stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maissikirva

| Maissikirva |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kirvansukuiset Sternorrhyncha
Yläheimo::  Aphidoidea
Heimo::  Kirvat Aphididae
Alaheimo::  Putkikirvat Aphidinae
Tribus::  Aphidini
Suku::  Rhopalosiphum
Laji::  maidis
Kaksiosainen nimi
 Rhopalosiphum maidis  (Fitch, 1856) 
Katso myös
   Maissikirva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maissikirva (Rhopalosiphum maidis) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Sitä pidetään maapallon trooppisten seutujen merkittävimpänä tuholaiskirvana.
Koko ja ulkonäkö

Siivettömät yksilöt ovat melko pitkänomaisia, väriltään kellanvihreästä tumman sinivihreään ja usein jauhemaisen vahan peittämiä. Keskenkasvuiset yksilöt ovat yleensä vahapeitteisiä. Tuntosarvet ovat ruumista lyhyemmät. Takaruumiin kärjen cauda on sormimainen uloke. Lyhyet ja tummat vaharauhasputket ovat caudaa pitemmät ja niiden kärkiosassa on suvulle ominainen pullistuma. Ruumiin pituus 0,9–2,4 mm.
Kromosomiluku on yhteydessä kirvojen isäntäkasviin siten, että ohralla elävissä populaatioissa 2n=10 ja maissilla tai durralla elävissä 2n=8.
Levinneisyys

Alkujaan aasialainen maissikirva on nykyisin levinnyt kosmopoliittina ympäri maailmaa. Myös Suomessa havaintoja on harvakseltaan koko maasta.
Elinympäristö ja elintavat

Etelä-Aasiassa maissikirvalla tapahtuu isäntäkasvin vaihto, jossa primääri-isäntiä ovat Prunus cornuta sekä muutamat muut Prunus-suvun puut ja sekundääri-isäntiä heinäkasvit. Suvullinen lisääntyminen tapahtuu syksyisin Prunus-suvun puissa ja muutoin lisääntyminen tapahtuu neitseellisesti. Muualla maailmassa kirvat elävät ainoastaan heinäkasveilla ja lisääntyvät ilmeisesti koko ajan neitseellisesti, vaikka satunnaisesti koirasyksilöitäkin on tavattu. Kirvat elävät kolonioina nuorten lehtien alapinnoilla lehtisuonten vieressä ja aiheuttavat lehtiin kasvuhäiriöitä sekä käpristymistä sivuilta. Lisäksi kirvojen runsaasti tuottama mesikaste tarjoaa kasvualustan erilaisille homeille. Maissikirva ei kestä kylmän ilmanalan talvia.
Kasvuhäiriöiden ja homeen lisäksi maissikirvat levittävät ainakin 15 kasvien virustautia. Etenkin maissille ja durralle aiheutuvien vahinkojen vuoksi lajin arvellaan olevan tropiikin alueella merkittävin tuholaiskirva.
Ravintokasvit

Maissikirva on heinäkasvien polyfagi ja laji on tavattu yli 30 heinäkasvisuvusta. Tärkeimpiä ravintokasveja ovat kaurat (Avena), ohrat (Hordeum), riisi (Oryza), sokeriruoko (Saccharum), ruis (Secale), durra (Sorghum), vehnät (Triticum) sekä maissi (Zea). Joskus harvoin myös sarakasvit (Cyperaceae) tai osmankäämikasvit (Typhaceae).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Maissikirva (Rhopalosiphum maidis)
Vieraslajit: Maissikirva (Rhopalosiphum maidis)
ITIS: Rhopalosiphum maidis (englanniksi)
Aphid Species File (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhopalosiphum maidis (green corn aphid) (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Rhopalosiphum maidis (englanniksi)
Malin siirtymäkauden neuvosto

