stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naiset ovat ihania -ilmiö

Naiset ovat ihania -ilmiö tai naiset ovat ihmeellisiä -harha (engl. women-are-wonderful effect) on psykologisessa ja sosiologisessa tutkimuksessa havaittu ilmiö, jonka mukaan ihmiset yhdistävät naisiin enemmän myönteisiä ominaisuuksia kuin miehiin.
Tämä vinouma ilmentää tunteellista ennakkokäsitystä naisia kohtaan yleisenä ilmiönä. Ilmaisun lanseerasivat Alice Eagly ja Antonio Mladinic vuonna 1994 havaittuaan, että heidän tutkimukseensa osallistuneilla miehillä ja naisilla on taipumus liittää myönteisiä piirteitä naisiin, mutta naisosallistujilla on voimakkaampi taipumus tähän ennakkoasenteeseen. Molempien sukupuolten osallistujat osoittivat miehille myönteisiä piirteitä, mutta huomattavasti vähäisemmässä määrin.
Osa tutkijoista olettaa, että naisten yleinen myönteinen arviointi johtuu siitä, että naisiin liitetään hoivaavia piirteitä. Tätä ennakkoasennetta on pidetty esimerkkinä hyväntahtoisesta seksismistä.
Musta valo

| Musta valo> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2013– 
Kotipaikka:  Rauma
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Lauri-Matti Parppei, laulu, kitara   Iiro Liesmäki, koskettimet   Tuuli Kristola, rummut   Timo Kuismanen, kitara   Ilari Pulli, basso  
Levy-yhtiö:  Kaakao Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musta valo on suomalainen rockyhtye. Yhtyeen debyyttialbumin Uusi aika on täällä julkaisi Kaakao Records syyskuussa 2013, ja sen on tuottanut ja äänittänyt yhtye itse. Mustan valon jäsenet muodostivat aiemmin myös Itkevä tyttö -taiderockyhtyeen, joka lopetti toimintansa vuoden 2013 alussa.
Laulaja-kitaristi Lauri-Matti Parppei on ohjannut palkittuja lyhytelokuvia ja myös Mustan valon musiikkia sisältävä Labyrintti sai ensi-iltansa Varsovan elokuvajuhlilla 2013. Yhtye julkaisi lokakuussa 2014 toisen, yhtyeen mukaan nimetyn, pitkäsoittonsa Musta valo.
Julkaisut

Uusi aika on täällä (2013)
Matkalaukut (2013, single)
Musta valo (2014)
Laterna Magica / Voight-Kampff (2015, single)
Rauhaton alue (2016, single)
Kaikki on haurasta (2017)
Talvipuutarha (2018, ep)
Tuleville sukupolville (2020)
Valtakatu (2023)
Videot

Matkalaukut (2013)
Kehä (2013)
Puut eivät puhu (2014)
Ei maailmanloppua (2014)
Yöklassinen 23.10-06.00 (2015)
26200 Rauma (2015)
Laterna Magica (2015)
Voight-Kampff (interaktiivinen musiikkivideo, 2015)
Rauhaton alue (2016)
Kaikki on haurasta (2017)
Kun kasvan (2017)
Musta valo soittaa sun kotonasi! (Studiolive 14.3.2020)
Magnoliat (2021)
Aiheesta muualla

Mustan valon kotisivut
Nahodka

| Nahodka Нахо́дка |
| --- | --- |
 Nahodkan satamaa (2004)
 lippu:  vaakuna
 Primorjen aluepiiri Venäjällä, alla kaupungin sijainti aluepiirissä
 Nahodka
 Koordinaatit: 42.8243°N, 132.8923°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Primorjen aluepiiri
Perustettu:  1940
Kaupunkiasema:  1950
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  326 km²
Korkeus:  8 m
Väkiluku (2010)  ():  159 719
Aikavyöhyke:  UTC+10 (MSK+7)
Postinumero:  692900–692955
 
 www.nakhodka-city.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nahodka (ven. Нахо́дка) on satamakaupunki Primorjen aluepiirissä Venäjän kaukoidässä. Nahodkassa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 159 719 henkeä; kaupunki oli tuolloin Primorjen aluepiirin toiseksi suurin asutuskeskus.
Historiaa

