stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Speak of the Devil
Nauhoitus ja sisältö

Albumi on nauhoitettu kahdessa konsertissa New Yorkin Ritz-klubilla 26.-27. syyskuuta 1982. Basisti Rudy Sarzon mukaan yhtyeellä oli hyvin vähän aikaa treenata kappaleita, ja tämä näkyi lopputuloksessa. Myös Osbourne tarvitsi lavalla lunttilaput, koska ei muistanut laulujen sanoja. Lisäksi tuottaja Max Normanin mukaan osa kappaleista on nauhoitettu harjoituksissa. Albumilla soittaa Osbournen tuolloinen yhtye johon kuuluivat Osbournen ja Sarzon lisäksi kitaristi Brad Gillis ja rumpali Tommy Aldridge. Yhtyeeseen myös tuolloin kuulunut kosketinsoittaja Don Airey ei osallistunut albumin tekoon koska Sabbathin kappaleissa ei ollut kosketinsoitin-osuuksia.
Albumin kappalevalikoima perustuu Black Sabbathin tunnetuimpiin 1970-luvun kappaleisiin. Valtaosa (9 kappaletta) on yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä albumilta. Harvemmin livenä kuultuja kappaleita ovat "Sabbath Bloody Sabbath", "Never Say Die" ja "The Wizard" jossa Osbourne soittaa huuliharppua, kuten alkuperäisessä versiossakin. Kaikilta Osbournen aikaisilta Sabbath-albumeilta on vähintään yksi kappale lukuun ottamatta Technical Ecstasy-albumia, jolta ei ole yhtään kappaletta. Rudy Sarzon mukaan alun perin oli tarkoitus, että albumin päätöskappaleet "Iron Man / Children of the Grave" ja "Paranoid" olisi otettu Randy Rhoadsin aikaisista nauhoituksista, mutta sittemmin ne päätettiin säästää myöhempiin live-julkaisuihin.
Albumin saama vastaanotto

Albumi julkaistiin 27. marraskuuta 1982, kuukautta ennen Black Sabbathin Live Evil-albumia. Se nousi Pohjois-Amerikan albumi-listalla sijalle 14. ja myi lopulta yli miljoona kappaletta, eli platinalevyn arvoisesti. Näin Osbourne peittosi vanhan yhtyeensä sen omalla materiaalilla, koska Sabbathin Live Evil pääsi vain niukasti top-40:een uudella mantereella. Myös Britanniassa nimellä Talk of the Devil julkaistu albumi myi kultalevyn arvoisesti.
Rumpali Tommy Aldridgen mukaan Black Sabbathin Tony Iommi ja Geezer Butler ovat kritisoineet albumin soitantaa. Aldridgen mukaan bändi otti vapauksia kappaleiden esittämisessä ja tämä kuuluu etenkin rummuissa ja kitarasooloissa. Soitantaa on myös arvosteltu liiankin tekniseksi alkuperäisversioihin verrattuna. Allmusic-sivuston arvostelu kehuu Sarzon, Aldridgen ja Gillisin panoksen korkealle kritisoiden Osbournen "selvästi studiossa korjailtuja" lauluosuuksia. Tämän voi huomata kuuntelemalla konsertista tehtyjä bootleg-nauhoituksia.
Albumin julkaisun jälkeen Osbourne lähti promotoimaan albumia uudistuneella kokoonpanolla johon kuuluivat Gillisin ja Aldridgen lisäksi uusi basisti Pete Way (UFO) ja kosketinsoittaja Lindsay Bridgwater. Vuoden 1983 alussa vakituiseksi kitaristiksi tuli Jake E. Lee Gillisin palattua Night Rangeriin ja basistiksi tuli Wayn tilalle Don Costa.
Osbourne itse ei ole myöhemmin arvostanut albumia. Albumi julkaistiin vuoden 1995 remasterointi-sarjassa mutta sitä ei julkaistu enää vuoden 2002 remasterointi-sarjassa ja samana vuonna se vedettiin pois Osbournen Pohjois-Amerikan katalogista.
Albumin nimi ja kansitaide

