stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simpsonit (24. tuotantokausi)
Jaksoluettelo > Paha poika Abe (Gorgeous Grampa)

Homer on koukussa varastojen metsästäjien tosi-tv-ohjelmaan, ja hän haluaa osallistua huutokauppaan itsekin rahankiilto silmissään. Isoisä Aben menneisyys aikansa pahimpana painijana paljastuu varastojen kätköistä. Abe haluaa palata kehään vanhassa peruukissaan.
Jaksoluettelo > Parempia ihmisiä (Black-Eyed, Please)

Ned Flanders menettää malttinsa ja lyö Homeria. Lisan uusi sijaisopettaja on ilkeä.
Jaksoluettelo > Kananmunasyyte (Dark Knight Court)

Pääsiäisjuhlassa tapahtuu  kananmunapila ja kaikki uskovat Bartin tehneen sen. Herra Burns innostuu sarjakuvista ja ryhtyy "Hedelmälepakkomieheksi".
Jaksoluettelo > Mitä nainen haluaa? (What Animated Women Want)

Homer oppii, miten naisten kanssa menetellään.Milhouse keksii tien Lisan sydämeen.
Jaksoluettelo > Ludehyökkäys (Pulpit Friction)'

Simpsonit saavat uuden sohvan, mutta siinä on luteita. Uusi pastori tulee kaupunkiin ja pyytää Homeria diakoniksi. Lisa ja Marge etsivät Margen kadonnutta hääpukua.
Jaksoluettelo > Puku miehen tiellä pitää (Whiskey Business)

Moe on alakuloinen ja yrittää itsemurhaa. Piristääkseen Moeta Marge ja Homer vievät hänet Capitol Cityyn, jossa hän saa uuden puvun. Isoisä on Bartin, Lisan ja Maggien lapsenvahtina, mutta loukkaa selkänsä ja Bartin täytyy hoitaa häntä.
Jaksoluettelo > Kaiken takana on nainen (The Fabulous Faker Boy)

Bart ihastuu pianonsoittoa opettavaan venäläiseen Zenyaan. Zenya alkaa opettaa hänelle pianonsoittoa, minkä vastineeksi Marge joutuu pitämään Zenyan isälle ajotunteja. Samaan aikaan Homerin viimeisetkin hiukset putoavat.
Jaksoluettelo > Vilpillinen viikinki (The Saga of Carl)

Homerin baarijengi voittaa 200 000 dollaria. Carl lähtee yllättäen ja vie rahat mukanaan. Homer,   Lenny ja Moe  lähtevät seuraamaan häntä ja päätyvät Islantiin.
Jaksoluettelo > Hääpäiväyllätys (Dangers on a Train)

Homer haluaa yllättää Margen heidän hääpäivänään ja tuoda nuoruuden muistot takaisin. Samaan aikaan Marge kirjautuu epähuomiossa Sassy Madison -sivustolle ja saa ihailijan.
Majid Abdullah

Majid Abdullah
Majid Ahmad Abdullah Muhammad (s. 1. marraskuuta 1959 Jedda) on saudiarabialainen entinen jalkapalloilija.
Abdullah pelasi koko uransa Al-Nasrissa ja Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueessa. Hän on molempien kaikkien aikojen paras maalintekijä, seurajoukkueessa maaleja syntyi uran aikana 324 ja maajoukkueessa 139 ottelussa 67. Ystävyysottelutkin huomioiden hänen maajoukkue-ennätyksensä on kuitenkin peräti 209 maalia.
Abdullah pelasi myös jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994, lopettaen vuonna 1978 alkaneen maajoukkueuransa turnaukseen.
Saudi-Arabian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Al-Da’ayya’ |
2 Al-Dosari |
3 Al-Khilaiwi |
4 Zubromawi |
5 Madani |
6 Amin |
7 Al-Ghesheyan |
8 Al-Bishi |
9 Abdullah |
10 Al-Uwairan |
11 Al-Mehallel |
12 Al-Jabir |
13 Al-Jawad |
14 Al-Muwallid |
15 Al-Dawod |
16 Jebreen |
17 Al-Taifi |
18 Al-Anazi |
19 Saleh |
20 Idris |
21 Al-Sadiq |
22 Al-Helwah |
Valmentaja Solari
Suomen Maaseudun Puolueen Naiset

