stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiilojärvi

| Kiilojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Vesilahti
Koordinaatit:  61°16′12″N, 23°23′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  oja Naarvajärveen 
Järvinumero:  35.218.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m 
Rantaviiva:  0,728 km 
Pinta-ala:  0,02758 km² 
Tilavuus:  0.000015 km³ 
Suurin syvyys:  1,5 m 
Valuma-alue:  0,3 km² 
 fiKiilojärvi 
Kiilojärvi  eli Kiilonen  on Pirkanmaalla Vesilahden Livilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Kiilojärvi on osa Naarvanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Järvi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Kiilijärvi sijaitsee suon reunassa ja suona oja on johdettu järveen. Järven laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja virtaa 450 metriä pudoten 7,5 metriä ennen kuin se laskee Naarvajärven Kiilosenlahteen. Kiilojärven valuma-alue on pieni, mutta mataluudesta johtuen veden laskennallinen viipymä järvessä on vain 64 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä. Länsirannat ovat suota, mutta itä- ja pohjoisrannoilla on kuivaa metsämaata. Niille rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Latomaan ja Kivilahden väliseltä tieltä.
Vedenlaatu

Vedenlaatua on tutkittu vuonna 2001. Vedenväri on ruskeaa, mikä johtuu humuspitoisuudesta (hapenkulutus CODMn 38 mg/l O2). Väriluku oli talvella 280 mg Pt/l ja kesällä 160 mg Pt/l. Lisäksi vesi oli sameaa (5,5 FTU). Veden happamuustaso oli lievästi happamalla ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan oli hyvä. Järven happitilanne oli talvella välttävä. ja kesällä tyydyttävä. Vaikka happisaturaatio oli talvella 32% eli 4,4 milligrammaa litrassa vettä (mg O2/l), niin välitöntä uhkaa kalastolle ei ollut. Veden ravinnepitoisuudet sen sijaan olivat koholla. Typpipitoisuus oli talvella 1130 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja fosforipitoisuus oli 27 µg/l. Kesällä fosforipitoisuus oli 21 µg/l. Arvot ovat lievästi reheville järville ominaiset. Kiilojärven virkistysarvo oli tasolla tyydyttävä ja veden latuluokka oli kesällä tyydyttävä.
Historiaa

Vuoden 1959 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Kiilonen” ja sen pohjoisrannassa oli peltomaata, mutta ne kuuluivat viereiselle maatilalle. Viereinen suo oli vielä ojittamatta. Vuoden 1980 peruskartassa rantaan oli rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa ja suo oli ojitettu. Järveen laski kahdeksan lyhyttä suo-ojaa. Nykyään yksi asunnoista on hävinnyt.
Kertakäyttötuote

Muovista valmistettu kertakäyttöruisku.
Nitriilikumista valmistettu käsine.
Kertakäyttötuote on tuote, joka on suunniteltu joko kierrätettäväksi tai hävitettäväksi jätteenä ensimmäisen käyttökerran jälkeen. Useimmiten kertakäyttötuotteet ovat hygieniatuotteita, ruokailuvälineitä, kuten kertakäyttöastiat tai suojavälineitä, kuten suojavaatetus ja kertakäyttökäsineet, mutta kertakäyttötuote voi olla myös halpa versio kestokulutustuotteesta kuten kertakäyttögrilli tai kertakäyttökamera. Myös pakkaukset ja painetut sanoma- ja aikakauslehdet ovat usein kertakäyttöisiä, mutta niiden painopaperien kuituja voidaan kierrättää.
Kertakäyttötuoteina pidetään usein myös kulutusosia, kuten paristo, pölynimurin pussi tai valaisimen lamppu, jotka ovat kestokulutustuotteiden vaihdettavia kuluvia osia.
Kertakäyttöisyys ja ekotehokkuus

Kertakäyttötuote-termiä käytetään yleisesti opastamaan niin kuluttajia kuin tavaroiden tuottajia käyttämään ja suunnittelemaan kestävämpiä tuotteita. Kertakäyttötuotteiden välttäminen on koetaan itsestään selväksi ohjeeksi jätteiden vähentämisessä. Tuotesuunnittelussa tuotteen ekotehokkuutta tarkastellaan elinkaariajattelun kautta. Esimerkiksi sellaiset kysymykset kuin kumpi tuote on parempi, paperikassi vai muovikassi tai lasipullo vai muovipullo, ovat mielekkään vastauksen antamisen kannalta liian yleisiä.
Kertakäyttötuotteiden etuja

