stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Tikkurila-festivaalin esiintyjistä
2021

Seitsemäntenä vuonna esiintyjiä oli 24.
Torstai 22. heinäkuuta
Behm
Chisu
Erin
Gasellit
Popeda
Teflon Brothers
Vesterinen Yhtyeineen
Perjantai 23. heinäkuuta
Atomirotta
Elastinen
Ellinoora
J. Karjalainen
Kaija Koo
Lauri Tähkä
Mariska
Reino Nordin
Lauantai 24. heinäkuuta
Anssi Kela
Apulanta
Arttu Wiskari
JVG
Maustetytöt
Olavi Uusivirta
Sanni
Vesala
William
2022

Kahdeksantena vuonna esiintyjiä oli 24.
Torstai 21. heinäkuuta
Antti Tuisku
Behm
Erika Vikman
Juha Tapio
Pyhimys
Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani
Yona
Perjantai 22. heinäkuuta
Anna Puu
Ibe
Maija Vilkkumaa & Ystävät
Maustetytöt X Agents
Olavi Uusivirta
Pariisin Kevät
Pihlaja
Tehosekoitin
Lauantai 23. heinäkuuta
Apulanta
Chisu
Ellinoora
Gettomasa
Irina
Jannika B
Lauri Tähkä
Mouhous
Sami Yaffa
2023

Yhdeksäntenä vuonna esiintyjiä oli 24.
Torstai 20. heinäkuuta
Abreu
Anna Puu
Haloo Helsinki!
Mikael Gabriel
Samu Haber
The 69 Eyes
Vesterinen Yhtyeineen
Perjantai 21. heinäkuuta
Bess
Gasellit
J. Karjalainen
Käärijä
Michael Monroe
Popeda
Sanni
Stig
Lauantai 22. heinäkuuta
Apulanta
Elastinen
Erin
Ida Paul & Kalle Lindroth
Karri Koira
Portion Boys
Ramses II
The Rasmus
Viivi
2024

Kymmenentenä vuonna esiintyjiä oli 24.
Torstai 18. heinäkuuta
Gasellit
JVG
Kaija Koo
Kwan
Käärijä
Sanni
Vesterinen Yhtyeineen
Perjantai 19. heinäkuuta
Bee
Bess
Ellinoora
Juha Tapio
Kuumaa
Roope Salminen & Koirat
Sexmane
Suburban Tribe
Lauantai 20. heinäkuuta
Anssi Kela
Apulanta
Blind Channel
Elastinen
Janna
Jenni Vartiainen
Jonna Tervomaa
Karri Koira
Viivi
Yleisimmät esiintyjät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Esiintyjä | 2014 (1.) | 2015 (2.) | 2016 (3.) | 2017 (4.) | 2018 (5.) | 2019 (6.) | 2021 (7.) | 2022 (8.) | 2023 (9.) | 2024 (10.) | Yht. |
| Apulanta | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | 10/10 |
| Sanni | ei | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | ei | kyllä | kyllä | 8/10 |
| Elastinen | ei | ei | kyllä | ei | kyllä | kyllä | kyllä | ei | kyllä | kyllä | 6/10 |
| Ellinoora | ei | ei | kyllä | kyllä | ei | kyllä | kyllä | kyllä | ei | kyllä | 6/10 |
| JVG | ei | ei | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | ei | ei | kyllä | 6/10 |
| Kaija Koo | kyllä | ei | ei | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | ei | ei | kyllä | 6/10 |
| Gasellit | kyllä | ei | ei | ei | ei | kyllä | kyllä | ei | kyllä | kyllä | 5/10 |
| Juha Tapio | kyllä | ei | ei | ei | kyllä | kyllä | ei | kyllä | ei | kyllä | 5/10 |
| Olavi Uusivirta | ei | kyllä | ei | ei | kyllä | kyllä | kyllä | kyllä | ei | ei | 5/10 |
George Rust

George Rust (n. 1628 – joulukuu 1670) oli brittiläinen teologi, filosofi ja pappi, joka voidaan lukea Cambridgen platonisteihin. Rust opiskeli ja opetti Cambridgen yliopistossa, ollen Henry Moren oppilas ja Christ's Collegen jäsen vuodesta 1649. Myöhemmin Rust toimi Irlannissa Connorin tuomiorovastina (vuodesta 1661) ja Dromoren piispana (vuodesta 1667).
Teoksia

