stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niilo Tuomenoksa
Teoksia

Temppelinäkyjä : hartauspuheita. Otava 1926
Raamatun naiskohtaloita 1. Otava 1927
Raamatun naiskohtaloita 2. Otava 1929
Raamatun naiskohtaloita 3. Otava 1930
Kristusta kohti. Kustannus Oy Päivä, Helsinki 1935
Parannuksen tiellä. Päivä, Helsinki 1936
Kristuksen muuttamia ihmisiä : mitä kristikunnan julkisuuden miehet kertovat uudestisyntymisestä? ; toim. Niilo Tuomenoksa. Kustannus Oy Päivä, Helsinki 1938
Herra tulee : mitä kristikunnan sata huomattavaa miestä sanoo Kristuksen toisesta tulemisesta? ; toim. Niilo Tuomenoksa. Kustannus Oy Päivä, Helsinki 1938
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmillä. Kustannus Oy Päivä, Helsinki 1939
Parantumisia tapahtuu ; kertomuksia William Branhamin rukouksella parantamisesta. Kuva ja Sana, Helsinki 1948
Parantumisen ihme ; kirj. O. Hallesby, Helena Eriksson, Niilo Tuomenoksa. Kuva ja Sana, Helsinki 1948
Kristusta oppimassa. Kuva ja Sana, Helsinki 1953
Amerikkaa pitkin ja poikin. Nide, Hämeenlinna 1955
Polkuja Raamattuun. Kansan Raamattuseura, Helsinki 1958, 3. tark. painos 1961
Kristusta kohti. 2. painos, Kansan Raamattuseura, Helsinki 1958
Kristukseen sidottuja. Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki 1959, 2. kieliasultaan tark. painos Karas-Sana, Lohja 1985
Ystävien hoidossa. Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki 1960
Valkoiset synnit. Gummerus 1961
Taisteleva seurakunta : Pyhän Matteuksen ev.luterilaisen seurakunnan 30-vuotis juhlajulkaisu. Pyhän Matteuksen ev.luterilainen seurakunta, Sudbury, Ontario 1962
Canadan suomalainen ; toim. Niilo Tuomenoksa. Canadan suomalainen historiaseura, Sudbury, Ontario 1963
Raamatun naisia 1. Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki 1965
Raamatun naisia 2. Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki 1966
Paavali - vanki ja vapaa. Kansan Raamattuseuran säätiö, Helsinki 1968, 2. painos 1970
Leipää sadaksi päiväksi : paloja Niilo Tuomenoksan teksteistä, joita julkaistiin 1950- ja 1960-luvuilla Sana-lehdessä. Karas-Sana, Lohja 1980, 2000
Kaksi vaeltajaa : Niilo Tuomenoksan ja William Uotisen keskeisiä ajatuksia ; koonnut ja henkilökuvat laat. Erkki Leminen. Karas-Sana, Lohja 1985
Aiheesta muualla

Niilo Tuomenoksan lehtiartikkeleita:
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmillä, Aamulehti, 29.01.1939, nro 27, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmillä 2., Aamulehti, 05.02.1939, nro 34, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 3., Aamulehti, 19.02.1939, nro 48, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 4., Aamulehti, 26.02.1939, nro 55, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 5., Aamulehti, 05.03.1939, nro 62, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 6., Aamulehti, 12.03.1939, nro 69, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 7., Aamulehti, 19.03.1939, nro 76, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyhetken Amerikkaa suomalaisen silmin 8., Aamulehti, 25.03.1939, nro 82, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hautausmaa - elämän alku, Aamulehti, 09.04.1939, nro 95, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaupungit mainostavat itseään Amerikassa, Aamulehti, 16.04.1939, nro 101, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikka matkailumaana, Aamulehti, 13.08.1939, nro 215, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikka matkailumaana, jatkoa, Aamulehti, 20.08.1939, nro 222, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Autokaupungin kirkkoja ja tehtaita katsomassa, Aamulehti, 15.10.1939, nro 278, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chicagoa kiertämässä, Aamulehti, 27.12.1939, nro 350, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Natsuki Takaya

