stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nick Bostrom
Simulaatio-argumentti

Argumentti esittää, että yhden seuraavista väitteistä täytyy olla tosi:
Sivilisaatio tuhoaa todennäköisesti itsensä ennen kuin se saavuttaa korkean teknologisen, posthumaanin, kehitysasteen.
Korkean teknologisen kehitystason omaava sivilisaatio ei ole kiinnostunut simuloimaan maailman evoluutiohistoriaa (omaansa tai toisten).
Me elämme melkein varmasti tietokonesimulaatiossa.
Bostrom julkaisi argumentin vuonna 2003 ja se on herättänyt kiinnostusta niin akateemisissa kuin harrastelijapiireissä.
Aiheesta muualla

Nick Bostromin kotisivu (englanniksi)
anthropic-principle.com (englanniksi)
World Transhumanist Association (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Institute for Ethics and Emerging Technologies (englanniksi)
Oxford Future of Humanity Institute (englanniksi)
The Simulation Argument (englanniksi)
Nicky Whelan

Nicky Whelan
Nicky Whelan (s. 10. kesäkuuta 1981 Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan vuosina 2006–2007 esittämästään Pepper Steigerin roolista televisiosarjassa Neighbours. Hän on esiintynyt myös muun muassa Mayan roolissa Tuho-osasto-televisiosarjassa vuosina 2009–2010 sekä Leighin roolissa elokuvassa Hall Pass – lupa rellestää (2011). Whelan on näyttelijäntöidensä lisäksi toiminut mallina ja juontajana.
Whelan on australialaisen jalkapallon pelaaja Marcus Whelanin lapsenlapsi.
Aiheesta muualla

Nicky Whelan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nicky Whelan
Käännös suomeksi
Oleksandr Prosvirnin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Yhdistetty.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rovaniemi 1984 | joukkuekilpailu |  |
Oleksandr Borysovytš Prosvirnin (ukr. Олександр Борисович Просвірнін, 24. elokuuta 1964 Voroh'ta, Ivano-Frankivskin alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto − 15. elokuuta 2010 Kiova Ukraina) oli ukrainalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa.
Prosvirnin sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi. Samana vuonna Rovaniemellä käydyssä erillisessä MM-joukkuekilpailussa hän kuului Neuvostoliiton pronssijoukkueeseen. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Hän sai samana talvena Universiadeissa hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa.
Prosvirnin sijoittui toiseksi maailmancupin osakilpailussa Oberwiesenthalissa joulukuussa 1983. Hän oli samalla kaudella viides Falunissa ja Oslossa sekä kuudes Lahdessa ja Štrbské Plesossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 1983−1984 neljänneksi.
Oleksandr Pih’alonok

Oleksandr Pih’alonok (s. 7. toukokuuta 1997 Donetsk) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan  Dnipro-1:tä ja on pelannut kesäkuusta 2022 alkaen Ukrainan miesten maajoukkueessa.
Pih’alonok pelasi Šah’tar Donetskin juniorijoukkueissa. Aikuisten liigatasolla hän pelasi Šah’tar Donetskin edustusjoukkueessa yhden ottelun kaudella 2016–2017 ja yhden kaudella 2017–2018. Hän pelasi helmikuusta 2018 kesäkuuhun 2019 lainasopimuksella Mariupolin joukkueessa, seuraavan kauden Šah’tar Donetskissa ja kauden 2020–2021 lainasopimuksella Dnipro-1:ssä, jonka omistukseen hän siirtyi heinäkuussa 2021. Hän on pelannut kesäkuun 2022 loppuun mennessä Ukrainan liigassa 71 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia, joista viisi kaudella 2021–2022.
Pih’alonok on pelannut useissa Ukrainan juniorimaajoukkueissa. Ukrainan miesten maajoukkueessa hän pääsi ensimmäisen kerran vaihdosta kentälle kesäkuussa 2022 Kansojen liigan otteluissa Irlantia ja Armeniaa vastaan ja pelasi molemmissa otteluissa parikymmentä minuuttia.
Oleksandr Svitlytšnyi

