stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ginga Densetsu Weed
Manga Suomessa

Seikkailu alkaa! (joulukuu 2011)
Taivaan rangaistus (joulukuu 2011)
Elävä ase (tammikuu 2012)
Varomaton haaste (helmikuu 2012)
Valkoinen nuoli (maaliskuu 2012)
Kuoleman putous (huhtikuu 2012)
Isän sanat (toukokuu 2012)
Raivoisa myrsky (kesäkuu 2012)
Oikeuden sielu (heinäkuu 2012)
Hiipivät varjot (elokuu 2012)
Kuohuva veri (syyskuu 2012)
Kätketty tie (lokakuu 2012)
Kohtalona taistelu (marraskuu 2012)
Villipedot (joulukuu 2012)
Kuohuva veri (tammikuu 2013)
Peritty oikeuden isku (helmikuu 2013)
Harhanäky  (maaliskuu 2013)
Todellinen voima (huhtikuu 2013)
Viimeinen keino (toukokuu 2013)
Herran puolesta (kesäkuu 2013)
Toveruuden voima (heinäkuu 2013)
Valiojoukko (elokuu 2013)
Pelastaja (syyskuu 2013)
Uhri oikeudelle (lokakuu 2013)
Räjäytys (marraskuu 2013)
Ansaittu kohtalo (joulukuu 2013)
Kuoleman luola (tammikuu 2014)
Kävelevä ase (helmikuu 2014)
Paholaisen ylpeys (maaliskuu 2014)
Legendan perillinen (huhtikuu 2014)
Murhaaja herää (toukokuu 2014)
Vallan palvelija (kesäkuu 2014)
Pahuuden edessä (heinäkuu 2014)
Rohkeuden voima (elokuu 2014)
Veljesten veri (syyskuu 2014)
Entiset sotilaat (lokakuu 2014)
Lähestyvä uhka (marraskuu 2014)
Vanhan soturin ylpeys (joulukuu 2014)
Kuoleman kentälle (tammikuu 2015)
Lähestyvä kohtalo (helmikuu 2015)
Kenttätaistelu (maaliskuu 2015)
Maximin päätös (huuhtikuu 2015)
Murtakaa saartorengas (toukokuu 2015)
Liikekannallepano (kesäkuu 2015)
Mossin perintö (heinäkuu 2015)
Murtumaton tahto (elokuu 2015)
Ouun soturien kohtalo (syyskuu 2015)
Huuto vailla vastausta (lokakuu 2015)
Päällikön velvollisuus (marraskuu 2015)
Uros urosta vastaan (joulukuu 2015)
Lähtö merelle (tammikuu 2016)
Kylmä katse (helmikuu 2016)
Toinen tragedia (maaliskuu 2016)
Vihan hampaat (huhtikuu 2016)
Suurin kaikista (toukokuu 2016)
Sotamestarin veri (kesäkuu 2016)
Verenperintö (heinäkuu 2016)
Veri ja viha (elokuu 2016)
Kuolemaa uhmaten (syyskuu 2016)
Korvaamaton ystävä (lokakuu 2016)
Animen ja mangan erot

Ginga Densetsu Weed -anime eroaa mangasta monella tapaa. Monien koirien kohtaloita on muutettu animeen ja joitakin merkittäviä kohtauksia on jätetty pois, kuten Hōgenin oikea kuolema, ihmisten merkittävämpi rooli tarinassa, sekä monien koirien tapaaminen. Tämän lisäksi animesta puuttuu useita hahmoja kuten Crossin ja Benin poika Jouji sekä Oliverin poika Mole.
Englanninkielinen julkaisu

