stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Charleston (C-2)

| USS Charleston |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Union Iron Works, San Francisco, Kalifornia
Kölinlasku:  20. tammikuuta 1887
Laskettu vesille:  19. heinäkuuta 1888
Palveluskäyttöön:  26. joulukuuta 1889
Loppuvaihe:  haaksirikko 2. marraskuuta 1899
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 730 t (standardi) 4 200 t (max)
Pituus:  97,54 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,01 m
Syväys:  5,64 m
Koneteho:  7 650 ihp
Nopeus:  18,9 solmua
Miehistöä:  300
Aseistus
Aseistus:  2 × 8"/35 tykkiä 6 × 6"/30 tykkiä 4 × 6 naulan tykkiä 2 × 3 naulan tykkiä 2 × 1 naulan tykkiä
USS Charleston (runkonumero C-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla. Se tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1887. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1888 kumminaan rouva A. S. Smith ja otettiin palvelukseen 26. joulukuuta 1889 päällikkönään G. C. Remey.
Palvelus

Alus lähti 10. huhtikuuta 1890 Mare Islandin telakalta liittyäkseen Tyynenmeren laivueeseen lippulaivana. Alus kuljetti matkalla kuolleen Havaijin kuninkaan Kalākauan ruumiin Honoluluun. Alus osallistui 8. toukokuuta - 4. kesäkuuta 1891 chileläisen höyryaluksen SS Itatan etsintöihin. Alus oli Aasian laivueen lippulaivana 19. elokuuta - 31. joulukuuta 1891, minkä jälkeen se oli jälleen Tyynenmeren laivueessa 7. lokakuuta 1892 asti. Alus matkasi itärannikolle vieraillen matkalla useissa Etelä-Amerikan satamissa.
Alus ajoi 2. marraskuuta 1898 kartoittamattomaan riuttaan lähellä Camiguinin saarta Luzonin pohjoispuolella. Alus vaurioitui korjauskelvottamaksi ja se miehistö jätti sen perustaen leirin läheiselle saarelle, mistä miehistö siirtyi myöhemmin Camiguinille. Apua hakemaan lähetettiin aluksen pursi ja USS Helena saapui 12. marraskuuta noutamaan haaksirikkoiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Charleston (C-2) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: USS Newark | Yhdysvaltain laivaston risteilijät | Seuraaja: USS Baltimore |
Chad Mendes

| Chad Mendes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1985 (ikä 39) Hanford, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Aktiivisena:  2008–2016, 2018
Pituus:  168 cm
Paino:  66 kg
Painoluokka:  höyhensarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  paini, nyrkkeily
Seura:  Team Alpha Male
Tilastot
Ottelut:  23
Voitot:  18
– tyrmäyksellä:  8
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  8
Tappiot:  5
– tyrmäyksellä:  4
– päätöksellä:  1
Aiheesta muualla
www.ufc.com/fighter/Chad-Mendes
Chad Edward Mendes (s. 1. toukokuuta 1985 Hanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija ja painija. Hän otteli kahdesti UFC:n höyhensarjan mestaruudesta, mutta hävisi kummallakin kerralla Jose Aldolle. Mendes otteli myös tämän jälkeen kerran höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta, mutta hävisi sen Conor McGregorille.
Vapaaottelu

Mendes aloitti vapaaottelu-uransa Palace Fighting Championshipissä, jossa hän otteli urallaan kolme ottelua. Ensimmäisen ottelunsa Mendes kävi Giovanni Encarnacionia vastaan 26. syyskuuta 2008, jonka hän voitti takakuriskusella ensimmäisessä erässä. Seuraavan ottelun Mendes voitti Leland Gridleyta vastaan teknisellä tyrmäyksellä ja kolmannen ottelunsa Art Arciniegaa vastaan tuomariäänin.
Kolmen ottelun jälkeen Mendes siirtyi hetkellisesti Tachi Palace Fights -organisaatioon ennen siirtymistään WEC:hen. TPF:ssä Mendes otteli kaksi ottelua, joista ensimmäinen päättyi tyrmäysvoittoon Steven Sileria vastaan 44 sekunnissa. Toisessa ottelussa Mendes voitti Mike Joyn tuomariäänin.
Vapaaottelu > WEC

