stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Foneemi
Kielten foneemi-inventaarit

Foneemi-inventaarilla tarkoitetaan foneemien järjestelmää (lukumäärä, muoto) kielessä. Foneemien määrä vaihtelee suuresti kielittäin: pirahã-kielessä on vain 11, kun taas !xóõsta löytyy jopa 141.
Suomessa katsotaan yleisesti olevan 21 foneemia, joista 13 on konsonantteja ja 8 on vokaaleja. Tarkka luku riippuu kuitenkin monesta tekijästä, mm. uuden lainasanaston asemasta kielessä sekä murteesta. Tyypillisesti kuvauksen kohteena on yleiskieli tai se kielimuoto, jota kouluissa opetetaan. Voidaan puhua monisysteemisestä äännejärjestelmästä:
8 vokaalia /ɑ e i o u y æ ø/ ovat yhteiset kaikille murteille eikä vaihtelua esiinny (paitsi allofonista).
Kaikissa murteissa esiintyvät seuraavat 11 konsonanttia: /p t k s l r m n ʋ j h/.
Useimmissa murteissa esiintyy /ŋ/, mutta se on foneemi vain geminaattana.
Hieman harvemmissa vanhoissa murteissa esiintyy /d/, mutta se on yleiskielistymisen myötä yleistynyt kaikkialle. Itämurteissa tosin yleiskielen /d/:n vastineena on laajalti kato (esim. padan : paan > poan ~ puan).
Vielä harvemmissa vanhoissa murteissa esiintyy /f/, mutta yleiskieleen se on jo vakiintunut (esim. farkut, filmi).
Vasta tuloillaan kieleen ovat /b g ʃ/ (esim. banaani, gorilla, šakki), mahdollisesti muitakin, esim. /z/ (ennen muuta tutuiksi tulleissa nimissä: Kazakstan, Neziri).
Suhde oikeinkirjoitukseen

