stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matica Srpska -galleria
Gallerian historia

Gallerian historia alkaa 14. lokakuuta 1847, jolloin kulttuuritieteellisen säätiön Matica Srpska: n ensimmäinen sihteeri Teodor Pavlović esitti säätiön hallituksen kokouksessa Serbian kansallishistoriallisen taidemuseon perustamista. Tulevan museon taidekokoelman ytimenä pidettiin serbialaisen hyväntekijän ja Matica Srpskan ensimmäisen elinikäisen presidentin Sava Tekelijan testamentattua muotokuvakokoelmaa. Museon perustamisesta tiedotettiin välittömästi Serbian kansallisessa lehdessä kutsumalla "isänmaallisia kansalaisia" lahjoittamaan ja tallettamaan vastaperustettuun museoon "kansan hengen rikastumista edistäviä ja sen kulttuurista kehitystä palvelevia esineitä." Museon ensimmäinen johtaja oli Franjo Malin.
Museo kehittyi alkuvuosikymmeninä hitaasti, vailla määritellympää suunta tulevaan ja kokoelmia täydennettiin vähitellen ilman suunnitelmaa ja yhä vetoamalla isänmaallisiin kansalaisiin. Ajan mittaan gallerian salit täydentyivät merkittävien serbien antamilla uusilla lahjoilla, joten kokoelmat lähinnä perustuivat ja riippuivat heidän mielenkiinnostaan ja maustaan. Vuonna 1864 Matica Srpska muutti Pestin Tekelianumista Novi Sadin Platoneumiin ja sen mukaan siirtyi myös museo koottuine kokoelmineen. Täällä alkoivat museon varsinaiset laajennustyöt ja vuosisadan vaihteessa sen omaisuuteen kuului noin sata taideteosta. Määrä kasvoi radikaalisti sen jälkeen, kun ensimmäinen museonäyttely avattiin yleisölle vuonna 1933 Matica Srpskan eli Marija Trandafilin rakennuksen tiloissa.
Sijainti ja rakennus

Alun perin Budassa, Pestissä ja Wienissä toimineiden ja Matica Srpskan ympärille kokoontuneiden aikeina oli kerätä Serbian kansan historialle ja kansallisuusaatteelle tärkeä kokoelma arkkitehdin Sándor Toronyi Fellnerin suunnittelemaan Tekelijanumin (Thökölyanumin) linnaan, joka toimi serbialaisten opiskelijoiden korkeakouluna. Vuonna 1864 Matica Srpska -galleria muutti pohjoiseen Serbiaan Novi Sadiin, jossa museokokoelma sijaitsi ensin Platoneumissa ja koristi Matica Srpskan tiloja.
Matica Srpska -museo avattiin ensimmäisen kerran yleisölle vasta I maailmansodan ja eteläisten slaavilaisten yhdistymisen jälkeen vuonna 1933. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 perustettiin Vojvodinan museo, joka otti haltuunsa kaikki Matica Srpska -museon kokoelmat paitsi taiteelliset. Jäljellejääneet saivat Matica Srpska Gallery -nimisen erikoiskokoelman aseman ja sen kuvataideteosten esillepano kesti vuoteen 1953 saakka. Vuodesta 1958 lähtien galleria on toiminut itsenäisenä laitoksena nykyisessä rakennuksessa Galerija (tai Galleria)-aukiolla Novi Sadin keskustassa.
Galleria sijaitsee Novi Sadin sydämessä Pavle Beljanskin muistokokoelmaa esittävän julkisen taidemuseon vieressä. Matica Srpska -gallerian rakennus rakennettiin vuosina 1926–1927 arkkitehdin Lazar Dunđerskin suunnittelemana ja alun perin se oli tarkoitettu hyödykepörssin käyttöön. Tunnetun serbialainen hyväntekijän Marija Trandafilin lahjoituksista rakennus mukautettiin museon tarpeisiin ja 1. kesäkuuta 1958 avattiin juhlallisesti pysyvä näyttely Serbian taiteesta 1700- ja 1800-luvuilla. Nykyään rakennuksen kolmessa kerroksessa on laaja kuvataidekokoelma ja sen pohjakerroksen näyttelytilaa käytetään satunnaisten temaattisten ja monografisten näyttelyjen järjestämiseen, joissa mukana on myös julkaisuja, kirjoja ja monografioita. Gallerialla on runsas kirjasto serbialaiseen taidehistoriaan liittyvine dokumentaatioineen.
Muutama vuosikymmen myöhemmin, vuonna 2017, galleria avattiin seremoniallisesti julkisivun jälleenrakennuksen ja kunnostuksen jälkeen, ja siitä lähtien joka vuosi tämä päivä on varattu lapsille ja nuorille.
Kokoelmia ja taiteilijoita

