stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niklas Grönlund
Ura > Seuraura

Grönlund on Karhu-Kissojen kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran C-nuorten kapteenina. Grönlund jakoi C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 6+8=14 joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Robert Simpuran kanssa. C-nuorten SM-sarjassa hän oli Karhu-Kissojen paras pistemies tehoilla 3+4=7 ja Grönlund jakoi sisäisen maalipörssin voiton Julius Huttulan ja Kasperi Kiviahon kanssa.
Kaudeksi 2018–2019 Grönlund siirtyi Rauman Lukon organisaatioon. Kauden 2020–2021 päätteeksi hän voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2021–2022 Grönlund nimettiin Lukon U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti kauden päätteeksi taas U20 SM-sarjan mestaruuden. Samalla kaudella Grönlund pelasi seuran SM-liigajoukkueessa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 13. lokakuuta 2021 vieraissa walesilaista Cardiff Devilsia vastaan, jolloin jo jatkopaikkansa varmistanut Lukko peluutti useita U20-joukkueensa pelaajia. Grönlund merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.58 minuuttia ja Grönlund keräsi teholukeman +1. Kaudella 2022–2023 hän jakoi Lukon U20-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jeremi Tammelan kanssa lukemalla +14. Grönlund pelasi kauden aikana myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Huhtikuussa 2023 Grönlundin uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn joukkueeseen. Samalla hänen uutisoitiin harjoittelevan kesä Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa. Joulukuussa Grönlundin sopimus TUTOn kanssa purettiin kuitenkin yhteisymmärryksessä. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Joensuun Kiekko-Poikiin. Huhtikuussa 2024 Grönlund teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Grönlund on pelannut seitsemän poikien maaottelua.
Muuta

Grönlundin pikkuveli Thomas pelaa puolustajana Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Veljekset ovat pelanneet aiemmin joukkuetovereina Lukon U20-joukkueessa. Heidän isänsä Tommy Grönlund pelasi omalla urallaan puolustajana pääasiassa I-divisioonassa, mutta hän loi myös pääsarjauraa Saksassa, Italiassa ja Itävallassa. Tommy on myöhemmin valmentanut poikiaan Karhu-Kissojen junioreissa.
Mannerjärvi

| Mannerjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Masku
Koordinaatit:  60°35′54″N, 21°57′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Mahaloja
Järvinumero:  30.009.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  9  m 
Rantaviiva:  0,626 km 
Pinta-ala:  0,018 km² 
 fiMannerjärvi 
Mannerjärvi on Lemun Mannerjärven kylän itäpuolella sijaitseva, noin 1,8 hehtaarin laajuinen järvi. Järvi saa pääosan vedestään sen eteläpäähän laskevan Suottionojan kautta. Mannerjärven vedet laskevat järven pohjoispään kautta Mahalojaan, jonka valuma-alueeseen järvi kuuluu. Mahalojan kautta vedet kulkeutuvat ensin Mynäjokeen ja siitä Mietoistenlahdelle. Ruovikkorantainen järvi on lähes joka suunnalta peltojen ympäröimä. Järven Vitikaisten kylän puoleinen itäranta on kuitenkin metsäinen Tanssikallion mäen noustessa aivan järven laidalta. Järven rannoilla sijaitsee myös kaksi vapaa-ajan rakennusta.
Lusin koulu

