stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Safiirirasbora
Koko ja ulkonäkö

Safiirirasbora on aika pieni, yksilöiden mitatut pituudet ovat olleet 10,5 ja 17,1 millimetrin välillä. Koiraalla on sininen tai smaragdinvihreä kiilto ruumiin selkäosien pinnalla. Koiraan peräevän etuosa on voimakkaan punainen ja sen vatsan väritys vaihtelee syvänpunaisesta karmiininpunaiseen. Muut koiraan evistä ovat läpinäkyviä. Naaras on kokonaan läpinäkyvä. Safiirirasboran pää (keskimäärin 27,9 prosenttia ruumiin pituudesta) ja silmät (keskimäärin 41,4 prosenttia pään pituudesta) ovat suhteessa suuret. Suu on terminaalinen. Ruumis on kohtalaisen korkea, pyrstönvarsi kapea. Pyöreäkärkinen selkäevä sijaitsee ruumiin keskikohdassa, ja sen takaosan puoliväli on samassa kohdassa peräevän etuosan kanssa. Vatsaevät ovat pyöreäreunaisia ja niiden etuosa sijaitsee selkäevän etuosan edessä. Rintaevät ovat teräväkärkiset ja ulottuvat alaspainettuina hieman vatsaevien etuosan eteen tai taakse. Pyrstöevä on haaroittunut, ja sen molemmat puoliskot ovat samanpituiset ja pyöristyneet.
Levinneisyys ja elinympäristö

Safiirirasboraa tavataan ainoastaan Indonesiassa Bintan-saaren turvesuometsistä.
Ravinto ja elintavat

Safiirirasboran ravintoa ovat todennäköisesti pienet vesiäyriäiset, madot, hyönteisten toukat ja muu eläinplankton.
Samuel Mollenius

Samuel Mollenius (s. 1670-luku – k. 1717) toimi isonvihan aikana kappalaisena Säämingin suurseurakunnassa. Hän oli niitä harvoja säätynsä edustajia, jotka jäivät maahan venäläisten vallattua maan.
Koulutus

Samuel Molleniuksen isä oli Säämingin kirkkoherra Matthias Mollenius. Poika opiskeli Uppsalassa ja Tartossa. Opiskelu ulkomaisissa yliopistoissa osoittaa, kuinka hänen äitinsä Maria Krogeran kolmannen avioliiton myötä perheen taloudellinen tila koheni. Molleniuksesta tuli 1697 kappalainen isäpuolensa T. J. Aganderin seurakuntaan ja kun tämä 1705 oli kuollut, seurakuntalaiset halusivat uudeksi kirkkoherrakseen Samuel Molleniuksen, jonka esivanhemmat olivat keskeytyksettä vuodesta 1643 toimineet seurakunnan kirkkoherroina: ensin äidinisä, sitten isä ja hänen jälkeensä kaksi isäpuolta. Vaaleissa Mollenius saikin enimmät äänet, mutta tuomiokapituli nimitti tästä huolimatta virkaan Abraham Petri Carsteniuksen, Viipurin edesmenneen piispan pojanpojan ja Viipurin tuomiorovastin pojan.
Ison vihan vuodet

Isoviha alkoi toden teolla koetella Sääminkiä, kun venäläiset ryhtyivät piirittämään Olavinlinnaa. Kun linna 1714 oli antautunut, kirkkoherra Carstenius pakeni perheineen Ruotsiin ja seurakunnan hoito jäi Molleniuksen harteille. Hän oli kuitenkin joutunut suuren perheensä kanssa taloudellisesti ahtaalla sodan köyhdyttämässä seurakunnassa ja kääntyi sen vuoksi 1715 niin ikään Ruotsiin paenneen piispa Gezeliuksen puoleen anoen itselleen parempaa virkaa. Piispa kirjoitti hänelle suosituskirjeen Ristiinan kirkkoherran virkaan, mutta se ei auttanut ja Mollenius sai jatkaa Säämingissä.
Yleensä pitäjiin vainonajaksi jääneet pappismiehet ymmärsivät väestön hätää ja kärsimyksiä ja olivat pitäjäläisille suureksi tueksi.[lähde? ] Samuel Mollenius näyttää kuitenkin huolehtineen etupäässä palkkaetujensa tinkimättömästä perimisestä, lisäten siten omalta osaltaan sääminkäläisten muutoinkin ylen määrin raskasta taakkaa.[lähde? ]
Perhesuhteet

