stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johanna Niemi

| Johanna Niemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. marraskuuta 1957 Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  prosessioikeuden professori, Minna Canth -akatemiaprofessori (2015–2019)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto, väitöskirja 1995
Instituutti:  Turun yliopisto, Helsingin yliopisto, Uumajan yliopisto
Oppilaat:  ohjannut kuusi väitöskirjatyötä
Tutkimusalue:  ylivelkaantumistilanteiden sääntely, oikeudenkäyntimenettely ja sukupuolistunut väkivalta
Palkinnot:  Pykälä ry:n parhaan opettajan palkinto (2000), Uppsalan yliopiston kunniatohtori 2010, Vuoden nainen 2018
Aiheesta muualla
Kotisivu
Johanna Taru Marja Niemi (1981–2007 Niemi-Kiesiläinen, s. 23. marraskuuta 1957 Helsinki) on prosessioikeuden professori Turun yliopistossa. Hänet on nimitetty Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaaniksi vuoden 2022 alusta alkaen. Tutkimuksessaan Niemi on erikoistunut ylivelkaantumistilanteiden sääntelyyn, oikeudenkäyntimenettelyyn ja sukupuolittuneeseen väkivaltaan.
Elämä ja ura

Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä. Hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta 1982 ja auskultoi Rovaniemellä. Varatuomarin arvon Niemi sai vuonna 1984 ja oikeustieteen lisensiaatin 1988. Hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1995 velkajärjestelylainsäädäntöä koskevalla väitöskirjalla.
Prosessioikeuden dosentin arvon Niemi sai vuonna 1996 Helsingin yliopistossa ja 2008 Lapin yliopistolta. Vuosina 1997–1998 hän oli Fulbright-tutkijana Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Pykälä ry myönsi hänelle parhaan opettajan palkinnon vuonna 2000. Vuosina 1998–2004 Niemi johti kahta tutkimushanketta, joissa analysoitiin sukupuolistuneen väkivallan tulkintoja oikeuden neutraalissa kielenkäytössä.
Niemi toimi Uumajan yliopiston oikeustieteen professorina 2004–2007. Hän on jatkanut yhteistyötä ruotsalaisten juristikoulutusten kanssa. Niemi toimi vanhempana tutkijana Helsingin yliopiston Oikeuspoliittisessa tutkimuslaitoksessa (Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti, nykyinen Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti) 2007–2009. Hän oli Lundin yliopiston vieraileva professori vuosina 2009–2012. Niemi valittiin Helsingin yliopiston Vaasan yksikön oikeustieteen professoriksi vuonna 2010. Turun yliopiston prosessioikeuden professoriksi hän siirtyi 2014. Hän toimi tasa-arvon ja sukupuolen tutkimukseen keskittyvänä Minna Canth -akatemiaprofessorina kaudella 2015–2019. Niemi on ohjannut väitöskirjoja Helsingin ja Uumajan yliopistoissa. Vuonna 2020 hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Suomen liike- ja virkanaisten liitto valitsi Niemen Vuoden naiseksi 2018. Niemi oli ehdolla kevään 2019 eduskuntavaaleissa vihreiden listalla. Hän on toiminut aiemmin myös vihreiden kaupunginvaltuutettuna.
Helsingin kaupungin pääekonomisti Mikko Kiesiläinen on Niemen poika.
Johnny Mandel

Johnny Mandel (23. marraskuuta 1925 New York – 29. kesäkuuta 2020 Ojai) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin, elokuvamusiikin ja jazzin säveltäjä. Hän työskenteli muiden muassa Count Basien, Frank Sinatran ja Shirley Hornin kanssa.
Mandel voitti vuonna 1966 Oscarin ja Grammyn "vuoden parhaasta laulusta" elokuvaan Kuuma ranta yhdessä Paul Francis Websterin kanssa tekemällään kappaleella "The Shadow of Your Smile". Mandel sai Grammyn myös kirjoittamillaan kappaleilla "Unforgettable" (Natalie Cole & Nat King Cole, 1992) ja "Here's to Life" (Shirley Horn, 1993). Vuonna 1997 hän sai elämäntyöstään ASCAP-järjestön Henry Mancini -palkinnon.
Mandelin muita tunnettuja sävellyksiä ovat muiden muassa "Suicide Is Painless" (teema elokuvasta M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala), "Close Enough to Love", "Emily" ja "A Time for Love".
Mozzarella di Bufala Campana

