Olga Fjodorovna
Avioliitto ja elämä suuriruhtinattarena

Suuriruhtinas Mihail rakasti vaimoaan syvästi koko ikänsä ja oli tämän vahvan vaikutuksen alainen; he olivat toistensa vastakohtia, ja tämä näytti vain vahvistavan heidän liittoaan. Mihail Nikolajevitš oli kiltti, rauhallinen ja melko tylsä ​​mies, joka olisi mielellään omistautunut vain tykistölle ja perheelleen, eikä hän loistanut poikkeuksellisella älyllä. Olga Fjodorovna oli eloisa, teräväkielinen ja nokkela seurapiirinainen, joka piti kovasti ilkeistä tarinoista ja juoruista – joidenkin hänen aikalaistensa mukaan juorut olivat hänen pääasiallinen olemassaolon syynsä.
Pariskunta pysyi läheisinä ja heidän avioliittonsa oli onnellinen. He asuivat omassa suuressa asunnossaan Pietarissa, Uudessa Mikaelin palatsissa (ven. Ново-Михайловский дворец), joka valmistui heille vuonna 1861, jossa oli ajalle poikkeuksellisesti viemäröinti, kuumailmalämmitys ja vuodesta 1889 lähtien myös sähkövalo. Heillä oli myös kesäasunto Mihailovka Pietarhovin palatsialueella ja vuodesta 1869 Ai-Todor, suuri asuinhuvila Krimillä lähellä Jaltaa. Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta. Suuriruhtinatar Olga, joka oli miestään vahvempi persoonallisuus, oli perheen hallitseva voima. Hän kasvatti seitsemän lastaan ​​rautaisella kädellä, kuten hänet itsensäkin oli kasvatettu. Hän vaati lapsiltaan täydellistä tottelevaisuutta.
Hän oli erityisen läheinen vanhimman poikansa suuriruhtinas Nikolai Mihailovitšin kanssa, jonka älylliset intressit olivat hänen itsensä kaltaiset, mutta hän pysyi etäisenä ja kylmänä muita lapsiaan kohtaan. Hänen toinen poikansa, suuriruhtinas Mihail Mihailovitš, joka ei ollut älyllisesti lahjakas (äiti ​​kutsui häntä hölmöksi), oli hänelle jatkuva pettymyksen aihe. Vuonna 1879 Olga ja suuriruhtinatar Maria Pavlovna järjestivät avioliiton ainoan tyttären, suuriruhtinatar Anastasia Mihailovnan ja Maria Pavlovnan veljen, Mecklenburg-Schwerinin suurherttua Friedrich Franz III:n välillä. Anastasian mielipidettä ei kysytty avioliiton suhteen ja hän oli katkera kasvatuksestaan ​​ja suhteestaan ​​äitiinsä. Anastasian tytär Cäcilie kertoi, että kun Anastasia oli omissa kihlajaisissaan tehnyt jotain väärin, äiti Olga lähetti hänet nukkumaan kuin tuhman lapsen. Oli myös aprikoosipuu, joka kuului Anastasialle, mutta jonka hedelmiä hän ei saanut itse syödä.
Aleksanteri III:n hallituskaudella valtiosihteeri Aleksandr Polovtsov esitti päiväkirjoissaan epäsympaattisen kuvan suuriruhtinatar Olgasta. Vaikka hän myönsi naisen olleen fiksu, hän kuvaili häntä:
"Pistäväkielinen, riitaisa, joutilas nainen joka ei tehnyt muuta kuin istui palatsissaan Neva-joen rannalla ja katseli ikkunastaan ulkona käveleviä ihmisiä ja puhui heistä ilkeitä asioita. Hän oli vain teräväkielinen yläluokkainen nainen, jolla ei ollut muita harrastuksia, kuin juoruilla ja pitää huolta lastensa etuoikeuksista."
Suuriruhtinatar Olga Fjodorovnalla oli vahva ja temperamenttinen luonne sekä terävä-älyinen. Hän teki monia piikikkäitä muistioita Aleksanteri III:lle ja keisarinna Maria Fjodorovnalle. Hän oli erityisen raivoissaan keisarin päätöksestä rajoittaa suuriruhtinaiden arvonimien määrää, joihin eivät kuuluneet hänen omat lapsenlapsensa. Vuonna 1886 tuli voimaan laki, jonka mukaan suuriruhtinaan ja suuriruhtinattaren arvonimien myöntäminen rajattaisiin keisarin lapsiin ja lapsenlapsiin. Seuraavien sukupolvien arvonimiksi tulisi ruhtinas ja ruhtinatar ja puhuttelunimeksi korkeus eikä keisarillinen korkeus. Aleksanteri III, joka käytti Olgasta selän takana pilkkanimeä "Haber-täti", sanoi kerran hänestä ärsyyntyneenä:
"Kaikki tunnustavat Olga Fjodorovnan älykkääksi naiseksi. Mitä tämä äly on? Hän juoruilee ja lukee tyhjänpäiväisiä romaaneja, eikä halua tehdä mitään vakavastiotettavaa."
Hän oli ainoa Romanov-suvussa, jolla ei ollut mitään virallisia valtiollisia tai julkisia tehtäviä, joten hän omisti aikansa kokonaan perheelleen, puolisolleen ja lapsilleen. Hänestä ei pidetty hovissa hänen voimakkaan ja hallitsevan luonteensa ja ilkeän kielensä vuoksi.