stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shehbaz Sharif
Nuoruus ja poliittinen ura

Shehbaz syntyi Lahoressa, Punjabissa varakkaaseen kashmirilaiseen Sharifien sukuun yhdeksi kolmesta veljeksestä. Valmistuttuaan paikallisesta yliopistosta hänet valittiin Lahoren kauppakamarin johtoon vuonna 1985. Vuonna 1988 hänet valittiin Punjabin alueparlamenttiin ja vuonna 1990 Pakistanin alahuoneeseen, jossa hän vuonna 1993 nousi opposition johtajaksi. Vuonna 1997 hänestä tuli Punjabin osavaltion kuvernööri, samana vuonna kun hänen vanhempi veljensä Nawaf nousi toisen kerran Pakistanin pääministeriksi. Vuoden 1999 sotilasvallankaappauksen myötä Shehbaz vangittiin ja ajettiin seuraavana vuonna maanpakoon Saudi Arabiaan. Hän palasi sieltä vuonna 2007 jatkamaan poliittista uraansa Punjabissa. Vuonna 2017, kun nyt jo kolmatta kertaa maata johtanut Nawaf tuomittiin Panaman papereiksi kutsutun  paljastuksen jälkeen varojen kätkennästä Shehbaz nousi PML-N:n johtoon. Myös häntä on syytetty useasti talousrikoksista muun muassa Imran Khanin valtakaudella, muttei koskaan todettu syylliseksi.
Poliittiset näkemykset

Shehbazilla katsotaan olevan hyvät suhteet maan asevoimiin, joilla on perinteisesti ollut sananvaltaa maan ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Hänet on tunnettu enemmän hallinnollisista saavutuksistaan, kuin pelkkänä poliitikkona, ennen kaikkea suoraviivaisesta "can-do"-asianhoitamisestaan. Shehbazin ja hänen puolueensa katsotaan pitävän hyviä välejä Kiinaan riippumatta siitä, onko puolue hallituksessa vai ei ja Shehbaz itse työskenteli kuvernöörinä Kiinan rahoittamien infrastruktuuriprojektien edistämiseksi.
Uutena pääministerinä hän piti Pakistanin talouden korjaamista tärkeimpänä asianaan. Afganistanin politiikan odotettiin tuottavan vaikeuksia, sillä häntä tultaisiin ulkomaiden taholta painostamaan vaikuttamaan Taliban-hallinto sen ihmisoikeuspolitiikan parantamiseksi. Naapurimaa Intian suuntaan Sharifit eivät koskaan olleet olleet yhtä riitaisia, kuin edellisen pääministeri Khanin hallinto.
Yksityiselämä

Opiskelujensa jälkeen hän alkoi osallistua perheen liiketoimiin ja vuonna 2022 oli osaomistajana pakistanilaisessa teräsyrityksessä. Sharif on toistamiseen naimisissa ja ensimmäisestä avioliitostaan hänellä on neljä lasta.
Soikkoluikka

| Soikkoluikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Pilliluikat Eleocharis
Laji::  ovata
Kaksiosainen nimi
 Eleocharis ovata  (Roth) Roem. & Schult. 
Katso myös
   Soikkoluikka Wikispeciesissä   Soikkoluikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soikkoluikka (Eleocharis ovata) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, pilliluikkien (Eleocharis) sukuun kuuluva kasvilaji. Soikkoluikka muistuttaa paljolti Eleocharis obtusa ja Eleocharis engelmannii -lajeja.
Soikkoluikka muodostaa tiiviitä mättäitä, ja sen varret ovat suoria sekä kasvutavaltaan pystyjä. Varret ovat halkaisijaltaan 0,2–2 mm ja kasvavat tavallisesti erikorkuisiksi. Soikkoluikalla on kaksi lehteä, jotka ovat surkastuneet hyvin pieniksi ja tuppimaisiksi varren tyvelle. Kukintona on varren kärjessä yksittäin sijaitseva tähkä. Tähkä on muodoltaan soikea tai munanmuotoinen ja 5–13 mm pitkä. Tähkässä on 15–150 pientä ja rakenteiltaan pelkistynyttä kukkaa. Kukista kehittyvät pähkylämäiset hedelmät ovat 0,9–1,3 mm pitkiä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Soikkoluikka (Eleocharis ovata)
JSOTR Global Plants: Eleocharis ovata (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Eleocharis ovata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eleocharis ovata (englanniksi)
Flora of North America: Eleocharis ovata (englanniksi)
Soikkovuorenkilpi