Kertakäyttötuotteiden tärkeimpiä etuja ovat hygieninen turvallisuus sekä käytön nopeus, mukavuus ja edullisuus verrattuna toistuvasti käytettäviin tuotteisiin. Liiketoimintana suurin kertakäyttötuotteiden ryhmä ovat hygienisiä käyttöolosuhteita edellyttävät sairaalatarvikkeet ja kuluttajien terveyden- ja kauneudenhoitotuotteet, joita ei ole taloudellisesti järkevää eikä turvallista yrittää puhdistaa ja steriloida uudelleen käyttöön. Tällaiset tuotteet, kuten sidetarvikkeet ja lääkeruiskut on usein yksittäispakattu tuotteen steriilinä pitäviin pakkauksiin. Kuluttajan kertakäyttöisiä hygieniatuotteita ovat muun muassa hammastikut ja -langat, kosteuspyyhkeet, wc- ja talouspaperit, paperinenäliinat, kuukautissuojat, ehkäisyvälineet ja piilolinssit.
Monissa tuoteryhmissä kertakäyttöinen tuote on tuotu markkinoille kilpailemaan jatkuvakäyttöisen tuotteen kanssa käytön helppoudella ja mukavuudella. Esimerkiksi Bic lanseerasi vuonna 1981 parranajovälineet, joissa myös kahvaosa oli kertakäyttöinen, eivät vain vaihdettavat terät kuten siihen asti esimerkiksi Gilletten tuotteissa. Helppous ja mukavuus ovat tärkeimpiä etuja myös kertakäyttöastioiden käytössä kodin ulkopuolella tapahtuvaan tilapäiseen tarjoiluun, tai jatkuvaan käyttöön esimerkiksi työpaikkojen kahvi- ja lounastarjoilussa tai pikaruokaloissa.
Kertakäyttötuotteiden haittoja

Kertakäyttötuotteet aiheuttavat merkittäviä jäteongelmia erityisesti laajamittaisessa ammattikäytössä, kuten sairaaloissa ja pikaruokaketjuissa. Myös kuluttajat ovat yhä tietoisempia kertakäyttötuotteiden, kuten muovikassien, vauvanvaippojen ja kuukautissuojien ympäristövaikutuksista ja haluavat tilalle uudelleenkäytettäviä ja kestävämpiä ratkaisuja. Siksi kertakäyttötuotteiden ympäristövaikutuksiin on alettu kiinnittää yhä enemmän huomiota hygienian ja käyttömukavuuden ohella. Suomessa tehdyissä selvityksissä esimerkiksi tietty sairaalan työasu kulutti kertakäyttöisenä 20 kertaa enemmän uusiutumattomia luonnonvaroja kuin vastaava kestokäyttöinen asu, tietty käsileikkausliina 4,7 kertaa enemmän. Pikaruokabisnes on jo vuosikymmeniä ollut kritiikin kohteena pakkausjätteensä määrästä ja laadusta. Muovipakkauksista on siirrytty puukuitupohjaisiin pakkauksiin, ja uutena tutkimuskohteena ovat erilaiset luonnossa hajoavat biomuovit.
Kertakäyttötuote kielikuvana

”Kertakäyttötuotteiksi” voidaan vähättelevässä mielessä kutsua nopeasti hajoavia vaatteita tai muita heikkolaatuisia tai lyhytikäisiksi suunniteltuja tuotteita (”kertakäyttövaate”, ”kertakäyttökulttuuri”). Myös kulttuurituotteita, joilla ei nähdä pysyvää taiteellista arvoa, kuten päivänkohtaisiin ilmiöihin perustuvia kirjoja tai elokuvia, voidaan moittia kertakäyttötuotteiksi. Sanalla voidaan viitata myös kirjojen yhä lyhyempään myyntiaikaan kirjakaupoissa ja elokuvien yhä nopeutuviin teatterikierroksiin.
Asiasta muualla

