stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oranje (joki)
Talous

Oranjeen kertyy suuri osa Etelä-Afrikan vedestä, ja näin ollen sillä on merkittävä osuus maan maataloudessa, teollisuudessa ja kaivoksissa. Tämän tiimoilta on kehitetty kaksi suurta suunnitelmaa, joista toisen nimi on Oranjen jokiprojekti (Orange River Project) ja toisen Lesothon ylängön vesiprojekti (Lesotho Highlands Water Project). Joella on ollut suuri merkitys maan timanttikaivoksille, kun maan ensimmäiset timantit löydettiin sen rantahietikoilta. Nykyisin monet timanttikaivokset ovat toiminnassa Oranjen suun lähistöllä ja sen juoksun viime kilometreillä.
Joella myös harrastetaan kanooteissa melomista ja koskenlaskua, koska siellä ei ole vaarallisia eläimiä, ja joessa on paljon vettä kesäkaudella. Koskenlasku on erittäin suosittua, ja sitä voi harrastaa monen yhtiön järjestämillä retkillä. Suosituimmat retket ovat 4–6 päivää kestoltaan, ja niitä järjestetään Augrabies-putouksilla ja Richtersveldin alueella.
Talous > Oranjen jokiprojekti

Oranjen jokiprojekti (Orange River Project, ORP) oli yksi suurimmista ja mielikuvituksellisimmista projekteista lajissaan Etelä-Afrikassa. Projektin aloitti Hendrik Verwoerdin hallitus keskellä apartheid-aikaa. Päämääränä oli käyttää Oranjen käyttämättömiä vesivaroja, jotka — Vaal poislukien — käsittävät 14,1% Etelä-Afrikan valumavesistä, ja vastata maan yhä suurempaan veden tarpeeseen. Tärkeimmät tavoitteet olivat:
tasata veden virtausta joessa,
tuottaa veden avulla sähköä ja siirtää sitä sinne, missä sitä tarvittiin,
tuottaa luotettava vedensaanti Oranjen valuma-alueella veden käyttäjille,
auttaa vesipulasta kärsiviä alueita Itä-Kapmaalla, esim. Great Fish River ja Sundays River -jokien laaksoissa.
Gariepin pato lähellä Colesbergia, jonka aiempi nimi oli Hendrik Verwoerdin pato, kun se rakennetaan, on suurin veden varastoimiseen liittyvä rakennelma Oranjen alueella. Sieltä vettä ohjataan kahteen suuntaan, länteen Oranjea myöten (jossa on vesivoimalaitoksia) Vanderkloofin padolle (joka oli aiemmalta nimeltään PK le Roux’n pato), ja etelään Oranje-Fish -tunnelia pitkin Itä-Kapmaalle.
Talous > Oranjen jokiprojekti > Voimalaitokset

Eskom operoi vesivoimalaitoksia sekä Gariepin että Vanderkloofin padolla. Viimemainittu oli Etelä-Afrikan ensimmäinen voimalaitos, joka sijaitsi kokonaan maan alla. Ovistonin ja Oranjekragin kaupungit rakennettiin helpottamaan tämän vesivoimalaitoksen rakentamista ja operoimista.
Talous > Oranjen jokiprojekti > Kastelu

Vanderkloofin padon alapuolella oleva kuiva ruohoaavikko (veld) on muuttunut erittäin tuottavaksi maanviljelyalueeksi Gariepin ja Vanderkloofin patojen ansiosta. Myös vanhemmat kastelualueet Buchubergissa, Upingtonissa, Kakamasissa ja Vioolsdrifissa ovat nekin hyötyneet, kun joen virtaama on nyt tasaisempi. Namibian puolella Aussenkehrissa voidaan nyt viljellä viinirypäleitä Oranjen veden avulla.
Viime vuosina Pohjois-Kapmaan viininviljelyalue Oranjen varrella on kasvanut merkitykseltään. Myös kastelu Itä-Kapmaalla on laajentunut suuresti, ei pelkästään siksi, että vettä on siellä nyt käytettävissä enemmän, vaan myös siksi, että veden laatu on parempi. Ilman näitä parannuksia sitrushedelmien viljely Lower Sundays -joen alueella olisi nyt paljon vaatimattomampaa.
Talous > Lesothon ylängön vesiprojekti