| Soikkovuorenkilpi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Suku::  Vuorenkilvet Bergenia
Laji::  crassifolia
Kaksiosainen nimi
 Bergenia crassifolia  (L.) Fritsch 
Katso myös
   Soikkovuorenkilpi Wikispeciesissä   Soikkovuorenkilpi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soikkovuorenkilpi (Bergenia crassifolia) on Siperiassa esiintyvä vuorenkilpien suvun laji. Se kasvattaa juurakkomaisesta varresta ainavihantia nahkeita lehtiä, joiden lavat ovat muodoltaan lajille tunnuksellisesti soikeasta vastapuikeaan, tyveltään kapeita. Viuhkokukinnossa on runsaasti hieman nuokkuvia, teriöiltään vaaleanvioletteja kukkia. Kukkapohjus on kuppimainen. Terälehdet ovat puikeita tai vastapuikeita, eivät juuri toisiaan peittäviä. Heteet ovat tavallisesti selvästi emin vartaloa lyhyempiä.
Soikkovuorenkilpeä käytetään koristekasvina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Soikkovuorenkilpi (Bergenia crassifolia)
Kasviatlas 2021: Soikkovuorenkilven (Bergenia crassifolia) levinneisyys Suomessa.
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Bergenia crassifolia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bergenia crassifolia (englanniksi)
Flora of China: Bergenia crassifolia (englanniksi)
Shooting From the Hip

| Shooting From The Hip Euge Valovirta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. kesäkuuta 2021
 Kesto: 34.06
 Levy-yhtiö: 230v Records
Euge Valovirran muut julkaisut
| Easy Does It 2018 | Shooting From The Hip 2021 | Hardtones 2024 |
Singlet albumilta Shooting From the Hip
 ”The Bad Boy” Julkaistu: 19. toukokuuta 2021  ”Bogrenious” Julkaistu: 2. kesäkuuta 2021  ”A Song For An Absent Friend” Julkaistu: 16. kesäkuuta 2021
Shooting From The Hipon Euge Valovirran studioalbumi, joka julkaistiin 30. kesäkuuta 2021. Albumi sisältää kymmenen instrumentaalikappaletta.
Kappaleet

Scary Frankie – 3.08
Bogrenious – 3.22
Pasadena ’78 – 2.51
The Bad Boy – 3.05
This Box Is Too Small – 3.26
The Flame Is Burning – 3.03
Three-Legged Chicken – 2.43
Uncle Joe – 2.57
Young Forever – 3.37
A Song For An Absent Friend – 5.50
Seututie 290

Seututie 290 on Hyvinkäältä Hikiän kautta Hämeenlinnaan kulkeva seututie. Tie lähtee valtatieltä 25 ja kulkee kantatien 54 poikki ja päättyy valtatielle 10, Hämeenlinnassa.
Seututie 290 kulkee seuraavien kuntien lävitse:
Hyvinkää
Hausjärvi
Janakkala
Hämeenlinna
Seututie 290 Hyvinkään keskustassa.
Tie on hyvin mutkainen lukuun ottamatta Hämeenlinnan ja Janakkalan välistä osuutta.
Historia

