stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Avon (1896)

| HMS Avon |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Limited, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  17. helmikuuta 1896
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1896
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1899
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  391 t
Pituus:  64 m
Leveys:  6,1 m
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Avon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Avon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Vickersin telakalta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 17. helmikuuta 1896 telakkanumerolla 249. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1896 ja valmistui helmikuussa 1899. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 52 905 puntaa.
Palvelus

Avon palveli koko uransa Britteinsaarilla ja se myytiin 1. heinäkuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
Hector 60v-juhlatupla

| Hector 60v-juhlatupla Hector |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : alkuvuosi 2006 Hartwall Areena, Helsinki
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2007
 Tyylilaji: rock, pop, folk
 Levy-yhtiö: Allstar Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Hectorin muut julkaisut
|   | Hector 60v-juhlatupla  |   |
Hector 60v-juhlatupla on vuonna 2007 Hectorin juhlavuoden kunniaksi julkaistu DVD, joka sisältää ensimmäisellä DVD:llä Hectorin 40-vuotistaiteilijajuhlakonsertin, joka taltioitiin vuoden 2006 alussa Hartwall Areenalla. Toisella DVD:llä on Hectorin eri esiitymisiä TV:ssä sekä musiikkivideoita.
DVD ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Sisältö

| --- | --- |
 DVD 1: 40-v. taiteilijajuhlakonsertti, Hartwall areena 14.2.2006 Intro  Tommy Tabermann: Alkupuhe  Palkkasoturi  Kuunnellaan vaan taivasta  Eurooppa  Kuinka voit väittää  Kari Tapio: Paalupaikka  Missä on Lady Jane?  Herra Mirandos  Yhtenä iltana  Pave Maijanen: Poika soitti rumpuja  Jäävalssi  Mandoliinimies  Jos sä tahdot niin  Peterin laulu  Hannikaisen baari  Yksinäinen tinasotamies  Freeman: Ajetaan me tandemilla  Olen nielaissut kuun  Nostalgia  Maarit: Lainaa vain  Sota on kaunis  Ei selityksiä  Lumi teki enkelin eteiseen  Ake, Make, Pera ja mä :  DVD 2: Ainutlaatuisia tallenteita vuosilta 1966–2005 Playback Palkkapotilas  Cumulus: Beatles-potpuri  Hector & Cay: Marleena  Lumi teki enkelin eteiseen  Olen hautausmaa  Ake, Make, Pera ja Mä  Lapsuuden loppu  Trullilaulu  Pikku-Juulia  Lola  Tilulilu  Piironkinjalka  Jäävalssin jälkeen  Mulla ei oo rahaa  Ensilumi tulee kuudelta  Magdaleena  Viimeinen unelma  Yö tanssittaa  Tahdon kaljalle  Kuunnellaan vaan taivasta Live Ake, Make, Pera ja Mä  Kaipaava haavanlehtinen  Monofilharmoonikko  Nuorallatanssija  Mistä kysymys?!  Kriget ät vackert (Eva Dahlgren -cover)  Juodaan viinaa  "Omassa kotona  Muistot joita ei ole  Wonderful Land (Les Mirages -cover)  Mitä kuuluu Marja-Leena?
Hailuodon vapaaherrakunta

Hailuodon vapaaherrakunta oli vuonna 1652 Viron aatelin ratsupalvelujoukkojen everstille Berndt Taubelle lahjoitettu läänitys. Sen laajuus oli 36 manttaalia. Se peruttiin reduktiossa 1675.
Kirjallisuutta

Mauno Jokipii: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
HK Sarov

| HK Sarov |
| --- | --- |

Kaupunki:   Sarov
Sarjataso:  VHL
Värit:                     
Päävalmentaja:   Igor Averkin
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Sarov (ven. Саров ”хоккейный клуб”) on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sarovista, Nižni Novgorodin alueelta, Keski-Venäjältä. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa.
Joukkue kaudella 2019–2020

