stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intian avaruustutkimusjärjestö

| Indian Space Research Organization |
| --- | --- |
 ISRO-Logo
Perustettu:  1969
Toimiala:  avaruustoiminta
Päämaja:  Bangalore, Intia
Pääjohtaja:  K. Radhakrishnan, Chairman
Päätöksentekoelin:  Intian hallituksen avaruusministeriö.
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intian avaruustutkimusjärjestö (hindiksi भारतीय अंतरिक्ष अनुसंधान संगठन, Bhāratīya aṁtarikṣ anusaṁdhān saṃgaṭhan, engl. Indian Space Research Organisation, lyh. ISRO) on Intian hallituksen alainen avaruusjärjestö.
Tausta

Intian avaruushallinnon luoja 1960-luvulla oli tohtori Vikram Sarabhai. Kesäkuussa 1972 perustettiin Intian hallitukseen avaruusosasto, josta ISRO kehittyi itsenäiseksi organisaatioksi.
Hallinto ja volyymi

S. Krishnamurthy toimii ISROn johtajana. G. Madhavan Nair toimi sen hallituksen puheenjohtaja kunnes vuoden 2009 lopulla K. Radhakrishnan, joka on ollut Vikram Sabarabhai Space Centren johtaja, tuli puheenjohtajaksi.
Juuri nytmilloin? Intian avaruustoiminnalla on voimakas poliittinen tuki. Intian pääministerin Manmohan Singhin hallituskaudella ISRO on saanut yhä näyttävämpiä tehtäviä. Tämä johtuu osin siitä, että Singh on aiemmin kehittänyt Intian ydinasetta, jolla on yhteyksiä muun muassa kantorakettitekniikkaan. 1960-luvulla Intian entinen presidentti Abdul Kalam toimi ISROssa satelliittien suunnittelun johtajana.
ISROn fiskaalivuoden 2007 budjetti kasvoi 29 % ja oli 884 miljoonaa dollaria.lähde? Budjetissa oli merkittävä panostus miehitettyihin avaruuslentoihin. Kehityskohteita olivat myös kerosiinia polttava rakettimoottori, suuri tietoliikennesatelliitti, seitsemän satelliitin alueellinen navigaatiosatelliittijärjestelmä. Vuoden 2010 alussa ISROn budjettia nostettiin edellisen vuoden arvosta 31,72 miljardista rupiasta 50 miljardiin eli kasvu oli ehkä jopa 60 %.
Vuoden 2009 ISRO julisti tavoitteensa seuraavalle viisivuotiskaudelle: 36 avaruusaluksen laukaisua eli noin kuusi vuodessa. Vuoden 2010 maaliskuussa ISROn hallituksen puheenjohtaja K. Radhakrishnan muistutti, että ISROn budjetti on merkittävistä saavutuksista huolimatta vain kolme prosenttia Nasan budjetista. Tässä ei ole otettu Intian ja Yhdysvaltojen - etenkin avaruusteollisuuden alalla - kustannustasojen eroa, joka moninkertaistaa ISROn budjetin vaikuttavuuden. Maaliskuussa 2010 ilmeni, että ISROn budjetti nousee 45 % edellisestä vuodesta kaiken kaikkiaan 1,25 miljardiin dollariin.
ISRO vuoden 2011 budjetti on 1,45 miljardia dollaria eli (uutisen mukaan) 36 % enemmän kuin edellisvuonna.
Vuonna 2011 ISRO oli eräänlaisessa kriisissä:intialaisen kryogeenisen rakettimoottorin epäonnistuminen ja ISROn ja Devas Multimedian korruption paljastuminen tapahtuivat 2010 peräkkäin. ISROlla oli suuria haluja kasvaa ja hankkia vaikutusvaltaisia tukijoita politiikassa ja talouselämässä. Sen maine oli kuitenkin tahriintunut.  Tämä johti ISROn volyymin aiemmin julistettua pienempään kasvuun.
Syksyllä 2012 Intia ilmoitti laukaisevansa yhteensä 58 avaruuslentoa (33 satelliittia tai avaruusluotainta, 25 laukaisua) seuraavina viiteä vuotena. "Avaruusministeriö" saa Intian 12. viisivuotissuunnitelmassa 7 miljardia dollaria. Lentoja on Kuuhun, Marsiin ja Intia rakentaa mm. GEO-radalta Intiaa kuvaavan satelliitin sekä aloittaa oman paikannussatelliittijärjestelmän rakentamisen.
Kantoraketit

