stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OFDM
OFDM:n virstanpylväitä

1957: Kineplex, monikantoaaltoinen korkeataajuusmodeemi
1966: Chang (Bell Labs): OFDM-artikkeli ja patentti
1971: Weinstein ja Ebert ehdottavat FFT:n ja suojavälin käyttöä
1985: Cimini kuvaa OFDM:n käyttöä mobiiliverkoissa
1987: Alard ja Lasalle ehdottavat OFDM:n käyttöä digiradiossa ja -televisiossa
1995: ETSIn digiradio (DAB), ensimmäinen OFDM:n perustuva standardi
1997: ETSIn DVB-T-digitelevisiostandardi
1998: ANSIn ADSL-standardi
1999: ITUn ADSL-standardi
1998: Magic WAND -projektissa käytetään OFDM-modeemeja langattomassa lähiverkossa
1999: IEEE 802.11a WLAN-standardi (Wi-Fi)
2002: IEEE 802.11g WLAN-standardi
2004: IEEE 802.16 WiMAX-standardi
2004: ETSIn DVB-H-kännykkätelevisiostandardi
Mihail Iljin (jääkiekkoilija)

| Mihail Iljin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. helmikuuta 2005 (ikä 19) Tšerepovets, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Severstal Tšerepovets
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
NHL-varaus:  142. varaus, 2023 Pittsburgh Penguins
Mihail Iljin (s. 15. helmikuuta 2005 Tšerepovets, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Iljin edustaa KHL:ssä pelaavaa kasvattajaseuraansa Severstal Tšerepovetsia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2024–2025 loppuun saakka.
NHL-joukkue Pittsburgh Penguins varasi hänet viidennellä kierroksella 142. varausvuorolla vuoden 2023 NHL:n varaustilaisuudessa. Iljin on pelannut 122 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 15 maalia ja 33 syöttöä eli yhteensä 48 tehopistettä. Iljin on pelannut viisi KHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt neljä maalia.  Uran tilastot päivitetty 27. joulukuuta 2024.
Donal Brendan Murray

Donal Brendan Murray vuonna 1996.
Donal Brendan Murray (29. toukokuuta 1940 Dublin – 13. lokakuuta 2024) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Dublinin arkkihiippakuntaan 22. toukokuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Glenndálochan titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dermot J. Ryan, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Joseph A. Carroll.
Murray sai 10. helmikuuta 1996 nimityksen Limerickin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 17. joulukuuta 2009.
Tuomion saari

| Tuomion saari |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Keke Soikkeli
Käsikirjoittaja:  Keke Soikkeli
Tuottaja:   Jesse Tervolin  Keke Soikkeli 
Pääosat:   Sonja Aiello  Markku Pulli  Konsta Hietanen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Same-eYes Viihde Nordic Films
Levittäjä:  Kuusan Kino
Ensi-ilta:   2023-12-2929. joulukuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  10 065
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuomion saari on suomalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Keke Soikkeli.
Pienellä budjetilla kuvatun indie-elokuvan tekijäryhmä koostuu sekä ammattilaisista että alan harrastajista. Suomen elokuvasäätiö ei myöntänyt elokuvalle tukea. Elokuvaa kuvattiin Kouvolassa ja Iitissä. Elokuvan pääosaa näyttelee ensimmäisessä elokuvaroolissaan fitness-urheilija Sonja Aiello (s. 1999). Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Markku Pulli ja Konsta Hietanen.
Elokuvan ensi-ilta on 29. joulukuuta 2023. Se sai ennakkonäytösten arvioinneissa kauttaaltaan heikot arvostelut.
Juoni

Elokuva kertoo joukosta nuoria aikuisia, jotka päättävät lähteä retkeilemään järvellä sijaitsevaan saareen, josta kerrotaan tarinaa sinne aikanaan hirmutekonsa jälkeen karkotetusta lapsesta. Saarella he huomaavat, että tarinalla on kuin onkin todenperäisyyttä, kun pian jokin saarella alkaa vaania heitä.
Arvosteluja

