stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jefferson Airplane

| Jefferson Airplane |
| --- | --- |
 Jefferson Airplane vuonna 1967
Tiedot
Toiminnassa:  1965–1974, 1989
Tyylilaji:  psykedeelinen rock, acid rock, folk rock, hard rock
Kotipaikka:  San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Bob Harvey, basso (1965)  Jack Casady, basso (1965–1972)  Jerry Peloquin, rummut (1965)  Skip Spence, rummut (1965–1966)  Spencer Dryden, rummut (1966–1970)  Joey Covington, rummut, laulu (1970–1972)  John Barbata, rummut (1972–1973)  Jorma Kaukonen, kitara, laulu (1965–1972)  Paul Kantner, kitara, laulu (1965–1974)  Papa John Creach, viulu (1970–1974)  Marty Balin, laulu (1965–1971)  Signe Anderson, laulu (1965–1966)  Grace Slick, laulu, piano (1966–1972)  David Freiberg, laulu (1972–1974) 
Levy-yhtiö:  RCA   Grunt   Epic  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jefferson Airplane oli yhdysvaltalainen 1960-luvun jälkipuoliskolla toiminut rockyhtye, joka kuului hippikulttuurin ja flower power -liikkeen keskeisimpiin keulakuviin. Sanfranciscolaisen yhtyeen musiikki edusti tyyliltään psykedeelistä rockia ja folkrockia. Yhtyeen kuuluisimmat levyt ovat vuonna 1967 ilmestynyt Surrealistic Pillow ja vuonna 1969 ilmestynyt Volunteers. Yhtyeen suurimpia hittejä olivat ”Somebody to Love”, ”White Rabbit” ja ”Volunteers”. Jefferson Airplane esiintyi myös kaikilla 1960-luvun lopun kuuluisimmilla rockfestivaaleilla.
Yhtyeen tunnetuimmassa kokoonpanossa olivat laulaja Grace Slick, jota pidetään yhtenä rockin merkittävimmistä naisvokalisteista, Paul Kantner sekä sukujuuriltaan osittain suomalainen kitaristi Jorma Kaukonen, jonka bluesista ja folkista ammentava soittotyyli vaikutti merkittävästi perinteisen rocksoundin muodostumiseen. Yhtyeen nimi juontuu Kaukosen idoleihin lukeutuneen blueskitaristi Blind Lemon Jeffersonin nimestä.
Historia

Jefferson Airplane perustettiin vuonna 1965, ja siitä tuli pian suosittu San Franciscon alueella. Levytyssopimus saatiin seuraavana vuonna, ja ensilevy Jefferson Airplane Takes Off julkaistiin pian sen jälkeen. Takes Off menestyi lupaavasti, ja seuraava pitkäsoitto, alkuvuodesta 1967 ilmestynyt Surrealistic Pillow merkitsi lopullista läpimurtoa. Siltä poimitut singlet ”Somebody to Love” ja Liisa Ihmemaassa -teemaa kierrättänyt ”White Rabbit” muodostuivat jättihiteiksi ja klassikoiksi. Surrealistic Pillow’n molemmilla hiteillä laulanut Grace Slick jätti varjoonsa yhtyeen toisen vokalistin, Marty Balinin, joka oli aiemmin ollut tärkeimmässä roolissa yhtyeessä.
Edellisen levyn menestyksen siivittämänä Jefferson Airplane meni vielä saman vuoden aikana uudestaan studioon. Tuloksena oli loppusyksyllä 1967 ilmestynyt After Bathing at Baxter’s, joka oli edeltäjiään kunnianhimoisempi levy. Kolmen minuutin popkappaleiden sijaan levyltä löytyy muun muassa runsaan yhdeksän minuutin ”Spare Chaynge” sekä eeppinen ”The Ballad of You and Me and Pooneil”.
Vuosi 1968 vahvisti Jefferson Airplanen aseman yhtenä länsirannikon suosituimmista yhtyeistä. Loppuvuodesta ilmestynyt Crown of Creation -levy jatkoi samaa kunnianhimoista linjaa, singlenäkin julkaistun nimikappaleen varoitellessa ydintuhosta. Yhtyeen live-esiintymiset olivat tuolloin parhaimmillaan, ja kiertueella äänitetty livelevy Bless Its Pointed Little Head osoittautui myös menestykseksi. Seuraava studiolevy, vuoden 1969 Volunteers, myi vallankumousta vaatineen nimikappaleensa siivittämänä kultaa.
Jefferson Airplane oli yksi pääesiintyjistä kolmella kuuluisimmalla 1960-luvun Yhdysvaltain rockfestivaalilla – Monterey (1967), Woodstock (1969) ja Altamont (1969), kuten myös ensimmäisillä Isle of Wight Festivaleilla (1968) Isossa-Britanniassa. Woodstockissa yhtyeessä soitti myös pianisti Nicky Hopkins.
Pian Volunteers-albumin julkaisun jälkeen yhtyeen tie alkoi mutkistua, ja riitely yhtyeen sisällä vaikeutti menestyksekkään yhteistyön jatkamista. Jefferson Airplane julkaisi kuitenkin vielä kolme levyä, kunnes 1970-luvun alussa ristiriidat kasvoivat ylitsepääsemättömiksi, ja yhtye hajosi, jäsenten lähtiessä omille teilleen.
Jorma Kaukonen ja basisti Jack Casady muodostivat yhtyeen Hot Tuna.
Vuonna 1974 Jefferson Airplanen entiset jäsenet perustivat yhtyeen nimeltä Jefferson Starship. Se vaihtoi 1970-luvun lopulla tyylinsä listapopiin ja saavutti listamenestystä 1980-luvulla. Yhtye vaihtoi vuonna 1985 nimekseen Starship, ja siitä eronnut Paul Kantner nimesi uuden yhtyeensä Jefferson Starshipiksi, jatkaen Jefferson Airplanen musiikillisella tyylillä.
Jefferson Airplane palasi yhteen vuonna 1989 comeback-kiertuetta ja levyä varten. Paluu oli menestyksekäs, mutta jäi lyhyeksi.
Tunnetuin kokoonpano

