stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tammarin kieli
Aakkoset

| Aakkoset  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| isot kirjaimet | A | B | C | D | E | Ɛ | F | H | I | K | Kp |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| pienet kirjaimet | a | b | c | d | e | ɛ | f | h | i | k | kp |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

| isot kirjaimet | M | N | O | Ɔ | P | R | S | T | U | W | Y |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| pienet kirjaimet | m | n | o | ɔ | s | r | s | t | u | w | y |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Toonit merkitään vokaalin tai nasaalikonsonantin päällä olevalla akuutti- tai gravistarkkeella (á é ɛ́ í ó ɔ́ ú à è ɛ̀ ì ò ɔ̀ ù, ḿ ń m̀ ǹ) Nasalisoituminen osoitetaan vokaalin päällä olevalla aaltoviivalla (ã ɛ̃ ĩ ɔ̃ ũ), jonka päälle toonia ilmaiseva tarke voidaan tarvittaessa laittaa.
Temeraire

Temeraire tarkoittaa seuraavia asioita:
Charles le Téméraire, Burgundin herttua Kaarle Rohkea
Téméraire-luokka, 74-tykkinen linjalaivaluokka
FS Le Téméraire (1914), Hardi-luokan hävittäjä
FS Le Téméraire (S617), Triomphant-luokan ydinsukellusvene
HMS Temeraire, 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Temeraire (1798), 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva
HMS Temeraire (1876), rautarunkoinen alus
HMS Temeraire (1907), Bellerophon-luokan taistelulaiva
HMS Temeraire (tukikohta, 1955), koulutuskeskus Port Edgarissa, Skotlannissa 1955-1960
HMS Temeraire (tukikohta, 1971), Laivaston Fyysisen koulutuksen ja liikunnan keskustoimisto Portsmouthissa.
Temeraire, Naomi Novikin kirjoittama kirjasarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Temeraire”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Steeleye Span

Steeleye Span on brittiläinen folk rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1969. Yhdessä Fairport Conventionin kanssa se kuuluu tunnetuimpiin ja kaupallisesti menestyneimpiin brittiläisen folk rockin esittäjiin. Yhtyeen suurimpia hittejä olivat ”All Around My Hat” ja latinaksi laulettu ”Gaudete”, joka on peräisin suomalaisesta keskiajan teinilaulukokoelmasta Piae Cantiones.
Steeleye Spanin kokoonpano on vaihtunut monesti vuosikymmenien mittaan, mutta tyyli on pysynyt varsin yhdenmukaisena. Heidän albuminsa koostuvat tyypillisesti kansanlauluista, joiden mukana on pari instrumentaalikappaletta. Monet lauluista on peräisin Francis James Childin 1800-luvun lopulla keräämästä 305 balladin kokoelmasta The English and Scottish Popular Ballads. Myöhemmille albumeilleen yhtye on tallentanut myös omaa laulutuotantoaan.
Historiaa

Steeleye Spanin tarina alkoi loppuvuodesta 1969, kun lontoolaissyntyinen basisti Ashley Hutchings lähti Fairport Conventionista, jota oli ollut mukana perustamassa 1967. Yhtye oli ollut osallisena auto-onnettomuudessa, jossa rumpali Martin Lamble kuoli ja muut yhtyeen jäsenet loukkaantuivat. Yhtye vietti toipilasaikaa Hampshirestä vuokraamassaan talossa ja valmisteli tulevaa Liege & Lief -albumiaan. Levystä tuli suuri menestys, mutta siitä huolimatta Hutchings ja laulusolisti Sandy Denny päättivät jättää Fairport Conventionin.
Steeleye Span alkoi muotoutua, kun Hutchings tapasi duona esiintyneet Tim Hartin ja Maddy Priorin. Mukaan tuli vielä aviopari Terry ja Gay Woods, jolloin yhtyeeseen saatiin tuolloin epätavalliset kaksi naislaulajaa. Tämä kokoonpano ei kuitenkaan ehtinyt edes esiintyä missään, kun Woodsit päättivät lähteä yhtyeestä heti esikoisalbumin Hark! The Village Wait (1970) valmistuttua. Heidät korvasi folk-veteraani Martin Carthy ja viulisti Peter Knight. Näin muodostui kestävämpi kokoonpano, joka ehti keikkailun ohella äänittää kaksi albumia, Please to See the King (1971) ja Ten Man Mop, or Mr. Reservoir Butler Rides Again (1971). Näistä jälkimmäinen oli soinniltaan entistä sähköisempi, eikä albumilla käytetty lainkaan rumpalia.
Historiaa > Uusi suunta