Lesothon ylängön vesiprojekti suunniteltiin lisäämään veden saatavuutta Vaal-joessa. Vettä toimitetaan Etelä-Afrikkaan tunnelissa, joka kulkee Lesothon ja Etelä-Afrikan rajan ali Caledonjoen kohdalla, ja jatkaa sieltä Little Caledon -joen ali Clarensin eteläpuolella Vapaavaltiossa ja laskee sitten Ash-jokeen noin 30 km pohjoisempana. Suunnitelma otettiin käyttöön, kun veden tarve Gautengissa kohosi niin korkeaksi, ettei sitä muuten voitu tyydyttää esim. Tugelajoen ja Vaaljoen vesien avulla, joihin liittyy Sterkfonteinin pato Harrismithin lähellä Vapaavaltiossa.
Talous > Jokivarren timantit

Etelä-Afrikan ensimmäinen timantti, Eureka Diamond, löydettiin Hopetownin lähellä Oranjejoen varrelta. Kaksi vuotta myöhemmin löytyi paljon suurempi timantti, Afrikan tähti, samalta alueelta, ja tuolloin alkoi ns. timanttiryntäys. Pian alettiin kaivaa timantteja vielä suuremmassa mittakaavassa kimberliitistä Kimberleyssä Pohjois-Kapmaalla. Joen varrelta löydettiin vielä lisää timantteja. Nykyään on joen alajuoksulla toiminnassa useita timanttikaivoksia, samoin rannikolla sen suun tuntumassa. Timanttikaivoksia on myös joen keskijuoksulla.
Talous > Koskenlasku ja kanootilla melominen

Jos sateita on saatu hyvin ja patoluukut on avattu, on maalis- ja huhtikuun aikana lämpimässä säässä mahdollista laskea kumiveneellä tai kulkea kanootilla 30 km päivässä. Joen alajuoksulla nämä aktiviteetit ovat suosittuja, ja alueen maisemat ovat hienoja. Järjestettyjä matkoja on mahdollisuus aloittaa Vioolsdrifin rajakaupungista käsin.
Eläimet > Kalalajit

Oranjejoessa on melko vähän kalalajeja. Vuonna 2011 asiaa tutkittiin 13.762 kalan kohdalla, ja tulokseksi saatiin ainoastaan 16 eri lajia. Kolme näistä ei ole alueen alkuperäislajeja, nimittäin karppi, valkoleukatilapia ja moskiittokala. Lisäksi joen yläjuoksulla Lesothossa tavataan vielä yhtä eksoottista kalalajia, nimittäin kirjolohta.
Oranje-Vaal -jokisysteemissä on seitsemän endeemistä kalalajia:
Austroglanis sclateri
Pseudobarbus quathlambae
Namaquan barbi (barbus hospes)
jokisardiini (mesobola brevianalis)
pienisuinen keltakala (labeobarbus aeneus)
suurisuinen keltakala (labeobarbus kimberlyensis)
oranjen mutakala (labeo capensis)
Eläimet > Suuret eläimet

Oranjessa ei ole suuria eläimiä. Siellä ei ole esiintynyt niilinkrokotiilejä, ja virtahepoja on siellä aikoinaan ollut paljonkin, mutta ne metsästettiin joesta sukupuuttoon 1800-luvulla.
Kirjallisuutta

