stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1983
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Ruotsille MM-jääpallon unelmavoitto
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut
1957
1961
1963
1965
1967
1969
1971
1973
1975
1977
1979
1981
1983
1985
1987
1989
1991
1993
1995
1997
1999
2001
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2022
2023
2025
Martin Karplus

| Martin Karplus |
| --- | --- |
 Martin Karplus Nobelin palkintojen jakotilaisuudessa joulukuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1930 Wien, Itävalta
Kuollut: 28. joulukuuta 2024 (94 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Linus Pauling
Tutkimusalue:  Ydinmagneettinen resonanssispektroskopia ja teoreettinen kemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto
Martin Karplus (15. maaliskuuta 1930 – 28. joulukuuta 2024) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen teoreettinen kemisti. Karplus tunnetaan erityisesti NMR-spektrometriaan ja tietokoneavusteiseen laskennalliseen kemiaan liittyvistä tutkimuksistaan. Karplus sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2013 yhdessä Michael Levittin ja Arieh Warshelin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemien mallintamisesta. Karplus, Levitt ja Warshel ovat tutkimuksissaan onnistuneet yhdistämään klassillisen fysiikan ja kvanttikemian menetelmiä kemiallisten reaktioiden ennustamisessa Karplus oli Harvardin yliopiston ja Strasbourgin yliopiston professori.
Karplus on tunnettu nimeään kantavasta Karplus-yhtälöstä ja Karplus-käyrästä, jonka avulla voidaan ennustaa protonien kytkentävakioita NMR-spektrometriassa. Karplus-yhtälö ilmaisee kytkentävakioiden riippuvuuden protonien diedrikulmasta Θ yhdisteessä. Karplus-yhtälön avulla saadaan tietoa molekyylin rakenteesta ja sen konformaatiosta. Karplus julkaisi yhtälön vuonna 1959 työskennellessään Illinoisin yliopistossa. 1970-luvun alussa Karplus työskenteli Harvardin yliopistossa ja suunnitteli Arieh Warshalin kanssa ohjelman, joka kykeni laskemaan π-elektronisysteemien spektrejä ja useiden tasomaisten yhdisteiden värähtelyspektrejä erittäin tarkasti. Ohjelma käytti ydinten ja yhdisteiden σ-sidosten laskemiseen yksinkertaisia klassisen fysiikan malleja ja π-elektronisysteemien laskemiseen kvanttikemiaan perustuvaa Pariser–Parr–Pople-menetelmää.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1967

Vuoden 1967 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat kautta aikain viidennet jääpallon MM-kilpailut. Kisat pidettiin Suomessa, Suomi toimi kisaisäntänä toista kertaa. Kuusi ottelua pelattiin viidellä eri paikkakunnalla, Helsingissä pelattiin kaksi ottelua, Oulussa, Varkaudessa, Mikkelissa ja Lappeenrannassa pelattiin yksi ottelu.
MM-kilpailuissa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka voittaja voitti MM-kultaa. Turnaukseen osallistuivat Suomi, Ruotsi, Norja ja Neuvostoliitto. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton joukkue jo viidennen kerran peräkkäin. Turnaus oli tasainen, sillä kaikki ottelut Suomen, Ruotsin ja Neuvostoliiton välillä päättyivät tasapeliin. Otteluita seurasi noin 15 500 maksanutta katsojaa, eli noin 2600 katsojaa ottelua kohden.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto  | 3 | 1 | 2 | 0 | 8  |  3 | +5 | 4 |
|  Suomi  | 3 | 1 | 2 | 0 | 7  |  5 | +2 | 4 |
|  Ruotsi  | 3 | 1 | 2 | 0 | 5  |  4 | +1 | 4 |
|  Norja  | 3 | 0 | 0 | 3 | 4  | 12 | -8 | 0 |
Ottelut > Parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Seppo Rounaja | Suomi | 4 |
| 2. | Claes-Håkan Asklund | Ruotsi | 2 |
| 2. | Nikolai Durakov | Neuvostoliitto | 2 |
| 2. | Mihail Osintsev | Neuvostoliitto | 2 |
| 2. | Jevgeni Papugin | Neuvostoliitto | 2 |
| 2. | Kalevi Pirkola | Suomi | 2 |
| 7. | Pauli Auvinen | Suomi | 1 |
| 7. | Alf Bråthen | Norja | 1 |
| 7. | Kjell Engelbretsen | Norja | 1 |
| 7. | Leif Fredblad | Ruotsi | 1 |
| 7. | Jan Hermansson | Ruotsi | 1 |
| 7. | Valeri Maslov | Neuvostoliitto | 1 |
| 7. | Viktor Rybin | Neuvostoliitto | 1 |
| 7. | Bernt Skarnäs | Norja | 1 |
| 7. | Benny Söderling | Ruotsi | 1 |
| 7. | Inge Thun | Norja | 1 |
Parhaat pelaajat

