stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rousseau
Muita

FS Waldeck-Rousseau (1908), 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston panssariristeilijä
Rousseaun gambiitti, shakkiavaus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rousseau”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Imuneste

Imuneste eli lymfa (lääk. lympha) on selkärankaisten imusuonistossa kiertävää nestettä. Se muodostuu veriplasmasta peräisin olevasta kudosnesteestä, jota tihkuu hiusverisuonista solujen väliseen tilaan. Kudosnesteestä suurin osa imeytyy takaisin hiusverisuoniin, mutta pieni osa tihkuu imuhiussuonten helposti läpäisevien seinämien lävitse imusuoniston sisään. Lisäksi imunesteessä on jonkin verran verestä kudosnesteeseen joutuneita proteiineja, sillä imuhiussuonten ohuet ja hatarat seinät läpäisevät melko vapaasti myös proteiineja (toisin kuin verisuonten seinämät).
Imuneste on väriltään kellertävää paitsi ohutsuolen imusuonissa syönnin jälkeen, jolloin se on väriltään maidonvalkeaa johtuen sen suuresta rasvapitoisuudesta (kylomikronien runsaasta määrästä); tällaista imunestettä kutsutaan maitiaisnesteeksi (chylus). Imunesteen suola- ja hivenainekoostumus on suunnilleen sama kuin veriplasmassa.
Imuneste kiertää imusuonistossa vähintään yhden imusolmukkeen läpi, jonka imusolut sitovat ja tuhoavat imunesteessä kiertävät mikrobit ja muut vieraat partikkelit. Samalla osa imusoluista siirtyy imusolmukkeesta imunesteeseen. Suurin osa imunesteestä palautuu takaisin verenkiertoon vasempaan solislaskimoon rintatiehyeen (ductus thoracicus) kautta lukuun ottamatta oikean puolen pään, yläraajan ja rinnanseudun imunestettä, joka kerääntyy oikeaan imutiehyeen (ductus lymphaticus dexter) ja laskee sieltä edelleen solislaskimoiden kautta verenkiertoon.
Ruud Kaiser

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rudolph Hendrik Kaiser
Syntymäaika: 26. joulukuuta 1960 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Amsterdam, Alankomaat
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1980 1980–1981 1981–1982 1982–1984 1984–1988 1988–1989 1989–1991 |  Ajax  Royal Antwerp FC  Coventry City FC  Nice  FC Den Bosch  SVV  KFC Dessel Sport | 9 (2) 39 (10) 16 (3) 37 (6) 128 (20) 25 (6) |
Valmennusura
1997–1999 2001–2005 2006–2007 2008–2009 2010–2011 2013–2015:  RBC Roosendaal  Alankomaat U17  Chelsean akatemia  Dynamo Dresden  1. FC Magdeburg  FC Den Bosch
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ruud Kaiser (s. 26. joulukuuta 1960 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana

