stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thabit ibn Qurra

ibn Qurran käännöstä Apollonios Pergeläisen teoksesta.
Thābit ibn Qurra (arab. ثابت بن قره‎‎; 826–901) oli matemaatikko, fyysikko, astronomi ja kääntäjä, joka eli Bagdadissa abbasidihallinnon aikaan. Al-Khwarizmin ohella hän oli 800-luvun maineikkain islamilaisessa maailmassa vaikuttanut matemaatikko.
Ibn Qurran ansiosta kreikasta ja syyriasta käännettiin arabiaksi Eukleideen, Arkhimedeen, Apollonioksen, Ptolemaioksen ja Eutokioksen töitä. Apollonioksen Konikasta on suoraan latinaksi käännettynä säilynyt vain neljä ensimmäistä lukua, kun taas kolme seuraavaa ovat säilyneet vain arabialaisten käännösten avulla.
Ibn Qurra löysi alkulukuja koskevan ”ystävällisten lukujen kaavan” ja esitti Pythagoraan lauseen yleistyksen, joka soveltuu kaikkiin kolmioihin. Hän laajensi ja korjasi lauseita ja todistuksia esimerkiksi lukuteoriassa ja paraboloidien geometriassa.
The Electric Flag

| The Electric Flag> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1967–1969, 1974, 2007
Tyylilaji:  blues rock
Kotipaikka:   Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Mike Bloomfield Barry Goldberg Harvey Brooks Buddy Miles Nick Gravenites Peter Strazza Marcus Doubleday Michael Fonfara Herb Rich Stemzie Hunter Roger Troy
Levy-yhtiö:  Columbia Records   Atlantic Records   Sony Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Electric Flag oli yhdysvaltalainen blues rock -yhtye, joka perustettiin Chicagossa vuonna 1967. Yhtyeen johtohahmoja olivat kitaristi Mike Bloomfield, kosketinsoittaja Barry Goldberg ja rumpali Buddy Miles. Yhtye saavutti suosiota debyyttialbumillaan A Long Time Comin`, joka sisälsi vaikutteita fuusiojazzista, rockista ja R&B:stä. Yhtye teki soundtrackin LSD:stä kertovaan Trip-elokuvaan.
Jäsenet

Mike Bloomfield - kitara, taustalaulu (1967-1968, 1974; kuoli 1981)
Barry Goldberg - koskettimet (1967, 1974, 2007)
Harvey Brooks - basso (1967-1969)
Buddy Miles - rummut, laulu (1967-1969, 1974; kuoli 2008)
Nick Gravenites - rytmikitara, taustalaulu (1967-1969, 1974, 2007)
Peter Strazza - saksofoni (1967-1969)
Marcus Doubleday - trumpetti (1967-1969)
Michael Fonfara - koskettimet (1967)
Herb Rich - koskettimet, saksofoni (1967-1969; kuoli 2004)
Stemzie Hunter - saksofoni (1967-1969, 2007)
Roger Troy - basso, laulu (1974)
Diskografia > Soundtrackit

The Trip (1967, Curb Records; CD versio 1996)
Diskografia > Albumit

A Long Time Comin` (1968, Columbia) (mukana Bloomfield & Goldberg)
The Electric Flag: An American Music Band (1968, Columbia)
The Best of the Electric Flag (1971, Columbia)
The Band Kept Playing (1974, Atlantic; CD uusintapainos 2002, Wounded Bird)
Old Glory: Best of the Electric Flag, An American Music Band (1995, Sony)
Groovin' Is Easy (1983),
The Electric Flag: Live (2000)
I Found Out (2000)
Funk Grooves (Classic World Productions, 2002)
I Found Out (Dressed To Kill, 2005)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Ranskan energiapolitiikka