Paras maalivahti: Lars Näsman (Suomi)
Paras puolustaja: Matz-Allan Johansson (Ruotsi)
Paras keskikenttäpelaaja: Vjatšeslav Solovjov (Neuvostoliitto)
Paras hyökkääjä: Seppo Rounaja (Suomi)
Mitalistijoukkueet

| --- | --- |
Kultaa::  Neuvostoliitto   Anatoli Melnikov, Juri Školnyi, Juri Afanasev, Valentin Hardin, Viktor Rybin, Vjatseslav Solovjev, Valentin Atamanitšev, Nikolai Durakov, Aleksander Izmodenov, Mihail Osintsev, Viktor Šehovtsov, Juri Šorin, Vitali Danilov, Jevgeni Gerasimov, Valeri Maslov, Jevgeni Papugin, Juri Varsin
Hopeaa::  Suomi   Pauli Auvinen, Juha Eklund, Eero Hautala, Esko Holopainen, Pentti Jokinen, Seppo Jolkkonen, Pekka Kettunen, Seppo Laakkonen, Tuomo Kilponen, Lars Näsman, Raimo Okkonen, Kalevi Pirkola, Urho Partanen, Seppo Rounaja, Seppo Sarkima, Eino Silvekoski, Olavi Varma
Pronssia::  Ruotsi   Bernt Ericsson, Göran Sedvall, Hans Nordin, Leif Fredblad, Sune Eriksson, Ulf Fredin, Jan Hermansson, Matz-Allan Johansson, Leif Sveder, Sören Andersson, Claes-Håkan Asklund, Jan-Erik Flink, Rolf Holgersson, Jan Johansson, Benny Lennartsson, Örjan Modin, Benny Söderling, Bernt Öhrn,
Aiheesta muualla

YLE Eläva Arkisto: Venäläisille viides MM-bandykulta
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut
1957
1961
1963
1965
1967
1969
1971
1973
1975
1977
1979
1981
1983
1985
1987
1989
1991
1993
1995
1997
1999
2001
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2022
2023
2025
Bonnie and Clyde (albumi)

| Bonnie and Clyde Brigitte Bardot ja Serge Gainsbourg |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1968
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 30.12
 Levy-yhtiö: Fontana
Listasijoitukset
  12. (Billboard 200) 
Brigitte Bardot’n muut julkaisut
| Special Bardot 1968 | Bonnie and Clyde 1968 | Show 1968 |
Serge Gainsbourgin muut julkaisut
| Gainsbourg Percussions 1964 | Bonnie and Clyde 1968 | Initials B.B. 1968 |
Bonnie and Clyde on Brigitte Bardot’n ja Serge Gainsbourgin albumi, joka julkaistiin vuonna 1968. Albumi on kokoelma parin yhdessä esittämiä kappaleita.
Kappaleet

Albumin kappaleet ovat säveltäneet Serge Gainsbourg, Gérard Bourgeois, Jean-Max Rivière, Alain Goraguer, Jack Palmer, Spencer Williams ja Charles Baudelaire.
Bonnie and Clyde (duetto) – 4.19 (Gainsbourg)
Bubble Gum (Brigitte Bardot) – 1.48 (Gainsbourg)
Comic Strip (Serge Gainsbourg) – 2.14 (Gainsbourg)
Un Jour Comme un Autre (Brigitte Bardot) – 2.23 (Bourgeois, Rivière)
Pauvre Lola (Serge Gainsbourg) – 2.24 (Gainsbourg)
L’Eau À la Bouche (Serge Gainsbourg) – 2.33 (säv. Gainsbourg, Goraguer, san. Gainsbourg)
La Javanaise (Serge Gainsbourg) – 2.31 (Gainsbourg)
La Madrague (Brigitte Bardot) – 2.36 (Bourgeois, Rivière)
Intoxicated Man (Serge Gainsbourg) – 2.40 (Gainsbourg)
Everybody Loves My Baby (Brigitte Bardot) – 2.14 (Palmer, Williams)
Baudelaire (Serge Gainsbourg) – 2.30 (Gainsbourg, Baudelaire)
Docteur Jekyll et Monsieur Hyde (Serge Gainsbourg) – 2.00 (Gainsbourg)
Arvostelut

