stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maude Fealy
Elämänvaiheita

Fealyn äiti oli näyttelijä ja hän järjesti kolmevuotiaalle tyttärelleen roolin oopperasta, missä oli itsekin mukana. Fealy näytteli pikkurooleja yhdeksänvuotiaaksi saakka. Sen jälkeen hän kävi koulua ja viisitoistavuotiaana hän saai roolin Romeosta ja Juliasta. Roolisuoritus meni niin hyvin, että monet kykyjenetsijät olivat valmiita ottamaan hänet teattereihinsa. Kuultuaan hänen ikänsä, he tosin empivät, mitkä olisivat hänelle sopivia rooleja.
Näyttelijä ja näytelmäkirjailija William Gillette tarjosi Fealylle roolia sen jälkeen, kun hänelle oli ostettu korkeakorkoiset kengät lisäämään pituutta. Sen jälkeen hän näytteli Sherlock Holmesista kertovassa näytelmässä ja pääsi kiertueelle Lontooseen. Häntä kehuttiin muuntautumiskyvystä jolla pystyi omaksumaan monia eri rooleja. Vuonna 1903 hänelle tarjottiin 1000 frangia palkinnoksi kuvasta, joka oli lähetetty kauneuskilpailuun. Hän kieltäytyi palkinnosta, sillä ei ollut tiennyt asiasta mitään, eikä ollut omasta mielestään tehnyt mitään ansiokasta. Samana vuonna hän teki roolin Broadwaylla, mutta roolityö kesti vain kolme viikkoa.
Avioliiton Fealy solmi salaa äidiltään vuonna 1907. Liitto päättyi eroon jo kaksi vuotta myöhemmin. Heti perään hän solmi uuden liiton, näyttelijä James Durkinin kanssa. Ura elokuvanäyttelijänä alkoi vuonna 1911. Seuraavat kolme vuotta hän näytteli mykkäelokuvissa miehensä ohjauksessa. Avioliitto purkautui vuonna 1917 ja Fealy siirtyi teatterilavoille.
1920-luvun alkupuolella Fealy esiintyi teattereissa. Vuosina 1926- 1928 välisen ajan hän asui Michiganissa Grand Rapidsissa, missä hän avasi näyttelijäkoulun ja ohjasi sekä näytteli. Hänen vuonna 1920 solmimansa avioliitto oli päättynyt vuonna 1923. Hän kirjoitti myös näytelmiä, jotka saavuttivat kohtalaista menestystä. Vuoden 1929 pörssiromahdus vähensi teatterien tarjoamia työmahdollisuuksia ja Fealy palasi elokuvanäyttelijäksi.
Laman aikana Fealy näytteli elokuvissa ja opetti näyttelemistä Los Angelesissa. Hän tutustui Cecil B. DeMilleen ja hän antoi työtä näyttelijöiden valmentajana. Fealyn ja  DeMillen ystävyys kesti läpi loppuelämän. Lama-aika koetteli myös Hollywoodia ja Fealy muutti Denveriin opettamaan näyttelemistä. Hän muutti Hollywoodiin jälleen vuonna 1941, jolloin perusti yksityisen näyttelijäkoulun. Hän ajautui sen parissa suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja teki myös ohjauksia ja käsikirjoituksia. Vuoden 1955 jälkeen hän muutti Denveriin pysyvästi.  Elokuvarooleja hän teki vielä vuosina 1956 ja 1958.
Lisää aiheesta

https://www.imdb.com/name/nm0269863/
Mehsana

| Mehsana |
| --- | --- |
 Rajmahalin palatsi
 Mehsana
 Koordinaatit: 23°36′21″N, 72°23′20″E 
Valtio:   Intia
Osavaltio:  Gujarat
Piirikunta:  Mehsana
Väkiluku (2011):  184 991
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mehsana tai Mahesana on Intian Gujaratin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Mehsanan piirikunnan hallintokeskuksena. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Rajmahal-palatsi sekä vanha kaupunginportti. Lähellä sijaitsevassa kylässä nimeltä Modhera on Suryalle omistettu temppeli.
Väestö