Hallinto
Parlamentti
Senaatti
Hallitus
Johto
Presidentti: Emmanuel Macron
Pääministeri: Élisabeth Borne
Vaalit
Puolueet
Poliitikot
Energiapolitiikka
Kielipolitiikka
Ihmisoikeudet
Teemasivu:Politiikka
n • k •
Osa artikkelisarjaa
Ranskan energiapolitiikka kertoo Ranskan energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. Ranskan energiapolitiikkaan sisältyy vahva ydinenergian riippuvuus, ydinkoehistoria ja EU-jäsenyys.
Vuonna 2014 sähköstä 2,1 prosenttia tuotettiin kivihiilellä ja 77,6 prosenttia ydinvoimalla. Keväällä 2018 päätettiin sulkea kaikki kivihiilivoimalat vuoteen 2021 mennessä. Aikaisempi aikataulu oli vuoteen 2023 mennessä.
Ranskan tavoitteena on saavuttaa 26 gigawatin tuulivoimakapasiteetti vuonna 2023. Vuoden 2018 alussa kapasiteetti oli 12,9 gigawattia.
Ranska aikoo sulkea 14 ydinreaktoria vuoteen 2035 mennessä.
Ranskalainen ydinvoimala
Tuonti ja vienti

IEA:n mukaan vuonna 2007 Ranska oli 8. suurin öljyntuojamaa: 81 Mt (4 %), 6. maakaasuntuojamaa (44 mrd. kuutiota =6 %), 8. kivihiilen tuojamaa (21 Mt). Ranska on maailman toiseksi suurin ydinvoiman tuottaja. Ranskan osuus maailman ydinsähköstä oli 16 % vuonna 2007. Ranska tuotti ydinvoimalla 78 % sähköstään. Ranska on 6. suurin sähköntuottaja 564 TWh.
Sähköntuotanto

Ranskan sähköstä 80 % tuotetaan ydinvoimalla. Électricité de France on sähkön suurin tuottaja. IEA:n mukaan vuonna 2008 Ranskan sähköntuotanto noin 9 000 kWh/henkilö on Saksaa (8 000 kWh/henkilö) ja Italiaa noin (5 000 kWh/henkilö) korkeampi ja Suomea (15 000 kWh/henkilö) matalampi. Syöttötariffi säädettiin vuonna 2001.
Sähköntuotanto ja kulutus

| Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).EU-15 | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).Kulutus | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).Tuotanto | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).Foss. | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).Ydin | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).UE-Bio | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).Bio+jäte | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ).UE % | Sähkö asukasta kohti Ranskassa (kWh/as> ). |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 8 204 | 9 203 | 849 | 7 209 | 1 061 | 83 | 13,9 % |  |
| 2005 | 8 215 | 9 176 | 970 | 7 201 | 924 | 81 | 12,2 % |  |
| 2006 | 8 140 | 9 041 | 897 | 6 977 | 1 083 | 85 | 14,3 % |  |
| 2008 | 8 233 | 8 984 | 853 | 6 872 | 1168 | 91 | 15,3 % |  |
| Ero 2004-8 | +29 | -219 | +4 | -337 | +107 | +8 | - |  |
| Ero 2004-8 | 0 % | -2 % | 0 % | -5 % | +10 % | +10 % | + 1,4 %-yks. |  |
* UE-Bio sisältää vesivoiman, tuulivoiman, aurinkosähkön ja geotermisen sähkön * UE % = (uusiutuvan sähkön oma tuotanto / sähkön kulutus) * 100 %
Vuosina 2004-2008 Ranskan ydinsähkö väheni 5 %. Sen korvasi tuotannon lasku ja uusiutuva energia. Sähkön viennin osuus oli vuonna 2004 11 % ja vuonna 2008 8 % tuotannosta. Vuonna 2006 Ranskan sähkönkulutus asukasta kohti oli 46 % Suomeen verrattuna ja 9 % suurempi kuin EU-15 keskiarvo. Vuonna 2006 Ranskan ydinsähkön määrä asukasta kohti oli 157 % Suomeen verrattuna.
Ydinvoima

