stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Goswami

Rupa Goswami
Goswami, usein hindujen hengelliseen johtajaan viittaava nimike, johdetaan sanoista ”go” - ”aistit”, ja ”swami” - valtias, viitaten henkilöön, joka hallitsee aistinsa henkisen harjoituksensa turvin.
Tunnettuja goswameita olivat muiden muassa Sri Chaitanya Mahaprabhun kuusi tärkeintä oppilasta, Rupa Goswami, Sanatana Goswami, Raghunath Bhatta Goswami, Gopal Bhatta Goswami, Raghunath Das Goswami ja Jiva Goswami. Nimikettä käytetään yleisesti myös Vallabhan Vaishnava-perinteessä.
Gerda Hallberg

Gerda Marianna Hallberg (29. heinäkuuta 1882 Helsinki – 24. marraskuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija joka käytti nimimerkkiä Gea.
Hallbergin vanhemmat olivat helsinkiläinen valtioneuvos Erik Fredrik Mauritz Hallberg ja Anna Emilia Schildt. Hän opiskeli 1900–1904 Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa.
Teoksia

A B C : inhemsk barnbok, af Gea.    Helios, Helsingfors 1906
Brita och hennes tomte, bilderbok af Gea.    Helsingfors 1913
Gostyninin piirikunta

Gostyninin piirikunta (puol. powiat gostyniński) on yksi Masovian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 44 899. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Gostynin, Pacyna, Sanniki ja Szczawin Kościelny.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Gostyninin piirikunnan asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,5 prosenttia ja eläkeikäiset 23 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 366 lasta. Gostyninin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 35 632 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Gerda Palm

| Gerda Palm |
| --- | --- |
 Palm vuonna 1920
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. lokakuuta 1871
Kuollut: 25. tammikuuta 1949 (77 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  Kuvataiteilija
Gerda Martina Palm (14. lokakuuta 1871 – 25. tammikuuta 1949) oli ruotsalainen kuvataiteilija, joka maalasi öljyllä ja akvarelleilla. Lisäksi hän piirsi lyijykynällä ja hiilellä sekä kirjoitti artikkeleita Dalslandin kotilomaliikkeelle.
Vuonna 1941 hänellä oli yhteisnäyttely Lilla Ateljénissä Tukholmassa sekä muutama vuosi myöhemmin Galleri God Konstissa Göteborgissa. Palm on esillä Göteborgin taidemuseossa, Alingsåsin, Uddevallasin ja Vänersborgin museoissa, Dalslandin Hembygdsgårdissa sekä Uppsalan yliopiston kirjastossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerda Palm Wikimedia Commonsissa
Gostyńin piirikunta

Gostyńin piirikunta (puol. powiat gostyński) on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 75 908. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Borek Wielkopolski, Gostyń, Krobia, Pępowo, Piaski, Pogorzela ja Poniec.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Gostyńin piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 19,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 902 lasta. Gostyńin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 65 441 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Bolivian jalkapallomaajoukkue

Bolivian jalkapallomaajoukkue edustaa Boliviaa kansainvälisissä kilpailuissa. Joukkue toimii Conmebolin jäsenen, Bolivian jalkapalloliiton alaisuudessa. Suurimmat kansainväliset menestykset ovat Etelä-Amerikan mestaruuden voitto 1963 sekä selviytyminen MM-kisoihin vuosina 1930, 1950 ja 1994.
Arvokisat > MM-kisat

1930 - Alkulohko, 12. sija
1934 - ei osallistunut
1938 - ei osallistunut
1950 - Alkulohko, 13. sija
1954 - ei osallistunut
1958 - ei osallistunut
1962–1990 - ei selviytynyt karsinnoista
1994 - Alkulohko, 21. sija
1998–2018 - ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > Copa América

