stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fenno-Radio

| Oy Terate Ab |
| --- | --- |
 Fenno-Radion lentokoneradio
Perustettu:  1924 (Fenno-Radio)
Perustaja:   Alex Paltschik  Guido Ruotzi  Eric Lindén 
Lakkautettu:  1981
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Länsi-Eurooppa
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  radio- ja tv-vastaanottimet erikoisvalaisimet
Henkilöstö:  800 (1974)
Omistaja:  Philips vuodesta 1961
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Junatietä ja Teollisuuskatua Hämeentien sillalta länteen 2021. Teraten tehdas sijaitsi oikeassa yläkulmassa näkyvän, 2010-luvulla rakennetun OP-keskuksen paikalla.
Oy Fenno-Radio Ab, vuodesta 1955 Oy Terate Ab, oli suomalainen vuosina 1924–1981 toiminut elektroniikkatehdas, joka valmisti radio- ja televisiovastaanottimia, radionauhureita, stereolaitteita sekä valaistus- ja sähkölämmitystekniikkaa Helsingissä. Yrityksen omisti vuodesta 1961 hollantilainen elektroniikkajätti Philips, jonka kanssa se oli tehnyt yhteistyötä jo vuodesta 1935 lähtien. 1970-luvun alussa Terate oli Pohjoismaiden suurin radiotehdas.
Fenno-Radion perustivat insinöörit Alex Paltschik, Guido Ruotzi ja Eric Lindén pieniin 30 neliömetrin tiloihin Helsingin Punavuoren Merimiehenkadulle vuonna 1924, kaksi vuotta ennen kuin Yleisradio aloitti lähetystoimintansa. Seuraava toimipaikka oli Kampin Simonkatu 4:ssä, josta muutettiin 1936 Kruununhakaan Meritullinkatu 1:een. Vuonna 1943 valmistui oma tehdasrakennus Vallilaan Vääksyntie 2:een, jota laajennettiin monta kertaa ja jossa yritys toimi loppuun saakka.
Vuoden 1964 yrityksen 40-vuotisjuhlien aikaan Vallilan tehtaan pinta-ala oli jo 12 000 neliömetriä ja siellä työskenteli 250 henkilöä, pääosin naisia, jotka kokosivat noin 30 000 radio- ja tv-vastaanotinta vuodessa. Kymmenen vuotta myöhemmin työntekijöitä oli 800.
Terateksi muuttunut yhtiö (sanoista Televisio- ja RadioTehdas) aloitti 1950-luvun lopulla Philips-televisioiden kokoamisen ja siirtyi 1961 pääosin Philipsin omistukseen. Tehtaasta kehitettiin 1960-luvulla yksi Philipsin EFTA-alueen valmistuskeskuksista, jonka tuotannosta meni vientiin noin 90 prosenttia. Televisiotuotanto loppui väritelevisioaikakauden alussa vuoden 1970 vaihteessa. Oma alkuperäinen tuotemerkki Fenno hylättiin samaan aikaan, mutta Philipsin ja sen Dux-rinnakkaismerkin tuotanto jatkui. Vuonna 1974 Terate fuusioitiin Philipsiin, mutta vuonna 1981 Philips lopetti radioalan tuotannon Suomessa ja tehdas suljettiin.
Vääksyntie 2:n rakennus (osoitteena myös Teollisuuskatu 1) oli Teraten jälkeen Electroluxin toimitalona. Vuonna 2017 sen paikalle valmistui OP-ryhmän pääkonttorikokonaisuuteen kuuluva rakennus.
Hood River (Oregon)

| Hood River |
| --- | --- |
 Ilmakuva Hood Riveristä.