Kaiser aloitti pelaajauransa AFC Ajaxin organisaatiossa, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa pelaavassa kokoonpanossa. Hän edusti joukkuetta yhdeksässä Eredivisie-ottelussa 1978–80, kunnes siirtyi belgialaiseen Royal Antwerpeniin. Hän onnistui debyyttikaudellaan belgialaisseurassa hyvin ja iski kauden aikana 10 maalia. Hän siirtyi 1981 Coventry Cityyn, mutta Englannin valloitus ei sujunut hyvin ja 1982 Kaiser jatkoi uraansa ranskalaisessa OGC Nicessä.
Kahden Ranskassa vietetyn kauden jälkeen Kaiser palasi kotimaahansa FC Den Boschin joukkueeseen. Hän edusti seuraa neljän kauden ajan Eredivisiessä. Den Boschista Kaiser siirtyi SVV:hen ja KFC Dessel Sportiin, jossa lopetti uransa vuonna 1991.
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Kaiser on toiminut valmentajana ja saavuttanut mainetta erityisesti työstään nuorten pelaajien kanssa. Pelaajauransa jälkeen hän liittyi TOP Ossin organisaatioon, jossa työskenteli erilaisissa kehitystehtävissä. Varsinaisen valmentajadebyyttinsä hän teki 1997 RBC Roosendaalissa. Hän valmensi seuraa Eerste Divisiessä, mutta tulokset jäivät varsin vaatimattomiksi.
Vuonna 1999 Kaiser siirtyi Alankomaiden jalkapalloliiton palvelukseen ja toimi olympiajoukkueen apuvalmentajana siirtyen 2001 alle 17-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Kaiserin johdolla sellaiset nuoret pelaajanalut kuin Rafael van der Vaart, Wesley Sneijder, Robin van Persie, Nigel de Jong ja Arjen Robben voittivat alle 17-vuotiaiden EM-hopeaa ja MM-pronssia vuonna 2005.
Alankomaiden liitosta Kaiser siirtyi 2006 Chelsean palvelukseen akatemian valmentajaksi. Kesäkuussa 2008 Kaiser siirtyi saksalaisen Dynamo Dresdenin päävalmentajaksi. Kaiserin johdolla Dynamo sijoittui 3. Ligassa yhdeksänneksi kauden päätteeksi. Seuraavan kauden kehno alku, kuusi tappiota ja vajoaminen putoamiskamppailuun johtivat kuitenkin lopulta potkuihin lokakuussa 2009.
Kaudeksi 2010/11 Kaiser palasi valmennustehtäviin 3. Ligassa pelaavan 1. FC Magdeburgin päävalmentajana.  Menestys jäi Kaiserin alaisuudessa odotuksia heikommaksi ja hän sai potkut jo maaliskuussa 2011.
Heinäkuussa 2011 Kaiser jatkoi uraansa belgialaisseura Liersen teknisenä johtajana.  Kahden johtotehtävissä vietetyn vuoden jälkeen Kaiser palasi kesällä 2013 valmentajaksi Eerste Divisiessä pelaavaan FC Den Boschiin.  Kaiserin johdolla Den Bosch sijoittui kaudella 2013/14 Eerste Divisiessä neljänneksi ja karsi noususta liigaan, muttei lopulta onnistunut nousemaan sarjaporrasta ylemmäs. Kaudella 2014/15 joukkue pelasi heikosti ja vajosi sarjan häntäpäähän. Huonot tulokset johtivat Kaiserin potkuihin helmikuussa 2015.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

U17 EM-hopeaa: 2005
U17 MM-pronssia: 2005
Idfa

| Idfa> International Documentary Film Festival Amsterdam |
| --- | --- |


Tyyppi:  elokuvajuhlat
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:  Alun perin Leidseplein alueella Amsterdamissa, mutta se on myöhemmin levinnyt ympäri Amsterdamia
Paikkakunta:  Amsterdam, Alankomaat
Ensimmäisen kerran:  1988
Aktiivisuus:  luentoja, työpajoja ja yli 300 dokumenttielokuvaa
Kotisivut
Idfa (International Documentary Film Festival Amsterdam) on Amsterdamissa vuosittain järjestettävä maailman suurin kansainvälinen dokumenttielokuvafestivaali. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1988.
Festivaali kestää kaksitoista päivää, ja sen aikana esitetään runsaat 300 elokuvaa. Elokuvaesitysten lisäksi tapahtumassa on työpajoja ja keskustelutilaisuuksia. Paras uusi dokumentti palkintaan kuudessa sarjassa.
Palkinnot

VPRO IDFA Award for Best Feature-Length Documentary parhaasta yli tunnin mittaisesta dokumentista. (Tuomaristo voi myöntää myös tuomariston erikoispalkinnon)
Palkinto: 12 500 euroa
NPS IDFA Award for Best Mid-Length Documentary parhaasta 30–60 minuutin mittaisesta dokumentista.
Palkinto: 10 000 euroa
IDFA Award for Best Short Documentary parhaasta alle puolen tunnin mittaisesta dokumentista.
Palkinto: 5 000 euroa
IDFA Award for Best First Appearance parhaasta esikoiselokuvasta.
Palkinto: 5 000 euroa
IDFA Award for Best Student Documentary parhaasta opiskelijadokumentista, joka on tehty jossakin alan oppilaitoksessa.
Palkinto: 2 500 euroa
Dioraphte IDFA Award for Dutch Documentary parhaasta hollantilaisesta dokumentista.
Palkinto: 5 000 euroa
Aiheesta muualla

Award Winners 1988-2012. International Documentary Film Festival Amsterdam. Arkistoitu 25.1.2014. Viitattu 29.1.2022. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:International Documentary Film Festival Amsterdam
Käännös suomeksi
Ilmakennopatja