Thomas Kruchem: Orange-Senqu Artery of Life: Water and Peace in Southern Africa.  Eschborn:  Brandes & Apsel, Deutsche Gesellschaft für internationale Zusammenarbeit (GIZ), 2012.  ISBN 978-3-86099-884-7.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
C.J.Swanevelder: Utilising South Africa's largest river: The physiographic background to the Orange River scheme. GeoJournal, 1981, nro 2, S2.  doi:10.1007/BF00196322.  ISSN 0343-2521.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oranje (joki) Wikimedia Commonsissa
Orange-Senqu River Commission (ORASECOM) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietopankki Oranje-Senqun valuma-alueesta
Kartta Oranjen valuma-alueesta
"Seeing Orange in the Kalahari", artikkeli ja astronautin valokuva NASAn Earth Observatoryssa, 18.7.2021
Informaatiota Oranjesta Etelä-Afrikan vesiasiain ja metsäministeriöstä
Orange River Mouth - Namibia Ramsar Convention Sites Information Service. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
Orange River Mouth - South Africa Ramsar Convention Sites Information Service. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Orange River
Kuvassa näkyy Oranjen n. 100 viimeistä kilometriä, jolla matkalla joen sorassa ja sen rannoilla on paljon timanttiesiintymiä. Täällä toimii useita timanttikaivoksia.
Augrabies-putoukset, kun joessa on paljon vettä.
Panoraama Oranjejoesta, kun se tulvii.
The Kenraali Hertzogin silta Oranjen yli Aliwal Northissa Vapaavaltion lounaisella reunalla.
Gariepin pato Oranjejoessa on Etelä-Afrikan suurin pato, ja keskeinen osa Oranjen jokiprojektia.
Näkymä padon itäiseen osaan ja Ovistonin vedenottamo.
Viinitila Pohjois-Kapmaalla Oranjejoen varrella.
Eri kasteluprojekteja joen varrella.
Koskenlasku on suosittua toimintaan Oranjen varrella.
Labeobarbus aeneus on suosittu saalis Oranje-Vaal -jokisysteemissä.
Kaksoisputous Augrabies Falls -kansallispuistossa.
Käännös suomeksi
Tennesseenwalker

|  |
| --- | --- |

Tyyppi::  kevyt lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Yhdysvallat
Polveutuminen::  narragansettinpeitsari, englannintäysiverinen, amerikanravuri, morganhevonen, amerikanratsuhevonen
Rodun syntyaika::  1700- ja 1800-luvut
Kantakirja perustettu::  1947
Muita nimityksiä::  Tennessee Walking Horse
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  ratsu, karjaratsu
Ominaisuudet
Korkeus::  150-163 cm
Värit::  kaikki paitsi tiikerinkirjava
Tennesseenwalker (engl. Tennessee Walker tai Tennessee Walking Horse (TWH)) on Yhdysvaltojen Tennesseestä kotoisin oleva lämminverinen hevosrotu, joka polveutuu pääasiassa narragansettinpeitsarista. Tennesseenwalkerit ovat yleisratsuja, joilla on pehmeät ja mukavat liikkeet ja erittäin hyvä luonne. Niitä käytetään niin harraste- ja maastoratsuina kuin kilparatsuinakin (erityisesti rodun omissa askellajikilpailuissa, mutta myös ajohevosina.
Ominaisuudet

Tennesseenwalkerin keskimääräinen säkäkorkeus noin 155 cm. Kaikki värit paitsi tiikerinkirjava värit sallitaan, ja rodussa esiintyy esimerkiksi voikkoja, päistärikköjä ja lehmänkirjavia.
Rotu kehitettiin 1800-luvulla Tennesseen plantaaseilla tavoitteena mukava pitkien matkojen ratsu, joka sopi myös ajoon ja kevyeen maataloustyöhön. Tennesseenwalker-rekisteri avattiin 1935 ja kantakirja suljettiin 1947, minkä jälkeen rekisteriin on hyväksytty ainoastaan rekisteröityjen tennesseenwalkereiden jälkeläisiä.
Ominaisuudet > Erikoisaskellajit