ISRO aloitti avaruustoimintansa luotainraketeilla. Jonkin aikaa se käytti satelliittiensa laukaisuihin Neuvostoliiton kantoraketteja. Omien kantorakettien kehitys alkoi pian tämän jälkeen.
Tuloksena ovat
kaksi pientä kantorakettia
Polar Satellite Launch Vehicle (PSLV) on kantoraketti naparadoille laukaisua varten
GSLV, kantoraketti GEO-radalle tehtäviä laukaisuja varten
Satelliitit

Intia toimi 1960-luvun alkupuolella yhteistyössä Nasan kanssa muun muassa tietoliikennesatelliittien soveltamisessa Intian kylien saattamisessa nykyaikaan. ISROn tavoitteet olivat omien satelliittien ja kantorakettien kehittäminen sekä vastaavien maa-asemien ja tukikohtien rakentaminen. Alussa intialaiset satelliitit laukaistiin Neuvostoliitosta, mutta 1970-luvultä lähtien kehitettiin omat kantoraketit. Yhteistyö Venäjän kanssa oli vuonna 2007 kasvussa.
9. syyskuuta 2012 ISRO laukaisi sadannen avaruusmissionsa. Intia oli tuohon mennessä laukaissut 62 intialaista satelliittia kiertoradalle.
ISROn kehittämiä satelliitteja ovat:
INSAT, tietoliikennesatelliitti
Indian Remote Sensing-satellite (IRS), joka on kaukokartoitussatelliittien perhe. Sen jatkoversiot tunnetaan nimellä Cartosat. Nämä ovat siviilisatelliitteja.
SROSS
Vuonna 2004 ISRO alkoi neuvotella Euroopan unionin ja Euroopan avaruusjärjestön (ESA) kanssa eurooppalaisesta osallistumisesta intialaiseen kuuluotaimeen, Chandrayaan-1een, joka laukaistiin matkaan vuonna 2008. Tämä on Intialle uusi aloite, koska sen satelliitit ovat olleet aiemmin toisaalta sotilaallisen ja teknologisen voiman osoittamista ja toisaalta Intialle käytännön hyötyä tuovia tietoliikenne- ja kaukokartoitussatelliitteja. Kuuluotain painaa 590 kg ja sen mukana kulkee Kuuhun 20 kg:n painoinen laskeutuja (se on pintaan törmäävä sondi eli se laskeutuu ilman jarruttamista). ESAn myönteinen päätös osallistumiseen tuli maaliskuussa 2005.
Marraskuussa 2005 Intian pääministerin Manmohan Singhin avustaja Prithviraj Chavan kertoi Intian parlamentille, että hallitus on hyväksynyt viiden satelliitin rakentamisen. Niihin kuuluu kaksi tietoliikennesatelliittia ja kaksi kaukokartoitussatelliittia.
Intia toteutti Eutelsatin W2M-tetoliikennesateliitin rungon ja eurooppalainen Astrium radiohyötykuorman. Satelliitti laukaistiin vuoden 2008 lopulla. Tammikuun lopussa 2009 satelliitin toiminta lakkasi sähköjärjestelmän rikkoontumiseen, jollaisia ongelmia on ollut ennenkin intialaisissa avaruusaluksissa.. Ei ole selvää, missä määrin Intia luottaa satelliittien sähköjärjestelmissä länsimaisiin komponentteihin.
Vuonna 2010 Intia laukaisee ensimmäisen astronomia-satelliittinsa, Astrosatin. Vuonna 2013 ISRO laukaisee aurinkoa tutkivan Aditya-avaruusaluksen.
Myös Intia käyttää teknisessä yliopistokoulutuksessa nanosatelliittiprojekteja opetuksen tukena, intialaisia nanosatelliitteja laukaistaan vuonna 2010.
ISRO toteuttaa ja laukaisee Youthsat-nimisen mikrosatelliitin vuonna 2010. Se on yliopistojen opetushanke. Syyskuussa 2010 Intia laukaissee SRM-yliopision (Chennaissa) nanonasatelliitin.
Vuonna 2012 ISRO laukaisee kasvihuonekaasuja mittaavan satelliitin.
Vuonna 2025 ISRO onnistui kahden satelliitin telakoitumisessa kiertoradalla. Tämän myötä Intiasta tuli neljäs kansakunta, joka on onnistunut satelliittien telakoitumisessa avaruudessa.
Nykyiset kehityskohteet > Miehitetyt lennot