Suomen Maaseudun Puolueen Naiset oli SMP:n naisjärjestö. Vuosina 1972–1988 järjestö tunnettiin nimellä Kehittyvän Suomen Naiset (KESNA).
Kehittyvän Suomen Naiset perustettiin 21. joulukuuta 1972 Kuopiossa. Aloite SMP:n naisjärjestöstä tehtiin puolue-edustajiston huhtikuun kokouksessa. Toiminnan aloittamista viivästytti yhden edustajiston jäsenen kilpaileva järjestöhanke.
KESNA:an kuului kesällä 1973 yli 50 osastoa. KESNA oli Naisjärjestöjen Keskusliiton jäsen. KESNA:n keskeinen toimintamuoto olivat jokakesäiset ”äitileirit”.
Puheenjohtajat

Pirkko Rahkila-Rissanen 1972–1978
Eini Auvinen 1978–?
Aiheesta muualla

SMP:n Naisten erityisohjelma 1980 (Pohtiva – poliittisten ohjelmien tietovaranto)
Majlinda Kelmendi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Majlinda Kelmendi. |  Majlinda Kelmendi. |  Majlinda Kelmendi. |  |
Maa:   Kosovo
Naisten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2013 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Tšeljabinsk 2014 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Tokio 2019 | 52 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Minsk 2019 | 52 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Montpellier 2014 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Kazan 2016 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Varsova 2017 | 52 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 2013 | 52 kg |  |
Majlinda Kelmendi (s. 9. toukokuuta 1991 Peja) on kosovolainen judon olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut vuodesta 2009 alkaen sarjassa 52 kg. Kosovon epävakaasta poliittisesta asemasta johtuen hän kilpaili aiemmin useissa arvokilpailuissa kansainvälisen judoliiton lipun alla.
Kelmendi oli Lontoon olympialaisissa 2012 Albanian edustajana yhdeksäs. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 52 kiloisten sarjassa Kosovon edustajana ja teki historiaa ollen maan ensimmäinen olympiavoittaja ja -mitalisti. Loppuottelussa hän kukisti italialaisen Odette Giuffridan. Vuonna 2021 pidetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui jaetulle 17:nnelle sijalle.
Kelmendi voitti maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2013 kukistettuaan loppuottelussa brasilialaisen Érika Mirandan ja Tšeljabinskissa 2014 voitettuaan finaalissa romanialaisen Andreea Chițun. Hän saavutti MM-pronssia Tokiossa 2019. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi.
Kelmendi voitti Euroopan-mestaruuden Montpellier’ssa 2014 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Natalja Kuzjutinan, Kazanissa 2016 voitettuaan finaalissa ranskalaisen Priscilla Gneton ja Varsovassa 2017 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Alesja Kuznetsovan. Hän sai EM-pronssia Budapestissa 2013. Hän voitti kultaa Minskin Euroopan kisoissa 2019 kukistettuaan loppuottelussa Natalja Kuzjutinan.
Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2009, saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2009 ja 2010 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2012.
Kelmendi on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksantoista turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa.
Siionin virret

| Siionin virret |
| --- | --- |
 Wilhelmi Malmivaaran toimittama Siionin virsien ensimmäinen uudistus 1893 ja kolmas uudistus 2016
Kieli:  suomi
Genre:  hengellinen laulukokoelma
Julkaistu:  1790
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Siionin virret on herännäisyyden eli ns. körttiläisyyden virsikirja. Sitä käytetään etenkin seuratilaisuuksissa ja herättäjäjuhlilla.
Ensimmäinen laitos

