stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heinolanharju

Heinolan Harjupuisto, kävelytie vesitornilta aseman suuntaan.
Heinolanharju on harju joka ulottuu Heinolassa Vierumäeltä pohjoiseen Lusiin asti. Harjualueella on yksi Suomen varhaisimmista kaupunkipuistoista, jota kutsutaan Harjupuistoksi.
Heinolanharju alkoi kehittyä puistoalueena ja näköalapaikkana, kun Kymenkartanon läänin maaherranvirasto siirrettiin 1776 Heinolaan. Heinolan pitäjään muodostui Heinolan maalaiskunnan keskelle Heinolan kaupunki 1839. Kauppias Ulrik Lindholm osti Heinolanharjulta kiinteistöjä rinnetontteina ja purki talot rakennukset pois. Hän lahjoitti maan Heinolan kaupungille sillä ehdolla, että rinne rauhoitetaan yleiseksi puistoksi.
Kylpylaitos Osakeyhtiö rakennutti Heinolanharjulle paviljongin 1899-1900. Se oli H. Andersinin - B. Jungin - K. O. Bomanssonin toteuttama. Myöhemmin paviljonki toimi retkeilymajana ja 1978 alkaen kesäravintolana. Heinolanharjulle pystytettiin 1951 Heinolan vesitorni tiilestä muurattuna. Sen huipulla on ollut näköalakahvila.
General MIDI

General MIDI (GM) on syntetisaattoreita ja muita MIDI-soittimia varten tehty luokitus, joka on tarkoitettu MIDI-standardin jatkeeksi. MIDI itse antaa protokollan, jonka avulla soittimen antamat nuotit yhdistyvät äänilaitteen tietynkorkuisiin ja pituisiin nuotteihin, ja General MIDI lisää standardiin vaatimuksen 24 nuotin samanaikaisesta polyfoniasta, sekä muita data-viestien määrittelyjä, joista tärkeimpänä 128 soitinäänen standardivalikoima.
General MIDIn standardoi vuonna 1991 MIDI laitteiden kehittäjien yhdistys (MIDI Manufactures Association) ja Japanin MIDI-standardikomitea, ja siitä on sen jälkeen tullut johtava MIDI-laitteiden standardi.
Eri valmistajat ovat tehneet omia GM-äänimoduuleitaan, joista selvästi tunnetuin on Roland Sound Canvas moduuli. Roland ja Yamaha ovat myös kehittäneet laajennuksia GM-standardiin (Roland GS ja Yamaha XG). GM-standardin vuonna 1999 hahmoteltuun seuraavaan vaiheeseen on otettu muutamia GS:n ja XG:n jakamia ominaisuuksia.
GM-standardin minimivaatimukset

General MIDI Level 1 yhteensopivien laitteiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
24 samanaikaista ääntä, joista ainakin 16 on melodisia ja 8 perkussiivisia
Nuotin keston rekisteröiminen
Samanaikainen tuki 16 midi-kanavalle, joista kanava numero 10 on aina varattu rumpusetille ja muille lyömäsoittimille
Polyfonian tuki (monta ääntä soi samaan aikaan) joka kanavalla
MIDI-datan parametrien merkitykset

GM yhteensopivien soittimien täytyy myös sisältää seuraavat komennot:
MIDI-datan parametrien merkitykset > Ohjelman vaihto

Eri ohjelmien numeroiden on vastattava seuraavia soitinääniälähde?:
MIDI-datan parametrien merkitykset > Melodiset soitinäänet

