stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
You Must Believe in Spring

| ”You Must Believe in Spring” (”Usko kevääseen”) |
| --- | --- |
Säveltäjä:  Michel Legrand
Sanoittaja:  Alan ja Marilyn Bergman
Suomentaja:  Mikko Koivusalo
Julkaistu:  1967 (”Chanson de Maxence”) 1976 (”You Must Believe in Spring”)
Kieli:  englanti
You Must Believe in Spring on ranskalaisen Michel Legrandin sävellys, jonka hän teki alun perin Jacques Demyn elokuvaan Rochefortin tytöt (1967) nimellä La Chanson de Maxence. Vuonna 1976 jazzpianisti Bill Evans ja laulaja Tony Bennett ottivat sävelmän mukaan yhteiselle albumilleen Together Again ja tilasivat siihen englanninkielisen sanoituksen Alan ja Marilyn Bergmanilta. Laulun nimeksi tuli You Must Believe in Spring (”Sinun täytyy uskoa kevääseen”), ja siitä tuli monien huippusolistien esittämä ja levyttämä jazzstandardi sekä laulettuna että instrumentaaliversioina.
Laulun ovat levyttäneet muun muassa Ranee Lee albumilleen You Must Believe In Swing (1996), Barbra Streisand albumilleen Love Is the Answer (2009), ja Cleo Laine albumilleen At Her Finest (2001),
Suomeksi laulun on sanoittanut ainakin Mikko Koivusalo nimellä ”Usko kevääseen”, ja sitä on esittänyt muun muassa Susanna Haavisto.
Justus Vajanne

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. maaliskuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Junioriseurat
1987: KarakP
1988: JU-58
1989–1993: Kasiysi
1994–1996: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995 | PK-35 | 20 | (1) |
| 1996 | FC Espoo | – | (–) |
| 1997 | Ponnistus | 6 | (1) |
| 1998–2001 | Atlantis | 56 | (12) |
| 2002–2005 | Allianssi | 80 | (19) |
| 2006–2007 | IFK Mariehamn | 41 | (12) |
| 2007 | → IFFK (laina) | 1 | (2) |
| 2008–2010 | Viikingit | 38 | (13) |
| Yhteensä | Yhteensä | 242 | (60) |
Maajoukkue
| 1996 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 1998–1999 | Suomi U21 | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Justus Vajanne (s. 17. maaliskuuta 1977 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aikuisten tasolla Vajanne pelasi Atlantiksen, Allianssin, IFK Mariehamnin ja FC Viikinkien riveissä päästen tekemään debyyttinsä Veikkausliigassa 22. huhtikuuta 2001 ottelussa Jazzia vastaan. Uransa viimeiset vuodet hän pelasi Viikingeissä, kunnes lopetti uransa vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Vajanteen pelaajakortti transfermarkt.co.uk-sivustolla
Justus Möser

| Justus Möser |
| --- | --- |
 Justus Möser
Henkilötiedot
Syntynyt: 1720
Kuollut: 1794 (73–74 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Pääteokset:  Patriotische Phantasien  Osnabrückische Geschichte
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Justus Möser (1720 Osnabrück – 1794) oli saksalainen kirjailija. Hän tutki Jenan ja Göttingenin yliopistoissa lakitiedettä, puolusti tärkeässä advocatus patriæ -toimessaan avomielisen rohkeasti kansansa oikeuksia ja kuoli syvästi kunnioitettuna ja rakastettuna. Hän  perusti 1766 viikkolehden Wöchentliche Osnabrückische Intelligenzblätter. jonka päätoimittajana hän oli vuoteen 1782. Hän kokosi lehdessä julkaisemistaan johtavista kirjoituksista valikoiman, jonka painatti nimellä Patriotische Phantasien (1774). Kirjoitelmat ovat selkeän yleistajuisen tyylin mestariteoksia. Toinen Möserin pääteos on Osnabrückische Geschichte (1768).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justus Möser Wikimedia Commonsissa
Jukka Vornanen

