stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon O’Neill

Simon O'Neill
Simon O'Neill (s. 1971 Ashburton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen tenori. Hän opiskeli Otagon yliopistossa ja Wellingtonin Victoria yliopistossa Uudessa-Seelannissa. Lisäoppia hän sai Yhdysvalloissa Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Opera Centerissä.
O'Neill on esiintynyt muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, Lontoon Covent Gardenissa, Minnesotan oopperassa sekä Salzburgin musiikkijuhlilla. Lisäksi hän on esiintynyt monien orkesterien solistina muun muassa Beethovenin 9. sinfoniassa ja Arnold Schönbergin Gurre-Liederissä. O'Neillin oopperarooleihin kuuluvat muun muassa Beethovenin Fidelion Floresta, Mozartin Idomeneon, Puccinin La Bohemen Rodolfo, Wagnerin Valkyyrian Siegmund ja Wagnerin Lohengrinin nimirooli.
Vuonna 2001 O'Neill sai Circle 100 Career Grant -palkinnon ja 2003 Sullivan Foundation Award of New York -palkinnon sekä United Kingdom Wagner Society Prize -palkinnon.
Simon Niepmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Niepmann vuonna 2013 |  Niepmann vuonna 2013 |  Niepmann vuonna 2013 |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | Kevyt perämiehetön nelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chungju 2013 | Perämiehetön kaksikko |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | Perämiehetön kaksikko |  |
|  Kultaa | Aiguebelette 2015 | Kevyt perämiehetön nelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sevilla 2013 | Perämiehetön kaksikko |  |
|  Kultaa | Belgrad 2014 | Perämiehetön kaksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2015 | Kevyt perämiehetön nelonen |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2016 | Kevyt perämiehetön nelonen |  |
|  Pronssia | Monte-o-velho 2010 | Kevyt perämiehetön nelonen |  |
Simon Niepmann (s. 2. elokuuta 1985 Lörrach, Saksa) on sveitsiläinen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. XXXXX saavutti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 kevyessä perämiehettömässä nelosessa. Neljä vuotta aikaisemmin Lontoossa 2012 hän oli samassa luokassa Sveitsin joukkueessa, joka saavutti viidennen sijan. Niepmannilla on kolme maailmanmestaruutta vuosilta 2013, 2014 ja 2015. Näistä kaksi ensimmäistä on perämiehettömästä kaksikosta ja viimeisin kevyestä perämiehettömästä nelosesta. Euroopan-mestaruuksia hänellä on neljä vuosilta 2013, 2014, 2015 ja 2016 sekä EM-pronssia vuodelta 2010.
Simon Nurme

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. marraskuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Laxå, Ruotsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 192 cm
Junioriseurat
: Röfors IF
0000–2000: Laxå IF
2001: Örebro SK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000 | Laxå IF | 20 | (0) |
| 2002–2004 | Örebro SK Ungdom | 20 | (0) |
| 2005–2006 | Örebro SK | 0 | (0) |
| 2007–2008 | Degerfors IF | 41 | (0) |
| 2009 | Syrianska FC | 10 | (0) |
| 2010–2011 | Örebro SK | 3 | (0) |
| 2012–2014 | IFK Mariehamn | 44 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 138 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nils Simon Erik Nurme (s. 24. marraskuuta 1982 Laxå, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapallomaalivahti.
Nurme edusti Veikkausliigassa pelannutta IFK Mariehamnia kausina 2012–2014.
Savilampi (Ähtäri)

| Savilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°26′42″N, 24°05′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskupuro:  Myllypuro Peränteeseen 
Järvinumero:  35.424.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  163,5 m  
Rantaviiva:  2,094 km  
Pinta-ala:  18,243 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSavilampi 
Savilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Isomäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 18,2 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 163,5 metriä mpy.
Seitsemän kiveä

Seitsemän kiven pelaajia Keralan osavaltiossa Intiassa.
Seitsemän kiveä (Intiassa mm. pitthu, lagori ja dikori) on perinteinen ulkona pelattava joukkuepeli Intiassa ja Pakistanissa. Peli muistuttaa jonkin verran polttopalloa. Siinä yritetään kaataa seitsemää pinottua litteää kiveä.
Peliä on pelattu tuhansia vuosia, mutta viime aikoina sen suosio ajanvietteenä on vähentynyt.
Pelin kulku