1   Piano
2   Kirkasääninen piano
3   Sähköpiano 1
4   Kapakkapiano
5   Sähköpiano 2
6   Sähköpiano 3
7   Cembalo
8   Klavinetti
9   Celesta
10  Kellopeli
11  Soittorasia
12  Vibrafoni
13  Marimba
14  Ksylofoni
15  Putkikellot
16  Dulcimer
17  Hammond-urut
18  Perkussiiviset urut
19  Rock-urut
20  Pilliurut
21  Urkuharmoni
22  Haitari 1
23  Huuliharppu
24   Haitari 2 (bandoneon)
25  Nailonkielinen kitara
26  Teräskielinen kitara
27  Sähkökitara (jazz)
28  Sähkökitara (puhdas)
29  Sähkökitara (vaimennettu)
30  Sähkökitara (overdrive-efekti)
31  Sähkökitara (säröefekti)
32  Kitaran huiluääni
33  Akustinen bassokitara
34  Sähköbassokitara (sormin)
35  Sähköbassokitara (plektralla)
36  Nauhaton bassokitara
37  Slap-bassokitara 1
38  Slap-bassokitara 2
39  Synteettinen bassoääni 1
40  Synteettinen bassoääni 2
41  Viulu
42  Alttoviulu
43  Sello
44  Kontrabasso
45  Tremolojouset
46  Pizzicato-jouset
47  Orkesteriharppu
48  Patarummut
49  Jousiryhmä 1
50  Jousiryhmä 2
51  Synteettinen jousiääni 1
52  Synteettinen jousiääni 2
53  Aah-kuoro
54  Ooh-kuoro
55  Synteettinen kuoroääni
56  Orchestra Hit
57  Trumpetti
58  Pasuuna
59  Tuuba
60  Tukittu Trumpetti
61  Käyrätorvi
62  Vaskiyhtye
63  Synteettinen vaskiääni 1
64  Synteettinen vaskiääni 2
65  Sopraanosaksofoni
66  Alttosaksofoni
67  Tenorisaksofoni
68  Baritonisaksofoni
69  Oboe
70  Englannintorvi
71  Fagotti
72  Klarinetti
73  Piccolohuilu
74  Poikkihuilu
75  Nokkahuilu
76  Panhuilu
77  Blown Bottle
78  Shakuhachi
79  Vihellys
80  Okariina
81  Lead 1 (kanttiaalto)
82  Lead 2 (saha-aalto)
83  Lead 3 (calliope)
84  Lead 4 (chiff)
85  Lead 5 (charang)
86  Lead 6 (voice)
87  Lead 7 (fifths)
88  Lead 8 (basso + lead)
89  Pad 1 (new age)
90  Pad 2 (warm)
91  Pad 3 (polysynth)
92  Pad 4 (choir)
93  Pad 5 (bowed)
94  Pad 6 (metallic)
95  Pad 7 (halo)
96  Pad 8 (sweep)
97  Sateen kohina
98  Soundtrack
99  Kristalli
100 Tunnelma
101 Kirkkaus
102 Gobliinit
103 Kaiut
104 Sci-fi
105 Sitar
106 Banjo
107 Shamisen
108 Koto
109 Likembe
110 Säkkipilli
111 Viulu
112 Shanai
113 Kulkuset
114 Agogo-kello
115 Steel pan
116 Puukalikat
117 Taikorumpu
118 Melodinen tom
119 Sähkörumpu
120 Käänteinen symbaali
121 Kitaran nauhojen ääni
122 Hengitysääni
123 Aaltojen kohina
124 Linnunlaulu
125 Puhelimen sointi
126 Helikopteri
127 Aplodit
128 Aseen laukaus
MIDI-datan parametrien merkitykset > Perkussioäänet

Kanava 10 on varattu perkussiosoittimille; kanava soi aina perkussioina riippumatta siitä mitä ohjelmanumeroita siihen lähetetään ja eri nuotit tulkitaan omina instrumentteinaan:
35 Bassorumpu 2
36 Bassorumpu 1
37 Side Stick
38 Virveli (pikkurumpu) 1
39 Käsien taputus
40 Virveli (pikkurumpu) 2
41 Matalaääninen tom 2
42 Suljettu hi-hat
43 Matalaääninen tom 1
44 Pedaali hi-hat
45 Keskiääninen tom 2
46 Avoin hi-hat
47 Keskiääninen tom 1
48 Korkeaääninen tom 2
49 Crash-symbaali 1
50 Korkeaääninen tom 1
51 Ride-symbaali 1
52 China-symbaali
53 Ride-symbaalin "kello"
54 Tamburiini
55 Splash-symbaali
56 Lehmänkello
57 Crash-symbaali 2
58 Vibraslap
59 Ride-symbaali 2
60 Korkeaääninen bongorumpu
61 Matalaääninen bongorumpu
62 Vaimennettu korkeaääninen congarumpu
63 Avoin korkeaääninen conga
64 Matalaääninen conga
65 Korkeaääninen timbale
66 Matalaääninen timbale
67 Korkeaääninen agogo
68 Matalaääninen agogo
69 Cabasa
70 Marakassi
71 Lyhyt vihellys
72 Pitkä vihellys
73 Lyhyt guiro
74 Pitkä guiro
75 Claves
76 Korkeaääninen puupalikka
77 Matalaääninen puupalikka
78 Vaimennettu cuica
79 Avoin cuica
80 Vaimennettu triangeli
81 Avoin triangeli
MIDI-datan parametrien merkitykset > Controller events