Avaamisen jälkeen vuonna 1933 museo tarjosi monipuolista ohjelmaa, jossa näytillä oli toisaalta arkeologisia, numismaattisia ja etnografisia ja toisaalta taidekokoelmia. Näyttelyitä silloin oli kaksi, joita pidettiin sekä historiallista maalaus- että nykytaidetta esittävinä.
Nykyisessä rakennuksessa sekä kuvataide, luonnokset, veistokset että oleografit e. kromolitografiat ovat jaettu systemaattisiin kolmen segmentin, taidegrafiikan, maalaus- ja piirustustaiteen teosten kokoelmiin ja niitä voidaan nähdä osana niin pysyvää näyttelyä kuin väliaikaisten esillepanojen raameissa, joihin on vapaa pääsy. Gallerian omistuksessa olevista 1700- ja 1800-luvun maalauksista, grafiikasta ja luonnoksista on koottu kaksi kokoelmaa, jotka heijastavat suuressa määrin serbialaisen taiteen integrointia Eurooppaan ja näkökohtia liittyvästi vuonna 1690 alkaneen serbien muuttoliikkeestä vuoden 1918 yhdistymiseen saakka kestäneeseen ajanjaksoon. Kolmiosainen pysyvä näyttely esittelee kronologisesti Serbian kansallista taidetta 1600-luvun loppupuolelta lähemmäs 2000-lukua painottuen eniten 1700- ja 1800-luvun vuosiin ja 1900-luvun alkupuolelle.
Pysyvän näyttelyn viimeinen osa, joka koostuu serbialaisten taidemaalareiden 1900-luvun alkupuoliskon teoksista, avattiin yleisölle vuonna 1992, kun taas vuonna 1997 museon 150-vuotispäivänä siihen lisättiin 1900-luvun jälkipuoliskon teoksia.
Kokoelmia ja taiteilijoita > 1600–1700-luku