Seututie 290 muodostaa pohjoisosan vanhasta Helsingin–Hämeenlinnan tiestä eli Hämeentiestä. Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä valtatien 3 eteläosa Helsingistä Hämeenlinnaan linjattiin kuitenkin kulkemaan läntisempää reittiä Lopen kautta. Tällöin vanha tieosuus Helsingistä Hyvinkään kautta Hausjärvelle saakka tuli muodostamaan eteläosan Helsingistä Petsamoon saakka johtaneesta valtatiestä 4, kun taas tieosuus Hausjärveltä Hämeenlinnaan muodosti pohjoisosan Porvoosta Hämeenlinnaan johtaneesta kantatiestä 55. Myöhemmin valtatie 4 on siirretty kulkemaan Lahden kautta ja kantatie 55 päättyy Mäntsälään, ja vanha Hämeentie on jäänyt seututieksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 290 Wikimedia Commonsissa
Sord Computer Corporation

| Sord Computer Corporation |
| --- | --- |

Perustettu:  15. huhtikuuta 1970
Perustaja:  Takayoshi Shiina
Kotipaikka:  Chiba, Japani
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Omistaja:  Toshiba
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sord Computer Corporation oli japanilainen tietotekniikkayhtiö, jonka perusti 15. huhtikuuta 1970 Takayoshi Shiina. Yritys aloitti toimintansa ohjelmistokehityksellä DEC PDP minitietokoneille.
Yritys oli tunnettu 8-bittisistä kotitietokoneista kuten Sord M5. Muita tuotteita olivat "raahattava" Sord M23P (1983) ja kannettava Sord IS-11 (1984).
Yrityksen ensimmäinen tietokone SMP80/08 kehitettiin käyttämään Intel 8008 8-bittistä suoritinta mutta tietokone ei edennyt kaupalliseen tuotantoon asti. Tietokoneelle tehtiin seuraaja SMP80/x-sarja, joka käytti Intel 8080 suoritinta.
Yrityksen omistaa vuodesta 1985 lähtien Toshiba.
Soikkoratamo

| Soikkoratamo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Ratamot Plantago
Laji::  media
Kaksiosainen nimi
 Plantago media  L., 1753 
Katso myös
   Soikkoratamo Wikispeciesissä   Soikkoratamo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soikkoratamon kukinto.
Soikkoratamo (Plantago media) on ratamokasveihin (Plantaginaceae) kuuluva monivuotinen ruoho. Sen lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten, ja kukka- ja siemenvarsi nousee pystynä noin 20–50 cm:n korkeuteen.
Jokseenkin harvinainen. Esiintyy niityillä, tienvierillä ja nurmikoilla. Kukat ovat lähes valkoisia. Vana on liereä. Lehdet ovat tavallisesti puikeita tai soikeita, ehyt- tai hieman hammaslaitaisia, ja pehmeäkarvaisia. Tähkä on palleromainen tai lieriömainen. Heteiden ponnet ovat valkoisia tai punertavia ja palhot ovat punertavia.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Soikkoratamo (Plantago media)
Pohjolan kasvien pauloissa: Plantago media - soikkoratamo
ITIS: Plantago media (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Plantago media (englanniksi)
Flora of China: Plantago media (englanniksi)
Savina Ski Jumping Center

| Savina Ski Jumping Center |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Savina, Ljubno, Slovenia
Katsomopaikat:  5 000
Koordinaatit:  46°20′24.5″N, 14°49′40″E
Avattu:  1952
Remontoitu:  1955, 1974, 1975, 1983, 1985, 1989, 1990, 2000–2001, 2004, 2005, 2015, 2018
Muut mäet:  K10 HS14, K5
Seura:  SSK Ljubno BTC
Skakalnica Logarska Dolina
K-piste:  85 metriä
Mäkikoko:  94 metriä
Mäkiennätys:  89,5 metriä  Dejan Judež (27.2.2009)
Naisten mäkiennätys:  96,5 metriä  Daniela Iraschko-Stolz (12.2.2017)
Kesämäkiennätys:  97,5 metriä  Artti Aigro (4.8.2019)
Naisten kesämäkiennätys:  94,5 metriä  Nika Križnar (4.9.2021)
Avattu:  1952
Remontoitu:  1974, 1990, 2005, 2015, 2018
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  77,38 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6,24 m
Keulan korkeus:  2,1 m
Keulan kulma:  11,5°
Alastulorinteen kulma:  32,8°
HS45
K-piste:  40 metriä
Mäkikoko:  45 metriä
Avattu:  1955
Remontoitu:  1974, 1989, 2000–2001, 2004
Muovitus:  Kyllä
HS26
K-piste:  22 metriä
Mäkikoko:  26 metriä
Avattu:  1974
Remontoitu:  1983, 2000–2001
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Savina Ski Jumping Center (sloveeniksi Skakalni center Savina) on viiden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Ljubnossa Sloveniassa.
Historia