GM also specifies which operations should be performed by several controllers: (Arkistoitu – Internet Archive)
1   Modulation
6   Data Entry MSB
7   Volume
10  Pan
11  Expression
38  Data Entry LSB
64  Sustain
100 RPN LSB
101 RPN MSB
121 Reset all controllers
123 All notes off
MIDI-datan parametrien merkitykset > RPN

Setting Registered Parameters requires sending (numbers are decimal):
The following global Registered Parameter Numbers (RPNs) are standardised  (the parameter is specified by RPN LSB/MSB pair and the value is set by Data Entry LSB/MSB pair):
0,0 Pitch bend range
1,0 Channel Fine tuning
2,0 Channel Coarse tuning
3,0 Tuning Program Change
4,0 Tuning Bank Select
5,0 Modulation Depth Range
127,127 RPN Null
For example: RPN control sequence to set coarse tuning to A440 (parm 2, value 64):

101:0, 100:2, 6:64, 101:127, 100:127
Joni Tuulola

| Joni Tuulola |
| --- | --- |
 Joni Tuulola (nro 4) nuorten talviolympialaisissa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1996 (ikä 29) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jonppa, Tuuski
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  HPK (SML) Sport (SML) Rockford IceHogs (AHL) KooKoo (SML)
NHL-varaus:  181. varaus, 2015 Chicago Blackhawks
Joni Juhani Tuulola (s. 1. tammikuuta 1996 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Nuorten olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Innsbruck 2012 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 2016 | jääkiekko |  |
Tuulola pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Tuulola pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Hän oli voittamassa myös alle 16-vuotiaiden maajoukkueen mukana nuorten olympiakultaa Innsbruckissa 2012. Tuulola pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Tuulola valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2011.
Muuta

Tuulolan isä Marko pelasi urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli tuhat SM-liigaottelua. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Sveitsissä sekä kuului Suomen joukkueeseen vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Joni Tuulolan pikkuveli Eetu pelaa hyökkääjänä Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa. Veljesten pikkuserkku on olympiavoittaja (Peking 2022) ja maailmanmestari (2022) Juuso Hietanen, joka pelaa puolustajana HPK:n SM-liigajoukkueessa.
Jonilla oli HPK:ssa käytössään isänsä Markon käyttämä pelinumero 36, jonka seura jäädytti 19. syyskuuta 2015 KalPaa vastaan pelatun ottelun yhteydessä. Joni ja pikkuveli Eetu nostivat pelinumeron yhdessä Ritari-areenan kattoon. Ottelu oli myös Eetun ensimmäinen SM-liigassa ja veljekset pelasivat HPK:n avauskentällisessä.
Lynx

Lynx voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lynx , ilvesten suvun tieteellinen nimi
ilves (Lynx lynx), ilvesten sukuun kuuluva keskikokoinen kissaeläin
Lynx, Ilves, tähdistö
Panzerkampfwagen II, lempinimeltään Lynx, rynnäkköpanssari
Lynx, kirkkonummelainen suunnistusseura
Lynx, pikaraitiotie Charlotten kaupungissa Pohjois-Carolinassa
FC Lynx, rovaniemeläinen jalkapalloseura
XCOR Lynx, XCOR-yhtiön kehitteillä oleva ballistinen avaruuslentokone
Westland Lynx, Westland Helicoptersin valmistama sotilashelikopteri
Ford Lynx, automalli (Ford Laserin nimi Malesiassa)
Mercury Lynx, automalli.
Lynx, nykyään PULS, israelilainen raketinheitin
Yritykset

Lynx, suomalainen moottorikelkkamerkki
Lynx, golfvälinevalmistaja
Lynx, hollantilainen osakevälittäjä
Lynx Edicions, espanjalainen kustantamo
Lynx, Unileverin Axe-tuotteiden nimi joillakin markkina-alueilla.
Tietotekniikka

