stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abessiniansininärhi
Esiintyminen

Asuu Saharan eteläpuolisessa Keski-Afrikassa ja Arabian niemimaan lounaisosassa. Lajin kanta on elinvoimainen. Osa kannasta on paikkalintuja, osa muuttaa sateisten ja kuivien kausien mukaan.
Elinympäristö

Avoimet pensaikkomaat ja ruohotasangot, myös viljelymailla kylien ympärillä.
Lisääntyminen

Pesä on puunkolossa tai rakennuksessa. Abessiniansininärhi munii sinne 3-6 munaa.
Ravinto

Lajin ravintoa ovat isokokoiset hyönteiset. Seurailee usein maastopaloja saalistaen pakoon pyrkiviä hyönteisiä.
Simiane-la-Rotonde

| Simiane-la-Rotonde |
| --- | --- |

 vaakuna
 Simiane-la-Rotonde
 Koordinaatit: 43°58′52″N, 5°33′48″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera‎
Departementti:  Alpes-de-Haute-Provence
Arrondissementti:  Forcalquier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  67,9 km²
Väkiluku (2014):  590 
 – Väestötiheys:  8 as./km²
Kunnan numero:  04208
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Simiane-la-Rotonde on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella.
Rotunda
Simiane-la-Rotonde oli aikoinaan vauras kaupunki, ja se on edelleen tärkeä laventelituotannon keskus. Mäelle rakennetun kylän näkymää hallitsee mäen huipulle 1100-luvulla rakennettu linna Château de Simiane-la-Rotonde, jossa on rotunda (ransk. rotonde) eli pyöreä torni ja josta koko kunta on saanut nimensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Simiane-la-Rotonde Wikimedia Commonsissa
Arto Merisalo

| Arto Merisalo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1965 (ikä 59) Ruovesi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  yrittäjä
Arto Heikki Merisalo (s. 1. heinäkuuta 1965 Ruovesi) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen liikemies. Hänet tunnetaan kiinteistö- ja rakennusliiketoiminnan vaikuttajana sekä yhteiskunnallisena taustavaikuttajana, joka on saanut useita tuomioita talousrikoksista. Merisalo nousi julkisuuteen toukokuussa 2008 alkaneen vaalirahoituskohun yhteydessä, jossa hänen sekä yhteistyökumppaneidensa yhtiöt antoivat merkittäviä lahjoituksia poliitikoille ja puolueille. Hän on ollut esillä Suomen Keskustaan ja Kokoomukseen liittyvissä vaalirahoitusasioissa monessa yhteydessä. Merisalo on ollut erityisen paljon julkisuudessa vuoden 2006 tasavallan presidentin vaalien ja vuoden 2007 eduskuntavaalien vaalirahoitukseen liittyen. Merisaloa kuvataan erääksi Suomen parhaimmin liike-elämässä ja politiikassa verkostoituneeksi henkilöksi.
Arto Merisalon henkilöhistoria > Lapsuus ja nuoruus

Arto Heikki Merisalo syntyi Ruovedellä, Etelä-Pohjanmaan ja Pohjois-Hämeen vanhalla rajalla, kesällä 1965 kasvaen siellä paikallislehti- ja sahateollisuuspiireissä. Hänen isoisänsä oli sahayhtiö Kotvio Oy:n sahanjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja sekä Ruovesi-lehden päätoimittaja. Merisalon isä toimi Kotvio Oy:n metsätyönjohtajana ja hoiti perheen metsäomaisuutta. Kouluaikanaan Arto Merisalo oli mukana muun muassa tukioppilastoiminnassa ja kouluneuvostossa, minkä lisäksi hän oli aktiivinen paikallisessa järjestötoiminnassa. Merisalo osallistui vapaapalokuntatoimintaan vuoteen 1986.
SYK-Yhtiöt

