stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Genthod
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genthod Wikimedia Commonsissa
Piguet, Martine: Genthod (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  11.7.2007. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Satigny

| Satigny |
| --- | --- |
 Satigny.
 vaakuna
 Satigny
 Koordinaatit: 46°12′57″N, 6°01′58″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,92 km²
Korkeus:  370–507 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  4 449
 – Väestötiheys:  235 as./km²
 
 www.satigny.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Satigny on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 4 449 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Satigny Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Benedetta

| Benedetta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Verhoeven
Käsikirjoittaja:   David Birke  Paul Verhoeven 
Perustuu:  Judith C. Brownin kirjaan Immodest Acts: The Life of a Lesbian Nun in Renaissance Italy
Tuottaja:   Saïd Ben Saïd  Michel Merkt  Jérôme Seydoux 
Säveltäjä:  Anne Dudley
Kuvaaja:  Jeanne Lapoirie
Leikkaaja:  Job ter Burg
Pääosat:   Virginie Efira  Lambert Wilson  Daphne Patakia  Olivier Rabourdin  Clotilde Courau  Charlotte Rampling  Hervé Pierre 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Alankomaat
Tuotantoyhtiö:   Pathé  SBS Productions 
Levittäjä:  Pathé Distribution
Ensi-ilta:   2021-7-99. heinäkuuta 2021 (Cannes)  2021-12-1717. joulukuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  132 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Tuotto:  4,1 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Benedetta on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-alankomaalainen eroottinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Verhoeven. Virginie Efira esittää elokuvassa Benedetta Carlinia, noviisia nunnaa 1600-luvulla, joka liittyy italialaiseen luostariin, missä hän rakastuu toiseen naispuoliseen nunnaan. Se perustuu löyhästi Judith C. Brownin kirjaan Immodest Acts: The Life of a Lesbian Nun in Renaissance Italy.
Benedetta sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2021, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Suomen-ensi-iltansa se sai 17. joulukuuta 2021. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. Se aiheutti myös jonkin verran polemiikkia, ja jotkut katoliset ryhmät protestoivat elokuvaa sekä pitivät sitä jumalanpilkkana, koska siinä kuvataan kahden naisnunnan välistä rakkaussuhdetta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Virginie Efira  | … |  Benedetta Carlini   |
|  Charlotte Rampling  | … |  abbedissa Felicita   |
|  Daphne Patakia  | … |  Bartolomea   |
|  Lambert Wilson  | … |  nuntius   |
|  Olivier Rabourdin  | … |  Alfonso Cecchi   |
|  Clotilde Courau  | … |  Midea Carlini, Benedettan äiti   |
|  David Clavel  | … |  Giuliano Carlini, Benedettan isä   |
|  Hervé Pierre  | … |  Paolo Ricordati   |
|  Louise Chevillotte  | … |  nunna Christina   |
|  Guilaine Londez  | … |  nunna Jacopa   |
|  Lauriane Riquet  | … |  nunna Roasanna   |
|  Nicolas Gaspar  | … |  palkkasotilaskapteeni   |
|  Eleonora Rossini  | … |  nunna   |
|  Irene Baldeschi  | … |  nunna   |
Aiheesta muualla

Benedetta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Benedetta Elonet.
Benedetta AllMoviessa. (englanniksi)
Neogames

Neogames on vuonna 2003 perustettu suomalainen, voittoa tavoittelematon videopelialan yhdistys, jonka tavoitteena on tukea Suomen peliteollisuuden kehitystä. Neogames järjestää muun muassa vientimatkoja ja verkostoitumistapahtumia sekä laatii selvityksiä alan tilanteesta. Järjestö koordinoi Tekesin Skene-ohjelmaa, jolla rahoitetaan pelialan yrityksiä.
Suomen videopelialan kattojärjestönä Neogamesin jäseniin kuuluu myös Suomen Pelinkehittäjät ry. Neogames on ollut perustamassa Nordic Game Institute -säätiötä, joka yhdistää pohjoismaiset maakohtaiset järjestöt, sekä eurooppalaista kattojärjestöä European Games Developer. Neogames toimii myös yhteistyössä IGDA Finland ry:n (IGDAn jäsenjärjestö) kanssa.
Neogamesin johtaja on Koopee Hiltunen.
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut
Soral