Vuonna 1859 venäläinen sota-alus Amerika löysi Nahodkanlahden. Itse Nahodkan alueelle syntyi pieni kalastajakylä vasta 1907, ja 1930-luvulla alettiin rakentaa satamaa. 1940 perustettiin Nahodkan työläisasutus. Vuonna 1950 se sai kaupunginoikeudet, asukkaita oli tuolloin noin 28 000.
Suomalaisten siirtokunta Nahodkassa

Harald Furuhjelm saapui Nahodkan lahdelle ensimmäisen kerran vuonna 1866. Seuraavana vuonna apanaasidepartementti hyväksyi hänen esityksensä Kaukoidän eteläisen osan asuttamisesta. Suomesta siirtolaisia houkuteltiin eduilla: He saivat 50 venäjänhehtaaria (noin 54,5 ha) maata, 24 vuoden verovapauden ja lykkäystä sotamiehenpidosta.
Huhtikuussa 1869 Turusta Nahodkaan saapui 55 perhettä ja Helsingistä tuli toinen ryhmä Fridolf Höökin johdolla elokuussa. He asettuivat Streloklahdelle. Suurin osa Helsingistä tulleista suunnitteli valaanpyyntiä, jossa kuitenkin onnistuttiin kohtalaisesti vasta seuraavana vuonna. Ensimmäisenä vuonna maanviljelijät saivat hyvän sadon. Talvet 1869–1870 ja 1870–1871 olivat vaikeita.
Käskynhaltijaksi nimitetty Harald Furuhjelm kuoli huhtikuussa 1871. Epäonni maanviljelyssä ja valaanpyynnissä sekä viranomaisten tuen puute aiheutti siirtokunnan konkurssin. Pietarista tuli käsky lakkauttaa siirtokunta. Vuosina 1871–1873 siirtokunnan omaisuus luetteloitiin ja vuoteen 1871 mennessä Nahodkassa ei ollut enää yhtään suomalaista siirtolaista.
Suomalaisten siirtokunta Nahodkassa > Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Nahodkan väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010.
| Vuosi | Nahodkan  asukasluku |
| --- | --- |
1959: 63 725
1970: 103 659
1979: 133 201
1989: 160 056
2002: 148 826
2010: 159 719  (kaupunkipiiri 160 760)
Talous

Nahodkan satama on tärkeä kansainvälinen Tyynenmeren satama, jonka merkitys oli suuri varsinkin neuvostoaikoina, kun Vladivostok oli suljettuna ulkomaalaisilta. Nahodkan satama on yhä merkittävä merisatama, vaikka Nahodkanlahden itälaidalle, Nahodkan itäisiin lähiöihin kasvanut Vostotšnyin satama on noussut rahtimääräisesti Nahodkan sataman ohi yhdeksi Venäjän suurimmista merisatamista. Vuoden 2012 alkupuolen rahtitilastossa se oli Venäjän 4. suurin merisatama.
Urheilu

Venäjän kakkosdivisioonan jalkapalloseura FK Okean Nakhodka on kotoisin Nahodkasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nahodka Wikimedia Commonsissa
Primorjen aluepiirin  ja piirit
Anutšino •
Arsenjev •
Artjom •
Bolšoi Kamen •
Dalnegorsk •
Dalneretšensk •
Dalneretšensk •
Fokino •
Hanka •
Hasan •
Horol •
Jakovlevka •
Kavalerovo •
Kirovski •
Krasnoarmeiski •
Lazo •
Lesozavodsk •
Mihailovka •
Nadeždinskoje •
Nahodka •
Oktjabrski •
Olga •
Partizansk •
Partizansk •
Pogranitšyi •
Požarskoje •
Škotovo •
Spassk •
Spassk-Dalni •
Ternei •
Tšernigovka •
Tšugujevka •
Ussurijsk •
Vladivostok
Näkymä Nahodkasta.
Naiset avaruudessa