Kansallinen siirtymäkauden neuvosto (ransk. Conseil national de la transition) on vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen muodostettu Malin väliaikainen lainsäädäntöelin. Kaappauksen yhteydessä hajotetun kansalliskokouksen korvaavan neuvoston tehtävänä on valmistella maan paluuta siviilivaltaan.
Neuvosto on yksi sotilasvallankaappausta seuraavan siirtymäkauden valtaelimistä, jotka määritellään presidentti Bah N’Dawn lokakuun alussa allekirjoittamassa siirtymäkauden peruskirjassa. Sen 121 jäsentä edustavat Malin armeijaa, oppositioliikettä Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques (M5–RFP), poliittisia puolueita, ammattiyhdistysliikettä, kansalaisjärjestöjä, kulttuurielämää, uskontoja ja perinteisiä auktoriteetteja, maan pohjoisosan rauhansopimuksen allekirjoittajaryhmiä ja ulkomailla asuvia malilaisia.
Sotilaiden valitsemat neuvoston jäsenet nimitettiin joulukuussa 2020. Neuvoston ensimmäisessä istunnossa sen puheenjohtajaksi valittiin sotilasjunttaan kuulunut Malick Diaw. Lainsäädäntötyön tärkeimmiksi asioiksi on nimetty uuden vaalilainsäädännön luominen, aluehallintouudistuksen toteuttaminen, yhteiskunnallisen vakaussopimuksen hyväksyminen, koulutusjärjestelmän uudistaminen ja maan turvallisuustilanteen parantaminen. Neuvoston kokoonpanoa on pidetty voittona sotilaille, ja oppositioliike M5–RFP on jo etukäteen arvioitu siirtymäkauden suurimmaksi häviäjäksi.
Markku Flink

Markku Flink (s. 1964 Oulu) on suomalainen käsikirjoittaja, dramaturgi ja toimittaja.
Flink on käsikirjoittanut Kaija Juurikkalan ohjaaman lastenelokuvan Valo (2005), joka on lasten oikeuksia käsittelevä tosipohjainen draamaelokuva. Flink on ohjannut myös useita lyhyitä dokumentteja ja työskennellyt toimittajana niin lehdissä (Lapin Kansa, Porvoon sanomat, Satakunnan Kansa) kuin televisiossakin (MTV Oy: uutistoimitus, Yle TV1: uutistoimitus).
Aiheesta muualla

Markku Flink Elonetissä.
Markku Flink Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
LUMINOIR | Future of TV series luminoir.fi. Arkistoitu 12.9.2017. Viitattu 11.9.2017. (englanti)
Malin vaakuna

Malin vaakuna on Malin tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se on ympyrän muotoinen ja siihen on kuvattu keskelle Djennén suurmoskeija, jonka yllä lentää korppikotka. Vaakunan alaosassa on nouseva aurinko ja sen ympärillä kaksi jousta, joissa on nuolet. Vaakunaa kiertää kehä, johon on kirjoitettu ranskaksi maan virallinen nimi République du Mali (”Malin tasavalta”) ja maan motto Un peuple, un but, une foi (”Yksi kansa, yksi tavoite, yksi usko”). Punainen ja vihreä taustaväri korvattiin vuonna 1982 sinisellä.
Mackenzie Melemed

Mackenzie Melemed (s. 27. helmikuuta 1995) on yhdysvaltalainen pianisti. Hän voitti vuonna 2017 ensipalkinnon Maj Lind -pianokilpailussa.
Melemed opiskeli vuosina 2008–2013 New England Conservatory of Musicin professorin Alexander Korsantian johdolla. Melemed muutti New Yorkiin, opiskelemassa Juilliard Schoolissa. Siellä häntä opetti Robert McDonald. Valmistuttuaan Juilliard Schoolista maisteriksi hän suoritti samassa opinahjossa kaksivuotisen diplomiohjelman, jossa hänen opettajiinsa kuului Emanuel Ax. Melemed suoritti myös suomen kielen opintoja Columbian yliopistossa.
Yhdysvalloissa Melemed on esiintynyt esimerkiksi Valkoisessa talossa ja Carnegie Hallissa. Hän on tehnyt esiintymisiä myös Euroopan ja Aasian eri maissa. Maj Lind -kilpailun voittonsa lisäksi hän on saanut ensipalkinnon Iowan kansainvälisessä pianokilpailussa ja tullut palkituksi Hamamatsun kansainvälisessä pianofestivaalikilpailussa. Melemedin levyttämiin teoksiin ovat kuuluneet Avner Dormanin Kolme etydiä ja Jeajoon Ryun pianokonsertto.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Mallusjoen vanha metsä

