stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charlien enkelit (elokuva)

| Charlien enkelit> Charlie's Angels |
| --- | --- |

Ohjaaja:  McG
Käsikirjoittaja:  Ryan Rowe  Ed Solomon  John August
Perustuu:  Ivan Goffin ja Ben Robertsin luomaan sarjaan Charlien enkelit
Tuottaja:  Leonard Goldberg Drew Barrymore  Nancy Juvonen
Säveltäjä:  Edward Shearmur
Kuvaaja:  Russell Carpenter
Leikkaaja:  Wayne Wahrman Peter Teschner
Pääosat:  Cameron Diaz  Drew Barrymore  Lucy Liu  Bill Murray  Sam Rockwell Kelly Lynch Crispin Glover Tim Curry
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat   Saksa
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Flower Films Tall Trees
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix Ivi.ru
Ensi-ilta:   3. marraskuuta 2000  24. marraskuuta 2000
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, japani, suomi, kantoninkiina, saksa, ranska, espanja
Budjetti:  93 miljoonaa $
Tuotto:  264 105 545 $
Seuraaja:  Charlien enkelit: Kurvit suoriksi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Charlien enkelit (engl. Charlie’s Angels) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva, joka perustuu 1970-luvun samannimiseen televisiosarjaan. Elokuvan ohjasi McG ja sen pääosissa nähtiin Cameron Diaz, Drew Barrymore, Lucy Liu (kolme "enkeliä"), Bill Murray (Bosley) sekä Sam Rockwell. Charlieta esitti alkuperäisestä sarjasta tuttu John Forsythe. Charlien enkelit sai vuonna 2003 jatko-osan Charlien enkelit: Kurvit suoriksi, jossa Bosleyta esitti Bernie Mac.
Tuottaja Drew Barrymore ei pidä aseista ja tästä syystä enkelit ovat taistelulajien mestareita elokuvassa. Drew Barrymoren silloinen poikaystävä ja myöhempi aviomies Tom Green esittää roolihahmoa The Chad. Lauryn Hilliä sekä Aaliyahia harkittiin esittämään Alexin roolia. Elokuvan juhlintakohtauksessa Roger Corwinsin (Tim Curry) tyttöystävää esittää Playboyn vuoden 1998 Playmate of the Year, Karen McDougal.
Juoni

Charlien enkelit, Natalie Cook (Diaz), Dylan Sanders (Barrymore) ja Alex Munday (Liu) on palkattu Bill Gatesia muistuttavan ohjelmistoneron puolesta hakkeroitumaan kilpailijan tietokoneelle ja palauttamaan häneltä varastettu ohjelma.
Elokuvan aikana paljastuu, että asiakas onkin vihollinen, joka aikoo enkeleitä hyväkseen käyttäen hankkia yhteyden kilpailijan järjestelmään. Lisäksi käy ilmi, että hänen isänsä oli Vihreä baretti, joka palveli Charlie Townsendin kanssa. Hän syyttää isänsä kuolemasta Charlieta ja aikoo käyttää omaa ja kilpailijansa teknologiaa jäljittääkseen Charlien salaisen sijainnin tappaakseen hänet. Luonnollisesti enkelit aikovat estää tämän suunnitelman.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cameron Diaz   | … |  Natalie Cook   |
|  Drew Barrymore   | … |  Dylan Sanders   |
|  Lucy Liu   | … |  Alex Munday   |
|  Bill Murray   | … |  John Bosley   |
|  Sam Rockwell   | … |  Eric Knox   |
|  Kelly Lynch   | … |  Vivian Wood   |
|  Tim Curry   | … |  Roger Corwin   |
|  Crispin Glover   | … |  Thin Man   |
|  Luke Wilson   | … |  Pete Komisky   |
|  John Forsythe   | … |  Charles Townsend   |
|  Matt LeBlanc   | … |  Jason Gibbons   |
|  Tom Green   | … |  Chad   |
|  LL Cool J   | … |  Mr. Jones   |
Tuotto