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | joukkuekilpailu |  |
Oleksandr Mykolajovytš Svitlytšnyi (ukr. Олександр Миколайович Світличний, s. 23. elokuuta 1972 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija.
Svitlytšnyi saavutti Ukrainan joukkueessa joukkuekilpailun olympiahopeaa Sydneyssä 2000 ja olympiapronssia Atlantassa 1996. Ottelussa hän sijoittui Sydneyssä viidenneksi ja Atlantassa yhdeksänneksi. Lisäksi Svitlytšnyi ylsi joukkuekilpailussa mitalisijoille myös erinäisissä maailman- ja euroopanlaajuisissa kilpailuissa.
Noah Syndergaard

| Noah Syndergaard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Noah Seth Syndergaard
Syntynyt: 29. elokuuta 1992 (ikä 32) Mansfield, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Baseballpelaaja
Lempinimi:  Thor
Pelipaikka:  Syöttäjä
Pituus:  198 cm
Paino:  109 kg
Lyöntipuoli:  vasen
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  New York Mets
Sarja:  Major League Baseball
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2015–:  New York Mets
Noah Seth Syndergaard (s. 29. elokuuta 1992 Mansfield, Texas) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan New York Metsiä. Syndergaard tunnetaan yleisesti lempinimellä ”Thor”.
MLB-ura

Toronto Blue Jays valitsi lukiossa olleen Syndergaardin vuoden 2010 MLB:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella. Hänet kaupattiin joulukuussa 2012 New York Metsiin osana isompaa vaihtokauppaa, jossa Torontoon siirtyi muun muassa tähtisyöttäjä R. A. Dickey.
MLB-debyyttinsä Syndergaard teki Metsin riveissä toukokuussa 2015. Hän teki läpimurtonsa heti tulokaskaudellaan, ja oli iso osa World Seriesin asti edennyttä joukkuetta. Loppuottelusarjan Mets kuitenkin hävisi Kansas City Royalsille voitoin 4-1.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noah Syndergaard Wikimedia Commonsissa
Nokia 3.1 Plus

| Nokia 3> 1 Plus |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Mitat:  161,98 × 76,98 × 8,78 mm
Paino:  190 g
Näyttö:  6,0" IPS LCD
Näytön kuvatarkkuus:  720 × 1 440
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 439 kahdeksanydinprosesori, 1,95 GHz
Grafiikkapiiri:  Adreno 505
Muisti:  32 Gb
Keskusmuisti:  2 Gb
Takakamera:  13 megapikseliä + 5 megapikseliä
Etukamera:  8 megapikseliä
Valmiusaika:  595 h
Puheaika:  18 h
Käyttöjärjestelmä:  Android 9.0 Pie
Akku:  3 500 mAh
Liitännät:  USB-C 2.0
Muistikorttipaikka:  kyllä
Muuta:  sormenjälkitunnistin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 3.1 Plus on Nokia-merkkinen älypuhelin, jossa on Android 9.0 Pie. HMD Global julkaisi puhelimen Intiassa lokakuussa 2018 ja maailmanlaajuisesti 25. tammikuuta 2019.
Puhelimessa on 6,0 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 32 gigatavua ja keskusmuistia 2 gigatavua. Takakamera on 13 ja 5 megapikselin kaksoiskamera. Etukamera on 8 megapikselin kamera. Laitteessa on 3 500 milliampeeritunnin akku ja sormenjälkitunnistin.
Aiheesta muualla