| Mozzarella di Bufala Campana |
| --- | --- |
 Juustoa lautasella.
Alkuperä
Alkuperämaa:  Italia
Alue tai kunta:  Campania, Latium, Apulia ja Molise
Tiedot
Tyyppi:  venytetty tuorejuusto
Pääainesosat:  vesipuhvelinmaito
Mozzarella di Bufala Campana on nimensä mukaisesti vesipuhvelin maidosta valmistettava italialainen mozzarellajuusto. Juustolla on EU:n suojattu alkuperäisnimitys ja sitä valmistetaan osissa Campaniaa, Latiumia, Apuliaa ja Molisea. Juusto on yksi myydyimmistä italialaisista suojatun alkuperäisnimityksen saaneista juustoista.
Historia

Mozzarella di Bufala Campana -juusto on peräisin Italian Campanian alueelta. Juusto valmistetaan vesipuhvelin maidosta. Jo roomalaiset käyttivät puhveleja vetojuhtina, mutta varsinaisesti ne yleistyivät vasta mahdollisesti muslimien Sisiliaan tuomina ensimmäisellä vuosituhannella. Puhvelit alkoivat yleistyä keskiajalla myös muualla Italiassa, jossa ne soveltuivat etenkin soisille ja hedelmällisille tulvatasangoille. Capualaisen San Lorenzon luostarin munkkien tiedetään valmistaneen puhvelinmaidosta juustoa pyhiinvaeltajille jo 1100-luvulla. Myöhemmin 1700-luvulla puhvelinmaitojuustoa valmistettiin Reggia di Carditellossa lähellä Casertaa. Juuston suosio alkoi kasvaa kuitenkin toden teolla 1800-luvun jälkipuoliskolla, jolloin juustoa alettiin myydä läheisessä Aversan kaupungissa. Aversasta juusto levisi muualle vasta yhdistyneeseen Italiaan, sekä ulkomaille. Mozzarella di Bufala Campana sai italialaisen suojatun alkuperäisnimityksen (denominazione di origine controllata, DOC) vuonna 1993 ja EU:n suojatun alkuperänimityksen vuonna 1996.
Tuotanto

EU:n suojatun alkuperäisnimityksen piiriin kuuluvat juuston kaikki tuotantoalueet Casertan ja Salernon maakunnissa, jotkin kunnat Napolissa ja Beneventon maakunnassa, sekä Campanian ulkopuolella jotkin kunnat Latiumissa, Apuliassa ja Molisessa. Alkuperäisnimityksen ylläpidon sääntöjen noudattamista valvoo Consorzio di Tutela di Mozzarella Campana. Suojatun alkuperäisnimityksen mukaisen juuston valmistus vaatii tiettyjen sääntöjen noudattamista juuston valmistukseen ja karjanhoitoon liittyen. Vuonna 2017 juustoa tuotettiin 47 086 tonnia ja koko tuotannosta 32 % meni vientiin ulkomaille. Suurimpia vientimaita ovat Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Yhdysvallat, Espanja ja Sveitsi. Virallisesti hyväksytyillä 1421:llä kasvatustilalla oli yhteensä 345 000 puhvelia ja virallisesti hyväksyttyjä juustoa valmistavia tiloja oli 105.
Tuotanto > Valmistusvaiheet