A Discourse delivered at Cambridge (1655)
A Letter of Resolution concerning Origen (1661)
Sermon preached at Newtown at the Funeral of Hugh, earl of Mount Alexander (Dublin, 1664)
Sermon at the Funeral of Jeremy Taylor (Dublin, 1667)
A Discourse of Truth. (1677)
Discourse of the Use of Reason in matters of Religion (1683)
Jälkeenjääneet paperit, toimittanut Henry Hallywell (1686)
Game of Thrones (4. tuotantokausi)

| Game of Thrones (4>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Esittäminen
Verkko:   HBO  HBO Nordic  C More   Yle TV2/HD 
Ensimmäinen esitys:   2014-04-066. huhtikuuta 2014    2014-04-077. huhtikuuta 2014
Viimeinen esitys:   2014-06-1515. kesäkuuta 2014    2014-06-1616. kesäkuuta 2014
Esitysten määrä:  10
Kaudet
 ← Edellinen 3. tuotantokausi Seuraava → 5. tuotantokausi
 Luettelo televisiosarjan Game of Thrones jaksoista
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Game of Thronesin neljäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 6. huhtikuuta 2014 ja päättyi 15. kesäkuuta 2014. Kausi perustuu pääasiassa George R. R. Martinin Tulen ja jään laulu -fantasiakirjasarjan kolmannen kirjan (Miekkamyrsky) toiseen puoliskoon. Kauden tuotanto alkoi heinäkuussa 2013 ja se koostuu edellisten kausien tavoin kymmenestä jaksosta. Suomessa kausi alkoi päivä Yhdysvaltojen esityspäivän jälkeen 7. huhtikuuta 2014 C More Series -kanavalla ja päättyi 16. kesäkuuta 2014.
Tuotanto

2. huhtikuuta 2013 HBO ilmoitti sarjan saavan neljännen kauden, joka sisältää 10 jaksoa. Kauden kuvaukset alkoivat 6. heinäkuuta 2013 Pohjois-Irlannissa. Kaudella palataan kuvamaan myös Islantiin ja Dubrovnikiin. Uusia kuvauspaikkoja ovat muun muassa Diocletianuksen palatsi Splitissä, Kroatiassa ja Baška Vodan kunta Kroatiassa. Kauden kuvaukset kestivät 136 päivää ja loppuivat 21. marraskuuta 2013.
Aiemmin sivuosissa olleet Gwendoline Christie (Tarthin Brienne), Iwan Rheon (Ramsay Nietos), Kristofer Hivju (Tormund Jättiläisensurma) ja Hannah Murray (Neilikka) nostettiin neljännen kauden päähahmoiksi.
Näyttelijät > Päärooleissa

Peter Dinklage – Tyrion Lannister (8 jaksoa)
Nikolaj Coster-Waldau – Jaime Lannister (9 jaksoa)
Lena Headey – Cersei Lannister (9 jaksoa)
Emilia Clarke – Daenerys Targaryen (8 jaksoa)
Kit Harington – Jon Nietos (8 jaksoa)
Aidan Gillen – Petyr "Pikkusormi" Baelish (5 jaksoa)
Charles Dance – Tywin Lannister (7 jaksoa)
Natalie Dormer – Margaery Tyrell (6 jaksoa)
Liam Cunningham – Davos Merenverto (4 jaksoa)
Stephen Dillane – Stannis Baratheon (4 jaksoa)
Carice van Houten – Melisandre (3 jaksoa)
Jack Gleeson – Joffrey Baratheon (2 jaksoa)
Alfie Allen – Theon "Löyhkä" Greyjoy (3 jaksoa)
Isaac Hempstead-Wright – Brandon "Bran" Stark (4 jaksoa)
Sophie Turner – Sansa Stark (7 jaksoa)
Maisie Williams – Arya Stark (6 jaksoa)
John Bradley – Samwell Tarly (7 jaksoa)
Rose Leslie – Ygritte (4 jaksoa)
Kristofer Hivju – Tormund Jättiläisensurma (4 jaksoa)
Rory McCann – Sandor "Hurtta" Clegane (6 jaksoa)
Gwendoline Christie – Tarthin Brienne (7 jaksoa)
Iwan Rheon – Ramsay Nietos (3 jaksoa)
Conleth Hill – Varys (6 jaksoa)
Jerome Flynn – Bronn (4 jaksoa)
Sibel Kekilli – Shae (3 jaksoa)
Iain Glen – Ser Jorah Mormont (7 jaksoa)
Hannah Murray – Neilikka (3 jakso)
Näyttelijät > Sivurooleissa