Kustantamo Comics One käänsi Ginga Densetsu Weed -mangaa nimellä Ginga Legend Weed kolmen osan verran. Kaikki osat julkaistiin yhtäaikaa, 1. huhtikuuta 2001. Sarja ei kuitenkaan saanut merkittävää suosiota, joten Comics One jätti sen kääntämisen kesken. Vuonna 2005 Comics One meni konkurssiin ja toiminta siirtyi DrMaster Publications -nimiselle yritykselle, joka ei kuitenkaan saanut sarjan lisenssiä itselleen. Ginga Densetsu Weedin käännöslisenssi jäi Comics Onelle, joten kukaan englanninkielinen kustantamo ei voinut ottaa sarjaa käännettäväkseen.
Pachinko-peli

Vuonna 2009 Sankyo-niminen yritys valmisti Ginga Densetsu Weedistä pachinko-pelin. Suomeen on tuotu ainakin kaksi laitetta, joista toinen oli pelattavissa kuopiolaisen animeoheistuoteliike Urumin tiloissa.
Aiheesta muualla

Gingapedia - Takahashin tuotantoon keskittyvä tietosanakirja
Suomen Hopeanuoli-fanit ry – virallisesti rekisteröity faniyhdistys
Pachinko-pelikone.
Vapaussodan Perinneliitto

Vapaussodan Perinneliitto (ruots. Frihetskrigets Traditionsförbund) on suomalainen yhdistys, joka ylläpitää vuoden 1918 Suomen sisällissodan valkoisen osapuolen muistoa. Se on kattojärjestö, johon kuuluu neljä säätiötä, kolme kannatusyhdistystä ja 27 eri puolilla Suomea toimivaa perinneyhdistystä, muun muassa Suur-Suomi-aatetta ajaneen Akateemisen Karjala-Seuran perinneyhdistys.
Yhdistyksen historia ja tarkoitus

Liiton perustivat vuonna 1993 sisällissodan valkoisten sotaveteraanien huolto- ja perinnetyötä harjoittanut Vapaussoturien Huoltosäätiö sekä P. E. Svinhufvudin Muistosäätiö ja Tammikuun 28. Päivän Säätiö. Sen tarkoituksena on vaalia valkoisten puolella osallistuneiden tai muuten myötävaikuttaneiden muistoa, kerätä ja tallentaa historiallista aineistoa sodasta, sen valkoisen osapuolen tarkoitusperistä ja taistelijoista sekä huolehtia siitä, että valkoisten sotaan sekä Suojeluskunta- ja Lotta Svärd -järjestöihin liittyvät perinteet säilyvät ja leviävät yhä laajempien kansalaispiirien tietoisuuteen. Liitto on perustettu yhteistyöjärjestöksi kokoamaan yhteen kansalaiset ja järjestöt, jotka tunnustavat sisällissodasta ainoastaan sen alussa valkoisten suorittaman vapaustaisteluvaiheen. lähde?
Toimintaa

Liitto julkaisee Vapaussoturi-lehteä, tekee yhteistyötä ulkomaisten veljesjärjestöjen kanssa ja organisoi vuotuiset kesäpäivät sekä sisällissotaan liittyviä tapahtumia, kuten sen alku- ja loppuajankohtien eli tammisunnuntain ja 16. toukokuuta huomioimiset. Huomioitaviin muistopäiviin kuuluu myös vuoden 1920 Tarton rauhan solmimispäivä 14. lokakuuta, vaikka kyseinen rauhansopimus ei ole ollut voimassa talvisodan jälkeen. Liitto järjestää myös historiaseminaareja Svinhufvudin Muistosäätiön kanssa. Lisäksi liitto myöntää Sininen Risti -muistoristiä.
Liiton puheenjohtajana on vuodesta 2023 lähtien toiminut Jouni Koskela.
Aiheesta muualla