Naiset ovat lentäneet ja työskennelleet avaruudessa melkein avaruuslentojen alusta asti. Ensimmäinen nainen avaruudessa oli neuvostoliittolainen Valentina Tereshkova. Hän lensi avaruuteen Vostok 6 -aluksella 16. kesäkuuta 1963. Kesäkuuhun 2020 mennessä vain 12% astronauteista on ollut naisia.
Nyoro

| Nyoro> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Uganda
Puhujia:  667,000 (2002)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  nyo
ISO 639-3:  nyo
 Ohje 
Nyoro on Ugandan länsiosassa puhuttu bantukieli. Sitä puhui vuoden 2002 väestönlaskennassa äidinkielenään 667,000 ihmistä.
Nyoron läheisin sukukieli on tooro. Ruynakitaran kieli on standardoitu sekoitus neljää Länsi-Ugandan bantukieltä: nyoroa, tooroa, kigaa ja nyankolea.
My Super Ex

| My Super Ex> My Super Ex-Girlfriend |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste.
Ohjaaja:  Ivan Reitman
Käsikirjoittaja:  Don Payne
Tuottaja:   Arnon Milchan  Gavin Polone 
Säveltäjä:  Teddy Castellucci
Kuvaaja:  Don Burgess
Leikkaaja:   Wendy Greene Bricmont  Sheldon Kahn 
Pääosat:   Uma Thurman  Luke Wilson  Anna Faris  Rainn Wilson  Wanda Sykes  Eddie Izzard 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Regency Enterprises
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:   21. heinäkuuta 2006  22. syyskuuta 2006
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  65 000 000 $ (arvio)
Tuotto:  60 984 606 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
My Super Ex on Ivan Reitmanin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 2006.
Elokuva kertoo naisesta, jolla on ainutlaatuisia voimia, ja häneen rakastuvasta tavallisesta arkkitehdistä.
Juoni

Matt Saunders on arkkitehti, joka tapaa metrossa Jennyn. Hän vaikuttaa aluksi aivan normaalilta tyttöystävältä, mutta myöhemmin Mattille selviää, ettei Jenny olekaan kuten kaikki muut naiset. Matt kyllästyy pian Jennyn ailahtelevaisuuteen ja kontrollointiin, ja päättää jättää tämän. Jenny ei ole samaa mieltä ja aikoo kostaa Mattille.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Uma Thurman  | … |  Jenny Johnson / G-Girl   |
|  Luke Wilson  | … |  Matthew ”Matt” Saunders   |
|  Rainn Wilson  | … |  Vaughn Haige   |
|  Anna Faris  | … |  Hannah Lewis   |
|  Eddie Izzard  | … |  Barry Edward Lambert / professori Bedlam   |
|  Wanda Sykes  | … |  Carla Dunkirk   |
|  Stelio Savante  | … |  Leo   |
|  Mike Iorio  | … |  Lenny   |
|  Mark Consuelos  | … |  Steve   |
|  Tara L. Thompson  | … |  Nuori Jenny Johnson   |
|  Kevin Townley  | … |  Nuori Barry Lambert   |
Aiheesta muualla

Pöyhtäri, Mari: My Super Ex. Film-o-holic.com 22.9.2006.
Savolainen, Jukka L.: My Super Ex (Arkistoitu – Internet Archive). Smackthejack.net 25.10.2013.
Myrkyllinen nisäkäs

Kuubanalmikin purema on myrkyllinen.
Myrkyllisiä nisäkkäitä ovat Mammalia-luokan eläimet, jotka tuottavat myrkkyä joko saalistaakseen tai puolustautuakseen. Myrkylliset nisäkkäät ovat nykyään harvinaisia. Nisäkäsmyrkyt ovat moninainen ryhmä erilaisia ja eri tavoilla toimivia myrkkyjä kolmessa eri nisäkäsluokassa: Eulipotyphla, Monotremata ja nokkaeläimet. On myös esitetty, että jotkut Kädelliset-lahkon eläimet olisivat myös myrkyllisiä.  Mark Dufton Strathclyden yliopistosta on selittänyt nisäkkäiden myrkyllisyyden harvinaisuutta sillä, että nykyiset nisäkäspetoeläimet eivät tarvitse myrkkyä koska ne voivat tappaa nopeasti hampaillaan tai kynsillään kun taas myrkky vaatii aina vaikutusaikaa.
Vaikka myrkyllisyys on harvinaista nykylajien keskuudessa, se saattaa olla nisäkkäillekin muinainen ominaisuus, koska vesinokkaeläimen tapaisia myrkyllisiä kannuksia on useimmissa ei-terialaisissa Mammaliaformes-ryhmissä.
Myrkyllisyys on paljon yleisempää muiden selkärankaisten keskuudessa – myrkyllisiä matelijoita (esim. myrkylliset käärmeet) ja kalalajeja (esim. kivikala) on paljon enemmän. Myös jotkut linnut (esim. myrkkypitohui) ovat myrkyllisiä syötäviksi, mutta minkään lintulajin ei tiedetä erittävän myrkkyä.  Myös myrkyllisiä sammakkoeläimiä on vain muutamia lajeja; tietyt salamandrisalamanterit voivat paljastaa terävät myrkkykärkiset kylkiluunsa.
Esimerkkejä > Eulipotyphla (aiemmin hyönteissyöjät)