Pelaajat jaetaan kahteen yhtä suureen joukkueeseen. Seitsemän litteää kiveä pinotaan päällekkäin. Joukkueet asettuvat tietyn matkan päähän kivipinosta. Toista joukkuetta kutsutaan ”etsijöiksi” ja toista ”osujiksi”. Etsijät heittävät pallon ja pyrkivät kaatamaan kivipinon. Jos he onnistuvat tässä, etsijät yrittävät koota kaatuneen kivipinon. Pallo annetaan vastajoukkueelle, joka yrittää estää kivipinon kokoamisen heittämällä etsijöitä pallolla. Jos pallo osuu etsijään, hän on pois pelistä. Etsijä voi suojata itsensä aina koskettamalla osujaa pallon osuessa.
Lisäsääntöjä

Jos yksikään etsijä ylittää merkityn rajan, on hän poissa pelistä
Jos etsijän heittämä pallo ei osu kivipinoon ja osuja saa sen kiinni, etsijä on poissa pelistä
Jos etsijä ei osu kolmannellakaan yrittämällä kivipinoon, on hän poissa pelistä
Osuja ei voi juosta pallon kanssa osuakseen etsijään
Kun etsijä on saanut kivikasan kootuksi, hän huutaa kolme kertaa "lagiori" ja liikuttaa käsiään kivikasan ympärillä
Käännös suomeksi
Santeri Koskela

| Santeri Koskela> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. lokakuuta 2002 (ikä 21) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sane
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  Jukurit
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  33
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  JYP (SML) KeuPa HT (Mestis)
Santeri Koskela (s. 20. lokakuuta 2002 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura

Koskela on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 16+17=33 joukkueensa paras maalintekijä ja Koskela jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jesse Helanderin kanssa. Kaudella 2019–2020 hän nousi JYPin B-nuorten kapteeniksi. Koskela sijoittui tehoilla 30+25=55 koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Kärppien Joonas Lohisalo sekä jakoi pistepörssin viidennen sijan Tapparan Vili Kukkolan ja Verneri Ahosen kanssa.
Kaudella 2020–2021 Koskela debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa. Hänet nostettiin joukkueeseen 11. marraskuuta 2020 pelattuun vierasotteluun Porin Ässiä vastaan, kun JYPistä oli maajoukkuekomennusten vuoksi sivussa useita pelaajia. Koskela merkittiin liigadebyytissään JYPin kolmossentteriksi laidoilleen Samuel Valkeejärvi ja Mikko Salmio. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.11 minuuttia ja Koskela keräsi teholukeman +1. Liigauransa avausmaalin Koskela teki 24. helmikuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskautensa aikana 33 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3.
Lokakuussa 2021 Koskela teki JYPin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2025 saakka. Hän pelasi kaudella 2021–2022 SM-liigassa 26 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Koskela pelasi kauden aikana miesten pelejä myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jossa hän pelasi kauden loppuun. Koskela pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja seitsemän playoff-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Elokuussa 2022 JYP lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella KeuPaan, jossa Koskela pelasi kauden aikana yhden runkosarja- ja neljä Suomen Cupin ottelua. Hän aloitti sarjakauden 2022–2023 kuitenkin JYPin U20-joukkueessa. Koskela valittiin U20 SM-sarjan lokakuun kuukauden pelaajaksi. SM-liigassa hän pelasi kauden aikana 26 runkosarjaottelua tehopistein 4+2=6.
Kaudella 2023–2024 Koskela pelasi SM-liigassa 30 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä ottelua lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa. Koskela vahvisti myös yli-ikäisenä JYPin U20-joukkuetta pudotuspeleissä.
Kaudeksi 2024–2025 Koskela siirtyi yhdessä kaksoisveljensä Valtterin kanssa kaksivuotisilla sopimuksilla Mikkelin Jukureihin. Joukkuetta valmentaa hänelle JYPistä tuttu Marko Tuomainen.
Muuta

Koskelan kaksoisveli Valtteri pelaa puolustajana Santerin joukkuetoverina Jukureissa.
Simon Pahnilan museo