| Mallusjoen vanha metsä> Natura 2000 -alue: FI0362001 |
| --- | --- |

Suojelun perusteet
Aluetyyppi:  SCI
Luontodirektiivin luontotyypit:  77 % boreaaliset luonnonmetsät
Suojelutilanne:  100% suojeltu
Sijainti ja koko
Koordinaatit:  60°43′20″N, 025°37′20″E
Kunta:  Orimattila, Mallusjoen kylä
Kartta:  www.ymparisto.fi
Pinta-ala:  21,8 ha
Vastuutaho:  Hämeen ympäristökeskus
Suojellut lajit
Mallusjoen vanha metsä on alaltaan 21,8 hehtaarin laajuinen alue, joka sijaitsee Orimattilan Mallusjoella. Se on tuoreella ja lehtomaisella kankaalla kasvava kuusimetsä. Kalliopaljastumien kohdalla on mäntyjä. Alueen pohjois- ja keskiosan pellot ovat olleet viljelyksessä, ja eteläpää pellot metsittyvät lehtipuilla. Alueella on ikääntynyttä kuusimetsää. Kuusten keskellä on myös haapoja. Alueella on myös kuolevia puita sen luonnontilaisuudesta johtuen. Alue on valtion omistukseen siirtynyt perintötila ja täysin suojeltu luonnonsuojelulain perusteella. Alue kuuluu boreaalisiin luonnonmetsiin.
Mallusjoen vanhan metsän Kotimetsän opaste myötäpäivään kierrettäväksi suositellun luontopolun ensimmäisellä osuudella.
Metsässä kulkee noin neljä kilometriä pitkä luontopolku, joka on merkitty keltaisilla tassunkuvilla. Nykyään keltaisten tassunkuvien lisäksi polulla ovat valkoiset nelikulmiot, minkä keskelle on kiinnitetty heijastimet.
Luontopolun osa-alueet

Luontopolku on jaettu läpäisemänsä metsän osien mukaan eri kokonaisuuksiin, kuten Kotimetsä, Kääpämetsä, Lähdemetsä, Tikkametsä ja Vanhametsä. Lisäksi on Valopolku.
Luontopolun osa-alueet > Kotimetsä

Kotimetsä on lähellä Selventietä, tarkoitettu myötäpäivään kierrettäväksi tarkoitetun luontopolun alku ja loppu vieraskirjoineen.
Kotimetsässä on ihmisen omaan toimintaan liittyviä rakennuksen jäänteitä sekä puutarhakasveja, kuten mustaherukkapensaita. Koristekasveista Kotimetsässä on euroopanterttuselja ja viitapihlaja-angervo.
Asukkaiden istuttamista puista on Kotimetsässä tammi- ja vaahterapuita.
Mustaherukka
Euroopanterttuselja
Viitapihlaja-angervo
Metsätammi
Metsävaahtera
Luontopolun osa-alueet > Kääpämetsä

Suomessa on noin 230 kääpälajia. Mallusjoen vanhassa metsässä on havaittu kuusitoista kääpälajia, kuten kantokääpä, kyynelkääpä, punahäiväkääpä, riukukääpä, ruostekääpä ja rusokääpä.
Kantokääpä on rusokäävän edeltäjälaji puunrungossa. Rusokääpä voi elää vain kantokäävän lahottamassa puunrungossa.
Kyynelkääpä on valkolahottaja, mitkä kykenevät hajottamaan tehokkaasti puun ligniinipolymeerin.
Riuku-, ruoste- ja rusokääpä ovat vanhoissa metsissä esiintyviä kääpiä.
Kantokääpä
Rusokääpä
Riukukääpä
Ruostekääpä
Luontopolun osa-alueet > Lähdemetsä

Lähdemetsässä Lähdepurolla on useita kasvilajeja, kuten saniaislajit hiirenporras ja metsäimarre. Muita lehtokasveja Lähdemetsässä ovat oravanmarja, käenkaali ja metsäalvejuuri.
Alvejuuret ovat myrkyllisiä, ja niistä on ennen valmistettu lääkettä lapamatoja vastaan.
Metsäimarre
Oravanmarja
Käenkaali
Metsäalvejuuri
Luontopolun osa-alueet > Tikkametsä