Jukka Tapio Vornanen (s. 1985) on turkulainen poliitikko ja historiantutkija. Hän oli vuosina 2017-2021 Turun kaupunginhallituksen ensimmäinen varapuheenjohtaja sekä konsernijaoston puheenjohtaja. Vornanen on toiminut Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2012 alkaen ja toimii Vihreän liiton puoluehallituksen jäsenenä Varsinais-Suomen vihreiden edustajana. Vornanen on toiminut opiskelijapoliitikkona Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana vuonna 2009 ja Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsenenä vuonna 2010. Vornanen on toinen Lihansyöjien maa -kirjan kirjoittajista ja yksi Nälkävuodet -kirjan kirjoittajista.
Syksyllä 2021 Vornasesta tuli ympäristö- ja ilmastoministeri Krista Mikkosen erityisavustaja.
Vornanen avioitui heinäkuussa 2022 Turun kaupunginvaltuutettu Niina Ratilaisen kanssa.
Aiheesta muualla

jukkavornanen.fi
Justus ja urheat ritarit

| Justus ja urheat ritarit> Justin and the Knights of Valour |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Manuel Sicilia
Käsikirjoittaja:   Matthew Jacobs  Manuel Sicilia 
Tuottaja:   Marcelino Almansa  Antonio Banderas  Kerry Fulton  Ralph Kamp 
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Kuvaaja:  Javier Fernández
Pääosat:   Freddie Highmore  Antonio Banderas  James Cosmo  Charles Dance  Tamsin Egerton  Rupert Everett  Barry Humphries  Alfred Molina  Mark Strong  David Walliams  Julie Walters  Olivia Williams  Saoirse Ronan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Aliwood Mediterráneo Producciones
Levittäjä:  Entertainment One ProVideo
Ensi-ilta:  2013
Kesto:  96 min.
Alkuperäiskieli:  espanja, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Justus ja urheat Ritarit (Justin and the Knights of Valour) on Manuel Sicilian ohjaama ja Matthew Jacobsin kirjoittama espanjalais-brittiläis-yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Justus ja urheat Ritarit sai maailmanensi-iltansa 13. syyskuuta 2013.
Äänirooleissa

| --- | --- |
Alkuperäinen ääninäyttelijä: Rooli
Freddie Highmore: Justus
Saoirse Ronan: Talia
James Cosmo: Bluncher
Charles Dance: Legantir
Tamsin Egerton: Lara
Antonio Banderas: Sir Clorex
Rupert Everett: Sota
Barry Humphries: Braulio
Alfred Molina: Reginald
Mark Strong: Heraclio
Éric Deflandre

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Deflandre vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. elokuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Liège, Belgia
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991–1995 | Liège | 93 | (1) |
| 1995–1996 | Germinal Ekeren | 32 | (2) |
| 1996–2000 | Club Brugge | 118 | (1) |
| 2000–2004 | Lyon | 91 | (0) |
| 2004–2007 | Standard Liège | 76 | (1) |
| 2007 | RWDM Brussels | 14 | (0) |
| 2008–2009 | Dender | 34 | (0) |
| 2009–2010 | Lierse | 21 | (0) |
| 2010–2012 | Liège | 25 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 504 | (5) |
Maajoukkue
| 1996–2005 | Belgia | 57 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Éric Deflandre (s. 2. elokuuta 1973 Liège, Belgia) on belgialainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja.
Deflandre pelasi RFC Liègessä, Germinal Ekerenissä, Club Bruggessa, Standard Liègessä, RWDM Brusselsissa ja Denderissä yhteensä 367 Belgian pääsarjan ottelua sekä Liersessä 21 ottelua Belgian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän voitti Belgian-mestaruuden Club Bruggessa kaudella 1997–1998. Deflandren ainoa seura ulkomailla oli ranskalainen Lyon, jossa hän pelasi neljä kautta ja yhteensä 91 Ligue 1:n ottelua vuosina 2000–2004 voittaen kolme peräkkäistä Ranskan-mestaruutta (2001–2002, 2002–2003 ja 2003–2004).
Belgian maajoukkueessa Deflandre pelasi 57 ottelua vuosina 1996–2005. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 1998 ja 2002 sekä EM-kilpailuissa 2000.
Jukka Virtanen (jääkiekkoilija)

