stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konsti
Sukunimi

Kaarle Konsti (1846–1919), suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari
Kalle Konsti (s. 1979), suomalainen jääkiekkoilija
Etunimi

Konsti Järnefelt (1890–1959), suomalainen poliitikko, kansanedustaja (Suomen Kansanpuolue) ja ammattiyhdistysjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Konsti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Little Bob

| Little Bob |
| --- | --- |
 Little Bob vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1945 (ikä 79)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Little Bob 
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  rock ja bluesrock 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Little Bob, oik. Roberto Piazza (s. 10. toukokuuta 1945 Le Havre, Ranska) on ranskalainen rocklaulaja. Myös hänen yhtyeensä nimi on Little Bob.
Piazzan isä oli Mussolinin aikainen pohjoisitalialainen anarkisti.
Yhtye Little Bob on perustettu 1974, ja se menestyi pian Britanniassa. Piazza esiintyi omassa roolissaan Little Bobina Aki Kaurismäen elokuvassa Le Havre.
Piazza perusti 2012 uuden yhtyeen Little Bob Blues Bastards ja julkaisi uuden levyn.
Albumit

1976: High Time
1977: Living In The Fast Lane
1977: Little Bob story
1978: Come and see me
1984: Too Young To Love Me
1986: Cover girl
1987: Ringolevio
1991: Alive or nothing
1993: Lost Territories
1997: Blue stories
2002: Libero
2005: Lost in my town
2005: The Gift
2006: Ringolevio
2006: Rendez-vous in Angel city
2009: Time to blast
2012: Break down the walls
2015: Howlin
2018: New Day Coming
Aiheesta muualla

Little Bobin sivusto
Little Bobin videohaastattelu - syyskuu 2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
Little Bobin videohaastattelu - lokakuu 2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
Little Bobin videohaastattelu - heinäkuu 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Interview pour l'émission "Blues" de radio RDL Colmar
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Little Bob
Käännös suomeksi
Kolmas Henokin kirja

| Kolmas Henokin kirja> ספר חנוך לר׳ ישמעאל כ׳׳ג‬‬‬‬‬‬‬.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  anonyymi kirjoittaja, Henok (pseudepigrafinen)
Kieli:  heprea
Genre:  apokryfinen kirjoitus
Julkaistu:  400 jaa. – 500 jaa.
Suomennos
Suomentaja:  englannista Tom Pellert (T. P. Laine)
Kustantaja:  Kustannusosakeyhtiö Tammi
Julkaistu:  v. 1982 teoksessa Raamatun arvoitus ja Halleyn komeetta
Sivumäärä:  49 s.
ISBN:  951-30-5567-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kolmas Henokin kirja eli Heprealainen Heenokin kirja on juutalainen apokryfi, joka on kirjoitettu vuosien 400 jaa. ja 500 jaa. välillä. Kirja tunnetaan myös nimellä Palatsien kirja, Ylipappi Ismael Rabbin kirja ja Metatronin ilmestys. Kirja on tärkeässä asemassa kabbalistisessa mystiikassa.
Historia

Kirja on todennäköisesti pseudepigrafi, ja se on laitettu tannaiitti Ishmael ben Elisha ha-Kohennin nimiin, jonka isä palveli Jerusalemin temppelissä ylipappina. Rabbi Ishmal ben Elisha on merkittävä hahmo kabbalakirjallisuuden kehityksessä.
Teksti tunnettiin pitkään vain katkelmina. Vuonna 1928 ruotsalainen teologi ja eksegeetti, Oxfordin yliopiston professori Hugo Odeberg kokosi kolmannen Henokin kirjan tekstin eri katkelmista ja käsikirjoituksista, joista vanhin oli vuodelta 1511.
Sisältö

