stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suovehka
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Vehkan (Calla palustris) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vehka (Calla palustris)
Luontoportti: Vehka (Calla palustris)
Suomen Lajitietokeskus: Vehka (suovehka) – Calla palustris
Pohjolan kasvien pauloissa: Calla palustris – vehka, suovehka
Valokki – Nettikasvio: Vehka (Calla palustris)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q175886  Wikispecies: Calla palustris  APSA: 15-1-1  BioLib: 42785  BOLD: 126460  CoL: PKWB  EoL: 1088272  EPPO: CAFPA  EUNIS: 185879  FNA: 200027260  FoC: 200027260  GBIF: 2869101  GRIN: 102469  iNaturalist: 60460  IPNI: 86508-1  IRMNG: 10707167  ISC: 112878  ITIS: 42546  IUCN: 167822  MichiganFlora: 173  MoBotPF: 276335  NatureServe: 2.130791  NBN: NBNSYS0000002349  NCBI: 45007  Observation.org: 6503  Open Tree of Life: 668688  PalDat: Calla_palustris  PfaF: Calla palustris  Plant List: kew-30622  PLANTS: CAPA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:86508-1  RHS: 23425  Tropicos: 2102327  uBio: 467137  VASCAN: 2677  WisFlora: 2830  WFO: wfo-0000767370  Laji.fi: MX.40092
Aarhusin hiippakunta

Århusin hiippakunta (Århus stift) on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista ja sen toiminta on alkanut varhaisella keskiajalla. Hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi vihittiin Reginbrand i vuonna 948. Århusin kaupungin piispa oli yksi kolmesta tanskalaisesta piispasta, joka oli mukana suuressa Ingelheimin kirkollikokouksessa Saksassa 948. Hiippakunta lakkautettiin kuitenkin 988, mutta perustettiin uudelleen 1070, jolloin alettiin rakentaa ensimmäistä tuomiokirkkoa, Nikolain kirkkoa Århusiin.
Århusin tuomiokirkko
Hiippakunnan alue käsittää Jyllannin niemimaan koillisosan, Viborgin hiippakunnan eteläpuolella. Hiippakunnan tuomiokirkkona on 1200-luvulta alkaen Århusin Sankt Klemensin kirkko.
Hiippakunnan piispana on vuodesta 2015 alkaen Henrik Wigh-Poulsen. Hiippakunta on jaettu 14 rovastikuntaan ja 336 seurakuntaan. Hiippakunnassa on noi 330 pappia.
Piispat > Katolinen aika

| --- | --- |
 1157– Eskil  1165–1191 Svend  1191–1204 Peder Vognsen  1204–1215 Skjalm Vognsen  1215–1224 Ebbe Vognsen  1224–1246 Peder Elafsen  1249–1260 Peder Ugetsen  1261–1272 Tyge  1272–1276 Peder IV  1276–1288 Tyge II  1288–1306 Jens Assersøn  1306–1310 Esger Juul :  1310–1325 Esger Bonde  1325–1352 Svend  1352–1369 Poul  1369–1386 Oluf  1386–1395 Peder Jensen Lodehat  1395–1424 Bo Mogensen  1424–1449 Ulrik Stygge  1449–1482 Jens Iversen Lange  1482–1490 Ejler Madsen Bølle  1490–1520 Niels Clausen  1520–1536 Ove Bille
Piispat > Luterilainen aika

| --- | --- |
 1537–1557 Mads Lang  1557–1587 Lauritz Bertelsen  1587–1590 Peder Jensen Vinstrup  1591–1593 Albert Hansen  1593–1626 Jens Gjødesen  1626–1643 Morten Madsen  1645–1660 Jacob Matthiesen  1660–1664 Hans Brochmand  1664–1691 Erik Grave  1691–1713 Johannes Braem  1713–1738 Johannes Ocksen  1738–1764 Peder Jacobsen Hygom  1764–1777 Poul Mathias Bildsøe  1777–1788 Jørgen Hee  1788–1805 Hector Frederik Janson  1805–1829 Andreas Birch :  1829–1830 Peter Hans Mønster  1830–1845 Jens Paludan-Müller  1845–1881 Gerhard Peter Brammer  1881–1884 Bruun Juul Fog  1884–1905 Johannes Clausen  1905–1907 Fredrik Nielsen  1907–1916 Hans Sophus Sørensen  1916–1931 Thomas Schiøler  1931–1940 Fritz Bruun-Rasmussen  1940–1962 Skat Hoffmeyer  1962–1963 Kai Jensen  1963–1980 Henning Høirup  1980–1994 Herluf Eriksen  1994–2015 Kjeld Holm  2015– Henrik Wigh-Poulsen
Aiheesta muualla