Mendes siirtyi WEC-organisaatioon 5-0 tilastolla ja otteli ensimmäisenä Erik Kochia vastaan, joka oli otellut yhden ottelun WEC:ssä. Koch oli myös voittamaton vapaaottelu-urallaan 9-0 tilastolla. 6. maaliskuuta 2010 käyty kamppailu päättyi Mendesin voittoon tuomariäänin. Vain kuukautta myöhemmin Mendes otteli toisen ottelun perään Anthony Morrisonia vastaan. Hän voitti kamppailun ensimmäisessä erässä giljotiinikuristuksella. Elokuussa 2010 Mendes kohtasi Cub Swansonin, jonka hän voitti tuomariäänin. Mendes otteli marraskuussa vuoden viimeisen ottelunsa entistä King of the Cage kevytsarjan mestaria Javier Vazquezia vastaan. Hän voitti ottelun Swansonin tavoin tuomariäänin. Ottelu jäi samalla Mendesin viimeiseksi WEC:ssä. Hänen tilastoksi jäi 4-0.
Vapaaottelu > UFC

Mendes siirtyi UFC:hen, kun WEC järjestö yhdistyi UFC:hen lokakuussa 2010. Hän otteli ensimmäisen kerran helmikuussa 2011 Michihiro Omigawaa vastaan, jonka Mendes voitti tuomariäänin (30-27, 30-27, 30-27). Hän otteli myöhemmin elokuussa Rani Yahya vastaan, jonka hän myöskin voitti tuomariäänin edellisen ottelun tavoin.
Vapaaottelu > UFC > Haastaminen mestaruudesta

Voittojen myötä Mendes sai tilaisuuden otella höyhensarjan mestaruudesta Jose Aldoa vastaan UFC 142 -tapahtumassa. Kamppailu käytiin Brasiliassa tammikuussa 2012, jonka Mendes hävisi tyrmäyksellä ensimmäisen erän lopulla Aldon potkaistua häntä polvella päähän. Se oli samalla hänen uran ensimmäinen tappio vapaaottelussa ja UFC:ssä.
Mestaruuskamppailun jälkeen Mendes palasi takaisin kehään heinäkuussa 2012. Hän voitti Cody McKenzien teknisellä tyrmäyksellä 31 sekunnissa. Myös seuraavat kaksi ottelua päättyivät Mendesin tyrmäysvoittoon. Hän voitti Yaotzin Mezan joulukuussa 2012 tyrmäyksellä ajassa 1:55.
2013 vuoden puolella Mendes otti toisen perättäisen tyrmäysvoittonsa Darren Elkinsiä vastaan. Huhtikuussa 2013 käyty kamppailu päättyi myös ensimmäisessä erässä. Elokuussa 2013 Mendes voitti Clay Guidan teknisellä tyrmäyksellä kolmannen erän alussa ja sai suorituksesta Illan tyrmäys bonuksen. Hänestä tuli samalla ensimmäinen ottelija, joka on voittanut Guidan lyönnein. Mendesin vuoden kolmas ottelu käytiin joulukuussa Nik Lentziä vastaan. Tällä kertaa hän voitti kamppailun tuomariäänin.
Vapaaottelu > UFC > Mendes vs Aldo 2

Mendes sai tilaisuuden uusintaotteluun José Aldoa vastaan höyhensarjan mestaruudesta. Kaksikon oli määrä otella 2. elokuuta 2014 UFC 176 -tapahtumassa, mutta heinäkuun alussa Aldo vetäytyi kamppailusta loukkaantumisen vuoksi. Kamppailu siirrettiin 25. lokakuuta 2014 UFC 179 -tapahtumaan, jossa Mendes hävisi kamppailun tuomariäänin. Kamppailu palkittiin Illan kamppailu bonuksella ja World MMA palkitsi ottelun vuoden 2014 kamppailuna. Mendesistä tuli samalla ensimmäinen ottelija, joka onnistui lyömään Aldon maihin ensimmäisessä erässä.
Mestaruuskamppailun jälkeen Mendes otteli Richardo Lamasia vastaan huhtikuussa 2015. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja sai Illan suoritus bonuksen. Kamppailun jälkeen Mendes allekirjoitti toukokuussa 2015 kahdeksan ottelun sopimuksen UFC:n kanssa.
Vapaaottelu > UFC > Höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta

Mendesille tarjoutui ottelu höyhensarjan tilapäisestä mestaruudesta, kun Conor McGregorin oli määrä otella höyhensarjan mestaruudesta José Aldoa vastaan 11. heinäkuuta 2015 UFC 189 -tapahtumassa. Aldo jättäytyi tapahtumasta pois kylkiluu vamman vuoksi. Mendes otti ottelun vastaan lyhyellä varoitusajalla ja hävisi sen teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
Mendesin tappio sai jatkoa joulukuussa 2015, kun hän hävisi Frankie Edgarille tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Vapaaottelu > UFC > Paluu kilpailukiellosta ja uran päätös

Mendes palasi takaisin ottelemaan heinäkuussa 2018 Myles Jurya vastaan. Hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Mendes palkittiin myös Illan suoritus bonuksella. Joulukuussa Mendes kohtasi Alexander Volkanovskin, joka oli voittanut kaikki viisi UFC-otteluaan. UFC 232 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi tappioon teknisellä tyrmäyksellä toisen erän lopussa. Mendes ja Volkanovski palkittiin ottelun jälkeen Illan kamppailu bonuksella. Mendes ilmoitti ottelun jälkeen päättävänsä vapaaottelu-uransa.
Dopingrike

10. kesäkuuta 2016 UFC ilmoitti Mendesin mahdollisesta doping rikkomuksesta. 20. heinäkuuta USADA ilmoitti hänen antaneen positiivisen dopingnäytteen, joka sisälsi GHRP-6 kasvuhormonia. Mendes tuomittiin kahden vuoden kilpailukieltoon, jonka myötä hän voi kilpailla seuraavan kerran 10. kesäkuuta 2018.
Saavutukset > Paini

NCAA
NCAA Division I All-American mestaruus (2006, 2008)
Pac-10 Conference mestaruus (2006, 2008)
Pac-10 Conferencen vuoden painija (2008)
NCAA Division I 125 lb: 6. sija Cal Polysta (2006)
NCAA Division I 141 lb: 2. sija Cal Poly (2008)
Saavutukset > Vapaaottelu

UFC
Illan tyrmäys (kerran, vs. Clay Guida)
Illan kamppailu (kerran vs. José Aldo)
Illan suoritus (kerran vs. Ricardo Lamas)
Tähkä (täsmennyssivu)

Tähkä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
tähkä, kukintotyyppi
Tähkä, naisen etunimi
Tähkä, sukunimenä:
Aleksis Tähkä (1887–1970), lääkintöneuvos
Janne Tähkä (s. 1970), salibandyn pelaaja
Roope Tähkä (s. 1981), koripalloilija ja koripallovalmentaja
Veikko Tähkä (1923–2012), psykiatri ja psykoanalyytikko
Tähkä, taiteilijanimenä:
Lauri Tähkä, oik. Jarkko Suo (s. 1973), laulaja ja lauluntekijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tähkä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
United (Dream Evilin albumi)

| United Dream Evil |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. lokakuuta 2006
 Tyylilaji: power metal
 Levy-yhtiö: Century Media
Dream Evilin muut julkaisut
| The Book of Heavy Metal 2004 | United 2006 | In the Night 2010 |
United  on ruotsalaisen power metal -yhtye Dream Evilin neljäs albumi. Se julkaistiin 2006 ja julkaisijana toimi Century Media.
Kappaleet

Fire! Battle! In Metal! – 3.11
United – 3.33
Blind Evil – 4.23
Evilution – 4.28
Let Me Out – 4.28
Higher on Fire – 4.29
Kingdom at War – 3.11
Love is Blind – 4.47
Falling – 4.01
Back From The Dead – 4.28
Doomlord – 4.42
My Number One – 3.09
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