Tennesseenwalkerilla on perusaskellajien lisäksi erikoisaskellajeja: nelitahtikäynti (flat-foot walk) ja juoksukäynti (running walk) ovat irtonaisia, nelitahtisia askellajeja, joissa etujalat nousevat korkealle. Nelitahtikäynnin tulee olla irtonaista, ylvästä ja kulmikasta. Lapojen tulee liikkua voimakkaasti. Juoksukäynnin on oltava huomattavasti nopeampaa kuin nelitahtikäynti vaihdellen välillä 10–20 km/h. Mitä kovempi vauhti, sen pidemmälle hevonen astuu takajaloillaan etujalan kavionjäljen yli: yliastunta vaihtelee 15–45 cm. Pitkää yliastuntaa arvostetaan. Molemmissa nelitahtiliikkeissä hevonen nyökkää päällään askelten tahdissa. Kolmas erikoisuus on keinutuolilaukka (rocking-chair canter): se on korkealiikkeistä ja pehmeää laukkaa, joka on ratsastajalle keinutuolimaisen mukavaa istua.
Tennesseenwalkereilla esiintyy myös taipumusta muiden rotujen tyylisiin erikoisaskellajeihin kuten fox trot, rack, stepping pace ja single foot, mutta niiden esittäminen rodun askellajikilpailuissa lasketaan virheeksi.
Taipumus näihin askellajeihin periytyy. Liikkeitä parannetaan usein painavilla kengillä.
Askellajikilpailut

Tennesseenwalkerit kilpailevat rodun askellajikilpailuissa näytöshevosten ja normaalikengitettyjen hevosten kategorioissa. Luokat eroavat lähinnä kenkien koon ja painon perusteella.
Normaalikengitetyt hevoset kilpailevat maasto- (trail), maaseutu- (country), kevytkengitys- (light shod) ja plantaasiluokissa (plantation pleasure). Suoritusten arvostelun kohteena on askellus, josta erotellaan nyökkäily, yliastunta ja etujalkojen liikkeet. Maaseutu- ja maastoluokissa vaaditaan vähemmän ja plantaasiluokassa eniten näyttäviä liikkeitä. Normaalikengitettyjen hevosten luokissa ei sallita paksupohjaisia kenkiä, hännän asentoon tai jalkojen liikkeisiin vaikuttavia välineitä.
Näytöshevosluokassa esitetään erittäin näyttävää ja lennokasta juoksukäyntiä, josta käytetään usein nimitystä big lick. Hevoset vaikuttavat liikkuessaan kyykistyvän tai istuvan ja nostavat etujalkojaan korkealle joka askeleella. Luokka esitetään ratsutyylissä. Hevosten kengissä on kaksois- tai kolmoisnaulatut korokkeet. Korokkeet ja kevyet ketjut etuvuohisten alla korostavat liikkeitä.
Askellajikilpailut > Big lick

1940- ja 1950-lukujen vaihteessa tennesseenwalkerit olivat muodissa, ja niiden näyttävät liikkeet etenkin juoksukäynnissä houkuttelivat kilpailuihin suuria yleisöjä ja nostivat rodun suosiota. Myös rodun kilpailujen tuomarit suosivat korostettuja liikkeitä, ja tästä alkoi big lick -villitys. Myös tavallisesti kengitetyt hyväliikkeiset hevoset pystyivät esittämään tätä yleisön suosimaa askellajia, mutta ilman erikoiskengitystä se vaati hevoselta sekä luontaista lahjakkuutta että pitkän koulutuksen.
Osa kouluttajista toivoi saavuttavansa näyttävän askelluksen vähemmällä vaivalla lainaamalla erikoiskengitysmenetelmiä toisilta askellajiroduilta. Näihin menetelmiin kuuluivat muun muassa painotetut kengät, korokekengät ja painoa lisäävät ketjut vuohisissa. Menetelmiä säänneltiin, mutta niitä ei kielletty.
Erikoiskengitetyt hevoset alkoivat voittaa kilpailuja, ja tuomarit alkoivat edellyttää yhä korostetumpia liikkeitä, ja yhä rajumpia menetelmiä alettiin käyttää pyrittäessä mahdollisimman näyttäviin tuloksiin mahdollisimman nopeasti: näitä menetelmiä olivat muun muassa erityisen painavat vuohisketjut, piikkien painaminen kavion valkoviivaan, kavion kannan hiominen vereslihalle, kenkäkorokkeiden lisäpainottaminen ylimääräisillä nauloilla ja soring, jossa vuohisiin levitetään herkistävää ainetta niin, että vuohisketjujen kolahdukset aiheuttavat kipua hevoselle. Näistä aiheutuu hevosen etujalkoihin kipua, ja hevonen nostaa jalkansa mahdollisimman nopeasti takaisin ilmaan välttääkseen sen. Vastaavasti se myös astuu mahdollisimman pitkälle alleen kantaakseen mahdollisimman suuren osan painostaan takaosallaan. Tuloksena on tyypillinen "kyykistyvä" asento. Nämä menetelmät ovat nykyisin laittomia, mutta niiden käyttö jatkuu silti.
Askellajikilpailut > Välineet