Pahnilan päärakennus elokuussa 2020.
Simonkylällä sijaitseva Pahnilan kotiseutumuseo on alkuperäisellä paikallaan oleva maatila, jonka pihapiiri on yhä lähes täysin 1886 perustetussa muodossaan. Museon vanhimmat rakennukset ovat 1800-luvun lopulta, ja esinekokoelma suurelta osin taloon alun perin kuulunutta.
Päärakennus on tyypillinen simolainen talonpoikaistalo, jossa on korkea kivijalka ja mutterikuisti. Päärakennuksen lisäksi pihapiiriin kuuluu liiteri, navetta, talli-maitohuone, savusauna, riihi ja elohuone. Tilalla oli aikanaan noin 60-70 ha maata, 5-6 lehmää, 2 hevosta, sekä vasikoita, lampaita ja kanoja. Elanto saatiin maanviljelyksestä ja lohenkalastuksesta.
Museo sijaitsee Simonkylällä, joka on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö ja valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Kylän läpi kulkeva Simonkyläntie on osa valtakunnallisesti merkittävää Pohjanmaan rantatietä, ja noin 3 km matkalta museotietä. Alueen historiaan voi tutustua myös Simon maankohoumapuiston reittien ja opasteiden kautta.
fi
Sannikko

Sannikon kunta Seuloskoin piirin kartalla.
Sannikko (ven. Зане́вка, Zanevka) on kylä Sannikon kaupunkikunnassa Seuloskoin piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksella välittömästi Pietarin kaupungin itäpuolella.
Sannikon kaupunkikunnan hallinnollinen keskus on Saksan Jaanila (ven. Янино-1, Janino-1). Sannikon kylä toimi aiemman maalaiskunnan keskuspaikkana.
Vuonna 2007 Sannikon kylässä oli 600 asukasta 600 ja silloisessa maalaiskunnassa 5 800.  Kuntaan kuuluvat Sannikon ja Saksan Jaanilan lisäksi seuraavat asutuskeskukset: Hirvosi (ven. Хирвости, Hirvosti), Jaanila (ven. Янино-2, Janino-2), Suoranta (ven. Суоранда, Suoranda), Tulokkaankylä (ven. Новосергиевка, Novosergijevka), Väärämäki (ven. Кудрово, Kudrovo) sekä Mähnälän (ven. Мяглово, Mjaglovo) ja 5. kilometrin (ven. Пятый Километр, Pjatyi Kilometr) asemanseudut. Eniten asukkaita (4 200 henkeä) on Saksan Jaanilassa, jossa toimii varuskunta.
Toiseen maailmansotaan saakka seudulla asui inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kelton luterilaiseen seurakuntaan. Saksan Jaanilassa ja Tulokkaankylässä oli saksalaiset siirtokunnat.[lähde? ]
Nykyään kunnan alueella kulkee Pietarin kehätie sekä Pietarin ja Murmanskin välinen maantie. Seudulle rakennetaan uusia asuinalueita, kauppakeskuksia (mm. Ikea) ja logistiikkakeskuksia.
Kunnan päämies on Vjatšeslav Kondratjev ja kunnanhallinnon päämies Aleksei Gerdii.
Aiheesta muualla

Sannikon kunta Seuloskoin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Orvokit

| Orvokit |
| --- | --- |
 Tarhaorvokki
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Orvokkikasvit Violaceae
Alaheimo::  Violoideae
Suku::  Orvokit Viola  L.
Katso myös
   Orvokit Wikispeciesissä   Orvokit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orvokit (Viola) on orvokkikasveihin kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 400–500 lajia, joista useimmat elävät pohjoisella pallonpuoliskolla. Orvokkeja kasvatetaan myös paljon koristekasveina. Useimmat orvokit viihtyvät kosteissa ja varjoisissa paikoissa, kuten puiden ja pensaiden alla.
Orvokeilla on tyypillisesti sydämenmuotoiset lehdet ja epäsymmetriset, viisiterälehtiset kukat, joissa yksi iso terälehti suuntautuu alaspäin ja loput neljä ovat pareittain symmetriset sen yläpuolella. Useimpien orvokkilajien kukat ovat violetin värisiä, ja sana violetti johtuukin ranskan kielen sanasta violette, orvokki. Joillain monivuotisilla lajeilla, kuten lehto-orvokilla on myös avautumattomia, umpisiittoisia kukkia.
Orvokin latinankielinen nimi Viola on useassa kielessä yleinen naisen nimi. Myös suomen kielessä esiintyy nimi Orvokki. Viulu-soittimen nimi on johdettu orvokeista. Orvokki on symboloinut rakkautta, kaipausta, mietiskelyä, kainoutta ja vaatimattomuutta. Kristinuskossa orvokkeja on pidetty Neitsyt Marian vertauskuvina.
Orvokkilajeja > Lajit Suomessa