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1916–1925 - Ei osallistunut  1926 - 5. sija  1927 - 4. sija  1929–1942 - Ei osallistunut  1945 - 6. sija  1946 - 6. sija  1947 - 7. sija  1949 - 4. sija  1953 - 6. sija  1955–1957 - Ei osallistunut  1959 - 7. sija  1959 - ei osallistunut  1963 - mestari  1967 - 6. sija  1975 - 1. kierros |   |  1979 - 1. kierros  1983 - 1. kierros  1987 - 1. kierros  1989 - 1. kierros  1991 - 1. kierros  1993 - 1. kierros  1995 - puolivälierät  1997 - loppuottelu  1999 - 1. kierros (9. sija)  2001 - 1. kierros (11. sija)  2004 - 1. kierros (9. sija)  2007 - 1. kierros (10. sija)  2011 - 1. kierros  2015 - puolivälierät |
Tunnettuja pelaajia

Julio César Baldivieso
Joaquin Botero
Milton Coimbra
Marco Etcheverry
Limberg Gutierrez
Jaime Moreno
Erwin Sánchez
Marco Sandy
Carlos Leonel Trucco
Victor Ugarte
Peliasu

Bolivian virallinen peliasu koostuu vihreästä paidasta, valkeista shortseista ja vihreistä sukista. Vieraspeliasussa paidan ja housujen värit ovat päinvastoin.
Aiheesta muualla

Futboliviano
Conmebolin maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Argentiina |  Bolivia |  Brasilia |  Chile |  Ecuador |  Kolumbia |  Paraguay |  Peru |  Uruguay |  Venezuela |
Got Me Under Pressure

| ”Got Me Under Pressure” ZZ Top |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Eliminator
 Julkaistu: 1983
 Tuottaja(t): Bill Ham
 Tyylilaji: hard rock, rock
 Kesto: 03.59
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Listasijoitukset
  18. (Mainstream Rock)
ZZ Topin muut singlet
| ”Gimme All Your Lovin’” 1983 | ”Got Me Under Pressure” 1983 | ”Sharp Dressed Man” 1983 |
Got Me Under Pressure on yhdysvaltalaisen blues rock-/hard rock- yhtye ZZ Topin kappale vuodelta 1983. Se julkaistiin myös singlenä saavuttaen listasijoituksen 18. kotimaansa Mainstream Rock -listalla.
Öljy-yhtiö Pennzoil käytti kappaletta Televisiomainoksessaan vuonna 2008.
Vuonna 1985 Billy Gibbons kertoi, että kappaleen sanoituksissa ei ole kyse esimerkiksi tyttöystävän ynnä muun vastaavan kautta koetusta paineesta.
Genki Haraguchi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Genki Haraguchi
Syntymäaika: 9. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Kumagaya, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: VfB Stuttgart
Pelinumero: 17
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2014 2014–2018 2018 2018–2021 2021–2023 2023– | Urawa Red Diamonds Hertha BSC → Fortuna Düsseldorf Hannover 96 1. FC Union Berlin VfB Stuttgart | 167 (33) 91 (4) 13 (1) 94 (15) 41 (2) 12 (0) |
Maajoukkue
| 2011– | Japani | 74 (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Genki Haraguchi (jap. 原口 元気; s. 9. toukokuuta 1991 Kumagaya) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut vuodesta 2014 Saksassa, jossa hän on edustanut Hertha Berliniä, Fortuna Düsseldorfia, Hannover 96:ta, Union Berliniä ja tammikuusta 2023 alkaen Stuttgartia.
Maajoukkue

Haraguchi debytoi Japanin A-maajoukkueessa lokakuussa 2011. Hän pelasi vuoden 2018 MM-kilpailuissa kolme ottelua ja teki maalin neljännesvälierässä Belgiaa vastaan. Hän saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 hopeaa. Hän on pelannut 74 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Aiheesta muualla

