stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ralph Gräsbeck
Aiheesta muualla

Ralph Gräsbekin muistokirjoitus. Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Gullveig

Gullveig. Lorenz Frølichin piirros.
Gullveig on skandinaavisessa mytologiassa noita, joka kuului vaanien jumalsukuun. Hänessä oli joitakin demonisia piirteitä, ja hänen kauttaan maailmaan tuli kullanhimo, johon jopa aasat lankesivat. Aasat yrittivät kolme kertaa polttaa Gullveigin, siinä kuitenkaan onnistumatta. Nämä tapahtumat johtivat aasojen ja vaanien sotaan.
Gullkronanselkä

Gullkronanselkä avautuu Paraisten portiksi kutsutusta salmesta.
Gullkronanselkä
Gullkronanselkä (ruots. Gullkrona fjärd) on noin 30 kilometrin pituinen merenselkä Saaristomerellä Turunmaan saariston länsiosassa, lähellä Gullkronan saarta. Alue kuuluu Paraisten ja Kemiönsaaren kuntiin. Se muodostaa luontorajan Turunmaan läntisen ja itäisen osan välillä.
Erik Grotenfelt

Erik Grotenfelt
Erik Herman Woldemar Grotenfelt (24. heinäkuuta 1891 Viipuri – 3. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen prosaisti, runoilija ja toimittaja, joka tunnetaan sisällissodan aikaisten Västankvarnin teloitusten sotatuomarina ja täytäntöönpanijana mutta ei niinkään runoilijana.
Elämä > Nuoruus

Grotenfeltin vanhemmat olivat prokuraattori ja korkeimman oikeuden presidentti Berndt Julius Grotenfelt sekä Aline Söderhjelm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Siri Matilda Studdin kanssa.
Grotenfeltin täti oli historian professori Alma Söderhjelm.
Grotenfelt kävi Nya Svenska Samskolanin, kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1909 ja liittyi Nyländska Studentafdelningeniin. Hän opiskeli Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuosina 1909–1914, valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1913 ja sai filosofian maisterin arvon vuonna 1914.
Elämä > Jääkäri ja aktivisti

Grotenfelt liittyi niiden vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Hän ilmoittautui leirille 5. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hän erosi silmäsairauden aiheuttaman heikon terveydentilan vuoksi kesäkuussa 1915. Hän oleskeli seuraavaksi Tukholmassa ja Helsingissä ja alkoi syksyllä 1916 kirjoitella huomiota herättäneitä sotatilanneselostuksia Dagens Pressiin. Venäjän vallankumouksen puhjettua hän aloitti keväällä 1917 vilkkaan toimintajakson. Hän kirjoitteli päivittäin sekä Svenska Presseniin että aktivistien äänenkannattajaksi toukokuussa 1917 perustettuun Svenska Tidningeniin Suomen itsenäisyysvaatimuksia valaisevia kirjoituksia ja taisteli kiivaasti niitä sanomalehtiä ja poliitikkoja vastaan, joiden mielestä Suomelle olisi kuulunut vain laajennettu autonomia. Hän toimi keväällä 1917 ylioppilaspolitiikkaa johtaneen osakuntien valitseman valtuuskunnan toimeliaimpana jäsenenä ja joutui tilanteen vuoksi kosketuksiin myös Venäjän vallan edustajien kanssa, esimerkiksi ministeri Aleksandr Kerenskin ja amiraali Andrei Maksimovin.
Elämä > Sisällissota