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
Jukka Einar Virtanen (s. 15. heinäkuuta 1959 Säkylä) on suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Virtanen aloitti SM-liigauransa Porin Ässissä, jossa hän pelasi kaudet 1979–1983. Vuonna 1984 hän siirtyi TPS:ään, jossa hän pelasi uransa loppuun vuoteen 1993 saakka. TPS:ssä hän oli voittamassa Suomen mestaruuksia vuosina 1989, 1990, 1991 ja 1993. Yhteensä hän teki SM-liigan runkosarjassa 507 ottelussa 43 maalia ja 70 syöttöä eli yhteensä 113 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehoja syntyi 93 ottelussa 12 maalia ja 6 syöttöä eli yhteensä 18 tehopistettä.
Maajoukkueurallaan Virtanen edusti Suomea Calgaryn 1988 talviolympialaisissa, joissa Suomi saavutti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Hän oli mukana myös vuosien 1986 ja 1987 MM-kisoissa. Nykyisin Virtanen työskentelee työnjohtajana Turun kaupungin liikuntapalvelukeskuksessa.
Aiheesta muualla

Jukka Virtanen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jukka Vilander | Matti Keinonen -palkinnon voittaja 1990 | Seuraaja: Leo Gudas |
Suomen joukkue – Olympialaiset 1988
1 Lindfors |
2 Numminen |
3 Blomqvist |
4 Lumme |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Suikkanen |
13 Torkki |
14 Helminen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Laine |
18 Tuomisto |
19 Myllys |
20 Ojanen |
21 Lehtonen |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
27 Laitinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1986
Kamppuri |
 Tammi |
 Eloranta |
 Grönstrand |
 Laksola |
 Narvanmaa |
 Nikander |
 Ruotanen |
 Suoraniemi |
 Virtanen |
 Arbelius |
 Jalonen |
 Järvenpää |
 Lehtonen |
 Makkonen (C) |
 Oksanen |
 Pohja |
 Ruuttu |
 Suikkanen |
 Susi |
 Vilander |
 Vuori |
Valmentaja Rauno Korpi
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1987
1 Kamppuri |
2 Numminen |
3 Laksola |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen |
7 Jutila |
8 Ojanen |
10 Susi |
12 Jalonen |
13 Jalo |
14 Kurkinen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Järvelä (C) |
19 Myllys |
20 Ruuttu |
22 Seppo |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Torkki |
29 Skriko |
30 Tammi |
Valmentaja Rauno Korpi
Juri Moisejev

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | jääkiekko |  |
Juri Ivanovitš Moisejev  (ven. Юрий Иванович Моисеев, 15. heinäkuuta 1940 Penza, Neuvostoliitto – 2005 Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen hyökkääjä. Moisejev pelasi 37 maaottelua tehden 13 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1965–1971. Neuvostoliiton mestaruussarjassa hän pelasi 400 liigaottelua tekemällä 193 maalia. Hän pelasi jääkiekkoseurassa TsSKA Moskova. Peliuransa jälkeen hän toimi Ak Bars Kazanin valmentajana 1996–1999 ja 2001–2002.
Paras saavutus

jääkiekon olympiakulta 1968
Erikoispalkinto

Neuvostoliiton Hall of Fame 1968
Jukka Helle

Jukka Helle (s. 7. tammikuuta 1962 Mäntsälä) on suomalainen televisio- ja elokuvatuottaja. Hän on toiminut Solar Films -elokuvayhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1998. Hänen toimenkuvaansa kuuluu muun muassa aikataulujen, sopimusten sekä budjettien laatiminen.
Helle valmistui koulutukseltaan kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1991. Opiskeluaikoinaan hän kiinnostui elokuvista ja aloitti valmistuttuaan työt Fantasiafilmin toimitusjohtajana.
Helteen tuottamat pitkät elokuvat > Elokuvat, joissa Helle on tuottajana