Atari Lynx, käsikonsoli
Lynix, vuonna 1984 kehitetty ohjelmointikieli
Lynx, tekstipohjainen internetselain
LynxOS, Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä.
Camputers Lynx, brittiläinen mikrotietokone
Merenkulku

USS Lynx (1814), kuunari
USS Lynx (SP-2), partiovene
USS Lynx (AK-100), kuljetusalus
USS Lynx II (SP-730), partiovene.
FS Lynx (1804), korvetti
FS Lynx (1925), hävittäjä.
HMS Lynx (1761), 10-tykkinen Druid-luokan sluuppi
HMS Lynx (1777), 16-tykkinen sluuppi
HMS Lynx (1794), 16-tykkinen Cormorant-luokan sluuppi
HMS Lynx (1833), Cherokee-luokan prikisluuppi
HMS Lynx (1854), Arrow-luokan puinen tykkivene
HMS Lynx (1868), nelitykkinen Beacon-luokan tykkivene
HMS Lynx (1894), Ferret-luokan torpedovenehävittäjä
HMS Lynx (1913), Acasta-luokan hävittäjä
HMS Lynx (F27), Leopard-luokan fregatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lynx”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carita Nyström

Fanny Carita Kristina Nyström (20. helmikuuta 1940 Vaasa – 12. lokakuuta 2019 Korsnäs) oli suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja feministi. Hänen puolisonsa oli kirjailija Erik Ågren (1924–2008).
Nyström opiskeli muun muassa ruotsinkielistä kirjallisuutta ja pohjoismaista filologiaa Helsingin yliopistossa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1968. Hän oli apulaisrehtori Folkets bildningsförbundissa 1974−1978 ja Vaasan läänin läänintaiteilija 1991−1993. 1970-luvulla hän oli aktiivinen feministinen keskustelija, erityisesti kirjallaan Denna värld är vår! Handbok i systerskap (1975, Birgitta Bouchtin kanssa). Hän toi feminismiä esiin edelleen myöhemmissä runokokoelmissaankin. Hän perusti kustannusyritys Hantverkin 1984 ja johti kirjoittajakursseja ruotsinkielisen Suomen alueella.
Nyström toimi 1970-luvulla marxilaisen feministiryhmän Marxist-Feministernan aktiivina. Yhdessä Birgitta Bouchtin kanssa he määrittivät analyysissaan ryhmän luonteen vallankumoukselliseksi, täydentäen marxilaisuutta ja marxilaisuuden sukupuolikäsitystä.
Teokset

Denna värld är vår! Handbok i systerskap, 1975 (Birgitta Bouchtin kanssa)
Ur moderlivet: Dikter om havandeskap och samhälle, 1978
Återväxt: Tankar kring reproduktion, 1982
Två berättare: Olof Granholm och Erik Ågren, 1984 (Anna-Lisa Sahlströmin ja Gösta Ågrenin kanssa)
Huset i rymden: Dikter, 1984
Vargloven: Dikter, 1989
Den förvandlade gatan: Roman, 1991
Galningen i trädgården och andra berättelser, 1996
Att öppna en bok: Essäer, 1999
Brev från en by i Europa, 2001
Sju berättelser från sextiotalet, Nykarleby: Skrivor, 2009 ISBN 978-951-9367-34-7.
Det börjar alltid med ett frö: trädgårdshistorier, Vasa: Scriptum, 2013 ISBN 978-952-5496-98-7.
Minnets labyrint: dikter, Åbo: Sannsaga, 2016 ISBN 978-952-93-7085-6.
Kiitospäivä

Jennie Augusta Brownscombe (1850–1936): The First Thanksgiving at Plymouth.
Kiitospäivä (engl. Thanksgiving tai Thanksgiving Day, ransk. Action de grâce) on Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuosittain vietettävä kansallinen juhlapäivä. Sitä vietetään Yhdysvalloissa marraskuun neljäntenä torstaina ja Kanadassa lokakuun toisena maanantaina. Näistä täysin erillisiä kiitospäiviä  vietetään ainakin Grenadassa 25. lokakuuta ja Japanissa loppuvuodesta.
Pohjois-Amerikassa juhlaan liittyy vahvasti perheen ja sukulaisten kesken vietetty kiitospäivän lounas, jossa kokoonnutaan jonkun sukulaisen kotiin syömään. Kiitospäivä nähdään vahvasti osana Yhdysvaltalaista kulttuuria, jossa se on toiseksi suosituin juhlapäivä joulun jälkeen.
Kiitospäivän historia