Levyn nimi, Speak of the Devil, tulee yleisestä sanonnasta (suom. "siinä paha missä mainitaan"). Isossa-Britanniassa albumin nimi on Talk of the Devil, koska siellä samaisessa sanonnassa käytetään sanaa "talk" sanan "speak" sijasta.
Albumin kannessa on kuva vampyyrihampaisesta Ozzy Osbournesta jonka suusta valuu verennäköistä eritettä. Takakannessa on kuva yhtyeestä ja albumin krediitit. Sisäkannessa on kuva Osbournesta kääpiön kanssa, jonka nenästä valuu verta. Alkuperäisen vinyylipainoksen sisäpussit ovat mustavalkoisia ja niissä on keskellä kuva lepakosta. Kansi on sijalla 91. Rateyourmusic.comin "The 100 Worst Album Covers EVER"-listalla. Kannen on suunnitellut Steve "Krusher" Joule.
Etu- ja sisäkannessa on myös ns. kryptattua riimukirjoitusta. Teksti menee seuraavasti:
 etukansi: Howdy! Dial A Demon Productions in conjunction with Graveyard Graphics, proudly presents the madman of rock dumping in El Satano's toilet.
(suom.: "Tervehdys! Dial A Demon-tuotanto yhteistyössä Graveyard Graphicsin kanssa ylpeänä esittää rockin mielipuolen ulostamassa El Satanosin pönttöön")
 sisäkansi: A tribute to Randy Rhoads, Axeman. That kid was my lifeline, Y'Know ? he was such a dynamic player and I'd rather not talk about it anymore because it cuts me up every day of my life. Randy Rhoads Rest In Peace And Love.

(suom.:"Kunnianosoitus Randy Rhoadsille, Huippukitaristille. Se poju oli elämänlankani, ymmärräthän? Hän oli todella dynaaminen soittaja ja en mielelläni puhu siitä enää koska se koskettaa minua elämäni jokaisena päivänä. Randy Rhoads lepää rauhassa ja rakkaudessa."
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Tony Iommi, Bill Ward, Geezer Butler ja Ozzy Osbourne.
"Symptom of the Universe" – 5.41
"Snowblind" – 4.56
"Black Sabbath" – 6.04
"Fairies Wear Boots" – 6.33
"War Pigs" – 8.35
"The Wizard" – 4.43
"N.I.B" – 5.35
"Sweet Leaf" – 5.55
"Never Say Die!" – 4.18
"Sabbath Bloody Sabbath" – 5.34
"Iron Man" / "Children of the Grave" – 9.12
"Paranoid" – 3.10
"Sweet Leaf" jätettiin pois alkuperäiseltä CD-painokselta tuolloisten CD:iden aikarajoituksen vuoksi.
Muusikot

Ozzy Osbourne – laulu, huuliharppu
Brad Gillis – kitara
Rudy Sarzo – basso (kannessa virheellisesti "Rudi" Sarzo)
Tommy Aldridge – rummut
Arvostelut

Allmusic  Arvostelu Allmusic-sivustolla
Julkaisuhistoria

1982: Jet Records, JETDP 401, nimellä Talk of the Devil, UK, 2LP
1982: Jet Records, JET LP 401, EU, 2LP
1982: Jet Records, ZX 2 38350, US, 2LP
1987: CBS, ZK 38350, US, CD (ei "Sweet Leaf"-kappaletta)
1991: Castle Communications, CCSCD 296, nimellä Talk of the Devil, UK, CD
1995: Epic Records, EPC 481679 2 (EU) ja EK 67237 (US), CD, remasteroitu
Aiheesta muualla

Speak of the Devil Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Speak of the Devil Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ozzy Osbourne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Blizzard of Ozz  Diary of a Madman  Bark at the Moon  The Ultimate Sin  No Rest for the Wicked  No More Tears  Ozzmosis  Down to Earth  Under Cover  Black Rain  Scream  Ordinary Man  Patient Number 9 
Livealbumit:   Mr. Crowley (live ep)  Speak of the Devil  Randy Rhoads Tribute  Just Say Ozzy  Live & Loud  Live at Budokan 
Kokoelmat:   Best of Ozz  (1989)  Ten Commandments (1990)  The Ozzman Cometh – The Best of Ozzy Osbourne  (1997)  The Essential Ozzy Osbourne  (kokoelma, 2003)  Prince of Darkness  (4 CD:n kokoelma, 2005)  Memoirs of a Madman 
Videot:   Speak of the Devil (video)  Bark at the Moon (video)  The Ultimate Ozzy  Wicked Videos  Don't Blame Me  Live & Loud (video)  Live At Budokan (DVD)
The Collection (Anthrax)

| The Collection Anthrax |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 78.35
 Levy-yhtiö: Universal Music
Anthraxin muut julkaisut
| Classic Anthrax: The Universal Masters Collection 2002 | The Collection 2002 | Summer 2003 (EP) 2003 |
The Collection on  thrash metal -yhtye Anthraxin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Universal Music.
Kappaleet