Tikkametsässä on Suomen seitsemästä tikkalajista: käpytikka (Dendrocopos major), pohjantikka (Picoides tridactylus) ja tunnetuin palokärki (Dryocopus martius).
Käpytikka
Pohjantikka
Palokärki
Luontopolun osa-alueet > Vanhametsä

Vanhassametsässä on runsaasti kuolleita puita ja edelleen neulasistaan vihreitä, mutta kuolemassa olevia puita.
Puiden tuholaisia ovat erilaiset hyönteiset, kuoriaiset, kuten kirjanpainaja (Ips typographus) ja papintappaja (Callidium violaceum).
Kirjanpainaja
Papintappaja
Aiheesta muualla

Hämeen ympäristökeskus: Mallusjoen vanha metsä, kartta
European Nature Information System: FI0362001[vanhentunut linkki]
Euroopan unionin komission päätös: Virallinen lehti nro L 040, 11/02/2005, s. 0001–0181
Mackenzie Ziegler

Mackenzie Ziegler vuonna 2018.
Mackenzie Frances Ziegler (syntynyt 4. kesäkuuta 2004)   on yhdysvaltalainen tanssija, näyttelijä, laulaja ja malli. Häntä kutsutaan useimmin nimellä Kenzie. Mackenzie tuli tunnetuksi Lifetimen ohjelmasta Dance Moms (suom. Tanssin superäidit) jossa hän oli kuusi vuotta. Hän on tanssija Maddie Zieglerin pikkusisko. 
Zieglerin musiikkiura alkoi vuonna 2014 hänen ensimmäisellä albumillaan nimeltä Mack Z. Vuonna 2018 hän julkaisi toisen albuminsa nimeltä Phases. Hän on esiintynyt laulaja Johnny Orlandon kanssa ja ollut kiertueella Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Hän on myös julkaissut lauluja Orlandon kanssa. Vuosina 2017 ja 2018 Ziegler matkusti Australiaan ja Uuteen Seelantiin tanssikiertueelle hänen siskonsa Maddien kanssa. Hän on myös toiminut mallina Polo Ralph Laurenillen ja muille brändeille.
Televiso-ohjelman Dance Moms lisäksi Ziegler on esiintynyt muissakin televisio-ohjelmissa kuten Nicky, Ricky and Dawn (2015 ja 2017). Vuonna 2018 hän esiintyi kahdella ensimmäisellä kaudella draamasarja Total Eclipsessä. Hän myös kilpaili Tanssii Tähtien kanssa Junioreissa ja esiintyi Dorothyna The wonderful winter of Oz, Californiassa.
Marraskuussa 2023 Zieglerillä on sosiaalisen median sovelluksessa Instagramissa yli 14 miljoonaa seuraajaa. Tammikuussa 2019 hänellä oli 10 miljoonaa musical.ly -fania, kolme miljoonaa Youtube-tilaajaa ja miljoona Twitter-seuraajaa.
Albumit

Mack Z (2014)
Phases (2018)
Mackey

Mackey tai MacKey on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Albert Mackey (1807–1881), yhdysvaltalainen lääkäri, kirjailija ja vapaamuurari
Bill Mackey (1927–1951), yhdysvaltalainen moottoriurheilija
Emma Mackey (s. 1996), brittiläis-ranskalainen näyttelijä
Frank MacKey (1852–1927), yhdysvaltalainen poolonpelaaja ja olympiavoittaja
James Mackey (s. 1986), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
John Mackey (1918–2014), irlantilaissyntyinen Uudessa-Seelannissa toiminut katolinen piispa
Millie MacKey, Lapissa asunut varakas skotlantilainen.
Kuvitteelliset henkilöt

Herra Mackey, koulukuraattori animaatiosarjassa South Park
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Luminous Finland 100