Sivurooleissa on listattu näyttelijät neljänneltä kaudelta. Heidät on listattu sen alueen mukaan, jossa he ensimmäisenä esiintyivät.
Diana Rigg – Olenna Tyrell (4 jaksoa)
Pedro Pascal – Oberyn Martell (7 jaksoa)
Indira Varma – Ellaria Hieta (3 jaksoa)
Julian Glover – Suurmestari Pycelle (5 jaksoa)
Roger Ashton-Griffiths – Mace Tyrell (4 jakso)
Anton Lesser – Mestari Qyburn (1 jakso)
Daniel Portman – Podrick Payne (6 jaksoa)
Finn Jones – Ser Loras Tyrell (3 jakso)
Dean-Charles Chapman – Tommen Baratheon (5 jaksoa)
Ian Beattie – Ser Meryn Trant (3 jaksoa)
Tony Way – Ser Dontos Hollard (3 jaksoa)
Paul Bentley – Yliseptoni (3 jaksoa)
Hafþór Júlíus Björnsson – Gregor Clegane, "Vuori" (2 jakso)
Michiel Huisman – Daario Naharis (5 jaksoa)
Ian McElhinney – Ser Barristan Selmy (6 jaksoa)
Nathalie Emmanuel – Missandei (6 jaksoa)
Jacob Anderson – Harmaa Mato (6 jaksoa)
Joel Fry – Hizdahr zo Loraq (2 jakso)
Thomas Sangster – Jojen Reed (3 jaksoa)
Ellie Kendrick – Meera Reed (3 jaksoa)
Kristian Nairn – Hodor (3 jaksoa)
Luke Barnes – Rast (2 jakso)
Burn Gorman – Karl Tanner (2 jaksoa)
Struan Rodger – kolmisilmäinen korppi (1 jakso, äänirooli)
Ciarán Hinds – Mance Rayder
Octavia Alexandru – metsänlapsi
Michael McElhatton – Lordi Roose Bolton (2 jakso)
Peter Vaughan – Mestari Aemon (3 jaksoa)
Owen Teale – Ser Alliser Thorne (5 jaksoa)
Dominic Carter – Janos Slynt (5 jaksoa)
Noah Taylor – Locke (3 jaksoa)
Mark Stanley – Grenn (6 jaksoa)
Ben Crompton – Eddison Tollett (6 jaksoa)
Josef Altin – Pypar (5 jaksoa)
Yuri Kolokolnikov – Styr (4 jaksoa)
Elizabeth Webster – Fat Walda Frey (1 jakso)
Gemma Whelan – Yara Greyjoy (1 jakso)
Art Parkinson – Rickon Stark
Natalia Tena – Osha
Kate Dickie – Lysa Arryn (2 jaksoa)
Lino Facioli – Robin Arryn (3 jaksoa)
Paola Dionisotti – Anya Waynwood (1 jakso)
Rupert Vansittart – Yohn Royce (1 jakso)
Tara Fitzgerald – Selyse Baratheon (2 jaksoa)
Kerry Ingram – Shireen Baratheon (2 jaksoa)
Mark Gatiss – Tycho Nestoris (1 jakso)
Lucian Msamati – Salladhor Saan (1 jakso)
Andy Kellegher – Polliver (1 jakso)
Andy Beckwith – Rorge (1 jakso)
Gerard Jordan – Purija (1 jakso)
Ben Hawkey – Kuuma Piiras (1 jakso)
Vastaanotto > Katsojaluvut