Kolmannen albumin ilmestyttyä yhtyeen manageriksi tuli Jo Lustig, joka muutti tyyliä entistä kaupallisemmaksi. Perinteisemmän linjan kannattajat Carthy ja Hutchings lähtivät, ja tilalle tulivat sähkökitaristi Bob Johnson ja basisti Rick Kemp tuoden Steeleye Spanin tyyliin blues- ja rock-vaikutteita. Lustig neuvotteli yhtyeelle kymmenen albumin levytyssopimuksen Chrysalis Recordsin kanssa.
Neljäs albumi Below the Salt (1972) esitteli yhtyeen uuden rock-pitoisemman tyylin, vaikka materiaali oli yhä enimmäkseen yli sata vuotta vanhoja kansanlauluja. Seuraavana oli vuorossa entisiäkin kaupallisempi albumi Parcel of Rogues (1973), joka sekin levytettiin ilman vakituista rumpalia kunnes mukaan saatiin Nigel Pegrum, joka rumpujen ohella soitti myös huilua ja oboeta.
Below the Saltille taltioidusta suomalaisperäisestä a cappella -laulusta ”Gaudete” tuli Steeleye Spanin kaupallinen läpimurto, jota he yhä usein esittävät konserttiensa ylimääräisenä numerona. Sen avulla he pääsivät ensimmäistä kertaa esiintymään Top of the Pops -televisio-ohjelmaan. Yhtyeen suosio lähti nousuun myös siksi, että heidät laitettiin usein lämmittely-yhtyeeksi Chrysalis-yhtiön tunnetumman nimen Jethro Tullin konserteissa.
Jethro Tullin keulahahmo Ian Anderson tuotti Steeleye Spanin kuudennen albumin Now We Are Six. Siitä tuli suosittu, vaikka jotkut fanit vierastivat levyn huumoriksi tarkoitettuja laulettuja lastenloruja ja cover-versiota kappaleesta ”To Know Him Is to Love Him”, jossa David Bowie soittaa saksofonia.
Huumoriyritelmät jatkuivat albumilla Commoner's Crown (1975), jolla koomikko Peter Sellers soittaa ukuleleä päätöskappaleessa ”New York Girls”.
Historiaa > Mike Battin aikakausi

