stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Mustonen

| Juha Mustonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1971
Ammatti:  lähetystöneuvos, säätiön asiamies
Puoliso:  Jutta Urpilainen (2006–)
Muut tiedot
Koulutus: valtiotieteiden maisteri
Tunnustukset:  Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki (2018) Chydenius-mitali (2022)
Juha Petri Mustonen (s. 1971) on suomalainen ulkoasiainhallinnon virkamies. Mustonen toimii Suomen Brysselin edustustojen yhteishallinnossa lähetystöneuvoksena.
Mustonen on työskennellyt Euroopan parlamentin palveluksessa, YK:n nuorisotutkimusprojektissa, presidentti Martti Ahtisaaren perustamassa konfliktinratkaisujärjestö CMI:ssä ja ulkoministeriössä.
Mustonen oli mukana perustamassa Eurooppalaisen Suomen nuoriso-osastoa (Eurooppanuoret ry) 1990-luvun puolivälissä toimien sen puheenjohtajana.
Anders Chydenius -säätiön asiamiehenä hän on toiminut vuodesta 2006. Säätiö julkaisi Mustosen laatiman selvityksen ”Demokratia osana kestävää kehitystä. Aloite pohjoismaisen demokratiakeskustelun edistämiseksi” elokuussa 2020.
Chydenius-Instituutin kannatusyhdistys myönsi Mustoselle Chydenius-mitalin tunnustuksena ansiokkaasta työstä Anders Chydeniuksen elämäntyön hyväksi vuonna 2022. Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin hän sai vuonna 2018.
Juha Mustonen opiskeli valtiotieteitä Helsingin yliopistossa. Hänen puolisonsa on Euroopan komission jäsen Jutta Urpilainen.
Pumén kieli

| Pumé |
| --- | --- |
 Pumén, nimellä yaruro, puhuma-alue Venezuelan ja Kolumbian rajalla.
Muu nimi:  yaruro
Tiedot
Alue:   Venezuela
Puhujia:  5840
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Isolaattikieli
ISO 639-3:  yae
 Ohje 
Pumé, myös yaruro, on Venezuelassa asuvien yaruroiden puhuma isolaattikieli. Vuonna 2009 kieltä puhui 5840 ihmistä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti käännettiin puméksi vuonna 2012.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen> Ora. | Etinen> Nas. | Keskinen> Ora. | Keskinen> Nas. | Takainen> Ora. | Takainen> Nas. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ĩ |  |  | u | ũ |
| Puolisuppea | e | ẽ |  |  | o | õ |
| Puoliavoin | ɛ | ẽ |  |  | ɔ | õ |
| Avoin |  |  | a | ã |  |  |
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali | Dentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  | ɲ | ŋ |  |
| Klusiili | Norm. | p | b | t | d |  | c | ɟ | k | g |  |
| Klusiili | Palat. | pj | tj |  | cj | kj |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi | β |  |  | ʃ | x | h |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  | r |  |  |  |
Lähde:
Potsdam (albumi)

| Potsdam Iiro Rantala |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Nikolaisaal Potsdam, 27. marraskuuta 2021
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2022
 Kesto: 45.13
 Levy-yhtiö: ACT Music
Iiro Rantalan muut julkaisut
| My Finnish Calendar 2019 | Potsdam 2022 |   |
Potsdam on Iiro Rantalan livealbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2022.
Kappaleet

Twentytwentyone – 5.57
Time for Rag – 3.54
Peace – 3.52
Can You Be Bob? – 2.58
Freedom – 7.13
Woman – 7.12
November – 5.47
Candide Overture – 4.55
Somewhere – 3.21
Arvostelut