Mehsanan väestöstä noin 88 prosenttia on hindulaisia, muslimeita 9,26 prosenttia ja jainalaisia 1,62 prosenttia vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan. Lukutaitoisten osuus on noin 90 prosenttia väestöstä.
Kaupungin hallitseva väestönryhmä ovat varakkuudestaan tunnetut patelit. Mehsanassa syntyneistä lapsista vain 760 on tyttöjä tuhatta poikaa kohden, mikä on koko Intian alhaisin osuus. Paikallisten keskuudessa on tapana suosia poikia ja abortoida tyttöjä vaikka kaupunki on aloittanut valistustyön kyseistä laitonta käytäntöä vastaan. Patel-kastin nimi tarkoittaa maanomistajaa ja kyseinen kasti on historiansa aikana ollut vaikutusvaltainen. 2010-luvulla Mehsanassa on esiintynyt levottomuuksia patelien vaatiessa alhaiskastisille kuuluvia kiintiöpaikkoja.
Maude Flanders

| Maude Flanders |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Naapurukset” (2. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Maggie Roswell Marcia Mitzman Gaven (1999–2000)
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Nainen
Hiukset:  Oranssit
Ikä:  Kuollut 37-vuotiaana
Ammatti:  Kotiäiti
Tärkeimmät sukulaiset:  Pojat Rod ja Todd Flanders aviomies Ned Flanders.
Maude Flanders oli kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän oli Simpsonien naapurissa asuvan Flandersin perheen äiti ja Ned Flandersin ensimmäinen vaimo, jonka lapsia olivat Rod ja Todd Flanders. Mauden ääninäyttelijänä toimi Maggie Roswell.
Maude Flanders esiintyi ensi kerran 2. tuotantokauden jaksossa ”Naapurukset”. Hän kuoli 11. tuotantokauden jaksossa ”Autoilun uhri”, minkä jälkeen häntä on nähty vain satunnaisesti takaumissa ja enkelinä tai haamuna.
Luonne

Maude on kotiäiti, joka toisinaan työskentelee Flandersien perheyrityksessä, Vasuri-kaupassa. Maude on yhtä kiihkouskovainen kuin miehensä Ned. Heidän avioliittonsa on onnellinen, koska he ovat kiinnostuneita samoista asioista ja jakavat saman maailmankatsomuksen. Maudella ei kuitenkaan ole Nedin loputonta kärsivällisyyttä ja hyväntahtoisuutta: siinä missä Ned haluaa aina ajatella vain parasta naapureistaan Simpsoneista, Maude saattaa joskus puhua selän takana pahaa Homerista ja jopa Margesta. Homer vaikuttaa joissain jaksoissa himoitsevan salaa naapurinsa vaimoa, mutta pääasiassa hän pitää Maudea ärsyttävänä samoista syistä kuin Nediä.
Kuolema ja sen jälkeen