Elokuvan Yhdysvaltain tuotto ylitti 125 miljoonaa dollaria, ja maailmanlaajuisesti elokuva on tuottanut yli 260 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Charlien enkelit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
MASCOT review: Charlie's Angels
Caitríona Balfe

| Caitríona Balfe |
| --- | --- |
 Caitriona Balfe vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Caitríona Balfe
Syntynyt: 4. lokakuuta 1979 (ikä 45) Dublin, Irlanti
Ammatti:  näyttelijä, tuottaja, malli
Puoliso:  Tony McGill  (vih. 2019)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Outlander – Matkantekijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Caitríona Balfe [kə'triːnə 'bælf] (s. 4. lokakuuta 1979 Dublin) on irlantilainen näyttelijä, tuottaja ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten päähenkilönä Claire Fraser draamasarjassa Outlander – Matkantekijä (2014–). Balfe on voittanut kyseisestä roolisuoristuksestaan muun muassa kaksi People’s Choice -palkintoa, kaksi Saturn-palkintoa sekä on ollut ehdolla neljä kertaa parhaan naispääosan Golden Globe -palkinnosta.
Ennen televisio- ja elokuvauraa Balfe toimi yli kymmenen vuotta mallina muotiyrityksille kuten Dolce & Gabbana, Chanel, Marc Jacobs ja Louis Vuitton.
Yksityiselämä

Balfe avioitui pitkäaikaisen poikaystävänsä, musiikkialalla työskentelevän Tony McGillin kanssa vuonna 2019, ja elokuussa 2021 he saivat pojan.
Filmografiaa > Elokuvat

Super 8 (2011) – Elizabeth Lamb
Suuri puhallus (2013) – Jasmine Tressler
Money Monster (2016) – Diane Lester
Le Mans 66 – täydellä teholla (2019) – Mollie Miles
Belfast (2021) – Ma
Filmografiaa > Televisiosarjat

Outlander – Matkantekijä (2014–, päärooli ja tuottaja) – Claire Beauchamp Fraser
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Caitríona Balfe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Conga

| Conga |
| --- | --- |

Korttimäärä:  40
Pelaajamäärä:  2+
Korttien järjestys suurimmasta pienimpään:  12-11-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1
Conga on eteläamerikkalainen korttipeli, jossa tavoitteena on saada mahdollisimman paljon miinuspisteitä. Aluksi jokaiselle jaetaan seitsemän korttia. Jakajasta seuraavalle henkilölle jaetaan kuitenkin 
kahdeksan korttia, sillä hän laittaa ensimmäisen kortin pinoon pöydälle. Jokainen henkilö myötäpäivään pelattaessa nostaa ensin pakasta yhden kortin ja laittaa sitten yhden kortin kädestä pinoon.
Pelissä paras tavoiteltava käsi on kolme samaa ja kaksi samaa korttia. Siitä saa pelin loppuessa 50 miinuspistettä. Kakkoset ovat ns. jokereja, eli ne voivat olla mitä tahansa kortteja. Jos pelaajalla 
on parien (kolme samaa korttia) lisäksi muita kortteja kädessä pelin loppuessa, lisätään niiden pisteellinen arvo kokonaistulokseen. Pareista ei tule plussaa, mutta kuvakorteista tulee kymmenen 
pluspistettä per kortti, normaaleista korteista viisi pluspistettä per kortti ja kakkosista viisitoista.
Pelin voi lopettaa lyömällä viitosta isomman kortin pinon päälle kuvapuoli alaspäin. Pelissä voi taktikoida lopettamalla pelin aivan alussa. Se aiheuttaa muille valtavasti pluspisteitä, jos 
itsellä on pienet kortit. Jos pelataan monta peliä peräkkäin, kannattaa pitää kirjaa pistemääristä. Kannattaa myös sopia joku tietty pistemäärä, johon asti pelataan.
Christopher Columbus Langdell

Christopher Columbus Langdellia esittävä maalaus
Christopher Columbus Langdell (22. toukokuuta 1826 New Boston, New Hampshire – 6. heinäkuuta 1906 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen oikeustieteilijä.
Langdell toimi Harvardin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina. Hän uudisti oikeustieteellistä tutkintoa ottamalla käyttöön säännöllisesti etenevät pakolliset kurssit ja kokeet. Hän myös kehitti oikeustieteen opetuksen case method -lähestymistavan, joka saavutti universaalin aseman oikeustieteellisessä koulutuksessa Yhdysvalloissa.
Langdellin oikeudellinen formalismi