Soccerway
VfB Stuttgart – Saksan Bundesliiga
1 Bredlow |
2 Al-Dakhil |
3 Hendriks |
4 Vagnoman |
5 Keitel |
6 Stiller |
7 Mittelstädt |
8 Millot |
9 Demirović |
10 El Bilal |
11 Woltemade |
13 Krätzig |
15 Stenzel |
16 Karazor |
17 Diehl |
18 Leweling |
19 Faghir |
20 Stergiou |
21 Drljača |
22 Kastanaras |
23 Zagadou |
24 Chabot |
26 Undav |
27 Führich |
28 Nartey |
29 Rouault |
32 Rieder |
33 Nübel |
40 Raimund |
41 Seimen |
45 Chase |
Valmentaja Hoeneß
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Shōji |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Usami |
12 Higashiguchi |
13 Mutō |
14 Inui |
15 Ōsako |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōshima |
19 H. Sakai |
20 Makino |
21 G. Sakai |
22 Yoshida |
23 Nakamura |
Valmentaja Nishino
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2019
1 Higashiguchi |
2 Miura |
3 Muroya |
4 Sasaki |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Minamino |
10 Inui |
11 Kitagawa |
12 Gonda |
13 Mutō |
14 Itō |
15 Ōsako |
16 Tomiyasu |
17 Aoyama |
18 Shiotani |
19 Sakai |
20 Makino |
21 Dōan |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
Valmentaja Moriyasu
Gerda Lind

Gerda Gustava Lind (14. kesäkuuta 1880 Asikkala  – 10. tammikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja.
Gerda Lindin vanhemmat olivat majuri Knut Anders Lind ja Ebba Fredrika Gustava Sevén. Lind opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja laulua Berliinissä 1901–1906. Hän oli oopperalaulajana Freiburgin kaupunginteatterissa 1907–1908 ja Trierin kaupunginteatterissa 1910–1913. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Leporello Müller ja Maria Dietrich, Freiburgissa hän esiintyi ensimmäisen kerran Das Nachtlager in Granada -teoksen Gabrielen roolissa. Suomalaisessa oopperassa Lind esiintyi 1913–1927, joskin vieraili myös oopperassa Essenissä ja toimi laulunopettajana  Helsingissä. Lindin repertuaariin kuului kaikkiaan noin 45 roolia, muun muassa osia kaikissa Mozartin oopperoissa.
Aiheesta muualla

Gerda Lind, Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta
Fuerteventura

Fuerteventura
| --- | --- |
Sijainti:  28°20′N, 14°1′W Espanja
Saariryhmä:  Kanariansaaret
Korkein kohta:  Pico de la Zarza (d) (käännä suomeksi) 
Pinta-ala:  1 660 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  100 929 (2008)
Suurin kaupunki:  Puerto del Rosario
Kieli:  espanja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Fuerteventuran lippu
Fuerteventuran vaakuna
Satelliittikuva Fuerteventurasta
Fuerteventura on Kanariansaariin kuuluva saari Atlantin valtamerellä 115 kilometriä länteen Afrikan rannikosta. Saaren väkiluku oli 100 929 vuonna 2008. Saaren pääkaupunki on Puerto del Rosario. Fuerteventuran asukkaiden tärkein elinkeino on matkailu. Muita elinkeinoja ovat muun muassa kalastus ja maatalous.
Historia

Fuerteventura sai alkunsa tulivuorenpurkauksen seurauksena noin 12 miljoonaa vuotta sitten.
Alkuperäiset asukkaat guanchit saapuivat saarelle satoja vuosia ennen eurooppalaisia. Guancheilla ja Pohjois-Afrikan Atlasvuorilla asuvilla berberiheimoilla oletetaan olevan läheinen yhteys.
Ranskalainen Jean de Betancourt valloitti Fuerteventuran 1400-luvun alussa. Hän miehitti Betancurian kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan. Saaren ensimmäinen kristitty kirkko rakennettiin myös sinne.
Fuerteventuran nimen alkuperästä on useampikin teoria, erään teorian mukaan Jean de Betancourt antoi saarelle nimen Fuerteventura, pitäessään saarella käymistä suurena seikkailuna. Toisen teorian mukaan nimi tulee espanjankielisistä sanoista el viento fuerte (suom. voimakas tuuli).
Maantiede ja ilmasto

