stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vietnam
Talous > Taloushistoriaa

Vietnamin yhdistyttyä useat kommunistiset talouskokeilut ja Neuvostoliiton tukien väheneminen johtivat 1980-luvulla lähes nälänhätään. Vuonna 1986 aloitettiin Đổi mới -talousuudistukset, jotka muistuttivat Kiinan markkinaystävällisiä uudistuksia. Vuonna 2000 perustettiin Hồ Chí Minhin kaupungin pörssi.
Vuosina 1993–2007 köyhien määrä laski lähes kaksi kolmasosaa, ja Vietnamin elintason nousun onkin katsottu kuuluvan maailman nopeimpiin. Vuosina 2001–2006 talous kasvoi keskimäärin 7,8 prosenttia vuodessa.
Vuonna 2006 maatalous muodosti enää 20 prosenttia bruttokansantuotteesta, mutta se käyttää edelleen 60 prosenttia työvoimasta. Vuonna 2004 teollisuus muodosti 40,1 prosenttia bruttokansantuotteesta, mutta työllisti vain 12,9 prosenttia. Palveluiden osuus oli 38,2 prosenttia bruttokansantuotteesta. Tuotantoteollisuus, informaatioteknologia ja korkeateknologia ovat suuria ja nopeasti kasvavia teollisuuden aloja. Esimerkiksi vuonna 2006 Intel sijoitti Vietnamiin miljardin dollarin mikropiirikeskuksen, jonka sanotaan olevan suurin maailmassa.
Korruptio oli vuonna 2005 yhä yleistä korruptionvastaisesta taistelusta huolimatta. Tuolloin Vietnamin arvioitiin olevan Kiinaa jäljessä omistusoikeuksissa, markkinoiden sääntelyssä sekä työ- ja finanssimarkkinauudistuksissa. Vietnamin taloutta vaivasivat vuonna 2005 tehottomat valtion omistamat pankit. Tuolloin Vietnamin talous käytti enimmäkseen käteistä ja maassa oli vain 300–400 pankkiautomaattia, joita käytti 0,4 prosenttia vietnamilaisista. Ulkomaalaisten pankkien toiminta oli hyvin rajoitettua. Syyskuussa 2005 tehtiin päätös aloittaa kaikkien viiden valtion omistaman pankin osittainen yksityistäminen sekä muita uudistuksia. Vuonna 2008 nopea talouskasvu hidastui, koska kysyntä tärkeässä viennin kohdemaassa Yhdysvalloissa supistui. Kasvua piti yllä kotimainen kulutus. Vuosina 2009–2010 Vietnamin talouskasvun arvioitiin hidastuvan noin viiteen prosenttiin, joka on taantuman aikana hyvä luku. Vietnamin julkaisemia tilastoja pidetään kuitenkin yleisesti epäluotettavina.
Vietnam pääsi tammikuussa 2007 Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi. Se myös avasi sisämarkkinoita ulkomaiselle kilpailulle. Vietnam kohosi vuonna 2015 keskitulotason maaksi. Vietnamin hallinto tavoittelee ylemmän keskitulotason asemaa vuoteen 2025 mennessä. Maahan tavoitellaan uusia investointeja parantamalla infrastruktuuria ja houkuttelemalla maahan korkean arvonlisäyksen elektroniikkateollisuutta.
Liikenne

Ranskalaiset rakensivat Vietnamiin tiejärjestelmän. Tiestö vahingoittui pahasti Vietnamin sodassa, mutta sitä on sen jälkeen parannettu. Tieverkosto on laajentunut voimakkaasti 2000-luvun alussa, ja verkoston pituus tuplaantui vuosien 1999–2004 aikana. Nopea laajeneminen on kuitenkin vienyt voimavaroja tiestön huoltotöiltä, ja teiden kunton onkin jatkuva ongelma. Noin puolet teistä on päällystämättömiä. Tärkeimmät päätiet ovat päällystettyjä ja pääosin hyvässä kunnossa. Tulvat ja hirmumyrskyt voivat aiheuttaa niillekin ongelmia, ja syrjäkylien tiet ovat usein mutavelliä rankkasateiden jälkeen. Ensimmäinen moottoritie avattiin 2000-luvun alussa. Yleinen nopeusrajoitus on taajamissa 40 km/h ja muualla 60 km/h.