Langdell kehitti oikeudellisen tulkintaformalismin, joka nopeasti vakiinnutti asemansa amerikkalaisen oikeustieteen ja juristikoulutuksen valtavirtana 1800-luvun jälkipuolella. Formalismi sai vaikutteita saksalaisesta oikeustieteestä, ja sen taustalla oli etenkin kapitalistisen markkinatalouden kehittyminen, mikä loi tarvetta oikeuden ennustettavuudelle. Langdellin formalismin mukaan tärkeiden oikeustapausten määrä tulee vähentää mahdollisimman pieneksi ja näistä yksittäisistä ennakkoratkaisuista tulee johtaa päättelyn avulla niiden taustalla vaikuttavia yleisiä oikeusperiaatteita. Siinä korostettiin voimakkaasti stare decisis -oppia eli yksittäisen ennakkoratkaisun tai ennakkoratkaisujen sarjan sisältämän yleisesti velvoittavan oikeusohjeen eli ratio decidendin merkitystä. Oikeustiede ymmärrettiin luonnontieteiden kaltaiseksi tarkaksi ja arvovapaaksi tieteeksi, joka toimii autonomisesti omien metodologisten sääntöjensä mukaan ja jonka ulkopuolelle rajautuvat oikeuden yhteiskunnalliset vaikutukset ja tausta-arvot.
Langdellin formalismia kehittivät edelleen hänen oppilaansa James Barr Ames ja Joseph Beale. Myöhemmin 1800- ja 1900-luvun vaihteessa formalismia arvostelivat voimakkaasti amerikkalaisen oikeusrealismin edustajat, jotka korostivat oikeudellisen ratkaisutoiminnan tosiasiallisia yhteiskunnallisia vaikutuksia.
Chikamatsu Monzaemon

Chikamatsu Monzaemon
Chikamatsu Monzaemon (jap. 近松門左衛門), alkuperäiseltä nimeltään Sugimori Nobumori (jap. 杉森信盛, 1653 Echizenin provinssi, nykyinen Fukuin prefektuuri – 6. tammikuuta 1725 Amagasaki, Settsun provinssi?) oli japanilainen draamakirjailija, joka kirjoitti myöhemmin bunraku-nimellä tunnettuja jōruri-nukkenäytelmiä ja kabukia. Häntä pidetään yhtenä Japanin merkittävimmistä dramatisteista. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä tunnetaan yli 100.
Chikamatsu syntyi samuraiperheeseen, mutta hänen isänsä lopetti samuraina toimimisen ja muutti 1660-luvun loppupuolella Kiotoon, jossa Chikamatsu palveli keisarillisen hovin jäsentä. Ensimmäinen varmasti hänen kirjoittamansa näytelmä Yotsugi Soga julkaistiin vuonna 1683. Vuonna 1705 Chikamatsu muutti Osakaan työskennelläkseen näyttelijä Takemoto Gidayūn teatterille ja toimi siellä kuolemaansa saakka.
Chikamatsun työt voidaan jakaa historiallisiin romansseihin (jidaimono) ja hänen omaan aikaansa sijoittuviin tragedioihin (sewamono). Jälkimmäisten näytelmien hahmoihin kuuluu kaikentyyppisiä osakalaisia hahmoja: kauppiaita, rikollisia, kotivaimoja, palvelijoita, prostituoituja ja niin edelleen. Monet niistä käsittelevät todellisia tapahtumia, kuten vuonna 1703 julkaistu Sonezaki shinjū (”Sonezakin rakkausitsemurhat”), jonka Chikamatsu kirjoitti kahden viikon kuluessa itsemurhien tapahtumisesta. Hänen kaikkein suosituimpiin näytelmiinsä kuuluvat kiinalais-japanilaisen seikkailijan elämään pohjautuva melodraama Kokusen’ya kassen (1715) ja kaksoisitsemurhasta kertova Shinjūten no Amijima (1720), jota esitetään nykyäänkin yleisesti.
Tärkeimpiä töitä > Jōruri