Maude Flandersin ääninäyttelijä Maggie Roswell jäi pois Simpsoneista vuonna 1999 ajauduttuaan palkkakiistaan tuotantoyhtiö Foxin kanssa. Näyttelijä Marcia Mitzman Gaven palkattiin korvaamaan Roswell 11. kauden alusta alkaen ja hän ehti esittää Maudea muutamassa jaksossa, mutta käsikirjoittajat päättivät poistaa Mauden sarjasta kokonaan.
Maude kuoli 11. kauden jaksossa ”Autoilun uhri” kilpa-autoradan katsomossa sattuneessa oudossa onnettomuudessa. Etummaisella rivillä istuneen Homerin yllättäen kumartuessa cheerleaderien pienoistykillä ampumat t-paitapinkat osuivatkin ylärivillä seisoneeseen Maudeen, joka putosi takakaiteen yli alas maahan, eikä ambulanssi päässyt Homerin väärin pysäköidyn auton takia ajoissa paikalle. Ned Flandersin viimeinen lause Maudelle oli ”ei isoa pötköä”, sillä Maude oli hakemassa hänelle hot dogia.
12. kauden jaksossa ”Herran ylistys” Ned sai selville Mauden suunnitelleen eläessään raamattuaiheista teemapuistoa ja rakensi sen hänen muistokseen. Puisto kuitenkin jouduttiin lopulta sulkemaan kannattamattomana. Ristiriitaisesti Maude nähdään elävänä tulevaisuuteen sijoittuvassa 6. kauden jaksossa ”Lisan häät”, jonka tapahtumat tosin ovat vain ennustajan kertomusta.
Palkkakiistan sopimisen jälkeen Maggie Roswell palasi Simpsonien ääninäyttelijäksi 14. kaudelta alkaen, ja Maude on tämän jälkeen nähty sarjassa muutaman kerran haamuna tai enkelinä taivaassa sekä eräissä takaumajaksoissa, joista näkyvimmin hän oli esillä 27. kauden jaksossa ”Fland Canyon”. Mauden haamulla oli iso rooli myös 29. kauden jaksossa ”Bartin painajainen”.
Simpsonien hahmot
| --- | --- |
Simpsonit ja sukulaiset:   Homer Simpson  Marge Simpson  Bart Simpson  Lisa Simpson  Maggie Simpson  Abraham Simpson  Patty ja Selma Bouvier 
Kaupungin väkeä:   Ned Flanders  Maude Flanders  professori Frink  Barney Gumble  tohtori Hibbert  Lionel Hutz  pastori Lovejoy  Hans Moleman  Apu Nahasapeemapetilon  pormestari Quimby  tohtori Nick  Sarjakuvahemmo  Agnes Skinner  Cletus Spuckler  Moe Szyslak  poliisipäällikkö Wiggum 
Springfieldin ydinvoimala:   Montgomery Burns  Carl Carlson  Lenny Leonard  Waylon Smithers 
Perheet:   Simpsonin perhe  Flandersin perhe  Van Houtenin perhe 
Springfieldin ala-asteen henkilökuntaa ja oppilaita:   ylitarkastaja Chalmers  Jimbo Jones  Edna Krabappel  Otto Mann  Nelson Muntz  Martin Prince  Sherri ja Terri  rehtori Skinner  Milhouse Van Houten  Ralph Wiggum  talonmies Willie 
Julkkikset:   Kent Brockman  Hassu-klovni  Troy McClure  Rainier Wolfcastle 
Vakiokonnat:   Läski-Tony  Kang ja Kodos  Sideshow Bob  Snake 
Muut:   Jebediah Springfield  Pukin pikku apuri  Tikku ja Takku
Melina Kanakaredes

| Mélina Kanakaredes |
| --- | --- |
 Mélina Kanakaredes vuonna 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mélina Eleni Kanakaredes
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Akron, Ohio, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Peter Constantinides
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994-
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Melina Eleni Kanakaredes (s. 23. huhtikuuta 1967, Akron, Ohio) on kreikkalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Suomessa hänet muistetaan rooleistaan tohtori Sydney Hansenina televisiosarjassa Vain yksi elämä sekä rikospaikkatutkija Stella Bonaserana televisiosarjassa C.S.I. New York. Vuonna 2010 hän näytteli elokuvassa Percy Jackson: Salamavaras viisauden ja sodan jumalatarta Athenea. Kanakaredes näyttelee vuonna 2018 alkaneessa sairaaladraamasarjassa Resident tohtori Lane Hunteria.
Kanakaredesille tarjottiin pääroolia elokuvassa Kreikkalainen naimakauppa vuonna 2002, mutta hän torjui tarjouksen koska oli tuolloin raskaana.
Martti Tienari

Martti Tienari vuonna 2009.
Martti Johannes Tienari (10. marraskuuta 1935 Perniö – 13. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori. Hän oli Helsingin yliopiston ensimmäinen tietojenkäsittelytieteen professori.
Tausta ja koulutus

Tienari syntyi opettajaperheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1953. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1958 ja tohtoriksi 1962 Helsingin yliopistosta.
Ura

