stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaalan redutti

Jaalan redutti on Jaalan kirkonkylässä sijaitseva Kustaa III:n sodan ajalta peräisin oleva puolustusvarustus. Nelikulmaista puolisuunnikkaan muotoista varustusta reunustavat maavallit jotka ovat 0,5-1,5 metriä korkeita ja alaosastaan leveydeltään 3 metriä. Pohjoisen vallin pituus on 18 metriä ja siinä on ampuma-aukkojen jäänteinä kaksi painannetta sekä lisäksi yksi ampuma-aukko pohjoisen ja itäisen vallin kulmauksessa. Itäinen ja eteläinen valli ovat pituudeltaan kumpikin 15 metriä ja molemmissa valleissa on kaksi ampuma-aukkoa. Läntinen valli on pituudeltaan 11 metriä ja varustuksen sisäänkäynti on sen keskellä. Redutin itä- ja eteläpuolella maasto laskee jyrkästi ja pohjoissivulla puolestaan on 3 metriä leveä vallihauta jonka syvyys on noin 1,5 metriä.
Redutti sijaitsee Jaalan uuden hautausmaan kaakkoisnurkalla aivan hautausmaan aidan vieressä.
Nykyisin arvioidaan että redutti on rakennettu joskus vuoden 1780 tienoilla. Siinä oli paikat 8 tykille joita ei kuitenkaan koskaan sinne sijoitettu. Reduttiin oli sijoitettu rauhan aikana pieni sotaväen osasto. Kustaa III:n sodan aikana redutti ei joutunut taistelunäyttämöksi. Kesäkuussa 1790 venäläisten lähestyessä Jaalaa reduttiin sijoitettu joukko-osasto vetäytyi pois ja Jaala joutui venäläisten haltuun. Myöskään Suomen sodan aikana redutin luona ei taisteltu.
Scipione Francesco Maffei

| Scipione Francesco Maffei |
| --- | --- |
 Scipione Maffei
Henkilötiedot
Syntynyt: 1675
Kuollut: 1755 (79–80 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Orillo Brenteatico ja Desiderato Pindemonte 
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Pääteokset:  Merope
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Scipione Francesco Maffei (1675–1755) oli italialainen runoilija, joka tutustuttuaan kuuluisaan näyttelijään Luigi Riccoboniin innostui työskentelemään italialaisen näyttämötaiteen kohottamiseksi ja kirjoitti kuuluisan murhenäytelmän Merope (esitetty 1713), huvinäytelmän Le cerimonie ja toimitti kokoelman vanhempia italialaisia näytelmiä  Teatro italiano (1723–1725).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scipione Francesco Maffei Wikimedia Commonsissa
Scapoli

| Scapoli |
| --- | --- |
 Scapolin kylä.
 Scapoli
 Koordinaatit: 41°37′N, 14°3′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Molise
Maakunta:  Isernia
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,94 km²
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  649
 – Väestötiheys:  34 as./km²
 
 www.comune.scapoli.is.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Scapoli on kunta Keski-Italiassa, Molisen alueella, Isernian maakunnassa. Kunta sijaitsee Cassinosta nelisenkymmentä kilometriä koilliseen. Scapolissa on runsaat 600 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scapoli Wikimedia Commonsissa
Isernian maakunta
Acquaviva d’Isernia | Agnone | Bagnoli del Trigno | Belmonte del Sannio | Cantalupo nel Sannio | Capracotta | Carovilli | Carpinone | Castel San Vincenzo | Castel del Giudice | Castelpetroso | Castelpizzuto | Castelverrino | Cerro al Volturno | Chiauci | Civitanova del Sannio | Colli a Volturno | Conca Casale | Filignano | Forlì del Sannio | Fornelli | Frosolone | Isernia | Longano | Macchia d’Isernia | Macchiagodena | Miranda | Montaquila | Montenero Val Cocchiara | Monteroduni | Pesche | Pescolanciano | Pescopennataro | Pettoranello del Molise | Pietrabbondante | Pizzone | Poggio Sannita | Pozzilli | Rionero Sannitico | Roccamandolfi | Roccasicura | Rocchetta a Volturno | San Pietro Avellana | Sant’Agapito | Sant’Angelo del Pesco | Sant’Elena Sannita | Santa Maria del Molise | Scapoli | Sessano del Molise | Sesto Campano | Vastogirardi | Venafro
Schistocerca melanocera