Århusin hiippakunnan kotisivuː https://aarhusstift.dk/
| n k Tanskan kansankirkko |
| --- | --- | --- |
| Hiippakunnat |  Aalborg  Aarhus  Fyn  Grönlanti  Haderslev  Helsingør  Kööpenhamina  Lolland-Falster  Ribe  Roskilde  Viborg  |  |
| Katso myös |  Etelä-Schleswigin tanskalainen kirkko  Indre Mission  Luthersk Mission  Tanskan kirkon virsikirja  |  |
Krummedike

Krummedike–suvun vaakuna
Krummedike (muita kirjoitustapoja Krummedige ja Krummendiek) on alkuansa holsteinilainen aatelissuku, jonka haaroja tavataan Tanskassa ja Ruotsissa. Sen huomattavimmat jäsenet olivat Eerik Krummedike (k. 1439), tanskalainen valtaneuvos ja valtakunnan hovimestari, joka otti osaa unioniselkkauksiin Eerik Pommerilaisen aikana, ja hänen pojanpoikansa Henrik Krummedike (k. 1530), norjalainen ja tanskalainen valtaneuvos, Varbergin lääninherra. Hän luopui Kristiern II:sta ja toimi Fredrik I:n kohottamiseksi valtaistuimelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krummedike Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Israel 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Aaron McCarthy

| Aaron McCarthy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aaron McCarthy
Syntynyt: 24. marraskuuta 1961 (ikä 63)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Valmennusura
1987–1988 1988–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1999 1997–2001 2000 2000–2001 2003–2005 2006–2007:   Utahin yliopisto  Optima Gent  Iso Castors Braine  BBC Bayreuth  Torpan Pojat  Suomi  Espoon Honka (apuv.)  Base Oostende  DJK Würzburg  Tigers Tübingen
Aaron McCarthy (s. 24. marraskuuta 1961)  on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
McCarthy toimi Torpan Poikien valmentajan vuosina 1995–1999. Lisäksi hän toimi Espoon Hongan päävalmentajana.
Suomen ulkopuolla McCarthy on toiminut muun muassa Base Oostenden, DJK Würzburgin ja Tigers Tübingenin valmentajana.
Aiheesta muualla

BBL[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Podium-Sport (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Henrik Dettmann | Suomen koripallomaajoukkueen päävalmentaja 1997–2001 | Seuraaja: Ari Tammivaara |
Fluvoksamiini

| --- | --- |


Fluvoksamiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 54739-18-3
ATC-koodi: N06AB08
PubChem CID: 5324346
DrugBank: DB00176
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H21N2F3O2 
Moolimassa: 318,34 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 53 % 
Proteiinisitoutuminen: 80 % 
Metabolia: maksa 
Puoliintumisaika: 13–15 h 
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta
Fluvoksamiini (Suomessa valmistenimellä  Fluvosol) on SSRI-lääkkeiden eli selektiivisten serotoniinin takaisinoton estäjien ryhmään kuuluva lääkeaine. Sitä käytetään vakavan masennuksen ja pakko-oireisen häiriön hoitoon.
Käyttö ja vaikutukset

Fluvoksamiinin vaikutuksen alkaminen vie noin kaksi viikkoa, joskus kauemmin. Aikuisille tavallinen aloitusannos on 50–100 milligrammaa vuorokaudessa ja enimmäisannos 300 milligrammaa vuorokaudessa. Fluvoksamiinin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 100 mg.
Sivuvaikutukset

Lääkkeen yleisimpiin haittavaikutuksiin kuuluvat sydämentykytys, päänsärky, huimaus, uneliaisuus, vapina, vatsavaivat, suun kuivuminen, hikoilu, ruokahaluttomuus, voimattomuus, huonovointisuus, ahdistuneisuus, unettomuus ja hermostuneisuus.
Vieroitusoireet