| Lusin koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Lusinraitti 2, 19210 Lusi (Heinola)
Koordinaatit:  61.3046°N, 26.0867°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu, kyläkoulu
Perustettu:  1882
Rehtori:  Jarkko Granqvist
Luokat:  1-6
Oppilaita:  51 (2016)
Verkkosivut
Lusin koulu on Heinolan Lusissa sijaitseva alakoulu, jossa annetaan opetusta luokilla 1–6. Koulun rehtorina toimii Jarkko Granqvist. Vuonna 1882 toimintansa aloittanut Lusin kyläkoulu oli alkujaan entisen Heinolan maalaiskunnan ensimmäinen kansakoulu. Vuonna 2016 koulua kävi yhteensä 51 oppilasta.
Koulun vanha osa paloi täysin 6. huhtikuuta 2018. Pääosa opetuksesta siirrettiin tästä syystä siirretty tilapäistiloihin Heinolan Kirkonkylän kouluun. Koulun vastuulla oleva esikouluopetus annetaan kuitenkin Lusin päiväkoti-Satulinnassa. Tuhoutuneen koulun tilalle rakennettava uudisrakennus pyritään saamaan käyttöön syksyllä 2020.
Koulu on mukana Liikkuva Koulu -hankkeessa ja saanut pysyvän oikeuden Vihreän lipun käyttöön.
Aiheesta muualla

Lusin koulun historiikki Peda.net. [vanhentunut linkki]
Niilo-Kustaa Määttä

| Niilo-Kustaa Määttä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 1997 (ikä 27) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  87 kg
Pelinumero:  40
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–2018
Seurat:  HPK (SML)
Niilo-Kustaa Timonpoika Määttä (s. 7. elokuuta 1997 Hämeenlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen erotuomari. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Määttä on pelannut kaksi ottelua Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa.
Ura

Määttä on Hämeenlinnan Pallokerhon oma kasvatti. Hän toimi kaudella 2012–2013 seuran C-nuorten varakapteenina ja kaudella 2014–2015 B-nuorten kapteenina. Kaudella 2016–2017 Määttä oli A-nuorten SM-liigan pudotuspeleissä HPK:n paras maalintekijä seitsemällä osumallaan. Hän jakoi koko sarjan maalipörssin toisen sijan HIFK:n Niklas Nordgrenin kanssa edellään vain Lukon Eetu Koivistoinen. Määttä voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hänet palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Ville Peltonen -palkinnolla.
Kaudella 2017–2018 Määttä nousi HPK:n A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+28=39 ja Määttä voitti myös HPK:n sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Hän debytoi myös HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa Määttä pelasi kaksi runkosarjaottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 28. lokakuuta 2017 Saimaan Palloa vastaan, kun Määtälle avautui paikka HPK:n kokoonpanosta Oula Palveen ja Kristian Vesalaisen jouduttua sivuun. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun keskushyökkääjäksi laidoilleen Jaakko Turtiainen sekä toinen liigadebytantti, Olli Maansaari. Määttä sai ottelussa jääaikaa 9.02 minuuttia.
Kaudella 2018–2019 Määttä lopetti pelaajauransa ja siirtyi erotuomariksi. Hänet valittiin tuomariksi Pohjola-leirille.
Muuta

Määttä valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta syksyllä 2016.
Nadia Bjorlin

Nadia Bjorlin
Nadia Alexandra Bjorlin (s. 2. elokuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli, joka on synnyinjuuriltaan ruotsalainen ja iranilainen. Hänet tunnetaan Chloe Lanena televisiosarjassa Päivien viemää. Bjorlin tuli toiseksi perintöprinsessaksi Miss Florida Teen -missikisoissa. Hän on esiintynyt useiden muotilehtien kansissa. Hän seurustelee Brandon Beemerin kanssa.
Biografia

Bjorlin syntyi Yhdysvaltain Connecticutissa, Bethelissä, mutta asui Ruotsissa seitsemänteen ikävuoteen saakka. Hänen isänsä oli ruotsalainen säveltäjä ja ohjaaja Ulf Björlin (1933–1993). Hänen äitinsä, Fary, on sisustaja Iranista.
Nadia Bjorlin puhuu ruotsia, persiaa, englantia ja laulaa myös muilla kielillä. Hän on myös tunnettu sopraanoäänestään. Kun hänen perheensä muutti West Palm Beachille Floridaan, hän ilmoittautui Palm Beach County School of the Arts (nykyään Dreyfoos School of the Arts) -kouluun kahden veljensä kanssa. Siellä hän erikoistui musiikkiin ja teatteriin. Kaikki kolme sisarusta ovat menestyneet viihdealalla valmistumisensa jälkeen.
Bjorlin osallistui kauneuskilpailuun vuonna 1998, ja sijoittui toiseksi perintöprinsessaksi Miss Florida Teen USA -missikisoissa.
Ura

