stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jacqueline du Pré
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fanisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Révay

suvun vaakuna
Révay on unkarilainen kreivillinen aatelissuku. Eräs sukulinja tuli Ruotsiin vuonna 1956.
Kirjallisuutta

Genealogisches Handbuch des Adels, Gräfliche Häuser B IV,  C.A Starke Verlag 1973
Sveriges ointroducerade adels kalender
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Révay Wikimedia Commonsissa
BLKÖ:Révay, die Freiherren und Herren von, Genealogie
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Révay
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Tšekki 
Käännös suomeksi
Leukalappuorneero

| Leukalappuorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Anumbius  d’Orbigny & Lafresnaye, 1837
Laji::  annumbi
Kaksiosainen nimi
 Anumbius annumbi  (Vieillot, 1817) 

Katso myös
   Leukalappuorneero Wikispeciesissä   Leukalappuorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leukalappuorneero, aikaisemmalta nimeltään puunkerääjä (Anumbius annumbi) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. Lintu on vain 23 senttiä pitkä, mutta se rakentaa oksista suuren kupupesän, joka voi olla halkaisijaltaan yli metrin. Pesä sijaitsee usein puussa, jonne lintu joutuu kantamaan suuren määrän painaviakin oksia.
Leukalappuorneeron pesä.
Levinneisyys

Leukalappuorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Janos Valmunen

Janos Valmunen (18. toukokuuta 1970 Uusikaupunki – 15. elokuuta 1999 Vehmaa) oli suomalainen popmuusikko, jonka single ”Bussipysäkillä” sai 1990-luvulla camp-henkistä kulttimainetta.
Valmunen aloitti musiikkiharrastuksensa soittamalla rumpuja ensin koulunsa kuoroa säestävässä yhtyeessä. Hän meni rumpaliksi tanssiyhtyeeseen ja alkoi tehdä myös taustalaulua ja opetella kitaransoittoa.
Opiskellessaan kauppaopistossa vuonna 1990 Valmunen voitti Auraviihteen järjestämän Ponnahdus pinnalle -laulukilpailun. Samana vuonna ilmestyi ensimmäinen single ”Bussipysäkillä” Ensio Musicin Selecta-levymerkillä.
Radio Cityn musiikkipäällikkö Axa Sorjanen halusi, että ”Bussipysäkillä”-kappale soisi kanavalla niin usein, että siitä tulisi hitti. Näin tulisi todistettua, että mistä tahansa laulusta on mahdollista tehdä suosittu soittamalla sitä tarpeeksi radiossa. Tämän jälkeen kappaletta soitettiin kanavalla vähintään kerran kahdessa tunnissa. Single loppui Helsingin levykaupoista, ja levy-yhtiö lähetti niitä lisää Turusta taksin takapenkillä.
Tämän jälkeen Valmunen vaihtoi hetkeksi levy-yhtiötä Poko Rekordsille. Yhteistyö jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi synnyttäen vain yhden singlen, ja Valmunen palasi Ensio Musicille.lähde?
Kesällä 1990 Valmunen oli ykköstähti Helsingin Kaivopuistossa järjestetyssä Elmu ry:n ilmaiskonsertissa, jossa hän esiintyi 25 000 ihmiselle. Konsertissa esiintyi Janos Valmusen lisäksi muun muassa Frederik, Kolmas Nainen ja Värttinä. Esiintyminen Kaivopuistossa oli Valmusen yhtyeelle vasta toinen julkinen esiintyminen. Ohjelmistoon kuului vain neljä laulua, ja ”Bussipysäkillä” sekä aloitti että lopetti setin. Muitakin esiintymistarjouksia alkoi sadella, mutta niiden sekä levytysten aikataulutusta vaikeutti Valmusen parhaillaan menossa ollut varusmiespalvelus.lähde?
Pian ilmestyi Valmusen albumi, joka sai hittibiisin mukaan nimen Bussipysäkillä. Albumi ei kuitenkaan myynyt hyvin ja Valmunen katosi musiikkibisneksestä, kunnes palasi 1990-luvun lopussa julkaisten yhden singlen ja EP:n, jotka olivat useiden arvostelijoiden mielestä laadullisesti selvästi hänen alkuaikojen tuotantoaan parempia.lähde? Janos Valmunen voitti Kotkan meripäivillä Vuoden merilaulu -kilpailun solistiluokan vuonna 1998.lähde?
Valmunen löytyi elokuussa 1999 kuolleena vehmaalaiselta pikkutieltä sivuvaunullisen museomoottoripyöränsä selästä..
Valmunen oli kuollessaan avoliitossa, ja häneltä jäi jälkeen kolme lasta.lähde?
Valmunen sävelsi ja sanoitti itse kaikki omat kappaleensa. Janos Valmusen tekstit olivat teknisesti alkeellisiakenen mukaan?, mutta sisällöllisesti tunteellisia ja yleensä rakkautta ja ystävyyttä käsitteleviä. Valmusen musiikista teki monien mielestä huvittavaakenen mukaan? sanoitustyylin lisäksi se, että hänellä oli usein tapana laulaa aivan äänialansa ylärajoilla ja toisinaan jopa väkisin sen yläpuolella. Itse musiikki hänen lauluissaan oli usein melodista ja laulut olivat säveliltään tarttuviakenen mukaan?. Valmusen tuotanto on myöhemmin saanut jossain määrin myös arvostustakin ja hänen levyistään on tullut keräilyharvinaisuuksia.lähde?
Diskografia