Joutsenmerkki, listausta kertakäyttötuotteista ja ehdoista, joilla ne voivat saada ympäristömerkinnän
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Disposable products
Kertakäyttöinen parranajokone.
Kertakäyttösytytin.
Käännös suomeksi
Kaikki loppuu

| Kaikki loppuu Timo Pieni Huijaus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. maaliskuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Elastinen, Snellman,  DJ RZY, Jukka Immonen, Sakke, Janne K
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Timo Pieni Huijauksen muut studioalbumit
| Emävale 2010 | Kaikki loppuu 2012 |   |
Kaikki loppuu on rap-artisti Timo Pieni Huijauksen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012 Rähinä Recordsin kautta.
Taustaa

Kaikki loppuu nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan yhdeksännelle sijalle ja vietti listalla yhteensä kolme viikkoa. Albumin ensimmäinen näytekappale "Jos te vaan seisotte vieres" julkaistiin 7. huhtikuuta 2011 osana koulukiusausta vastustavaa Ryhdy vastarintaan -kampanjaa. Albumin ensimmäisen singlen "Pleiboi" on tuottanut DJ RZY, ja siitä julkaistiin musiikkivideo maaliskuussa 2012. "Pleiboi" sijoittui 15. sijalle Suomen virallisella singlelistalla. Myös albumin kappaleesta "Paratiisi" on kuvattu musiikkivideo, joka julkaistiin toukokuussa 2012. Timo Pieni Huijaus on kertonut albumin olevan henkilökohtaisempi kuin hänen aikaisempi Emävale -albuminsa. Albumi kertoo enemmän tämän päivän asioista, joihin hän haluaa vaikuttaa. Timo Pieni Huijaus kertoi myös, että albumin kappaleet ovat syntyneet hänen omista ja hänen ystäviensä kokemuksista.
Kappaleet

Kaikki loppuu – 4.33
Kuutamokeikkaa – 3.43  (mukana Elastinen)
Pahoillani äiti – 3.41
Keskellä – 3.44
Suomi-neito – 3.37
Listan ykkönen – 3.35  (mukana JVG)
Ysiseiska – 5.32  (mukana Andu)
Jos te vaan seisotte vieres – 3.24
Pleiboi – 3.37
Ruusuja – 4.05  (mukana Illi)
Sydämeni – 4.05  (mukana Tasis)
Paratiisi – 3.37
Tuottajat

Snellmen: 1, 3, 11
Elastinen: 2, 4, 5, 10, 13
DJ RZY: 6, 9
Janne K: 7
Jukka Immonen & Elastinen: 8
Sakke: 12
Arvostelut

Tuoreet Platat:
Marie-Antoinette Katoto

Marie-Antoinette Katoto vuonna 2018.
Marie-Antoinette Oda Katoto (s. 1. marraskuuta 1998 Colombes) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 30 ottelua ja tehnyt niissä 25 maalia.
Katoto siirtyi Paris Saint-Germainin junioreihin vuonna 2011. Hän pelasi ensimmäiset aikuisten pääsarjaottelunsa 2014–2015. Hän voitti Ranskan liigamestaruuden vuonna 2021 sekä Ranskan cupin vuosina 2018 ja 2022. Hän oli Ranskan liigan paras maalintekijä kausina 2018–2019 (22 maalia), 2019–2020 (16 maalia) ja 2021–2022 (18 maalia).
Katoto voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2016. Hän oli kuudella maalillaan turnauksen paras maalintekijä. Hän pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa marraskuussa 2018.
Marakassi

Marakassit
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Marakassi tai marakas (< port. maracá < tupi maraká), tavallisesti marakassit on idiofoneihin kuuluva lyömäsoitin, joita soitetaan yleensä kahta kerrallaan. Marakassi valmistetaan useimmiten kuivatuista kalebassinkuorista, mutta se voidaan tehdä myös nahasta, puusta tai muovista.
Marakassi on latinalaisamerikkalaista alkuperää. Marakasseja käytetään erityisesti kolumbialaisessa, venezuelalaisessa ja brasilialaisessa kansanmusiikissa. Joskus niitä käytetään myös klassisessa ja popmusiikissa. Rockmusiikissa marakasseja on käyttänyt muun muassa Bo Diddley.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marakassi Wikimedia Commonsissa
Marajó