Soundi:
Jussila

Jussila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anshelm Sjöstedt-Jussila (1869–1926), suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (Suomalainen puolue, Kokoomus)
Arja Jussila (o.s. Myllyselkä, s. 1953), pituushyppääjä
Asko Jussila (s. 1963), jalkapallovalmentaja
Atte Jussila (s. 1991), jalkapalloerotuomari
Carita Jussila (1947–2011), jousiampuja
Eetu Jussila (1882–1973), maanviljelijä, agrologi ja Maalaisliiton kansanedustaja
Eino A. Jussila (1900–1964), diplomi-insinööri ja sahateollisuuskoulun rehtori
Esa Jussila (s. 1979), salibandyn pelaaja
Esko Jussila (s. 1934), yhdistetyn hiihtäjä
Heikki Jussila (1863–1955), vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja ja kansakoulunopettaja
Heikki Jussila (1887–1941), jääkärimajuri
Heikki Jussila (s. 1989), lukkopainija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja
Iiro Jussila (s. 1977), professori, päätoimittaja ja Pellervon taloustutkimus PTT:n toimitusjohtaja
Jani Jussila (s. 1993), e-urheilija
Jari Jussila, tietokirjailija, tietohallintojohtaja ja tietojohtamisen tutkijatohtori
Jarkko Jussila (s. 1979), potkunyrkkeilijä
Jenni Jussila (s. 1985), pesäpalloilija
Jutta Larm (ent. Gustafsberg, ent. Jussila, ent. Kolhi, o.s. Virtanen, s. 1973), hyvinvointiyrittäjä, fitness-urheilija, seksuaaliterapeutti ja luennoitsija
K. V. Jussila (1895–1963), opettaja, lastenkirjailija ja oppikirjojen laatija
Kalle Jussila (1869–1951), maastohiihtäjä
Kalle Jussila (Santeri Kirillov, oik. Aleksandr Fjodorovitš Kirillov, 1910–1941), venäjänkarjalainen kirjailija
Kalle Jussila (s. 1961), laulaja
Kari Jussila (s. 1943), urkuri
Kustaa Jussila (1879–1964), Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustaja
Martti Jussila (1925–2012), kasvatustieteilijä
Matti Jussila (s. 1997), futsalpelaaja
Mauno Jussila (1908–1988), Maalaisliitto-Keskustapuolueen kansanedustaja
Mika Jussila, äänitteiden masteroija
Mika Jussila (s. 1982), jääpalloilija
Mika Jussila (s. 1993), futsalpelaaja
Niilo Rikhard Jussila (1891–1948), opetusneuvos ja koulunjohtaja
Oskari Jussila (1888–1955), lääninrovasti, kansanedustaja (Kokoomus), maallikkosaarnaaja Heikki Jussilan poika
Osmo Jussila (1938–2019), poliittisen historian tutkija
Perttu Jussila (s. 1991), keilaaja
Petteri Jussila (1970–2004), yrittäjä ja julkisuuden henkilö
Raimo Jussila (s. 1943), tietokirjailija
Roope Jussila (1943–2013), diplomaatti ja lähetystöneuvos
Seppo Jussila (s. 1945), pikajuoksija
Sini Jussila (s. 1995), kilpakävelijä
Tauno Jussila (s. 1943), jääkiekkoilija
Tuomas Jussila (s. 1989), pesäpalloilija
Tuomo Jussila, lentopallovalmentaja
Veikko Jussila (1918–1978), pika-aitajuoksija.
Kaikkien pyhien kirkko (Publow)

| Kaikkien pyhien kirkko (Publow) Church of All Saints |
| --- | --- |

Sijainti:  Publow, Somerset
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kaikkien pyhien kirkko (engl. Church of All Saints) on 1300-luvulla rakennettu Englannin kirkon kirkko, joka sijaitsee Publow’n kylässä Bath and North East Somersetin piirissä Somersetin kreivikunnassa. Sillä on ollut Grade I -suojeluluokka vuodesta 1960.
Tamminen saarnatuoli on 1600-luvun alusta.
Plesetskin kosmodromi

2015
2016
Kosmodromi sijaitsee Arkangelin alueella
Plesetskin kosmodromi on aktiivinen avaruuskeskus Venäjällä Arkangelin alueella, noin 300 kilometriä Arkangelista etelään ja 400 kilometriä Suomen rajalta itään.
Toiminnan alku