Nadia Bjorlinin suurin saavutus on ollut saippuasarja Päivien viemää, missä hän on esittänyt hahmoa nimeltä Chloe Lane joulukuusta 1999 saakka. Ensin Chloe oli nörttimäinen tyttö isojen lasien kanssa. Yht'äkkiä hänen hahmonsa kuitenkin muuttui hiljaiseksi kaunottareksi, joka myös lauloi. Chloe rakastui rikkaaseen ja suosittuun poikaan nimeltä Philip Kiriakis, jota esitti näyttelijä Jay Kenneth Johnson. Pian heidän romanssi kuitenkin muuttui kivikkoiseksi, ja Chloe yllättäen ihastuukin Brady Blackiin, jota esittää Kyle Lowder.
Alun perin Nadia Bjorlin jätti Päivien viemää -sarjan kesäkuussa 2003 keskittyäkseen laulu-uraansa. Sarjassa hänen hahmonsa muutti ollakseen oopperatähti. Hän kuitenkin palasi sarjaan marraskuussa 2004 sen jälkeen, kun hänen hahmonsa oli yllättäen joutunut auto-onnettomuuteen ja mennyt naimisiin Brady Blackin kanssa. Syyskuussa 2005 hän jätti sarjan uudelleen ja liittyi sarjaan Sex, Love & Secrets. Sarja peruutettiin, mutta Bjorlin jatkoi vierailevia näyttäytymisiä sarjoissa kuten Jake in Progress ja Out of Practice. Kesän 2005 aikaan Bjorlin teki vierailevia esiintymisiä Fishbowlin radio-ohjelmassa Coming Out with Reichen, jota juonsi Reichen Lehmkuhl.
Nadia Bjorlin palasi Päivien viemään Chloena 29. marraskuuta 2007.
Yksityiselämä

Bjorlin oli kihloissa Daniel Sadekin kanssa. Hän oli myös romanttisessa mielessä liitetty näyttelijä James Stevnsoniin. Tällä hetkellä hän seurustelee näyttelijä Brandon Beemerin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nadia Bjorlin Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Nadia Bjorlin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nadia Bjorlin Online (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nadian virallinen Twitter
Nadian virallinen MySpace
Magnus Gabriel De la Gardie