Grace Slick – laulu, piano
Jorma Kaukonen – kitara, laulu
Marty Balin – kitara, laulu
Paul Kantner – kitara, laulu
Jack Casady – bassokitara
Spencer Dryden – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Jefferson Airplane Takes Off (1966)
Surrealistic Pillow (1967)
After Bathing at Baxter’s (1967)
Crown of Creation (1968)
Volunteers (1969)
Bark (1971)
Long John Silver (1972)
Jefferson Airplane (1989)
Diskografia > Kokoelma- ja livealbumeita

Thirty Seconds Over Winterland (livetaltiointi) (1973)
Early Flight (1974)
Bless Its Pointed Little Head (livetaltiointi) (1969)
Live at the Fillmore East 1968 (livetaltiointi) (1998)
Through the Looking Glass (livetaltiointi) (1999)
Live at Monterey (livetaltiointi) (2001)
Last Flight (livetaltiointi) (2007)
Jefferson Airplane Suomessa

Jefferson Airplane ei koskaan esiintynyt Suomessa. Neljä vuotta yhtyeen hajoamisen jälkeen perustettu Jefferson Starship saapui Helsingin Kulttuuritalolle 12. huhtikuuta 2016. Keikka toimii samalla myös Jefferson Airplanen 50-vuotisjuhlakonserttina.
Kirjallisuutta

Gleason, Ralph J.: The Jefferson Airplane and the San Francisco Sound. 340 sivua. New York, 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jefferson Airplane Wikimedia Commonsissa
Jefferson Airplanen viralliset sivut (englanniksi)
Starshipin viralliset sivut (englanniksi)
Got a Revolution! – Jeff Tamarkinin Jefferson Airplane -elämäkerta (englanniksi)
Jefferson Airplane vuonna 1966
Jason Ulmer