Foneemilla on luonnollinen suhde kirjaimiin fonografisissa kirjoitusjärjestelmissä, erityisesti aakkoskirjoituksessa. Aivan kuten kirjaimia – esim. alkuperäisessä latinalaisessa kirjoituksessa oli eri vaiheissaan 20–23 kirjainta –, myös kielessä merkitystä erottavia foneemeja on suppea, rajallinen joukko. Olettaen, että puhuttu ja kirjoitettu kieli ovat jossakin yksinkertaisessa suhteessa keskenään, on yksinkertaisinta luoda foneemien ja kirjoituksen grafeemien välille mahdollisimman yksi-yksinen suhde: tämä on ns. fonografinen ihanne, jossa mahdollisimman pitkälle yhtä foneemia vastaa yksi grafeemi, yhtä grafeemia yksi foneemi.
Suomen kirjakielessä fonografinen ihanne toteutuu varsin pitkälti. Ongelmia on lähinnä kolme:
Rajakahdennusta ei merkitä, esim. käsky Tule tänne! ääntyy niin, että sanojen rajalla on geminaatta: [tulet tænːe].
/ŋ/ on foneemi (tosin vain geminaattana), jolla ei ole omaa grafeemia; digrafi <ng> osoittaa tosin ainakin omaperäisessä sanastossa aina /ŋː/-geminaattaa.
Sananalkuista kovaa aluketta, joka assimiloituu edeltävään konsonanttiin, ei merkitä. Ilmiössä on tosin murrevaihtelua, mutta yleisesti lauseet Millainen on olo? ja Millainen on nolo? ääntyvät samoin: kahden jälkimmäisen sanan välillä on /n/-geminaatta sen seurauksena, että vokaalialkuisessa sanan kova aluke (glottalisaatio tai glottaaliklusiili) assimiloituu edeltävän sanan loppu-n:ään.
Vähäisempiä poikkeuksia ovat artikulaattorien liikkeen aiheuttamat siirtymä-äänteet (esim. hauen [hauwːen]), koska nämä eivät ole foneemin asemassa eli erota merkityksiä.
Fonografinen ihanne toteutuu suomessa kuitenkin paremmin kuin useimmissa muissa kielissä; luonnollisista kielistä yhtä lähelle pääsevät esimerkiksi espanja (jossa on kuitenkin yksi digrafi, <ch> [t͜ʃ]), tšekki (jossa samoin on digrafi <ch> [x]) ja turkki. Keinotekoinen esperanto toimii täysin foneemiperiaatteen mukaisesti.lähde?
Fonografinen ihanne ei ole kuitenkaan ainoa mahdollinen tavoite, vaan niitä voidaan erottaa kolme eritasoista, joista fonografinen ihanne edustaa keskimmäistä:
foneettinen tavoite
fonologinen tavoite
morfofonologinen tavoite
Kun esimerkiksi sanskritissa rajakahdennus merkitään kuten muutkin sandhi-ilmiöt, voi väittää, että sen tavoite on foneettinen: ääntämyksen erot osoitetaan silloinkin, kun ne eivät vaikuta merkitykseen. Esimerkiksi suomessa tämä tarkoittaisi, että ilmaus tytön kissa pitäisi kirjoittaa ääntämyksen mukaisesti [ŋ]-äänteellä: tytöŋ kissa. Vastaavasti tavoitteen ollessa morfofonologinen morfeemi kirjoitetaan samoin siitä riippumatta, minä foneemeina (ja näiden allofoneina) se toteutuu. Esimerkiksi englannin oikeinkirjoitus on lähestynyt tätä historiallisten äänteenmuutosten seurauksena. Vaikka angel ääntyy [ˈeɪnd͡ʒɫ] ja angelic [ænˈd͡ʒɛlɪk], näitä yhdistävä ’enkeliä’ tarkoittava morfeemi kirjoitetaan samoin. Vastaavaa morfofoneemista tavoitetta esiintyy etenkin Etelä-Koreassa käytetyssä korean oikeinkirjoituksessa.
Laitialan kartano

Laitialan kartano sijaitsee Hollolan Laitialassa Vesijärven rannalla ja se muodostettiin alun perin 1600-luvulla yhdistämällä Laitialan kylän neljä taloa ratsutilaksi. Kartanon kaksikerroksinen tiilinen päärakennus on rakennettu 1882 ja sen on suunnitellut arkkitehti Ludvig Isak Lindqvist. Myös kartanon entinen 1700-luvulta peräisin oleva taitekattoinen päärakennus on säilynyt. Kartano on historiansa aikana ollut useilla eri omistajilla.
Laitilan kartanoa ovat omistaneet muun muassa Leo Mechelin 1869-1886, Kaarle Kustaa Pätiälä ja Väinö Pätiälä 1901–1943 ja August Avonius vuodesta 1951.  1980-luvun alussa kartanon silloinen omistaja Lauri Asko joutui holhouksen alle ja kartano pantiin myyntiin. Kartanon 550 hehtaarin maat ostivat tällöin virtolaiset Morrit. He eivät olleet kiinnostuneet kartanon rakennuksista joten ne siirtyivät 1981 Tiimari-kauppaketjun perustajan Kari Sulkasen haltuun.
Aiheesta muualla