Musiikkinäytteet
Näyte Valmusen tunnetuimman kappaleen "Bussipysäkillä" ensimmäisestä säkeistöstä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Diskografia > Singlet

Bussipysäkillä / Onnen onginta (1990)
Tähti / Tämä maa (1990)
Mistä sinut löytäisin / Hei pikku tyttö (1990)
Marion / On kesä (1991)
Ikuisesti sinun / Itämaa (1997)
Diskografia > Albumit

Bussipysäkillä (1990)
Diskografia > EP:t

Sademies (1999)
Aiheesta muualla

Kappale On kesä aloittaa DJ Ken-guru:n miksauksen Seven Inches of Suomi Soul  (luettu 16.7.2010)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Puutarhatalous

Puutarhatalous on kasvinviljelyn suuntautus. Siihen kuuluvat hedelmien, marjojen, juuresten ja vihannesten viljely. Lisäksi taimistoilla voidaan kasvattaa esimerkiksi puita, pensaita, kesäkukkia tai perennoja. Kasvatusympäristöinä toimivat sekä kasvihuoneet että avomaat. Tärkeitä puutarhataloudessa huomioitavia asioita ovat ilmasto, maaperä ja valo.
Puutarhataloutta voi opiskella useissa kouluissa: ammattioppilaitoksissa puutarhuriksi ja ammattikorkeakoulussa hortonomiksi. Puutarhurin perustutkintoon kuuluvat
puutarhaviljelyyn kuuluvien asioiden lisäksi kukkasidontaan, viheralueiden hoitoon, muun muassa puistojen hoitoon ja viherrakentamiseen sekä myyntityöhön liittyvät asiat.
Ilmasto

Puutarhatalouteen vaikuttaa paitsi ilmasto suuressa mittakaavassa, myös pienilmasto. Suuressa mittakaavassa Suomi on jaettu useaan eri menestymisvyöhykkeeseen, jotka ilmaisevat mitkä kasvit menestyvät missäkin. Pienilmastolla tarkoitetaan kasviston lähellä vaikuttavia ilmastollisia tekijöitä. Näitä ovat kasvupaikan korkeus, rakennusten suoja ja rinteillä ilmansuunta.
Yleisiä ilmastollisia tekijöitä ovat lämpötila ja tuuli. Maan Lämpöön vaikuttaa paljon maalaji. Tuuli kylmentää ja kuivattaa pienilmastoa.
Ilmasto > Lämpötila

Kasvien kasvukausi yleensä alkaa lämpötilan noustessa +5° c:n yläpuolelle ja päättyy lämpötilan laskiessa sen alapuolelle. Kun tämän lämpötilan ylittävien päivien osalta lasketaan
keskilämpötila, saadaan kesän lämpösumma.
Siementen lämpökäsittely jouduttaa niiden myöhempää itämistä.
Jotkut kasvilajit ovat tottuneet lämpötilan vaihteluihin. Näille kasveille lämpötilan vaihtelut ovat tarpeen, jotta ne voisivat kehittyä taspainoisessti.
Ilmasto > Ilmastonmuutoksen vaikutus puutarhatalouteen