Jouni Vikman, Episodi
Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat
Taneli Topelius, IS
Henri Waltter Rehnström, Turun Sanomat
Aiheesta muualla

Tuomion saari Elonet.
Virallinen kotisivu
Virallinen traileri – YouTube
Tuomion saari Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kantelu

Kantelulla tarkoitetaan Suomen oikeusjärjestyksessä useita eri asioita.
Oikeudenkäymiskaaressa säädetty tuomiovirhekantelu on yleisiä tuomioistuimia koskeva ylimääräinen muutoksenhakukeino. Oikeudenkäymiskaari tuntee eräitä muitakin kantelutilanteita.
Myös hallintolainkäytössä oli aiemmin ylimääräisenä muutoksenhakukeinona käytössä lainvoimaisia hallintopäätöksiä koskeva kantelu hallinto-oikeudelle. Voimassa olevassa hallintoprosessilaissa sitä ei enää ole, vaan purkuhakemus korkeimmassa hallinto-oikeudessa on tarkoitettu kattamaan myös kantelun aiempi käyttöala.
Kanteluksi kutsutaan myös eduskunnan oikeusasiamiehelle, valtioneuvoston oikeuskanslerille tai muulle valvontaviranomaiselle kuten aluehallintovirastolle tehtyä kirjelmää, jolla kannellaan jonkin viranomaisen tai joskus muunkin tahon toiminnasta. Tällaisesta hallintokantelusta säädetään nykyisin hallintolain 8 a luvussa. Koska kyse ei ole muutoksenhakukeinosta, hallintokantelun johdosta hallintopäätöstä ei voida kumota tai muuttaa, eikä siihen annetusta ratkaisusta saa valittaa. Valvova viranomainen voi hallintokanteluasiassa antamassaan ratkaisussa kuitenkin kiinnittää valvottavan huomiota hyvän hallinnon vaatimuksiin tai saattaa tämän tietoon käsityksensä lain mukaisesta menettelystä. Jos tätä ei asian kokonaisarvosteluun vaikuttavat seikat huomioon ottaen pidetä riittävänä, valvottavalle voidaan antaa huomautus, jollei kantelun kohteena oleva teko luonteensa tai vakavuutensa perusteella anna aihetta ryhtyä toimenpiteisiin muussa laissa säädetyn menettelyn käynnistämiseksi. Viimeksi mainitussa tapauksessa kantelun käsittely raukeaa.
Julkishallinnon ulkopuolella kanteluiksi kutsutaan myös Julkisen sanan neuvostolle tehtyjä kanteluita, jotka koskevat lehtien tai muiden medioiden väitettyjä journalistin ohjeiden vastaisia toimia.
Naima Kurvinen

Naema Vilhelmina (Naima) Kurvinen (2. tammikuuta 1876 Viipuri – 17. huhtikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen sairaanhoitaja ja sairaanhoidon opetuksen ja sairaanhoitajien yhteiskunnallisen aseman kehittäjä.
Henkilöhistoria

