stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomas Holopainen
Henkilökuva

Holopainen kuvailee itseään eskapistiksi, mikä ilmenee muun muassa Walt Disneyn tuotannon suurena ihannointina. Hän kirjoitti esipuheen vuonna 2006 julkaistuun Rokkikukot-sarjakuvakirjaan. Aku Ankka -lehdessä ilmestyi 24. huhtikuuta 2013 sarjakuva, jossa esiintyivät Holopaista ja Jouni Hynystä esittävät hahmot nimeltä Hopolainen ja Hymynen. Muusikot olivat itse saaneet kirjoittaa heitä esittävien hahmojen suomenkielisten puhekuplien sisällöt englanninkielisten alkuperäistekstien pohjalta. Hahmot oli piirtänyt Kari Korhonen.
Holopainen kokee musiikin fantasiana, ja hänelle on mielekkäämpää puhua musiikin kautta. Hän on muun muassa sanonut, että Nightwish ei ole yhtye vaan tunnetila. Nightwish on hänen sielunkuvansa, josta hän ei halua päästää irti ainakaan vielä. Holopainen kuitenkin toivoo tulevaisuudessa populaarimusiikin lisäksi voivansa säveltää elokuvamusiikkia. Musiikillisina esikuvinaan hän pitää Vangelisia ja Hans Zimmeriä.
Holopainen on sanonut Yesterwynde-albumin säveltämistä lähes pakkomielteiseksi säveltäen jatkuvasti. Säveltäminen ja uusien ideoiden saaminen demojen kuuntelusta on hänen mieluisinta tekemistään. Hän istuu kuunnellen demoja dictaphonen kautta, ja saa samalla uusia ideoita.
Näyttelijä Miitta Sorvali on Holopaisen täti. Tuomas Holopainen on naimisissa Johanna Kurkelan kanssa.
Holopainen asuu rakentamassaan omakotitalossa Kiteellä. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat elokuvat, kirjallisuus ja matkailu. Vuodesta 2016 alkaen hän on laatinut yhdessä puolisonsa Johanna Kurkelan kanssa sanaristikoita muun muassa Punainen Pelikaani -ristikkolehteen.
Soittimet

Holopainen suosii Korgin syntetisaattoreita. Hänen ensimmäinen oma syntetisaattorinsa oli Korg N364.  Holopaisen lavavarustukseen (2008) kuuluu kaksi Korg Tritonia, joissa hän käyttää Korg Oasysin sampleja, ja Korg Karma. Hän on käyttänyt myös Korg Trinityä.
Diskografia > Soolotuotanto

Music Inspired by the Life and Times of Scrooge (2014)
Diskografia > Nightwish

Angels Fall First (1997)
Oceanborn (1998)
Wishmaster (2000)
Century Child (2002)
Once (2004)
Dark Passion Play (2007)
Imaginaerum (2011)
Endless Forms Most Beautiful (2015)
Human. :II: Nature. (2020)
Yesterwynde (2024)
Diskografia > Auri

Auri (2018)
II – Those We Don’t Speak Of (2021)
Diskografia > Darkwoods My Betrothed

Witch-Hunts (1998)
Angel of Carnage Unleashed (2021)
Diskografia > For My Pain...