Ensimmäiset mäkihyppykilpailut järjestettiin Ljubnossa jo vuonna 1931 luonnonmäistä. Vuonna 1947 Stanko Bloudek, joka suunnitteli Planicaan Velikanka-lentomäen, vieraili Ljubnossa ja selvitti K60-hyppyrimäen rakentamista Ljubnoon. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1949 ja ne kestivät kolme vuotta. Uuden hyppyrimäen avajaisia vietettiin 8. helmikuuta 1952. Franc Jamnik suoritti avajaishypyn.
Vuonna 1953 Bloudek tuli Ljubnoon kertomaan, että Slovenian hiihtoliitto oli arvostellut häntä Ljubljanassa, koska hän oli rakennuttanut ainoastaan suurmäen, eikä yhtään pienempää hyppyrimäkeä, joissa olisi voinut harjoitella ennen suurmäkeen siirtymistä. Niinpä päätettiin rakentaa K25-hyppyrimäki, joka rakennettiin vuonna 1955. Ljubnossa järjestettiin mäkihyppykilpailuja vuosittain vuoteen 1962 asti.
Vuonna 1973 perustettiin SSK Ljubno -hiihtoseura, joka samana vuonna järjesti seuraavan ison kilpailun, sekä päätti remontoida K60-hyppyrimäen K65-hyppyrimäeksi ja rakentaa siihen tuomaritornin, remontoida K25-hyppyrimäki K35-hyppyrimäeksi ja rakentaa uusi K18-hyppyrimäki. Vuonna 1974 kaikki nämä rakennustyöt saatiin tehtyä ja vuonna 1975 rakennettiin tuomaritorni myös K35-hyppyrimäelle. Jo vuonna 1978 ensimmäiset suunnitelmat K65-hyppyrimäen muuttamiseksi K80-hyppyrimäeksi tehtiin.
Vuonna 1983 K18-hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja hyppyrimäen K-piste siirtyi 20 metriin. Vuonna 1985 rakennettiin muovitettu K8-hyppyrimäki aloitteleville mäkihyppääjille. Kesällä 1989 K35-hyppyrimäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja K-piste siirtyi 45 metriin. Vuonna 1990 rakennettiin huoltotilat hyppääjille pienimmille hyppyrimäille.
1990-luvun lopulla remontoitiin K65-hyppyrimäki K85-hyppyrimäeksi ja vuosina 2000–2001 rekonstruoitiin muovitetut K45-, K20- ja K8-hyppyrimäet, rekonstruoinnin jälkeen hyppyrimäkien K-pisteet sijaitsivat 40, 20 ja 10 metrissä. Turvallisuussyistä K40-hyppyrimäkeä piti remontoida vuonna 2004 ja vuotta myöhemmin myös Skakalnica Logarska Dolinaa modernisoitiin, modernisoinnin yhteydessä HS-piste asetettiin 95 metriin. Vuoden 2006 jälkeen Skakalnica Logarska Dolinassa on järjestetty vuosittain naisten korkea tasoisimpia cup-kilpailuita.
Maailmancupkilpailuiden turvaamiseksi Skakalnica Logarska Dolinan rekonstruoitiin uudelleen vuonna 2015, työt aloitettiin maaliskuussa vanhan hyppyrimäen purkamisella Janez Gorišekin suunnitelmien mukaisesti. Remontin yhteydessä rakennettiin myös uusi tuomaritorni ja hiihtohissi. Kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 94 metriin ja alastulorinne muovitettiin kesällä 2018. Kesällä 2017 myös K20-hyppyrimäen K-piste siirrettiin 22 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 26 metriä.