Samuel Molleniuksella ja hänen vaimollaan Kristina Molleralla (k. 1697) oli seitsemän lasta. Tyttäristä Kristina oli naimisissa Säämingin kirkkoherran virkaa Samuel Molleniuksen jälkeen hoitaneen Aron Molanderin kanssa. Hänen lapsenlapsistaan Johan Molander (1762–1837) toimi Porvoon piispana.
Retro

Esimerkiksi vanhat autot voi olla "retroharrastus". Kuvassa Mini.
Retro on aiempien vuosikymmenten tyyliä, muotia tai muuten vanhan tuntuista ainesta, jota sovelletaan uudelleen nykyaikana. Myös verbiä "retroilla" käytetään.[lähde? ]
Usein "retroilussa" kyse on harrastajan omassa lapsuudessa, nuoruudessa tai muussa menneisyydessä vallinneiden muotien ja ilmiöiden kertaamisesta, siis tietynlaisesta nostalgiasta. Retroharrastukset kohdistuvat usein 1950–1980-lukuihin eli nykyisten keski-ikäistyvien ja vanhempien ihmisten lapsuuden ja nuoruuden aikoihin. Toisaalta retroharrastuksia esiintyy myös nuorten keskuudessa ja tällöin nostalgia voi kohdistua henkilön omaa syntymää varhaisempiin aikoihin. Toisinaan retroharrastus muodostuu populaarikulttuuriseksi kultti-ilmiöksi.[lähde? ]
Retro-termin historiaa

Ilmeisesti ensi kerran retro-termiä käytettiin 1960-luvun lopun ranskalaisessa vaatemuotiaallossa nimeltä retrochic, joka otti vaikutteita menneiden vuosikymmenien tyyleistä.[lähde? ] Sen pohjalta syntyi erityisesti 1990-luvulla eräänlainen ”nostalgiateollisuus”, joka suhtautui menneisyyteen ikään kuin varastona, josta voi ammentaa postmodernin kevyesti ja pastissinomaisesti yhä uudestaan, tarvitsematta pohtia tyylin alkuperäistä aikakautta tai autenttisuutta.[lähde? ] Kriitikko Frederic Jameson kirjoitti teoksessaan Postmodernism, or, The Cultural Logic of Late Capitalism (1991) miten ”maailmassa jossa tyylillinen innovaatio alkaa olla mahdotonta, on jäljellä vain kuolleiden tyylien imitointi”.
Esimerkkejä retroharrastuksista > Retropelit

"Retropelien" harrastamisella tarkoitetaan 1970-luvulta 1990-luvun alkuvuosille julkaistujen tietokone- ja videopelien pelaamista.[lähde? ]
Esimerkkejä retroharrastuksista > Rockmusiikki

Rockmusiikissa "retro" viittaa lähinnä 1950–1980-luvuilla julkaistujen rocklevytysten keräilyyn ja kuunteluun, sekä noina vuosikymmeninä esiintyneiden rocktyylien jäljittelyyn nykyisten yhtyeiden musiikissa.[lähde? ]
Esimerkkejä retroharrastuksista > 1950-luku

1950-luvun populaarikulttuuriin, muotoiluun, autoihin ja vaatemuotiin kohdistuvat retroharrastukset ovat olleet merkittävä alakulttuurinen ilmiö 1970-luvulta lähtien.[lähde? ]
Esimerkkejä retroharrastuksista > Uusretro