Fallen (2003)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuomas Holopainen Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Tuomas Holopainen Wikisitaateissa
Tuomas Holopaisen haastatteluja Ylen Elävässä arkistossa
Tuomas Holopainen: ”Kappaleita tarinoista, joita haluan kertoa”
Tuomas Holopainen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
| n k Nightwish |
| --- | --- |
 Tuomas Holopainen  Kai Hahto  Emppu Vuorinen  Floor Jansen  Troy Donockley  Jukka Koskinen   Entiset jäsenet: Tarja Turunen  Sami Vänskä  Anette Olzon  Jukka Nevalainen  Marko Hietala 
Studioalbumit:  Angels Fall First  Oceanborn  Wishmaster  Century Child  Once  Dark Passion Play  Imaginaerum  Endless Forms Most Beautiful  Human. :II: Nature.  Yesterwynde 
Livealbumit:  From Wishes to Eternity  End of an Era  Made in Hong Kong (And in Various Other Places)  Showtime, Storytime  Vehicle of Spirit  Decades: Live in Buenos Aires 
Kokoelmat:  Wishmastour 2000  Tales from the Elvenpath  Bestwishes  Highest Hopes  The Sound of Nightwish Reborn  Lokikirja  Walking in the Air – The Greatest Ballads  Decades 
EP:t:  Sleeping Sun  Over the Hills and Far Away 
Singlet:  ”The Carpenter”  ”Sacrament of Wilderness”  ”Walking in the Air”  ”Sleeping Sun”  ”The Kinslayer”  ”Sleepwalker”  ”Deep Silent Complete”  ”Ever Dream”  ”Bless the Child”  ”Nemo”  ”Wish I Had an Angel”  ”Kuolema tekee taiteilijan”  ”The Siren”  ”Sleeping Sun”  ”Eva”  ”Amaranth”  ”Erämaan viimeinen”  ”Bye Bye Beautiful”  ”The Islander”  ”Storytime”  ”The Crow, the Owl and the Dove”  ”Élan”  ”Endless Forms Most Beautiful”  ”Alpenglow”  ”My Walden”  ”Noise”  ”Harvest”  ”Perfume of the Timeless”  ”The Day Of...”  ”An Ocean of Strange Islands”  ”Lanternlight” 
Kirjat:  Nightwish Songbook  Nightwish  Dark Passion Gallery  Nightwish - Imaginaerum 1642 päivää  Nightwish - We Were Here 
Videot ja televisio:  From Wishes to Eternity  End of Innocence  End of an Era  Imaginaerum  To Nightwish with Love  Showtime, Storytime  Vehicle of Spirit  Decades: Live in Buenos Aires 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| n k For My Pain> .. |
| --- | --- |
 Juha Kylmänen  Marco Sneck  Lauri Tuohimaa  Olli-Pekka Törrö  Altti Veteläinen  Ari-Matti Pohjola   Tuomas Holopainen  Petri Sankala 
Studioalbumit:  Fallen 
Singlet:  ”Killing Romance” 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana 
Tuomas Holopainen Ilosaarirockissa vuonna 2013.
Gilbert Clayton

| Gilbert Clayton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1875
Kuollut: 11. syyskuuta 1929 (54 vuotta)
Tiedot
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Britannia
Puolustushaara:  Maavoimat
Sotilasarvo:  prikaatikenraali
Kunniamerkit:  KCMG, KBE, CB
Gilbert Falkingham Clayton (6. huhtikuuta 1875 – 11. syyskuuta 1929) oli brittiläinen tiedustelu-upseeri ja siirtomaahallinnon virkamies, joka työskenteli Egyptissä Arabikapinan aikaan. 1920-luvulla hän oli neuvottelemassa niiden maiden rajoista, joista tuli myöhemmin Israel, Jordania, Syyria, Saudi-Arabia ja Irak.
Käännös suomeksi
Bob Clampett

| Bob Clampett |
| --- | --- |
 Bob Clampett vuonna 1976.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1913 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 2. toukokuuta 1984 (70 vuotta) Detroit, Michigan
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  animaattori ja animaatio-ohjaaja
Robert "Bob" Clampett (8. toukokuuta 1913 San Diego, Kalifornia – 2. toukokuuta 1984 Detroit, Michigan) oli yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja.
Clampett toimi jo kouluaikoinaan piirtäjänä Los Angeles Timesissa. Hän aloitti animaattorina Warner Brosilla 1930-luvun alussa. Clampettin Warnerilla luomiin hahmoihin kuuluu muun muassa Tipi-lintu.
Aiheesta muualla

Bob Clampett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Clodia Pulchra

Clodia Pulchra.
Clodia Pulchra (syntyi 57 eaa./56 eaa. tai 53 eaa.) oli Gaius Octaviuksen, tulevan keisari Augustuksen, ensimmäinen vaimo. Clodia oli Fulvian ja Publius Clodius Pulcherin tytär.
Fulvian kolmas mies oli Marcus Antonius. Clodia meni naimisiin Octaviuksen kanssa kun Antonius, Octavius ja Lepidus muodostivat toisen triumviraatin vuonna 44 eaa. Avioliiton oli tarkoitus vahvistaa liittolaisten välisiä siteitä. Lepidus oli tarjonnut Octaviukselle vaimoksi oman vaimonsa siskontytärtä Serviliaa, mutta Octavius valitsi Clodian. Octavius erosi kuitenkin Clodiasta sen jälkeen kun Fulvia ja Antoniuksen veli Lucius Antonius aloittivat sodan häntä vastaan. Clodian elämästä tämän jälkeen ei tiedetä mitään.
Churruca-luokka

