock Manager (DLM) kirjoitettiin. Matt O'Keefe perusti Sistina Softwaren loppuvuodesta 1999 ja vuonna 2003 Red Hat osti sen. Vuonna 2005 GFS2 suunniteltiin ja kirjoitettiin (Ken Preslan, Steven Whitehouse) ja se hyväksyttiin Linuxin ytimeen versiossa 2.6.16.
Tekniikka

GFS ja GFS2:ssa ei ole käsitettä metatietopalvelimesta ja kaikki solmut ajavat samaa ohjelmistoa.
Levylle tallennettu tiedostojärjestelmä on tarkoituksellisesti pysynyt samankaltaisena GFS2:ssa.
Aiheesta muualla

Testing and verification of cluster filesystems (PDF) (englanniksi)
Vanu-ukonsieni

| Vanu-ukonsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Pikku-ukonsienet Lepiota
Laji::  magnispora
Kaksiosainen nimi
 Lepiota magnispora  Murrill 
 Vanu-ukonsienen levinneisyysalue
Katso myös
   Vanu-ukonsieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanu-ukonsieni (Lepiota magnispora) on pikku-ukonsienten sukuun kuuluva laji. Se on melko kookas verrattuna suvun muihin lajeihin. Laji on Suomessa elinvoimainen (LC).
Tuntomerkit

Vanu-ukonsienen lakki on vaaleanoranssi, 2–8 cm:n levyinen ja kellomainen. Irtotyviset heltat ovat melko tiheässä ja ne ovat valkoiset. Jalka on noin 5–10 cm pitkä, vanuinen sekä kermanvärinen. Tyvestä jalka on ruskeasuomuinen.
Vedyn isotoopit

Protium, deuterium ja tritium ovat yleisimmät vedyn isotoopit.
Vedystä tunnetaan seitsemän eri isotooppia. Niistä yleisin, eli vety-1 (protium) sekä vety-2 (deuterium) ovat vakaita, kun taas vety-3 (tritium) sekä synteettisesti tuotetut vety-4, vety-5, vety-6, ja vety-7 ovat radioaktiivisia.
Isotoopit > Luonnossa esiintyvät isotoopit > Protium

Protium (1H) on yleisin luonnossa esiintyvä vedyn isotooppi. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on noin 99.985 prosenttia. Protiumissa ei ole neutroneja.
Isotoopit > Luonnossa esiintyvät isotoopit > Deuterium

Deuteriumilla (2H) on ytimessä yksi neutroni. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on noin 0.015 prosenttia. Deuteriumin löysi vuonna 1931 Harold C. Urey, joka sai tästä vuonna 1934 Nobelin kemianpalkinnon. Deuterium toimii tavallisen vedyn tavoin kemiallisissa reaktioissa, mutta reagoi hitaammin.
Isotoopit > Luonnossa esiintyvät isotoopit > Tritium

Tritiumilla (3H) on ytimessään kaksi neutronia. Toisin kuin protium ja deuterium, tritium on epävakaa, eli radioaktiivinen isotooppi, jonka puoliintumisaika on noin 12.32 vuotta. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on häviävän pieni. Tritiumia muodostuu ilmakehän ylemmissä osissa, jossa kosminen säteily osuu ilman typpeen. Luonnossa tritiumia esiintyy lähinnä vedessä. Keinotekoista tritiumia käytettiin 1950–60-luvuilla ydinkokeissa.
Isotoopit > Synteettiset isotoopit