| Schistocerca melanocera |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Caelifera
Yläheimo::  Acridoidea
Heimo::  Heinäsirkat Acrididae
Suku::  Schistocerca
Laji::  melanocera
Kaksiosainen nimi
 Schistocerca melanocera  Stål, 1861 
Katso myös
   Schistocerca melanocera Wikispeciesissä   Schistocerca melanocera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Schistocerca melanocera on Galápagossaarilla tavattava heinäsirkkalaji. Se on varsin tunnistettava värikäs hyönteinen.
Ulkonäkö ja koko

S. melanocera on värikäs heinäsirkkalaji, joka voi kasvaa kahdeksan senttimetrin pituiseksi. Sen päässä ja keskiruumiissa on epäsäännöllisiä keltaisia kuvioita. Takajalat ovat yläpuolelta punaiset, alapuolelta keltaiset ja sivuista mustat, ja siivissä on punertavia suonia.
Lajin nymfi on ensin kirkkaanvihreä ja muuttuu sitten ruskeaksi ja lopulta moniväriseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

S. melanocera -lajia tavataan kaikilla Galápagossaarilla Españolaa lukuun ottamatta. Ne ovat yleisiä saarilla ja elävät pääosin kuivalla ja kostealla metsävyöhykkeellä.
Itä-Saksan kansannousu

Itä-Saksan kansannousu (saks. Aufstand vom 17. Juni 1953) oli työläisten järjestämä mielenosoitus Itä-Berliinissä, Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) kesäkuussa 1953. Syynä mielenosoitukseen olivat DDR:n hallituksen ja Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) 28. toukokuuta 1953 tekemä viisivuotissuunnitelman mukainen päätös tuotannon lisäämisestä 10 prosentilla ja palkkojen alentamisesta 10 prosentilla. Tällöin työläiset vaativat pidettäviksi vapaita vaaleja.
Kesäkuun 16.

Kesäkuun 16. päivänä 60–80 rakennustyöläistä aloitti lakon eräällä Itä-Berliinin Stalinalleen varrella olleella työmaalla ja järjesti mielenosoitus­marssin sieltä Walter Ulbrichtin hallitusrakennuksen eteen. Aluksi he osoittivat mieltään vain työ­normien korottamista vastaan, mutta kun heidän mukaansa tuli lisää marssijoita, he alkoivat vaatia myös vapaita vaaleja ja presidentti Wilhelm Pieckin eroa.
Uudet tuotantovaatimukset kumottiin, mutta tästä huolimatta tilanne vaikeutui. Länsi-Berliinissä toimiva yhdysvaltalaisen miehitysvyöhykkeen radio tiedotti tapahtumista, mikä osaltaan edesauttoi mielenosoituksien leviämistä muualle Saksan demokraattiseen tasavaltaan.
Kesäkuun 17.

Noin 100 000 mielenosoittajaa oli kokoontunut Itä-Berliiniin ja lukuisat ihmiset pitivät työnseisauksia ja protesteja teollisuuskeskuksissa ja DDR:n suurimmissa kaupungeissa. SED:n puoluevirkailijat perustivat omia pienempiä ryhmiä vastustamaan kansannousua. Kansanpoliisi pidätti monia mielenosoittajia. DDR:n hallitus päätti käyttää asevoimaa ja pyysi Neuvostoliitolta sotilaallista apua.
Neuvostoliitto puuttui tapahtumien kulkuun julistamalla 17. kesäkuuta 1953 maahan poikkeustilan. Neuvostoliitto käytti asevoimia tilanteen rauhoittamiseksi ja laittoi liikkeelle 16 divisioonaa ja 20 000 sotilasta. Seuranneissa kahakoissa kuoli 513 saksalaista, joista 116 oli SED:n puoluetoimitsijoita, ja 1 838 haavoittui. Vangittujen määrä nousi tuhansiin (5 100 vangittua), kuolemanrangaistus palautettiin käyttöön ja pikaoikeus teloitti suuren määrän ihmisiä (106 teloitettua). Vankeusrangaistuksiin tuomittiin 1 200 mielenosoittajaa.
Kansannousun merkitys