Ilmastonmuutoksen arvioidaan pidentävän kasvukautta useita viikkoja seuraavien vuosikymmenten aikana. Jos näin tapahtuu, voidaan esimerkiksi omenoita kasvattaa satoja kilometrejä pohjoisemmassa kuin nykyisin. Myös juuresten ja vihannesten kasvu parantuisi. Myös koristepuutarhan kasvivalikoima lisääntyisi Suomenkin leveysasteilla. Kasvihuoneiden lämmityskustannukset
vähenisivät.
Ilmastonmuutoksella voisi olla myös haitallisia vaikutuksia kasvinviljelylle. Nykyisin kasvit ovat tottuneet nykyiseen lämpötilaan. Ilmaston lämmetessä tämä kasvien tottuminen pakkaseen voisi heiketä ja kasvit saattaisivat ryhtyä valmistautumaan kevääseen aikaisemmin. Kun kuitenkin pakkaset eivät häviä kokonaan, voisi tällainen talven kestävyyden heikentyminen palelluttaa kasvien silmuja ja nuppuja. Myös suojaavan lumipeitteen vähenemisestä koituisi haittaa puutarhakasveille.
Valo

Valon tarve vaihtelee eri kasvilajeilla. Myös päivän pituuden suhteen eri kasvit ovat erilaisia. Pohjoisemmat kasvit ovat enimmäkseen pitkänpäivänkasveja, jotka ovat sopeutuneet pohjoisten alueiden kesän pitkään päivään. Etelämpää kotoisin olevat kasvit ovat enimmäkseen lyhyenpäivänkasveja, jotka menestyvät, kun valoisa aika on lyhyempi. Osa kasveista on päiväneutraaleja.
Yleisesti valo on olennainen tekijä yhteyttämisessä. Useimmat kasvit tarvitsevat valoa itääkseen, mutta jotkut kasvit itävät pimeässä.
Lauhkean vyöhykkeen kasvit ovat usein valojaksoisia, eli valon määrä säätelee niiden kukintaa ja menemistä lepotilaan. Näin ollen riippumatta kylvöajasta ne kukkivat ja menevät lepotilaan
aina samaan aikaan vuodesta.
Kasveja on jalostettu siten, että ne hyödyntävät valoa ja energiaa paremmin.
Maaperä

Jos maaperä koostuu ennen viljelyn aloittamista enimmäkseen kivennäismaalajeista, pitää maahan yleensä lisätä jotain muuta maalajia. Eloperäiset maalajit kelpaavat yleensä sellaisenaan viljelyyn, paitsi turve.
Puutarhatalouden järjestöjä

Puutarhatalouden keskusjärjestöjä ovat Viherympäristöliitto ry ja Puutarhaliitto ry, josta löytyy puutarha-alan asiantuntijoita.
Puutarhaliiton alaisuuteen kuuluu 17 erikoisyhdistystä sekä 44 paikallista ja muuta jäsenyhdistystä. Erikoisyhdistyksiä ovat Kauppapuutarhaliitto ry, Viherympäristöliitto ry, Hedelmän- ja Marjanviljelijäin liitto ry ja Interflora ry.
Viherympäristöliiton jäsenliittoja ovat:
Järvi-Suomen Vihertietokeskus
Kaupunkipuutarhureiden Seura ry
METO – Metsäalan Asiantuntijat ry
Puutarharakentajat ry
Puutarhataiteen Seura ry
Seurakuntapuutarhurit ry - SRKP
Suomen Maisema-arkkitehtiliitto ry - MARK
Suomen Puunhoidon Yhdistys ry
Taimistoviljelijät ry - TVY
Viheraluerakentajat ry - VAR
Viheraluesuunnittelu ry - VSU
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.kauppapuutarhaliitto.fi
www.vyl.fi
hedelmatmarjat.fi/index.php?section=1
www.interflora.fi
AdProfit

AdProfit on suomalainen markkinointialan kilpailu, jossa palkitaan  vuosittain tuloksellisten mainos- ja markkinointiviestintäkampanjoiden tekijöitä.
Kilpailun sarjoina ovat vuoden paras kampanja, vuoden paras uuden tuotteen lanseeraus ja vuoden paras yhteiskunnallinen kampanja. Vuonna 2013 oli ensi kertaa mukana oma sarja nuorille mainonnan suunnittelijoille. Vuonna 2014 valittiin ensimmäistä kertaa Vuoden paras briiffaaja.
AdProfitin loppukilpailuun pääsevät kampanjat valitsee alan ammattilaisista muodostuva esituomaristoa. Lopulliset AdProfit-voittajat valitsee ylituomaristo, johon kutsutaan vuosittain edustajat mainostajayrityksistä, mainostoimistoista, mediatoimistoista, markkinoinnin tutkimuksen ja opetuksen piiristä sekä mainosvälineistä. AdProfit-kilpailun järjestää Marketing Finland yhteistyössä mm. Aalto-yliopiston kanssa.
Sam Neill