Fuerteventura sijaitsee 105 km Marokon Cape Jubystä länteen.
Saaren pinta-ala on noin 1 660 neliökilometriä ja se on Kanariansaarten toiseksi suurin. Saari on noin 100 km pitkä ja 30 km leveä. Saaren korkein huippu on 807 metriä korkea Pico de Jandia.
Saari on maaperältään karu ja aavikkomainen. Saarella on rantaviivaa 340 kilometriä, josta kullankeltaista hiekkarantaa noin 50 kilometriä. Fuerteventuran rantavedet ovat usein turkoosinvihreitä, koska saaren rannat ovat matalia ja vesi kirkasta. Corralejon eteläpuolella on suuri valkohiekkainen dyynialue. Saaren eteläosassa Jandiassa on puolestaan 25 kilometriä pitkä ranta. Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä on myös suosittu retkeilykohde. Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa on myös näkemisen arvoinen.
Fuerteventura on osa Las Palmasin maakuntaa ja jakautuu kuuteen kuntaan:
Antigua
Betancuria
La Oliva
Pájara
Puerto del Rosario
Tuineje
Fuerteventuran ilmasto on läpi vuoden hyvin tasainen. Lämpötila laskee hyvin harvoin alle 18 °C ja nousee harvoin yli 24 °C. Joulukuusta helmikuuhun ilmasto saattaa olla epävakainen ja kolea. Saarella tuulee lähes aina.
Matkailu

Fuerteventuralla on upeiden ja aurinkoisten hiekkarantojen ja dyynien ansiosta erinomaiset puitteet rantalomailuun. Lisäksi saarella on monipuoliset mahdollisuudet aktiivilomailuun, erityisesti vesiurheiluun.
Fuerteventuran suurimmat matkailukohteet ovat Corralejon kylä saaren pohjoisosassa, Morro Jable saaren eteläosassa Jandiassa ja ainoastaan matkailua varten rakennettu Caleta de Fuste hieman pääkaupunki Puerto del Rosarion eteläpuolella. Myös kalastuskylä El Cotillo luoteisrannikolla, Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä ja Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa ovat suosittuja matkakohteita.
Isla de Lobosin saari Corralejon lähellä on myös suosittu retkeilykohde. Varsinaisia kulttuurinähtävyyksiä saarella ei juuri ole, mutta Betancurian historiallinen kaupunki saaren sisäosissa on näkemisen arvoinen. Fuerteventuralla ei myöskään ole kovin vilkasta yöelämää, mutta esimerkiksi Corralejossa on jonkin verran menopaikkoja.
Galleria

Puerto del Rosarion satama.
Ermita de San Pedro Alcántara -kirkko Puerto del Rosariossa.
Uimaranta Corralejossa saaren pohjoisosassa.
Morro Jablen lomakeskus saaren eteläosassa.
Morro Jable.
Betancuria.
Valtatie FV-1 dyynien kohdalla.
Kanariantyräkkejä (Euphorbia canariensis) Fuerteventuralla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fuerteventura - Rantapallo
Matkakohteena Corralejo, Fuerteventura (Kanariansaaret) (Arkistoitu – Internet Archive)
Fuertedogs - hollantilaisen säätiön ylläpitämä koirien turvakoti, joka edistää tietoa rodusta Podenco Canario ja jossa voi vierailla.
Kanariansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Fuerteventura  Gran Canaria  La Gomera  El Hierro  Lanzarote  La Palma  Teneriffa 
Muita saaria:   Alegranza  Graciosa  Los Lobos  Montaña Clara  Roque del Este  Roque del Oeste 
Fuerteventuran maisemaa
Gerda Kraan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gerda Kraan |  Gerda Kraan |  Gerda Kraan |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1962 | 800 m |  |
Gerarda "Gerda" Kraan (s. 30. heinäkuuta 1933 Leiden) on alankomaalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti seuratasolla De Bataven -seuraa. Kraan voitti kultaa Belgradin EM-kisoissa 1962 ajalla 2.02,8. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Kraan ei päässyt finaaliin saakka Roomassa 1960, mutta Tokion kisoissa 1964 hän sijoittui seitsemänneksi.
Ennätykset