 Koordinaatit: 45°42′24″N, 121°31′18″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Oregon
Piirikunta:  Hood River
Hallinto:  
 – Pormestari:  Kate McBride
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,76 km²
 – Josta vettä:  2,04 km² 
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2010):  7 801
 – Väestötiheys:  1161.01 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Lempinimi::  Windsurfing Capital of the World
 
 cityofhoodriver.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hood River on kaupunki Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 7 801. Hood River on Hood Riverin piirikunnan hallintokeskus.
Kate McBride on kaupungin pormestari.
Väestö

Kaupungin asukkaista 66,8 prosenttia on valkoisia, 27,05 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,33 prosenttia aasialaisia. 87,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 34,7 vuotta.
Kuvia kaupungista

Hood Riverin keskustaa.
Purjelautailijoita kaupungissa.
Hood Riverin silta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hood River (Oregon) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Riddaren och draken

Riddaren och draken on ruotsinkielinen kirkko-ooppera, jonka Mikko Heiniö sävelsi Turun Oopperayhdistyksen tilauksesta Turun tuomiokirkon 700-vuotisjuhlavuodeksi 2000. Libreton oopperaan teki Bo Carpelan.
Teos kantaesitettiin Turun tuomiokirkossa 9. marraskuuta 2000, ja esitystä johti Ulf Söderblom. Orkesteriosuuksista vastasi Turun filharmoninen orkesteri. Rooleissa esiintyivät:
Curt Apperlgren – Ruhtinas Erik
Helena Juntunen – Erikin tytär
Charlotte Hellekant – Göran Sköld (ritari)
Rúni Brattaberg – Sören Drake (rosvopäällikkö)
Aki Alamikkotervo – Ruhtinas Erikin hovin ilveilijä
Sari Nordqvist – Musta nainen
Mia Huhta – Valkea nainen
Ari Aalto, Heikki Hinssa, Markku Lautjärvi & Peter Nordman – Turun kauppiaat
Teoksen levytyksen julkaisi BIS.
Erik Kakko

Erik Kakko (s. 21. toukokuuta 1971 Lahti) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kakko on Kiekkoreippaan kasvatti. Hän edusti SM-liigassa Pelicansia, jonka kapteenina hän toimi, Turun Palloseuraa ja Hämeenlinnan Pallokerho. Kakko pelasi urallaan yhteensä 708 ottelua SM-liigassa. Lisäksi hän pelasi Langnaussa Sveitsin liigaa ja Färjestadissa sekä Västra Frölundassa Elitserieniä. Kakko voitti urallaan kaksi Ruotsin mestaruutta.
Suomen maajoukkueessa Kakko pelasi 64 A-maaottelua.
Aiheesta muualla

Erik Kakko Jatkoaika-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Fondia

| Fondia Oyj |
| --- | --- |
Tunnuslause:  We law your business
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Osake:  OMXH: FONDIA
ISIN:  FI4000232913
Perustettu:  2004 
Toimitusjohtaja:  Harri Savolainen
Liikevaihto:   16,4 milj. € (2020) 
Liikevoitto:   2,1 milj. € (2020) 
Henkilöstö:   149 (2020) 
Kotisivu:  www.fondia.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fondia Oy on suomalainen liikejuridiikkaan erikoistunut, vuonna 2004 Helsingissä perustettu lakipalveluyritys. Fondian liikevaihto vuonna 2020 oli 16,4 miljoonaa euroa. Fondian henkilöstön määrä oli vuonna 2017 110 henkilöä. Fondian pääkonttori sijaitsee Helsingissä, ja sillä on toimipaikat myös kuudessa muussa kaupungissa Suomessa sekä Tallinnassa, Vilnassa, Tukholmassa, Malmössä ja Göteborgissa. Hallituksen puheenjohtajana toimii Juha Sarsama.
Fondia listautui First North Finland markkinapaikalle keväällä 2017. Fondiasta tuli ensimmäinen pohjoismainen liikejuridiikan alan yritys, jonka osakkeet ovat julkisen kaupankäynnin kohteena.
Yhtiön toiminta

Toimisto ei ole asianajotoimisto, koska sen rakenne ei noudata Asianajajaliiton vaatimuksia, että osakkaiden on oltava juristeja. Perustaja Saarikko Jansson on valmistunut Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi. Hän oli aluksi yrityksen toimitusjohtaja, mutta siirtyi sittemmin myynnin, markkinoinnin ja viestinnän johtoon. Saarikko Janson jätti Fondian kaupallisen johtajan tehtävät vuonna 2017. Nykyisenä väliaikaisena toimitusjohtajana toimii Harri Savolainen. Fondian toimitusjohtajina ovat aiemmin toimineet muun muassa Jorma Vartia, Salla Vainio ja Leena Hellfors.
Fondia myy yrityksille LDaaS-lakiosastopalvelua eli tuotteistettuja lakipalveluita. Yritysjuridiikan alalla Fondia olikin Suomessa ensimmäinen toimija, joka tarjoaa paketoituja palveluja. Fondian palveluihin kuuluvat myös sähköiset työkalut kuten VirtuaaliLakimies-lakitietopankki. VirtuaaliLakimies on palvelu, jossa on yli 1 700 artikkelia. Palvelu on tarjolla sekä suomeksi että englanniksi, ja vuonna 2014 se laajentui kattamaan Ruotsin.
Palkinnot ja tunnustukset