| Natsuki Takaya> 高屋 奈月.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1973 (ikä 51) Tokio
Ammatti:  mangaka
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Fruits Basket
Natsuki Takaya (jap. 高屋 奈月, Takaya Natsuki, s. 7. heinäkuuta 1973) on japanilainen mangaka. Takaya vietti lapsuutensa Tokiossa. Hänen ensimmäinen teoksensa julkaistiin 1991, mutta hänen uransa katsotaan alkaneen 1992 "Born Free" -sarjalla. Takaya on vasenkätinen ja hän on haaveillut mangakan urasta ensimmäisestä luokasta alkaen, kun hän katseli siskonsa piirtämistä.
Takaya ei ole kertonut itsestään paljoa julkisuuteen, mutta hänen tiedetään pitävän videopeleistä kuten Final Fantasy ja Sakura Wars. Takaya pitää erityisesti tyttömäisten naishahmojen sekä röyhelöisten mekkojen piirtämisestä. Hän pitää myös mieshahmojen piirtämisestä mekoissa. Takaya loukkasi kätensä ja joutui leikkaukseen, minkä vuoksi Fruits Basket -manga oli lyhyellä tauolla. Hänen kätensä parani, mutta Takayan mielestä hänen käsialansa muuttui rumemmaksi leikkauksen takia. Takaya ei pidä itsestään puhumisesta, mutta kertoo välillä vähän itsestään sarjojensa välisivuilla.
Takayan tunnetuin teos on Fruits Basket. Fruits Basket sai huomattavaa suosiota Japanissa ja muualla maailmassa. Fruits Basket on Yhdysvaltojen parhaiten myyneitä shojo-mangasarjoja ja Japanin toiseksi parhaiten myynyt shojo-mangasarja. Sarja kertoo orvosta Tohru Hondasta, joka sattumusten kautta päätyy asumaan Soman suvun taloon. Tohrulle alkaa pian selvitä, että Soman perheessä on useita synkkiä salaisuuksia ja ongelmia. Pienin niistä ei ole sukua kohdannut kirous: jos vastakkaisen sukupuolen edustaja halaa Soman suvun jäsentä, tämä muuttuu eläimeksi. Eläimet määräytyvät kiinalaisen horoskoopin mukaan, mutta lisäksi joukosta löytyy myös kissa.
Sarjat

Sickly Boy wa Hi ni Yowai, 1991
Born Free, 1992
Phantom Dream (幻影夢想), 1994–1997
Tsubasa: Those with Wings  (翼を持つ者), 1995–1998
Songs to Make You Smile (僕が唄うと君は笑うから), 1998, lyhyttarinakokoelma
Fruits Basket (フルーツバスケット), 1998–2006
Twinkle Stars (星は歌う), 2007–2011
Liselotte & Witch's Forest, 2011-2013 (tauolla)
Fruits Basket Another, 2015–2019
Fruits Basket: The Three Musketeers Arc, 2019
Fruits Basket: The Three Musketeers Arc 2, 2020
Palkinnot

2001 Kodansha Manga Award parhaalle shojo-mangalle
Triviaa

Työskennellessään Takaya kuuntelee mielellään japanilaista musiikkia tai pelien soundtrackeja.
Ollessaan sairaalassa hän kiinnostui baseballista.
Hänen lempiruokaansa ovat abalone (merietana), hattara, udon, curry, soba ja krepit.
Hän ei pidä pippureista.
Hänen lempivuodenaikansa on syksy.
Hän pitää koirista, jotka pissivät hänen pihalleen.
Hän toivoo, että hänen horoskooppinsa olisi lintu. Kiinalaiselta horoskoopiltaan hän on härkä.
Takaya ei pidä ensimmäisestä Fruits Basket -animesta, koska hänellä ja ohjaaja Akitaro Daichilla oli erimielisyyksiä ääninäyttelijöistä, värivalinnoista ja Daichin ohjaustyylistä. Takaya pitää kuitenkin sarjan tunnusmusiikista, 'For Fruits Basket'.
Aiheesta muualla