Vapaussodan Perinneliiton kotisivut
Larry Bird

| Larry Bird |
| --- | --- |
 Bird vuonna 2004
Henkilötiedot
Koko nimi:  Larry Joe Bird
Syntynyt: 7. joulukuuta 1956 (ikä 68) West Baden Springs, Indiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä/Iso laitahyökkääjä
Pituus:  205 cm
Paino:  100 kg
NBA-varaus:  6. varaus, 1978 Boston Celtics
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1976–1979:   Indianan osavaltionyliopisto
Seurajoukkueet
1979–1992:   Boston Celtics
Maajoukkueet
1992:   Yhdysvallat
Ottelut (pisteet):  8 (67)
Valmennusura
1997–2000:   Indiana Pacers
Aiheesta muualla
FIBA
Larry Joe Bird (s. 7. joulukuuta 1956 West Baden Springs, Indiana) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän edusti koko ammattilaisuransa Boston Celticsiä.
Bird pelasi yliopistokoripalloa Indianan osavaltionyliopistossa vuosina 1976–1979. Hän osallistui NBA:n varaustilaisuuteen vuonna 1978, jolloin Boston varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Bird siirtyi NBA:han vuonna 1979 ja pelasi siellä vuoteen 1992 asti. Pelaajaurallaan hän voitti kolme NBA-mestaruutta, minkä lisäksi hänet valittiin kolmesti sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Birdin ja Magic Johnsonin välinen kilpailu lisäsi sarjan kiinnostavuutta, ja he olivat 1980-luvun tärkein taistelupari sarjassa. Bird oli mukana niin sanotussa Dream Teamissa vuoden 1992 olympialaisissa, kun Yhdysvallat voitti olympiakultaa. Olympialaisten jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Vuosina 1997–2000 Bird valmensi Indiana Pacersia, jolloin hänet valittiin kerran vuoden valmentajaksi. Valmentajauransa jälkeen hän on ollut mukana Pacersin organisaatiossa. Bird valittiin vuoden seurajohtajaksi vuonna 2012.
Pelaajaura > Uran alku ja lukiokoripallo ( –1976)

Larry Bird syntyi vaatimattomiin oloihin West Baden Springsiin. Hänen isänsä oli alkoholisoitunut sotaveteraani. Koska Larry ei halunnut olla kotona, hän alkoi kahdeksanvuotiaana pelata ulkona koripalloa veljiensä kanssa, jolloin hänen lahjakkuutensa tuli esiin. Koska hänen veljensä olivat isompia, hän oppi käyttämään vartaloaan pelitilanteissa. Kun Larry vieraili sukulaistensa luona Hobartissa, sikäläiset pelaajat pyysivät hänet mukaan peliinsä eräällä kentällä. Hän vakuutti muut pelaajat taidoillaan ja yllätti heidät kertomalla, ettei pelannut missään joukkueessa. Sen jälkeen Larry alkoi harjoitella entistä enemmän. Larryn juniorivalmentaja Jim Jones opetti hänelle koripallon perusteet. Lisäksi hän opetteli omia liikkeitä. Koska hänen perheensä oli köyhä, hänellä ei ollut muutakaan tekemistä.
Uransa alkuvuosina Bird tunnettiin haastavasta temperamentistaan kentällä. Kahdeksannella luokalla valmentaja jätti hänet pois pelaavasta kokoonpanosta kahden pelin ajaksi, minkä takia Bird ei osallistunut seuraaviin harjoituksiin, ja hänet erotettiin joukkueesta. Lukion koripallovalmentaja tunsi Larryn lahjat ja keskusteli sekä hänen että hänen äitinsä kanssa, jottei Larry antaisi luonteensa pilata peliään. Sen jälkeen Larry keskittyikin enemmän peliin ja piti itsensä kurissa. Ensimmäisenä lukiovuotenaan hän pääsi joukkueeseen, ja toisella kaudellaan hän nousi tähtipelaajaksi, kun hänen koulunsa ylsi 19:ään voittoon 21 ottelusta. Hänen kautensa päättyi kuitenkin kesken loukkaantumisen takia. Larrysta tuli paikallinen kuuluisuus, ja kannattajat tarjoutuivat aina kuljettamaan hänen vanhempiaan, sillä Birdin perheellä ei ollut varaa autoon. Ennen viimeistä opiskeluvuottaan Larry koki kasvupyrähdyksen ja kasvoi neljä tuumaa (noin 10 cm) kesäloman aikana. Pituuskasvunsa ansiosta hän rikkoi lähes kaikki koulunsa ennätykset, jotka olivat hänen isoveljensä nimissä. Kauden ottelukohtaiseksi piste-ennätykseksi hän teki 55 pistettä. Hänen viimeistä kotiotteluaan oli seuraamassa 4 000 katsojaa.
Pelaajaura > Uran viimeiset vuodet ja lopetus (1989–1992)