Häjyt 2(2025)
Rikinkeltainen taivas (2021)
Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily (2021)
Karalahti (2021)
Se mieletön remppa (2020)
Tarhapäivä (2019)
Olen suomalainen (2019)
Oma maa (2018)
Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja (2018)
Yösyöttö (2017)
Pahan kukat (2016)
Kätilö (2015)
Vares – Sheriffi (2015)
Mielensäpahoittaja (2014)
Tumman veden päällä (2013)
Kekkonen tulee! (2013)
Kaappari (2013)
Robin – The Movie (dokumentti, 2012)
Imaginaerum (2012)
Vares – Pimeyden tango (2012)
Puhdistus (2012)
Vares – Uhkapelimerkki (2012)
Vares – Kaidan tien kulkijat (2012)
Kotirauha (2011)
Vares – Sukkanauhakäärme (2011)
Vares – Huhtikuun tytöt (2011)
Vares – Pahan suudelma (2011)
Sisko tahtoisin jäädä (2010)
Rööperi (2009)
Helteen tuottamat pitkät elokuvat > Elokuvat, joissa Helle on vastaavana tuottajana

Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva (Solar Republic, 2021)
Risto Räppääjä ja väärä Vincent (2020)
Metsäjätti (2020)
Fingerpori (2019)
Risto Räppääjä ja pullistelija (2019)
Kaikki oikein (2018)
Saattokeikka (2017)
Luokkakokous 2 – Polttarit (2016)
Syysprinssi (2016)
Äkkilähtö (2016)
Hevisaurus-elokuva (2015)
Luokkakokous (2015)
Kesäkaverit (2014)
Kulman pojat (Bronson Club, 2012)
Hulluna Saraan (Bronson Club, 2012)
Ella ja Aleksi – Yllätyssynttärit (Bronson Club, 2011)
Elokuu (Bronson Club, 2011)
Veijarit (Bronson Club, 2010)
Reindeerspotting – pako Joulumaasta (dokumentti, Bronson Club, 2010)
Kummeli Alivuokralainen (2008)
Dark Floors (2008)
Tummien perhosten koti (2008)
V2 – Jäätynyt enkeli (2007)
Valkoinen kaupunki (2006)
Matti (2006)
Paha maa (2005)
Vares – yksityisetsivä (2004)
Levottomat 3 (2004)
Pahat pojat (2003)
Minä ja Morrison (2001)
Lomalla (2000)
Levottomat (2000)
Aiheesta muualla

Jukka Helle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jukka Helle Elonetissä.
Ülejõe

| Ülejõe> Tarton kaupunginosa |
| --- | --- |
 Roosi tänav.
 Kaupungin kartta, jossa Ülejõe korostettuna.
Kaupunki:  Tartto
Koordinaatit:  58°23′16.41″N, 26°43′38.01″E
Pinta-ala:  3,02 km² 
Väkiluku:  8 226 ((31. joulukuuta 2013))
Ülejõe (suomeksi: 'Joen yli' ) on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Se sijaitsee Emajoen vasemmalla rannalla. Sen väkiluku on 8 226 (31. joulukuuta 2013) ja pinta-ala on 3,02 neliökilometriä.
Ülejõen kaupunginosaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Vahi (Tarton kunta), Raadi-Kruusamäe, Jaamamõisa, Annelinn, Kesklinn (Kaupungin keskusta), Supilinn, Tähtvere, Tähtvere (Tähtveren kunta), Vorbuse (Tähtveren kunta).
Óscar Andrés Rodríguez Maradiaga

