stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Lively (1900)
Valmistus

Alus tilattiin 30. maaliskuuta 1899 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 15 kuukautta. Köli laskettiin 20. kesäkuuta 1899 telakkanumerolla 639. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1900 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1902.
Palvelus

Marraskuussa 1904 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 1. heinäkuuta 1920 romutettavaksi S. Castlelle Plymouthiin.
HMS Sceptre (S104)

| HMS Sceptre |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  VSEL, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  19. helmikuuta 1974
Laskettu vesille:  20. marraskuuta 1976
Palveluskäyttöön:  14. helmikuuta 1978
Poistui palveluskäytöstä:  10. joulukuuta 2010
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 400 t (pinnalla) 4 900 t (sukelluksissa)
Pituus:  82,9 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  8,2 m
Koneteho:  15 000 shp
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 30 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  126, joista 13 upseeria
Aseistus
Aseistus:  5 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Sceptre (viirinumero S104) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 1. marraskuuta 1971 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 19. helmikuuta 1974. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta 1976 kumminaan Lady Audrey White ja valmistui 14. helmikuuta 1978.
Palvelus

Alus kolaroi 1980-luvun alussa Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen kanssa, jolloin aluksen reaktori sammui turvajärjestelmän käynnistyttyä. Aluksen päällikön määräyksestä reaktorin turvajärjestelmät ohitettiin, minkä jälkeen se palasi kotisatamaan. Alus oli 1987 huollettavana, jolloin reaktoriin asennettiin uusi ydin. Maaliskuussa 1990 aluksen tapahtui jäähdytysaineen vuoto satamassa ja 20. lokakuuta 1991 syttyi tulipalo Faslanessa.
Alus lähetettiin maaliskuussa 2010 Falklandin saarille vahvistamaan alueella olevaa varuskuntaa alueella tehtyjen öljylöytöjen aiheutettua kiistaa alueen omistuksesta. Alus palasi toukokuussa Devonportiin, jossa se poistettiin palveluksesta 10. joulukuuta 2010.
HMS Scorpion (1910)

| HMS Scorpion |
| --- | --- |
 HMS Scorpion

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan
Kölinlasku:  3. toukokuuta 1909
Laskettu vesille:  19. helmikuuta 1910
Palveluskäyttöön:  30. elokuuta 1910
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 26. lokakuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  860-940 t
Pituus:  84 m
Leveys:  8,38 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  12 500 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L40 Mk VIII -tykki P Mk V -asennuksena 3 x QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä P Mk I -asennuksina 1 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykki 2 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Scorpion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä ja se myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 3. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna elokuussa.
Palvelus

Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.
HMS Scourge (1910)

| HMS Scourge |
| --- | --- |
 HMS Scourge

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  R. W. Hawthorn Leslie and Company, Hebburn
Kölinlasku:  9. maaliskuuta 1909
Laskettu vesille:  11. helmikuuta 1910
Palveluskäyttöön:  elokuu 1910
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  860-940 t
Pituus:  84 m
Leveys:  8,38 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  12 500 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  96
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L40 Mk VIII -tykki P Mk V -asennuksena 3 x QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä P Mk I -asennuksina 1 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykki 2 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Scourge oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa R. W. Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1909. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna elokuussa.
Palvelus

Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.
Hatem Trabelsi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Ariana, Tunisia
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 179 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–2001 2001–2006 2006–2007 2007–2008 |  CS Sfaxien  AFC Ajax  Manchester City  Al-Hilal | 103 (13) 139 (2) 20 (1) ? (0) |
Maajoukkue
| 1998–2006 |  Tunisia | 61 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
Hatem Trabelsi (arab. حاتم الطرابلسي‎, s. 25. tammikuuta 1977 Ariana Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija ja Afrikan mestari. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