Natsuki Takaya   Anime News Networkissa (englanniksi)
Natsuki Takayan Twitter
Nicola Sanders

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nicola Sanders Osakassa 2007 |  Nicola Sanders Osakassa 2007 |  Nicola Sanders Osakassa 2007 |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 4 × 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Osaka 2007 | 400 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 2005 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Osaka 2007 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Berliini 2009 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Daegu 2011 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Istanbul 2012 | 4 × 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2007 | 400 m |  |
|  Pronssia | Birmingham 2007 | 4 × 400 m |  |
Nicola Clare Sanders (s. 23. kesäkuuta 1982 Milton Keynes, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpaili urallaan pääasiassa 400 metrin juoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa.
Sanders osallistui vuonna 1999 sekä Riian alle 20-vuotiaiden EM-kisoihin, joissa sijoittui kolmanneksi 400 metrin aidoissa ajalla 59,21 että Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoihin, joissa sijoittui neljänneksi ajalla 58,96. Seuraavana vuonna hän karsiutui Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa. Vuonna 2005 Sanders juoksi universiadeissa kuudenneksi. Helsingin MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin aitojen alkuerissä, mutta oli mukana voittamassa MM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Vuonna 2006 Sanders sijoittui neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa ajalla 55,32. Hän juoksi samana kesänä Euroopan cupissa toiseksi 400 metrin sileällä ajalla 51,92. Göteborgin EM-kisoissa hän oli 400 metrillä kuudes juostuaan 50,87. Sanders voitti 400 metrillä EM-kultaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 2007 ajalla 50,02 ja kuului lisäksi Britannian pronssijoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Osakan MM-kisoissa hän voitti 400 metrillä hopeaa ennätyksellään 49,65 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa pronssia yhdessä Christine Ohuruogun, Marilyn Okoron ja Lee McConnellin kanssa.
Sanders karsiutui 400 metrin välierissä Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Pekingin olympialaisissa Britannian pitkän viestin joukkue sijoittui alun perin viidenneksi, mutta nousi vuosia myöhemmin Venäjän ja Valko-Venäjän joukkueiden dopinghylkäysten takia olympiapronssille. Berliinin ja Daegun MM-kisoissa joukkue sijoittui alun perin neljänneksi ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 kolmanneksi. Venäjän joukkueen hylkäysten takia nämä sijoitukset paranivat lopulta yhdellä.
Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Sanders juoksi neljänneksi sijoittuneessa Britannian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Loukkaantumisten takia Sanders ei juurikaan kilpaillut vuoden 2012 jälkeen ja vuonna 2014 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metrin juoksu: 49,65 (2007)
800 metrin juoksu: 2.03,41 (2009)
400 metrin aitajuoksu: 55,32 (2006)
Naarassuden Juoksu

Naarassuden Juoksu on naisille ja tytöille tarkoitettu juoksutapahtuma Sipoossa. Se tuo luonnonläheisyydellään vastapainoa Helsingissä käytävälle Naisten Kympille. Naarassuden Juoksu on pituudeltaan noin 8 km, ja se juostaan, hölkätään tai sauvakävellään Sipoon kuntoradalla.
Ensimmäistä kertaa Naarassuden Juoksu -tapahtuma järjestettiin vuonna 1998, ja siitä lähtien osallistujamäärä on vuosi vuodelta kasvanut.[lähde? ]
Muurahaiskuoriaiset

| Muurahaiskuoriaiset |
| --- | --- |
 Isomuurahaiskuoriainen (Thanasimus formicarius)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Kirjokuoriaismaiset Cleroidea
Heimo::  Kirjokuoriaiset Cleridae
Alaheimo::  Clerinae
Suku::  Muurahaiskuoriaiset Thanasimus  Latreille, 1806
Katso myös
   Muurahaiskuoriaiset Wikispeciesissä   Muurahaiskuoriaiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Muurahaiskuoriaiset (Thanasimus) on kirjokuoriaisten (Cleridae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Ainakin kaksi muurahaiskuoriaisten sukuun kuuluvaa lajia elää Suomessa. Suvun edustajia esiintyy pääasiassa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Sukuun kuuluvia lajeja