Ilmakennopatja on patja, jossa perinteinen jousisto on korvattu ilmakennoilla. Patja on jaettu kennoihin, jotka on yhdistetty toisiinsa ilmakanavilla. Ilmakanavien kautta paine pääsee tasaantumaan samanlaiseksi jokaiseen kennoon, jolloin patja myötäilee ja tukee vartaloa tasaisesti joka kohdasta.
Ilmakennoon perustuvia patjoja on valmistettu USA:ssa jo toistakymmentä vuotta.selvennä Ensimmäisiä asiakkaita olivat sairaalat ja niissä erityisesti potilaat, jotka joutuivat makaamaan liikkumatta pitkiä aikoja.
Aiheesta muualla

Tietoa ilmakennopatjojen käytöstä makuuhaavapotilailla (Arkistoitu – Internet Archive)
I Don’t Wanna Leave

| ”I Don't Wanna Leave” Lidia Kopania |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: tammikuu 2009
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: EMI Music Poland
Lidia Kopania muut singlet
| ”Rozmawiać z Tobą chcę” 2008 | ”I Don't Wanna Leave” 2009 |   |
I Don't Wanna Leave on Lidia Kopanian kappale, joka oli Puolan edustuskappale Euroviisuissa 2009. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa 14. toukokuuta 2009, mutta ei selviytynyt finaaliin.
Kappaleet

I Don’t Wanna Leave
Imupullo

250ml imupullo statiivissa
Imupullo on paksusta lasista valmistettu sivuputkellinen, muodoltaan erlenmeyeriä muistuttava vakuumityöskentelyväline. Imupullon sivukaula kytketään painetta kestävällä letkulla tyhjiöpumppuun. Imupullon suuaukolle asetetaan kumitiiviste sekä Büchner-suppilo. Tämän jälkeen suppilolla olevaa suodatinpaperia kastellaan ja tyhjiöpumppu käynnistetään. Suodattimelle kaadetaan haluttu liuos, ja pullossa vallitsevan alipaineen takia liuos kulkee suodattimen läpi huomattavasti nopeammin kuin tavallisessa painovoimaisessa suodatuksessa.
Laboratoriolaitteet ja tarvikkeet
Autoklaavi | Bunsenlamppu | Eksikkaattori | Lämpökaappi | Lämpömittari | Mikroskooppi | Sentrifugi | Spaatteli | Spektrofotometri | Vaaka | Vesi-imu  | Vetokaappi
Lasi- ja posliinitarvikkeet
Byhnersuppilo | Byretti | Erlenmeyer | Erotussuppilo | Imupullo | Kaasupipetti | Kellolasi | Keitinlasi | Koeputki | Kolvi | Kyvetti | Mittalasi | Mittapullo | Petrimalja | Pipetti | Ruiske | Soxhlet | Upokas
Ruotsin järvet

Ruotsin järvet  ovat kaikki syntyneet heti viimeisen jääkauden mannerjäätikön reunan vetäytyessä Ruotsin alueiden yli noin 16 000 – 8 000 vuotta sitten (BP, ) tai sen jälkeen maankohoamisen myötä uusille maa-alueille.
Mannerjään uurtamiin maakamaran epätasaisuuksiin kertyi vettä muodostaen pääsääntöisesti varsin matalia järviä. Osa ensimmäisistä järvistä on ehtinyt soistua umpeen ja myös järvenlaskut ovat verottaneet jäljelle jäänyttä lukumäärää. Sen sijaan Keski-Ruotsiin oli syntynyt jäätikkövirtauksista johtuen syvät uurteen nykyisten Vänern- ja Vättern-järvien kohdille ja jota vielä Baltian jääjärven laskujoen virtaukset täydensivät. Näin syntyi varsin suuret järvet Euroopankin mittakaavassa. Mannerjäätikön virtaukset ovat osittain syypäänä Pohjois-Ruotsin pitkittäisiin laaksoihin syntyneisiin järviin, joiden keskisyvyys on suuri.
Vänern ja Vättern syntyiät kuroutumalla Etelä-Ruotsin pikki kulkevasta salmesta (tilanne noin 10 300 BP).
Jäätikköjen rippeet sijaitsivat Skandinavian pohjoisosissa (tilanne noin 8 700 BP).
Maankohoaminen nosti merestä lisää maata rannikkojen läheisyydessä (tilanne noin 700 BP).
Toisaalta maankohoaminen on nostanut Itämerestä esille uutta maata, jonka alueilla on sijaitsee geologisesti ajatellen nuoria järviä. Maankohoaminen jatkuu Itämeren rannikolla edelleen ja uusia järviä syntyy edelleen, vaikka se tapahtuukin hitaasti. Monien jokien suuret virtaamat ovat kannustaneet patoamaan niitä sähköntuotantoa varten patojärviksi. Erityisen kannattavaa se on ollut Pohjois- ja Keski-Ruotsissa, missä Skandien yli virtaa Atlantilta kosteaa meri-ilmaa ja joka luovuttaa kosteuden runsaina sateina myös niiden itärinteille.
Tilastotietoa