Ihmiskunnan historiassa on osoitettu kiitollisuutta, kun on pelastuttu vaikeasta tilanteesta tai kun oli saatu erityisen runsas sato. Roomalaiset viettivät sadonkorjuujuhlia elokuun alussa. Kiitospäivän varhaisia muotoja voivat olla myös kiitosjumalanpalvelukset, joita löytöretkeilijät järjestivät noustuaan turvallisesti maihin valtamerien ylityksen jälkeen. Ensimmäistä kiitospäivän juhlaa on vaikea nimetä. Käytettävissä on vain vähän lähteitä, mutta Yhdysvalloissa ja Kanadassa juhlan juuret ovat erilaiset. Molempien taustalla voidaan kuitenkin nähdä halu kiittää satokauden päättyessä Jumalaa.
Kiitospäivän historia > Juhlan alkuperä Yhdysvalloissa

Kiitospäivän alkuperä ja syntyhistoria ovat kiistanalaisia, ja tapahtumista on vain vähän kirjoitettuja lähteitä. Kiitospäivän syntytarina on osittain mytologinen ja Yhdysvaltojen kansaa yhdistävä kertomus Yhdysvaltojen ensimmäisistä siirtolaisista.
Tunnetuimman syntytarinan mukaan vuonna 1620 satakunta uskonsa vuoksi vainottua puritaania pakeni Isosta-Britanniasta Hollantiin. Heinäkuussa he siirtyivät Englantiin, ensin Southamptoniin ja sitten Plymouthiin, jossa he nousivat Mayfloweriin 6. syyskuuta tavoitteenaan Virginia-yhtiön omistamat alueet, jotka käsittivät suurimman osan USA:n itärannikkoa. Uudisasukkaiden oli tarkoitus nousta maihin Hudson-joen alueelle nykyisen New Yorkin osavaltion alueella. Seutua olisi silloin kutsuttu "Pohjois-Virginiaksi". Hankala merenkäynti esti maihinnousun, ja niin jatkettiin Cape Codiin, jonne rantauduttiin marraskuussa 1620. Tutkittuaan seutua 102 henkeä asettui hiukan pohjoisemmaksi, jonne he perustivat Plymouthin kaupungin joulukuussa 1620.
Tarinan mukaan siirtolaisten saapuessa syksy oli liian pitkällä useimpien istutusten tekemiseen ja he kärsivät tuoreen ruuan puutteesta. Kun vielä ensimmäinen talvi uudella mantereella oli epätavallisen ankara, puolet siirtokunnan jäsenistä kuoli. Kevään tultua Wampanoag-heimon päällikkö Massasoit teki sopimuksen rauhaomaisesta rinnakkainelosta uudisasukkaiden kanssa. Heimo lahjoitti tulijoille ruokaa ja opetti tulijoita kalastamaan, metsästämään ja viljelemään maissia. Syksyllä 1621 tulijoiden kuvernööri William Bradford määräsi lokakuussa kolme päivää rukousta ja juhlaa varten ensimmäistä omaa sadon juhlistamiseksi. Uudisasukkaat kutsuivat päällikkö Massasoitin ja 90 heimon jäsentä jakamaan juhlan kanssaan. Siihen kuului urheilua, sotilasparaati sekä runsaasti ruokaa.
Suuri osa amerikkalaisista pitää tätä tapahtumaa Kiitospäivän perinteiden alkuna. Tuo ateria ei kuitenkaan toistunut.lähde?
Nälänhädät jatkuivat kunnes siirtokunta keväällä 1623 luopui yhteisöllisestä viljelyjärjestelmästä, jossa johto oli säännöstellyt ruoan viljelijöiden työpanoksista riippumatta. Käyttöön otettiin palstojen yksityisomistus, jossa jokainen perhe sai oman maapalstan ja luvan pitää itse kaiken viljelemänsä. Tämä kannusti paremmin työn tekemiseen, eikä nälänhätiä enää tullut. Tuona vuonna siirtokunta vietti uudelleen sadonkorjuun päätösjuhlaa, mutta esitti kiitoksensa vain Jumalalle. Juhlasta tuli pian pelkästään uskonnollinen.
Kiitospäivän historia > Paikallisesta kansalliseksi juhlaksi

