stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malesia
Historia > Brittiläinen Malaija ja Brittiläinen Borneo

Britit saapuivat Malakan niemimaalle 1700–1800-lukujen vaihteessa. Ensimmäinen brittien satama perustettiin Penangin saarelle vuonna 1786, kun Francis Light allekirjoitti Kedahin sulttaanin Abdullahin kanssa sopimuksen alueen hallinnasta, vastineeksi suojelusta Siamia vastaan. Britit nimesivät saaren Prince of Wales Islandiksi ja pääkaupunki George Town nimettiin Walesin prinssin mukaan. Penang kasvoi hyvin nopeasti, sillä britit pyrkivät politiikallaan houkuttelemaan alueelle maahanmuuttajia. Alueelle saapui tuhansittain kiinalaisia, intialaisia, malaijeja ja sumatralaisia.
Brittien vaikutus Malaijien saaristossa kasvoi 1800-luvun alussa, kun maa sai Napoleonin sodissa voiton Ranskasta ja Hollannista. Vuonna 1811 britit valloittivat hollantilaisten hallitsemat siirtomaa-alueet Malakan niemimaalla ja Malaijien saaristossa. Kun sota päättyi, Jaava palautettiin hollantilaisille ja Jaavan kuvernööri Thomas Stamford Raffles perusti uuden brittien kauppatukikohdan Singaporen saarelle vuonna 1819.
Vuonna 1824 Lontoossa solmittiin Britannian ja Hollannin välillä sopimus, joka ratkaisi maiden välit. Britit luopuivat Länsi-Sumatralla sijainneesta Bengkulusta ja kaikki nykyisen Indonesian alueella sijainneet alueet jätettiin hollantilaisille. Hollanti luopui Malakasta ja suostui brittien hallintaan Singaporessa ja Malakan niemimaalla. Vuonna 1926 britit perustivat hallinnoimistaan alueista Singaporesta, Penangista ja Malakasta hallinnollisen kokonaisuuden, Salmisiirtokunnat. Sen pääkaupungiksi tuli ensin Penang, ja vuonna 1832 Singaporesta tehtiin pääkaupunki.
Borneolla elettiin erillään Malakan niemimaan tapahtumista. Alue ei koskaan ollut hollantilaisten vaikutuspiirissä ja brittiläiset saapuivat saarelle 1800-luvulla. Saaren pohjoisin osa, nykyinen Sabah, oli Espanjan siirtomaan Sulun sulttaanikunnan hallussa. Loput alueet nykyisen Itä-Malesian alueesta kuuluivat Brunein sulttaanikuntaan. Brittiläinen James Brooke saapui saarelle 1841 ja hänen aikeenaan oli ottaa alue Britannian haltuun. Brittihallitus ei ollut kuitenkaan kiinnostunut alueesta.
Brunein sulttaanilla oli kiistoja Sarawakin kapinallisia vastaan brittien saapumisen aikoihin. Brooke liittoutui sulttaanin kanssa ja kapina kukistettiin. Sulttaani antoi kiitokseksi Brooken hallintaan palan maata ja teki tästä Kuchingin rajahin. Vuonna 1846 hänen arvonimestään tuli perinnöllinen ja näin sai alkunsa valkoisten rajahien dynastia. Myöhemmin Brooke laajensi aluettaan ja lopulta hänen maa-alansa kattoi koko nykyisen Sarawakin alueen. Brooke nimitti alueen hallintoon paikallisväestöä, mutta Brooken suku hallitsi aluetta kuin henkilökohtaista maataan.
Vuonna 1888 brittihallitus otti viimein alueen suojelukseensa, koska Saksan keisarikunta esitti aluevaatimuksia Borneolla ja Ranska oli saanut pysyvän jalansijan Indokiinassa. Alueen sisäpolitiikka säilyi edelleen Brooken suvulla. Britit saivat hallintaansa myös Borneon pohjoisimman osan 1880-luvulla. Pohjois-Borneon kauppakomppania neuvotteli alueluovutuksista Brunein ja Sulun sulttaanien kanssa ja britit saivat määräysvallan alueella, josta muodostettiin Pohjois-Borneo.
Historia > Liittoutuneet ja liittoutumattomat malaijivaltiot