Skakalnica Logarska Dolina > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 89,5 metriä on hypännyt Dejan Judež.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.2.1952 |  Franc Jamnik |  | Avajaiset | Avajaishyppy |
| 21.1.2006 |  Saso Tadic | 85,5 m | FIS Cup |  |
| 21.1.2006 |  Saso Tadic | 88,0 m | FIS Cup |   |
| 22.1.2006 |  Žiga Mandl | 88,0 m | FIS Cup |  |
| 27.2.2009 |  Dejan Judež | 89,5 m | FIS Cup | HS95-mäen mäkiennätys |
Skakalnica Logarska Dolina > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 96,5 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.1.2006 |  Monika Planinc | 71,0 m | Continental Cup |  |
| 14.1.2006 |  Jenna Mohr | 82,0 m | Continental Cup |  |
| 14.1.2006 |  Lisa Demetz | 84,0 m | Continental Cup |  |
| 14.1.2006 |  Lindsey Van | 84,5 m | Continental Cup |  |
| 14.1.2006 |  Anette Sagen | 87,5 m | Continental Cup |  |
| 25.1.2009 |  Jenna Mohr | 88,5 m | Continental Cup |  |
| 7.2.2010 |  Daniela Iraschko | 89,5 m | Continental Cup |  |
| 10.2.2012 |  Sarah Hendrickson | 91,0 m | Maailmancup |  |
| 11.2.2012 |  Daniela Iraschko | 90,0 m | Maailmancup |  |
| 12.2.2012 |  Sara Takanashi | 90,0 m | Maailmancup |  |
| 12.2.2012 |  Sarah Hendrickson | 91,5 m | Maailmancup |  |
| 12.2.2012 |  Sarah Hendrickson | 95,0 m | Maailmancup |   |
| 14.2.2016 |  Daniela Iraschko-Stolz | 95,0 m | Maailmancup |  |
| 14.2.2016 |  Maja Vtič | 95,5 m | Maailmancup |  |
| 12.2.2017 |  Daniela Iraschko-Stolz | 96,5 m | Maailmancup | HS95-mäen mäkiennätys |
| 24.1.2021 |  Marita Kramer | 99,0 m | Maailmancup |  |
| 9.2.2023 |  Tina Erzar | 99,0 m |  |  |
Skakalnica Logarska Dolina > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 97,5 metriä on hypännyt Artti Aigro.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13.10.2018 |  Žak Mogel | 90,5 m | Muovimäen avajaiset |  |
| 13.10.2018 |  Žak Mogel | 92,5 m | Muovimäen avajaiset | Kaatunut |
| 3.8.2019 |  Casey Larson | 93,0 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Tjas Grilc | 93,0 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Tom Gerisch | 95,0 m | FIS Cup |  |
| 4.8.2019 |  Stefan Rainer | 96,0 m | FIS Cup |  |
| 4.8.2019 |  Artti Aigro | 97,5 m | FIS Cup |  |
Skakalnica Logarska Dolina > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 94,5 metriä on hypännyt Nika Križnar.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.8.2019 |  Nicole Maurer | 68,0 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Virág Vörös | 77,5 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Park Guy-lim | 79,5 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Virág Vörös | 80,5 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Nika Križnar | 89,0 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Nika Križnar | 90,5 m | FIS Cup |  |
| 3.8.2019 |  Urša Bogataj | 93,5 m | FIS Cup |  |
| 4.9.2021 |  Nika Križnar | 94,5 m | FIS Cup |  |
Sironen