| Churruca-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 543 t (standardi) 2 209 t (kuormattu)
Pituus:  101,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,68 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  42 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  175
Aseistus
Meritorjunta:  5 × 4,7"/45 tykkiä 6 × 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 × 3" ilmatorjuntatykki 4 × konekivääriä
Churruca-luokka oli Espanjan laivaston kolmessa erässä 1920-luvun lopulta 1950-luvun alkuun valmistettujen alusten muodostama hävittäjäluokka.
Suunnittelu

Luokan aluksista kolme Sanchez Barcaiztegui, Churruca ja Alcalá Galiano tilattiin alun perin jo osana vuoden 1915 hankintoja, jolloin ne olisivat olleet todennäköisesti Alsedo-luokan paranneltuja versioita. Lopulta taloudelliset ja ensimmäisen maailmansodan aiheuttamat viiveet  johtivat siihen, että alusten hankintapäätös uudistettiin vuonna 1922. Tällöin suunnittelun perustana oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtajat, jotka olivat aikansa merkittävimpiä aluksia omassa luokassaan. Alusten suunnittelu oli lähes identtinen laivueenjohtajien kanssa lukuun ottamatta 42 000 hevosvoimaa tuottanutta propulsiojärjestelmää. Churruca ja Alcalá Galiano myytiin toukokuussa 1927 Argentiinalle ja alusten korvaamiseksi tilattiin osana vuoden 1926 hankintoja kolme uutta alusta. Lopulta tilattiin vielä yksi alus tammikuussa 1928.
Alusten pääaseina oli viisi 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiä, jotka olivat Carracassa lisenssivalmistettuja Vickersin tykkejä. Tykkien suojana oli vain osittain suojannut kilpi. Ilmatorjunta-aseistuksena oli yksi kolmen tuuman ilmatorjuntatykki ja neljä konekivääriä. Aseistuksen täydensivät kaksi kolmenputken 21 tuuman torpedoputkisarjaa.
Alusten propulsiojärjestelmänä oli kaksiakselinen Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty neljä Yarrow'n valmistamaa kattilaa. Järjestelmä tuotti 42 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun huippunopeuden. Aluksilla oli 548 tonnia öljyä, mikä mahdollisti 4 500 merimailin toimintamatkan 14 solmun nopeudella.
Luokan osoittauduttua onnistuneeksi tilattiin Cartagenasta vielä seitsemän alusta vuonna 1929. Tilatut alukset erosivat ensimmäisestä sarjasta komentosillan etuosan pyöreähköstä muodosta ja kolmijalkaisesta päämastosta. Lisäksi pääaseet suojattiin täysmittaisin kilvin kuten Britannian kuninkaallisen laivaston palvelukseenotetuissa A-luokan hävittäjissä.
Kolmas erän hankinta vahvistettiin vuonna 1936, mutta sisällissodan vuoksi työt keskeytettiin. Työt jatkuivat vasta sotatoimien päätyttyä 1939, mutta ne keskeytyivät uudelleen vuonna 1940. Luokan alusten piti olla identtisiä aiempien kanssa lukuun ottamatta neliputkisia torpedoputkia, joiden käyttöönotto vähensi samalla yhden 4,7 tuuman tykin. Lisäksi alusten ilmatorjunta-aseistusta parannettiin asentamalla kaksi kaksiputkista 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Pääaseiden elevaatiota kasvatettiin 45 asteeseen. Toisen maailmansodan aikana alusten suunnitelmia muokattiin ja lopulta ne olivatkin lähinnä uusia aluksia - Linies-luokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Churruca (i) | SECN, Cartagena | 1923 | 26. kesäkuuta 1925 | 3. syyskuuta 1927 | myyty Argentiinalle toukokuussa 1927 ARA Cervantes |
| Alcalá Galiano (i) | SECN, Cartagena | 1923 | 2. marraskuuta 1925 | 3. syyskuuta 1927 | myyty Argentiinalle toukokuussa 1927 ARA Juan de Garray |
| Churruca (ii) | SECN, Cartagena |  | kesäkuu 1929 | 1932 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Alcalá Galiano (ii) | SECN, Cartagena |  | 12. huhtikuuta 1930 | 1932 | alusluettelosta 1957 |
| Sánchez Barcáiztegui | SECN, Cartagena | 1923 | 24. heinäkuuta 1926 | 1929 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Almirante Ferrándiz | SECN, Cartagena |  | 21. toukokuuta 1928 | 1930 | tuhoutunut 29. syyskuuta 1936 |
| José Luis Díez | SECN, Cartagena |  | 25. elokuuta 1928 | 1930 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Lepanto | SECN, Cartagena |  | 7. marraskuuta 1929 | 1931 | alusluettelosta elokuussa 1957 |
| Almirante Valdés | SECN, Cartagena |  | 8. syyskuuta 1930 | 1932 | alusluettelosta 1957 |
| Almirante Antequera | SECN, Cartagena |  | 29. joulukuuta 1930 | heinäkuu 1936 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Almirante Miranda | SECN, Cartagena |  | 20. kesäkuuta 1931 | heinäkuu 1936 | alusluettelosta 2. maaliskuuta 1970 |
| Gravina | SECN, Cartagena |  | 24. joulukuuta 1931 | syyskuu 1936 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Escaño | SECN, Cartagena |  | 28. kesäkuuta 1932 | syyskuu 1936 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Ulloa | SECN, Cartagena |  | 24. heinäkuuta 1933 | 1937 | alusluettelosta 1960-luvulla |
| Jorge Juan | SECN, Cartagena |  | 28. maaliskuuta 1933 | 1937 | alusluettelosta 1959 |
| Císcar | SECN, Cartagena |  | 26. lokakuuta 1933 | 1937 | haaksirikkoutunut 17. lokakuuta 1957 |
| Álava | Bazán, Cartagena | 21. joulukuuta 1944 | 19. kesäkuuta 1947 | 21. joulukuuta 1950 | alusluettelosta 2. marraskuuta 1978 |
| Liniers | Bazán, Cartagena | 1. tammikuuta 1945 | 1. toukokuuta 1946 | 27. tammikuuta 1951 |  |
Hongkongin historia