aho-orvokki (Viola canina )
isoaho-orvokki (Viola canina subsp. ruppii (montana))
pikkuaho-orvokki (Viola canina subsp. canina)
amerikanorvokki (Viola lanceolata) (vain satunnaistulokas)
hietaorvokki (Viola rupestris )
harjuhietaorvokki (Viola rupestris subsp. rupestris)
pahtahietaorvokki (Viola rupestris subsp. relicta)
kaiheorvokki (Viola selkirkii)
karvaorvokki (Viola hirta)
keltaorvokki (Viola lutea) (vain satunnaistulokas)
keto-orvokki (Viola tricolor )
dyyniketo-orvokki (Viola tricolor subsp. curtisii tai var. maritima)
kallioketo-orvokki (Viola tricolor subsp. tricolor tai var. tricolor)
kiiluorvokki (Viola glabella) (vain satunnaistulokas)
korpiorvokki (Viola epipsila)
lapinorvokki (Viola biflora)
lehto-orvokki (Viola mirabilis)
luhtaorvokki (Viola uliginosa)
metsäorvokki (Viola riviniana)
mäkiorvokki (Viola collina)
nuoliorvokki (Viola sagittata) (vain satunnaistulokas)
pelto-orvokki (Viola arvensis)
pyökkiorvokki (Viola reichenbachiana)
rantaorvokki (Viola stagnina, syn. V. persicifolia)
reunusorvokki (Viola cucullata) (vain satunnaistulokas)
sarviorvokki (Viola cornuta) (vain satunnaistulokas)
suo-orvokki (Viola palustris)
tarhaorvokki (Viola × wittrockiana)
tuoksuorvokki (Viola odorata)
viitaorvokki (Viola × fennica (ruprechtiana)), suo- ja korpiorvokin risteymä
Orvokkilajeja > Orvokit Suomessa

Suomessa kasvaa 17 luonnonvaraista orvokkilajia sekä lukuisia risteymiä. Yleisimmät lajit ovat suo-orvokki, aho-orvokki, korpiorvokki, pelto-orvokki ja metsäorvokki. Uhanalaisia orvokkeja on viisi, joista pahtahietaorvokki on vaarantunut ja erittäin uhanalaisia ovat luhtaorvokki, mäkiorvokki, pyökkiorvokki ja rantaorvokki.
Suomessa viljeltyjä lajeja ovat:
Sarviorvokki (monivuotisena puutarhakukkana), tuoksuorvokki (perinteinen monivuotinen puutarhakukka), tarhaorvokki (yksivuotisena parveke- ja kesäkukkana) ja tarhasarviorvokki (Viola × williamsii tai Viola Cornuta-ryhmä).
Orvokkilajeja > Muita orvokkilajeja

altainorvokki (Viola altaica)
alvariorvokki (Viola pumila)
anaganorvokki (Viola anagae)
etiopianorvokki (Viola abyssinica)
guadaloupenorvokki (Viola guadalupensis)
hopeaorvokki (Viola alba)
japaninorvokki (Viola japonica)
kaitaorvokki (Viola elatior)
kenianorvokki (Viola eminii)
kultaorvokki (Viola bakeri)
labradorinorvokki (Viola labradorica)
madeiranorvokki (Viola paradoxa)
neidonorvokki (Viola canadensis)
palmanorvokki (Viola palmensis)
perhosorvokki (Viola sororia)
puikko-orvokki (Viola cazorlensis)
riippaorvokki (Viola hederacea)
samettiorvokki (Viola suavis)
sormiorvokki (Viola kitaibeliana)
teidenorvokki (Viola cheiranthifolia)
tipuorvokki (Viola pubescens)
transsilvanianorvokki (Viola declinata)
Viola adunca
Viola kupfferiana
Viola scorpiuroides
Alvariorvokki, hopeaorvokki, kaitaorvokki ja samettiorvokki kuuluvat myös pohjoismaisiin lajeihin, sillä ne kasvavat harvinaisina Skandinavian eteläosissa asti.
Orvokin kasvatus siemenestä

Orvokin kasvatus siemenestä voi aloittaa sisätiloissa keväisin tammi-helmikuussa. Siemenet kylvetään pieniin taimikasvatusruukkuihin, tai muuhun sopivaan astiaan. Siemeniä ei tarvitse peittää koska ovat niin pieniä. Astia pidetään pimeässä, kosteana ja suojakuvulla peitettynä, kunnes ensimmäiset versot ilmestyvät noin viikon tai kahden kuluttua. Siirrä sen jälkeen heti kasvuvalon alle. Kun ulkolämpötilat ovat tarpeeksi korkeat, orvokit voidaan siirtää kukkapenkkiin tai parvekeruukkuihin. Orvokit tulee kastella säännöllisesti ja ne viihtyvät parhaiten puolivarjossa.
Aiheesta muualla