Esimerkiksi lehmän- ja lampaanmaitoon verrattuna puhvelinmaidossa on enemmän rasvaa, proteiineja ja kalsiumia. Puhvelinmaidosta saadaan näin käytettyä maitomäärää kohti enemmän juustoa, kuin lehmänmaidosta. Kun juustoa aletaan valmistaa, maito lämmitetään 33–39 °C lämpötilaan. Maito lisätään juoksuttimeen, jota valmistetaan maidontuotannon yhteydessä. Maidon juoksettuessa siitä hyytyviä juustokokkareita rikotaan pienemmiksi spino-nimisellä työkalulla. Tässä työvaiheessa juustomassa alkaa erottua jäljelle jäävästä nesteestä. Juustomassa happamoituu nesteen seassa jonkin aikaa, kunnes valmistaja katsoo sen olevan kypsää. Tämän jälkeen juusto nostellaan pöydille, jossa se leikellään ja siitä erotellaan turha neste. Seuraavassa työvaiheessa juusto asetetaan erityisiin puuastioihin (mastelli), joissa juustomassaan kaadetaan kiehuvaa vettä samalla, kun juustomassaa nostellaan ja venytetään. Juustomassa saa yhteen sulaneen rakenteensa kuuman veden kautta. Seuraavan työvaiheen aikana käytetään muottikonetta halutun painoisten palojen aikaansaamiseksi. Rakenne muotoutuu vielä, kun juusto viedään päätteeksi kylmään veteen ja vielä edelleen suolaveteen.
Piirteet

Mozzarella di Bufala Campana -juustoa on joskus pidetty yhtenä parhaista venytetyistä tuorejuustoista (pasta filata), sekä parhaana mozzarellatyyppinä. Juusto on myös yksi myydyimmistä italialaisista suojatun alkuperäisnimityksen saaneista juustoista. Valmis juusto on väriltään posliininvalkoista. Puhdas valkoinen väri juontuu siitä, että juustossa ei ole karotenoideja. Juuston pinta on sileä ja kiiltävä. Juuston ohut kuori on paksuudeltaan vain noin millimetrin. Puhvelinmaidon on kuvailtu johtavan voimakkaampaan maidon makuun. Juustoa on myös kuvailtu maultaan happamaksi ja kermaiseksi mahdollisesti tunkkaisella sivumaulla. Juustoon perehtyneet pitävät joskus parhaimpana juustona Battipaglian, Casertan ja Paestumin alueilla valmistettua juustoa.
Aiheesta muualla

Consorzio Tutela Mozzarella di Bufala Camapana DOP (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (italiaksi)
Vesipuhveli Paestumissa.
Mysteeriuskonto

Mysteeriuskonnot (<kreikk. mysterion) olivat antiikin ajan uskonnollisia seuroja, joihin kuului salassapitovakuutus ja initiaatioriitit. Mysteeriuskontoja harjoitettiin kreikkalaisroomalaisessa kulttuurissa myöhäisantiikkiin asti. Niillä oli rajoitettu jäsenmäärä, eikä niistä koskaan tullut valtauskontoja.
Historia

Mysteeriuskonnot syntyivät itsenäisesti eri maissa ja eri aikoina kreikkalaisten, persialaisten, anatolialaisten ja egyptiläisten uskonnollisten käytäntöjen pohjalta. Vanhimmat tiedot mysteeriuskonnoista ovat Kreikasta 500-luvulta eaa. Jotkin näistä varhaisimmista mysteeriuskonnoista saattoivat kehittyä maatalousfestivaaleista, ja monen mysteeriuskonnon symbolismi ja mytologinen kiertokulku liittyykin hedelmällisyyteen, sadonkorjuuseen ja uudestisyntymiseen. Niihin kuuluu myös jumalhahmojen kuolema ja uudelleensyntymä, joka kuvasti elämän ja kuoleman kiertokulkua, johon osallistumalla jäsenet toivoivat itse voimaantuvansa.
Mysteeriuskontoja vainottiin toisinaan niiden salamyhkäisyyden ja yleisten tapojen vastaisuuden vuoksi. Esimerkiksi Dionysoksen kulttia syytettiin juopottelusta, irstailusta ja hulluudesta, jotka johtivat moraalittomuuteen, häiriköintiin ja rikollisuuteen. Jotkin mysteeriuskonnot, kuten roomalainen Magna Mater, sulautuivat valtakulttuuriin ja valtauskontoon. Vainoista huolimatta kulttien suosio kasvoi Roomassa ajanlaskun alussa, kun niitä levisi valtakuntaan sen valloittamilta alueilta.
Mysteeriuskonnot menettivät suosionsa myöhäisantiikissa, kun kristinuskosta tuli valtauskonto.
Piirteet