In the Night Discogsissa (englanniksi)
Albumi United (Dream Evilin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Unleashed: Hits and Rarities

| Unleashed: Hits and Rarities Dannii Minogue |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1997–2007
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2007
 Tyylilaji: dancepop
 Levy-yhtiö: All Around the World
Dannii Minoguen muut julkaisut
| The Hits And Beyond 2006 | Unleashed: Hits and Rarities 2007 | Club Disco 2007 |
Unleashed: Hits and Rarities on australialaisen poplaulaja Dannii Minoguen kolmas kokoelmalevy. Se julkaistiin 5. marraskuuta 2007.
Kappaleet

All I Wanna Do (Innocent Girl Mix)
Blame It On The Music
Spend Your Love On Me
Don't Wanna Lose This Feeling (Jules & Stone 7" Mix)
Going Going Gone
Healing On The Dancefloor
Fear Of Flying
Everything I Wanted (Metro 7-Inch Mix)
Karma Is A Bitch
No Romeo
Hide And Seek (Thriller Jill Original Radio Mix)
Hurt In Love
Weak
Who Do You Love Now? (Riva's Bora Bora Edit)
Put The Needle On It (Cicada Vocal Mix Edit)
Come And Get It (Alternative Radio Edit)
Begin To Spin Me Round {Dannii Vs Dead Or Alive} (Radio Edit)
Love Me Like This
Bad Weather
Invitation
It Won't Work Out (Ross Cullum Single Mix)
Arvostelut

Allmusic:
Tähkäagaave

| Tähkäagaave |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Agavoideae
Suku::  Agaavet Agave
Laji::  attenuata
Kaksiosainen nimi
 Agave attenuata  Salm-Dyck 
Katso myös
   Tähkäagaave Wikispeciesissä   Tähkäagaave Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Agave attenuata
Tähkäagaave (Agave attenuata) on monivuotinen agaavejen (Agave) sukuun kuuluva kasvi.
Tähkäagaave on ikivihreä mehikasvi, joka kuolee kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Sen lehtiruusuke kasvaa 1,5 korkeaksi ja saman levyiseksi. Kasvi kukkii noin kymmenen vuoden ikäisenä. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä. Varsi on 2-4 m korkea ja siihen puhkeaa terttu keltaisia kukkia. Tähkäagaavea viljellään eri puolilla maailmaa, mutta alkujaan se on kotoisin Keski-Meksikon vuoristoseuduilta. Alkuperäisellä levinneisalueellaan se on nykyisin harvinainen.
Tähkäagaave on suosittu koristekasvi, varsinkin koska sen lehdissä ei ole piikkejä toisin kuin monilla muilla agaavelajeilla. Siitä on jalostettu muotoja, joiden lehdissä on enemmän tai vähemmän vaaleita raitoja. Tähkäagaaveita voidaan lisätä joko siemenistä tai suvuttomasti, yleensä irrottamalla emäkasvin tyvelle kasvavia uusia ruusukkeita pistokkaiksi.
Tuukka Raitala

Tuukka Raitala (s. 1985 Lahti) on helsinkiläinen freelancenäyttelijä/tv-juontaja. Hän on opiskellut musiikkia Päijät-Hämeen konservatoriossa, sekä valmistunut Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta 2009.
Suomen kansalle hän on tullut tutuksi Veikkaus Oy:n Keno-ohjelmasta, jota hän on juontanut vuodet 2010-2015. Keno-ohjelmaa esitetään Nelonen-kanavalla joka päivä klo 20:57. Raitala on esiintynyt myös televisiomainoksissa ja toiminut ääninäyttelijänä ja spiikkerinä. Raitalalla on Youtube-vlogi nimeltä #näyttelijänelämää.
Tällä hetkellä hän työskentelee Veikkaus Oyn Lotto-ohjelma juontajana Maikkarilla.
Tuukka on naimisissa näyttelijä Raili Raitalan kanssa.
Teatterityöt