Trabelsi aloitti ammattilaisuransa aluksi hyökkääjänä kotimaansa Club Sportif Sfaxienissa vuonna 1996. Pian hänet siirrettiin laitapuolustajaksi, koska joukkueessa oli ollut paljon puolustajien loukkaantumisia ja uusille puolustajille oli tarvetta. Pelipaikan vaihdon myötä Trabelsi on ollut maansa parhaimpia laitapuolustajia. Vuodet 2001–2006 hän pelasi Ajaxissa, jonka jälkeen siirtyi kesällä 2006 Manchester Cityyn. Manchesterissä kausi jäi lyhyeksi ja hänet vapautettiin sopimuksestaan. Trabelsi lopulta siirtyi pelaamaan Al-Hilaliin vuonna 2007. Sitä ennen hän sai useita tarjouksia Ranskasta, Saksasta, Turkista ja Tunisiasta, mutta mikään näistä joukkueista ei suostunut maksamaan Trabelsin vaatimaa palkkaa. Viiden kuukauden odottelun jälkeen saudiarabialainen Al-Hilal teki alustavasti yhden kauden sopimuksen Trabelsin kanssa. Hän voitti kauden aikana Saudi Arabian liigamestaruuden ja Crown Prince Cupin. Al-Hilal ei uusinut Trabelsin sopimusta ja hän jäi ilman seuraa. Trabelsi oli koeajalla Yhdysvalloissa, mutta jäätyään ilman sopimusta hän päätti uransa erinäisten syiden vuoksi.
Seurajoukkueura > Maajoukkueura

Trabelsin ensimmäinen maaottelu oli 2. toukokuuta 1998 Georgiaa vastaan. Hän on pelannut 61 maaottelua, joissa teki yhden maalin. Trabelsi oli mukana vuoden 1998 MM-kisoissa, 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2006 kisoissa, jossa hän pelasi täyden ajan kaikissa kolmessa Tunisian ottelussa.  Trabelsi ilmoitti myös kisojen jälkeen lopettavansa maajoukkueuransa.
Saavutukset

Saudi Arabian Crown Prince Cup: 2008
Saudi Arabian liigamestaruus: 2008
Afrikan–mestaruus: 2004
Alankomaiden supercupin voitto: 2002, 2005, 2006
Alankomaiden cupin voitto: 2002, 2006
Alankomaiden liigamestaruus: 2002, 2004
Arabian Mestarien liiga: 2000
CAF Cup: 1998
Hattujärvi (Kuhmoinen)

| Hattujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°38′05″N, 25°01′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Hirvilammiin 
Järvinumero:  35.766.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,5 m  
Rantaviiva:  0,915 km  
Pinta-ala:  3,386 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHattujärvi 
Hattujärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Hirvivuoren ympäristön pienialaisella ylänköalueella, missä Hirvuori jää järven länsipuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria, vaikka sen keskelle on merkitty kivi. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järvi on autio, mutta sen pohjoisrantaan tulee kävelypolku Kylämäjärven länsipäästä. Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa Hattujärven kaakkoispuolella oli pelto.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,5 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä suo-ojaa, joista pohjoisin on samalla järven laskuoja. Oja laskee 600 metrin päässä Hirvilammiin ja ojalle tulee pudotusta 8,5 metriä.
Hannu Airila

Hannu Airila (s. 9. heinäkuuta 1985 Kerava) on suomalainen maajoukkuetason suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Kalevan Rastia, jonka joukkueessa hän on voittanut viisi kertaa Jukolan viestin. Aiemmin hän on edustanut Keravan Urheilijoita.
Airila on kilpaillut 2010-luvulla kuusissa MM-kilpailuissa ja neljissä EM-kilpailuissa parhaana henkilökohtaisena saavutuksenaan vuoden 2016 MM-kilpailujen kahdeksas sija keskimatkalla sekä parhaana viestisaavutuksenaan vuoden 2012 EM-kilpailujen seitsemäs sija. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti keskimatkalla pronssia Sveitsissä 2005.
Saavutukset