Nokia 3.1 Plus Nokian sivuilla
Naisten Ykkösen kausi 2012

| Naisten Ykkösen kausi 2012 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Ylempi sarjataso:  Naisten Liiga
  ← 2011 :  2013 → 
Naisten Ykkösen kausi 2012 oli Suomen naisten jalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kahdessa kaksinkertaisessa alkusarjassa, minkä jälkeen pelattiin valtakunnallinen kahdeksan joukkueen yksinkertainen yläloppusarja, jossa pelasivat kummankin alkusarjalohkon neljä parasta joukkuetta. Yläloppusarjan voittaja Gamlakarleby Bollklubb nousi suoraan Naisten Liigaan. Alkusarjojen neljä viimeistä joukkuetta pelasivat keskenään kaksinkertaiset alaloppusarjat, joiden sijoille 3–4 sijoittuneet joukkueet putosivat suoraan Naisten Kakkoseen.
Etelälohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | FC Kuusysi | 14 | 11 | 0 | 3 | 59 | 17 | +42 | 33  |
| 2 | VJS | 14 | 9 | 3 | 2 | 44 | 20 | +24 | 30  |
| 3 | TuWe | 14 | 7 | 2 | 5 | 26 | 16 | +10 | 23  |
| 4 | Klubi 09 | 14 | 7 | 1 | 6 | 48 | 35 | +13 | 22  |
| 5 | FC Viikingit | 14 | 7 | 0 | 7 | 22 | 28 | −6 | 21  |
| 6 | TiPS | 14 | 5 | 2 | 7 | 29 | 40 | −11 | 17  |
| 7 | TJK | 14 | 4 | 4 | 6 | 25 | 37 | −12 | 16  |
| 8 | Pyrkivä | 14 | 0 | 0 | 14 | 6 | 66 | −60 | 0  |
Pohjoislohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | GBK | 14 | 12 | 1 | 1 | 49 | 8 | +41 | 37  |
| 2 | FC Sport | 14 | 11 | 0 | 3 | 47 | 22 | +25 | 33  |
| 3 | Merilappi United | 14 | 10 | 1 | 3 | 47 | 19 | +28 | 31  |
| 4 | JyPK | 14 | 10 | 0 | 4 | 40 | 20 | +20 | 30  |
| 5 | KSF | 14 | 4 | 1 | 9 | 17 | 32 | −15 | 13  |
| 6 | FC Rauma | 14 | 3 | 1 | 10 | 20 | 47 | −27 | 10  |
| 7 | SeMi | 14 | 2 | 0 | 12 | 16 | 47 | −31 | 6  |
| 8 | FC United | 14 | 1 | 2 | 11 | 9 | 50 | −41 | 5  |
Yläloppusarja

| Sijoitus | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pst |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | GBK | 7 | 5 | 2 | 0 | 27 | 5 | +22 | 20  (3) |
| 2. | Merilappi United | 7 | 6 | 1 | 0 | 26 | 5 | +21 | 20  (1) |
| 3. | FC Kuusysi | 7 | 4 | 1 | 2 | 19 | 17 | +2 | 16  (3) |
| 4. | VJS | 7 | 2 | 2 | 3 | 15 | 21 | −6 | 10  (2) |
| 5. | TuWe | 7 | 1 | 3 | 3 | 11 | 13 | −2 | 7  (1) |
| 6. | JyPK | 7 | 1 | 4 | 2 | 12 | 20 | −8 | 7 |
| 7. | Klubi 09 | 7 | 2 | 0 | 5 | 14 | 26 | −12 | 6 |
| 8. | FC Sport | 7 | 0 | 1 | 6 | 9 | 26 | −17 | 3  (2) |
Joukkueet saivat lisäpisteitä alkusarjojen sijoitusten perusteella suluissa ilmoitetun määrän.
Alaloppusarja eteläinen

| Sijoitus | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pst |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | TiPS | 6 | 5 | 0 | 1 | 13 | 7 | +6 | 17  (2) |
| 2. | TJK | 6 | 5 | 0 | 1 | 16 | 7 | +9 | 16  (1) |
| 3. | FC Viikingit | 6 | 1 | 1 | 4 | 8 | 13 | −5 | 7  (3) |
| 4. | Pyrkivä | 6 | 0 | 1 | 5 | 6 | 16 | −10 | 1 |
Joukkueet saivat lisäpisteitä alkusarjojen sijoitusten perusteella suluissa ilmoitetun määrän.
Alaloppusarja pohjoinen

| Sijoitus | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pst |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | KSF | 6 | 5 | 0 | 1 | 21 | 5 | +16 | 18  (3) |
| 2. | FC Rauma | 6 | 3 | 0 | 3 | 14 | 8 | +6 | 11  (2) |
| 3. | SeMi | 6 | 2 | 0 | 4 | 9 | 21 | −12 | 7  (1) |
| 4. | FC United | 6 | 2 | 0 | 4 | 12 | 22 | −10 | 6 |
Joukkueet saivat lisäpisteitä alkusarjojen sijoitusten perusteella suluissa ilmoitetun määrän.
Moottoroitu varjoliito