Merisalon laajemmin uutisoitu hanke oli yritysryhmä nimeltä SYK-Yhtiöt. Talouselämä-lehti julkaisi 5. syyskuuta 1986 artikkelin tuolloin 21-vuotiaasta liikemiehestä. SYK-Yhtiöiden tarkoituksena oli koota yhteen konsultteja, jotka eri puolella maata toimivat yritysjärjestelyjen parissa. Kysymyksiä herätti kuitenkin se, että mukana oli myös tuomittuja talousrikollisia ja Merisalolla itselläänkin oli maksuhäiriöitä. Yhtiöllä oli suuret toimitilat Tampereella Keskustorin varrella ja Helsingissä Forumin kauppakeskuksessa.
SYK-Yhtiöitä rahoitti muun muassa Iisalmen Osuuspankki, joka välitti ulkomaista niin sanottua interbankrahaa.[2] Tämäntyyppiset lainat johtivat myöhemmin devalvaation myötä pankkikriisin syntyyn. SYK-Yhtiöt ajautui konkurssiin, alkuvuonna 1987 jonka selvittelyn tuloksena Merisalo ja hänen silloinen yhtiökumppaninsa Carl Waissi tuomittiin petoksista ja  kirjanpitorikoksistalähde? ehdottomaan vankeuteen ja huomattaviin korvauksiin useiden vuosien oikeudenkäyntien jälkeen vuonna 1995.[3]
Expo-Unito Oy

Vuonna 1997 Merisalo ja hänen omistamansa Expo-Unito-yhtiö olivat perustamassa sohvatehdasta Haapamäelle, Keuruun kaupunkiin. Merisalo yritti houkutella myös kaupunkia sijoittamaan rahaa tehtaaseen. Hän suoritti tuolloin vielä vankeusrangaistusta aiemmista talousrikoksistaan ja kaupunginvaltuuston silloinen puheenjohtaja Lauri Oinonen (kesk.) kävi tapaamassa Merisaloa vankilassa. Sekä Oinonen että Keuruun tuolloinen kaupunginjohtaja ajoivat Merisalon Expo-Unito-yhtiön hanketta voimakkaasti. Valtuusto kuitenkin hylkäsi yhteistyön huonekalutehtaan kanssa Merisalon rikoshistorian paljastuttua.
Expo-Unito olikin jo konkurssikypsä. Verottaja haki yrityksen konkurssiin vuoden 1997 lopussa maksamattomien verojen vuoksi. Yhtiön toimintaan liittyvien rikosten poliisitutkinta ja oikeuskäsittely kestivät useita vuosia. Merisalo tuomittiin törkeästä petoksesta Espoon käräjäoikeudessa vuonna 2004 ja Helsingin hovioikeudessa vuonna 2007 lyhyisiin ehdollisiin vankeusrangaistuksiin. He myös maksoivat konkurssipesälle ja velkojille määrätyt vahingonkorvaukset. [4]
Kanrak-Group

Arto Merisalo oli 1996-2001 mukana myös liikekiinteistöjä välittäneessä Kanrak-Group-yhtiössä.[3] Yhtiön konttoriverkosto laajeni Merisalon vetämänä nopeasti Helsingin lisäksi Kotkaan, Kuopioon, Lahteen, Ouluun, Tampereelle ja Turkuun.[5] Yhtiö oli Suomen johtavia toimitilavälitysyhtiöitä. Merisalo oli itse yksikönjohtajana ensiksi Kanrak Toimitilapalvelut Oy:ssä, myöhemmin Kanrak-Group Oy:ssä[6], jonka asuntopalveluyhtiö Kanrak-Yhtiöt Oy:stä  tuli myöhemmin Nova-Asunnot Oy, yksi Nova Groupin tytäryhtiöistä.[7]
Nova Group

Nova Group oli 2002 perustettu yritysryhmä, joka hoiti toimitilavälitystä sekä tarjosi maankäytön suunnitteluun ja rakentamiseen liittyviä konsulttipalveluja. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Tapani Yli-Saunamäki. Yhtiön liikevaihto sen viimeisenä täytenä toimintavuotena oli 13 miljoonaa euroalähde?. Helsingin käräjäoikeus asetti 15. kesäkuuta 2009 yritysryhmän kaksi yritystä – Nova Group Oy:n ja Nova Kiinteistökehitys Oy:n – konkurssiin.
Arto Merisalo vangittiin 20. elokuuta 2009 epäiltynä törkeästä velallisen epärehellisyydestä liittyen hänen toimintaansa Nova Kiinteistökehityksen toimitusjohtajana.
Nova Group > Rikostuomiot