Magnus Gabriel De la Gardie
Magnus Gabriel De la Gardie (15. lokakuuta 1622 – 26. huhtikuuta 1686) oli ruotsalainen kreivi, upseeri ja valtiomies. Hän oli Jakob De la Gardien ja Ebba Brahen poika. Hän oli vuodesta 1647 naimisissa kuningas Kaarle X Kustaan sisaren Maria Eufrosynen kanssa. Hän oli kuninkaan läheinen avustaja.
De la Gardie yleni sotilasuralla sotamarsalkaksi vuonna 1649 ja toimi valtamarsalkkana vuodesta 1651. On kuitenkin arvioitu, ettei hänellä ollut erityisiä sotilaallisia kykyjä. Hän siirtyikin siviiliuralle kamarikollegion presidentiksi ja valtiovarainhoitajaksi vuonna 1652. Hän oli Liivinmaan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1655 ja valtiokanslerina vuodesta 1660. Kuningas Kaarle X Kustaan testamentin perusteella hän toimi alaikäisen Kaarle XI:n holhoojahallituksen ajoittain keskeisenäkin jäsenenä. Hän pyrki luomaan Ruotsin ja Ranskan liittosuhteen, jolloin olisi voitu välttää aatelistolle epäedullisen reduktion jatkuminen. Vuonna 1672 tämä liittosopimus saatiinkin aikaan, mutta sen seurauksena oli, että Ruotsin oli osallistuttava Ranskan 1670-luvun sotiin.
De la Gardien asema alkoi horjua Kaarle XI:n tultua täysi-ikäiseksi 1672, vaikka hän saikin drotsin viran 1681. Hän menetti valtavan omaisuutensa holhoojahallitusta vastaan nostetuissa tuhlaussyytteissä ja isossa reduktiossa.
De la Gardie oli Ruotsin historian merkittävimpiä mesenaatteja. Hän rakennutti Ruotsiin lukuisia palatseja ja palkkasi aikansa merkittäviä ulkomaisia taiteilijoita ja arkkitehteja työskentelemään Ruotsissa. Hän myös osti Codex Argenteuksen eli gootinkielisen Raamatun käsikirjoituksen ja lahjoitti sen Upsalan yliopistolle.
De la Gardie on kirjoittanut myös yhden virren.  Kuolemaanvalmistautumisvirtensä hän lienee kirjoittanut viimeisen elinvuotensa aikana ja se on julkaistu vuoden 1695 virsikirjassa. Ruotsin kirkon virsikirjoissa se on virsi 621 "O Jesus, när mitt liv släcks ut", Ruotsin kirkon virsikirjassa Pekka Kivekkään 1998 suomentamana  ”Kun täältä, Jeesus, erkanen” . Se on Suomen ev.- lut kirkon virsikirjassa virsi 605 ja Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa virsi 558.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magnus Gabriel De la Gardie Wikimedia Commonsissa
Nuari Kukko

| Nuari Kukko Tippa-T |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 8. elokuuta 2014
 Tuottaja(t): Tippa-T, MGI, #33, MDS, Jarkko Ehnqvist
 Tyylilaji: rap, trap, gangsta rap
 Kesto: 26.01
 Levy-yhtiö: PME
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 15.
Tippa-T:n muut julkaisut
| Dänkit tai henki 2011 | Nuari Kukko 2014 | White 2015 |
Nuari Kukko on rap-artisti Tippa-T:n 8. elokuuta 2014 julkaistu EP. EP:n julkaisi PME Records, ja se on Tippa-T:n ensimmäinen levy-yhtiöjulkaisu. EP:n kappaleista "Mä oon timantti", "Puffaadokaa", "Hakunamatata", "Mehu" ja "Loco" on julkaistu musiikkivideot. "Mehu" julkaistiin myös EP:n ensimmäisenä singlenä. Nuari Kukko nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle.
Kappaleet

Wörkkii – 2.37
Puffaadokaa – 3.07
Mehu – 3.14
Loco – 4.15
Hakunamatata – 3.02
Lentokone – 3.14  (mukana VilleGalle)
Heihei – 2.37
Mä oon timantti – 3.52
Biitit

AK47: 1
Tippa-T: 2, 4, 5, 8
MGI & #33 / M-Eazy Music: 3
Jarkko Ehnqvist: 6
MDS: 7
Arvostelut

Soundi:
M107

Messierin luettelon kohde 107
M107 (telatykki), yhdysvaltalainen 175 mm telatykki
M107 (sirpalekranaatti), yhdysvaltalainen Naton käyttämä 155 mm tykistökranaatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M107”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marc Riboud

Marc Riboud
Marc Riboud (24. kesäkuuta 1923 Lyon – 30. elokuuta 2016 Pariisi) oli ranskalainen valokuvaaja. Hänet tunnettiin muun muassa Itä-Aasiaa esittelevistä töistään. Näyttelyitä on pidetty eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa.
Riboud valmistui École centrale de Lyonista. Hän matkusteli uransa aikana laajalti, esimerkiksi Itä-Aasiassa Kiinaan, Japaniin ja Pohjois-Vietnamiin.
Aiheesta muualla