Siionin virsien ensimmäinen laitos ilmestyi vuonna 1790 Sionin Wirret -nimisenä, kun Jalasjärven kappalainen, myöhemmin Taivassalon kirkkoherra Elias Lagus suomensi Ruotsin herrnhutilaisten vuosina 1743–1747 julkaiseman laulukirjan Sions sånger. Herättäjä-Yhdistyksen entinen toiminnanjohtaja Jaakko Elenius on sanonut, että ”herrnhutilaisen virren ytimessä liekehtii Kristuksen rakkaus syntistä kohtaan, Kristuksen risti, kärsimys, haavat ja sovintoveri. Tämän Kristuksen kanssa seurusteleminen, hänen kärsimyksensä katseleminen on ainut mikä voi muuttaa ihmisen.”
Kokoelma sisälsi 223 virttä. Näistä Johan Christoffer Holmbergilta on kokoelmassa 32 laulua, 25-vuotiaana hukkuneelta Johan Kahlilta 43, Lars T. Nybergiltä 41 ja Anders Odheliukselta 31 laulua. Näiltä neljältä oli 147 laulua eli yli puolet julkaisusta.
Rukoilevaisten herätysliike käyttää edelleen Siionin virsiä Laguksen suomentamassa asussa.
Myös lestadiolaisessa herätysliikkeessä käytettiin liikkeen alkuvuosikymmeninä jossain määrin Laguksen Sionin Wirsiä, mutta 1800-luvun lopulla omien laulukirjojen myötä Wilhelmi Malmivaaran uudistamien Siionin virsien käyttö lestadiolaisilla väheni.
Ensimmäinen uudistus

Vuonna 1893 Wilhelmi Malmivaara toimitti Siionin virsien uudistetun laitoksen, jossa oli vain 158 virttä. Malmivaaran Siionin virsiä voidaankin pitää uutena laulukokoelmana, ei suorana jatkona vanhalle Laguksen suomentamalle kokoelmalle. Malmivaara käytti lähteenään Laguksen kokoelmaa, josta otettiin 107 virttä, joten virsien pääasiallisina tekijöinä olivat Holmberg (17 virttä), Kahl (25 virttä), Nyberg (36 virttä) ja Odhelius (28 virttä). Samoin hän otti Antti Achreniuksen 1790 julkaisemista Halullisten sielujen hengellisistä lauluista 19 virttä. Achreniuksen isän Abraham Achreniuksen tekemiä virsiä tuli viisi. Arkkivirsiä oli 19. Arkkivirreksi kutsuttiin yleensä koko-, puoli- tai neljännespainoarkin kokoista pieneksi lehtiseksi painettua myytäväksi tarkoitettua laulua. Alkuperäislaitoksessa oli hyvin pitkiäkin virsiä, joita myöhemmin jaettiin lyhyemmiksi a-, b- ja c-versioiksi. Pisimmäksi jäi virsi numero 154: "On tuomio täys". Siihen jätettiin 28 säkeistöä.
Malmivaaran vuoden 1893 Siionin virret on kokonaisuudessaan kääntänyt englanniksi Thomas McElwain (Songs of Zion 2014). Virret on riimitetty ja tavutettu alkuperäisten mukaisesti niin, että ne ovat laulettavissa samoin sävelmin.
Ensimmäinen uudistus > Vuoden 1893 Siionin virsien sisältöjako

Jumalan armokutsumus
Syntiviheliäisyyden tunto
Evankeliumin armo-ääni
Armon ikävöimisestä
Jeesus Kristus auttaja
Jeesuksen syntymisestä
Jeesuksen kärsimisestä
Jeesuksen kuolleista nousemisesta
Jeesuksen taivaaseen astumisesta
Uskon elämä
Rukous- ja kiitosvirret
Aamuvirret
Iltavirret
Raskaina aikoina
Iankaikkisesta kadotuksesta
Iankaikkisesta autuudesta
Myöhemmin tehtiin kaksi lisävirsi-osiota, jolloin virsien lukumääräksi tuli 197. Lisävirsiä oli eniten Wilhelmi Malmivaaralta (5) ja Väinö Malmivaaralta (17).
Ensimmäinen uudistus > Lisävirsien sisältö

Iltarukous
Uuden vuoden virsi
Kastevirsi
Lasten virsiä
Nuorison virsiä
Vanhempien virsi
Syntymäpäivävirsi
Nimipäivävirsi
Häävirsi
Ruokavirsi
Hautausvirsiä
Toinen uudistus