Kolmas Henokin kirja kertoo rabbi Ismaelin ilmestyksestä, jossa hän nousee taivaaseen. Taivaassa hänet ottaa vastaan ylienkeli Metatron, joka paljastaa olevansa Henok, Aadamista seitsemäs, jonka Jumala on korottanut taivaaseen ja tehnyt hänestä arkkienkelin:
»Rabbi Ismael sanoi: Kysyin Metatronilta, ja sanoin hänelle: "Miksi sinua kutsutaan Luojasi nimen mukaan seitsemälläkymmennellä nimellä? Sinä olet suurempi kuin kaikki ruhtinaat, korkeampi kuin kaikki enkelit, rakastetumpi kuin kaikki palvelijat, kuninkuudessa, suuruudessa ja loistossa kunnioitettu yli kaikkien valtiaitten: miksi he kutsuvat sinua "Pojaksi" taivaan korkeuksissa?" Hän vastasi ja sanoi minulle: "Koska olen Heenok, Jaredin poika".» 
(3. Hen. 4:1-2, suomentanut Tom Pellert)
Kirja korostaa enkelimystiikkaa. Siinä on myös useita kreikan ja latinan lainasanoja.
Yhtäläisyydet 1. Henokin kirjaan

Kolmannella ja ensimmäisellä Henokin kirjalla on useita yhtäläisyyksiä ja todennäköisesti 3. Henokin kirjan kirjoittaja on tuntenut 1. Henokin kirjan:
Henok nousee taivaaseen tulisilla vaunuilla (3. Hen. 6:1, 7:1)
Henok korotetaan enkeliksi (3. Hen. 9:1–5; 15:1–2)
Kun Metatron (eli Henok) on korotettu enkeliluokkaan, hänet kruunataan taivaassa (3. Hen. 10:1–3; 16:1)
Metatron saa tietää salaisuuksia kosmologiasta (3. Hen. 13:1–2)
Kertomus, miten ihmiset löytävät jalometalleja ja tekevät niistä epäjumalankuvia (3. Hen. 5:7–14)
Vihamielinen enkeli Azaz'el ja kaksi muuta langennutta enkeliä (3. Hen. 4:6; 5:9)
Henok, Jaradin poika. William Blaken litografi vuodelta 1807.
Lungwebungu

| Lungwebungu |
| --- | --- |

Maat:   Angola  Sambia
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Angola
Laskupaikka:  Sambesi
Mittaustietoja
Pituus:  645 km
Muuta
Lungwebungu on Afrikassa virtaava joki ja suurin Sambesin latvajoista. Lungwebungulla on pituutta noin 645 km. Angolan puolella joki tunnetaan nimellä Lungué-Bungo. Joki virtaa Angolasta itään ja kaakkoon Sambian puolelle, jossa se yhtyy Sambesiin 105 km Mongun kaupungin pohjoispuolella.
Kontrapunkti

1600-luvun kontrapunktia.
Kontrapunkti (latinaksi punctus contra punctum 'nuotti nuottia vastaan') on kahden tai useamman melodian hallittua yhdistämistä  yhtäaikaiseksi. Kontrapunktia ryhdyttiin käyttämään 1300-luvulla.
Kun uusi melodia lisätään olemassa olevaan melodiaan, uuden osan sanotaan olevan kontrapunktissa vanhan osan kanssa.  Kontrapunktia käytetään nykyisin lähes synonyyminä sanan polyfonia kanssa, kuitenkin usein niin, että kontrapunktia käytetään 1700-luvun alun musiikista ja jälkimmäistä ilmaisua 1500-luvun musiikista.
Laajassa merkityksessä musiikissa kontrapunkti on polyfonisen äänenkuljetuksen oppi tai taito, suppeassa merkityksessä vastamelodia. Kontrapunktisessa musiikin kirjoitustavassa on erotettavissa yksinkertainen ja moninkertainen menetelmä. Yksinkertaisessa tehdään päämelodialle yksi tai useampi vastamelodia. Moninkertaisessa menetelmässä äänten tulee voida vaihtaa paikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kontrapunkti Wikimedia Commonsissa
Kontrafinaalinen ristiriita