Tienari oli yksi ATK-alan käynnistäjistä Suomessa. Hän toimi Sotakorkeakoulussa assistenttina 1958–1960 ja luennoitsijana 1960–1965. Hän aloitti vuonna 1960 tietokonematemaatikkona Suomen Kaapelitehtaalla ja jatkoi toimessaan vuoteen 1966 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Oy Nokia Ab:n laskentakeskuksen esimieheksi vuosiksi 1967–1969. Helsingin yliopistossa hän aloitti 1969 vastaperustetun tietojenkäsittelyopin laitoksen ensimmäisenä professorina ja esimiehenä. Hän jatkoi laitoksen esimiehenä vuoteen 1998 asti, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli myös vierailevana professorina Darmstadtin teknillisessä yliopistossa kahteen otteeseen vuosina 1981 ja 1987.
Tieteellisen työnsä ohessa Tienari toimi myös useissa kansallisissa ja kansainvälisissä hallinto- ja luottamustehtävissä, kuten Tietokoneyhdistyksen, Tietojenkäsittelyliiton ja Tietotekniikan Liiton Tieteellisen neuvottelukunnan jäsenenä ja puheenjohtajana 1967-1994 ja Ulkomaanasiain toimikunnan jäsenenä ja puheenjohtajana 1967-1971,  Tietojenkäsittelytieteen Seuran puheenjohtajana 1985–1987, Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen osaston dekaanina 1971–1978, Helsingin yliopiston laskentakeskuksen johtokunnan puheenjohtaja 1971–1992, Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan (MATINE) puheenjohtajana 1974–1977, Tietotehtaan tieteellisen neuvottelukunnan puheenjohtajana 1980–1990 ja Professoriliiton hallituksen varapuheenjohtajana 1979–1980 ja puheenjohtajana 1981–1982. Kansainvälisesti hän toimi Suomen edustajana IFIPin yleiskokouksessa 1987–1996, IFIPin hallituksen jäsenenä 1989–1996 ja IFIPin teknisen yleiskokouksen (Technical Assembly) puheenjohtajana 1994–1996.
Tutkimus ja vaikutus

Tienari teki väitöskirjansa matematiikasta ja hänen tutkimuksensa tietojenkäsittelyopin saralla alkoivat myös matemaattisesta aiheesta, numeeristen algoritmien pyöristysvirheistä. Hän on tutkinut myös ohjelmointikielten kääntäjiä, sekä hajautettujen järjestelmien ja tietokoneverkkojen teoriaa. Tutkimustyön ohella Tienari tunnetaan myös merkittävien tutkimushankkeiden organisoijana ja tutkijakouluttajana. Useat hänen ohjaamansa tohtorit päätyivät edelleen alan professoreiksi suomalaisiin yliopistoihin.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuoden ATK-vaikuttaja 1993 (Tietotekniikan liitto)
Helsingin yliopiston Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan inspehtori 1969–79 ja kunniajäsen 2006.
Suomen sotatieteellisen seuran kutsujäsen 1977
Teknillisten Tieteiden Akatemian jäsen 1980
Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen 1992
Suomen Leijonan komentajamerkki 1983
Kirjallisuutta

Ukkonen, Esko: ”Tienari, Martti (1935–2013)”, Suomen kansallisbiografia, osa 9, s. 780–781.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.  ISBN 978-951-746-450-5.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Martti Tienarin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Tienari, Martti hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Matti Liski

Matti Liski on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun taloustieteen laitoksella. Liski on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Liski on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1997.
Aiheesta muualla

Liskin kotisivu, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu
Liskin tutkimukset IDEASissa
Mehter

Mehteriä soittava orkesteri, mehterân.
Nykyajan turkkilainen marssimusiikkiorkesteri paraatissa Istanbulissa.
Mehter oli erityisesti osmanien valtakunnan janitsaarisotilaiden perinteinen marssimusiikkityyli. Se levisi yleiseen käyttöön ja sitä soitettiin virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa. Mehter kiellettiin janitsaarikapinan väkivaltaisen kukistamisen jälkeen 1826, mutta musiikkiperinne herätettiin osmanivaltakunnan lakkauttamisen jälkeen ja sitä pidetään yllä yhä nykyajan Turkissa.
Keski-Eurooppaan musiikkityyli levisi luultavasti 1720 Puolan kuningas August II:n armeijan ottaessa sen käyttöön.
Janitsaariorkesterin soitolle on tyypillistä vaihteleva rumpujen ja kellojen käyttö ja bassorummun, triangelin ja symbaalien yhdistäminen.
Musiikkityyliä on jäljitelty orkesterimusiikissa erityisesti 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa. Tämä on kuultavissa esimerkiksi Christoph Gluckin La Rencontre imprévue (1764; ”Odottamaton kohtaaminen”) ja Mozartin Ryöstö seraljista (1782) ja A-duuri pianosonaatin nro 11 (KV 331) 3. osassa ("Turkkilainen rondo") ja Joseph Haydnin sinfoniassa nro 100 (1794, Sotilassinfonia). Ludwig van Beethoven käytti musiikkityyliä näytelmämusiikkisävellyksen Ateenan rauniot (opus 113)  "Turkkilaisessa marssissa" ja 9. sinfonian finaalin tenorisoolossa ("Froh, wie Seine Sonnen fliegen").
Aiheesta muualla