AllMusic:
George Best

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: George Best
Syntymäaika: 22. toukokuuta 1946
Syntymäpaikka: Belfast, Pohjois-Irlanti
Kuolinaika: 25. marraskuuta 2005 (59 vuotta)
Kuolinpaikka: Lontoo, Englanti
Lempinimi: The Belfast Boy The Fifth Beatle
Junioriseurat
1961–1963: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1963–1974 | Manchester United | 361 | (138) |
| 1973 | Dunstable Town | 0 | (0) |
| 1974 | Jewish Guild | 5 | (0) |
| 1975 | Stockport County | 3 | (2) |
| 1975–1976 | Cork Celtic | 3 | (0) |
| 1976, 1977, 1978 | Los Angeles Aztecs | 55 | (27) |
| 1976–1978 | Fulham | 42 | (8) |
| 1979, 1980 | Fort Lauderdale Strikers | 28 | (6) |
| 1979–1980 | Hibernian | 17 | (3) |
| 1979–1980, 1981 | San Jose Earthquakes | 56 | (21) |
| 1983 | Bournemouth | 5 | (0) |
| 1983 | Brisbane Lions | 4 | (0) |
| 1984 | Tobermore United | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 580 | (204) |
Maajoukkue
| 1964–1977 | Pohjois-Irlanti | 37 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
George Best (22. toukokuuta 1946 Belfast – 25. marraskuuta 2005 Lontoo) oli pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi uransa hyökkääjänä ennen kaikkea Manchester Unitedissa 1960-luvulla, jossa hän voitti kaksi Englannin pääsarjamestaruutta ja Euroopan Cupin. Best tunnettiin häikäisevästä henkilökohtaisesta taidosta, mutta myös boheemista elämäntavastaan. Alkoholiongelma piti hänet skandaalijulkisuudessa uran jälkeenkin.
Nuoruus

Best syntyi Belfastissa 22. toukokuuta 1946 ja oli myöhemmin kuusilapsiseksi kasvaneen perheen esikoinen. Hän oli nuoresta pitäen innokas jalkapallon harrastaja ja kannatti siihen aikaan huipulla ollutta Wolverhampton Wanderersia. Best oli lahjakas opiskelija mutta ryhtyi pinnaamaan tunneilta päädyttyään rugbyyn suuntautuneeseen kouluun. Pian hän siirtyi jalkapalloon suuntautuneeseen kouluun.
Pelaajanura > Manchester United

Bestin taidot huomattiin 15-vuotiaana, kun Manchester Unitedin tarkkailija näki hänen pelaavan. Hän matkusti ystävänsä Eric McMordien kanssa Manchesteriin 1961, mutta he palasivat pian takaisin kärsittyään koti-ikävästä. Best palasi ja pääsi pelaamaan Unitedin edustusjoukkueessa ensi kerran syyskuussa 1963. Alkukauden aikana hän vakiinnutti paikkansa jo avauskokoonpanossa.
Matt Busbyn valmentama Manchester United saavutti Bestin, Denis Law'n ja Bobby Charltonin johdolla 1. divisioonan mestaruuden 1965 ja uudestaan 1967. Liigan ohella United menestyi myös Euroopan Cupissa. Kaudella 1965–1966 se ei vielä yltänyt mestaruuteen asti, mutta puolivälierässä portugalilaista Benficaa vastaan Best teki vieraskentällä kaksi loisteliasta maalia pelin alkuhetkillä ja United voitti lopulta 5–1. Bestiä alettiin hiustyylinsä vuoksi kutsua The Fifth Beatleksi (suom. Beatlesin viides jäsen). Kauden 1967–1968 päätteeksi United sai pitkään metsästämänsä Euroopan Cupin mestaruutensa, ja Best valittiin sekä Euroopan parhaaksi jalkapalloilijaksi että vuoden pelaajaksi Englannissa.
Voiton jälkeen Manchester United alkoi hitaasti taantua. Best oli edelleen nuori ja loistava pelaaja, mutta muut tähdet alkoivat jo ikääntyä. Suuresta suosiosta nauttiva Best puolestaan juhli usein, ja hänen naisseikkailunsa olivat usein lehtien etusivuilla. Hän jäi pois harjoituksista ja ajautui erimielisyyksiin niin Charltonin kuin Busbyn ja häntä päävalmentajana seuranneiden Wilf McGuinnessin ja Frank O'Farrellin kanssa. Parhaimmillaan Best kantoi koko joukkuetta, ja hän oli Unitedin paras maalintekijä viitenä kautena peräkkäin vuosina 1967–1972. Hänen juomisongelmansa kuitenkin pahenivat, eikä hän enää pystynyt kantamaan vastuuta ja keväällä 1972 hän ilmoitti lopettavansa uransa. Syksyllä Best oli kuitenkin taas mukana, mutta ongelmat jatkuivat. Hänet laitettiin siirtolistalle joulukuussa, mutta uusi valmentaja Tommy Doherty otti hänet takaisin. Viimeisen ottelunsa Unitedissa Best pelasi 1. tammikuuta 1974.
Pelaajanura > Kiertolainen