Kontrafinaalinen ristiriita tarkoittaa sitä, että jokin asia tai hyöty on periaatteessa kaikkien saatavilla, mutta ei kaikille mahdollinen yhtä aikaa. Esimerkiksi yksi ihminen voi nousta elokuvateatterissa seisomaan nähdäkseen elokuvan paremmin, mutta jos kaikki nousevat pystyyn, niin hän menettää seisomisella savutetun näköedun. Kaikki eivät voi olla myöskään miljonäärejä; teoriassa se on mahdollista kaikille, muttei mahdollista yhtä aikaa.
Kirjallisuutta

Paloheimo, Heikki & Wiberg, Matti: Politiikan perusteet.  Helsinki Porvoo:  WSOY, 1997 (2. painos 2004).  ISBN 951-0-21353-5.
Koron kieli

| Koro> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Itä-Kamengin alue, Arunachal Pradesh, Intia
Puhujia:  800–1 200
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Tiibetiläis-burmalaiset kielet
 Ohje 
Koro on tiibetiläis-burmalainen kieli, joka on löydetty 2008. Sillä on Itä-Kamengin alueella Intian Arunachal Pradeshissa noin 800–1 200 puhujaa. Puhujissa on vain vähän alle 20-vuotiaita. He elävät Aka (Hruso) -kansan keskuudessa, mutta kieli on vain etäisesti sukua muiden puhumalle kielelle, sillä siinä on omat sanat lukusanoille, ruumiinjäsenille ja muulle perussanastolle. Vaikka se muistuttaa tania, jota puhutaan idempänä, se näyttäisi olevan oma haaransa tiibetiläis-burmalaisissa kielissä.
Löytyminen

Koron löysi kielitieteilijöiden ryhmä, johon kuuluivat David Harrison, Gregory Anderson ja Ganesh Murmu heidän dokumentoidessaan kahta hruso-kieltä (Aka ja Miji) National Geographicin "Enduring Voices" -hankkeen puitteissa. Heille oli sanottu, että se on aka-kielen murre, mutta ilmeni, että se poikkesi siitä hyvin paljon.
Aiheesta muualla

Intiasta löytyi uusi kieli, Yle.fi
New Scientist: New Language Identified in Remote Corner of India (englanniksi)
Enduring Voices Project (englanniksi)
Living Tongues Institute For Endangered Languages (englanniksi)
Lukjanivskan metroasema

| Lukjanivska (Лук'янівська) |
| --- | --- |

 Kiovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Syretsko-Petšerska-linja
Sijainti:  50°27′45″N, 30°28′55″E
Paikkakunta:  Kiova, Ukraina
Avattu:  30. joulukuuta 1996
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Lukjanivska (ukr. Лук'янівська) on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1996.
Galleria

Aseman liukuportaat
Aseman lippuhalli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lukjanivskan metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Dorohožytšin metroasema ▷ Syretsin metroasema |  |  Syretsko-Petšerska-linja |  | Zoloti vorotan metroasema ▷ Tšervonyi h’utir |
muokkaa wikidataa
Lukemisia lapsille

| Lukemisia lapsille> Läsning för barn |
| --- | --- |
 Carl Larssonin piirtämä kuva kirjassa.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Zachris Topelius
Kieli:  ruotsi
Julkaistu:  1865-1896
Suomennos
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1874 alkaen
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lukemisia lapsille (Läsning för barn) on Topeliuksen satukokoelma, joka ilmestyi ruotsiksi kahdeksassa osassa vuosina 1865-1896 sekä suomeksi WSOYn kustantamana vuodesta 1874 alkaen. Topelius piti esikuvanaan H. C. Andersenia ja pyrki opettamaan lapsille aikansa arvoja: isänmaanrakkautta, rohkeutta, rehellisyyttä, vanhempien kunnioittamista, armeliaisuutta ja Jumalan pelkoa. Kokoelmasta poimittuja satuja on julkaistu myös kuvakirjoina.
Tunnetuimpia tarinoita:
Koivu ja tähti
Adalminan helmi
Sampo Lappalainen
Lintu Sininen
Tuhkimo
Aiheesta muualla

Lukemisia lapsille Digi.fi:ssä
Läsning för barn, alkuperäisteos ruotsiksi topelius.sls.fi:ssä
Kirjat luettavissa Gutenberg-projektin sivuilla:
Osa 1
Osa 2
Osa 3
Osa 4
Osa 5
Osa 6
Osa 7
Osa 8
Koroma