A.I.R. – 05.48
Armed and Dangerous – 05.45
Bring the Noise – 03.32
Anti-Social – 04.24 (Trust cover)
Metal Thrashing Mad – 02.47 (live)
Efilnikufesin (N.F.L.) – 06.03 (live)
Parasite – 03.17 (KISS cover)
Gung-Ho – 04.38
Misery Loves Company – 05.42
Out of Sight, Out of Mind – 05.14
Make Me Laugh – 05.41
Keep It in the Family – 07.09
In My World – 06.27
Got the Time – 02.47 (Joe Jackson cover)
I'm the Man '91 – 05.03
Madhouse – 04.18
Aiheesta muualla

The Collection (Anthrax) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Collection (Anthrax) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Terminal Spirit Disease

| Terminal Spirit Disease At the Gates |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu 1994
 Julkaistu: 18. heinäkuuta 1994
 Tuottaja(t): Fredrik Nordström, At the Gates
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 34.46
 Levy-yhtiö: Peaceville Records
At the Gatesin muut julkaisut
| With Fear I Kiss the Burning Darkness 1993 | Terminal Spirit Disease 1994 | Slaughter of the Soul 1995 |
Terminal Spirit Disease on death metal -yhtye At the Gatesin vuonna 1995 julkaistu kolmas studioalbumi.
Kappaleet

The Swarm – 3.28
Terminal Spirit Disease – 3.38
And the World Returned – 3.06
Forever Blind – 3.58
The Fevered Circle – 4.11
The Beautiful Wound – 3.52
All Life Ends – 5.16 (Live)
The Burning Darkness – 2.15 (Live)
Kingdom Gone – 5.02 (Live)
Kokoonpano

Tomas Lindberg – laulu
Anders Björler – kitara, rummut
Jonas Björler – basso
Adrian Erlandsson – rummut
Martin Larsson – kitara
Kokoonpano > Vierailijat

Peter Andersson – sello
Ylva Wahlstedt – viulu
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Terminal Spirit Disease Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Terminal Spirit Disease Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
La Férée

La Férée
La Férée on kunta Ardennesin departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 71 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. La Féréen pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Lastensuojeluyksikkö

Lastensuojelukysikkö on yksityinen tai kunnallinen kohde, jossa huostaanotetun tai avohuollontukitoimena sijoitetun lapsen kasvu ja kehitys turvataan. Lastensuojeluyksikössä on vastuuhenkilön lisäksi työntekijöitä, jotka huolehtivat sijoitettujen lasten terveydestä, ravinnosta, turvallisuudesta, koulutuksesta jne. Toimintaa valvoo sijoittaneiden kuntien sosiaalitoimi ja lääninhallitus.
Lastensuojeluyksikkö eroaa perhekodista siinä, että perhekodiksi katsotaan kohde, jossa asuu vakituisesti sijaisvanhemmat, joiden lisäksi voi olla palkattuja työntekijöitä. Muutoin kaikki laki ja asetus on yhtäläinen.
Kristian Zahrtmann

| Kristian Zahrtmann |
| --- | --- |
 Zahrtmann noin vuonna 1900.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Peder Henrik Kristian Zahrtmann
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1843 Rønne, Tanska
Kuollut: 22. kesäkuuta 1917 (74 vuotta) Frederiksberg, Tanska
Ammatti:  taidemaalari
Peder Henrik Kristian Zahrtmann (31. maaliskuuta 1843 Rønne, Tanska – 22. kesäkuuta 1917 Frederiksberg, Tanska) oli tanskalainen taidemaalari. Hän opiskeli Kuninkaallisessa taideakatemiassa Wilhelm Marstrandin johdolla. Zahrtmann maalasi historia-aiheisia tauluja, joista erityisen tunnettuja ovat Leonora Christina Ulfeldtin elämästä kertovat maalaukset. Zahrtmann oppilaina oli Kunstnernes studieskolessa (1885–1908) useita myöhemmin tunnettuja norjalaisiakin taidemaalareita, kuten Oluf Wold-Torne.
Leonora Christina i fængslet (1875)
Piger som bærer kalk (1883)
Omakuva (1915)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kristian Zahrtmann Wikimedia Commonsissa
Tanja Eteläaho

