stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
XXXTentacionin diskografia
Singlet

| Vuosi | Single | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 2016 | "Look At Me" | Revenge |
| 2017 | "What In XXXTarnation" | Members Only Vol.3 |
| 2017 | "Gospel" |  |
| 2017 | "Revenge" | 17 |
| 2017 | "Jocelyn Flores" | 17 |
| 2017 | "Fuck Love" | 17 |
| 2018 | "SAD!" | ? |
| 2018 | "Changes" | ? |
| 2018 | "Moonlight" | ? |
| 2018 | "Falling Down" |  |
| 2018 | "Arms Around You" |  |
| 2018 | "BAD!" | Skins |
| 2019 | "Run It Back" |  |
| 2019 | "Royalty" | Bad Vibes Forever |
| 2019 | "Hearteater" | Bad Vibes Forever |
| 2019 | "Bad Vibes Forever" | Bad Vibes Forever |
| 2020 | "Riot" |  |
Ruth Wegelius

Ruth Alice Margaretha Wegelius (21. tammikuuta 1915 Helsinki – 8. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lasten leukemian hoidon uranuurtaja.
Wegeliuksen  vanhemmat olivat insinööri Thor Freywind Wegelius ja Agda Alice Allenius. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1948 ja sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1951. Sota-aikana Wegelius palveli kenttä- ja sotasairaalassa, sotien jälkeen hän työskenteli Arvo Ylpön johtamassa Lastenklinikassa.
Wegelius perehtyi lastenhematologiaan Yhdysvalloissa 1948 ja hoiti lasten veritauteja Lastenklinikalla apulaislääkärinä ja -opettajana. Marian sairaalassa hän työskenteli 1953–1956 ja sitten Auroran sairaalassa apulaisylilääkärinä. Vuonna 1967 hänestä tuli Auroran sairaalan lastenosaston ylilääkäri, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1978. Ensimmäinen Wegeliuksen hoitama  pysyvästi parantunut leukemiapotilas, 12-vuotias tyttö, diagnosoitiin vuonna 1959.  Wegelius oli lasten leukemiaryhmän eli myöhemmän Lastenhematologian ja onkologian yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja sittemmin  yhdistyksen kunniajäsen ja -puheenjohtaja.
Lastentautiopin dosentti Helsingin yliopistossa Wegeliuksesta tuli 1956, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1975.
Rösli Streiff

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Cortina d'Ampezzo 1932 | Alppiyhdistetty |  |
|  Kultaa | Cortina d'Ampezzo 1932 | Pujottelu |  |
Rösli Streiff (1. tammikuuta 1901 Glarus – 7. helmikuuta 1997 Glarus) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän voitti Cortina d'Ampezzon MM-kisoissa 1932 kultaa sekä pujottelusta että alppiyhdistetystä.
Rössenin kulttuuri

Euroopan myöhäisneoliittiset kulttuurit noin 3500 eaa.
Rössenin kulttuuri n. 4500–4000 eaa. oli nauhakeraamisen kulttuurin seuraaja suunnilleen Etelä- ja Keski-Saksassa sekä Keski-Ranskassa. Se oli Tonavan maanviljelykulttuurin laajenemisen huippu. Ihmiset asuivat taloissa, jotka olivat hieman muuntuneita Tonavan kulttuurin pitkätaloja. Rössenin kulttuurin uskotaan olleen Irlannin ja Ison-Britannian neoliittisten kulttuurien seuraaja.
Ruy Serra

Ruy Serra (23. maaliskuuta 1900 – 19. syyskuuta 1986) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Campinasissa, ja hänet vihki papiksi José Marcondes Homem de Melo 9. joulukuuta 1923 São Carlos do Pinhalin hiippakuntaan. Hän sai 13. helmikuuta 1948 nimityksen São Carlos do Pinhalin piispaksi. Hänet konsekroi 1. toukokuuta Paulo de Tarso Campos, jota avustivat José Carlos de Aguirre ja Manoel da Silveira d'Elboux.
Hiippakunta, jota Serra johti kuolemaansa saakka, otti uudeksi nimekseen São Carlosin 25. marraskuuta 1957. Piispa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Rönölä