Plymouthista Kiitospäivän viettäminen levisi muihin Uuden Englannin siirtokuntiin. Yhdysvaltain vapaussodan aikana pyhitettiin kahdeksan päivää Jumalaa kiittämiselle voitoista ja onnistuneista paoista. Vuonna 1789 presidentti George Washington määräsi marraskuun 26. päivän kansalliseksi juhlapäiväksi. Samana vuonna protestanttinen episkopaalikirkko määritti juhlapäiväksi marraskuun viimeisen torstain.
Pitkään aikaan ei ollut olemassa mitään kansallista Kiitospäivää. Vain jotkut osavaltiot omaksuivat erityistä perinnettä. Vuonna 1830 New Yorkin osavaltio asetti Kiitospäivän ja toiset pohjoisen osavaltiot seurasivat pian perässä. Etelävaltioissa juhlan omaksui ensimmäisenä Virginia.
Kansallisen luonteen Kiitospäivä sai suurimmaksi osaksi yhden naisen toimien johdosta. Ladies Magazine and Godey's Lady's Book -julkaisujen toimittaja Sarah Josepha Hale alkoi kampanjoinnin vuonna 1827 julkaisemalla aiheesta artikkeleita. Hän julkaisi myös tarinoita ja reseptejä sekä lähetti lukemattomia kirjeitä merkkihenkilöille. Tavoite saavutettiin noin neljänkymmenen vuoden päästä 1863, kun presidentti Lincoln julisti marraskuun viimeisen torstain päiväksi, jolloin kiitetään ja ylistetään Jumalaa.
75 vuoden ajan Yhdysvaltain presidentit säätivät vuosittain Kiitospäivän vietettäväksi marraskuun viimeisenä torstaina. Poikkeuksena olivat vuodet 1939 ja 1940, jolloin presidentti Roosevelt siirsi sitä viikon aikaisemmaksi. Hän halusi auttaa liike-elämää ja pidensi joulua edeltävää ostosaikaa. Vuonna 1941 kongressi asetti juhlan marraskuun neljäntenä torstaina vietettäväksi lakimääräiseksi lomapäiväksi. Täten se on aikaisintaan 22. ja viimeistään 28. marraskuuta.
Kiitospäivän historia > Kanadan kiitospäivä

Kanadassa Kiitospäivä voidaan johtaa englantilaiseen löytöretkeilijään Martin Frobisheriin, joka etsi pohjoista reittiä länteen. Hän järjesti vuonna 1578 seremonian kiittääkseen henkiinjäämisestään pitkän matkan jälkeen. Tilaisuus järjestettiin alueella, joka kuuluu nykyisin Newfoundlandin ja Labradorin provinssiin. Tätä seremoniaa pidetään Kanadan ensimmäisenä Kiitospäivänä ja ensimmäisenä Pohjois-Amerikan mantereella järjestettynä kiitosseremoniana. Frobisherista tuli ritari ja suuri lahti Labradorinmerellä nimettiin hänen mukaansa.
Samoihin aikoihin järjestivät myös löytöretkeilijä Samuel de Champlainin kanssa Atlantin ylittäneet ja Kanadaan asettuneet ranskalaiset siirtolaiset suuria juhlia kiittääkseen Jumalaa. He muodostivat « l'Ordre de Bon Temps » -nimisen ritarikunnan ja jakoivat vapaaehtoisesti ruokansa alkuasukasnaapureidensa kanssa.
Vuonna 1763 Halifaxin asukkaat viettivät erityisen kiitospäivän, kun seitsenvuotinen sota oli päättynyt Uuden Ranskan liittämiseen Ison-Britannian alaisuuteen.
Yhdysvaltain vallankumouksen jälkeen Yhdistyneelle kuningaskunnalle uskolliset amerikkalaiset pakenivat maasta ja asettuivat Kanadaan. He toivat mukanaan amerikkalaisia Kiitospäivän tapoja ja perinteitä. Kanadalainen kiitospäivä vastasi liturgisena juhlana myös eurooppalaisia sadonkorjuujuhlia, joissa kirkot on koristeltu runsaudensarvilla, kurpitsoilla, maissilla, vehnällä ja muilla sadon tuotteilla. Kiitospäivää edeltävänä sunnuntaina lauletaan sadonkorjuuhymnejä ja saarnat käsittelevät juutalaista sadonkorjuuta Sukkotia.
Ensimmäinen kiitospäivä Kanadan liittovaltion muodostamisen jälkeen oli maallinen vapaapäivä, jota vietettiin 5. maaliskuuta 1872 juhlistamaan Walesin prinssin (myöhemmin kuningas Edvard VII) toipumista vakavan sairauden jälkeen.
Kiitospäivää oli Kanadassa vietetty vuodesta 1799, vaikkakaan ei joka vuosi. Vuodesta 1879 sitä on vietetty vuosittain, mutta juhla on julistettu erikseen ja päivä on vaihdellut vuodesta toiseen. Myös sen teema on voinut vaihtua ja se on heijastellut jotain tärkeää tapahtumaa. Alkuvuosina teemana oli yltäkylläinen sato, sitten se saattoi olla jonkin tärkeän tapahtuman vuosijuhla.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen sekä Aselevon päivää että Kiitospäivää vietettiin maanantaina, joka osui viikolle, jossa oli 11. marraskuuta. Vuonna 1931 juhlat erotettiin toisistaan ja aselevon päivästä tuli ensimmäisen maailmansodan muistopäivä ((englanniksi) Remembrance Day ja (ranskaksi) Jour du Souvenir).
31. tammikuuta 1957 Kanadan parlamentti sääti Kiitospäivän pysyväksi paikaksi lokakuun toisen maanantain ja määräsi sen sisällön: « Päivä, jolloin kaikkivaltiasta Luojaa kiitetään kaikesta hyvästä, josta Kanadan kansa… »
Thanksgiving-perinteitä Pohjois-Amerikassa