1870–1880-luvuilla Britannia luopui politiikasta, jonka mukaan brittihallinto ei puuttunut sulttaanikuntien asioihin. Malakan niemimaa oli merkittävä tinan tuottaja ja tinan kysyntä oli kasvussa Suezin kanavan avaamisen myötä. Malaijivaltiot olivat epävakaita ja kärsivät sisäisistä kiistoista ja britit pyrkivät vakauttamaan valtioiden tilanteen kaupallisten etujensa takia. Brittiläiset pelkäsivät myös saksalaisten tuloa alueelle, mikä saattaisi uhata brittien ylivalta-asemaa.
Vuonna 1876 britit perustivat Liittoutuneiden malaijivaltioiden valtioliiton, joka toimi brittihallinnon alaisuudessa. Valtioliittoon liittyivät Perak, Negeri Sembilan, Selangor ja Pahang. Liittoutuneiden malaijivaltioiden valtioliiton pääkaupungiksi tuli Kuala Lumpur, jossa brittihallinnon edustajat pitivät asemapaikkaansa. Muut Malakan niemimaan sulttaanikunnat säilyivät liittoutumattomina malaijivaltioina.
Historia > Toinen maailmansota

Toisessa maailmansodassa Japani hyökkäsi Kaakkois-Aasian maihin valloittaakseen eurooppalaisten siirtomaa-alueet. Japani aloitti Tyynenmeren sodan joulukuussa 1941 hyökkäämällä Pearl Harboriin Yhdysvaltain laivastotukikohtaan, missä japanilaiset tuhosivat suuren osan Yhdysvaltain laivastosta.
Seuraavaksi japanilaisjoukot etenivät muualle Kaakkois-Aasiaan. Japanilaiset nousivat maihin lähellä Kota Bharun kaupunkia Brittiläisen Malaijan itärannikolla ja aloittivat Malaijan taistelun. Britannia oli kiinni Euroopassa käytävässä sodassa, eivätkä Malaijalla olleet joukot kyenneet estämään japanilaisten etenemistä. Helmikuuhun 1942 mennessä Japani oli valloittanut koko Malakan niemimaan ja Borneon. Singaporen taistelun jälkeen japanilaiset miehittivät myös Singaporen.
Japanilaiset nimittivät alueen hallintoon paikallisväestöä Aasia aasialaisille -propagandansa turvin, mutta todellisuudessa japanilaisten tarkoitus oli hallita Aasiaa yksinään ja todellista valtaa käyttivät japanilaiset. Japanilaisten hirmuvalta todisti propagandaväitteet valeeksi, sillä japanilaisten miehityksen aikana etenkin kiinalaisväestöä teloitettiin tuhansittain. Japanin miehityksen aikana Malaijassa kärsittiin nälänhädästä ja epidemioista. Kaakkois-Aasian kansat nousivat kapinaan valloittajia vastaan, mutta Japanin hallinto ei kukistunut vastarintaan, vaan Japani vetäytyi Kaakkois-Aasiasta kun atomipommit putosivat Hiroshimaan ja Nagasakiin elokuussa 1945. Japanin miehityksen aika kesti Malaijalla kolme ja puoli vuotta.
Historia > Malaijan itsenäistyminen