Saksan liittotasavallassa kansannousun vuosipäivää, 17. kesäkuuta, vietettiin vuoteen 1990 saakka vuosittain kansallisena muistopäivänä, jonka nimi oli Saksan yhtenäisyyden päivä (saks. Tag der Deutschen Einheit). Sen jälkeen, kun Saksat yhdistyivät lokakuussa 1990, on samannimistä juhlapäivää vietetty 3. lokakuuta.
Pian kansannousun jälkeen annettiin lisäksi Länsi-Berliinissä Brandenburger Torilta länteen johtavalle puistokadulle, Charlottenburger Chausseelle, uusi nimi Straße des 17. Juni.
Kuuluisa saksalainen runoilija Bertolt Brecht kuvasi runossaan kansannousun tapahtumia:
Kesäkuun 17. päivän kapinan jälkeen

kirjailijaliiton sihteeri jakoi 

Stalinalleella lentolehtisiä.

Niistä voitiin lukea, että kansa

oli menettänyt hallituksen luottamuksen, 

ja että ainoastaan työtahdin kaksinkertaistaminen 

saattaisi palauttaa sen.

Eikö olisi yksinkertaisempaa, 

että hallitus hajottaisi kansan

ja valitsisi tilalle uuden?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Saksan kansannousu Wikimedia Commonsissa
Bibliographie 17. Juni 1953 (Arkistoitu – Internet Archive) Viitetietokanta (saksaksi)
Itä-Saksan kansannousun muistoksi Länsi-Berliinissä julkaistu postimerkki.
Kansannousun uhrien muistomerkki.
Jenni Alexandrova

| Jenni Alexandrova> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. toukokuuta 1980 (ikä 44) Raahe, Suomi
Ammatti:  radio- ja televisiojuontaja
Jenni Alexandrova (o.s. Heikkilä) (s. 25. toukokuuta 1980 Raahe) on suomalainen radio- ja televisiojuontaja. Hän juonsi Radio Rockin aamushow’ta kuuden vuoden ajan, kunnes siirtyi Radio Suomipopille tuottajaksi. Syyskuussa 2014 Alexandrova aloitti Sami Kurosen juontajaparina Suomipopin Popstudiossa. Vuoden 2020 alussa Alexandrova aloitti Radio Aallon juontajana. Alexandrova toimi Radio Aallon korvanneen Me Naiset Radion iltapäivän juontajana vuoden 2021 tammikuusta joulukuuhun. Hän aloitti 10. tammikuuta 2022 Aito Iskelmä -kanavan juontajana.
Televisiossa Alexandrova on toiminut juontajana Kuninkaalliset häät, The Voice Kids ja The Voice of Finland -ohjelmissa. Hän on toiminut myös uutistoimittajana Nelosen uutisissa. 2017 Alexandrova aloitti juontamisen Nelosen ohjelmassa Kummalliset kammot.
Alexandrova asui vuodesta 2015 lähtien avoliitossa radiojuontaja Jussi Heikelän kanssa. Lokakuussa 2019 pari ilmoitti eronneensa. Alexandrova asuu avoliitossa Diili-ohjelmasta tutun Toni Lähteen kanssa ja he perustivat toukokuussa 2022 kesäravintolan Fiskarsin ruukkiin. Alexandrovalla on yksi, vuonna 2009 syntynyt lapsi bulgarialaisen miehen kanssa.
Jenni Anttila

