stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gabriel Melartopaeus
Viipurin piispa

Viipurin piispanvirka avautui 1632 Careliuksen kuoltua. Seuraajakysymys oli esillä vuoden 1633 valtiopäivillä. Suomen papistoa paikalla oli Rothovius muutaman papin kera, sekä Viipurin tuomiorovasti Tolia. Virkaan valittiin rehtorin paikalta syrjäytetty Gabriel Melartopaeus, mikä päätös on herättänyt ihmetystä. Rothovius oli tuskin puoltanut Melartopaeusta, eikä erotettu rehtori myöskään ollut viipurilaisten mieleen; korkeasti koulutettu Tolia oli hoitanut piispan tehtäviä piispattomana aikana. Valtakunnallisen yhtenäistämispolitiikan kannalta ratkaisu oli kuitenkin perusteltavissa. lisäksi asiassa painoivat henkilökohtaiset suhteet. Valinnan takana oli vaikutusvaltainen suomalainen valtaneuvos Klaus Laurinpoika Fleming, jonka äitiin Melartopaeuksen ottoisä Maskun Hemminki oli ollut läheisissä suhteissa..
Melartopaeuksen virkamääräys on päivätty 30.3.1633, ja Viipuriin uusi piispa saapui talvella 1634. Kaupunkiin tullessaan Melartopaeus huomasi piispantalon sortuneen ja hän olisi joutunut taivasalle, ellei käskynhaltija Åke Tott olisi antanut linnasta majapaikkaa. Piispantalon kunnostamiseksi pantiin toimeen keräys, mutta korjaus ei edennyt piispan elinaikana.
Piispankaudellaan Melartopaeus suoritti tarkastusmatkan ainakin kevättalvella 1635 Pieksämäelle ja 1640 aina Inkerinmaalle saakka. Lisäksi hän piti pappeinkokouksen ainakin 1634.
Melartopaeus oli kokenut koulumies. Viipurin koulu oli viisiluokkainen katedraalikoulu. Piispa anoi 1635 koulun muuttamista kymnaasiksi ja anomus myöhemmin hyväksyttiin monien kirjelmöintien ja vakuutteluiden jälkeen. Käytyään 1639 kaupungissa ja neuvoteltuaan piispan ja tuomiokapitulin kanssa kenraalikuvernööri Pietari Brahe tuli siihen tulokseen, että käytettävissä opettajiksi oli ulkomailla opiskelleita maistereita. Perustamisasiakirja kymnaasille kirjattiin vasta huhtikuussa 1641.
Brahen antama kuva Melartopaeuksesta oli ensin kielteinen, mutta seuraavana vuonna Viipurissa käytyään kenraalikuvernööri sai jo piispasta paremman kuvan: tämä oli hyvä, rehellinen ja oppinut mies, joka hoiti virkaansa ahkerasti ja vakaasti, vaikka vanhuus häntä jonkin verran vaivasikin. Brahe lisäsi piispan luonteen olevan “hieman liian lempeän”, eikä hänellä ollut alaisiinsa sellaista auktoriteettia kuin pitäisi..
Perhe

Gabriel Melartopaeuksen ensimmäinen vaimo oli Helsingiuksen leski Gunvor Paavalintytär, jolla aiemmasta avioliitostaan oli ainakin kolme alaikäistä lasta. Melartopaeuksen toinen vaimo oli Emerentia Kleeblat, Johan Ottenpoika Kleebladin tytär.
Lapset:
Catharina, s. 1610, k. 1688, puoliso raatimies Herman von Broken.
Margareta, k. 1672, 1. puoliso kauppias Peter Såger ja 2. puoliso raatimies Albrecht Rosskampf.
Gossypoli