Vety-4 (4H), vety-5 (5H), vety-6 (6H) ja vety-7(7H) ovat laboratoriossa tuotettuja radioaktiivisia vedyn isotooppeja, joiden puoliintumisajat ovan häviävän pieniä, alle tseptosekunnin. Esimerkiksi vety-4:n puoliintumisaika on vain 9.93696 • 10-23 sekuntia.
Taulukko

| Merkki | Z(p) | N(n) | Massa (u) | Puoliintumisaika | Hajoamistapa | Spin | Suhteellinen osuus luonnon vedystä (%) | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1H | 1 | 0 | 1.007825 |  |  | ½+ | 99.985 |  |
| 2H | 1 | 1 | 2.01355321270 |  |  | 1+ | 0.015 |  |
| 3H | 1 | 2 | 3.0160492 | 12.32 vuotta | β− | ½+ | äärimmäisen pieni |  |
| 4H | 1 | 3 | 4.0279121 | 9.93696 • 10-23 s | n | 2- |  |  |
| 5H | 1 | 4 | 5.03531(11) | 8.01930 • 10-23 s | 3n | (1/2) |  |  |
| 6H | 1 | 5 | 6.04494(28) | 2.90(70) • 10-22 s | 3n | 2- |  |  |
| 7H | 1 | 6 | 7.05275(108) | 2.3(6) • 10-23 s | 2n | 2+ |  |  |
Käännös suomeksi
Varaha

Varaha on:
Varaha, Vishnun kolmas inkarnaatio hindulaisuudessa
Varahamihira, intialainen tähtitieteilijä, matemaatikko ja astrologi 500-luvulla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Varaha”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vector

| Vector Haken |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2018
 Tuottaja(t): Haken
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 44.37
 Levy-yhtiö: Inside Out Music
Listasijoitukset
  20. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Hakenin muut julkaisut
| L-1VE 2018 | Vector 2018 | L+1VE 2018 |
Singlet albumilta Vector
 ”The Good Doctor” Julkaistu: 31. elokuuta 2018  ”Puzzle Box” Julkaistu: 28. syyskuuta 2018  ”A Cell Divides” Julkaistu: 19. lokakuuta 2018
Vector on Lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin viides studioalbumi. Levyn julkaisi Inside Out Music 26. lokakuuta 2018.
Kappaleet

Clear (instrumental) – 1.57
The Good Doctor – 3.58
Puzzle Box – 7.45
Veil – 12.41
Nil by Mouth (instrumental) – 7.11
Host – 6.47
A Cell Divides – 4.57
Kokoonpano

Ross Jennings – laulu
Richard Henshall – kitara
Charlie Griffiths – kita
Diego Tejeida – kosketinsoitin
Conner Green – basso
Raymond Hearne – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Miguel Gorodi – trumpetti kappaleessa "The Good Doctor", flyygelitorvi kappaleessa "Host"
Pete Jones – rumpu ohjelmointi kappaleessa "Puzzle Box"
Pete Rinaldi – kitara ("Veil" and "Host").
Arvostelut

Imperiumi: 7+/10
Inferno:
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Vector Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Vector Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Verkkopaketti

Verkkopaketti on pakettikytkentäisessä verkossa käytettävä perusyksikkö.
Esimerkki paketista on IP-verkossa käytettävä IP-paketti.
Termin "paketti" alkujaan esitti Donald Davies, joka työskenteli NPL-verkon parissa.
OSI-mallissa termi paketti viittaa kolmanteen kerrokseen kun taas ylemmät kerrokset käyttävät datagram (tietosähke) ja segmentti -termejä, ja alempi toinen kerros käyttää kehyksiä (frame).
Paketteja käyttäviä verkkoja

Muun muassa NICAM-lähetys on käyttänyt paketteja tiedonsiirtoon.
Vikramaditya II

Vikramaditya II oli intialaisen Chalukya-valtakunnan hallitsija vuosina 733–744. Hän nousi valtaan isänsä Vijayadityan kuoleman jälkeen.[lähde? ]
Kruununprinssinä Vikramaditya II teki useita onnistuneita sotaretkiä chalukyoiden arkkivihollisia Kanchipuramin pallavia vastaan. Vikramadityia II:n huomattavimmat saavutukset ovat Kanchipuramin kolme valloitusta, joista ensimmäinen tuli aikana, jolloin hän oli vielä kruununprinssi, ja Virupakshan sekä Mallikarjunan temppelit, jotka hänen kuningattarensa Lokadevi ja Trilokadevi rakennuttivat hälle Pattadakaliin.[lähde? ]  Temppelit muodostavat keskeisen osan UNESCOn maailmanperintökohdetta.
Gambia International Airlines