Suosionsa kasvaessa Steeleye Span otti tuottajakseen Mike Battin, jonka johdolla valmistui albumi All Around My Hat. Sen nimikappale nousi viidenneksi Britannian singlelistalla loppuvuodesta 1975. Levyn muita raitoja olivat muun muassa ”Black Jack Davey” ja rokahtava ”Hard Times of Old England”.
Seuraava, niin ikään Battin tuottama albumi Rocket Cottage (1976) ei yllättäen menestynytkään, vaikka oli musiikillisesti hyvin samantyylinen kuin edeltäjänsä. Punk-musiikin läpimurto vei nopeasti suosiota folk rockilta, eikä Steeleye Span ole sen koommin kyennyt All Around My Hatin kaltaiseen suosioon. He yrittivät kaikenlaista, kuten heittää tuhansia punnan seteleitä yleisölle Lontoon-konsertissaan marraskuussa 1976.
Pian Peter Knight ja Bob Johnson jättivät yhtyeen, koska riitaantuivat levy-yhtiön kanssa tehdessään omaa sivuprojektiaan The King of Elfland's Daughter. Vuoden 1977 albumille Storm Force Ten yhtyeen varhainen jäsen Martin Carthy palasi soittamaan kitaraa. John Kirkpatrickin harmonikka korvasi Knightin viulun, mikä muutti yhtyeen soundia merkittävästi. Tällä kokoonpanolla tallenettiin myös yhtyeen ensimmäinen konserttilevytys Live at Last, ennen kuin Kirkpatrick ja Carthy kyllästyivät ja yhtye jäi lyhyeksi jääneelle tauolle.
Chrysalisin levytyssopimuksesta puuttui vielä yksi albumi, jonka tekoon Knight ja Johnson saatiin palaamaan 1980. Sails of Silver -levylle tallennettiin monia yhtyeen jäsenten omia kappaleita, minkä takia sen suosio fanien joukossa jäi vähäiseksi.
Tässä vaiheessa Steeleye Span lopetti levytykset moneksi vuodeksi ja keskittyi kiertueisiin ja jäsentensä sooloprojekteihin, jotka eivät olleet vain musiikillisia. Bob Johnson perusti ravintolan ja suoritti Hertfordshiren yliopistossa tutkinnon psykologiassa. Pegrum piti äänitysstudiota, Maddy Prior ja Rick Kemp keskittyivät yhteiseen perhe-elämään ja omaan yhtyeeseensä The Maddy Prior Band.
Pitkän tauon jälkeen albumi Back in Line julkaistiin Flutterby-levymerkillä 1986. Pientä kohua syntyi, kun yhtye otti Thatcherin ajan 1984–1985 epäonnistuneen kaivoslakon yhteydessä ohjelmistoonsa vanhan northumberlandilaisen kaivoslaulun ”Blackleg Miner”.
Vuonna 1989 basisti Rick Kemp jätti Steeleye Spanin, ja vasta kahden kiertueen ja kahden tilapäissoittajan jälkeen uudeksi basistiksi saatiin Tim Harries. Tällä kokoonpanolla Steeleye Span julkaisi albumin Tempted and Tried (1989), jonka kappaleista muodostui yhtyeen keikkaohjelmiston ydin moneksi vuodeksi eteenpäin.
Varsin pian Nigel Pegrum päätti henkilökohtaisista syistä muuttaa Australiaan, ja tilalle saatiin Liam Genockey Gillan-yhtyeestä. Hänellä ja Knightilla oli samaan aikaan sivuprojektina Moiré Music, free jazzia soittanut yhtye jota johti Trevor Watts. Harriesin ja Genockey mukana Steeleye Spaniin tuli uusia vaikutteita muun muassa bulgarialaisesta musiikista.
Historiaa > Maddy Prior lähtee

Vuonna 1995 melkein kaikki silloiset ja entiset jäsenet saatiin kokoon, kun yhtye juhli 25-vuotista taipalettaan. Konsertti dokumentoitiin albumille The Journey. Joukosta puuttuivat vain Terry Woods, Mark Williamson ja Chris Staines.
Konsertin seurauksena alkuperäinen vokalisti Gay Woods palasi yhtyeeseen, osittain Maddy Priorin ääniongelmien vuoksi. Jonkin aikaa yhtye keikkaili kahden naislaulajan voimin ja julkaisi kokoonpanolla levyn Time (1996), ensimmäisen studioalbuminsa seitsemään vuoteen.
Maddy Prior päätti lähteä 1997, mutta yhtye jatkoi varsin menestyksekkäästi. Vokalistina oli Woods, ja aikaan saatiin kaksi albumia, hiljainen folk-albumi Horkstow Grange (1998) ja rock-soundisempi Bedlam Born (2000).
Hajoamisesta klassiseen kokoonpanoon

Yhtye hajosi pian niin, että Peter Knight and Tim Harries hoitivat sovitut keikat vierailevilla muusikoilla. Heidän joukossaan oli toisinaan Rick Kemp, jolloin Harries siirtyi bassosta kitaraan. Vuonna 2002 Steeleye Span sai taas kokoon ”klassisen” kokoonpanonsa: Maddy Prior, Genocky ja Johnson saatiin palaamaan, ja yhdessä Kemp ja Knightin kanssa tehtiin Present – The Very Best of Steeleye Span (2002), kahden CD-levyn albumi yhtyeen vanhoista kappaleista uusina versioina.
Bob Johnson jäi pian pois terveyssyistä, ja tilalle tuli Ken Nicol Albion Bandista. Tämä kokoonpano teki albumin They Called Her Babylon (2004) sekä joulualbumin 'Winter' myöhemmin samana vuonna. Niiden välissä he tekivät Australiaan saakka ulottuneen laajan kiertueen. Marraskuussa 2006 oli vuorossa albumi Bloody Men. Yhtye esiintyi nimeään kantavalla Spanfest-festivaalilla vuosina 2007 ja 2008.
Huhtikuussa 2009 julkaistiin kahden CD:n ja DVD-levyn muodostama live-albumi Live at a Distance ja saman vuoden lokakuussa studioalbumi Cogs, Wheels & Lovers.
Yksi perustajajäsenistä, Tim Hart, kuoli jouluaattona 2009 keuhkosyöpään kotonaan Kanariansaarilla 61 vuoden iässä.
Kevätkiertueella 2011 Steeleye Span esiintyi kokoonpanolla Maddy Prior (laulu), Rick Kemp (basso ja laulu), Peter Knight (viulu, piano, laulu), Pete Zorn (kitara), Julian Littman (kitara) ja Liam Genockey (lyömäsoittimet).
Diskografia > Studioalbumit