Moottoroitu varjoliidin
Moottoroitu varjoliidin on yksi keveimmistä itsenäisistä moottoroiduista lentolaitteista. Siihen kuuluu siipenä toimiva varjo eli varjoliidin, sekä varjoliitimeen kiinnitettävä moottori valjaineen. Lentäjä istuu valjaissa ja moottori potkureineen on lentäjän selän takana.
Liitimen rakenne

Varjoliidin on aerodynaamisesti jäykistetty kankainen siipiprofiili. Liidin on valmistettu ohuesta ja kestävästä kankaasta. Liitimen etureunassa on tunneliaukot, joista sisään virtaava ilma pullistaa siiven oikeaan muotoon. Liitimen kärkiväli on noin 11–13 metriä ja leveys keskeltä noin 3 metriä. Kankaisen siiven alapintaan kiinnitettyjä punoksia on 30–50 kappaletta, joten lentäjän ja moottorin paino jakautuu useaan kiinnityspisteeseen eikä yksittäiseen punokseen kohdistu suuria voimia.
Lentäjällä on valjaat, joihin liidin kiinnitetään pikalukoilla ja kantohihnoilla, moottori sekä pelastusvarjo. Lentäjän varusteisiin kuuluvat myös kypärä, korkeusmittari/variometri, hanskat, nilkkaa tukevat jalkineet sekä säänmukainen lentoasu. Varjoliidin varusteineen mahtuu helposti farmariauton takakonttiin.
Moottori

Moottorina käytetään yleensä kaksitahtista polttomoottoria, nelitahtimoottorit ja sähkömoottorit toimivat periaatteessa myös tässä tarkoituksessa, mutta ovat käytännössä erittäin harvinaisia. Moottoria kutsutaan puhekielessä usein paramoottoriksi.
14–28 hevosvoiman moottori on kiinnitetty valjaisiin lentäjän selkäpuolelle. Moottorin potkuri on valmistettu puusta tai komposiiteista. Potkurin halkaisija on 75–130 senttiä, ja sen ympärillä on suojakehikko, joka estää lentäjän tai liitimen punoksien osumisen potkuriin. Moottorin, valjaiden ja varavarjon paino on yhteensä noin 25–40 kiloa, ja tähän lasketaan vielä lisäksi polttoaineen paino. Tunnissa moottori kuluttaa noin 3,5 litraa polttoainetta. Polttoainetankin tilavuus on yleensä 10–16 litraa.
Varjoliitimen hinta on noin 2 000–3 500 euroa. Valjaiden hinta pelastusvarjon kanssa on noin 1 000 euroa, moottori taas maksaa noin 4 500 euroa. Lentämisen kustannukset aiheutuvat lähinnä polttoaineesta ja huoltokustannuksista.
Lentäminen

Lähtö- ja laskeutumispaikkana voi olla melkein mikä tahansa tasainen alue, kuten pelto tai järven jää. Kentällä tulisi olla pituutta vähintään 150 metriä. Lähtöpaikan on oltava niin suuri, että epäonnistunut starttiyritys on mahdollista keskeyttää turvallisesti. Yleensä lennot tapahtuvat tyynellä tai melkein tyynellä säällä. Toisaalta tasainen tuuli helpottaa ilmaan pääsyä, koska silloin ei tarvitse juosta niin nopeasti lähtökiidossa. Yli 4 m/s puhaltava tuuli voi olla usein turbulenttinen. Turbulenttisessa säässä lentäminen voi olla vaarallista.
Lentäminen > Lähtö