Sisällissodan aikana Grotenfelt toimi punaisten hallinnassa olleessa Helsingissä ja kuului salaisen Vapaa Sana – Fria Ord -lehden toimituskuntaan, jossa hänen tehtävänään oli sotakatsauksien kirjoittaminen. Punaiset vangitsivat Grotenfeltinä erehdyksessä ruotsinkielisen kauppaopiston rehtorin Oskar Rosenqvistin, joka oli lehden aputoimittaja. Jaakko Paavolaisen mukaan Rosenqvist ammuttiin matkalla esikuntaan ja ruumis heitettiin autosta kadulle.lähde? Hänen lehtikirjoituksiinsa sisältyy kuolemankulttia, kuoleman romantisointia.
Sodan loppuvaiheessa Grotenfelt asetettiin Inkoon Västankvarnissa toimineen laittoman kenttäoikeuden puheenjohtajaksi. Hän tuomitsi noin 60 punaista kuolemaan. Ensimmäiset tuomiot Grotenfelt pani täytäntöön henkilökohtaisesti, koska hänen miehistönsä oli tuomioiden täytäntöönpanossa kokematonta, mutta myöhemmin tuomioiden täytäntöönpanoon Västankvarnissa osallistui myös Länsi-Uudenmaan pataljoona. Grotenfelt kuvaili muistiinpanoissaan, kuinka muun muassa ammutti useita vihtiläisryöstäjiä ja kuinka vangit pelokkaasti avautuivat hänen johtamassaan tuomioistuimessa. Joukossa oli ainakin kolme naista, Hilja Heino, Elsa Suomi ja Tekla Åhl.lähde? Kenttäoikeuden toiminnasta ei ole jäljellä asiakirjoja. Ainoat todisteet ovat Grotenfeltin vaimolleen Sirille lähettämät kirjeet, jotka on julkaistu Gunnar Mårtensonin vuonna 1943 kokoamassa antologiassa Med gåspenna och skrivmaskin.
Grotenfelt teki itsemurhan 3. huhtikuuta 1919, ja hänet haudattiin Helsinkiin. Grotenfeltin veli Nils C. J. Grotenfelt kuvailee veljeään muistokirjoituksessa: ”Hänestä voi saada vaikutelman sadistisesta pienestä kirjoituspöytäherrasta, joka saa tilapäisesti vallan päättää elämästä ja kuolemasta.” Hän oli ulkoisesti pieni ja hento, ja hän oli likinäköinen. Hän oli luonteeltaan veljen mukaan impulsiivinen, innostuva, kiivas ja teki nopeita arvioita sekä harrasti hienostunutta ironiaa.
Kirjallinen tuotanto

Grotenfelt kirjoitti kaksi runokokoelmaa ja kaksi romaania. Romaani Bengt Walters lycka ilmestyi 1917. Se on osittain omaelämäkerrallinen tarina, jossa hän piirtää velton voimattoman haaveilijan luonteenkuvan. Toinen romaani on Det nya fosterlandet, jonka taustalla on Venäjän maaliskuussa 1917 puhjennut vallankumous. Hän kuvaa siinä silloisen Suomen poliittisia pyrkimyksiä, joista toisissa tavoiteltiin autonomiaa Venäjän vallassa, toinen taas pyrki itsenäisyyteen. Hänen kuolemansa jälkeen on julkaistu valikoima runoja ja antologia, johon on koottu lehtiartikkeleita. Suvun piirissä katsottiin Grotenfeltin itsemurhan ehkä johtuneen taloudellisista vaikeuksista. Syyllisyyttä ei otettu huomioon.
Muuta

Grotenfelt oli kirjailija Leena Landerin Käsky-romaanissa Ruukkijoen kenttätuomioistuinta johtaneen kirjailija ja toimittaja Emil Hallenbergin esikuva. Grotenfeltin sekä Kemijärvellä teloitetun maalarin Matti Ollankedon vaiheita seurataan Seppo Rustaniuksen vuonna 2007 valmistuneessa dokumenttielokuvassa Vuoden 1918 uhrit.
Romaanissaan Alma Merete Mazzarella käsittelee Alma Söderhjelmin ohella myös tämän sisarenpoikaa Grotenfeltiä.
Tuotanto

Dikter : runokokoelma. Schildt, Helsingfors 1914
Det röda vinets barn : runokokoelma. Schildt, Borgå 1915
Bengt Walters lycka : romaani. Holger Schildts förlag, Borgå 1916
Det nya fosterlandet : romaani. Schildt, Helsingfors 1917
Ätten Grotenfelt : anteckningar för släkten ; kirjoittajat N. Karl Grotenfelt, Erik Grotenfelt ja Kustavi Grotenfelt. N. B. Grotenfelt, Lovisa 1917
Silmät auki! : mietteitä englantilais-venäläisten aikeista Suomen itsenäisyyden kukistamiseksi ; kirjoittanut Juha Juhanpoika. Aktivistikomitea, Helsinki 1918
Valda dikter ; inledda och utgivna av Jarl Hemmer. Schildt, Helsingfors 1919
Grotenfetin sanomalehtikirjoitukset on julkaistu vuonna 1919 ilmestyneenä kirjassa nimeltä En pennas strid : ett urval uppsatser. Kirjan johdannon on kirjoittanut maisteri Thure Svedlin.
Aiheesta muualla

