Valio Aimo
Historia > Heinon Tukku Oy (1972–2004)

Vuonna 1972 yrityksen nimeksi muutettiin Heinon Tukku Oy. Tuotevalikoimaa alettiin laajentaa kaikkiin elintarvikkeisiin.
Vuonna 1973 Heinon Tukku oli perustamassa Helsingin Keskustukkua.
Vuonna 1974 Sulo Heinon poika Raimo Heino aloitti yhtiön toimitusjohtajana. Hän oli työskennellyt yhtiössä jo kouluvuosinaan. Myös hänen puolisonsa Raini Heino työskenteli yrityksessä. Samana vuonna yhtiö perusti vähittäiskauppaketjun. Kotikulma-myymälät olivat kauppiasvetoisia. Heinon Tukku ja viisi muuta tukkuliikettä perustivat yhdessä Terra Oy -tuoretavaratukkuliikkeen.
Helsingin Keskustukun keskusvarasto otettiin käyttöön Vantaan Hämeenkylässä vuonna 1976. Yhteisvarastot huolehtivat tavaroiden hankinnasta ja jakelusta, minkä ansiosta tukkuliikkeiden pääomia vapautui ydinliiketoiminnan kehittämiseen.
Vuonna 1977 kolme osakasta luopui Terra Oy:n osakkuudesta lopetettuaan liiketoimintansa. Jäljelle jäi Heino Tukun lisäksi Riisla Oy.
Kotikulma-ketjun kauppiaat olivat Heinon Tukun asiakkaita. Heinon Tukku ja kauppiaat kehittivät yhdessä myymälöitä ja ketjun yhteismarkkinointia. Kaupat kuuluivat tukolaiseen T-kaupparyhmään ja ne käyttivät Tukkukauppojen Oy:n eli Tukon palveluita. Heinon Tukku hallinoi yleensä myymälöiden tiloja ja kalusteita. Vuonna 1985 kauppiaita oli 45.
Kotikulma-vähittäiskauppatoiminnasta luovuttiin vuonna 1986 ja sitä alkoi vetää Tukku Oy - Parti Ab. Ketju oli edustanut yhtiön liikevaihdosta 70 prosenttia. Yritys päätti keskittyä päivittäistavaroiden pikatukku- ja suurkeittiötukkukauppaan. Sen asiakkaita olivat esimerkiksi kioskit, ravintolat ja suurkeittiöt.
Vantaan Koivuhakaan avattiin pikatukku vuonna 1987. Se oli silloin Pohjoismaiden suurin pikatukku.
Vuonna 1988 Terra Oy:n varasto siirtyi Helsingin tukkutorin yhteyteen.
Sörnaisten pikatukku avattiin vuonna 1990.
Jälkikäteen paljastui, että vähittäiskaupasta ja myymäläkiinteistöistä luovuttiin hyvään aikaan, juuri ennen 1990-luvun Suomen lamaa. Heinon Tukku oli yksi keskusliike Tukon omistaja ja käyttäjä. Kun Tuko joutui vaikeuksiin rahoittajien kanssa, moni alueellinen tukkukauppa joutui lopettamaan. Vuonna 1993 T-kauppojen kilpailukykyä haluttiin parantaa ja merkittävimmät aluetukkuliikkeet kuten Pohjanmaa, Wihuri Oy, Tukkumanni Oy ja Tukkupartti Oy liitettiin Tukoon. Järjestelyn ulkopuolelle jäivät T-tukkuliikkeistä Heinon Tukun lisäksi myös A. Aarnion perilliset, Kauppa Hallenberg, Mariehamns Parti, M. Paavola Oy, Riisla Oy ja Simolin Oy. Heinon Tukun pelastus oli muun muassa se, että pikatukuissa ostokset maksettiin käteisellä.
Vuonna 1995 Petri Heino seurasi isäänsä Raimo Heinoa toimitusjohtajana ja alkoholin tukkukauppa Suomessa vapautui. Heinon tukkuun perustettiin oma alkoholiosasto. Tallinnaan perustettiin pikatukku, joka myytiin jo seuraavana vuonna.
Vuonna 1996 rahoittajat päättivät myydä Tukon Keskolle. Tukon avulla Keskosta tuli markkinajohtaja elintarvikekaupassa. EU:n kilpailuviranomaiset kuitenkin estivät kaupan ja Tukosta lohkaistiin hankinta- ja logistiikkayhtiö TukoSpar, jonka osakkaaksi Heinon Tukku ryhtyi.
Satavuotisjuhlien kunniaksi perustettiin juhlarahasto, jolla haluttiin edistää suomalaista ruokakulttuuria. Yhtiöllä oli 200 työntekijää ja sen liikevaihto oli 600 miljoonaa markkaa. Yhtiöllä oli Helsingissä kaksi noutotukkua ja toimitustukku, Turussa ja Tamperella toimitustukut.
Vuonna 2001 yhtiön liikevaihto oli 129 miljoonaa euroa. Yhtiön kilpailijoita olivat Keskon Kespro ja pienet tukut, jotka olivat erikoistuneet esimerkiksi vihanneksiin tai kaloihin. Yhtiö maahantoi Suomeen noin 2000 nimikettä noin 60 maasta. Yhtiöllä oli noin 300 työntekijää.