2010 keskimatkalla 19:s
2012 keskimatkalla 11:s, viestissä 15:s
2013 keskimatkalla 23:s
2015 keskimatkalla 12:s
2016 keskimatkalla kahdeksas
2018 keskimatkalla 15:s
2010 keskimatkalla 35:s
2012 pitkällä matkalla 30:s, viestissä seitsemäs
2014 keskimatkalla 46:s
2018 pitkällä matkalla 55:s
2009 keskimatkalla 35:s, pitkällä matkalla 22:s, viestissä kymmenes
2003 keskimatkalla 12:s, pitkällä matkalla 24:s, viestissä yhdeksäs
2004 keskimatkalla 12:s, pitkällä matkalla 20:s, viestissä kahdeksas
2005:keskimatkalla pronssia, pitkällä matkalla ja viestissä kymmenes
2012 kokonaispisteissä 59:s
2005 voitto (Kalevan Rasti)
2006 toinen (Kalevan Rasti)
2007 voitto (Kalevan Rasti)
2008 kuudes (Kalevan Rasti)
2009 toinen (Kalevan Rasti)
2010 toinen (Kalevan Rasti)
2011 toinen (Kalevan Rasti)
2012 voitto (Kalevan Rasti)
2013 voitto (Kalevan Rasti)
2014 voitto (Kalevan Rasti)
2015 kolmas (Kalevan Rasti)
2016 kolmas (Kalevan Rasti)
2018 kuudes (Kalevan Rasti)
2019 kuudes (Kalevan Rasti)
Hannes Trinkl

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hannes Trinkl |  Hannes Trinkl |  Hannes Trinkl |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Nagano 1998 | syöksylasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Anton 2001 | syöksylasku |  |
Hannes Trinkl (s. 1. helmikuuta 1968 Steyr, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Trinkl on syöksylaskun maailmanmestari vuoden 2001 MM-kisoista ja olympialaisten pronssimitalisti Naganon kisoista. Hän on lisäksi voittanut kuusi (viisi syöksylaskun ja  yhden supersuurpujottelun) osakilpailua maailmancupissa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin loppupisteissä viidenneksi, vuonna 1994.
Hannes Trinkl päätti uransa keväällä 2004.
Aiheesta muualla

Trinklin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannes Trinkl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Hannes Uksila

Hannes Uksila
Johan Abram Enok "Hannes" Uksila (17. heinäkuuta 1888 Oulu – 3. toukokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, työväenliikkeen vaikuttaja ja SDP:n jäsen. Hän toimi myös jääkäriliikkeen aktivistina.
Elämä

Oululaisen puusepän perheeseen syntynyt Uksila työskenteli ennen sisällissotaa Oulussa paikallisen työväenlehden Kansan Tahdon latojana ja toimittajana. Hän toimi myös jääkäriliikkeen etappimiehenä, kuten saman lehden toinenkin toimittaja Yrjö Mäkelin. Värvätyt kokoontuivat lehden toimituksessa, josta miehet ohjattiin eteenpäin räätälimestari Jaakko Kemppaisen, entisen työväenyhdistyksen puheenjohtajan vaatturiliikkeeseen, ja sieltä Ruotsiin. Uksila kehotti SDP:n 1916 puoluekokouksessa puoluetta pitämään tiivistä yhteyttä jääkäriliikkeeseen, jottei siitä muodostuisi aseellista vastavoimaa työväenliikkeelle. Uksila oli keväällä 1917 perustetun Oulun työväenneuvoston jäsen.
Sisällissodan aikana Uksila toimi punakaartissa. Hän oli muun muassa Satakunnan rintaman viimeinen komentaja Kustaa Salmisen jäätyä Tampereelle saarroksiin. Kullervo Mannerille ja Eero Haapalaiselle lähettämässään kirjeessä Uksila vaati selvitystä Kolinahteen joukkomurhasta sekä syyllisten kiinni ottamista ja rankaisemista. Hän ilmaisi huolensa myös yleisesti punaisten joukkojen lisääntyneestä terrorista ja rosvoilusta. Sodan päätösvaiheessa Uksila komensi vetäytyviä punakaartilaisjoukkoja Lahdessa ja jäi kaupungissa valkoisten vangiksi. Valtiorikosoikeus tuomitsi Uksilan kuolemaan, mutta Valtiorikosylioikeus muutti rangaistuksen elinkautiseksi vankeudeksi.
Armahduksen jälkeen Uksila työskenteli pitkään Kuluttajain Lehden toimituksessa ja oli viimeisinä vuosinaan myös lehden päätoimittaja.
Halu (romaani)

| Halu> Covet |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  J. R. Ward
Kieli:  suomi
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Little Brown (USA)
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  482
ISBN:  9780749955588
Suomennos
Suomentaja:  Tanja Kielinen
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  15. toukokuuta 2012
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  541
ISBN:  9789522600585
Sarja: Langenneet enkelit
Seuraava:  Himo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Halu (engl. Covet) on Langenneet enkelit -kirjasarjan ensimmäinen osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (oikealta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2009 ja suomeksi vuonna 2012.
Juoni