| Jason Ulmer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1978 (ikä 45) Wilcox, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Univ. of North Dakota
Sarja:  NCHC
Tehtävä:  joukkueenjohtaja / opinto-ohjaaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2016
Seurat:  Quad City Mallards (UHL) Milwaukee Admirals (IHL) Hershey Bears (AHL) Portland Pirates (AHL) Lukko (SML) Kassel Huskies (DEL) Hannover Scorpions (DEL) Grizzly Adams Wolfsburg (DEL) EHC München (DEL) EHC Linz (EBEL)
Jason Ulmer (s. 27. huhtikuuta 1977 Wilcox, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Ulmer osasi pelata myös laidassa. Hän aloitti ammattilaisuransa Pohjois-Amerikassa, jossa Ulmer pelasi neljä kautta. Suurimman osan urastaan hän loi kuitenkin Euroopassa, jossa Ulmer pelasi Suomessa, Saksassa ja Itävallassa. Ulmer on verrattain tunnettu mm. Saksan DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgissa (ent. Grizzly Adams Wolfsburg), jonka paidassa hän voitti liigan pistepörssin kaudella 2008–2009. Ulmer sijoittuu joukkueen seurahistorian kaikkien aikojen runkosarjan pistepörssissä neljänneksi tehoilla 49+149=208. Nykyään hän toimii Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueen joukkueenjohtajana ja opinto-ohjaajana.
Ura > Maajoukkueura

Ulmer edusti Kanadan A-maajoukkuetta Deutschland Cupissa vuonna 2010.
Muuta

Ulmerin isä Dennis on Notre Damen yliopiston entinen opettaja ja rehtori. Jasonin isoveli Jeffrey on entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi omalla urallaan myös 21 NHL-ottelua New York Rangersissa kaudella 2000–2001. Heidän pikkusiskonsa Jennifer on naimisissa yli 300 SM-liigaottelua pelanneen Quinn Hancockin kanssa.
Jenny Danielsson

Jenny-Julia Danielsson  (s. 30. elokuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka pystyy pelaamaan sekä hyökkäävän keskikenttäpelaajan että hyökkääjän roolissa. Danielsson edustaa ruotsalaisseura AIK:ta. Maaliskuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut 27 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Danielssonin kasvattajaseura on espoolainen HooGee. Hän nousi FC Hongan naisten liigajoukkueeseen kaudella 2011. Kaudella 2012 hän pelasi myös Naisten Ykkösen FC Viikingeissä. Läpimurtonsa Danielsson teki kaudella 2013, jolloin hän pelasi 19 liigaottelussa.Hänen joukkueensa oli Naisten Liigan espoolainen FC Honka. Vuonna 2016 hän pelasi Ruotsin Damallsvenskanin Kristianstads DFF:ssä ja alkuvuoden 2017 espanjalaisessa Sporting de Huelvassa. Sittemmin hän on edustanut Suomessa Åland Unitedia ja Ruotsissa Kungsbackaa ennen siirtymistään kaudeksi 2020 AIK:hon.
Danielsson kuului Suomen nuorten maajoukkueeseen vuoden 2014 naisten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on osa Suomen naisten maajoukkuetta syyskuussa 2015 alkaneissa EM-karsinnoissa ja teki A-maajoukkuedebyyttinsä karsintojen avausottelussa Montenegroa vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2015 EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan. Maaliskuussa 2016 hän pelasi Kypros Cupissa kolme maaottelua ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa ottelussa Tšekkiä vastaan. Vuonna 2016 hän pelasi viisi EM-karsintaottelua ja teki maalin Montenegroa ja Irlantia vastaan. Vuonna 2017 hän teki tammikuussa kaksi maalia Venäjää vastaan ja syyskuussa yhden maalin Portugalia vastaan.
Aiheesta muualla

Jenny Danielsson Palloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jenny Danielsson Euroopan jalkapalloliiton sivustolla (englanniksi)
Jenny Danielsson Kansainvälisen jalkapalloliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Talaslahti |
2 Pikkujämsä |
3 Hyyrynen |
4 Öling |
5 Koivisto |
6 Auvinen |
7 Engman |
8 Ahtinen |
9 Kemppi |
10 Alanen |
11 Heroum |
12 Tamminen |
13 Danielsson |
14 Kollanen |
15 Kuikka |
16 Westerlund |
17 Franssi |
18 Sällström |
19 Sainio |
20 Summanen |
21 Rantanen |
22 Rantala |
23 Korpela |
Valmentaja Signeul
Jorma Mörsky

Professori Jorma Mörsky (s. 1935)
Jorma Niilo Mörsky (18. huhtikuuta 1935 – 30. kesäkuuta 2018) oli suomalainen tekniikantutkija ja Teknillisen korkeakoulun professori. Hän oli vuodesta 1977 korkeakoulun sähkötekniikan (erikoisalana sähkölaitokset) professori. Hän tutki sähkön laatua, valaistusta ja lämpöpumpun avulla tehtävää lämmitystä. Hän oli mukana Egyptin sähköverkon kehittämistyössä.
Jerzy Loth