Kari Kolan valotaideteos Luminous Näsinneulassa 1. joulukuuta 2017.
Kari Kolan valotaideteos Luminous Turun linnassa 6. joulukuuta 2017. Valaistusta linnan sisäpihalla.
Luminous Finland 100 oli valotaiteilija Kari Kolan vuonna 2017 kuuteen kohteeseen ympäri Suomea toteuttama valotaideteos, joka oli osa Suomen itsenäisyyden 100-vuotisjuhlia.
Kohteet

Helsinki, Töölönlahti – avajaisteos 31. joulukuuta 2016
Savonlinna, Olavinlinna – 28.–29. marraskuuta 2017
Tampere, Näsinneula – 30. marraskuuta – 1. joulukuuta 2017
Oulu, Kuusisaari – 2.–3. joulukuuta 2017
Kilpisjärvi, Saana-tunturi – 4.–5. joulukuuta 2017
Turku, Turun linna – 5.–6. joulukuuta 2017
Saana-tunturin valaisemista on pidetty toistaiseksi maailman suurimpana valotaideteoksena. Tällä sarjan kohteella haluttiin korostaa Suomen luonnon ainutlaatuisuutta.
Sarja päättyi Turun linnaan, jossa vietettiin myös monitaiteellinen itsenäisyyspäivän juhla. Linna oli valaistu sinisellä ja valkoisella, ja sen päätyyn projisoitiin suomalaisuuteen ja Suomen luontoon liittyviä kuvia.
Kari Kola:  Turun linnassa itsenäisyyspäivänä 2017
Valaistusta linnan sisäpihalla.
Suomen luontoon liittyviä kuvia heijastettuna linnan muureihin.
Saanan valaisun aikaansaama keskustelu

Saanan valaisu herätti kritiikkiä saamelaisten keskuudessa. Suomen Akatemian tutkijan Taarna Valtosen mielestä heidät jätettiin kokonaan huomiotta projektissa, vaikka kyseessä on saamelaisten pyhä paikka. Heitä ei mainittu lainkaan teoksen taustatiedoissa ja kuvauksessa. Yle Sámi Radion entinen päällikkö Pirita Näkkäläjärvi taas kutsui valaisua ”irvokkaaksi, mauttomaksi ja kolonialismin henkeä huokuvaksi hankkeeksi”, joka hänen mukaansa toteutettiin keskellä kansallisvaltioiden pilkkomaa Saamenmaan ydinaluetta. Saamelaisasioiden edistäjänä toimivan lehtori Outi Länsmanin mukaan valoteokseen käytetyillä varoilla ja resursseilla olisi ollut saamenmaassa muutakin käyttöä. Lapin yliopiston professorin Rauna Kuokkasen mukaan Saana ei ole Suomen tai suomalaisten juhla- ja leikkikalu. Hän halusi tunturia kunnioitettavan samalla tavalla kuin saamelaisetkin kunnioittavat suomalaisten pyhiä paikkoja. Toisaalta, Saamelaiskäräjien varapuheenjohtaja Heikki Paltto totesi Saanan valaisusta johtuneen kouhun olevan turha. Taideprojektissa epäonnistui Palton mielestä vain tiedotus, jossa sanat valittiin huonosti ja saamelaiset unohdettiin. Muuten valaisua pidettiin mielekkäänä.
Aiheesta muualla

Leisti, Tapani: Saanasta tulee maailman suurin valotaideteos – sininen tunturi juhlistaa Suomea itsenäisyyspäivän alla  15.3.2017. Yle Uutiset.
Marián Chovanec

Marián Chovanec (s. 16. syyskuuta 1957 Trenčín) on slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nitran hiippakuntaan 17. kesäkuuta 1989 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Maxitan titulaaripiispaksi 22. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ján Chryzostom Korec, jota avustivat Luigi Dossena ja Ján Sokol.
20. marraskuuta 2012 Chovanec sai nimityksen Banská Bystrican piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. joulukuuta.
Mark Weatherly

Mark Weatherly (s. 18. tammikuuta 1958 Ramsgate, Englanti, Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Weatherly pelasi sekä hyökkäyksessä että puolustuksessa.
Ura