Vuoden 2006 alussa esiintyi viitteitä siitä, että Intia päättäisi miehitetyistä avaruuslennoista vuoden kuluessa. Vuoden 2008 lopussa miehitetyillä lennoilla oli jo alustava aikataulu.
Venäjä ja Intia sopivat 5. joulukuuta 2008 siitä, että Venäjän avaruusjärjestö laukaisee Sojuz TMA-aluksellaan intialaisen kosmonautin vuonna 2013. Saman sopimuksen mukaan vuonna 2015 venäläisellä kantoraketilla laukaistaan intialainen miehitetty avaruusalus Vuoden 2013 lento täsmentyi vuoden 2010 alussa: ISRO ostaa Venäjältä miehitetyn avaruusaluksen ja siinä lentää kaksi intialaista avaruuslentäjää. Laukaisu tapahtuu Baikonurin kosmodromilta. Tämä alus ei telakoidu ISS-avaruusasemaan. Tavoite oli, että vuonna 2015 tai 2016 kaksi intialaista avaruuslentäjää tekisi seitsenpäiväisen miehitetyn lennon intialaisella kantoraketilla laukaistavalla intialaisella avaruusaluksella. Viesti miehitetyistä lennoista toistui jälleen helmikuussa 2010: kaksi intialaista avaruuslentäjää lentää avaruudessa 6-7 vuoden päästä omalla avaruusaluksella. Joulukuussa 2010 miehitetyn avaruuslennon vuodeksi kerrottiin vuosi 2016.
Miehitetty lento on kuitenkin viivästynyt. Vuonna 2010 tapahtui kaksi raskaan GSLV-kantoraketin laukaisun epäonnistumista, joilla oli aikataulua hidastava vaikutuksensa Intian miehitettyihin avaruuslentoihin.  Tammikuussa 2012 Intia ilmoitti miehitettyjen avaruuslentojensa aikataulun venyvän vuoteen 2020 siten, että ensimmäinen oman kapselin laukaisua omalla raskaalla kantoraketilla tapahtuisi vuonna 2016 tai 2017. Perusteluna on nimenomaan GSLV-kantoraketin kehitysversion tekniset ongelmat.
Vuonna 2013 Intian oli tarkoitus laukaista avaruuteen miehittämätön kapseli, jossa on miehitetyn avaruusaluksen tekniikka.  ISRO sai vuonna 2010 miehitetyn avaruusaluksensa suunnittelun päätökseen.. Intia on voinut hankkia lentoteknologiaa Venäjältä, mutta tästä ei ole julkisuudessa mainittu mitään.
Vuoden 2011 alussa ISRO ilmoitti ensi kertaa panostavansa avaruuslääketieteelliseen tutkimukseen varoja , joka on merkki miehitettyjen lentojen tavoitteista. Se on halvin miehitettyjen lentojen teknologian tutkimusmuoto. Tämä voi viitata siihen, että ISRO palaa perinteiseen hitaan etenemisen malliinsa oltuaan 2000-luvulla Aasian avaruushypen kourissa pyrkiessään kilpailemaan sitä merkittävästi teknisesti edellä olevan ja vauraamman Kiinan kanssa.
ISRO ilmoitti toukokuussa 2011 aloittaneensa monikertakäyttöisen eli sukkulamaisen miehitetyn avaruusaluksen esisuunnittelun pyrkimyksenä saada saada käyttöönsä avaruuslentokone vuonna 2030.  Syyskuussa 2012 Intian pääministeri joutui puolustelemaan hallituksen päätöstä 90 miljoonan dollarin käyttämisestä vuonna 2013  Mars-luotaimen ja miehitetyn avaruuslennon valmisteluun.
Gaganyaan on Intian kehitteillä oleva miehitetty avaruusalus.
Nykyiset kehityskohteet > Satelliittipaikannus