Hark! The Village Wait (1970)
Please to See the King (1971) - UK #45
Ten Man Mop, or Mr. Reservoir Butler Rides Again (1971)
Below the Salt (1972) - UK #43
Parcel of Rogues (1973) - UK #26
Now We Are Six (1974) - UK #13
Commoner's Crown (1975) - UK #21
All Around My Hat (1975) - UK #7
Rocket Cottage (1976) - UK #41
Storm Force Ten (1977)
Sails of Silver (1980)
Back in Line (1986)
Tempted and Tried (1989)
Time (1996)
Horkstow Grange (1998)
Bedlam Born (2000)
Present--The Very Best of Steeleye Span (2002)
They Called Her Babylon (2004)
Winter (2004)
Bloody Men (2006)
Cogs, Wheels and Lovers (2009)
Wintersmith (2013)
Dodgy Bastards (2016)
Est'd 1969 (2019)
Diskografia > CD-boksit

The Lark In the Morning - The Early Years (2009)
A Parcel of Steeleye Span: Their First Five Chrysalis Albums 1972–1975 (2009)
Another Parcel of Steeleye Span, Their Second Five Chrysalis Albums 1976–1989 (2010)
Diskografia > Konserttialbumit

Live at Last (1978)
On Tour (1983)[11]
Tonight's the Night...Live (1992)
The Collection: Steeleye Span In Concert (1994)
The Journey (1999)
Live In Nottingham (2003)
Folk Rock Pioneers In Concert (2006)
Live At A Distance (2009)
Now We Are Six Again (2011)
Diskografia > Single-levyt

"Rave On" / "Reels" / "Female Drummer" (1971)
"Jigs and Reels" (1972)
"John Barleycorn" / "Bride's Favourite" / "Tansey's Fancy" (1972)
"Gaudete" / "The Holly and The Ivy" (1972) - UK #14
"The Mooncoin Jig" (1974)
"New York Girls" / "Two Magicians" (1975)
"All Around My Hat" / "Black Jack Davy" (1975) - UK #5
"Rave On" / "False Knight On the Road" (1976)
"Hard Times of England" / "Cadgwith Anthem" (1976)
"London" / "Sligo Maid" (1976)
"Fighting For Strangers" / "The Mooncoin Jig" (1976)
"Boar's Head Carol" / "Gaudete" / "Some Rival" (1977)
"Rag Doll" / "Saucy Sailor" (1978)
"Sails of Silver" / "Senior Service" (1980)
"Gone to America" / "Let Her Go Down" (1981)
"Somewhere in London" / "Lanercost" (1985)
"Padstow" / "First House in Connaught" / "Sailor's Bonnet" (1989)
"Following Me" / "Two Butchers" (1989)
"The Fox" / "Jack Hall" (1990)
"Lord Elgin" / "Lord Elgin" (live) (2007)
Diskografia > DVD:t

