stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Knox Polk
Elämä > Nousu presidentiksi > Presidenttinä

Polkin presidenttikauden ministerit
James Knox Polk nousi Yhdysvaltojen presidentiksi 49-vuotiaana, nuorimpana siihen mennessä. Hän asetti presidenttikaudelleen neljä kunnianhimoista tavoitetta: tullimaksujen leikkaaminen, riippumattoman valtiovarainministeriön uudelleenluominen, Oregonin territorion suojelu ja Kalifornian sekä New Mexicon valtaaminen Meksikolta. Polk saavutti kaikki tavoitteensa.
Vuonna 1845 Yhdysvallat hyväksyi Texasin 28. osavaltiokseen. Vaikka Texas oli eronnut Meksikosta jo vuonna 1836, Yhdysvaltojen päätös heikensi merkittävästi maan suhteita Meksikoon. Myöhemmin Yhdysvallat lähetti joukkoja turvaamaan maiden välistä kiistanalaista rajaa ja kärjisti näin riitaa edelleen. Tämä johti lopulta vuonna 1846 syttyneeseen Meksikon–Yhdysvaltain sotaan. Sotaa vastustaneet pitivät sotaa vain tekosyynä saada lisää orjuutta sallineita osavaltioita Unioniin. Yhdysvallat voitti sodan vuonna 1848. Rauhansopimuksessa Meksiko luopui kaikista vaatimuksistaan Texasia kohtaan ja luovutti nykyiset Kalifornian, Arizonan, Nevadan, New Mexicon ja Utahin osavaltiot muodostavan alueen. Uudet alueet lisäsivät mahdollisten etelävaltioiden määrää ja olivat myöhemmin osasyynä Yhdysvaltain sisällissodan alkamiselle. Sodan jälkeen Polk yritti hetken aikaa neuvotella Espanjan kanssa Kuuban ostamisesta, mutta espanjalaiset eivät olleet kiinnostuneita ehdotuksesta.
Vuonna 1846 Polk määräsi valtiovarainministeri Robert J. Walkerin pohtimaan tullimaksujen vähentämistä. Polk halusi vähentää tullimaksuja, mutta samalla suojella paikallista tuotantoa. Walkerin tekemän tutkimuksen mukaan tullimaksuja tulisi vähentää huomattavasti enemmän kuin Polk oli ajatellut, ja näin myös toimittiin. Polkin seuraava merkittävä talousuudistus oli Independent Treasury Actin hyväksyminen; laki siirsi liittovaltion rahat Andrew Jacksonin lopettamalta kansalliselta pankilta yksityisille ja osavaltioiden hallitsemille pankeille.
Polk oli vaalikampanjassaan luvannut valloittaa 42° ja 54°40' leveyspiirien välisen alueen Isolta-Britannialta. Presidenttinä hän ei kuitenkaan halunnut ryhtyä kalliiseen sotaan brittien kanssa vaan ryhtyi neuvottelemaan alueiden luovutuksesta. Polk uhkasi ryhtyvänsä sotaan, mikäli sopimusta ei syntyisi, ja sai näin Britannialta nykyiset Oregonin, Idahon ja Washingtonin osavaltiot sekä osan Montanasta ja Wyomingista. Muita Polkin presidenttikauden merkittäviä saavutuksia olivat muun muassa Iowan ja Wisconsinin liittäminen Yhdysvaltoihin.
Elämä > Viimeiset vuodet ja kuolema

Jätettyään Valkoisen talon vuonna 1849 Polk piti lupauksensa eikä pyrkinyt enää toiselle kaudelle. Hän muutti viettämään eläkepäiviään hiljattain ostamalleen kotitilalleen Polk Placeen, Nashvilleen. Presidenttikauden aiheuttama stressi sekä mahdollisesti kolera olivat kuitenkin heikentäneet Polkin terveyttä ja hän kuoli 15. kesäkuuta samana vuonna. Polk testamenttasi valtaosan omaisuudestaan vaimolleen mutta halusi vapauttaa orjansa tämän kuoleman jälkeen. Polk haudattiin kotitilalleen, mistä jäännökset siirrettiin vuonna 1893 Tennessee State Capitoliin.
Yksityiselämä