Naima Kurvisen vanhemmat olivat lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen ja Vilhelmina Rosvall. Hän kävi Helsingin suomalaisen tyttökoulun ja valmistui sairaanhoitajaksi Helsingin kirurgisen sairashuoneen kurssilta 1896. Kurvinen toimi sairaanhoitajana Sortavalan yleisessä sairaalassa 1897–1899 ja Oulun lääninsairaalassa vuodesta 1899. Oulun lääninsairaalan ylihoitaja hän oli 1904–1926. Kurvinen toimi Oulussa myös sairaanhoitajakurssien johtajana, oppia sairaanhoitokoulutuksen kehittämiseen hän hankki Yhdysvalloista ja Euroopan eri maista.
Sairaanhoitajakursseilla opetukseen sisällytettiin sekä teoreettisia että käytännöllisiä ja laajempia yhteiskunnallisia aineksia, missä Kurvinen oli edelläkävijä. Hän pyrki samalla myös edistämään sairaanhoitajien asemaan ja palakkauksen tasa-arvoisuutta. Hän oli perustamassa ja johti Oulun sairaanhoitajataryhdistystä, joka toimi vuodesta 1908 aina vuoteen 1972 asti. Sillä oli oppilaskoti, stipendirahasto, hoitajattarien vanhuuden- ja kesäkodit, sairaus- ja hautauskassat sekä oma Kurvisen toimittama kuukausittain 1915–1919 ilmestynyt lehti Kipinä. Toinen Kurvisen toimittama lehti, Pohjolan Jouluruusuja, ilmestyi 1922–1926. Helsinkiin 1926 muutettuaan Kurvinen perusti sinne sairasaputoimisto Salven, kaupunkiin hoitoa saamaan tulevia varten.
Yksi Naima Kurvisen nuoremmista sisaruksista oli Ester (myöh. Kärki), jonka Toivo-poika muistelee Naima-tätiään elämäkertakirjassaan.
Julkaisuja

Vid sjukbädden, 1903
Aiheesta muualla

Naima Kurvinen Biografiasampo.
Naima Kurvinen  – Suomalaisen Naisliiton Oulun osasto uuteen vauhtiin
Naima Kurvinen: En historisk beskrivning, 1984, Tuija Alaranta
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Andamaanienkyyhky

| Andamaanienkyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Kyyhkyt Columba
Laji::  palumboides
Kaksiosainen nimi
 Columba palumboides  (Hume, 1873) 
Katso myös
   Andamaanienkyyhky Wikispeciesissä   Andamaanienkyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Andamaanienkyyhky (Columba palumboides) on aasialainen, Andamaanien ja Nikobaarien saaristossa elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Hume kuvaili Port Mouatista Andamaaneilta 1873.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andamaanienkyyhky Wikimedia Commonsissa
Baptista, Luis F. & Trail, Pepper W. & Horblit, H. M. & Boesman, Peter F. D. & Garcia, Ernest: Andaman Wood-Pigeon Columba palumboides Birds of the World. 4.3.2020 / päiv. 2.10.2018. Viitattu 2.2.2021. (englanniksi)
Andaman Wood-Pigeon – Columba palumboides eBird and Macaulay Library. Viitattu 2.2.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q489917  Wikispecies: Columba palumboides  ADW: Columba_palumboides  Avibase: 95059E5A07C572ED  BirdLife: 22690201  BOW: anwpig1  CoL: XBGF  eBird: anwpig1  GBIF: 5231816  iNaturalist: 3071  IRMNG: 11266482  ITIS: 177102  IUCN: 22690201  NCBI: 2953372  Observation.org: 72409  Open Tree of Life: 3596501  Xeno-canto: Columba-palumboides
Who Came First

| Who Came First Pete Townshend |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Eel Pie Sound, Lontoo, Englanti
 Julkaistu: lokakuu 1972
 Tuottaja(t): Pete Townshend
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 38.04
 Levy-yhtiö: Track Records Polydor Records
Pete Townshendin muut julkaisut
| I Am 1972 | Who Came First 1972 | With Love 1976 |
Who Came First on The Who-yhtyeen kärkihahmon Pete Townshendin ensimmäinen soololevy vuodelta 1972. Se sisältää joitakin kappaleita, joita The Whokin on levyttänyt, mutta levyä muutoin leimaa Meher Baban innoittama hengellisyys.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Pete Townshend, ellei toisin mainittu.
Kappaleet > A-puoli

Pure and Easy – 5.32
Evolution – 3.44 (säv. Ronnie Lane)
Forever's No Time at All – 3.06 (säv. Billy Nicholls, Katie Mclnnerney)
(Nothing Is Everything) Let's See Action – 6.25
Kappaleet > B-puoli