Laitialan kartano (Arkistoitu – Internet Archive)
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta  Hankaa  Hedelmätarha  Heinlammi  Herrala  Hälvälä  Kalliola  Kirkonkylä  Kukkila  Kukonkoivu  Laitiala  Länsi-Hollola  Messilä  Miekkiö  Noitala  Okeroinen  Paimela  Pyhäniemi  Sairakkala  Salpakangas  Sarva  Tennilä  Tiirismaa  Uskila  |Vaania  Vanhatalo  Vesala  Vesikansa 
Luonto:  Hahmajärvi  Hammonjoki  Iso-Tiilijärvi  Keski-Tiilijärvi  Kiikunlähde  Kintterönsuon aarnimetsä  Kivijärvi  Kotajärvi  Kutajärvi  Kutajärven alue  Laasonpohja  Pirunpesä  Pähkinäkukkula  Riihikallio-Pilkanmäki  Sairakkalanjärvi  Tiirismaan luonnonsuojelualue  Työtjärvi  Vesijärvi  Vähä-Tiilijärvi 
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo  Hiljaisuuden huone  Hollo ja Martta  Hollolan Hirvi  Hollolan keskiaikainen kivikirkko  Hollolan keskiaikatapahtuma  Hollolan kotiseutumuseo  Hollolan kunnantupa  Hälvälän ampumarata  Kapatuosia  Laitialan kartano  Linnamäki  Messilän kartano  Pyhäniemen kartano 
Liikenne:  Herralan rautatieasema  Hollolan lentokenttä  valtatie 12  kantatie 54  seututie 296  yhdystie 2955  yhdystie 2956  yhdystie 3173  Launeen tie 
Muuta:  Camping Messilä  Hollolan kunnanvaltuusto  Hollolan lukio  Hollolan seurakunta  Hollolan Sanomat  Hollolan Seutu  Hollolan vaakuna 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Laitialan kartano (Q11874462)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kartanon päärakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Hollola
koordinaatit: 61°05′39″N 25°22′04″E﻿ / ﻿61.0942°N 25.3678°E﻿ / 61.0942; 25.3678
Hubei

| Hubei 湖北省 Húběi Shěng |
| --- | --- |

Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  13 yksikköä
Piirikuntataso:  103 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Wuhan
Pinta-ala:  187 500 km² (14.)
Väkiluku (2013)  ():  57 990 000 (9.)
 – väestötiheys:  309,3 as./km²
BKT (2013):  2 466,7 mrd. CNY (eli 5,1 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  42 613 CNY, noin 5 105 EUR (102 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,696
Symbolit:  
 – Kansallinen kirjaintunnus:  HB
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  鄂
 – ISO 3166:  CN-42
 
www.hubei.gov.cn
Hubei (kiin.: 湖北; pinyin: Húběi, [xǔpèɪ]) on Kiinan maakunta. Maakunnasta käytetty lyhennenimi on E (kiin. 鄂, È). Maakunnan nimen vanha suomalainen latinaistus on Hupei.
Maantiede

Hubein naapurimaakunnat ovat Hunan ja Jiangxi etelässä, Chongqing lännessä ja Shaanxi sekä Henan pohjoisessa ja Anhui idässä.
Jangtse-joen sivuhaara Hanjoki (myös: Hanshui, Hanjiang) yhtyy Jangtseen Wuhanissa. Maakunnassa on hyvin paljon järviä, joten Hubeita nimitetään ”Järvimaakunnaksi”.
Hubein ilmasto on subtrooppinen. Siellä on selvästi neljä vuodenaikaa, talvella keskilämpötila on lähellä nollaa, kesällä 24–30 °C.
Historia

Hubei ja Hunan muodostivat Qing-dynastian aikaan Hukuangin maakunnan.
Maakuntanimi Hubei on Song-dynastian (960–1279) alkuajoilta. Nimi koostuu sanoista hú ’järvi’ ja běi ’pohjoinen’. Maakuntanimi tarkoittaa ’järven pohjoispuolella’, mikä viittaa Hubein sijaintiin Dongtingjärven pohjoispuolella.
Wuchangin kansannousu tapahtui nykyisessä Wuhanin kaupungissa, joka tuolloin koostui kolmesta osasta: Hankou, Hanyang ja Wuchang. Koska näitä osia on joskus vaikea muistaa, puhutaan usein Wuhanin kansannoususta,selvennä josta siis lähti liikkeelle tasavaltalainen vallankumous 1911.
Kolmen rotkon pato on Jangtse-joella Hubeissa. Sen rakentamisen vuoksi evakuoitiin yli miljoona ihmistä.
Hallinnollinen jako