Kirja kertoo Jim Heronista, jonka erikoisalaa on kosto ja jolle synti on täysin vieras käsite. Kaikki muuttuu, kun hänestä tulee langennut enkeli ja hänelle annetaan tehtäväksi pelastaa seitsemän ihmissielua seitsemältä kuolemansynniltä. Kirjan toinen päähenkilö on Vin di Pietro, kovapintainen liikemies, joka on kiinnostunut vain rahan tekemisestä. Kun demoni alkaa jahdata hänen sieluaan, hän joutuu kyseenalaistamaan kaikki aiemmat uskomuksensa.
Hatem Ben Arfa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Clamart, Ranska
Pelipaikka: Laituri, Hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Lempinimi: Benny
Seura
Seura:  OGC Nice
Pelinumero: 9
Junioriseurat
1994–1996 1996–1998 1998–1999 1999–2002 2002–2004: ASV Châtenay-Malabry SM Montrouge AC Boulogne-Billancourt INF Clairefontaine Olympique Lyonnais
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2008 2008-2010  2010–2014   2014   2015– |  Olympique Lyonnais  Olympique Marseille    Newcastle United   → Hull City    OGC Nice | 92 (12) 91 (15) 86 (14) 9 (0) 29 (12) |
Maajoukkue
| 2002–2003 2003–2004 2008 2007– |  Ranska U-16  Ranska U-17  Ranska U-21  Ranska | 10 (7) 22 (16) 1 (0) 15 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. helmikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. helmikuuta 2016.
Hatem Ben Arfa (arab. حاتم بن عرفة‎, s. 7. maaliskuuta 1988 Clamart, Ranska) on tunisialaista sukujuurta omaava ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa FC Girondins de Bordeaux ja pelaa myös Ranskan maajoukkueessa.
Ben Arfa pelaa yleensä joko laiturina tai keskikentällä hyökkäävässä roolissa.
Ura

Olympique Lyonnais'n riveissä pinnalle noussut Ben Arfa teki todellisen läpimurtonsa Ranskan jalkapalloeliittiin kaudella 2007-08, jolloin hän oli päävalmentaja Alain Perrinin luottomies avauskokoonpanossa. Samalla kaudella Ben Arfa sai näyttömähdollisuuksia myös Ranskan maajoukkueessa, mutta EM-kisoihin 2008 Raymond Domenech ei miestä kelpuuttanut.
Kesällä 2008 Ben Arfa jätti Lyonin neljän mestaruuskauden jälkeen ja siirtyi 12 miljoonan euron siirtosummalla Olympique de Marseilleen.
Maajoukkueura

Hatem Ben Arfalla oli mahdollisuus edustaa maajoukkuetasolla myös Tunisiaa, mutta hän päätti kuitenkin edustaa Ranskaa. Ranskan maajoukkueessa Ben Arfa debytoi vuonna 2007. Hän oli myös voittamassa alle 17-vuotiaiden EM-kultaa Ranskan riveissä vuonna 2004.
Saavutukset

Ranskan mestaruus (4): 2005, 2006, 2007, 2008
Ranskan cup: 2008
Ranskan supercupin voitto (3): 2005, 2006, 2007
Alle 17-vuotiaiden EM-kulta 2004
Aiheesta muualla

Profiili Lyonin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Profiili Ranskan jalkapalloliiton sivuilla[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Profiili FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
LFP - La fiche de Hatem Ben Arfa (ranskaksi)
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Lloris |
2 Debuchy |
3 Evra |
4 Rami |
5 Mexès |
6 Cabaye |
7 Ribéry |
8 Valbuena |
9 Giroud |
10 Benzema |
11 Nasri |
12 Matuidi |
13 Réveillère |
14 Menez |
15 Malouda |
16 Mandanda |
17 M’Vila |
18 Diarra |
19 Martin |
20 Ben Arfa |
21 Koscielny |
22 Clichy |
23 Carrasso |
Valmentaja Blanc
Henry Irving