| Soral |
| --- | --- |
 Soral.
 vaakuna
 Soral
 Koordinaatit: 46°08′39″N, 6°02′37″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Geneven kantoni
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,95 km²
Korkeus:  417–468 m
Väkiluku (31.12.2022)  (vakituiset asukkaat):  963
 – Väestötiheys:  326 as./km²
 
 www.soral.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soral on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 963 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Soral Wikimedia Commonsissa
| n k Geneven kantonin kunnat |
| --- | --- | --- |
Geneven kantonin kunnat (45 kpl, 1960–)
| Geneven kantoni |  Aire-la-Ville  Anières  Avully  Avusy  Bardonnex  Bellevue  Bernex  Carouge  Cartigny  Céligny  Chancy  Chêne-Bougeries  Chêne-Bourg  Choulex  Collex-Bossy  Collonge-Bellerive  Cologny  Confignon  Corsier  Dardagny  Geneve  Genthod  Gy  Hermance  Jussy  Laconnex  Lancy  Le Grand-Saconnex  Meinier  Meyrin  Onex  Perly-Certoux  Plan-les-Ouates  Pregny-Chambésy  Presinge  Puplinge  Russin  Satigny  Soral  Thônex  Troinex  Vandœuvres  Vernier  Versoix  Veyrier  |  |
Being John Malkovich

| Being John Malkovich |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Spike Jonze
Käsikirjoittaja:  Charlie Kaufman
Tuottaja:   Charlie Kaufman  Michael Kuhn  Steve Golin  Vincent Landay  Sandy Stern  Michael Stipe 
Säveltäjä:  Carter Burwell
Kuvaaja:  Lance Acord
Leikkaaja:  Eric Zumbrunnen
Pääosat:   John Cusack  Cameron Diaz  Catherine Keener  John Malkovich 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal
Levittäjä:  Universal Studios Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Being John Malkovich (televisioesityksessä nimellä Elämäni John Malkovichina) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1999. Sen on käsikirjoittanut Charlie Kaufman ja ohjannut Spike Jonze. Elokuva on yhdistelmä draamaa, fantasiaa ja komediaa.
Elokuvateatterilevitykseen Being John Malkovich päätyi Suomessa vain Helsingin Kinopalatsissa ja Tampereella Niagarassa sekä Plevnassa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Alkutilanteessa päähenkilö, marionettitaiteilija Craig Schwartz, on epätoivoinen. Hänen nukketeatteritaidettaan ei juurikaan arvosteta New Yorkissa. Schwartz haluaisi olla maailmankuulu, kuten näyttelijä John Malkovich.
Schwartz etsii uuden työpaikan, joka sijaitsee Lester Corp -nimisen toimistotalon kerroksessa seitsemän ja puoli. Rakennus on saanut nimensä tohtori Lesteristä. Craig tapaa Maxine-nimisen naisen ja ihastuu tähän. Kun Craig Maxinen mielestä vain leikkii nukeilla eikä tämä käsitä, kuinka on voinut pitää Craigista, Craig raivoaa arkistokaapille ja löytää sen takaa salaisen käytävän John Malkovichin tajuntaan. Käytyään Malkovichin pään sisällä Schwarz putoaa moottoritien varrelle New Jerseyhin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Cusack  | … |  Craig Schwartz   |
|  Cameron Diaz  | … |  Lotte Schwartz   |
|  Catherine Keener  | … |  Maxine   |
|  John Malkovich  | … |  John Horatio Malkovich   |
|  Orson Bean  | … |  tohtori Lester   |
|  Mary Kay Place  | … |  Floris   |
|  Charlie Sheen  | … |  Charlie   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Being John Malkovich Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Being John Malkovich Elonet.
Colour Me Kubrick