Koroma esiintyy sukunimenä Suomessa ja Sierra Leonessa. Suomessa nimi oli vuonna 2012 nykyisenä nimenä 39 henkilöllä. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Suomi

Johannes Koroma (s. 1943), suomalainen päätoimittaja ja talouselämän vaikuttaja
Kaarlo Koroma (e. Forsblom, 1908–2000), suomalainen taidemaalari, professori
Sierra Leone

Ernest Bai Koroma (s. 1953), Sierra Leonen presidentti
Johnny Paul Koroma (1960–2003), Sierra Leonen valtionpäämies
Mohammed Koroma (s. 1988), sierraleonelainen jalkapalloilija
Patrick Daniel Koroma (1950–2018), sierraleonelainen katolinen piispa
Lyhytpyrstömanukki

| Lyhytpyrstömanukki> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Manukit Manucodia
Laji::  jobiensis
Kaksiosainen nimi
 Manucodia jobiensis  Salvadori, 1876 
Katso myös
   Lyhytpyrstömanukki Wikispeciesissä   Lyhytpyrstömanukki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lyhytpyrstömanukki (Manucodia jobiensis) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lyhytpyrstömanukkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kukkahattu

Kukkahattu voi tarkoittaa:
Lierihattua (yleensä naisten), jossa on koristeina käytetty kukkia.
Kukkahattu on lyhennetty muoto sanoista Kukkahattutäti tai Kukkahattusetä, jotka kumpikin ovat perinteisiä pilkkanimiä ikääntyvistä, toisia ihmisiä näkyvästi moralisoivista ja yhteiskunnallisesti aktiivisista henkilöistä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kukkahattu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1946

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1946 oli 6. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kauden päättyessä Turun Riento ja Helsingin NMKY olivat tasapisteissä ja mestaruus oli ratkaistava uusintaottelussa,
Mestaruussarja

|  | O | V | T | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Turun Riento | 9 | 7 | 0 | 2 | 148 | 114 | 14 |
| Helsingin NMKY | 9 | 7 | 0 | 2 | 124 | 103 | 14 |
| Helsingin Visa | 9 | 5 | 2 | 2 | 128 | 93 | 12 |
| Helsingin Isku | 9 | 6 | 0 | 3 | 126 | 104 | 12 |
| Karhun Pojat | 9 | 5 | 1 | 3 | 131 | 114 | 11 |
| Helsingin Kiri-Veikot | 9 | 3 | 1 | 5 | 128 | 118 | 7 |
| Eiran Kisaveikot | 9 | 3 | 0 | 6 | 142 | 142 | 6 |
| Helsingin Kisa-Toverit | 9 | 3 | 0 | 6 | 86 | 131 | 6 |
| Helsingin Ilves | 9 | 2 | 0 | 7 | 115 | 138 | 4 |
| Työväen Mailapojat | 9 | 2 | 0 | 7 | 90 | 161 | 4 |
Uusinta mestaruudesta
| Joukkueet |  |
| --- | --- |
Helsingin NMKY: 25
Turun Riento: 12
HNMKY:n joukkue: Osmo Joutsen, Simo Joutsen, Hemming Lehtinen, Eeri Nick, Reino Nick, Kauko Pälvi, Lars Spaak, Osmo Tuominen.
TUL:n mestaruus
| Joukkueet |  |
| --- | --- |
Helsingin Isku: 14
Porin Veto: 12
Love Injected