| Sam Neill |
| --- | --- |
 Sam Neill vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1947 (ikä 77)  Omagh, Pohjois-Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1975–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nigel John Dermot (Sam) Neill OBE (s. 14. syyskuuta 1947 Omagh, Pohjois-Irlanti) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon ja kolmen Golden Globen saajaksi. Lukuisten elokuvien lisäksi Neill on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Reilly, Ace of Spies, Tudors, Crusoe, Happy Town, Alcatraz, Peaky Blinders sekä Eikä yksikään pelastunut.
Neill omistaa useita viinitiloja, jotka tuottavat viiniä nimeltä Two Paddocks.
Aiheesta muualla

Sam Neill Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Luettelo Brad Pittin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista
Aiheesta muualla

Luettelo Brad Pittin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ecuadorin sucre

1000 sucren kolikko vuodelta 1996
Ecuadorin sucre (ECS) oli Ecuadorin rahayksikkö, joka oli käytössä vuosina 1884 - 2000. Se jakaantui 100 centavoon. Sucre korvasi vanhan Ecuadorin peson vuonna 1884. Sucre menetti arvonsa vuonna 1999 ja sen korvasi vuonna 2000 Yhdysvaltain dollari Ecuadorin virallisena valuuttana.
Peter Zeidler

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. elokuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Schwäbisch Gmünd, Baden-Württemberg, Saksa
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
1984–1991:  VfB Stuttgart Jugend
1994–1996:  SV 03 Tübingen
1996–1998:  TSV Böbingen
1998–2000:  VfB Stuttgart II
2000–2002:  VfR Aalen (apuv.)
2002–2004:  VfR Aalen
2005–2007:  FC Nürnberg II
2007:  Stuttgarter Kickers
2008–2011:  TSG Hoffenheim (apuv.)
2011–2012:  Tours FC
2012–2015:  FC Liefering
2015:  Red Bull Salzburg
2016–2017:  FC Sion
2017–2018:  FC Sochaux
2018–2024:  St. Gallen
2024:  VfL Bochum

Peter Zeidler (s. 8. elokuuta 1962) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Kesäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut FC St. Gallenin päävalmentajana.
Ura

Zeidlerillä ei ole taustalla omaa merkittävää pelaajauraa, vaan hän aloitti valmentamisen jo nuorella iällä 22-vuotiaana VfB Stuttgartin organisaatiossa. Hän työskenteli Stuttgartissa 1990-luvun alkuun saakka ja toimi tämän jälkeen SV 03 Tübingenin ja TSV Böbingenin apuvalmentajana, kunnes palasi vuonna 1998 takaisin Stuttgartiin reservijoukkueen apulaisvalmentajaksi. Hän toimi apuvalmentajana Stuttgartin jälkeen VfR Aalenissa, kunnes nousi seuran päävalmentajaksi joulukuussa 2002. Zeidlerin johdolla Aalen sijoittui Regionalligassa kuudenneksi kaudella 2003/04.
Ura jatkui Aalenin jälkeen 1. FC Nürnbergissä reservijoukkueen peräsimessä ja lyhyen Stuttgarter Kickersin päävalmentajan pestin jälkeen hänestä tuli Ralf Rangnickin apuvalmentaja TSG 1899 Hoffenheimiin. Zeidler työskenteli Rangnickin aisaparina Bundesliigassa kolme kautta, kunnes siirtyi Ranskaan Toursin päävalmentajaksi kesällä 2011. Tours sijoittui Zeidlerin johdolla Ligue 2:ssa kuudenneksi. Hän sai potkut seurasta elokuussa 2012.
Toursista Zeidlerin ura jatkui FC Lieferingiin, jonka hän nosti debyyttikaudellaan 2012/13 Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Erste Ligan. Hän luotsasi seuran parhaimmillaan toiseksi kaudella 2014/15. Kauden jälkeen Zeidler siirtyi Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi. Zeidler sai potkut joulukuun alussa 2015, kun Salzburg oli Itävallan Bundesliigassa toisena kaksi kierrosta ennen talvitaukoa.
Elokuussa 2016 Zeidler palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli FC Sionin päävalmentaja. Seura erotti Zeidlerin huhtikuussa 2017 hieman ennen kauden päättymistä. Sion oli Zeidlerin potkujen hetkellä Sveitsin liigassa kolmantena ja oli selvittänyt tiensä cupin loppuotteluun.
Kesäkuussa 2017 Zeidler palasi valmentajaksi Ranskaan, kun hänestä tuli FC Sochaux'n päävalmentaja. Zeidlerin johdolla Sochaux sijoittui kaudella 2017/18 Ligue 2:ssa tukevasti keskastiin ja oli lopulta 10:s. Kauden jälkeen Zeidler jätti seuran ja siirtyi FC St. Gallenin päävalmentajaksi. Zeidlerin johdolla St. Gallen eteni Sveitsin cupin loppuotteluun kahdesti perättäin 2021 ja 2022, muttei onnistunut voittamaan kummallaakaan kerralla mestaruutta. Liigassa hän johdatti joukkueen kaudella 2019/20 hopealle. Tammikuussa 2023 hän teki joukkueen kanssa vuoteen 2027 ulottuvan jatkosopimuksen.
Zeidler jätti St. Gallenin lopulta kauden 2023/24 jälkeen ja siirtyi Saksan Bundesliigaan VfL Bochumiin. Pesti saksalaisseurassa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun hän sai surkean alkukauden jälkeen potkut lokakuussa 2024.
Saavutukset