| Colour Me Kubrick> Colour Me Kubrick: A Trueish Story |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian W. Cook
Käsikirjoittaja:  Anthony Frewin
Tuottaja:   Michael Fitzgerald  Brian W. Cook  Luc Besson 
Säveltäjä:  Bryan Adams
Pääosat:   John Malkovich  Marisa Berenson  Jim Davidson  Richard E. Grant  Terence Rigby 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  RanskaYhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Magnolia Pictures Canal+ TPS Star
Levittäjä:  EuropaCorp Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Colour Me Kubrick (Colour Me Kubrick: A Trueish Story) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Brian W. Cookin ohjaama komediaelokuva. Siinä John Malkovich esittää huijaria, joka tekeytyy harvoin julkisuudessa nähdyksi elokuvaohjaaja Stanley Kubrickiksi. Tarina perustuu tosielämän hahmoon Alan Conwayhin, joka huijasi 1990-luvun Lontoossa rahaa ja seksiä esittämällä Kubrickia.
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä aihe on kiinnostavaa veijarikomedian materiaalia, mutta tuloksena on silti melko tasapaksu yhden vitsin kokonaisuus joka toistaa itseään käymällä läpi huiputuksen toisensa perään. Malkovichin roolityö kannattelee Valotien mielestä tarinaa melko hyvin, vaikka hahmo onkin luotu melkoiseksi elostelevaksi homokliseeksi.
Koiviston paikallistie

Koiviston paikallistie eli yhdystie 16757 on Väyläviraston museotie Äänekoskella. Koivistonkylän kautta kulkeva tie liittyy molemmista päistä kantatiehen 69. Sorapintaisen tien pituus on 2,9 kilometriä ja se otettiin museotieksi vuonna 1998.
Tien historia

Vanha Laukaantie on historiallinen, alkujaan polkureitistä syntynyt tieyhteys Pälkäneeltä muun muassa Jämsän, Jyväskylän ja Palokan kautta vanhan Laukaan pitäjän Koiviston kylään, jossa on ollut ensimmäinen talo jo 1590-luvulla. Vanhasta Laukaantiestä on talvireittinä merkintä vuodelta 1640 ja kesätie on merkitty kartalle 1696. Tie oli Hämeenlinnasta Koivistoon kärrytie viimeistään vuodesta 1786 lähtien. Koivistonkylän kautta kulki myös Kuopion ja Vaasan välinen tieyhteys, joka rakennettiin ratsupoluksi vuoteen 1787 mennessä. Kylästä tuli tärkeä risteyskohta, jonka merkitys heikkeni vasta 1800-luvun puolivälissä uusien suorempien tieyhteyksien myötä.
Museotien korkeusvaihtelu ja linjaus on suurimmaksi osaksi peräisin Kuopio–Vaasa-tiestä vuodelta 1787. Tietä on levennetty 1800-luvulla ja vielä myöhemmin, kun autoliikenne alkoi. Koiviston paikallistielle on tyypillistä mutkittelu peltoaukeilla. Sorapintainen tie luo kuvan 1930-luvun tiemaisemasta.
Tien varrella