Time Is Passing – 3.27
There's A Heartache Following Me – 3.23 (säv. Ray Baker)
Sheraton Gibson – 2.37
Content – 2.58 (säv. Maud Kennedy, Townshend)
Parvardigar – 6.46 (säv. Meher Baba, Townshend)
Kappaleet > Uusintapainoksen bonuskappaleet

His Hands – 2.11
The Seeker – 4.34
Day of Silence – 2.53
Sleeping Dog – 2.59
The Love Man – 4.59
Lantern Cabin – 4.12
Mary Jane – 2.35
I Always Say – 5.50
Begin the Beguine – 4.49 (säv. Cole Porter)
Kokoonpano

Pete Townshend – laulu, kitara, kosketinsoitin, bassokitara, rummut, lyömäsoitin, huuliharppu (kappale "Day of Silence")
Ronnie Lane – laulu, kitara (kappale "Evolution")
Billy Nicholls – laulu, kitara (kappale "Forever's No Time at All")
Caleb Quaye – kitara, bassokitara, lyömäsoitin (kappale "Forever's No Time at All")
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Who Came First discogs.com -sivustolla
Ladislaus II

Ladislaus (László) II (unk. Il. László); (1131 Székesfehérvár – 14. tammikuuta 1163) oli Unkarin kuningas (tai vastakuningas) vuonna 1162–1163, Tapani III:n hallitusaikaan.
Perhe ja nuoruus

Prinssi Lászlón isä oli Árpád-sukuinen kuningas Béla II Sokea (n. 1109–1141) ja äiti Serbian ruhtinaan tytär Jelena (unk. Ilona, 1109 jälkeen – 1146 jälkeen). Hänen veljiään olivat kuningas Géza II ja vastakuningas Tapani IV, lisäksi hänellä oli kaksi sisarta, joista toinen, Elisabet (unk. Erzsébet) meni naimisiin Puolan ruhtinaan Mieszko III:n kanssa, toinen, Sofia (unk. Zsófia) kihlattiin Saksan keisarin Konrad III:n pojalle mutta päätyi lopulta nunnaksi Admontin luostariin.
László syntyi vuonna 1131 kuningas Bélan toisena poikana veljensä Gézan jälkeen ja sai nimensä isoisosetänsä, arvostetun kuninkaan Ladislaus I Pyhän mukaan. Hänet mainitaan asiakirjoissa vuonna 1137, tuskin kuusivuotiaana, tuolloin äskettäin Unkariin liitetyn Bosnian herttuana. 1150-luvun alussa kuningas Géza II, samoihin aikoihin, kun nimitti pienen poikansa Istvánin (Tapani III) kanssahallitsijakseen, antoi veljilleen Lászlólle ja Istvánille (myöhemmin Tapani IV) herttuan arvon ja ylläpidon. Tämä toimenpide, jolla Géza luultavasti halusi varmistaa veljiensä tyytyväisyyden ja poikansa vallanperimyksen, ei toiminut, vaan veljet yrittivät kumpikin vallankaappausta, István jo 1157, László vuoden 1160 vaiheilla. Molemmat epäonnistuivat ja pakenivat Bysanttiin.
Kuningas