Isomuurahaiskuoriainen (Thanasimus formicarius)
Pikkumuurahaiskuoriainen (Thanasimus femoralis)
Thanasimus dubius
Thanasimus repandus
Thanasimus trifasciatus
Thanasimus undatulus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Muurahaiskuoriaiset (Thanasimus)
ITIS: Thanasimus (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Thanasimus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thanasimus (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Thanasimus (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Genus Thanasimus (kuvia) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Thanasimus (englanniksi)
No Innocent Victim

| No Innocent Victim> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1992–
Kotipaikka:  San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jason Moody, laulu   Tim Mason, kitara   Dave Quiggle, kitara   Neil Hartman, basso   Jason Dunn, rummut  
Entiset jäsenet:  Kurt Love, rummut (1992–1996)                       Judd Morgan, basso (1995–1998)                       Corey Edelmann, kitara (1995–2000, 2004–2005)                       Kyle Fisher, basso (1996–2002, 2004)                       Chris Beckett, kitara (1992–1995)                       John Harbert, basso                        Nate Jarrell, kitara                        Truxton Meadows, kitara (1992)                       Chris Rapier, kitara (1992–1995) 
Levy-yhtiö:  Facedown Records, 2005–  
Aiheesta muualla
noinnocentvictim.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
No Innocent Victim on vuonna 1992 perustettu yhdysvaltalainen hardcore punk -yhtye, jolla on levytyssopimus Facedown Recordsin kanssa. Yhtye lopetti vuonna 2002, mutta vuonna 2004 se aloitti uudelleen soittamalla keikan Cornerstone-festivaaleilla. Yhtye on julkaissut kahdeksan levyä. Yhtyeen sanoituksista näkyy selvästi jäsenten kristillinen vakaumus.
Diskografia

Demo (1993)
Strength (1995)
No Compromise (1997)
No Innocent Victim / Phanatik Split 7" (1998)
No Innocent Victim (1998)
The Crazy Engler Brothers (1998)
Flesh And Blood (1999)
Tripping The Scales (2001)
To Burn Again (2005)
Aiheesta muualla

No Innocent Victimin virallinen sivusto[vanhentunut linkki]
No Innocent Victim Myspacessa (englanniksi)
Mimikry

Mimikry on suojaavan yhdennäköisyyden muoto. Mimikryä esiintyy etenkin kasveilla ja hyönteisillä. Jos esimerkiksi jokin hyönteinen näyttää samalta kuin sellainen hyönteinen, jota saalistajat välttävät, se välttyy itsekin syödyksi tulemiselta. Mimikry on esimerkki lajien koevoluutiosta[lähde? ].
Monet eliöt pyrkivät naamioitumaan syömäkelvottomiksi suojavärin turvin tai esittämällä vaikkapa kuollutta lehteä. Tätä ei kuitenkaan pidetä varsinaisena mimikrynä vaan suojaavana yhdennäköisyytenä.
Mimikry suojautumiskeinona > Batesin mimikry