Uusretrolla tarkoitetaan vanhasta asiasta uudestaan tehtyä. "Uusi kuplavolkkari" ja "Uusi Fiat-500" ovat esimerkkejä teollisesta uusretrosta. Esineen tai asian ei tarvitse olla täsmälleen samanlainen kuin alkuperäisen – mutta uuden version tulee olla sellainen, että alkuperäinen on tunnistettavissa. Televisiossa 1980-luvulla nähty tieteissarja V-Visitors (Vierailijat) on tehty 2000-luvulla uudestaan. Kyseinen sarja noudattaa alkuperäistä käsikirjoitusta, mutta uuteen versioon on lisätty jo olemassa oleva tekniikka, joka on tullut ihmisten elämään alkuperäisen sarjan ja uuden version välillä, ja tämä tekee kyseistä sarjasta uusretron. Perjantaina toinen marraskuuta vuonna 2012 Suomen televisiossa alettiin esittää Dallasta, joka ei ole kuitenkaan sama kuin 1980-luvulla tehty alkuperäisversio vaan kyseinen "Uusi Dallas" on tehty 2000-luvulla. Formaatti on kuitenkin tunnistettavissa verrattuna alkuperäiseen, joten tässä on myös kyseessä uusretrosarja. Esim. James Bond -elokuvaa Skyfall ei voida pitää uusretroelokuvana; se ei ole minkään aiemman Bond-elokuvan uudelleenfilmatisointi, vaan sarjan seuraava osa.[lähde? ]
Esimerkkejä retroharrastuksista > Plagioretro

Plagioretro eli kopioretro on uudestaan valmistettu tuote, joka on täsmällinen kopio alkuperäisestä.[lähde? ]
Esimerkkejä retroharrastuksista > Plagiouusretro

Täsmälleen alkuperäisen mallin näköiseksi valmistettu tuote tai asia, johon on yhdistetty nykyaikaisia asioita, joita ei ollut vielä alkuperäisen mallin aikana olemassa, on plagiouusretro. Esimerkiksi jos Fiat valmistaisi täsmälleen Fiat 127, Fiat 500 tai Fiat 600 -mallien näköisiä autoja, mutta upottaisi niiden kojelautaan GPS-laitteet, käyttövoimana olisi sähkö, tai jos auto olisi hybridiauto, kyseessä olisi plagiouusretro. Yksikin uusi osa tekee tuotteesta plagiouusretron.[lähde? ]
Sara Foster

Sara Foster
Sara Foster (s. 5. helmikuuta 1981) on kanadalais-yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän on muusikko David Fosterin tytär.
Foster on vieraillut muun muassa Entouragessa ja Jimmy Kimmel Live! -talk show’ssa. Hän juonsi vuonna 2000 lyhyen aikaa Entertainment Tonightista lohkaistua ET on MTV -show’ta. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli rooli elokuvassa The Big Bounce – huijaus Havaijilla vuonna 2004.
Foster on esiintynyt myös Backstreet Boysin musiikkivideolla ”Shape of My Heart” ja elokuvassa Pikku-Enkelit. Vaarallinen tehtävä. Hän oli aiemmin kihloissa näyttelijä Ashley Hamiltonin kanssa ja seurustelee nykyisin saksalaisen tennispelaaja Tommy Haasin kanssa.[lähde? ]
Foster sijoittui vuonna 2005 Maxim-lehden ”Hot 100” -listan kymmenennelle sijalle.
Aiheesta muualla

Sara Foster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sakari Vekki

Sakari Vekki (s. 8. kesäkuuta 1990) on suomalainen telinevoimistelija, joka edustaa Jyväskylän Voimistelijat '79:ää. Hänen vahvin telineensä on permanto.
Vekin paras arvokisasijoitus on permannon 16. sija Berliinin EM-kilpailuissa 2011. MM-kilpailuissa Vekin paras sijoitus on permannon 18:s sija Lontoossa 2009. Sijoitus oli samalla Suomen joukkueen paras kyseisissä kilpailuissa. Maailmancupissa hän on yltänyt palkintokorokkeelle kerran, Osijekissa 2010, voitettuaan permannolla pronssia. Pohjois-Euroopan mestaruuskilpailuissa 2010 Vekki voitti kultaa permannolla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia hypyssä.
Maaliskuussa 2011 Vekki sijoittui maailmancupin kutsukilpailussa permannolla yhdeksänneksi pistein 14,566. Korjausaskel kyseisessä ohjelmassa esti häntä tekemästä omaa ennätystään ja rikkomasta 15 pisteen rajaa. Huhtikuun EM-kilpailuissa Berliinissä Vekki voimisteli permannolla 16:nneksi pistein 14,850. Toukokuussa Vekin suoritusta maailmancupin kutsukilpailussa Moskovassa heikensivät korjausaskeleet volttisarjojen päätteeksi, ja hän sijoittui kuudenneksi pistein 14,575.
Vekki on voittanut myös trampoliinivoimistelun miesten Suomen mestaruuden vuonna 2008.
Saavutuksia