Matica Srpska -galleriassa on myös runsas "Graafinen kokoelma", joka sisältää 1600- ja 1700-luvun puupiirroksia ja kuparikaiverruksia. Pääpiirteiltään 1700-luku on bysanttilaisen perinteen hylkäämisen ja uskonnollisen maalaustaiteen uudistuksien aikakautta. Erityistä huomiota herättävät 1700-luvun taideteollisuuden perustajien ja tunnetuimpien serbitaiteilijoiden Hristofor Žefarovićin ja Zaharije Orfelinin työt. Esillepantuna on ensimmäinen serbialainen kuparilevykaiverrus, jonka on allekirjoittanut paikallinen mestari Hristofor Žefarović.
Näyttely esittelee kronologisessa järjestyksessä 1700-luvun serbimaalaustaiteen tunnusomaisia teoksia, maalauksia niin serbien vuoden 1690 suuren muuttoliikkeen ja siirtymäkauden kuin barokkisuuntauksen vuosilta. Gallerian kokoelma tarjoaa poikkileikkauksen 1700-luvun alun taidemaalajista siirtymäkauden mestareiden kautta barokkitaiteilijoihin, muun muassa ikonimaalareihin Teodor Kračuniin ja Stefan Teneckiin ja mm. viimeksimainitun seinämaalauksiin Krušedolin luostarissa. Teoksia lukuisista ortodoksisista kirkoista Vojvodinan alueelta on Teodor Kračunin lisäksi myös sen ajan tärkeimpien serbialaisten ikoni- ja freskomaalareiden kuten Joakim Markovićin, Vaso Ostojićin, Janko Halkozovićin ja muiden tekeminä.
Uskonnollisen tematiikan taiteellinen muotoilu sisältäen keskiaikaisen bysanttilaisen käsityksen on pysynyt Serbian maalauksissa melko sitkeästi 1700-luvun puoliväliin saakka. Matica Srpska -gallerialla on vuodesta 1974 lähtien ollut erityinen osasto "Hristofor Žefarovićin muistomuseo ja sen aika", joka sijaitsee Bođanin luostarissa, Etelä-Bačkassa. Luostari tunnetaan Hristofor Žefarovićin yhteensä noin 600 neliömetrin seinämaalauksesta, jonka hän maalasi 1730-luvulla (tai 1737). Kirkon Žefarovićin tekemät freskot ovat menestyneimpiä esimerkkejä serbialaisista 1700-luvun ensimmäisen puoliskon seinämaalauksista, joissa taiteilija käytti öljyväriainetta kuivalla rappauksella sen sijaan, että työskentelisi märkälaastilla, ja teki teoksensa täysin eri tavalla verrattuna aiemmin vakiintuneeseen tapaan. Hänen teoksien sanotaan antaneen uuden lähestymistavan ja uusia taiteellisia tulkintoja maisemista, valosta, muodosta ja väristä, samalla joutuessa vastakkain kanonisten versioiden kanssa. Siitä syystä teoksia pidettiin modernin serbialaisen maalaustaiteen kipinänä. Luostarin majoitustiloissa sijaitsevassa pysyvässä näyttelyssä esillä on kuparikaiverruksia ja niiden vedotuksia, Hristofor Žefarovićin taiteellisia kirjontoja, arkistoasiakirjoja ja hänen elämäänsä ja taiteelliseen uraansa liittyviä materiaaleja. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa valaistumisen ja rationalismin vaikutuksesta serbialainen taide alkoi hylätä Wienin kuvataideakatemian opettamaa barokin kuvapoetiikkaa ja esteettisiä ihanteita. Ajanjaksolle on tunnusomaista erilaisten tyylilajikkeiden eklektika e. eräänlainen sekatyyli kuvataiteessa, monenlaisten tyylien lainaaminen eri lähteistä ja niiden yhdistäminen". Se tuskin koskaan muodosti tietyn tyylin taidetta, mutta hallitsevan uskonnollisen maalauksen lisäksi muotokuvien merkitys alkoi kasvaa.
Kokoelmia ja taiteilijoita > 1900-luku

Kun 1800-luvun kaksi viimeistä vuosikymmentä olivat kuluneet ilman odotettuja muutoksia sekä kansallisten ideoiden että realististen tyylipiirteiden edelleen pysyessä keskipisteessä, loivat taiteilijat Dimitrije N.Petrović ja Aksentije Marodić 1800-luvun lopussa ja 1900-luvulla kehityksen maisema- ja itämaisen esitystavan alkeiden alalla. Heistä Aksentije Marodić oli aikansa ensimmäinen Subotican akateeminen taidemaalari ja serbialaisen maalaustaiteen akateemisuuden, romantiikan ja modernismin edustaja, jonka teoksistaan suuri osa on esillä Matica srpska -galleriassa. 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä ilmestyi useita muita taiteilijoita, joiden teokset silloittivat vuosisadan vaihteen. Ensin serbialaisten modernistien sukupolvea edustava isänmaallinen Danica Jovanović, joka aloitti taideopiskelunsa 1900-luvun alussa ja jonka luovan nousun keskeyttivät Balkanin sodat ja ensimmäinen maailmansota. Edellisen vuosisadan suuntauksen lopullisesti hiipyessä ensimmäisen maailmansodan päättymisvuonna 1918 avantgardesukupolven uusien virtausten ilmestyminen merkitsi Serbian uuden modernin kuvataiteen historian alkua.
1900-luvun kokoelma pitää sisällään sekä vojvodinalaisten maalajien ja kuvanveistäjien että myös entisten Jugoslavian tasavaltojen taiteilijoiden teoksia. Vuoden 1900 jälkeen nuoren vuosisadan kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä romantiikka päättyi Anastas Bocarićen tuotantoon, jonka luomuksia pidettiin Serbian modernin taiteen eteisenä. Serbian yksi elokuvantuotannon perustajista oli Anastaksen nuorempi veli Špiridon Špiro Bocarić. 1900-luvun alkupuoliskon serbimaalaustaidetta edustavien esimerkkien joukosta yläkerran salissa on keräelmä "Serbian maalaus 1900–1940" Petar Dobrovićin, Vaso Pomorišacin, Sava Šumanovićin, Ivan Tabakovićin jm. maalauksia sekä kuvanveistäjän Đorđe Jovanovićin töitä.
Matica Srpska -gallerian erikoisuudeksi lasketaan myös 1900-luvun alkupuoli, jota hallitsevat Vojvodinan alueen tunnetut nimet kuten varhaiselta taiteelliselta tyyliltään lähinnä kubismin, mutta myös fovismin ja ekspressionismin vaikutteiden alainen Sava Šumanović, koloristi ja väriekspressionismin edustaja Milan Konjović, runollisen realismin taiteilija Bogdan Šuput, ekspressionismia läheisellä tyylillä tai monumentaalisia, dynaamisia teoksia kansalliseeppisillä ja historiallisilla aiheilla maalaava Petar Lubarda, Venetsian renessanssin ja saksalaisen ekspressionismin voimakkaan vaikutuksen alainen ensin uusklassisti ja sitten abstraktisti Ivan Radović, vuonna 1937 Pariisin maailmannäyttelyllä palkittu Ivan Tabaković, jm.
Uskonnollisilla teemoilla 1900-luvun maalauksista Matica Srpska-galleriassa ovat muun muassa Stevan Aleksićin ”Neitsyeen kuolonuneen nukkuminen” (1906) ja ”Ristiinnaulitseminen” (1910), Uroš Predić ”Pyhä Demetrius” (1907), ”Pyhä Yrjö” (1907) ja ”Pyhä Yrjö ja lohikäärme” (1930).
Kokoelmia ja taiteilijoita > Luostaritaidetta