Rönölä (ven. Кондакопшино, Kondakopšino) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Venjoen luterilaisen seurakuntaan. Nykyyään entinen kylän alue kuuluu hallinnollisesti Leningradin alueen Puškinin kaupunkiin.
Kylä mainitaan eri nimillä (Kandakoua, Kandakowa Ödhe, Condakoffzina jne) Ruotsin 1600-luvun asiakirjoissa. Kylän venäläinen nimi on peräisin henkilönnimestä Kondakov tai Kondratij
Vuonna 1849 kylässä ("Rönölä ja Hourinautio") asui  120 ihmistä (59 miestä ja 61 naista), kaikki inkeriläisiä (savakoita).
1900-luvun alussa kylässä toimi sonniyhdistys, maito-osuukunta ja osuuskauppa.
Vuonna 1926 kylässä oli  40 taloa ja  197 asukasta, kaikki inkeriläisiä. Rönölän suurin suku oli Suomalainen, muut suvut olivat Airi, Jakonen, Luukkonen ja Pöyhönen.
Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuonna 1943 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.
Ryszard Kukliński

Eversti Ryszard Kukliński
Ryszard Jerzy Kukliński (13. kesäkuuta 1930 Varsova – 11. helmikuuta 2004 Tampa, Florida) oli puolalainen eversti ja kylmän sodan aikainen vakooja, joka toimitti CIA:lle 35 000 sivua salaisia Varsovan liittoa koskevia tietoja vuosina 1971–1981. Hän toimi myös Puolan kriisin aikaan 1980–1981, aikana jolloin Solidaarisuus-liike nosti vahvasti päätään.
Eversti Kukliński sai kotimaassaan kuolemantuomion poissaolevana, vuonna 1984. Se kuitenkin kumottiin kommunistisen hallinnon kaaduttua. Kukliński vieraili vielä entisessä kotimaassaan vuonna 1998.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ryszard Kuklińskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa vuonna 2004
Robosi aniya

| Robosi aniya> 로봇이 아니야 |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  35 min
Pääosissa:   Yoo Seung-ho  Chae Soo-bin  Um Ki-joon 
Alkuperämaa:  Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:  Korean tasavalta MBC
Esitetty:  6. joulukuuta 2017 – 25. tammikuuta 2018
Jaksoja:  32
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  May Queen Pictures
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Robosi aniya (kor. 로봇이 아니야, engl. I'm Not a Robot) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Yoo Seung-ho, Chae Soo-bin ja Um Ki-joon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yoo Seung-ho  | … |  Kim Min-kyu   |
|  Chae Soo-bin  | … |  Jo Ji-ah   |
|  Um Ki-joon  | … |  Hong Baek-kyun   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Robotiikka

Robottikäsi
Robotiikka on monitieteinen tutkimusala, joka keskittyy koneiden eli robottien suunnitteluun, rakentamiseen ja käyttämiseen. Robotiikan keskeisimpinä pohja-aloina ovat tietotekniikka, sähkötekniikka ja konetekniikka. Robotiikka jaetaan teollisuus- ja palvelurobotiikkaan. Kokoonpanolinjoilla robotiikkaa on ollut käytössä jo varhain 1960-luvulta lähtien, kun palvelurobotiikka puolestaan on vasta 2000-luvulla muodostumassa oleva ala.
Robotiikan tieteellinen tutkimus