Polkupyörät, skootterit ja moottoripyörät ovat tärkeimmät liikkumisvälineet. Kaupunkien perinteinen kolmipyöräinen polkupyöräriksa, cyclo, on käymässä harvinaisemmaksi varsinkin keskusta-alueilla, ja suurkaupungeissa ne keskittyvät enenevässä määrin turistien kuljettamiseen. Niiden tilalle on tullut moottoripyörätakseja (vietn. xe ôm).
Vietnamin tärkeimmät asutuskeskittymät ovat kahden suuren suistoalueen varrella, joten paikallisliikenteessä vesiliikenne on keskeisessä asemassa. Suuremmat alukset eivät kuitenkaan pääse nousemaan jokia pitkin, ja tärkeimmät satamat ovat rannikon Haiphong, Hồ Chí Minhin kaupunki ja Đà Nẵng. Suurin osa kansainvälisestä lentoliikenteestä kulkee puolestaan kolmen suurimman lentoaseman kautta. Nội Bàin kansainvälinen lentoasema palvelee Hanoita ja Tân Sơn Nhấtin kansainvälinen lentoasema Hồ Chí Minhin kaupunkia. Kolmanneksi suurin lentoasema on Đà Nẵngin kansainvälinen lentoasema. Näiden lisäksi maassa on useita pienempiä kenttiä. Kansallinen lentoyhtiö on Vietnam Airlines.
Pohjois-eteläsuuntainen liikenne rajoittuu pitkälti kapealle rannikkokaistaleelle, mikä vaikeuttaa sekä maantie- että rautatieliikennettä. Rautateiden päälinja yhdistää Hanoin Hồ Chí Minhin kaupunkiin. Pohjois-Vietnamista Hanoista erkanee kolme erillistä linjaa. Vietnamista on myös kaksi rautatieyhteyttä eteläiseen Kiinaan, toinen kulkee Yunnaniin ja toinen Guangxiin.
Väestö

Vietnamin väkiluku oli vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan 96,2 miljoonaa. Väestönkasvu oli vuonna 2019 noin 1,15 prosenttia. Väestönkasvu on selvästi hidastunut 1980-luvun jälkeen. Vietnamin yhdistymisen jälkeen 1980-luvulla kasvu oli nopeata, ja koko vuosikymmenen ajan kaksi viidesosaa maan asukkaista oli alle 15-vuotiaita. Syntyvyys on kuitenkin laskenut 1990-luvun ja 2000-luvun aikana selvästi alle maailman keskitason, ja vuonna 2014 alle 15-vuotiaita oli 24,4 prosenttia kansasta. Vuonna 2019 kokonaishedelmällisyysluku oli 2,09.
Vietnam on etnolingvistisesti Aasian moniulotteisempia valtioita, vaikka sen väestöstä suurin osa on etnisesti vietnamilaisia. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan etnisiä vietnamilaisia oli 85,3 prosenttia väestöstä. Maassa on kuitenkin kaikkiaan 54 virallisesti tunnustettua kansallisuutta. Vietnamilaiset ovat keskittyneet erityisesti rannikoille ja muille alankoalueille. Monet etnisistä vähemmistöistä puolestaan asuvat sisämaan vuoristoisilla ylänköalueilla, vaikka esimerkiksi khmerejä, hoaita ja laoja asuu paljon myös kaupungeissa ja rannikolla.
Vietnamin suurimmat vähemmistökansat ovat tàyt (1,85 miljoonaa), thait (1,82 miljoonaa), mườngit (1,45 miljoonaa), hmongit (1,39 miljoonaa), khmerit (1,32 miljoonaa) ja nùngit (1,08 miljoonaa). Vietnamin kiinalaisten väkiluku vaihtelee lähteen mukaan. Virallisesti heitä on noin miljoona, mutta ulkopuoliset lähteet pitävät lukua liian pienenä. Vietnam tunnustaa kolme kiinalaisryhmää, hoat, vuoriston sán diut ja ngáit. Hoat ovat 1700-luvulla Vietnamiin tulleiden kiinalaissiirtolaisten jälkeläisiä.
Champa-valtiota aikoinaan hallinneet chamit ovat jakautuneet kahdelle alueelle. Đông Nam Bộn alueen rannikolla elävät chamit ovat enimmäkseen hinduja, kun taas Kambodžan rajalla elää islaminuskoinen cham-väestö. Chamit poikkeavat alueen muista etnisistä ryhmistä uskonnon lisäksi etniseltä taustaltaan ja kieleltään ja ovat lähempänä saariston malaijilais-polynesialaisia. Vuoristossa asuvat etniset ryhmät ovat puolestaan usein pieniä ja hajanaisia, ja ihmiset asuvat läheisissä ja pienissä yhteisöissä.