Yhdysvalloissa kauden ensimmäisestä jaksosta ”Two Swords” tuli koko sarjan katsotuin 6,64 miljoonalla katsojalla. Siitä tuli myös HBO-kanavan katsotuin jakso sitten Sopranosin päätösjakson vuonna 2007. Katsojaennätyksen rikkoi kauden neljäs jakso ”Oathkeeper”, joka keräsi 6,90 miljoonaa katsojaa Yhdysvalloissa. Kauden viides jakso ”First of His Name” rikkoi katsojaennätyksen jälleen keräten 7,16 miljoonaa katsojaa Yhdysvalloissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Jakso 1 | Jakso 2 | Jakso 3 | Jakso 4 | Jakso 5 | Jakso 6 | Jakso 7 | Jakso 8 | Jakso 9 | Jakso 10 |
| Kausi 1 | 2,22 | 2,20 | 2,44 | 2,45 | 2,58 | 2,44 | 2,40 | 2,72 | 2,66 | 3,04 |
| Kausi 2 | 3,86 | 3,76 | 3,77 | 3,65 | 3,90 | 3,88 | 3,69 | 3,86 | 3,38 | 4,20 |
| Kausi 3 | 4,37 | 4,27 | 4,72 | 4,87 | 5,35 | 5,50 | 4,84 | 5,13 | 5,22 | 5,39 |
| Kausi 4 | 6,64 | 6,31 | 6,59 | 6,95 | 7,16 | 6,40 | 7,20 | 7,17 | 6,95 | 7,10 |
| Kausi 5 | 8,00 | 6,81 | 6,71 | 6,82 | 6,56 | 6,24 | 5,40 | 7,01 | 7,14 | 8,11 |
| Kausi 6 | 7,94 | 7,29 | 7,28 | 7,82 | 7,89 | 6,71 | 7,80 | 7,60 | 7,66 | 8,89 |
| Kausi 7 | 10,11 | 9,27 | 9,25 | 10,17 | 10,72 | 10,24 | 12,10 | — | — | — |
| Kausi 8 | 11,76 | 10,29 | 12,02 | 11,80 | 12,48 | 13,61 | — | — | — | — |
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

Neljäs tuotantokausi sai 19 Emmy-ehdokkuutta 10. heinäkuuta 2014. Sarja on ehdolla muun muassa parhaan draamasarjan, miessivuosan (Peter Dinklage), naissivuosan (Lena Headey), ohjauksen, käsikirjoituksen, puvustuksen, maskeerauksen ja musiikin kategorioissa.
Emilia Clarke
(Daenerys Targaryen)
Nikolaj Coster-Waldau
(Jaime Lannister)
Kit Harington
(Jon Nietos)
Maisie Williams
(Arya Stark)
Iwan Rheon
(Ramsay Nietos)
Lencat

Lencat ovat pääasiassa Hondurasin Intibucán, La Pazin, ja Lempiran departementeissa asuva intiaanikansa. He polveutuvat alueelle 1000-luvulla muuttaneista chibchoista. Pieniä määriä elää myös El Salvadorin alueella. Lencat ovat Hondurasin suurin alkuperäiskansa. Lencojen määräsi on arvioitu 50 000–95 000. Toisen arvion mukaan Hondurasissa olisi noin 100 000 ja El Salvadorissa noin 37 000 lencaa. Lencojen aiemmin puhuma lencan kieli on todennäköisesti jo hävinnyt.
Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa lencat muodostivat neljä aluetta, Care, Cerquin ja Lenca Hondurasin alueella, sekä Potón El Salvadorin alueella. He saivat voimakkaita kulttuurillisia vaikutteita mayoilta ja asteekkikansa pipileiltä. Mayojen kanssa oli myös rinnakkaiseloa. Osa arkeologeista uskoo, että Copanista löydetyt taidokkaat veistokset olisivatkin leicojen käsityöläisten, eikä mayojen valmistamia. On arvioitu, että lencat Lencojen eurooppalaisvalloitusta edeltäneen lukumäärän on arvioitu olleen noin 300 000–600 000 ja heidän alueensa kattoivat 26 000 neliökilometriä. Espanjalaiset tulivat lencojen alueelle 1520-luvulla Hernán Cortésin johdolla. Lencat taistelivat espanjalaisia vastaan, mutta lopulta heidät voitettiin. Vuonna 1537 lencat kapinoivat johtajansa Lempiran johdolla eurooppalaisia vastaan, mutta kapina kukistettiin seuraavana vuonna.
Pian eurooppalaisten tulon jälkeen lencojen lukumäärä alkoi nopeasti laskea tautien ja orjatyön takia. 1550-luvulle mennessä lencoja oli enää noin 25 000. Määrä säilyi pitkään samana koko siirtomaakauden ajan. Monista muista alueen alkuperäiskansoista poiketen lencat onnistuivat kuitenkin säilyttämään osan alueistaan ja jatkamaan perinteistä elinkeinoaan maanviljelyä. Sittemmin monet ovat tosin muuttaneet töihin kaivoksille ja banaaniviljelmille. Lencat ovat kulttuurillisesti pitkälle sulautuneet maidensa muuhun väestöön.
Kulttuuri