Venäjän varapääministeri ja puolustusministeri Sergei Ivanov kertoi intialaisen liike-elämän edustajille Bangaloressa 22. tammikuuta 2007, että Venäjä ja Intia alkavat yhdessä kehittää edelleen Venäjän GLONASS-navigaatiojärjestelmää. Asiaan liittyvät sopimukset allekirjoitettiin Venäjän presidentin Vladimir Putinin vieraillessa Intiassa tammikuussa 2007. Sopimus koskee muun muassa Glonass-satelliittien laukaisemista intialaisilla kantoraketeilla. Intia on vuonna 2006 vetäytynyt EU:n Galileo-paikannussatelliittijärjestelmän rahoittamisesta. Intia on kehittämässä kansallista kattavaa paikannussatelliittijärjestelmää, joka perustuu hyvin eksentristen ratojen satelliitteihin. Tällöin ne ovat lähes jatkuvasti Intian päällä. Vuoden 2010 maaliskuussa Venäjä ja Intia ilmaisivat halunsa kehittää GPS:n ja GLONASSin päätelaitteita yhdessä.
Vuoden 2009 jälkipuolella Intia ilmaisi, että se kehittää alueellisen paikannussatelliittijärjestelmän lisäksi globaalin järjestelmän (GINS).
Nykyiset kehityskohteet > Planeetta- ja kuututkimus

Vuoden 2008 lopussa ISRO ilmoitti lähitulevaisuuden suunnitelmistaan
Mylswamy Annadurain johtaman Chandrayaan II-kuuluotaimen suunnitelma on valmis, Kuuhun laskeutuva miehittämätön alus lentää vuonna 2012 tai 2013. Sen kuuajokin Intia toteuttaa yhdessä venäläisten kanssa.
Chandrayaan-3 on kehitteillä Venäjän kanssa - siinä on näytteenhakulaitteisto. Laukaisu on siirtynyt ainakin vuoteen 2013, sillä muun muassa Kuuhun laskeutumisjärjestelmä vaatii arvioitua enemmän kehitystyötä
Mars-luotain laukaistaan vuonna 2013 GSLV-kantoraketilla. Tämän kehitystyön alkurahoitus päätettiin kesällä 2009, ja laukaisuajankohta on 2013–2015.
Intian pääministeri ilmoitti Intian itsenäisyyspäivänä 15. elokuuta 2012 Intian aikovan lähettää avaruusluotaimen PSLV:n jatketulla versiolla Marsia kiertävälle radalle tutkimaan Marsin kaasukehää. Mars Orbiter Mission -ohjelman luotain suunnitellaan laukaistavan marraskuussa 2013. Luotaimessa on 25 kg tieteellisia mittalaitteita.
Nykyiset kehityskohteet > Kantoraketit