Toisen maailmansodan päätyttyä maa palasi brittihallinnon alaisuuteen. Eurooppalaisten siirtomaavalta koki ulkopuolista arvostelua Yhdysvaltain ja nationalistien taholta, ja Britanniassa kasvoi ajatus itsehallinnon myöntämisestä siirtomaille. Britit kehittivät itsehallintoon tähtäävän suunnitelman ja  huhtikuussa 1946 Britannia perusti Malaijan liiton. Malaijan liittoon liitettiin Malakan niemimaan 9 sulttaanikuntaa ja Salmisiirtokunnat.
Malaijan liiton perustaminen sai aikaan vastalausemyrskyn. Brittiläisten ylivaltaa Malaijan liitossa ja kiinalaisenemmistöisen Singaporen kuulumista valtioliittoon arvosteltiin rajusti. Seurauksena liiton perustamisesta malaijinationalistit perustivat Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestön (United Malays National Organization, UMNO), jonka tavoitteena oli kumota Malaijan liiton perustaminen.
Britit pelkäsivät tilanteen kärjistymistä levottomuuksiksi ja Malaijan liitto purettiin. Tilalle perustettiin helmikuussa 1948 Malaijan federaatio, johon Singapore ei kuulunut. Malaijan kiinalaiset pelkäsivät asemansa heikentymistä, koska Singapore jäi federaation ulkopuolelle. Etenkin Malaijan kommunistisen puolueen (KPM) kiinalaisten tyytymättömyys kasvoi, sillä federaatio edusti heille brittien ja yläluokkaisten malaijien hallintoa. KPM perusti ammattiyhdistyksiä ja järjesti maassa lakkoja brittihallinnon vastustamiseksi, lakot kärjistyivät usein väkivaltaisiksi.
Malaijan federaation ja kommunistisissien välisten jännitteiden takia alkoi Malaijan kriisi kesäkuussa 1948, jossa KPM aloitti terrorin ja sissisodan Malaijan federaatiota ja brittihallintoa vastaan. Maahan julistettiin kriisin takia poikkeustila. Britit pääsivät tilanteessa voitolle vuonna 1952, mutta poikkeustila kesti vuoteen 1960 asti. UMNO:lle ja brittiläiselle siirtomaahallinnolle KPM:n kukistuminen oli suuri voitto kommunismin vastaisessa taistelussa, sillä brittien tavoitteena oli luoda Malaijaan yhtenäinen ja monikansallinen kommunismin vastainen valtio.
Vuoden 1955 vaalien jälkeen pääministeriksi nousi Tunku Abdul Rahman. Hänen johtamansa koalitiohallitus oli vahvasti kommunisminvastainen, mitä arvostettiin länsimaissa suuresti. 31. elokuuta 1957 Malaijan liittovaltio julistettiin itsenäiseksi.
Politiikka