Marc Riboud’n sivusto
Marcell Deák-Nagy

| Mitalit> Maa:  Unkari.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Unkari.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Unkari.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:  Unkari> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | 400 m |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Shenzhen 2011 | 400 m |  |
Marcell Deák-Nagy (s. 28. tammikuuta 1992) on unkarilainen pikajuoksija. Hän kilpailee pääasiassa 400 metrillä. Deák-Nagyn ennätys on 2011 Tallinnassa juostu 45.42. Hän voitti 400 metrillä kultaa 2011 kesäuniversiadeissa Shenzhenissä. Seuraavana vuonna Deák-Nagy saavutti hopeaa 400 metriltä EM-kisoista Helsingistä ajalla 45.52. Deák-Nagy kilpaili myös kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa, mutta karsiutui jatkosta jo semifinaaleissa. Hän on kilpaillut myös 200 metrillä.
Vuonna 2011 Deák-Nagy voitti kultaa 400 metriltä kesäuniversiadeista Shenzhenistä.
Käännös suomeksi
Marcelino dos Santos

Marcelino dos Santos vuonna 1975.
Marcelino dos Santos (20. toukokuuta 1929 Lumbo Portugalin Itä-Afrikka – 11. helmikuuta 2020 Maputo, Mosambik) oli mosambikilainen runoilija ja poliitikko. Hän käytti myös nimiä  Kalungano ja Lilinho Micaia.
Santos opiskeli Portugalissa ja Ranskassa. Hän suoritti tohtorin tutkinnon ja julkaisi myös runoja ranskaksi, portugaliksi, englanniksi ja venäjäksi.
Santos oli perustamassa vuonna 1962 Frelimoa, ja hän kirjoitti järjestön ensimmäisen säännöstön. Santos nousi vuonna 1969 Frelimon kolmihenkiseen triumviraattiin, sen jälkeen kun järjestön johtaja Eduardo Mondlane oli salamurhattu. Muut henkilöt johtoelimessä olivat Samora Machel ja Uria Simango. Simangon jätettyä paikkansa vuonna 1970 Machelista tuli Frelimon puheenjohtaja ja Santosista varajohtaja. Ideologisesti Santos arvioitiin olevan lähellä Neuvostoliittoa, mutta hän loi hyvät suhteet myös länteen. 1960-luvun lopulla hän käytti kansainvälisiä suhteitaan ja keräsi Frelimolle varoja ja kannattajia, jotka mahdollistivat itsenäistymistaistelun aloittamisen.
Santosista tuli itsenäistymisen jälkeen Machelin ensimmäisen hallituksen kehitysministeri. Vuosina 1986–1994 hän puolestaan toimi Mosambikin parlamentin puhemiehenä. Hän toimi tehtävässä aikana, jolloin Mosambik siirtyi monipuoluejärjestelmään.
Santos jättäytyi 2000-luvulla heikkenevän terveytensä takia päivänpolitiikasta, mutta hän kuului Frelimon keskuskomiteaan aina kuolemaansa asti.
Marcelino Hernández Rodríguez

Marcelino Hernández Rodríguez (s. 28. toukokuuta 1946 San Luis Potosí) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Guadalajaran arkkihiippakuntaan José Salazar López 22. huhtikuuta 1973. Hänet nimitettiin Méxicon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ancusan titulaaripiispaksi 5. tammikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Juan Sandoval Íñiguez ja Javier Navarro Rodríguez.
Hernández Rodríguez sai 23. helmikuuta 2008 nimityksen Orizaban piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. huhtikuuta.
Marcell Dareus