Polk meni naimisiin Sarah Childressin kanssa 1. tammikuuta 1824 Murfreesborossa, Tennesseessä. Pari ei saanut koskaan yhteisiä lapsia. Polk keskittyi politiikkaan eikä hänellä ollut aikaa luoda juurikaan ystävyyssuhteita; Polkin kerrotaan kerran jopa esittäytyneen "Washingtonin eniten töitä tekevänä miehenä".
Polkin vanhemmat kasvattivat poikansa presbyteriaaniksi, mutta eivät koskaan kastaneet häntä. 28-vuotiaana Polk tutustui uskonnollisella leirillä metodisteihin ja kääntyi myöhemmin itsekin metodistiksi. Kääntymisestään huolimatta hän halusi kunnioittaa vanhempiaan ja vaimoaan, joka myös oli presbyteriaani, ja osallistui presbyteriaanien toimituksiin heidän kanssaan. Muulloin hän kävi metodistikirkossa. Hän otti metodistikasteen lopulta vastaan kuolinvuoteellaan pastori John B. McFerriniltä.
Perintö

Nykyisin Polkin katsotaan onnistuneen presidenttinä suhteellisen hyvin. Presidentti Harry S. Truman kuvaili häntä: "James K. Polk, loistava presidentti. Hän kertoi, mitä hän aikoi tehdä, ja myös teki niin." Hänen mukaansa on nimetty lukuisia piirikuntia ja kaupunkeja, ainakin kaksi Yhdysvaltain laivaston alusta (USS James K. Polk ja USS President Polk) sekä tehty ainakin kolme postimerkkiä: 11 sentin merkki Presidential Series -sarjassa (1938), 22 sentin merkki AMERIPEX -sarjassa (1986) sekä itsenäisenä 32 sentin juhlamerkki (1995, syntymästä 200 vuotta).
Aiheesta muualla

James Knox Polk Valkoinen talo (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
James Polk tuki kongressissa erityisesti Andrew Jacksonin poliittisia näkemyksiä.
Meksikon Yhdysvalloille vuonna 1848 rauhansopimuksen mukana myymä maa-alue merkitty punaisella. Oranssi alue luovutettiin Yhdysvalloille myöhemmin.
Polkin ja hänen vaimonsa hauta Tennessee State Capitolilla, Nashvillessa
Italian Grand Prix 2016

|  Italian Grand Prix 2016  |
| --- | --- |
 14. osakilpailu 21 osakilpailusta kaudella 2016. 

Päivämäärä:  4. syyskuuta 2016
Sijainti:  Monza, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,793 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 306,720 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.21,135
Palkintokoroke
Voittaja:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Toinen:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kolmas:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (McLaren)
Kierrosaika:  1.25,340 (kierroksella 51)
Italian Grand Prix 2016 oli Formula 1 -sarjan 14. osakilpailu kaudella 2016. Kilpailu ajettiin 4. syyskuuta Monzan moottoriradalla.
Kilpailu