Merisalo ja 5 muuta Novan avainhenkilöä tuomittiin huhtikuussa 2012 Helsingin käräjäoikeudessa. Merisalon alioikeudessa eli käräjäoikeudessa saama tuomio muodostui törkeistä velallisen epärehellisyysrikoksista, törkeistä kirjanpitorikoksista, törkeästä lahjuksen antamisesta, lahjuksen antamisesta, rekisterimerkintärikoksesta sekä kirjanpitorikoksesta. Näistä alioikeuden tuomio oli kuusi vuotta ehdotonta vankeutta. Merisalo valitti saamastaan tuomiosta hovioikeuteen ja kanteli vangitsemistuomiosta hovioikeuteen, mutta hovioikeus hylkäsi vangitsemiskantelun.[10]
Sen sijaan Helsingin hovioikeus käsitteli ja hylkäsi kaikki Merisalon, Ilkka Kanervan, Toivo Sukarin ja Kyösti Kakkosen saamat nk. poliittiset syytteet ja osan Merisalon talousrikossyytteistä kesäkuussa 2013 sekä alensi samalla Merisalon rangaistuksen 4 vuoden 6 kuukauden tuomioksi josta Merisalo kärsi puolet eli 2 vuotta 3 kuukautta. Arto Merisalo vapautui vankilasta sunnuntaina 22.12.2013 päästen 6 kuukauden koevapauteen ja lopullisesti hän vapautui 22.06.2014 jolloin vankeusrangaistus oli sovitettu. Merisalo vietti fyysisesti 21 kuukautta Vantaan ja Jokelan tutkintavankiloissa sekä Vanajan vankilan Ojoisten avovankilayksikössä. Merisalon mukaan tutkintavankeus oli kaksi kertaa rankempaa kuin varsinainen vankeus.[11]
Suomen Toimitilapalvelut Oy

Vuonna 2008 Merisalo perusti silloisen työnantajansa Nova Groupin kanssa Suomen Toimitilapalvelut Oy -nimisen yrityksen. Novan mentyä konkurssiin Merisalo lunasti Suomen Toimitilapalvelut Oy:n kokonaan omakseen. Jukka Laaksovirran jouduttua eroamaan Destia Oy:n toimitusjohtajan tehtävistä vuonna 2009 taloudellisten väärinkäytösepäilyjen takia (Laaksovirta sai syytteen kuudesta eri luottamusaseman väärinkäytöstä. Sekä käräjä- että hovioikeus kuitenkin vapauttivat Laaksovirran kaikista syytteistä) Merisalo rekrytoi Laaksovirran Suomen Toimitilapalvelut Oy:n neuvonantajaksi. Tämän yhtiön liiketoiminta päättyi keväällä 2012 kun Merisalo sai tuomion Nova-jutusta. Jukka Laaksovirta siirtyi samalla kansainvälisen kaupan ja öljykaupan konsultiksi.
Merisalo mediassa

Viime vuosina Arto on nähty otsikoissa useimmiten elämässä läpikäytyihin mahalaskuihin (konkursseihin) ja niihin kytkeytyviin oikeudenkäynteihin liittyen. Yrittäjänä hän on omissa liiketoiminnassaan siis kokenut pariin kertaan täydellisen "mahalaskun" eli konkurssin ja läpikäynyt pitkät vuosien oikeusprosessit, joiden seurauksena hän on saanut talousrikostuomioita.
Elämäkertakirjan kirjoittaminen on ollut Arto Merisalolla työn alla keväästä 2012 lukien ja se työ jatkuu, julkaisuajankohtaa Arto Merisalo on halunnut siirtää vuodeksi 2018-2019. Merisalo julkaisee blogia Uusi Suomi -lehden verkkosivuilla.
Arvo Tuominen teki Ylen Dokumenttiprojekti-sarjaan  Merisalosta dokumentin "Vaalirahoittaja", joka esitettiin elokuussa 2014. Yle siirsi dokumentin esittämisen huhtikuun 2014 lopusta yli eurovaalien johtaja Riitta Pihlajamäen päätöksin, jota päätöstä laajasti kummasteltiin. Dokumentilla oli kaikkineen yli 700 000 katsojaa.
Yksityiselämä