Classic Rock Legends (2002)
A Twentieth Anniversary Celebration (2003)
The 35th Anniversary World Tour 2004 (2005)
Käännös suomeksi
Sammatus

| Sammatus Самбатукса, Sambatuksa |
| --- | --- |
 Sammatus
 Koordinaatit: 60°56′5″N, 33°15′0″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Aunuksen piiri
Kunta:  Mäkriä
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2012):  27
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sammatus (myös Piippilä, ven. Самбату́кса, Sambatuksa) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Mäkriänjokeen laskevan Sammatusjoen varrella 12 kilometriä Mäkriästä maanteitse itään. Kylässä on 27 asukasta (vuonna 2012).
Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Nekkulan volostin Sammatuksen kyläkunnan. Myöhemmin ne kuuluivat Aunuksen piirin Kuittisen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 Piippilässä oli 257 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Randuhieru (ven. Berežnaja), Piippilä (Pipilitsa) ja Puustanhieru (Pustoši) yhdistettiin virallisesti Sammatuksen kyläksi vuonna 1957.
Sammatuksen palveluihin kuuluu kauppa-auto. Kylässä on kesän 1944 taistelujen muistomerkki ja neuvostosotilaiden hautapaikka. Muistomerkki sijaitsee puna-armeijan sotilaiden joukkohaudalla, jotka kaatuivat hyökätessään suomalaisten linnoitusalueelle kesäkuussa 1944. Muistomerkin yhteydessä on taistelussa tuhottu T-34/76 -panssarivaunu vuosimallia 1943. Suomalaisten linnoitusten jäännökset ovat yhä olemassa.
Tenholan linnavuori

| Tenholan linnavuori |
| --- | --- |

Sijainti
 Tenholan linnavuori
Koordinaatit:  61.09690917°N, 24.28741765°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Hattula
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Aiheesta muualla
  Tenholan linnavuori Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tenholan linnavuori on rautakaudella ja keskiajalla käytössä ollut linnavuori, joka sijaitsee Hattulan kunnassa Vanajaveden vesistön läheisyydessä Kanta-Hämeessä. Saman vesistön alueelta tunnetaan useita linnavuoria, kuten Aulangonlinna ja Hakoisten linnavuori.
Tutkimuksissa linnavuoren laelta on löydetty useiden kivisten vallien sekä rakennusten jäänteitä. Lisäksi paikalta on löydetty pienesineistöä, kuten saviastianpaloja, palaneita ja palamattomia luiden kappaleita, palanutta savea, rautakuonaa sekä helmen ja kaularenkaan osia. Linnavuori on ollut käytössä todennäköisesti pitkään. Osa ajoituksista on rautakaudelta, mutta paikalta on löydetty keskiaikaisten radiohiiliajoitusten lisäksi myös 1400- ja/tai 1500-luvuille ajoitettu kuula, joka on tarkoitettu käytettäväksi joko käsikanuunassa, hakapyssyssä tai falkonissa. Hjalmar Appelgren on todennut Tenholan linnavuoren muistuttavan paikan ja varustusten suhteen Vanajan Linnanpäätä eli Hakovuorta. Hän myös kertoo kuulleensa, että paikalla on poltettu helavalkeita.
Vanajaveden vedenpinnan lasku on saanut rantaviivan siirtymään kauemmaksi itse linnavuoresta myös Tenholan mäkilinnan alueella. Linnavuori on Museoviraston merkitsemä historiallisesti arvokas kohde. Sinne on rakennettu opastaulut sekä rekonstruktio hirsiaidasta, jonka raoista vihollista on voitu tähystää ja esimerkiksi ampua nuolin. Tenholan linnavuoren juurella sijaitsee Hattulan kunnan ylläpitämä nuotiopaikka.
Svenska nu

Svenska nu on ruotsin kielen ja ruotsinkielisen kulttuurin verkosto Suomessa. Verkosto pitää ruotsin kielen opetusta rikastuttavana kulttuuriaineena.
Svenska nun visio on, että suomenkieliset nuoret uskaltavat käyttää ruotsin kieltä arkielämässään. Verkosto työskentelee paremman ja motivoivamman ruotsinopetuksen puolesta, välittää ruotsalaista nuorisokulttuuria ja kohtaamisia ruotsin kielen kanssa ja tukee nuorten usean kielen osaamista.
Verkoston rahoittajana toimivat muun muassa Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto, Ruotsin valtio, Suomen valtio, Svenska kulturfonden, Svenska litteratursällskapet, Svenska Folkskolans Vänner ja Helsingin Sanomain säätiö
Verkoston puheenjohtajana toimii eduskunnan entinen puhemies Paavo Lipponen ja varapuheenjohtajina toimittaja Tuomas Enbuske, professori Kirsti Lonka ja  ruotsalainen kansanedustaja Maria Wetterstrand.
Järjestön toimintaa