Kaudella 1989–1990 Bird pystyi pelaamaan 75 ottelua, ja kauden parhaan pelinsä hän pelasi marraskuussa Atlantaa vastaan. Hän teki ottelussa 50 pistettä. Kauden aikana Bird heitti 71 vapaaheittoa peräkkäin, mikä oli kolmanneksi eniten koko liigan historiassa. Celtics pelasi runkosarjan edelliskautta paremmin, ja tuloksena oli 52 voittoa ja 30 tappiota. Joukkue sijoittui voittoprosentillaan divisioonansa toiseksi. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Celtics kohtasi New Yorkin. Celtics voitti kaksi ensimmäistä ottelua, mutta hävisi loput kolme, eikä päässyt jatkopeleihin. Toukokuussa 1990 valmentaja Rodgers erotettiin, ja hänen tilalleen tuli Chris Ford.
Seuraavalla kaudella Bird pelasi runkosarjassa 60 ottelua, joista Celtics voitti 46. Sen jälkeen hän joutui jäämään sivuun 22 ottelusta selkäkipujen vuoksi. Celtics pelasi jälleen edelliskautta paremman runkosarjan, sillä se voitti 56 ottelua. Bird palasi pelaamaan pudotuspeleihin, joiden ensimmäisellä kierroksella Celtics kohtasi Indianan. Celtics voitti ottelusarjan 3–2 ja eteni konferenssin välieriin Detroitia vastaan. Ensimmäinen välieräottelu päättyi Detroitin voittoon, mutta Bird ei pelannut ottelussa. Tämän jälkeen Celtics voitti kaksi seuraavaa ottelua, mutta hävisi loput. Kesäkuussa 1991 Birdin selkä jouduttiin leikkaamaan.
Kausi 1991–1992 oli Birdin viimeinen. Hän joutui olemaan sivussa 37 ottelusta pahenevien selkävaivojensa takia. Kauden parhaan pelinsä hän pelasi maaliskuussa Portlandia vastaan, jolloin hän teki 49 pistettä. Lisäksi Bird saavutti ottelussa tripla-tuplan. Pudotuspeleissä Boston kohtasi edellisvuoden tapaan Indianan ja voitti ottelusarjan 3–0, vaikkei Bird edes pelannut. Pudotuspelien seuraavassa vaiheessa Celtics sai vastaansa Clevelandin. Ottelusarja venyi seitsemänteen peliin, jonka Cleveland voitti luvuin 104–122. Kesällä 1992 Bird osallistui Dream Teamissa Barcelonan kesäolympialaisiin, mutta hänen lopettamistaan ounasteltiin jo mediassa. Elokuussa 1992 Bird ilmoittikin päättäneensä lopettaa pelaajauransa, mutta hän jäi seuraan erityisavustajaksi. Lopettamisen syynä olivat selkävaivat.
Pelaajaura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | koripallo |  |
Ennen vuotta 1989 Bird ei pystynyt pelaamaan olympialaisissa, sillä NBA-pelaajat eivät saaneet osallistua niihin. Sääntöjä muutettiin huhtikuussa 1989, ja Yhdysvallat päätti lähettää vuoden 1992 olympialaisiin parhaan mahdollisen joukkueen. Alun perin Birdin ei ollut tarkoitus lähteä mukaan, sillä hänen mielestään olympiaturnaus oli tarkoitettu nuoremmille pelaajille. Lopulta hän päätti kuitenkin osallistua, sillä hänen uransa alkoi olla lopussa, ja hän halusi lopettaa sen voitollisesti. Yhdysvallat kokosi NBA-pelaajista joukkueen, joka sai lempinimen Dream Team, ja siinä pelasivat Birdin lisäksi muun muassa Michael Jordan ja Magic Johnson.
Bird kärsi selkäkivuista koko turnauksen ajan, mutta pystyi silti parhaassa pelissään tekemään 19 pistettä Saksaa vastaan. Yhdysvaltojen Dream Team voitti kaikki ottelunsa suurella piste-erolla. Pienin marginaali oli loppuottelussa, jossa Yhdysvallat voitti Kroatian 32 pisteellä.
Pelaajauran jälkeen > Valmennusura (1997–2000)