Jenni Anttila (s. 1980) on suomalainen missi ja juontaja.
Hän voitti Miss Yyteri -kilpailun vuonna 2001 ja oli Miss Suomi -finalisti vuosina 2001 ja 2003. Anttila voitti myös Suomen Mrs. Globe -kilpailun 2005 ja sijoittui Yhdysvalloissa järjestetyssä Mrs. Globe -finaalissa kolmanneksi. Myöhemmin Anttila on tehnyt muun muassa juontokeikkoja ja mallin töitä. Hän on ollut naimisissa jääkiekkoilija Pasi Nielikäisen kanssa 2004–2010. Anttila näytteli vuonna 2001 Kotikadussa.
Jennin toinen sisko Saana Anttila oli myös Miss Suomi -finaalissa 2003. Molemmat sijoittuivat samassa kisassa kuuden parhaan joukkoon. Nykyään Saana työskentelee poliisina. Nuorempi sisar Diana Anttila näyttelee, tanssii ja laulaa, sekä opettaa tanssia. Jennin veli Miikka J. Anttila on näyttelijä.[lähde? ]
Jennillä on kaksi lasta, poika ja tyttö [lähde? ], ja hän työskentelee Hyvinkään poliisilaitoksella.
Jaalan kirkko

| Jaalan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Jaala, Kouvola
Koordinaatit:  61°02′57.9″N, 026°29′21.7″E
Seurakunta:  Kouvolan seurakuntayhtymän Jaalan kappeliseurakunta
Rakentamisvuosi:  1878
Suunnittelija:  August Boman
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  n. 600
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jaalan kirkon sankarihaudat kesällä 2014
Jaalan kirkko on Kouvolan Jaalassa, Jaalan kirkonkylällä sijaitseva puukirkko. Kirkon on suunnitellut August Boman ja se valmistui 1878. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Jaalan kappeliseurakunnan tiloihin.
Jaalan kirkko on länsitornillinen pitkäkirkko, jossa on lyhyet poikkisakarat. Tyyliltään se edustaa lähinnä uusgoottilaista tyylisuuntaa. Kirkon itäpäätyyn on rakennettu vuosien 1935–1936 korjauksessa rapattu seurakuntasali. Istumapaikkoja on noin 600.
Alttaritaulu on vuodelta 1885 ja sen on maalannut Sigfrid Keinänen. Alttaritaulun Vapahtajan mallina on ollut Robert Kajanus. Kirkon ensimmäiset urut olivat Ruthin urkutehtaalta Lahdesta vuodelta 1906. Nykyiset urut ovat 21-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat vuodelta 1973.
Kirkon kellotapulissa on kaksi kelloa. Pienempi messinkinen kello on valettu Pietarissa 1878. Suurempi kello on Lokomon valmistama vuodelta 1956.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut Jaalassa syntynyt kuvataiteilija Tapani Lemminkäinen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaalan kirkko Wikimedia Commonsissa
Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga 2

| Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Atlus
Julkaisija:  JP NA Atlus EU Ghostlight
Taiteilija:  Kazuma Kaneko
Säveltäjä:  Shōji Meguro
Pelisarja:  Megami Tensei
Julkaistu:  JP 27. tammikuuta 2005 NA 3. lokakuuta 2005 EU 16. helmikuuta 2007
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga 2 (jap. Digital Devil Saga アバタール・チューナー, Dejitaru Debiru Sāga Abatāru Chūnā, Digital Devil Saga: Avatar Tuner) on vuonna 2005 PlayStation 2:lle julkaistu roolipeli. Se on suora jatko-osa vuoden 2004 videopelille Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga ja antaa selityksen edellisessä pelissä epäselviksi jääneille juonikuvioille.
Pelaaminen

