stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukko
Taivaallinen tuomari

Kalevalaisen runouden mukaan Ukko käveli pitkin askelin pilvien ja monikerroksisen taivaan yläpuolella, ja katseli ylhäältä maailmaa. Mahtavuudestaan huolimatta Ukko ei ainakaan kalevalaisessa runoudessa ollut kaikkitietävä tai kaikkivaltias, vaan muilla henkiolennoilla ja ihmisillä oli valtaa ja toimintatilaa. Ukon taivaallisessa valtakunnassa oli lisäksi muita, tosin huomattavasti heikompia henkiolentoja, joista eri perinteet tuntevat muun muassa päivättäret, kuuttaret, ilman immet, kapeet, kuumet, tuulettaret ja muitakin. Ukon kerrotaan myös pitäneen pilvissä käräjiä, joten voisi olettaa, että taivaalla asui tai ainakin vieraili muitakin merkittäviä henkiolentoja, joiden kanssa Ukko päätti asioista. Ukkoa rukoiltiin pitämään käräjiä eri ongelmien voittamiseksi.
Jos pelättiin oikeudenkäynnin tulosta, Ukkoa saatettiin rukoilla pitämään taivaassa käräjät. Tämän ”lain kumouksen” tarkoitus oli yliluonnollisesti vaikuttaa maallisen tuomioistuimen päätökseen.
Iteppä isä Jumala,

Piäppä pilvissä käräjät,

Sekehessä selvät neuvot,

Ota puolla poikaisi,

Aina lastesi apuna,

Ettei pää pahoin menisi,

Tukka turhiin tulisi,

Eli kaula katkiaisi,

Hivus hieno lankiaisi! 
(SKVR: XII, 7863, Kajaani, 1847)
Kristinuskon Jumala ja Ukko

Ukko ylijumalalta pyydettiin apua moniin ongelmiin. Kristinuskon vaikutteiden levitessä Suomeen myös Ukko alkoi saada yhä enemmän kristittyjen Jumalan piirteitä. Myöhäisemmällä ajalla Ukko miellettiin esimerkiksi myös synnyttämisen suojelijaksi. Tämänkaltainen Ukko korvautui joskus kristinuskon jumalalla suhteellisen jouhevasti.
Toisinaan on alettu nimittää ukoiksi muitakin suuria miesjumalia, kuten Tapiota, Ahtia ja kristinuskon Jumalaa. On arveltu, että yleisluontoisella Ukko-nimityksellä olisi pyritty peittämään jumalkäsitysten pakanallisuus. Sen lisäksi, että Ukko on voinut olla kunnioittava kiertoilmaus, se on voinut olla myös peitenimi.
Joidenkin käsitys jumalasta on ollut yhdistelmä kristittyjen jumalaa ja pakanallista Ukkoa. Tällaistakin jumalaa saatettiin kutsua toisinaan Ukoksi. Näissä käsityksissä jumala on vain yksi monista jumalista, mutta kuitenkin myös ylin taivaan tuomari, joka päättää joko rangaista tai palkita ihmistä hänen kuolemansa jälkeen. Toisaalta tuomarin piirteitä on ilmeisesti ollut alkuperäiselläkin ukkosen jumalalla aina, kuten monella muullakin ukkosen jumalalla. Aiemmin tuomio kuitenkin tapahtui selvemmin tässä maailmassa, Ukko iski salamallaan pahat maahan tai osoitti erilaisin tavoin (arvonta, kaksintaistelu, taivaan tai luonnon merkit yms.) tahtonsa tuomita tai armahtaa joku käräjillä.
Aiheesta muualla

Janne Vainio: Virtuaalista kulttiateismia: Ukko-jumalan paluu. Vapaa ajattelija 5/2002.
Ukko-ylijumalan historiaa 7 000 vuoden taakse (Arkistoitu – Internet Archive). Turun yliopisto 3.4.2006.
Matti Vilppula: Ylätalon ukko pahalla päällä (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomien Kieli-ikkuna 29.7.2003.
Pohjoismaiden neuvoston ympäristöpalkinto