Tanja Eteläaho (o.s. Tuomela, s. 23. elokuuta 1979) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi naisten maajoukkueessa vuosina 2004–2008.
Ura

Eteläaho aloitti peliuransa Jymy-Jussien väreissä 1-sarjassa kaudella 1998-1999. Kauden päätteeksi Jymy-Jussit nousi SM-liigaan, mutta Eteläaho teki sopimuksen Euran Raikun kanssa. Raikussa hän voitti SM-hopeaa sekä Suomen Cupin hopeaa kaudella 2000-2001. Hän pelasi Raikussa aina kauteen 2007 asti, kunnes palasi synnyinkaupungiinsa Seinäjoelle, ja alkoi pelaamaan lähialueen liigajoukkueessa Laihian Lujattarissa.
A-maajoukkue

Ensimmäisen A-maaottelunsa Eteläaho pelasi vuonna 2004 Itävaltaa vastaan MM-karsinnoissa. Hän on edustanut Suomea MM-karsinnoissa sekä EM-karsinnoissa vuosina 2004, 2005, 2006 sekä 2008. Hän pelasi maajoukkueessa 42 maaottelua vuosina 2004–2008.
Muuta

Eteläaho on ammatiltaan opettaja, sekä hän on naimisissa ja asuu miehensä kanssa Nurmossa.
Saavutukset

Naisten A-maajoukkueessa 42 maaottelua
SM-hopea 2000
Suomen Cupin hopea 2000
1-sarjan voitto 1999
Joukkueet

1998-99 Seinäjoen Jymyjussit(1st div.)
1999-00 Euran Raiku
2000-06 LiigaEura
2006-07 Lujattaret
2007-08 Lujattaret
Taistelija (vuoden 2010 elokuva)

| Taistelija> The Fighter |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David O. Russell
Käsikirjoittaja:  Scott Silver Paul Tamasy Eric Johnson
Tuottaja:  David Hoberman Todd Lieberman Ryan Kavanaugh Mark Wahlberg Dorothy Aufiero Paul Tamasy Darren Aronofsky
Säveltäjä:  Michael Brook
Kuvaaja:  Hoyte van Hoytema
Leikkaaja:  Pamela Martin
Tuotantosuunnittelija:  Judy Becker
Pukusuunnittelija:  Mark Bridges
Pääosat:  Mark Wahlberg Christian Bale Amy Adams Melissa Leo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures The Weinstein Company
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:   10. joulukuuta 2010  28. tammikuuta 2011
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 dollaria 
Tuotto:  129 190 869 dollaria 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taistelija (The Fighter) on 2010 ensi-iltansa saanut David O. Russellin ohjaama urheilu- ja draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Mark Wahlberg, Christian Bale ja Amy Adams. Elokuva keskittyy ammattilaisnyrkkeilijä Micky Wardin (Wahlberg) elämään ja hänen velipuolensa ja valmentajansa Dicky Eklundin (Bale) väleihin. Amy Adams esittää Wardin tyttöystävää.
Taistelija on Russellin ja Wahlbergin kolmas yhteistyöelokuva. Aiemmat ovat Kolme kuningasta ja I Heart Huckabees.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Wahlberg  | … |  Micky Ward   |
|  Christian Bale  | … |  Dick ”Dicky” Eklund   |
|  Amy Adams  | … |  Charlene Fleming, Micky Wardin vaimo   |
|  Jack McGee  | … |  George Ward, Micky Wardin isä   |
|  Melissa Leo  | … |  Alice Eklund-Ward, Micky Wardin äiti   |
|  Frank Renzulli  | … |  Sal Lanano   |
|  Mickey O'Keefe  | … |  itsenään   |
|  Erica McDermott  | … |  Cindy ”Tar” Eklund, Micky Wardin sisko   |
|  Sugar Ray Leonard  | … |  itsenään   |
|  Caitlin Dwyer  | … |  Kasie Ward, Micky Wardin tytär   |
|  Bianca Hunter  | … |  Cathy ”Pork” Eklund, Micky Wardin sisko   |
Vastaanotto

Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta: paras elokuva, paras ohjaus, paras miessivuosa (Christian Bale), naissivuosa (Amy Adams ja Melissa Leo), leikkaus ja paras alkuperäinen käsikirjoitus. Se voitti mies- ja naissivuosan palkinnot, joista jälkimmäisen sai Melissa Leo.
Lannenikama-ristiluunivel

Lannenikama-ristiluunivel (lat. articulatio lumbosacralis) yhdistää toisiinsa viimeisen lannenikaman solmun ja ristiluun.
Lannenikama-ristiluunivelen nivelsiteet

Suoliluu-lanneside (lat. ligamentum iliolumbale) ulottuu alimmista lannenikamista suoliluun harjuun.
Tetsuya Harada

Tetsuya Harada Japanin GP:ssä 1993.
Tetsuya Harada (s. 14. kesäkuuta 1970 Chiba) on entinen japanilainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 250cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Ura

Tetsuya Harada kilpaili 1990-luvun alussa Japanin mestaruussarjassa 250cc-luokassa. Vuosina 1990–1992 hän osallistui Japanin MM-osakilpailuun villillä kortilla. Vuonna 1992 tulleen Japanin mestaruuden jälkeen hän sai tallipaikan Yamahalle MM-sarjaan. Yllättäen Harada voitti maailmanmestaruuden heti tulokaskaudellaan. Seuraavalla kaudella Harada ei pystynyt loukkaantumisen vuoksi puolustamaan mestaruutta täysipainoisesti, mutta kaudella 1995 hän oli MM-sarjan toinen. Kauden 1996 jälkeen Harada siirtyi Aprilialle.
Vuonna 1998 Tetsuya Harada oli lähellä voittaa uransa toisen maailmanmestaruuden, mutta joutui tyytymään kolmanteen sijaan. Harada johti kauden viimeistä osakilpailua vielä viimeisellä kierroksella. Osakilpailuvoitto olisi riittänyt maailmanmestaruuteen. Viimeisessä mutkassa Haradan tallikaveri Loris Capirossi ajoi Haradan perään aiheuttaen tämän ulosajon. Capirossi selvisi kolarista ja tuli toisena maaliin, mikä nosti Capirossin maailmanmestariksi.
Kauden 1998 jälkeen Harada siirtyi 500-kuutioisiin, mutta siellä hän ei saavuttanut suurempaa menestystä. Hän oli parhaimmillaan MM-sarjan 10. ja oli palkintopallilla osakilpailuissa kahdesti. Hän teki paluun 250-kuutioisiin kaudella 2001 ja osoitti olevansa yhä huippukuski ollen MM-sarjan toinen. Tetsuya Harada yritti vielä kaudella 2002 uudestaan kilpailemista MotoGP-luokassa, mutta kausi oli pettymys. Hänen paras sijoituksensa osakilpailuissa oli 10. Kauden jälkeen Harada ilmoitti lopettavansa uransa, koska ei mielestään pystynyt enää taistelemaan voitoista.
Ura > Saavutukset > 125cc-luokka

Japanin juniorimestari 1988
Ura > Saavutukset > 250cc-luokka

Maailmanmestari 1993
MM-sarjan toinen 1995 ja 2001
MM-sarjan kolmas 1997 ja 1998
17 osakilpailuvoittoa, 26 kakkossijaa ja 10 kolmossijaa
Japanin mestari 1992
Japanin mestaruussarjan toinen 1990 ja 1991
Ura > Saavutukset > MotoGP-luokka