Plesetsk suunniteltiin ja rakennettiin Neuvostoliiton ensimmäisen ydinkärjellä varustetun mannertenvälisen ballistisen ohjuksen (ICBM) tukikohdaksi. Kyseessä oli Sergei Koroljovin R-7-ohjus, joka oli kehitetty kesään 1955 mennessä. Paikka valittiin sillä perusteella, että lyhin lentorata Yhdysvaltoihin kulkee Pohjoisen jäämeren yli. Sijainti oli myös riittävän syrjäinen huippusalaiselle tukikohdalle ja sopivan etäällä suurista kaupungeista. Kosmodromi aloitti toimintansa virallisesti 15. heinäkuuta 1957. Ensimmäinen laukaisualusta oli valmiudessa joulukuussa 1959. 1960-luvun alussa tukikohdassa oli ilmeisesti kuusi tällaista ydinohjusta.
Vuoden 1960 alussa Yhdysvaltain tiedustelupalvelu arvioi Plesetskin mahdolliseksi ICBM-tukikohdaksi. Asiaa yritettiin varmistaa muun muassa kuuluisalla Gary Powersin ohjaaman Lockheed U-2-koneen tiedustelulennolla, mutta kone ammuttiin alas jo sen lähestyessä Sverdlovskin rakettikoeasemaa 1. toukokuuta 1960. Neuvostoliiton ohjusten määrän (yli)arvioiminen oli osa Nixonin ja Kennedyn presidentinvaalikamppailua vuonna 1960, jossa ”Missile gap” oli Kennedyn päävaaliteemoja.
Vuonna 1963 Plesetskiä alettiin kehittää myös uudentyyppisten kiinteää ajoainetta käyttävien ohjusten testipaikaksi ja sotilaalliseksi avaruuskeskukseksi. Ensimmäinen satelliitti Plesetskistä laukaistiin avaruuteen 17. maaliskuuta 1966, jolloin Vostok-2-kantoraketti vei radalle vakoilusatelliitin.
Ensimmäiset laukaisut paljastivat avaruuskeskuksen olemassaolon suurelle yleisölle syksyllä 1966. Plesetskin laukaisujen valoilmiöt näkyivät Suomessa ainakin Helsingin tienoolle asti ja olivat esillä muun muassa 1970-luvun UFO-keskusteluissa. Neuvostoliitto tunnusti virallisesti paikan olemassaolon vasta vuonna 1983.
Plesetskin kosmodromi nykyään

Tukikohta tunnetaan koodeilla GIK-1 ja GNIIP. Paikallinen asutuskeskus Mirnyi sijaitsee 36 kilometrin päässä laukaisupaikasta.
Alueella on yhdeksän laukaisutornia, joista voidaan laukaista Rockot-, Zenit-, Sojuz-, Molnija-, Tsiklon-, Angara- ja Kosmos-kantoraketteja.
Plesetskistä on laukaistu avaruuteen yli 1 500 kantorakettia tai ohjusta. Kiertoradalle on kuljetettu noin 2 000 avaruusalusta. Plesetskistä laukaistaan pääosin tietoliikenne-, sotilaallisia- ja erilaisiin tutkimustarkoituksiin suunnattuja satelliitteja polaariradoille, joiden ratatason kaltevuus päiväntasaajaan nähden (inklinaatio) on useimmiten 63–83 astetta (62.8, 67.1, 73–74, 82–83). Laukaisut tehdään koilliseen tai itään.
Vuosina 2006–2008 Plesetskistä laukaistiin Kosmos-3M-raketeilla radoilleen viidestä satelliitista koostuva Saksan SAR-Lupe -tiedustelusatelliittijärjestelmä.
Tuleva kehitys

Plesetskiä tultaneen tulevaisuudessa laajentamaan ja sen merkitys tullee kasvamaan, sillä Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Baikonurin kosmodromi jäi Kazakstanin puolelle. Venäjä solmi viimeksi vuonna 2005 Kazakstanin kanssa 20-vuotisen vuokrasopimuksen Baikonurista. Vuokrahinta on 115 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuodessa. Sopimuksessa on lisäksi kymmenen vuoden jatko-optio.
Ennemmin tai myöhemmin Venäjä siirtänee avaruustoimintansa keskeisen infrastruktuurin kokonaan omalle maaperälleen. Myös tulevat Sojuz-kantorakettien laukaisut Guayanan avaruuskeskuksesta Etelä-Amerikasta ESA:n lipun alla tulevat vähentämään Baikonurin painoarvoa.
Ympäristöongelmia