Géza II:n kuoltua keväällä 1162 valtaan nousi tämän vanhin poika, vasta viisitoistavuotias Tapani III. Kuuden viikon kuluttua Ladislaus syrjäytti tämän Bysantin joukkojen ja veljensä tuella, saaden puolelleen merkittävän osan Unkarin ylimystöstä. Esztergomin arkkipiispa Luukas (Lukács), joka oli ollut Tapani III:n ja tämän isänkin tärkeä neuvonantaja,  kieltäytyi kruunaamasta Ladislaus II:ta kuninkaaksi ja julisti hänet kirkonkiroukseen. Arkkipiispa Luukas vangittiin, ja kruunauksen toimitti Kalocsan arkkipiispa.
Ladislauksen ei tiedetä ankarasti vainonneen vastustajiaan. Arkkipiispa Luukkaan hän vapautti vankilasta paavin pyynnöstä jouluksi 1162 (piispa tosin kieltäytyi peruuttamasta kirkonkirousta ja joutui uudelleen vankilaan) ja jätti myös rauhaan veljenpoikansa Tapani III:n, joka oli joukkoineen vetäytynyt Pozsonyn linnaan. Veljensä Istvánin kanssa hän pysyi sovinnossa nimeämällä tämän perillisekseen ja antamalla tämän hallintaan herttuakunnan, joka käsitti kolmasosan koko valtakunnasta.
Ladislaus kuoli vain 32-vuotiaana tammikuussa 1163 hallittuaan alle vuoden, joissakin lähteissä hänen väitetään joutuneen myrkytetyksi. Hänet haudattiin Unkarin kuninkaiden kruunauskirkkoon, Székesfehérvárin basilikaan, ja häntä seurasi valtaistuimelle hänen veljensä Tapani IV.
Avioliitto ja jälkeläiset

Saapuessaan Konstantinopoliin noin vuonna 1160 Ladislaus oli ilmeisesti leskimies, mutta Gyula Kristón ja Ferenc Makkin mukaan ei ole tiedossa, kenen kansssa hän oli ollut naimisissa. Tästä avioliitosta syntyneen tyttären Márian kerrotaan vuonna 1167 avioituneen Venetsian dogen pojan kanssa. Konstantinopolissa Ladislaukselle olisi bysanttilaisten lähteiden mukaan ollut tarjolla avioliitto keisariperheeseen kuuluvan naisen kanssa, mutta hän kieltäytyi, ettei olisi pilannut mahdollisuuksiaan kotimaassa.
Ladislaus II ryöstämässä Unkarin pyhää kruunua, Chronicon Pictum 1358
Jälkeen Kristuksen

Merkintä jKr. on lyhenne sanoista jälkeen Kristuksen (syntymän). Vuosiluvun perässä se tarkoittaa, että vuosi on ajanlaskun alun jälkeinen.
Tämä ajanlaskutapa on alkanut perinteisen arvion mukaisesta Jeesuksen syntymävuodesta. Ajanlaskutavan kehitti skyyttiläissyntyinen, Rooman valtakunnassakin vaikuttanut Dionysius Exiguus, joka sijoitti Kristuksen syntymän vuoteen 754 ab urbe condita (Rooman kaupungin perustamisesta lukien). Dionysius sijoitti ajanlaskunsa alun Rooman kirkon silloisen 532 vuotta pitkän pääsiäissyklin alkuun, joten hänen ajoituksessaan on todennäköisesti muutaman vuoden poikkeama. Ajanlaskutapa on nykyisin vallitseva, vaikka sen yleistyminen veikin vuosisatoja kristityssä Euroopassa.
Ajanlaskussa vuosiluvut on ajateltu järjestysluvuiksi. Kristuksen syntymä ajateltiin vuodenvaihteeseen, jolloin alkoi ajanlaskun ensimmäinen vuosi eli vuosi 1 jälkeen Kristuksen. Toisaalta samasta vuodenvaihteesta taaksepäin vuodet numeroitiin 1 ennen Kristusta, 2 ennen Kristusta jne. Koska vuosiluvut kumpaankin suuntaan olivat järjestyslukuja, ei tähän ajanlaskutapaan kuulu vuotta 0.
Latinankielinen vastine jKr:lle on Anno Domini, joka tarkoittaa  ’anno Domini nostri Jesu Christi’ eli 'Jeesuksen Kristuksen vuonna'. Lyhenne AD merkitään vuosiluvun eteen tai sen jälkeen, mutta suomeksi lyhenteen käyttö ei ole suositeltavaa.kenen mukaan?
Nykyään lyhenteiden eKr. ja jKr. rinnalla ja vaihtoehtoina käytetään merkintöjä eaa. ja jaa. (ennen ja jälkeen ajanlaskun alun).
Maksim Tsyplakov