Manchester Unitedin jälkeen Best pelasi ensin lyhyen ajan eteläafrikkalaisessa Jewish Guildissa, mutta keskittyi uhkapeleihin ja juomiseen. Sen jälkeen hän vieraili lyhyesti Dunstable Townissa, Stockport Countyssa ja Cork Celticissä ennen kuin siirtyi Yhdysvaltoihin NASL:n Los Angeles Aztecsiin.
Vuosina 1976–1981 hän pelasi NASL:ssa Aztecsien ohella myös Fort Lauderdale Strikersissa ja San Jose Earthquakesissa sekä kävi Englannissa Fulhamissa ja Skotlannissa Hibernianissa.
Best pelasi yksittäisiä otteluita vielä muutamissa alempien sarjojen joukkueissa ennen lopettamistaan 1983.
Pelaajanura > Maajoukkue

Ensimmäisen kerran Best valittiin Pohjois-Irlannin maajoukkueeseen 1964. Hän pelasi vuosina 1964–1977 yhteensä 37 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Bestin maajoukkueuran aikana Pohjois-Irlanti ei selvinnyt Euroopan-mestaruuskilpailujen tai maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Kun Pohjois-Irlanti pääsi 1982 MM-kisoihin, päävalmentaja Billy Binghamia painostettiin ottamaan 36-vuotias Best mukaan joukkueeseen vaikka edellisestä Bestin maaottelusta oli viisi vuotta. Bingham ei kuitenkaan taipunut ja päätti olla ottamatta Bestiä mukaan.
Uran jälkeen

Pelaajanuransa jälkeen Best pysyi julkisuudessa ja toimi muun muassa televisiokommentaattorina ja puhujana illallistilaisuuksissa. Hän erosi 1986 ensimmäisestä vaimostaan, Angela MacDonald-Janesista, jonka kanssa hänellä oli yksi lapsi. Bestillä oli useita suhteita, ja 1995 hän meni naimisiin Alex Purseyn kanssa. Avioliitto Purseyn kanssa kesti vuoteen 2004 asti.
Best kärsi jatkuvasti alkoholismista, ja hänelle tehtiin maksansiirto 2002 hänen kärsittyään pahasta maksakirroosista. Maksansiirto, voimakas lääkitys sekä yhä jatkunut alkoholismi heikensivät hänen immuunijärjestelmäänsä, mikä altisti hänet sairauksille ja infektioille. 1. lokakuuta 2005 Best hakeutui sairaalaan flunssan oireita valittaen. Sairaalassa ollessa hänelle kehittyi munuaistulehdus ja marraskuun alussa keuhkotulehdus. Bestillä havaittiin sisäistä verenvuotoa 23. marraskuuta, ja hän menehtyi kahta päivää myöhemmin.
Bestin kuoleman jälkeen muun muassa Belfastin lentokenttä nimettiin uudelleen hänen mukaansa George Best Belfast City Airportiksi ja Ulster Bank julkaisi viiden punnan muistosetelin. Vuonna 2008 Manchester United pystytti Old Traffordin viereen Bestin, Denis Law'n ja Bobby Charltonin patsaan.
Saavutukset