| Marcell Dareus |
| --- | --- |
 Dareus vuonna 2014 Buffalo Billsin paidassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1990 Birmingham, Alabama, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  150 kg
Pelipaikka:  puolustuksen sisempi linjamies
Seura
Pelinumero:  99
Seura:  Jacksonville Jaguars
Sarja:  National Football League
Pelaajaura
Aik. seurat:  Buffalo Bills (NFL)
NFL-varaus:  3., 2011 Buffalo Bills
Pääsarjaura:  2011–
Marcell Dareus (s. 13. maaliskuuta 1990 Birmingham, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelaa NFL-seura Jacksonville Jaguarsin riveissä. Hän on pelipaikaltaan puolustuksen sisempi linjamies. Buffalo Bills varasi hänet NFL:n varaustilaisuudessa 2011 ensimmäisen kierroksen kolmantena pelaajana. Dareuksen nykyinen palkka on 2 835 000 dollaria kaudessa.
Marc Soler

| Marc Soler |
| --- | --- |
 Marc Soler Ranskan ympäriajossa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marc Soler Gimènez
Syntynyt: 22. marraskuuta 1993 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  186 cm
Paino:  68 kg
Joukkue:  UAE Team Emirates
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2012–2014:  Lizarte
Ammattilaisjoukkue(et)
2015−2021 2022–:  Movistar Team UAE Team Emirates
Suurimmat voitot
 Pariisi–Nizza 2018 Tour de l'Avenir 2015 Espanjan ympäriajo, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 12. syyskuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.marc-soler.com
Marc Soler Giménez (s. 22. marraskuuta 1993 Vilanova y Geltrú, Katalonia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän on menestynyt parhaiten etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa 2015, ja edusti Movistar Teamia vuoteen 2021 saakka. Kaudesta 2022 hän on kilpaillut UAE Team Emiratesissa.
Soler voitti Pariisi–Nizza-ajon 2018 neljän sekunnin erolla Simon Yatesiin. Hän voitti Espanjan ynpäriajossa Lekunberriin päättyneen toisen etapin 2020 ja Lagos de Covadongan päättyneen 16. etapin 2024.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Marcelino Olaechea Loizaga

Marcelino Olaechea Loizaga
Marcelino Olaechea Loizaga (9. tammikuuta 1889 Baracaldo – 21. lokakuuta 1972) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 20. joulukuuta 1915 ja nimitettiin Pamplonan hiippakunnan johtoon 25. elokuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Federico Tedeschini, jota avustivat Leopoldo Eijo y Garay ja Francisco Javer Lauzurica y Torralba.
17. helmikuuta 1946 Olaechea Loizaga sai nimityksen Valencian arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. marraskuuta 1966, jonka jälkeen hän oli vielä Subbarin titulaariarkkipiispana, kunnes erosi 11. joulukuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Marcel Gonçalves Costa Lopes

Gonçalves
Marcelo Gonçalves Costa Lopes (s. 22. helmikuuta 1966 Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Gonçalves saavutti Brasilian riveissä MM-hopeaa vuonna 1998 sekä Copa Américan voiton vuonna 1997 ja Maanosaliittojen cupin voiton vuonna 1997. Hän pelasi maajoukkueessa vuosina 1996–1998 24 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Gonçalves pelasi seuratasolla Brasiliassa ja Meksikossa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Taffarel |
2 Cafu |
3 Aldair |
4 Júnior Baiano |
5 Sampaio |
6 Roberto Carlos |
7 Giovanni |
8 Dunga |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Emerson |
12 Carlos Germano |
13 Zé Carlos |
14 Gonçalves |
15 Cruz |
16 Zé Roberto |
17 Doriva |
18 Leonardo |
19 Denílson |
20 Bebeto |
21 Edmundo |
22 Dida |
Valmentaja Zagallo
Marianne Kalin