Jerzy Loth
Jerzy Loth (4. elokuuta 1880 Varsova, Venäjän keisarikunta – 30. syyskuuta 1967 Varsova) oli puolalainen tieteilijä ja urheilujohtaja.
Loth toimi Varsovassa Kauppakorkeakoulun professorina ja rehtorina vuosina 1945-1946 sekä Varsovan yliopiston talousmaantieteen ja geologian professorina. Hän opiskeli Saksan Reininmaalla ja Belgiassa ja hankki siellä opiskelleen kolme eri tutkintoa. Myöhemmin tutkimusmatkoillaan hän kiersi eri puolilla maailmaa, erityisesti Etelä- ja Pohjois-Amerikassa tehden topograafista ja etnograafista tutkimusta. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Krakovan yliopistossa.
Urheilu oli Lothille  keskeinen harrastus. Eri urheilulajeja olivat soutu, yleisurheilu, erityisesti juoksut ja hypyt, pyöräily, uinti, ratsastus ja jalkapallo. Urheilun järjestöpuolella hän oli myös aktiivi. Hänet valittiin Puolan olympiakomitean jäseneksi. Lisäksi hän oli perustamassa Puolaan ensimmäistä rotary klubia vuonna 1931. Toisen maailmansodan jälkeen Loth valittiin Puolan suurimmaan soutuseuran puheenjohtajaksi[lähde? ].
Vuonna 1948  Loth valittiin Kansainväliseen olympiakomiteaan (KOK) maanpakoon siirtyneiden ja siellä vuonna 1946 kuolleiden Stanisław Rouppertin ja Ignacy Matuszewskin seuraajana. KOK-jäsen hän oli vuoteen 1961.
Jocelyn Newman

Jocelyn Newman, omaa sukuaan Mullett (8. heinäkuuta 1937 Melbourne – 1. huhtikuuta 2018 Berry, Uusi Etelä-Wales) oli australialainen liberaalipuolueen poliitikko. Hän oli naimisissa poliitikko Kevin Newmanin kanssa, ja hänen poikansa oli Queenslandin pääministerinä toiminut Campbell Newman. Newman, joka oli ammatiltaan juristi, pääsi Australian parlamenttiin vuonna 1986 ja palveli Australian senaatin jäsenenä kuudentoista vuoden ajan.
Ensimmäisessä puheessaan parlamentissa Newman puhui raskasta verotusta ja valtion väliintuloa vastaan. Hän oli ministerinä vuosina 1996–2001 sosiaali- ja yhteisöpalvelujen ministeriöissä. Hän toipui uransa aikana sekä kohdunkaulan että rinnan syövistä. Vuonna 2005 Newman nimitettiin Order of Australian upseeriksi. Hän kuoli 80-vuotiaana Alzheimerin taudin uuvuttamana.
Jorma Niiniaho

Jorma Juhani Niiniaho (s. 23. syyskuuta 1945 Tampere) on suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Niiniaho syntyi autonkuljettaja Vieno Niiniahon ja rahastaja Aune Pajulahden perheeseen ja avioitui  1969 filosofian maisteri Anna-Maija Mattilan kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1965 ja valmistui ekonomiksi Tampereen yliopistosta 1969 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1976 ja maisteriksi 1980 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Niiniaho oli W:m Sandberg Oy:n osa-aikainen myyjä Tampereella 1962–1969, SOK:n Helsingin tehtaiden henkilöstöasioiden suunnittelija 1969–1974 ja pääkonttorin henkilöstöosaston jaostopäällikkö 1974–1976, Suomen Osuuskauppaopiston vararehtori 1976–1984, SOK:n pääkonttorin kenttäosaston kehityspäällikkö 1984–1985 ja osastopäällikkö 1985–1986 sekä Osuuskauppa Ympyrän toimitusjohtaja vuodesta 1986. Hänellä on ollut työuransa aikana myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2001.
Johan van Scheepen