2018 Fondia Oyj:n Legal Department as a Service (LDaaS) ja MyFondia -palvelu palkittiin kolmannella sijalla kansainvälisessä FT Innovative Lawyers Awards -kilpailussa
2017 Fondia Oyj:lle myönnettiin valtakunnallinen yrittäjäpalkinto
2016 Helsingin yrittäjät palkitsi Fondian vuoden helsinkiläisenä yrityksenä
Managing Partners' Forumin (Lontoo) järjestämässä kilpailussa vuonna 2016 hopeamitali hyvin johdettuna asiantuntijayrityksenä.
Financial Timesin palkinto vuonna 2015 yhtenä toimialaa eniten muuttaneista eurooppalaisyrityksistä (“Top Game Changers of the past 10 years (non-UK)).
Suomen parhaat työpaikat -tutkimuksessa Suomen yleisessä sarjassa kolmatta vuotta perätysten 3. sijalle vuonna 2014.lähde tarkemmin?
2014 Great Place to Work: Fondia tekee historiaa – jo neljättä vuotta peräkkäin Euroopan paras lakialan työpaikka[lähde? ]
Aiheesta muualla

Fondian kotisivut
VirtuaaliLakimies (Arkistoitu – Internet Archive)
Formaggella del Luinese

Formaggella del Luinese on italialainen Varesen maakunnasta peräisin oleva vuohenmaitojuusto.
Formaggella del Luinese -juustoa valmistetaan Italian Lombardiassa Varesen maakunnan Luinesen laaksossa. Juuston valmistamiseen käytetään maitoa Camosciata delle Alpi-, Nera di Verzasca- ja Saanen-rotuisista vuohista. Historiallisten lähteiden perusteella juustoa on valmistettu alueella jo vähintään 1600-luvulta lähtien. Vuodesta 2011 juustolla on ollut Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys.
Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 32–34°C lämpötilaan ja sen sekaan lisätään juoksute. Juoksutteen ohella maitoon lisätään hapate. Syntyvä juustomassa pilkotaan, kuivataan ja suolataan kuivasuolauksella tai suolaliuoksella. Näiden työvaiheiden jälkeen juusto kypsyy vähintään 20 päivää.
Valmiilla juustolla on hieman makea maku ja tuoksu, joka voimistuu kypsymisajan mukaan. Rakenteeltaan juusto on keskikovaa. Juustoa käytetään tavallisena pöytäjuustona tai esimerkiksi aineosana risotossa tai antipastoa valmistettaessa.
Heredia (Costa Rica)

| Heredia |
| --- | --- |
 Heredian keskustaa.
 lippu:  vaakuna
 Heredia
 Koordinaatit: 9°59′47″N, 84°7′0″W 
Valtio:  Costa Rica
Maakunta:  Heredia
Kantoni:  Heredia
Korkeus:  1 137 m
Väkiluku (2011):  18 697
 – Metropolialue:  279 984
Lempinimi::  Ciudad de las Flores
 
 www.heredia.go.cr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heredia on kaupunki Costa Ricassa. Kaupunki on Heredian maakunnan hallinnollinen keskus, minkä lisäksi se on tunnettu tuottoisan kahvintuotantoalueen keskuksena. Heredian asukasluku oli vuonna 2011 18 697 ja suuremman metropolialueen 279 984.
Maantiede

Heredia sijaitsee Costa Rican keskiosassa niin sanotun Valle Centralin alueella hieman pääkaupunki San Josésta koilliseen. Kaupunki on osa Heredian maakuntaa ja Heredian kantonia. Sen korkeus merenpinnasta on 1 137 metriä.
Historia