Óscar Andrés Rodríguez Maradiaga
Óscar Andrés Rodríguez Maradiaga (s. 29. joulukuuta 1942) on katolisen kirkon kardinaali. Tällä hetkellä hän työskentelee kardinaalintehtäviensä lisäksi Tegucigalpan arkkipiispana. Vuosina 1995–1999 hän toimi myös Latinalaisen Amerikan piispainkonferenssin puheenjohtajana. Kardinaali hän on ollut vuodesta 2001.
Maradiaga on syntyjään hondurasilainen. Hän on opiskellut osan opinnoistaan myös ulkomailla, kuten El Salvadorissa ja Italiassa. Pappisvihkimyksensä hän sai 1970, ja myöhemmin hän kohosi aina arkkipiispaksi ja kardinaaliksi asti kirkon sisäisessä hierarkiassa. Johannes Paavali II:n kuoltua Maradiaga myös osallistui vuoden 2005 konklaaviin, jossa hänet mainittiin yhtenä mahdollisena paaviehdokkaana. Valituksi tuli kuitenkin saksalainen Joseph Ratzinger, eli myöhempi paavi Benedictus XVI.
Jodie Henry

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 100 m sekauinti |  |
Jodie Clare Henry (s. 17. joulukuuta 1983) on entinen australialainen uimari. Hän on kolminkertainen olympiakultamitalisti, kolminkertainen Kansainyhteisön kisojen kultamitalisti, maailmanmestari 100 metrin vapaauinnissa. Hän piti hallussaan 100 metrin vapaauinnin maailmanennätystä, ennen kuin toinen australialainen, Lisbeth Lenton rikkoi Henryn ennätyksen.
Uinti-uran alku

Henry syntyi Brisbanessa, Queenslandissa. Hän alkoi harrastaa uintia kilpailumielessä varsin myöhään, 14-vuotiaana. Vielä samana vuonna hän ui Kansainyhteisön nuorten kisoissa Edinburghissa viisi kultamitalia.
Vuonna 2002 Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa Henry voitti naisten 100 metrin vapaauinnin. Lisäksi hän oli voittamassa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiä sekä 4 × 100 sekauintiviestiä.
Vuonna 2003 Barcelonan MM-uinneissa Henry voitti hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja nappasi vielä itselleen 4 × 100 metrin vapaauinti- ja sekauintiviesteissä pronssia.
Ateenan olympialaiset 2004

Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Henry ankkuroi Australian naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestiä voittaen kultaa ja tehden samalla maailmanennätyksen. Lisäksi Henry ui samoissa kisoissa 100 metrin vapaauinnin maailmanennätyksen 53,52 (jonka myöhemmin rikkoi Lisbeth Lenton) semifinaaleissa. Loppukilpailussa hän voitti matkan olympiakultaa, ensimmäisenä australialaisena naisena sitten Dawn Fraserin, 40 vuotta aikaisemmin. Viimeisessä lajissa Ateenassa hän ui vapaauintiosuuden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jälleen auttaen Australiaa voittamaan mestaruuden ja rikkomaan edellisen maailmanennätyksen. Henry lähti kisoista kolme kultamitalia kaulassa ja kolme maailmanennätystä rikottuna.
Naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviesti
kultaa (Alice Mills, Libby Lenton, Petria Thomas, Jodie Henry – 3.35,94, maailmanennätys)
Naisten 100 metrin vapaauinti
Semifinaali 1. (53,52, maailmanennätys)
Finaali: kultaa (53,84)
Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviesti
kultaa (Giaan Rooney, Leisel Jones, Petria Thomas, Jodie Henry – 3.57,32, maailmanennätys)
Myöhemmät vaiheet

29. marraskuuta 2004 Henry valittiin vuoden australialaiseksi uimariksi. Hän sai täten kolmantena naisena 15 vuoden sisällä kyseisen palkinnon liittyen Susie O'Neillin ja Hayley Lewisin seuraan. Samalla Henry rikkoi Ian Thorpen viisivuotisen putken kyseisen palkintojen saannissa (vaikkakin 2003 Ian Thorpe ja Grant Hackett jakoivat palkinnon).
Henry osoitti uudelleen olevansa maailman johtava 100 metrin vapaauimari ottamalla kyseisen matkan mestaruuden vuoden 2005 maailmanmestaruuskisoissa Montrealissa ajalla 54,18.
Hän oli hyvä ystävä ja treenikaveri Alice Millsin kanssa, Shannon Rollasonin valmennettavana. Yhdeksän vuoden jälkeen Henry kuitenkin ilmoitti siirtyvänsä John Fowlien valmennettavaksi.
Lisbeth Lenton rikkoi Henryn maailmanennätyksen Kansainyhteisön kisoissa ajallaan 53,42. Henry saavutti hopeamitalin vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa häviten Lentonille sekä 50 metrin että 100 metrin vapaauinnissa. Lisäksi Henry ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä auttaen jälleen Australiaa viemään mestaruuden.
Henry lopetti uransa vuonna 2009.
Óscar Berger