Hongkongin historiasta ennen kiinalaisten tuloa alueelle tiedetään vain vähän. Vanhimmat merkit kiinalaisten käymästä kaupasta Hongkongin alueella ovat yli 2 000 vuoden takaa.
1800-luvulla alueesta kiinnostuivat brittiläiset. Britannia halusi Hongkongin saaren hallintaansa hyvän satamapaikan tähden. Paikka soveltui hyvin Kiinan kanssa käytävän kaupan tukikohdaksi. Hongkong siirtyi briteille ensimmäisen oopiumisodan jälkeen vuonna 1842. Hongkongin siirtomaa kasvoi nopeasti, ja toisen oopiumisodan jälkeisellä sopimuksella brittien hallintaan siirtyi myös Kowloon vuonna 1860. Myöhemmin britit laajensivat alueitaan vuonna 1898, kun se vuokrasi Kiinalta Uudet territoriot 99 vuodeksi.
Kun vuokrasopimus päättyi vuonna 1997 britit palauttivat Kiinalle koko Hongkongin, sillä alue oli jo kasvanut niin tiiviisti kiinni Kiinaan, että maiden välisen rajalinjan veto olisi ollut mahdotonta.
Kiina kavensi vuonna 2020 Hongkongin autonomiaa säätämällä turvallisuuslain.
Esihistoria

Hongkongin alueella on vain vähän merkkejä alueen esihistoriasta. Varhaisimmat arkeologiset löydöt ovat ajoitettu neoliittiselle kaudelle, noin 6 000 vuoden taakse. Tuolloin Hongkongin alueella eläneet ihmiset olivat sukua Guangdongin alueen ihmisille. He kuuluivat Yue-väestöryhmään, jotka asuttivat koko nykyisen Etelä-Kiinan aluetta aina Vietnamiin asti. Yuet olivat kielellisesti austroaasialaista tai malaijilais-polynesialaista alkuperää.
Myöhemmän ajan, noin 3 500 vuoden taakse ajoitetut ruukkulöydöt viittaavat siihen, että Hongkongin alueen ihmiset ovat olleet yhteydessä pohjoisempien varhaisten kiinalaisdynastioiden kanssa. Yue-heimon ihmiset saivat elantonsa kalastuksesta, metsästyksestä ja maanviljelystä.
Varhaiset kiinalaisdynastiat