Vietnamin virallinen kieli on austroaasialaisiin kieliin kuuluva vietnam, jolla on myös vahvoja kiinalaisvaikutteita. Vietnamin vähemmistökansat puolestaan puhuvat kymmeniä kieliä, joista osa on vietnamin sukulaiskieliä mutta osa kuuluu ihan eri kielikuntiin. Tàyt puhuvat thailaisiin kieliin kuuluvaa tàyn kieltä. Khmer puolestaan on Vietnamin sukulaiskieli, ja tšam kuuluu austronesialaisiin kieliin. Monet vuoristokansojen kielistä kuuluvat samoin austronesialaisiin kieliin.
Väestö > Uskonto

Vietnam on maallinen valtio, jonka väestöstä vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan 86,3 prosenttia on uskonnottomia. Tästä huolimatta Pew Research Center ja monet muut organisaatio arvioivat, että noin puolet vietnamilaisista harjoittaa kansanuskoa, joka on sekoitus buddhalaisuutta, kungfutselaisuutta ja taoismia. Tätä ”kolmen oppia” kutsutaan Vietnamissa nimellä Tam Giáo. Uskonnolinen sekoitus vaikuttaa mahdollisesti siihen, että vietnamilaiset eivät identifioidu mihinkään yksittäiseen uskontokuntaan eivätkä mahdollisesti pidä tapojansa uskonnollisina. Väestönlaskentatietojen mukaan Vietnamissa on 5,9 miljoonaa katolilaista, 4,6 miljoonaa buddhalaista ja 960 000 protestanttia. Vietnamissa vaikuttaa myös kaksi 1900-luvulla syntynyttä synkretististä liikettä. Caodaismi ilmestyi 1920-luvulla, ja se sekoittaa kungfutselaisuutta, taoismia ja katolilaisuutta. Uusbuddhalainen hoahaoismi on puolestaan levinnyt Mekongin suiston alueella. Hoahaoismilla on 983 000 ja caodaismilla 556 000 kannattajaa.
Open Doors -järjestön World Watch-listauksen mukaan kristityt kokevat Vietnamissa hyvin korkeaa vainoa. Voimakkainta vainoa kohtaavat protestantit ja alkuperäiskansojen uskonnoista kääntyneet erityisesti Keski- ja Pohjois-Vietnamissa hmong-väestön piirissä. Vainot ovat olleet yhteisöstä syrjäytymistä, syrjintää, hyökkäyksiä sekä kotien tuhoamista.
Väestö > Kansanterveys

Vietnam on 2000-luvulla panostanut kansanterveyden parantamiseen, ja valtion terveysmenot kohosivat melkein viisinkertaisiksi vuodesta 1995 vuoteen 2015. YK:n vuosituhattavoitteisiin liittyen Vietnam on panostanut muun muassa perhesuunnittelupalveluihin, raskaana olevien naisten sekä lasten jäykkäkouristusrokotteisiin, synnytyksen tukemiseen ja vastasyntyneiden terveydenhoitoon. Samaan aikaan maan juomaveden laatua ja viemäröintiä onnistuttu parantamaan. Kansanterveyden haasteena on kuitenkin epätasa-arvo. Terveyspalveluiden saatavuuteen vaikuttaa maantiede, etnisyys ja taloudelliset syyt.
Vuonna 1990 Vietnamin lapsikuolleisuus oli 58 kuollutta tuhatta syntynyttä kohti ja äitiyskuolleisuus 233 kuollutta sataatuhatta synnytystä kohti. Lapsikuolleisuus vuonna 2012 oli 23,2/1000 ja vuonna 2019 enää 14,0/1000. Äitiyskuolleisuus oli puolestaan vuonna 2009 67/100 000. Elinajanodote oli vuonna 2019 naisilla 76,3 vuotta ja miehillä 71,0 vuotta.