Yotsugi Soga (”Soga-perilliset”, 1683)
Shusse Kagekiyo (”Voitokas Kagekiyo”, 1685)
Sonezaki shinjū (”Sonezakin rakkausitsemurhat”, 1703)
Tanba Yosaku machiyo no komurobushi (”Tanba yosakulaisen yölaulu”)
Meido no hikyaku (”Kuriiri helvetistä”, 1711)
Kokusen’ya kassen (”Kokusen’yan taistelut”, 1715)
Nebiki no kadomatsu (”Juuriltaan revitty mänty”, 1718)
Shinjūten no Amijima (”Rakkausitsemurhat Amijimassa”, 1720)
Onnagoroshi abura no jigoku (”Naisentappaja ja öljyhelvetti”, 1721)
Tärkeimpiä töitä > Kabuki

Keisei hotoke no hara (”Kurtisaani buddhan tasangolla”, 1699)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chikamatsu Monzaemon Wikimedia Commonsissa
Circus of Fools

| Circus of Fools Machine Men |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006 Fantom Studio, Tampere
 Julkaistu: 19. helmikuuta 2007
 Tuottaja(t): Samu Oittinen & Machine Men
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Machine Menin muut julkaisut
| Elegies 2005 | Circus of Fools 2007 |   |
Singlet albumilta Circus of Fools
 ”No Talk Without the Giant” Julkaistu: 17. tammikuuta 2007
Circus of Fools on heavy metal -yhtye Machine Menin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Suomessa 14. helmikuuta 2007, muualla Euroopassa 19. helmikuuta 2007, sekä Japanissa 25. huhtikuuta 2007. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "No Talk Without the Giant".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kappaleet

Circus of Fools – 4.35
No Talk Without the Giant – 3.40
Ghost of the Seasons – 4.53
Tyrannize – 2.56
The Shadow Gallery – 6.28
Where I Stand – 4.41
Border of the Real World – 3.15
Dying Without a Name – 3.54
The Cardinal Point – 7.24
'Til The End Of Her Days – 5.46 (Japanin julkaisu)
No Talk Without the Giant - video (Japanin julkaisu)
Kokoonpano

Antony Parviainen – laulu
J-V Hintikka – kitara
Jani Noronen – kitara
Eero Vehniäinen – basso
Jarno Parantainen – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net:
Soundi:
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Circus of Fools Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Circus of Fools Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Machine Men
| --- | --- |
Studioalbumit:   Machine Men  Scars & Wounds  Elegies  Circus of Fools 
Singlet:   ”Falling”  ”No Talk Without the Giant”
Dansk Melodi Grand Prix

| Dansk Melodi Grand Prix |
| --- | --- |
Tyyli:  Musiikki
Alkuperämaa:   Tanska
Verkko:  Danmarks Radio
Esitetty:  1957 –
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Dansk Melodi Grand Prix on Tanskan yleisradioyhtiö Danmarks Radion vuosittain järjestämä laulukilpailu, jossa valitaan Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun.
Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa Tanskan aloittaessa osallistumisen Eurovision laulukilpailuun vuonna 1957 ja on tuosta alkaen järjestetty joka vuosi Tanskan osallistuessa Eurovision laulukilpailuun. Kilpailua ei järjestetty vuosina 1967–1977, koska noina vuosina Tanska piti taukoa kansainvälisestä laulukilpailusta. Myöskään vuosina 1998 ja 2003 kilpailua ei järjestetty, koska Tanska joutui edellisvuosien heikon tuloksen vuoksi jättämään noina vuosina Eurovision laulukilpailun väliin. Vuonna 1965 kilpailu pidettiin kokonaan sisäisesti eikä sitä lähetetty televisiossa.
Claude Bernard

Claude Bernard
Claude Bernard (12. heinäkuuta 1813 – 10. helmikuuta 1878) oli ranskalainen fysiologi. Hänen ansioitaan ovat muun muassa haiman aseman selvittäminen ruoansulatuksessa ja vasomotoristen hermojen löytäminen. Hän selvitti myös, että maksaan varastoituu hiilihydraattia glykogeeninä, josta taas vapautuu sokeria vereen. Aiemmin oli luultu, että vain kasvit voivat tuottaa sokeria. Bernard oli myös merkittävä fysiologian, lääketieteen ja biologian teoreetikko, ja yleisesti arvioiden kokeellisessa biologiassa noudatetaan yhä hänen kehittelemiään periaatteita. Fysiologian katsotaan olevan itsenäinen tiede Claude Bernardin ansiosta, ja häntä on kutsuttu jopa kaikkien aikojen huomattavimmaksi fysiologiksi.
Bernard valittiin vuonna 1868 Ranskan akatemiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claude Bernard Wikimedia Commonsissa
Claude Autant-Lara