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 20 |  | Dmitri Bezrukov |  | 2019 | Sarov, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 77 |  | Jevgeni Belokhvostikov | L | 2019 | Zavolžie, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 11 |  | Mikhail Ruminin |  | H | 2019 | Sarov, Venäjä |
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
HK Rys Podolsk

| HK Rys Podolsk |
| --- | --- |

Perustettu:  2008
Lakkautettu:  2010
Kaupunki:   Podolsk
Kotiareena:  Vitjaz-jääpalatsi
Sarjataso:  Vysšaja Liga
Värit:                
Päävalmentaja:  Aleksei Kasatonov
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Rys (ven. ХК Рысь), suom. "jääkiekkoseura Ilves") oli venäläinen jääkiekkoseura joka oli kotoisin Podolskista, Moskovan alueelta. Seura pelasi Venäjän toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen sivusto
Get Damned

| Get Damned The Agony Scene |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Andreas Magnusson
 Tyylilaji: metalcore
 Kesto: 36.40
 Levy-yhtiö: Century Media
The Agony Scenen muut julkaisut
| The Darkest Red 2005 | Get Damned 2007 | Tormentor 2018 |
Get Damned on yhdysvaltalaisen metalcore-yhtyeen The Agony Scenen kolmas albumi. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2007.
Kappaleet

Barnburner – 3.05
Predation – 3.27
Dances With Devils – 3.02
Adversary – 3.28
White Nights – 4.15
Rapture – 3.21
Deliverance – 2.46
Rattle Me Bones – 2.29
The Opposition – 3.03
Will To Bleed – 3.08
Old Scratch – 4.29
Kokoonpano

Michael Williams – laulu
Brian Hodges – kitara, bassokitara
Chris Emmons – kitara
Matt Horwitz – rummut
John Pettibone – laulu (kappale 13)
Andreas Magnusson – tuottaja
Ryan Clark – grafiikka
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi.net:
The Metal Forge: 1/10
Aiheesta muualla

Get Damned Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Get Damned Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Margaret Ogola

Margaret Ogola
Margaret Atieno Ogola (12. kesäkuuta 1958 Asembo – 21. syyskuuta 2011) oli kenialainen kirjailija, lastenlääkäri ja aktivisti.
Ogola sai Nairobin yliopistosta kandidaatin arvon lääketieteessä vuonna 1984 ja maisterin arvon pediatriassa vuonna 1990. Vuonna 2004 hän sai diplomin kehityshankkeiden suunnittelussa ja johtamisessa Itä-Afrikan katolisesta yliopistosta.
Ogolan ensimmäinen romaani, The River and the Source, toi hänelle vuonna 1995 Kansainyhteisön kirjailijapalkinnon parhaasta esikoiskirjasta Afrikan alueelta ja Jomo Kenyatta -kirjallisuuspalkinnon. Teos käsittelee naisten elämiä neljän sukupolven ajalta Keniassa. Se on käännetty italiaksi, liettuaksi ja espanjaksi. Ogola laati esikoisromaaniinsa myös jatko-osan I Swear by Apollo. Syöpään kuolevasta naisesta kertova romaani Place of Destiny toi hänelle toisen Jomo Kenyatta -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2007. Ogola sairasti tuolloin itse syöpää. Ogolalta julkaistiin postuumisti (maaliskuussa 2016) vielä teos Mandate of the People. Kirja käsittelee kuvitteellista poliitikko Leo Adam Agadea, joka kampanjoi rehellisyydellä, mutta joutuu poliittisen vastapuolensa uhkaamaksi. Näiden neljän romaanin lisäksi Ogola kirjoitti Maurice Michael Otungasta elämäkertateoksen Cardinal Otunga: A Gift of Grace (yhdessä Margaret Rochen kanssa) ja sukupuolivalistuksen käsikirjan Educating in Human Love (miehensä George Ogolan kanssa).
Ogola työskenteli katoliselle kirkolle. Hän oli Opus Dein jäsen ja työskenteli perhe- ja terveysneuvonantajana Kenian katolisille piispoille. Ogola toimi vuodesta 1994 HIV-/AIDS-orvoille suunnatun Cottolengo Hospicen lääketieteellisenä johtajana. Hänen vastuullaan oli yli neljäsataa terveyskeskusta Keniassa. Vuonna 1999 Ogola sai Genevessä World Congress of Familiesin Familias-palkinnon humanitaarisesta palvelusta. Ogola ei pitänyt kondomien käyttöä ratkaisuna HIV-/AIDS-ongelmaan. Hän piti sen sijaan aidosti lupaavina "massiivista julkista valistusta" ja sen jälkeisiä käyttäytymisen muutoksia. Hän kertoi kuitenkin monien afrikkalaispappien neuvovan, että kondomin käyttö voidaan suvaita pariskunnilla, joissa yksi osapuoli on HIV-positiivinen, mutta toinen ei.
Ogolalla oli miehensä, tri George Ogolan kanssa neljä lasta ja sijaishuollossa kaksi lasta. Ogola kuoli pitkään sairastamaansa syöpätautiin syyskuussa 2011.
Grenoblen raitiotieliikenne