Koiviston paikallistien varrella on neljä kivistä kilometripylvästä, yksi on muita melkoisesti matalampi ja kolme on malliltaan samankaltaisia, nelikulmaisia ja solakoita, korkeudeltaan noin 1,8-metrisiä. Näissä kilometripylväissä on kahdella sivulla sileäksi hakattu ja valkoiseksi maalattu alusta kilometrinumeroille. Pylväät on sijoitettu kulma tielle päin niin, että tiellä kulkijalle näkyy yksi kilometriluku. Korkeat pylväät ovat 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa käytettyä niin sanottua venäläistä mallia, ne saattavat olla myös 1920- tai 1930-lukujen korjauksissa käytettyjä pylväitä. Todennäköisesti pylväät on asetettu paikoilleen 1930-luvun tienkorjauksessa ja ne ovat alkuperäisillä sijoillaan.
Tien varrella on myös Venäläiskivi, iso siirtolohkare, johon on kiinnitetty muistolaatta Suomen sodan aikaisesta kahakasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koiviston paikallistie Wikimedia Commonsissa
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:   Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:   Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:   Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:   Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:   Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:   Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:   Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:   Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:   Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:   Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:   Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:   Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:   Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:   Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:   Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:   Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:   Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
| --- | --- |
Huom!: Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Koiviston paikallistie (Q20913759)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: tie
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Äänekoski
koordinaatit: 62°32′N 25°46′E﻿ / ﻿62.53°N 25.76°E﻿ / 62.53; 25.76

Tien kilometripylväs.
Ruotsin jalkapallomaajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 1958 |  |  |
|  Pronssia | Brasilia 1950 |  |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 1994 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|    Välierissä | Ruotsi 1992 |   |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1948 |  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 |  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  |  |
Ruotsin jalkapallomaajoukkue (ruots. Sveriges herrlandslag i fotboll) edustaa Ruotsia kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue toimii Ruotsin jalkapalloliiton alaisuudessa. Historiallisesti katsoen Ruotsi kuuluu maailman vahvimpien jalkapallomaiden joukkoon. Se voitti Lontoon olympialaisissa 1948 olympiakultaa ja on selviytynyt MM-kisojen lopputurnaukseen 12 kertaa ja saavuttanut kolme mitalisijaa. EM-lopputurnauksessa Ruotsi on pelannut seitsemän kertaa ja yltänyt parhaimmillaan välieriin.
Historia

Ruotsi on perinteisesti ollut vahva joukkue kansainvälisessä jalkapallossa. Se on osallistunut 12 kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin ja voittanut kolme mitalia olympialaisissa. Ruotsin joukkue voitti hopeaa vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa se oli isäntäjoukkueena. Ruotsi hävisi finaalissa Brasilialle 5–2. Ruotsi on sijoittunut kolmannelle sijalle vuosina 1950 ja 1994. Vuonna 1938 joukkue sijoittui neljänneksi.
Historia > Varhainen historia

Ruotsi pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Norjaa vastaan 12. heinäkuuta 1908 ja voitti sen 11–3. Muut pelit vuonna 1908 olivat Englantia, Isoa-Britanniaa, Alankomaita (kahdesti) ja Belgiaa vastaan. Ruotsi hävisi kaikki viisi ottelua. Samana vuonna Ruotsi kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa. Ruotsi kuitenkin hävisi ottelun olympialaisissa Isoa-Britanniaa vastaan 1–12. Se on edelleen suurin häviö Ruotsin maajoukkueen historiassa. Ruotsi osallistui myös olympialaisiin vuosina 1912 (isäntämaana), 1920 ja 1924, jolloin Ruotsi voitti pronssia ja ensimmäisen mitalinsa.
Vuonna 1916 Ruotsi voitti ensimmäistä kertaa Tanskan.
Historia > Maailmanmestaruuskilpailut 1938

Vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailut olivat Ruotsille toiset. Ensimmäisessä ottelussa Ruotsin piti pelata Itävaltaa vastaan, mutta Saksan miehittäessä Itävallan, Itävalta ei voinut osallistua turnaukseen. Sen sijaan Ruotsi sai puolivälierissä vastaansa Kuuban, jonka Ruotsi voitti lukemin 8–0. Välierissä Ruotsi sai vastaansa Unkarin, jolle se hävisi lukemin 1–5. Ruotsin seuraava ottelu oli pronssiottelu, jossa vastaan asettui Brasilia. Ruotsi hävisi ottelun 2–4, ja sijoittui turnauksessa neljänneksi.
Historia > Kesäolympialaiset 1948