Lopetettaessa fluvoksamiinin käyttö, yleisimmät lopetusoireet ovat lääkkeen sivuvaikutusten kaltaisia. Yleisimpiä oireita ovat muun muassa huimaus, aisti- ja unihäiriöt, kiihtymys, sydämentykytykset ja päänsärky. Vieroitusoireiden välttämiseksi lääkeannosta kannattaa pienentää vähitellen.
Covid-tutkimus

Fluvoksamiinia on myös tutkittu Covid-19-tartunnan hoidossa.  Toukokuussa 2022 Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) hylkäsi poikkeusmyyntiluvan fluvoksamiinilta covid-19-sairauden hoitoon katsoen ettei näyttö ollut annetuissa tutkimuksissa riittävä luvan myöntämiseen. Myös Maailman terveysjärjestö ilmaisi heinäkuussa 2022 että ei suosita lääkkeen käyttöä covid-19-sairauden hoitoon.
Ruostenopsasiipi

| Ruostenopsasiipi |
| --- | --- |
 Naaras
Uhanalaisuusluokitus
  
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Sinisiipiset Lycaenidae
Alaheimo::  Nopsasiivet Theclinae
Suku::  Thecla
Laji::  betulae
Kaksiosainen nimi
 Thecla betulae  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Ruralis betulae 
Katso myös
   Ruostenopsasiipi Wikispeciesissä   Ruostenopsasiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruostenopsasiipi (Thecla betulae) on sinisiipien heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö

Ruostenopsasiiven siipien yläpinta on tummanruskea. Naaraalla on etusiivissä laajat oranssinväriset laikut, jotka erottuvat koiraalla vain epäselvinä vaalentumina. Täplän ohessa on mustahko diskaalitäplä, joka erottuu myös siiven alapinnalla. Takasiiven ulkoreunan takanurkassa olevien kannusten kohdilla on pienet oranssit täplät. Perhonen lepää usein siivet hieman raollaan. Siipien alapuoli on vaalean punaruskea, ulkoreunaa kohti tummeneva. Etureunasta lähtien siiven poikki kulkee muuta siipeä tummemman ruskea vyö. Etusiivessä vyön ulkoreunan puolta ja takasiivessä sen molempia reunoja rajaa valkoinen viiru, joka on vyötä kohti mustanruskea. Valkoinen viiru ulottuu kuitenkin siiven poikki vain takasiivessä ulkoreunan puolella ja myös vyö päättyy viirun päättyessä. Siipiväli 28–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Ruostenopsasiiven levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Irlannista Euroopan poikki Fennoskandian eteläosiin, Mongoliaan ja Pohjois-Kiinaan. Suomessa lajia tavataan Etelä-Suomessa melko yleisenä. Lentoaika on heinäkuun lopulta elokuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat

Ruostenopsasiipiä tavataan metsänlaidoilla, teiden varsilla ja tavallisesti myös puutarhoissa. Perhonen ei ole kovinkaan innokas lentelemään vaan pysyy paikallaan pitkiäkin aikoja. Lisäksi etenkin koiraat oleskelevat pääasiassa latvustoissa, joten perhosia näkee harvoin ja laji vaikuttaa helposti todellista harvinaisemmalta. Perhoset käyvät ruokailemassa pitkävartisilla kukilla, kuten ohdakkeilla.
Naaras munii aurinkoisilla paikoilla mutta tuulensuojassa kasvavien puiden korkeintaan parin vuoden ikäisille oksille. Toukat kuoriutuvat munista keväällä ja oleskelevat pääasiassa lehtien alapinnoilla lähellä keskisuonta. Niillä on korkeintaan heikko suhde muurahaisiin. Toukkavaihe kestää 6–9 viikkoa ja kotelovaihe 3–5 viikkoa.
Lajin tieteellinen lajinimi betulae viittaa koivuun ja on ilmeisesti Linnén tekemä virhe ravintokasvia ajatellessa, sillä ruostenopsasiipi ei elä koskaan koivuilla. Samaan perustuu myös vanha suomenkielinen nimi koivunopsasiipi.
Ravintokasvi