| Tramway de Grenoble |
| --- | --- |
 Raitiovaunu Grenoblessa
Tyyppi:  raitiotie
Sijainti:  Grenoble, Ranska
Avattu:  1894, 1987
Pituus:  42,7 km
Pysäkit:  81
Linjoja:  5
Raideleveys:  1 435 mm
Omistaja:  Grenoblen kaupunki
Liikennöitsijä(t):  SEMITAG
Linjakartta
Grenoblen raitiotieliikenne on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Grenoblen alueella.
Historia

Grenoblen ensimmäinen raitiotielinja avattiin vuonna 1894. Linjastoja laajennettiin ahkerasti ja vuoteen 1927 mennessä rataverkko oli 103 kilometrin laajuinen. Toinen maailmansota vaikeutti raitiotien liikenöintiä ja ajoittain liikennöinti oli kokonaan pysähdyksissä. Sodan jälkeen linjoja alettiin korvata linja-autoilla ja raitiotie lakkautettiin vuonna 1952.
Raitiotie nousi keskustelunaiheeksi jälleen 1980-luvun alussa ja rakennustyöt aloitettiin vuosikymmenen aikana. Ensimmäinen uusi raitiotielinja aloittikin toimintansa 1987. Kolme vuotta tämän jälkeen avattiin raitiotien toinen linja. Seuraavan kerran raitiotieverkkoa laajennettiin 2000-luvulla, jolloin avattiin linjat C sekä D. Lisäksi 2010-luvulla avattiin linja E.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (ranskaksi)
Grensen

Näkymä Grenseniltä Stortorvetin suuntaan. Taustalla Oslon tuomiokirkko.
Grensen on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka ulottuu Stortorvet-aukiolta Professor Aschehougs plass -aukiolle. Se on yksi kaupungin tärkeimmistä liikekaduista, ja sillä kulkee paljon joukkoliikennettä.
Kuvia

Grensen 1: Stortorvets Gjæstgiveri.
Grensen 3: Entinen Akers Sparebankin pääkonttori vuodelta 1933. Täällä toimii muun muassa työtuomioistuin.
Grensen 10: Tässä talossa aloitti vuonna 1880 Norjan ensimmäinen puhelinkeskus.
Grensen 12: Grændesens Skotøimagazin -kenkäkauppa on toiminut paikalla vuodesta 1889. Vuonna 1950 silloinen rakennus paloi, ja seuraavana vuonna valmistui nykyinen kahdeksankerroksinen kerrostalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grensen Wikimedia Commonsissa
Magnus Mwalunyungu