Arto Merisalo on ollut naimisissa kerran (1988–1995), hänen entinen puolisonsa on Aija Merisalo. Aija ja Arto Merisalolla on yksi tytär.  Laulaja-lauluntekijä Jippu on Aija Merisalon kasvattitytär.
Liiketoimien ohessa Merisalo on ollut mukana sekä eri kristillisten järjestöiden taustatoiminnoissa että politiikan taustakulisseissa. Hengellisellä puolella hän on toiminut sekä kirkon, että nk. vapaiden suuntien sektorilla, mm. helluntailiikkeessä. Vuosina 1998-2016 Merisalo kuuluu evankelisluterilaisen kirkon herätysliikkeistä herännäisiin, eli körtteihin. Uuden Suomen bloginsa esittelytekstissä Arto Merisalo luonnehtikin itseään paavoruotsalaismaiseksi karismaattiseksi körtiksi.
Ackermannin funktio

Ackermannin funktio on ei-primitiivirekursiivinen funktio, joka on nimetty saksalaisen matemaatikon Wilhelm Ackermannin mukaan. Ackermann julkaisi funktion vuonna 1928.
Funktio

Ackermannin kolmen argumentin funktio,  \varphi (m,n,p)\,\!, on määritelty siten, että arvoilla p = 0, 1, 2, se tuottaa peruslaskutoimitukset yhteenlasku, kertolasku ja potenssiinkorotus seuraavasti:
Ja arvoilla p > 2 se laajenee peruslaskutoimituksia edemmäksi, jota voi kuvata  Knuthin nuolinotaatiolla:
Eräs yleisimmin käytetyistä versioista on kahden argumentin Ackermann–Péter funktio, joka määritellään positiivisilla muuttujilla m ja n:
Lausekkeen arvo nousee nopeasti, nopeammin kuin eksponenttifunktio. Näin käy jopa pienten numeroiden käytöllä. Esimerkiksi A(4,2) on kokonaisluku, jossa on 19 729 numeroa.
| m\n | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | n |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |  n+1 |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |  n+2=2+(n+3)-3 |
| 2 | 3 | 5 | 7 | 9 | 11 |  2n+3=2\cdot (n+3)-3 |
| 3 | 5 | 13 | 29 | 61 | 125 |  2^{(n+3)}-3 |
| 4 | 13   = {2^{2^{2}}}-3 | 65533   = {2^{2^{2^{2}}}}-3 | 265536 − 3   = {2^{2^{2^{2^{2}}}}}-3  =A(4,2) |  {2^{2^{65536}}}-3   = {2^{2^{2^{2^{2^{2}}}}}}-3 |  {2^{2^{2^{65536}}}}-3   = {2^{2^{2^{2^{2^{2^{2}}}}}}}-3 |  {\begin{matrix}\underbrace {{2^{2}}^{{\cdot }^{{\cdot }^{{\cdot }^{2}}}}} -3\\n{\mbox{ + 3}}\end{matrix}} |
Ackermannin numerot

