stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jarno Liski
Palkinnot

Liski palkittiin vuonna 2015 vuoden freelance-journalistina. Vuonna 2018 hän voitti Journalistiiiton sananvapauden miekka -palkinnon. Liski oli ehdolla Lumilapio-palkinnon saajaksi vuonna 2016 ja Suuren journalistipalkinnon vuoden juttu -palkinnon saajaksi yhdessä Karoliina Paanasen kanssa vuonna 2021. Liski valittiin vuonna 2021 myös tutkivan journalismin Lumilapio-finalistiksi peräti kahdella jutulla. Hän kirjoitti Suomen Kuvalehteen Huoltovarmuuskeskuksen maskikaupoista ja samaan lehteen yhdessä Karoliina Paanasen kanssa Katri Kulmunin (kesk) konsulttikuluista. Näistä Kulmuni-juttu palkittiin Lumilapio-palkinnolla.
Aiheesta muualla

Jarno Liski soitteli kuukausien ajan taustapuheluita metsäpoluilla – maaliskuisena tiistaina tuli läpimurto, joka johti kevään suurimpaan skuuppiin VTV:n sotkuista Suomen Lehdistö 15.4.2021
John Parks

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Argentiina 1950 |  |  |
John Leonard ”J.L.” Parks (3. huhtikuuta 1927 – 13. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.
Parks ei pelannut koskaan ammattilaisena. Yliopistotasolla hän edusti Oklahoma Statea vuodet 1944–1949 voittaen NCAA:n mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. Vuonna 1950 Parksin edustama amatöörijoukkue toimi Yhdysvaltain maajoukkueena vuoden 1950 MM-kilpailuissa, missä maa saavutti hopeaa. Parks kuoli keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin 90-vuotiaana 13. maaliskuuta 2018.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Julius Fredrik Hackman

100-vuotias Julius Fredrik Hackman (1932)
Julius Fredrik Hackman (23. elokuuta 1832 Viipuri – 24. syyskuuta 1933 Nizza) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Hackmanin isä oli kauppaneuvos Johan Friedrich Hackman, äiti Julia Sofia Jaenisch ja puoliso vuodesta 1861 Eufrosyne Marie Elisabeth Krüger. Hackman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1846, valmistui koulusta priimuksena, ylennettiin kornetiksi ja määrättiin palvelukseen Henkivartioväen kyrassieerirykmenttiin 1851. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1853 ja hän suoritti Pietarin sota-akatemian kurssin 1854–1856. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1857 ja siirrettiin Henkivartioväen joukkojen yleisesikuntaan seuraavana vuonna. Kapteeniksi 1858 ylennettynä hänet määrättiin majoitusmestariksi Henkivartioväen 1. jalkaväkidivisioonaan 1859. Vuonna 1862 hänet ylennettiin everstiksi ja nimitettiin divisioonansa esikuntapäälliköksi.
Hackman määrättiin 88. Pietarin jalkaväkirykmentin komentajaksi 1865, mutta komennettiin seuraavana vuonna palvelukseen Venäjän sotilasopetuslaitosten ylihallitukseen ja nimitettiin 2. Konstantinin sotakoulun johtajaksi joulukuussa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1868 ja komennettiin 1874 uudelleen palvelukseen Venäjän sotilasopetuslaitosten ylihallitukseen, mutta pysytettynä sotakoulun johtajan tehtävässä. Vuonna 1878 Hackman tuli 5. jalkaväkidivisioonan komentajaksi, mutta sai lokakuussa eron  tehtävästä sijoitettuna yleisesikunnan upseeriluetteloihin. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1879 ja eron sotapalveluksesta hän sai helmikuussa 1880. Reserviin jäätyään Hackman muutti perintötilalle Viipurin maalaiskuntaan, mutta myi sen jo 1881 ja muutti puolisoineen Nizzaan, jossa hän eli kuolemaansa saakka.
Aiheesta muualla

Maailman vanhin kenraali. Suomalainen Julius Fredrik Hackman täyttää tiistaina 100 vuotta, Suomen Kuvalehti, 20.08.1932, nro 34, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Satavuotiaan kenraalin syntymäpäivillä, Hakkapeliitta, 20.09.1932, nro 38, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
KTK