Magnus Mwalunyungu (25. elokuuta 1930 Nsengilindete – 13. helmikuuta 2015) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. elokuuta 1959 ja nimitettiin Tunduru-Masasin hiippakunnan piispaksi 30. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat Mario Epifanio Abdallah Mgulunde ja James Dominic Sangu.
Mwalunyungu jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 25. elokuuta 2005.
Magnus Mikael von Kothen

Magnus Mikael (Michael) von Kothen (11. heinäkuuta 1860 Helsinki – 3. elokuuta 1942) oli suomalainen vapaaherra, everstiluutnantti ja valtiopäivämies.
Von Kothenin vanhemmat olivat vapaaherra Adolf Fredrik Josef von Kothen ja Sofia Carolina Alexandrine Hisinger ja puolisot Hilma Alexandra Lundström ja Marie Jägerhorn af Spurila. Von Kothen palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa, yleten vänrikistä everstiluutnantiksi ja toimien muun muassa kenraalikuvernööri Heidenin adjutanttina. Sotapalveluksesta hän erosi 1899. Sortovuosien aikana hän osallistui muun muassa Fria ordin toimintaan.
Von Kothen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Greatest Hits (2Pac)

| Greatest Hits 2Pac |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1990 - 1996
 Julkaistu: 24. marraskuuta 1998
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Rap, West Coast rap   Hardcore rap, Thug rap   G-funk
 Kesto: 114.43
 Levy-yhtiö: Death Row Records Amaru Entertainment
2Pacin muut julkaisut
| R U Still Down? (Remember Me) 1997 | Greatest Hits 1998 | Still I Rise 1999 |
Greatest Hits on Tupac Shakurin kokoelma-tupla-cd, jonka Death Row Records ja Amaru Entertainment julkaisivat vuonna 1998, kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Albumi sisältää Tupacin parhaimpina pidettyjä kappaleita vuosilta 1991-1996, joitakin kappaleita on uudelleen editoitu ja remixattu. Vanhojen listahittien lisäksi kokoelmalla julkaistiin myös neljä ennenjulkaisematonta 2Pac-kappaletta: "God Bless the Dead" (omistettu Biggie Smallsille, jolla ei tarkoiteta The Notorious B.I.G.:tä), "Troublesome '96", "Unconditional Love" ja listahitti "Changes", joka on yksi Tupacin tunnetuimmista kappaleista ja samalla ainut postuumisti saavutettu Grammy Award ehdokkuus kategoriassa  Best Rap Solo Performance. Albumilla julkaistiin myös paljon kohua herättänyt ja tätä ennen vain "How Do You Want It" -singlen (1996) B-puolella julkaistu kuuluisa "Hit 'Em Up". Avausviikolla albumi sijoittui sijalle 5 myyden 268,000 kopiota.
Listasijoitukset

Albumi oli parhaimmillaan sijalla 3 U.S. Billboard 200 listalla. Suomen virallisella top-40-listalla albumi debytoi vuonna 1999 sijalla 30 ja ylsi parhaimmillaan sijalle 10. Albumi oli viikkojen 14–37 välisenä aikana yhteensä 20 viikkoa top-40:ssä.
Albumi saavutti vuonna 2011 10 miljoonan myydyn albumin rajan, ollen näin Shakurin ensimmäinen timantti rajan rikkonut albumi.
Kappalelista