Englannin mestaruus: 1965, 1967
Euroopan Cup: 1968
Euroopan paras jalkapalloilija: 1968
FWA:n vuoden pelaaja: 1968
English Football Hall of Fame: 2002
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Best Wikimedia Commonsissa
Kultainen pallo (Ballon d’Or)
1956: Stanley Matthews • 1957: Alfredo Di Stéfano • 1958: Raymond Kopa • 1959: Alfredo Di Stéfano • 1960: Luis Suárez • 1961: Omar Sivori • 1962: Josef Masopust • 1963: Lev Jašin • 1964: Denis Law • 1965: Eusébio • 1966: Bobby Charlton • 1967: Flórián Albert • 1968: George Best • 1969: Gianni Rivera • 1970: Gerd Müller • 1971: Johan Cruijff • 1972: Franz Beckenbauer • 1973: Johan Cruijff • 1974: Johan Cruijff • 1975: Oleh Bloh’in • 1976: Franz Beckenbauer • 1977: Allan Simonsen • 1978: Kevin Keegan • 1979: Kevin Keegan • 1980: Karl-Heinz Rummenigge • 1981: Karl-Heinz Rummenigge • 1982: Paolo Rossi • 1983: Michel Platini • 1984: Michel Platini • 1985: Michel Platini • 1986: Ihor Bjelanov • 1987: Ruud Gullit • 1988: Marco van Basten • 1989: Marco van Basten • 1990: Lothar Matthäus • 1991: Jean-Pierre Papin • 1992: Marco van Basten • 1993: Roberto Baggio • 1994: Hristo Stoitškov • 1995: George Weah • 1996: Matthias Sammer • 1997: Ronaldo • 1998: Zinédine Zidane • 1999: Rivaldo • 2000: Luís Figo • 2001: Michael Owen • 2002: Ronaldo • 2003: Pavel Nedvěd • 2004: Andri Ševtšenko • 2005: Ronaldinho • 2006: Fabio Cannavaro • 2007: Kaká • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Lionel Messi • 2016: Cristiano Ronaldo • 2017: Cristiano Ronaldo • 2018: Luka Modrić • 2019: Lionel Messi • 2020: ei jaettu 2021: Lionel Messi • 2022: Karim Benzema • 2023: Lionel Messi • 2024: Rodrigo Hernández
2018: Ada Hegerberg • 2019: Megan Rapinoe • 2020: ei jaettu • 2021: Alexia Putellas • 2022: Alexia Putellas • 2023: Aitana Bonmatí • 2024: Aitana Bonmatí
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
George Best Belfast City Airport
The United Trinity: George Best, Denis Law ja Bobby Charlton.
Bergen-Belsenin keskitysleiri

Bergen-Belsenissä olleiden muistomerkki
Bergen-Belsen oli natsien keskitysleiri Ala-Saksissa lähellä Bergenin kaupunkia. Vuosien 1943 ja 1945 välisenä aikana siellä kuoli arvion mukaan ainakin 50 000 ihmistä. Tunnetuin leirin uhreista lienee Anne Frank.
Bergen-Belsenin vapautus huhtikuussa 1945: brittiläinen puskutraktori työntää ruumiita joukkohautaan.
Leirin vaiheet

Bergen-Belsen perustettiin vuonna 1940 sotavankileiriksi vangiksi jääneitä belgialaisia ja ranskalaisia sotilaita varten. Vuonna 1942 leiri muutettiin keskitysleiriksi ja asetettiin SS-joukkojen alaisuuteen huhtikuussa 1943. Leirillä ei ollut kaasukammioita, koska se ei ollut varsinainen tuhoamisleiri, joita perustettiin kauemmas itään.
Helmikuussa 1945 leirillä puhkesi pilkkukuume-epidemia. Tilannetta pahensi se, että viimeisien kuukausien aikana sairaita vankeja siirrettiin toisilta leireiltä Bergen-Belseniin. Sitä nimitettiinkin Sairausleiriksi ((saksaksi)) – oli siis tarkoitettu lähinnä kroonisesti sairaille vangeille.
Adolf Hitler käski purkaa leirin ja marssittaa vangit 300 kilometriä itään uudelle leirille. Hän kumosi käskynsä, koska alaiset todistivat hänelle, ettei kukaan vangeista pystyisi kävelemään edes 300 metriä. Lopulta leiri päätettiin jättää liittoutuneille, koska arveltiin, että se osaltaan hidastaisi näiden etenemistä. Lisäksi pidettiin mahdollisena, että tautiepidemia leviäisi myös hyökkääjiin haitaten näiden etenemistä. Epidemia riehui leirissä edelleen sen joutuessa liittoutuneiden käsiin keväällä 1945.
Leirin valtauksen jälkeen britit polttivat alkuperäisen leirin maan tasalle tautien takia, ja perustivat asukkaille uuden leirin läheiseen sotilastukikohtaan. Alkuperäisen vankileirin paikka on nykyään avoinna yleisölle ja siellä sijaitsee uhrien muistomerkki sekä vierailijakeskus.
Rönnskär