Kiitospäivästä on tullut vuosi vuodelta yhä merkittävämpi tapahtuma ja aihe. Sen moninaiset perinteet juontuvat juhlan moninaisesta taustasta, joskin suuri osa niistä heijastaa Uuden Englannin puritaanien kiitosjuhlia. Nykyisin perheet ja suvut kokoontuvat Yhdysvalloissa pitkienkin matkojen päästä kiitospäivän lounaalle jonkin vanhemman sukulaisen kotiin. Keskiviikko ennen Kiitospäivää ja sen jälkeinen sunnuntai ovat yleensä kaksi ruuhkaisinta matkustuspäivää niin lentoyhtiöllä, junaraiteilla, busseissa ja moottoriteillä. Amerikkalaisille kiitospäivä on suurempi perhejuhla kuin joulu.
Kiitospäivän valmisteluun onkin hyvä tilaisuus, sillä Yhdysvalloissa juhlapäivä on osa neljän päivän pituista lomaa kouluista ja yliopistoista. Useimmilla työntekijöillä (78% vuonna 2007) sekä kiitospäivä että sen jälkeinen perjantai ovat palkallisia vapaapäiviä. Kiitospäivän jälkeinen perjantai aloittaa joulusesongin kaupoissa ja sitä pidetään usein sesongin kiireisimpänä yksittäisenä kauppapäivänä, vaikka sen myynti jääkin usein alle kahden juuri joulua edeltävän viikonlopun päivien arvon. Päivää nimitetään "mustaksi perjantaiksi (engl. Black Friday)".
Yhdysvaltain presidentillä on myös tapana armahtaa kalkkuna kiitospäivän alla. Nykymuodossaan perinteen aloitti George Bush vanhempi vuonna 1989. Tiettävästi ensimmäinen kalkkunan armahtanut presidentti oli kuitenkin Abraham Lincoln, mutta tämän armahtama kalkkuna oli alun perin tarkoitettu joulupöytään ja Lincolnin poika Tad oli erityisen kiintynyt juuri kyseiseen kalkkunaan. Ulysses S. Grantin kaudella Rhode Islandista kotoisin oleva Horace Vose alkoi lahjoittamaan kalkkunoita Valkoiselle talolle kiitospäivän ateriaa varten aina kuolemaansa saakka vuonna 1913. Kiitospäivän ateriaksi tarkoitetun kalkkunan armahti ensimmäisenä J. F. Kennedy vuonna 1963. Ronald Reagan oli ensimmäinen, joka käytti sanaa "armahdus" tässä yhteydessä vuonna 1987.