Ranska on maailman johtavia ydinvoimamaita. Maan sähköntuotannosta yli 75 prosenttia tuotetaan ydinvoimalla. Kaupallisessa käytössä olevia ydinreaktoreita maassa oli vuonna 2009 yhteensä 59 kappalettapäivitettävä, valtiollisen Électricité de France (EdF) -yhtiön omistamina. Voimaloiden kokonaiskapasiteetti on 63 GWe, ja vuosituotanto 430 miljardia kWh. Ranska myy ulkomaille sähköä vuosittain yli 3 miljardin euron arvosta ja ydinvoimateknologia on merkittävä vientituote.
55 Pressurised Water -reaktoria (PWR) perustuvat Framatomen lisensoimaan Westinghouse tyyppiin. Vuonna 1980 ranskalaiset julkaisivat ensimmäisen oman PWR:n N4 mallinsa. Vuosina 1992-2007 ei ollut juurikaan uusia ydinreaktoreiden tilauksia.
Ranskalainen Areva (aik. Framatome) ja saksalainen Siemens rakentavat 2000-luvulla uutta reaktorityyppiä: EPR - European Pressurized Water Reactor (suom. eurooppalainen painevesireaktori) Suomen Olkiluotoon ja Ranskan Flamanvilleen. Reaktoria markkinoidaan halpana, turvallisena ja luotettavana. EPR on valmistuessaan teholtaan maailman suurin: se tuottaa 1 600 MW sähköä ja 4 300 MW lämpöä.
Flamanvillen reaktori on myöhässä ja ylittänyt kustannusarvionsa. Sen oli määrä maksaa 3 miljardia euroa ja aloittaa toimintansa 2012. Se ei ole valmistunut vuoteen 2023 mennessä ja viimeisin kustannusarvio on 13,2 miljardia euroa.
Ranskan ydinvoimalat ikääntyvät ja kärsivät tuotannon keskeytyksistä. Maa suunnittelee rakentavansa kuusi uutta ydinvoimalaa, mutta ala kärsii edellisten vuosien ali-investoinneista ja ammattitaitoisen työvoiman puutteesta.
Ydinvoima > Ranskan ydinvoimapolitiikan kritiikkiä

Ranskan ydinvoimaloista julkaistaan vuosittain 800 poikkeamaa.
Ympäristöjärjestö Greenpeacen mukaan Ranskan ydinvoimalaohjelma perustuu virheellisiin ennustuksiin sähkönkulutuksen kasvusta ja viennin määrästä. Energian kulutuksen ennustettiin kaksinkertaistuvan 1970-1980. Viennin ennustettiin yksi vienti reaktori per oma reaktori. Todellisuudessa 58 omaa reaktoria kohti on vienti 9 reaktoria neljään maahan: (Belgia, Etelä-Afrikka, Kiina ja Etelä-Korea), sekä European Pressurized Water Reactor (EPR) Suomeen vuonna 2005. Järjestön mukaan kokemukset Framatome ydinvoimalamallista N4 osoittavat, ettei uusien testaamattomien ydinreaktoreiden luotettavuus ei ole varmaa. Lisäksi rakenteilla olevien suomalaisen ja ranskalaisen EPR-voimalan hinta- ja aikataulutiedot eivät ole olleet luotettavia. EPR on Suomessa myöhässä 3 vuotta ja Flamanvillessä vuoden. Greenpeace on kritisoinut myös Arevan lausuntoja jätemäärän pienenemisestä. Nucleonics Week -julkaisu on arvostellut sitä että voimalatyömaan alihankkijat on valittu hinnan perusteella laadusta tinkien.
Kaasu

GDF Suez:lla on johtava markkina-asemaa kaasualalla.
Uusiutuva energia

Kapasiteetti vuoden 2008 lopussa oli:
tuulivoima 3 404 MW
aurinkolämmitys 1 137 MW
aurinkokennot 91 MW
liikenteen biopolttoaineet 28 TWh.
Uusiutuva energia > Liikenteen biopolttoaineet

REN21 mukaan Ranska on johtavia maita liikenteen biopolttoaineiden tuotannossa vuonna 2008: bioetanoli 1,2 mrd litraa ja biodiesel 1,6 mrd. litraa. Tavoite on 7 % liikenteen polttoaineista vuoteen 2010 mennessä.
Uusiutuva energia > Aurinkovoima