Rönnskärin majakka kesäkuussa 2010.
Rönnskär on saari Kirkkonummella, Porkkalanniemen eteläpuolella. Rönnskär on Puolustusvoimien vartiolinnake ja siten sotilasaluetta. Saaressa on myös  lintuharrastajien ja rengastajien käytössä oleva lintuasema Rönski. Saaressa on suojainen satama. Saarelle rantautuminen edellyttää asianmukaista kulkulupaa Upinniemen varuskunnasta. Rönnskär tarkoittaa suomeksi Pihlajakaria, mutta ruotsinkielinen nimi on vakiintunut käyttöön.
Rönnskärillä sijaitsee on vuonna 1800 valmistunut majakka, joka on Suomen toiseksi vanhin. Rönnskärin majakkasaarella asui enimmillään parikymmentä asukasta ympäri vuoden
Rönnskärin vartiolinnake on osa Suomenlinnan rannikkorykmentin Mäkiluodon linnaketta. Rönnskärin linnakkeella on kaksi 130 TK -tornikanuunaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rönnskär Wikimedia Commonsissa
Tringa ry. Rönnskärin lintuasema (Arkistoitu – Internet Archive)
Sammunut silmä, Suomen Kuvalehti, 02.02.1935, nro 5, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Perustiedot Wikidatassa: Rönnskär (Q24315507)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: saari
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kirkkonummi
koordinaatit: 59°56′08″N 24°23′28″E﻿ / ﻿59.9356°N 24.3911°E﻿ / 59.9356; 24.3911
Kukkasidonta

Tulppaaneista ja lehdistä sidottu asetelma maljakossa
Morsiuskimppu.
Kukkasidonta on kauniiden kokonaisuuksien luomista pääasiassa leikkokukista. Yleisiä kukkasidonnan töitä ovat häihin tehtävät morsiuskimput ja hautajaisiin tehtävät hautavihkot. Juhlissa myös pöytäkukkina voi olla sidottuja kukka-asetelmia. Sidontatyylejä on useita erilaisia. Yleisin niistä on spiraalin muotoon sitominen. Myös kukkakimppuja on monta eri tyyppiä, joista yksi on mansettityyppi. Eri vuodenakoina juhliin tehtyihin kukka-asetelmiin käytetään monesti kyseiseen vuodenaikaan sopivia kukkia. Keväällä suositaan raikkaita värejä. Kesällä kukkia on parhaiten saatavissa ja silloin voidaan tehdä monenlaisia kukka-asetelmia. Syksyllä käytetään voimakkaan värisiä kukkia, suosiossa ovat tummanpunainen, purppura ja ruskea. Syksyllä asetelmissa käytetään usein kukkien lisäksi syksyisiä luonnonmateriaaleja. Talvella käytetyt leikkovihreät ovat joskus kirjavia. Joulun aikoihin suositaan punaista väriä. Juhlien lisäksi kukka-asetelmia käytetään erityisissä illallisissa ja muissa tilaisuksissa.
Kukkasidonnassa tarvittavia välineitä ovat veitsi ja sekatöörit eli pienet oksasakset. Hautavihkoihin käytetään sidontasientä eli oasista, joka on vaahtomuovia. Kukkasidonnassa käytetään usein sidontaan tarkoitettua metallista lankaa. Tällaisia lankoja on erilaisia. Jos kukka-asetelmaan kiinnitetään esimerkiksi irrallisia lehtiä, voidaan käyttää erilaisia liimoja. Joskus kukkasidonnassa käytetään myös koneita.
Kukkasidontaa voi opiskella Suomessa alan koulutuksessa (puutarhatalouden perustutkinto, floristin ammattitutkintoon valmistava koulutus) tai erilaisilla kursseilla.
Sidontatyylit > Dekoratiivinen tyyli