Hubei jakautuu 11 prefektuuritason kaupunkiin, yhteen autonomiseen prefektuuriin ja yhteen maakunnan hallinnon alaiseen kaupunkiin. Prefektuurijaon ulkopuolella on kolme aliprefektuuria ja yksi erikoishallinnollinen metsäalue.
Prefektuuritason kaupungit
2 Ezhou
3 Huanggang
4 Huangshi
5 Jingmen
6 Jingzhou
7 Shiyan
8 Suizhou
9 Xiangyang
10 Xianning
11 Xiaogan
12 Yichang
Maakunnan alainen kaupunki
1 Wuhan, maakunnan keskus
Autonominen prefektuuri
13 Enshin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri
Aliprefektuurit
14 Tianmen
15 Qianjiang
16 Xiantao
Metsäalue
17 Shennongjia
Talous

Hubei tuotti vuonna 2013 3,9 prosentin osuuden Kiinan bruttokansantuotteesta, eli rahassa mitaten 2 466,8 mrd. Kiinan yuania CNY eli 295,5 mrd euroa. Kutakin asukasta kohden kansantuotetta kertyi 42 613 CNY eli 5 105 EUR.  Tämä oli lähellä  keskiarvotasoa, 102 %:ia Kiinan keskiarvosta.
Hubei on liikenteen keskus Kiinassa,lähde? sillä jokien lisäksi maakunnan läpi kulkevat tärkeät Kiinan rautateiden radat, kuten Peking–Kanton, Peking–Kowloon, Shanghai–Wuhan ja Wuhan–Chengdu. Lisäksi siellä on tärkeitä lentokenttiä.
Hubeita nimitetään myös kalan ja riisin kotipaikaksi. Hubein tärkeimmät maataloustuotteet ovat puuvilla, riisi, vehnä ja tee. Lisäksi siellä on metalliteollisuutta, koneteollisuutta, sähköntuotantoa, tekstiiliteollisuutta, elintarviketeollisuutta ja huipputekniikan teollisuutta.
Kolmen rotkon pato tuottaa huomattavan määrän sähköä, jota myydään myös maakunnan ulkopuolelle.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennassa Hubein väkiluku oli 57 237 740, joka vastasi 4,27 prosenttia Kiinan väkiluvusta ilman erityistalousalueita (Hongkong ja Macao). Maakunta on Kiinan 9. väkirikkain maakuntatason hallinnollinen yksikkö. Vuoden 2013 lopun väestöarvio oli 57,99 miljoonaa.
Hubein pääasiallinen väestöryhmä ovat han-kiinalaiset. Maakunnan lounaisosassa elää huomattava miao- ja tujiavähemmistö.
Kulttuuri

Hubeista on lähtöisin Chu-kulttuuri, joka on yksi Kiinan merkittävimmistä kulttuurisuunnista, peräisin muinaisesta Chu-valtiosta.
Unesco valitsi Wudangvuoren muinaisen rakennuskompleksin maailmanperintöluetteloon vuonna 1994. Muita merkittäviä kohteita ovat Jiugongvuori ja Jingzhoun kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hubei Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto Hubein maakunta. Arkistoitu 17.9.2009. Viitattu 11.3.2013. (kiinaksi) (englanniksi)
China Internet Information Center
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Hubein aluehallinnollinen jako. Prefektuuritason yksiköt on kuvattu harmaalla.
Laivoja Jangtsejoella Wuhanin kohdalla.
Kolmen rotkon pato (2006).
Taolaista luostaria Wudangvuorella.
Korvasiippa