Intia kehittää GSVL III-kantorakettia, mihin työhön on varattu 500 miljoonaa dollaria. GSLV-raketin ensimmäiseen vaiheeseen kaksi S-200-kiinteäajoainemoottoria ja Intia kehittää nykyisen venäläisen ylimmän vaiheen tilalle täysin intialaisen nestehappea ja nestevetyä käytävän C-25-rakettimoottorin. Se pystyy nostamaan 10 000 kilon hyötykuorman matalalle kiertoradalle. Vuoden 2009 lopussa GSAT 4-tietoliikennesatelliitin laukaisussa GSLV-D3-kantoraketilla ISRO käyttää ensi kertaa täysin intialaista kryogeenistä ylimmän vaiheen rakettimoottoria. Aiemmin ylimmän vaiheen kryogeenimoottorit ostettiin Venäjältä. Vuoden 2010 alussa ISRO ilmoitti tavoitteekseen puolittaa nykyinen laukaisukustannus (20 000 dollaria kiloa kohden vuonna 2010) uudella rakettitekniikallaan. Tällä se ilmeisesti varautuu yhdysvaltalaisten yritysten paluuseen valtion tukitoimien avulla kaupalliseen laukaisupalvelutoimintaan.
Vuonna 2009 ISRO laukaisi neljä ulkomaista avaruusalusta: Antrix Corporation-osakeyhtiön toimitusjohtajan K. R. Sridhara Murthyn vuoden 2009 alussa antaman ennakkotiedon mukaan Intia laukaisee Singaporen, Hollannin, Italian ja Algerian satelliitit vuonna 2009. Kaikki satelliitit ovat pieniä, osa on nanosatelliitteja, osa mikrosatelliitteja. Laukaisu on viivästynyt vuoteen 2010.
Laukaisujen hinta oli noin 20 000 euroa kiloa kohden, mikä on markkinoiden huokein hinta.
Nykyiset kehityskohteet > Viestintäsatelliitit

Intialla on ollut omia tietoliikennesatelliitteja 1970-luvulta lähtien, tuolloin Yhdysvalloista ostettuja, sittemmin omasta maasta hankittuja.
Kahden uuden viestintäsatelliitin laukaisu avaruuteen epäonnistui 2010. Ensimmäiseen tuli moottorivika, toiseen sähkökatko.
Vuoden 2011 alussa purkautui Antrixin, IRSOn omistaman yrityksen, ja Devas Multimedia Pvt-tietoliikenneyhtiön sopimus S-kaista käytöstä Intian pääministerin vaatimuksesta.  Ongelmana oli ilmeisesti se, että valtiosektori oli myymässä tietoliikennekapasiteettia liian halvalla, jossa voi olla sisäpiirikauppaa tai korruptiota mukana.
Nykyiset kehityskohteet > Kaukokartoitus

Intian avaruusjärjestö on perustanut Bhuvan-nimisen karttapalvelun, joka käsittää koko maapallon.
Intia kehittää uutta omaa sääsatelliittia ja aikoo laukaista vuosina 2011–2012 kaksi ilmastoa tutkivaa satelliitti, joista ensimmäinen on mikrosatelliitti.
Intia kehittää vuoteen 2013 mennessä oman metsäsatelliitin.
ISRO ilmoitti vuoden 2010 lopussa, että Intia laukaisee 30 kaukokartoitussatelliittia vuoteen 2020 mennessä.
Talous