Toukokuussa 1997 Bird sai valmentajatarjouksia Indianasta ja Bostonista. Pian tämän jälkeen Indianasta ilmoitettiin, että Bird oli hankittu Indiana Pacersin päävalmentajaksi Larry Brownin tilalle. Ilmoitus yllätti muun muassa Danny Aingen, joka ei uskonut Birdin olevan valmentajaksi sopivaa tyyppiä. Pacersin pelaajat, kuten takamies Reggie Miller, kuitenkin pitivät Birdin näkemyksistä. Pacersin kausi 1997–1998 alkoi tappiolla, mutta seuraavassa ottelussaan joukkue voitti Golden Staten. Pacers voitti runkosarjassa 58 ottelua ja sijoittui divisioonansa toiseksi. Pudotuspeleissä se eteni konferenssin loppuotteluihin asti, mutta hävisi ne Chicagolle voitoin 4–3. Bird valittiin kuitenkin NBA:n vuoden valmentajaksi.
Pacers tuli Birdin valmennusaikana tunnetuksi kovasta harjoittelusta. Vaikka kausi 1998–1999 viivästyi työsulun takia, joukkue harjoitteli yhdessä: ensin koko syksyn rikkaan kannattajansa sisäkentällä ja vasta joulukuusta lähtien omalla harjoituskentällään. Pacers voitti runkosarjan otteluista 33 ja hävisi 17, jolloin se voitti divisioonansa. Pudotuspeleissä Pacers voitti Milwaukeen ja Philadelphian häviämättä otteluakaan. Konferenssin finaaleissa joukkue sai vastaansa New Yorkin, joka voitti Pacersin voitoin 4–2.
Kaudella 1999–2000 Pacers voitti runkosarjassa 56 ottelua ja voitti jälleen divisioonansa. Pudotuspelien vastustajat olivat samat kuin edellisvuonnakin, ja Indiana voitti Milwaukeen voitoin 3–2, Philadelphian 4–2 ja New Yorkin 4–2. NBA:n loppuotteluissa Pacers kohtasi Los Angeles Lakersin, jossa pelasivat muun muassa Kobe Bryant ja Shaquille O'Neal. Ottelusarja päättyi Pacersin 4–2-tappioon. Kauden jälkeen Bird lopetti päävalmentajana, mutta jatkoi seuran taustajoukoissa.
Pelaajauran jälkeen > Pacersin seurajohtajana (2008–2017)