Perustuslaki määrittelee Malesian kuningaskunnaksi, ja kuningas on myös maan korkein uskonnollinen johtaja. Kuningas valitaan viiden vuoden kaudeksi yhdeksän Malakan niemimaan perinnöllisen sulttaanin joukosta. Kuninkaan rooli on lähinnä edustuksellinen ja toimeenpanovalta on keskittynyt pääministerille. Kiertävällä kuninkuudella haluttiin luoda vakautta, ilman että annettiin ylivaltaa yhdellekään liittovaltion hallitsijasuvuista.
Malesian parlamentti on kaksikamarinen. Senaatin 70 jäsenestä kuningas nimittää 44 ja osavaltiot nimittävät kukin kaksi. Kansanneuvoston 222 jäsentä valitaan yleisillä vaaleilla vähintään viiden vuoden välein. Ennen uuden kansanneuvoston valitsemista kuninkaan pitää hajottaa edellinen kansanneuvosto. Kuningas voi halutessaan kieltäytyä hajottamasta kansanneuvostoa, mutta voi hajottaa sen ainoastaan pääministerin pyynnöstä.
Malesiaa on itsenäistymisestä asti hallinnut United Malays National Organisation (UMNO) ja sen liittolaispuolueet, jotka muodostavat Barisan Nasional (Kansallinen rintama) -koalition. Tärkeimpiä UMNO:n liittolaisia ovat kiinalaisia edustava Malaysian Chinese Association (MCA) ja intialaisia edustava Malaysian Indian Congress (MIC). Tärkeimmät oppositiopuolueet muodostavat Pakatan Rakyat (Kansanliitto) ryhmän, johon kuuluu islamistinen PAS, paljolti kiinalaisia edustava Democratic Action Party (DAP), People's Justice Party (Parti Keadilan Rakyat) PKR ja Sarawak National Party (SNAP). Merkittäviä riippumattomia puolueita ovat Sabah Progressive Party (SAPP) ja State Reform Party (STAR).
Aiemmin UMNO:a edustanut Mahathir Mohamad ja hänen aikaisempi poliittinen kilpailijansa Anwar Ibrahim ovat muodostaneet Pakatan Harapan (Toivon allianssi) -liittouman, jonka suurin puolue on Ibrahimin PKR (Oikeuspuolue), jonka merkittävä pitkäaikainen liittolainen on monietninen ja tasa-arvoa korostava DAP-puolue (Demokraattinen toimintapuolue). Malesian muslimit ovat jakautuneet kolmen melko samankokoisen puolueen kannattajiksi; vanhan valtaliittouman UMNO:n muslimipuolue Barisan, oppositiossa oleva islamismiin taipuvainen PAS-puolue sekä kolmantena Anwar Ibrahimin ja Mahathirin tukena olevat puolueet. Etnisesti kiinalaiset ja intialaiset äänestäjät eivät enää luota UMNO:n suojeluun ja ovat alkaneet siirtyä DAP:n tukijoiksi.
Parlamenttivaaleissa toukokuussa 2018 Barisan National ensimmäistä kertaa hävisi vaalit ja se sai 79 paikkaa, kun taas Mahathir Mohamadin johtama Pakatan Harapan sai liittolaisineen 115 paikkaa maan 222-paikkaisen parlamenttiin. Pakatan Harapan -koalitio hajosi, kun Mahathirin puolue Bersatu erosi koalitiosta helmikuussa 2020.
Malesiassa on monipuoluejärjestelmä ja vaalit ovat suhteellisen rehellisiä, mutta oppositio on syyttänyt hallitusta muun muassa itsenäisen median tukahduttamisesta ja poliittisten vastustajien vangitsemisesta. Yleinen äänioikeus koskee 21 vuotta täyttäneitä.
Malesia liittyi Yhdistyneisiin kansakuntiin vuonna 1957.
Malesian osavaltiot ja territoriot

Malesia on liittovaltio, joka on jakautunut 13:een osavaltioon (Negeri) ja kolmeen liittovaltion territorioon (Wilayah Persekutuan). Osavaltiot ovat jakautuneet kahdelle alueelle; Länsi-Malesiassa sijaitsee 11 osavaltiota, sekä kaksi territoriota, Itä-Malesiassa sijaitsee kaksi osavaltiota ja yksi territorio.
| Osavaltio> Osavaltiot | Pääkaupunki> Osavaltiot | Väkiluku> Osavaltiot | Pinta-ala(km²)> Osavaltiot |
| --- | --- | --- | --- |
|  Johor | Johor Bahru | 3 233 434 | 19 210 |
|  Kedah | Alor Setar | 1 890 098 | 9 500 |
|  Kelantan | Kota Bharu | 1 459 994 | 15 099 |
|  Malakka | Malakka | 788 706 | 1 664 |
|  Negeri Sembilan | Seremban | 997 071 | 6 686 |
|  Pahang | Kuantan | 1 443 365 | 36 137 |
|  Penang | George Town | 1 520 143 | 1 048 |
|  Perak | Ipoh | 2 258 428 | 21 035 |
|  Perlis | Kangar | 227 025 | 821 |
|  Sabah | Kota Kinabalu | 3 120 040 | 73 631 |
|  Sarawak | Kuching | 2 420 009 | 124 450 |
|  Selangor | Shah Alam | 5 411 324 | 8 104 |
|  Terengganu | Kuala Terengganu | 1 015 776 | 13 035 |
Liittovaltion territoriot
|  Kuala Lumpur | - | 1 627 172 | 243 |
|  Labuan | Victoria | 85 272 | 91 |
|  Putrajaya | - | 67 964 | 49 |
Malesian osavaltiot ja territoriot > Suurimmat kaupungit ja metropolialueet