Kirjassaan The Book of Numbers, John Horton Conway ja Richard K. Guy määrittelevät että Ackermannin numerot ovat muotoa 1↑1, 2↑↑2, 3↑↑↑3, jne.; eli ”n”:s Ackermannin numero on n↑nn (n = 1, 2, 3, ...), missä m↑kn on Knuthin nuolinotaatio-versio Ackermannin funktiosta.
Ensimmäiset Ackermannin numerot ovat:
1↑1 = 11 = 1,
2↑↑2 = 2↑2 = 22 = 4,
3↑↑↑3 = 3↑↑3↑↑3 = 3↑↑(3↑3↑3) =  3\uparrow \uparrow 3^{3^{3}}=3\uparrow \uparrow 7625597484987=\underbrace {3^{3^{3^{3^{.^{.^{.^{3}}}}}}}} _{7625597484987{\rm {\ kolmosta}}}
Neljäs numero, 4↑↑↑↑4, voidaan muodostaa tetraatiotorneilla seuraavasti:
4↑↑↑↑4 = 4↑↑↑4↑↑↑4↑↑↑4 = 4↑↑↑4↑↑↑(4↑↑4↑↑4↑↑4)
Selitys: keskimmäisessä kerroksessa on tetraatiotorni, jonka korkeus on ^{^{^{4}4}4}4 ja lopputulos on ylin kerros tetraatio-nelosia, joiden lukumäärä vastaa keskimmäisen kerroksen tulosta. Vertailun vuoksi on yksinkertainen lauseke 44 yksin suurempi kuin googolplex, joten jo neljäs Ackermannin luku on sangen iso.
Käännös suomeksi
Vankeus

Vantaan vankila on Suomen moderneimpia suljettuja vankiloita.
Vankeus on yhteiskunnan määräämä vapauden menettäminen määräajaksi tai lopullisesti eli elinkautisena. Rangaistusmuotona vankeus tuomitaan rikoksesta joko ehdollisena tai ehdottomana. Näistä rikoksentekijä määrätään vankilaan vain ehdottoman vankeuden tapauksessa. Tutkintavankeus on epäillyn eristämistä rikoksen tutkinnan aikana.
Vankeusrangaistus on toisaalta tehokas keino eristää rikoksentekijöitä ja antaa yhteiskunnalle signaali jonkin toiminnan epäsuotavuudesta, toisaalta vankeus helpottaa rikoskierteeseen suistumista.
Suomen rangaistuskäytäntö keskittyy lähinnä vapaus- ja varallisuusrangaistuksiin. Vapausrangaistuksista käytössä ovat vankeus ja sakon muuntorangaistus. Yhdyskuntapalvelu ja nuorisorangaistus ovat vapaudessa suoritettavia rangaistusseuraamuksia.
Vankeuden vaikutukset > Teoriat

Vankeuden tarkoituksena on rikosten estäminen. Sen ehkäisevä vaikutus kohdistuu yksilöön ja yhteiskuntaan. Yksilön vankeus eristää muusta yhteiskunnasta, jolloin tämä yksilö ei valvottuna voi tehdä rikoksia. Yhteiskunnan kannalta vankeus toimii ennalta ehkäisevästi, koska sillä osoitetaan, että tietyistä teoista seuraa rangaistus eli ne ovat epäsuotavia.
Vankeuden vaikutuksia selittävät eri näkökulmista muun muassa rehabilitatiivinen ja retributiivinen rangaistusteoria.
Vankeuden vaikutukset > Ongelmat

Vankeus helpottaa rikoskierteeseen suistumista, koska vankiloissa rikoksentekijät tapaavat muita rikollisia ja muodostavat verkostoja. Näin ollen vankeus ei yleensä edistä rikollisten paluuta takaisin normaaliyhteiskuntaan. Sen sijaan tapahtuu sitoutumista rikolliseen alakulttuuriin, ja rikoksettoman elämäntavan ylläpitämistä edistävät sosiaaliset sidokset heikkenevät. Lisäksi vankilassa pito on kallista (Suomessa vuonna 2011 keskimäärin 205 €/päivä/vanki).
Vankeutta ei ole ongelmistaan huolimatta voitu korvata muillakaan rangaistusmuodoilla. Sen käyttöä on kuitenkin viime aikoinamilloin? painotettu siten, että kun ennen omaisuusrikokset olivat merkittävä kalterien taakse vievä syy, nykyisin vankiloissa kärsitään pääasiassa väkivalta- ja huumausainerikoksista tuomittuja rangaistuksia. Osavaikutuksensa vähäiseen vankilukuun (vuonna 1999 noin 2 800) oli yhdyskuntapalvelun ja nuorisorangaistuksen kaltaisilla vaihtoehtorangaistuksilla. Vuoden 2000 jälkeen vankiluku on kasvanut voimakkaasti; vuonna 2005 saavutettiin jo 4 000 vangin raja.
On monia kansainvälisiä sopimuksia, joilla on pyritty vähentämään vankien epäoikeudenmukaista kohtelua. Tällaisia ovat muun muassa YK:n KP-sopimus ja Euroopan ihmisoikeusjulistus.
Vankeuden muodot > Tutkintavankeus