Avaruuskeskus on aiheuttanut vakavia terveys- ja ympäristöongelmia siitä itään päin sijaitsevalla alueella.[lähde? ] Kantorakettien alemmat loppuunpalaneet rakettivaiheet putoavat laukaisun jälkeen maahan mukanaan käyttämätöntä polttoainetta. Suurin osa maailman avaruuskeskuksista sijaitseekin siten, että laukaisusuunnassa on valtameri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Angara-5 becomes Russia's biggest rocket (Angara 5:n laukaisu 23.12.2014) (englanniksi) (russianspaceweb.com)
Plesetsk fas.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Plesetsk astronautix.com
Google maps  Laukaisualustoja pohjoisen joen varrella, merkin kohdalla lentokenttä
ESA Permanent Mission in Russia (englanniksi)
Roskosmos: Plesetsk (kosmodromi) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (venäjäksi)
Avaruusalusten laukaisukeskukset (sijainnin mukaan)
| --- | --- |
Afrikka:  Kenia – ASI: San Marco
Aasia:  Kiina – CNSA: Jiuquan • Taiyuan • Xichang • Wenchang • Base 603   Intia – ISRO: SDSC  Israel – ISA: Palmachim   Japani – JAXA: Tanegashima • Uchinoura  Kazakhstan - RKA: Baikonur   Pakistan – SUPARCO: Sonmiani •   Venäjä – RKA: Dombarovski • Svobodnyi • Vostotšnyi   Etelä-Korea – KARI: Naro
Eurooppa:  Venäjä – RKA: Kapustin Jar • Plesetsk   Ruotsi – SSC: Esrange
Pohjois-Amerikka:  Kanada – CAF, CSA: Fort Churchill   USA – Nasa: KSC • Wallops ♦ DoD: Cape Canaveral • Vandenberg ♦ Yksityiset: Corn Ranch • Kodiak Launch Complex • Mid-Atlantic Regional Spaceport • Mojave Airport & Spaceport • Oklahoma Spaceport • Spaceport America
Etelä-Amerikka:  Brasilia – FAB, AEB: Alcântaran avaruuskeskus   Ranska - ESA, CNES: Guayanan avaruuskeskus
Muualla:  Marshall Islands – DoD: Reagan Test Site Tyynimeri - Yksityiset: Ocean Odyssey
Pornography

| Pornography The Cure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 1982 RAK- studio, Lontoo
 Julkaistu: toukokuu 1982
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Phil Thornalley
 Tyylilaji: post-punk, goottirock, darkwave
 Kesto: 43.17
 Levy-yhtiö: Fiction
The Curen muut julkaisut
| Faith 1981 | Pornography 1982 | Japanese Whispers 1983 |
Singlet albumilta Pornography
 ”The Hanging Garden” Julkaistu: 12 heinäkuuta 1982
Pornography on The Curen neljäs albumi vuodelta 1982. Tämä albumi on ensimmäinen osa Robert Smithin "trilogiaa", johon kuuluvat myös albumit Disintegration ja Bloodflowers. Vuonna 2002 kaikki kolme albumia soitettiin livenä kokonaisuudessaan ja julkaistiin Trilogy-DVD:nä vuonna 2003. Pornography julkaistiin uudelleen vuonna 2005 remasteroituna kahden levyn versiona. Pornographyä pidetään The Curen synkimpänä albumina ja se sisältääkin paljon tummasävytteisiä sanoituksia sekä melankolisia ja ahdistuneita melodioita. Albumin äänitysprosessin aikana Robert Smith on kertonut yhtyeen käyttäneen runsaasti LSD:tä. Mielenterveysongelmat ja sisäiset riidat johtivat The Curen tauolle jäämiseen Pornography-kiertueen jälkeen vuonna 1982 ja basisti Simon Gallupin yhtyeestä eroamiseen.
Kappaleet

One Hundred Years – 6.41
A Short Term Effect – 4.22
The Hanging Garden – 4.34
Siamese Twins – 5.27
The Figurehead – 6.15
A Strange Day – 5.03
Cold – 4.25
Pornography – 6.27
Kappaleet > Uusintapainoksen bonuslevy (2005)

Break (group home demo)
Demise (studio demo)
Temptation (studio demo)
The Figurehead (studio demo)
The Hanging Garden (studio demo)
One Hundred Years (studio demo)
Airlock: The Soundtrack
Cold (live)
A Strange Day (live)
Pornography (live)
All Mine (live)
A Short Term Effect (live)
Siamese Twins (live)
Temptation Two (aka LGTB) (RS studio demo)
Kokoonpano

Robert Smith − kitara, laulu, koskettimet
Simon Gallup − basso, koskettimet(vain levyllä)
Laurence Tolhurst − rummut, koskettimet(vain levyllä)
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: C
Soundi:
Psykoterapeutti