| Korvasiippa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Siipat Vespertilionidae
Alaheimo::  Myotinae
Suku::  Aitosiipat Myotis
Laji::  bechsteinii
Kaksiosainen nimi
 Myotis bechsteinii  (Kuhl, 1817) 
Synonyymit
 Myotis bechsteini  (vaihtoehtoinen kirjoitustapa)  Myotis favonicus  Myotis ghidinii 
Katso myös
   Korvasiippa Wikispeciesissä   Korvasiippa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korvasiippa (Myotis bechsteinii) on harvinainen siippoihin kuuluva lepakkolaji, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Kaukaasiassa. Laji tarvitsee asuinalueekseen vanhan luonnollisen metsän. Lajin tieteellisen nimen kirjoitusasussa on vaihtelua, mutta Mammal species of the World 3 suosii asua Myotis bechsteinii kirjoitustavan Myotis bechsteini sijaan.
Laji on suojeltu Euroopan unionin luontodirektiivillä.
Sari Lindblom

| Sari Lindblom> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1960 (ikä 64) Helsinki
Ammatti:  yliopistopedagogiikan professori, yliopiston rehtori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (PsyM 1986, PsyL 1988, FT/PsyT 1999)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sari Lindblom (julkaisuissa Lindblom-Ylänne; s. 6. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori ja yliopistopedagogiikan professori sekä Helsingin yliopiston rehtori vuodesta 2022. Toimikausi kestää heinäkuun 2023 loppuun. Hänet valittiin uudelle viisivuotiselle toimikaudelle, joka alkaa elokuun alussa 2023. Lindblom toimi aiemmin helmikuusta 2017 lähtien opetuksesta vastaavana vararehtorina ja rehtorin sijaisena. Hän toimi edeltäjänsä Jari Niemelän sairausloman sijaisena 2020–2022. Lindblom on ensimmäinen Helsingin yliopiston rehtorina toiminut nainen.
Lindblom valmistui maisteriksi psykologiasta Helsingin yliopistosta 1986 ja lisensiaatiksi 1988. Hän väitteli filosofian tohtoriksi (psykologian tohtoriksi) vuonna 1999. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1999) oli otsikoitu Studying in a traditional medical curriculum : study success, orientations to studying and problems that arise. Hänet nimitettiin kasvatuspsykologian dosentiksi 2001. Lindblomin tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa yliopisto-oppiminen ja -opettaminen sekä arviointi ja laatu psykologisesta ja kasvatuspsykologisesta näkökulmasta. Hän on tutkinut esimerkiksi opiskelijoiden opintopolkuja sekä opintojen etenemiseen ja opintomenestykseen vaikuttavia tekijöitä.
Lindblom nimitettiin aluksi professoriksi alkujaan määräaikaiseksi (2004-2009), mutta sittemmin yliopistopedagogiikan professuuri on jatkunut. Hän toimi Yliopistopedagogiikan keskus HYPE:n johtajana 2004–2017, kasvatustieteen ja käyttäytymistieteiden laitoksen tutkimusvarajohtajana 2007–2015 ja käyttäytymistieteellisen tiedekunnan tutkimuksesta ja tohtorikoulutuksesta vastaavana varadekaanina 2014–2016.
Sari Lindblomin isä on ministeri Seppo Lindblom ja isoisä pääjohtaja Olavi Lindblom, jotka olivat molemmat tunnettuja sosiaalidemokraattisia poliitikkoja.
Tuotantotalouden kilta Indecs

| Tuotantotalouden kilta Indecs ry |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1986
Hallituksen puheenjohtaja:  Nea Airaksinen
Jäseniä:  n. 370
Sijainti:  Tampere,  Suomi
Osoite:  Korkeakoulunkatu 6
Kotisivut:  indecs.fi
Tuotantotalouden kilta Indecs ry (lyhyesti Indecs) on Tampereen yliopiston tuotantotalouden opiskelijoiden kilta.
Indecs järjestää jäsenilleen verkostoitumista ja hauskanpitoa edistäviä palveluita. Kilta valvoo tuotantotalouden opiskelijoiden etua Tampereen yliopiston päätöksenteossa, ja edistää jäsentensä työllistymismahdollisuuksia. Indecs myös organisoi toimintaa Tampereen tuotantotalouden alumneille.
Tuotantotalouden kilta Indecs ry:n seremoniamestarin sauva
Historia

