stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ramón Fonst

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ramón Fonst |  Ramón Fonst |  Ramón Fonst |  |
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Maa:   Kuuba
|  Kultaa | Pariisi 1900 | kalpa |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | kalpa |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | floretti |  |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | kalpa, avoin |  |
Ramón Fonst Segundo (31. elokuuta 1883 Havanna, Kuuba − 10. syyskuuta 1959 Havanna, Kuuba) oli kuubalainen kalpa-, säilä- ja florettimiekkailija. Hän voitti olympiakultaa kalvassa vuoden 1900 ja 1904 olympialaisissa. Fonst on olympialaisissa menestynein latinalaisamerikkalainen urheilija neljällä kultamitalilla ja yhdellä hopealla.
Fonstia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista miekkailijoista. Hän voitti Ranskan mestaruuden jo yksitoistavuotiaana ja Pariisin olympialaisissa hän voitti kultamitalin vain 17-vuotiaana. Fonst voitti 1926 Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden säilällä, floretilla ja kalvalla. Vuoden 1930 mestaruuskilpailuissa Havannassa hän voitti floretin ja kalvan saamatta yhtään osumaa koko kilpailun aikana. Vuonna 1938, 55-vuotiaana hän voitti vielä joukkuekalvan ja hopeaa henkilökohtaisessa florettikilpailussa.
Fonst kilpaili myös ammunnassa, polkupyöräilyssä ja ranskalaisessa nyrkkeilyssä. Aktiiviuransa jälkeen Fonst työskenteli Kuuban urheiluministeriössä asiantuntijana.
Oman kertomansa mukaan Fonst esitti elämänsä aikana yli sata kaksintaisteluhaastetta, mutta kävi vain yhden kaksintaistelun.
Rayco Hernández

Rayco Hernández (s. 1981) on espanjalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2008–2009 Tampereen Isku-Volleyn riveissä Lentopallon SM-liigassa.
Ura

Hernández nousi 19-vuotiaana Espanjan Superliigaan. Hän pelasi kaudet 2001–2003 Asturian riveissä. Kaudella 2003 Hernández vaihtoi Gran Canarian riveihin, jossa hän eteni aina Euroopan Cupin finaaleihin asti kaudella 2004. Hän edusti Gran Canariaa lopulta kaudet 2003–2008, kunnes teki sopimuksen Tampereen Isku-Volleyn kanssa SM-liigaan.
Joukkueet

2001-2003 Asturia (Gija Emi)
2003-2007 Gran Canaria (Jusán)
2007-2008 Gran Canaria (Vecindario)
Aiheesta muualla

Iskulle uusi passari
Piikkikarhiainen

| Piikkikarhiainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Carduoideae
Suku::  Karhiaiset Carduus
Laji::  acanthoides
Kaksiosainen nimi
 Carduus acanthoides  L. 
Katso myös
   Piikkikarhiainen Wikispeciesissä   Piikkikarhiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, karhiaisten (Carduus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen ruohovartinen ja piikkinen kasvi.
Piikkikarhiainen voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Sen varret ovat vaaleanvihreitä, villakarvaisia ja siipipalteisia. Lisäksi varsissa on pitkiä sekä pistäviä piikkejä. Lehdet ovat lähes kaljuja sekä liuskoittuneita ja niissäkin on varsien tavoin pitkiä piikkejä. Piikkikarhiaisen kukinnot ovat melko suuria ja aniliininpunaisia mykerökukintoja. Mykeröt ovat halkaisijaltaan noin kolme senttimetriä, ja kukat ovat väriltään vaaleanpunavioletteja. Kehtosuomut ovat kapeita, ulospäin siirottavia sekä piikkisiä. Piikkikarhiainen kukkii heinäkuusta syyskuulle.
Suomessa piikkikarhiaista on tavattu 1900-luvulla satunnaisesti siellä täällä eri puolilla maata.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides)
Luontoportti: Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides)
JSTOR Global Plants: Carduus acanthoides (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carduus acanthoides (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carduus acanthoides (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carduus acanthoides (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Carduus acanthoides (Welted thistle) (englanniksi)
Flora of China: Carduus acanthoides (englanniksi)
Ramón José Aponte Fernández