Marianne Kalin (s. 1997) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa yhdeksän maaottelua. Hänen kasvattajaseuransa on Catz Lappeenranta, jota edustaen hän voitti kolme Suomen-mestaruutta kausina 2013–2016. Ulkomailla hän on pelannut Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Hofstra Universityn joukkueessa kausina 2016–2020 ja Espanjan pääsarjassa Bembibren joukkueessa kaudella 2020–2021. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen.
Kalin on pelannut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 21 ottelua ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 39 ottelua. Naisten maajoukkueessa hän on pelannut yhdeksän maaottelua, joista ensimmäisen elokuussa 2016 Viroa vastaan ja viimeksi helmikuussa 2021 Belgiaa vastaan.
Maija Karhinen-Ilo

| Maija Karhinen-Ilo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1966 (ikä 57–58)
Ammatti:  kansanmuusikko ja opettaja
Muusikko
Tyylilajit:  kansanmusiikki
Soittimet:  laulu, harmonikka
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maija Anneli Karhinen-Ilo (s. 1966) on suomalainen kansanmuusikko, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän on valmistunut Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta maisteriksi vuonna 1996 ja tohtoriksi vuonna 2016. Hän työskentelee Käpylän musiikkiopistossa opettajana ja kansanmusiikista vastaavana apulaisrehtorina.
Karhinen-Ilo on Freija-yhtyeen laulusolisti. Yhtyeen ensimmäinen albumi Lempilauluja oli Etno-Emma-ehdokkaana vuonna 2006 ja toinen albumi SydänJuurilla voitti palkinnon vuonna 2011. Yhtye on julkaissut myös lastenmusiikkia ja kiertänyt esiintymässä kouluissa. Maija Karhinen-Ilo on soittanut ja laulanut myös yhtyeissä kuten Helsingin kaksrivisnaiset ja lauluyhtye MeNaiset. Lisäksi hän on toiminut vierailevana muusikkona useissa nukketeatteri Sampon tuotannoissa.
Karhinen-Ilon taiteellinen tohtorintutkinto käsitteli balladeja ja balladitanssia. Tutkinnossaan Karhinen-Ilo tutki balladien esittämistä laulun ja soiton lisäksi liikkeen ja draaman keinoin. Viidenteen tutkintokonserttiinsa hän sävelsi ja sanoitti uusia balladitraditiota mukailevia lauluja, jotka julkaistiin myöhemmin Freija-yhtyeen albumilla Kaivo.
Diskografia

Freija/Musiikki- ja kulttuurikeskus Verso: Piilometsän portti (2022)
Ötökkälauluja (2021) (Nukketeatteri Sampo)
Freija: Kaivo (2019)
Kettu kellohameessa (2019) (Nukketeatteri Sampo)
Freija: Liki (2015)
Freija: Tämän kylän lapsii (2013)
Freija: SydänJuurilla (2011)
Freija/Musiikki- ja kulttuurikeskus Verso: Piilometsän säveliä (2010)
Freija: Kiekkumaralla, kansanlauluja lapsille (2007)
Lelo: Lelo (2007)
Freija: Lempilauluja (2006)
Freija/Musiikki- ja kulttuurikeskus Verso: Jouluverso (2005)
Iso Karhu: Ulappa (2002)
Lauluyhtye MeNaiset: Mastorava (2001)
Iso karhu: Iso karhu (2000)
Kiperä: Nousu ja uho (1997)
Kaisea & Otto Band: Paha uni (1996)
Helsingin kaksrivisnaiset: Helsingin kaksirivisnaiset (1995)
Nuala O’Faolain

Nuala O’Faolain (1. maaliskuuta 1940 – 9. toukokuuta 2008) oli irlantilainen toimittaja, televisiotuottaja, kirjallisuusarvostelija, opettaja ja kirjailija. Hän sai kansainvälistä tunnustusta kahdesta muistelmakirjastaan Are You Somebody? ja Almost There, romaanistaan My Dream of You ja kertomuksestaan "The Story of Chicago May". Kolme ensimmäistä pääsivät New York Timesin best seller -listalle. Hänen kirjoistaan on suomennettu ainakin Are You Somebody? (suom. Tunnenko minä teidät?) ja My Dream of You (suom. Olet kaikkeni).