Paalupaikalta lähtenyt Mercedeksen Lewis Hamilton putosi lähdössä kuudenneksi. Nico Rosberg nousi kakkosruudusta kilpailun kärkeen, Ferrari -kuljettajat Sebastian Vettel ja Kimi Räikkönen perässään ennen Valtteri Bottasta, Daniel Ricciardoa ja Lewis Hamiltonia. Hamilton ohitti Ricciardon kierroksen 2 alussa. Felipe Nasr ja Jolyon Palmer kolaroivat keskenään, ja molemmat joutuivat myös keskeyttämään myöhemmin kilpailunsa. Nasr sai kolarista 10 sekunnin aikarangaistuksen.
Kierroksella 10 Hamilton ohitti neljäntenä ajaneen Bottaksen. Mercedekset tekivät vain yhden varikkopysähdyksen, toisin kuin muut. Näin ollen Hamilton onnistui ohittamaan Ferrarit varikkopysähdyksien aikana. Daniil Kvjat sai varikon ylinopeudesta 5 sekunnin aikarangaistuksen ja keskeytti myöhemmin myös kilpailunsa. Daniel Ricciardo ohitti viimeisellä stintillä Valtteri Bottaksen superpehmeillä renkailla.
Nico Rosberg ajoi voittoon, Lewis Hamilton toiseksi ja Sebastian Vettel kolmanneksi. Kimi Räikkönen oli maalissa neljäs ja Valtteri Bottas kuudes.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6 |  Nico Rosberg | Mercedes | 53 | 1:17.28,089 | 2 | 25 |
| 2. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 53 | +15,070 | 1 | 18 |
| 3. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 53 | +20,990 | 3 | 15 |
| 4. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 53 | +27,561 | 4 | 12 |
| 5. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 53 | +45,295 | 6 | 10 |
| 6. | 77 |  Valtteri Bottas | Williams-Mercedes | 53 | +51,015 | 5 | 8 |
| 7. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 53 | +54,236 | 7 | 6 |
| 8. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 53 | +1.04,954 | 8 | 4 |
| 9. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 53 | +1.05,617 | 11 | 2 |
| 10. | 27 |  Nico Hülkenberg | Force India-Mercedes | 53 | +1.18,656 | 9 | 1 |
| 11. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 52 | +1 Kierros | 17 |  |
| 12. | 22 |  Jenson Button | McLaren-Honda | 52 | +1 Kierros | 14 |  |
| 13. | 21 |  Esteban Gutiérrez | Haas-Ferrari | 52 | +1 Kierros | 10 |  |
| 14. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 52 | +1 Kierros | 12 |  |
| 15. | 55 |  Carlos Sainz Jr. | Toro Rosso-Ferrari | 52 | +1 Kierros | 15 |  |
| 16. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 52 | +1 Kierros | 19 |  |
| 17. | 20 |  Kevin Magnussen | Renault | 52 | +1 Kierros | 21 |  |
| 18. | 31 |  Esteban Ocon | Manor-Mercedes | 51 | +2 Kierrosta | 22 |  |
| Kesk. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Ferrari | 36 | Akku | 16 |  |
| Kesk. | 94 |  Pascal Wehrlein | Manor-Mercedes | 26 | Öljyvuoto | 13 |  |
| Kesk. | 30 |  Jolyon Palmer | Renault | 7 | Kolarivaurio | 20 |  |
| Kesk. | 12 |  Felipe Nasr | Sauber-Ferrari | 6 | Kolarivaurio | 18 |  |
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty
Muuta

Honda -moottorin ensimmäinen kilpailun nopein kierros sitten Portugalin GP:n 1992
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2016
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Bahrain |  Kiina |  Venäjä |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Eurooppa |  Itävalta |  Britannia |  Unkari |
|  Saksa |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Malesia |  Japani |  Yhdysvallat |  Meksiko |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Formula 1 -luokan Italian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Autodromo Nazionale Monza (1950–1979, 1981–) Autodromo Enzo e Dino Ferrari (1980)
Törmälä

Törmälä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Edwin Törmälä (1916–1976), juristi ja toiminnanjohtaja
Emanuel Törmälä (aik. Törmelin, ent. Törmänen, 1849–1900), pappi, kirjailija ja kääntäjä
Jouko Törmälä (s. 1938), musiikkipedagogi, kuoronjohtaja, säveltäjä, sovittaja ja tietokirjailija
Otso Törmälä, lapsinäyttelijä
Pertti Törmälä (s. 1945), keksijä ja emeritusprofessori
Seppo Törmälä (s. 1926), agronomi ja järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos
Teemu Törmälä (1882–1937), vasemmistopoliitikko ja Kustannusliike Kirjan johtaja
Tiia Törmälä (s. 1990), kivääriampuja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Törmänen

Ivalon lentoasema
Törmänen (inarinsaameksi Tiärmáš, pohjoissaameksi Dearpmáš)  on kylä Inarin kunnassa valtatien 4 varrella noin seitsemän kilometriä Ivalosta etelään. Vuoden 2006 lopussa kylässä oli 348 asukasta.
Törmäsessä valtatieltä 4 haarautuu tie Ivalon lentoasemalle. Törmäsessä sijaitsee myös nyt jo lakkautettu Törmäsen ala-aste.
Tonje Sagstuen

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
Tonje Sagstuen(-Andersen) (s. 17. marraskuuta 1971) on norjalainen entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Tonje Larsen