Psykoterapeutti on terveysalan ammattinimike psykoterapiahoitoa antavalle henkilölle. Ammatti on Suomessa suojattu lailla; sitä saavat käyttää ainoastaan asianmukaisen koulutuksen saaneet ja Valviran hyväksymät henkilöt.
Psykoterapiakoulutukseen hankkiutuvan soveltuvia pohjakoulutuksia ovat esimerkiksi psykologi, psykiatri, erikoissairaanhoitaja ja sosiaalityöntekijä.
Psykoterapeutin vaatimukset

Psykoterapeutiksi haluavalta vaaditaan soveltuva terveydenhoitoalan tutkinto, teoreettinen lisäkoulutus, työnohjauksessa suoritettu harjoittelu ja soveltuvuus ammattiin sekä omakohtainen psykoterapia. Erityistason psykoterapeutilta vaaditaan soveltuva terveydenhoitoalan tutkinto, esimerkiksi psykologi, lääkäri tai sairaanhoitaja, vähintään kahden vuoden työkokemus, 250 tunnin omakohtainen psykoterapia ja osa-aikaisia lisäopintoja keskimäärin kolme vuotta. Psykoterapeutin koulutuksen laajuus on vähintään 60 opintopistettä . Vaativan erityistason psykoterapeutin pohjakoulutus on oltava soveltuva korkeakouluasteen tutkinto, esimerkiksi psykologi, lääkäri tai muu akateeminen loppututkinto. Lisäopintoja on oltava keskimäärin neljä ja puoli vuotta, ja oman psykoterapian kesto vähintään 500 tuntia.
Psykoterapeuttikoulutuksessa kouluttajatahoina toimivat erilaiset psykoterapiayhteisöt. Koulutuksesta vastaa VET-tason psykoterapeutti.
Psykoterapiapalvelut Suomessa

Psykoterapeutin ammattinimikkeen käyttöoikeus oli keväällä 2009 Terhikki-rekisterissä 4 909 henkilöllä. Keväällä 2009 tehdyn kyselyn perusteella (vastausprosentti 65 %) neljäsosa rekisterissä olevista psykoterapeuteista ilmoitti, etteivät he tuota psykoterapiapalveluja. Vastanneista aktiivisista psykoterapeuteista (noin 2 366) 78 % oli naisia ja keski-ikä oli 53 vuotta. Yleisin psykoterapeuttien pohjakoulutus oli psykologi, seuraavaksi yleisimmät olivat sairaanhoitaja ja lääkäri.
Useimmat psykoterapeutit tarjosivat pitkäkestoista yksilöpsykoterapiaa. Psykoterapiakoulutussuuntauksista yleisimpiä olivat perheterapia, psykodynaaminen psykoterapia, psykoanalyyttinen terapia ja kognitiivinen psykoterapia sekä ratkaisukeskeinen psykoterapia, tosin lähes kolmannes vastaajista ilmoitti useamman kuin yhden koulutussuuntauksen.
Psykoterapiapalveluja tuotettiin pääasiassa ammatinharjoittajina. Puolet kyselyyn vastanneista ilmoitti, että heidän asiakkaansa kustansivat psykoterapiapalveluista itse vähintään omavastuuosuuden. Matalan kynnyksen ja lyhyiden psykoterapiapalvelujen tarjontaa pidettiin puutteellisena ja psykoterapiaan ohjaamisjärjestelmää riittämättömänä. Selvityksen perusteella alueelliset erot psykoterapeuttien ja psykoterapiapalvelujen jakautumisessa olivat suuria. Erot koskivat sekä psykoterapiapalvelujen tarjontaa ja koulutussuuntauksia että järjestäjä- ja maksajatahoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansaneläkelaitoksen korvaussivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kenellä on oikeus käyttää psykoterapeutin nimeä? (Arkistoitu – Internet Archive)
Terapeutti syytä valita huolella (Helsingin Sanomat 8.10.2007)
Minduu.fi Psykoterapeuttihaku
haku.brightlife.fi Terapeuttihaku
Probus Rahikainen