CD 1:
"Keep Ya Head Up" – 4:23
"2 of Amerikaz Most Wanted" (mukana Snoop Dogg) – 4:07
"Temptations" – 5:02
"God Bless the Dead" (mukana Stretch) – 4:22
"Hail Mary" (mukana Tha Outlawz) – 5:12
"Me Against the World" – 4:39
"How Do U Want It" (mukana K-Ci ja JoJo) – 4:48
"So Many Tears" – 3:58
"Unconditional Love" – 3:59
"Trapped" – 4:45
"Life Goes On" – 5:02
"Hit 'Em Up" (mukana Tha Outlawz) – 5:12
CD 2:
"Troublesome '96" – 4:36
"Brenda's Got a Baby" (mukana Dave Hollister) – 3:55
"I Ain't Mad at Cha" (mukana Danny Boy) – 4:19
"I Get Around" (mukana Digital Underground) – 3:54
"Changes" (mukana Talent) – 4:29
"California Love [Originaali Versio]" (mukana Dr. Dre & Roger Troutman)  – 4:45
"Picture Me Rollin" (mukana Danny Boy & Big Syke) – 5:15
"How Long Will They Mourn Me?" (mukana Thug Life & Nate Dogg) – 3:52
"Toss It Up" (mukana K-Ci ja JoJo & Danny Boy) – 4:43
"Dear Mama" – 4:40
"All Bout U" (mukana Dru Down, Nate Dogg, Top Dogg & Tha Outlawz) – 4:33
"To Live & Die in LA" (mukana Val Young) – 4:33
"Heartz of Men" – 4:41
Listasijoitukset ja myynnit > Viikottaiset sijoitukset

| Lista (1999) | Listasijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA)>: 11
Austria (O3 Austria Top 40): 15
Belgium (Ultratop 50 Flanders): 3
Canada (RPM): 18
Germany (Media Control Charts): 9
Finland (IFPI): 10
Netherlands (Mega Album Top 100): 1
New Zealand (RIANZ): 19
Norway (VG-lista): 10
Sweden (Sverigetopplistan): 40
Switzerland (Schweizer Hitparade): 13
UK Albums (The Official Charts Company): 17
US Billboard 200: 3
US R&B/Hip-Hop Albums (Billboard): 1

| Lista (2001) | Listasijoitus |
| --- | --- |
Ireland (FIMI): 59

| lista (2003) | Listasijoitus |
| --- | --- |
Belgium (Ultratop 50 Wallonia): 30
Listasijoitukset ja myynnit > Loppuvuoden sijoitukset

| Lista (1999) | Listasijoitus |
| --- | --- |
Australia (ARIA): 72
US Billboard 200: 16
US R&B/Hip-Hop Albums (Billboard): 8
Albumin singlet

Tupac Shakur
| --- | --- |
Studioalbumit:   2Pacalypse Now (1991)  Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z... (1993)  Thug Life Vol. 1 (1994)  Me Against the World (1995)  All Eyez on Me (1996)  The Don Killuminati: The 7 Day Theory (1996) 
Postuumit albumit:   R U Still Down? (Remember Me) (1997)  Still I Rise (1999)  Until the End of Time (2001)  Better Dayz (2002)  Loyal to the Game (2004)  Pac's Life (2006)  Beginnings: The Lost Tapes 1988-1991 (2007)  The Lost Scriptures (2009) 
Kokoelmat:   Greatest Hits (1998)  The Rose that Grew from Concrete (2000)  Nu-Mixx Klazzics (2003)  The Rose, Vol. 2 (2005)  Nu-Mixx Klazzics Vol. 2: Evolution - Duets & Remixes (2007)  Best of 2Pac Part 1: Thug (2007)  Best of 2Pac Part 2: Life (2007) 
Livealbumit:   2Pac Live (2004)  Live at the House of Blues (2006) 
Soundtrackit:   Poetic Justice (1993)  Above the Rim (1994)   Gridlock'd (1997)  Gang Releated (1997)  Tupac: Resurrection (2003)  Live 2 Tell (2009)
Malin Andersson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Malin Elisabeth Andersson
Syntymäaika: 4. toukokuuta 1973
Syntymäpaikka: Kristianstad, Skåne, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 171 cm
Malin Elisabeth Andersson (s. 4. toukokuuta 1973 Kristianstad, Skåne) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi vuosina 1994–2005 edustaen Damallsvenskan-sarjassa pelaavaa FC Rosengårdia sekä Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkuetta. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
FC Rosengårdin paidassa Andersson voitti Damallsvenskanin Diamantbollen-palkinnon, joka annetaan kauden parhaalle naisjalkapalloilijalle. Andersson kilpaili myös vuosien 1995 ja 2003 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuosien 2000 ja 2004 kesäolympialaisissa. Hän pelasi maajoukkueurallaan yhteensä 151 ottelua tehden niissä 38 maalia.
Käännös suomeksi
Malin Brännkärr