Gambia International Airlines (IATA: GC, ICAO: GNR) oli gambialainen lentoyhtiö. Sen osakkeista 99 % omisti Gambian hallitus ja loput Gambia Telecommunications Company.
Gambia International Airlines perustettiin 23. tammikuuta 1996. Se lopetti toimittansa vuonna 2007.
Kohteet

Dakar
Freetown
Lagos
Lontoo
Laivasto

Tammikuussa 2005:
1 Boeing 737-200
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Viksjön piiri

Viksjön piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Viksjön piiri (Uplanti), piiri Järfällan kunnassa
Viksjön piiri (Ångermanland), piiri Härnösandin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viksjön piiri”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vasta

Vasemmalla nykyaikaiseen tapaan tehtyjä vastoja, oikealla perinteisiä vastoja.
Pekka Halonen, Saunassa, 1925.
Vastoja myynnissä Joškar-Olassa Marin tasavallassa Venäjällä.
Vasta tai vihta on saunomisessa käytettävä oksakimppu, jolla vastotaan tai vihdotaan, mikä tarkoittaa vastan lyömistä kuumassa saunassa vartalon ihoa vasten. Nykyään vasta tehdään lähes aina koivusta. Koivuvastaan kannattaa käyttää nuorehkon rauduskoivun oksia.
Vasta kuuluu olennaisena osana suomalaiseen, venäläiseen, virolaiseen ja latvialaiseen saunakulttuuriin. Sitä käytetään erityisesti juhannuksena. Vastojen käyttö on kielletty monien taloyhtiöiden saunoissa. Herkimmät allergikot voivat saada koivuvastasta oireita.
Vastomisen historia

Vastaa käytettiin jo saunaperinteessä, joka oli aikaisemmin yleinen koko Euroopan alueella. Tämä perinne hävisi keskiajan lopulla. Pohjois-Amerikan intiaanien hikimajoissa käytettiin välineitä, jotka olivat vastan tapaisia.
Vastan käyttö saunomisen yhteydessä on ikivanha tapa. Sitä käytettiin jo silloin, kun sauna oli enemmän rentoutumis- kuin peseytymispaikka. Saunominen olikin alun perin enemmän hikoilua ja vastalla lätkimistä. Vettä saunassa alettiin käyttää myöhemmin, kun saunasta tuli peseytymispaikka.
Nykyään vasta tehdään lähes aina koivusta, mutta aiemmin vastoja tehtiin myös mustaherukasta, suopursusta, tammesta, lehmuksesta ja pihlajasta. Vihta voidaan tehdä myös nokkosista.
Vasta- ja vihta-sanojen alkuperä > Vasta-sanan alkuperä

Sanaa vasta käytetään Porvoo–Oulu-linjan itäpuolella, kuten myös suurimmassa osassa itämerensuomalaisia kieliä: karjalassa, lyydissä ja vepsässä. Vasta-sanaa on arveltu lainaksi ruotsin sanasta kvast, mutta parempi selitysvaihtoehto on lainaaminen muinaisvenäjästä, jossa sanasta hvost johdettu verbi hvostat´ on tarkoittanut vihdalla kylpemistä. Vasta-sana on vanhastaan voinut tarkoittaa myös lehtiluutaa. Liivin kielessä on käytetty luuta-sanaa sekä lakaisuvälineen että saunavihdan merkityksessä.
Vasta- ja vihta-sanojen alkuperä > Vihta-sanan alkuperä