Kiinalaisten läsnäolosta alueella on merkkejä 200-luvulta eaa., jolloin Qin- ja Han-dynastian vaikutuspiirit ulottuivat Hongkongin alueelle asti. Nanyue-kuningaskunnan vaikutusvallan alla Hongkongin alue oli 100-luvulla eaa.
Ulkomaankaupasta alueella on merkkejä yli 2 000 vuoden takaa. Silkkikaupan myötä Hongkongin alueen merkitys kasvoi. Kiinan tärkein kauppasatama oli Tang-dynastian aikana 600–900-luvuilla Kantonin alueella, Hongkongista itään. Hongkongin alueella sijaitseva Tuen Mun toimi sotilastukikohtana kaupankäynnin turvaamiseksi. Song-dynastian aikana 900–1200-luvuilla alueelle muutettiin vilkkaasti pohjoisen suunnalta, syyksi on arveltu mongolien vaikutusvallan kasvua. Tuolta ajalta on myös merkit alueen pysyvämmästä asutuksesta. Muuttoliike jatkui Yuan-dynastian aikana 1200-luvulla, kun muu Kiina joutui Mongolivaltakunnan vallan alle.
1300–1600-luvuilla Ming-dynastian aikana Hongkong kasvoi edelleen ja vaurastui suolan, helmien ja suitsukkeiden tuotannon myötä. Myöhemmin Ming-dynastian aikana alkoi myös posliinin valmistus. Hongkong oli Ming-dynastian aikana varhainen kauppakeskus ja alueen puolustusta vahvistettiin. Monet Uusien territorioiden kylistä syntyivät Ming-dynastian aikana. Alueen puolustuksen vahvistamiseen oli syynsä, sillä merirosvot aiheuttivat alueelle vaaraa, ja uutena uhkana olivat alueelle saapuneet tehokkaasti aseistetut eurooppalaiset.
Eurooppalaisten saapuminen

Aasian luonnonvarojen hyödyntäminen ja kaupankäyntimahdollisuudet alkoivat kiinnostaa eurooppalaisia kasvavassa määrin 1500-luvulla. Kanton oli tärkeä kiinalainen satamakaupunki, minkä takia eurooppalaisten kiinnostus kauppasataman perustamiseen sen lähelle kasvoi. Säännöllinen kaupankäynti Kiinan ja Euroopan välillä alkoi vuonna 1557, jolloin portugalilaiset perustivat Macaoon kauppatukikohtansa.
Portugalilaisten perustettua tukikohtansa Macaoon kasvoi brittien kiinnostus Kiinan kaupasta. Kiina oli melko sulkeutunut maa, ja mahdollisuudet kaupankäyntiin olivat rajalliset. Eurooppalaiset kävivät 1700-luvulle saakka Kantonissa vapaasti kauppaa, kunnes vuonna 1702 Kiinan keisari nimitti virkamiehen valvomaan ulkomaankauppaa. Vuonna 1720 kiinalaisten kauppiaiden kilta sai ulkomaankaupan monopolin. Kauppaseura muun muassa määritteli ulkomaalaisten tuotteille tulleja ja myönsi kaupankäyntilupia.
Itä-Intian kauppakomppania taas hallitsi Kiinan kauppaa brittiläisten puolella. Kauppakomppania perusti omia varastojaan Kantoniin teen, silkin ja posliinin kauppaa varten. Kauppakomppania kontrolloi sekä brittiläisten että muiden ulkomaalaisten matkoja Kiinan suuntaan. Sen monopoli lakkautettiin 1830-luvulla, jolloin yksityiset kauppiaat saivat yliotteen Kiinan-kaupasta.
Alueellinen laajentuminen