| Malin Brännkärr |
| --- | --- |
 Malin Brännkärr vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kunnanjohtaja
Malin Brännkärr (s. 1981) on suomalainen kunnanjohtaja ja toiminut myös ministerien avustajana ja valtiosihteerinä. Bränkärr on työskennellyt Kruunupyyn kunnanjohtajana vuodesta 2016 lähtien. Koulutukseltaan Brännkärr on valtiotieteiden ja oikeustieteiden maisteri.
Vuosina 2013–2014 Brännkärr työskenteli oikeusministerin erityisavustajana, vuosina 2014–2015 puolustusministerin erityisavustajana sekä vuosina 2019–2021 oikeusministeri Anna-Maja Henrikssonin valtiosihteerinä. Henrikssonia Brännkärr avusti erityisesti kansainvälisten tehtävien ja EU-asioiden valmistelussa. Syyskuusta 2015 lähtien Brännkärr työskenteli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän ryhmäkansliassa vanhempana neuvonantajana ennen valintaansa Kruunupyyn kunnanjohtajaksi.
Virkavapaan jälkeen Brännkärr palasi Kruunupyyhyn kunnanjohtajaksi 1. heinäkuuta 2021 mutta on helmikuusta 2023 puoli vuotta vanhempainvapaalla.
Malin Baryard

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Malin Baryard |  Malin Baryard |  Malin Baryard |  |
Maa:  Ruotsi
Esteratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jerez 2002 | joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Arnhem 2001 | joukkuekilpailu |  |
Malin Birgitta Baryard-Johansson (s. 10. huhtikuuta 1975 Norrköping) on ruotsalainen esteratsastaja.
Baryard on saavuttanut esteratsastuksen joukkuekilpailusta olympiahopeaa Ateenassa vuonna 2004, MM-joukkuehopeaa Jerezissä vuonna 2002 ja EM-joukkuehopeaa Arnhemissä vuonna 2001.
Yksi hänen kuuluisimmista hevosistaan on H&M Butterfly Flip, kutsumanimeltään Flippan.
Hansut

| Hansut |
| --- | --- |
 Punapäähansu (Chloephaga rubidiceps)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Hansut Chloephaga  Eyton, 1838
Katso myös
   Hansut Wikispeciesissä   Hansut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hansut (Chloephaga) on sorsien heimoon kuuluva lintusuku.
Hansuihin (Chloephaga) kuuluvia lajeja

Andienhansu (Chloephaga melanoptera)
Harmaapäähansu (Chloephaga poliocephala)
Punapäähansu (Chloephaga rubidiceps)
Tulimaanhansu (Chloephaga hybrida)
Valkopäähansu (Chloephaga picta)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannoverinvihikoira

| Hannoverinvihikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 6
Rodun syntyaika:  1830-luku
Alkuperäinen käyttö:  jäljestyskoira
Nykyinen käyttö:  jäljestyskoira
Muita nimityksiä:  Hannoverscher Schweisshund, Hanoverian Scenthound, chien de recherche au sang de Hanovre, rastreador de Hannover, hannoveri verekoer
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 2 Jäljestävät koirat #213
Ulkonäkö
Paino:  uros 30–40 kg narttu 25–35 kg
Säkäkorkeus:  uros 50–55 cm narttu 48–53 cm
Väritys:  saksanhirvenpunainen tai juovikas - maskin kanssa tai ilman - pienet valkoiset merkit hyväksytään
Hannoverinvihikoira (saks. Hannoverscher Schweisshund) on saksalainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 6.
Ulkonäkö