Malesian suurin kaupunkimainen tiheä asutuskeskus on Klangin laakso, joka käsittää Kuala Lumpurin suurkaupunkialueen. Alueeseen luetaan kuuluvaksi Selangorin osavaltiossa sijaitsevat Kuala Lumpuria lähinnä olevat piirikunnat. Alueen suurimmat kaupungit ovat Petalingin piirikunnassa sijaitsevat Shah Alam, Petaling Jaya ja Subang Jaya, sekä Klangin piirikunnassa sijaitseva Klang. Klangin laakson väkiluku on noin 6,1 miljoonaa. Pelkästään Kuala Lumpurin suurkaupunkialueen väkiluku on noin 1,6 miljoonaa.
Toiseksi suurin asutuskeskus on suur-Penangin alue, joka käsittää Penangin osavaltion ja osia Kedahin osavaltiosta. Suurin kaupunki alueella on George Town Penangin saarella. Yhteensä suur-Penangin alueen asukasluku on noin 2,3 miljoonaa. Muita suuria asutuskeskittymiä ovat Malakan niemimaan eteläkärjessä sijaitseva Johor Bahrun alue, jonka väkiluku on noin 1,3 miljoonaa, sekä Itä-Malesian suurin väestökeskittymä Kuchingin kaupunki esikaupunkialueineen.
Malesian suurimmat kaupungit ovat Kuala Lumpur, Johor Bahru ja Ipoh.
Talous

Itsenäistymisestään asti Malesia on ollut yksi Aasian taloudellisesti menestyneimmistä valtioista. Nykyisin se on yksi maailman suurimmista puolijohdekomponenttien, elektroniikan ja tietotekniikan viejistä.
Vuonna 2009 Malesian varmistuneet öljyvarat olivat neljä miljardia barrelia. Lähes kaikki öljyntuotanto on maan merialueilla, jossa on kolme kenttää: Malaisin, Sarawakin ja Sabahin öljykentät. Kansallinen öljy-yhtiö Petronas dominoi koko öljysektoria. Maassa toimii kuusi jalostamoa. Öljy ja maakaasu ovat merkittäviä vientituotteita.
Malesia on luonnonvaroiltaan rikas maa. Merkittävimpiä luonnonvaroja ovat muun muassa tina, öljy, puu, kupari, maakaasu ja rautamalmi. Malesia on maailman suurin luonnonkumin, palmuöljyn ja tinan ja trooppisen puun tuottaja, lisäksi maatalous tuottaa muun muassa kaakaota, riisiä, trooppisia hedelmiä, kalaa ja kookospähkinää.
1980-luvulta lähtien maassa on pyritty vähentämään maan riippuvuutta maatalouden raaka-aineviennistä, ja käynnistetty teollistamisohjelma. Elektroniikkateollisuus onkin nykyään yksi maan tärkeimmistä vientituotteista, Malesia on maailman suurin tietokoneiden kovalevyjen valmistaja. Myös raskas teollisuus on kasvanut, Malesialaisvalmisteinen auto Proton on myös tärkeä vientituote. Merkittävimmät vientituotteet Malesiassa ovat öljy, koneet, elektroniikka ja tina.
Maan talous oli ennätyksellisen nousujohteinen 1980-luvulta 1990-luvulle.
Malesia on esimerkillinen maa siinä suhteessa, että taloudelliset ja sosiaaliset ristiriidat erilaisten etnisten taustojen omaavien kansalaisten välillä on pystytty ratkomaan rauhanomaisesti. Koulutus- ja sosiaalipolitiikassa on suosittu köyhempää malaijienemmistöä, ja julkisissa tehtävissä on etniset kiintiöt. Tämä on johtanut köyhyyden vähenemiseen ja talouskasvun hedelmien jakaantumisen tasaisemmin kansalaisten kesken. Malesian nopeaa talouskasvua kuvaa vuonna 1998 valmistunut Petronas Towers, joka oli valmistuttuaan maailman korkein rakennus.
Väestö