Kouvolan Teatteri (2019): Herrasmieshuijarit-musikaali / rooli: Freddie Benson
Turun Kaupunginteatteri (2018): Varissuo-musikaali / rooli: Sami + muita rooleja
ACE Productions & Messukeskus (2018): Mamma Mia! -musikaali / Jesse (org. Eddie) + varalla Kai (org. Sky)
Turun kaupunginteatteri (2017): Viimeinen Laiva (The Last Ship)
Uusi Iloinen Teatteri (2017): Sata Lasissa! -revyy / useita rooleja
Turun kaupunginteatteri (2017): Tom of Finland -musikaali / useita rooleja
Turun kaupunginteatteri (2016): Rock of Ages -musikaali / rooli: Franz
Helsingin kaupunginteatteri (2016): Vampyyrien Tanssi / ensemble
Svenska Teater (2015): Mamma Mia! -musikaali / rooli: Chili (org. Pepper)
Helsingin kaupunginteatteri (2014): Miten menestyä vaivatta liike-elämässä -musikaali
Helsingin kaupunginteatteri (2014): Disneyn Tarzan -musikaali
Lahden kaupunginteatteri (2012): Hair-musikaali / rooli: Woof
Turun kaupunginteatteri (2012): Kakola-musikaali / rooli: Lauri & vanginvartija
Lahden kaupunginteatteri (2011): Cabaret-musikaali / rooli: Bobby
Lahden kaupunginteatteri (2010): Populäärimusiikkia Vittulajänkältä / rooli: Staffan & Ville-setä
Turun kaupunginteatteri (2009): Singin' in The Rain -musikaali
Uusi Iloinen Teatteri (UIT 2009): Kivat Piipussa -revyy
Helsingin kaupunginteatteri (2009): Spring Awakening -musikaali
Aleksanterin Teatteri, Hki (2008): Altar Boyz -musikaali / rooli: Mark
Lahden kaupunginteatteri (2007): Cats-musikaali
Mikkelin Teatteri (2006): Marilyn-musikaali / rooli: Robert Kennedy
Heinolan Kesäteatteri (2005): The Sound of Music / rooli: Rolf
Muuta

Raitala oli mukana YLE:n Uuden Musiikin Kilpailussa 2015.
Raitala nähtiin yhdessä Iina Kuustosen, Emma Salokosken ja Markku Haussilan kanssa esiintymässä Nelosen DANCE-ohjelmassa 11.10.2012.
Tuukka nähtiin YLE:n Uuden Musiikin Kilpailussa Clarissa feat. Josh "Top Of The World" -kappaleessa taustalaulajana.
Clarissa feat. Josh selvisivät aina alkukarsinnan ja semifinaalin kautta finaaliin ja sijoittuivat kilpailussa sijalle 6.
UMK-finaalissa Tuukka oli mukana myös Krista Siegfriedsin kanssa finaalilähetyksen avausnumerossa, sekä Siegfriedsin uudella kappaleella "Cinderella".
Aiheesta muualla

Tuukka Raitalan viralliset kotisivut
Uk

Uk tarkoittaa seuraavia:
U.K., englantilainen progressiivisen rockin yhtye
ukraina, ISO 639-1 -koodi uk, kieli
Yhdistynyt kuningaskunta, UK, englanninkielisestä nimestä United Kingdom, valtio Euroopassa.
Kentuckyn yliopisto, UK, englanninkielisestä nimestä University of Kentucky, yliopisto Yhdysvalloissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Uk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tykkivene Klas Horn

| Klas Horn |
| --- | --- |
 Klas Horn

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Schichaun telakka, Elbing
Laskettu vesille:  13. huhtikuuta 1892
Palveluskäyttöön:  1892 Suomen merivoimat: 1918
Poistui palveluskäytöstä:  1937
Loppuvaihe:  romutettu 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  393 t
Pituus:  57,2 m
Leveys:  7,0 m
Syväys:  3,1 m
Koneteho:  3 600 hv
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  5+52
Aseistus
Aseistus:  valmistuessa: 2×45 mm tykki, 2 torpedoputkea 1920: 2×102 mm Canet-tykki 1930: 2×75 mm tykki 50 miinaa
Tykkivene Klas Horn oli vuonna 1892 valmistunut Suomen merivoimien tykkivene. Veneen alkuperäinen nimi oli Posadnik (ven. Посадник, ruhtinas).
Valmistus