Henry Irving vuonna 1878.
John Henry Brodribb eli Henry Irving, joskus myös J. H. Irving, (6. helmikuuta 1838 – 13. lokakuuta 1905) oli englantilainen näyttelijä.
John Irving tunnettiin etenkin tulkinnoistaan ja rooleistaan Shakespearen näytelmissä.
Elämä

Henry Irving syntyi Somersetissä Englannissa 6. helmikuuta vuonna 1838. Irving kuoli 13. lokakuuta vuonna 1905 kauan kestäneeseen katarriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Irving Wikimedia Commonsissa
Henry Irvingin patsas National Portrait Galleryn vieressä Lontoossa.
Hannamari Shakya

Hannamari Shakya (s. 1969 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja ja Raw View -lehden päätoimittaja.
Shakya on valmistunut Lahden muotoiluinstituutista. Hän työskentelee valokuvaajana, Aalto-yliopistossa tuottajana ja on perustamansa Raw View -valokuvalehden päätoimittaja.
Vuonna 2016 hänelle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto.
Haluatko filmitähdeksi?

| Haluatko filmitähdeksi? |
| --- | --- |
Tyyli:  tositelevisio, viihde
Kestoaika:  36 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  2003
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  14
Tuotanto
Tuottaja(t):   Dan Peled  Martti Sivonen 
Vastaava(t) tuottaja(t):  Markus Selin
Ohjaaja(t):  Matti Palvalehto
Tuotantoyhtiö(t):  Solar Films
Aiheesta muualla
IMDb 
Haluatko filmitähdeksi? oli Nelosella keväällä 2003 esitetty suomalainen tositelevisio-ohjelma, jossa etsittiin uutta kokematonta naisnäyttelijää tulevaan elokuvaan. Ohjelman voittaja sai palkinnoksi roolin Levottomat 3 -elokuvasta. Ohjelmaa juonsivat Minna Turunen ja Jussi Heikelä ja sen päätuomarina oli Oskari Katajisto.
Ohjelmaan saivat osallistua 18–30-vuotiaat naiset. Syksyn 2002 aikana eri puolilla Suomea järjestettiin kahdeksan alkukarsintaa, joista valittiin neljäkymmentä kilpailijaa jatkoon. Näistä puolet pääsivät mukaan varsinaiseen tv-kilpailuun. Yhteensä hakijoita oli noin 300. Katsojat saivat äänestää jokaisen televisiossa esitetyn jakson jälkeen kahden kilpailijan välillä, kumpi jatkaa kilpailussa mukana.
Ohjelman suorana lähetetyksenä esitetyssä finaalissa kisasivat voittajaksi äänestetty Hanna Karjalainen (nyk. Kinnunen) ja toiseksi tullut Kirsi Lehtonen (nyk. Mäkelä). Finaalissa ääniä annettiin yli 80 000.
Haluatko filmitähdeksi? perustui tuotantoyhtiö Solar Filmsin suomalais-ranskalaisena yhteistyönä kehitettyyn omaan formaattiin. Se oli ehdolla myös Formaatti-Finlandian voittajaksi 2003, mutta palkinto myönnettiin tuolloin Suuri kupla -ohjelmalle.
Kohut ohjelman ympärillä

Ohjelman finaalissa kilpailijat joutuivat näyttelemään ennakkoon kuvatussa tehtävässä makuuhuoneeseen sijoittuvassa riitelykohtauksessa, jonka päätteeksi vastanäyttelijänä ollut Minna Turunen repäisi kilpailijalta paidan pois, jolloin kilpailijan paljaat rinnat paljastuivat. Vaatimusta esiintyä rinnat paljaana ei kuitenkaan oltu kerrottu kilpailijoille ennen kuvauspaikalle tuloa.
Mediassa annettiin ymmärtää, että kilpailun voittajalla olisi ”merkittävä rooli” Levottomat 3 -elokuvassa. Lopulta rooli oli sivurooli päähenkilön sihteerinä Helenana, joka näkyi elokuvassa noin minuutin ajan. Kilpailun voittaneen Hanna Kinnusen mukaan kilpailijoille ei todellisuudessa missään vaiheessa luvattu isoa roolia ja ohjelmaa varten tehdyssä sopimuksessa ilmoitettiin, että ”voittajalle annetaan rooli”.
Hans-Renner-Schanze