Malaijit muodostavat 50,1 % väestöstä. Kiinalaisia on 22,6 %, alueen alkuperäisasukkaita 11,8 %, intialaisperäisiä (pääasiassa tamileja) 6,7 % väestöstä ja muita on  0,7 % . Loput noin 8,2  ovat maassa ilman kansalaisuutta.
Virallisen malaijin kielen lisäksi englanti on yleisessä käytössä muun muassa mediassa. Lisäksi maassa puhutaan useita eri kiinan kielen murteita, intialaisista kielistä tamilia, telugua, malajalamia ja pandžabia sekä thain kieltä. Maan itäosan etniset vähemmistöt puhuvat useita paikalliskieliä, joista suurimmat ovat iban ja kadazan.
Uskonnollisesti malaijit ovat muslimeja, kiinalaisten keskuudessa on taolaisia, buddhalaisia ja kungfutselaisia ja intialaiset ovat pääosin hinduja. Maassa on myös jonkin verran kristittyjä. Maan perustuslakiin on kirjattu malaijien uskonnoksi islam. Heitä koskee šarialaki. Islamista poiskääntyminen edellyttää lupaa šaria-oikeudelta, eikä sitä käytännössä myönnetä. Ihmiset, jotka ovat virallisesti muslimeiksi luokiteltuja, eivät myöskään saa harjoittaa muuta uskontoa. Tämä on aiheuttanut uskonnollisia konflikteja. Maassa on käyty oikeutta siitä, saavatko muut kuin muslimit käyttää sanaa Allah. Alkuvuodesta 2011 Malesiassa oli levottomuuksia muslimien ja kristittyjen välillä, jolloin 11 kirkkoa tuhopoltettiin.
Vuonna 2001 puhkesi etnisiä levottomuuksia Kuala Lumpurin hökkelikylissä malaijien ja köyhien etnisten intialaisten välillä. Levottomuudet olivat pahimmat vuoden 1969 jälkeen. Kuusi ihmistä sai surmansa, kymmeniä loukkaantui ja lähes kaksisataa pidätettiin.
Malesian virallinen uskonto on islam, mutta perustuslaissa myös vähemmistöuskonnot on sallittu. Vähemmistöuskonnot eivät kuitenkaan saa käännyttää muslimeita. Etninen tausta ja uskonto pitää rekistreröidä ja merkitä henkilötodistukseen. Malesialaisista 62 % on muslimeja ja etniseen enemmistöön kuuluvien eli malaijien on pakko olla sunnimuslimeja. Heidän paastoamisensa, pukeutumisensa ja rukoilemisensa on yhä tiukemmin säädeltyä. Malesian islam on sunnalaista ja šiialaisuus sekä muut sunnalaisuudesta poikkeavat islamin muodot ovat Malesiassa kiellettyjä. Muslimit eivät siis saa vaihtaa uskontoaan. Jos toiseen uskontoon kuuluva menee sunnin kanssa naimisiin, tämän tulee kääntyä sunniksi. Väestöstä noin 10 % on kristittyjä. Muita merkittäviä vähemmistöuskontoja ovat buddhalaisuus, hindulaisuus, sikhiläisyys ja taolaisuus. Uskonnollinen suvaitsemattomuus vähemmistöuskontoja kohtaan on 2000-luvulla lisääntynyt.
Kulttuuri > Elokuvia ja musiikkia

