Ivan Turgenev
Kirjallinen ura

Turgenev aloitti uransa runoilijana ja palasi runouden pariin 1870-luvun lopulla. Hän oli 1840- ja 1850-lukujen vaihteessa tuottelias näytelmäkirjailija. Hänen komediaansa Kuukausi maalla (Mesjats v dererne, 1850), Nahlebnik (Leipävieras, 1848) ja Holostjak (Vanhapoika, 1849) esitetään venäläisissä teattereissa edelleen.
Turgenevin tunnetuimpia kertomuksia ovat Tarpeettoman ihmisen päiväkirja (ven. Дневник лишнего человека, Dnevnik lišnego tšeloveka, 1850, suom. 1915 Tarpeeton ihminen), Asja (1858, suom 1882) sekä Ensi lempi (ven. Первая любовь, Pervaja ljubov, 1860, suom. 1883 Ensirakkaus).
Maaorjuus ja talonpoikaiskysymys olivat tärkeitä aiheita 1850-luvun kirjallisuudessa, kuten esimerkiksi Konstantin ja Ivan Aksakovin isän Sergei Aksakovin romaanissa Perhekronikka (Semeinaja hrokika, 1856, suom. 1952). Turgenev tunsi talonpoikien kurjat olot lapsuudestaan, hänen äitinsä omaisuuteen kuului muun muassa 5 000 'sielua' eli miespuolista maaorjaa. Vuonna 1852 ilmestyneen pienoisromaani Metsämiehen muistelmat (ven. Записки охотника, Zapiski ohotnika, suom. 1881) pääaiheena ei ollut metsästys, vaan talonpojat. Teos oli uraauurtava ja sillä oli suuri vaikutus venäläisen kirjallisuuden myöhempiin talonpoikaiskuvauksiin. Teoksen ilmestyttyä Turgenev pidätettiin ja karkotettiin maatilalleen Spasskoje-Lutovinovoon. Pidätyksen virallinen syy oli muistokirjoitus, jonka hän julkaisi Nikolai Gogolin kuoleman jälkeen vuonna 1852, koska Gogolin nimeä ei tuolloin saanut enää mainita painetussa sanassa.
1850-luvun kuluessa Turgenev julkaisi sarjan romaaneja, jotka vakiinnuttivat hänen kirjailjanmaineensa. Metsämiehen muistelmia seurasivat Rudin (ven. Рудин, 1856, suom. 1896), Aateliskoti (ven. Дворянское гнездо, Dvorjanskoje gnezdo, 1859, suom. 1888) ja Aattona (ven. Накануне, Nakanune, 1860, suom. 1883). Vuonna 1862 Turgenev julkaisi tunnetuimman romaaninsa Isät ja lapset (ven. Отцы и дети, Otsy i deti, suom. 1892, vuoden 1973 suomennos Isät ja pojat). Romaani vakiinnutti käsitteen "nihilisti" merkitsemään 1860-luvun radikaalinuorisoa ja sen elämänkatsomusta ja kuvasi sukupolvien välistä kuilua. Romaani nostatti ilmestyessään myrskyn kirjallisessa eliitissä sekä liberaali- ja radikaaliälymystössä. Turgenev siirtyi kirjansa herättämän kuohunnan myötä ensin Saksaan ja sitten Ranskaan.
Turjegenev oli 1860-luvun johtava liberaalikirjailija. Hän yhdisti tuotannossaan edistykselliset yhteiskunta-arvot sekä kokemuksensa aatelisesta elämänpiiristä. Romaaneissaan Turgenev pyrki tietoiesti tuomaan esille venäläisen yhteiskunnan ajankohtaisia kysymyksiä, erityisesti intelligentsijaa puhuttavia aatevirtauksia. Hän piti kiinni zapadnikki-ajattelusta elämänsä loppuun asti: hänen mukaansa Venäjän tuli yhteiskuntakehityksessään ottaa oppia lännestä. Turgenev kiisteli tämän vuoksi muun muassa Aleksandr Herzenin kanssa, sillä Herzenille Eurooppa edusti porvarillisen elämäntavan rappiota. Turgenev uskoi Venäjän hyötyvän koulutetusta eliitistä, Herzen taas pani toivonsa Venäjän talonpoikiin.
Toisin kuin suuret aikalaisensa Leo Tolstoi ja Fjodor Dostojevski, Turgenev ei käsitellyt töissään uskonnollisia aiheita . Tämä johti kohtalaisen viileisiin suhteisiin näitä kirjailijakollegoita kohtaan. Turgenevilla oli läheisin suhde ranskalaiseen kirjailijaan Gustave Flaubertiin.
Turgenev asui 1850-luvulta lähtien enimmäkseen Saksassa ja Ranskassa, jonne hän muutti rakastamansa naimissa olevan naisen, säveltäjä ja laulajatar Pauline Viardot'n perässä, mutta vietti aikaansa myös maatilallaan Spasskoje-Lutovinovossa. Ulkomailla hän levitti venäläisen realismin vaikutteita Länsi-Euroopassa, mikä käy ilmi hänen kirjeenvaihdossaan Gustave Flaubertin ja Guy de Maupassantin kanssa. Tuona aikana hän myös tutustui yhdysvaltalaiseen Henry Jamesiin, joka käänsi hänen teoksensa Nov (ven. Новь, Neisytmantu 1877) englanniksi nimellä Virgin Soil. Se teki Turgenevia tunnetuksi englanninkielisessä maailmassa.
Turgenevin tuotanto kuvaa kiinteästi venäläisten elämää, vaikka hän itse asui suuren osan elämästään muualla. Hän kykeni tarkasti kuvaamaan kotimaansa erilaisia henkisiä virtauksia. Hänen teoksissaan kuvastuvat venäläisen sivistyneistön ja puolisivistyneistön ihanteet ja arkitodellisuus.