Nykyisen Heredian alueelle alkoi saapua siirtolaisasutusta Cartagosta 1600-luvulla. Väestön pääosa siirrettiin vuonna 1714 Cubujuquíhin, joka oli kaupungin alkuperäinen nimi. Paikasta tehtiin pikkukaupunkia vastaava villa vuonna 1763 ja samalla se sai uuden nimen Villa de la Inmaculada Concepción de Cubujuquí. Nykyisen nimensä Heredia se sai myöhemmin Alonso Fernández de Heredian mukaan. Siirtomaakaudella paikkakunta oli vain pienehkö kylä, mutta silti Costa Ricassa toiseksi tärkein paikkakunta Cartagon jälkeen. Siellä on esimerkiksi yksi harvoista Costa Ricassa säilyneistä siirtomaa-aikaisista kirkoista. Espanjan siirtomaakausi päättyi vuoteen 1821. Vuonna 1824 paikkakunnasta tehtiin varsinainen kaupunki.
Etenkin kahvin tuotannon kasvu vauhditti myöhemmin Heredian kehitystä. Kaasulla toimivat katuvalot saatiin vuonna 1888 ja sähköiset valot vuonna 1897.
Talous ja liikenne

Perinteisen elinkeinon alueella muodosti kahvin viljely, ja kahvilla on edelleen merkitystä kaupungin taloudelle. Heredian maakunta kuuluu Costa Rican suurimpiin kahvintuotantoalueisiin. Silti suuri osa kaupungin asukkaista käy töissä pääkaupunki San Joséssa.
Kaupungin kautta pääkaupunkiin kulkee Pan-Amerikan valtatie.
Väestö

Heredian asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 18 697, mutta kaupunkia suuremmalla metropolialueella asui samaan aikaan 279 984 henkilöä. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 20 191 ja 213 644.
Heredian keskuspuistoa.
Katukuvaa.
Fortín de Heredia.
Restonomi

Restonomi (AMK) (ruots. Restonom (YH), engl. Bachelor of Hospitality Management) on matkailu- ja ravitsemisalan ammattikorkeakoulututkinto, jonka laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinnon suorittaneilla on laaja asiantuntemus matkailu-, ravitsemis- ja talousalasta ja niihin kuuluvien palveluiden toiminnan kehittämisestä. Restonomin koulutus antaa valmiudet toimia muun muassa ravitsemispalveluiden esimies- ja asiantuntijatehtävissä, elintarvikkeiden markkinointi- ja myyntitehtävissä, matkailualan asiantuntijatehtävissä, yrittäjänä ja palveluiden kehitystehtävissä.
Jatko-opinnot ammattikorkeakoulussa ylempien ammattikorkeakoulututkintojen koulutusohjelmissa tuottavat tutkinnon Restonomi (ylempi AMK). Opinnot ovat on laajuudeltaan 90 opintopistettä.
Koulutusohjelmat

Restonomin tutkintoon johtavaa koulutusta voi suorittaa useissa koulutusohjelmissa, joita ovat esimerkiksi:
Suomenkielisiä koulutusohjelmia:
Hotelli- ja ravintola-alan liikkeenjohto
Matkailu- ja palveluliiketoiminta
Matkailu- ja ravitsemisalan kehittäminen ja johtaminen
Matkailu- ja tapahtumaliiketoiminta
Matkailun liikkeenjohto
Palveluelämysten tuottamisen ja kehittämisen koulutus
Palveluliiketoiminta
Ravitsemispalvelujen koulutus
Ruokatuotannon johtaminen
Englanninkielisiä koulutusohjelmia:
Hospitality and Experience Management
Hospitality, Tourism and Experience Management
Tourism
Tourism Management
Tutkinnon tuottama kelpoisuus

Julkiseen virkaan tai tehtävään vaadittaessa korkeakoulututkintoa, antaa ammattikorkeakoulussa suoritettu tutkinto saman kelpoisuuden kuin yliopistossa suoritettu tutkinto. Jos vaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, niin ammattikorkeakoulussa suoritettu ylempi ammattikorkeakoulututkinto tuottaa saman kelpoisuuden kuin yliopistossa suoritettu vastaava.
Aiheesta muualla