Svenska nu on rahoittanut muun muassa teatteritoimintaa, jossa suomenkielisiä kouluja kiertää kaksikielinen teatteri, tarkoituksena elävöittää suomenkielisten koulujen ruotsinkielen opetusta.
Järjestö on tuonut Suomeen myös ruotsalaisia kirjailijoita.
Svenska nu -verkoston aloittaessa toimintansa lähetettiin toisen, kolmannen ja neljännen asteen oppilaiden vanhemmille, 60 000 kotiin, kirje, jossa verkoston suojelijaksi ja puheenjohtajaksi tunnustautunut Paavo Lipponen kertoi kuinka hän oppi ymmärtämään ruotsin kielen tärkeyden. Kirje aiheutti keskustelua ruotsinkielen opetuksesta.
Valtuuskunta

Valtuuskunnan jäseninä on 38 suomalaista suomen- ja ruotsinkielistä yhteiskuntaelämän vaikuttajaa eri aloilta. Valtuuskunnan jäseniä ovat muiden muassa professori Matti Klinge, toimitusjohtaja Irina Krohn, kansanedustaja Miapetra Kumpula-Natri, kirjailija Rosa Liksom, kaupunginjohtaja Markku Lumio, EK:n toimitusjohtaja Mikko Pukkinen, kansleri Kari Raivio, kansanedustaja Kimmo Sasi, apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri, toimitusjohtaja Suvi-Anne Siimes, ministeri Pär Stenbäck ja Tampereen yliopiston rehtori Krista Varantola.
Aiheesta muualla

Svenska nu -verkoston kotisivu suomeksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Svenska nu -verkoston kotisivu (ruotsiksi)
Luettelo Svenska nu -verkoston valtuuskunnan jäsenistä
The Creeps

| The Creeps |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marko Mäkilaakso
Käsikirjoittaja:  Marko Mäkilaakso
Tuottaja:   Miika J. Norvanto  Timo Puustinen 
Säveltäjä:  Mika Mäkilaakso
Kuvaaja:  Esa Jussila
Pääosat:   Chris Cavalier  Christopher Lambert  Iiro Panula 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:   Black Lion Pictures  Frozen Flame Pictures 
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Creeps on suomalainen kauhukomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Marko Mäkilaakso. Sen pääosia esittävät muun muassa Chris Cavalier, Christopher Lambert ja Iiro Panula. Elokuva kuvattiin maalis-huhtikuussa 2021. Sitä kuvattiin muun muassa Vuokatin Kajawoodissa sekä Jyväskylässä.
Elokuva kertoo kahdesta yhdysvaltalaisnuoresta, jotka lähtevät juhlimaan Vuokatin laskettelukeskuksessa järjestettävään Monsterfest-tapahtumaan. Juhlat menevät kuitenkin pieleen, kun pienet ja tappavat ”Creepsit” valtaavat paikan.
Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa joulukuussa 2021, mutta koronaviruspandemian vuoksi ensi-iltaa jouduttiin siirtämään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Chris Cavalier  | … |  Zach   |
|  Christopher Lambert  | … |     |
|  Iiro Panula  | … |  Biff   |
|  Veronica Jarvis  | … |     |
|  Kheba Touray  | … |     |
|  Ismo Leikola  | … |     |
|  Arman Alizad  | … |     |
|  Sami Huhtala  | … |     |
|  Alyssa Rivera  | … |     |
|  Jarmo Mäkinen  | … |     |
|  Matti Paalanen  | … |     |
|  Arman Schmid  | … |     |
|  Santeri Hänninen  | … |     |
|  Essi Unkuri  | … |     |
|  Erika Helin  | … |     |
|  Katariina Juselius  | … |     |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
The Creeps Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tapauskertomukset