Weatherly pelasi lähes koko uransa Gillinghamin joukkueessa. Pelejä Gillinghamissa kertyi vuosien 1975–1989 aikana yhteensä 457. Maaleja noissa otteluissa syntyi 46.
Keväällä 1978 kuopiolainen pääsarjajoukkue Koparit onnistui hankkimaan Weatherlyn joukkueeseensa kesän ajaksi. Englannin liigat olivat kesän ajan tauolla ja näin pelaaminen Suomessa mahdollistui. Samalla Weatherlysta tuli kautta aikojen ensimmäinen kuopiolaista joukkuetta pääsarjassa edustanut ulkomaalainen pelaaja.
Marián Dávidík

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marián Dávidík Olomoucin MM-kilpailuissa 2008 |  Marián Dávidík Olomoucin MM-kilpailuissa 2008 |  Marián Dávidík Olomoucin MM-kilpailuissa 2008 |  |
Maa:   Slovakia
Miesten suunnistus
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Truskavets 2000 | normaalimatka |  |
Marián Dávidík (s. 18. marraskuuta 1977 Dolný Kubín) on slovakialainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Aikaisemmin hän edusti Halden SK:ta sekä Modum O-lagia.
Nuorten MM-kilpailuissa Govorassa 1996 Dávidík voitti hopeaa viestistä. Seuraavana vuonna nuorten MM-kilpailuissa Leopoldsburgissa hän voitti pronssia pitkältä matkalta ja viestistä. Truskavetsin EM-kilpailuissa 2000 Dávidík voitti hopeaa normaalimatkalla. MM-kilpailuihin hän on osallistunut vuosina 1997–2008. Parhaana henkilökohtaisena sijoituksenaan MM-kilpailuissa hän on kahdesti sijoittunut kuudenneksi: Rapperswil-Jonassa 2003 keskimatkalla ja Olomoucissa 2008 pitkällä matkalla.
Mackinac Island

Mackinac Island
| --- | --- |
Sijainti:  Mackinac, Michigan Yhdysvallat
Vesialue:  Huronjärvi 
Korkein kohta:  271 m
| --- | --- |
Asukasluku:  492 (2010)
Luokitus:  National Historic Landmark Yhdysvalloissa (9. lokakuuta 1960), National Register of Historic Places -luetteloitu kohde (15. lokakuuta 1966) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mackinac Island on saari Yhdysvaltain Michiganin osavaltiossa. Se sijaitsee Huronjärvessä osavaltion ylemmän ja alemman niemimaan välillä.
Mackinac Islandin suurin elinkeino on matkailu, joka ajoittuu enimmäkseen kesäkauteen. Saarella ei ole autoja, vaan asukkaat liikkuvat kävellen, hevosten vetämillä rattailla ja polkupyörillä. Ainoana moottoriajoneuvona on sallittu moottorikelkat talvikautena. Mackinacin saarelle matkustetaan lautoilla, jotka lähtevät Mackinaw Citystä (Alaniemimaalta) ja St. Ignacesta (Yläniemimaalta). Saaren rantaviivan pituus on noin 13 kilometriä.
Nimen alkuperä

Saaren alkuperäinen nimi Michilimackinac on lähtöisin alueen alkuperäiskansan käyttämästä odžibwan kielestä ja sillä on kaksi mahdollista merkitystä: toisen mukaan nimi merkitsee ”hienoa kilpikonnaa” ja tulee saaren kilpikonnan selkää muistuttavasta muodosta, kun taas toinen johtaa nimityksen saarella aikoinaan asuneesta Mishinimaki-intiaaniheimosta.
Autoilun kieltäminen

1800-luvun lopulla saaren turisteja kuljettaneet vossikkakuskit huomasivat, että autojen yleistymisestä oli tulossa uhka heidän elinkeinolleen. He aloittivat lobbauskampanjan, joka osoittautui menestykseksi. Vuonna 1898 kaupungin päättäjät kielsivät autot Mackinacissa. Sittemmin kukaan ei ole nähnyt tarpeelliseksi kumota  kieltoa. Saarella liikutaan hevosrattailla, polkupyörillä tai kävellen. Saarta kiertää valtatie M-185, joka on Yhdysvaltojen ainoa valtatie, jossa ei saa ajaa moottorikulkuneuvolla.
Matkailu > Makeiskaupat