KTK voi tarkoittaa seuraavia:
Kuluttajatutkimuskeskus
Kauppatieteiden kandidaatti
KTK Tekniikan Asiantuntijat, ammattiliitto (aik. Kuntien Teknillisten Keskusliitto)
Kulttuurityön Keskus (KtK)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KTK”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaappaus Pohjanmerellä

| Kaappaus Pohjanmerellä> North Sea Hijack |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrew V. McLaglen
Käsikirjoittaja:  Jack Davies
Tuottaja:  Elliott Kastner
Säveltäjä:  Michael J. Lewis
Kuvaaja:  Tony Imi
Leikkaaja:  Alan Strachan
Lavastaja:  Bert Davey
Pääosat:   Roger Moore  James Mason  Anthony Perkins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   Universal Studios  CIC 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   Yhdistynyt kuningaskunta 1979  Suomi 1. toukokuuta 1980 
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaappaus Pohjanmerellä (engl. North Sea Hijack) on Andrew V. McLaglenin ohjaama elokuva vuodelta 1979, jonka pääosassa näyttelee Roger Moore. Elokuva kertoo iskuryhmästä, joka lähtee pelastamaan kaapattuja öljynporauslauttoja.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Roger Moore  | … |  Rufus Excalibur ffolkes    |
|  James Mason  | … |  Amiraali Francis Brindsen   |
|  Anthony Perkins  | … |  Lou Kramer   |
|  Michael Parks  | … |  Harold Shulman   |
|  David Hedison  | … |  King   |
|  Jack Watson  | … |  Kapteeni Olafsen   |
|  George Baker (näyttelijä)  | … |  Fletcher   |
|  Jeremy Clyde  | … |  Tipping   |
|  David Wood  | … |  Terry Herring   |
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa vähätoimintaiseksi, viihteelliseksi trilleriksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Kaappaus Pohjanmerellä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kaappaus Pohjanmerellä Elonet. (suomeksi)
Karl Efraim Carpelan

Karl (Carl) Efraim (Ephraim) Carpelan (11. elokuuta 1732 Raisio – 29. maaliskuuta 1819 Rymättylä) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies.
Carpelanin vanhemmat olivat ratsumestari Maximilian Carpelan ja Helena Eleonora Lilliegren ja puoliso vuodesta 1773 Katarina Sofia Strengberg (k. 1826). Carpelanin arvellaan olleen ylioppilas Turussa, vaikka häntä ei mainita Turun akatemian lähteissä. Hän oli vapaaehtoinen Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1749, majoittaja,  lippumies ja kersantti 1750, alivänrikki 1752 ja aliadjutantti 1758. Vänrikki Västerbottenin rykmentissä hän oli 1758, luutnantti 1760, alikapteeni 1761 ja rykmentinmajoitusmestari 1767. Vapaaherraksi Carpelan tuli 1771. Hän oli armeijan eläkekassan johtaja 1772–1788, 1-kapteeni 1773 ja armeijanmajuri 1774. Majuriksi Pohjanmaan jalkaväkirykmenttiin hän tuli 1776, sai siirron leskikuningattaren henkirykmenttiin 1778 ja erosi samana vuonna sotapalveluksesta everstiluutnanttina. Varamaaherra Uumajassa Carpelan oli 1782 ja Savon ja Karjalan läänin vt. maaherra 1790. Hän omisti muun muassa Maskun Odensaaren tilan ja kartanon Rymättylän Pakinaisissa. Valtiopäivämies Ruotsin säätyvaltiopäivillä hän oli 1765–1766, 1769–1770 ja 1771–1772. Carpelan oli myös edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Maaherra, kenraalimajuri, vapaaherra Simon Vilhelm Carpelan ja maaherra, kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Fredrik Carpelan olivat Karl Efraim Carpelanin veljiä.
Julius Erving