Esittely mehter-musiikista (englanniksi)
Mehter-marsseja MP3-tiedostoina
Mart Paama
Saavutukset > Olympialaisissa

Vuoden 1960 kesäolympialaiset Roomassa 11. sija (74,56)
Vuoden 1968 kesäolympialaiset Meksikossa 15. sija (77,26)
Euroopan mestaruuskisoissa

Vuoden 1966 EM-kilpailut Budapestissä 13. sija
Euroopan mestaruuskisoissa > Kansalliset mestaruudet

Neuvostoliiton mestari vuosina 1960 ja 1967.
Viron mestari vuosina 1958, 1961, 1963, 1965, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973.
Euroopan mestaruuskisoissa > Parhaat vuosittaiset tulokset ja sijoitus maailmantilastossa

1960: 79,77 (8) Moskova 17.7.1960
1961: 81,01 (9) Tbilisi 5.10.1961
1963: 79,48 (17) Tallinna 12.7.1963
1965: 84,05 (8) Tarto 25.9.1965
1966: 82,96 (8) Tarto 20.9.1966
1967: 83,88 (7) Colombes 24.6.1967
1968: 83,94 (11) Kaariku 6.7.1968
Mart Paaman puoliso oli pikajuoksijana Viron viestimestaruuksia voittanut kemiantutkija Lilli Paama.
María Isabel Siewers

María Isabel Siewers (s. 1950) on argentiinalainen kitaristi.
Siewers opiskeli Argentiinassa María Luisa Anidon johdolla ja valmistui Manuel de Falla -konservatoriosta saaden sen kultamitalin. Espanjan hallituksen myöntämällä stipendillä Siewers pääsi osallistumaan Andrés Segovian pitämille mestarikursseille Santiago de Compostelassa. Lisäksi hän sai stipendin Italian hallitukselta ja suoritti Sienan Accademia Musicale Chigianassa opintoja Oscar Ghiglian, Ruggero Chiesan ja Alain Meunierin johdolla. Siewersille myönnettiin Italiassa ansiodiplomi. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Abel Carlevaron ja Nikolaus Harnoncourtin johdolla.
Siewers on esiintynyt johtavissa konserttisaleissa, kuten Wigmore Hallissa, Wiener Konzerthausissa, Prahan Martinů-salissa, Carnegie Hallissa ja Pariisin Théâtre des Champs-Élysées'ssa. Hän on soittanut myös lukuisilla keskeisillä musiikkifestivaaleilla. Siewers on kiertänyt, opettanut ja toiminut kansainvälisten kilpailujen tuomarina säännöllisesti Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikoissa, Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa. Hän on soittanut muiden muassa Argentiinan kansallisen sinfoniaorkesterin, Kuuban kansallisen sinfoniaorkesterin ja Krakovan filharmonisen orkesterin solistina.
Kamarimuusikkona Siewers on esiintynyt usein muiden muassa Amiram Ganzin, Rafael Gintolin, Dorothea Sesslerin ja Martinů-kvartetin kanssa. Hänen kamarimusiikkiohjelmistonsa on ulottunut Mauro Giulianin ja Niccolò Paganinin teoksista György Kurtágin, Tōru Takemitsun, Carlos Guastavinon ja Astor Piazzollan teoksiin sekä uusien teosten kantaesityksiin. Siewersin levytykset ovat tuoneet hänelle monia palkintoja, kuten Gramophone-lehden Critics' Choice -tunnustuksen. Siewers on tehnyt yhteistyötä monien aikansa säveltäjien kanssa. Hän kantaesitti vuonna 2000 Leoš Svárovskýn johtaman Böömiläisen kamariorkesterin kanssa Sylvie Bodorován hänelle säveltämän teoksen Concierto de Estio. Muita hänelle teoksia omistaneita säveltäjiä ovat olleet José Luis Campana, Jorge Cardoso, John W. Duarte, Helmut Jasbar, Máximo Diego Pujol ja Sergio Parotti.
Siewers on toiminut monissa merkittävissä opetustehtävissä Argentiinassa. Hän perusti kotimaassaan kitaraseminaari Musicampuksen vuonna 1987 ja piti kansallisessa radiossa nuorille suunnatun musiikkisarjan. Musicampus-seminaaria hän järjesti useiden vuosien ajan, ja muut järjestäjät ovat sittemmin seuranneet hänen menestystä saavuttanutta malliaan. Vuonna 1989 Siewers pääsi Salzburgin Mozarteumin kitaransoiton laitoksen johtajaksi. Lisäksi hän on opettanut latinalaisamerikkalaisen musiikin maisteriopintoja Cuyon kansallisessa yliopistossa. Vuonna 2009 Siewers sai saksalaisen Templinin kaupungin kunniakaupunkilaisen arvonimen. Samana vuonna hänelle myönnettiin musiikin Konex-palkinto.
Matti Lohen koulu