Toukkien ravintokasveja ovat oratuomi (Prunus spinosa) ja tuomi (Prunus padus), joskus myös viljellyt Prunus-suvun lajit.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Ruostenopsasiipi (Thecla betulae)
Suomen Perhoset: Ruostenopsasiipi
Perhosopas: Ruostenopsasiipi (Thecla betulae) (Arkistoitu – Internet Archive)
Keskisuomalainen: Ruostenopsasiipi[vanhentunut linkki]
Iltalehti: Ruostenopsasiipi (Thecla betulae) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Thecla betulae (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Thecla betulae:  Wikidata: Q1049370  Wikispecies: Thecla betulae  BioLib: 51384  BOLD: 70642  CoL: 5666M  EoL: 262138  EPPO: THECBE  EUNIS: 90420  Fauna Europaea: 441157  Fauna Europaea (new): d41dbe82-8fc4-4a15-851d-8bdf06ea32d5  GBIF: 1930110  iNaturalist: 362091  IRMNG: 11400458  IUCN: 174468  LepIndex: 198208  LoB: 4949  MaBENA: TheclaBetul  NBN: NHMSYS0000504486  NCBI: 596664  Observation.org: 679  Laji.fi: MX.60799 
Papilio betulae:  Wikidata: Q109585054  CoL: 4CK6P  GBIF: 4535183
Kuvakumpu

Ohion ”Käärmekumpu” lienee tunnetuin kuvakumpu.
Niin kutsuttu ”Alligaattorikumpu” piirroksena ilmasta päin nähtynä.
Kuvakummut ovat muinaisten intiaanien tekemiä, monesti eläintä ylhäältä katsoen muistuttavia kumpuja Pohjois-Amerikassa. Kuvakumpu saattoi myös esittää uskonnollista tunnusta tai ihmistä.  Kuvakumpuja tehtiin luultavasti noin 300 eaa. – 1350 jaa. Kuvakumpuja käytettiin monesti hautakumpuina. Tunnetuin kuvakumpu lienee käärmeenmuotoinen Serpent Mound Adamsin piirikunnassa Ohiossa. Kuuluisa on myös kotkanmuotoinen, pienistä kivistä koottu ”Rock Eagle”, ”Kivikotka”. Ihmiset ovat aikojen saatossa tuhonneet useita kuvakumpuja muun muassa kaivuutöiden yhteydessä. Eniten kuvakumpuja on Wisconsinissa.
Alue

Kuvakumpujen keskus on eteläisessä Wisconsinissa Michiganjärven länsipuolella ja alue ulottuu kaakkoiseen Minnesotaan, koilliseen Iowaan ja pohjoiseen Illinoisiin sekä Ohioon. Kuvakummut ovat karhun, peuran, pantterin, suden, ketun, biisonin, kilpikonnan, kotkan, hanhen, pääskyn ja joskus ihmisen muotoisia. Useimmat eläimen kuvat ovat sivukuvia, mutta jotkin ovat ylhäältä päin kuvattuja. Kuvakumpujen koko vaihtelee suuresti.
Ajoitus

Kuvakumpujen ajoituksesta on kiistelty. Kuvakumpujen edeltäjinä pidetään kartiomaisia ja neliömäisä hautakumpuja, joita tehtiin jo 700 eaa.  Käärmekumpu tehtiin vuonna 2017 julkaistujen ajoitusten mukaan luultavasti noin 320 eaa. Adenan kulttuurin osana. Käärmekumpua ehkä paranneltoon noin vuonna 1070. Ohion Granvillebn alligaattorikumpu on ajoitettu aikaan 800 jaa – 1200 jaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuvakumpu Wikimedia Commonsissa
National Park Service: Effigy Moundbuilders (englanniksi)
Piippopaksupää

| Piippopaksupää |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
  
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Paksupääperhoset Hesperiidae
Alaheimo::  Hesperiinae
Suku::  Ochlodes
Laji::  sylvanus
Kaksiosainen nimi
 Ochlodes sylvanus  (Esper, 1777) 
Synonyymit
 Ochlodes venatus  Ochlodes faunus 
 Piippopaksupään levinneisyys Euroopassa
Katso myös
   Piippopaksupää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piippopaksupää (Ochlodes sylvanus) on paksupääperhosten heimoon kuuluva perhoslaji. Piippopaksupää on suurimmassa osassa Suomea varsin yleinen alku- ja keskikesän perhonen ja Valtakunnallisessa päiväperhoslaskennassa 2013 Suomen kymmenenneksi yleisin päiväperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö

Piipopaksupään koiraan siipien yläpinta on väriltään oranssin punaruskea ja siivet ovat ulkoreunasta laajalti tummavarjosteiset. Naaraalla varjostumaa on laajempaa, tummempaa ja näkyy selvästi sekä ulkoreunan että tyven alueella, jolloin siipien pohjaväri erottuu vain vaalean ruskeanoranssina täplärivinä. Siipisuonet ovat molemmilla sukupuolilla tummat. Värisävyn lisäksi sukupuolet erottaa koiraan etusiivessä olevasta koirastäplästä eli mustasta, naarasyksilöitä houkuttelevia hajusteita erittävästä juovasta, joka erottuu lajilla selvästi. Siipien alapinnat ovat likaisen kellanruskeat ja niiden täplät ovat epäselviä ja vain aavistuksen pohjaväriä vaaleammat. Siipien kärkiväli on 26–34 mm.
Piippopaksupää muistuttaa erityisen paljon läheistä sukulaislajiaan, valkotäpläpaksupäätä.
Ochlodes sylvanus ♂
♂  △
♀
△ ♀
Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys kattaa koko Euroopan Islantia, Irlantia ja joitakin Välimeren saaria lukuun ottamatta aina Siperian länsiosiin. Suomessa levinneisyyden pohjoisraja on suunnilleen Tornio-Kajaani-linjalla, mutta pohjoisimmat havainnot ovat Rovaniemen korkeudelta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena touko-kesäkuun vaihteesta heinäkuun lopulle, mutta lämpiminä kesinä mahdollisesti toisen sukupolven yksilöitä voidaan tavata elo-syyskuussa.
Elinympäristö ja elintavat

Piippopaksupäätä tavataan melko kosteilla, runsaskukkaisilla paikoilla, kuten teiden varsilla, niityillä ja kedoilla. Perhonen on nopea lentäjä, mutta lepäilee usein kasveilla auringonpaiseessa erikoisessa lepoasennossa, jossa takasiivet ovat lähes vaakatasossa ja etusiivet vinottain näiden päällä. Laji ei ole erityisen arka, mutta lentää häirittynä helposti kadoksiin. Perhoset aterioivat ahkerasti kukilla. Yksilömäärät eivät kuitenkaan ole yleenäs yksittäisellä paikalla kovin suuria, mikä johtunee koiraiden tiukasta reviirijaosta, johon liittyy keskinäisiä kamppailuja lennossa. Koiraat etsivät naaraita sekä aktiivisesti lennellen että tähystäen korkealta kasvilta-
Naaras munii munat heinien lehdille yksitellen ja parin viikon kuluessa kuoriutuvat toukat sitovat heinän lehden suojaksi itselleen. Toukka talvehtii keskenkasvuisena ja koteloituu keväällä. Kotelovaihe kestää 2–4 viikkoa.
Ravintokasvi

Toukat käyttävät ravinnokseen erilaisia heiniä kuten esimerkiksi nurmipuntarpäätä (Alopecurus pratensis), metsälauhaa (Deschampsia flexuosa) ja ruokohelpeä (Phalaris arundinacea).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Piippopaksupää (Ochlodes sylvanus)
Suomen Perhoset: Piippopaksupää
Keskisuomalainen: Piippopaksupää[vanhentunut linkki]
Iltalehti: Piippopaksupää (Ochlodes sylvanus) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Ochlodes sylvanus (englanniksi)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Vlindernet.nl (hollanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Ochlodes sylvanus:  Wikidata: Q934570  BioLib: 51271  BOLD: 253552  EoL: 960688  EUNIS: 90322  Fauna Europaea: 440718  Fauna Europaea (new): 0089872b-eecc-40de-ada9-7ccf70ea6fc8  GBIF: 1946844  iNaturalist: 61781  IRMNG: 11272964  IUCN: 174445  LepIndex: 185851  LoB: 4271  MaBENA: OchloVenat  NBN: NHMSYS0021143464  NCBI: 876063  Observation.org: 706  Open Tree of Life: 216112  Laji.fi: MX.60755 
Papilio sylvanus:  Wikidata: Q109585218  CoL: 9B3YC  GBIF: 4535410
Petr Čech