| Gossypoli |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1,1′,6,6′,7,7′-Hexahydroxy-3,3′-dimethyl-5,5′-di(propan-2-yl)[2,2′-binaphthalene]-8,8′-dicarbaldehyde
CAS-numero:  303-45-7
PubChem CID:  3503
SMILES:  CC(C)c1c(O)c(O)c(C=O)c2c1cc(C)c(c2O)-c(c3O)c(C)cc4c3c(C=O)c(O)c(O)c4C(C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C30H30O8
Moolimassa:  518,562 g·mol-1
Ulkomuoto:  Ruskea kiinteä aine
Sulamispiste:  177-182 °C (450-455 K)(hajoaa)
Kiehumispiste:  707 °C (980 K)
Tiheys:  1,4 g/cm3
 Terveyshaitta 
Gossypoli on puuvilla-suvun (Gossypium) kasvien siemenissä esiintyvä polyfenoliyhdiste. Se on keltainen pigmentti. Sitä esiintyy runsaasti puuvillasiemenöljyssä. Gossypoli on erittäin myrkyllistä eläimille ja on osa puuvillakasvien puolustusmekanismia. Se voi aiheuttaa vakavia kasvu- ja kehityshäiriöitä ihmisille ja kotieläimille, erityisesti yksimahaisille eläimille. Gossypoli on fenoninen aldehydi, joka läpäisee soluseinämän ja toimii useiden solunsisäisten entsyymien inhibiittorina.
Muiden käyttökohteiden ohella, sitä on testattu Kiinassa suun kautta otettavana ehkäisyvälineenä miehillä. Mahdollisten ehkäisyominaisuuksien lisäksi, sillä on pitkään tiedetty olevan myös malariaa ehkäiseviä ominaisuuksia.
Aiheesta muualla

PubChem: Gossypol (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): (-)-Gossypol (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Gossypol (englanniksi)
DrugBank: Gossypol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Gossypol (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Gossypol (englanniksi)
ChemBlink: Gossypol (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gossypol
Käännös suomeksi
Geórgios Athanasiádis-Nóvas

| Geórgios Athanasiádis-Nóvas> Γεώργιος Αθανασιάδης-Νόβας.Kreikan pääministeri |
| --- | --- |
 15. heinäkuuta 1965 – 20. elokuuta 1965  
Edeltäjä:  Geórgios Papandréou
Seuraaja:  Ilías Tsirimókos
Kreikan varapääministeri
 17. syyskuuta 1965 – 22. joulukuuta 1966  
Kansanedustaja
 1926–1936, 1945–1967  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1893 Náfpaktos, Kreikka
Kuollut: 10. elokuuta 1987 (94 vuotta) Ateena, Kreikka
Ammatti:  lakimies, poliitikko, kirjailija
Puoliso:  María Voúlgari-Athanasiádi
Tiedot
Puolue:  Edistyspuolue Liberaalipuolue (1949–1961) Keskustaunioni (1961–1965)
Uskonto:  ortodoksi
 Nimikirjoitus
Geórgios Athanasiádis-Nóvas (kreik. Γεώργιος Αθανασιάδης-Νόβας, 9. helmikuuta 1893 Náfpaktos, Kreikka – 10. elokuuta 1987 Náfpaktos, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, juristi, kirjailija ja toimittaja. Hän oli myös Ateenan akatemian jäsen. Hän nousi pääministeriksi 1960-luvun puolivälissä oikeiston ja vasemmiston poliittisten ristiriitojen eli ns. Apostasía-ajan alussa.
Toimittaja-lakimiehenä ja poliitikkona

Geórgios Athanasiádis-Nóvas syntyi Náfpaktosissa Länsi-Kreikassa Korintinlahden rannalla vuonna 1893, ja Patrasissa käymänsä lukion jälkeen hän opiskeli lakia Ateenan yliopistossa. Valmistuttuaan hän toimi toimittajana ja lakimiehenä. Hän toimi sotakirjeenvaihtajana mm. Balkanin sodissa eli ensimmäisessä ja toisessa Balkanin sodassa Akrópolis-sanomalehdelle sekä Kreikan–Turkin sodassa Politiká-sanomalehdelle.
Hänet valittiin ensimmäisen kerran Kreikan parlamenttiin vuonna 1926 Ioánnis Metaxásin johtamasta Vapaa-ajattelijoiden puolueen listalta. Myöhemmin Athanasiádis-Nóvas jatkoi sen jälkeen Edistyspuolueen, Liberaalipuolueen ja Keskustaunionin kansanedustajana vuosina 1932–1967. Vuonna 1936 hänet valittiin parlamentin varapuhemieheksi. Metaxásin luotua keväällä 1936 Kreikassa diktatuurin Athanasiádis-Nóvas lähti maanpakoon. Hän palasi Kreikkaan vuonna 1941, mutta lähti maanpakoon Kreikan sisällissodan vuosiksi. Palattuaan Kreikkaan 1949 hän liittyi Sofoklís Venizélosin johtaman Liberaalipuolueen jäseneksi. Hän toimi sen jälkeen ministerinä useita kertoja eli sisäministerinä vuonna 1945, opetusministerinä vuonna 1950 ja teollisuusministerinä vuonna 1951.
Papandréoun kannattajana ja vastustajana