Ramón José Aponte Fernández (s. 23. syyskuuta 1948 Carache) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trujillon hiippakuntaan 17. elokuuta 1974 ja nimitettiin Valle de la Pascuan hiippakunnan johtoon 5. maaliskuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rosalio José Castillo Lara, jota avustivat Vicente Ramón Hernández Peña ja Joaquín José Morón Hidalgo.
Preeriakirvinen

| Preeriakirvinen |
| --- | --- |
 Poikasia pesässä
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Västäräkit Motacillidae
Suku::  Kirviset Anthus
Laji::  spragueii
Kaksiosainen nimi
 Anthus spragueii  (Audubon, 1844) 

Katso myös
   Preeriakirvinen Wikispeciesissä   Preeriakirvinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Preeriakirvinen (Anthus spragueii) on pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Kanadan eteläosat ja Yhdysvaltain pohjoisosat. Se talvehtii Yhdysvaltain eteläosista Meksikon keskiosiin ulottuvalla alueella. John James Audubon kuvaili lajin holotyypin Fort Unionin läheltä Pohjois-Dakotasta 1844.
Rugby World Cup Sevens

| Rugby World Cup Sevens |
| --- | --- |

Laji:  rugby-7
Perustettu:  1993 (miehet) 2009 (naiset)
Joukkueita:  24 (miehet) 16 (naiset)
Hallitseva mestari:   Uusi-Seelanti (miehet)   Uusi-Seelanti (naiset)
Rugby World Cup Sevens on rugbyn seitsemän pelaajan joukkueilla pelattavan rugby-7-muodon maailmanmestaruuskilpailut. Miesten kilpailu on järjestetty neljän vuoden välein vuodesta 1993 ja naisten vuodesta 2009 lähtien.
Miehet

| Vuosi> Vuosi.1993.1997.2001.2005.2009.2013 | Järjestäjä> Järjestäjä. Edinburgh, Skotlanti. Hongkong. Mar del Plata, Argentiina. Hongkong. Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Moskova, Venäjä |  | Loppuottelu> Voittaja. Englanti. Fidži. Uusi-Seelanti. Fidži. Wales. Uusi-Seelanti | Loppuottelu> Tulos.21–17.24–21.31–12.27–19.19–12.33–0 | Loppuottelu> Toinen. Australia. Etelä-Afrikka. Australia. Uusi-Seelanti. Argentiina. Englanti |  | Välieräjoukkueet> Välieräjoukkueet. Fidži. Uusi-Seelanti. Argentiina. Australia. Kenia. Fidži | Välieräjoukkueet> Välieräjoukkueet. Irlanti. Samoa. Fidži. Englanti. Samoa. Kenia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 |  San José ja San Francisco, Yhdysvallat |  |  |  |  |  |  |  |
Naiset

| Vuosi> Vuosi.2009.2013 | Järjestäjä> Järjestäjä.Yhdistyneet arabiemiirikunnat.Moskova, Venäjä |  | Loppuottelu> Voittaja. Australia. Uusi-Seelanti | Loppuottelu> Tulos.15–10.29–12 | Loppuottelu> Toinen. Uusi-Seelanti. Kanada |  | Välieräjoukkueet> Välieräjoukkueet. Yhdysvallat. Yhdysvallat | Välieräjoukkueet> Välieräjoukkueet. Etelä-Afrikka. Espanja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | San José ja San Francisco, Yhdysvallat |  |  |  |  |  |  |  |
Rantaleinikki

| Rantaleinikki |
| --- | --- |
 Rantaleinikki kuvattuna Johann Georg Sturmin teoksessa Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Leinikit Ranunculus
Laji::  reptans
Kaksiosainen nimi
 Ranunculus reptans  L. 
Katso myös
   Rantaleinikki Wikispeciesissä   Rantaleinikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantaleinikki (Ranunculus reptans, syn. R. flammula var. reptans, R. flammula ssp. reptans, R. flammula var. glacilis) on pienikokoinen rantojen ja matalan veden leinikkilaji.
Ulkonäkö ja koko