| ”Love Injected” Aminata |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 15. tammikuuta 2015
 Formaatti: Digitaalinen
 Tekijä(t): Kaspars Ansons, Aminata Savadogo
 Tuottaja(t): Kaspars Ansons, Aminata Savadogo
 Tyylilaji: Elektroninen, R&B, minimalistinen
 Kesto: 03.24
Aminatan muut singlet
| ”Leave My Love Bleeding” 2014 | ”Love Injected” 2015 |   |
| Love Injected |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Aminata
Säveltäjä(t):  Kaspars Ansons, Aminata Savadogo
Sanoittaja(t):  Kaspars Ansons, Aminata Savadogo
Euroviisutiedot
Vuosi:  2015
Maa:  Latvia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  6.
Pisteet:  186
Sijoitus semifinaalissa:  2.
Pisteet semifinaalissa:  155
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Love Injected on latvialaisen laulaja-lauluntekijä Aminata Savadogon kappale, joka edusti Latviaa Eurovision laulukilpailussa 2015.
Love Injected kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui toiseksi 155 pisteellä ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sai 186 pistettä ja sijoittui kuudenneksi.
Käännös suomeksi
Ludwigsfelde

| Ludwigsfelde |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ludwigsfelde
 Koordinaatit: 52°18′N, 13°16′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Teltow-Fläming
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  110,0 km²
Korkeus:  43 m
Väkiluku (2022):  28 350
 – Väestötiheys:  258 as./km²
Postinumero:  14974
Suuntanumero(t):  03378
 
 www.ludwigsfelde.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ludwigsfelden sijainti Teltow-Flämingin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Brandenburgin osavaltiossa.
Ludwigsfelde on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Se on osa Berliinin suurkaupunkialuetta. Ludwigsfelde rajautuu luoteessa Brandenburgin pääkaupunkiin Potsdamiin. Koneenrakennus on ollut Ludwigsfelden merkittävä elinkeino 1930-luvulta alkaen.
Maantiede

Ludwigsfelden kantakaupunki sijaitsee Teltowin tasangolla noin 30 kilometriä Berliinin keskikaupungilta etelään.
Historia

Ludwigsfelden ja Damsdorfin siirtokunnat perustettiin 1750 aivan toistensa viereen. Damsdorfin juuret ulottuvat 1200-luvulle, mutta kylä autioitui ennen vuosituhannen puoltaväliä. Vuodelta 1623 Damsdorfista on maininta yhtenä kuudesta seutukunnan autiokylästä. Vuonna 1805 Ludwigsfelde ja Damsdorf muodostivat käytännössä yhden kyläkokonaisuuden, jonka väkiluku oli 85 asukasta. Paikkakunnan liikenneyhteyksiä kehitettiin voimakkaasti 1800-luvulla ja se liitettiin rautatieverkkoon, mutta väkiluku oli vuonna 1871 suunnilleen sama kuin vuosisadan alussa.
Vuonna 1936 paikkakunnalle alettiin rakentaa Daimler-Benzin lentokonemoottoritehdasta. Sen työntekijämäärä oli sotavuonna 1942 noin 15 000, joista puolet oli saksalaisia. Tehtaan alueeseen kohdistettiin massiivinen pommitus elokuussa 1944. Toisen maailmansodan jälkeen Ludwigsfelde kuului Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeeseen ja siitä tuli osa DDR:ää. Ludwigsfelde teollistui voimakkaasti, väkiluku kasvoi ja se sai kaupunkioikeudet 18. heinäkuuta 1965. Saksojen jälleenyhdistymisen jälkeen Daimler-Benz otti haltuunsa vanhat tuotantolaitoksensa, DDR:n kaudella niissä oli valmistettu IFA W50 -nimisiä kuorma-autoja. Ludwigsfeldeen liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia 1997–2003.
Ludwigsfeldeen kuuluvien entisten maalaiskuntien alueella on keskiaikaista arkkitehtuuria, kuten harmaakivikirkkoja.
Talous ja liikenne

Ludwigsfeldessä on runsaasti kulkuneuvoteollisuutta. Kaupungin rautatieasema, Bahnhof Ludwigsfelde, sijaitsee rataosuudella Berliini–Halle. Berliinin kehämoottoritie BAB 10 kulkee Ludwigsfelden halki..
Aiheesta muualla