Hannoverinvihikoira on keskikokoinen, sopusuhtainen ja voimakas rotu, jolle on tyypillistä totinen ilme. Kallo on leveä ja hieman kaareva. Otsapenger on selvästi havaittava, otsanahka hieman ryppyinen. Kuono on leveä ja voimakas, pituudeltaan noin puolet pään kokonaispituudesta, kuononselkä hieman kaareva tai lähes suora. Silmät ovat kirkkaat ja tummanruskeat, ne eivät saa olla syvällä sijaitsevat eivätkä ulkonevat. Korvat ovat riippuvat, keskipitkät ja korkealle kiinnittyneet. Häntä on pitkä, korkealle kiinnittynyt ja vain hieman kaartuva. Urosten säkäkorkeus on 50–55 cm ja paino 30–40 kg; nartuilla vastaavat mitat ovat 48–53 cm ja 25–35 kg.
Karvapeite on lyhyt, tiheä ja laadultaan vaihteleva karheasta karkeaan. Väritys on saksanhirvenpunainen (vaaleasta tummaan) tai juovikas eli brindle (vähäinen tai voimakas juovitus); joko tumman maskin kanssa tai ilman. Pienet valkoiset merkit ainoastaan rinnassa hyväksytään.
Punainen
Brindle
Luonne ja käyttäytyminen

Hannoverinvihikoira on luonteeltaan rauhallinen ja metsästäessä sekä keskittymis- että yhteistyökykyinen. Se on ihmisten suhteen valikoiva, joten se voi käyttäytyä vieraita kohtaan pidättyväisesti.
Alkuperä

Hannoverinvihikoira syntyi 1830–luvulla risteyttämällä kevyitä saksalaisia ajokoiria, esimerkiksi Saksi-Anhaltissa tavattuja harzinajokoiria (Harz-vuoriston kelttiläistyyppisiä ajokoiria) ja haidinajokoiria (Haidbracke), Ala-Saksista peräisin olleiden rotevarakenteisten "hubertus"/"vihikoira"-tyyppisten sollinginvihikoirien kanssa. Se on edellä mainittujen paikallisrotujen kautta varhaiskeskiajan "kytkettyjen jälkikoirien" jälkeläinen, ja varhainen bracke-tyyppi tunnettiin alun perin jo 500-luvulla germaaniheimojen keskuudessa.
Kiinnostuttuaan rodusta Hannoverin kuninkaallinen metsästyshallinto alkoi jalostaa sitä eteenpäin ja ylläpitää sen käyttöominaisuuksia. Vuonna 1894 perustettiin rotujärjestö Verein Hirschmann. Rotua on käytetty ensisijaisesti haavoittuneen riistan, lähinnä peuran ja villisian, jäljittämiseen. Ensimmäiset hannoverinvihikoirat tuotiin Suomeen vuonna 1969.
Aiheesta muualla

Verein Hirschmann (saksalainen rotujärjestö)
Hannoverinvihikoira saaliinsa kanssa.
"Hannoverilainen limer" vuodelta 1915.
Luuluola

Luuluola on tavallisesti kalkkikivialueilla esiintyvä onkalo, jonka pohjalla on luubreksiaa. Tämä sedimenttikivilaji on muodostunut luiden kappaleista, jotka kalkkisintteri on iskostanut yhteen. Luolan pohjalla voi olla luubreksiaa monen metrin paksuinen kerros. Luolat ovat muinoin olleet ihmisten tai eläinten suojapaikkoja. Luita luoliin on kertynyt ihmisten ateriatunkioista tai paikalla kuolleista eläimistä ja jopa ihmistenkin jäänteistä. Luuluolia on esimerkiksi Dordognessa keskisessä Ranskassa ja Mentonissa Etelä-Ranskassa, Belgian Spyssä, Saksan Neandertalissa ja useassa paikassa Etelä-Amerikassa.