| Óscar Berger |
| --- | --- |
 Óscar Berger Perdomo (2005)
Guatemalan presidentti
 14.1. 2004 – 14.1. 2008  
Edeltäjä:  Alfonso Portillo
Seuraaja:  Álvaro Colom
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1946 Ciudad de Guatemala
Puoliso:  Wendy Widmann
Tiedot
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Óscar José Rafael Berger Perdomo (s. 11. elokuuta 1946 Ciudad de Guatemala) on guatemalalainen poliitikko, maansa presidentti 2004–2008.
Perdomo syntyi Ciudad de Guatemalassa (Guatemala City) ja opiskeli lakia. 1970-luvulla ja seuraavan vuosikymmenen alkupuolella hän työskenteli liike-elämässä keilahalliyhtiön johtajana.
Hän meni mukaan politiikkaan 1980-luvulla. Vuosina 1991–1999 hän toimi Ciudad de Guatemalan pormestarina. Hän oli presidenttiehdokkaana 1999, mutta hävisi silloin selvästi (68 % – 32 %) toisella kierroksella Alfonso Portillolle. Portilloa kuitenkin syytettiin myöhemmin korruptiosta ja hänen puolueensa menetti enemmistöä parlamentissa.
Perdomo voitti presidentinvaalit vuonna 2003 oikeistoliittouman ehdokkaana. Toisella kierroksella hän sai 54 prosenttia äänistä vasemmiston ehdokasta Álvaro Colomia vastaan ja astui virkaan 14. tammikuuta 2004. Bergerin presidenttikausi päättyi tammikuussa 2008. Colom valittiin seuraavaksi presidentiksi.
Škapová-vuoren lento-onnettomuus

| Škapová-vuoren lento-onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen ČSA:n Douglas DC-3.
Yhteenveto
Päivämäärä:  18. tammikuuta 1956
Onnettomuustyyppi:  törmäys vuoreen
Tapahtumapaikka:  Škapová-vuori, Tšekkoslovakia
Lähtöpaikka:  Ivankan lentoasema, Bratislava, Tšekkoslovakia
Määränpää:  Barcan lentoasema, Kosiče, Tšekkoslovakia
Kuolleita:  22
Eloonjääneitä:  4
Lentokone
Konetyyppi:  Douglas C-47A-20-DL
Lentoyhtiö:  ČSA Československé Aerolinie
Rekisteritunnus:  OK-WDZ
Matkustajia:  22
Miehistöä:  4
Škapová-vuoren lento-onnettomuus tapahtui 18. tammikuuta 1956, kun Tšekkoslovakian Bratislavasta Košiceen matkalla ollut ČSA Československé Aerolinien Douglas C-47 törmäsi Škapová-vuoreen Slovakian pohjoisosissa. Lennolla oli 22 matkustajaa ja nelihenkinen miehistö. Neljä matkustajaa selvisi törmäyksestä hengissä, muut 22 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli alun perin matkalla Košiceen, mutta joutui siellä vallinneen huonon sään vuoksi lentämään varakentälle, Poprad-Tatryn lentoasemalle. Kova tuuli puhalsi koneen kuitenkin sivuun reitiltään. Se ajautui lopulta lähestymisreitiltä 11 kilometriä itään ja 3,5 kilometriä pohjoiseen päätyen vuoristoiselle alueelle. Siellä se laskeutui alaspäin ja törmäsi vuoreen.
Širvan