Digital Devil Saga 2:n pelitapa on suurelta osin sama kuin edellisessä pelissä. Mantrojen käyttöä on kuitenkin muutettu. Avatessaan yhden mantran, saa samalla auki useita muitakin. Pelissä esiintyy myös uudentyyppisiä vihollisia, sekä "Karma-renkaita", jotka vahvistavat hahmon tiettyä ominaisuutta.
Lisäksi uudessa Berserk-muodossa hahmot voivat muuttua puoli-ihmiseksi ja puolidemoniksi, vahvistaen heidän tiettyjä ominaisuuksiaan, mutta tehden heistä myös haavoittuvampia.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kenji Nojima  | … |  Serph, Schrödinger   |
|  Yumi Tōma  | … |  Argilla   |
|  Hideyuki Hori  | … |  Gale   |
|  Hiroaki Miura  | … |  Cielo   |
|  Nobutoshi Canna  | … |  Roland   |
|  Hōko Kuwashima  | … |  Sera, Seraph   |
|  Hikaru Midorikawa  | … |  Heat   |
|  Naomi Shindo  | … |  Fred   |
|  Michie Tomizawa  | … |  Jenna Angel   |
|  Hiroko Emori  | … |  Margot Cuvier   |
|  Banjo Ginga  | … |  Terrence E. Beck   |
Ääninäyttelijät > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yuri Lowenthal  | … |  Serph, Serph Sheffield, Schrödinger, operaattori   |
|  Amanda Winn-Lee  | … |  Argilla   |
|  Steve Blum  | … |  Gale, David Gale   |
|  Dave Wittenberg  | … |  Cielo   |
|  Kirk Thornton  | … |  Roland   |
|  Wendee Lee  | … |  Sera, Seraph, nuori Gale   |
|  Crispin Freeman  | … |  Heat, Heat O’Brien, Meganada   |
|  Arif S. Kinchen  | … |  Fred   |
|  Mary Elizabeth McGlynn  | … |  Jenna Angel   |
|  Bob Papenbrook  | … |  Terrence E. Beck, Tribvanan vartija   |
|  Nolan North  | … |  Adil, operaattori   |
|  Melodee Spevack  | … |  Tribvanan vartija   |
Jaalan kirkonkylä

| Jaalan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Jaalan kirkonkylä
 Koordinaatit: 61°02′58″N, 26°29′22″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kymenlaakso
Seutukunta:  Kouvolan seutukunta
Kunta:  Kouvola
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,38 km²
Väkiluku:  556
 – Väestötiheys:  233,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2017 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jaalan kirkonkylä on taajama Kouvolassa, entisen Jaalan kunnan alueella. Taajama oli entisen Jaalan kunnan keskustaajama, suurin ja ainut taajama. Taajamassa asuu noin 600 ihmistä. Sen pinta-ala on 2,38 km² ja väestöntihys 233,6 as./km².
Palvelut

Jaalassa on kirkon ja hautausmaan lisäksi muun muassa päiväkoti, alakoulu, kirjasto, liikuntahalli ja muita liikuntapaikkoja,  palvelukeskus, S-market, apteekki ja terveysasema.
Sibi

| Sibi سبی |
| --- | --- |
 Sibi
 Koordinaatit: 29°33′N, 67°53′E 
Valtio:   Pakistan
Provinssi:  Balochistan
Piirikunta:  Sibi
Väkiluku (2017):  64 674
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sibi  (belutšiksi سِبّی , sindhiksi سيوي, urduksi ‏سبی‎) on kaupunki  Pakistanin Balochistanin provinssissa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 64 674.
Maantiede

Sibi sijaitsee Pakistanin Balochistanin provinssin luoteisosassa Sibin piirikunnassa Ympäröivä alue on tasankoa lähellä Bolansolan alkua. Quetta sijaitsee noin 140 kilometrin matkan päässä.
Historia