Vuonna 2009 ISRO sai 25 % korotuksen budjettiinsa, josta korotuksesta pääosa kuluu uuden kantoraketin kehittämiseen. Uutta suurempaa kantorakettia maa katsoo tarvitsevansa muun muassa kuulentoihin, ehkä myös miehitettyyn lentoon. ISRO budjetti on nyt "Rs 4,459 crore", jossa kasvua edelliseen vuoteen on "Rs 960 crore". muun muassa kantoraketin kryogeenimoottorin kehittämispäätös tehtiin Intian hallituksen tasolla. Intia alkaa kehittää alueellista satellittipaikannusjärjestelmää (Indian Regional Navigation Satellite System eli IRNSS), johon tulee seitsemän satelliittia. Maaliskuussa ISROn budjetti nousi vain vähän (Rs.6,715 kun edellisenä vuonna panostus oli Rs. 6.626), kun se edellisenä vuonna nousi 47%. Vuonna 2012 ISRO satsaa hieman edellisvuotta vähemmän avaruustieteeseen, miehitettyjen lentojen esivalmisteluihin ja teknologiankehitykseen eli palaa juurilleen panostaen kantoraketteihin, kaukokartoitukseen ja tietoliikenteeseen.
Maaliskuussa 2012 erään länsimaisen lähteen mukaan ISROn budjetti nousi vain vähän (Rs.6,715 kun edellisenä vuonna panostus oli Rs. 6.626), kun se edellisenä vuonna nousi 47%. Vuonna 2012 ISRO satsaa hieman edellisvuotta vähemmän avaruustieteeseen, miehitettyjen lentojen esivalmisteluihin ja teknologiankehitykseen eli palaa juurilleen panostaen kantoraketteihin, kaukokartoitukseen ja tietoliikenteeseen.  Toisen lähteen mukaan budjetti kasvaa liki 50% 1,3 miljardiin dollariin.
Huhtikuussa 2009 ISRO ilmoitti kiristävänsä laitostensa ja niiden johtavien työntekijöiden turvatoimia.. Kylmän sodan aikana sekä Yhdysvaltain että Neuvostoliiton avaruuskeskuksia ja avaruusalan napamiehiä suojeltiin. Nykyaikana suojaus voi myös vähentää avainhenkilöiden maastamuuttoa paremman palkan houkuttelemana? Suojaus - kuten kylmän sodan aikanakin - tuo henkilöille ja organisaatioille mielikuvan strategisesta toimialasta.
Sotilaallinen avaruustoiminta

Maaliskuussa 2009 tuli julki, että Intia (ei siis välttämättä ISRO) on ostanut Israelista 300 kg painavan RISAT-vakoilusatelliitin, joka laukaistaan PSLV-kantoraketilla vuoden 2009 alkupuolella. Asialla väitettään liittyvän taannoisiin Mumbain iskuihin, vaikka kaukokartoitussatelliitti ei pysty kuvaamaan kaupunkia jatkuvasti, kuten UAV-alus. Pian ilmeni, että tämä länsimainen tarina ei pidä paikkaansa vaan satelliitti on intialainen SAR-tutkasatelliitti; edelleen media yritti esittää asian siten, että Intia olisi tarvinnut sen toteutuksessa Israelin tutkatekniikkaa.
ISRO toteuttaa Intian laivastolle geostationaarisella radalla sijaitsevan sotilaallisen "Naval Communication Satellite"-tietoliikennesatelliitin.
Tammikuussa 2010 V. K. Saraswat, joka on Intian puolustusministeriön alaisen Defence Research and Development Organisationin (DRDO) ylijohtaja, kertoi Thiruvananthapuramissa pidetyssä 97. Intian tiedekongressissa, Intian rakentamasta avaruuteen liittyvästä puolustusjärjestelmästä. Saraswat kertoi ohjelmaan kuuluvan lasereita, joilla voidaan tarvittaessa käyttää satelliitin tuhoavan aseen maaliinohjauksessa. DRDO rakentaa teknologioita valmiiksi vuosina 2012–2014. Ohjustorjuntaohjuksen koelaukaisuja lienee tehty syyskuussa 2010.
Intia laukaissee vuonna 2014 Communication Centric Intelligence Satellite (CCI-Sat) satelliitin, joka on elektronisen tiedustelun satelliitti. Sillä voi muun muassa kuunnella satelliittipuhelimien keskusteluita ja datavälitystä. Satelliitin toteuttaa Intian puolustusministeriön alainen Defense Electronic Research Laboratory. Satelliitin on väitetty maksavan vain 25 miljoonaa dollaria.
Intian avaruustoiminta ja kehittyvät maat