Pohjoismaiden neuvoston ympäristöpalkinto on Pohjoismaiden neuvoston myöntämä vuosittainen palkinto, joka myönnetään ”pohjoismaiselle yritykselle, organisaatiolle tai henkilölle, joka on esikuvallisesti ottanut luonnon ja ympäristön huomioon toiminnassaan tai joka on muutoin antanut merkittävän panoksen luonto- ja ympäristötyöhön”, kuten neuvosto perustelee. Palkintoa on jaettu vuodesta 1997.
Palkitut

1995: Torleif Ingelög (Ruotsi)
1996: Inuit Circumpolar Conference (Grönlanti)
1997: Institut for Produktudvikling, Tanskan teknillinen yliopisto (Tanska)
1998: Jarðvegsvernd-hanke ja sen johtaja Ólafur Arnalds (Islanti)
1999: Ålands Natur & Miljö (Ahvenanmaa)
2000: Ympäristöjärjestö Bellona (Norja)
2001: Mats Segnestam (Ruotsi)
2002: Arne Næss (Norja)
2003: Nuorisojärjestö Luonto-Liitto ry (Suomi)
2004: Coalition Clean Baltic
2005: Ann-Cecilie Norderhaug (Norja)
2006: Bogi Hansen (Färsaaret)
2007: Albertslundin kunta (Tanska)
2008: Marorka (Islanti)
2009: Ulkoilujärjestö I Ur och Skur (Ruotsi)
2010: Merkur Andelskasse (Tanska), Ekobanken (Ruotsi) ja Cultura bank (Norja)
2011: Scandic Hotels (Norja)
2012: Olli Manninen, uraauurtavasta metsiensuojelutyöstä pohjoisten metsien puolesta (Suomi)
2013: Selina Juul, ruokahävikkiä vähentävä Stop Spild Af Mad -liike (Tanska)
2014: Reykjavík (Islanti)
2015: SEV, energiayhtiö (Färsaaret)
2016: Steen Olesen ja Klaus Pedersen "Too Good to Go" -mobiilisovellus (Tanska)
2017: Jonne Hellgren, RePackin johtaja, yrityksen pakkaustuotteesta, joka ottaa huomioon ympäristön (Suomi)
2018: PISUNA luonnonvaraneuvosto Attussa (Grönlanti).
2019: Greta Thunberg (Ruotsi) – Ei ota palkintoa vastaan
2020: Jens-Kjeld Jensen (Färsaaret)
2021: Big Climate Database -tietopankki (Tanska)
2022: Maarianhaminan kaupunki (Ahvenanmaa)
2023: Renewcell (Ruotsi)
2024: Arnhildur Pálmadóttir (Islanti)
Georg Leopold Topelius

Georg Leopold Alexander Topelius (Toppelius)  (23. syyskuuta 1856 Helsinki – 28. toukokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen sotilas, juristi, virkamies, kartanonomistaja ja valtiopäivämies.
Topeliuksen vanhemmat olivat amiraali Leopold Ludvig Toppelius ja Sofia Toppelius ja puoliso Nadine Kiseleff. Kirjailija Guy Topelius oli heidän poikansa. Hovineuvos Topelius kävi Haminan kadettikoulun ja palveli Suomen kaartissa vuodesta 1878. Sotapalveluksesta hän erosi luutnanttina 1889. Sotilasuransa jälkeen Topelius suoritti oikeustutkinnon, toimi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian reistraattorina vuoteen 1900 ja oli sitten tilanomistaja Sipoossa, jossa hän osallistui myös kunnalliselämään. Topelius oli talonpoikaissäädyssä Porvoon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Georg Topelius kuului perustajajäsenenä ensimmäisen maailmansodan aikaan vuonna 1915 perustettuun Haminan kadettien perustamaan sotilaskomiteaan, jonka tavoitteena oli Suomen irrottaminen Venäjästä sotilaallisin keinoin.
Kim Young-Sam