Tennesseewalkereiden kilpailuissa sallitaan kaksi eri välinettä, joilla korostetaan hevosen liikkeitä:
Ketjut: rannerengasmaiset ketjut, jotka kiinnitetään hevosen etuvuohisiin. Paino korkeintaan 170 g. Ketjujen kanssa oletetaan käytettävän öljyistä voidetta, jonka avulla ketjut liukuvat karvapeitteen päällä.
Korokkeet: erikorkuisia hevosen kavion alle lisättäviä korokelevyjä. Valmistetaan yleensä muovista, alun perin nahasta. Korokkeisiin voi kuulua metallinen nauha, joka kulkee hevosen kavion yli ja varmistaa korokkeiden paikallaan pysymisen. Sallittu korkeus on 10,2 cm kannan puolella ja 5,1 cm kärjen puolella. Korokkeiden paksuus ja nauhakiinnitys määrittävät, mihin kilpailuluokkiin hevonen voi osallistua. Korokkeet ovat kenkien lisävaruste ja ne voidaan irrottaa ja kiinnittää helposti puuttumatta muuhun kengitykseen.
Ketjujen puoltajat eivät usko ketjujen satuttavan hevosta vaan tuntemuksen olevan samankaltainen kuin minkä löysä rannekoru aiheuttaa ihmiselle. Osa kouluttajista ja eläinlääkäreistä on kuitenkin sitä mieltä, että painavat ketjut voivat olla vahingollisia. Neljä vuotta kestänyt Auburn Universityn tutkimus (1978–1982) selvitti lämpökuvauksella liikkeitä korostavien välineiden vaikutusta askellajihevosten terveyteen. Tutkimuksen loppupäätelmänä oli, että ketjujen käyttö "jo kahden päivän ajan johtaa poikkeaviin lämpökuviin", ja että lämpökuvat palautuivat normaaleiksi kahdenkymmenen päivän toipumisajan jälkeen. Eräs tutkimuksessa mukana ollut ori sai 227 g ketjuista vammoja pidettyään niitä yhdeksän kertaa viisitoista minuuttia kerrallaan kahdentoista päivän sisällä. Tutkimuksen mukaan 170 g tai kevyemmät ketjut eivät aiheuttaneet vahinkoa.
Myös korokkeiden käyttö on kiistanalaista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tennesseenwalker Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Tennesseenwalker-yhdistyksen sivut (englanniksi)
Ratsukko esittämässä juoksukäyntiä.
Kilpailua varten valmisteltu tennesseenwalker yksinkertaisessa kankikuolainsuitsituksessa: nauhoin palmikoidut suortuvat ovat tyypillisiä mannermaisen tyylin kilpailuille Yhdysvalloissa.
Tartessos