Robotiikan tutkimusta julkaistaan monessa tieteellisessä konferenssissa. Esimerkkejä ovat:
"International Conference on Human-Robot Interaction" (HRI), järjestäjä ACM/IEEE, tutkii ihmisen ja robottien vuorovaikutusta
"International Conference on Intelligent Robots and Systems" (IROS), järjestäjä IEEE/RSJ, tutkii älykkäitä robotteja ja koneita
"International Conference on Robotics and Automation" (ICRA), järjestäjä IEEE, tutkii robottien automatisaatiota
"International Symposium on Robot and Human Interactive Communcation" (RO-MAN), järjestäjä IEEE, tutkii vuorovaikutteista kommunikaatiota ihmisten ja robottien välillä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robotiikka Wikimedia Commonsissa
Wilhelm Röntgen

| Wilhelm Röntgen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1845 Lennep, Saksa
Kuollut: 10. helmikuuta 1923 (77 vuotta) München, Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Zürichin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  August Kundt ja Gustav Zeuner
Instituutti:   Strassburgin yliopisto  Hohenheimin yliopisto  Gießen yliopisto  Würzburgin yliopisto  Münchenin yliopisto 
Oppilaat:  Peter Pringsheim ja Abram Ioffe
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  Röntgensäteily
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1901)
 Nimikirjoitus
Wilhelm Conrad Röntgen (27. maaliskuuta 1845 Lennep, Preussi (nykyinen Saksa) – 10. helmikuuta 1923 München, Saksa) oli saksalainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti röntgensäteiden kokeellisesta löytämisestä. Hänen kehittämäänsä konetta, joka lähettää röntgensäteitä, kutsutaan röntgenlaitteeksi. Wilhelm Röntgen sai löydöstään maailman ensimmäisen Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1901, mutta itse suhtautui löytämäänsä säteilyyn hyvin vaatimattomasti. Röntgenin löytö aiheutti pienen vallankumouksen fysiikan alalla ja useat tiedemiehet aloittivat sen tutkimisen. Se sai poikkeuksellisen innokkaan vastaanoton niin tiedemiesten kuin maallikoiden keskuudessa. Alkuaine numero 111 nimettiin Röntgenin mukaan marraskuussa 2004 röntgeniumiksi, jonka lyhenne on Rg, aiemmin Unununium.
Elämä > Nuoruus

Wilhelm Röntgen syntyi saksalaisessa Lennepin (nykyinen Remscheid-Lennep) kaupungissa. Röntgenin isä oli Dahbringhausenissa vuonna 1801 syntynyt räätäli Friedrich Conrad Röntgen. Äiti Charlotte Constanze Frowein oli erään alun perin Lennepistä lähtöisin olevan ja myöhemmin Amsterdamiin siirtyneen suvun jäsen. Frowein ja Röntgen menivät naimisiin 1. toukokuuta 1842. Kolme vuotta myöhemmin he saivat ainoaksi lapsekseen jääneen Wilhelm Röntgenin. Friedrich Röntgenin ammatti ei tuottanut rahaa kovinkaan hyvin, joten Wilhelmin ollessa kolmevuotias perhe muutti Alankomaihin paremman myynnin toivossa. He asettuivat Apeldoorniin, jonne oli myös Röntgenin äidin perhe asettunut asumaan. Röntgen kävi peruskoulua Apeldoornissa Martinus Herman van Doornin instituutissa 16-vuotiaaksi asti. Röntgen osasi saksan lisäksi puhua hollantia, joten kieli ei ollut opiskelun este. Röntgen ei osoittanut erityisiä taipumuksia missään kouluaineessa, mutta hän oli varsin lahjakas mekaanisten laitteiden rakentamisessa. Tämä piirre säilyi aikuisikään asti. Röntgen oli hyvin luonnonläheinen ja rakasti metsissä kävelemistä.
Elämä > Opiskeluvuodet