Suomen Restonomit ry
Suomen Restonomit ry @ Facebook
Ylempien ammattikorkeakoulututkintojen kehittämisverkosto (Arkistoitu – Internet Archive)
Restonomi (ylempi AMK) -ohjelman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Erik Julin

Erik Julin
Erik Julin (13. marraskuuta 1796 Oulu – 21. kesäkuuta 1874 Turku) oli Turun kaupunginapteekkari, yritysjohtaja ja kauppaneuvos (1854).
Henkilöhistoria

Julinin vanhemmat olivat apteekkari, kollegiasessori Johan Julin ja Albertina Karberg ja puoliso vuodesta 1822 Christina Sofia Sundbäck. Vuorineuvos Johan Jacob Julin oli hänen vanhempi veljensä.
Erik Julin oli aloitteellinen monissa yleishyödyllisissä yrityksissä. Hän oli Turussa toimivan Turun konepajan omistajia, Turun laivatelakan toimitusjohtaja vuodesta 1857. Hän oli vuosina 1825–1830 toimineen Bolaget för Österbottniska Kustfarten -purjelaivayhtiön päävarustaja ja mukana perustamassa Pohjanmaan höyrylaivayhtiötä. Turun ensimmäinen vapaapalokunta perustettiin hänen ansiostaan vuonna 1838.
Julkaisu

Erik Julins anteckningar om Åbo stad 1918 (muistelmat)
Restriktioentsyymi

Katkaisuentsyymin tunnistus- ja leikkausjärjestys. Mustat kirjaimet esittävät katkaisuentsyymin tunnistamia nukleotidejä ja vihreä viiva kuvaa kohtaa josta katkaisuentsyymi katkaisee juosteet. Tässä tapauksessa DNA-juosteisiin muodostuvat suljetut päät.
Katkaisuentsyymi eli restriktioentsyymi tai restriktioendonukleaasi on entsyymi, joka toimii DNA-juosteen katkaisussa. Katkaisuentsyymejä on kutsuttu myös bioleikkureiksi. Katkaisuentsyymeille on tyypillistä, että kukin niistä tunnistaa DNA-juosteesta tietyn nukleotidijärjestyksen ja katkaisee DNA-juosteen tietystä kohdasta. Katkaisukohta voi olla tunnistusjärjestyksen sisällä tai sen ulkopuolella. Katkaisuentsyymien vaikutuksesta katkaisukohtaan muodostuvat joko suljetut tai tylpät päät.
Katkaisuentsyymien käyttöä ei vielä ennen 1970-lukua hallittu. Vuonna 1970 selvitettiin hemofilus-bakteerin katkaisuentsyymin toimintaperiaate.
Alkuperä

Katkaisuentsyymit ovat peräisin bakteereista ja niiden tehtävä on toimia osana bakteerien vastustuskykyä pilkkomalla bakteereille vierasta DNA:ta. Bakteerit suojautuvat omilta katkaisuentsyymeiltään metyloimalla kohdat, jotka niiden omat katkaisuentsyymit tunnistaisivat.
Käyttö

Katkaisuentsyymit ovat tärkeitä työvälineitä geenitekniikassa, jossa niitä käytetään esimerkiksi irrotettaessa siirrettäviä geenejä eliöiden perimästä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Solunetti: Digestio (restriktioentsyymien käyttö)
Internetix: Restriktioentsyymit löydettiin bakteereista
Raippo