Suurin osa lencoista asuu maaseudulla maatiloillaan. Kaupungeissa käydään yleensä vain erityistapauksissa, kuten toreilla ja juhlissa. Viikonloppuisi lencoja tulee maaseudulta kaupunkeihin myymään maataloustuotteita ja ostamaan tarvikkeita. Perinteiset talot rakennetaan savitiilistä ja niiden katot oljista tai ruohosta. Nykyisin myös nykyaikaisemmat talot ovat tavallisia. Lencojen uskonto on sekoitus katolilaisuutta ja perinteisiä uskoja. Esimerkiksi katolisia pyhimyksiä palvotaan samaan tapaan kuin ennen erilaisia henkiä. Kylien pyhimyksiä juhlitaan vuosittain. Maaseudun lencat luottavat usein ennemmin henkitohtoreihin kuin koulutettuihin lääkäreihin.
Piirros lencajohtaja Lempirasta.
Luettelo Pohjois-Dakotan piirikunnista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Pohjois-Dakotan piirikunnista Wikimedia Commonsissa
Gaëtan Haas

| Gaëtan Haas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1992 (ikä 32) Bonfol, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Gats
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  EHC Biel
Sarja:  National League A
Pelinumero:  91
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  EHC Biel (NLA) SC Bern (NLA) Edmonton Oilers (NHL)
Gaëtan Haas (s. 31. tammikuuta 1992 Bonfol, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue EHC Bielissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Rafik Solimanin mukaan Haas on offensiivinen sentteri, joka pelaa luotettavasti ja fiksusti molempiin suuntiin. Hän on myös erinomainen ja nopea luistelija, joka luo hyvin tilanteita. Haasilla on hyvät kädet ja kiekolliset taidot. Hän näkee jään hyvin, mikä tekee Haasista myös hyvän ylivoimapelaajan, jolloin hän käyttää visiotaan hyväksi jakaessaan syöttöjä. Haasilla on myös johtajaominaisuuksia ja hän näyttää esimerkkiä mm. menemällä riistämään kiekkoa, takakarvaamalla ja blokkaamalla laukauksia. Haasista on johtavaksi pelaajaksi myös alivoimatilanteissa.
Ura > Seuraura

Haas on EHC Bielin kasvatti. Hän voitti seurassa Elite Jr. B:n mestaruuden vuosina 2008 ja 2009. Haas debytoi Bielin miesten joukkueessa vain 17-vuotiaana kaudella 2009–2010, jolloin hän sai National League A:ssa tililleen 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja seitsemän playout/karsintasarjan ottelua tehden yhden maalin. Kaudella 2010–2011 Haas pelasi liigassa 29 runkosarja- ja yhden playout-ottelun jääden ilman tehopisteitä. Hän pelasi miesten pelejä myös yhden ottelun lainalla sarjatasoa alempana National League B:n HC Ajoiessa. Ensimmäisellä kokonaisella NLA-kaudellaan 2011–2012 Haas teki 43 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13 ja viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän voitti runkosarjassa myös Bielin sisäisen tehotilaston lukemalla +5.
Kaudella 2014–2015 Haas nousi Bielin varakapteeniksi. Hän voitti Sveitsin Cupin syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa tehoilla 1+5=6. Kaudella 2015–2016 Haas jakoi tehoilla 9+16=25 Bielin sisäisen pistepörssin kesken kauden kotimaahansa Ruotsiin palanneen Pär Arlbrandtin kanssa. Kaudella 2016–2017 hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Robbie Earlin jälkeen tehoilla 11+22=33.
Haas siirtyi kaudeksi 2017–2018 kolmivuotisella sopimuksella SC Berniin. Hän on herättänyt kauden aikana kiinnostusta myös NHL:ssä, jossa Haasista ovat tiettävästi kiinnostuneet Chicago Blackhawks, Calgary Flames ja Montréal Canadiens.
Huhtikuussa 2020 Haas teki vuoden jatkosopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Syyskuussa 2020 Oilers lainasi Haasin SC Berniin NHL-kauden 2020-2021 alkuun saakka.
Kesäkuussa 2021 Haas teki NLA-joukkue EHC Bielin kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
Haas edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli voittamassa hopeaa. Haas teki A-maajoukkuedebyyttinsä Deutschland Cupissa 7. marraskuuta 2014 Münchenissä turnauksen isäntäjoukkue Saksaa vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Haas teki Euro Hockey Challengessa 8. huhtikuuta 2015 Genèvessä Venäjää vastaan.
Haas pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012, joista jälkimmäisessä turnauksessa valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Haas valittiin Tanskaa vastaan pelatun putoamissarjan ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Vuoden 2009 turnauksessa Haas voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Hänet valittiin Norjaa vastaan pelatun putoamissarjan ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Haas pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Haas edusti myös Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Haas on pelannut 34 nuorten ja 62 poikien maaottelua.
Luettelo Nicaraguan kaupungeista