Marajó
NASA:n  satelliittikuva Marajósta
| --- | --- |
Sijainti:  Pará Marajó Brasilia
Vesialue:  Amazonjoki
Korkein kohta:  19  m 
Pinta-ala:  40 100 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  419 744  (2022) 
Suurin kaupunki:  Breves
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Marajó on Brasiliassa, Parán osavaltiossa, Amazonjoen suistossa sijaitseva 40 100 neliökilometrin kokoinen maailman suurin joen kasaamista sedimenteistä syntynyt saari. Se on 295 kilometriä pitkä ja 200 kilometriä leveä.
Saaresta etelään sijaitsee Belémin kaupunki.
Marajósta on löydetty jäänteitä muinaisesta kulttuurista, joka tunnetaan keramiikkaesineistään.
Rubiini-iibiksiä Marajolla.
Saarella on kaksi vuodenaikaa: erittäin sateinen sadekausi tammikuusta kesäkuuhun, ja hiukan kuivempi kausi heinäkuusta joulukuuhun. Saarella elää satoja lintulajeja kuten rubiini-iibis, ja siellä voi nähdä myös apinoita, alligaattoreita ja anakondia.
Marajón suurin taajama on Soure-niminen kalastajakylä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marajó Island tourism (englanniksi)
Marmorikuula

Marmorikuulia
Marmorikuula on pyöreä, yleensä lasista valmistettu pallo. Marmorikuulat ovat useimmiten lastenleikkeihin suunnattuja. Brittiläisessä kulttuurissa marmorikuulilla leikitään peliä jossa piirretyn ympyrän sisällä olevia kuulia yritetään nepata omalla kuulalla ulos ringistä. Perinnäistavan mukaan pelin voittaja saa pitää kaikki peliin osallistuneet marmorikuulat.
Maralinga

Round 3-sarjan (R3) Kite-ydintesti oli 3 kT (2.9 kT) voimakkuuksinen. Se laukaistiin lentopudotuksena 11. lokakuuta 1956.
Maralinga on alue Etelä-Australiassa. Alue tuli tunnetuksi etenkin 1950-luvulla suoritetuista ydinkokeista. Niitä toteutti Yhdistynyt kuningaskunta. Läheinen Emu Field oli toinen alue, Monte Bellon saariryhmän ohella, missä Iso-Britannia ydinkokeitaan toteutti Australian alueella.
Alueella toteutettiin kilotonni-luokan ydinkokeita (max. 27 kT), jotka suoritettiin vuosina 1956 - 1963. Ainakin Operaatio Buffalo (jossa laukaistiin, n. 1/5 eli 20%:iin alennetun tehovoiman Blue Danube-ydinpommi) sekä Operaatio Antler toteutettiin juuri tällä, kyseen omaisella kohdealueella. Muun toiminnan ohella, Red Beard -luokan taktiseen ydinpommiin, liittyvää kehitystyötä tehtiin. Operaatio Antlerissa kokeiltiin muun toiminnan ohella, ns. primääri-räjähdettä eli fuusiopommin sytyttävää fissio-räjähdettä, jolloin fuusio-tapahtuma on sekundäärinen räjähdys.
"Punaista aroa", maaseutua Maralingan alueella.
Aiheesta muualla

https://www.sbs.com.au/news/backgrounder-why-was-maralinga-used-for-secret-nuclear-tests
https://www.abc.net.au/archives/timeline/1950s.htm
Marakatit

| Marakatit |
| --- | --- |
 Brazzanmarakatti (Cercopithecus neglectus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Osalahko::  Apinat Simiiformes
Yläheimo::  Cercopithecoidea
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Alaheimo::  Marakattiapinat Cercopithecinae
Suku::  Marakatit Cercopithecus  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Marakatit Wikispeciesissä   Marakatit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marakatit (Cercopithecus) on vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva apinasuku. Siihen kuuluvat lajit ovat endeemisiä Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Sana ”marakatti” tulee sanskritin kielen apinaa tarkoittavasta sanasta ’markaţa’ (मर्कट), mutta se on monissa germaanisissa kielissä vääntynyt merikissaa muistuttavaksi sanaksi (saksaksi Meerkatzen).
Lajit