| Julius Erving |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Julius Winfield Erving
Syntynyt: 22. helmikuuta 1950 (ikä 74) East Meadow, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Dr. J, The Doctor
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  95 kg
NBA-varaus:  12. varaus, 1972 Milwaukee Bucks
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1968–1971:  University of Massachusetts Amherst
Seurajoukkueet
1971–1973 1973–1976 1976–1984:   Virginia Squires  New York Nets  Philadelphia 76ers
Julius Winfield ”Dr. J” Erving II (s. 22. helmikuuta 1950 East Meadow, New York) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija, joka tunnettiin 1970-luvulla kuuluisana donkkaajana. Huiman ponnistusvoimansa ansiosta peleissä nähtiin upeita donkkeja, joilla Erving nolasi täydellisesti puolustajansa. Hän pääsi myös monta kertaa donkkikilpailuun. Hänen oman donkkinsa nimi oli ”Tomahawk”.
Erving pelasi joukkueissa New York Nets ja Philadelphia 76ers. Hänellä on tytär, Alexandra Stevenson, joka on tunnettu tennispelaaja. Alexandra käyttää äitinsä sukunimeä Stevenson.
Irving valittiin koripallon Hall of Famen jäseneksi vuonna 1993
Vuonna 2006 hänet valittiin myös samana vuonna perustetun yliopistokoripallon Hall of Famen jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julius Erving Wikimedia Commonsissa
Kainuun ammattiopisto

Kainuun ammattiopisto (KAO) tarjoaa toisen asteen ammatillista koulutusta valtakunnallisesti. Vakituiset toimipisteet sijaitsevat Kajaanissa, Vuokatissa, Kuusamossa ja Vantaalla.
KAOn koulutusaloja ovat matkailu-, ravitsemis- ja talousala, kulttuuriala, luonnonvara- ja ympäristöala, sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala, tekniikan ja liikenteen ala ja yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala. KAO järjestää myös oppisopimuskoulutusta, lisä- ja täydennyskoulutusta sekä ammatillisiin perustutkintoihin ja ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin valmistavaa koulutusta. Yrityksille KAO järjestää kehittämistarpeiden mukaan räätälöityjä henkilöstökoulutuksia.
Kainuun ammattiopisto on osa Kajaanin kaupungin koulutusliikelaitosta.
Vuokatti-Ruka Urheiluakatemia

Tavoitteellisesti harjoittelevat urheilijat voivat hakea Vuokatti-Ruka Urheiluakatemiaan. Kainuun ammattiopiston opiskelijat harjoittelevat Vuokatissa Sotkamon urheilulukion ja Kajaanissa Kajaanin lukion opiskelijoiden kanssa. Lajivalmennusta on Kajaanissa jalkapallossa, jääkiekossa, salibandyssa, yleisurheilussa ja tanssissa. Kuusamossa, Rukalla lajivalmennusta on alppihiihdossa sekä freestylessa. Vuokatissa lajivalmennusta on ampumahiihdossa, hiihtosuunnistuksessa, maastohiihdossa, yhdistetyssä, lumilautailussa, uinnissa, lentopallossa ja pesäpallossa.
Seppälä

Seppälä on Kainuun ammattiopiston luonnonvara- ja ympäristöalan yksikkö Kajaanin Kirkkoaholla. Seppälään on sijoitettu kyyttöjen geenipankkikarja, ja koulutilan navetassa on 65 päätä uhanalaista itäsuomenkarjaa. Lisäksi koulutilalla on 20 paikkainen koirakeskus, joka tekee yhteistyötä viranomaisten kuten Poliisikoiralaitoksen, Meri- ja  raja­vartio­laitoksen sekä Opaskoirakoulun ja Tullin koirakoulun kanssa nuorten koirien kouluttamiseksi ja tarjoaa koirahoitolapalveluita.
Seppälässä on myös talli, jossa on 4 suomen­hevosta ja 3 russ-ponia sekä omat kasvihuoneet, joissa on myös ympäri vuoden auki oleva puutarhamyymälä ja viherrakentamisen halli. Koulutilalta löytyy myös urheilunurmien oppimisympäristö (golfin kolmiväyläinen harjoitusrata ja monitoimikenttä) sekä viheralueita (piha-alueita, koirakeskuksen luutarha, Impilinnan muotopuutarha ja omena­puiden geenipankki). Koulutilaan kuuluu peltoa 69 ha ja metsää 250 ha. Lisäksi alueella toimii Eläinsairaala CountryPolis.
Seppälä > Historia