Sibi sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla kulkureitillä luoteesta kohti Induksen laaksoa. Tästä syystä Sibin kautta ovat kulokeneet eri valloittavat armeijat.
Varhaisissa islamilaisissa lähteissä Sibi mainitaan paikkakuntana Bališ- tai Wališan-nimisellä alueella. Bundahišn käyttää paikasta nimeä Balist, mikä lienee johdettu persian ylämaahan viittaavasta sanasta. Paikkakunta kuului saffaridien ja myöhempien ghaznavidien valtakuntiin. Ghaznavidit kulkivat Sibistä kohti Multania sotaretkillään Intiaan. 1500-luvulla aluetta hallitsivat ensin Kandaharin arghunidit ja myöhemmin suurmogulit. Suurmogulien kaudella Sibi oli hallinnollisesti mahall Bhakkarin sarkar-alueella, joka taas oli osa Multanin suba-aluetta. Vuonna 1714 aluetta hallitsi Kalhora-dynastia ja heitä seurasivat afgaanien Dorrani-valtakunta.
Brittivalta levisi alueelle 1800-luvulla. Afganistanin emiiri Šir Ali Khan luovutti alueen Gandamakin sopimuksella vuonna 1879. Britit rakennuttivat Sibin kautta Quettaan kulkevan rautatien, mikä lisäsi Sibin strategista merkitystä entisestään.
Väestö

Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan Sibin asukasluku oli 64 674. Suurimpia kieliä Sibissä olivat balochi (19 732), sindhi (19 565) ja saraiki (11 573).
Jakub Štěpánek

| Jakub Štěpánek |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1986 (ikä 38) Vsetín, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Ocelaři Třinec
Sarja:  Tipsport Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  HC Sareza Ostrava/Poruba (Tšekki I) HC Vítkovice (ČEL) SKA Pietari (KHL) Lev Praha (KHL) Severstal Tšerepovets (KHL) SC Bern (NLA) HC Pardubice (ČEL) Lukko (SML) HC Slovan Bratislava (KHL) Lausanne HC (NLA)
Jakub Štěpánek (s. 20. kesäkuuta 1986 Vsetín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Ocelaři Třinecissä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan isokokoinen Štěpánek torjuu vanhanaikaisella tyylillä luottaen ketteryyteensä ja reflekseihinsä. Hän myös seisoo enemmän, mitä useimmat modernin ajan maalivahdit.
Ura > Seuraura > Uran alku kotimaassa

Štěpánek on HC Vsetínin kasvatti. Hän siirtyi kesken B-juniorikauden 2001–2002 HC Porubaan. Štěpánek debytoi miesten peleissä HC Sareza Ostravan joukkueessa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligassa kaudella 2004–2005, jolloin hän pelasi siellä kuusi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Kaudella 2005–2006 Štěpánek pelasi HC Sarezassa 12 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi HC Vítkovicen Extraliga-joukkueeseen. Štěpánek toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Marek Pincille ja pelasi viisi runkosarjaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla HC Sarezassa. Myös kauden 2007–2008 runkosarjan Štěpánek vietti lähinnä Sarezassa. Hänellä oli 1. ligan paras torjuntaprosentti (94,5 %). Extraligan karsintasarjassa Štěpánek nousi kuitenkin Vítkovicen pääasialliseksi vastuunkantajaksi Martin Prusekin ohi.
Kaudella 2008–2009 Štěpánek jakoi varsin tasaisesti Vítkovicen torjuntavastuun Marek Pincin kanssa ja pelasi 31 runkosarjaottelua. Hänellä oli Extraligan paras päästettyjen maalien keskiarvo (2.15). Pudotuspeleissä Štěpánek toimi Vítkovicen pääasiallisena ykkösmaalivahtina pelaten kymmenen ottelua. Hänellä oli paras torjuntaprosentti (94,3 %) ja PMK (1.85). Štěpánek valittiin kauden päätteeksi Extraligan vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2009–2010 hän nousi Vítkovicen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Štěpánekilla oli pudotuspelien paras torjuntaprosentti (93,7 %). Hän torjui joukkueensa kauden päätteeksi Extraligan hopeaan.
Ura > Seuraura > KHL-vuodet