Malesialainen elokuva ja musiikki ovat ainutlaatuisia ja monipuolisia maailmassa. Malesialaiset elokuvat kattavat useita genrejä mysteereistä romanttisiin komedioihin, ja jokainen tuotanto esittelee malesialaista kulttuuria ja arvoja. Malesialainen musiikki on myös rikasta ja monimuotoista, ja se yhdistää malaijilaisia, kiinalaisia, intialaisia ​​ja muita etnisiä ryhmiä sisältäviä musiikillisia elementtejä luodakseen elävän musiikkiskenen.
P. Ramlee (1929-1973) on merkittävä hahmo Malesian elokuva- ja musiikkimaailmassa. Hänen työnsä ovat olleet vaikuttavia sekä Malesiassa että kansainvälisesti. Hän on lahjakas näyttelijä, ohjaaja ja muusikko, jonka tuotanto kuvastaa Malesian monimuotoista kulttuuria ja perintöä. P. Ramleen panoksen muistoksi hänen mukaansa on nimetty joitakin teitä, rakennuksia jne.
Kulttuuri > Erityispiirteet

Malesian alue on ollut varhaisista ajoista Kiinan ja Intian välisen kaupan tärkeä keskus. Meriteiden risteyksessä olevan sijaintinsa ansiosta maa on saanut vaikutteita intialaisesta ja kiinalaisesta kulttuurista, sekä myöhemmin arabialaisesta ja eurooppalaisesta kulttuurista.
Malesialainen kulttuuri on hyvin monimuotoista ja vaihtelee väestöryhmän ja alueiden mukaan. Kansallinen kulttuuri on vasta muodostumassa, toistaiseksi maassa on erillinen malaijikulttuuri, kiinalaisten kulttuuri, intialainen kulttuuri ja eurooppalainen kulttuuri sekä alueen alkuperäisten asukkaiden kulttuurit. Vuonna 1971 maan kulttuuriministeriö määritteli kansallisen kulttuuripolitiikan perusperiaatteet:
kansallisen kulttuurin tulee pohjautua alueen alkuperäiskansojen kulttuuriin
kansalliseen kulttuuriin voidaan sisällyttää muualta tuoduista kulttuureista sellaisia elementtejä, jotka arvioidaan sopiviksi ja järkeviksi
islam on tärkeä osa kansallista kulttuuria
Intialais- ja kiinalaistaustaiset malesialaiset ovat kokeneet nämä periaatteet omaa kulttuuriaan syrjiviksi.
Virallisten kansallisten symbolien valitseminen ilman, että joku väestönosa tuntisi itsensä ulkopuoliseksi on ollut vaikeaa. Kenties siksi näitä symboleita haetaan luonnosta: merikilpikonnat, kiinanruusu ja oranki. Moderneja kansallisen ylpeyden aiheita ovat kotimainen Proton-auto ja Petronas-tornit.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Malesian kirjallinen perinne alkaa alkuperäisväestön suullisesta perinteestä: kansansaduista, kansanrunoista ja sananlaskuista. Perinne on saanut vaikutteita suurista intialaisista eepoksista. Kirjoittaminen aloitettiin islamin tulon myötä. Malaijisulttaanit palkkasivat 1400- ja 1500-luvuilla kirjurit kirjoittamaan muistiin historiallisia tapahtumia, ja näitä kirjoituksia sitten kopioitiin laajalti. Kiinalaiset ja intialaiset toivat oman kirjallisen traditionsa mukanaan, mutta alkoivat tuottaa paikallista kirjallisuutta vasta 1800-luvulla.
1800-luvun alussa unshi Abdullah bin Abdul Kadir julkaisi ensimmäisiä perinteestä poikkeavia teoksiaan, mutta vasta 1920-luvulla alkoi ilmestyä laajemmin romaaneita ja novellikokoelmia. Varsinainen kotimaisen kirjallisuuden kultakausi alkoi 1990-luvulla. Shahnon Ahmad tunnetaan satiireistaan. Khadijah Hashim kirjoittaa romaaneita ja lastenkirjoja. Monia hänen teoksistaan on sovitettu televisioon.
Perinteisiä kansantaiteen muotoja ovat varjonukketeatteri ja leijojen lennättäminen.
Kulttuuri > Ruoka