Johan van Scheepen on alankomaalainen kasvitieteilijä. Leidenin yliopistossa koulutuksensa saanut van Scheepen on työskennellyt muun muassa Readingin yliopistossa ja International Cultivar Registration Authorityssä[lähde? ]. Hän on ollut mukana nimeämässä muun muassa Hippeastrum papilio -kasvilajia.
Jorma Mäenpää (koripalloilija)

| Jorma Mäenpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jorma Mäenpää
Syntynyt: 26. tammikuuta 1949 (ikä 75)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  180 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1973–1974 1978–1982:   Hyvinkään Tahko  Tampereen Pyrintö
Jorma Mäenpää (s. 26. tammikuuta 1949) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Helsingin NMKY:n kasvatti Mäenpää edusti miesten pääsarjassa Hyvinkään Tahkoa kaudella 1973–1974 ja Tampereen Pyrintöä vuosina 1978–1982. Kausilla 1979–1980 ja 1980–1981 Pyrintö ja Mäenpää saavuttivat SM-hopeaa.
Johan riitti!

| Johan Riitti!> Equal Rites |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Terry Pratchett
Kuvittaja:  Thomas Schluck GmbH
Kansitaiteilija:  Josh Kirby
Genre:  fantasia
Julkaistu:  1987
Suomennos
Suomentaja:  Marja Sinkkonen
Julkaistu:  2001
Sivumäärä:  253

Edeltävä:  Valon tanssi
Seuraava:  Mort
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Johan Riitti! (engl. Equal Rites) on kolmas romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa ja ensimmäinen, jossa ei seikkaile velho Rincewind. Muori Säävirkku tavataan tässä kirjassa ensimmäistä kertaa.
Kirja kertoo Eskarina Sepästä, maailman ensimmäisestä naisvelhosta ja siitä miten hän pääsee opiskelemaan näkymättömään yliopistoon. Eskarina Seppä esiintyy myös mm. Keskiyö ylläni (engl. I Shall wear midnight) -kirjassa
Johan Hedberg

| Johan Hedberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1973 (ikä 51) Leksand, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Moose, Yo-yo
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2014
Seurat:  SEL  Leksands IF ECHL  Baton Rouge Kingfish IHL  Detroit Vipers  Manitoba Moose AHL  Kentucky Thoroughblades  Manitoba Moose  Albany Devils NHL  Pittsburgh Penguins  Vancouver Canucks  Dallas Stars  Atlanta Thrashers  New Jersey Devils
NHL-varaus:  218. varaus, 1994 Philadelphia Flyers
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sveitsi 1998 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Norja 1999 | jääkiekko |  |
Johan Hedberg (s. 5. toukokuuta 1973 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Philadelphia Flyers varasi Hedbergin NHL:n varaustilaisuudessa 1994 sijalla 218. Hän ei kuitenkaan tehnyt Flyersin kanssa sopimusta, vaan pelasi Elitserienissä vielä neljä kautta. Hedberg siirtyi Pohjois-Amerikan farmiliigoihin hakemaan peliaikaa NHL:ssä, ja kaudeksi 2000–2001 hän teki sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa, ja vakiinnutti kauden loppuun mennessä ykkösmaalivahdin paikan Jean-Sébastien Aubinin ja Garth Snown edestä.
2003–2004 Hedberg myytiin Vancouver Canucksiin, jossa hän jäi kakkosmaalivahdiksi. Työsulkukauden hän pelasi kasvattajaseurassaan Leksandissa, ja palasi seuraavaksi kaudeksi Dallas Starsin kakkosmaalivahdiksi. Sama rooli jatkui Atlanta Thrashersissa, jossa hän toimi Kari Lehtosen tuuraajana. Atlantasta hän siirtyi New Jersey Devilsiin ja työskenteli Martin Brodeurin parina.
Johan van Hell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Johan van Hell vuonna 1926. |  Johan van Hell vuonna 1926. |  Johan van Hell vuonna 1926. |  |
Maa:   Alankomaat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | maalaustaide |  |
Johannes "Johan" Gerardus Diederik van Hell (28. helmikuuta 1889 Amsterdam – 31. joulukuuta 1952 Amsterdam) oli alankomaalainen taiteilija, muusikko ja olympiamitalisti.
Van Hellin työnkuva oli laaja sisältäen muun muassa öljymaalauksia, poliittista litografiaa sekä kirjan- että sanomalehtikuvitusta. Van Hell oli taiteilijan työnsä ohella myös muusikko, joka soitti klarinettia ja oboeta. Hän esiintyi Amsterdamin Concertgebouw-orkesterissa, mutta oman ilmaisuvapauden tarpeen vuoksi ei halunnut siitä pysyvää virkaa.
Poliittiselta näkemykseltään van Hell oli sosialisti, jonka tavoitteina olivat alemman sosiaalisen luokan kuvaileminen taiteessa, taidekokemusten antaminen myös työväenluokalle kohtuuhintaisena sekä vähävaraisten lahjakkaiden oppilaiden opettaminen.
Van Hell osallistui myös vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia maalaustaiteessa teoksellaan Patineurs.
Ješiva