MM-osakilpailuissa 2 kolmossijaa
Kūsankū

Kūsankū (jap. クーサンクー、公相君), tunnetaan myös nimellä Kankū-dai (jap. 観空大), jonka Gichin Funakoshi otti 1930-luvulla käyttöön Japanissa, on monissa okinawalaisissa ja japanilaisissa karatetyylisunnissa harjoiteltu kata. Joissakin tyylisuunnissa, kuten Shōtōkanissa, katasta tunnetaan kaksi versiota, Kankū-shō ja Kankū-dai. Kataa opetetaan vaikeutensa vuoksi yleensä edistyneemmille harjoittelijoille. Tyypillistä Kūsankūlle on sen lopussa oleva hyppy ja nidangeri, tuplapotku.
Perimätidon mukaan Kūsankūn kehitti samanniminen kiinalainen diplomaatti (Kwang Shang Fu) vuonna 1761 Okinawalla.
La Garde-Adhémar

Näkymä kunnan keskuskylään laventelipellon yli.
La Garde-Adhémar on kunta Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Drômen departementissa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 1 028, noin kaksinkertainen vuoteen 1968 verrattuna. Kunta kuuluu Le Tricastinin kantoniin Nyonsin arrondissementissa.
La Garde-Adhémar sijaitsee noin 25 kilometriä etelään departementin pääkaupungista Montélimarista. Kunnan alueen läpi kulkevat Rhône-joen haara Berre sekä Pariisista Marseilleen johtavat A7-moottoritie ja TGV-rata.
Kukkulalla sijaitsevassa kylässä on muun muassa laaja yrttipuutarha. Kylän itäpuolella on Le Val des Nymphes -puisto ja sen vanha luostari.
La Garde-Adhémar on kauneimpien ranskalaiskylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäsen. Drômen departementissa on kolme muutakin järjestön jäsenkylää: Mirmande, Montbrun-les-Bains ja Le Poët-Laval.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Garde-Adhémar Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:La Garde-Adhémar
Käännös suomeksi
Kymenlaakson käräjäoikeus

Kymenlaakson käräjäoikeuden Kotkan istuntopaikka, entinen Suomen Pankin talo Kotkassa (Gustaf Nyström, 1909).
Kymenlaakson käräjäoikeus on tuomioistuin, jonka tuomiopiiriin kuuluvat Hamina, Kotka, Kouvola, Miehikkälä ja Virolahti Kymenlaakson maakunnassa. Kymenlaakson käräjäoikeus aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010, jolloin Kouvolan ja Kotkan käräjäoikeudet yhdistyivät. Käräjäoikeudella on kanslia Kouvolassa sekä istuntopaikat Kouvolassa ja Kotkassa.
Kouvolan kanslia sijaitsee Kouvolan Oikeus- ja poliisitalossa osoitteessa Kauppalankatu 43 A.
Kotkan istuntopaikka sijaitsee Kotkan Oikeustalossa (entisessä Suomen Pankin talossa) Kotkansaarella osoitteessa Keskuskatu 19, jonne se muutti 1. toukokuuta 2012. Istuntopaikka sijaitsi aiemmin Karhulassa.
Aiheesta muualla

Kymenlaakson käräjäoikeus (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen käräjäoikeudet
| --- | --- |
Helsingin hovioikeuspiiri:   Helsinki  Itä-Uusimaa  Länsi-Uusimaa 
Itä-Suomen hovioikeuspiiri:   Etelä-Karjala  Etelä-Savo  Kymenlaakso  Pohjois-Karjala  Pohjois-Savo  Päijät-Häme 
Rovaniemen hovioikeuspiiri:   Kainuu  Lappi  Oulu 
Turun hovioikeuspiiri:   Ahvenanmaa  Kanta-Häme  Pirkanmaa  Varsinais-Suomi 
Vaasan hovioikeuspiiri:   Etelä-Pohjanmaa  Keski-Suomi  Pohjanmaa  Satakunta
Lannesuoliluulihas