| Maksim Tsyplakov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. syyskuuta 1998 (ikä 26) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  New York Islanders
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Himik Voskresensk (VHL)   Spartak Moskova (KHL)
Maksim Tsyplakov (s. 19. syyskuuta 1998 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Tsyplakov edustaa NHL-joukkue New York Islandersia. Hän teki Islandersin kanssa sopimuksen varaamattomana pelaajana ja hänen sopimuksensa ulottuu kauden 2024–2025 loppuun saakka.
Hänen kasvattajaseuransa on Tsentr Moskova. Ennen New York Islandersiin siirtymistä Tsyplakov edusti KHL-joukkue HK Spartak Moskovaa. Tsyplakov on pelannut 327 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 63 maalia ja 58 syöttöä eli yhteensä 121 tehopistettä. Hän on pelannut 27 KHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja viisi syöttöä eli yhteensä seitsemän tehopistettä. Tsyplakov on pelannut 35 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja 12 syöttöä eli yhteensä 19 tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 26. joulukuuta 2024.
Andienhiirihaukka

| Andienhiirihaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Buteoninae
Suku::  Hiirihaukat Buteo
Laji::  albigula
Kaksiosainen nimi
 Buteo  albigula  Philippi, 1899 
Katso myös
   Andienhiirihaukka Wikispeciesissä   Andienhiirihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Andienhiirihaukka (Buteo albigula) on hiirihaukkojen sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikan länsirannikolla Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Sen määräksi on arvioitu 1 000–10 000 yksilöä, mikä vastaa 670–6 700 aikuista yksilöä.
Lajin elinpiiriä ovat lähinnä subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät, mutta myös kuivat ja ylävät pensastot 1 700–3 500 metrin korkeudessa.
Kuvaus

Andienhiirihaukka on jokseenkin pieni hiirihaukka, 42–45 cm pitkä. Se elää Etelä-Amerikan Andeilla. Se on läheistä sukua laajemmalle levinneelle luhtahiirihaukalle, ja aiemmin niiden katsottiinkin kuuluvan samaan lajiin. Andienhiirihaukka eroaa siitä siten, että sillä on pitempi pyrstö eikä siitä ole tummaa muotoa. Myös sen höyhenyksessä on eroja, kuten ruskeita juovia rinnassa ja vatsassa ja lähes musta pyrstö, jossa on hädin tuskin näkyviä tummempia raitoja.
Kanariansaaret

| Kanariansaaret |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Espanja
Maakuntia:  2
Itsehallinto:  16. elokuuta 1982
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Santa Cruz de Tenerife ja Las Palmas de Gran Canaria
 – Aluejohtaja:  Ángel Víctor Torres (PSOE)
Edustus:  Espanjan parlamentti
 – Kongressi:  14 paikkaa
 – Senaatti:  9 paikkaa
Pinta-ala:  7 447 km² (13.)
Väkiluku (2017):  2 108 121 (8.)
 – väestötiheys:  283 as./km²
Kielet:  espanja
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN
 