Vietnamissa oli vuonna 2019 noin 230 000 HIV-potilasta eli noin 0,3 prosenttia kansasta. Antiretroviraalilääkityksen parissa on 70 prosenttia sitä tarvitsevista. Uusien tartuntatapausten määrä on ollut laskussa, ja uusien HIV-potilaiden määrä on vuoden 2010 jälkeen laskenut 68 prosenttia. AIDS-kuolemien määrä vähentyi 2010-luvun aikana 40 prosenttia. Vuonna 2019 tautiin kuoli 5 000 ihmistä. Muista tartuntataudeista Vietnamissa esiintyy muun muassa chikungunyaa, denguekuumetta, malariaa ja tuhkarokkoa. Malariaa tavataan erityisesti syrjäisillä alueilla. Sekä hepatiitti A että B ovat yleisiä.
Väestö > Koulutus

Lähes kaikki lapset käyvät peruskoulun, ja suurin osa jatkaa lukioon. Sukupuolten jakauma on tasainen kouluissa, yliopistoissa ja työelämässä. Lukutaito maassa on melko korkeaa, ja vuoden 2015 tilastojen mukaan 94,9 prosenttia yli 15-vuotiaista osasi lukea.
Vuonna 2018 Vietnamissa oli 237 yliopistoa. Niissä opiskeli yhteensä 1,5 miljoonaa opiskelijaa. Vietnamin vanhimmaksi yliopistoksi lasketaan vuonna 1076 Hanoissa toimintansa aloittanut Quốc Tử Giám (”Kirjallisuuden temppeli”). Se perustettiin kungfutselaisen temppelin yhteyteen, ja siellä koulutettiin Vietnamin mandariiniluokkaa yli 700 vuoden ajan. Moderneista yliopistoista vanhin on Vietnamin kansallinen yliopisto Hanoissa, jonka perinne alkaa Indokiinan yliopistosta vuodelta 1906. Maan suurin yliopisto on Vietnamin kansallinen yliopisto (Ho Chi Minhin kaupunki) (VNU-HCM), joka on perustettu vuonna 1995 yhdistämällä useita kaupungissa toimineita korkeakouluja. Vuonna 2019 yliopistossa oli yli 60 000 opiskelijaa (2019). Maan yliopistosta korkeatasoisimmaksi on luokiteltu vuonna 1997 perustettu Tôn Đức Thắngin yliopisto, jota käy noin 24 000 opiskelijaa (2019).
Kulttuuri ja media

Vietnamin kulttuurissa on kiinalaisia, kristillisiä ja sosialistisia vaikutteita. Vietnamilaisten tärkein juhlapäivä tết (vietnamilaisten kuunkiertoon perustuva uusi vuosi) on tammi- tai helmikuussa. Buddhan syntymäpäivää vietetään täydenkuun aikana neljännessä kuussa. Juhlapäivät ovat hyvin tärkeitä. Niitä korostetaan kulkueilla ja näyttävillä koristeluilla.
Pohjois-Vietnamin miehitettyä Etelä-Vietnamin monet perinteet kiellettiin, vaikka kulttuurinen kontrolli olikin vähäisempää kuin Kiinan kulttuurivallankumouksessa. Läntisiä vaikutteita pidettiin epäilyttävinä, ja ihmisoikeusjärjestöt ovat kiinnittäneet huomiota toisinajattelijoina vangittuihin kirjailijoihin. Vuoden 1975 jälkeen maahan perustettiin kansankulttuurin keskuksia: kulttuurikeskuksia, lukusaleja ja kulttuuritaloja pyrittiin viemään pieniinkin kyliin.
Kommunistinen puolue omistaa tiedotusvälineet ja sensuroi Internetiä. Sosialismin kritisointi on kiellettyä, ja kieltojen rikkojia vangitaan ja kidutetaan. Televisio on seuratuin media. Vietnam Television (VTV, vietn. Đài Truyền hình Việt Nam) lähettää Hanoista, ja sen lähetystä voi seurata satelliitin kautta laajalla alueella. On myös paikallisia televisiokanavia. Verkkopalveluiden tarjoajia valvotaan tiukasti. Vuoden 2009 lopussa 23 miljoonalla vietnamilaisella oli internet-yhteys, joista kolmella miljoonalla laajakaista.
Vietnamilaisten perinteinen juhla-asu on nimeltään áo dài, jota pidetään yleisesti häissä, uuden vuoden juhlissa ja muissa juhlatilaisuuksissa. Aikoinaan sitä käyttivät sekä miehet että naiset, mutta nykyään enimmäkseen vain naiset. Áo tứ thân on vanha yleinen vietnamilainen naisten vaate. Khăn đống on pään ympärille sidottu päähine ja nón lá kartion muotoinen hattu. Nämä hatut valmistetaan valkaistusta oljesta ja pysyvät kantajansa päässä silkkinauhan avulla.