| Matti Lohen yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
 Matti Lohen koulu Rautalammilla.
Sijainti:  Koulutie 14, 77700 Rautalampi
Koordinaatit:  62.6241°N, 26.8182°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Juho Pahajoki
Luokat:  1–9
Oppilaita:  272 (2016)
Verkkosivut
Matti Lohen yhtenäiskoulu on Rautalammin kirkonkylällä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9).
Vuonna 2016 koulua kävi 272 peruskoululaista.
Aiheesta muualla

Jouni Munukka & Riikka Kurki (25.10.2018) Lista: Näissä suomalaiskouluissa oppilaat eivät raportoi lainkaan seksuaalista häirintää – rehtori nostaa yhdeksi syyksi sekaryhmät liikunnassa (yle.fi)
Mayapán

Mayapán
Mayapán on mayojen rauniokaupunki, joka sijaitsi noin 55 kilometrin päässä nykyisestä Méridan kaupungista. Mayapánista tuli yksi alueen merkittävimmistä kaupungeista jälkiklassisella kaudella eli noin 900–1519. Mayapánin muurein ympäröity kaupunki oli rakennettu suuren kaivon ympärille. Sen arkkitehtuuri ja kuvataide muistutti Chichén Itzáa, joskaan ei ollut yhtä loisteliasta.
Noin 3 600 Mayapánin rakennusta on kaivettu esiin, joista suurin osa on asuintaloja. Pääaukion luona on suuri pyramidi, Castillo, siitä etelään temppeli, jossa on ympyränmuotoinen pohjakaava. Itäpuolella on pylvästemppeli. Kaksi tärkeintä rakennusryhmää oli ryhmitelty suorakulmaisen pihan ympärille, ja ne oli yhdistetty toisiinsa penkereellä, joka on osin säilynyt.
Mayapán oli liitossa Uxmalin and Chichén Itzán kaupunkien kanssa, ja Chichén Itzán rappeuduttua Mayapánista tuli Jukatanin johtava poliittinen ja uskonnollinen keskus. Sen kukoistus kesti vuodesta 1200 vuoteen 1450, jolloin kaupunkia yksinvaltiaina hallinneet Cocom-päälliköt syrjäytettiin ja kaupunki hylättiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mayapán Wikimedia Commonsissa
Master and Commander: Maailman laidalla