| Kim Young-Sam> 김영삼 |
| --- | --- |
 Kim Joung-sam vuonna 1996.
Korean tasavallan 14. presidentti
 22. helmikuuta 1993 – 24. helmikuuta 1998  
Pääministeri:  Hwang In Sung Lee Hoi Chang Lee Yung Duk Lee Hong Koo Lee Soo Sung Goh Kun
Edeltäjä:  Roh Tae-woo
Seuraaja:  Kim Dae-jung
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1927 Geoje-do, Gyongsangnam-do, Korea
Kuollut: 21. marraskuuta 2015 (87 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Demokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Kim Young-Sam (hangul: 김영삼; hanja: 金泳三; uudistettu latinisaatio: Gim Yeongsam, 20. joulukuuta 1927 Geoje-do, Korea – 21. marraskuuta 2015) oli korealainen poliitikko. Hän oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1992–1997.
Kim Young-Sam syntyi Geojen saarella ja opiskeli filosofiaa Soulin yliopistossa. Valmistuttuaan hän lähti politiikkaan ja pääsi kansanedustajaksi jo 26-vuotiaana, nuorempana kuin kukaan sitä ennen, ja hänet valittiin uudelleen yhdeksän kertaa. Hän vastusti kolmen peräkkäisen presidentin diktatuurillisia otteita:  siviili Syngman Rheen (vuoteen 1960) ja kenraaleiden Park Chung-hee (1961-1979) ja Chun Doo-hwan (1980-1988). Näiden jälkeen valitun siviilin Roh Tae-wooin kanssa Kim liittoutui, ja voitti vuoden 1992 vaalit.
Kimin presidenttikaudelle osui Pohjois-Korean uhkailu ydinaseilla, Yhdysvaltojen uhkailu iskusta Koreaan ja Kim Il-sungin kuolema. Korea liittyi OECD:hen, mutta kauden lopulla Korea oli ennennäkemättömässä talouskriisissä, jonka siivoaminen jäi seuraajan tehtäväksi.
Aiheesta muualla

Kim Jongsam Memorial museum (Arkistoitu – Internet Archive).
Archives. Kim Jongsam Memorial museum.
Korean tasavallan presidentit
Rhee
Yun
Park CH
Choe
Chun
Roh TW
Kim YS
Kim DJ
Roh MH
Lee
Park GH
Moon
Yoon
Grafenau (Baden-Württemberg)

| Grafenau |
| --- | --- |
 vaakuna
 Grafenau
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Stuttgart
Piirikunta:  Böblingen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,05 km²
Korkeus:  577 m
Väkiluku (30.9.2022):  6 877
 – Väestötiheys:  529 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grafenau on kunta eteläisessä Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Kunnassa asui vuoden 2022 syyskuun lopussa 6 877 asukasta. Kunnan pinta-ala on 13,05 neliökilometriä, ja sen väestötiheys on noin 529 asukasta neliökilometrillä.
Pitaija

Pitaija-hedelmä viipaloituna ja kokonaisena.
Lohikäärmeen näköinen puu.
Pitaija (pitahaya tai pitaya) on Keski- ja Etelä-Amerikasta kotoisin oleva kaktushedelmä, jossa ei kuitenkaan ole piikkejä. Pitaija-lajikkeita on sekä keltaisia että sinipunaisia. Hedelmäliha on yleensä valkoista, mutta se voi olla myös punaista. Kasvia on kasvatettu menestyksekkäästi myös Aasiassa Vietnamissa, Malesiassa, Kiinassa ja Thaimaassa, jossa se tunnetaan paremmin nimellä lohikäärmehedelmä, mikä viittaa puun muotoon.
Hedelmä