Ampiainen (Vespula), myrkyllinen pistiäinen.
Parvikirvari (Episyrphus balteatus), vaaraton kukkakärpäslaji.
Vaaraton naamiokärpänen.
Raitalasisiipi (Sesia bembeciformis), vaaraton perhonen.
Nelivyöjäärä (Leptura quadrifasciata), vaaraton kovakuoriainen.
Kimalaiskuoriainen (Trichius fasciatus), vaaraton kovakuoriainen.
Ampiaishämähäkki (Argiope bruennichi), vaaraton hämähäkki.
Usein mimikryllä tarkoitetaan tilannetta, jossa harmiton saaliseläin pyrkii ulkomuodoltaan, väritykseltään tai kuvioinniltaan muistuttamaan eläintä, joka on saalistajien mielestä epämiellyttävä tai jopa vaarallinen kohde. Tällaista jäljittelyä kutsutaan Batesin mimikryksi ilmiötä tutkineen englantilaisen luonnontieteilijän, Henry Walter Batesin mukaan.
Mimikry suojautumiskeinona > Müllerin mimikry

Müllerin mimikryksi kutsutaan ilmiötä, jossa kaksi eliölajia jäljittelee toistensa varoitussignaalia vaikka molemmat lajit ovat saalistajalleen aidosti epämiellyttäviä tai vahingollisia kohteita. Ilmiön selitti saksalainen Fritz Müller, joka havaitsi, että tilanteessa, jossa saalistaja saa epämiellyttävän kokemuksen yhdestä varoittavaa signaalia kantavasta saaliista, kaikki saalista muistuttavat eliöt hyötyvät tästä. Batesin mimikryn tapauksessahan on mahdollista, että saalistaja nappaa ensimmäisenä juuri harmittoman lajin edustajan ja saa näin varoitussignaalista positiivisen kokemuksen. Tällöin kirkas väritys ei suojaa myöskään aidosti haitallisten saalislajien yksilöitä, ainakaan niin kauaa, että tällainen joutuu pedon saaliiksi. Koska Müllerin mimikryssä kaikki samantyyppistä signaalia kantavat saaliit ovat haitallisia, sitä voikin ajatella useamman eliölajin yhteisenä "liittona", jossa kenen tahansa uhrautuminen koituu kaikkien eduksi.
Mimikry suojautumiskeinona > Mertensin mimikry

Mertensin mimikry on erikoinen tilanne, jossa kuolettavan vaarallinen saaliseläin pyrkii muistuttamaan vähemmän vaarallista lajia. Nurinkuriselta vaikuttava ilmiö perustuu siihen, että jos saalistaja kohtaa ensin vaarallisemman lajin, se kamppailun seurauksena luultavasti kuolee, eikä opi välttämään varoitussignaalia esittäviä eläimiä. Toisaalta kamppailu voi koitua myös saaliskandidaatin kohtaloksi. Siksi on saalistajalleen kuolettavan vaarallisen lajin etu, että saalistaja saa epämiellyttävän kokemuksen vähemmän vaarallisen lajin kanssa ja oppii välttelemään varoitussignaalia, jolloin kaikki välttävät konfliktin jatkossa.
Ilmiön kuvasi ensimmäisenä Michael Emsley tutkiessaan pohjoisamerikkalaisia, myrkyllisiä korallikäärmeitä ja niitä muistuttavia vaarattomia telakäärmeitä ja kuningaskäärmeitä. Nimi on peräisin saksalaiselta biologilta Wolfgang Wickleriltä, joka nimesi ilmiön herpetologi Robert Mertensin mukaan.
Mimikry suojautumiskeinona > Wasmannin mimikry

Wasmannin mimikryssä eliö pyrkii muistuttamaan sen ympärillä eläviä eliöitä. Esimerkiksi monet pistiäispesissä elävät loishyönteiset pyrkivät muistuttamaan isäntäpistiäisiä.
Mimikry saalistuksessa