Joissakin mysteeriuskonnoissa palvottiin useita jumalia, mutta useimmiten jumalia oli vain yksi. Moneen mysteeriuskontoon kuului äitijumalatar puolisoineen, kuten Kybele, Isis ja Demeter. Tällaiset uskonnot korostivat jumaluuksien roolia hedelmällisyydessä ja elämän antajana. Myös miespuolisilla jumaluuksilla oli joskus feminiinejä piirteitä, kuten Attisilla ja Dionysoksella, mutta eräät mysteeriuskonnot, kuten roomalaisten mithralaisuus, keskittyivät maskuliinisiin jumaluuksiin.
Initiaatiossa uusi jäsen vannoi pitävänsä uskonnon salaisuudet omana tietonaan. Tämän vuoksi mysteeriuskontojen riiteistä, opeista ja kehityksestä ei tiedetä paljokaan.
Antiikin yhteisöllisiin valtauskontoihin verrattuna mysteeriuskonnot olivat luonteeltaan yksityisiä, ja niiden opit keskittyivät yksilöön. Monen mysteeriuskonnon opissa painotettiin henkilökohtaista pelastusta, joka tuli esimerkiksi terveyden, vaurauden, turvallisuuden tai onnellisen kuolemanjälkeisen elämän muodossa. Joidenkin suosituimpien mysteeriuskontojen jumalaa pidettiin erityisen vastaanottavaisena rukouksille.
Liittyminen ja jäsenyys

Mysteeriuskontoihin liityttiin vapaaehtoisesti. Jäsen toivoi liittyessään saavuttavansa korkeamman henkisen tietoisuuden tason, jonka kautta hän pääsisi lähemmäs jumalaa. Jotkut liittyivät saadakseen kuulua ryhmään. Jotkin mysteeriuskonnot toivat jäsenilleen arvovaltaa, ja joitain viehätti joidenkin mysteeriuskontojen tasa-arvoisuus.
Initiaatioita oli monenlaisia, mutta useimpiin liittyi valan vannominen ja salainen toimitus. Esimerkiksi mithralaisuuden initiaatioriittiin kuului rohkeus- ja luonteenlujuuskokeita. Monen uskonnon initiaatiossa käytiin läpi symbolinen kuolema ja uudestisyntymä, jota kuvattiin tuomalla uusi jäsen pimeyden kautta valoon. Joissakin riiteissä nautittiin leipää ja viiniä.
Mysteeriuskontoon liittynyt joutui usein aloittamaan uuden elämäntavan, kuten tietyn ruokavalion. Uskonnollisiin seremonioihin pukeuduttiin usein tietyllä tavalla. Monien uskontojen seremoniat olivat näyttäviä ja viihdyttäviä. Puhdistusrituaaleissa saatettiin kylpeä, paastota tai elää selibaatissa. Palvontamenoissa uhrattiin usein eläimiä ja muita asioita. Rikkaimmat jäsenet saattoivat rakennuttaa jumalalleen pyhäkköjä ja muita rakennuksia.
Initiaation jälkeen jäsenellä oli oikeus jatkaa muiden uskontojen harjoittamista, eikä hänen tarvinnut hylätä entisiä jumaliaan.
Kristinuskon suhde mysteeriuskontoihin

Kristinuskoon kuuluu edelleen piirteitä, joita oli myös mysteeriuskonnoissa. Kristittyjen ehtoollisessa nauttima leipä ja viini hengellisenä ravintona esiintyivät myös mithralaisuudessa. Myös veljeys, pelastus ja uudelleensyntymä yhdistävät kristinuskon mysteeriuskontoihin. Joidenkin mukaan kristinusko saikin nämä piirteet mysteeriuskonnoista tai päinvastoin, mutta on myös esitetty, että yhteiset piirteet tulevat vain antiikin kaikille yhteisestä kulttuurista. Kristinuskon erottaa mysteeriuskonnoista kristinuskon kattavampi vetovoima yhteiskunnan kaikilla tasoilla, sekä se, että kristittyjen odotettiin luopuvan kaikista muista jumalistaan ja pakanallisista rituaaleistaan.
Mysteeriuskontoja