MM-kilpailut
Lontoo 2009: 18:s (permanto)
Rotterdam 2010: 66:s (permanto)
EM-kilpailut
Berliini 2011: 16:s (permanto)
Pohjois-Euroopan mestaruuskilpailut
Turku 2010: kultaa (permanto ja joukkuekilpailu), pronssia (hyppy)
Maailmancup
Osijek 2010, pronssia (permanto)
Montreál 2010, neljäs (permanto)
Moskova 2011, kuudes (permanto)
Stuttgart 2010, seitsemäs (permanto)
2010 Maailmancup kokonaiskilpailu, kahdeksas (permanto)
2011 Maailmancup kokonaiskilpailu, kahdeksas (permanto)
SM-kilpailut
Tampere 2008: pronssia (permanto)
Järvenpää 2009: hopeaa (permanto)
Rovaniemi 2010: kultaa (permanto), hopeaa (hyppy)
Jyväskyä 2011: kultaa (permanto), kultaa (hyppy)
Trampoliinivoimistelu
SM-kilpailut 2008 Helsinki: kultaa
Aiheesta muualla

Vekki Jyväskylän Voimistelijat '79:n sivustolla[vanhentunut linkki]
Profiili Svolin sivustolla
Running Blind

| Running Blind Ken Hensley |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Upper Room Studios, USA & Liscombe Park Studios, Englanti
 Julkaistu: helmikuu 2002
 Tuottaja(t): Ken Hensley
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 53.00
 Levy-yhtiö: Mystic Records
Ken Hensleyn muut julkaisut
| The Anthology 2000 | Running Blind 2002 | The Last Dance 2004 |
Running Blind on Ken Hensleyn levy vuodelta 2002. Sen jälkeen Ken Hensley & Free Spirit lähti kiertueelle ja kävi Suomessa maaliskuussa. Lämmittely-yhtyeenä toimi Five Fifteen.
Kappaleet

Overture: La Tristeza Secreta De Un Corazon Gitano (Pt. 1) (Hensley) 2.29
Prelude: A Minor Life (Hensley) 2.54
Out Of My Control (Hensley) 5.01
You've Got It (The American Dream) (Hensley) 3.30
The Final Solution (Hensley) 3.35
It's Up To You (Hensley) 5.04
Finney's Tale (Hensley) 3.01
I Close My Eyes (Hensley) 4.53
A Little Piece Of Me (Julia's Song) (Hensley) 3.09
Free Spirit (Hensley) 3.41
Movin' In (Hensley) 4.03
Let Me Be Me (Hensley) 2.50
I Don't Wanna Wait (Hensley) 5.17
Tell Me (Hensley) 4.24
Kappaleet > Special limited edition

Overture: La Tristeza Secreta De Un Corazon Gitano Part 1
Prelude: A Minor Life
Out Of My Control
You've Got It (The American Dream)
The Final Solution
I Close My Eyes
Finney's Tale
(Because Of) Who I Know
A Little Piece Of Me (Julia's Song)
Overture: La Tristeza Secreta De Un Corazon Gitano Part 2
Jesus (Again & Again)
I Won't Change
Let Me Be Me
Tell Me
Ken Hensley & Free Spiritin Suomen-kiertue maaliskuussa 2002

1.3. Kaarle, Kokkola
2.3. Klubi, Tampere
5.3. Tavastia, Helsinki
6.3. Bepop, Joensuu
7.3. Raumanlinna, Rauma
8.3. Waild, Vaasa
9.3. Foxia, Oulu
Kokoonpano

Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu
Dave Kilminster – kitara (3, 4, 5, 8, 10, 13 & 14)
David Karns – basso (2, 3, 6, 7, 9, 11 & 12)
Andy Pyle – basso (10, 13 & 14)
John Wetton – basso (4 & 5)
Mike Johnson – rummut (2, 3, 6, 7, 9, 11 & 12)
Dave Wagstaffe – rummut (10 & 13)
Steve Christey – rummut (4, 5 & 14)
Sanae Mishima

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Sanae Mishima
Syntymäaika: 3. toukokuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | FC PAF |  |
Maajoukkue
| 1981 | Japani | 2 (0) |
Sanae Mishima (jap. 三島 早苗, Mishima Sanae; s. 3. toukokuuta 1957) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Mishima debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1981. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Sanaag