Nicaraguan kartta
Nicaraguan yli 20 000 asukkaan kaupungit
Tämä on luettelo Nicaraguassa sijaitsevista kaupungeista.
Suurimmat kaupungit

Vuoden 2023 arvioidun väkiluvun mukaan
Managua
León
Tipitapa
Masaya
Ciudad Sandino
Chinandega
Matagalpa
Estelí
Granada
Puerto Cabezas
Kaikki kaupungit aakkosjärjestyksessä

Alamikamba
Bluefields
Chinandega
Chichigalpa
Corinto
Darillo
Diriamba
El Bluff
Estelí
Granada
Jinotega
Jinotepe
Juigalpa
Laguna de Perlas
León
Managua
Masaya
Matagalpa
Matiguás
Ocotal
Peñas Blancas
Puerto Cabezas
Puerto Sandino
Rama
Rivas
Rosita
San Carlos
San José del Bocay
San Juan del Sur
San Rafael del Sur
Siuna
Telica
Villa Sandino
Waspam
Giancarlo Brusati

| Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Maa:   Italia> .Miesten miekkailu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1936 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Giancarlo Brusati (6. maaliskuuta 1910 Milano – 30. kesäkuuta 2001 Barlassina) oli italialainen miekkailija. Hän kuului kultaa kalvan joukkuekilpailussa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Hänet nimitettiin vuonna 1961 Italian miekkailuliiton varapuheenjohtajaksi; vuonna 1981 hänestä tuli Fédération Internationale d'Escrimen puheenjohtaja, jona hän toimi vuoteen 1984. Hänet otettiin Olympiaritarikuntaan vuonna 1984.
Luettelo Israelin presidenteistä

Tämä on luettelo Israelin presidenteistä. Luettelossa mainitaan presidentin järjestysnumero, syntymä- ja kuolinvuosi, virka-aika, sekä puolue.
Israelin presidentit

| Järjestys | Presidentti  (syntynyt-kuollut)  | Presidentti  (syntynyt-kuollut)  | Virassa | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Chaim Weizmann (1874–1952) | 17.2.1949 – 9.11.1952 (kuoli virassa) | Yleiset sionistit |
| 2. |  | Yitzhak Ben-Zvi (1884–1963) | 16.12.1952 – 23.4.1963 (kuoli virassa) | Mapai |
| 3. |  | Zalman Shazar (1889–1974) | 21.5.1963 – 24.5.1973 | Mapai |
| 4. |  | Ephraim Katzir (1916–2009) | 24.5.1973 – 24.5.1978 | Alignment |
| 5. |  | Yitzhak Navon (1921–2015) | 24.5.1978 – 5.5.1983 | Alignment |
| 6. |  | Chaim Herzog (1918–1997) | 5.5.1983 – 13.5.1993 | Alignment |
| 7. |  | Ezer Weizman (1924–2005) | 13.5.1993 – 13.7.2000 | Työväenpuolue  |
| 8. |  | Moshe Katsav (s. 1945) | 1.8.2000 – 1.7.2007 | Likud |
| 9. |  | Shimon Peres  (1923–2016) | 13.6.2007 – 24.7.2014 | Kadima |
| 10. |  | Reuven Rivlin (s. 1939) | 24.7.2014 – 7.7.2021 | Likud |
| 11. |  | Isaac Herzog (s. 1960) | 7.7.2021 – | Työväenpuolue |
Sirpa Kähkönen

| Sirpa Kähkönen |
| --- | --- |
 Sirpa Kähkönen Helsingin Kirjamessuilla vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1964 (ikä 60) Kuopio
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Palkinnot
 Savonia-palkinto (1999, 2021)   Veijo Meri -palkinto (2012)   Finlandia-palkinto (2023) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sirpa Helena Kähkönen (s. 15. syyskuuta 1964 Kuopio) on suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän on keskittynyt erityisesti historiallisiin ja yhteiskunnallisiin aiheisiin. Kähkönen toimi Suomen Kirjailijaliiton puheenjohtajana vuosina 2018–2022.
Ura