Vampyyrilepakoita lukuun ottamatta hyönteissyöjät ovat ainoita nisäkkäitä, joiden on toistaiseksi havaittu tuottavan myrkyllistä sylkeä.
Esimerkkejä > Urospuolinen vesinokkaeläin

Sekä uros- että naaraspuoleisilla vesinokkaeläimillä on kuoriutuessaan takaraajoissaan keratinisoituneet kannukset, mutta naarailla ne häviävät kehityksen aikana. Kannukset ovat yhteydessä myrkkyä tuottaviin rauhasiin. Parittelukauden aikana näistä rauhasista tulee erittäin aktiivisia ja ne tuottavat myrkkyä. Vaikka myrkky ei ole ihmiselle tappavaa, se on kuitenkin niin tuskallista että uhrit voivat joutua tilapäisesti toimintakyvyttömiksi. Myrkytys oli melko yleistä, kun eläintä vielä metsästettiin sen turkin vuoksi. Läheinen kosketus eläimen kanssa on nykyään harvinaista ja rajoittuu biologeihin, eläintarhanhoitajiin ja kalastajiin (jotka joskus pyydystävät niitä siimoista tai verkoista).
Kun vesinokkaeläimet hyökkäävät, ne lyövät takaraajansa voimakkaasti yhteen siten, että kannukset uppoavat niiden välissä olevaan lihaan, ja jos eläin tuottaa myrkkyä niin muutama millilitra myrkkyä injektoituu.  Kannukset ovat riittävän vahvoja kantamaan eläimen painon, joka usein jää roikkumaan uhrista ja jonka poistaminen saattaa vaatia apua.
Suurin osa lähteistä tukee nykyisin näkemystä, että urokset käyttävät myrkkyä aseena kilpaillessaan naaraista. Paritteluaikana urokset muuttuvat aggressiivisemmiksi, ja niiden ruumiista löydetään usein pistoskohtia erityisesti hännän alueelta. Aikuiset urokset välttelevät toisiaan paritteluajan ulkopuolella.
Esimerkkejä > Vampyyrilepakko

Verivampyyrit tuottavat myrkyllistä sylkeä, jolla on antikoagulanttiominaisuuksia. Ne saavat ravintonsa yksinomaan verestä. Suurin osa niiden saaliista ei menehdy hyökkäyksestä tai myrkyn johdosta.
Esimerkkejä > Kädelliset

Nycticebus-suvun hidasloria pidetään ainoana myrkyllisenä kädellisenä.  Sen myrkky tunnettiin kansanperinnössä isäntämaissaan kaikkialla Kaakkois-Aasiassa vuosisatojen ajan, mutta länsimainen tiede kiisti sen 1990-luvulle asti.  Tästä pienikokoisesta yökädellisestä on yhdeksän tunnettua lajia.  Niillä on kaksoiskomposiittimyrkky, joka koostuu syljestä ja olkavarren rauhasnesteestä.  Molempien nesteiden on osoitettu olevan myrkyllisiä yksittäin ja muodostavat voimakkaamman myrkyn sekoitettuna.
Luonnossa myrkytys johtuu lajinsisäisestä kilpailusta, jossa kaksi yksilöä taistelee parittelukumppanista, ruoasta tai reviiristä. Myrkytys ihmisillä on harvinainen, mutta voi aiheuttaa lähes tappavan anafylaktisen sokin.
Väitetysti myrkylliset nisäkkäät > Eulipotyphla (aiemmin hyönteissyöjät)

Siilit (Erinaceinae) saattavat sotkea piikkinsä erilaisilla myrkyllisillä ja ärsyttävillä aineilla. Ne voivat esimerkiksi tappaa rupikonnan, purra sen myrkkyrauhaset rikki ja levittää myrkyllistä seosta piikkeihinsä.
Tanrekit, jotka ovat ulkonäöltään samantyyppisiä kuin siilit mutta ovat evolutionaarisesti eri linjasta, ovat saattaneet myös kehittää itsenäisesti samankaltaista voitelukäyttäytymistä.
Väitetysti myrkylliset nisäkkäät > Jyrsijät