Claude Autant-Lara (5. elokuuta 1901 Luzarches, Val-d’Oise – 5. helmikuuta 2000 Antibes) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, jonka tunnetuin elokuva on kansainvälisesti menestynyt Paholainen ruumiissa (1946). 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa hän oli jonkin aikaa Euroopan parlamentin jäsen.
Claude Autant-Lara vietti osan kouluvuosistaan Lontoossa, jonne hänen pasifistiäitinsä oli paennut ensimmäistä maailmansotaa. Elokuvauransa alussa hän toimi lavastajana ja puvustajana muun muassa Jean Renoirin mykkäelokuvassa Nana (1926), jossa hän myös näytteli.
Autant-Lara oli tuottelias ohjaaja, jonka tuotanto käsittää yli 30 elokuvaa. Niissä hän keskittyi erityisesti juonirakenteisiin ja dialogiin, ja teemana oli usein porvarillisen yhteiskunnan provokatiivinen kritisointi.
Claude Autant-Lara  oli nuorena voimakkaan vasemmistolainen, mutta vaihtoi kantaansa oikealle laidalle ja ryhtyi Kansallisen rintaman kannattajaksi. Hänet valittiin 1989 Euroopan parlamenttiin sen vanhimpana edustajana, mutta joutui pian eroamaan loukattuaan lehtihaastattelussa Simone Veilia ja muita keskitysleireiltä selviytyneitä. Hänet erotettiin myös Académie des Beaux-Artsin jäsenyydestä.
Autant-Lara kuoli Antibesissa 98-vuotiaana helmikuussa 2000.
Ohjauksia

Oikeusmurha!!! (L’Affaire du Courrier de Lyon, 1937, ohjaus Maurice Lehmannin kanssa)
Katuojassa (Le Ruisseau, 1938, ohjaus Maurice Lehmannin kanssa)
Varkaiden kesken (Fric-Frac, 1939, ohjaus Maurice Lehmannin kanssa)
Herttua saa rukkaset (Le Mariage de Chiffon, 1941)
Sylvie et le fantôme (1945)
Paholainen ruumiissa (Le Diable au corps, 1946)
Sadan murhan majatalo (L’Auberge rouge, 1951)
7 kuolemansyntiä (Les Sept péchés capitaux, 1952)
Kun rakkaus kypsyy (Le Blé en herbe, 1953)
Punaista ja mustaa (Le Rouge et le noir, 1954)
Yön kuningatar (Marguerite de la nuit, 1955)
Mustaa lihaa Pariisissa (La Traversée de Paris, 1956)
Peluri (Le Joueur, 1958)
Rakkaus on kohtaloni (En cas de malheur, 1958)
Les Régates de San Francisco (1959)
Vihreä tamma (La Jument verte, 1959)
Henrik IV:nnen lemmenseikkailut (Vive Henri IV, Vive l’amour, 1960)
Monte Criston kreivi (Le Comte de Monte-Cristo, 1961)
Älä tapa! (Tu ne tueras point, 1961)
Le Meurtrier (1962)
Aujourd’hui (1967)
Le Franciscain de Bourges (1967)
Käännös suomeksi
Clara Arnheim

Clara Arnheim: Hiddenseeläinen kalastaja, verkkoa paikkaamassa.
Clara Arnheim (24. huhtikuuta 1865 Berliini – 28. elokuuta 1942 Theresienstadt) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hänen tuotannostaan tunnetaan parhaiten Itämeren kalastajia esittävät maalauksensa. Hänen veljensä Fritz Arnheim oli kuuluisa historioitsija.
Elämänvaiheita