Attitydernas kamp (Arkistoitu – Internet Archive) teoksessa Finland svenska litteratur, s. 74–75
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Transformers: Energon

| Transformers: Energon |
| --- | --- |

トランスフォーマー スーパーリンク   (Transformers: SuperLink)
Genre: seikkailu, sci-fi, mecha 
TV-anime
Ohjaaja: Jun Kawagoe Yutaka Sato
Studio: ACTAS
Lähetyskanavat:  MTV3  Cartoon Network
Alkuperäinen lähetyskierros: 9.1.2004 – 24.12.2004
Jaksojen määrä: 51 (Japanissa 52) 
Transformers: Energon (jap. Toransufōmā: Sūpārinku) on ACTAS, Inc studion tuottama animesarja. Se on jatkoa Unicron-trilogialle, jonka Transformers: Armada aloitti vuonna 2002. Sarjaan kuului myös Hasbron ja Takaran tuottama lelusarja vuosina 2004–2005. Sarja näkyi myös Suomessa MTV3 kanavalla 30. lokakuuta 2004 – 23. syyskuuta 2006 välisenä aikana.
Tarina

Kymmenen vuotta on kulunut kohtalokkaasta taistelusta Unicronia vastaan. Monet Decepticonit jotka taistelivat Unicronia vastaan ovat liittyneet Autobotteihin auttaakseen energonin löydössä. Uusi vihollinen on kuitenkin noussut Autobottien uhaksi, nimittäin Alpha Q, joka suunnittelee varastavansa heiltä energonia, kätyreidensä Scorponokin ja Terrorconien avulla, aikeenaan herättää Megatron ja Unicron uudelleen henkiin.
Animaatiosarja

Energon jatkaa siitä, mihin Armadassa jäätiin. Energon on toteutettu robottien osalta 3D-grafiikalla, kun taas ihmiset ja taustat ovat käsin piirrettyjä.
Sarjakuva

Transformers: Energon -sarjakuva alkoi, kun lelut vaihtuivat Armadasta Energoniksi. Energonin ensimmäinen numero on siis 19. Sarjakuva oli alusta asti Simon Furmannin käsialaa. Sarjakuva lähti alusta asti eri teille, kuin animaatiosarja, ja jatkoi siitä, mihin Armada-sarjakuvassa jäätiin. Valitettavasti kustannusyhtiö Dreamwave joutui konkurssiin ja sarjakuva jäi kesken, numeroon 30.
Hahmot > Autobotit

Optimus Prime, voimakas ja urhea Autobottien johtaja, joka on luvannut taistelevansa pahoja Decepticoneja vastaan.
Hot Shot, nykyisin kokenut Autobotti ja on yksi nopeimmista Autoboteista.
Jetfire, avaruussukkulaksi muuttuva kokenut Autobot-sotilas joka on taistellut Optimus Primen rinnalla monia kertoja.
Ironhide, nuori Autobotti, joka haluaa osoittaa Optimukselle olevansa kelvollinen taistelija.
Inferno, hiljainen ja rauhallinen tarkka-ampuja, joka usein teki yhdistelmä muuntautumisen Hot Shotin kanssa. Myöhemmin hänet rakennettiin uudelleen Roadblockiksi.
Rodimus, Hot rod -rekka-autoksi muuntautuva Autobottikomentaja ja sotasankari. Aluksi auttoi apureidensa, Prowlin ja Landminen, kanssa Alpha Q:ta, palauttaakseen kaikki Unicronin tuhoamat planeetat.
Prowl
Landmine
Wing Saber, alun perin nimeltään Wing Dagger. Yritti pysäyttää Shockblastia pakenemasta, mutta jäikin Energon tornin alle. Primus rakensi ja nimesi Wing Daggerin uudelleen Wing Saberiksi.
Cliffjumper
Downshift
Bulkhead
Omega Supreme, legendaarinen ja valtava Autobottisoturi, joka kerran kukisti Unicronin. Hän kuitenkin vaipui uneen, kunnes tohtori Jones ja Primus herättivät hänet. Yhdistyy Optimus Primen kanssa Optimus Supremeksi. Muuntautuu cybertronilaiseksi junaksi, joka voi jakaantua taistelualukseksi ja nosturiksi.
Superion Maximus, Storm Jetin johtaman Air Teamin muodostama soturi.
Hahmot > Omniconit