Raippo (myös Etu-Simola) on kylä Lappeenrannassa. Se sijaitsee seututie 387:n eli Vaalimaantien ja Vainikkalan radan risteyksessä noin 20 kilometriä etelään kaupungin keskustasta. Raipon lähikyliin kuuluu Vaalimaantien itäpuolella oleva Simola. Yhdessä ne muodostavat Raipon–Simolan tilastoalueen, jolla oli 434 asukasta vuonna 2013.
Vuonna 1940 avattu Raipon rautatieasema muodosti uuden risteysaseman Vainikkalan radan ja Lappeenrannan radan välille. Se toimi henkilöliikenteen käytössä vuoteen 1977 asti. Simolan asemanseudun pommitus vuonna 1944 ulottui myös Raippoon. Vuosina 1948–1956 Raipossa, radan varrella, oli rikkihappotehdas. Sittemmin samalla alueella oli 30 vuoden ajan Konelan maahantuontikeskus, jonka kautta tuotiin kaikki Suomen Lada-autot. Edelleen alueella on Lappeenranta Free Zonen vapaasatama.
Lappeenrannan lähiliikenteen linja-autoreitti ulottuu Raippoon, ja kylässä käy myös kirjastoauto. Raipossa on toiminut kaksi kauppaa, mutta ne lopettivat vuosituhannen vaihteessa. Lähin peruskoulu on Simolan koulu, joka perustettiin kansakouluksi 1900-luvun alussa. Lappeen maatalousoppilaitos toimi alueella 2000-vuosikymmenen loppuun, minkä jälkeen Etelä-Karjalan koulutuskuntayhtymä myi rakennukset Lappeenpuisto-kiinteistöosakeyhtiölle.
Raipon maastossa kilpailtiin vuoden 2016 Jukolan viesti eli Lappee-Jukola, runsaiden sateiden vallitessa seudulla.
Aiheesta muualla

Simolan ja lähikylien kylätoimikunta
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi • Alakylä • Hakali • Harapainen • Hartikkala • Hiekkapelto • Hiessilta • Honkalahti • Hyrymäki • Ihalainen • Kanavansuu • Karhuvuori • Kariniemi • Kaukas • Keskus • Kesola • Kesämäki • Kimpinen • Kivisalmi • Korvenkeskus • Kourula • Kuusela • Kuusimäki • Kylpylä • Laihia • Lampikangas • Lapvesi • Lauritsala • Lavola • Leiri • Lentokenttä • Lepola • Linnoitus • Lintukangas • Mattila • Mustola • Myllymäki • Mälkiä • Mäntylä • Nuijamaa • Pajarila • Pallo–Tyysterniemi • Parkkarila • Peltola • Pulp • Putkinotko • Pöyhiänniemi • Rauha • Reijola • Ruoholampi • Rutola • Sammonlahti • Selkäharju • Skinnarila • Suolahti • Taikinamäki • Tirilä • Tykki–Kiviharju • Uus-Lavola • Vesivalo • Voisalmi • Ylämaa
Kyliä:  Hanhijärvi • Hiivaniemi • Kansola • Konnunsuo • Kontu • Leino • Louko • Moisio • Ravattila • Raippo • Ruokola • Rännikorpi • Simola • Sirkjärvi • Vainikkala
Muita alueita:  Huhtiniemi • Joutseno • Nuijamaa • Pikisaari • Ylämaa
Fabian Jaari

Fabian Faivel ("Fajo") Jaari, vuoteen 1936 Jankeloff (9. kesäkuuta 1907 Helsinki – 10. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Jaarin vanhemmat olivat liikemies Samuel Jankeloff ja Lena Orscholik ja puoliso vuodesta 1931 Hinde Göhlin. Kauppaneuvos Ruben Jaari oli hänen veljensä. Fabian Jaari kävi seitsemän luokkaa Svenska samskolania, mutta lähti 1924 Tanskaan ja suoritti siellä seuraavana vuonna kauppaopiston. Palattuaan Suomeen ja suoritettuaan varusmiespalveluksensa hän harjoitteli kaupallista alaa sekä  Berliinissä että Kööpenhaminassa. Suomalainen Mallihuone -yrityksen myyntipäälliköksi hän tuli 1928 ja siirtyi sieltä 1930 veljensä Rubenin perustaman Mallio-yrityksen palvelukseen, ensin myyntipäälliköksi, sitten apulaisjohtajaksi ja 1940 toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi. Jatkosodan aikana hän työskenteli pääesikunnassa 1942–1944. Jaari oli keskeisesti mukana kotimaisissa ja kansainvälisissä vaatetusalan järjestöissä ja toimi monien turkis- ja vaatetustehtaiden johtokunnissa. Hän seurasi alan kehitystä Euroopan ohella Yhdysvalloissa ja hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1948 yhteispohjoismainen vaatetusteollisuuden neuvotteluelin. Mallio-yrityksestä, joka siirtyi kokonaan Fabian Jaarin omistukseen, tuli Suomen johtava naisten päällysvaatteita valmistanut pukinetehdas. Jaari toimi myös Helsingin juutalaisen seurakunnan hyväksi ja teki huomattavia lahjoituksia hyväntekeväisyyteen ja kulttuuritarkoituksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1958.
Francesco Cavina