Rantaleinikki kasvaa 5–40 cm pitkäksi, mutta on hyvin matalakasvuinen, korkeintaan 6 cm korkea. Kasvi on lähes kalju ja niukkahaarainen. Varsi on rento ja usein kaikista nivelväleistä juurehtiva. Nivelvälit ovat selvästi kaarevia ja vihreitä, ensimmäisen nivelvälin ollessa 1–1,5 mm paksu. Lehtiruoti on 1–6 mm pitkä. Lehtilapa on tavallisesti 0,5–2 cm pitkä, muodoltaan vaihdellen suikeasta tasasoukkaan, ehytlaitainen ja tylppä. Varsinkin pohjoisessa ja upoksissa kasvavilta yksilöiltä lehtilapa puuttuu usein. Keltaiset kukat ovat yksittäin. Ne ovat tavallisesti 5–10 mm leveitä ja niissä on kaksi kehäkiehkuraa. Sekä verho- että terälehtiä on viisi kappaletta. Verholehdet ovat siirottavia ja karisevia. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Kukkaperä on suora, lyhyt ja uurteinen, kukkapohjus kalju tai karvainen. Suomessa rantaleinikki kukkii heinä-elokuussa, joskus myös toukokuussa. Hedelmistö koostuu 1,3–1,9 mm pitkistä pähkylöistä, joissa on pieni, 0,3–0,4 mm pitkä käyrä ota.
Rantaleinikki muistuttaa hyvin paljon sen suurempikokoista lähisukulaista ojaleinikkiä (R. flammula). Aikaisemmin rantaleinikkiä pidettiinkin ojaleinikin yhtenä muunnoksena tai alalajina. Ranta- ja ojaleinikki myös risteytyvät helposti keskenään kantalajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Rantaleinikistä on olemassa ainakin seitsemän eri muunnosta.
Levinneisyys

Rantaleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen (napaa kiertävä). Euroopassa lajin päälevinneisyysalue kattaa Pohjois-Saksan ja -Puolan, Baltian, Valko-Venäjän, Pohjois-Venäjän, Fennoskandian ja Islannin. Erillisiä esiintymiä on muun muassa Alpeilla, Etelä- ja Keski-Saksassa, Ranskassa ja Isossa-Britanniassa. Rantaleinikin levinneisyysalue jatkuu yhtenäisenä Venäjällä Aasian puolelle läpi Keski- ja Etelä-Siperian aina Kiinan ja Japanin pohjoisrajoille. Pohjois-Amerikassa laji on levittäytynyt lähes koko Alaskaan, Keski- ja Etelä-Kanadaan ja Yhdysvaltain pohjois- ja länsiosiin.
Suomessa rantaleinikki kuuluu alkuperäiseen kasvistoomme ja se on yleinen koko maassa.
Elinympäristö

Rantaleinikki kasvaa järvien, jokien ja vähäsuolaisten murtovesilahtien avoimilla, kovahkopohjaisilla ja kivisillä rannoilla lähellä vesirajaa. Se voi kasvaa myös upoksissa lähes puolen metrin syvyyteen saakka. Upoksissa ollessaan rantaleinikki kukkii harvoin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rantaleinikki (Ranunculus reptans)
Kasviatlas 2018: Rantaleinikin (Ranunculus reptans) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajituntemuksen oppimisympäristö: Rantaleinikki (Ranunculus reptans)
LuontoPortti: Rantaleinikki (Ranunculus reptans)
Flora of China: Ranunculus reptans (englanniksi)
Upoksissa kasvava rantaleinikki.
Rikkasinijuuri

| Rikkasinijuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Sinijuuret Mercurialis
Laji::  annua
Kaksiosainen nimi
 Mercurialis annua  L. 
Katso myös
   Rikkasinijuuri Wikispeciesissä   Rikkasinijuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikkasinijuuri (Mercurialis annua) on vaatimaton, tyräkkikasveihin kuuluva myrkyllinen ruohokasvi.
Ulkonäkö

Yksivuotinen rikkasinijuuri kasvaa 10–20 cm korkeaksi. Nelisärmäinen varsi on haarainen ja tyvestä saakka lehdekäs. Ruodilliset lehdet ovat vastakkain ja pienikorvakkeisia. Vaaleanvihreät lehdet ovat puikeita ja harvasti matalahammaslaitaisia. Huomaamattomat, pienet kukat ovat yksineuvoisia ja vihertäviä. Laji on kaksikotinen eli hede- ja emikukat ovat eri kasviyksilöissä. Hedetähkät ovat pitkäperäisiä ja harsuja, lähes perättömät emikukat ovat yksittäin tai pareittain lehtihangoissa. Suomessa rikkasinijuuri kukkii heinä-syyskuussa.
Useimmista tyräkkikasveista poiketen rikkasinijuuri on maitiaisnesteetön.
Levinneisyys