Skyblast
Strongarm
Signal Flare
Arcee
Hahmot > Decepticonit

Megatron/Galvatron, täysin uudelleensyntynyt ja entistä voimakkaampi Decepticonien johtaja jonka aikeena on herättää Unicron henkiin.
Starscream, Alpha Q:n uudelleenherättämänä Starscream on palannut entistä vahvempana. Hän on Megatronin/Galvatronin "oikea käsi"
Cyclonus / Snowcat
Demolishor
Tidal Wave / Mirage
Shockblast,  on vaarallinen sekä voimakas ja hän tavoittelee Decepticonien johtajuutta. Hän yritti myös saada itselleen Unicronin voimat.
Sixshot Shockblastin pikkuveli, ulkonäöltään lähes identtinen Shockblastin kanssa, mutta vain eri värinen. Hänkin yritti veljensä tavoin tavoitella Decepticonien johtajuutta ja melkein onnistuikin siinä, haavoittamalla Galvatronia vakavasti.
Bruticus Maximus, Steamhammerin johtaman Destruction Teamin muodostama soturi.
Construction Maximus, Barricaden johtaman Construction Teamin muodostama soturi.
Hahmot > Terrorconit

Scorponok, Alpha Q:n luoma Terrorconien johtaja, jonka Megatron kääntää Decepticoniksi.
Battle Ravage
Divebomb
Cruellock
Insecticon
Blackout
Command Ravage
Hahmot > Muut hahmot

Alexis Thi Dang
Alpha Q
Carlos Lopez
Kicker Jones
Misha Miramond
Primus
Rad White
Unicron
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Katsuyuki Konishi   | … |   Optimus Prime   |
|   Junichi Endō   | … |   Megatron/Galvatron   |
|   Daisuke Kishio   | … |   Kicker Jones   |
|   Kōsuke Toriumi   | … |   Hot Shot   |
|   Nobutoshi Canna   | … |   Inferno/Roadblock, Shockblast, Six Shot, Unicron   |
|   Mitsuo Iwata   | … |   Ironhide   |
|   Nobuyuki Hiyama   | … |   Jetfire   |
|   Kōji Yusa   | … |   Demolishor, Wing Dagger/Wing Saber   |
|   Jin Yamanoi   | … |   Tidal Wave/Mirage, tohtori Brian Jones   |
|   Yasunori Masutani   | … |   Scorponok   |
|   Isshin Chiba   | … |   Cyclonus/Snow Cat   |
|   Nobuo Tobita   | … |   Starscream   |
|   Yukiko Tagami   | … |   Misha Miramond   |
|   Masataka Nakai   | … |   Rad White   |
|   Ryōtarō Okiayu   | … |   Rodimus   |
|   Makoto Yasumura   | … |   Prowl   |
|   Kenta Miyake   | … |   Landmine   |
|   Yūichi Nagashima   | … |   Alpha Q   |
Ääninäyttelijät > Englanniksi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Gary Chalk   | … |   Optimus Prime   |
|   David Kaye   | … |   Megatron/Galvatron   |
|   Brad Swaile   | … |   Kicker Jones   |
|   Brent Miller   | … |   Hot Shot   |
|   Matt Hill   | … |   Ironhide, Carlos Lopez   |
|   Scott McNeil   | … |   Jetfire, Strongarm, Omega Supreme   |
|   Michael Daingerfield   | … |   Inferno/Roadblock   |
|   Alvin Sanders   | … |   Demolishor   |
|   Doug Parker   | … |   Tidal Wave/Mirage   |
|   Colin Murdock   | … |   Scorponok   |
|   Don Brown   | … |   Cyclonus/Snowcat, Constructicon Maximus   |
|   Michael Dobson   | … |   Starscream, Signal Flare   |
|   Ellen Kennedy   | … |   Misha Miramond   |
|   Kirby Morrow   | … |   Rad White   |
|   Ron Halder   | … |   tohtori Brian Jones, Primus   |
|   Tabitha St. Germain   | … |   Alexis Thi Dang   |
|   Trevor Devall   | … |   Alpha Q   |
|   Alistair Abell   | … |   Prowl   |
|   Brian Drummond   | … |   Shockblast   |
|   Doron Bell Jr.   | … |   Cliffjumper   |
|   Sharon Alexander   | … |   Arcee   |
|   French Tickner   | … |   Bulkhead   |
|   Mark Acheson   | … |   Unicron   |
|   Nicole Oliver   | … |   Miranda, Sally   |
|   Paul Dobson   | … |   Rodimus, Superion Maximus   |
|   Samuel Vincent   | … |   Wing Dagger/Wing Saber   |
|   Ty Olsson   | … |   Downshift   |
|   Terry Klassen   | … |   Sixshot   |
|   Ward Perry   | … |   Landmine   |
Ääninäyttelijät > Suomeksi