Orvokit (Viola)
Suomen Luonto: Taivaan sini loistaa orvokissa
ITIS: Viola (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Viola (englanniksi)
Flora of China: Viola (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Viola (englanniksi)
Sean Farrell

| Sean Farrell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 2001 (ikä 22) Hopkinton, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Laval Rocket
Sarja:  AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Harvard University (NCAA) Montreal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  124. varaus, 2020 Montreal Canadiens
Sean Farrell (s. 2. marraskuuta 2001 Hopkinton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Montreal Canadiensin 4. kierroksen varaus vuodelta 2020 ja pelaa tällä erää Canadiensin farmiseura Laval Rocketin riveissä.
Ura

Farrell pelasi vuodet 2017-2019 Yhdysvaltain nuorten pelaajien kehitysohjelmassa (USNTDP) ja tämän jälkeen kaksi kautta Chicago Steelin joukkueessa USHL-juniorisarjassa. Vuosina 2021-2023 hän pelasi yliopistokiekkoa Harvardin joukkueessa ja liittyi loppukaudesta Canadiensin NHL-joukkueeseen, jossa pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa tehden niisså yhden maalin.
Ura > Maajoukkue

Farrell pelasi pronssia voittaneessa USA:n joukkueessa vuoden 2019 alle 18-vuotiaiden MM-turnauksessa Ruotsin Örnskoldsvikissä. Aikuisten tasolla Farrell on pelannut vuoden 2022 Olympiaturnauksessa Kiinan Beijingissä sekä MM-turnauksissa 2022 ja 2023.
Saavutukset

U18 MM-pronssi 2019
USHL Clark Cup mestaruus 2021
Sentica Partners

| Sentica Partners Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Yksityinen osakeyhtiö
Perustettu:  2005
Toimitusjohtaja:  Mika Uotila
Puheenjohtaja:  Jan Forsbom[lähde? ]
Avainhenkilöt:  Pentti Tuunala Mika Uotila Johan Wentzel Marjatta Rytömaa Aitor de la Torre 
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  omaisuudenhoitotoiminta
Tuotteet:  pääomasijoitusrahastot Buyout-sijoitukset
Henkilöstö:  15
Kotisivu:  www.sentica.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sentica Partners on suomalainen pääomasijoitusyhtiö, joka keskittyy pieniin ja keskisuuriin kotimaisiin yrityksiin (liikevaihto tyypillisesti 10–100 miljoonaa euroa). Sentica tekee enemmistösijoituksia. Yritys hallinnoi yli 300 miljoonan euron pääomia.[lähde? ] Sijoittajina ovat pääasiassa suomalaiset institutionaaliset sijoittajat sekä eurooppalaiset rahastojen rahastot.
Sentica Partnersilla on toimistot Helsingissä ja Kuopiossa.  Yrityksen omistavat sen viisi partneria.
Historia

Sentica on rakentunut 1980-luvulla perustettujen ensimmäisten alueellisten kehitysrahastojen, Pikespo Investin (Pirkanmaan alueen kehitysrahasto, perustettu 1984) ja Savon Teknian (Pohjois-Savon alueen kehitysrahasto, p. 1988) ympärille.
Vuosina 1996–97 perustettiin Sentio Invest –hallinnointiyhtiö, jonne siirrettiin Pikespo Investin työntekijät. Vuonna 1998 Sentio ja Savon Teknia siirtyivät Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran omistukseen. 2000-luvun alussa nämä yksityistettiin ja 2004 ne yhdistyivät Sentica Partnersiksi. Seuraavana vuonna Sentica päätti keskittyä kasvurahoitukseen ja omistusjärjestelyihin, jolloin myös kerättiin yrityksen ensimmäinen buyout-rahasto. Vuonna 2007 perustettiin terveysteknologiatiimi ja kerättiin terveysteknologiarahasto.
Vuonna 2009 Sentica luopui alueellisten rahastojen hallinnoinnista. Tämä liiketoiminta myytiin avainhenkilöiden perustamalle Canelco Capitalille. Sentican buyout- ja terveysteknologiatiimit yhdistettiin samalla ja yritys rajasi toimintansa keskisuuriin ja pieniin buyout-sijoituksiin.
Aiheesta muualla