Ruotsissa on viimeisen kartoituksen mukaan 95 700 yli hehtaarin kokoista järveä, joiden yhteispinta-ala on noin 42 000 neliökilometriä eli noin 9 % Ruotsin pinta-alasta. Alle 10 hehtaarin järviä on noin 80 000, joten järvet ovat yleensä pieniä. Vain 23 järveä on yli 100 neliökilometrin suuruisia, mutta niiden yhteispinta-ala muodostaa lähes neljäsosan järvien kokonaispinta-alasta. Pohjois-Ruotsin Norrbottenin läänissä sijaitsee 30 730 järveä eli 30 % maan järvistä. Viidellä skånelaisella kunnalla ei ole järviä lainkaan.
Suurin järvi on Vänern, jonka pinta-ala on 5 648 neliökilometriä ja johon mahtuu 153 000 miljoonaa kuutiometriä eli 153 kuutiokilometriä vettä. Hornavan on Ruotsin syvin järvi, jossa on 228 metriä syvää. Korkeimmalla sijaitsee Kaskasjaure 1 448 metrin korkeudella merenpinnasta.
Nimistö

Järvirekisterissä on noin 30 000 erilaista järvennimeä. Vaikka noin 40 000 järvistä on vailla nimeä, on muilla järvillä varsin suosittujakin järvinimiä. Samannimisä järviä voi olla olemassa, sillä järvillä on yleensä paikalliseen käyttöön tarkoitettuja nimiä. Yleisiä nimiä ovat ainakin ”Långtjärnen”, ”Svarttjärnen”, ”Stortjärnen”, ”Abborrtjärnen” och ”Lillsjön”. Seudun samannimisetkin järvet voidaan erotella toisistaan etuliitteillä ”Övre”, ”Nedre”, ”Norra” ja ”Södra” taikka ”Lill”, ”Stor” ja ”Mellan”.
Järveä tarkoittava sana ”sjö” ei ole kansan suussa ainoa järvi-sana. Pohjois-Ruotsissa vanhoilla suomalais- ja saamelaisalueilla käytetään alkuperäisiä nimiä tai niistä ruotsalaistuneita järvennimiä. Silloin järvien nimet voivat päättyä sanaan ”saivo”, ”sel”, ”avan”, ”lompolo”, ”luoppal”, ”jaure” tai ”järvi”. Eteläisessä Ruotsissa tavallisia ovat myös ”gölen”, ”gyl”, ”hån” ja ”dammen”. Kaikialla Ruotsissa on tavallisin pääte ”sjön” ja ”tjärnen”. Ensimmäinen tarkoittaa järveä ja toinen lampea, samalla tavalla kuin niitä käytetään Suomessa
Jokamiehen oikeudet ja kalastus

Ruotsissa vallitsee käytännössä hyvin samantapainen jokamiehenoikeus kuin Suomessa, joka sallii vapaan käyskentelemisen luonnossa ja liikkumisen vesillä. Kalastaminen ei kuitenkaan ole aivan vapaata, sillä joissakin vesistöissä tarvitaan kalastamiseen lupa.
Järvien tutkimus

Ruotsissa sovelletaan vuonna 2000 käynnistyneen Euroopan unionin Vesipolitiikan puitedirektiivin (direktiivi 2000/60/EG) määrittelemä hanke (ruots. vattendirektivet) myös järvien kohdalla. Unionin jäsenvaltiot pyrkivät suojelemaan vesistöjään ja pohjavettään sekä tekemään yhteistyötä valtionrajojen yli tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Ingebjørg Guttormintytär