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | käsipallo |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 | käsipallo |  |
Tonje Larsen (s. 26. tammikuuta 1975 Tønsberg) on norjalainen käsipalloilija. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa 264 maaottelua kesäkuusta 1992 joulukuuhun 2010 ja tehnyt niissä 567 maalia.
Larsen pelasi kolmissa olympialaisissa. Atlantassa 1996 tuloksena oli neljäs sija, Sydneystä 2000 tuli pronssia, ja Pekingissä 2008 hän voitti kultaa. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1999, jolloin Norja voitti loppuottelussa Ranskan jatkoajalla maalein 25–24.
James Boswell

| James Boswell |
| --- | --- |
 Joshua Reynolds, James Boswellin muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1740 Edinburgh, Skotlanti
Kuollut: 19. toukokuuta 1795 (54 vuotta)
Ammatti:  juristi, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Pääteokset:  Tohtori Johnsonin elämä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Account of Corsica, 1768
James Boswell (29. lokakuuta 1740 Edinburgh, Skotlanti – 19. toukokuuta 1795 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen juristi ja kirjailija. Hänen merkittäviä teoksiaan on Samuel Johnsonin elämäkerta. Boswell on tunnettu myös Korsikasta kertovasta kirjastaan ja kirjoittamastaan päiväkirjasta.
Laajan laitoksen The Private Property of James Boswell julkaiseminen alkoi 1950.
Suomennetut teokset

Tohtori Johnsonin elämä.  ((The life of Samuel Johnson, 1791.) Roger Ingpenin toimittamasta täydellisestä laitoksesta valikoinut ja suomentanut Jouko Linturi)  Tammi, 1970.
Lontoon-päiväkirja 1762–1763.  (Boswell’s London journal 1762–1763, 1950.)  Suomentanut Linturi, Jouko. Esipuheen kirjoittanut Yrjö Kivimies. Tammi, 1952.
Kirjallisuutta

Hirn, Yrjö: Tri Johnson ja James Boswell: Kuvaus Englannin oloista ja erikoisuuksista.  (Dr Johnson och James Boswell: En bok om engelskt liv och lynne, 1922.)  Suomentanut Raoul af Hällström. Otava, 1923.
Kekäläinen, Markku: James Boswell's Urban Experience in Eighteenth-Century London.  (väitöskirja)  Helsingin yliopisto, 2012.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Boswell Wikimedia Commonsissa
James Boswell – a Guide
James Boswellin teoksia Gutenberg-projektissa
Jartse Tuominen

Jari ”Jartse” Tuominen (s. 1966 Tampere) on Tampereelta kotoisin oleva säveltäjä ja kitaristi. Hän on asunut Texasin San Antoniossa 1990-luvun lopulta. Tuomisen musiikki on rock-jazz fuusiota. Jartse valittiin Prog Archives artistiksi vuonna 2014. Jartse on valittu myös Jazz Music Archivesiin. Hän on saanut pari kultalevyä Suomesta.
Tuominen perusti GTR-Tour kitarakiertueen Suomeen vuonna 2005. Tapahtuma on koonnut yhteen Suomen kitaralegendoja mm. Dave Lindholm, Hasse Walli, Ben Granfelt, Erja Lyytinen, Pepe Ahlqvist, Marzi Nyman ja Costello Hautamäki. GTR-Tour-yhtyeessä soittaneita artisteja ovat mm. Anssi Nykänen, Rami Eskelinen, Miri Miettinen, Harri Rantanen, Jukka Kampman, Miri Miettinen, Okke Komulainen ja Pekka Siistonen.
Tuomisen kitaristinura lähti käyntiin, kun hän sai neljävuotiaana lahjaksi kitaran. Tuominen oli 1980-luvulla mukana nokialaisessa heviyhtyeessä Outburst ja se oli lähtölaukaus Tuomisen pitkälle uralle. Takala Projectissa hän soitti säveltämäänsä ultraprogressiivista jazzia. Takala Project julkaisi CD:n Search For One. Travel Bros -duon akustiset esiintymiset tekivät Tuomisen kitarasoundia tunnetuksi Suomessa. Indiana-yhtyeensä kanssa hän osallistui Euroviisu-karsintoihin vuonna 1994 kappaleella ”Hän lähtee tänään”. Indiana julkaisi CD:n Kristallipallo. Nykyään Jartse keikkailee eri puolilla maailmaa Jartse Tuominen Group bändinsä kanssa, jossa soittavat Rami Eskelinen, Jari Heino ja Pekka Siistonen.
Pitkän uransa aikana Tuominen on esiintynyt niin Salt Lake Cityn olympialaisissa, festareilla kuin klubikeikoillakin ja soittanut monien tunnettujen muusikkojen kanssa, joista mainittakoon esimerkiksi Augie Meyers, Rusty Wier, Joe Satriani, The Doobie Brothers ja Jackson Browne.
Tuominen on julkaissut viisi sooloalbumia ja on ollut mukana lukuisilla muilla äänitteillä säveltäjänä, tuottajana ja vierailevana kitaristina. Hän on tehnyt musiikkia myös elokuviin, mainoksiin ja televisiosarjoihin. Jartsen uusin levy "Untold Stories" julkaistiin yli 20 maassa kevättalvella 2016. Untold Stories on valittu Saksassa kuukauden levyksi. Hollannissa levy valittiin maalis- ja huhtikuussa 2016 kahdesti viikon levyksi. Time to Go single on viiden viikon jälkeen Hollannin Top100-listalla sijalla #12.
Diskografia > CD:t