Joissakin tapauksissa eliöt käyttävät yhdennäköisyyttä harmittoman eliön kanssa etuna ravinnonhankinnassaan. Esimerkiksi Aspidontus taeniatus jäljittelee ulkonäöltään ja käyttäytymiseltään puhdistajakalaa (Labroides dimidiatus), joka käyttää ravinnokseen isompien kalojen ihossa eläviä loisia. A. taeniatus esiintyy isäntäkalalle puhdistajana ja saatuaan isäntäkalalta luvan aloittaa loisten nyppimisen A. taeniatus pureekin irti palan isäntäkalan evästä ja ui pakoon ateriansa kanssa. Samantapaista harhautusta käyttävät eräät hämähäkit, jotka tekevät verkkoihinsa rakenteita, jotka muistuttavat kukissa pölyttäjiä houkuttavia kuvioita, mesiviittoja. Eräät hämähäkinsyöjiin lukeutuvat hämähäkkilajit värisyttävät saalishämähäkin seittiä tavalla, joka erehdyttää saaliin luulemaan, että kyseessä on parittelukumppani. Päästyään uhrinsa luokse hämähäkinsyöjä kuitenkin saalistaa verkon omistajan samaan tapaan kuin hämähäkit syövät verkkoon lentäneet hyönteiset.
Ilmiötä kutsutaan joskus Peckhamin mimikryksi George ja Elizabeth Peckhamin mukaan.
Mimikry lisääntymisessä

Eräät kasvit käyttävät yhdennäköisyyttä etuna lisääntymisessään. Tämä ilmiö jaetaan Bakerin ja Dodsonin mimikryihin sekä valeparitteluun.
Bakerin mimikryssä kaksikotisen kasvilajin emikukinto muistuttaa saman lajin hedekukintoa, muttei tarjoa pölyttäjille mettä. Bakerin mimikry on yleistä papaijakasvien heimon (Caricaceae) lajeilla. Dodsonin mimikryssä sen sijaan kasvilajin medetön kukka muistuttaa toisen lajin medellistä ja tulee pölytetyksi mettä tarjoavien kukkien ohessa.
Valeparittelussa kukka muistuttaa ulkonäöltään ja tuoksultaan pölyttävän hyönteislajin edustajaa. Pölytyksen suorittaa pahaa-aavistamaton hyönteinen, joka luulee kukkaa oman lajinsa yksilöksi, mutta saakin vain siitepölyä siirrettäväksi seuraavaan harhauttavaan kukkaan. Suomessa esiintyvistä kasvilajeista valeparitteluun turvautuu ainakin kimalaisorho (Ophrys insectifera), jonka kukat muistuttavat Argogorytes-suvun pistiäisnaaraita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stevens (2005), The role of eyespots as anti-predator mechanisms, principally demonstrated in the Lepidoptera. Biol. Rev. 80, 573  (englanniksi)
Kimalaisorhon kukka muistuttaa pistiäisnaarasta.
Oikeusvaltiokeskus

Oikeusvaltiokeskus on Helsingin yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan kuuluva vuonna 2021 perustettu keskus. Sen pyrkimyksenä on suomalaisten asiantuntijoiden verkoston avulla edistää oikeusvaltiotoimintaa kehittyvissä valtioissa. Keskuksen perustamisesta sopivat ulkoministeriö ja Helsingin yliopisto, ja keskuksen toiminta rahoitetaan aluksi ulkoministeriön kehitysyhteistyövaroista.
Keskuksen tavoitteena on yhteistyössä kohteen kanssa luoda ja vahvistaa oikeusvaltion perusteita kohdemaassa. Käytännön toimintaa ovat esimerkiksi koulutus, yhteistyön järjestäminen ja vierailut. Vaikka keskus toimii Helsingin yliopiston yhteydessä, yliopisto ei rahoita sitä, vaan ohjaa sinne alan tutkijoita. Keskus voi myös toimia opiskelijoiden harjoittelupaikkana. Keskus yrittää kahdessa vuodessa vakiinnuttaa asemansa ja hankkia toiminnalleen muutakin rahoitusta. Oikeusvaltiokeskuksen johtajana toimii Tuija Brax.
Oleg Kuleba

Oleg Kuleba on itsenäisten valtioiden yhteisön pysyväisluoteinen vaalitarkkailun varajohtaja, joka käytännössä antaa lausuntoja vaalitarkkailuun liittyen. Lausunnot ovat joskus osittain vastakkaisia Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ihmisoikeuksien ja demokraattisten instituutioiden toimiston vaalitarkkailujen vaihtuvien johtajien lausunnoille.
Nitro II: H.W.D.W.S.