Ingebjørg Guttormintytär (norjaksi Ingebjørg Guttormsdatter) oli 1100-luvun alussa elänyt Norjan kuningatar. Hän oli naimisissa Östen Maununpojan kanssa. Ingebjørg kuului Gudbrandsdalenissa asuneeseen mahtisukuun, ja avioliitolla Östen pyrki vahvistamaan asemaansa alueella. Ingebjørgin isoisoäiti ja Östenin isoisoisoäiti olivat sisaruksia.
Ingebjørgistä ei ole säilynyt paljonkaan tietoa. Pariskunnalla oli tytär, Maria Östenintytär, jonka pojat Olav Gudbrandinpoika ja Östen Gudbrandinpoika kapinoivat 1160-luvulla Maunu Erlinginpoikaa vastaan.
Ingeborg Gyldenär

| Ingeborg Gyldenär> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kuollut: 1670-luvulla
Vanhemmat:  Johan Gyldenär ja Elin Arvintytär Horn
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Creutzhammar Arvid Horn af Åminne (serkku)
Ingeborg Gyldenär (k. 1670-luvulla) oli majuri Johan Gyldenärin ja Elin Arvintytär Hornin tytär. Hän on tullut tunnetuksi vuoden 1658 alussa solmimastaan avioliitosta serkkunsa, sittemmin laamanni Arvid Hornin kanssa. Avioliitto herätti aikoinaan suurta huomiota. Gyldenär oli silloin leskenä luutnantti Creutzhammarin jälkeen, jonka kanssa hän oli ollut kaksi vuotta naimisissa. Koska asianomaiset olivat serkuksia, olisi avioliittoon tarvittu erityinen kuninkaan lupa, mutta tästä he eivät välittäneet, ehkäpä siitäkin syystä, että heidän vanhempiensa kerrotaan olleen tuumaa vastaan, ja Arvid Horn tuotti ilman muuta morsiamensa Lahdenpohjan kartanoon, vei väkisin rekeensä ja sieppasi Lohjan pappilasta erään siellä oleskelleen virattoman pappismiehen ja piti häntä luonaan viikon päivät, niin kauan, että sai hänet taivutetuksi vihkimään heidät yhteen. Hovioikeus tarttui asiaan ja Turun tuomiokapituli katsoi, että avioliitto oli julistettava laittomaksi. Gyldenär ja Horn jäivät kuitenkin aviopuolisoiksi, luultavasti suoritettuaan jonkun sakkomäärän vallattoman tekonsa sovitukseksi.
Hulipas (järvi)

| Hulipas |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki
Koordinaatit:  61°52′22″N, 24°32′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  Sahajoki 
Järvinumero:  35.756.1.030
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117 m  
Rantaviiva:  6,376 km  
Pinta-ala:  69,792 ha  
Tilavuus:  0,00121 km³  
Keskisyvyys:  1,7 m  
Suurin syvyys:  4,6 m  
Valuma-alue:  77,2 km²  
Keskivirtaama:  0,73 m³/s  
Saaria:  1 
 fiHulipas 
Hulipas  on Pirkanmaalla Juupajoella Hulippaan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 70 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvi on pitkänomainen, mutta sillä on pohjoisrannassa leveä Riihenlahti ja sen koillispäätä kutustaan Liesinpääksi. Riihenlahden kummallakin puolelta järvelle työntyy niemet. Läntinen niemi on 150 metriä pitkä ja hieman kapea Saarimaa. Itäinen niemi Kuoppaniemi on raivattu osittain peltomaaksi. Vaikka järvi on matala, on siinä kartan mukaan yksi nimetön saari ja se sijaitsee Riihenlahden edustalla. Järven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä. Sen etelärannat ovat jyrkkärinteistä metsämaata ja pohjoisrannat alavaa metsä- ja peltomaata. Jyrkät rinteen nousevat Pajavuorelle, joka sijaitsee järven koillispuolella, ja Pylkinvuorelle, joka kohoaa järven eteläpuolella. Molemmilla vuorilla on ylärinteillä jyrkänteet, jotka näkyvät järvelle. Pajavuoren rinteet kohoavat 60 metrin ja Pylkinvuoren 45 metrin korkeuteen. Vuorten väliin jää laakso, jota pitkin Rassinoja laskee suon läpi ja maatilan vierestä järveen. Järven ympäristön haja-asutus muodostuu noin 15 taloudesta, joista ehkä viisi on maatiloja. Rannoille on rakennettu 24 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet kantatieltä 58 ja yhdystieltä 3421 sekä paikallisilta kyläteiltä.
Säännöstely