Kapinharjakkaalla (Lophiomys imhausi) on pään yläosasta hännän tyveen asti ulottuva harja pitkä karkeita mustavalkoisten karvoja. Tätä harjaa reunustaa leveä, valkoreunainen karvakaistale. Kun eläin on uhattuna tai stressaantunu, harja kohoaa paljastaen rauhasalueen. Kyljen karvat ovat erittäin erikoistuneita: niiden kärjet ovat tavanomaiset, mutta ne ovat muuten huokoisia, kuituisia ja imukykyisiä. Eläimen tiedetään pureskelevan tarkoituksella afrikanvahapensaan (Acokanthera schimperi) juuria ja kuorta, ja levittävän sen jälkeen seosta kylkikarvoilleen, jotka imevät nopeasti myrkyllisen seoksen lampun sydämen tavoin.
Kemiallinen puolustus

Haisunäädät voivat erittää ärsyttävää nestettä peräaukkonsa lähellä olevista rauhasista. Se ei ole vain pahanhajuista, vaan voi aiheuttaa myös ihoärsytystä ja silmiin joutuessaan tilapäistä sokeutta. Joillakin näätäeläimillä, kuten haisuhillerillä, on myös samankaltainen kyky. Muurahaiskävyt voivat myös vapauttaa ärsyttävän hajuista nestettä peräaukon lähellä olevista rauhasista. Amazonianvyötiäinen voi vapauttaa epämiellyttävän hajun ollessaan uhattuna.
Lyhythäntäpäästäinen on yksi harvoista myrkyllisistä päästäisistä.
Vesinokkaeläimen myrkky välittyy takaraajojen kalkaanisesta kannuksesta.
Kapinharjakas levittää myrkkyä kylkikarvaansa.
NACAC

NACAC eli Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian yleisurheiluliitto (North American, Central American and Caribbean Athletic Association) on Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen yleisurheilun kattojärjestö. NACAC toimii kansainvälisen yleisurheiluliiton WA:n (ent. IAAF) alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. NACAC koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat WA:n jäseniä. Ainoastaan WA:n hyväksymät liitot voivat liittyä NACAC:n jäseniksi. Tällä hetkellä NACAC:iin kuuluu 31 kansallista liittoa. NACAC:n päämaja sijaitsee Bahamalla ja sen presidenttinä toimii bahamalainen Mike Sands.
NACAC järjestää alueellisia mestaruuskilpailuja.
Historia

NACAC perustettiin 10. joulukuuta 1988 San Juanissa Puerto Ricossa. IAAF ratifioi peruskirjan vuonna 1989. NACAC on nuorin IAAF:n kuudesta alueellisesta liitosta.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Nivala (sukunimi)

Nivala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Antti Nivala, diplomi-insinööri ja M-Files Oy:n perustaja ja teknologiajohtaja
Asko Nivala (s. 1980), kulttuurihistorioitsija
Eija Nivala (s. 1967), rovasti ja Kirkon akateemiset AKI:n ja Suomen kirkon pappisliiton puheenjohtaja, Keskustan kansanedustaja ja Ylivieskan kirkkoherra
Jani Nivala, radiotoimittaja
Kaisa Kallio, omaa sukua Nivala, presidentti Kyösti Kallion puoliso
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
N-grammi

N-grammi on kielitieteessä käytetty käsite. Se on n merkin, morfeemin tai sanan mittainen jakso. Tavallisesti käytettyjä n-grammeja ovat muun muassa kahden merkin tai sanan mittaiset digrammit (n=2) ja kolmen merkin tai sanan mittaiset trigrammit (n=3).
N-grammimallit ovat tapa rakentaa tilastollisia kielimalleja, joissa käytetään indeksointiyksiköinä vakiomittaisia peräkkäisiä merkkijonoja tai sanoja. Kieliteknologiassa n-grammeihin perustuvia kielimalleja on hyödynnetty muun muassa automaattisessa puheentunnistuksessa, sanan sanaluokan tai merkityksen määrittämisessä, oikeinkirjoituksen tarkistuksessa ja tiedonhaussa.
Esimerkki