Ensimmäisessä ottelussa Ruotsi pelasi Itävaltaa vastaan. Itävallan joukkue oli pätevä ilman ammattipelaajia, mikä oli yllätys, sillä Itävallan liigassa oli monia ammattipelaajia, jotka saivat pelata turnauksessa.lähde? Ottelu pelattiin White Hart Lanella Lontoossa ja Ruotsi voitti sen 3–0. Toisessa ottelussa, Ruotsi pelasi Koreaa vastaan ja voitti sen 12–0, ollen yksi Ruotsin jalkapallohistorian suurimmista voitoista. Välierissä Ruotsi kohtasi Tanskan voittamalla heidät 4–2.
Historia > Maailmanmestaruuskilpailut 1950

Maailmanmestaruuskilpailuissa 1950 Ruotsin jalkapalloliitto ei sallinut ammattilaisjalkapalloilijoiden pelata turnauksessa, joten Ruotsin joukkue koostui amatööripelaajista. Yhtenä turnauksen kuudesta eurooppalaisjoukkueesta Ruotsi pelasi samassa lohkossa Italian ja Paraguayn kanssa. Intia oli vetäytynyt lohkosta pois jo ennen turnausta.
Ensimmäisessä ottelussaan Ruotsi voitti Italian 3–2. Toinen ottelu päättyi 2–2 tasapeliin Paraguayn kanssa. Ruotsi eteni seuraavalle kierrokselle eniten pisteitä lohkossaan saavuttaneena joukkueena.
Jatkopeleissä toisella kierroksella Ruotsi sai ensimmäiseksi vastustajakseen kisaisäntä Brasilian. Ottelu pelattiin Maracanãlla yleisömäärän ollessa 138 000, joka oli ennätys Ruotsin maajoukkueen otteluissa siihen mennessä. Ottelu päättyi Brasilian 7–1 voittoon ja sen jälkeen on huhuttu, että lähes kaikki brasiliaiset katsojat hyvästelivät ruotsalaiset heidän huiveillaanlähde?.
Seuraavassa ottelussa vastassa oli Uruguay, jonka Ruotsi kohtasi ensimmäistä kertaa historiassa. Ottelu pelattiin São Paulossa. Uruguay voitti luvuin 3–2, minkä myötä Ruotsi menetti mahdollisuutensa maailmanmestaruuteen.
Pronssimitalit ratkaissut ottelu pelattiin São Paulossa Ruotsin ja Espanjan välillä. Ruotsi voitti ottelun 3–1 Stig Sundqvistin (15'), Bror Mellbergin (34') ja Karl-Erik Palmérin (79') tekemillä maaleilla. Ruotsi sijoittui turnauksessa kolmanneksi ja voitti ensimmäisen maailmanmestaruuskilpailuiden mitalinsa. Parhaana eurooppalaisjoukkueena Ruotsi sai kutsumanimekseen "epäviralliset Euroopan mestarit".
Kesäolympialaissa vuonna 1952 Helsingissä Ruotsi jatkoi vahvoja otteitaan ja saavutti olympiapronssia. Seuraavana vuonna jalkapalloliitto ei antanut ammattilaisten pelata joukkueessa ja tämän vuoksi Ruotsi ei osallistunut vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuihin.
Historia > Maailmanmestaruuskilpailut 1958