Tutkintavankeus on turvaamistoimi, joka toteutetaan rikostutkinnan aikana ja ennen oikeudenkäyntiä ja sen aikana. Tutkintavangin asema muuttuu vankeusvangiksi, kun ehdoton vankeusrangaistus tulee mahdollisen muutoksenhaun jälkeen täytäntöönpanokelpoiseksi eli rangaistuksen suorittaminen alkaa.
Vankeuden muodot > Ehdollinen vankeus

Suomessa vankeusrangaistus määrätään usein ehdollisena. Tämä on tarkoituksellista rikospolitiikkaa, koska tällöin rikoksentekijä ei joudu kärsimään rangaistusta vankilassa, vaan voi jatkaa normaalia elämää, ellei syyllisty uusiin rikoksiin. Ehdollisen vankeuden ideana on estää rikoksentekijän altistuminen vankilan haittavaikutuksille; ehdollinen vankeusrangaistus on siis tavallaan pelote.
Korkeintaan kahden vuoden vankeusrangaistus voidaan tuomita ehdollisena. Jos henkilö on tuomittu rikosta edeltäneinä kolmena vuotena vähintään vuodeksi vankeuteen, ei ehdollinen rangaistus ole mahdollinen. Yleensä ensikertalaiset (joiksi lasketaan myös rikolliset, jotka eivät ole rikoksensa tekopäivää edeltäneiden kolmen vuoden aikana olleet vankilassa) tuomitaan ehdolliseen, ellei kyse ole hyvin vakavasta rikoksesta.
Ehdolliseen vankeuteen liittyy aina koeaika, jonka pituus vaihtelee yhdestä kolmeen vuoteen. Mikäli tuomittu elää koeajan ilman uusia rikoksia, rangaistusta ei panna täytäntöön. Mikäli vanki koeaikana syyllistyy uuteen samankaltaiseen rikokseen, tuomioistuin harkitsee uutta rangaistusta määrätessään, onko lisäksi myös entinen ehdollinen rangaistus pantava täytäntöön. Myös tuomion lieventäminen on mahdollista.
Vankeuden muodot > Ehdoton vankeus

Ehdotonta vankeutta käytetään silloin, kun teko on ollut hyvin vakava tai kun rikoksentekijä on syyllistynyt ehdollisen rangaistuksen aikana uusiin rikoksiin. Ensikertalaiset pääsevät ehdottomassakin vankeudessa helpommalla: käytännössä he pääsevät vapaiksi kärsittyään puolet rangaistuksesta. Ehdonalaiseen vapauteen on normaalisti mahdollista päästä, kun 2/3 rangaistusajasta on kulunut. 
Vankeinhoidon mukaan rikoksen tekijää pidetään ensikertalaisena, jos hän ei ole suorittanut rikoksesta tuomiota vankilassa nyt käsiteltävänä olevaa rikosta edeltäneiden kolmen vuoden aikana. Vankeinhoidollisesti ensikertalaiseen sovelletaan laitosajan pituuden suhteen samaa sääntöä kuin tosiasiallisesti ensimmäistä kertaa vankilassa olevaankin.
Hyvin lyhytkinselvennä vankeusrangaistus voidaan tuomita ehdottomana, mikäli tuomittu on osoittanut piittaamattomuutta lain kielloista ja käskyistä tai on ollut tarkoituksenmukaista estää tai keskeyttää rikollisen toiminnan jatkaminen.
Ehdoton vankeusrangaistus suoritetaan joko suljetussa vankilassa tai avolaitoksessa. Avovankiloihin sijoitetaan henkilöitä, joiden katsotaan sinne soveltuvan ja joiden ei voida olettaa poistuvan sieltä ilman lupaa. Avolaitoksissa voidaan tehdä työtä tai opiskella. Työstä maksetaan palkkaa, josta menee kuitenkin ennakonpidätyksen lisäksi ylläpitokustannuksia. Avolaitokset eroavat huomattavasti suljetuista vankiloista.
Vuodesta 1998 lähtien on ollut mahdollista myös sijoittaa vanki tarkasti valvottuna johonkin ulkopuoliseen yksikköön, jossa hän saa päihdehoitoa tai vastaavaa apua. Tavoitteena on parantaa vangin selviytymistä normaalielämässä. Valvottu koevapaus otettiin käyttöön 1. lokakuuta 2006. Valvontarangaistus otettiin Suomessa käyttöön 2011.
Vankeuden muodot > Määräaikaisen vankeusrangaistuksen pituus