Vuonna 1961 Athanasiádis-Nóvas liittyi monien konservatiivien lailla Keskustaunioniin vastustaen silloisten oikeistohallitusten korruptiota. Vuonna 1964 Keskustaunionin tultua valtaan hänestä tuli Kreikan parlamentin puhemies. Heinäkuussa 1964 pääministerinä toiminut Keskustaunionin johtaja Geórgios Papandréou ajautui ristiriitaan kuningas Konstantin II:n kanssa puolustusministerikysymyksestä ja erotti Papandréoun. Kuningas nimitti Papandréoun yllätykseksi välittömästi uudeksi pääministeriksi Geórgios Athanasiádis-Nóvasin, johon Keskustaunionin vasen siipi suhtautui kielteisesti. Nimitys johti Papandréoun kannattajien mellakointiin kuningasta ja uutta pääministeriä vastaan. Luottamusäänestys parlamentissa käytiin 5. elokuuta eli Athanasiádis-Nóvasin hallituksen 21 päivän vallassaolon jälkeen. Tulos oli epäluottamus hallitukselle eli 167 vastaan ja 131 hallituksen puolesta.
Toisaalta Papandréou oli vastakkain nuoren kuningas Konstantinin kanssa ja toisaalta puolueensa sisäisen hajoamisprosessin kanssa. Keskustaunionista erosi useampia näkyviä poliitikkoja, heidän joukossaan Athanasiádis-Nóvasin lisäksi mm. sisäministerinä toiminut Ilías Tsirimókos ja puolueen varapuheenjohtajana toiminut Stéfanos Stefanópoulos. Keskustaunionin parlamenttienemmistöstä liukeni näin noin kolmasosa.
Kuningas Konstantin yritti saada Athanasiádis-Nóvasin seuraajaksi ensin Tsirimókosin, mutta hänkään ei saanut luottamusta parlamentissa. Sen jälkeen Stefanópoulos, jonka hallituksessa Athanasiádis-Nóvas ja Tsirimókos toimivat varapääministereinä, sai niukan luottamuksen syyskuussa 1965, ja kriisi saatiin hetkellisesti rauhoittumaan. Huhtikuussa tapahtuneen ulkoministeri Tsirimókosin ja sosiaaliministerin eron jälkeen Athanasiádis-Nóvas otti vastuulleen avoimen sosiaaliministerin tehtävät. Athanasiádis-Nóvas toimi Stefanópoulosin hallituksessa sen joulukuussa 1966 tapahtuneeseen kaatumiseen asti.
Asiantuntijana sotilasjunttakauden jälkeen

Apostasía-aika päättyi huhtikuussa 1967 ns. everstijuntan valtaannousuun. Sotilasjuntan vallan kaatuminen 1970-luvun puolivälissä palautti Kreikkaan siviilihallinnon. Athanasiádis-Nóvas oli mukana asiantuntijajoukossa, jonka silloinen presidentti, kenraali Faídon Gkizíkis kutsui koolle heinäkuussa 1974. Asiantuntijaryhmä suositteli maanpaossa olevan, entisen oikeistolaisen pääministerin Konstantínos Karamanlísin kutsumista sotilashallinnon jälkeiseksi ensimmäiseksi pääministeriksi.
Muu toiminta – runoilija ja kirjailija