Vuonna 1862 Röntgen siirtyi opiskelemaan Utrechtin tekniseen kouluun, jossa koulutettiin 14–18-vuotiaita poikia teollisuustöihin. Röntgen kuitenkin erotettiin hänen koulutoverinsa tehtyä pilapiirroksen eräästä opettajasta. Opettaja kysyi Röntgeniltä, kuka pilapiirroksen oli tehnyt, mutta Röntgen kieltäytyi vastaamasta ja erotettiin.
Röntgen pääsi seuraamaan tammikuussa 1865 epävirallisena oppilaana opetusta Utrechtin yliopistossa. Hän kuuli, että kykenisi opiskelemaan Zürichissä, jos läpäisisi pääsykokeen. Saman vuoden marraskuussa hän aloitti Zürichin polyteknisessä opistossa insinööriopinnot, mille päättötodistuksen puuttuminen ei ollut este. Röntgen kävi muun muassa Rudolf Clausiuksen luennoilla ja työskenteli August Kundtin laboratoriossa. Clausius ja Kundt vaikuttivat huomattavasti Röntgenin kehittymiseen. Röntgen osoitti lahjakkuutensa Zürichin teknillisessä korkeakoulussa. Hän sai kaikista kahdeksasta opintoaineestaan parhaimman arvosanan, kahdesta lähes parhaan ja yhdestä hyvän arvosanan. Röntgen valmistui insinööriksi vuonna 1868. Valmistumisen jälkeen hän päätti jäädä vielä vuodeksi viimeistelemään tutkielmaansa, Studien Ober Gase, joka käsittelee kaasujen ominaisuuksia. Lopulta tutkielma oikeutti tohtorin tutkinnon suorittamiseen, minkä hän teki Zürichin yliopistossa.
Röntgen asui lähellä yliopistoa. Hänen asuntonsa alakerrassa oli krouvi, Zum grünen Glas, jossa kävi pääosin professoreja ja opiskelijoita viettämässä iltaa. Krouvin omisti Johann Gottfried Ludwig, joka oli muuttanut Sveitsiin vuoden 1830 vallankumouksen alta. Hän tarjoili krouvissa ruokaa, mutta pystyi kielitaitonsa ansiosta kääntämään asiakkaidensa kirjoituksia latinaksi. Krouvi oli Röntgenin elämän kannalta olennainen, koska hän tapasi siellä ensimmäistä kertaa Anna Bertha Ludwigin, jonka kanssa hän meni naimisiin Apeldoornissa 19. tammikuuta 1872. Naimisiin menon jälkeen Röntgen matkusti vaimonsa kanssa Strasbourgiin. Anna Ludwig oli sukua runoilija Otto Ludwigin kanssa. Avioliittoon ei syntynyt lapsia, mutta he adoptoivat 1887 kuusivuotiaan Josephine Bertha Ludwigin, joka oli rouva Röntgenin ainoan veljen tytär.
Elämä > Aikuisikä

Tohtoriksi väiteltyään Röntgen pääsi Kundtin assistentiksi ja aloitti samana vuonna työt Würzburgin yliopistossa. Kolme vuotta myöhemmin Röntgen aloitti luennoitsijana Strasbourgin yliopistossa. Vuosi tämän jälkeen hänet nimitettiin professoriksi Hohenheimin maatalousakatemiaan Württembergissä. Vuonna 1876 hän palasi Strasbourgiin fysiikan professoriksi ja vuonna 1879 hän sai Gießenin yliopiston fysiikan osaston professorin viran. Röntgenin vanhemmat kuolivat, kun hän työskenteli Gießenissä, jonka hautausmaalle heidät haudattiin.
Röntgenille tarjottiin 1880-luvulla professuureja Jenan (1886) ja Utrechtin yliopistoista (1888), mutta kieltäytyi näistä. Vuonna 1888 hän kuitenkin suostui vastaanottamaan fysiikan professorin viran Würzburgin yliopistosta, josta hän sai yliopiston merkittävimmän fysiikan professuurin. Hänet valittiin yliopiston rehtoriksi 2. tammikuuta 1894. Samana vuonna hän aloitti tutkimuksensa katodisäteiden parissa. Katodisäteet olivat niiden löytämisen jälkeen yksi sen ajan fysiikan tutkituimmista kohteista. Vuoden 1895 lopulla hän löysi röntgensäteet, mistä hän tuli kuuluisaksi. Röntgensäteiden löytämisen jälkeen ne olivat yksi mielenkiintoisimpia tutkimuskohteita. Lopulta vuonna 1900 Röntgen vastaanotti viran Münchenin yliopistosta Baijerin hallituksen erityisestä pyynnöstä. Siellä hän myös päätti akateemisen uransa. Röntgenille annettiin vuonna 1901 kaikkien aikojen ensimmäinen Nobelin fysiikanpalkinto löytämänsä röntgensäteilyn ansiosta.
Elämä > Kuolema