Sana vihta on tyypillinen esimerkki Suomen kirjakieleen kotiutuneesta läntisestä murresanasta. Sana vihta esiintyy viron kielessä (vir. viht), jossa se saattaa olla johdos samasta äänen jäljittelyyn perustuvasta sanavartalosta, jota edustavat myös vihma ja vihistä. Verbi vihmoa voi merkitä kostutus- tai vihkiveden pirskottamista vihdan tai muun kimppumaisen välineen avulla.. Suomessa Porvoo–Oulu-linjan länsipuolella puhutaan vihdasta.. Suomen kirjakielessa vihta on Henrik Florinuksen vuonna 1702 julkaistussa sananlaskukokoelmassa. Sana esiintyi kuitenkin jo Agricolan kielessä syntiinlankeemuskertomuksessa:
»Niin heidän molempain silmät aukenit ja he äkkäsit alasti olevansa, niin he sidoit fiikunalehtiä yhteen ja teit heillens vihtat.»
Aadam ja Eeva verhoutuivat siis Agricolan mukaan viikunanlehdistä sidottuun vihtaan. Paratiisin vihdat eivät ole Agricolan omaa keksintöä, sillä niitä on kuvattu jo Suomen keskiaikaisissa kirkkomaa­lauksissa.
Valmistaminen

Vihdan tekoaika on yleensä juhannuksesta heinäkuun alkupuolelle. Ennen tätä koivunlehdet ovat yleensä liian pehmeitä ja heinäkuussa ne taas irtoavat helpommin. Vitsaksien eli oksien taittaminen ei kuulu jokaisenoikeuksiin, vaan siihen pitää aina olla maanomistajan lupa.
Yhteen vastaan tarvitaan noin 35–40 rauduskoivun oksaa. Rauduskoivu on hieskoivua parempi, sillä se on jämäkämpää ja sen lehdet pysyvät paremmin kiinni oksassa. Oksien alaosasta tulee repiä lehdet pois 10–15 senttimetrin matkalta kädensijan tieltä. Oksista tehdään kimppu siten, että lehtien vaaleampi alapuoli tulee päällepäin. Rauduskoivun tuoksu on melko mieto, joten kimpun sekaan voi laittaa muutama hieskoivun tai mustaherukan oksaa antamaan tuoksua. Verenkierron vilkastuttamiseksi kimpun sekaan voi laittaa yhden katajanoksan.
Vastan voi tehdä myös katajanoksista, mutta ne tulee hauduttaa ensin, jotta katajan neulaset eivät pistele. Venäjällä vasta tehdään tammenoksista, jotka ovat koivua kestävämpiä.
Oksien yhteen sitomiseen käytetään perinteisesti mieluiten hieskoivua, mutta nykyisin vasta voidaan sitoa myös narulla tai nippusiteillä.
Perinteisesti sidottaessa vitsas valmistellaan rikkomalla ensin sen kuori puukon terän alla vetäen. Vitsas saadaan taipuisaksi vääntämällä se tämän jälkeen varovasti kierteille, jolloin puun syyt irtoavat toisistaan. Sidontatapoja on lukuisia, mutta ne voidaan jakaa kahteen perustapaan: Vitsaksesta voidaan tehdä ensin erillinen rengas, joka sitten pujotetaan vastan kädensijan ympärille. Toinen tapa on sitoa vitsas suoraan kädensijan ympärille. Tehtäessä erillinen vitsasrengas tulee kädensija sidottua vain yhdestä kohdasta, mutta suoraan kädensijan ympärille sidottaessa vitsaksella muodostetaan yleensä kaksi sidontakohtaa. Suoraan kädensijan päälle sidottaessa vitsaksella voidaan lisäksi muodostaa vihtaan ripustuslenkki.
Talvea varten vastoja voi kuivattaa ilmavassa ja varjoisassa paikassa tai pakastaa muoviin käärittynä. Talvivastat kannattaa tehdä melko myöhään, jotta silmut ehtivät tippua ja kesän kasvu ehtii puutua. Kuivattu vihta liotetaan vedessä ennen käyttöönottoa. Pakastetut tulee sulattaa huoneenlämmössä ennen käyttöä.