Poliittisen uransa ohella Geórgios Athanasiádis-Nóvas ei koskaan lakannut käsittelemästä kirjallisuutta, kirjoittaa runoja ja proosaa, jossa hän käytti salanimeä ”Geórgios Athánas” (Γεώργιος Αθάνας). Kirjallisten ansioidensa perusteella hänet valittiin vuonna 1955 Ateenan akatemian jäseneksi.
Athanasiádis-Nóvas oli vuodesta 1935 naimisissa Bulgari-jalokivimerkistä tunnetun jalokivikauppias Sotírios Voúlgarisin tyttären María Voúlgarin kanssa. Athanasiádis-Nóvasilla oli perinteisesti hyvät suhteet kuningashuoneeseen.
Athanasiádis-Nóvas kuoli Ateenassa 10. elokuuta 1987 94-vuotiaana.
Hampton Fancher

| Hampton Fancher |
| --- | --- |
 Fancher vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1938 (ikä 86) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  käsikirjoittaja, näyttelijä, tuottaja
Käsikirjoittaja
Aktiivisena:  1958–
Merkittävät teokset:  Blade Runner Blade Runner 2049
Tyyli:  science fiction
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Hampton Lansden Fancher (s. 18. heinäkuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Blade Runnerin (1982) ja sen jatko-osan Blade Runner 2049:n (2017) käsikirjoittamisesta.
Aiheesta muualla

Hampton Fancher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Harold Kitson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harold Kitson |  Harold Kitson |  Harold Kitson |  |
Maa:   Etelä-Afrikka
Miesten tennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | nelinpeli |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | kaksinpeli |  |
Harold Austin ”Harry” Kitson (17. kesäkuuta 1874 Richmond, KwaZulu-Natal, Etelä-Afrikka – 30. marraskuuta 1951 Umkomaas, KwaZulu-Natal) oli eteläafrikkalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Kitson voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kultaa nelinpelissä Charles Winslowin kanssa. Kaksinpelissä hän saavutti hopeaa. Kaksinpelin loppuottelussa Kitson hävisi Winslow'lle erin 5–7, 6–4, 8–10, 6–8. Nelinpelin loppuottelussa pari kukisti Itävallan Felix Pipesin ja Arthur Zborzilin erälukemin 4–6, 6–1, 6–2, 6–2.
Gregory Harrison

Harrison (oik.) vuonna 1977
Gregory Neale Harrison (s. 31. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjan Trapper John, M.D. (1979–1986) ohella muiden muassa elokuvista Pohjoisrannikko (1987), It's My Party (1996), Au Pair (1999), Au Pair II (2001) ja Au Pair III (2008).
Esiintyminen saippuasarjassa Viinitila Falcon Crest toi Harrisonille vuonna 1991 Soap Opera Digest Award -ehdokkuuden.
Aiheesta muualla

Gregory Harrison Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Grumman Mallard

Chalk's Ocean Airwaysin käyttämä Grumman G-73 Mallard.
Grumman G-73 Mallard on Grumman Aircraftin valmistama vesilentokone.[lähde? ] 1940-luvun lopun tuote oli varustettu kahdella potkuriturbiini-moottorilla, joskin aluksi vain mäntämoottorien voimalla. Ensilento tapahtui 30. huhtikuuta 1946.[lähde? ] 59 koneyksilöä valmistettiin vuosina 1946–1951. Konetyyppiä voitiin hyödyntää kaupallisen liikenneilmailun käytössä, joskin suhteellisen lyhyeillä lentoreiteillä. Siihen voi sijoittaa enimmillään 17 matkustajaa. Koneen miehistö on 2 eli ohjaaja ja apupilotti eli perämies. Koneen rakenteellinen järjestely on ylätaso ja kaksimoottorinen.[lähde? ] Muutoin konstruktio on varsin perinteellistä muotoa. Koneen alarunko on V-muotoa noudattava viistomuoto. Tasoissa sijaitsevat vedessä olevaa tasapainoa parantavat ponttonit.
Konetyypillä on tapahtunut niin kutsutulla, modernilla aikakaudella ainakin yksi vakava lento-onnettomuus.[lähde? ] Chalk's Ocean Airwaysin kone putosi Miamin lähettyvillä tasojen revettyä eli toisen tason irrottua, kesken ilmaannousun (lento 101) vuonna 2005.[lähde? ] Kaikki koneessa olleet menehtyivät veteen syöksyn seuraamuksena.[lähde? ] Lentoturman syyksi paljastui puutteellinen huolto ja siihen liittynyt korjaus, missä veden ja meri-ilmaston aiheuttamaa korroosiota ei huomioitu riittävästi. Chalk's meni konkurssiin vuonna 2007.
Käännös suomeksi
HMS Royalist (89)