Attiksen kultti
Eleusiin mysteerit
Gnostilaisuus
Isiksen kultti
Mithralaisuus
Orfeuksen kultti
Pythagoralaisuus
Tammuzin kultti
Joachim Nielsen

| Joachim Nielsen |
| --- | --- |
 Nielsen vuonna 1989.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1964 Oslo, Norja
Kuollut: 17. lokakuuta 2000 (36 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Yhtyeet:  Jokke & Valentinerne Jokke med Tourettes
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joachim "Jokke" Nielsen (8. syyskuuta 1964 Oslo – 17. lokakuuta 2000 Oslo) oli norjalainen rockmuusikko ja Jokke & Valentinerne -yhtyeen keulahahmo. Nielsen kuoli heroiinin yliannostukseen 36-vuotiaana lokakuussa 2000.
Nielsenin isä on taidemaalari John David Nielsen ja veli sarjakuvataiteilija Christopher Nielsen.
Kuvia

Laulajan mukaan nimetty Joachim Nielsens gang -kuja Oslossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joachim Nielsen Wikimedia Commonsissa
Jere Dahlström

| Jere Dahlström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1980 (ikä 44) Vaasa,  Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Dalla
Ulkopelipaikka:  Lyöjäjokeri
Seura:  Koskenkorvan Urheilijat
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
:   Kankaanpään Maila  Seinäjoen Maila-Jussit  Koskenkorvan Urheilijat  Vimpelin Veto  Imatran Pallo-Veikot  Kouvolan Pallonlyöjät 
| Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Mitalit> Miesten pesäpallo.Miesten Superpesis  | Miesten pesäpallo>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 2010 | Vimpelin Veto |  |
|  Hopeaa | 2011 | Vimpelin Veto |  |
|  Hopeaa | 2012 | Vimpelin Veto |  |
|  Hopeaa | 2020 | Kouvolan Pallonlyöjät |  |
|  Pronssia | 2009 | Vimpelin Veto |  |
|  Pronssia | 2007 | Koskenkorvan Urheilijat |  |
|  Pronssia | 2004 | Seinäjoen Maila-Jussit |  |
Jere Dahlström vuonna 2014
Jere Dahlström (s. 9. elokuuta 1980 Vaasa) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Superpesis-joukkue Koskenkorvan Urheilijoita. Dahlströmin sisäpelirooli on lyöjäjokeri.
Dahlström on nelinkertainen Superpesiksen lyöjäkuningas. Hänestä tuli 18. heinäkuuta 2018 Suomen kaikkien aikojen lyöjäkuningas, kun hänellä oli lyötynä 47 kunniajuoksua ja 1191 tavallista, yhteensä 1238 juoksua. 7. elokuuta 2020 Dahlström saavutti ensimmäisenä pelaajana pesäpallohistoriassa 1400 lyötyä juoksua.
Superpesisura

Dahlström voitti Superpesiksen vuoden tulokkaan palkinnon vuonna 2001. Hän on voittanut sarjan lyöjäkuninkuuden neljästi; vuosina 2006, 2007, 2009 sekä 2012. Hän oli mukana 2004 pronssia voittaneessa Seinäjoen Maila-Jussien joukkueessa. Koskenkorvan Urheilijoissa Dahlström voitti pronssia vuonna 2007.
Kauden 2008 jälkeen Dahlström jätti Koskenkorvan Urheilijat ja siirtyi Vimpelin Vetoon, jonka riveissä voitti pronssia vuonna 2009, kultaa 2010 ja hopeaa 2011 sekä 2012.
Dahlström siirtyi kaudeksi 2013 takaisin Koskenkorvan Urheilijoiden riveihin.
Superpesistilastoja