Clara Arnheimin vanhemmat suhtautuivat ehdottoman kielteisesti tyttärensä aikeisiin kouluttautua taiteilijaksi. Tytär piti kuitenkin päänsä ja Arnheim opiskeli ensiksi Berliinissä Franz Skrabinan oppilaana ja myöhemmin Pariisissa Edmond Aman-Jeanin oppilaana. Valmistumisensa jälkeen hän pääsi sekä Berliinin naistaiteilijoiden liiton että Saksan taiteilijaliiton jäseneksi.
Vuonna 1914 Arnheim sai kultamitalin kahdesta työstään, jotka olivat esillä Hochschule für Grafik und Buchkunstin 150-vuotisjuhlanäyttelyssä Leipzigissa.
Yhdessä Henni Lehmannin kanssa Arnheim perusti 1920-luvun alussa Blaue Scheine -nimisen tapahtuman, joka järjesti taidenäyttelyitä Hiddenseelle. Myöhemmin tästä muodostui Hiddenseer Künstlerinnerverbund -niminen naistaiteilijoiden ryhmittymä, johon kuuluivat myös Elisabeth Andrae ja Käthe Loewenthal. Arnheim asettui myös asumaan Hiddenseelle.
Kun kansallissosialistit tulivat Saksassa valtaan vuonna 1933, he langettivat Arnheimille kiellon harjoittaa ammattiaan hänen juutalaisuutensa vuoksi. Kukaan ei saanut tilata häneltä maalauksia eikä hänen töitään saanut esitellä näyttelyissä.
1940-luvulle tultaessa sorto paheni ja Arnheimin lähes mahdotonta saada ruokasäännöstelykuponkeja. Hänen hiddenseeläiset ystävänsä salakuljettivat hänelle ruokaa. Kun Arnheim oli vierailemassa Hiddenseellä, hallitus kielsi juutalaisilta matkustamisen. Kotiin ei ollut mahdollista palata ja Arnheim eli äärimmäisessä kurjuudessa. Heinäkuussa 1942 hänet kuljetettiin Theresienstadtin keskitysleirille, missä hänet murhattiin muutama viikko myöhemmin.
Aiheesta muualla

http://www.hiddensoer-kuenstlerinnenbund.de/die-malerinnen-der-blauen-scheune/clara-arnheim
D. Howard Hitchcock

| D>  Howard Hitchcock |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1861 Hilo, Havaijin kuningaskunta
Kuollut: 1. tammikuuta 1943 (81 vuotta) Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Taidesuuntaus:  Volcano school (käännä suomeksi)
David Howard Hitchcock (15. toukokuuta 1861 Hilo, Havaijin kuningaskunta – 1. tammikuuta 1943 Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka oli niin sanotun tulivuorikoulukunnan edustaja. Hänet tunnetaan suurista Havaijin ja erityisesti sen tulivuorten maisemamaalauksista.
Hitchcock syntyi Havaijilla ja sai inspiraation ryhtyä taiteilijaksi niin sanotun tulivuorikoulukunnan taiteilijoilta. Sen edustajista Jules Tavernier rohkaisi Hitchcockia uralle. Hitchcock opiskeli maalaustaidetta Pariisissa Académie Julianissa ja palasi Havaijille vuonna 1893. Opiskeluaikanaan hänellä oli ollut teoksia Pariisin salongissa.
Hitchcock tutustui 1900-luvulla Havaijin vulkaanisiin alueisiin. Vuonna 1907 hän vieraili Kauailla ja teki siellä ensimmäisiä maalauksia Waimean kanjonista. Hitchcock tunnettiin erityisesti suurista dioraamoista ja muista suurista Havaijin maisemien maalauksista. Hän toteutti muun muassa dramaattisia maisemia Inter-Island Steam Navigation Companyn aluksiin.
Hitchcock sai 1920-luvun lopulla vaikutteita modernista taiteesta ja pyrki muuttamaan maisemamaalauksiensa nykyaikaisempaan suutaan. Uusi tyyli ei saanut hyvää vastaanottoa, minkä seurauksena Hitchcock palasi aiempaan tapaansa maalata. Hän itse kuvasi sitä joskus ”konservatiivis-impressionistiseksi” tyyliksi.
Waimean kanjoni, Kauai, 1912.
Kilauean purkaus, öljy kankaalle, 1919.
Kalastusta soihdun valossa Waikikissa, öljy kankaalle, n. 1920.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta D. Howard Hitchcock Wikimedia Commonsissa
Christian Engstrand