Sanaag tummanvihreältä merkittynä Somalimaan kartalle.
Sanaag
Sanaag on  Somalian alue, jonka pääkaupunki on Ceerigaabo eli Erigabo. Somalimaa, Puntmaa sekä uusi osavaltio SSC-Khaatumo ovat vaatineet aluetta itselleen. Alueen maaperässä on öljyä.. Alue sijaitsee maan itäosassa Adenin lahden rannalla, ja sen pinta-ala on 53 374 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukkaita arvioitiin olevan noin 531 000. Tärkeimmät klaanit ovat Isaaq ja  Darod.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sanaag media network (Arkistoitu – Internet Archive)
Somalimaan alueet
Awdal
Saaxil
Sanaag
Sool
Togdheer
Maroodi Jeeh
Sara Errani

| Sara Errani |
| --- | --- |
 Sara Errani Yhdysvaltain avoimissa 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1987 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Italia
Tennispelaaja
Pituus:  164 cm
Paino:  60 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2002–
Palkintorahat:  15 519 458 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (20.5.2013)
Turnausvoittoja:  9
Voitot/tappiot:  684–504
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2012)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2012)
Wimbledon:  3. kierros (2010, 2012)
Yhdysvaltain avoimet:  välierät (2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (10.9.2012)
Turnausvoittoja:  25
Voitot/tappiot:  414–236
Aiheesta muualla
www.sara-errani.com
ITF
WTA
| Mitalit> Maa:  Italia.Naisten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Italia.Naisten tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Italia.Naisten tennis. Olympialaiset  | Maa:  Italia> Naisten tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | nelinpeli |  |
Sara Errani (s. 29. huhtikuuta 1987 Bologna) on italialainen tennispelaaja ja nelinpelin olympiavoittaja.
Erranin ensimmäinen WTA-turnausvoitto tuli Internazionali Femminili di Palermo -turnauksessa 13. heinäkuuta 2008, jossa hän voitti finaalissa Ukrainan Maria Korettseyvan 6–2, 6–3. Kaksi viikkoa myöhemmin hän otti toisen WTA-turnausvoiton Portorožissa, Sloveniassa. Finaalissa hän voitti Espanjan Anabel Medina Garriguesin 6–3, 6–3.
Vuonna 2009 Errani oli uudestaan finaalissa sekä Palermossa että Portorožissa, mutta molemmilla kerroilla hän hävisi. Vuonna 2011 hän hävisi Pattayan turnauksen finaalissa Daniela Hantuchoválle. Yhteensä hän on saavuttanut yhdeksän turnausvoittoa kaksinpelissä. Nelinpelivoittoja WTA-turnauksissa Erranilla on 25 kappaletta.
Kansainvälinen tennisliitto asetti Erranin kahden kuukauden kilpailukieltoon elokuussa 2017, kun hänen helmikuussa 2017 antamastaan näytteestä oli löytynyt jälkiä rintasyöpälääkkeestä. Myös kaikki hänen tuloksensa hylättiin näytteen ottamisen jälkeen pelatuista otteluista. Italian antidopingtoimikunta ja Errani tekivät kilpailukiellosta valituksen urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CAS:iin. Kesäkuussa 2018 kilpailukielto pidennettiin 10 kuukauteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sara Errani Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Sd

Sd tarkoittaa seuraavia:
Etelä-Dakota, postilyhenne SD, Yhdysvaltain osavaltio
ilman päiväystä, s. d., latinan sanoista sine dato, päiväyksen puuttumisesta kertova merkintä
Ruotsidemokraatit (Sverigedemokraterna), SD, ruotsalainen puolue
Secure Digital, SD, muistikorttityyppi
Seiken densetsu, SD, Square Enixin roolipelisarja
Sicherheitsdienst, SD, Saksan tiedustelupalvelu natsihallinnon aikana
sindhi, ISO 639-1 -koodi sd, kieli
sosiaalidemokraatti, sd. tai sos.dem., sosiaalidemokratiaa kannattava henkilö
Sudan, ISO 3166-1 -koodi SD, valtio tai muu maantieteellinen alue
Sudan Airways, IATA-koodi SD, lentoyhtiö
Sveitsin demokraatit, SD, sveitsiläinen puolue.
SD, split decision, hajaäänituomio, ottelun päättymistapa kontaktilajeissa
SD, Sadiki Thirston (s. 1994), yhdysvaltalainen rap-artisti
Sanae Nakahara