Seppälä on Kainuun vanhin ammatillinen oppilaitos, joka on perustettu vuonna 1897. 1980-luvun alkupuolella tilan pinta-ala oli 439 hehtaaria. Tuolloin oppilaitoksen linjoina oli maatilatalouden peruslinja, viljelijä-, viljelijä-koneenkorjaaja- ja karjanhoitajalinja sekä puutarhakoulu.
Koulun perustamisen taustalla olivat 1800-luvun lopun katovuodet. Tällöin päätettiin, että viljanviljelyn sijaan ryhdytään kehittämään karjataloutta, ja siihen tarvittiin maatalouskoulutusta.
Seppälällä oli 1900-luvun alkupuolella suuri rooli kainuulaisten opillisen sivistyksen kohottajana samoihin aikoihin perustettujen Kajaanin Seminaarin ja Kainuun Opiston kanssa. Kouluun haettiin omakätisellä hakemuksella, ja hakemukseen liitettiin papin­todistus, lääkärintodistus, joka osoitti, ettei hakijalla ollut tarttuvia tauteja, vanhempien tai holhoojan lupakirja, jos hän oli alaikäinen, sekä todistus kansakoulun suorittamisesta tai vakuutus vähimmäistiedoista.
Maanviljelysseuran Ilmari Kiannolta tilaaman Nälkämaan laulun ensimmäinen julkinen esitys oli Seppälässä 21.12.1911. Talvi­sodan aikana Seppälässä oli Pohjois-Suomen rintaman esikunta kenraalimajuri Viljo Tuompon johdolla. Seppälästä käsin johdettiin mm. Suomus­salmen, Raatteen ja Kuhmon taistelut.
Seppälä on ollut osa Kainuun ammattioppilaitosta vuodesta 1997.
Kainuun konservatorio

Kainuun Konservatorio on Kajaanissa toimiva musiikkialan koulu joka toimii Kainuun ammattiopiston alaisuudessa. Kainuun ammattiopiston kulttuurialalla on vuodesta 2003 annettu musiikkialan toisen asteen koulutusta, joka painottuu pop-jazz-musiikkiin. 15.3.2007 Kainuun ammattiopiston johtokunta päätti perustaa Kainuun konservatorion, joka toimii Kainuun ammattiopiston kulttuurialan yhteydessä ja antaa musiikkialan perustutkintoon johtavaa toisen asteen koulutusta. Kainuun konservatorion opiskelijoilla on mahdollisuus suorittaa ammatillisen tutkinnon opintojen rinnalla myös ylioppilastutkinto.
Kainuun konservatoriossa opiskelun painopistettä on suunnattu yhä enemmän projektiopintoihin.  Projektiopintojen keskeisenä osana on yhteistyö musiikkialan ammattilaisten ja musiikkialan työelämän kanssa. Musiikin opiskelijat valmistavat opintojen aikana useita erilaisia projekteja mm. Kajaanin kaupunginteatterin ja Kainuun Jazz -kevät festivaalin kanssa. Lisäksi opiskelijat valmistavat työpajoissa yhteisiä projekteja eri artistien ja solistien kanssa. Projektiopintojen tavoitteena on parantaa opiskelijoiden organisointi- ja vuorovaikutustaitoja sekä työelämän tuntemusta.
Kainuun konservatoriolla on hyvät työelämäyhteydet ja säännöllistä kansainvälistä vaihtoa. Koulutus toimii yhdessä ammattimuusikoiden kanssa.
Osa opiskelusta voidaan suorittaa kansainvälisenä työssäoppimisena joko eri yhteistyökumppaneitten kanssa tai erilaisina projekteina. Kainuun konservatoriossa on tehty lukuisia kansainvälisiä produktioita. Osa opiskelijoista on ollut 3–4 viikon mittaisissa Leonardo-hankkeen työssäoppimisprojekteissa Pohjois-Irlannissa.
Kansainvälisinä projekteina on lisäksi toteutettu esiintymismatkoja Yhdysvaltoihin, Intiaan, Espanjaan ja Venäjälle. Oppilaitoksen kansainvälistä työssäoppimista varten on mahdollisuus saada oppilaitoksen rahallista tukea mm. matkakorvauksiin.
Aiheesta muualla