Rikkasinijuuren päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiden niemimaalta läpi Länsi- ja Keski-Euroopan Kreikkaan, Romaniaan, Puolaan ja Britteinsaarille. Levinneisyysalue jatkuu Afrikan mantereen puolella Marokosta Tunisiaan. Satunnaisemmin lajia tavataan Ruotsissa, Turkissa ja Lähi-idässä. Se on myös levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltoihin. Suomessa rikkasinijuuri on hyvin satunnainen tulokaslaji. Pääosa lajin havainnoista ovat vanhoja, purjelaivakauden satamakaupungeista tehtyjä. Sisämaan havainnot ovat Etelä-Suomesta.
Elinympäristö

Rikkasinijuurta tavataan Suomessa satamissa vanhoilla painolastipaikoilla ja joskus myös puutarhojen rikkakasvina.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Rikkasinijuuren levinneisyys Suomessa.
ITIS: Mercurialis annua (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Mercurialis annua (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Mercurialis annua (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rikkasinijuuri Jacob Sturmin kuvaamana teoksessa Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).
Rinne (mangasarja)

Rinne 1 Suomen kansikuva, päähahmot Rinne ja Sakura
Rinne (Kyoukai no Rinne) on Rumiko Takahashin luoma mangasarja. Sarja alkoi ilmestyä Suomessa 2010. 
Sarja edustaa shōnen  tyyliä. Suomessa ikärajaksi on asetettu 13 vuotta. Sarjan on suomentanut Antti Kokkonen. Japanissa sarja alkoi ilmestyä Weekly Shonen Sunday - lehdessä 2009. Sarjan julkaisu Suomessa päättyi loppuvuodesta 2013 numeroon 14 kustantajan lopetettua manga- pokkareiden julkaisemisen.
Juoni

Sarjan päähenkilö on Rinne Rokudõ -niminen 16-vuotias lukiota käyvä köyhä opiskelija. Hän on puoliksi henkien maailmaan kuuluva shinigami ja puoliksi ihminen ja hänen työnään on opastaa kuolleiden sieluja. Rinnen päätehtävä on auttaa erityisesti niitä, jotka ovat jostakin syystä jääneet kiinni maalliseen elämään aiheuttaen kummittelua ja muita pelottavia ilmiöitä.  Rinne kykenee liikkumaan henkimaailman ja tavallisen maailman välillä käyttämällä erityistä takkia, joka muuttaa hänet hengeksi ja samalla näkymättömäksi tavallisessa maailmassa. Rinne kykenee näkemään henget ollessaan ihminen. Rinne ansaitsee osan elannostaan uhrilahjoina tarjoamalla henkenä apua oppilaille joilla on ongelmia jostakin merkillisestä tapauksesta, johon voi liittyä tuonpuoleisen olentoja tai sieluja.
Osin vastoin tahtoaan hän saa avukseen Sakura Mamiyan joka on samaa luokkaa käyvä tyttö, joka kykenee näkemään henkiä. Lisäksi hänen avukseen tulee Rõkumon joka on musta sopimuskissa ja voi näyttäytyä tavallisena kissana tai hiukan demonimaisena olentona. Rõkumon voi niin ikään kulkea tavallisen maailman ja henkimaailman välillä ja kuljettaa usein Rinneä ja Sakuraa. Rinne on velkaa, jonka hänelle jätti isoäiti. Hän rakastui kuolevaan mieheen, ja sai 50 vuotta aikaa ihmisten maailmassa tämän kanssa vastineeksi moninkertaisesta työmäärästä, jota hän ei saanut tehdyksi annetuna aikana. Rinne ei ole tästä katkera.
Ramón José Velásquez

| Ramón José Velásquez |
| --- | --- |

Venezuelan presidentti
 5. kesäkuuta 1993 – 2. helmikuuta 1994  
Edeltäjä:  Octavio Lepage (vt.) Carlos Andrés Pérez
Seuraaja:  Rafael Caldera
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1916
Kuollut: 24. kesäkuuta 2014 (ikä 97)
Tiedot
 Nimikirjoitus
Ramón José Velásquez (28. marraskuuta 1916 – 24. kesäkuuta 2014) oli venezuelalainen poliitikko, lakimies, journalisti ja historioitsija, joka toimi maansa presidenttinä noin kahdeksan kuukauden ajan 1993–1994. Hän oli useaan otteeseen pidätettynä 1950-luvulla Marcos Pérez Jiménezin diktatuurin aikana. Ennen presidentiksi valintaansa hän oli toiminut viestintäministerinä ja presidentin valtiosihteerinä.
Pensastasku

| Pensastasku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Pensastaskut Saxicola
Laji::  rubetra
Kaksiosainen nimi
 Saxicola rubetra  (Linnaeus, 1758) 