Unicron-trilogian toisen osan, suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi  Oy PVP Voice Ab,
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Pekka Lehtosaari   | … |   Optimus Prime   |
|   Arto Nieminen   | … |   Megatron/Galvatron   |
|   Vesa Hämes   | … |   Hot Shot, Demolishor, Rodimus (jaksot 27–52), Sixshot, Signal Flare, Superion Maximus (jakso 40)   |
|   Juha Paananen   | … |   Jetfire, Alpha Q 2, Alpha Q 4, Constructicon Maximus, Unicron   |
|   Saku Mäkynen   | … |   Inferno/Roadblock, Superion Maximus, Carlos Lopez   |
|   Markus Blom   | … |   Ironhide, Rad White   |
|   Pauli Virta   | … |   Starscream, Bulkhead, Skyblast, Prowl (jakso 13), Bruticus Maximus (jakso 40)   |
|   Ari Wirta   | … |   Cyclonus/Snowcat, Wing Dagger/Wing Saber   |
|   Jari Viitanen   | … |   Scorponok, Cliffjumper, tohtori Brian Jones   |
|   Bruno Lähteenmäki   | … |   Alpha Q 1, Alpha Q 4 (jaksot 14 ja 17), Downshift, Tidal Wave/Mirage, Landmine (jakso 13)   |
|   Jari Salo   | … |   Alpha Q 3, Landmine, Omega Supreme, Bruticus Maximus   |
|   Arttu Ala-Jokimäki   | … |   Kicker Jones   |
|   Pauliina Virta   | … |   Misha Miramond   |
|   Ossi Ahlapuro   | … |   Rodimus (jaksot 15–26)   |
|   Joonas Suominen   | … |   Prowl, Strongarm   |
|   Saara Ruokonen   | … |   Arcee   |
|   Veeti Kallio   | … |   Shockblast, Primus (jakso 22)   |
|   Ossi Valo   | … |   Primus, Shockblast (jakso 44)   |
|   Elise Langenoja   | … |   Miranda Jones, Sally Jones   |
|   Karolina Blom   | … |   Alexis Thi Dang   |
Gumbosavi

Gumbosavi (engl. gumbo tai gumbo clay) on geologiassa ja geotekniikassa käytetty nimitys kerrostuneelle Mississippin laakson savelle. Gumbosavi on tahmeaa ja sen väri vaihtelee mustasta harmaaseen ja vihertävään. Sitä on yleisesti Yhdysvaltain eteläosissa. Monien kasvien kasvattaminen tällaisessa maaperässä on mahdotonta ilman eloperäisen aineksen lisäämistä, sillä gumbosavi estää veden ja hapen kulun maassa. Öljynporauksessa gumbosavi on tahmeiden, paisuvien savien yleisnimitys.
Gumbo on afrikkalaisperäisten amerikkalaisten käyttämä englanninkielinen murresana, joka pohjautuu Angolassa käytettyyn sanaan kingombo. Gumbo on puhekielinen nimitys okra-kasville (Abelmoschus esculentus), jonka palkoja käytetään ruoanvalmistuksessa. Gumbokeitto (engl. gumbo soup tai gumbo) on okran paloilla suurustettu keitto. Keittokirjan American cooks mukaan gumbo ei nykyisin tarkoita okra-vihannesta vaan keittoa, joka sisältää okraa. Okrassa on paljon kasvilimaa, joka paksuntaa keiton hyytelömäiseksi. Keitto jakaa ihmisten mielipiteet, siitä joko pidetään tai sitä vihataan. Gumbosavi lienee saanut nimensä keitosta, sillä molemmat ovat tahmeita, paisuvia aineita.
Guinea-Bissaun kansalliskirjasto