Röntgen kuoli suolistosyöpään 77-vuotiaana, neljä vuotta vaimonsa kuoleman jälkeen, vuonna 1923. Syövän ei uskota välttämättä aiheutuneen hänen työnsä parissa saamastaan ionisoivasta säteilystä. Hän altistui säteilylle uransa aikana varsin lyhyen ajan, ja lisäksi Röntgen oli aikanaan yksi harvoista tiedemiehistä, jotka käyttivät tutkimustensa aikana lyijysuojusta.  Kuollessaan Röntgen oli lähes vararikossa, sillä hän oli lahjoittanut Nobelin palkintorahat yliopistolle ja ensimmäistä maailmansotaa seurannut inflaatio oli syönyt hänen omaisuutensa. Röntgen toivoi testamentissaan, että kaikki hänen yksityinen ja tieteellinen kirjeenvaihtonsa tuhotaan, ja niin hänen omat arkistonsa tuhottiin. Deutsches Röntgen-Museumiin on koottu hänen kirjoittamiaan kirjeitä niiden vastaanottajilta.
Röntgensäteily > Alkutilanne

Fysiikassa vallitsi hyvin epätietoinen tilanne, jonka pääsyyllisenä olivat katodisäteet. Eri tutkimuksissa oli löydetty toisistaan päinvastaisia tuloksia ja ala oli hyvin sekava. Eräs katodisäteitä tutkinut oli Heinrich Hertzin apulaisena toiminut Philipp Lenard. Hertz oli tullut katodisäteiden ominaisuuksia koskevasta tutkimuksessaan siihen tulokseen, että säteet olivat sähköisesti neutraaleja. Hertzin päätelmät olivat suorassa ristiriidassa brittifyysikko William Crookesin havaintojen kanssa. Crookesin mukaan katodisäteet olivat sähköisten molekyylien virtaa, jota hän kutsui myös ”aineen neljänneksi olomuodoksi”. Philipp Lenardin vuonna 1894 tekemät tutkimukset kuitenkin vahvistivat Hertzin teoriaa. Hän nimittäin osoitti kokeella, että säteily läpäisi alumiinifoliosta tehdyn ikkunan. Ilmiötä ei pystytty selittämään hiukkasten avulla.
Röntgensäteily > Säteilyn löytyminen