Sironen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Esa Sironen (s. 1949), toimittaja, dokumenttiohjaaja
Kosti Sironen (s. 1946), kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Sirorisakas

| Sirorisakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Inocybaceae
Suku::  Risakkaat Inocybe
Laji::  cincinnata
Kaksiosainen nimi
 Inocybe cincinnata  (Fr.) Quél. 
Katso myös
   Sirorisakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirorisakas (Inocybe cincinnata) on kupera tai laakealakkinen harmaanruskea risakaslaji. Sienen tunnistaa helposti risaisesta lakista. Sen jalka on valkoinen ja latvasta violetti. Heltat ovat aluksi harmaanruskeat ja muuttuvat sienen vanhetessa violeteiksi. Risakas ei ole ruokasieni. Se kasvaa kohtalaisen yleisenä lehti- ja havumetsissä ja puistonurmilla.
Sirorahkasammal

| Sirorahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Laji::  flexuosum
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum flexuosum  Dozy & Molk. 
Katso myös
   Sirorahkasammal Wikispeciesissä   Sirorahkasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirorahkasammal (Sphagnum flexuosum) on sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Yleisväritykseltään sirorahkasammal on vaaleanvihreä. Sen itiöpesäkkeet ovat melko harvinaisia, ja jos niitä on, ne ovat melko pieniä. Lajia esiintyy koko Suomessa Inaria ja Kittilää lukuun ottamatta. Sitä kasvaa luhtaisilla ja lähteisillä nevoilla ja tulvarannoilla. Uhanalaisuusluokittelussa laji on elinvoimainen.
Sirorahkasammalta
Somalian jääpallomaajoukkue

| Somalia |
| --- | --- |

Liitto:  Somalian jääpalloliitto
Päävalmentaja:   Per Fosshaug
Eniten maaleja:  Anwar 2
Ensimmäinen ottelu
 27.1.2014  Somalia 1–22  Saksa 
Suurinumeroisin voitto
 – 
Suurinumeroisin tappio
 24.1.2019  Somalia 0–22  Latvia 
MM-kilpailut
Esiintymiset:  5 (ensimmäiset 2014)
Paras sijoitus:  16. (2015 ja 2018)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Somalian jääpallomaajoukkue edustaa Somaliaa jääpallon maajoukkuekilpailuissa. Somalia haki Kansainvälisen jääpalloliiton jäsenyyttä ja osallistumisoikeutta Irkutskin MM-kilpailuihin 2014. Somalia on ensimmäinen afrikkalainen kansainvälisen jääpalloliiton jäsenyyttä hakenut maa.
Somalian jääpallomaajoukkue perustettiin Ruotsin Borlängessä asuvien somalialaisten maahanmuuttajien ja paikallisen Borlänge Bandyn voimin. Borlängen kunta ja Somalian olympiakomitea tukevat taloudellisesti Somalian jääpallomaajoukkuetta. Maajoukkuetta valmentaa ruotsalainen jääpallolegenda Per Fosshaug.
Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2014 17. / B-sarjan 9.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  3  |  72  | -69 | 0 |
| 2 | 2015 16. / B-sarjan 9.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  3  |  63  | -60 | 0 |
| 3 | 2016 17. / B-sarjan 9.  | 7 |  0  |  0  |  7  |  5  |  83  | -78 | 0 |
| 4 | 2017 18. / B-sarjan 10.  | 7 |  0  |  0  |  7  |  4  |  101  | -97 | 0 |
| 5 | 2018 16. / B-sarjan 8.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  0  |  43  | -43 | 0 |
Stephen Leacock