Kainuun ammattiopisto
Kainuun Konservatorio (Arkistoitu – Internet Archive)
Joseph Castanon

Joseph Castanon vuonna 2010.
Joseph Michael Castanon (s. 19. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet muistetaan kansainvälisesti parhaiten Ben Newmanin roolista elokuvassa Klik! (2006); hänen isäänsä esitti pääosan näyttelijä Adam Sandler.
Castanon syntyi Denverissä, Coloradossa.
Aiheesta muualla

Joseph Castanon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jävreån

| Jävreån |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Norrbotten
Kunnat:  Piitime
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Jävreånin vesistö
Pinta-ala:  195,7 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  30 km 
Pääuoman osuudet:  Jävreån ←Hemmingsmarkån ←Bräntmyrbäcken ←Hundängensbäcken
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Hemträsket, Piitime 
 :  65.2012°N, 21.3070°E
Laskupaikka:  Jävre, Piitime
 :  65.1419°N, 21.5086°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  35 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  35 m
Pituus:  14 km
Kaltevuus:  0,4 m/km
Keskiylivirtaama:  12,3 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  2,2 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,58 m³/s (MNQ) 
Muuta
Jävreån on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Jävreånin vesistön 40 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 196 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Piitimen kunnassa.
Käännös suomeksi
Janne Vuorinen

Janne Vuorinen (s. 5. kesäkuuta 1970) on suomalainen entinen pesäpalloilija ja sittemmin pelinjohtaja.
Ura > Pelaajaura

Vuorinen voitti pesäpallon Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa pelaajana, joista kahdeksan kertaa Sotkamon Jymyn joukkueessa sekä kerran Oulun Lipon kanssa vuonna 1998. Lisäksi Vuorinen saavutti pelaajana kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Toukokuussa 2003 hän nousi Superpesiksen kaikkien aikojen etenijätilaston ykköseksi. Hän oli Superpesiksen paras etenijä vuosina 1989, 1990, 1992, 1993 ja 1998. Vuonna 1992 hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi. Kaikkiaan Vuorinen toi 399 ottelussa 647 juoksua. Vuorinen osallistui pelaajana yhdeksään Itä–Länsi-otteluun.
Ura > Pelinjohtajana

Pelinjohtajana hän on ollut Idän valitsijana vuosina 2007 ja 2012. Pelaajauransa jälkeen Vuorinen toimi Sotkamon Jymyn pelinjohtajana kauden 2003 lopun sekä kauden 2004 ja uudelleen kausilla 2006-2007. Jymy voitti Vuorisen opeilla kaksi SM-kultaa ja yhden hopean. Hänet valittiin  vuoden pelinjohtajaksi 2004 ja 2006. Vuosina 2009 ja 2010 hän toimi Oulun Lipon pelinjohtajana.
Vuorinen palasi pelinjohtotehtäviin kaudeksi 2014 tehtyään kaksivuotisen sopimuksen Joensuun Mailan kanssa.  Hän johdatti JoMan kahteen halli-SM-kultaan 2014 ja 2015. Kaudella 2015 JoMa voitti Vuorisen alaisuudessa SM-pronssia. Keväällä 2015 Vuorinen ilmoitti lopettavansa pelinjohtajan tehtävässä kauden jälkeen. JoMa taisteli kaudella 2015 runkosarjan voitosta, mutta taipui Vimpelin Vedolle pisteellä. Pudotuspeleissä JoMa hävisi välierissä Vuorisen entistä seuraa Sotkamon Jymyä vastaan. Vuorisen pesti Joensuussa päättyi lopulta pronssijuhliin.
Yksityiselämä