| Guinea-Bissaun kansalliskirjasto INEPin yleinen kirjasto> Biblioteca Pública do INEP |
| --- | --- |
 Bissaussa sijaitsevaa INEPin rakennusta, jossa myös kansalliskirjasto toimii.
Osoite:  Complexo Escolar '14 de Novembro' (P. O. Box 112 - INEP), Bairro de Cobornel, Bissau, Guinea-Bissau
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guinea-Bissaun kansalliskirjasto eli INEPin yleinen kirjasto (port. Biblioteca Pública do INEP, Instituto Nacional de Estudos e Pesquisa, epävirall. suom. Kansallisen opiskelu- ja tutkimusinstituutin yleinen kirjasto) on Guinea-Bissaun pääkaupungissa Bissaussa toimiva kansalliskirjasto. Se paitsi tieteellinen laitos, myös maansa suurin julkinen kirjasto varastomäärällä mitattuna, ja toimii yliopistokirjastona. Kirjasto sijaitsee samalla alueella kuin Amilcar Cabralin yliopiston (Universidade Amílcar Cabral) oikeustieteellinen tiedekunta ja kansallinen terveysalan korkeakoulu. Kirjasto auttaa toiminnallaan myös Boén Colins-yliopistoa. Hallinnollisesti kirjasto on maansa kansallisen opetus-, nuoriso-, kulttuuri- ja urheiluministeriön (port. Ministério da Educação Nacional, Juventude, Cultura e Desporto) alaisuudessa. Kansalliskirjaston johtajana toimi Diogenes Cardoso (10/2017).
Kirjasto on perustettu 24. lokakuuta 1984 ja se sai kansalliskirjaston aseman 10. marraskuuta samana vuonna annetulla säädöksellä. Kirjastolla on ollut vapaakappaleoikeus vuodesta 1988, se huolehtii Portugalin siirtomaavallan ajan kansallisbibliografiasta (1941-1973), toimii yleisenä kirjastona, välittää kirjastojen välisiä lainoja ja toimii Guinea-Bissaussa julkaistujen teosten ja sarjojen ISBN-/ISSN-numeroinnista vastaavana tahona. Kirjastossa sijaitsee myös Yhdysvaltojen kustantama amerikkalainen nurkkaus (engl. American Corner), jossa kävijät voivat esimerkkiä oppia yhdysvaltalaisesta yhteiskunnasta, lukea yhdysvaltalaisia online-lehtiä ja hakea tietoa Yhdysvalloissa opiskelemisesta sekä päästä käsiksi tuhansiin yhdysvaltalaisiin julkaisuihin. Vuonna 2007 kansalliskirjaston kokoelmissa oli yhteensä 77 225 nimikettä.
Aikuisista eli vähintään 15-vuotiaista Guinea-Bissaun asukkaista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 59,9 prosenttia vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Inep Guiné-Bissau (Instituto Nacional de Estudos e Pesquisa -INEP) (facebook.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 2 
Muut:  IdRef
X86

x86 on Intelin kehittämä ja valmistama suoritinarkkitehtuuri. Intel ei ole arkkitehtuurin mukaisten suorittimien ainoa valmistaja vaan myös AMD, Cyrix, NEC, Transmeta, VIA ja Zilog ovat valmistaneet x86-yhteensopivia suorittimia lisenssillä.
IBM PC:n jälkeen useat henkilökohtaiset tietokoneet käyttävät x86-arkkitehtuurin tai uudemman x86-64:n mukaista suoritinta. Ennen IBM PC:tä muun muassa MOS 6502 oli laajalti käytössä mikrotietokoneissa ja varhaiseksi henkilökohtaiseksi tietokoneeksi on kutsuttu myös vuonna 1961 suunniteltua LINC-tietokonetta.
Historia

Computer Terminal Corporation (CTC) sopi kahden mikropiirivalmistajan kanssa (Intel ja Texas Instruments) ohjelmoitavan PMOS-piirin kehittämisestä Datapoint 2200 -päätettä varten. Valmistajat eivät kyenneet CTC:n aikatauluun mutta saivat pitää suunnitelmansa. Intel aloitti Intel 8008:n myynnin.
8-bittisen 8008:n pohjalta kehitettiin Intel 8080 sekä 16-bittinen Intel 8086, joka oli ensimmäinen x86-suoritin. 8086:n pohjalta kehitettiin 8-bittisellä ulkoisella väylällä varustettu Intel 8088, jonka IBM valitsi IBM PC -tietokoneeseen. Ennen IBM PC:tä markkinoilla oli "vuoden 1977 kolmikko" mikrotietokoneita: Apple II, Commodore PET ja TRS-80.
Seuraavia 16-bittisiä suorittimia olivat Intel 80186 ja Intel 80286.
32-bittisen Intel 80386:n myötä käskykanta sai nimen IA-32 ja sitä seurasi Intel 80486.
Intelin alkuperäiset x86-suorittimet