Pitaijana tunnetaan kolmen eri kaktuslajin hedelmiä:
tarhametsäkaktus (Hylocereus undatus), sinipunainen kuori ja valkoinen hedelmäliha.
Hylocereus polyrhizus, sinipunainen kuori ja punainen hedelmäliha.
ananasmetsäkaktus (Selenicereus megalanthus), keltainen kuori ja valkoinen hedelmäliha.
Halkaistun tai lohkotun hedelmän voi syödä lusikalla, tai sen voi kuoria ja pilkkoa pieninä kuutioina naposteltavaksi. Siitä voi myös tehdä mehua. Hedelmälihassa on paljon pieniä, mustia ja syötäviä siemeniä, mutta paksua kuorta ei käytetä. Pitaija soveltuu jälkiruoaksi esimerkiksi juustolautaselle, ja se suositellaan tarjottavaksi jäähdytettynä. Sopii myös salaatteihin.
Pitaijan maku on hyvin mieto muistuttaen hieman kiivi-hedelmää. Pitaija kuuluu hedelmäosaston arvokkaimpiin hedelmiin, ja sen kilohinta vaihtelee Suomessa 10 ja jopa 25 euron välillä.
Hylocereus undatus on kypsä, kun kuori on koko hedelmän ulkopinnalta punainen.
Raaka pitaija kypsyy nopeasti parissa kolmessa päivässä pöydällä.
Ravintoarvo

Kaloreita 100 grammassa hedelmälihaa on 50 kcal tai 210 kJ. Lisäksi hedelmässä on B-, C- ja E-vitamiinia sekä myös runsaasti rautaa, kalsiumia ja fosforia. Vesipitoisuus on 90 %.
Tyynimeri

Tyynenmeren sijainti maapallolla.
Tyynimeri eli Tyyni valtameri (vanh. Iso valtameri) on maailman suurin merialue, joka ulottuu pohjoisesta Arktikselta etelään Antarktikselle ja lännestä Aasian ja Australian mantereilta itään Pohjois- ja Etelä-Amerikan mantereille.
Tyynessämeressä on noin 25 000 saarta, joista asuttuja on noin 1 500. Eteläisen Tyynenmeren valtavaa saaristoaluetta kutsutaan yleisnimellä Oseania. Kansainvälinen päivämääräraja kulkee Tyynenmeren ja Oseanian poikki.
Tyynenmeren nimi tulee löytöretkeilijä Fernão de Magalhãesin antamasta latinankielisestä nimestä Mare Pacificum.
Mitat

Tyynenmeren pinta-ala on 165,25 miljoonaa neliökilometriä. Se peittää kolmasosan maan pinnasta ja sen pinta-ala ylittää kaiken kuivan maan pinta-alan. Tyynenmeren pinta-ala on noin kaksinkertainen ja veden tilavuus yli kaksinkertainen verrattuna toiseksi suurimpaan valtamereen Atlantin valtamereen. Tyynenmeren tilavuus on noin 669,8 miljoonaa km3. Tyynen valtameren pituus pohjois–eteläsuunnassa on noin 15 500 kilometriä ja leveys itä–länsisuunnassa leveimmillään viidennellä pohjoisella leveyspiirillä noin 19 300 kilometriä. Maapallon syvin kohta Mariaanien hauta sijaitsee Tyynessämeressä.
Historiaa