Vietnamilainen ruoka on erilaista maan eri osissa. Pohjoisen ruoka on saanut eniten vaikutteita Kiinasta. Siellä käytetään pippuria, kun etelän khmer-vaikutteisissa ruoissa on chiliä ja curryä. Kaikkialla on saatavina tunnetuimpia ruokalajeja: nuudelikeittoa (vietn. phở) ja kevätkääryleitä (vietn. nem). Yleinen mauste on kalakastike (vietn. nước mắm) tai voimakkaammin tuoksuva rapukastike (vietn. mắm tôm tai mắm tép). Terveysvaikutteisina ruokina tai erikoistilaisuuksissa voidaan syödä myös koiria, kissoja, rottia, silkkitoukkia tai käärmeitä. Näihin liittyy monia rajoituksia, esimerkiksi koiranlihaa syödään yleensä vain talvella eikä koskaan kuukalenterin kuukauden kymmenen ensimmäisen päivän aikana.
Vietnamilaiset nimet noudattavat muotoa sukunimi – välinimi – etunimi; esimerkiksi Nguyễn Văn Anh. Lapset saavat sukunimen isältään. Välinimi kertoo henkilön sukupuolesta (naisilla useimmiten Thi) tai asemasta perheessä (esikoinen, kuopus, toinen poika). Puhuttelumuoto poikkeaa myös totutusta. Edellä mainittua henkilöä kutsutaan etunimellä (”Anh”) eikä sukunimellä (”Nguyễn”). Henkilöstä keskusteltaessa häneen viitataan useimmiten koko nimeltä ”Nguyễn Văn Anh”. Nguyễn on vietnamilaisten yleisin sukunimi.
Kulttuuri ja media > Kirjallisuus

Lukeminen on Vietnamissa suosittua. Lukutaitoprosentti on suhteellisen korkea, ja maassa ilmestyy vuosittain yli 18 000 kirjaa. Vietnamin vanhin kirjallisuus on kiinalaisten hallitusaikana luotua runoutta, joka kirjattiin chữ Hán -kirjoitusjärjestelmällä. Sillä julkaistiin myös teoksia maantiedosta ja historiasta. Chữ Nôm -kirjoitustapa kukoisti Lê-kuninkaiden kaudella. Ranskalaisten valtakaudella käyttöön otettu quốc ngữ -kirjoitus merkitsi myös vapautumista klassisen kiinalaisen runouden muodoista. Ranskalaisten kirjailijoiden (kuten Balzac ja Hugo) teoksia käännettiin vietnamiksi, ja ne lisäsivät kiinnostusta moderniin kirjallisuuteen 1900-luvun alussa. Kommunistivallan aikana sosialistinen realismi omaksuttiin ainoaksi sallituksi tyyliksi. Sen määrittelevä manifesti julkaistiin vietnamilaisissa lehdissä vuonna 1934. Sosialistisen realismin toivat Neuvostoliitosta poliittiset idealistit, jotka halusivat muuttaa kirjallisuuden poliittiseksi aseeksi. Sotien aikana sosialistinen realismi sai nationalistisia sävyjä. Vaikka se oli tuotu Ranskasta ja Neuvostoliitosta, se muuttui vuosien varrella maolaiseksi dogmatismiksi. Đổi mới -uudistusten jälkeen vietnamilainen kirjallisuus on toisaalta nauttinut uusista vapauksista, mutta toisaalta joutunut kaupallisten paineiden kohteeksi. Tekijänoikeus- ja kustannussopimusasioiden ohjeistus on huonosti kehittynyttä, ja sekä kotimaisia että ulkomaisia kirjoja painetaan ilman, että kirjoittaja saisi niistä tuloja.
Kulttuuri ja media > Musiikki

Vietnamilaisen kansanmusiikin muotoja ovat ca trù, quan họ, hát chầu văn ja hát xẩm. Ca trù sai alkunsa 1400-luvun hovimusiikista. Siinä naislaulajaa säestävät pitkäkaulainen luuttu, bambusta tehty lyömäsoitin ja rumpu. Quan họ on vuorolaulua tyttöryhmän ja poikaryhmän välillä. Hát chầu văn on uskonnollispohjainen transsilaulun ja tanssin yhdistelmä. Hát xẩm eli sokean laulajan laulu periytyy 1200-luvulta. Sen soittimiin kuuluvat kaksikielinen viulu, bambukastanjetit ja rummut.