| Nitro II: H> W.D.W.S. Nitro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. maaliskuuta 1992
 Formaatti: CD, C-kasetti
 Tuottaja(t): Jim Gillette
 Tyylilaji: glam rock, power metal
 Kesto: 39.28
 Levy-yhtiö: Rhino Rampage
Nitron muut julkaisut
| O.F.R. 1989 | Nitro II: H.W.D.W.S. 1992 | Gunnin’ for Glory 1998 |
Nitro II: H.W.D.W.S (Hot, Wet, Drippin' With Sweat) on Nitron toinen studioalbumi. Kappaleesta Cat Scratch Fever julkaistiin myös musiikkivideo. Kaikki levyn kappaleet kirjoitti Jim Gillette yhdessä Michael Angelo Bation kanssa.
Kappaleet

I Want U – 4.11
Cat Scratch Fever – 3.36 (Ted Nugent -cover)
Crazy Love – 3.42
Hot, Wet, Drippin’ with Sweat – 3.28
Boyz Will B Boyz – 3.28
Turnin’ Me On – 3.47
Don’t Go – 4.05
Makin’ Love – 4.33
Take Me – 4.00
Johnny Died on Christmas – 3.47
Hey Mike (Guitar Solo) – 0.53
Kokoonpano

Jim Gillette – laulu
Michael Angelo Batio – kitara
Ralph Carter – basso
Johnny Thunder – rummut
Aiheesta muualla

Nitro II: H.W.D.W.S. Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Nitro II: H.W.D.W.S. Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
No Jacket Required

| No Jacket Required Phil Collins |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko-joulukuu 1984
 Julkaistu: 18 helmikuuta 1985
 Tuottaja(t): Phil Collins, Hugh Padgham
 Tyylilaji: rock, pop, poprock, uusi aalto, dance-rock
 Kesto: 50.27
 Levy-yhtiö: Virgin Records
Phil Collinsin muut julkaisut
| Hello, I Must Be Going! 1982 | No Jacket Required 1985 | 12"ers 1987 |
Singlet albumilta No Jacket Required
 ”One More Night” Julkaistu: 30. marraskuuta 1984  ”Sussudio” Julkaistu: 14. tammikuuta 1985  ”Don't Lose My Number” Julkaistu: 30. toukokuuta 1985  ”Take Me Home” Julkaistu: 25. heinäkuuta 1985
No Jacket Required on Phil Collinsin kolmas ja maailmanlaajuisesti eniten myyty studioalbumi. Sitä on myyty yli 33 miljoonaa kappaletta, ja se voitti Grammy-palkinnon vuoden parhaasta levystä. Albumi julkaistiin 25. tammikuuta 1985. Artisti teki myös samannimisen maailmankiertueen.
Kappaleet

"Sussudio" – 4:23
"Only You Know and I Know" (Lyrics: Collins/ Music: Daryl Stuermer) – 4:21
"Long Long Way to Go" – 4:22
"I Don't Wanna Know" (Lyrics: Collins/ Music: Stuermer) – 4:14
"One More Night" – 4:48
"Don't Lose My Number" – 4:48
"Who Said I Would?" – 4:01
"Doesn't Anybody Stay Together Anymore?" (Lyrics: Collins/ Music: Stuermer) – 4:18
"Inside Out" – 5:15
"Take Me Home" – 5:52
Kokoonpano

Phil Collins - laulu, rummut, löymäsoittimet, koskettimet ym.
David Frank - koskettimet
Nick Glennie-Smith - koskettimet
Daryl Stuermer - kitarat
Leland Sklar - basso
Gary Barnacle - saxofoni
Don Myrick - saxofoni
Arif Mardin
Sting - taustalaulu
Peter Gabriel - taustalaulu