800 m: 2.02,8 (1962)
Georg Adolf Wetterhoff

Georg Adolf Wetterhoff (6. heinäkuuta 1802 Asikkala – 30. kesäkuuta 1886 Hämeenlinna) oli suomalainen prokuraattorin apulainen ja laamanni.
Wetterhoffin vanhemmat olivat Hämeen rykmentin everstiluutnantti Otto Fredrik Wetterhoff (1755–1808) ja Sofia Furuhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1818 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1821. Hän sai varatuomarin arvon 1826 ja laamannin arvonimen 1837.
Wetterhoff oli senaatin ylimääräisenä kopistina 1823–1826, prokuraattorintoimituskunnan kopistina 1826–1827 ja 2. Suomen tarkk'ampujaprikaatin 4. Heinolan tarkk'ampujapataljoonan sotatuomarina 1827–1831. Hän oli prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä 1833–1846, prokuraattorin sijaisena 1846–1854 ja Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamannina vuodesta 1854 aina vuoteen 1868 saakka jolloin hän sai eron viran lakkauttamisen takia.
Georg Adolf Wetterhoff oli naimisissa 1829–1868 Sofia Juliana Karolina Stjernvallin (k. 1868) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Ruotsiin muuttanut kirjailija ja sanomalehtimies Karl Gustaf Wetterhoff (1832–1887), metsänhoitaja ja eräkirjailija Onni Wetterhoff (1835–1892), voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp (1840–1920), hovioikeuden reistraattori Alexander Ernfrid Wetterhoff (1841–1901) ja Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff (1844–1905).
Georg-Brauchle-Ringin metroasema

| Georg-Brauchle-Ring |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  GB
Metrolinjat:  U1
Paikkakunta:  München
Avattu:  18. lokakuuta 2003
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Georg-Brauchle-Ring on Münchenin metron U1-linjan asema. Se sijaitsee Georg-Brauchle-Ringin alapuolella, joka on osa Münchenin Mittlerer Ring -kehätiejärjestelmää. Se avattiin 18. lokakuuta 2003, ja toimi linjan pääteasemana vuoden ajan kunnes laajennus Olympia-Einkaufszentrumiin avattiin lokakuussa 2004.
Gaia-hypoteesi

Kuuluisa Apollo 17 -kuulennon (1972) miehistön ottama kuva
Gaia-hypoteesi eli Gaia-teoria on englantilaisen biologin James Lovelockin kehittämä ekologinen hypoteesi, jonka mukaan biosfääri on itsesäätelevä järjestelmä, joka pystyy kokonaisuutena säilyttämään Maa-planeetan elämiseen soveltuvana asuinpaikkana. Nimi Gaia viittaa kreikkalaisen mytologian maanjumaluuteen, Zeus-jumalan äitiin.
Varhaisin Gaia-hypoteesi esiintyi Lewis Thomasin kirjassa Lives of a Cell. James Lovelock muotoili Gaia-hypoteesin tieteellisempään muotoon vuonna 1960. Se syntyi kun Lovelock käsitteli menetelmiä, joilla voitaisiin löytää elämää Marsista. Lovelock kirjoitti artikkelin Natureen ja julkaisi vuonna 1979 kirjan Gaia: A new look at life on Earth.
Perusta