Vuonna 1971 hyväksyttiin ja seuraavana vuonna otettiin käyttöön Jaakko Haavion kielellisesti uudistama ja laajentama laitos. Siinä oli 261 virttä. Haaviolta itseltään oli kahdeksan virttä. Muiden eniten virsiä aiempaan laitokseen tehneiden virret säilyivät uudessakin laitoksessa. Osastojakoa muutettiin.
Toinen uudistus > Sisältö

Juhla-ajat
Uskonkilvoitus
Perhe- ja ystäväpiiri
Aamu ja ilta
Iankaikkinen elämä
Herättäjä-Yhdistyksen musiikkitoimikunta kiinnitti 1990-luvun alussa huomiota uusien Siionin virsien tarpeeseen. Niinpä päätoimikunta asetti vuonna 1994 tavoitteeksi saada käytössä olevaan laitokseen lisävihko. Valmistelevan tekstityöryhmän muodostivat Jaakko Elenius, Pekka Kivekäs ja Esko Koivusalo. Tuotteliaimmat lisävihkon runoilijat olivat Jouko Ikola (9 virttä) ja Jaakko Löytty (15 virttä). Sävelmätyöryhmään kuuluivat Samppa Laakso, Ilmo Riihimäki ja Erkki Tuppurainen. Myöhemmin tuli ryhmään mukaan Sinikka Kontio. Vuonna 2003 perustettiin Veisuut-työryhmä, jonka työskentelyyn osallistuivat Samuli Korkalainen, Jaakko Löytty, Leena-Marja Renko, Erkki Tuppurainen ja Petra Berghäll. Työryhmien työskentelyn tuloksena kesän 2005 herättäjäjuhlilla Saarijärvellä julkistettiin lisävihko, jossa oli 53 uutta ja muista lähteistä otettua vanhaa virttä. Lisävihkon kanssa Siionin virsien kaanon sisälsi kaikkiaan 314 virttä.
Kolmas uudistus

Herättäjä-Yhdistyksen musiikkitoimikunnassa syntyi ajatus Siionin virsien kolmannesta kokonaisuudistuksesta, josta tehtiin esitys vuonna 2008. Uudistuksen aluksi karsittiin kokoelmasta vähälle käytölle jääneitä virsiä. Edelliset uudistukset olivat pitkälti Elias Laguksen, Wilhelmi Malmivaaran ja Jaakko Haavion työn tuloksia, kun taas viimeisin uudistus syntyi tiimityönä. Siionin virsien uudistustoimikunnan jäseninä toimivat Simo Juntunen, Kaarlo Kalliala, Samuli Korkalainen, Kalle Hiltunen, Ulla Tuovinen, Jukka Hautala ja Kaisa Raittila.
Sävelmäjaostoon kuuluivat Ulla Tuovinen, Markku Kilpiö, Erkki Tuppurainen, Taina Sulkanen ja Samuli Korkalainen. Sävelmissä suosittiin kansantoisintoja ja pyrittiin  nuottikuviin, jotka tukevat heränneille tyypillistä säestyksetöntä veisaamisen tapaa. Tällöin nuottikuvaan on lisätty pikkunuotein mahdollisia niekkuja, jotka paikallisesta tavasta riippuen voidaan veisata tai jättää veisaamatta. Kokoelmassa on 141 itsenäistä sävelmää, joista kansantoisintoja on 107.
Tekstijaostossa olivat Jukka Hautala, Kalle Hiltunen, Kaisa Raittila ja Jaakko Löytty. Aiemmin mainitusta Laguksen kokoelmasta siirtyi Holmbergilta 10, Kahlilta 18, Nybergiltä 23 ja Odheliukselta 22 virttä, yhteensä 73 virttä. Toisesta uudistuksesta tuli mukaan Väinö Malmivaaran virsiä 15 ja Jaakko Haavion 8 virttä. Edustetuin uusista runoilijoista oli Jaakko Löytty, jonka tekemiä on mukana 9 virttä.
Siionin virsien runoasuja muokkasivat Jouko Ikola (osa Lars T. Nybergin virsiä), Tytti Issakainen (yksittäisten ruotsalaisten runoilijoiden tekstejä), Jaakko Löytty (pääasiassa suomalaistaustaisia virsiä), Mika Nuorva (kaikki Johan Kahlin virret), Kaija Pispa (pääasiassa Anders Odheliuksen virret), Leena Ravantti (Herkko Kivekkään aikanaan uudistamat), Leena-Marja Renko (Nybergin tuotanto), Heimo Lipiäinen (pääasiassa Johan Hellmannin ja Johan Holmbergin virsiä) ja Jaro Julkunen (yksittäisiä virsiä yhteistyössä Jaakko Löytyn kanssa). Tekstejä muokatessaan runoilijat perehtyivät vuoden 1971 laitoksen ohella myös Siionin virsien versioihin: Sions Sånger 1748, Elias Laguksen Sionin Wirret -suomennos 1790, Halullisten sielujen hengelliset laulut 1790 ja Wilhelmi Malmivaaran uudistamat Siionin virret 1893. Uudistetuissa Siionin virsissä on 255 virttä. Kirja otettiin käyttöön Nilsiän herättäjäjuhlilla 2017.[3]
Tehdäkseen mahdollisimman vaivattomaksi siirtymisen uudistetun kirjan käyttöönottoon julkaisi Herättäjä-Yhdistys uusien sävelten tai sävelkuvioiden oppimista varten opetusvideoita ja mahdollisti yhden työntekijän talvikaudeksi 2017–2018 opettamaan uusia virsiä kautta Suomen halukkaille seurakunnille. Siionin virsiin liittyvä aineisto löytyy Herättäjä-Yhdistyksen sivulta.
Virsien järjestys ja osastojako muuttuivat uudistuksessa.
Kolmas uudistus > Osastojako