Sanae Nakahara vuonna 1956
Sanae Nakahara (jap. 原田 美枝子, Nakahara Sanae, 31. heinäkuuta 1935 – 15. toukokuuta 2012) oli japanilainen näyttelijä. Hän oli elokuvaohjaaja Kinji Fukasakun leski. Heidän poikansa Kenta Fukasaku on elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Valikoitu filmografia

Gunki hatameku motoni ... rva Ochi (1972)
Shurayukihime ... Okono Kitahama (1973)
Santapaperia

| Santapaperia Turo's Hevi Gee |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: huumorirock
 Kesto: 31.09
 Levy-yhtiö: Power Records
Turo's Hevi Geen muut julkaisut
|   | Santapaperia 1989 | Rankimmat joululaulut 1989 |
Santapaperia (POWLP 5/POWCA 5/POWCD 5) on Turo's Hevi Gee -huumoriorkesterin ensimmäinen levy. Se ilmestyi vuonna 1989. Yhtye sai albumista kultalevyn toukokuussa 1990. Albumia on myyty 25 000 kappaletta.
Kappaleet

Intro: Laukullinen santapaperia – 00:16 (H. Laukkanen/M. Saira)
Rullaan joen rantaan (Proud Mary) – 02:29 (J. Fogerty, suom. san. H. Laukkanen/P. Heinänen)
Naama valkoinen (A man and woman) – 00:26 (L. Francis, suom. san. Turo's Hevi Gee)
Kotikalja – 01:34 (Trad./A. Hukkanen/H. Laukkanen)
Mr. Sorbus – 00:13 (Turo's Hevi Gee)
Olé! Olé! Saunotaan! (Olé! Olé! Olé) – 02:30 (Armath/Deja, suom. san. A. Hukkanen/H. Laukkanen)
Taasko mainos? – 00:16 (Turo's Hevi Gee)
Poliisi (Molina) – 02:40 (J. Fogerty, suom. san. A. Hukkanen/H. Laukkanen/P. Heinänen)
Tännään ostetaan – 00:35 (J. Tapaninen/Turo's Hevi Gee)
Kaunis mies (jos oisin) (If I were a rich man) – 03:34 (J. Bock/A. Hukkanen/H. Laukkanen)
Santapaperi – 02:50 (A. Sunell/H. Laukkanen/E. Mattila)
Tanssimaan Alatorille (Dancing in the street) – 02:50 (W. Stevenson, suom. san. A. Hukkanen/H. Laukkanen/P. Heinänen)
Lokalinjalla (I walk the line) – 02:08 (J. Cash, suom. san. H. Laukkanen)
Kulkee, kulkee... (Rawhide) – 01:45 (D. Tiomkin, suom. san. A. Hukkanen/H. Laukkanen)
Nahkatukka – 02:49 (Turo's Hevi Gee/H. Laukkanen)
Valomerkin ajan blues – 03:34 (H. Laukkanen/P. Heinänen)
Kevät toi... (Muurari) – 00:55 (Trad./H. Laukkanen/T. Järvinen)
Kokoonpano

Hara Laukkanen – laulu, puhe
Keppi Heinänen – kitara
Tiukka Järvinen – kitara
Ari Hukkanen – bassokitara
Kuja Salmi – rummut
Mikko Saira – sähköurut
Aiheesta muualla

Santapaperia disccogs.com -sivustolla
Saara Kuugongelwa

| Saara Kuugongelwa |
| --- | --- |
 2020
Namibian pääministeri
 2015 alkaen  
Edeltäjä:  Hage Geingob
Namibian valtiovarainministeri
 2003–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1967 (ikä 57)
Saara Kuugongelwa-Amadhila (s. 12. lokakuuta 1967 Okahao, Omusati, Namibia) on namibialainen poliitikko ja Namibian pääministeri vuodesta 2015. Aiemmin hän on toiminut Namibian valtiovarainministerinä vuosina 2003–2015. Heti valtiovarainministerikautensa aluksi hän esitteli kunnianhimoisen kuri- ja  säästöohjelman, joka tuotti tulosta niin että vuosina 2006–2008 maan budjetti oli ylijäämäinen ensimmäistä kertaa itsenäisyyden aikana.
Ennen ministerinvirkojaan Kuugongelwa toimi Kansainvälisen valuuttarahaston ja Afrikan kehityspankin hallinnossa.
Aiheesta muualla