1800-luvun lopulla Hongkong menetti brittien Kiinan politiikassa merkitystään, kun britit hoitivat Kiinan suhteitaan enenevässä määrin Pekingin kautta. Samoihin aikoihin muut siirtomaavallat kasvattivat Kiinan suunnalla vaikutusvaltaansa, ja myös Japani ja Venäjä tavoittelivat sieltä jalansijaa. Kasvanut taloudellinen kilpailu ja sotilaallinen uhka huolestutti brittejä. Siksi britit harkitsivat aluelaajennuksia Hongkongin puolustuksen vahvistamiseksi. Britannia ryhtyi neuvottelemaan Kiinan kanssa alueluovutuksista Hongkongin laajentamiseksi. Sopimus Hongkongin brittiläisen siirtokunnan laajentamisesta syntyi elokuussa 1898, jolloin Hongkongiin liitettiin kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Uudet territoriot ja Hongkongin nykyiset rajat muodostuivat. Pinta-alallisesti Uudet territoriot oli alueen suurin. Sillä ei ollut kuitenkaan briteille taloudellisesta merkittävyyttä, mutta puolustuksellisesti sillä oli arvoa. Britannia vuokrasi alueen Kiinalta 99 vuodeksi.
Aluelaajennuksista huolimatta Hongkong oli brittiläisen imperiumin syrjäisimpiä alueita. 1900-luvun alussa Hongkong oli Kiinan vallankumouksellisten kapinaliikkeiden keskus. Kiinan tasavallan tuleva presidentti Sun Yat-sen perusti Kuomintang-allianssin Tokiossa vuonna 1905. Hänellä oli läheiset yhteydet Hongkongiin, missä organisoitiin kapinaliikkeitä. Kiinan Qing-hallinto kukistui vuonna 1911 vallankumouksen seurauksena, mikä ajoi monet pakolaisiksi Hongkongiin.
1900-luvulle tultaessa Hongkong oli jo maailmankaupan keskeinen satamakaupunki. Sataman merkitystä lisäsi Kiinan sisämaan liikenneverkoston kehittymättömyys. Manner-Kiinan levottomuuksista huolimatta Hongkongissa oli rauhallista 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Rauhallisuudesta huolimatta väestö oli jakautunut kiinalaisväestöön ja brittiläiseen väestönosaan. Hongkong eli erillään Euroopasta, eikä ensimmäisen maailmansodan aikana emämaa Britannialla ollut merkittävää kiinnostusta Hongkongin asiohin.
Japanin miehitys

1930-luvulla Kaakkois-Aasian ja Kiinan tilanne jännittyi Japanin aloitettua aggressiivisen kauppa- ja ulkopolitiikan alueella. Japani koki jääneensä sivulliseksi suurvaltapolitiikassa brittiläisten ja yhdysvaltalaisten asetettua tuontirajoituksia japanilaisille tuotteille 1930-luvun laman aikoina. Japanissa koettiin britit vihamieliseksi valtioksi, minkä takia brittien oli tarkistettava Japanin politiikkaansa. Hongkong oli strategisesti tärkeä, mutta Yhdysvaltojen, Britannian ja Japanin sopimus vuosilta 1921–1922 kielsi Hongkongin linnoittamisen, eikä Hongkongista tullut briteille Singaporen kaltaista tärkeää sotilastukikohtaa.
Japani hyökkäsi Kiinaan vuonna 1937, ja Hongkong joutui Kiinan-Japanin sodan eturintamaan, kun japanilaiset miehittivät Kantonin vuonna 1938. Hongkong ylikuormittui Kiinasta tulevien pakolaisten määrästä, mikä aiheutti sosiaalisia ongelmia ja kaupungissa levisivät vakavat sairaudet, kuten beriberi, punatauti ja kolera.
Japani aloitti toiseen maailmansotaan kuuluneen tyynenmeren sodan hyökkäämällä Pearl Harboriin Yhdysvaltain laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941. Seuraavana päivänä Japani aloitti pommitukset Hongkongiin. Hongkongin väestö oli hajanainen, eikä brittiläisten siirtomaahallinto kyennyt organisoimaan yhtenäistä vastarintaa japanilaisia vastaan. Alueen kaikki kiinalaisasukkaat eivät olleet halukkaita puolustamaan brittiläistä siirtokuntaa. Briteille oli myös tärkeämpää turvata sotilaallisesti arvokkaampi Singapore japanilaisilta.
Japanilaiset valtasivat nopeasti Hongkongin mannermaan puoleiset alueet ja nousivat maihin Hongkongin saarelle 18. joulukuuta 1941. Hongkongin taistelu kääntyi japanilaisten eduksi muutamassa päivässä. Hongkong antautui japanilaisille joulupäivänä. Hongkongin taistelussa kaatui 2 000 brittiläistä tai brittien rinnalla taistellutta intialais- ja kanadalaissotilasta. Siviilejä kuoli ainakin 4 000, lähes kaikki heistä olivat Hongkongin kiinalaisia. Japanilaisten miehitys Hongkongissa kesti kolme vuotta ja kahdeksan kuukautta. Sinä aikana etenkin kiinalaisväestö joutui vainojen kohteeksi. Hongkongin väestöstä katosi lähes miljoona asukasta sotavuosina. Osa asukkaista menehtyi japanilaisten julmuuksissa, ja osa muutti manner-Kiinan puolelle.
Toinen maailmansota päättyi elokuussa 1945, ja japanilaiset ajettiin pois Hongkongista kuun lopulla. Sotilasoperaatio ei ollut suuri, sillä japanilaiset eivät tehneet vastarintaa. Sodan jälkeen Hongkongiin palasi brittien siirtomaahallinto.
Jälleenrakennus