| Tapauskertomukset |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansikuva
Kirjailija:  Sigmund Freud
Kieli:  saksa
Genre:  psykoanalyysi
Julkaistu:  1905–1920
Suomennos
Suomentaja:  Seppo Hyrkäs
Kansitaiteilija:  Petri Salmela
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  571
ISBN:  951-851-062-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tapauskertomukset on vuonna 2006 suomennettu kokoelma Sigmund Freudin psykoanalyyttisia tapauskertomuksia. Kirjoitukset on suomentanut Seppo Hyrkäs.
Valikoima sisältää kuusi Freudin tunnettua potilastapausta:
Erään hysteria-analyysin katkelma eli ”Dora” (1905)
Viisivuotiaan pojan fobian analyysi eli ”Pikku Hans” (1909)
Huomioita eräästä pakkoneuroositapauksesta eli ”Rottamies” (1909)
Psykoanalyyttisia huomioita omaelämäkerrallisesti kuvatusta paranoiatapauksesta (dementia paranoides) eli ”Schreber” (1911)
Erään lapsuudenneuroosin kehitys eli ”Susimies” (1918)
Erään naisen homoseksuaalisuuden psykogeneesistä eli ”Homoseksuaalinen nainen” (1920)
Kirjassa on myös Elias Lenneksen laatimat saatesanat sekä suomentajan laatima sanasto.
Aiheesta muualla

Ehrnrooth, Jari: Sigmund Freud palvoi teorioitaan eikä pyrkinyt kaikin keinoin potilaidensa tervehtymiseen. Helsingin Sanomat 4.6.2006. (tilaajille).
Kurki, Janne: Voyeristin toivelahja? Niin & näin 3/2006. (PDF)
Pietikäinen, Petteri: Suuri taikuri Freud. Tieteessä tapahtuu 6/2006. (PDF)
Lång, Markus: Freud vailla kontekstia. Tieteessä tapahtuu 7/2006.
Pietikäinen, Petteri: Kruuna, klaava ja Freud. Tieteessä tapahtuu 8/2006. (PDF)
Lång, Markus: Psykoanalyysin kriitikot ja pseudotiede. Tieteessä tapahtuu 1/2007. (PDF)
Tenho Autere

Tenho Aatos Autere (17. joulukuuta 1911 Terijoki – 21. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli esittelijäneuvos ja oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkö.
Henkilöhistoria

Tenho Autereen vanhemmat olivat rautatieläinen Frans Oskari Autere ja Anna Liisa Montonen ja puoliso vuodesta 1941 varanotaari Kirsti Kyllikki Suurla. Autere tuli ylioppilaaksi 1930, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1944 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1965. Kansainvälisen oikeuden dosentti Autere oli Helsingin yliopistossa vuodesta 1967.  Autere työskenteli oikeusministeriössä vuodesta 1941 ja sisäministeriössä 1945–1946, valtiokonttorin lainopillinen asiamies hän oli vuonna 1947 ja oikeuskanslerinviraston lainsäädäntöneuvos hänestä tuli samana vuonna. Lainsäädäntöneuvoksena ja lainvalmistelukunnan jäsenenä Autere toimi vuoteen 1964 ja sitten vuoteen 1970 oikeuskanslerinviraston esittelijäneuvoksena. Viraston kansliapäällikkö hän oli 1966–1970 ja syksyn 1969 myös korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena.
Kesällä 1969 Autere oli yksi Apollo 11 -kuulentoa ja ensimmäistä kuukävelyä seuranneen suoran Kuustudio-televisiolähetyksen kymmenestä asiantuntijapanelistista.
Julkaisuja

Eräitä näkökohtia syytetyn puolustuksen järjestämisessä, 1950
Maallikkojäsenten osallistumisesta oikeudenhoitoon alioikeuksissamme, 1956
Eräiden ilma-alukseen kohdistuvien oikeuksien kansainvälisestä tunnustamisesta, 1961
Lento-onnettomuuksien tutkijaviranomaisesta, 1961
Ilmailuoikeuden ja avaruusoikeuden vertailua, 1965
Oikeus ilmatilan käyttöön siviili-ilmailutarkoituksessa rauhan aikana erityisesti Suomen ilmailujulkisoikeutta silmällä pitäen: kansainvälisoikeudellinen tutkimus, 1965 (väitöskirja)
Ilmailusta aiheutuvan vahingon vastuu ja vakuutus, 1966
Kansainvälisen tuomioistuimen ratkaisut ja non liquet -kysymys, 1967
Kansainvälisten riitojen rauhanomaisesta selvittelystä erityisesti tuomiovaltaa silmällä pitäen, 1967, Helsinki: Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja, A-sarja, 83, 238 s.
Palauttamispäätöksen oikeusvoimasta erityisesti hallintolainkäytössä, 1970