Untold Stories (Sledgehammer Ky / M.I.G. Music Made in Germany 2016)
Time of Change (Rockadillo Records 2005)
Progressive (North & South 2001)
Northern Lights (North & South 2001)
Black & Blue (North & South 1999)
Diskografia > CD-singlet

Black & Blue (North & South 1999)
Miracle Man (Roarhouse 1998)
Diskografia > Videot

Time to Go (2016)
Northern Lights (2000)
Black & Blue (1999)
Aiheesta muualla

www.myspace.com/jartsetuominen
Jerry Sichting

| Jerry Sichting |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jerry Lee Sichting
Syntynyt: 29. marraskuuta 1956 (ikä 67) Martinsville, Indiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  185 cm
Paino:  76 kg
NBA-varaus:  82. varaus, 1979 Golden State Warriors
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1975–1979:   Purduen yliopisto
Seurajoukkueet
1980–1985 1985–1988 1988–1989 1989–1990 1990:   Indiana Pacers  Boston Celtics  Portland Trail Blazers  Charlotte Hornets  Milwaukee Bucks
Jerry Lee Sichting (s. 29. marraskuuta 1956 Martinsville) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.
Ura

Sichting pelasi yliopistokoripalloa Purduen yliopistossa vuosina 1975–1979. Hän osallistui NBA:n vuoden 1979 varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet tilaisuuden 82:ntena pelaajana. Lokakuussa 1979 seura luopui hänen oikeuksistaan, eikä hän pelannut kauden aikana missään joukkueessa. Lokakuussa 1980 Indiana Pacers hankki Sichtingin pelioikeudet ja hän edusti seuraa viiden kauden ajan. Kauden 1985–1986 Sichting edusti Boston Celticsiä, jossa hän voitti myös ainoan NBA-mestaruutensa. Helmikuussa 1988 Boston myi hänen oikeutensa Portland Trail Blazersille, joka antoi Bostonille Jim Paxsonin. Hän edusti seuraa kauden loppuun asti, jonka jälkeen Portland ei jatkanut hänen sopimustaan. Kauden 1989–1990 Sichting pelasi Charlotte Hornetsissa, josta hänet vapautettiin helmikuussa 1990. Tämän jälkeen hän pelasi vielä yhden ottelun Milwaukee Bucksissa. Pelaajauransa jälkeen Sichting on toiminut NBA-joukkueiden apuvalmentajana.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Basketball-Referencen pelaajaprofiili (englanniksi)
Timo Välisaari

Timo Välisaari (s. 5. tammikuuta 1980) on suomalainen näyttelijä.
Välisaari valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlaitokselta vuonna 2004 ja on sen jälkeen näytellyt muun muassa Tampereen teatterissa, Kansallisteatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten Betoniyö, Roba ja Sydänjää.
Yksityiselämä

Timo Välisaari asuu avoliitossa näyttelijä Elsa Saision kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

www.timovalisaari.com
Tunturipitkäpalko

| Tunturipitkäpalko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Pitkäpalot Arabis
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Arabis alpina  L. (1753) 
Katso myös
   Tunturipitkäpalko Wikispeciesissä   Tunturipitkäpalko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunturipitkäpalko (Arabis alpina) on monivuotinen tunturivyöhykkeellä kasvava ristikukkaiskasvilaji. Kaukasianpitkäpalko (Arabis caucasica, syn. A. alpina subsp. caucasica) luokitellaan usein sen alalajiksi.
Ulkonäkö