Lovelockin idea perustui yksinkertaiseen ajatukseen siitä, että biomassa säätelee planeetan oloja, etenkin lämpötilaa ja ilmakehän kemiaa. Lovelock sai ajatuksensa toimiessaan NASAssa tehtävässä, jonka tarkoituksena oli kehittää keinoja sen selvittämiseksi, onko Marsissa elämää. Lovelock huomasi, että Marsin kaasukehän entropiataso oli suuri. Maan ilmakehässä taas oli paljon reaktiivista happea, ja elämä ylläpiti tätä epätasapainotilaa. Lovelock päätteli tästä, että jos planeetan kaasukehä ei ollut epätasapainotilassa, sillä ei ollut elämää ja jos se oli epätasapainossa, oli elämä mahdollinen, joskaan ei välttämätön vaihtoehto.
Gaia-hypoteesin yksinkertainen kuvaus on 1983 ohjelmoitu ”päivänkakkaramaa” (engl. Daisyworld) -simulaatio, jossa Lovelock ohjelmoi valkoisia, värittömiä ja tummia päivänkakkaroita, jotka imivät itseensä eri tavoilla lämpöä. Simulaation aikana maan lämpötila säilyi melko vakaana, mutta eri lajien yksilömäärät vaihtelivat.
Vastaavien järjestelmien olemassaolosta Maassa on keskusteltu. Eräitä suhteellisen yksinkertaisia mekanismeja on havaittu, esimerkiksi kun ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kasvaa, biomassan kasvu ja fotosynteesi tehostuu ja sitä kautta poistuu ilmakehästä hiilidioksidia. Lovelock hyväksyy evoluution näiden mekanismien syntytavaksi. Hänen mukaansa olennot, jotka parantavat ympäristöään, selviytyvät paremmin kuin eliöt, jotka vahingoittavat ympäristöään.
New age

Gaia-hypoteesi sai suosiota new agen piirissä. New age -näkemyksen mukaan Gaialla on teleologinen päämäärä säilyttää ja suojella elämää. Tämän näkemyksen mukaan Gaia korjaa esimerkiksi ihmisen saastutuksen. Näkemyksessä Gaia on tietoinen yksikkö, joka koostuu koko eliökunnasta.
John Gribbinin kirjan Syvä yksinkertaisuus mukaan tämä näkemys ei ole Lovelockin näkemyksen mukainen, koska Lovelockin Gaiassa lajit toimivat pelkästään omaa etuaan ajatellen ja olosuhteiden muuttuessa esimerkiksi ”päivänkakkaramaassa” olot tasaantuvat käytännössä sitä kautta, että tietyt lajit karsiutuvat ja jopa kuolevat sukupuuttoon. Myös lopullinen tuhoutuminen olisi täysin mahdollista. Myös Lovelockin kanssa yhteistyötä harrastanut Lynn Margulis on korostanut, että Gaia-hypoteesi on biologinen, ei ihmiskeskeinen ajatus.
Myös Lovelockin omat kannanotot ovat ristiriidassa new agen näkemyksen kanssa. Hänen 2006 kirjoittamansa kirjan Gaian kosto keskeisin ajatus on, että olemme ylittäneen kriittisen rajan emmekä voi enää pysäyttää ilmastonmuutosta, ainoastaan hidastaa. Parhaana hidastajana Lovelock esittää kirjassaan ydinenergian.
Kritiikki

Kaikki eivät kuitenkaan ole hypoteesista samaa mieltä. Vuonna 1981 Ford Doolittle kirjoitti artikkelin Is Nature Motherly?, jossa hän totesi, että mikään yksilöiden genomissa ei voisi saada aikaan palautemekanismia, jonka Gaia -hypoteesi vaatisi toimiakseen. Siksi Gaia olisi epätieteellinen metodi, joka ei sisällä mitään selittävää mekanismia. Vuonna 1982 Richard Dawkins esitti kirjassaan Sokea kelloseppä, että organismit eivät voi toimia yhteistyössä, joka vaatisi ennalta näkemistä. Doolittlen tavoin hänkin hylkäsi mahdollisuuden siitä että palautejärjestelmä voisi tasata systeemin. Hänen mukaansa ”luonnonvalinta ei voi johtaa Globaalin tason altruismiin”. Dawkins on kuvannut Gaiaa myös ”huonoksi runolliseksi tieteeksi”. Stephen Jay Gould taas kritisoi Gaiaa kuvaten sitä metaforan kaltaiseksi kuvaukseksi maan toiminnasta ja vaati tietää mekanismin, jolla itsesäätely syntyy. Staleyn tutkimusten mukaan koevoluutio voisi johtaa Gaiaan, joskin se, mikä ulospäin saattaisi näyttää altruismilta olisikin valintaa, joka kohdistuisi ”itsekkäisiin geeneihin”.
Georg A. Christides