Vuonna 2016 on jätetty hakemus järven vedenpinnan keskivedenkorkeuden (MW) nostamiseksi 0,31 metriä ja alivedenkorkeutta (MNW) kesän osalta nostetaan keskimäärin 0,50 metriä. Hakemus on hyväksytty vuonna 2018, mutta on vielä toteutustaan vaille. Hakemuksessa pyydetään lupaa rakentaa Sahajokeen noin 260 metriä järven luusuasta kiinteä pohjapato.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu kuudesti vuosina 1966, 1977, 1987 ja 2005. Niiden tulokset ovat viitteellisiä ja antavat yleisnäkymän järven tilan kehittymiselle. Vedenväri on vaihdellut arvojen 75–170 milligrammaa litrassa vettä (mg Pt/l) ja veden kemiallinen hapenkulutus arvojen 10–17 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Näiden kahden tuloksen mukaan järvi on luokiteltu runsashumuksiseksi ja ruskeavetiseksi järveksi. Veden happamuustaso on vaihdellut arvojen pH 5,5–6,9 välillä. Sen alkaliteetti on ollut 0,04–0,16 eli vaikka vesi on hapahkoa, niin sen puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävän ja hyvän välillä. Arvot ovat nyt lievästi paremmat kuin 1980-luvulla.
Hulippaan ravinnepitoisuudet ovat vaihdelleet kokonaisfosforipitoisuuden osalta välillä 18–50 mikrogrammaa litralta vettä (μg/l). Suurimmillaan kokonaisfosfori oli vuonna 1987, jolloin järvessä esiintyi happikatoa. Vuonna 2005 oli kokonaisfosfori 24 μg/l, mikä asiantuntijoiden mielestä oli järvelle normaali tilanne. Heidän arvionsa mukaan se jää yleensä arvojen 20–30 μg/l. Kokonaistyppipitoisuudet ovat vaihdelleet 410–600 μg/l. Vuonna 2005 se oli 590 μg/l. Näiden lukujen valossa järvi on luokiteltu lievästi rehevöityneeksi tai keskiravinteiseksi.
Luontoarvoja > Kalasto, linnusto ja kasvisto

Järven kalastoa on kartoitettu ranta-asukkaille tehdyn kyselyn avulla. Yleisimmät saaliskalat ovat olleet hauki, ahven, kiiski, särki ja lahna. Madetta saatiin viimeksi 1980-luvulla. Järveen on istutettu peledsiikaa, jota saatiin 1970- ja 1980-luvuilla. Hulipas ei ole varsinainen lintujärvi, missä esiintyisi lintuyhdyskuntia. Järvellä pesii paikallisten asukkaiden mukaan runsaasti vesilintuja, joita syksyisin myös metsästetään.
Pääosa järven kasvustosta viihtyy riippumatta veden ravinteisuudesta. Vallitsevia ilmaversoisia lajeja ovat järvikorte ja järviruoko, kelluvalehtisiä lajeja ulpukka, siimapalpakko ja uistinvita. Järvellä kasvaa harvinaisena kovalla järvenpohjalla viihtyvä lahnanruoho. Kahdella kasvupaikalla tavataan osmankäämiä. Etelärannan jyrkänteiden alla vesikasvillisuusvyöhyke on kapea, mutta matalilla pohjoisrannoilla se on leveä. Matalissa lahdissa uistinvitaa ja siimapalpakkoa on tiheänä kasvustona. Järveltä ei havaittu harvinaisia kasvilajeja.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,0 metriä mpy. Huippaan pohjoispuolella on suot ojitettu ja niiden kuivatusvedet laskevat pieniä johto-ojia myöten Hulippaan peltojen läpi järven pohjoisrantaan. Osa suo-ojista yhtyvät lännessä virtaavaan ja Ala-Lylyjärvestä alkavaan Ellinojaan (Ellinjokeen ). Tällainen suo on Päijänteensuo, jossa sijaitsevat lammet Iso-Päijänne, Pikku-Päijänne, Kirvesjärvi ja niiden eteläpuolella Mutalammi. Hulipas on siinä mielessä Sahajoen valuma-alueen yläjuoksun pääjärvi, että siihen laskee kolmelta suunnalta pienempien valuma-alueiden vedet. Rassinoja tulee etelästä Rassinjärvestä, johon laskee Väihijärven laskuoja Väikkisuonoja. Rassinojaan laskee myös Pajavuorella sijaitseva Paskolammi, vaikka sillä ei ole kartoissa laskuojaa. Koillisessa sijaitseva Iso-Liesi laskee Pikku-Liesin kautta Hulippaan itäpäähän. Iso-Liesiin laskevat myös ojitettujen Isosuon kuivatusvedet ja Hauinvetemän kautta Hauinvetämänsuon kuivatusvedet. Tulippaan laskujoki Sahajoki laskee 8,5 kilometrin päässä Kopsamoon. Sahajoella on pudotusta yli 27 metriä.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Hulipasjärvi”. Näin oli vielä vuoden 1964 kartassa, mutta nimi lyheni muotoon ”Hulipas” vuoden 1979 karttaan. Viimeisessä kartassa on myös Päijänteensuo ojitettu ja sen suolammet yhdistettu ojilla toisiinsa. Nämä laskivat sitten Ellinjokeen, joka laskee järven lounaispäähän.
Hyllykallio