Vankeusrangaistuksen pituudet vaihtelevat maittain. Määräaikaisen vankeusrangaistuksen (yksittäisen rikoksen rangaistuksen) pituus on 14 päivän ja 12 vuoden välillä. Useista samalla kertaa tuomittavista rikoksista voidaan antaa yhdistetty rangaistus, enintään 15 vuotta vankeutta. Useista eri kerroilla tuomituista vankeusrangaistuksista yhteen laskettava jäljellä oleva vapaudenmenetysaika voi olla enintään 20 vuotta.
Vankeuden muodot > Elinkautinen vankeusrangaistus

Elinkautiseen vankeusrangaistukseen sisältyvät kaikki vangille määrätyt määräaikaiset vankeusrangaistukset, arestirangaistukset ja sakon muuntorangaistukset, mutta ei hänen maksettavikseen mahdollisesti tuomittuja vahingonkorvauksia, jotka eivät ole varsinainen rangaistus, vaan taloudellinen hyvitys vääryyttä kärsimään joutuneelle osapuolelle. Elinkautiseen tuomitun rikollisen tapaus otetaan käsittelyyn Helsingin hovioikeudessa hänen suoritettuaan rangaistusta 12 vuotta (21 vuotta nuorempana tehdystä rikoksesta 10 vuotta). Tällöin hänet voidaan päästää ehdonalaiseen vapauteen, mikäli se elinkautiseen vankeusrangaistukseen johtaneen rikoksen tai rikosten laatuun, tuomitun mahdolliseen myöhempään rikollisuuteen, vankilassa mahdollisesti esittämiin uhkauksiin ja käytökseen nähden on kohtuullista. Jos vankia ei vapauteta, hänen tapauksensa otetaan uuteen käsittelyyn aina kahden vuoden välein. Elinkautisesta rangaistuksesta ehdonalaiseen vapautetun vangin koeaika on kolme vuotta, samoin jäännösrangaistus, joka hänelle tuomitaan mahdollisten uusien rikosten yhteydessä.
Elinkautista vankeusrangaistusta koskeva yleinen väärinkäsitys on, että sen pituus olisi 12 vuotta. Todellisuudessa tämän määräajan jälkeen Helsingin hovioikeus ottaa käsittelyyn elinkaudeksi tuomitun vangin ehdonalaiseen vapauttamista koskevan asian. Edellä on kerrottu vapauttamisen edellytyksistä. Mitään yksiselitteistä, sitovaa ehdonalaiseen vapauteen päästämisen määräaikaa ei siis ole, vaan se on harkinnanvarainen. Tähän saakka pisin yhtämittainen vankeusaika myös elinkautisvangeilla on ollut noin 15 vuotta, mutta uuden lain mukainen käytäntö ei ole vielä muodostunut. Pisimpään Suomessa vankilassa ollut elinkautisvanki on Pasi Räty, joka tuomittiin elinkautiseen vankeuteen murhasta vuonna 1990 ja vapautui vuonna 2012. Pitkään vankilassa on ollut myös Nikita Fouganthine (entinen Juha Valjakkala), joka vangittiin vuonna 1988 hänen surmattuaan Ruotsissa pariskunnan ja heidän poikansa. Fouganthine vapautui elinkautisesta koevapauteen helmikuussa vuonna 2008.
Ennen 1. lokakuuta 2006 voimaan astunutta vankeuslakia armahdusoikeus on ollut tasavallan presidentillä. Uudistuksessa kumottujen säädösten mukaan armahdus voitiin myöntää vain anomuksesta eikä mitään automaattista käsittelyä ollut. Tasavallan presidentin armahdusoikeus säilyy edelleen, Helsingin hovioikeuden rinnalla.
Joissain maissa vankeusrangaistukset voivat ylittää syytetyn todennäköisen eliniän. Esimerkiksi Thaimaassa eräs nainen sai 141 078 vuoden vankeusrangaistuksen, mutta Thaimaassa on laki, jonka perusteella vankilasta pääsee 20 vuoden kuluttua tuomion pituudesta riippumatta. Samoin Espanjassa Madridin junapommi-iskuista 42 924 vuoden vankeusrangaistuksen saanut terroristi Otman el-Gnaoui joutuu istumaan tuomiostaan vain 40 vuotta. Yhdysvalloissa tuomiot, joiden pituus on satoja tai tuhansia vuosia, ovat tavallisia, mutta siellä vapauteen pääsemiseksi voi ainoastaan anoa armahdusta.
Kirjallisuutta