Ihmiset tulivat Tyynenmeren saarille alun perin Kaakkois-Aasian mantereelta ja saaristosta. Aluksi he asuttivat Melanesian, mistä he levittäytyivät Mikronesiaan ja itään Polynesiaan pitkien merimatkojen yli. Tämä muuttoaalto alkoi 3 000 – 4 000 vuotta sitten ja saavutti päätöksensä, kun maorit asuttivat Uuden-Seelannin 1 000 vuotta sitten.
Espanjalaiset ja portugalilaiset löysivät Tyynellemerelle 1500-luvun alussa. Espanjalainen löytöretkeilijä Vasco Núñez de Balboa ylitti Panamankannaksen vuonna 1513, ja Fernão de Magalhães purjehti Tyynellämerellä maailmanympäripurjehduksensa aikana 1519–1522. Vuonna 1564 konkistadorit purjehtivat meren yli Meksikosta Filippiineille ja Mariaanien saarille.
1500-luku oli espanjalaisten valtakautta heidän laivojensa purjehtiessa Espanjasta Filippiineille Uuteen-Guineaan ja Salomonsaarille. Espanjalaiset kauppalaivat purjehtivat Tyynenmeren yli kerran tai kaksi vuodessa Manilan ja Acapulcon välillä. 1500-luvun lopulla Ragusasta (Dubrovnikista) kotoisin ollut Vice Bune purjehti lounaisella Tyynellämerellä ja löysi muun muassa Vanuatun.
1600-luvulla hollantilaiset hallitsivat löytöretkeilyä ja kauppaa purjehtien eteläisen Afrikan ympäri; Abel Janszoon Tasman löysi Tasmanian ja Uuden-Seelannin vuonna 1642. Ragusanilaiset kauppiaat hallitsivat kauppaa Melanesiassa.
1700-luvulla löytöretkeily Tyynellämerellä kiihtyi: venäläiset tutkivat Alaskaa ja Aleuttien saaria, ranskalaiset Polynesiaa, ja brittiläinen James Cook teki kolme matkaa Tyynellämerellä.
1800-luvulla Iso-Britannia ja Ranska – myöhemmin myös Yhdysvallat – miehittivät suurta osaa Oseaniaa. 1800-luvun loppupuolella tehtiin tieteellisesti merkittäviä tutkimusmatkoja: brittiläisen HMS Beaglen (mukana Charles Darwin), yhdysvaltalaisen USS Tuscaroran ja saksalaisen Gazellen purjehdusmatkat.
Japanilaiset ottivat vuoteen 1914 mennessä haltuunsa läntisen Tyynenmeren, ja he valloittivat monia muita saaria Toisen maailmansodan aikana. Yhdysvallat oli vallannut Filippiinit vuonna 1898. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat hallitsi Tyyntämerta.
Geologiaa

Tyyntämerta kiertää vyöhyke, jolla tapahtuu suurin osa Maan maanjäristyksistä ja tulivuorenpurkauksista. Lisäksi sen alueella sijaitsee useita kuumia pisteitä, maankuoren aukkoja. Kuumien pisteiden vulkaaninen toiminta on muodostanut useita saariketjuja, muun muassa Seurasaaret, Cookinsaaret ja Havaijisaaret.
Saaret ovat syntyneet Tyynenmeren mannerlaatan liikkuessa kuuman pisteen päällä luoteeseen pisteen pysyessä paikallaan Maan vaipassa. Näin syntyneessä tulivuorisaarten ketjussa vanhimmista saarista on jäljellä eroosion vaikutuksesta enää saarten ympärillä kasvaneiden koralliriuttojen muodostamat atollit.
Tuliperäisyys on vaikuttanut voimakkaasti polynesialaiseen kulttuuriin, esimerkiksi havaijilaisen mytologian Pele-jumala.
Hydrografiaa

Tyynenmeren keskisyvyys on 4 270 metriä ja sen syvin kohta 10 911 m Challengerin syvänteessä Mariaanien haudan pohjalla on maailman merten syvin paikka.
Tyynenmeren veden lämpötila vaihtelee jäätävästä napojen läheisyydessä päiväntasaajan noin 25–30 celsiusasteeseen.
Hydrografiaa > Suolaisuus

Tyynenmeren pintavesien suolaisuus vaihtelee vuodenaikojen ja leveysasteen mukaan. Päiväntasaajan tienoilla vesien suolaisuus on matalimmillaan 34 promillea. Tämä johtuu alueen suuresta sadannasta sekä vähäisestä haihtumisesta, mikä puolestaan johtuu hiljaisista tuulista ja pilvisestä säästä. Suolaisimmillaan Tyynimeri on kaakossa, missä suolaisuus on korkeimmillaan 37 promillea. Pohjoisella avomerellä suolaisuus voi nousta 36 promilleen. Alimmillaan suolaisuus on aivan pohjoisessa, alle 32 promillea. Etelässä Antarktiksen lähistöllä suolaisuus on alle 34 promillea. Koska Tyynenmeren länsiosissa sataa runsaasti, pintavedet ovat siellä vähäsuolaisempia kuin idässä.
Hydrografiaa > Vuorovesi