Lenardin tutkimusten innoittamana Röntgen kiinnostui aiheesta ja alkoi tutkia säteiden läpäisykykyä syksyllä 1895. Kuten muut fyysikot, Röntgen käytti varjostimena bariumplatinasyanidia. Varjostimella ei itsessään pitänyt olla vaikutusta itse kokeeseen, sillä se oli pienen matkan päässä putkesta, joka oli pimeässä huoneessa, ja se peitettiin mustalla pahvilla. Röntgen huomasi 8. marraskuuta 1895 tekemissään kokeissa, että varjostinaine fluoresoi. Röntgen ymmärsi, ettei ilmiöllä voinut olla tekemistä katodisäteiden kanssa ja varmistuttuaan siitä, että ilmiö on todellinen, hän aloitti systemaattisen tutkimuksen. Tutkimusten edetessä hän alkoi vähitellen uskoa, että kyseessä on valosta ja katodisäteistä poikkeava säteilyn laji. Lisäkokeet paljastivat, että Röntgenin löytämä X-säteily tunkeutui paperin, puun, käden ja ohuen metallikalvon läpi. Säteily myös jätti jälkiä valokuvausfilmiin.  Lääketieteilijät ymmärsivät heti  Röntgenin keksinnön lääketieteellisen merkityksen, ja tie tutkimuksesta käytännön sovellutuksiin oli nopea.
Kaksi kuukautta myöhemmin, 5. tammikuuta 1896, itävaltalainen sanomalehti kertoi Röntgenin löytämästä uudenlaisesta säteilystä. Röntgenille myönnettiin lääketieteen kunniatohtorin arvo Würzburgin yliopistosta röntgensäteilyn löytämisen johdosta. Myöhemmin hän sai lukemattomia kunniatohtoriuksia ja palkintoja. Jo vuonna 1896 kirjoitettiin yli tuhat röntgensäteitä käsittelevää julkaisua, mutta Röntgen itse kirjoitti aiheesta vain kaksi artikkelia. Hän piti yhden luennon Würzburgissa ja kieltäytyi muista esitelmäpyynnöistä, eikä pitänyt esitelmää edes Nobel-palkinnon myöntämistilaisuudessa.
Pierre Curien tavoin Röntgen kieltäytyi hakemasta keksinnölleen patenttia eettisiin syihin vedoten. Röntgen ei edes halunnut säteitä nimettävän hänen mukaansa; anglosaksisissa maissa säteitä kutsutaankin yhä nykyäänkin X-säteiksi (X-ray).
Aiheesta muualla

Arno Forsius: Wilhelm Conrad Röntgen (1845–1923) ja röntgensäteet lääketieteessä (Arkistoitu – Internet Archive)
The New Marvel in Photography, an Article on and Interview with Röntgen, in McClure’s magazine, Vol. 6, No. 5, April, 1896, from Project Gutenberg
NNDB.com–Wilhelm Röntgen
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Röntgen Wikimedia Commonsissa
Röntgenin syntymäkoti Gänsemarkt 1:ssä
Röntgenien perhehauta Gießenissä
Työhuone, jossa Röntgen löysi uudenlaisen säteilyn
Rusokurppa

| Rusokurppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kurpat Gallinago
Laji::  magellanica
Kaksiosainen nimi
 Gallinago magellanica  (King, 1828) 
Katso myös
   Rusokurppa Wikispeciesissä   Rusokurppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusokurppa (Gallinago magellanica), joka yleisesti luokitellaan eteläamerikankurpan alalajiksi, on eteläamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Argentiinan ja Chilen keskiosista Tulimaahan sekä Falklandsaaret. Lajin holotyypin kuvaili Phillip Parker King 1828.
Ruth Watson

Ruth Watson (s. 1962) on yksi Uuden-Seelannin johtavista nykytaiteilijoista, jonka töitä on kuvattu ”älylliseksi seikkailuksi”. Watson syntyi Christchurchissa, mutta asuu nykyään Aucklandissa. Aikaisemmin hän on asunut Berliinissä ja Sydneyssä.
Hän suoritti Bachelor of Fine Arts -tutkinnon Canteburyn yliopistossa, järjesti ensimmäisen näyttelynsä Wellingtonissa vuonna 1987. Watson sai Olivia Spencer Bower -palkinnon vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Rutt Watson: Around the World (in 15 minutes) (englanniksi)
Ruth Watson: A Southern Compass, 2003 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ruth Watson: The Developing World (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Asialink, University of Melbourne: Tietoa Ruth Watsonin näyttelyistä (englanniksi)
Waasa Red Ducks

| Waasa Red Ducks |
| --- | --- |

Perustettu:  2009
Lakkautettu:  2016
Entiset nimet:  KoMu HT  1983–2009   Waasa Red Ducks   2009–2016
Kaupunki:  Vaasa
Kotiareena:  Vaasa Arena
– kapasiteetti:  4 448
Sarjataso:  Suomi-sarja
Värit:                