482 ottelua, joista 377 runkosarjassa, 94 pudotuspeleissä ja 11 karsintasarjassa
2209 kärkilyöntipistettä, joista 1799 runkosarjassa
1238 lyötyä juoksua, joista kunnareita 47 (18.7.2018).
Saavutukset pelaajana

1 SM-kulta: 2010
3 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2020
3 SM-pronssia: 2004, 2007, 2009
9 Itä–Länsi-ottelua: 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012, 2014
Superpesiksen lyöjäkuningas (4): 2006, 2007, 2009, 2012
Vuoden jokeri (3): 2006, 2009, 2010
Superpesiksen vuoden tulokas: 2001
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jere Dahlström Wikimedia Commonsissa
Koskenkorvan Urheilijoiden viralliset sivut
Dahlströmin profiili Karhun sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vimpelin Vedon kotisivut
Jere Dahlström Pesiksen Maailma -sivustolla
Johnny Marks

Johnny Marks (10. marraskuuta 1909 – 3. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänet muistetaan parhaiten hänen joululauluistaan, joista kansainvälisesti tunnetuin on Petteri Punakuono (1949).
Marks syntyi Mount Vernonissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän oli juutalainen. Hän valmistui Colgaten ja Columbian yliopistoista opiskellen myöhemmin Pariisissa. Hän oli toisen maailmansodan veteraani (kapteeni) ja sai sittemmin Pronssitähden.
Marks perusti St. Nicholas Musicin vuonna 1949 ja toimi vuosina 1957–1961 American Society of Composers, Authors and Publishersin johtajana. Hän kuoli New Yorkissa 75-vuotiaana ehdittyään saada vuonna 1981 paikan Songwriters Hall of Famesta.
Johnny Mantz

| Johnny Mantz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1918
Kuollut: 25. lokakuuta 1972 (54 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953
Talli(t):  Kurtis Kraft
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
Johnny Mantz (18. syyskuuta 1918 Hebron, Indiana – 25. lokakuuta 1972 Ojai, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui kolmesti Indianapolis 500 -kilpailuihin, joista vuoden 1953 kilpailu kuului Formula 1:n MM-sarjaan.
Mantz kuoli 54-vuotiaana auto-onnettomuudessa Ojaissa Kaliforniassa.
Joakim Hillding

| Joakim Hillding |
| --- | --- |
 Joakim Hillding Färjestad BK:n paidassa joulukuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1988 (ikä 36) Ängelholm, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  HV71 (SEL) Stjernen Hockey (Norja) Tingsryds AIF (Ruotsi I) Växjö Lakers HC (Allsv./SHL) Färjestad BK (SEL/SHL) Luleå HF (SHL) Lukko (SML) IK Oskarshamn (Allsv.) Graz 99ers (EBEL) Västerås IK (Allsv.) IF Troja-Ljungby (Allsv./Hockeyettan)
Joakim Hillding (s. 30. toukokuuta 1988 Ängelholm, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Muuta

Hilldingin isoveli Jesper on pelannut myös jääkiekkoa.
Jokikylä (Ristijärvi)

Jokikylä on kylä Ristijärvellä Kainuussa. Se sijaitsee Emäjoen ja Pienijoen yhtymäkohdassa. Valtatie 5 ja Kontiomäen–Ämmänsaaren rautatie kulkevat Jokikylän läpi. Jokikylästä on noin kahdeksan kilometriä Ristijärvelle ja noin 17 kilometriä Hyrynsalmelle.
Jokikylässä on toiminut kolme kauppaa, mutta ne ovat lopettaneet toimintansa autojen yleistymisen jälkeen. Jokikylän koulu puolestaan lakkautettiin 2004.
John McKinley