Bird siirtyi Pacersin seuran presidentiksi kaudella 2008–2009. Hänet nimettiin vuoden seurajohtajaksi kaudella 2011–2012. Bird oli halukas jatkamaan samoissa tehtävissä, mutta joutui jättäytymään sivuun terveysongelmien takia kesällä 2012. Lähes vuoden tauon jälkeen kesällä 2013 hän ilmoitti palaavansa mukaan Pacersin organisaatioon.
Bird ilmoitti keväällä 2017 vetäytyvänsä Pacersin koripallotoimintojen johtajan paikalta. Hän ei kertonut syytä tähän, mutta hän jatkoi silti seurassa kykyjenetsijänä ja neuvonantajana.
Pelaajakuva ja pelityyli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Larry Bird vain heittää pallon ilmaan, ja Jumala siirtää korin pallon alle. | ” |
– Clevalandin organisaatiossa toiminut Howie Chizek.
Bird pelasi pääasiassa laitahyökkääjänä. Ennen kuin hän siirtyi NBA:han, media väitti häntä hitaaksi. Lisäksi hänen sanottiin olevan liian pehmeä, eikä hänen levypallopeliään pidetty hyvänä. NBA:ssakaan Bird ei ollut nopea, mutta hänen levypallopelinsä ihastutti muun muassa Bob Cousya. Bird oli hyvä kolmen pisteen heittäjä ja voitti kolme kertaa sarjan heittokilpailun. Siitä huolimatta hän ei heittänyt ensimmäisillä kausillaan paljoakaan kolmen pisteen heittoja. Bird oli niin varma heitostaan, että saattoi harjoitella kolmen pisteen heittoja silmät kiinni. Bob Cousy ylisti Birdiä NBA:n siihen mennessä parhaaksi pelaajaksi. Hänet tunnettiin luovasta ja hyvästä peliälystään.
Viimeisellä yliopistokaudellaan Bird ei halunnut antaa haastatteluja, koska ei ollut varma, osaisiko käsitellä lehdistöä oikealla tavalla. Sen takia monet ihmiset saivat hänestä kuitenkin huonon kuvan. NBA:ssa Bird joutui antamaan haastatteluja, mutta ei pitänyt sitä enää ongelmana.
Bird harjoitteli mielellään yksin, jolloin hän pystyi mielestään harjoittelemaan enemmän. Hän mietti aina, miten voisi analysoida heikkouksiaan ja parantaa peliään, mutta hänen mukaansa tärkein asia oli kuitenkin joukkueen voitto eivätkä omat tilastot. Kentällä Bird ei välittänyt vartalonsa suojaamisesta, vaan syöksyi irtopallojen perään. Tämän vuoksi hän esimerkiksi loukkasi usein kyynärpäänsä syöksyessään parkettiin kyynärpää edellä. Bird tuli yleensä ensimmäisenä harjoituksiin ja lähti viimeisenä, ja NBA:ssa pelatessaan hän nukkui usein Celticsin kotiareenalla.
Bird tunnettiin myös psykologisesta pelistään: esimerkiksi vuoden 1986 tähdistöviikonlopun heittokilpailussa Bird kysyi pukuhuoneessa vastustajiltaan, kuka heistä tulisi kilpailussa toiseksi.
Merkitys > Pelaajana

Muista liigan pelaajista Bird ihaili eniten Magic Johnsonia. Birdin ja Johnsonin välinen kilpailu oli 1980-luvun tärkein vastakkainasettelu NBA:ssa, ja HBO:n urheilujohtajan Ross Greenwoodin mukaan se jopa pelasti NBA:n. Sekä Bird että Johnson olivat joukkuepelaajia, vaikka koripallo oli vielä 1970-luvulla ollut yksilökeskeinen laji. Heidän välilleen luotua kilpailuasetelmaa edisti myös ihonvärien ero: Bird on valkoinen ja Johnson musta. Lisäksi Bostonin ja Lakersin välillä oli ollut aikaisemminkin vihanpitoa. Birdin ja Johnsonin tulo NBA:han synnytti liigaan uuden kultakauden. Julkisuudessa he esiintyivät lähes vihollisina, mutta yksityiselämässään he olivat hyviä ystäviä. Bird olikin ensimmäisiä, joille Johnson ilmoitti HIV-tartunnastaan.
Merkitys > Populaarikulttuurissa