Lähtö tapahtuu aina vastatuuleen. Ennen lentoa liidin levitetään lähtöalueelle siten, että yläpuoli asetetaan maata vasten, kantopunokset selvitetään ja kiinnitetään valjaisiin. Moottori käynnistetään sähköstartilla tai käynnistinnarusta vetäisemällä.
Aluksi lentäjä juoksee moottori tyhjäkäynnillä eteenpäin, vetäen samalla kantopunoksista käsillä, jolloin ilma pääsee siiven etureunan tunneleista sisään ja liidin nousee pilotin yläpuolelle. Sen jälkeen lisätään kaasua ja juoksunopeutta, vauhti alkaa kiihtyä ja samalla liidin alkaa kehittää nostovoimaa. Moottorin paino ei tunnu enää hartioilla, sillä liidin kannattaa sitä. 10–30 metrin juoksun jälkeen lentäjä nousee ilmaan.
Lentäminen > Lentäminen

Laitetta ohjataan siiven takareunaan kiinnitetyistä jarrukahvoista vetämällä sekä pilotin painopistettä siirtämällä. Ohjainkahvasta vetämällä siiven takareuna kääntyy alas, jarruttaa sen puoleisen siiven kulkua ja liidin kääntyy. Oikealle käännytään  vetämällä oikeanpuoleisesta ohjainkahvasta sekä siirtämällä pilotin painopistettä kaarroksen suuntaan, vastaavasti vasemmalle käännytään vetämällä vasemmasta ohjainkahvasta, sekä siirtämällä pilotin painopistettä vasemmalle.
Lentonopeus on noin 35–50 kilometriä tunnissa ympäröivään ilmamassaan verrattuna. Tällöin puhutaan ilmanopeudesta: vastatuuleen lennettäessä maanopeus on vähemmän ja myötätuuleen lennettäessä enemmän. Kun kaasua lisätään, liidin nousee ylöspäin. Vastaavasti kaasua vähentämällä liidin vajoaa alaspäin. Liitosuhde on noin 1:6, eli esimerkiksi 100 metrin korkeudelta laskeuduttaessa liidetään samalla 600 metriä eteenpäin. Lennot tapahtuvat yleensä muutamien satojen metrien korkeudessa. Lentosäännöt määräävät, että asutuksen yllä lennettäessä on korkeutta oltava vähintään 300 metriä, muualla vähintään 150 metriä. Noustessa ja laskeutuessa voi tietenkin lentää matalammalla. Matalalla lentäminen on siinä mielessä vaarallisempaa, että ongelman esiintyessä on vähemmän aikaa reagoida tilanteeseen.
Moottorin sammuminen lennon aikana ei ole vaarallista, sillä liidin jatkaa lentämistä normaalisti, kuitenkin vajoten noin 1,2 m/s. Moottoroidulla varjoliitimellä lennetään aina niin, että moottorin häiriötilanteessa on mahdollista liitää lähimmälle laskeutumispaikalle. Yleensä laskeuduttaessa moottori sammutetaan jo ilmassa. Esimerkiksi 300 metrin korkeudesta moottori sammutettuna alas tuleminen kestää yli 4 minuuttia, ja sieltä pääsee noin 1,8 kilometrin päässä olevalle laskeutumisalueelle.
Lentäminen > Laskeutuminen

Laskeutuminen tapahtuu aina vastatuuleen. Noin 5 metrin korkeudessa aletaan vetää jarrukahvoista, jolloin vauhti eteenpäin hidastuu. Noin (puolen) metrin korkeudessa vedetään jarrut täysille, jolloin siiven vauhti pysähtyy ja laskeudutaan jaloilleen. Yleensä laskun jälkeen joutuu ottamaan vain muutaman askeleen eteenpäin. Aivan tyynellä laskunopeus voi olla melko suuri, ja silloin joutuu juoksemaan kovemmin, jotta ei kaadu tai tule maahan istualleen, jolloin moottori on vaarassa vahingoittua.
Turvallisuus