Ikävä
Havahtuminen
Ahdistus
Armo
Ilo
Yhteys
Oikeus
Juhla
Aamu
Ilta
Elämä
Siionin virsistä sanottua

Jaakko Löytty muisteli vuonna 2003 seuraavasti:
»70-luvun loppupuolella tutustuin heränneisiin körttiläisiin nuoriin, jotka kulkivat Siionin virret farkkujensa takataskussa, mutta kävivät myös minun konserteissani. Heiltä sain kuulla, etteivät lauluni olleet sisällöllisesti niinkään kaukana körttikansan ajattelusta. Niissä oli kuulemma samaa alatien kristillisyyttä ja ikävöinnin tuntoa. Aloin käydä Siionin virsi -seuroissa ja tunnistin siellä oitis lapsuudestani rakkaat virret.»
Johanna Korhonen ilmoitti Nyt-liitteen haastattelussa 2009 suosikkivirrekseen Siionin virren ”Soi, virteni, kiitosta Herran”. Virsi on nykyisissä Siionin virsissä numero 133. Vuonna 2006 tehdyssä Siionin virsien käyttötutkimuksessa se todettiin kokoelman veisatuimmaksi virreksi.
Aiheesta muualla

Siionin virret (Herättäjä-Yhdistys)
Körttiveisuu Elävän perinnön wikiluettelossa
Herättäjä-Yhdistyksen YouTube-kanavalla veisuunäytteitä
Körttiläiset-dokumentti (1968) Ylen Elävässä arkistossa
Rukoilevaisten laulukirjat (Arkistoitu – Internet Archive) Vanha virsikirja, v. 1790 Siionin virret ja Halullisten sielujen hengelliset laulut julkaistu Android-sovelluksena
Wilhelmi Malmivaaran uudistama 1893. 35.painos.
Jaakko Haavion uudistama 1971. Lisävihko työryhmien tuottama.
Työryhmien uudistama 2016.