Tartessos oli satamakaupunki Iberian niemimaan etelärannikolla, Guadalquivir-joen suulla (nykyisin Espanjan Andalusiaa).  Se oli olemassa ainakin vuosina 1000-600 eaa. Vuoden 1000 eaa. paikkeilla foinikialaisilla tiedetään olleen yhteyksiä kaupunkiin, mutta mitä ilmeisimmin  kaupunki oli ollut olemassa jonkun aikaa ennen sitä. Tartessolaiset olivat kauppiaita ja merenkulkijoita, ja heidän arvellaan käyneen Englannissa, tarkemmin sanottuna Cornwallissa ostamassa tinaa. Toinen mahdollisuus on että tina oli löytynyt heidän oman jokensa yläjuoksulta, nyttemmin ehtyneistä kaivoksista. Tina oli pronssikaudella tärkeää, sillä se on toinen pronssin pääraaka-aineista.
500-luvulla eaa. Tartessos katosi historiasta varsin nopeasti ja selittämättömästi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tartessos Wikimedia Commonsissa
Tartessosin kieli

| Tartessosin kieli |
| --- | --- |
 Tartessosin kielen oletettu puhuma-alue
Tiedot
Ajoitus:  – 400-luku eaa.
Puhujia:  0
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  luokittelematon kieli
ISO 639-3:  txr
 Ohje 
Tartessosin kieli oli luokittelematon paleohispaaninen kieli, jota puhuttiin Iberian niemimaan eteläosissa Tartessosin kaupungissa. Kielen on arvioitu olevan kelttiläinen kieli. Se kuoli pois 400-luvulle eaa. tultaessa.
Passmore

Passmore on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
George Passmore (s. 1942), brittiläinen käsitetaiteilija, Gilbert & George -taiteilijaparin jäsen
George Passmore (1889–1952), yhdysvaltalainen haavipalloilija
George Passmore (1852–1935), englantilainen kriketinpelaaja
Matt Passmore (s. 1973), australialainen näyttelijä
Steve Passmore (s. 1973), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
William Passmore (1915–1986), eteläafrikkalainen nyrkkeilijä
William T. Passmore (1882–1955), yhdysvaltalainen haavipalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tottenhamin ryöstö 1909

The Illustrated London Newsin etusivu, jonka kuvituksena on Cyrus Cuneon piirros takaa-ajosta.
Tottenhamin ryöstö 1909 (tunnetaan englanniksi nimellä Tottenham Outrage, ”Tottenhamin tyrmistys”) tapahtui 23. tammikuuta 1909, kun kaksi latvialaista maahanmuuttajaa, Paul Hefeld ja Jacob Lepidus, ryöstivät aseella uhaten Tottenhamissa sijainneen Schnurmannin kumitehtaan palkkarahat. Ryöstöä seurasi kymmenen kilometrin mittainen takaa-ajo, jossa ryöstäjiä jahtasivat poliisit sekä sivullisista koostunut väkijoukko. Ryöstäjät ja takaa-ajajat kulkivat takaa-ajon aikana muun muassa autolla, jalan, ratsailla, kaapatulla raitiovaunulla ja varastetuilla hevoskärryillä.
Takaa-ajon aikana ammuttiin kaikkiaan yli 400 laukausta. Yksi poliisi sekä kymmenvuotias poika kuolivat ammuskelussa, ja lisäksi 21 ihmistä loukkaantui. Takaa-ajo päättyi Chingfordissa, kun Hefeld ampui itseään päähän. Lepidus lukittautui läheisen asuintalon makuuhuoneeseen ja ampui itsensä.
Surmansa saaneiden poliisin ja pojan hautajaiskulkuetta oli seuraamassa yli puoli miljoonaa ihmistä, heidän joukossaan 3 000 poliisia. Takaa-ajoon osallistuneiden poliisien rohkeuden tunnustamiseksi perustettiin King’s Police Medal -urhoollisuusmitali. Yhdessä Sidney Streetin piirityksen kanssa Tottenhamin ryöstö muutti Yhdistyneessä kuningaskunnassa asenteet maahanmuuttajia kohtaan epäluuloisista jopa vihamielisiksi.
Pasi Saapunki