Tyynenmeren vuoroveden vaihtelut ovat suhteellisen vähäisiä. Tahitilla vuoksen ja luoteen erotus on enintään 0,3 metriä, Havaijin Honolulussa 0,6 metriä, Japanin Jokohamassa 1,5 metriä ja Etelä-Amerikan Kap Hornissa 1,8 metriä. Suurimmillaan vaihtelu on Kalifornianlahdella ja Koreanlahdella, 12 metriä, ja Australiassakin 10 metriä. Tyynenmeren vuorovesi on monipuolisempi kuin Atlantilla, missä vesi nousee vain kerran vuorokaudessa.
Hydrografiaa > Merivirrat

Päiväntasaajan molemmin puolin 15. leveysasteiden kohdalla virtaavat idästä länteen Pohjoinen ja Eteläinen päiväntasaajanvirta. Niiden välissä lännestä itään virtaa Päiväntasaajan vastavirta juuri päiväntasaajan pohjoispuolella. Pohjoinen päiväntasaajanvirta kääntyy Filippiinien kohdalla pohjoiseen ja muodostaa lämpimän Kuroshion eli Japaninvirran. Se kääntyy Japanin kohdalla Pohjoiseksi Tyynenmerenvirraksi, joka virtaa kohti Pohjois-Amerikkaa. Kamtšatkalta virtaa kylmä merivirta etelään ja kohtaa Japaninvirran 36. leveysasteen kohdalla. Pohjois-Amerikan rannikolla virtaa pohjoisesta etelään kylmä Kalifornianvirta. Eteläinen päiväntasaajanvirta jakautuu kolmeksi virraksi. Läntisimmistä haaroista syntyy Itä-Australianvirta, joka kääntyy takaisin itään ja pysähtyy Uuden-Seelannin länsipuolelle. Eteläisen päiväntasaajanvirran itäisin haara muodostaa lämpimän Eteläisen Tyynenmerenvirran. Etelämantereen ja Eteläisen Tyynenmerenvirran välissä lännestä itään virtaa kylmä Länsituulten virta, jonka päävirtaus kääntyy Etelä-Amerikan kohdalla pohjoiseen Perun- eli Humboldtinvirraksi.
Eteläisellä Tyynellämerellä esiintyy merivirtausten muuttuessa ajoittain El Niño -ilmiö, joka aiheuttaa epätavallista säätä laajalla alueella.
Eliöstö

Tyynenmeren eliöstö on rikkaampi kuin minkään toisen meren. Pohjoisilla ja eteläisillä alueilla esiintyy muidenkin valtamerien lajeja, ja meren keskiosissa on paljon alkuperäislajeja. Amerikan rannikkojen kylmissä vesissä kasvaa jopa kolmenkymmenen metrin korkuisia pinnanalaisia levämetsiä. Länsiosan lämpimissä ja lajirikkaissa vesissä sijaitsevat maailman laajimmat koralliriutat. Tyynellämerellä esiintyy myös paljon valaita.
Kalastus

Tyynenmeren kalakannat ovat hyvin runsaat, ja suurin osa maailman kaikesta kalansaaliista saadaankin Tyynestämerestä. Suurimmat kalataloudet ovat Japanilla ja Venäjällä, mutta myös Kiina, Yhdysvallat, Peru, Chile, Etelä-Korea ja Indonesia ovat maailman suurimpia kalastusvaltioita. Tärkeimpiä pyyntilajeja ovat silli, tyynenmerensardiini, perunsardelli, kummeliturska, alaskanseiti, katkarapu, tonnikala ja lohi.
Satamat ja laivareitit

Tyynenmeren tärkeimmät satamat ovat idässä Los Angeles, Long Beach, San Francisco ja Puget Sound Washingtonin osavaltiossa, sekä lännessä Tokio, Osaka, Etelä-Korean Busan, Shanghai, Hongkong, Taiwanin Kaohsiung, sekä Sydney. Singapore on Tyynenmeren ja Intian valtameren välillä tärkein yhteys. Euroopan ja läntisen Tyynenmeren välinen laivaliikenne kulkee suurimmaksi osaksi Suezin kanavan kautta. Venäjän pohjoispuolitse kulkevan Koillisväylän liikenne on 2000-luvulla kasvanut pohjoisten merijäiden vetäydyttyä. Myös Kanadan pohjoispuolitse kulkeva Luoteisväylä on muuttumassa purjehduskelpoiseksi. Itäisen Tyynenmeren yhdistää Atlantin valtamereen myös Panaman kanava.
Tyynenmeren sivumeret