Tunturipitkäpalko kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat harmaanvihreitä, karheakarvaisia, haarattomia, ne kasvavat löyhistä ruusukemättäistä. Lehdet ovat leveähköjä, iso- ja terävähampaisia. Aluslehdet ovat ruodillisia, varsilehdet ovat ruodittomia, sepiviä. Kukinto on tukilehdetön terttu. Kukat ovat kaksineuvoisia, verho- ja terälehtiä on neljä. Terälehdet (7–8 millimetriä) ovat melko leveitä, valkoisia, verholehtiä pidempiä. Heteitä on kuusi (neljä pitkää ja kaksi lyhyttä). Sikiäin on kaksilokeroinen, kehänpäällinen. Hedelmä on monisiemeninen litu, lidut (2–3 cm) ovat siirottavia, lituperä on noin 1 cm pitkä. Tunturipitkäpalko kukkii Suomessa heinä–elokuussa.
Elinympäristö

Tunturipitkäpalko kasvaa Suomessa kostealla soramaalla, lähdepaikoilla, kalliotörmillä, purojen ja jokien varsilla ja lumenviipymillä. Se on yleinen vain aivan Pohjois-Lapissa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Tunturipitkäpalon levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Tunturipitkäpalko – Arabis alpina
Pohjolan kasvien pauloissa: Arabis alpina - tunturipitkäpalko
Tunturipoimulehti

| Tunturipoimulehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Poimulehdet Alchemilla
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Alchemilla alpina  L. 
Katso myös
   Tunturipoimulehti Wikispeciesissä   Tunturipoimulehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunturipoimulehti (Alchemilla alpina) on ruusukasvien heimoon kuuluva tunturikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Tunturipoimulehti kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on koheneva ja silkkikarvainen. Lehtilapa on jakaantunut 5–7 sormeen ja on päältä kalju, alta tiheään karvainen. Tunturipoimulehti eroaa lehden muodossa useista muista poimulehdistä, joiden lehtilapa on enintään piparkakkumaisen matalaliuskainen. Tunturipoimulehden kukinto on tiheä viuhko, pienet kukat ovat mykerömäisinä ryhminä.
Tunturipoimulehti Suomessa

Suomessa kasvia tavataan yleisenä vain Enontekiön pohjoisosassa, harvinaisena paikoin muualla Pohjois-Lapissa, satunnaisena se on tavattu Kainuussa. Tunturipoimulehden kasvupaikkoja ovat tuntureiden tuoreet niityt, tunturikankaat ynnä muut.
Aiheesta muualla

Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturipoimulehti (Alchemilla alpina)
ITIS: Alchemilla alpina (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Alchemilla alpina (englanniksi)
Transports Metropolitans de Barcelona

Transports Metropolitans de Barcelona eli TMB on Barcelonan kaupungin pääliikennelaitos. Se liikennöi suurinta osaa kaupunkialueen bussiliikenteestä sekä metrolinjoja 1–5 ja 9–11. Vuonna 2009 TMB:n liikennevälineissä tehtiin yhteensä lähes 559 miljoonaa matkaa ja yhtiö työllisti 7 891 ihmistä.
Barcelonan metropolialueen laajempi joukkoliikenteen kehittäminen ei ole TMB:n vastuulla, vaan siitä vastaa Autoritat del Transport Metropolità (ATM). Metrolinjoista 6–8 sekä osasta lähijunista puolestaan vastaa Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC).
Aiheesta muualla

TMB:n viralliset sivut (katalaaniksi) (englanniksi) (espanjaksi)
Topi Tarkka

Topi Tarkka (oik. Toivo Robert Tarkka, 28. helmikuuta 1906 Tampere – 23. helmikuuta 1994) oli suomalainen pastori ja Suomen Setlementtiliiton pääsihteeri 1951–1971.
Henkilöhistoria

Topi Tarkan vanhemmat olivat ajuri Simo Robert Tarkka ja Lyydia Patama ja puoliso vuodesta 1933 Ruth Elisabeth Sirenius, Sigfrid Sireniuksen tytär. Ylioppilaaksi Tarkka tuli 1926 ja hänet vihittiin papiksi 1932. Tarkka oli Setlementtiliittoon kuuluvan Kalliolan setlementin ja yleensä setlementtiliikkeen vaikuttaja. Hän oli mukana aloittamassa Myllyhoitoa Suomessa Kalliolan setlementin perustamassa  Kalliolan klinikassa. Aiemmin hän johti Tampereella Pispalassa Ahjolan työkeskusta, nykyistä Ahjolan setlementtiä. Tarkka oli myös Kerhojohtajan päätoimittaja 1940–1951 ja Yhdyssiteen vuodesta 1951.
Jukka Tarkka ja Pekka Tarkka ovat Topi Tarkan poikia.