| Master and Commander: Maailman laidalla> Master and Commander: The Far Side of the World |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Weir
Käsikirjoittaja:  Peter Weir & John Collee  Patrick O'Brianin romaanien pohjalta
Tuottaja:  Samuel Goldwyn, Jr.   Duncan Henderson Peter Weir
Säveltäjä:  Klaus Badelt Iva Davies Christopher Gordon Richard Tognetti
Kuvaaja:  Russell Boyd
Leikkaaja:  Lee Smith
Pääosat:  Russell Crowe Paul Bettany
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Miramax Films Universal Pictures Samuel Goldwyn Films
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:  14. marraskuuta 2003
Kesto:  138 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Master and Commander: Maailman laidalla (televisioesityksessä Kuninkaan mies: Maailman laidalla)  (engl. Master and Commander: The Far Side of the World) on Peter Weirin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003. Se perustuu Patrick O’Brianin kirjoittamaan historialliseen Aubrey-Maturin-romaanisarjaan, jonka eri tarinoita yhdistelemällä elokuva muokattiin omaksi kokonaisuudekseen.
Elokuva kertoo brittiläisestä sotalaivasta 1800-luvun alussa Ison-Britannian ollessa sodassa Napoleonin Ranskaa vastaan. HMS Surprise on määrätty komennukselle Etelä-Amerikan lähistölle. Sen kapteenina toimii Jack Aubrey (Russell Crowe) ja laivan lääkärinä tämän hyvä ystävä Stephen Maturin (Paul Bettany). Miehistö joutuu ranskalaisen Acheron-kaapparilaivan väijyttämäksi, minkä jälkeen alkaa kiihkeä takaa-ajo ja voimienmittely. Samalla elokuva kertoo tarinan ystävyydestä, rohkeudesta ja eri arvomaailmojen törmäyksestä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Russell Crowe  | … |  Kapteeni Jack Aubrey    |
|   Paul Bettany  | … |  Tohtori Stephen Maturin   |
|   James D’Arcy  | … |  Thomas Pullings    |
|   Edward Woodall  | … |  William Mowett    |
|   Chris Larkin  | … |  Kapteeni Howard    |
|   Max Pirkis  | … |  William Blakeney    |
|   Jack Randall  | … |  Boyle    |
|   Max Benitz  | … |  Peter Myles Calamy    |
|   Lee Ingleby  | … |  Hollom    |
|   Richard Pates  | … |  Williamson    |
|   Robert Pugh  | … |  Allen    |
|   Richard McCabe  | … |  Higgins    |
|   Ian Mercer  | … |  Hollar     |
|   Tony Dolan  | … |  Lamb    |
|   David Threlfall  | … |  Killick    |
|   Billy Boyd  | … |  Bonden    |
|   Bryan Dick  | … |  Joseph Nagle    |
|   Joseph Morgan  | … |  William Warley    |
|   George Innes  | … |  Joe Plaice   |
|   William Mannering  | … |  Michael Doudle    |
|   Patrick Gallagher  | … |  Davies    |
|  Alex Palmer  | … |  Nehemiah Slade   |
|   Mark Lewis Jones  | … |  Hogg    |
|   John De Santis  | … |  Padeen Colman    |
|   Ousmane Thiam  | … |  Musta Bill    |
|   Thierry Segall  | … |  Acheronin kapteeni    |
Palkinnot > Oscar-palkinnot (2003)

Kuvaus – Russell Boyd
Äänitehosteet – Richard King
Palkinnot > Oscar-ehdokkuudet (2003)

Paras elokuva
Paras ohjaus
Paras lavastus
Paras äänitys
Paras puvustus
Paras editointi
Parhaat erikoistehosteet
Paras maskeeraus
Palkinnot > BAFTA-ehdokkuudet (2004)

BAFTA-ehdokkuudet:
Paras ohjaus
Paras lavastus
Paras puvustus
Paras ääni
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Rantala, Jari: Master and Commander: Maailman laidalla. MTVuutiset.fi 28.11.2003.
Huhtala, Jussi: Master and Commander: Maailman laidalla. Nicehouse.
Meea Lehtinen

Meea Lehtinen on suomalainen pesäpalloilija, joka on edustanut Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa. Hän oli mukana voittamassa joukkueen edellistä pronssimitalia vuonna 2015. 2017 ennen takaisin Raumalle siirtymistään Lehtinen voitti Superpesiksen hopeamitalin Porin Pesäkarhuissa. Pesäkarhujen ja Feran lisäksi Lehtinen on edustanut Superpesiksessä myös Turku Pesistä.
Vuonna 2010 alkaneella Superpesis-urallaan Lehtinen on 6. elokuuta 2018 mennessä pelannut 151 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja 65 tavallista juoksua, tuonut 33 juoksua ja lyönyt 524 kärkilyöntiä. 47 pudotuspeliottelussa Lehtinen on lyönyt kuusi ja tuonut seitsemän juoksua sekä lyönyt 127 kärkilyöntiä.
Urallaan Lehtinen on voittanut yhteensä kuusi SM-mitalia ja edustanut naisten Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2018. Sittemmin Lehtinen on siirtynyt kilpailemaan padelissa.