Galleria omistaa ja esittelee myös "Kokoelman kopioita seinämaalauksista", joka sisältää merkittävimmät 1600-luvun seinämaalaustyöt Vojvodinan luostaritemppeleistä. Galleriassa on esillä arvokkaita ikoneja lukuisista ortodoksisista kirkoista Vojvodinan alueelta, 1700-luvun tärkeimpien serbialaisten freskomestareiden Joakim Marovićin, Vasa Ostojićin ja Janko Halkozovićin ja Teodor Kračunin nimellä tunnetun ikoni- ja alttarimaalarin Teodor Dimitrijevićin ja muiden tuotoksia.
Matica Srpska -gallerian kokoelman eurooppalaisia ilmiöitä

Serbian päivät Srpskan tasavallassa -tapahtuman kunniaksi 24. lokakuuta 2019 tasavallan nykytaiteen museossa avattiin näyttely nimeltä "Matica Srpska -gallerian kokoelman eurooppalaisia ilmiöitä". Ensimmäisen kerran näyttely järjestettiin Euroopan kulttuuriperinnön teemavuoden kunniaksi vuonna 2018. Näyttely esittelee eri aikakausien taiteilijoiden muun muassa serbitaiteilijoiden Petar Omčikusin, Lazar Vujaklijan, Anastas ja Danica Jovanovićien, Špiridon Špiro Bocarićin teoksia. Esillä olleiden tunnetuimmat taiteilijanimet olivat myös Petar Dobrović, Paja Jovanović, Sava Šumanović, Milan Konjović, Vasa Pomorišac, Bogdan Šuput, Uroš Predić, Dragutin Inkiostri Medenjak, Zaharije Orfelin, Stefan Tenecki, Hristofor Žefarović ja muut suositut taiteilijat.
Dragiša Brašovanin henkilökohtaiset tavarat ja huonekalut
Taidetta myöhäisbarokin kaudelta
Serbian kuninkaan Pietari I:n pysti
Paljastamisia
Paja Jovanovićin teoksia
Versio Paja Jovanovićin teoksesta Dušanin lakikoodeksin julistaminen
Bogić Vučković, öljy, Arsa Teodorović, 1812.
Tyttö kanarialinnun kanssa, Novak Radonić, 1865.
Keisari Urošin kuolema, öljy, Novak Radonić, ennen vuotta 1890.
Moraviatar sinisessä, Uroš Predić, 1879–1880.
Stevan Knićanin, öljy, Uroš Knežević,  1849.
1800-luku.
Kabaree “Boule Blanche“, Bogdan Šuput, 1939.
Näkymä Banstolilta, Bogdan Šuput,  1939.
Ikoonit ja uskonnollinen taide
Viikatemies, Stevan Aleksić
Modernismia
Matica Srpska -galleria
Yksityiskohtia gallerian sisäänkäynnin luona.
Matica Srpska -galleriassa heinäkuussa 2020.
Mileva Protić-Kocić, Đura Jakšić, 1866.
Operaatio Iskra