Indecs on perustettu vuonna 1986. Alkujaan Indecs oli ammattiainekerho, ja tuotantotalouden opiskelijat kuuluivat Koneenrakentajakiltaan. Indecsistä tuli kilta vuonna 1996. Vuonna 2005 tietojohtajakilta Man@ger erkautui Indecsistä. Indecs rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 2017 nimellä "Tuotantotalouden kilta Indecs ry".
Toiminta

Indecsin toiminnasta vastaavat hallitus, toimihenkilöt ja tiimit. Vastuualueita voivat olla esimerkiksi tapahtumat, viestintä, yritysyhteistyö, fuksitoiminta, kolmiobileet, kansainvälinen toiminta ja teekkaritoiminta. Lisäksi mukana on esimerkiksi alumnitoimijoita, tuutoreita ja hallopedejä. Indecs on ESTIEMin jäsenjärjestö, Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen, Tampereen ylioppilaskunnan piirissä toimiva järjestö ja Johto ry:n jäsen.
Indecs järjestää vuosittain yli 100 tapahtumaa. Tunnetuimpien joukossa ovat Kolmiobileet, joita Indecs järjestää yhteistyössä Staabi ry:n ja Luuppi ry:n kanssa. Jäsenistölleen Indecs järjestää muun muassa sitsejä, ekskursioita, liikuntamahdollisuuksia, saunailtoja ja rastikierroksia. Indecsin vuosijuhlat ovat tavallisesti maaliskuussa.
Indecs julkaisee kiltalehti Infactoa ja Tutacast-nimistä podcastia. Indecsillä on jäsenistöä palveleva oleskelutila eli kiltahuone Tampereen yliopiston Hervannan kampuksen Konetalossa. Kiltahuone tarjoaa jäsenistölle esimerkiksi verkostoitumismahdollisuuksia ja virvokkeita.
Indecsin haalarit ovat valkoiset. Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat hankkivat itselleen haalarit killan tukemana, ja käyttävät mainosmyynnistä kertyneet rahat järjestämällä vuosikurssilleen toimintaa. Haalareiden selässä olevan logon käyrän väri vaihtelee vuosittain. Se ei kuitenkaan koskaan ole punainen, lukuun ottamatta vuotta 1991. Luettelo käyrien väreistä vuoteen 2010 saakka:
2024 Pinkki, "pinkki salama"
2023 Punainen ja oranssi, "liekki"
2022 Sininen ja vihreä, "revontulet"
2021 Sininen ja vihreä, "maapallo"
2020 Violetti "kosmos"
2019 Leopardikuvio, "Leopardikuvio"
2018 Tummansininen, "Navy blue"
2017 Kupari, "ruusukulta"
2016 Heijastin
2015 Kulta
2014 Sininen valkoisilla pilkuilla, "polka-dot"
2013 Neonvihreä, "lime"
2012 Turkoosinsininen
2011 Purppura
2010 Pinkki
Aiheesta muualla

Indecsin kotisivut
Indecsin Instagram-tili
Indecsin LinkedIn-sivu
Indecsin Facebook-sivu
Indecsin kuvagalleria
Indecsin kiltalehti Infacto (Arkistoitu – Internet Archive)
Indecsin historiikki
Kolmiobileiden Facebook-sivut
Tutacast Spotifyssä
Alpo Rusi

| Alpo Rusi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1949 (ikä 75) Jyväskylä
Kansalaisuus:  Suomi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Alpo Rusi (s. 17. elokuuta 1949 Jyväskylä) on suomalainen diplomaatti, ulkoasiainneuvos ja valtiotieteen tohtori. Hän toimi Suomen suurlähettiläänä Sveitsissä vuosina 2009–2014. Aiemmin hän toimi suurlähettiläänä Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajan erityisneuvonantajana vuosina 2007–2009. Vuodesta 2016 hän on toiminut professorina Liettuassa Vytautas Suuren yliopistossa.
Tausta ja opinnot