Merkkeihin perustuvat n-grammit muodostetaan siten, että käsiteltävästä tekstistä muodostetaan kaikki n merkin mittaiset, peräkkäisistä merkeistä koostuvat merkkijonot. Merkkijonot sijaitsevat myös osittain päällekkäin. Esimerkiksi merkkijono Tampere voidaan jakaa 3-grameiksi seuraavasti:
Tam
amp
mpe
per
ere
Jokainen edellä mainituista 3-grammeista tallennetaan indeksiin aina erillisenä avainsanana. Silloin kun halutaan löytää indeksin avulla sellaiset dokumentit, jotka sisältävät merkkijonon Tampere, etsitään kaikki sellaiset dokumentit, jotka sisältävät 3-grammin ”Tam” kohdassa i, ”per” kohdassa i+3 ja ”ere” kohdassa i+4.
N-grammimallioletus

Merkkipohjaisessa n-grammimallissa oletuksena on, että kieli rakentuu säännönmukaisesta merkistöstä. Tähän merkistöön kuuluvat kaikki kirjoitetussa kielessä esiintyvät merkit, mukaan lukien välimerkit, välilyönnit sekä isot kirjaimet.  Tästä johdetun n-grammimallioletuksen mukaan jokaisen merkin esiintyminen riippuu ainoastaan sen edellisestä merkistä.
N-grammit tiedonhaussa

Tiedonhaun onnistumisen kannalta on tärkeätä muodostaa n-grammit sellaisista kieltä kuvaavista sana- tai merkkijonoista, jotka ovat tarpeeksi pitkiä,  jotta ne sisältävät tiedonhaun kannalta tärkeää informaatiota. Mitä pidempiä n-grammit ovat, sen enemmän ne sisältävät juuri lähdekielelleen ominaista informaatiota. Toisaalta hyvin pitkien n-grammien käyttäminen hakuindeksissä hidastaa indeksin tutkimista. Lisäksi pidempiin n-grammeihin mahtuu myös enemmän tunnistusvirheitä.
N-grammimallien ongelma on se, että ne eivät huomioi pidemmän tähtäimen riippuvuuksia sanojen välillä: sanojen välisiä riippuvuuksia esiintyy kuitenkin useilla kielen eri rakennetasoilla. Lisäksi ne ovat myös varsin herkkiä käytetylle tekstiaineistolle, koska pienikin muutos aineistossa aiheuttaa sen, että mallit on opetettava uudelleen käytettävälle ohjelmistolle.
Nessus

Nessus voi viitata seuraaviin:
Nessos (lat. Nessus), kentauri kreikkalaisessa mytologiassa
7066 Nessus, pikkuplaneetta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nessus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mushroomhead

| Mushroomhead |
| --- | --- |
 Yhtye vuonna 2011
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  industrial metal  nu metal rap metal
Kotipaikka:  Cleveland, Ohio, USA
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  J-Mann   Jeffery Nothing   Skinny   ST1TCH  
Entiset jäsenet:  Waylon   Pig Benis   Gravy   Shmotz  
Levy-yhtiö:  Filthy Hands   Megaforce Records   Napalm Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mushroomhead on vuonna 1993 muodostettu yhdysvaltalainen musiikkiyhtye, joka ammentaa vaikutteita muun muassa vaihtoehtometallista ja industrial metalista.
Mushroomhead perustettiin Clevelandissa, Ohiossa, ja se on tähän mennessämilloin? julkaissut yhdeksän studioalbumia.
Jäsenet

Jason Popson "J-Mann" – Laulu
Rick Thomas "ST1TCH" – Lyömäsoittimet
Steve Felton "Skinny" – Rummut
Daniel Fox "L.D./Lil' Dan" – Lyömäsoittimet
Ryan Farrell "Thing 2" – Basso
Jackie LaPonza – Laulu (A Wonderful Life -levyltä alkaen)
Waylon Reavis "waylon"  - Laulu
Tom Schmitz "Shmotz" - Koskettimet
Jack Kilcoyne "Pig Benis" - Basso
Dave Felton "Gravy" - Lyömäsoittimet
Tommy Church "Thing 1" – Kitara
Jeffrey Hatrix "Jeffrey Nothing" – Laulu
Diskografia > Studioalbumit

Mushroomhead (1995)
Superbuick (1996)
M3 (1999)
XX (2001)
XIII (2003)
Savior Sorrow (2006)
Beautiful Stories For Ugly Children (2010)
Righteous and the Butterfly (2015)
A Wonderful Life (2020)
Call the Devil (2024)
Diskografia > Singlet