Aikaisemmin saari oli merkittävä turkiskaupan tyyssija, mutta nykyään Mackinac Island on kuuluisa pehmeästä suklaaherkusta, fudgesta. Sitä viedään saarelta keskimäärin yli 4 500 kilogrammaa joka päivä, ja saarella järjestetään myös vuosittainen fudge-festivaali. Saarella on useita makeiskauppoja, jotka myyvät myös jäätelöä ja muita makeisia.
Matkailu > Majoitus

Vuonna 1887 avattu Grand Hotel on saaren kuuluisin hotelli.kenen mukaan?
Matkailu > Polkupyöräily

Koska autoilu on saarella kielletty, pyöräily on yleisin liikkumistapa. Polkupyörän voi maksua vastaan kuljettaa saarelle lautalla tai sen voi vuokrata saaren pyörävuokraamoista. Saaren ympäri kulkee noin 13 kilometrin mittainen reitti, jonka voi kulkea kävellen tai pyörällä. Reitti kulkee muutamia pieniä mäkiä luukun ottamatta tasaisessa maastossa, ja sen varrelta löytyy pysähdyspaikkoja nähtävyyksien katseluun.
Väestö

Saarella asuu noin 500–600 ihmistä pysyvästi. Kesällä saaren väkiluku kasvaa kausityöntekijöiden takia, mutta he jäävät mantereelle matkailukauden loputtua. Lautta-aikataulu on talvella rajallinen, ja tällöin asukkaat voivat matkustaa saarelle lentokoneella tai jääsiltaa pitkin talven ollessa tarpeeksi kylmä.
Huomioita

↑  Pituus on ilmoitettu lähteessä maileina: ”8.2 miles”.
↑  Määrä on ilmoitettu lähteessä nauloina: ”10,000 lbs”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mackinac Island Wikimedia Commonsissa
Marius Marin

Marius Mihai Marin (s. 30. elokuuta 1998 Timișoara) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Italiassa kesästä 2016 alkaen ja edustanut Pisaa kesästä 2018 alkaen, ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2021.
Marin siirtyi kotimaastaan Italiaan Sassuolon junioreihin elokuussa 2016. Hän aloitti liigauransa lainasopimuksilla Serie C:ssä Catanzarossa kaudella 2017–2018 ja Pisassa kaudella 2018–2019. Heinäkuussa 2019 Marin siirtyi Serie B:hen nousseen Pisan omistukseen. Hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Serie B:ssä 163 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Marin on pelannut Romanian alle 21- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Kesällä 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän pelasi täydet minuutit Romanian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Liechtensteinia ja Pohjois-Makedoniaa vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 16 maaottelua, joissa kymmenen kertaa avauskokoonpanossa.
Mark Warner

Warner toukokuussa 2006
Mark Robert Warner (s. 15. joulukuuta 1954 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja liikemies. Hän on ollut Virginian edustajana Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2009 lähtien. Aiemmin Warner on myös toiminut 69. Virginian kuvernöörinä 2002–2006.
Warner on National Democratic Instituten johtokunnan entinen jäsen. Hän on naimisissa Lisa Collisin kanssa ja on presbyteeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Warner Wikimedia Commonsissa
Mandariinikala

| Mandariinikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Merikokit Callionymidae
Suku::  Synchiropus
Laji::  splendidus
Kaksiosainen nimi
 Synchiropus splendidus  (Herre, 1927) 
Katso myös
   Mandariinikala Wikispeciesissä   Mandariinikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mandariinikala (Synchiropus splendidus  syn. Pterosynchiropus splendidus) on merikokkeihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Mandariinikala kasvaa noin kuusisenttiseksi; koiras on suurempi kuin naaras. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Naaras on väritykseltään oranssi-vihreäkuvioinen, koiras sini-vihreä-oranssikuvioinen. Kuviointi muistuttaa perinteisiä kiinalaisia silkkikankaita, siitä kalan nimi.
Alkuperä

Mandariinikala elää luonnossa läntisellä Tyynellämerellä. Se pysyttelee koralliriuttojen lähellä 1–18 metrin syvyydessä.