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Petr Čech
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Plzeň, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 197 senttimetriä
Paino: 92 kilogrammaa
Seura
Seura: Arsenal
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1989–1999: Viktoria Plzeň
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2001 | Chmel Blšany | 27 | (0) |
| 2001–2002 | Sparta Praha | 27 | (0) |
| 2002–2004 | Rennes | 70 | (0) |
| 2004–2015 | Chelsea | 333 | (0) |
| 2015–2019 | Arsenal | 110 | (0) |
Maajoukkue
| 1997–1998 | Tšekki U15 | 3 | (0) |
| 1998–1999 | Tšekki U16 | 15 | (0) |
| 1999 | Tšekki U17 | 3 | (0) |
| 1999–2000 | Tšekki U18 | 13 | (0) |
| 2000–2001 | Tšekki U20 | 7 | (0) |
| 2001–2002 | Tšekki U21 | 15 | (0) |
| 2002–2016 | Tšekki | 124 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. maaliskuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. maaliskuuta 2020.
Petr Čech  kuuntele ääntämys (ohje) (s. 20. toukokuuta 1982 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti ja edusti viimeksi Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Vuonna 2005 hänet valittiin maailman parhaaksi maalivahdiksi vain 23-vuotiaana. Uransa viimeisen pelin hän pelasi toukokuussa 2019 Arsenalin kohdatessa Chelsean UEFA:n Eurooppalíigan finaalissa.
Jalkapallouransa jälkeen Čech siirtyi pelaamaan jääkiekkomaalivahtina kaudella 2019-2020. Marraskuussa 2022 Čech solmi yhden vuoden sopimuksen Ison-Britannian kolmanneksi ylimmällä tasolla pelaavaan Chelmsford Chieftains -joukkueeseen.
Jalkapallomaalivahtina

Petr Čechin päätyminen jalkapallomaalivahdiksi on ainakin osaksi onnekas sattuma. Hän pelasi nimittäin juniorina aluksi keskikentällä tai hyökkääjänä. Kymmenvuotiaana Čechin jalka katkesi, ja kun hän toivuttuaan jatkoi pelaamista, hän pelasi maalivahtina. Čech aloitti uransa aikuisten tasolla 17-vuotiaana FK Chmel Blšanyn joukkueessa pelattuaan sitä ennen kauden FC Viktoria Plzeňissä. Kaudella 2001–2002 hän siirtyi 700 000 eurolla Sparta Prahaan, jossa hän pelasi 855 minuutin ajan päästämättä maaliakaan. Vain yhden kauden jälkeen hän siirtyi Sparta Prahasta Ranskaan Rennesiin viidellä miljoonalla eurolla. Čech auttoi hyvillä otteillaan seuran säilyttämään sarjapaikkansa ja etenemään Ranskan cupin välieriin.
Vuonna 2004 Čech siirtyi Chelseaan 10,3 miljoonan euron siirtosummalla. Pian hän vakiinnutti paikkansa joukkueen ykkösmaalivahtina ja teki uuden Valioliigan ennätyksen pidettyään maalinsa puhtaana 1 025 minuutin ajan. Hän pelasi kauden aikana 21 nollapeliä, ja hänet valittiin kauden parhaaksi maalivahdiksi. Samana vuonna hän voitti Chelseassa Valioliigan mestaruuden. Helmikuussa 2006 hän solmi seuran kanssa sopimuksen, joka ulottui vuoteen 2010 saakka. Hän voitti Chelseassa Valioliigan mestaruuden myös 2006, 2010 ja 2015. Hän pelasi kaikki ottelut Chelsean voittaessa Mestarien liigan 2012. Hän voitti Chelseassa myös Eurooppa-liigan 2013, neljä FA Cupia ja kolme liigacupia. Hänet valittiin Chelsea-vuosinaan Valioliigan parhaaksi maalivahdiksi myös kausilla 2010–2011 ja 2013–2014. Čech oli Chelsean ykkösmaalivahti kymmenen vuotta, kunnes belgialainen Thibaut Courtois pudotti hänet kaudella 2014–2015 penkille. Čechin on huhuttu lähteneen seurasta tästä syystä.
Chelseasta Čech siirtyi paikallisvastustajaan Arsenaliin kesäkuussa 2015 nelivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä Arsenal-kaudellaan 2015–2016 hänet valittiin neljännen kerran Valioliigan kauden maalivahdiksi. Hän voitti FA Cupin 2017. Tammikuussa 2019 hän ilmoitti päättävänsä pelaajauransa kauden päätteeksi. Pelaajauransa jälkeen hänen on huhuttu aloittavan Chelsean urheilutoimenjohtajana. Hän pelasi Valioliigassa yhteensä 443 ottelua, joista 202:ssa pelasi nollapelin.
Čech oli pitkään myös Tšekin maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän pelasi joukkueessa Portugalin EM-kisoissa 2004, Saksan MM-kisoissa 2006, Sveitsin ja Itävallan EM-kisoissa 2008, Puolan ja Ukrainan EM-kisoissa 2012 ja Ranskan EM-kisoissa 2016. Kaikkiaan hän pelasi MM-kilpailuissa kolme ja EM-kilpailuissa 14 ottelua. MM-karsintaotteluja hän pelasi 31 ja EM-karsintapelejä 36. Yhteensä hän pelasi 125 maaottelua vuosina 2001–2016.
Čech loukkaantui vakavasti Valioliigan ottelussa Readingia vastaan 14. lokakuuta 2006: Hän sai kallonmurtuman, kun palloa tavoitelleen Stephen Huntin jalka osui maalivahdin päähän ottelun ensimmäisellä minuutilla. Čech joutui pitkälle sairauslomalle ja palasi pelikentille vasta tammikuussa 2007. Loukkaantumisesta toivuttuaan hän joutui pitämään peleissä erikoisvalmisteista kypärää, joka oli alun perin suunniteltu rugbyn pelaajien käyttöön.
Jääkiekkomaalivahtina