Sillanpää, Sami: Namibian pääministeri on Saara ja työministeri Erkki. Helsingin Sanomat, 29.3.2015.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.3.2015.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Saara Kuugongelwa
Käännös suomeksi
Sanada Masayuki

Sanada Masayuki.
Sanada Awanokami Masayuki (jap. 真田 安房守 昌幸; k. 13. heinäkuuta 1611) oli japanilainen daimio, joka tunnetaan erittäin kyvykkäänä strategina.
Elämä

Masayuki oli Takeda-klaanin alaisuudessa hallinneen Sanada Yukitakan kolmas poika. Hän vaihtoi nimensä varhain Mutō Kiheiksi voidakseen saada Takedasta haarautuneen Mutō-klaanin haltuunsa. Masayuki nousi pian Takeda Shingenin suosioon, ja hänet valittiin Shingenin läheiseksi palvelijaksi. Shingenin kuoltua Masayuki jatkoi Takeda Katsuyorin paveluksissa. Kuitenkin vuoden 1575 Nagashinon taistelussa Masayuki menetti kaksi isoveljeään, Nobutsunan ja Masaterun, ja Masayuki vaihtoi nimensä takaisin Sanataksi perintösyistä.
Daimio Uesugi Kenshinin kuoltua 1577 Masayuki hyötyi Uesugi-klaanin sisäisestä kaaoksesta ja otti haltuunsa Numatan linnan Kozuken provinssissa.
Takeda-klaanin kukistuttua 1582 Masayuki liittyi Oda Nobunagaan, joka kuitenkin kuoli vuoden sisällä Honnō-jin välikohtauksessa. Nobunagan kuoltua Sanada-klaani jäi yksin Shinanon provinssiin vihamielisten klaanien ympäröimäksi. Se päätyi kulkemaan väliaikaisista liittoumista toisiin pysyäkseen hengissä.
Vuonna 1585 Sanada-klaani vastusti Tokugawa Ieyasua, jonka joukot piirittivät Uedan linnan, joka oli sotilaallisesti huimassa alakynnessä. Masayukin onnistui silti vahingoittamaan Ieyasun armeijaa pahoin, ja piiritys lopetettiin.
Kun vuonna 1600 Japanin daimiot hajautuivat keskenään sotaan ajautuneiden Ishida Mitsunarin ja Tokugawa Ieyasun välille, Masayuki päätti turvata klaaninsa tulevaisuuden liittoutumalla molempien kanssa. Hän lähetti vanhemman poikansa Nobuyukin taistelemaan Itä-Japanin liittouman puolelle, ja nuoremman poikansa Yukimuran Länsi-Japanin joukkoihin. Samalla Masayuki itse tunnusti Ishidan valtaa ja joutui tämän seurauksena Tokugawa Hidetadan piirittämäksi. Tälläkin kertaa Masayuki selvisi piirityksestä, ja samalla hidasti Hidetadaa niin, ettei tämä ehtinyt ratkaisevaan Sekigaharan taisteluun.
Sekigaharan taistelu päättyi Ieyasun voittoon, joka voiton seurauksena jakoi maan läänitykset uudestaan liittolaisilleen. Hän aikoi ensin teloittaa Masayukin ja Yukimuran, mutta Nobuyukin liittolaisuuden johdosta päätti tyytyä karkottamaan nämä Kudoyamaan, ja Sanada-klaanin johtajuus siirtyi Nobuyukille. Masayuki menehtyi Kudoyamassa vuonna 1611.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sanada Masayuki
Käännös suomeksi
Sarah Nanko

Sarah Nanko (s. 2. kesäkuuta 1997 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä, joka tunnetaan muun muassa elokuvasta Eye See Me (2007). Hän on myös esiintynyt televisiosarjan Mullan alla yhdessä jaksossa vuonna 2005. Vuonna 2008 hän esiintyi kahdessa elokuvassa. Ensimmäisen kerran hän esiintyi näyttämöllä vuonna 1999 ollessaan kaksivuotias, mutta aloitti aktiivisen näyttelemisen vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Sarah Nanko Internet Movie Databasessa. (englanniksi)