Malesian monien kansojen joukossa on edustettuina maailman suuria keittiöitä, ja malesialaisessa ruokavaliossa on niiden ominaispiirteitä tallella. Sekä riisiä että nuudeleita syödään paljon, usein mausteisen kastikkeen kanssa. Merkittäviä ruokalajeja ovat mm. Laksa ja Nasi lemak. Trooppisia hedelmiä on paljon, niistä omaleimaisin on voimakkaasti haiseva durian.
Kulttuuri > Media

Valtiollinen yleisradioyhtiö Radio Televisyen Malaysia ylläpitää kahta päätelevisioverkkoa ja 33 radiokanavaa. Mediaa on säännöstelty tarkasti, ja esimerkiksi suutelu- ja kiroilukohtaukset poistetaan. Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan median vapaus koki ”raikasta ilmaa” hallituksen vaihdon jälkeen vuonna 2018, mutta lainsäädäntö on edelleen uhka toimittajille.
Kulttuuri > Urheilu

Malesia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1964. Se on saanut yhteensä kuusi mitalia, kolme hopeaa ja kolme pronssia. Mitaleista viisi on sulkapallosta ja yksi uimahypystä.
Malesian jalkapallomaajoukkue ei ole kertaakaan osallistunut MM-kisoihin. Aasian kisoissa se on jäänyt kolme kertaa ensimmäiselle kierrokselle vuosina 1976, 1980 ja 2007. Maassa on 110 jalkapalloseuraa ja niissä yhteensä 9 930 rekisteröityä pelaajaa.
Malesiassa ajetaan vuosittain Formula 1 -sarjan osakilpailu Malesian Grand Prix Sepang International Circuitin moottoriradalla.
Tutkielma

Tutkielma on määräaiheesta laadittu tutkimusraportti tai suppeahko pohtiva kirjoitus, essee. Akateemisessa tutkielmassa tutkitaan jotain tutkimusongelmaa tai hypoteesia. Empiiristen tieteiden tutkielmissa pyritään kokeellisesti osoittamaan todeksi tutkimusongelman väite tai hypoteesi.
Tutkielman rakenne voi noudattaa seuraavaa, niin sanottua IMRD-kaavaa:
tutkimusongelma
tieteellinen viitekehys
kokeellinen osa
tulosten käsittely
johtopäätökset
Tutkielma on myös piirustustyyppi, jonka tarkoitus on tutkia aihetta kokonaisvaltaisesti ja perusteellisesti.
Kirjallisuutta

Uusitalo, Hannu: Tiede, tutkimus ja tutkielma: Johdatus tutkielman maailmaan.  (WSOY kurssikirjat. 7. painos 2001)  Helsinki:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-17457-2
Karisto, Antti & Seppälä, Ullamaija: Maukas gradu. Valmistusvihjeitä tutkielman tekijöille. Tampere: Vastapaino 2004. ISBN 951-768-144-5
Kinnunen, Merja & Löytty, Olli (toim.): Iso gee. Gradua ei jätetä! Tampere: Vastapaino 1999. ISBN 951-768-060-0
Kinnunen, Merja & Löytty, Olli (toim.): Tieteellinen kirjoittaminen. Tampere: Vastapaino 2002 (3.painos 2007). ISBN 951-768-110-0
Kiriakos, Carol & Svinhufvud, Kimmo: Tohtoritakuu: kirjoittamisen opas jatko-opiskelijalle ja tutkijalle.  Helsinki:  Art House, 2015.  ISBN 978-951-884-501-3
Aiheesta muualla

Keskinen, Lauri: Työkaluja tohtoriksi aikoville. Kirja-arvostelu teoksesta Kiriakos, Carol & Svinhufvud, Kimmo: Tohtoritakuu. Kirjoittamisen opas jatko-opiskelijalle ja tutkijalle. Art House, 2015. (Agricolan kirja-arvosteluja, 24.4.2015.)