Pasi Johannes Saapunki (s. 24. helmikuuta 1968 Kuusamo) on uransa päättänyt suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hänen seuransa oli Kuusamon Erä-Veikot.
Calgaryn olympialaiset 1988 olivat Saapungin ensimmäiset arvokisat. Niissä Saapunki sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi ja joukkuekilpailussa 7:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 Saapunki osallistui henkilökohtaiseen kilpailuun ollen lopputuloksissa 20:s sekä joukkuekilpailuun, jossa Suomi sijoittui 7:nneksi.
Saapunki osallistui Lahden maailmanmestaruuskilpailuihin 1989, joissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 17:s. Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Saapunki oli joukkuekilpailun 6:s yhdessä Sami Kallungin ja Jukka Ylipullin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Saapunki oli 19:s.
Maailmancupissa Saapunki on ollut 8:s maaliskuussa 1990 Lahdessa.
Saapungin tytär Susanna Saapunki on maastohiihtäjä ja vuorijuoksija.
Otto Christer Boije af Gennäs

Otto Christer Boije af Gennäs  (26. huhtikuuta 1745 Porvoo – 12. lokakuuta 1823 Viipuri) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Boijen vanhemmat olivat majuri Otto Christer Boije af Gennäs ja Anna Elisabet Bure ja puolisot vuodesta 1774 vapaaherratar Fredrika Vilhelmina De Geer (k. 1776), valtaneuvos Otto Wilhelm De Geerin tytär, vuodesta  1779 vapaaherratar Maria Christina Armfelt ja vuodesta 1785 Anna Margareta Montgomery (k. 1827), eversti Robert Montgomeryn tytär. Boije oli kadetti tykistössä Helsingissä 1757, kersantti Uudenmaan rakuunoissa 1759 ja kornetti 1762. Luutnantiksi hän yleni 1771, alikapteeniksi 1777 ja kapteeniksi 1783. Adjutantti henkivartiokaartissa Boije oli 1784, mistä tehtävästä hän jäi pois armeijan everstiluutnanttina 1787 ja erosi lopullisesti sotapalveluksesta kesäkuussa 1803. Boije oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Eversti, valtiopäivämies Adolf Vilhelm Boije af Gennäs oli Boijen poika kolmannesta avioliitosta.
PMA

PMA voi tarkoittaa seuraavia asioita:
parametoksiamfetamiini, synteettinen huume, psykostimulantti, joka tuottaa hallusinaatioita
Power Matters Alliance, maailmanlaajuinen, voittoa tavoittelematon teollisuusjärjestö, jonka tehtävänä oli edistää standardeja ja protokollia mobiilien elektronisten laitteiden langattomalle virransiirrolle
PMA, Pemban lentoaseman IATA-koodi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PMA”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tierp

| Tierp |
| --- | --- |
 Tierpin rautatieasema.
 Tierp
 Koordinaatit: 60°20′40″N, 17°30′47″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Tierpin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,11 km²
Väkiluku:  5 587
 – Väestötiheys:  1 359,4 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tierp on samannimisen Tierpin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Uppsalan läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 587 asukasta.
Tierp oli 1970-luvun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Tierpin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 065 | 3 065 |
| 1965 | 1965 |    | 3 768 | 3 768 |
| 1970 | 1970 |    | 4 497 | 4 497 |
| 1975 | 1975 |    | 5 005 | 5 005 |
| 1980 | 1980 |    | 5 350 | 5 350 |
| 1990 | 1990 |    | 5 043 | 5 043 |
| 1995 | 1995 |    | 5 211 | 5 211 |
| 2000 | 2000 |    | 5 147 | 5 147 |
| 2005 | 2005 |    | 5 377 | 5 377 |
| 2010 | 2010 |    | 5 587 | 5 587 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uppsalan läänin kuntien keskustaajamat
Pekka Mäki
Henkilöitä

Pekka Mäki, suomalainen arkkitehti
Pekka Mäki, suomalainen nyrkkeilyvalmentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pekka Mäki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.