Yhdysvaltain historia
1800-luku: Valtakunta kasvaa ja välttää hajoamisen > Laajeneminen

1800-luku oli nopean kasvun aikaa Yhdysvalloille, mihin vaikutti elinkeinoelämässä tapahtumassa ollut muutos. Aiemmin itäisten osavaltioiden kauppiaat olivat pääasiassa myyneet raaka-aineita Eurooppaan ja tuoneet maahan valmiita tuotteita. Teollisuustuotteiden valmistusmenetelmät, joita Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti oli suojellut liikesalaisuuksina, alkoivat kuitenkin 1800-luvun alussa kulkeutua Atlantin yli, ja niitä ryhdyttiin Yhdysvalloissa käyttämään hyväksi. Rakennettiin uusi tieverkko ja kaivettiin kanavia. Itäiset osavaltiot alkoivat teollistua. Kutomakoneet käyttivät vaatteiden valmistukseen suuret määrät puuvillaa, josta tuli kysyttyä raaka-ainetta. Uutta maata valloitettiin, ja loputon virta siirtolaisia saapui itärannikon satamiin. Vuodesta 1803 vuoteen 1848 Yhdysvaltain pinta-ala lähes kolminkertaistui, kun uudisasukkaat valtasivat länttä. Monet heistä ryhtyivät viljelemään puuvillaa. Puuvillan viljely antoi vauhtia orjuuden leviämiselle entistä laajemmille alueille, kun puuvillaistutusten hoitoon käytettiin pääasiassa orjatyövoimaa, jota vanhat etelävaltiot myivät hyvällä voitolla lännen uusille alueille. Vuonna 1860 Yhdysvalloissa asui 31 500 000 ihmistä, heistä 14 500 000 kuului viimeisen 20 vuoden väestölisäykseen. Enin osa, ehkä noin 10 miljoonaa, oli orjavaltioiden ulkopuolista lisäystä. Suuri osa meni länteen uudisfarmareiksi, mutta myös kaupungit kasvoivat ennennäkemättömiin mittoihin. 1860-luvulle tultaessa New York oli jo ylittänyt miljoonan asukkaan rajan, muita suurkaupunkeja olivat Philadelphia, Baltimore, Boston ja etelän suurin kaupunki New Orleans. Chicago syvällä sisämaassa oli kasvanut 110 000 asukkaan keskukseksi. Democratic Review kirjoitti 1852, että sen jälkeen kun barbaarit tunkeutuivat Roomaan, ”ei maailmassa ole tapahtunut sen veroista muuttoliikettä, joka nyt saapuu Yhdysvaltain rannoille. [...] Yhä uudestaan ja uudestaan me otamme viikoittain vastaan yhteiskuntamme piiriin goottien armeijan suuruisen joukon.”
Historiansa suurimman maalisäyksen USA sai kun vuonna 1803 Thomas Jeffersonin hallitus osti Ranskan Napoleonilta Mississippijoen länsipuolelle ulottautuvan Louisianan alueen. Aluekauppa oli huomattavasti nykyistä Louisianan osavaltiota suurempi – hankitut alueet käsittävät nykyisin 23 % maan pinta-alasta. Vuonna 1845 Yhdysvaltoihin liittyi Meksikosta 1836 itsenäistynyt Texas. Meksikon kanssa käydyn sodan tuloksena Yhdysvaltoihin liitettiin 1848 suunnilleen nykyisten Kalifornian, Nevadan, Utahin, Arizonan ja New Mexicon osavaltioiden alueet Guadeloupe Hidalgon rauhassa 2. helmikuuta 1848. Arizonan ja New Mexicon alue laajeni etelään Gilajoen eteläpuolelle Meksikon kanssa 1853 tehdyllä kymmenen miljoonan silloisen Yhdysvaltain dollarin Gadsdenin kaupalla. Venäjän keisari Aleksanteri II myi 9. huhtikuuta 1867 Alaskan Yhdysvalloille.
Ne tuolloin vielä harvaan asutut alueet, jotka liitettiin Yhdysvaltoihin Louisianan aluekaupalla ja myöhemmin Guadeloupe Hidalgon rauhansopimuksella, eivät aluksi kuuluneet mihinkään osavaltioon, vaan olivat liittovaltion hallinnassa. Vasta vuosikymmeniä myöhemmin, kun niiden asukasluku oli huomattavasti kasvanut, alueelle perustettiin nykyiset osavaltiot. Vasta vuodesta 1912 lähtien Yhdysvaltojen koko manneralue oli jaettu osavaltioiksi, muista erillään sijaitsevaa Alaskaa lukuun ottamatta, joka muodostettiin osavaltioksi vuonna 1959.