| HMS Royalist |
| --- | --- |
 HMS Royalist Greenockissa Skotlannissa syyskuussa 1943.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock, Skotlanti
Kölinlasku:  21. maaliskuuta 1940
Laskettu vesille:  30. toukokuuta 1942
Palveluskäyttöön:  10. syyskuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  marraskuu 1967
Loppuvaihe:  romutettu 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 950 t (tyhjä) 7 350 t (kuormattu)
Pituus:  156,05 m
Leveys:  15,39 m
Syväys:  5,41 m
Koneteho:  62 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  530
Aseistus
Aseistus:  4 × kaksiputkista 5,25" (133 mm) Mk I -tykkiä 3 × neliputkista QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 6 × kaksiputkista Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Royalist (viirinumero 89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Scotts Shipbuilding and Engineering Companylta, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1943.
Alus muutettiin välittömästi palvelukseen oton jälkeen saattuetukialusryhmän lippulaivaksi, jolloin sille asennettiin kaksi kaksiputkista ja neljä yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä jo asennettujen tykkien lisäksi.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus suojasi myös lentotukialusten iskuja Norjan rannikolla piileksivää Saksan laivaston taistelulaivaa Tirpitziä vastaan. Alus siirrettiin elokuussa 1944 Välimerelle Etelä-Ranskan maihinnousuun tukialusryhmä TF88.1:ssä.
Alus upotti 15. syyskuuta hävittäjä HMS Teazerin kanssa Saksan laivaston kuljetusalukset KT4:n ja KT26:n Spathan niemimaan edustalla. Alus siirrettiin Aegean merelle, mistä se siirrettiin loppuvuodesta 1944 Itä-Intiaan.
Huhtikuussa 1945 alus oli 21. saattuetukialusviirikön lippulaivana Rangoonin maihinnousussa sekä toukokuussa osastossa, joka epäonnistui estämään keisarillisen Japanin laivaston risteilijöiden ja hävittäjien evakuoinnin Andamaaneilta. Sodan lopun alus suojasi lentotukialusrynnäköitä Itä-Intian ja Sumatran kohteisiin.
Sodan päätyttyä alus sijoitettiin Englannissa reserviin. Vuonna 1954 alus modernisoitiin, mikä valmistui huhtikuussa 1956. Palvelukseen otettaessa alus siirrettiin 9. heinäkuuta Uuden-Seelannin laivastolle.
HMNZS Royalist poistettiin 4. kesäkuuta 1966 palveluksesta ja palautettiin 1967 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen marraskuussa Nissho Companylle Japaniin. Alus hinattiin 31. joulukuuta romutettavaksi Aucklandista Osakaan.
H. L. Mencken

H. L. Mencken.
Henry Louis Mencken ( 1880 Baltimore, Yhdysvallat –  1956 Baltimore, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko.
Mencken oli The Baltimore Sunissa muun muassa kulttuurikriitikkona. Vuosina 1924–1933 hän toimitti muiden kanssa perustamaansa The American Mercury -lehteä. Hän kirjoitti kielitieteellisen tutkielman American Language (1919). Hänen toinen tunnettu teoksensa on esseekokoelma Prejudices (1919–1927). Postuumisti julkaistussa päiväkirjassa hän paljastuu antisemitistiksi ja rasistiksi, ja monet muuttivat käsitystään hänestä.
Omin sanoin