Talousuudistusten myötä myös popmusiikki sallitaan, ja Vietnamissa on monia moderneja artisteja. Koska CD-levyjen kopiointi on yleistä, muusikot saavat tulonsa konserteista ja televisioesiintymisistä.
Kulttuuri ja media > Teatteri ja elokuva

Kiinalainen kulttuuri on vaikuttanut Pohjois-Vietnamin musiikkiin ja oopperan muotoihin. Etelä-Vietnamissa on 1900-luvulla tehty länsimaisia musikaaleja muistuttavia musiikkinäytelmiä. Vesinukketeatterin perinne oli hiipumassa, mutta elpyi uudelleen. Nukketeatterilla on näissä osissa Aasiaa laajat perinteet niin hovissa (etenkin vuosina 1000–1400) kuin kansantaiteenakin, mutta vesinukketeatteri on pohjoisvietnamilainen erikoisuus. Siinä näyttelijät piileksivät bambuverhon takana vyötäisiään myöten vedessä, ja yleisö näkee veden päällä liikkuvat nuket mutta ei pinnan alla liikkuvia keppejä ja nyörejä.
Vietnamissa on tehty elokuvia 1920-luvulta asti. Ranskalaiset siirtomaaisännät esittivät maassa tuontielokuvia ja kuvasivat lähinnä dokumentteja ja uutispätkiä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen tehtiin myös joitakin mykkäelokuvia. Ensimmäinen vietnamilaisten oma elokuvayhtiö perustettiin 1920-luvulla. Vietnamin demokraattisen tasavallan propagandaministeriöön perustettiin elokuvaosasto jo vuonna 1945, ja kuvaajia lähetettiin tallentamaan sotatapahtumia.
Maan ollessa kahtiajakautuneena 1945–1975 elokuvakulttuuri kehittyi eri suuntiin. Pohjois-Vietnamiin perustettiin Hanoin elokuva-akatemia, ja vietnamilaisia elokuvia palkittiin esimerkiksi Moskovan filmijuhlilla. Myös Vietnamin sodasta tehtyjä dokumenttielokuvia palkittiin ulkomailla. Etelä-Vietnamiin perustettiin useita yksityisiä studioita, ja kansainvälisiä vaikutteita saatiin toisaalta Hongkongin toimintaelokuvista, toisaalta Hollywoodista. Joseph L. Mankiewiczin elokuva Hiljainen amerikkalainen kuvattiin Saigonissa vuonna 1957.
Vietnamin yhdistymisen jälkeen vallankumouksellinen Giải Phóng -dokumenttistudio asettui Hồ Chí Minhin kaupunkiin eli entiseen Saigoniin, ja siitä tuli kaupungin tärkein studio. Pohjoisen rinnakkaisstudionsa tavoin sen tehtävänä oli kuvata sosialistista realismia. Vuonna 1980 elokuva-akatemia yhdistyi teatterikorkeakouluun, ja niiden muodostama Hanoin teatteri- ja elokuvakorkeakoulu on maan johtava oppilaitos molemmissa taiteenlajeissa. Siirtyminen markkinatalouteen on luonut Vietnamin elokuvateollisuudelle uusia haasteita vuodesta 1986 alkaen. Samaan aikaan television ja videomarkkinoiden yleistyminen söivät yleisöä elokuvilta. Vuodesta 2000 alkaen yhä useammat ohjaajat ovat siirtyneet tekemään ainakin osittain tuotantoa televisiolevitykseen. Kansallisen televisiokanavan on esitettävä vähintään puolet ohjelma-ajastaan kotimaista materiaalia.
2000-luvulla vietnamilaiset kamppailulajielokuvat ovat saavuttaneet kaupallista menestystä myös ulkomailla.
Urheilu

Vietnam ei ole menestynyt urheilun kansainvälisissä kilpailuissa yhtä hyvin kuin muut alueen valtiot. Viime vuosinamilloin? maan kansalliset ennätykset uinnissa ja yleisurheilussa ovat kuitenkin parantuneet jatkuvasti, ja aiemmin tuntemattomien lajien kuten tenniksen ja golfin harrastus on virinnyt. Jalkapallo kerää suurimmat katsojajoukot. Eniten menestystä on tullut shakissa, ammunnassa ja itämaisissa kamppailulajeissa kuten wushussa, taekwondossa, judossa ja karatessa.