| --- | --- |
Vuosi: Tehtävä, asemapaikka.
1971–72: Suomi toisessa maailmansodassa -toimikunnan sihteeri 
1973: Avustaja, UM
1974: Edustustoharjoittelija, Lontoo
1975: Kypsyyskoe, UM
1975–77: Varakonsuli, Hampuri
1977–79: Lähetystösihteeri, Kööpenhamina
1982: ETYK-valtuuskunnan jäsen, UM
1982: Lallin päätoimittaja
1983–86: Lähetystöneuvos, YK
1987–90: Suunnitteluyksikön päällikkö, UM
1988-89: Vieraileva tutkija, Columbian yliopisto ja  EastWest Institute, New York
1991–92: Länsitoimiston päällikkö, UM
1992–93: Ministeri, Bonn
1994–99: Tasavallan presidentin neuvonantaja
1999: Sarajevon huippukokous, EU-koordinaattori 
2000: EU:n kaakkoisen Euroopan vakaussopimuksen varajohtaja
2000–03: Kansainvälisten suhteiden professori, Lapin yliopisto
2001–02: Vieraileva professori, Eurooppa-tutkimus, Hampuri
2004–07: Kiertävä suurlähettiläs neljässä Balkanin maassa
2005–06: Euroopan vakaussopimus, arviointityöryhmän puheenjohtaja
2007–09: YK:n yleiskokouksen puheenjohtajan erityisneuvonantaja
2009–14: Suurlähettiläs, Sveitsi, Vatikaani ja Liechtenstein
2015–: Asiantuntija, Davis Center for Russian and Eurasian Studies
2016–: Vieraileva professori, Vytautas Suuren yliopisto, Kaunas
2017–: Rudolf Holsti -professori, Vytautas Suuren yliopisto, Kaunas

 – UM: Suomen ulkoasiainministeriö
Alpo Rusi kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän Viitaniemen yhteiskoulusta 1969, valmistui valtiotieteen maisteriksi 1971, lisensiaatiksi 1979 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1982 Helsingin yliopistossa poliittisesta historiasta aiheenaan lehdistösensuuri jatkosodassa.
Ura

Alpo Rusin ansiolistan ensimmäisestä työpaikasta jäi hänelle katkera kokemus. Professori L. A. Puntilan asiantuntijaryhmä teki talvi- ja jatkosotaa koskevan tutkimussuunnitelman vuosina 1971–72. Rusi kertoo: "Opetusministeri Ulf Sundqvist hylkäsi valmiin mietinnön puhtaasti poliittisista syistä, koska stalinistien Tiedonantaja-lehti syytti Puntilaa historiankirjoituksen oikeistolaistamisyrityksestä".
Vuonna 1999 Rusi oli presidentti Martti Ahtisaaren valtuuskunnassa Kosovon rauhanneuvotteluissa.
Vuosina 2014–15 Rusi juonsi viikoittaista keskusteluohjelmaa Radio Rapu -kanavalla. Vuonna 2017 hänet nimitettiin Vytautas Suuren yliopiston Rudolf Holsti -professoriksi. Suomen ulkoasiainministeriö myönsi 20 000 euroa nimikkoprofessuurin rahoitukseen.
Aiheeton vakoiluepäily