Kun kuulet jonkun julistavan rakkauttaan maataan kohtaan, se kertoo, että hän odottaa saavansa korvauksen siitä.
Shakespearen ainoa ansio oli loppujen lopuksi se, että hän kokosi yhteen joukon vanhoja sitaatteja.
Elämä ilman seksiä olisi turvallisempaa mutta sietämättömän tylsää.
Inhoan urheilua yhtä paljon kuin urheilusta pitävä inhoaa maalaisjärkeä.
Moraalittomuus: niiden moraali joilla on paljon hauskempaa.
Puritanismi: ahdistava pelko siitä että jossakin joku on onnellinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta H. L. Mencken Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta H. L. Mencken Wikisitaateissa
Greg Zanon

| Greg Zanon |
| --- | --- |
 Greg Zanon Boston Bruinsin peliasussa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Burnaby, Brittiläinen Kolumbia
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Milwaukee Admirals (AHL) Nashville Predators (NHL) Minnesota Wild (NHL) Boston Bruins (NHL)   Colorado Avalanche (NHL)
NHL-varaus:  156. varaus, 2000 Ottawa Senators
Greg Zanon (s. 5. kesäkuuta 1980 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura

Zanon pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta (1996–1999) juniorisarja BCHL:ssä, joukkueinaan Victoria Salsa ja South Surrey Eagles, sekä neljä kautta (1999–2003) yliopistosarja CCHA:ssa, joukkueenaan Nebraska–Omaha Mavericks. Hän toimi viimeisellä yliopistokaudellaan joukkueensa kapteenina.
Zanon sai NHL-varauksen, kun Ottawa Senators varasi hänet varaustilaisuuden 2000 viidennellä kierroksella, mutta aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Nashville Predatorsin farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Hän oli voittamassa vuonna 2004 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. NHL:ssä hän debytoi kaudella 2005–2006, jolla pelasi neljä runkosarjaottelua, ja vakiinnutti paikkansa Nashville Predatorsin NHL-kokoonpanossa kaudella 2006–2007, jolla pelasi 66 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua.
Heinäkuussa 2009 Zanon teki vapaana pelaajana sopimuksen Minnesota Wildin kanssa, jossa pelasi helmikuuhun 2012 asti. Hän pelasi loppukauden 2011–2012 Boston Bruinsissa, joka hankki hänet vaihdossa Steven Kampferiin. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi vapaana pelaajana Colorado Avalancheen.
Zanon oli pelannut kauden 2011–2012 loppuun mennessä NHL:ssä 449 runkosarja- ja 18 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän oli tehnyt runkosarjassa 56 (12 maalia ja 44 syöttöpistettä), eniten kaudella 2009–2010 (15 tehopistettä, kaksi maalia ja 13 syöttöpistettä), ja pudotuspeleissä viisi (kaikki syöttöpisteitä).
Aiheesta muualla

Greg Zanon The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Gregory H. Johnson

| Gregory H>  Johnson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1962-05-1212. toukokuuta 1962 South Ruislip, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  koelentäjä
Ura
Tyyppi:  astronautti
Tila:  aktiivinen
Sotilasarvo:  eversti, USAF
Aika avaruudessa:  31d 11h 50m
Valittu avaruuslentäjäksi:  1998
Lennot

:  STS-123
 
:  STS-134
 
Gregory Harold "Box" Johnson (s. 12. toukokuuta 1962 South Ruislip, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta) on entinen Yhdysvaltain ilmavoimien eversti ja nykyinen NASAn astronautti. Maaliskuussa 2008 hän osallistui ensimmäiselle avaruussukkulalennolleen STS-123 avaruussukkula Endeavourin pilottina. Hän toimi myös 16. toukokuuta 2011 laukaistun STS-134:n pilottina.
Kuten useimmat muutkin yhdysvaltalaiset astronautit Johnson on partiolainen. Hän on naimisissa Cari M. Harbaughin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gregory H. Johnson Wikimedia Commonsissa
Gregory Johnsonin videohaastattelu AntroBlogissa (20.9.2018) (englanniksi)
NASAn elämäkerta (englanniksi)
Spacefacts.de:n elämäkerta
Lentoa STS-134 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (24.3.2011) (englanniksi)
Lentoa STS-123 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (29.2.2008) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gregory H. Johnson
Käännös suomeksi
Hans Kroll