Operaatio Iskra (kipinä) oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton Leningradin ja Olhavan rintamien suorittama operaatio, jonka tarkoituksena oli murtaa Leningradin piiritys. Saksalaisten rintama oli heikentynyt Stalingradin taistelun seurauksena, mikä avasi edun puna-armeijan joukoille. Neuvostoliiton hyökkäys alkoi 12. tammikuuta 1943 ja päättyi 30. tammikuuta. Hyökkäyksen seurauksena puna-armeija avasi 8 kilometriä leveän käytävän Leningradiin, johon rakennettiin rautatie jonka kautta kaupunkiin saatiin toimitettua enemmän tarvikkeita kuin Elämän tien kautta. Myöhemmin Neuvostoliitto suoritti alueella operaatio Napatähden, joka myös onnistui helpottamaan Leningradin piiritystä. Saksalaiset kuitenkin onnistuivat jatkamaan piiritystä tammikuuhun 1944 saakka, jolloin Neuvostoliitto suoritti Leningradin–Novgorodin offensiivin, joka ajoi saksalaiset lopullisesti pois Leningradin alueelta 27. tammikuuta 1944 mennessä.
Merkinnän syy: operaation kuvaus puuttuu
Nymphetamine

| Nymphetamine Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Cradle of Filth Rob Caggiano
 Tyylilaji: dark metal
 Kesto: 75.47
 Levy-yhtiö: Roadrunner Records
Listasijoitukset
  32.
Cradle of Filthin muut julkaisut
| Damnation and a Day 2003 | Nymphetamine 2004 | Thornography 2006 |
Singlet albumilta Nymphetamine
 ”Nymphetamine” Julkaistu: 2004  ”Devil Woman” Julkaistu: 2005
Nymphetamine on Cradle of Filthin kuudes täyspitkäksi luokiteltava studioalbumi. Se äänitettiin 2004 ja julkaistiin saman vuoden 28. syyskuuta. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, jolla oli mukana kitaristi James McIlroy.
Nymphetaminen kappale "Nymphetamine (Overdose)" oli vuonna 2005 ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaana esityksenä heavy metal -kategoriassa. "Gilded Cunt" nousi heti Metal Top Tenin kärkeen. "Coffin Fodder" mainitaan The IT Crowd -sarjassa.
Nymphetaminella ovat mukana Liv Kristine ja Doug Bradley. Levyn tuottaja oli Rob Caggiano ja levy-yhtiö Roadrunner Records.
Albumista julkaistiin vuonna 2005 kaksois-cd, jonka bonus-levyllä on kaksi uutta kappaletta, nimikappaleesta uusi versio ja kolme cover-kappaletta.
Kappaleet

Satyriasis – 01.41
Gilded Cunt – 04.07
Nemesis – 07.17
Gabrielle – 05.27
Absinthe with Faust – 05.14
Nymphetamine (Overdose) – 09.14
Painting Flowers White Never Suited My Palette – 01.57
Medusa and Hemlock – 04.43
Coffin Fodder – 05.17
English Fire – 04.45
Filthy Little Secret – 06.15
Swansong for a Raven – 07.08
Mother of Abominations – 07.32
Nymphetamine Fix – 05.02
Kokoonpano

Dani Filth – laulu
Paul Allender – kitara
James Mcilroy – kitara
Martin Powell – koskettimet
Dave Pybus – basso
Adrian Erlandsson – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Sarah Jezebel Deva – laulu
Erikoispainoksen bonuskappaleet

Devil Woman (Cliff Richard cover)
Soft White Throat
Bestial Lust (Bitch) (Bathory cover)
Prey
Nymphetamine (Jezebel Deva Fix)
Mr. Crowley (Ozzy Osbourne cover)
King Diamond esiintyy kappaleella "Devil Woman" taustalaulajana.
Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvostelut

Imperiumi: 9+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Nymphetamine Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Nymphetamine Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Onni Mäkynen

| Onni Mäkynen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Onni Hermanni Mäkynen
Syntynyt: 17. huhtikuuta 2004 (ikä 20) Salo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  laituri/sentteri
Pituus:  198 cm
Paino:  90 kg
Nyk. joukkue:   KTP-Basket
Sarja:  Korisliiga
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2021–2024 2024-:   Salon Vilpas  KTP-Basket
Onni Hermanni Mäkynen (s. 17. huhtikuuta 2004) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa KTP-Basketissa.
Mäkynen teki vuonna 2021 1+1-vuotisen sopimuksen kasvattajaseuransa Salon Vilppaan kanssa. Mäkynen pelaa edustusjoukkueen ryhmässä, mutta pääosin poikien U19 SM-sarjaa, jossa Mäkynen on joukkueensa tärkeimpiä ja tehokkaimpia pelaajia. Mäkynen oli sarjassa levypallo- ja tehokkuustilastojen kärjessä kaudella 2020–2021, joka keskeytettiin koronapandemian vuoksi. Mäkynen on 198-senttinen ja painaa noin 90 kiloa. Hän on mukana myös Suomen U18-maajoukkueessa.
Mäkynen aloitti koripallon pelaamisen vuonna 2010. Hän on käynyt koko junioripolun läpi Salon Vilppaan riveissä. Mäkysen isä Esa Mäkynen sekä setä Saku Mäkynen selostavat korisliigaa ja ovat mukana studiossa.[lähde? ] Mäkynen teki ensimmäiset korisliigapisteensä 5.3.2022 Kauhajoen Karhua vastaan tekemällä heti sisääntulossa kolmenpisteen heiton. Hänen lyhyestä visiitistään parketilta jäi käteen tehot 3-1 ja teholukema 4. Onni Mäkynen oli mukana voittamassa koripallon 1. Divisioona B:n mestaruutta Perniön Urheilijoissa kaudella 2021–2022. Perniön Urheilijat voitti mestaruuden sarjataulukon 10. sijalta.
Nokia X3-00

| Nokia X3-00 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  syyskuu 2009
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900
Mitat:  96 × 49,3 × 14,1 mm
Paino:  103 g
Näyttö:  2,2" TFT-näyttö
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 pikseliä (QVGA)
Värien lukumäärä:  256 000
Muisti:  46 Mt sisäistä muistia, MicroSD-muistikorttipaikka (tuki max 16 Gt korteille) mukana 2 Gt muistikortti
Kamera:  3,2 megapikseliä (2 048 × 1 536), 4x zoom
Radio:  on
Musiikkisoitin:  MP3/WAV/AAC/eAAC+/WMA (video MP4/H.263/H.264/WMV)
Valmiusaika:  430 h
Puheaika:  noin 7 ½ h
Käyttöjärjestelmä:  Series 40 6th edition
Tiedonsiirto:  GPRS (B), WLAN, Bluetooth 2.1, 3G, EDGE
Liitännät:  2 mm latausliitäntä, MicroUSB 2.0 -liitäntä (tiedonsiirto ja lataus), 3,5 mm audioliitäntä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia X3-00 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama syyskuussa 2009 julkaistu ja joulukuussa 2009 myyntiin tullut matkapuhelin. Sen hintaluokka oli 100–150 euroa.
Tietoja > Virranhallinta

860 mAh (BL-4CT)-akku (Li-Ion)
Tietoja > Viestintä

Nokia Messaging Service 2.0
MMS
Flash-viestit
Tietoja > Internetselain

Opera Mini -selain
Java MIDP 2.1 -tuki
Tietoja > Muut sovellukset

Herätyskello, sekuntikello, ajastin, kalenteri, laskin, muistikirja, lentotila
Ovi Kauppa
Tietoja > Muuta

Värivaihtoehdot: musta/punainen ja hopea/sininen
Aiheesta muualla

Nokia X3-00 - Tuki
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Maurice Anthony Crowley