Alalajit
 S. r. incertus  S. r. rubetra 
Katso myös
   Pensastasku Wikispeciesissä   Pensastasku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensastasku (Saxicola rubetra) on punarinnan kokoinen lintu.
Koko ja ulkonäkö

Rinta ja vatsa ovat oranssinpunaiset,niillä on mustat selvärajaiset valkoreunaiset läikät silmien ympärillä (ikään kuin aurinkolasit); selkäpuoli on ruskean, mustan ja valkean kirjava. Koiraalla on valkeat läikät siivissä. Pyrstössä on selkeä valkea kuvio. Nuori lintu muistuttaa naarasta. Syksyisiä lintuja on varottava sekoittamasta mustapäätaskuun.
Pituus 12–14 cm, paino 15–18 g. Koiras on hieman kookkaampi.
Laulu on lyhyt, kuuluva viserrys. Jotkut koiraat ovat taitavia laulajia, jotka liittävät visertelyyn toisten lintulajien matkintoja. Alkukesällä laulaa myös yöllä. Varoitusääni on iskevä ”hyi-tek-tek”.
Vanhojen pensastaskujen sulkasato alkaa heinäkuun toisella viikolla ja päättyy syyskuun alussa. Sen kesto on keskimäärin 54 päivää. Nuoret sulkivat osan ruumiinhöyhenistään heinä–elokuussa.
Vanhin suomalainen rengastettu pensastasku on ollut 5 vuotta 2 kuukautta 23 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin pensastasku.
Levinneisyys

Pensastasku pesii Euroopassa ja Aasiassa ja talvehtii Afrikassa. Suomessa se pesii koko maassa. Suomen pesimäkanta oli 1980-luvun lopussa 400 000 – 600 000 paria, mutta on vuosina 2013–18 arvioitu enää 142 000 – 224 000 pariksi. Suomen kannan väheneminen johtuu ennen kaikkea Etelä-Suomen parimäärän vähenemisestä. Taantuman takana ovat ilmeisesti ainakin kuivuus talvehtimisalueilla Afrikassa ja 1950–1960-luvuilta alkanut maatalouden voimakas tehostuminen ja yksipuolistuminen, joka on köyhdyttänyt peltoympäristöjen monimuotoisuutta.
Euroopan kanta on 7,7–10,6 miljoonaa paria, joista puolet Venäjän puolella.
Kevään ensimmäiset pensastaskut saapuvat vapun maissa, pääjoukot pari viikkoa myöhemmin. Syysmuutto alkaa elokuun alkupuolella ja päättyy syyskuun lopulla.
Elinympäristö

Avomaiden lintu. Yleinen jokivarsiniityillä, joutomailla, peltoaukeiden valtaojien varsilla, laitumilla, avosoilla ja hakkuuaukoissa. Viihtyäkseen vaatii laajan aukean, jolloin useampi pari saattaa pesiä lähekkäin. Ei tavallisesti pesi pienillä metsäpelloilla. Muuttoaikoina kaikenlaisilla avomailla, myös ulkosaaristossa, missä se ei pesi.
Lisääntyminen

Pesänrakennus alkaa Etelä-Suomessa toukokuun puolivälissä. Takatalven sattuessa pesintä voi viivästyä viikollakin. Naaras munii 4–8, keskimäärin 6, sinivihreätä munaa korsista ja ruohoista valmistettuun pesään, maahan. Pesä on usein ojanpenkassa tai mättään kupeessa ja lähes aina hyvin piilotettu. Pesinnän loppuvaiheessa sinne johtaa selvä polku. Naaras hautoo munia 12–14 vrk. Poikaset kuoriutuvat vuorokauden sisällä. Molemmat emot ruokkivat poikasia n. 2 viikkoa. Ne lähtevät maastoon lentokyvyttöminä, ja emot huolehtivat niistä vielä pari viikkoa. Pesii vain kerran kesässä.
Ravinto