Arafuranmeri
Balinmeri
Bandanmeri
Beringinmeri
Bismarckinmeri
Bohainmeri
Carpentarianlahti
Celebesinmeri
Etelä-Kiinan meri
Filippiinienmeri
Floresinmeri
Halmaheranmeri
Itä-Kiinan meri
Jaavanmeri
Japaninmeri
Kalifornianlahti
Keltainenmeri
Korallimeri
Molukkienmeri
Ohotanmeri
Rossinmeri
Salomonmeri
Seraminmeri
Sulunmeri
Tasmaninmeri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
EPIC Pacific Ocean Data Collection (Arkistoitu – Internet Archive) Viewable on-line collection of observational data
NOAA In-situ Ocean Data Viewer (Arkistoitu – Internet Archive) Plot and download ocean observations
NOAA Ocean Surface Current Analyses - Realtime (OSCAR) (Arkistoitu – Internet Archive) Near-realtime Pacific Ocean Surface Currents derived from satellite altimeter and scatterometer data
NOAA PMEL Argo profiling floats (Arkistoitu – Internet Archive) Realtime Pacific Ocean data
NOAA TAO El Nino data Realtime Pacific Ocean El Nino buoy data
Oseanian saariryhmän kolme osaa: Mikronesia, Melanesia ja Polynesia.
Tyyntämerta ympäröi suuri määrä tulivuoria ja syvänmeren hautoja.
Tyynenmeren merivirtoja.
Loviatar

Loviatar (myös mm. Loveatar, Lovetar, Lovehetar, Louhetar, Louhiatar tai Louhi) on suomalaisessa mytologiassa esiintyvä Tuonelaan liittyvä hahmo. Kalevalan 45. runossa Loviatar tulee raskaaksi tuulenpuuskasta ja synnyttää yhdeksän poikaa, yhdeksän sairautta. Kansanrunoissa hän synnyttää toisinaan myös kymmenennen lapsen, joka on tyttö (esim. SKVR:VI2 4526).
Kalevalassa

Loviatar esiintyy Kalevalan 45:nnessä runossa:
Tyttö oli Tuonelan sokea, Loviatar, vaimo vanha,

pahin Tuonen tyttäriä, ilke'in manattaria,

alku kaikille pahoille, tuhansille turmioille.

Sill' oli muoto mustanlainen, iho inhon-karvallinen.



Tuopa musta Tuonen tyttö, Ulappalan umpisilmä,

teki tielle vuotehensa, pahnansa pahalle maalle.

Selin tuulehen makasi, kaltoin säähän karkeahan,

perin viimahan viluhun, kohin päivänkoittehesen.



Tuli suuri tuulen puuska, iästä iso vihuri,

tuuli tuhman raskahaksi, kostutti kohulliseksi

aholla vesattomalla, maalla mättähättömällä.



Kantoi kohtua kovoa, vatsantäyttä vaikeata;

kantoi kuuta kaksi, kolme, neljännenki, viiennenki,

kuuta seitsemän, kaheksan, ympäri yheksän kuuta,

vaimon vanha'an lukuhun kuuta puolen kymmenettä.
Loviatar ja Louhi

Kun Elias Lönnrot kokosi Kalevalan, hän teki Loviattaresta ja Pohjolan emäntä Louhesta kaksi eri hahmoa. Alkuperäisessä kansanrunoudessa nimiä käytetään kuitenkin usein sekaisin, ja joissain runoissa Louhi itse on yhdeksän sairauden äiti.lähde?
Louhen ja runoissa esiintyvien Loviattaren eri muotojen välillä on yksi ero: Loviattaren nimi esiintyy vain loitsuissa, joissa taudit manataan takaisin hänen sisäänsä, kun taas Louhen nimi esiintyy myös tarinoissa tai kertovissa runoissa.lähde?
Notre Dame