| Hyllykallio |
| --- | --- |
 Vuonna 1976 rakennettu Hyllykallion koulu.
 Kaupungin kartta, jossa Hyllykallio korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Hyllykallio
Väkiluku:  4 082 (31.12.2022)
Lähialueet:   Kapernaumi  Kertunlaakso  Tanelinranta  Roves 
Hyllykallio on Seinäjoen kaupunginosa, joka sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta itään päin. Sen väkiluku oli 4 082 joulukuussa 2022. Kaupunginosa on osa samannimistä suuraluetta.
Hyllykalliolla on kerros-, rivi- ja omakotitaloja. Se on myös suuri liiketoiminnallinen keskus, joka alkoi kehittyä 1960-luvulta alkaen silloisen Nurmon ja Seinäjoen rajan lähelle noin kolmen kilometrin päähän Seinäjoen keskustasta. Hyllykallion alueella sijaitsevat Nurmon vesitorni sekä Prisma. Hyllykallion vieressä sijaitsevalla Pohjan asuinalueella on Päivölän kauppakeskittymä, jossa sijaitsevat K-Citymarket, Biltema, Minimani, Puuilo, Lidl, Hankkija, Meltex, McDonald's ja Tokmanni.
Ennen vuoden 2009 kuntaliitosta Hyllykallio kuului Nurmon kuntaan. Hyllykallio on kuitenkin rakennettu niin kiinni Seinäjokeen, että osa piti sitä jo aiemmin enemmän Seinäjoen kuin Nurmon asuinalueena.
Palvelut > Kunnalliset palvelut

Hammashoitola
Hyllykallion koulu
Hyllykallion päiväkoti
Hyllykallion nuoppari
Skaala-areena
Palvelut > Kaupalliset palvelut

Prisma
K-Citymarket
Minimani
Biltema
Tokmanni
Hankkija
R-kioski
Musti ja Mirri
Kotipizza
Lidl
McDonald's
Palvelut > Seurakunnalliset palvelut

Hyllykallion seurakuntakoti
Kuvia

Rivitaloasutusta
Alueen kerrostaloja
Prisma
Liikerakennus Hyllykalliolla, jossa toimii mm. R-kioski.
Rivitalo Hyllykalliolla
Kaupunginosan kerrostaloja.
Hyllykallion vesitorni
Luhtitalo Hyllykalliolla
IAAP

IAAP (International Association for Analytical Psychologists) on Carl Jungin perustama analyyttisen psykologian kansainvälinen ammattilaisten liitto, eli nk. jungilaisten psykoanalyytikoiden ja psykoterapeuttien liitto. Jäseniä noin kolme tuhatta (v. 2005) tavallisimmin järjestäytyneinä maakohtaisiin alaryhmiin.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Ruotsin juutalaiset

Ruotsin juutalaiset ovat Ruotsissa asuvia juutalaisia. Ensimmäiset merkittävät juutalaisyhteisöt muodostuivat maahan 1700-luvulla, ja nykyisin Ruotsissa elää noin 18 000 juutalaista. Suurin osa polveutuu toisen maailmansodan aikana maahan tulleista pakolaisista. Suurin juutalaisyhteisö asuu Tukholmassa, mutta juutalaisia asuu myös esimerkiksi Malmössä, Göteborgissa, Boråsissa, Helsingborgissa, Lundissa ja Uppsalassa.