Ranskan aurinkokennotavoite on 4,9 GW vuonna 2020. Ranskassa on syöttötariffi aurinkokennoille.
Energiatehokkuus

Ranska on IEA:n mukaan parantanut energiatehokkuutta suhteessa BKT:n 1%/vuosi 1990-2007. Tavoite on 2 % per vuosi v. 2015.
Ranskan hallituksen tavoite rakennusten ja liikenteen energiatehokkuuden parannus. Rakennusmääräykset sisältävät valaistusenergiarajat ja pakollisen energialuokan. Tavoite on, että ainakin 1/3-osa uusista rakennuksista on matalaenergiataloja tai energiaa tuottavia taloja vuonna 2013. Energiaa tuottavista taloista on myös demoprojekteja. Rakennussuunnitelman (The Plan Bâtiment) perusta on yksityistalouksien nollakorkolainat (Eco-Prêt à Taux Zéro, Zero-interest loan), joiden määrä kaksinkertaistettiin Ranskan talouden kannustussuunnitelmassa. Lisäksi vuoden 2009 rahoituslain mukaan asuntolaina on 0 %, jos talo on energiatehokas. Verovähennykset edistävät rakennusten lämpötehokkuutta ja kannustavat määräysvaatimusten ylittämiseen. Liikenteessä EU:n direktiivi on säädetty. Autonvalmistajille on varattu 400 milj. € tuki energiaa tuottavien autojen kehitykseen (tuottaa enemmän kuin kuluttaa). The Eco-Design Directive parantaa kaikkien tuotteiden energiatehokkuutta.
Ilmastonmuutos

Ranska on ratifioinut Kioton sopimuksen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
France’s Nuclear Failures. The great illusion of nuclear energy (Arkistoitu – Internet Archive) Greenpeace
Sähköntuotanto Ranskassa energialähteen mukaan (TWh)
 Ranskassa ydinvoima on ollut hallitseva sähköntuotantomuoto 1980-luvulta lähtien.

  ydinvoima  vesivoima  fossiiliset polttoaineet  uusiutuvat luonnonvarat
Rynnäkkö

Rynnäkkö tarkoittaa seuraavia:
Rynnäkkö, sota- tai poliisijoukon yhtäaikainen tunkeutuminen vihollisryhmitystä kohden, tavoitteenaan vihollisen lyöminen viimeistään lähitaistelussa.
Rynnäkkö, Suomessa vuosina 1980–1984 julkaistu trotskilainen lehti
Rynnäkkö, hahmo DC Comicsin sarjakuvamaailmassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rynnäkkö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tain-l’Hermitage

| Tain-l’Hermitage |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tain-l’Hermitage
 Koordinaatit: 45°04′18″N, 4°50′35″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Drôme
Arrondissementti:  Valence
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,9 km²
Väkiluku (2014):  6 005 
 – Väestötiheys:  1 238 as./km²
Kunnan numero:  26347
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tain-l’Hermitage on kunta itäisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella.
Kunta on ollut tunnettua viinintuotantoseutua jo roomalaisten aikaan. Joen varrella olevilla rinteillä kypsyy nykyään laadukkaita AOC-viinejä. Kunnassa on myös Valrhonan suklaatehdas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tain-l’Hermitage Wikimedia Commonsissa
Riska

Riska on ruotsinkielinen sukunimi muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Astrid Riska (1932–2010), kuoronjohtaja, urkutaiteilija
Carola Grönhagen-Riska (s. 1945), lääkäri, professori
Dan-Olof Riska (s. 1944), fyysikko, professori
Elianne Riska (s. 1946), sosiologi, professori
Erik Riska (s. 1989), jääkiekkoilija
Filip Riska (s. 1985), jääkiekkoilija
Jens Riska (s. 1989), salibandyn pelaaja
Kristina Riska (s. 1960), keramiikkataiteilija
Monica Groop, o.s. Riska (s. 1958), oopperalaulaja
Olof Riska (1929–1994), juristi, professori
Tove Riska (1923–1995), rakennus- ja taidehistorioitsija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Thaddeus Anthony Shubsda