Bird on esiintynyt kolmessa elokuvassa: Blue Chips – kovissa panoksissa vuonna 1994, ja kaksi vuotta myöhemmin Space Jamissa ja Celtics voittoon – keinolla millä hyvänsä. Space Jamissa oli mukana myös Michael Jordan, ja kaksikko esiintyi myös McDonald’sin mainoksessa, joka tehtiin vuoden 1993 Super Bowlia varten. Vuonna 2010 McDonald’s julkaisi uuden mainoksen, jossa Birdin lisäksi olivat LeBron James ja Dwight Howard.
Bird on esiintynyt myös videopeleissä. Vuonna 1983 ilmestyi One on One: Dr. J vs. Larry Bird, jossa ovat mukana Bird ja Julius Erving. Pelille ilmestyi myös jatko-osa. Bird on ollut vuodesta 2006 mukana edistämässä erään viiniyrityksen myyntiä.
Vuonna 2009 julkaistiin Birdin ja Magic Johnsonin kirja When the Game Was Ours, jota kirjoitti myös Jackie MacMullan. MacMullan oli myös mukana tekemässä Birdin elämäkertaa Bird Watching: On Playing and Coaching the Game I Love.
Merkitys > Huomionosoitukset

Birdille paljastettiin muistomerkki Bostonissa vuonna 1998. Siinä on kaksi pronssista Converse-kenkää. Converse oli myös hänen pitkäaikainen sponsorinsa. Vuonna 1998 hänet valittiin Basketball Hall of Fameen. Birdin peliuran jälkeen Boston jäädytti tämän pelinumeron 33, minkä lisäksi hänet on valittu NBA:n 50 merkittävimmän pelaajan joukkoon. Vuonna 1999 ESPN:n SportsCentury-ohjelmassa Bird äänestettiin 1900-luvun 30:nneksi parhaaksi urheilijaksi.
Marraskuussa 2013 Indianan osavaltionyliopiston kampuksella paljastettiin Birdin kunniaksi pystytetty pronssipatsas. Patsaan paljastamisen yhteydessä järjestettiin hyväntekeväisyyskampanja, joka keräsi 400 000 dollaria Birdin mukaan nimettyyn stipendirahastoon.
Yksityiselämä

Birdin lapsuuden perhe oli köyhä, ja hänellä on viisi sisarusta. Hänen isänsä oli alkoholisoitunut Korean sodan veteraani. Vanhemmat erosivat Larryn ollessa lukiossa, ja pian eron jälkeen hänen isänsä teki itsemurhan. Larry oli tuolloin 19-vuotias. Nuoruudessaan hän joutui myös asumaan lyhyitä aikoja isoäitinsä luona, koska kotona oli liian ahdasta. Hänen isoveljensä, Mark Bird, pelasi yliopistokoripalloa.
Indianan osavaltionyliopistossa opiskellessaan Bird meni naimisiin, mutta erosi pian. Myöhemmin hänelle selvisi, että hänen entinen vaimonsa oli raskaana. Lapsi syntyi vuonna 1977 ja sai nimen Corrie Bird. Vuonna 1989 Bird meni naimisiin Dinah Mattinglyn kanssa. Parilla on kaksi adoptiolasta.
Nuoruudessaan Bird pelasi myös softballia ja baseballia. Softballissa hänen joukkueensa voitti osavaltion mestaruuden. Hän pelasi myös softballia Joe Montanaa vastaan.
Saavutukset