Ludwigsfelde, Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Ludwigsfelde
Ludwigsfelde
Käännös suomeksi
Louhukankaan tuulivoimapuisto

| Louhukankaan tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Alajärvi
Koordinaatit:  62°59′49″N, 24°08′06″E
Rakentaminen alkoi:  lokakuu 2021 
Sähköverkkoon:  joulukuu 2023 
Valmistunut:  2024 
Perustaja:  Ilmatar Energy Oy 
Rakennuttaja:  Ilmatar Alajärvi−Louhukangas Oy 
Omistaja:  Ilmatar Alajärvi−Louhukangas Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  145–172 m 
Pinta-ala:  8,5 km² 
Tuulivoimalat:  23 × Vestas V162−6.2MW 
Kapasiteetti:  142,6 MW  
Vuosituotanto:  380 GWh 
 fiLouhukankaan tuulivoimapuisto 
Louhukankaan tuulivoimapuisto on Etelä-Pohjanmaalla Alajärven kohde sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 23 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 143 megawattia ja vuosituotanto on noin 380 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sen omistaa Ilmatar Alajärvi-Louhukangas Oy.
Tuulivoimapuiston lähellä toimii Möksyn tuulivoimapuisto, joka kehitettiin rinnan tämän tuulipuiston kanssa. Näillä tuulipuistoilla ovat valmiina eri kokonaisuudet ja niiden omistaa eri yhtiöt, jotka ovat Ilmatar Energyn tytäryhtiöitä.
Yleistä

Tuulipuisto sijaitsee Alajärven itäosissa Soinin kuntarajan lähialueilla, jotka jäävät Nälkämäen eteläpuolelle sekä Kortekylän ja Myllyperän itäpuolelle. Voimalat on sijoitettu metsäalueelle kauaksi asutuksesta. Alueella sijaitsee sellaisia paikannimiä kuin Lohukangas, Moukarinharju, Ojakangas, Honkineva, Niemikangas, Karjankujanneva, Honkikangas, Taatinkallio ja Taatinneva. Tuulipuiston pituus on 4,0 kilometriä, leveys 3,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on noin 8,5 neliökilometriä. Voimaloiden perustusten korkeudet vaihtelevat länteen päin kallistuvassa maastossa. Ne sijaitsevat 145–172 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V162−6.2MW-mallia, jonka napakorkeus on 139 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 162 metriä, ja jonka kapasiteetti on 6,2 megawattia.
Tuulipuistosta on tieyhteys Iiruun ja Kortekylän väliselle paikallistielle, joka haarautuu Iiruussa valtatiestä 16. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa 20 kilovoltin jännitteellä alueen keskellä sijaitsevalle uudelle sähköasemalle. Sähköasema on kytketty alueen läpi kulkeneeseen 110 kilovoltin siirtolinjaa, joka vie sähkön Alajärven sähköasemalle.
Historiaa > Suunnittelu