Probus (Prokopi, Prokko) Rahikainen (19. heinäkuuta 1885 Jyskyjärvi, Vienan Karjala – 2. helmikuuta 1946 Kuopio) oli vienankarjalainen liikemies, toimitusjohtaja ja heimoaktivisti.
Probus Rahikainen muutti jo varhain Suomen puolelle ja oli sitten harjoittelijana ja apulaisena kauppias F. Karjalaisen liikkeessa Vihdissä 1898–1905 sekä sen jälkeen liikeapulaisena muun muassa vienankarjalaisen Popoffin maakaupassa Jämsässä. Hän siirtyi sitten kauppamatkustajaksi ja toimi kauppa- ja lyhyttavara-alalla Turussa ja Tampereella. Rahikainen oli Carl Jönsonin tukkuliikkeen kauppamatkustajana 1906–1911 ja Tampereella Aleksi Hyppölän ja Paperipussitehdas ja Kauppa Oy:n kauppamatkustajana 1911–1913.
Vuonna 1913 Rahikainen tuli kankaiden, lankojen, hattujen sekä lyhyt- ja muotitavaroiden tukku- ja vähittäiskauppaa harjoittaneen P. Saikkonen Oy:n johtajaksi Sortavalaan ja oli liikkeen johtajana, osakkaana ja johtokunnan jäsenenä vuoteen 1922 saakka. P. Saikkonen Oy:llä oli tukku- ja vähittäiskaupan ohella villakutomo, neulomo ja ompelimo sekä sivuliikkeet Käkisalmessa, Salmissa ja Värtsilässä. Rahikainen oli Karjalan Tukkukauppa Oy:n Suojärven myyntikonttorin johtajana ja Kansallis-Osake-Pankin Suojärven konttorin hoitajana 1922–1924. Tämän jälkeen Rahikainen oli Helsingissä ja Vaasassa muun muassa Oy Usman tukkuliikkeen johtajana vuoteen 1928 saakka ja Lassila & Tikanojan Helsingin konttorin myyntipäällikkönä. Hän perusti Helsinkiin Pääkaupungin Leninkitehdas-nimisen yrityksen ja toimi sen johtajana. Rahikainen myi Pääkaupungin Leninkitehtaan Lassila & Tikanojalle ja osti sitten talousvaikeuksiin joutuneen P. Saikkonen Oy:n Sortavalan liikkeen ja muodosti siitä vuonna 1933 Saikkonen Osakeyhtiö-nimisen yrityksen. Rahikainen oli yhtiön toimitusjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. Liike siirtyi talvisodan aikana 1940 Sortavalasta Kuopioon Haapaniemenkadulle, jossa se toimi sitten 1960-luvun alkuun saakka.
Rahikainen oli 1906 perustetun Vienan Karjalaisten Liiton jäsenenä ja sen seuraajaksi 1917 tulleen Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsenenä ollen kymmenen vuoden ajan seuran johtokunnan jäsenenä. Hän kuului Karjalakerhojen Keskusliiton ja Valtion Pakolaisavustuskeskuksen johtokuntiin. Rahikainen perusti Nurmijärvelle koulukoti Väinölän ja oli sen johtokunnan jäsenenä. Hän oli tammikuussa 1919 ulkovaltojen edustajien luokse Tukholmaan lähetetyn vienankarjalaisten lähetystön jäsenenä ja osallistui Aunuksen retken valmisteluihin muun muassa kokouksia järjestämällä. Hän johti suurta Aunuksen lähetystöä, joka kävi keväällä 1919 Suomen hallituksen puheilla. Myöhemmin Rahikainen oli muun muassa Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1933–1936. Vuonna 1936 hänet valittiin Karjalakerhojen keskusliiton puheenjohtajaksi Tampereella pidetyillä itä-karjalaisten heimojuhlilla. Jatkosodan aikana Rahikainen oli Itä-Karjalan vapausliikkeen johdon ja Itä-Karjalan sotilashallintoesikunnan yhteydessä toimineen neuvottelukunnan puheenjohtajana.
Probus Rahikainen oli naimisissa Tyyne Maria Vaaran (ent. Grönvall, 1886–1950) kanssa. Heidän poikansa oli musiikki- ja hallintomiehenä tunnettu ekonomi Eino S. Rahikainen.
Kirjallisuutta