Puheenjohtaja:  Ari Rintamäki
Päävalmentaja:  Pete Suonpää
Kapteeni:  Jani Viitanen
Omistaja:  Waasa Red Ducks Ice Hockey Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Waasa Red Ducks oli vaasalainen jääkiekkoseura, joka pelasi parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Vaasa Arenalla. Tunnuslauseena toimi: "Rakkaudesta jääkiekkoon".[lähde? ]
Historia

Waasa Red Ducks perustettiin keväällä 2009, kun mustasaarelaisen KoMu HT:n toimintaa haluttiin ammattimaistaa. Samalla uusi seura yhtiöitettiin osakeyhtiöksi ja kotipaikaksi tuli Vaasa. Red Ducks jatkoi KoMu HT:n sarjapaikalla Suomi-sarjassa.
Vuonna 2010 Red Ducks perusti Team -joukkueen.selvennä Teamin kotipaikaksi tuli Mustasaari. Team nousi ensimmäisen kauden 2010-2011 aikana III-divisioonasta II-divisionaan. Kauden 2012-2013 päätteeksi Team tippui takaisin III-divisioonaan. Edustus jatkaa Suomi-sarjassa.
Organisaatio

Waasa Red Ducksin toiminnasta vastasi Waasa Red Ducks Ice Hockey Oy, joka on perustettu keväällä 2009 kun KoMu HT yhtiöitettiin ja samalla nimeä vaihdettiin.selvennä
Organisaatio > Hallituksen jäsenet

Puheenjohtaja: Ari Rintamäki
Varapuheenjohtaja: Ari-Ville Syrenius
Jäsen: Jari Grönbacka
Jäsen: Hardy Toivio
Jäsen: Jari Laitamäki
Kotihalli

Red Ducks pelaa kotiottelunsa yhdessä Vaasan Sportin ja KoMu HT:n kanssa vuonna 1971 valmistuneella Vaasa Arenalla. Hallia on laajennettu vuonna 1999, jolloin yleisökapasiteetti nousi 4300:aan. Sport lisäsi halliin istumapaikkoja keväällä 2009, kun se voitti Mestiksen. Tuolloin kapasiteetti nousi nykyiseen 4448:aan.
Vaasa Arenassa on kilpahallin lisäksi myös kaksi harjoitusjäätä, joiden koot ovat 27 m x 57 m. Ne ovat valmistuneet vuonna 1999. Nykyään hallissa on 1 971 istumapaikkaa ja 2 377 seisomapaikkaa. Loput sata paikkaa ovat aitioissa, joita on yhteensä kahdeksan. Hallista käytetään myös nimityksiä Vaasan ja Kuparisaaren jäähalli.
Vaasa Arena sisältä
Rönttönen

Rönttönen on kainuulainen perinneruoka. Se on ohra- tai ruistaikinasta tehty piirakka, jossa on imellytetystä perunasta ja marjoista tehty täyte. Tyypillisimmin marjoina käytetään puolukoita tai mustikoita. Täytteeseen lisättävällä sokerilla rönttösestä saadaan makeampi. Pohjaltaan pyöreäksi leikatun piirakkakuoren reunat rypytetään, jolloin piirakan keskelle levitetty täyte ei pääse leviämään. Piirakka paistetaan kuumassa uunissa.
Kainuun leipuriliikkeenharjoittajat ry:n tekemän hakemuksen pohjalta rönttöselle myönnettiin marraskuussa 2008 Euroopan unionin nimisuoja nimellä ”Kainuun rönttönen”. Se oli viides nimisuojan saanut suomalainen elintarvike.
Nykyisin rönttönen on ruiskuoreen leivottu piirakka, jonka täytteenä on puolukalla maustettu, ruis-imelletty peruna. Rönttönen sopii esimerkiksi välipalaksi tai kahvin kanssa nautittavaksi.
Aiheesta muualla

Juhla Mokka & Kainuu: Rönttönen (video)[vanhentunut linkki] (paulig.fi)
Neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 ”Kainuun rönttönen”