Montenegron ruhtinas Nikola Petrović-Njegošin tilasi Elbingistä Saksasta (nykyään Puolassa) Schichaun telakalta kaksi alusta huvipurtensa saattajiksi. Posadnik ja sen sisaralus Vojevoda (suom. käskynhaltija) olivat osittain sotalaivoja ja osittain huvipursia, jotka rakennettiin  Sisustus oli loistokas: muun muassa salongit tilattiin Pariisista. Alkuperäisestä käyttötarkoituksesta johtuen alukset olivat korkeita ja kapeita, mikä teki niistä erittäin kiikkeriä ja siis merikelpoisuudeltaan hyvin huonoja.
Alustyypin erikoisuus oli siinä, että normaalien laivahöyrykattiloiden sijaan aluksissa oli kummassakin kaksi veturikattilaa. Tämä säästi tilaa ja teki hiilivarastojen kasvattamisen mahdolliseksi, mikä lisäsi toimintasädettä.
Alusten valmistuessa ruhtinas Nikola oli konkurssin partaalla eikä pystynyt maksamaan tilaustaan, jolloin hänen sukulaisensa Venäjän keisari Aleksanteri III suostui lunastamaan alukset. Hän osti ne ja teki niistä oman huvipurtensa saattajia. Alukset kelpasivat vartiotehtäviin suojaisissa satamissa ja tyynillä merimatkoilla.
Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa Posadnik lähetettiin Kaukoitään Venäjän keisarikunnan laivaston mukana, mutta myrskyssä Itämerellä purjehdusominaisuuksiltaan heikot alukset lähetettiin takaisin satamaan. Siten alus vältti uppoamisen Tsushiman meritaistelussa.
Alukset liitettiin 1907 Venäjän Itämeren laivastoon saattajiksi, jolloin niiden aseistuksen 47 millimetrin pääaseet vaihdettiin kahteen 57 millimetrin ja 40 kaliiperin tykkiin. Alukset aseistettiin 1910 uudelleen kahdella 75 millimetrin ja kahdella 57 millimetrin tykillä sekä kahdella konekiväärillä, ja samalla aluksista poistettiin torpedoputket. Posadnikille asennettiin 1911 uusi 4″/L60 tykki keulassa olleen 75 millimetrin tykin paikalle ja perän 75 millimetrin tykki korvattiin 1917.
Palvelus > Ensimmäinen maailmansota

Ensimmäisen maailmansodan alussa Posadnik määriteltiin miinaristelijäksi. Aluksen aseina oli 45 mm tykkejä ja kaksoistorpedoheitin. Alus sijoitettiin yhdessä sisaraluksensa kanssa Poriin, missä ne olivat sivussa sotatoimista.
Enemmistö Suomeen jääneistä venäläisistä sotalaivoista oli keväällä 1918 miehistön romahtaneen moraalin vuoksi jäänyt heitteille. Kun käsky palata Venäjälle saapui huhtikuussa 1918, alukset jätettiin laitureihinsa, koska Selkämeren ja Pohjois-Itämeren vaikean jäätilanteen ja koko merialueen runsaiden miinakenttien vuoksi ei ollut mahdollista saada näitä täysin jääkulkukyvyttömiä aluksia meritse pois.
Palvelus > Suomen merivoimissa

Suomalaiset ottivat Posadnikin haltuunsa maaliskuussa 1918 nimeten aluksen Klas Horniksi 1500-luvulla eläneen amiraali Klaus Kristerinpoika Hornin kunniaksi. Ne olivat astiastoja myöten käyttökunnossa, joten määräaikaishuoltojen jälkeen alukset olivatkin jo toukokuussa merikunnossa. Alusta tarjottiin takaisin venäläisille vuonna 1919, mutta nämä eivät kelpuuttaneet sitä.
Alusten aseistusta pidettiin kuitenkin epätarkoituksenmukaisena, joten suomalaiset vaihtoivat tilalle miinakiskot ja kaksi kappaletta 102 mm:n Canet-tykkejä, jotka olivat kuitenkin liian raskaita heikolle rungolle. Alus luokiteltiin 1920-luvulla tykkiveneeksi. Täydessä vauhdissa alus tärisi niin kovasti, ettei perätykkiä voitu käyttää. Yleensäkin merelle lähtiessä tykit piti kiinnittää paikoilleen erillisillä tukirakenteilla. Ampumaan pystyttiin vain tiukasti ankkuroituna tyynellä säällä.
Klas Horn oli Rannikkolaivaston lippulaivana vuoteen 1937 asti, jona aikana se toimi vuosina 1929–1931 myös sukellusveneiden emälaivana, kunnes miinalaiva M1 (myöhemmin Louhi) muutettiin emälaivaksi paremmin tarkoitukseen sopivana. Alus oli Rannikkolaivueen päällikön komentaja Yrjö Roosin lippulaivana matkalla, jonka aikana torpedovene S2 upposi. Aluksen merikelpoisuus oli lopulta uskottua parempi, koska se pääsi ruotsalaiseen Härnösandin satamaan – tosin keularuuma vettä täynnä ja keulakannen rakenteet miltei tuhoutuneina.
Palvelus > Käyttö merenmittaustukialuksena