Hans-Renner-Schanze tarkoittaa seuraavia:
Hans-Renner-Schanze, hyppyrimäki Oberhofissa Saksassa
Hans-Renner-Schanze, hyppyrimäki Zella-Mehlissa Saksassa
Hans-Renner-Schanze K17 ja K9, hyppyrimäkiä Zella-Mehlissa Saksassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hans-Renner-Schanze”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Havaitse Jumala luonnossa

Havaitse Jumala luonnossa, 1914. Graniittilaatan hiottu puoli, jossa on epitafi.
Yleiskuva harjun päällä olevan siirtolohkareen päällä sijaitsevan muistomerkin ympäristöstä.
Muistomerkin hiomaton puoli.
Havaitse Jumala luonnossa on luonnon kauneutta ylistävä muistokivi Hyvinkään Sveitsissä. Kivi sijaitsee harjun laella, ison supan lähellä, suuren siirtolohkareen päällä. Graniittisen 40 x 50 cm kokoisen laatan toinen puoli on hiottu.
Muistokiven pystytti kauppias Carl Staudinger vuonna 1914 asuessaan Hyvinkäällä. Staudinger muutti myöhemmin Hankoon. Staudinger oleskeli useita kertoja Hyvinkään parantolassa ja oli ihastunut Sveitsin maisemiin ja luontoon.
Hyvinkään Sementtivalimo toteutti muistokiven.
Vastaanotto

"Eräänä päivänä löysivät hyvinkääläiset hämmästyksekseen kivenlohkareen harjalle rakennetun hiotun graniittitaulun, joka oli muurattu kiinni pienillä pyöreillä kivillä perustaansa. Tauluun oli kirjoitettu suomeksi ja ruotsiksi sanat: ”Havaitse Jumala luonnossa – Se Gud i naturen”. Alla olivat nimikirjaimet C.S:r 1914, jotka viittaavat erääseen luonnonystävään, joka asuu nykyisin Hangossa, mutta tuona aikana eli Hyvinkäällä, jossa hän usein vaelsi paikalle ja kuvitteli niitä geologisten voimien leikkejä, jotka olivat muodostaneet maaston muuttuvan korkokuvan ja jätti monumentin jälkimaailmalle. Tällainen taulu on. Jos tulevat sukupolvet seuraavat tätä oppia, heidän ajatuksensa kääntyvät kohti korkeampia tiloja kuin arkipäivän proosa. He kumartavat päänsä nöyrästi luonnon temppeleissä ja näkevät Jumalan luonteeltaan."
Näin kirjoitti Rolf Palmgren Huvfudstadsbladetissa vuonna 1929.
Taustaa

Sekä luonnonympäristönsä, että kulttuurihistoriansa takia Hyvinkään Sveitsi on omaleimainen alue. Virkistys- ja matkailukohteena alueen historia juontaa juurensa 1880-luvulle. Silloin seutu tuli tunnetuksi Helsinkiä ja Pietaria myöten karun nummiluontonsa ja terveellisen mannerilmastonsa vuoksi.
Staudingerin epitafi perustuu 1800-luvun saksalaisen romantiikan näkemykseen. Sen mukaan pienimmissäkin luonnon yksityiskohdissa tulee näkyviin jumalallisen suunnitelman mukainen luonnon historia. Luonnon ylevyyden rinnalla tulee näkyviin ihmisen mitättömyys.
Saman aiheen esiintymiä muualla

Samanlainen muistomerkki kirjoituksella Se Gud i naturen on matkailukohteena ja näköalapaikkana tunnetulla Getabergenillä Getassa Ahvenanmaalla.