Lentäminen on melko turvallista, kun toimitaan huolellisesti ja lentosääntöjä noudattaen. Laskuvarjohyppyihin verrattuna varjoliidossa on se etu, että varjo on aina auki, eli varjon avautumattomuus ei ole ongelma. Yleensä onnettomuudet sattuvat pääasiassa huonossa säässä eli kovassa puuskaisessa tuulessa lennettäessä ja epäonnistuneissa laskuissa huonoon paikkaan, esimerkiksi kivikkoon.
Varjon etureuna voi myös ruttaantua puuskaisessa tuulessa tai voimakkaiden ohjausliikkeiden jälkeen. Reagointi epävakaisiin lentotiloihin opetetaan kursseilla. Vaikka varjo ruttaantuukin, niin silti se kannattelee edelleen melko hyvin, ja lentäjällä on aikaa tehdä korjausliikkeitä. Mikäli mikään muu ei onnistu, niin mukana on myös varavarjo. Varavarjon vajoamisnopeus on liidintä suurempi, joten laskeutuminen sillä on jonkin verran kovempaa, eikä varavarjoa voi käytännössä ohjata.
Koulutus Suomessa

Varjoliitimellä lentämiseen ei ole erityisiä terveysvaatimuksia, normaali terveys ja peruskunto riittää. Lääkärintarkastusta ei vaadita. Omasta terveydentilastaan on kuitenkin annettava vakuutus, jossa kerrotaan, ettei tiedä sairastavansa sellaisia sairauksia, jotka voivat aiheuttaa vaaraa itselle tai muille ilmassa. Lentotoiminta varjoliitimellä on ilmailuviranomaisten valvomaa toimintaa. Ennen lentoja täytyy käydä peruskurssi ja oppilaan on suoritettava vaadittavat tentit. Aluksi lennetään ilman moottoria rinteessä tai hinauksissa.
Ensimmäinen taso, eli PP1 sisältää teoriakoulutusta ja 5 matalaa lentoa. Tämän tarkoituksena on vain antaa oppilaalle kokemusta ja tuntumaa lennoista. Kurssin jälkeen ei vielä saa lentää yksin. Yleensä nämä lennot tehdään joltain rinteeltä tai hinauksessa esimerkiksi lentokentältä tai järven jäältä.
Toinen taso PP2 sisältää lisää teoriaa, sekä 40 korkeaa lentoa, ja vähintään 10 lentopäivää. Tämän kurssin jälkeen oppilaasta tulee itsenäinen lentäjä, ja hän voi lentää myös yksin rinteiltä tai hinauksesta. Yleensä molemmat kurssit suoritetaan peräkkäin, ja niiden hinnaksi tulee Suomessa noin 1 200 euroa.
Moottorikoulutus voi olla osana peruskurssia tai se voidaan suorittaa erillisenä jatkokoulutuksena. Moottorikurssi PP2MO maksaa noin 1 800 euroa PP2-kurssin yhteydessä.
Moottorikoulutus sisältää teoriakoulutusta ja vähintään seitsemän onnistunutta lentoa moottorilla. Koska lennot tapahtuvat tyynellä tai melko tyynellä, niin sopivia lentokelejä voi joutua joskus odottelemaankin. Käytännössä peruskurssi kestää vähintään puoli vuotta, vaikka sen periaatteessa voisikin suorittaa parissa viikossa.
Teoriatunteihin liittyy tietenkin myös tenttejä, mutta ne ovat helpohkoja, kunhan lukee kurssimateriaalit. Vaikein lienee ns. tornitentti jossa kysytään ilmailusäädöksiä koskevia kysymyksiä, mutta tässä tentattava saa yleensä käyttää apuna AIP-kansioita ja ilmailukarttaa, joista löytyvät melkein kaikkien tehtävien vastaukset. Tehtäviä on 30, joista tunnin aikana täytyy vastata 21:een oikein.
Harrastajien määrä

Suomessa on nykyisin lähes 200 moottoroidun varjoliidon harrastajaa, maailmalla kymmeniä tuhansia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilmailuliitto
Varjoliitokerhoja
Lentäjä valmistautuu lähtöön
Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema

Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema (tagalogiksi Paliparang Pandaigdig na Ninoy Aquino (IATA: MNL, ICAO: RPLL) on toinen Metro Manilan kansainvälisistä lentoasemista. Diosdado Macapagalin kansainvälinen lentoasema toimii lähinnä Manilasta toimivien halpalentoyhtiöiden tukikohtana.
Lentoasema sijaitsee noin 7 kilometrin päässä etelään Metro Manilan keskustasta ja lounaaseen alueen liike-elämän keskuksesta Makatista.
Vuonna 2012 lentoaseman kautta kulki 31,5 miljoonaa matkustajaa. Lentoasema on maailman 34. suurin matkustajamäärällä mitattuna.
Historia

Ensimmäinen Manilaa palvellut lentoasema avattiin heinäkuussa 1937 Yhdysvaltojen Kauko-Idän ilmavoimien päätukikohtana toimineessa Nielson Fieldissä nykyisin Makatin alueella. Vuonna 1948 tapahtuneen Yhdysvaltojen vetäytymisen myötä lentoasema siirrettiin nykyiselle sijainnilleen Villamorin lentotukikohtaan, jota silloin kutsuttiin Nichols Fieldiksi. Alkuperäinen rakennus sijaitsi nykyisen NAIA-2 terminaalin kohdalla. Vuonna 1981 tulipalo tuhosi suuren osan lentoaseman terminaalirakennuksesta ja sen tilalle rakennettiin uusi. 17. elokuuta 1987 lentoasema sai nykyisen nimensä, jolla haluttiin kunnioittaa filippiiniläistä senaattoria Benigno Aquino nuorempaa, jonka lempinimi oli Ninoy. 21. elokuuta 1983 Ferdinand Marcosin presidenttikaudella entinen senaattori Ninoy salamurhattiin lentoasemalla hänen ollessaan palaamassa maahan Yhdysvalloissa viettämästään vapaaehtoisesta maanpaosta. Murha johti Marcosin syrjäyttämiseen vallasta ja Ninoyn vaimon Corazon Aquinon nousuun presidentiksi.
Suunnitelma lentoaseman laajentamiseksi valmistui vuonna 1989. Lentoasemalle päätettiin rakentaa kaksi uutta terminaalia ja vuonna 1998 valmistuivat sekä NAIA-2 että NAIA-3.
Philippine Airlines ja sen tytäryhtiö Air Philippines käyttävät yksinoikeudella NAIA-2 terminaalia. Kaikki muut lentoyhtiöt toimivat NAIA-1 terminaalista. Jo vuonna 1991 NAIA-1 oli liian pieni ja kasvaneen matkustajamäärän myötä tilanne on muuttunut jatkuvasti pahemmaksi ja useat lentoyhtiöt ovat lopettaneet lennot Manilaan terminaalin huonon kunnon vuoksi. Vuonna 1997 Filippiinien hallitus hyväksyi suunnitelman uuden terminaalin rakentamiseksi. Terminaalin oli määrä valmistua vuonna 2002, mutta teknisten ja juridisten ongelmien johdosta valmistuminen on viivästyi ja se avattiin rajoitetusti maan sisäiselle liikenteelle vasta 22. heinäkuuta 2008. Cebu Pacific -lentoyhtiön kansainväliset lennot siirtyivät terminaaliin elokuun alusta 2008.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ninoy Aquino International Airport
Käännös suomeksi
Mütiilation

| Mütiilation> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1991–2009
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Marseille, Ranska
Laulukieli:  englanti ranska norja
Jäsenet:  Meyhna'ch  
Levy-yhtiö:  Battlesk'rs Productions   Dark Adversary Records   Drakkar Productions   End All Life Productions   Nightmare Productions   Ordealis Records   Tragic Empire Records  
Aiheesta muualla
[- Kotisivut]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mütiilation on Meyhna'chin black metal -sooloprojekti, joka kuului ranskan pahamaineiseen Lés Legions Noires piiriin vuosien 1994 ja 1996 välillä. Meyhna'ch jatkaa musiikintekoa saman projektin kanssa senkin jälkeen kun hänet erotettiin piiristä.