Klas Horn poistettiin palveluksesta 1937, koska sen kattilat olivat lopussa. Pitkän harkinnan jälkeen koneet ja kattilat riisuttiin ja alus muutettiin merenmittaajien koneettomaksi emälaivaksi, jollaisena se palveli vuoteen 1957. Alusta hinattiin työveneillä, koska sen koneita ja kattiloita ei katsottu voitavan uusia. Entisiin kattila- ja konehuoneisiin rakennettiin korjaamo mittausveneiden koneille ja hiilisäiliöiden tiloihin merenmittausretkikunnan tarvitsemat majoitustilat. Entisiin majoitustiloihin sijoitettiin mittausaineiston piirustussali. Alus maalattiin muiden merenmittaustukialusten tapaan valkoiseksi ja sen sai käyttöönsä 3. merenmittausretkikunta. Aluksen viimeisenä päällikkönä oli koko sen merenmittausajan Arvo Laine.
Aluksen hienot peräsalongit oli jätetty ennalleen. Näitä hyödynnettiin aluksen toimiessa merikarttaosaston edustuslaivana. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisten aikana alus toimi melonta-, soutu- ja purjehdusosioiden ratatoimistona, koska 3. merenmittausretkikunta sekä rakensi kilparadat että hoiti niitä. Historiallisissa salongeissa kestittiin olympiakisojen arvovieraita, muun muassa Alankomaiden kuningasperheen jäseniä.
Klas Hornin tilalle rakennettiin uusi ja hiukan isompi, mutta niin ikään koneeton merenmittaustukialus Kalla. Klas Horn myytiin yksityiselle ja siitä piti tulla nuorisokahvila Paimionlahdelle, mutta tulipalo tuhosi sen kesken työn 1962. Se romutettiin tämän jälkeen.
Ujoudesta, yksinäisyydestä

| Ujoudesta, yksinäisyydestä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juhani Mattila
Kieli:  suomi
Genre:  psykologia
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  341
ISBN:  951-0-28447-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ujoudesta, yksinäisyydestä on psykiatrian erikoislääkärin Juhani Mattilan kirjoittama kirja. Kirja on ensimmäinen suomalainen tietokirja ujoudesta. Aiemmin ujoutta on käsitelty Suomessa vain ohimennen ja pinnallisesti.
Kirja jakautuu kolmeen osaan:
Ujous
Piiloutuja
Matka tunteisiin
Uka Agbai

| Uka Agbai> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Uka Agbai
Syntynyt: 7. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Nigeria  Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laituri/Sentteri
Pituus:  203 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1999–2004:   Boston College
Seurajoukkueet
2004 2004–2005 2005–2006    2009   2010:   Brooklyn Kings  TBB Trier  Tampereen Pyrintö  Fajardo Cariduros   STB Le Havre  Forssan Koripojat  Marinos de Anzoátegui  Vaqueros de Bayamón  Obras Sanitarias
Uka Agbai (s. 7. toukokuuta 1981) on nigerialais-yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, pelipaikaltaan laituri tai sentteri.
Yliopiston jälkeen Agbai pelasi muun muassa Saksan ylimmällä sarjatasolla ja Suomen Korisliigassa, jossa hän edusti kaudella 2005–2006 Tampereen Pyrintöä 16,9 pisteen ja 6,8 levypallon keskiarvoilla. Hän pelasi tammikuussa 2009 kaksi ottelua FoKoPossa, kunnes lähti Venezuelaan viisi kertaa suuremman palkan perässä.