Selkärangattomat, kuten kovakuoriaiset, muurahaiset, heinäsirkat, perhoset, toukat ja hämähäkit.
Aiheesta muualla

Saurola, Pertti 1983: Pensastasku – projektilaji. – Lintumies 4.1983 s. 165–172. LYL.
LuontoPortti: Pensastasku (Saxicola rubetra)
ITIS: Saxicola rubetra (englanniksi)
munia Saxicola rubetra
Piikkikatkot

| Piikkikatkot |
| --- | --- |
 Ketokatko (Torilis arvensis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Alaheimo::  Apioideae
Suku::  Piikkikatkot Torilis  Adans.
Katso myös
   Piikkikatkot Wikispeciesissä   Piikkikatkot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piikkikatkot eli punakatkot (Torilis) on kasvisuku sarjakukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 15 lajia.
Suvun lajeista Suomessa esiintyy luonnonvaraisena vain punakatko (Torilis japonica). Se on uhanalainen ja rauhoitettu Ahvenanmaan maakunnassa.
Lajeja

ketokatko (Torilis arvensis)
marokonkatko (Torilis elongata)
punakatko (Torilis japonica)
sirokatko (Torilis leptophylla)
nivelkatko (Torilis nodosa)
välimerenkatko (Torilis webbii)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Piikkikatkot (Torilis)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Punakatkot (Torilis)
ITIS: Torilis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Torilis (englanniksi)
Flora of China: Torilis (englanniksi)
Punakatkon sarjakukinto.
Resko

Resko voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Henkilöitä

Anssi Resko (1937–2003), ratamoottoripyöräilijä, Valle Reskon poika
Valle Resko (1910–1988), nyrkkeilijä, pesäpalloilija, nyrkkeilyvalmentaja ja -tuomari ja urheilujohtaja, Anssi Reskon isä
Paikkoja

Resko, kunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa Puolassa
Resko, kaupunki Länsi-Pommerin voivodikunnassa edellämainitussa kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Resko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Preeriakilli

| Preeriakilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Cyprinodontoidei
Heimo::  Amerikankillit Fundulidae
Suku::  Fundulus
Laji::  sciadicus
Kaksiosainen nimi
 Fundulus sciadicus  Cope, 1865 
Katso myös
   Preeriakilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Preeriakilli (Fundulus sciadicus) on amerikankillien (Fundulidae) heimoon kuuluva kalalaji. Edward Drinker Cope kuvasi sen tieteelle vuonna 1865. Preeriakilliä tavataan kotoperäisenä Yhdysvalloissa. Se viihtyy lauhkean vyöhykkeen 5–22 asteen lämpöisissä vesissä. Preeriakilli elää makeassa vedessä. Se on tavallisesti noin 5,1 senttimetrin mittainen ja voi kasvaa jopa 9 senttimetrin mittaiseksi.
Rayman

| Rayman |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft Ubisoft Montpellier Digital Eclipse
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Ubisoft, Nintendo eShop, Google Play ja App Store
Suunnittelija:  Michel Ancel Serge Hascoët
Taiteilija:  Alexandra Steible Eric Pelatan Sylvaine Jenny
Säveltäjä:  Rémi Gazel
Pelisarja:  Rayman
Julkaistu:  PlayStationNA 1. syyskuuta 1995JP 22. syyskuuta 1995EU joulukuu 1995 Atari JaguarNA 8. syyskuuta 1995 Microsoft WindowsNA 30. huhtikuuta 1996EU 1996 Sega SaturnEU 30. lokakuuta 1996JP 17. marraskuuta 1996NA 1996 Game Boy ColorNA maaliskuu 2000JP 24. maaliskuuta 2000EU 2000 Game Boy AdvanceNA 10. kesäkuuta 2001EU 22. kesäkuuta 2001
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Lapsista aikuisille 
Alusta:  Atari Jaguar, Microsoft Windows, PlayStation, Sega Saturn, Game Boy Color, Game Boy Advance, Nintendo DS, PlayStation Network
Jakelumuoto:  CD, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Rayman on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1995 PlayStationille ja Atari Jaguarille. Rayman on tavanomainen sivuttaisesti vierivä tasohyppelypeli, jossa irtoraajaisen päähahmon Raymanin pitää pelastaa värikäs maailmansa salaperäiseltä herra Synkeältä.