Marakatteihin kuuluu 19 lajia:
Punahäntämarakatti eli ascaniusmarakatti (Cercopithecus ascanius)
Campbellinmarakatti (Cercopithecus campbelli)
Viiksimarakatti (Cercopithecus cephus)
Cercopithecus denti
Dianamarakatti (Cercopithecus diana)
Punavatsamarakatti (Cercopithecus erythrogaster)
Punakorvamarakatti (Cercopithecus erythrotis)
Hamlyninmarakatti (Cercopithecus hamlyni)
Cercopithecus lomamiensis
Cercopithecus lowei
Sinimarakatti (Cercopithecus mitis)
Monamarakatti (Cercopithecus mona)
Brazzanmarakatti (Cercopithecus neglectus)
Täplänenämarakatti (Cercopithecus nictitans)
Lyhytnenämarakatti (Cercopithecus petaurista)
Töyhtömarakatti (Cercopithecus pogonias)
Cercopithecus roloway
Cercopithecus sclateri
Wolfinmarakatti (Cercopithecus wolfi)
Keski-Suomen kauppakamari

Keski-Suomen kauppakamari on Keski-Suomessa toimiva elinkeinoelämän järjestö, joka edistää maakunnan alueella elinkeinoelämän menestystä ja kasvua.
Järjestö vaikuttaa aktiivisesti elinkeinopolitiikkaan ja nostaa esiin uusia näkökulmia yritysten toimintaympäristön ja kilpailukyvyn kehittämiseksi.
Keski-Suomen kauppakamarin puheenjohtajana toimii Antti Määttä, ja sen toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2017 lähtien Ari Hiltunen.
Valiokunnat

Keski-Suomen kauppakamarissa toimii seuraavat valiokunnat:
Finanssi- ja talousvaliokunta
Liikenne- ja aluesuunnitteluvaliokunta
Matkailuvaliokunta
Digivaliokunta
Osaamis- ja työelämävaliokunta
Elinvoimavaliokunta
Kasvu- ja kansainvälistymisvaliokunta
Teollisuusvaliokunta
Viestintävaliokunta
Juniorikilta
Historia

Keski-Suomen kauppakamarin toiminta sai alkunsa vuonna 1930, kun valtioneuvosto vahvisti Jyväskylän kauppakamarin säännöt. Sitä ennen Jyväskylä ympäristöineen oli ollut Tampereen kauppakamarin osasto, ja oman kauppakamarin perustamista ajoi erityisesti Jyväskylän kauppiasyhdistys
Aiheesta muualla

Keski-Suomen kauppakamari
Keskuskauppakamari
Marmorimies

| Marmorimies> Czlowiek z marmuru |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrzej Wajda
Käsikirjoittaja:  Aleksander Scibor-Rylski
Tuottaja:  Barbara Pec-Slesicka
Säveltäjä:  Andrzej Korzynski
Kuvaaja:  Edward Klosinski
Leikkaaja:  Halina Prugarowa
Pääosat:  Krystyna Janda Jerzy Radziwiłowicz Tadeusz Lomnicki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Puola
Ensi-ilta:  1976
Kesto:  165 min
Alkuperäiskieli:  puola
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marmorimies (puol. Człowiek z marmuru) on Andrzej Wajdan ohjaama puolalainen elokuva vuodelta 1976. Se kuvaa stalinistista propagandaa Puolassa 1950-luvulla. Elokuvan keskeinen hahmo on stahanovilainen työn sankari Birkut, jonka elämästä nuori elokuvan-alan opiskelija tekee elokuvaa 1970-luvulla. Aiheen poliittisen arkaluontoisuuden takia Wajdalla kesti vuosia saada lupa kuvata aiemmin kirjoittamansa käsikirjoitus.
Elokuva sai palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Kaunissaari (Eurajoki)