Perinteisesti rannikoilla on kilpailtu melonnassa, uinnissa ja sukeltamisessa, vuoristoalueilla taas ratsastuksessa ja jousiammunnassa. Taistelulajien perinne on satojen vuosien ikäinen. Vietnamin omia taistelulajeja ovat Vovinam eli Việt Võ Đạo, Võ Bình Định ja Quán Khí Đạo.
Vuosina 1956–1972 Vietnamin nimellä kesäolympialaisissa kilpaili Etelä-Vietnam. Nyky-Vietnam on ollut mukana vuodesta 1980. Talviolympialaisiin Vietnam ei ole osallistunut. Olympialaisissa Vietnam on saavuttanut yhden kultamitalin. Maan ainoa kultamitalisti on Hoàng Xuân Vinh, joka voitti vuoden 2016 olympialaisissa 10 metrin ilmapistooliammunnan.
Vietnamin jalkapallomaajoukkue ei ole koskaan esiintynyt jalkapallon MM-kisoissa. Vuoden 2007 Aasian-mestaruuskisoissa, joissa maa toimi yhtenä kisojen isäntämaana, se hävisi neljännesvälierissä Irakille. Asian Indoor Games -tapahtumassa vuonna 2009 Vietnam sijoittui toiseksi 43 osallistujamaan joukossa. Saman vuoden Kaakkois-Aasian kisoissa Vietnam sijoittui toiseksi 11 joukkueesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vietnam-seura (Arkistoitu – Internet Archive)
Viet Nam News - päivittäissanomalehden verkkolehti (englanniksi)
Le Viêt Nam, aujourd'hui - verkkolehti (englanniksi) (ranskaksi)
Vietnam Online
TravelBase - Travel Agency (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (englanniksi)
Ulkoasiainministeriön kehityspoliittinen viestintä (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
Korkeuskartta.
Mangrovemetsää Cần Giờssa, Hồ Chí Minhin kaupungin liepeillä.
Ranskan valloitukset Indokiinassa eri vuosina merkittynä violetin eri sävyillä.
Ngô Đình Diệm ja Dwight D. Eisenhower Yhdysvalloissa 1957.
Yhdysvaltojen joukkoja Dak Tossa vuonna 1966.
Venepakolaisia vuonna 1985
APECin johtajia vuonna 2007. Vietnamin Nguyễn Minh Triết neljäs oikealta.
Vietnamin 58 maakuntaa ryhmiteltyinä alueiksi.
   Tây Bắc
  Đông Bắc
  Đồng Bằng Sông Hồng
  Bắc Trung Bộ
  Nam Trung Bộ
  Tây Nguyên
  Đông Nam Bộ
  Đồng Bằng Sông Cửu Long
Hồ Chí Minhin kaupunki on maan kehittynein alue.
Riisipenkereitä pohjoisessa Vietnamissa.
Maatalous vaatii Vietnamissa edelleen paljon työvoimaa ja kyntämiseen käytetään vesipuhveleita.
Vietnamin valtionpankin päärakennus.
Moottoripyörät ja muut kaksipyöräiset ajoneuvot ovat tärkeitä liikennevälineitä. Kuva liikenneruuhkasta Hồ Chí Minhin kaupungissa.
Vietnamin asukasluku vuosina 1950–2017.
Vietnamilaisen uuden vuoden tếtin koristelua.
Áo dàihin pukeutuneita naisopiskelijoita.
Phở bò -lihanuudelikeittoa.
Vesinukketeatteriesitys
Virtain vaakuna

Virtain vaakuna
Virtain kaupungin vaakuna on saanut aiheensa pitäjän nimestä ja virtolaisesta Martti Kitusesta. Aaltokoroiset jänteet viittaavat suoraan paikkakunnan nimeen, ja keihäänkärjet muistuttavat Kitusesta Suomen kuuluisimpana karhuntappajana – hän metsästi elämänsä aikana yli 100 täysikasvuista karhua.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 15. helmikuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroiset kolmoisjänteet, saatteena kummallakin puolella palkeittainen karhukeihäänkärki; kaikki hopeaa”.