John McKinley
John McKinley (1. toukokuuta 1780 Culpeper County, Virginia – 19. heinäkuuta 1852 Lexington, Kentucky) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän edusti Alabaman osavaltiota senaatissa ja toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1837–1852.
McKinley opiskeli lakia ja aloitti uransa Kentuckyssa, johon perhe oli muuttanut pian hänen syntymänsä jälkeen. Muutettuaan Alabamaan hän lähti mukaan osavaltion politiikkaan, ja vuonna 1826 hänet valittiin senaattiin. Neljä vuotta myöhemmin hän hävisi senaatin vaalit ja palasi Alabaman osavaltion parlamenttiin. Hän voitti paikan senaatissa taas vuonna 1837 mutta erosi heti, sillä presidentti Martin Van Buren nimitti hänet korkeimpaan oikeuteen. McKinleyllä ei ollut edeltäjää, sillä kongressi oli juuri nostanut tuomarien määrää seitsemästä yhdeksään, ja McKinley sai yhdeksännen paikan. (Kahdeksanteen oli nimitetty John Catron).
Vaikka McKinley toimi korkeimmassa oikeudessa noin viisitoista vuotta, hänellä oli paljon poissaoloja, eikä hänellä ollut mainittavaa vaikutusta tuomioistuimen historiassa. Viimeisinä vuosinaan hänen terveytensä oli huono. Hän kuoli virassa ollessaan 72-vuotiaana 19. heinäkuuta 1852. Hänen seuraajansa oli John Archibald Campbell.
Aiheesta muualla

McKinley, John, (1780 - 1852) Biographical Directory of the United States Congress
John McKenzie

John McKenzie
John McKenzie (12. joulukuuta 1937 High River, Alberta, Kanada – 8. kesäkuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan McKenzie oli hyökkääjä.
McKenzie aloitti uransa syksyllä 1956 OHA-junioriliigassa, jossa pelasi vuoteen 1958 saakka. 1958 McKenzie siirtyi WHL-liigaan, josta pääsi vielä saman kauden aikana NHL:ään Chicago Blackhawksin joukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Detroit Red Wingsiin. Kaudet 1960–1963 McKenzie pelasi suurimmaksi osaksi AHL-farmiliigassa, jossa hänet valittiin tähdistökentälliseen 1963.
Syksyllä 1963 McKenzie palasi NHL:ään Chicago Blackhawksiin. Hän pelasi Chicagossa kaksi kautta, kunnes siirtyi New York Rangersiin. Yhden Rangersissa vietetyn vuoden jälkeen McKenzie siirtyi Boston Bruinsiin, jossa pelasi seitsemän kautta vuoteen 1972 saakka. Bostonissa McKenzie nousi tähtipelaajaksi. Hänet valittiin tähdistöotteluun kahdesti, vuosina 1970 ja 1972. Samoina vuosina Boston ylsi Stanley Cupin voittoon. Keväällä 1972 McKenzie siirtyi WHA-liigaan Philadelphia Blazersin pelaajavalmentajaksi. Hän pelasi WHA:ssa eri joukkueissa aina vuoteen 1979 saakka, jolloin lopetti pelaajauransa.
Yhteensä McKenzie pelasi urallaan 691 NHL-ottelua, joissa hän saalisti 206 maalia ja 268 syöttöpistettä. WHA:ssa hänen tehonsa olivat 477 ottelussa 163 maalia, 250 syöttöä eli yhteensä 413 tehopistettä. McKenzie oli mukana Neuvostoliittoa vastaan pelatussa Summit Series -ottelusarjassa 1974. Hartford Whalers on jäädyttänyt McKenzien pelaajanumeron (#19).
Aiheesta muualla

John McKenzie The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Joachim Olsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Joachim Olsen |  Joachim Olsen |  Joachim Olsen |  |
Maa:   Tanska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2006 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Budapest 2004 | kuulantyöntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 2002 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 2005 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Wien 2002 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Birmingham 2007 | kuulantyöntö |  |
Joachim Brøchner Olsen (s. 31. toukokuuta 1977 Aalborg) on tanskalainen poliitikko ja kuulantyöntäjä.
Olsenia valmensi lokakuusta 2003 lähtien islantilainen Vesteinn Hafsteinsson. Olsenin vuonna 2007 työntämä ennätys 21,61 metriä on nykyinen Tanskan ennätys. Kotimaassaan Olsen edusti Århus 1900:aa.
Olsen oli kansankäräjien jäsen kausilla 2011–2015 ja 2015–2019. Hänen puolueensa oli Liberal Alliance.