Maurice Anthony Crowley (s. 11. toukokuuta 1946 Berrings) on Keniassa toimiva irlantilainen piispa. Hän kuuluu Kilteganin isiin. Hänet vihittiin papiksi 4. kesäkuuta 1972 ja nimitettiin Kitalen hiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Cornelius Kipng'eno Arap Korir ja Philip Arnold Subira Anyolo.
Official Live: 101 Proof

| Official Live: 101 Proof Pantera |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1996–1997
 Julkaistu: 29. heinäkuuta 1997
 Tuottaja(t): Vinnie Paul
 Tyylilaji: heavy metal, thrash metal, groove metal
 Kesto: 76.34
 Levy-yhtiö: EastWest
Listasijoitukset
  Billboard 200: 15.  Suomen virallinen lista: 16.
Panteran muut julkaisut
| The Great Southern Trendkill 1996 | Official Live: 101 Proof 1997 | Reinventing the Steel 2000 |
Singlet albumilta Official Live: 101 Proof
 ”Where You Come From” Julkaistu: 1997
Official Live: 101 Proof on Panteran vuonna 1997 julkaistu live-albumi. Albumin 14 ensimmäistä raitaa ovat livetaltiointeja aikaisemmin julkaistuilta albumeilta ja kaksi viimeistä kappaletta ovat studiokappaleita, jotka julkaistiin ensimmäistä kertaa tällä albumilla. Näistä "Where You Come From" nousi jonkinlaiseksi fanisuosikiksi. Kappale "Dom/Hollow" on Panteran "Domination" ja "Hollow" yhdistelmä. "Hostile" on lyhennetty nimi "Fucking Hostile" kappaleesta.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19, yltäen parhaimmillaan toisella listaviikollaan sijalle 16. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 15. Kesäkuussa 1999 albumi ylitti myynnissä kultalevyyn oikeuttavan rajan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pantera.
A New Level – 4.24
Walk – 5.50
Becoming – 3.59
5 Minutes Alone – 5.36
Sandblasted Skin – 4.29
Suicide Note Pt. 2 – 4.20
War Nerve – 5.21
Strength Beyond Strength – 3.37
Dom/Hollow – 3.43
This Love – 6.57
I’m Broken – 4.27
Cowboys from Hell – 4.35
Cemetery Gates – 7.53
Hostile – 3.56
Where You Come From – 5.11
I Can’t Hide – 2.16
Kokoonpano

Phil Anselmo – laulu
Rex Brown – basso, taustalaulu
Dimebag Darrell – kitara, taustalaulu
Vinnie Paul – rummut, taustalaulu
Arvostelut

Allmusic:
Chicago Tribune:
Chronicles of Chaos: 3/10
Rolling Stone:
Saavutukset > RIAA:n sertifikaatit

| RIAA:n sertifikaatti | Myöntämispäivä  |
| --- | --- |
Kulta: 14. kesäkuuta 1999
Aiheesta muualla

Official Live: 101 Proof Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Official Live: 101 Proof Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pantera
| --- | --- |
Studioalbumit::   Metal Magic  Projects in the Jungle  I Am the Night  Power Metal  Cowboys from Hell  Vulgar Display of Power  Far Beyond Driven  The Great Southern Trendkill  Reinventing the Steel 
Muut julkaisut:  Official Live: 101 Proof (live) - The Best of Pantera - Reinventing Hell (kokoelma)
Oliver E. Williamson

| Oliver E>  Williamson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1932 Superior, Wisconsin
Kuollut: 21. toukokuuta 2020 (87 vuotta) Berkeley, Kalifornia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  MIT Stanfordin yliopisto Carnegie Mellon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Richard Cyert
Instituutti:  Berkeleyn yliopisto
Tutkimusalue:  Mikrotaloustiede, sopimusoikeus ja transaktioanalyysi
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Aiheesta muualla
groups.haas.berkeley.edu/bpp/oew
Oliver E. Williamson (27. syyskuuta 1932 Superior, Wisconsin – 21. toukokuuta 2020 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänet palkittiin vuonna 2009 Nobelin taloustieteen palkinnolla yhdessä Elinor Ostromin kanssa talouden hallinnan analyysista.
Williamson aloitti opintonsa MIT:ssä ja Stanfordin yliopistossa ja väitteli Carnegie Mellon -yliopistossa vuonna 1963. Hän toimi taloushallinnon, taloustieteen ja oikeustieteen professorina Berkeleyn yliopistossa Kaliforniassa.