Sentica Partners
Sannidalin kirkko

| Sannidalin kirkko Sannidal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Kragerø, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1772
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  330
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sannidalin kirkko (norj. Sannidal kirke) on Kragerøn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1772.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sannidalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Siirtolaisuus Kanadaan

Maahanmuutto Kanadaan tarkoittaa prosessia, jossa henkilö asettuu pysyvästi asumaan Kanadassa. Useat, mutta eivät kaikki, hankkivat Kanadan kansalaisuuden. Vuoden 1947 jälkeen sisäistä maahanmuuttoa koskenut laki on muuttunut huomattavasti vuoden 1976 maahanmuuttolain ja vuonna 2002 voimaan tulleen maahanmuuttoa ja pakolaisuutta koskevan lain myötä.
Kanadassa maahanmuuttajat jaetaan neljään luokkaan: perheluokkaan (Kanadan kansalaisten lähisukulaiset), taloudelliset maahanmuuttajat (korkeasti koulutetut työntekijät ja liikemiehet), muut (henkilöt jotka on hyväksytty maahanmuuttajiksi humanitaarisista syistä) ja pakolaiset (henkilöt jotka pakenevat vainoa, kidutusta tai julmuuksia).
Kanada on tunnettu varsin vapaasta maahanmuuttopolitiikasta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Kanadassa on 34 etnistä ryhmää, joihin kuuluu vähintään 100 000 henkilöä. Näistä kymmeneen kuuluu yli miljoona henkilöä. 16,2% väestöstä kuuluu näkyviin vähemmistöihin. Suurimmat ryhmät ovat  etelä-aasialaiset (4,0%), kiinalaiset (3,9%) tummaihoiset (2,5%) filippiinit (1,1%). Suurimmat maahanmuuttajaryhmät ovat kuitenkin saksalaiset (10,18%) ja italialaiset (4,63%).
Maahanmuutto ja syntyvyys Kanadassa vuosina 1850–2000
Kanadassa on tapahtunut neljä suurta maahanmuuttoaaltoa. Viides aalto on meneillään.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Immigration to Canada
Samaire Armstrong

| Samaire Armstrong |
| --- | --- |
 Samaire Armstrong vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Samaire Rhys Armstrong
Syntynyt: 31. lokakuuta 1980 (ikä 43) Tokio, Japani
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Samaire Rhys Armstrong (s. 31. lokakuuta 1980 Tokio, Japani) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa The O.C. ja Dirty Sexy Money.
Tausta

Armstrong syntyi Tokiossa skotlantilaiselle isälle (Hunter Armstrong) ja italialaiselle äidille (Sylvia Sepielli). He asuivat Japanissa useita vuosia, mutta muuttivat myöhemmin Havaijille ja Arizonaan, Yhdysvaltoihin. Armstrong opiskeli Arizonan yliopistossa vuoden ajan, mutta lopetti opiskelun muuttaessaan Los Angelesiin halutessaan näyttelijäksi.
Ura

Armstrong aloitti uransa näyttelijänä vuonna 2000 vierailemalla sarjassa Viiden juttu. Vuonna 2003 Armstrong aloitti näyttelemisen sarjassa The O.C., jossa hän näytteli sarjan ensimmäisellä ja kolmannella tuotantokaudella Anna Sterniä. 
Armstrong on myös näytellyt tv-sarjoissa Entourage ja Dirty Sexy Money. 
Hän on myös näytellyt Summeria, Chon tyttöystävää, Mentalistissa. Televisiosarjojen lisäksi Armstrongilla on ollut muutamia elokuvarooleja, kuten Not Another Teen Movie, Just My Luck ja It's a Boy Girl Thing.
Samaire Armstrong on myös suunnitellut oman vaatemalliston nimeltä NARU. Hänen mallistonsa vaatteita on ollut esillä muun muassa Voguessa ja Ellessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samaire Armstrong Wikimedia Commonsissa
Samaire Armstrong Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Savukoski (sukunimi)

Savukoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Gabriel Savukoski, Sau-Kaaperi (1827−1896), maanviljelijä ja kauppias
Kaleb Savukoski (1879−1929), Sau-Herra, kauppias ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, Gabriel Savukosken poika
Reino Savukoski (1948−2022), kadonneiden etsijä
Tuomas Savukoski (s. 1990), salibandyn pelaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.