Kesällä 2010 Saudi-Arabia pyysi ISROlta apua oman avaruustoimintansa kehittämiseen.
ISRO on laukaissut kehittyvien talouksien piensatelliitteja, mutta Venäjällä on siinä miltei yhtä suuri rooli.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ISRO
Brian Harvey, The Japanese and Indian Space Programmes, Springer-Praxis, 2000, ISBN 1-85233-199-2
Space Newsin artikkeli "Indian space budget funds astronaut capsule", 5.3.2007.
ISROn kehittämiä raketteja
Gérard de Nerval

Gérard de Nerval. (Valokuva: Félix Nadar.)
Gérard de Nerval (oik. Gérard Labrunie; 22. toukokuuta 1808 Pariisi, Ranska – 26. tammikuuta 1855 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Nerval kuului Théophile Gautier’n ystäviin, ja hän liikkui 1830-luvulta alkaen romantikkojen piirissä. Nerval esitteli saksankielistä kirjallisuutta Ranskassa, muun muassa esikuvaansa E. T. A. Hoffmannia sekä J. W. von Goetheä.
Nervalin varhaistuotanto käsittää romanttista runoutta, romaaneja ja matkakirjoja. Hän alkoi kärsiä mielentervysongelmista jo 1840-luvun alkupuolella. Hän matkusteli Orientissa, mutta matkakirja Voyage en Orient (1843–1851) kuvaa myös sisäistä matkaa, jossa unen logiikka ja okkultismi näyttäytyvät runouden edellytyksiksi. Seuraavalla vuosikymmenellä Nerval joutui yhä useammin sairaalahoitoon, ja hoitojaksojen aikana hän kirjoitti tunnetuimmat teoksensa, joihin kuuluvat novellikokoelma Les filles de feu (1854) ja runoteos Les chimères (1854). Viimeisenä elinvuonnaan hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen Aurélia ou le Rêve et la Vie. Hän teki itsemurhan.
Jälkipolville Nerval on ollut tärkeä innoittaja. Häntä pidetään Charles Baudelairen ja Stéphane Mallarmén edelläkävijänä. Novelli ”Sylvie” vuodelta 1854 merkitsi paljon Marcel Proustille. André Breton piti Nervalia surrealismin edelläkävijänä.
Suomennetut teokset

Aurélia (Aurélia).  Suomentanut Rauni Puranen. Hämeenlinna:  Karisto, 1980.  ISBN 951-23-1474-6
Suomennetut teokset > Suomennettuja runoja

Runoja teoksessa: Motmot: elävien runoilijoiden klubin vuosikirja 2003, toim. Antti Nylén ja Saila Susiluoto, Helsinki: WSOY 2004 ISBN 951-0-28876-4, Nervalin runot suomentanut Antti Nylén.
Anteros
Artemis (Artémis)
Delfica
El Desdichado
Horus
Kultaisia säkeitä
Myrtho
Artemis, suom. Pentti Saaritsa, teoksessa: Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät, suom. ja toim. Pentti Saaritsa, WSOY 1997 ISBN 951-0-22208-9
Runoja teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, 2004 ISBN 951-0-29121-8 Nervalin runot suomentanut Aale Tynni.
Delfica (Delfica)
Havahtuminen vaunuissa (Le réveil en voiture)
Musta pilkku (Le point noir)
Runoja julkaisussa: Tuli & Savu: runouslehti 2017; nro 88 Nervalin runot suomentanut Tommi Nuopponen.
El Desdichado
Kultaisia rivejä
Pariisin Notre-Dame
Pimeä tahra
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gérard de Nerval Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef
Jari Nenonen