Hans Kroll
Hans Kroll (1898–1967) oli länsisaksalainen diplomaatti, joka tunnettiin erityisen läheisistä suhteistaan Neuvostoliiton johtajaan Nikita Hruštšoviin.
Filosofian tohtori Hans Kroll tuli Saksan ulkoministeriön palvelukseen 1920 ja toimi sitten muun muassa Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa. Toisen maailmansodan aikana hänen asemapaikkojaan olivat Turkki ja Barcelona. Vuosina 1947–1948 Kroll toimi Nordrhein-Westfalenin osavaltion kansainvälisten asioiden neuvonantajana sekä itä-länsi-komitean puheenjohtajana. Vuonna 1953 hänet nimitettiin suurlähettilääksi Belgradiin, 1955 Tokioon ja 1958 Moskovaan, jossa hän palveli vuoteen 1962 asti. Suorasukainen Kroll saavutti poikkeuksellisen hyvät suhteet Neuvostoliiton silloiseen poliittiseen johtoon, mutta joutui oman ulkoministeriönsä epäsuosioon liian omavaltaisten sovitteluesitystensä takia. Hän poistui asemapaikaltaan 1962 ja vetäytyi eläkkeelle.
Hans Kundt

Hans Kundt
Hans Kundt (28. helmikuuta 1869 Neu Strelitz, Mecklenburg – 30. elokuuta 1939 Lugano, Sveitsi) oli saksalainen upseeri, joka komensi Bolivian asevoimia Chacon sodan alkuvaiheessa.
Kundt saapui Boliviaan vuonna 1911 majurin arvoisena saksalaisen sotilasneuvonantajalähetystön päällikkönä. Ensimmäisessä maailmansodassa Kundt palveli Saksan itärintamalla yleten kenraalimajuriksi. Sodan jälkeen hän palasi Boliviaan palvellen vuosina 1921–1926 asevoimien yleisesikuntapäällikkönä. Vuonna 1927 hän oli Bolivian puolustusministeri. Sekaantuminen poliittisiin vehkeilyihin johti siihen, että Kundt karkotettiin Boliviasta vuonna 1930. Tämän jälkeen Kundt palveli Chilen armeijassa kouluttajana ja suunnittelijana, kunnes hänet vuonna 1932 kutsuttiin takaisin Boliviaan hieman ennen sodan puhkeamista. Sodan alussa hän komensi Bolivian asevoimia. Kundtin sodanjohdossa oli puutteita, ja häntä pidettiin syyllisenä Bolivian armeijan joulukuussa 1933 kärsimiin raskaisiin takaiskuihin. Hänet erotettiin armeijasta, ja hän palasi Saksaan 1934.
Harold L. Ickes

| Harold LeClair Ickes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1874 Frankstown Township, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 3. helmikuuta 1952 Washington (DC), Yhdysvallat
Poliitikko
Asema:  Yhdysvaltain sisäministeri (1933–1946) PWA:n johtaja (1933–39)
Harold LeClair Ickes (15. maaliskuuta 1874 Frankstown Township, Pennsylvania, Yhdysvallat – 3. helmikuuta 1952 Washington (DC), Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän toimi presidentti Franklin D. Rooseveltin hallinnon New Deal -ohjelman parissa. Ickes oli vuosina 1933–1939 Public Works Administration -viraston johtaja ja vuosina 1933–1946 Yhdysvaltain sisäministeri.
Harold L. Ickesin poika Harold M. Ickes seurasi isänsä jalanjälkiä politiikkaan ja työskenteli presidentti Bill Clintonin hallinnossa.
Górowo (Olsztynin piirikunta)

| Górowo |
| --- | --- |
 Górowon rautatieasema
 Górowo
 Koordinaatit: 53°57.8′N, 20°58.8′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Warmia-Masuria
Piirikunta:  Olsztyn
Kunta:  Kolno
Väkiluku (2011):  205
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Suuntanumero(t):  (+48) 89
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Górowo (saks. Bergenthal) on kylä Kolnon kunnassa Olsztynin piirikunnassa Warmia-Masurian voivodikunnassa Puolassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 205 asukasta.