Vuonna 1956 Ruotsin jalkapalloliitto päätti sallia ammattilaispelaajien pelaamisen maajoukkueessa, mitä Ruotsin jalkapallokannattajat toivoivat. Maailmanmestaruuskilpailuissa 1958 Ruotsi oli isäntämaa, ja samassa lohkossa sen kanssa pelasivat Meksiko, Unkari ja Wales.
Ensimmäisessä ottelussa, vastaan asettui Meksiko. Ottelu pelattiin Råsunda Stadiumilla, Solnassa. Ottelua oli seuraamassa 32 000 katsojaa. Ruotsi voitti ottelun lukemin 3–0, ottaen samalla lohkon kärkipaikan. Seuraava ottelu oli Unkaria vastaan, joka oli sijoittunut vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi ja voittanut vuoden 1952 olympialaiset. Ottelu päättyi Ruotsin 2–1 voittoon, jossa molemmat maalit teki Kurt Hamrin. Seuraava ottelu Walesia vastaan päättyi 0–0 tasapeliin.
Pelatessaan aina puolivälierissä, myös tämä ottelu pelattiin Råsundan stadionilla neljännen kerran maailmanmestaruuskilpailuissa. Vastassa oli Neuvostoliitto, jonka Ruotsi voitti lukemin 2–0.
Välierät pelattiin Ullevissa, Göteborgissa. Se oli myös ainoa ottelu, jolloin Ruotsi ei pelannut turnauksen aikana Råsundassa. Yleisöä oli noin 50 000 henkilöä, ja se oli yksi Ruotsin katsotuimpia otteluita turnauksessa. Länsi-Saksa johti ottelua aluksi 1–0, kun Erich Juskowiak teki ottelun avausmaalin 59. peliminuutilla. Ruotsi voitti ottelun lopulta lukemin 3–1.
Finaali pelattiin Råsundalla isäntämaa Ruotsin ja vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi sijoittuneen Brasilian välillä. Yhteensä ottelua oli seuraamassa noin 52 000 henkilöä. Brasilia voitti maailmanmestaruuskilpailut ensimmäistä kertaa voittamalla Ruotsin finaalissa lukemin 5–2. Ruotsi sai turnauksesta hopeaa ja se on edelleen Ruotsin jalkapallohistorian paras sijoitus maailmanmestaruuskilpailuissa.
Historia > 1960-luku

Karsinnoissa vuoden 1962 maailmanmestaruuskilpailuihin Ruotsi voitti lohkon vaikuttavalla tavalla tehdem 10 maalia ja päästäen vain 3. Ruotsilla oli mahdollisuus voittaa oman lohkon play-off-ottelussa Sveitsi ja päästä loppuotteluihin karsinnoissa. Ottelu pelatiin Länsi-Berliinissä, ja Sveitsi voitti ottelun lukemin 2–1.
Ruotsi ei edennyt vuoden 1964 Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Karsinnat alkoivat Norjaa vastaan, jolloin Ruotsi voitti ensimmäisen osaottelun ja toinen osaottelu päättyi tasatulokseen. Toisella kierroksella vastaan asettui Jugoslavia. Ensimmäinen osaottelu päättyi tasapeliin ja toinen osaottelu Ruotsin 2–3 voittoon. Puolivälierissä Ruotsi pelasi hallitsevaa mestaria Neuvostoliittoa vastaan. Ensimmäinen osaottelu päättyi tasapeliin ja toinen osaottelu Neuvostoliiton voittoon. Ruotsi ei näin ollen selviytynyt lopputurnaukseen.
Karsinnoissa maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1966 Ruotsi pelasi lohkossa 2. Ruotsi aloitti karsinnat tasapelillä Länsi-Saksaa vastaan ja jatkoi 3–0 voitolla Kyprosta vastaan. Vain lohkon voittaja selviytyi lopputurnaukseen ja Ruotsi menetti mahdollisuutensa häviämällä viimeisessä pelissä Länsi-Saksalle.
Ruotsi osallistui karsintoihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1968. Joukkue sijoittui kolmannelle sijalle lohkossaan eikä päässyt lopputurnaukseen.
Ruotsin suurin menestys 1960-luvulla oli pääsy maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1970, jolloin se kukisti karsinnoissa Norjan ja Ranskan. Ruotsi sijoittui lohkossa kolmanneksi ja ei näin ollen päässyt mukaan jatkopeleihin. Lohkon voitti Italia, joka voitti myös samassa turnauksessa hopeaa.