Thaddeus Anthony Shubsda (2. huhtikuuta 1925 Los Angeles, Kalifornia – 26. huhtikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 26. huhtikuuta 1950. Hänet nimitettiin Los Angelesin vihkipiispaksi ja Traguriumin titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. helmikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Timothy Manning, jota avustivat John James Ward ja Juan Alfredo Arzube.
Shubsda sai 26. toukokuuta 1982 nimityksen Monterey in Californian piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 66-vuotiaana virassa.
Roso-orakas

| Roso-orakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Thelephorales
Heimo::  Bankeraceae
Suku::  Suomuorakkaat Sarcodon
Laji::  scabrosus
Kaksiosainen nimi
 Sarcodon scabrosus  (L.) P.Karst. (1881) 
Katso myös
   Roso-orakas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Roso-orakas (Sarcodon scabrosus) on suomuorakkaisiin kuuluva orakas. Se on hyvin karvaan makuinen eikä sovellu syötäväksi. Sen voi sekoittaa männyn- (S. squamosus) ja kuusensuomuorakkaisiin (S. imbricatus). Roso-orakkaan lakki on punertavan ruskea, vanhempana ruskeiden suomujen peitossa ja halkeilee usein rosoiseksi. Roso-orakkaan malto jalan tyvellä on sinivihreää ja haju jauhomainen. Männynsuomuorakkaan malto on vaaleaa, mutta jalan tyveltä tummanruskeaa, kuusensuomuorakkaan malto on kauttaaltaan vaaleanruskehtavaa.
Ulkonäkö ja koko

Roso-orakkaan lakki on noin 4–14 cm leveä, kupera tai laakea, kuoppakeskustainen, nuorena se on sileä ja samettipintainen, myöhemmin suomuinen ja keskeltä halkeilee rosoisesti. Pohjaväri kellertävä, lakkia peittävät suomut ovat punertavanruskeita. Usein suomut niin suuria, että koko lakki vaikuttaa ruskealta. Piikistö nuorena kellertävänvalkoinen, myöhemmin punertavanruskea, piikit eli orat 1–8 mm pitkiä. Jalka on 2,5–20 cm pitkä, 1–3 cm paksu, tyveen kapeneva, tyvestä kapeampi, hieno nukkainen, nuorena punertavanruskea, vanhemmiten lakin suomujen värinen, tyvestä harmaa tai sinivihreä. Malto on vaaleanruskeaa, jalan tyvestä sinivihreää. Maku kitkerä, haju jauhomainen. Itiöpöly on ruskeata.
Levinneisyys

Roso-orakas kasvaa kuivissa kangasmetsissä ja männikoissä boreaalisella vyöhykkeellä. Roso-orakas on männyn juurisieni.
Kasvupaikka ja elinympäristö

Roso-orakas kasvaa harvinaisena kangasmetsissä männyn seuralaisena Etelä- ja Keski-Suomessa. Itiöemät ilmestyvät elo–syyskuussa.
Käyttö

Ei kelpaa syötäväksi.
Aiheesta muualla

MushroomExpert.Com: Sarcodon scabrosus (englanniksi)
Mushroom Observer: Name: Sarcodon scabrosus (Fr.) P. Karst. (englanniksi)
Sarcodon scabrosus Skrovlig taggsvamp (ruotsiksi)
Routtin piirikunta

Routtin piirikunta (engl. Routt County) on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 638 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Steamboat Springsin kaupunki. Piirikunta on perustettu 29. tammikuuta 1877.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Routtin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Rouva Bertha Stenmanin muotokuva