Louhukankaan ja Möksyn hankkeet aloitettiin yhteistyössä toisen osapuolen kanssa, mutta syyskuussa 2020 Ilmatar osti hankkeen kokonaan itselleen. Yhtiössä Ilmatar Windpower Oyj oli heti alussa ajateltu toteuttaa Louhukankaan ja Möksyn alueiden YVA-selostus yhteismenettelynä. Ilmoitus siitä saapui Etelä-Pohjanmaan ELY-keskukseen elokuussa 2013. Yhteisalue ulottui tuolloin Alajärven ja Kyyjärven kuntien alueille, joiden kokonaispinta-ala oli Louhun osalta 1 200 hehtaaria ja Möksyn osalta myös 1 200 hehtaaria. Tavoitteena oli sijoittaa 23 tuulivoimalaa Louhun alueelle ja 17 tuulivoimalaa Möksyn alueelle. Toteuttamisvaihtoehtoina oli yhteinen alue, kaksi erillistä aluetta, vain toinen alueista tai ei ollenkaan tuulivoimapuistoalueita. Louhun ja Möksyn alueiden välimatka oli 3–4 kilometriä ja niitä erotti Soinin Lehdonperän alueet. Alueen tuulisuus on 6,3 metriä sekunnissa noin 100 metrin korkeudella maasta. Lakeaharjun säätutkan kantaman reuna sijaitsi voimala-alueella. Ohjelmasta annettiin joulukuussa 2013 yhteysviranomaisen lausunto.
Tämän jälkeen laadittiin YVA- menettelyn mukainen selostus, joka annettiin ELY-keskukselle maaliskuussa 2014. Sekin oli laadittu kummallekin tuulipuistolle yhteisenä. Voimaloiden suurin määrä oli selostuksessa 42 tuulivoimalaitosta, koska Möksyn alueelle kaavailtiin nyt 19 tuulivoimalaa. Tähän yhteysviranomainen antoi lausuntonsa heinäkuussa 2014. Siinä mainittiin, että tarvittava maakuntavaihekaava olisi nähtävillä syksyn 2014 ja että maakuntavaltuusto päättää sen vahvistamisesta loppuvuonna 2014. Menettelyssä luettiin myös kuusi mielipidettä, jotka oli allekirjoittanut yli 100 ihmistä. Niissä kaikissa ehdotettiin voimaloiden lukumäärien vähentämistä tai siirtämistä kauemmaksi asutuksesta.
Alajärven kaupunginvaltuusto hyväksyi Louhukankaan tuulivoima-alueen osayleiskaavan tammikuussa 2016. Siitä kuitenkin valitettiin Vaasan hallinto-oikeuteen vedoten puutteellisiin selvityksiin ja virheelliseen aluerajaukseen, mutta oikeus hylkäsi kesäkuussa 2016 tämän valituksen. Vaasan hallinto-oikeuden päätöksestä valitettiin Korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Siellä päätettiin kesäkuussa 2017 jättää hallinto-oikeuden päätökset voimaan lukuun ottamatta oikeuden tutkimatta jättämispäätöksiä soinilaisten maanomistajien taholta ja joitakin tuulivoimaloiden sijoitteluongelmia. Muitakin valituksia esitettiin ja ehkä tärkeimpänä aivan lopuksi tyytymättömyys rakennustarkastajan kaavasta poikkeavan luvan antaminen tuulivoimaloiden koon kasvattamiselle. Esimerkiksi kaavassa esitettyjä tuulivoimaloiden kapasiteetin ja tuuliturbiinin halkaisijan kokoa haluttiin kasvattaa ylittämättä kuitenkaan 220 metrin enimmäiskorkeutta. Korkein hallinto-oikeus tutki asiaa ja totesi valituksen hylätyksi. Oikeuden saamien tietojen mukaan voimaloiden tehoksi ilmoitettiin 6,0 megawattia. Toteutuneet voimalat ovat Louhukankaalla olleet 6,2 megawattia  ja Möksyssä 6.0 megawattia . Kun kaavapäätös vihdoinkin oli lainvoimainen, kirjoitettiin tiedostusvälineissä tuulipuistoon tulevan 42 voimalaitosta, joista 27 tulisi Louhuun ja 15 Möksyyn.
Historiaa > Rakentaminen

Tuulivoimapuistossa on ollut voimassa oleva rakennuslupa huhtikuussa 2021. Vielä elokuussa 2021, jolloin tuulipuiston omistuspohja laajeni, oli yhtiö hankkimassa Vestasin V162-6.0MW-voimaloita  sekä Louhukankaalle että Möksyyn. Tuulipuiston rakennustyöt oli tarkoitus aloittaa lokakuussa 2021. Tuulivoimapuisto valmistui samaan aikaan Möksyn tuulipuiston kanssa joulukuussa 2023.
Historiaa > Omistuspohja

Tuulipuiston suunnittelua ja rakentamista varten perustettiin Ilmatar Alajärvi-Louhukangas Oy, joka oli Ilmatar Energy Oy:n tytäryhtiö. Elokuussa 2021 osti Kansai Electric Power Company 49 % yhtiön osakkeista. Ilmattarelle jäi 51 % enemmistöosuus. Samaan aikaan Ilmatar kuitenkin ilmoitti, että se jää tuulivoimapuiston omistajaksi puiston koko elinkaareksi.
Tuulivoimapuiston tuottamalle energialle on hankittu pitkäaikainen ostaja niin kutsutun PPA-sopimuksen avulla.