"Simpleton" (1995)
"Bwomp" (1996)
"Before I Die" (1999)
"Solitaire/Unraveling" (2001)
"Before I Die" (uudelleenjulkaisu, 2001)
"Along The Way" (2002)
"Sun Doesn't Rise" (2003)
"Crazy" (2003)
"Eternal" (2004)
"Simple Survival" (2006)
"12 Hundred" (2006)
"Come on" (2010)
"The Heresy" (2020)
"Seen it all" (2020)
"Fall in Line" (2024)
"Prepackaged" (2024)
"We Don't Care" (2024)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
↑  Spotify – Web Player Spotify. Viitattu 10.9.2024.
N-metyylipyrrolidoni

| N-metyylipyrrolidoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-metyylipyrrolidin-2-oni
CAS-numero:  872-50-4
PubChem CID:  13387
SMILES:  CN1CCCC1=O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H9NO
Moolimassa:  99,132 g/mol
Sulamispiste:  −24 °C 
Kiehumispiste:  202 °C 
Tiheys:  1,026 g/cm3
N-metyylipyrrolidoni eli NMP (C5H9NO) on rengasrakenteinen amidi. Ainetta käytetään muun muassa liuottimena. Huoneenlämpötilassa aine on vesiliukoinen neste. N-metyylipyrrolidoni on heikko emäs.
Valmistus

N-metyylipyrrolidonia voidaan valmistaa gammabutyrolaktonista ja erilaisista metyyliamiineista. Yksi tyypillisin tapa on syntetisoida N-metyylipyrrolidonia 280 °C:n lämpötilassa gamma-butyrolaktonista ja monometyyliamiinista. Reaktion tuotto on hyvä, jopa yli 90 %. Monometyyliamiinin lisäksi voidaan käyttää myös dimetyyli- ja trimetyyliamiineja.
Käyttö

Hiilivedyt liukenevat N-metyylipyrrolidoniin erittäin hyvin. Tämän vuoksi ainetta käytetään erottamaan puhtaita hiilivetyjä tislauksella.
N-metyylipyrrolidoni reagoi monien happamien kaasujen kuten vetysulfidin, karbonyylisulfidin ja hiilidioksidin kanssa. Ainetta voidaan käyttää näiden kemiallisissa prosesseissa sivutuotteina muodostuvien kaasujen poistamiseen johtamalla niitä N-metyylipyrrolidonin, veden ja alkoholin seokseen.
Lisäksi ainetta käytetään liuottimena maaleissa, maalinpoistoon käytettävissä aineissa ja muissa puhdistusaineissa. N-metyylipyrrolidoni on korvannut liuottimena ympäristölle haitallisemmat klooratut yhdisteet kuten dikloorimetaanin.
Kemianteollisuudessa N-metyylipyrrolidonia käytetään myös valmistettaessa lääkkeitä, polymeerejä ja maataloudessa käytettäviä kasvinsuojeluaineita.
Turvallisuus

N-metyylipyrrolidonin on todettu aiheuttavan hengitettynä päänsärkyä ja iholle joutuessaan iho-oireita kuten ihottumaa.
Mönjä

| Mönjä |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1314-41-6
PubChem CID:  22833428, 134991618, 129628733, 16713084 ja 16715095 16685188, 22833428, 134991618, 129628733, 16713084 ja 16715095
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Pb3O4
Moolimassa:  685,6
Ulkomuoto:  Oranssi kiteinen aine
Sulamispiste:  500 °C
Tiheys:  8,3 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Keskiaikainen miniatyyrimaalaus, jossa on käytetty mönjää.
Mönjä on lyijyn ja hapen muodostama yhdiste, lyijyoksidi, joka on väriltään kirkkaanpunaisesta oranssinpunaiseen. Väri johtuu epäpuhtauksista. Kemiallisesti merkittynä se on 2PbO·PbO2 eli Pb3O4. Mönjää on käytetty väriaineena antiikista asti. Nykyään sitä käytetään lyijylasin valmistukseen ja korroosionestopigmenttinä. Sen latinankielinen nimi, joka tulee roomalaisten tunteman aineen löytöpaikan Espanjassa sijaitsevan Minhojoen mukaan, on minium, josta on tullut sana miniatyyri.
Mönjä on myös puhekielinen termi epämääräiselle tahmealle nesteelle.
Aiheesta muualla

Mönjästä