Francesco Cavina (s. 17. helmikuuta 1955 Faenza) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Imolan hiippakuntaan Luigi Dardani 15. toukokuuta 1980. Hänet nimitettiin Carpin hiippakunnan johtoon 14. marraskuuta 2011, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. tammikuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Tarcisio Bertone, jota avustivat Dominique François Joseph Mamberti ja Tommaso Ghirelli. Cavina asetettiin virkaansa 5. helmikuuta.
Fenno Optiikka

| Fenno Optical Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2008
Toimitusjohtaja:  Rainer Nyman
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  optisen alan tukku- ja vähittäiskauppa
Tuotteet:  silmälasit, kehykset, linssit, piilolasit, aurinkolasit ja optikon palvelut.
Kotisivu:  fennooptiikka.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fenno Optiikka on suomalaisten optikkoyrittäjien muodostama ja omistama optikkoliikeketju, joka tarjoaa optikkoalan palveluita ja merkkituotteita.
Ketju on perustettu kesällä 2008, kun englantilainen Specsavers osti Keskolta Tähti Optikko -ketjusta 31 liikettä, ja ketjuun kuuluneet yksityiset yrittäjät halusivat jatkaa toimintaansa riippumattomina yrityksinä. Ketjun maahantuonti- ja logistiikkayritys on Fenno Optical Oy.
Fenno Optical Oy on Suomen Optisen Alan Tukkukauppiaat ry:n jäsenyritys (SOAT) ja kuuluu Suomalaisen Työn Liittoon.  Sille on myönnetty Avainlippu-tunnus. Suurin osa vähittäisliikkeistä kuuluu Suomen Optikkoliikkeiden Liitto ry:hyn (SOL).
Aiheesta muualla

Fenno Optiikka -ketjun kotisivu
Francesco Cetti

Francesco Cetti
Francesco Cetti (9. elokuuta 1726 Mannheim – 20. marraskuuta 1778 Sassari) oli italialainen eläintieteilijä, matemaatikko ja jesuiittapappi.
Cetti syntyi Saksassa mutta hänen vanhempansa olivat Italian Comosta. Hän opiskeli Lombardiassa ja Monzan jesuiittaopistossa. 1765 hänet lähetettiin Sardiniaan auttamaan saaren opetuksen järjestämisessä. 1766 hän sai matematiikan professuurin Sassarin yliopistossa ja toimi virassa aina kuolemaansa saakka.
Cetti teki pitkiä tutkimusretkiä Sassarin ympäristössä ja julkaisi tutkimustuloksiaan 4-osaisessa teoksessa Storia Naturale di Sardegna (1774–1777).
Cettin kunniaksi on nimetty silkkikerttusten suku (Cettia), ja silkkikerttunen (Cettia cetti, Temminck, 1820), jonka keräsi Sardiniasta Alberto della Marmora.
Rekrytointi

Nuori mies rekrytoitavana.
Rekrytointi tarkoittaa työntekijöiden hakemista avointa työpaikkaa tai työtehtävää varten. Rekrytointiin kuuluu esimerkiksi työpaikkailmoituksen julkaiseminen, työhakemusten läpikäynti, hakijoiden haastattelu ja mahdollisesti testaus. Rekrytointia tekevät työnantajat itse, Työ- ja elinkeinotoimistot sekä rekrytointiin erikoistuneet yritykset.
Rekrytointi internetissä ja työpaikkailmoitussivustot

Tämäntyyppisillä sivustoilla on kaksi päätuotetta: työpaikkailmoitukset ja CV-pankkien ylläpito. Työnantajat voivat ilmoittaa sivuilla työpaikoistaan. Työnhakijat voivat puolestaan ladata ansioluettelonsa jäsenyritysten nähtäväksi. Työpaikkailmoitusten jättäminen ja CV-pankin käyttäminen on yleensä työnantajille maksullista. Nykyään on paljon myös rekrytointiyrityksiä, joille työnantaja voi ulkoistaa joko koko työntekijöiden hakuprosessin tai osia siitä.