Gobierno de Canarias
Kanariansaaret (esp. Islas Canarias) on Espanjalle kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Atlantin valtamerellä lähellä Afrikan rannikkoa. Saariryhmä koostuu 13 saaresta, joista kahdeksan on asuttuja. Saaret ovat vulkaanisia. Saaret kuuluvat Makaronesian saariryhmään, johon kuuluu Kanariansaarten lisäksi Azorit, Madeira ja Kap Verde. Kanariansaarista on tullut miellyttävän ilmaston, hiekkarantojen ja luonnonnähtävyyksien ansiosta suosittu matkailukohde.
Kanariansaaret on nimetty koirien mukaan (lat. canis), koska saarilla on kuvattu olleen paljon villikoiria. Tätä kuvasi roomalainen Plinius. Ensimmäinen koiria koskeva maininta on Numidian ja Mauritanian kuningas Juba II:n järjestämältä tutkimusmatkalta vuosien 30–25 eaa. välillä. On kuitenkin mahdollista että Plinius ymmärsi väärin kirjoitukset ja niillä onkin tarkoitettu suurikokoisia munkkihylkeitä, joita nimitettiin canis marinus -nimellä. Hylkeet on kuitenkin metsästetty Kanarialta 1400-lukuun mennessä. Koirat ovat myös Kanarian vaakunassa ja lipussa.
Maantiede > Saaret

| Saaren nimi | Lippu | Vaakuna | Pääkaupunki | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (2017) | Väestötiheys (as> /km2) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| El Hierro |  |  | Valverde | 268,71 | 10 679 | 39,74 |
| Fuerteventura |  |  | Puerto del Rosario | 1660 | 110 299 | 66,45 |
| Gran Canaria |  |  | Las Palmas de Gran Canaria | 1560,1 | 843 158 | 540,48 |
| La Gomera |  |  | San Sebastián | 369,76 | 20 976 | 56,73 |
| Lanzarote |  |  | Arrecife | 845,94 | 147 023 | 173,80 |
| La Palma |  |  | Santa Cruz de La Palma | 708,32 | 81 350 | 114,85 |
| Teneriffa |  |  | Santa Cruz de Tenerife | 2034,38 | 894 636 | 439,76 |
| La Graciosa | - | - | Caleta de Sebo | 29,05 | 748 | 25,75 |
| Alegranza | - | - | - | 10,3 | - | - |
| Isla de Lobos | - | - | - | 4,5 | - | - |
| Montaña Clara | - | - | - | 1,48 | - | - |
| Roque del Este | - | - | - | 0,06 | - | - |
| Roque del Oeste | - | - | - | 0,015 | - | - |
Kanariansaaret jaetaan kahteen maakuntaan. Läntiset neljä saarta, Teneriffa, La Palma, La Gomera ja El Hierro muodostavat Santa Cruz de Tenerifen maakunnan. Itäiset kolme saarta, Gran Canaria, Lanzarote ja Fuerteventura muodostavat Las Palmasin maakunnan. Las Palmasin maakuntaan kuuluu lisäksi joukko pienempiä saaria: Alegranza, Graciosa, Montaña Clara, Lobos, Roque del Este ja Roque del Oeste, sekä muutamia pikkusaaria: Anaga, Salmor ja Garachico. Matkaa Afrikan rannikolle on 108 kilometriä. 80 prosenttia väestöstä asuu Gran Canarialla ja Teneriffalla. Saaret kuuluvat Makaronesian ekologiseen alueeseen muiden Atlantin saarten kanssa: Azorit, Kap Verde, Madeira ja Selvagenssaaret.
Suurin saarista on Teneriffa, 2 059 neliökilometriä. Teide-tulivuori Teneriffalla on Espanjan korkein kohta (3 718 metriä). Tuulista riippuen ilmasto voi olla leuto ja kostea tai hyvin kuiva. Monia paikallisia lajeja suojellaan, mukaan lukien Dracaena draco -puu ja laurisilva-metsät. Neljä Espanjan kolmestatoista kansallispuistosta sijaitsee Kanariansaarilla:
Caldera de Taburiente La Palmalla, Taburiente-tulivuoren kalderan ympärillä, 430–2 426 metrin korkeudessa.
Garajonay La Gomeralla, laurisilva-pensaistoineen
Teide Teneriffalla, kattaen Teide-vuoren alueen
Timanfayan kansallispuisto Lanzarotella
Maantiede > Seisminen aktiivisuus

Kanariansaarilla sattui 26. helmikuuta 1950 suuri maanjäristys.