Ješivaoppilaita New Jerseyssä.
Ješiva (hepr. ‏ישיבה‎) on juutalainen koulu, jossa voi opiskella Tooraa, Mišnaa ja Talmudia. Tavallisesti ješivat ovat ortodoksijuutalaisia, pojille ja miehille tarkoitettuja instituutioita. Vastaava tytöille ja naisille tarkoitettu oppilaitos on midraša, vaikka nykyään ješiva-sanaa voidaan käyttää myös kouluista, joissa opiskelee naisia.
Käsite ješiva ketana ("pieni ješiva") viittaa nuoremmille, noin lukioikäisille pojille tarkoitettuun kouluun, ješiva gedola ("suuri ješiva") taas tätä vanhempien oppilaiden oppilaitokseen. Jo naimisissa olevien miesten ješivaa kutsutaan nimellä kollel.
Perinteisesti kaupungin rabbi saattoi pitää synagogan yhteydessä koko- tai osapäiväisiä oppilaita, joiden elatus maksettiin yhteisön varoista. Päätettyään opintonsa nämä oppilaat saattoivat halutessaan jatkaa rabbeiksi opiskelua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jewish Encyclopedia: Yeshibah (englanniksi)
JezzBall

Pelin ensimmäinen taso.
JezzBall on tietokonepeli, jossa punavalkoiset pallot liikkuvat neliskulmaisella kentällä. Pallot pitää laittaa pienemmille alueille, jolloin alueet, joilla ei ole palloja, mustuvat. Kun 75 % koko kentästä on mustana, pääsee pelaaja seuraavalle tasolle. Ensimmäisessä tasossa on kaksi palloa ja niiden määrä kasvaa aina yhdellä joka tasossa.
JezzBallin ohjelmoi Dima Pavlovski. Peli oli mukana Microsoft Entertainment Packilla vuonna 1992 ja myöhemmin myös Best of Windows Entertainment Packilla.
Pelin pohjalta on tehty myös Ice Ball -niminen peli Windows Phone 7 -mobiilikäyttöjärjestelmälle ja KBounce -niminen muunnelma.
Aiheesta muualla

Jezzball.net (englanniksi)
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1956

| Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1956 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  69
Nousseet joukkueet:  BK-46, RU-38, KyPa ja OTP
Pudonneet joukkueet:  EIF, KaPS, LaPy, Jyry, Yolduz, OTU, Akilles, Kärpät, TPT, Pyry, MU, Yritys, PIF, KuKV, JoPT, Urho, Veiterä, Kiri, Into, FV-47 ja SePS.
Ylempi sarjataso:  Suomensarja
Alempi sarjataso:  Aluesarja
  ← 1955 :  1957 → 
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1956 oli Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi jalkapallossa kaudella 1956. Sarjaan kelpuutettiin 69 joukkuetta. Alun perin oli joukkueiden lukumäärä 63, johon liittokokous kuitenkin hyväksyi edellisenä vuonna poisjääneet 6 TUL:n joukkuetta.
Maakuntasarja

Sarja pelattiin neljässä ryhmässä, kukin ryhmä jaettuna kahteen lohkoon, joten lohkoja oli kaikkiaan 8, kussakin 7-10 joukkuetta. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, jonka jälkeen kunkin ryhmän lohkovoittajat pelasivat kaksoisottelun Suomensarjaan pääsystä.
Salon Viestin sarjapaikka myönnettiin Salon Palloilijoille ja Tammerfors Bollklubb'in sarjapaikka Tappara ry:lle.
Maakuntasarja > Etelälohko 1