Dekoratiivinen eli koristeellinen tyylisuunta on yleisimmin käytetty kukkasidonnan tyylisuunta Suomessa. Dekoratiivinen voidaan jaotella edelleen muoto, struktur, transparentti ja fri form -tyyleihin.selvennä
Ominaisuuksiltaan dekoratiivinen tyyli on mm. täyteläinen, rehevä, näyttävä, runsaskukkainen ja juhlallinen. Tyypillistä sille on symmetrinen hahmomuoto ja rytmitys kohti kasvupistettä. Dekoratiivisen kukkamuodot toistavat työn hahmomuotoa. Kukat ovat osa kokonaisuutta, eivätkä erityisesti yksilöitä. Usein tyylisuunta sisältää paljon variaatioita (värit, muodot jne.) ja muodoltaan se voi olla ilmava tai tiivis.
Tyylisuunnan erityispiirteitä:
materiaalit rytmisesti kohti pohjan keskipistettä
tasoeroja, syvyysvaikutusta
se mitä on reunoilla, tulee olla keskellä
se mitä on keskellä, ei tarvitse olla reunoilla
Sidontatyylit > Muotosidonta

Muotosidonta-tyylisuunnassa on tavoitteena ilmentää haluttua muotoa sidontatyössä. Muotosidontatyö voi olla esimerkiksi pallo, kartio, risti, tähti, sydän tai kuutio. Tärkeää moutosidonnassa on, että muoto on selkeästi hahmotettavissa. Sidontatyössä käytetty materiaali muodostaa yhtenäistä ja tiivistä pintaa eikä mikään yksittäinen materiaali nouse esille työstä. Tyylissä käytetään paljon samaa materiaalia ja samaa väriä, jotta muoto korostuu.
Sidontatyylit > Muotolinjainen sidonta

Muotolinjaisen tyylisuunnan lähtökohtana on materiaalien kontrasti. Materiaaleja käytetään vähän ja jokaiselle annetaan näkyvä osuus työssä. Tyylisuunnan olemus on selkeä, pelkistetty, abstrakti ja jännitteinen. Asetelmat ovat yleensä epäsymmetrisiä.
Ihanteellinen rytmitys tmuotolinjaisessa työssä on mahdollisimman jännitteinen, työn pinta pieni, ja asetelma monitasoinen ja mielenkiintoinen. Materiaaleja ei toisteta eri tasoissa, vaan tarkoituksena on luoda tasapainoinen työ vastakohtaisista materiaaleista.
Työ rakentuu yhden hallitsevan tai yksin kohoavan, aktiivisen materiaalin ympärille. Muun materiaalin tarkoituksena on korostaa valittua hallitsevuutta ja luoda kolmiuloitteisuuden vaikutelma. Hallitseva yksilö pyritään käyttämään mahdollisimman tarkoin kasvusuuntansa mukaisesti. 45 asteen kulmia vältetään.
Erityispiirteenä tyylisuunnassa on astia, joka on myös muotolinjainen. Työn pohja on pieni, mielenkiintoinen ja siitä löytyy tasoeroja.
Sidontatyylit > Transparentti sidonta

Transparentti tarkoittaa läpinäkyvää. Transparenttisen tyylisuunnan mukaisesti tehty työ on ilmava, kevyt ja siitä saa läpinäkyvän vaikutelman. Transparentin tyylisuunnan ominaisuuksia ovat kevyet, hennot ja linjakkaat materiaalit. Tyylisuunnassa käytetään isoja läpikuultavia kukkia ja vältetään eheää materiaalia. Näissä asetelmissa käytetään paljon erilaista lajikkeita ja vältetään saman toistoa. Pastellin sävyt ja vaaleat värit korostavat ilmavaa ja kevyttä vaikutelmaa. Tyylisuunnassa muoto on selkeä ja usein geometrinen. Materiaali ryhmitellään epäsymmetrisesti.
Transparenttinen työ on pohjaan asti läpinäkyvä ja sen vuoksi sienitekniikka ei ole tyypillistä. Astian on tarkoitus jatkaa läpinäkyvyyttä esim. lasi. Sidokset ja tukirankenteet tehdään verkoista tai oksista. Transparenttista tyylisuuntaa käytetään kimpuissa, asettelutöissä ja tilatöissä. Asettelutapa on tavallisimmin vapaa asettelu.
Saksassa transparentti tyylisuunta tunnistetaan, mutta he pitävät sitä ilmavana dekoratiivisena tyylinä ja kutsuvat sitä pohjoismaalaiseksi tyyliksi. Norjassa transparentti tyylisuunta on käytössä ja Ruotsissakin nykyisin.