Eino S. Rahikainen : Viisi vuosikymmentä Saikkonen osakeyhtiön historiaa 1898-1948. Saikkonen osakeyhtiö, Kuopio 1949
Kaikkien pyhien kirkko (Theddlethorpe)

| Kaikkien pyhien kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Theddlethorpe, Englanti
Koordinaatit:  53°22′13.8″N, 0°11′54.6″E
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Materiaali:  kalkkikivi
Tyylisuunta:  goottilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaikkien pyhien kirkko (engl. All Saints Church, Theddlethorpe) on käytöstä poistettu kirkkorakennus Theddlethorpen kylässä, Lincolnshiressa, Englannissa. Kirkko on rakennettu 1100-luvulla ja se on Grade I -luokan suojelukohde.
Tamminen 1600-luvun lopun saarnastuoli on alun perin ollut Skidbrooken kirkossa. Kirkossa on marmorinen sarkofagi vuodelta 1727 ja samalta vuosisadalta kaksi muistolaattaa.
Kaikkien pyhien kirkko (Ateena)

| Kaikkien pyhien kirkko Ναός Αγίων Πάντων |
| --- | --- |
 Kaikkien pyhien kirkko.
Sijainti:  Ampelókipoi, Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°59′11″N, 23°45′19″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Ateenan arkkihiippakunta
Rakentamisvuosi:  1000-luku
Tyylisuunta:  bysanttilainen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaikkien pyhien kirkko (kreik. Ναός Αγίων Πάντων, Naós Agíon Pánton) on bysanttilaisaikainen kirkko Ampelókipoin kaupunginosassa Ateenassa Kreikassa. Pieni kirkko sijaitsee nykyaikaisten asuintalojen ympäröimänä lähellä Apóstolos Nikolaḯdiksen stadionia ja Ampelókipoin metroasemaa.
Arkkitehtuurinsa perusteella kirkko vaikuttaa rakennetun 1000-luvulla. Se on ilmeisesti ollut alun perin jonkun luostarin pääkirkko (katholikon). Kirkko on kunnostettu vuonna 1956. Kirkko on muodoltaan ristinmuotoinen ja siinä on kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon rakentamiseen on käytetty antiikin aikaisten rakennusten osia, joissa on jäljellä muun muassa piirtokirjoituksia.
Järvenpää (sukunimi)

Järvenpää on suomalainen sukunimi. Se on voinut syntyä sijaintia ilmaisevista talonnimistä.
Tunnettuja Järvenpää-nimisiä:
Aleksanteri Järvenpää (1856–1916), kirjailija
Allen Järvenpää (1915–2006), diplomi-insinööri, ammattienylitarkastaja ja työsuojeluteknologian professori
Anelma Järvenpää-Summanen (ent. Salo, s. 1947), kirjailija
Anni Järvenpää (s. 2000), taitoluistelija
Hannu Järvenpää (s. 1963), jääkiekkoilija
Heikki Järvenpää (s. 1948), yritysjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko
Iisakki Järvenpää (1859–1929), puukkoseppä ja puukkotehtailija
Ilmari Järvenpää (s. 1996), näyttelijä
Janne-Olli Järvenpää (s. 1971), Mehiläisen toimitusjohtaja
Jari Järvenpää (s. 1979), kilpa-autoilija
Jarkko Järvenpää (s. 1986), kestävyysjuoksija
Juha Järvenpää (s. 1965), jääkiekkoilija
Juha Järvenpää (s. 1989), jääkiekkomaalivahti
Juha Järvenpää (s. 1986), lentopalloilija
Juho Järvenpää, kunnanjohtaja
Jösse Järvenpää (s. 1961), laulaja-lauluntekijä
Lassi Järvenpää (s. 1996), jalkapalloilija
Maarit Järvenpää, matemaatikko, Oulun yliopiston professori
Mari Järvenpää (s. 1981), juoksija
Markus Järvenpää (s. 1983), näyttelijä
Matti Järvenpää (1923–1988), poliitikko, SKDL:n kansanedustaja
Matti Järvenpää (s. 1959), kuvataiteilija, säveltäjä ja sanoittaja
Minna Järvenpää (s. 1981), juoksija, Mari Järvenpään sisar
Miro Järvenpää (s. 2003), jääkiekkoilija
Pauli Järvenpää (s. 1948), tutkija, entinen suurlähettiläs
Risto Järvenpää (s. 1953), opettaja, muusikko, säveltäjä ja sanoittaja
Sakke Järvenpää (s. 1954), muusikko ja näyttelijä
Sami Järvenpää (s. 1975), rullakiekkoilija
Satu Verho (o.s. Järvenpää, s. 1978), kiekonheittäjä
Tero Järvenpää (s. 1984), keihäänheittäjä
Torsti Järvenpää (s. 1954), jääkiekkoilija
Veli-Matti Järvenpää (s. 1967), haitaristi ja säveltäjä
Väinö Järvenpää (1933–2014), nyrkkeilijä