Kaunissaari
| --- | --- |
Sijainti:  Eurajoki Satakunta Suomi
Vesialue:  Eurajoensalmi
Merialue:  Selkämeri
Korkein kohta:  yli 15 m 
Pinta-ala:  0,33 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kaunissaari on Eurajoen edustalla Eurajoensalmessa lähellä Eurajoen suuta sijaitseva 33 hehtaarin laajuinen saari. Saarella on toiminut vuosina 1874−1923 A. Ahlström Osakeyhtiön omistama höyrysaha. Nykyään Kaunissaari on retkeilijöille tarkoitettu historia- ja luontokohde.
Historia

Kaunissaaressa on aikoinaan ollut höyrysaha ja vilkas rahtisatama. Saaressa asuttiin ja siellä käytiin töissä myös mantereen puolelta. Nykyään saaren historiasta kertovat talojen perustukset ja monet muut ihmistoiminnan jäänteet, jotka ovat säilyneet saaressa sahatoiminnan ajoilta.
Antti Ahlström perusti Kaunissaareen höyrysahan vuonna 1874. Saha perustettiin Kaunissaareen, koska siellä oli erinomainen luonnonsatama, josta johti hyvä väylä avomerelle, lähiseudulla oli runsaasti hyödyntämiskelpoisia metsävaroja ja Eurajoki tarjosi uittoväylän raaka-aineen kuljettamiseen. Saha oli 4-kehäinen jo 1900-luvun alussa ja suurimmillaan sen tuotanto oli vuonna 1920, jolloin laivattiin 47 000 kuutiota puutavaraa. Työtä sahalla ja satamassa tehtiin ympäri vuorokauden kuutena päivänä viikossa.
Kaunissaaren pohjoisrannalla toimi vilkas satama, jossa oli mahdollista lastata neljääkin yli viiden metsin syvyydessä uivaa laivaa kerralla. Ulompana redillä voitiin lastata isompiakin laivoja. Kaunissaareen matkanneet purjelaivat toivat mukanaan painolastikasveja ja -kiviä, jotka tyhjättiin saaren rantaan ennen laivan lastausta.
Sahan myötä saareen muodostui teollisuusyhdyskunta. Enimmillään asukkaita oli vuonna 1915, jolloin saaren asukasluku oli 313. Kaunissaaren asukkaista valtaosa työskenteli sahalla ja satamassa. Ahlström rakennutti lähes kaikki saaren rakennukset, kuten koulun ja työväen asuintalot. Kaunissaaren saha lopetettiin vuonna 1923 ilmeisesti siksi, että tukkipuu alkoi lähiseudulta loppua. Sahan työntekijät muuttivat muualle ja rakennukset siirrettiin pois. Hirsirakenteiset asuinrakennukset siirrettiin Porin Pihlavassa sijaitsevalle Ahlströmin sahan työntekijöiden asuinalueelle Halssiin. Lastaustyö ja uitto jatkui Kaunissaaressa vielä pitkään ja koulukin oli toiminnassa vuoteen 1933 saakka.
Luonto

Kaunissaaren luonto on poikkeuksellisen monipuolinen ja runsas. Saaressa on monia harvinaisia eläin- ja kasvilajeja. Sahatoiminnan päättymisen jälkeen saari on saanut kehittyä rauhassa ihmisen juuri puuttumatta luonnon prosesseihin.
Kaunissaaressa on lähes kaikkia Suomessa tavattavia metsätyyppejä. Yleisimpiä saaressa ovat koivuvaltaiset lehdot ja lehtomaiset kankaat. Rannoilla ja keskiosan kosteikossa on tervaleppälehtoja. Pohjoisrannan avokallioita hallitsevat ikivanhat, kilpikaarnaiset männyt, jotka kasvoivat paikalla jo sahatoiminnan aikaan. Pääosa puustosta on kasvanut saareen sahatoiminnan loppumisen jälkeen. Metsät ovat luonnontilaisia ja joukossa on vanhoja, jo lahoja puita. Suuret lahopuut tarjoavat elinympäristön monipuoliselle hyönteis-, sieni- ja lintulajistolle. Kaunissaaressa on luontaisia merenrantaniittyjä ja saaren keskiosassa on entisen torin kohdalla kaunis kallioniitty. Niityn kasvilajistoon kuuluu myös niin sanottuja painolastikasveja. Osa painolastikasveista kasvaa yhä elinvoimaisina Kaunissaaressa.
Aiheesta muualla