Jari Veikko Olavi Nenonen (s. 27. kesäkuuta 1951 Hamina) on suomalainen kirjailija ja pakinoitsija. Hänen tuotantonsa käsittää romaaneja, novelleja ja lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Nenonen on kirjoittanut myös näytelmiä ja runoja.
Nenonen on toiminut radiopakinoitsijana Radio Lokissa ja Yleisradion Radio Suomessa. Hän on pakinoinut nimimerkillä Jallu kaksi kertaa viikossa Yleisradion maakuntaradioista Kymenlaakson Radiossa, Etelä-Karjalan Radiossa, Etelä-Savon Radiossa ja Lahden Radiossa. Nenosen pakinoita julkaistiin nimimerkillä Mata-Jari 1972- 2015 Kymen Sanomissa. Vuoden 2016 alusta Nenonen siirtyi pakinoitsija Mata Jarina kotkalaiseen kaupunkilehti Ankkuriin, sopimus päättyi 6.12.2023 Helmikuussa 2021 Nenonen paljasti olleensa vv. 1993-2020 myös nimimerkki Kyllikki Kymi. Nenonen on kirjailijan ja pakinoitsijan uran ohella ollut Suomen Postin palveluksessa, toiminut DJ:nä sekä ollut Haminan kaupunginvaltuutettu vv 1973-1988. Perusäijät ry valitsi Nenosen Vuoden Äijäksi 2013.
Nenonen on pakinoinut vuodesta 1977 lähtien säännöllisesti Suomenmaassa, aina lehden viimeiseen printtinumeroon 8.12.2023  Pakinatekstit olivat usein alatyylisiä ja melko roiseja. On sanottu, että Jallu on hieman kuin köyhän miehen Juha Vuorinen. Nenonen korostaa, että teksteissä on myös toinen taso eivätkä ne ole tyhjännauramista. Tekstejä on julkaistu myös kokoelmina.
Julkaisuja > Runoja

Runoja kokoelmissa Asuinpaikkana maisema: maisemarunoja (Suomen Maakuntakirjailijat, 1981) ja Suomen kansan uusia runoja (Info, 1984)
Minnuu nii panettaa.  Karhula:  Rehti-Jalmari, 1999.  ISBN 951-98428-0-2
Hässimälöijää!  Karhula:  Rehti-Jalmari, 2000.  ISBN 951-98428-1-0
Slämmää tätien kanssa.  Karhula:  Rehti-Jalmari, 2006.  ISBN 951-98428-7-X
Hyvästhä täs käi: Karjalaisrunoja.  Kotka:  Rehti-Jalmari, 2007.  ISBN 978-951-98428-9-9
Julkaisuja > Pakinakokoelmia

Jallun radiohöpinöitä, osa 1.  Karhula:  Rehti-Jalmari, 2006.  ISBN 951-98428-8-8
Hiasemies Jallu.  Hamina:  Rehti-Jalmari, 2007.  ISBN 978-952-99902-1-4
Julkaisuja > Näytelmiä

Ja lampaanviulu soi - komedia (2005)
Kaljarinne 16 - komedia (2005) Esitetty Hollolan Näyttämöllä Lahdessa 2016-2017 nimellä Kerrostalokemiaa
Suomen koko historia parissa tunnissa - draama (2006)
Comeback-keikka (2008) Esitetty nimellä Viisi kieltä (2010)
Ihmisiä suvityössä (2008)
Saatana saapuu Kolsilaan (2009)
Lakulahti 1961 (monologi) (2011)
Kolsilan korohoro Uhtualla (2014)
Halkopäivä ( 2018 )
Neues Deutschland

Neues Deutschland logo.
Neues Deutschland on saksalainen sanomalehti, joka on perustettu 1946. Se on nykyisin riippumaton, mutta oli aikaisemmin DDR:n johtava sanomalehti ja valtion lakkauttamiseen asti Sosialistisen yhtenäisyyspuoleen pää-äänenkannattaja.
Lehden levikki oli DDR:n loppuaikoina 1,1 miljoonaa, vuonna 1994 se oli 80 000 ja vuoden 2012 lopussa 35 131.