Sodan jälkeen Hongkong oli raunioina ja väkiluku oli romahtanut alle miljoonaan. Jälleenrakennukseen liittyi myös rodullisen eriarvoisuuden poistaminen, sillä korkeimmat virat siirtomaahallinnossa menivät brittiläisille ja saaren arvokkaimmilla asuinalueillakin oli rajoitettu kiinalaisten määrää. Siirtomaahallinnon vastaista liikehdintää Hongkongissa ei kuitenkaan esiintynyt
Sosiaalisiin ongelmiin puuttumisella oli syynsä, sillä toisen maailmansodan päätyttyä Kiinan sisällissota ajoi vuosina 1945–1950 Hongkongiin pakolaisaallon. Vuonna 1953 alueen väkiluku oli jo yli 2,3 miljoonaa. Hongkongista oli myös muodostumassa Kiinan taloudellinen keskus, sillä ulkomaalaiset liikemiehet jättivät manner-Kiinan kommunistien valtaantulon jälkeen. Manner-Kiinasta paenneet ihmiset olivat pääasiassa antikommunisteja, kun aikaisemmat pakolaiset taas olivat Kuomintangin vastustajia, mikä nosti Hongkongissa poliittisia jännitteitä. Sisällissodan hävinnyt osapuoli pakeni Taiwaniin, mihin se perusti Kiinan tasavallan. Kuomintangia tukeneet sanomalehdet vaativat myös Hongkongin liittämistä Kiinan tasavaltaan. Vuonna 1949 Kiinan kansantasavallassa valtaan päässeet kommunistit sulkivat Hongkongin ja manner-Kiinan rajan.
Hongkongin pakolaisten olosuhteet olivat kurjat ja pakolaisleireillä sattui vakavin onnettomuus vuonna 1953, kun 50 000 ihmistä menetti asumuksensa tulipalossa. Maan viranomaiset puuttuivat tilanteeseen katastrofin jälkeen ja 1950-luvulta alkaen väestö asutettiin jättimäisiin kerrostaloihin. Vuoteen 1957 mennessä Hongkongissa oli jo asutettu uudelleen 200 000 pakolaista. Taloudellista tukea Hongkong sai asutusohjelmaansa Yhdysvalloista, Kiinasta ja Britanniasta.
Brittiläiset halusivat pitää kiinni Hongkongin siirtomaastaan, vaikka sekä Kiinan kansantasavalta että Kiinan tasavalta pitivät Hongkongia omana alueenaan. Kiinan näkemyksen mukaan Hongkong oli vain väliaikaisesti lainassa brittiläisillä, eikä Hongkong solminut näin suoria suhteita Pekingiin. Välit brittiläisen Hongkongin ja kommunistisen Pekingin välillä olivat viileät, mutta taloussuhteet olivat molemminpuolin tärkeät, jolloin suuremmilta väkivaltaisuuksilta vältyttiin.