Lonkan etummaiset lihakset
Lannesuoliluulihas (lat. musculus iliopsoas) eli lonkankoukistaja on syvällä oleva lihas, joka koukistaa lonkkaniveltä. Se muodostuu yhdessä suuresta lannelihaksesta (psoas major) ja suoliluulihaksesta (iliacus), jotka kiinnittyvät reisiluuhun samalla jänteellä. Lannesuoliluulihas kiinnittyy rintarangan alimpaan ja kaikkiin lannerangan nikamiin, lonkkaluuhun ja reisiluun yläosaan.
Kuntosalilla lonkankoukistajat rasittuvat vatsalihasliikkeissä, usein jopa enemmän kuin vatsalihakset jos liikkeet tehdään väärin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hovi, Stiina: Nämä kireät lihakset voivat aiheuttaa ongelmia ympäri kehoa. Maaseudun Tulevaisuus, 20.8.2017.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.9.2020.
La Foye-Monjault

| La Foye-Monjault |
| --- | --- |
 Muistomerkki kuolleille Foye-Monjault’ssa
 La Foye-Monjault
 Koordinaatit: 46°11′14″N, 00°32′12″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Niort
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,1 km²
Väkiluku (2016):  836
 – Väestötiheys:  43,9 as./km²
Postinumero:  79360
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Foye-Monjault on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee departementin eteläosassa Niortin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 19,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 836 asukasta (vuonna 2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Foye-Monjault Wikimedia Commonsissa
Tankar

Tankarin majakka elokuussa 2010.
Tankarin kirkko heinäkuussa 2006.
Tankar on majakkasaari Perämerellä Kokkolan edustalla. Saarella sijaitsevat Tankarin majakka ja yksi Ilmatieteen laitoksen rannikkosääasemista. Saarella on aiemmin toiminut myös luotsiasema. Kokkolasta Tankariin on matkaa noin 17 kilometriä.
Historia

Saari nousi merestä noin 1200-luvulla maankohoamisen seurauksena. Saaren ensimmäisten asukkaiden uskotaan olleen hylkeenpyytäjiä, joita liikkui alueella runsaasti. 1500-luvulla hylkeenpyytäjien ja kalastajien tukikohdaksi vakiintunut karu luoto sai jo varhain tunnuksekseen merimerkin. Merenkulkijoiden oppaaksi rakennettiin kivikummeli, jonka näkyvyyttä lisäsi kummelista esiin pistävien rautatankojen päihin kiinnitetyt tynnyrit. Aiemmin Klippan-nimisenä tunnettu saari sai merimerkkinsä ansiosta nimen Tankokari, josta myöhemmin muotoutui saaren nykyinen nimi Tankar. Kalastuksen kasvaessa saarelle rakennettiin pieniä mökkejä, joissa kalastajat asuivat pyyntiajan ja heillä oli saarella myös omia kotieläimiään. Etenkin lampaat aiheuttivat saaren luonnolle suurta tuhoa syömällä saaren miltei paljaaksi. Majakka rakennettiin 1889 ja sähköistettiin 1961, jota ennen saarella toimi valokoppi eli lyysi.
Luonto

Tankarin luonto on monipuolinen. Pohjoispuolen kivikko tarjoaa lintuharrastajille lintujen seurantamahdollisuuksia.  Saarella kulkee noin kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella kerrotaan Tankarin luonnosta.
Saarella toimii BirdLife Keski-Pohjanmaan ylläpitämä Tankarin lintuasema. Aseman vapaaehtoiset lintuharrastajat tarkkailevat lintujen muuttoa, sekä rengastavat pesiviä ja muuttavia lintuja. Keskimäärin vuodessa rengastetaan 1500 lintua. Lintuasema toimii vanhan hiilipajan tiloissa.
Rakennukset

Tankarin vanhin yksityinen rakennus, kalastajamökki ”Sjöbloms bastu”, on vuodelta 1768. Saaren keskiosassa sijaitseva Tankarin kirkko on rakennettu vuonna 1754. Suurin osa saaren vanhoista rakennuksista suojeltuja. Mökkien lisäksi Tankarissa on myös muutama vanha huvila ja nykyaikainen luotsiasema.
Matkailu

Tankarissa toimii hylkeenpyyntimuseo, joka on auki sopimuksen mukaan. Matkailijoita varten on vierasvenelaituri, vierasmaja, kahvio ja grillikatos. Kesällä saarelle järjestetään päivän mittaisia retkiä m/s Jennyllä ja joinakin talvina saarelle on päässyt autolla aurattua uraa pitkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tankar Wikimedia Commonsissa
Tankarin lintuasema (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokkolan kaupungin Tankar-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Matka Tankariin (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokkolan majakkasaari (Arkistoitu – Internet Archive)