| Rouva Bertha Stenmanin muotokuva |
| --- | --- |

Nimi:  Rouva Bertha Stenmanin muotokuva
Tekijä:  Jalmari Ruokokoski
Valmistumisvuosi:  1913
Taiteenlaji:  Muotokuva
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  67,00  cm
Leveys:  68,00  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Rouva Bertha Stenmanin muotokuva on Jalmari Ruokokosken (1886–1936) vuonna 1913 maalaama öljytyö kankaalle, 67×68 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa maalauksen valmistumisvuonna 1913.
Pietarissa syntyneen ja kasvaneen suutarinpoika Jalmari Ruokokosken taiteeseen antoi näkemystä taiteilijan innostus impressionistien ja Toulouse-Lautrecin taiteeseen. Samoin vuonna 1911 Helsingissä pidetty Norjalaisen taiteen näyttely antoi Ruokokoskelle lisää itseluottamusta ja hänen taiteensa värikkyys lisääntyi.
Tanskaan matkustaminen vuonna 1912 oli Ruokokoskelle merkittävää, hän matkusti sinne kahdestikin samana vuonna. Tanskassa ja heti sen jälkeen Helsingissä Ruokokoski maalasi viidessä viikossa lähes 60 maalausta. Ne hän asetti näytteille Ateneumin suureen saliin yhteisnäyttelyssä William Lönnbergin kanssa. Yksi maalauksista oli tämä muotokuva, joka esittää taidekauppias Gösta Stenmanin Bertha-vaimoa. Ruokokoskelle näyttely oli loistava myyntimenestys, vaikkakin sanotaan että se sysäsi hänet lopullisesti vuoteen 1920 kestäneeseen alkoholismin kierteeseen.
Aiheesta muualla

Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Rouva Bertha Stenmanin muotokuva.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Tell Me Why (Santa Cruzin kappale)

| ”Tell Me Why” Santa Cruz |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Katharsis
 Äänitetty : 2018
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Archie Cruz Kane Churko
 Tuottaja(t): Kane Churko
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 02.47
 Levy-yhtiö: M-Theory Audio
Santa Cruzin muut singlet
| ”Changing of Seasons” 2019 | ”Tell Me Why” 2019 | ”Into the War” 2019 |
Tell Me Why on suomalaisen rockyhtye Santa Cruzin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen neljänneltä studioalbumilta Katharsis 21. toukokuuta 2019.”Tell Me Why” on yhtyeen laulaja Archie Cruzin ja tuottaja Kane Churkon kirjoittama.
Kappale esitettiin ensimmäisen kerran livenä Tallinnassa 2. kesäkuuta 2019.
Kappaleet > Digitaalinen lataus ja suoratoisto

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tell Me Why | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano ja henkilöstö > Muusikot

Archie Cruz – laulu, kaikki soittimet
Kokoonpano ja henkilöstö > Tuotanto

Kane Churko – tuotanto, äänitys, miksaus, masterointi
Tim LeNoir – kansitaide
Routunkarin tuulivoimalaitos

| Routunkarin tuulivoimalaitos Sähkäleen tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Lumijoki
Koordinaatit:  64°55′41″N, 25°05′28″E
Valmistunut:  1999 
Laajennettu:  2014 
Kustannus:  3,7 miljoonaa € 
Rakennuttaja:  Lumijoki Oy 
Omistaja:  Lumijoki Oy 
Operaattori:  Lumijoki Oy 
Voimalaitos
Nimi:  Sähkäle II 
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m 
Tuulivoimala:  Vestas V90 
Kapasiteetti:  2 MW  
Vuosituotanto:  5,5–7,0 GWh 
 fiRoutunkarin tuulivoimalaitos 
Routunkarin tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Lumijoen Routunkarilla sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,66 megawattia ja vuosituotanto on 5,5–7,0 gigawattituntia . Voimalan omistaa ja sitä operoi Lumijoki Oy.
Huomaa, että Riutunkarin tuulivoimapuisto on eri tuulivoimapuisto, joka sijaitsee Oulunsalossa.
Yleistä

Routunkari on pääasiassa keinotekoinen saari, joka sijaitsee Vatunginnokan edustalla noin 900 metrin etäisyydellä Varjakan kalasatamasta. Saarelle on rakennettu suojainen poukama, jossa sijaitsee saaren laituri.
Tuulivoimalaitosta kutsutaan Suomen Tuulivoimayhdistyksen tuulipuistoluetteloissa tunnuksella Varjakka, mutta Lumijoki OY kutsui sitä Sähkäle II:ksi. Voimala on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka napakorkeus on 80 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 90 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Konehuoneen paino on 80 tonnia.
Historiaa