Štěpánek siirtyi kaudeksi 2010–2011 KHL-joukkue SKA Pietariin. Hän toimi joukkueen pääasiallisena ykkösmaalivahtina ja torjui SKA:n konferenssivälieriin saakka. Štěpánek edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, joka päättyi voittoon.
Kaudella 2011–2012 Štěpánek torjui eniten nollapelejä (3) KHL:n pudotuspeleissä Dinamo Moskovan Aleksandr Jerjomenkon ja Avangard Omskin Karri Rämön ohella. Hänet valittiin kauden aikana myös liigan syyskuun 2011 kuukauden maalivahdiksi. SKA eteni KHL:n konferenssifinaaliin. Kesken kauden 2012–2013, lokakuussa 2012 seura antoi Štěpánekille lopulta potkut. SKA kauppasi hänet ja Tomáš Tatarin pelaajaoikeudet KHL:n tšekkiläisjoukkue Lev Prahaan vaihdossa vuosien 2013 ja 2014 ensimmäisen kierroksen varausvuoroihin. Štěpánekin lähdön taustalla oli myös SKA:n vahvistuminen NHL:n työsulun myötä tulleella Sergei Bobrovskilla. Seuran toimitusjohtaja Aleksei Kasatonovin mukaan SKA halusi antaa Štěpánekille mahdollisuuden pelata kotimaansa joukkueessa. Hän toimi loppukauden ajan Levin pääasiallisena kakkosmaalivahtina Tomáš Pöpperlelle.
Kaudeksi 2013–2014 Štěpánek siirtyi jatkamaan KHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Severstal Tšerepovetsiin. Hän kantoi molempina sopimuskausinaan suurimman osan joukkueen torjuntavastuusta. Kaudella 2014–2015, 28. joulukuuta 2014 Štěpánek valittiin KHL:n viikon maalivahdiksi. Marraskuussa 2014 hän teki Severstalin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Štěpánek pelasi suurimman osan syyskauden 2016–2017 otteluista, kunnes joulukuussa 2016 Severstal lainasi hänet loppukaudeksi Sveitsin National League A:n SC Berniin paikkaamaan loukkaantuneen ja tämän myötä uransa päättäneen Marco Bührerin jättämää aukkoa. Štěpánek torjui eniten nollapelejä (2) NLA:n pudotuspeleissä ja hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden.
Ura > Seuraura > Pardubicen kautta SM-liigaan

Syyskuussa 2016 Štěpánek siirtyi ottelukohtaisella sopimuksella kotimaahansa HC Pardubicen maalinsuulle. Hän palasi kahdeksan ottelua varsin heikolla torjuntaprosentilla (85,6 %), kunnes Štěpánek siirtyi lokakuussa loppukauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon tuomaan kokemusta joukkueen maalivahtiosastolle. Hän jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuua Kähkösen kanssa, mutta pelasi kuitenkin loppukaudella hieman vähemmän pelejä kuin hän.
Kaudeksi 2017–2018 Štěpánek palasi KHL:ään ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella slovakialaisjoukkue HC Slovan Bratislavaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Štěpánek vuoden 2010 Channel One Cupissa. |  Štěpánek vuoden 2010 Channel One Cupissa. |  Štěpánek vuoden 2010 Channel One Cupissa. |  |
Maa:   Tšekki
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Helsinki 2012 | jääkiekko |  |
Štěpánek edusti Tšekkiä Vancouverin olympiakisoissa 2010, jolloin hän puki viiteen otteluun, mutta jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Štěpánek edusti Tšekkiä myös MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010, 2011 ja 2012. Vuoden 2009 turnauksessa hän pelasi kuudessa ottelussa ja Štěpánek valittiin Tanskaa vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2010 turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja hän puki siinä kuuteen otteluun, mutta Štěpánek jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kaksi seuraavaa turnausta päättyivät pronssiin. Vuoden 2011 turnauksessa hän pelasi yhden ottelun, mutta vuoden 2012 turnauksessa Štěpánek pelasi viisi ottelua. Hänet valittiin Suomea vastaan pelatun pronssiottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Yhteensä Štěpánek on pelannut 36 A-maaottelua. Hän on pelannut myös kolme nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | MM | 6 | 2 | 3 | 283 | 10 | 2 | 2.12 | 90,7 |
| 2011 | MM | 1 | 1 | 0 | 60 | 2 | 0 | 2.00 | 95,2 |
| 2012 | MM | 5 | 3 | 1 | 642 | 6 | 1 | 1.49 | 93,9 |