3× NBA:n mestaruus: 1981, 1984, ja 1986
3× NBA:n arvokkain pelaaja: 1984–1986
12× NBA:n tähdistöottelu: 1980–1988, 1990–1992
2× NBA:n finaalien MVP: 1984, 1986
9× NBA:n ykköstähdistö: 1979–1987
NBA:n kakkostähdistö: 1989
3× NBA All-Defensiven kakkostähdistö: 1981–1983
NBA:n vuoden tulokas: 1979
Tulokkaiden ykköstähdistö: 1979
NBA:n tähdistöottelun MVP: 1982
3× NBA:n kolmen pisteen heittokilpailun voittaja 1986–1988
NBA:n 50 merkittävintä pelaajaa: 1996
NBA:n vuoden valmentaja: 1997
Basketball Hall of Fame: 1998
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTH % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979–1980 | Boston Celtics | NBA | 82 | 47,4 % | 40,6 % | 83,6 % | 2,6 | 7,8 | 10,4 | 4,5 | 3,2 | 1,7 | 0,6 | 21,3 | 1745 |
| 1980–1981 | Boston Celtics | NBA | 82 | 47,8 % | 27,0 % | 86,3 % | 2,3 | 8,6 | 10,9 | 5,5 | 3,5 | 2,0 | 0,8 | 21,2 | 1741 |
| 1981–1982 | Boston Celtics | NBA | 77 | 50,3 % | 21,2 % | 86,3 % | 2,6 | 8,3 | 10,9 | 5,8 | 3,3 | 1,9 | 0,9 | 22,9 | 1761 |
| 1982–1983 | Boston Celtics | NBA | 79 | 50,4 % | 28,6 % | 84,0 % | 2,4 | 8,6 | 11,0 | 5,8 | 3,0 | 1,9 | 0,9 | 23,6 | 1867 |
| 1983–1984 | Boston Celtics | NBA | 79 | 49,2 % | 24,7 % | 88,8 % | 2,3 | 7,8 | 10,1 | 6,6 | 3,0 | 1,8 | 0,9 | 24,2 | 1908 |
| 1984–1985 | Boston Celtics | NBA | 80 | 52,2 % | 42,7 % | 88,2 % | 2,1 | 8,5 | 10,5 | 6,6 | 3,1 | 1,6 | 1,2 | 28,7 | 2295 |
| 1985–1986 | Boston Celtics | NBA | 82 | 49,6 % | 42,3 % | 89,6 % | 2,3 | 7,5 | 9,8 | 6,8 | 3,2 | 2,0 | 0,6 | 25,8 | 2115 |
| 1986–1987 | Boston Celtics | NBA | 74 | 52,5 % | 40,0 % | 91,0 % | 1,7 | 7,5 | 9,2 | 7,6 | 3,2 | 1,8 | 0,9 | 28,1 | 2076 |
| 1987–1988 | Boston Celtics | NBA | 76 | 52,7 % | 41,4 % | 91,6 % | 1,4 | 7,8 | 9,3 | 6,1 | 2,8 | 1,6 | 0,8 | 29,9 | 2275 |
| 1988–1989 | Boston Celtics | NBA | 6 | 47,1 % | 0,0 % | 94,7 % | 0,2 | 6,0 | 6,2 | 4,8 | 1,8 | 1,0 | 0,8 | 19,3 | 116 |
| 1989–1990 | Boston Celtics | NBA | 75 | 47,3 % | 33,3 % | 93,0 % | 1,2 | 8,3 | 9,5 | 7,5 | 3,2 | 1,4 | 0,8 | 24,3 | 1820 |
| 1990–1991 | Boston Celtics | NBA | 60 | 45,4 % | 38,9 % | 89,1 % | 0,9 | 7,6 | 8,5 | 7,2 | 3,1 | 1,8 | 1,0 | 19,4 | 1164 |
| 1991–1992 | Boston Celtics | NBA | 45 | 46,6 % | 40,6 % | 92,6 % | 1,0 | 8,6 | 9,6 | 6,8 | 2,8 | 0,9 | 0,7 | 20,2 | 908 |
| 13 kautta | Yhteensä | NBA | 897 | 49,6 % | 37,6 % | 88,6 % | 2,0 | 8,0 | 10,0 | 6,3 | 3,1 | 1,7 | 0,8 | 24,3 | 21791 |