Georg Christides vaimoineen (1961)
Georg Achilles Christides (25. heinäkuuta 1898 Helsinki – 12. marraskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Christideksen vanhemmat olivat tupakkatehtailija Achilles Christides ja Hulda Maria Strömsten ja puoliso vuoteen 1977 Ellen Lovisa Christides. Georg A. Christides kävi keskikoulun Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1909–1915 ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Hän oli Tupakkatehdas Fennian eri tehtävissä 1917–1924 ja sitten yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1924–1961. Christides oli Suomen Tupakkatehtaiden Yhdistyksen perustajajäsen 1936 ja yhdistyksen hallituksen varapuheenjohtaja 1940–1950-luvuilla ja kuului myös Suomen Teollisuusliiton hallitukseen. Kreikan varakonsuli Helsingissä hän oli 1953–1966. Christides sai kauppaneuvoksen arvonimen 1948.
Gerda Lundequist

| Gerda Lundequist |
| --- | --- |
 Lundequist vuonna 1889.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gerda Carola Cecilia Lundequist-Dahlström
Syntynyt: 4. helmikuuta 1871 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 23. lokakuuta 1959 (88 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, teatterinjohtaja
Puoliso:  Alfred Dahlström (vih. 1908)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1889–?
Palkinnot
 Litteris et Artibus 
Aiheesta muualla
IMDb
Gerda Carola Cecilia Lundequist (virallisesti Lundequist-Dahlström; 4. helmikuuta 1871 Tukholma – 23. lokakuuta 1959 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän sai näyttelijänkoulutuksen Dramatenin näyttelijäkoulussa 1880-luvulla, jossa myös näytteli vuosina 1889–1891 ja 1906–1911. Vuosina 1923–1925 hän johti Helsingborgin kaupunginteatteria yhdessä Torsten Hammarénin kanssa, ja 1931–1946 hän opetti useissa näyttelijäkouluissa. Lundequist esiintyi myös radiossa ja elokuvissa. Häntä pidetään yhtenä aikakautensa merkittävimmistä ruotsalaisista teatterinäyttelijöistä, ja hänellä oli useita päärooleja kuuluisissa näytelmissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerda Lundequist Wikimedia Commonsissa
Svensk Filmdatabas (ruotsiksi)
George Panikulam

George Panikulam (s. 26. lokakuuta 1942) on katolisen kirkon intialainen pappi. Hän sai vihkimyksensä 11. maaliskuuta 1967.
4. joulukuuta 1999 Panikulam sai nimitykset Caudiumin titulaariarkkipiispaksi ja nuntiukseksi Hondurasiin. Hänet vihittiin piispaksi 6. tammikuuta 2000. 3. heinäkuuta 2003 hänestä tehtiin nuntius Mosambikiin. Häntä seurasi Hondurasissa Antonio Arcari ja edelsi Mosambikissa Juliusz Janusz.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Archbishop George Panikulam (englanniksi)
Gilbert Aubry

Gilbert Aubry
Gilbert Guillaume Marie-Jean Aubry (s. 10. toukokuuta 1942 Saint-Louis) on réunionilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint-Denis-de-La Réunionin hiippakuntaan 23. elokuuta 1970 ja nimitettiin sen johtoon 20. marraskuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Georges-Henri Guibert, jota avustivat Jean Margéot ja Félix Paul.