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Bollklubben -46 | 16 | 16 | 0 | 0 | 71 | 10 | +61 | 32  |
| 2 | Helsingin Kullervo | 16 | 12 | 2 | 2 | 59 | 17 | +42 | 26  |
| 3 | IF Gnistan | 16 | 8 | 1 | 7 | 58 | 43 | +15 | 17  |
| 4 | Salon Vilpas | 16 | 7 | 2 | 7 | 27 | 25 | +2 | 16  |
| 5 | Salon Palloilijat | 16 | 7 | 1 | 8 | 35 | 25 | +10 | 15  |
| 6 | Hyvinkään Palloseura | 16 | 7 | 0 | 9 | 37 | 49 | −12 | 14  |
| 7 | Ekenäs IF | 16 | 6 | 1 | 9 | 37 | 56 | −19 | 13  |
| 8 | Kallion Palloseura | 16 | 5 | 0 | 11 | 24 | 51 | −27 | 10  |
| 9 | Lauttasaaren Pyrintö | 16 | 0 | 1 | 15 | 14 | 86 | −72 | 1  |
Maakuntasarja > Etelälohko 2

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Ponnistus | 16 | 12 | 1 | 3 | 61 | 22 | +39 | 25  |
| 2 | Lahden Pallo-Miehet | 16 | 12 | 1 | 3 | 43 | 21 | +22 | 25  |
| 3 | Viipurin Reipas | 16 | 8 | 5 | 3 | 55 | 29 | +26 | 21  |
| 4 | Riihimäen Palloseura | 16 | 7 | 3 | 6 | 57 | 31 | +26 | 17  |
| 5 | Helsingin Toverit | 16 | 6 | 5 | 5 | 41 | 39 | +2 | 17  |
| 6 | Arsenal | 16 | 4 | 7 | 5 | 35 | 44 | −9 | 15  |
| 7 | Akilles, Porvoo | 16 | 5 | 2 | 9 | 36 | 35 | +1 | 12  |
| 8 | Yolduz, Helsinki | 16 | 2 | 3 | 11 | 25 | 72 | −47 | 7  |
| 9 | Helsingin Jyry | 16 | 1 | 3 | 12 | 26 | 76 | −50 | 5  |
Oulunkylän Työväen Urheilijat luopui.
Maakuntasarja > Länsilohko 1

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Rosenlewin Urheilijat -38 | 18 | 15 | 3 | 0 | 81 | 19 | +62 | 33  |
| 2 | Tampereen Palloveikot | 18 | 11 | 0 | 7 | 53 | 37 | +16 | 22  |
| 3 | Porin Palloilijat | 18 | 10 | 2 | 6 | 36 | 27 | +9 | 22  |
| 4 | Tappara | 18 | 8 | 4 | 6 | 55 | 33 | +22 | 20  |
| 5 | Porin Pallo-Toverit | 18 | 9 | 2 | 7 | 57 | 39 | +18 | 20  |
| 6 | Tampereen Palloilijat | 18 | 8 | 4 | 6 | 43 | 30 | +13 | 20  |
| 7 | Tampereen Pelitoverit | 18 | 6 | 4 | 8 | 44 | 53 | −9 | 16  |
| 8 | Porin Kärpät | 18 | 6 | 2 | 10 | 44 | 53 | −9 | 14  |
| 9 | Nokian Pyry | 18 | 5 | 2 | 11 | 39 | 63 | −24 | 12  |
| 10 | Mäntän Urheilijat | 18 | 0 | 1 | 17 | 17 | 112 | −95 | 1  |
Maakuntasarja > Länsilohko 2

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Rauman Pallo | 14 | 13 | 1 | 0 | 60 | 11 | +49 | 27  |
| 2 | Turun Kisa-Veikot | 14 | 7 | 4 | 3 | 28 | 20 | +8 | 18  |
| 3 | Turun Pallo | 14 | 6 | 2 | 6 | 30 | 28 | +2 | 14  |
| 4 | Turun Pallokerho | 14 | 5 | 4 | 5 | 24 | 24 | 0 | 14  |
| 5 | Åbo IFK, Turku | 14 | 6 | 2 | 6 | 17 | 28 | −11 | 14  |
| 6 | Turun Teräs | 14 | 5 | 3 | 6 | 29 | 22 | +7 | 13  |
| 7 | Turun Yritys | 14 | 3 | 3 | 8 | 14 | 36 | −22 | 9  |
| 8 | Pargas IF | 14 | 1 | 1 | 12 | 16 | 49 | −33 | 3  |