| Stephen Leacock |
| --- | --- |
 Stephen Leacock
Henkilötiedot
Syntynyt: 1869 Swanmore, Hampshire, Britannia
Kuollut: 1944 (74–75 vuotta) Toronto, Kanada
Kansalaisuus:  Kanada
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Stephen Leacock (1869 Swanmore, Hampshire, Britannia – 1944 Toronto, Kanada) oli brittiläissyntyinen kanadalainen kirjailija.
Leacock muutti perheensä kanssa kuusivuotiaana Kanadaan. Hän oli Montrealissa McGillin yliopistossa kansantaloustieteen professori 1903–1936. Tutkimuksen alalla hänen merkittävin työnsä on Elements of Political Science (1906). Hänen maineensa perustuu kuitenkin ensisijaisesti humoristisiin teoksiin. Hän aloitti kirjoittajana montrealilaisessa Star-lehdessä lyhyillä sketseillä, jotka myöhemmin 1912 ilmestyivät kirjana Sunshine Sketches of a Little Town. Hänen omaelämäkertansa The Boy I Left Behind Me (1946) jäi kesken.
Leacockin nimeä kantaa The Stephen Leacock Medal for Humour, jota jakaa The Leacock Associates kirjallisesta huumorista.
Suomennetut teokset

Pukinsorkka (Nonsense Novels), suom. Uuno Kailas, Jyväskylä: Gummerus 1923
Naurua naamion takaa : uusia romaaniparodioja, suom. Leo Anttila, Jyväskylä: Gummerus 1926
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephen Leacock Wikimedia Commonsissa
Stand by Me

Stand by Me voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
”Stand by Me”, Ben E. Kingin kappale vuodelta 1961
”Stand by Me”, Oasiksen kappale vuodelta 1997
Stand by Me – viimeinen kesä (engl. Stand by Me), Rob Reinerin ohjaama elokuva vuodelta 1986
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Stand by Me”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Steve Cruz (pornonäyttelijä)

| Steve Cruz (pornonäyttelijä) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Aiheesta muualla
www.stevecruzxxx.com
IMDb
Steve Cruz (s. 11. huhtikuuta 1972) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä ja -ohjaaja. Cruz teki ensiesiintymisensä pornoelokuvassa Lords of the Jungle. Hän voitti vuonna 2008 Grabby-palkinnot parhaana tulokkaana ja parhaasta ryhmäkohtauksesta ("Link 5: The Evolution", Chi Chi LaRue). Parhaasta ryhmäkohtauksesta hän sai myös GayVN-palkinnon. Hänet nimettiin samana vuonna Raging Stallionin "vuoden mieheksi". Hän on toiminut ohjaajana Raging Stallion Studiosin lisäksi Falcon Entertainmentille.
Aiheesta muualla

Steve Cruz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Steve Cruz Internet Adult Film Databasessa (englanniksi)
Virallinen blogi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Steve Cruz (pornographic actor)
Käännös suomeksi
Sirpa Rautio (juristi)

Sirpa Rautio (s. 1962) on suomalainen juristi, joka toimii Euroopan unionin perusoikeusviraston johtajana. Hän on aiemmin toiminut Suomen Ihmisoikeuskeskuksen johtajana vuosina 2012–2024.
Rautio valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1990 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Hän on toiminut asiantuntija- ja johtotehtävissä Pakolaisneuvonta ry:ssä 1990–1993 ja 1995–1996, YK:n pakolaisjärjestössä 1993–1995, YK:n entisen Jugoslavian kenttäoperaatiossa 1996–2001, ETYJin ihmisoikeus- ja demokratiatoimistossa 2001–2004, Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutetun toimistossa 2005–2008, EULEX Kosovossa 2008–2010 sekä Maailmanpankin ihmisoikeusrahastossa 2010–2012.
Rautio valittiin vuonna 2012 perustetun Ihmisoikeuskeskuksen ensimmäiseksi johtajaksi. Ihmisoikeuskeskuksen johtajana hän toimi myös kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden Euroopan verkoston (ENNHRI) hallituksen puheenjohtajana ja kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden globaalin verkoston (GANHRI) hallituksen jäsenenä.
Rautio toimi EU:n perusoikeusviraston hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 2017–2020. Joulukuussa 2023 hänet valittiin perusoikeusviraston johtajaksi.