Saman säkeistön vertailua
Maine Mariners

Maine Mariners -nimisiä jääkiekkojoukkueita on ollut kolme:
Maine Mariners (AHL) (1977–1987) ja (1987–1992)
Maine Mariners (ECHL) (2018–)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maine Mariners”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1971

Vuoden 1971 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Göteborgissa Nya Ullevin stadionilla  28. ja 29. elokuuta.
Lisätietoa:

lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
maksaneita katsojia oli 1. päivänä 47961 ja 2. päivänä 48017
moukarinheitossa Miettisen voittotulos oli uusi Pohjoismaiden ennätys
kuulantyönnössä Simola työnsi uuden Suomen ennätyksen
Seiväshypyssä Suomen Alarotu ja Ruotsin Isaksson jäi ilman riman ylityksiä. Kalliomäki sijoittui kilpailussa toiseksi omalla ennätystuloksellaan. Seiväskisasta odotettiin ruotsalaisille kolmoisvoittoa, koska elokuussa Helsingin EM-kilpailuissa he saavuttivat sijat 2., 4., ja 6.
Keihäänheitossa tuli tällä kertaa kina tulitikuista ja naulasta. Siitonen sai Simolalta pari pahvista mainostulitikkua, joita hän käytti ennen viimeistä heittoaan raaputtamaan muiden heittäjien käyttämää pihkaa pois keihään nyöristä, koska ei itse pihkaa käytä. Keihäänheittotuomari havaitsi tämän ja otti tikut pois Siitoselta sekä väitti tämän tunkevan niitä nyöriin saadakseen entistä paremman otteen keihäästä. Keihäänheittotuomari sitten ilmoitti hylänneensä kaikki (!) Siitosen heitot. Vastavuoroisesti Siitonen löysi kättämänsä keihään nyöristä naulan, joka oli tehostanut heittäjän otetta keihäästä. Ruotsalaiset olivat käyttäneet tätä samaa keihästä kaikissa heitoissaan. Koska keihästuomari ei muuttanut hylkäystuomiotaan tämän löydön jälkeen, vaativat suomalaiset kaikkien ruotsalaisten kaikkien heittojen hylkäämistä vastavuoroisesti. Jury päätuomari Adrian Paulenin johdolla käsitteli protesteja ja päätyi lempeässä tuomiossaan toteamaan yhdessä keihäässä sääntöjen vastaisuutta ja hylkäsivät vain Siitosen viimeisen heiton.
Lähteet:

Helsingin Sanomat 29.8. ja 30.8. v. 1971
Mac Dre

Andre Hicks eli Mac Dre (5. heinäkuuta 1970 – 1. marraskuuta 2004) oli yhdysvaltalainen gangsta rap -muusikko. Hän syntyi Oaklandissa, Kaliforniassa.
Mac Dre levytti neljä varhaisinta albumiaan vuosina 1989–1992. Hänet tuomittiin sen jälkeen viiden vuoden vankeusrangaistukseen ryöstöistä tai ryöstöjen suunnittelusta. Hän teki uransa aikana yhteistyötä mm. Snoop Doggin, San Quinnin, Yukmouthin ja Keak Da Sneakin kanssa. Hänen kuuluisimmat kappaleet ovat Get Stupid, Feelin' Myself, Too Hard 4 the Fuckin' Radio, Thizzle Dance sekä Boss Tycoon. Elämänsä aikana Mac Dre tuotti noin 20 levyä, ja kuolemansa jälkeen Thizz Entertainment jatkoi musiikin tuloa.
Mac Dre jatkoi uraansa vapauduttuaan vankeudesta ja muutti vuonna 2001 Sacramentoon. Hän kuului Thizz Entertainment -yhtiön perustajiin. Hän kuoli yhä selvittämättömän henkirikoksen uhrina tehtyään paluuta esiintymisestään Kansas Cityssä, Missourissa. Mac Dren ampujaksi epäiltiin Kansas City räppäriä Anthony "Fat Tone" Watkinsia, jonka Andre "Mac Minister" Dow, Mac Dren vanha ystävä surmasi. Dow tuomittiin myöhemmin Watkinsin murhasta elinkautiseen vankeuteen ilman ehdonalaisen mahdollisuutta.
Mac Dren hautakivi anastettiin 26. elokuuta 2006.
Mac Dre perusti Bay Arean "Hyphy"-tyylin ja jatkoi sitä vuoteen 2004 asti, josta sitä on jatkettu.
Diskografia