| Christian Engstrand |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. marraskuuta 1988 (ikä 35) Linköping, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  HC Nové Zámky
Sarja:  Tipos Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  IK Oskarshamn (Allsv.) Linköpings HC (SEL) AIK IF (Allsv.) Fehérvár AV19 (EBEL) Blues (SML) Mora IK (SHL/Allsv.) Kristianstads IK (Allsv.) HC Vita Hästen (Allsv.)
Karl Christian Engstrand (s. 8. marraskuuta 1988 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Slovakian pääsarjassa Tipos Extraliga-joukkue HC Nové Zámkyssa. Hän torjuu perhostyylillä.
Ura > Seuraura

Engstrand on Linköpings HC:n kasvatti. Hänellä oli kaudella 2005–2006 J20 SuperElitin paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.95) ja torjui joukkueensa kauden päätteeksi mestaruuteen. Kaudella 2007–2008 Engstrand puki Linköpingin paidan kuuteen Elitserien-otteluun, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Hän debytoi kuitenkin miesten peleissä pelattuuaan suurimman osan kaudestaan lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa, kuten myös seuraavan kauden 2008–2009, jolloin Engstrand puki myös kolmeen Elitserien-otteluun.
Kaudella 2009–2010 Engstrand debytoi Elitserienissä, jossa hän pelasi Fredrik Norrenan pääasiallisena kakkosmaalivahtina 13 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua. Kaudella 2010–2011 hän pelasi liigassa seitsemän runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Engstrand haki kauden aikana myös kuusi ottelua pelituntumaa Allsvenskan-joukkue IF Troja-Ljungbystä. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Linköpingissä 13 runkosarjaottelua. Huhtikuussa 2012 Engstrand teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Samalla Linköping kertoi erottaneensa ykkösvahti Fredrik Norrenan, johon syynä pidettiin myös hänen asenneongelmiaan.
Engstrand nousi kaudella 2012–2013 Linköpingin pääasialliseksi ykkösmaalivahdiksi ja torjui 34 runkosarja- ja yhdeksässä playoff-ottelussa. Hän torjui kauden aikana kuusi nollapeliä. Linköping eteni Elitserienin välieriin. Elokuussa 2014 Engstrand teki sopimuksen KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebin kanssa. Hänen visiittinsä sinne jäi kuitenkin hyvin lyhyeksi; Engstrand pelasi yhden harjoitusottelun itävaltalaista Klagenfurter AC:tä vastaan päästäen ottelussa seitsemän maalia. Hänen otteensa eivät vastanneet lopulta Medveščakin seurajohdon odotuksia ja Engstrandin sopimus purettiin. Syyskuussa hän palasi lyhyellä sopimuksella kotimaahansa ja siirtyi Allsvenskan-joukkue AIK IF:ään paikkaamaan Robin Rahmin loukkaantumista ja Gustaf Lindvallin perheenlisäyksestä johtunutta poissaoloa. Marraskuussa Engstrand siirtyi loppukauden 2014–2015 kattaneella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan unkarilaisjoukkue Fehérvár AV19:n maalinsuulle. Hänen kauteensa mahtui myös varsin nolo moka ottelussa EHC Linziä vastaan, kun hän luisteli irtokiekkoa vastaan ja yritti ohjata sen ränniin, mutta Engstrand toimittikin kiekon vahingossa suoraan omaan maaliin.
Kaudeksi 2015–2016 Engstrand siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin. Hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Kaapo Kähkösen kanssa ja pelasi 35 runkosarja- ja kuusi Mestarien liigan ottelua. Lokakuussa 2016 Engstrand palasi kotimaahansa ja siirtyi alustavasti kuukauden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue Mora IK:n maalinsuulle. Hän jatkoi siellä kauden loppuun. Engstrand jakoi runkosarjassa varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Mattias Petterssonin kanssa, mutta hän kantoi SHL:n nousukarsintasarjassa Moran torjuntavastuun kokonaan ja oli kauden päätteeksi nostamassa joukkuetta SHL:ään. Huhtikuussa 2017 Engstrand teki Moran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Engstrand on pelannut kolme nuorten maaottelua.