Janne Vuorisen isä Pasi Vuorinen saavutti pesäpallon SM-mitaleja Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa vuosina 1954, 1955 ja 1959 ja Suomen mestaruuden Sotkamon Jymyssä 1963.
Vuorinen on koulutukseltaan liikunnanopettaja. Hän työskentelee Vuokatti-Ruka urheiluakatemian johtajana.
Saavutukset > Pelaajana

9 SM-kultaa: 1990, 1992, 1993, 1995, 1996, 1998, 2001, 2002, 2003
2 SM-hopeaa: 1991, 2000
1 SM-pronssi: 1994
9 Itä-Länsi-ottelua: 1989, 1990, 1992-1998
Kentän paras: 1993
Superpesiksen etenijäkuningas (5): 1989, 1990, 1992, 1993, 1998
Vuoden pesäpalloilija: 1992
Kultainen räpylä: 1995
Saavutukset > Pelinjohtajana

2 SM-kultaa: 2004, 2006
1 SM-hopea: 2007
2 SM-pronssia: 2014, 2015
Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (2): 2004, 2006
Kaltag

| Kaltag |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 64°19′31″N, 158°43′37″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Yukon-Koyukuk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  70,9 km²
 – Josta vettä:  10,6 km² (14,97 %)
Väkiluku:  230
 – Väestötiheys:  3,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaltag on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Yukonjoen länsirannalla 120 kilometriä länteen Galenasta, 10 metriä korkealla jyrkänteellä Nulato Hillsin juurella. Kaupunki on länteen Innoko National Wildlife Refuge -luonnonsuojelualueesta.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 230. Näistä etnisesti 84,35% kuului Amerikan alkuperäiskansoihin.
Historia

Kaltag oli alue, jota ympäröivien kylien athabascoihin kuuluva koyokon-heimo käytti hautausmaanaan. Se sijaitsi vanhan kuljetusreitin varrella. Reitti johti lähteen vuorten halki Unalakleetiin. Athabaskeilla oli vuosittain alueella tilapäisiä leirejä, joita he käyttivät kunnes villiriista vaelsi muualle.
Venäläiset antoi kylälle nimen Kaltag samannimisen koyokon-intiaanin mukaan.
Vuonna 1839 isorokkoepidemia tappoi suuren osan alueen asukkaista.
Alaskan ostamisen jälkeen Yukonjoen pohjoisrantaa pitkin vedettiin Yhdysvaltain armeijan lennätinlinja. Kauppa-asema avattiin noin 1880, juuri ennen vuosien 1884–1885 kultaryntäystä. Höyrylaivat operoivat pitkin Yukonjokea kuljettaen tarvikkeita kullankaivajille, huippuvuosi oli 1900, jolloin joella kulki 46 laivaa. Vuonna 1900 tuhkarokko ja ruokapula vähensivät väkilukua kolmanneksella. Kaltagin kylä perustettiin epidemian jälkeen kun kolmen läheisen kylän asukkaat muuttivat alueelle.
1880-luvulla alueella oli pieni kultaryntäys. Vuonna 1906 kullanetsijät muuttivat Fairbanksiin ja Nomeen. Galenan lyijykaivokset alkoivat toimia vuonna 1919. Kaltag oli kaivoksista alajuoksuun ja sen merkitys kaivajien kuljetusreittinä kasvoi. 1940-luvulla kaivostoiminta alkoi ehtyä, samoin Kaltagin merkitys.
Vanha hautausmaa sortui jokeen noin 1937. Lentokenttä ja terveysasema avattiin 1960-luvulla.
Nykyään Kaltagin tärkein tapahtuma on viikon kestävä Stick Dance Festival (keppitanssifestivaali). Kaltagin talous perustuu paljolti metsästykseen ja kalastukseen.
Aiheesta muualla