Rusi nousi laajaan mediajulkisuuteen vuonna 2002, kun Suojelupoliisi kertoi epäilevänsä häntä törkeästä vakoilusta DDR:n hyväksi vuosina 1969–1976. Häntä epäiltiin nimellä ”Pekka” tunnetuksi Stasin vakoojaksi, jonka koodi oli XV/11/69. Supon epäily peitenimen ”Pekka” ja Alpo Rusin yhteydestä syntyi, koska Itä-Saksaan luovutetuista lukuisista asiakirjoista useat olivat lähtöisin Alpo Rusin silloisesta työpaikasta ulkoministeriöstä. Tieto epäilystä vuoti julkisuuteen. Rusin ystävä Olli Rehn ilmoitti luopuvansa ehdokkuudesta vuoden 2003 eduskuntavaaleissa voidakseen päätoimisesti puolustaa Rusia.
Aiheeton vakoiluepäily > Jukka Rusin tunnustus

Alpo Rusin vanhempi veli Jukka Rusi tunnusti luovuttaneensa Metsäteollisuuden tiedottajana haltuunsa saamiaan ei-salaisia ulkoministeriön ja muun muassa EVA:n muistioita ja asiakirjoja DDR:n diplomaateille. Tiedon asiasta toi julkisuuteen Olli Rehn Suomen kuvalehdessä julkaisemassaan kertomuksessa kuultuaan Jukka Rusin tunnustuksen asiasta. Kertomansa mukaan Jukka Rusi tunnusti yhteytensä DDR:n diplomaatteihin heti ensimmäisessä Supon kuulustelussa toukokuussa 2002. Supon esitutkintaa ei kuitenkaan keskeytetty. Jukka Rusi toimi vuosina 1968–1973 valtioneuvoston tiedotussihteerinä ja tämän jälkeen tiedottajana Metsäteollisuuden keskusliitossa. Pekka Lehdon ohjaamassa, Rusin tapausta käsittelevässä dokumenttielokuvassa Epäilyksen varjossa (2010) Stasin arkistojen asiantuntija Helmut Muller-Enbergs toteaa, että Jukka Rusi oli jo vuodesta 1965 Stasin operaatio ”Ingen” kontakti. Jukka Rusi kuoli tapauksen käsittelyn aikana lokakuussa 2004.
BStU:n asiantuntijan Helmut Müller-Enbergs osoitti jo 15.1.2003 suojelupoliisille valmistelemassaan muistiossa, että Jukka Rusi oli Stasin upseerin ”Ingen” kontakti peitenimellä ”Pekka” vuodesta 1965 eteenpäin. Tällöin Alpo Rusi oli 16-vuotias. ”Pekka” oli Müller-Enbergsin mukaan yksin Jukka Rusi, ei Alpo Rusi tai ”Rusin veljekset” yhdessä. Müller-Enbegsin mukaan Supo oli jättänyt selvittämättä, että yhdessä operaatiossa ei koskaan ollut kuin yksi henkilö, mikä tieto olisi ilmennyt Rosenholz-aineistoa koskevasta kortiston analysoinnista. Muller-Enbergsin lausunto vahvistaa, että Supo oli alusta alkaen epäillyt väärää henkilöä puutteellisten perusselvitysten seurauksena.
Operaatio ”Pekka” oli avattu rekisterissä XV/11/69  Jukka Rusille 13. tammikuuta 1969 ja sitä tarkoittava F22 kortti Pekka, Pohjoismaissa hoidettuja operaatioita vuosina 1968–1984 hoitanut Stasin upseeri Peter Keller teki rekisteriin Alpo Rusia koskevan henkilökortin 20. marraskuuta 1969 ”mahdollisena tulevaisuuden tietolähteenä”. Stasin ulkomaanvakoilu HVA teki vastaavia kortteja arviolta 320 000, joista vain korkeintaan 2–5 prosenttia kuului henkilöille, joilla oli ollut jonkinlainen Stasi-yhteys.lähde? Keller todisti Berliinissä tammikuussa 2003: ”Alpo Rusi, jos olisi ollut Stasin kontakti, olisi saanut oman rekisterin ja oman operaation. Alpo Rusista ei tullut koskaan kontaktia Stasille, eikä hän antanut aineistoja meille”.