Taka-Kaukasia 1000–1100-luvuilla. Širvan esiintyy kartalla muodossa Sharvan.
Širvan on historiallinen alue Azerbaidžanin pohjoisosassa Kurajoen ja Kaspianmeren välillä. Sen maantieteellinen nimitys on Širvanin tasanko tai aro.
Sassanidien aikana 200–600-luvuilla Širvan kuului Kaukasian Albaniaan. Arabit valtasivat sen vuonna 654. Vuosina 799–1538 aluetta hallitsi Širvan-šaahien dynastia, jonka pääkaupunkina toimi Şamaxı. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, silkin ja kankaiden tuotanto sekä kaupankäynti. Vuonna 1538 Širvanista tuli persialaisen safavidien valtakunnan maakunta.
Vuodesta 1748 lähtien alue muodosti Širvanin kaanikunnan, joka liitettiin Venäjään vuonna 1805. Venäläiset lakkauttivat kaanikunnan vuonna 1820 ja muodostivat sen alueesta Širvanin provinssin, joka vuonna 1840 liitettiin Kaspian alueeseen, vuonna 1846 Şamaxın ja vuonna 1859 Bakun lääneihin.
Länsimaissa Širvan on tunnettu siellä valmistetusta itämaisesta mattotyypistä.
Jengi (elokuva)

| Jengi |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Åke Lindman
Käsikirjoittaja:  Olavi Karu
Perustuu:  Lauri Jauhiaisen ja Olavi Karun alkuperäiskäsikirjoitukseen Ota minut nuorena
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Erkki Melakoski
Kuvaaja:  Olavi Tuomi
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Reino Helkesalo
Pääosat:  Tarja Nurmi Esko Salminen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  15. maaliskuuta 1963
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jengi on Åke Lindmanin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1963. Elokuvan aiheena on nuorten maaltamuutto ja jengiytyminen. Päähenkilöt Eeva ja Paavo asuvat naapuripitäjissä ja tapaavat toisensa lavatansseissa. He ovat kyllästyneet maaseudun pieniin ympyröihin ja muuttavat tahoillaan Helsinkiin, missä he kohtaavat toisensa uudestaan. Rakkaus syttyy. Eeva ja Paavo kohtaavat ongelmia työpaikkojen, yöpaikkojen ja asuntojen suhteen. Heidän lähin viiteryhmänsä kaupungissa on heidän työkavereistaan ja näiden ystävistä koostuva jengi, jonka toiminta liikkuu laillisuuden rajoilla ja välillä ylittää sen.
Alkuperäiskäsikirjoituksessa elokuvan nimi oli Ota minut nuorena, mutta Elokuvatarkastamo ei hyväksynyt sitä, joten elokuva sai nimekseen Jengi. Mainonnassa tätä hyödynnettiin tehokkaasti. Elokuva sai katsojia vuoden toiseksi eniten, ja se myytiin Ruotsiin ja Saksaan. Kriitikot eivät elokuvalle juuri lämmenneet.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tarja Nurmi  | … |  Eeva Raittinen   |
|  Esko Salminen  | … |  Paavo ”Pave” Korpela   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  Kale   |
|  Liana Kaarina  | … |  Pipsa   |
|  Ann-Mari Spjut  | … |  Kristiina ”Krisse”   |
|  Sirpa Rantanen  | … |  Pirjo   |
|  Pertti Roisko  | … |  Eka   |
|  Juha Mäkelä  | … |  Sake   |
|  Matti Vienovirta  | … |  Veka   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Tilda   |
|  Ossi Räikkä  | … |  Jannu   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  Kalle Kinnunen   |
|  Eino Kaipainen  | … |  poliisikomisario   |
|  Marja Korhonen  | … |  rouva Kinnunen   |
|  Irja Kuusla  | … |  Korpelan emäntä (Paavon äiti)   |
|  Aarne Laine  | … |  Korpelan isäntä (Paavon isä)   |
|  Senni Nieminen  | … |  Jannun äiti   |
|  Laila Rihte  | … |  baarin emäntä   |
|  Tommi Rinne  | … |  huoltopoliisin etsivä   |