1972 Intel toi markkinoille ensimmäisen 8-bittisen mikrosuorittimen 8008.
Seuraavana vuonna tuli parannettu versio 8080, joka on tunnetuin toisen sukupolven mikrosuoritin, ja 1976 edelleen parannettu versio 8085.
1978 Intel pyrki jättämään kilpailijat taakseen siirtymällä 16-bittiseen suorittimeen julkistamalla mallin 8086. 8087-liukulukulaskentayksikköä käytetään suorittimen rinnalla matemaattisiin laskutoimituksiin. Tiedonkäsittely ja -siirto tapahtuvat 16-bittisin sanoin. Suorittimen muistiavaruus on yksi megatavu, joka on jaettu 64 kilotavun segmentteihin. Tämä suoritin oli 10 kertaa nopeampi kuin 8080 ja käskykannaltaan pääosin yhteensopiva 8080-mallin kanssa.
8088 on kehitetty 8086-mallista kustannusten säästämiseksi. Siinä tiedonsiirto suorittimen ulkopuolella tapahtuu 8-bittisinä tavuina, mutta käskykannaltaan yhteensopivana suoritin tunnistaa kuitenkin kaikki 8086-suorittimen käskyt, eikä ohjelmoijan tarvitse tietää kumpi suoritin on käytössä. 8-bittinen ulkoinen dataväylä mahdollisti halvempien oheiskomponenttien käytön, mutta teki suorittimesta hitaamman.
1982 Intel toi markkinoille 16-bittisen 80186-suorittimen (ja 8-bittisen 80188-suorittimen). Tähän suorittimeen on yhdistetty toiminnot, jotka 8086-suorittimella vaativat 15 ylimääräistä mikropiiriä. Ohjelmallinen yhteensopivuus vanhempiin suorittimiin säilytettiin, mutta sen lisäksi suorittimeen sisällytettiin muutama uusi suoritinkäsky. 80187-mallia käytettiin 80186-suorittimen rinnalla matemaattisten laskutoimitusten nopeaan suorittamiseen.
1982 esitellyn 80286:n (matematiikkasuoritin 80287) ympärille IBM rakensi siihen asti kehittyneimmän tietokonemallinsa IBM PC/AT:n 1984. Tässä suorittimessa on toimintoja, jotka sallivat parannetun muistinhallinnan ja ohjelmien moniajon. Muistiavaruus on 16 megatavua ja näennäismuistia yksi gigatavu. Parannuksista huolimatta muistinhallinta oli kuitenkin edelleen hankalaa, koska suorittimen rekisterit olivat kapeampia kuin koneen osoiteväylän leveys.
IA-32

Intel 80386 mallista lähtien Intel luopui asteittain alkuliitteestä 80 ja otti sen tilalle käyttöön kirjaimen i erottautuakseen kilpailijoistaan. IA-32 käskykanta esiteltiin 80386 mallissa, josta johtuen siihen toisinaan viitataan i386. Intel viittaa nykyään 32-bittiseen x86-arkkitehtuuriin nimellä IA-32, joka on lyhenne sanoista Intel Architecture, 32-bit.
80386 eli i386 (matematiikkasuoritin i387, ns. x87) on 80286-suorittimen laajennus, jossa rekisterien ja osoiteväylän ja laskentayksiköiden leveys on 32 bittiä. Muistiavaruus on 4 gigatavua, eikä segmentointia enää välttämättä tarvitse käyttää, mikä helpotti huomattavasti suurten ohjelmien sekä modernien käyttöjärjestelmien tekemistä suorittimelle.
i486 on 386-mallin nopeampi versio. Matematiikkasuoritin on ensimmäistä kertaa integroitu samaan piiriin perussuorittimen kanssa. 486 oli ensimmäinen liukuhihnoitettu x86-suoritin, ja liukuhihnansa ansiosta se pystyi aloittamaan uusien käskyjen suorittamisen selvästi useammin kuin 80386, jossa käskyjen välillä meni aina useampi kellojakso.
Intelin seuraavan sukupolven suorittimien tuotemerkiksi tuli Pentium. Pentium-suorittimet ovat ohjelmallisesti yhteensopivia alkuperäisen 8086-suorittimen kanssa, mutta lisäksi on olemassa joukko uusia ohjelmakäskyjä.