Notre Dame tai Notre-Dame (suom. meidän rouvamme) on ranskankielinen termi, jolla katolisen kirkon yhteydessä viitataan Neitsyt Mariaan. Yleensä termillä tarkoitetaan kuitenkin Neitsyt Marian kunniaksi nimettyä rakennusta, esimerkiksi jotakin seuraavista:
Kirkkoja

| Notre Dame | Kaupunki | Valtio |
| --- | --- | --- |
| Notre-Damen katedraali | Pariisi |  Ranska |
| Notre-Damen katedraali | Amiens |  Ranska |
| Notre-Damen katedraali | Bayeux |  Ranska |
| Notre Damen katedraali | Bangui |  Keski-Afrikan tasavalta |
| Notre-Damen katedraali | Hồ Chí Minhin kaupunki |  Vietnam |
| Notre-Damen kappeli, kappeli | Jerusalem |  Israel |
| Notre-Damen katedraali | Luxemburg |  Luxemburg |
| Notre-Dame de la Garde | Marseille |  Ranska |
| Notre-Dame de Montréal | Montreal |  Kanada |
| Notre-Damen katedraali | Ottawa |  Kanada |
| Notre-Damen katedraali | Reims |  Ranska |
| Notre Dame du Haut | Ronchamp |  Ranska |
| Chartresin katedraali | Chartres |  Ranska |
| Strasbourgin katedraali | Strasbourg |  Ranska |
| Notre-Damen kirkko | Dijon |  Ranska |
Muita merkityksiä

Notre Dame, paikkakunta Indianassa, Yhdysvalloissa
Notre Damen yliopisto, yliopisto Notre Damessa, Indianassa
Notre Damen College (Dhaka), Bangladeshin college
Danny the Dog

| Danny the Dog |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Louis Leterrier
Käsikirjoittaja:  Luc Besson
Tuottaja:  Luc Besson Jet Li
Säveltäjä:  Massive Attack RZA
Kuvaaja:  Pierre Morel
Pääosat:  Jet Li Morgan Freeman Bob Hoskins
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Europa Corp TF1 Films
Levittäjä:  Rogue Pictures
Ensi-ilta:  2. helmikuuta 2005
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 dollaria
Tuotto:  50 871 113 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Danny the Dog (joissain yhteyksissä nimellä Unleashed) on Louis Leterrierin ohjaama rikos-, draama- ja toimintaelokuva vuodelta 2005. Elokuvan on käsikirjoittanut Luc Besson ja sen pääosia näyttelevät Jet Li, Morgan Freeman ja Bob Hoskins. Elokuvan valmistusmaat ovat Ranska, Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta. Sen kesto on 102 minuuttia.
Juoni

Danny on asustanut koko ikänsä Bart-nimisen gangsterin luona. Hän joutuu käyttämään koiran tavoin kaulapantaa, mutta kun kaulapanta aukaistaan, hänestä tulee voittamaton tappelija. Bart käyttää häntä apunaan periessään velkojaan. Danny pääsee kuitenkin vapaaksi gangsterien ”kuoltua”. Danny pääsee sokean pianonsoittajan Samin ja tämän kasvattaman Victoria-tytön luokse asumaan. Pian kuitenkin selviää, että gangsterit ovat elossa ja aikovat hankkia Dannyn takaisin. Danny ei kuitenkaan halua enää tapella tai olla gangsterien apuna.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jet Li  | … |  Danny   |
|  Morgan Freeman  | … |  Sam   |
|  Bob Hoskins  | … |  Bart   |
|  Kerry Condon  | … |  Victoria Mills   |
|  Vincent Regan  | … |  Raffles   |
|  Dylan Brown  | … |  Lefty   |
|  Tamer Hassan  | … |  Georgie   |
|  Michael Jenn  | … |  Wyeth   |
|  Phyllida Law  | … |  Distinguished Lady   |
|  Carole Ann Wilson  | … |  Maddy   |
|  Mike Lambert  | … |  muukalainen   |
|  Jaclyn Tze Wey  | … |  Dannyn äiti   |
|  Scott Adkins  | … |  Uima-allas tappelija   |