Kähkönen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 Kuopion klassillisesta lukiosta. Vuosina 1983–1989 hän opiskeli Tampereen ja Helsingin yliopistossa kirjallisuustiedettä ja historiaa. Vuosina 1988–1990 Kähkönen työskenteli Helsingin yliopiston historiaprojektin tutkimusapulaisena ja vuosina 1991–1996 kustannustoimittajana Otavassa, minkä jälkeen hän jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi ja kääntäjäksi.
Kähkösen omien sanojen mukaan hänen kirjoittamisintoonsa vaikuttivat ensimmäisinä savolainen isoisä, joka oli hyvä kertoja, ja isoäiti, jonka ”kuiskailuista” hän yritti lapsena ymmärtää kaiken sen, mitä ei kotona sanottu ääneen. Myöhemmin nuorta kirjailijaa innoittivat hänen kotikaupungissaan Kuopiossa vaikuttaneet Minna Canth ja Juhani Aho. Muita tärkeitä kirjallisia vaikuttajia ovat olleet Virginia Woolf ja Marcel Proust.lähde?
Ensimmäiset kaksi Kähkösen kirjaa olivat nuortenromaaneja. Varsinaisen läpimurtonsa kirjailijana hän teki historiallisella romaanisarjallaan Mustat morsiamet (1998), Rautayöt (2002), Jään ja tulen kevät (2004), Lakanasiivet (2007), Neidonkenkä (2009), Hietakehto (2012), Tankkien kesä (2016). Kähkösen romaanit Lakanasiivet (2007), Graniittimies (2014) ja Tankkien kesä (2016) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. Graniittimies oli ehdolla myös Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2016. Kähkösen tietokirja Vihan ja rakkauden liekit (2010) oli vuoden 2010 Tieto-Finlandia-palkintoehdokas.
Helmikuussa 2014 Kähkönen valittiin Suomen Pen -sananvapausjärjestön puheenjohtajaksi kolmivuotiskaudelle. Hän on ollut myös Teuvo Tulio -seuran puheenjohtaja vuodesta 1995 ja Kansanvalistusseuran hallintoneuvoston jäsen vuosina 1999–2008. Kähkönen toimii Tuglas-seuran johtokunnassa.
Joulukuussa 2016 Kähköselle myönnettiin Suomen Kansanvalistusseuran Sivistyspalkinto sekä Opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinto.
Kähkönen palkittiin 2023 Finlandia-palkinnolla teoksesta 36 uurnaa – Väärässä olemisen historia. Kirjan kirjoitusprosessi lähti 2022 Kähkösen oman äidin kuolemasta, ja teoksen nimi tulee sukuhaudasta, johon mahtuu 36 uurnaa. Kähkösen mukaan 36 uurnaa kertoo ”aiempien sukupolvien sälyttämästä vastuusta, ja siitä irti pyristelystä”. Teos on huomattavan erilainen kuin Kähkösen aiempi tuotanto.
Kirjallinen tuotanto > Nuortenkirjat

Kähkösen ensimmäinen nuortenkirja Kuu taskussa ilmestyi vuonna 1991. Se kertoo epäsovinnaisesta rakkaudesta. Tarinan minäkertoja, 15-vuotias Martin, rakastuu itseään 11 vuotta vanhempaan naiseen Ainoon. Rakkaus on toiselle tinkimätön totuus ja toiselle leikkiä. Tästä teoksesta Kähköselle myönnettiin Lasten- ja nuortenkirjallisuuden valtionpalkinto vuonna 1992.
Toinen nuorille suunnattu teos Lukittu lähde (1994) on realistinen kuvaus kolmen nuoren elämästä. Perheen vanhemmat ovat eronneet, isä on avoliitossa uuden naisen kanssa. Lapset, 18-vuotias Anna, 16-vuotias Niina ja kuopus, 14-vuotias Aleksi, asuvat alkoholisoituneen äitinsä luona. Kolmikko häpeää taustaansa ja piilottelee ongelmiaan ulkopuolisilta. Lapset joutuvat ottamaan vastuun itsestään sekä tulemaan toimeen keskenään. Molemmat kirjat liikkuvat nuoruuden ja aikuisuuden välimaastossa.lähde?