Itävallan Regionalliga West: 2013
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peter Zeidler Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Daniel Sanchez | Toursin päävalmentaja 2011–8/2012 | Seuraaja: Bernard Blaquart |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Adi Hütter | Red Bull Salzburgin päävalmentaja 6–12/2015 | Seuraaja: Thomas Letsch |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Didier Tholot | FC Sionin päävalmentaja 2016–4/2017 | Seuraaja: Sébastien Fournier |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Albert Cartier | FC Sochaux'n päävalmentaja 2017–2018 | Seuraaja: José Manuel Aira |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Giorgio Contini | FC St. Gallenin päävalmentaja 2018–2024 | Seuraaja: Enrico Maaßen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Heiko Butscher | VfL Bochumin päävalmentaja 7–10/2024 | Seuraaja: Dieter Hecking |
Achim Beierlorzer

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. marraskuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Erlangen, Baijeri, Saksa
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1988 |  FC Nürnberg II | 23 | (0) |
| 1988–1989 |  Jahn Forchheim |  |  |
| 1989–1996 |  Greuther Fürth | 190 | (44) |
| 1996–2002 |  SC 04 Schwabach | 122 | (12) |
| 2003–2010 |  SV Kleinsendelbach |  |  |
Valmennusura
2002–2003:  SC 04 Schwabach
2004–2010:  SV Kleinsendelbach
2010–2014:  Greuther Fürth U17
2014–2015:  RB Leipzig U17
2015:  RB Leipzig
2015–2016:  RB Leipzig (apuv.)
2016–2017:  RB Leipzig U19
2017–2019:  Jahn Regensburg
2019:  FC Köln
2019–2020:  FSV Mainz
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Achim Beierlorzer (s. 20. marraskuuta 1967) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura

Beierlorzer aloitti uransa FC Nürnbergissä. Pelipaikkaa edustusmiehistöön ei tullut, vaan Beierlorzer siirtyi kahden reservijoukkueessa viettämänsä kauden jälkeen Jahn Forchheimiin. Hän edustis seuraan yhden kauden siirtyen 1989 Greuther Fürthiin. Beierlorzer pelasi seurassa seitsemän kautta esiintyen välillä myös Fürthin reservijoukkueessa. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2002 SC 04 Schwabachissa.
Kaudella 2002/03 Beierlorzer debytoi valmentajana SC Schwabachissa, josta siirtyi kauden jälkeen SV Kleinsendelbachiin. Hän toimi amatööriseuran pelaajavalmentajana vuoteen 2010 saakka, jolloin lopetti aktiiviuransa 42-vuotiaana. Peliuran päätyttyä hän palasi Greuther Fürthiin, jossa toimi alle 17-vuotiaiden joukkueen valmentajana 2010–2014. Beierlorzerin juniorivalmentajan ura jatkui kaudella 2014/15 RB Leipzigissa.
Helmikuussa 2015 Beierlorzerista tuli RB Leipzigin edustusjoukkueen päävalmentaja loppukauden kattavalla sopimuksella. Kausi päättyi Beierlorzerin komennossa 2. Bundesliigan 5. sijaan eikä joukkueen tavoite noususta Bundesliigaan toteutunut. Kauden jälkeen Ralf Rangnick nousi päävalmentajaksi ja Beierlorzer jatkoi apuvalmentajana. Kausi päättyi 2. Bundesliigassa toiseen sijaan ja nousuun pääsarjatasolle. Kauden jälkeen Beierlorzer siityi takaisin Leipzigin juniorivalmentajaksi.
Kesäkuussa 2017 Beierlorzer allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Jahn Regensburgin kanssa. Debyyttikaudellaan Beierlorzer luotsasi nousijajoukkueen 2. Bundesliigassa peräti viidenneksi. Kauden jälkeen seura teki hänen kanssaan vuoteen 2022 ulottuvan jatkosopimuksen. Beierlorzerin ura Jahnissa jäi kuitenkin kahteen kauteen hänen tehtyään toukokuussa 2019 kaksivuotisen sopimuksen Bundesliigaan nousseen FC Kölnin kanssa. Kölnin kausi Bundesliigassa alkoi heikosti ja joukkueen voitettua vain kaksi pelaamistaan 11 liigaottelusta, päätyi seurajohto erottamaan Beierlorzerin marraskuussa 2019. Vain yhdeksän päivää Köln-potkujensa jälkeen Beierlorzerista tuli toisen Bundesliigan häntäpään joukkueen FSV Mainzin päävalmentaja. Beierlorzer onnistui luotsaamaan Mainzin turvaan putoamiselta ja joukkue säilytti sarjapaikkansa. Hän sai potkut syyskuussa 2020. Viimeisessä ottelussa päävalmentajana Mainz kärsi 4–1 tappion VfB Stuttgartille. Joulukuussa 2021 Beierlorzer toimi yhdessä ottelussa RB Leipzigin väliaikaisena päävalmentajana.
Höyhtyä

| Höyhtyä |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Höyhtyä korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Höyhtyän suuralue
Koordinaatit:  64°59′40″N, 025°29′49″E
Kaupunginosa nro:  15
Väkiluku:  2 426  31.12.2023
Työpaikkoja:  416 kpl   (31.12.2016)
Osa-alueet:  Höyhtyä, Lintulampi, Otokylä
Höyhtyän ostoskeskus vuonna 2017.
Höyhtyä on Oulun keskustan eteläpuolella sijaitseva kaupunginosa, jossa asuu noin 2 000 asukasta. Kaupunginosa kuuluu Höyhtyän suuralueeseen.
Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Karjasillan, lännessä Nokelan ja etelässä Lintulan kaupunginosiin, sekä idässä Nelostiehen.
Höyhtyän asemakaava vahvistettiin vuonna 1956, jolloin alkoi selvaaki-rivitalojen ja paritalojen rakentaminen. Useimmat selvaakitaloista ovat arkkitehti Uki Heikkisen suunnittelemia. Rakennusten nimitys tulee norjalaisesta Olav Selvaagista, jonka taloudellisen rakentamisen menetelmiä talojen suunnittelussa hyödynnettiin. Nokelantien kuusi kerrostaloa rakennettiin vuosina 1959–1963. Allitien kerrostalot, Haapanatien rivitalot ja Haapanatien toisessa päässä sijaitsevat niin sanotut pähkinätalot rakennettiin 1960-luvulla. Otokylän opiskelija-asuntoloiden rakentaminen alkoi myös 1960-luvulla. Otokylän kolme ensimmäistä kirjainta ovat alun perin lyhenne sanoista Oulun tekniikan opiskelijat. Pähkinätalojen ja Otokylän paikalla sijaitsi aiemmin niin kutsuttu Mökkiperä.
Karjasillan koulun rakennus valmistui vuonna 1958 Lintulammentien varteen. Samassa rakennuksessa toimi yläkoulu ja lukio vuoteen 2014 asti, jonka jälkeen koulurakennus purettiin 2020. Nokelan kansakoulu eli nykyinen Lintulammen koulu valmistui vuonna 1959. Karjasillan kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1963.
Uki Heikkisen suunnittelema vuonna 1964 valmistunut Höyhtyän ostoskeskus on Oulun ensimmäinen ostoskeskus. Ostoskeskus tunnettiin aluksi nimellä Oulun Puhos.
Kuvia Höyhtyältä

Nokelantien kerrostaloja.
Hanhitien Selvaag-rivitaloja.
Sorsatien pientaloja.
Otokylän aluetta.
Uuden asuintalon rakentamista.