Jalkapallouransa jälkeen Čech siirtyi pelaamaan jääkiekkoa maalivahtina. Hän liittyi lokakuussa Guildford Phoenixiin, joka pelasi Ison-Britannian neljänneksi ylimmällä tasolla, National Ice Hockey Leaguen 2. divisioonassa. Marraskuussa 2022 Čech teki sopimuksen sarjatasoa korkeammalla pelaavan Chelmsford Chieftainsin kanssa. Hän pelaa myös vuonna 2023. Marraskuussa 2023 Čech siirtyi lainasopimuksella pelaamaan Belfast Giantsiin Englannin jääkiekon pääsarjaan EIHL:iin. Hän on pelannut myös Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oxford City Starissa.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Coupe Gambardella: 2003
Englannin Valioliiga: 2005, 2006, 2010, 2015
FA Cup: 2007, 2009, 2010, 2012
Englannin liigacup: 2005, 2007, 2015
FA Community Shield: 2005, 2009
Mestarien liiga:
Kulta: 2012
Hopea: 2008
Eurooppa-liiga: 2012–2013
FA Cup: 2017
Community Shield: 2015, 2017
Eurooppa-liiga: toinen sija 2018–2019
Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2002
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

PFA:n vuoden joukkue: 2005
IFFHS:n vuoden maalivahti: 2005
Englannin valioliigan Kultainen hanska: 2005, 2011, 2014, 2016
Englannin valioliigan kuukauden pelaaja: Maaliskuu 2007
Tšekin vuoden pelaaja: 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014
UEFA Club Football Awards, paras maalivahti: 2005, 2007, 2008
Pohjois-Suomen Ryhmä

Ryhmän komentaja kenraalimajuri Wiljo Einar Tuompo.
Pohjois-Suomen Ryhmä perustettiin ennen talvisotaa tehtävänään puolustaa Suomen valtakunnan aluetta Lieksan ja Jäämeren välisellä alueella. Lähinnä armeijakuntaan rinnastettava yhtymä kävi merkittävimmät taistelunsa Suomussalmella ja Raatteen tiellä sekä Kuhmossa, Petsamossa ja Sallassa. Ryhmän komentaja oli kenraalimajuri Wiljo Einar Tuompo.