Routunkarille pystytettyä ensimmäistä tuulivoimalaitosta omistajayhtiö Lumijoki Oy kutsui Sähkäleeksi. Se oli tanskalaisen Vestasin valmistama V47, jonka napakorkeus oli 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 47 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 660 kilowattia eli 0,66 megawattia. Se tuotti sähköä vuonna 2000 1,5 gigawattituntia ja vuonna 2011 1,4 gigawattituntia. Voimala purettiin uuden voimalaitoksen alta vuonna 2014. VTT:n tuulivoiman tuotannon vuosikatsauksissa tuulivoimalan tunnus oli aluksi Lumijoki 1, mutta se muutettiin myöhemmin Routunkariksi.
MTV uutisoi voimalaa ensimmäiseksi merituulivoimalaitokseksi. Nykyään rannikoille tai saariin rakennettuja tuulivoimaloita kutsutaan vielä maatuulivoimalaitoksiksi, kun merituulivoimalat pystytetään yleensä suoraan veden alle merenpohjaan.
Ennen uuden tuulivoimalan pystytystä laajennettiin Varjakan sataman laituria elokuussa 2014, jotta maa-aineksia saataisiin lastattua lautalle Routunkarille viemistä varten. Myös itse Routunkaria laajennettiin ja sen laiturille ruopattiin syvempi väylä. Samaan aikaan alkoi uuden voimalan matka Suomeen Ferrolin satamasta Espanjasta. Laiva purettiin Raahen Lapaluodon satamassa, jossa voimalaitosta modifioitiin ja se varastoitiin odottamaan pystytystä. Routunkarilla rakennettiin tuulivoimalan perustukset syyskuussa ja se valettiin 370 kuutiometrillä betonia lokakuussa. Merenpohjaa ruopattiin vielä lokakuussa, jonka jälkeen tuulivoimalan osia tuotiin saarelle lautalla. Sen pystytys alkoi lautalta käsi toimivalla 100 metriä korkealla nosturilla marraskuussa ja voimala käynnistettiin joulukuussa 2014 tuottamaan sähköä. Nosturilla purettiin samalla kertaa vanha voimala, joka kuljetettiin jonnekin pois. Uuden voimalaitoksen kokonaiskustannus oli 3,7 miljoonaa euroa.
Rikollinen nainen

| Rikollinen nainen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Teuvo Tulio
Käsikirjoittaja:  Regina Linnanheimo
Tuottaja:  Teuvo Tulio
Säveltäjä:  Tauno Marttinen
Kuvaaja:  Veikko Laakso
Leikkaaja:  Teuvo Tulio
Lavastaja:  Kosti Aaltonen August Lindström
Pääosat:  Regina Linnanheimo Eija Karipää Tauno Majuri Kurt Ingvall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Teuvo Tulio
Ensi-ilta:  1952
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikollinen nainen on Teuvo Tulion ohjaama elokuva vuodelta 1952. Käsikirjoituksen tähän Tulion kahdenteentoista ohjaukseen teki Regina Linnanheimo, joka myös näyttelee sen pääosan.
Tässä elokuvassa, kuten neljä vuotta myöhemmin Tulion ohjauksessa Olet mennyt minun vereeni, Linnanheimo uskaltautuu esiintymään rumana, tällä kertaa mielisairaana vankina.
Arviot

Elokuva sai aikalaiskriitikoilta toisaalta-toisaalta-arvosteluja. Tuliota pidettiin ilman muuta taitavana elokuvantekijänä, mutta yksityiskohtien virheet ärsyttivät monia. Tulion visuaalinen tyyli, alleviivaava musiikki ja Linnanheimon mielikuvituksellinen käsikirjoitus sopivat kuitenkin myöhemmän arvostelijan mukaan saumattomasti yhteen. Vaikka tarinan juonen kuvioita pidetään teennäisinä, niistä nousee hurjaa näyttelemistä ja kuvakerrontaa, joiden kautta syntyvä kuva hulluudesta ravistelee tuolloista kaunisteltua filmitähtikuvaa.