1989: Young Black Brotha EP
1991: California Livin'
1992: What's Really Going On?
1992: Back N Da Hood
1993: Young Black Brotha: The Album
1998: Stupid Doo Doo Dumb
1998: Don't Hate the Player Hate the Game
1999: Rapper Gone Bad
2000: Heart of a Gangsta, Mind of a Hustla, Tongue of a Pimp
2001: Turf Buccaneers
2001: Mac Dre's the Name
2001: It's Not What You Say... It's How You Say It
2002: Mac Dammit Man & Friends: City Slickers
2002: Thizzelle Washington
2002: Remember Me
2003: Al Boo Boo
2004: Ronald Dregan: Dreganomics
2004: The Genie of the Lamp
2004: The Game Is Thick, Vol. 2
2005: Da U.S. Open
2005: Money Iz Motive
2005: 15 Years Deep
2005: 23109 Exhibition of Speed
2006: Uncut
2006: 16 Wit Dre
2006: Alaska 2 tha Bay
2006: 16 Wit Dre, Vol. 2
2006: Tales of II Andre's
2007: Everybody Ain't Able
2007: Starters in the Game
2007: Pill Clinton
2008: A Tale of Two Andres
2008: What It Thizz
2008: Dre Area
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1968

Vuoden 1968 Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 31.8. ja 1.9.
Lisätietoa:

lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
maksaneita katsojia oli 1. päivänä 46419 ja 2. päivänä 48266
pituushypyssä Myllymäen toiseksi pisin hyppy oli 743 cm ja Brucen 735 cm vastaavasti
seiväshypyssä Mustakari ylitti 510 cm toisella yrityksellään ja Alarotu kolmannellaan vastaavasti
1500 m:n juoksussa Ruotsin Gärderudin juoksu hylättiin tekemiensä Suomen Nymaniin kohdistuvien voimakkaiden tönäisyjen johdosta. Ruotsin joukkueen johtaja Pettersson teki asiasta protestin, joka hylättiin. Lisäksi Pettersson teki toisen protestin, jossa väitti yhden suomalaismailerin astuneen "radalta syrjään" kykenemättä kuitenkaan yksilöimään väitettä. Tätä tarkennusta kysyttiin Petterssonilta ja hänen vastaus (käännöksen jälkeen) oli: "ottakaa siitä itse selvää". Jury hylkäsi molemmat Petterssonin jättämät protestit.
110 m:n aitajuoksussa Suomen Salinin juoksu hylättiin hänen joutuessaan juoksemaan aidan ohi juoksurytmin menettämisen, joka aiheutui käsikontaktista Fröbergin kanssa, johdosta
Pikaviestissä Suomen viestijoukkueen ollessa selvässä johdossa viimeisessä vaihdossa Suomen Gustafssonin ja Lindbergin välisessä vaihdossa viestikapula vain kosketti Lindbergin kättä ennen putoamistaan Suomen viestijoukkueen käyttämälle radalle. Lindberg otti kapulan ja juoksi maaliin. Ruotsin joukkue teki tapahtuneen johdosta protestin, joka hylättiin aiheettomana. Itse asiassa hylätty joukkue olisi pitänyt olla Ruotsin viestijoukkue, koska sääntöjen vastaisesti sen 3. viestin viejä oli kuopinut pienet kuopat viestialueensa alkuun helpottamaan lähtöään.
Ruotsin joukkue teki vielä pitkän viestin maaliintulojärjestyksestä protestin. Juryn puheenjohtaja IAAF:n D. Pain hylkäsi protestin nähtyään maalikameran ottaman kuvan.
Lähteet:

Helsingin Sanomat 1.9. ja 2.9. v. 1968
Mac Hollowell

| Mac Hollowell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. syyskuuta 1998 (ikä 26) Niagara Falls, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Toronto Maple Leafs
Sarja:  NHL
Pelinumero:  81
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
Aik. seurat:  TuTo (Mestis)
NHL-varaus:  118. varaus, 2018 Toronto Maple Leafs
Mac Hollowell (s. 26. syyskuuta 1998 Niagara Falls, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. Hän laukoo oikealta.
Sorvalampi (Sysmä)

| Sorvalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°26′07″N, 25°34′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Vähään Särkijärveen 
Järvinumero:  14.221.1.299
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91,8 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,546 km  
Pinta-ala:  0,912 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSorvalampi 
Sorvalampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Saarenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 91,8 metriä mpy.