Kaunissaari Rauman kaupunki. Arkistoitu 19.6.2009. Viitattu 19.10.2012.
Kaunissaari Eurajoen kunta. Arkistoitu 10.3.2014. Viitattu 19.10.2012.
Eurajoki, Kaunissaaren luonto- ja kulttuuripolku Suomen muinaispolut. Museovirasto. Arkistoitu 26.11.2010. Viitattu 19.10.2012.
Maunu Ossian af Heurlin

Maunu Ossian af Heurlin (10. syyskuuta 1873 Parainen – 28. huhtikuuta 1952 Hämeenkylä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Af Heurlinin vanhemmat olivat kirjapainonomistaja Lars Oskar Wilhelm af Heurlin ja Augusta Helena Bergbom ja puoliso Eva Alisa Matiskainen. Af Heurlin tuli ylioppilaaksi 1891 ja valmistui filosofian maisteriksi 1897 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1906.  Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1913. Af Heurilin toimi aluksi Helsingin yleisen sairaalan apulaislääkärinä 1908–1915 ja sitten vuodesta 1921 Kittilän piirilääkärinä, vuodesta 1923 Inarin ja Utsjoen aluelääkärinä ja vuodesta 1930 Petsamon aluelääkärinä. Viimeksi hän oli piirilääkäri Kurkijoella 1935–1940. Af Heurlin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1900.
Af Heurlin teki opintomatkan Yhdysvaltoihin 1906–1907 ja suoritti tällöin lääketieteellisen valtiotutkinnon New Yorkissa ja Michiganin Lansingissa.
Laulunopettaja, raittiusasia-aktiivi Paula af Heurlin oli Maunu Ossian af Heurlinin sisar.
Marmorimurri

| Marmorimurri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Ruokit Alcidae
Suku::  Marmorimurrit Brachyramphus
Laji::  marmoratus
Kaksiosainen nimi
 Brachyramphus marmoratus  (J.F. Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Marmorimurri Wikispeciesissä   Marmorimurri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Marmorimurri (Brachyramphus marmoratus) on pienikokoinen ruokkien heimoon kuuluva lintulaji.
Se elää pohjoisen Tyynenemeren itäosassa, pohjoisessa Aleuttien länsiosista ja Alaskasta etelään, Kanadan ja Yhdysvaltain rannikkoa pitkin Kalifornian keskiosiin saakka. Lajin kanta on voimakkaasti taantunut viime vuosikymmeninä, lähinnä kalastuksen, elinympäristön tuhoutumisen sekä öljyonnettomuuksien takia (Exxon Valdez). Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Prince William Soundista Alaskasta 1789.
Marmorimurrin poikanen
Kim Tu-bong

Kim Tu-bong
Kim Tu-bong (kor. 김두봉, Gim Du-bong; 1889–1958?) oli pohjoiskorealainen poliitikko ja kielitieteilijä.
Varhaiset vaiheet

Kim oli alun perin kotoisin Gyeongsangin alueelta, joka nykyisin kuuluu Etelä-Koreaan. Hän julkaisi korean kieliopin vuonna 1916. Hän osallistui vuonna 1919 maaliskuun 1. päivän liikkeeseen japanilaisia miehittäjiä vastaan. Jouduttuaan pakenemaan Kiinaan Kim julkaisi revisoidun ja laajennetun painoksen korean kieliopista Shanghaissa 1923. Hän tunsi vetoa kommunismin ideoihin, liittyi varhaiseen marxilaiseen ryhmään ja osallistui 1920–1930-luvuilla poliittiseen toimintaan maanpaossa Shanghaissa. Ensisijaisesti Kim oli kuitenkin kiinnostunut korean kielen tutkimuksesta. Korean kieli oli vuosisatojen ajan eliitin väheksymä kieli, jonka sijaan virallisissa yhteyksissä käytettiin kiinaa. 1900-luvun alussa Korean niemimaalla heräsi laajempi kiinnostus koreaa kohtaan, mikä johti kielitieteellisen tutkimuksen huomattavan voimistumiseen alueella. Kim Tu-bongilla oli tässä kehityksessä huomattava osuus.