Lapintie, Anastasia (toimittanut): Päivä kerrallaan : opas läheiselle ja rangaistukseen tuomitulle.  Helsinki:  Vankien Omaiset VAO ry / Kriminaalihuollon tukisäätiö, 2018.  ISBN 978-952-93-1700-4  Teoksen verkkoversio Viitattu 16.7.2020. (Arkistoitu – Internet Archive)
Fassin, Didier & Gomme, Rachel: Prison worlds : an ethnography of the carceral condition.  Malden, MA:  Polity Press, 2017.  ISBN 978-1-5095-0755-9  (englanniksi)
Scharff Smith, P. & Ugelvik, Thomas (toimittaneet): Scandinavian penal history, culture and prison practice : embraced by the welfare state?  London, UK:  Palgrave Macmillan, 2017.  ISBN 9781137585288
Aiheesta muualla

Rikoslaki Finlex-tietopankissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Vankeuslaki Finlex-tietopankissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Tutkintavankeuslaki
Acharagma

| Acharagma |
| --- | --- |
 Acharagma roseanum
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kaktuskasvit Cactaceae
Suku::  Acharagma  (N.P.Taylor) Glass (1998)
Katso myös
   Acharagma Wikispeciesissä   Acharagma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Acharagma on suku kaktuskasvien (Cactaceae) heimossa. Niitä on vain kaksi pienikokoista lajia, ja ne kasvavat Meksikon pohjoisosissa Coahuilassa ja Nuevo Leónissa.
Tuntomerkit

Acharagma-suvun kaktukset kasvavat tavallisesti yksittäisinä, joskus ne voivat esiintyä pieninä ryhminä. Niiden varret ovat pallomaisia tai lyhyen lieriömäisiä, eikä niissä ole mesirauhasia. Varren paksuus on halkaisijaltaan 3–7 cm. Varsi on harjuinen ja enemmän tai vähemmän kyhmyinen. Kussakin kyhmyssä on kääpiöverso (areoli), jossa on piikkejä tiheästi.
Varren kärkeen kehittyvät kukat, joiden väri vaihtelee kermanvalkeasta vaaleanpunaiseen ja punakeltaiseen ja keltaiseen. Kukka on yhtä leveä kuin pitkäkin, 1,5–2 cm. Maljamainen pohjus on lyhyt, eikä kukkaperässä ole ripsimäisiä karvoja. Hedelmä on muodoltaan nuijamainen, vihreästä purppuraiseen pronssiin vaihteleva, 10–20 mm pitkä. Siemenet ovat ruskeita - mustia.
Lajit

Luettelon lähde:
Acharagma aguirreanum
Acharagma roseanum