Kaltag Google Localissa
Jouni Kulonen

| Jouni Kulonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. lokakuuta 1981 (ikä 43) Forssa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jone, Kuli, Tasku-Herkules, Forssan nallipyssy
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  170 cm
Paino:  71 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2008
Seurat:  FPS (I-div/Mestis/Suomi-sarja)   JYP (SML) ERC Selb (Saksa II) Hermes (Mestis) Aarhus IK (Tanska I) Furuset I.F. (Norja) Hokki (Mestis)
Jouni Kulonen (s. 2. lokakuuta 1981 Forssa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka toimi kaudella 2011–2012 Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuran pelaajavalmentajana ja joukkueenjohtajana. Kulonen oli vain 170 cm pitkä, mutta on yllättävän vahva kokoisekseen. Kulonen liikkui hyvin ja hän oli hyvä käsistään. Kulonen pelasi urallaan myös vuosina 2000–2003 yhteensä 140 SM-liigaottelua JYPissä ja teki niissä tehot 10+13=23. Jäähyminuutteja tuli 27.
Ura > Seuraura

Kulonen oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän herätti pientä kohua jo pelaamalla 15-vuotiaana kauden 1996–1997 I-divisioonassa. Kulonen oli sarjan historian kaikkien aikojen nuorin maalin tehnyt. Hän teki tulokaskaudellaan tehot 5+3=8 32 ottelussa. Kulonen pelasi joukkueessa vielä seuraavat kolme kautta. Hän teki läpimurtonsa kaudella 1999–00 tehden 44 ottelussa tehot 11+23=34.
Kaudeksi 2000–2001 Kulonen siirtyi SM-liigaan ja JYPiin. Tulokaskausi toi hänelle 46 ottelussa tehot 4+3=7. Kulonen vahvisti keväällä 2001 myös JYPin A-nuoria, joiden riveissä hän voitti pronssia. Kulonen teki vuoden jatkosopimuksen JYPin kanssa joulukuussa 2001 ja pelasi seurassa kevääseen 2003 asti. Hän ei onnistunut tekemään kolmessa kaudessa läpimurtoa, vaan jäi kolmos-nelosketjun karvaajaksi. Kulonen siirtyi kaudeksi 2003–2004 Saksan Oberligan ERC Selbin riveihin.
Kulonen palasi FPS:ään Mestis-kauden 2004–2005 kynnyksellä. Hän oli joukkuelle kovan luokan vahvistus, mutta Kulonen pelasi loukkaantumisten takia vain 27 ottelua. Elokuussa 2005 Kulonen lähti hakemaan pelipaikkaa ulkomailta ja siirtyi Ruotsin I-divisioonan Asplövens HC:n riveihin try-outille. Hän ei saanut sopimusta. Kulonen löysi kuitenkin uuden seuran nopeasti, kun hän palasi Mestikseen ja siirtyi Kokkolan Hermekseen. Hänen seuransa kuitenkin putosi Suomi-sarjaan keväällä 2006. Kulonen oli Mestiksen karsintasarjan paras pistemies tehoilla 3+10=13.
Kulonen oli siirtymässä kaudeksi 2006–2007 taas Asplöven HC:hen, mutta hän aloitti kauden Tanskan I-divisioonan Aarhus IK:ssa ja siirtyi sieltä kesken kauden Norjan GET-liigan Furuset IF:n joukkueeseen. Kulonen pelasi Norjassa rikkonaisia kausia kevääseen 2009 asti, eikä pelannut kaudella 2008–2009 otteluakaan. Heinäkuussa 2009  hän siirtyi try-outille Kajaanin Hokkiin. Kulonen sai vuoden mittaisen sopimuksen elokuussa. Hänen kautensa oli kuitenkin pettymys, kun Kulonen kärsi jatkuvista loukkaantumisista. Hän pelasi vain 15 runkosarjaottelua tehoin 2+2=4.
Syyskuussa 2010 Kulonen palasi kasvattajaseuraansa FPS:ään pelaamaan Suomi-sarjaa. Hän kärsi kuitenkin loukkaantumisista suurimman osan kaudesta 2010–2011. Kulosen toinen kausi 2011–2012 päättyi kuitenkin jo harjoituskaudella, kun Kulonen päätti pitää välivuoden ja siirtyä valmennukseen. Hän ei mielestään päässyt pelaajana haluamalleen tasolle ja aikoi miettiä uransa jatkamista. Kulonen päätti lopettaa pelaajauransa keväällä 2012.