stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turkin koripallomaajoukkue
Historia

Turkin koripallomaajoukkue on vasta 2000-luvulla noussut maailman huippumaiden joukkoon. MM-kisoissa se sijoittui yhdeksänneksi Yhdysvalloissa 2002 ja kuudenneksi Japanissa 2006. Vuonna 2010 Turkki saavutti kotikisoissaan MM-hopeaa Yhdysvaltain jälkeen. MM-kilpailuissa 2014 se sijoittui kahdeksanneksi.
Toistaiseksi ainoan EM-mitalinsa Turkki saavutti vuonna 2001. Lisäksi se on sijoittunut neljänneksi vuonna 1949, kuudenneksi 1951 sekä kahdeksanneksi 1973, 1997, 1999 ja 2009.
Olympialaisissa Turkki on pelannut vain kahdesti: Berliinissä 1936 ja Helsingissä 1952 häviten kaikki ottelunsa.
EM-kisat 2001

Vuoden 2001 EM-kisoissa Turkki saavutti hopeaa. Alkulohkossaan se voitti Latvian 85–82 ja Espanjan 84–79 ja hävisi Slovenialle 57–71 mutta voitti silti alkulohkonsa. Puolivälierissä Turkki voitti Kroatian 87–85 ja välierissä Saksan 79–78. Finaalissa Jugoslavia oli parempi luvuin 69–78. Turkin joukkuetta valmensi serbi Bogdan Tanjević.
EM-kisat 2001 > Turkin joukkue EM-kisoissa 2001

| Numero | Pelaaja | Pituus | Pelipaikka | Syntymävuosi | Seura |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | Ender Arslan | 188 | Takamies | 1983 |  Efes Pilsen |
| 5 | Ermal Kurtoğlu | 207 | Keskushyökkääjä | 1980 |  Efes Pilsen |
| 6 | Engin Atsür | 194 | Takamies | 1984 |  Benetton Treviso |
| 7 | Cenk Akyol | 193 | Takamies | 1987 |  Efes Pilsen |
| 8 | Ersan İlyasova | 205 | Laitahyökkääjä | 1987 |  FC Barcelona |
| 9 | Semih Erden | 211 | Keskushyökkääjä | 1986 |  Fenerbahçe Ülker |
| 10 | Hakan Demirel | 188 | Takamies | 1986 |  Fenerbahçe Ülker |
| 11 | İbrahim Kutluay | 198 | Takamies | 1974 |  Fenerbahçe Ülker |
| 12 | Kerem Gönlüm | 207 | Laitahyökkääjä | 1977 |  Efes Pilsen |
| 13 | Mehmet Okur | 211 | Laitahyökkääjä | 1979 |  Utah Jazz |
| 14 | Kaya Peker | 207 | Keskushyökkääjä | 1980 |  TAU Cerámica |
| 15 | Hidayet Türkoğlu | 208 | Laitahyökkääjä | 1979 |  Orlando Magic |
MM-kisat 2006

Vuonna 2006 Japanissa pelattujen MM-kisojen alkulohkossa Turkki voitti Liettuan, Australian, Brasilian ja Qatarin mutta hävisi lohkon päätösottelussaan Kreikalle 69–76 ja sijoittui lohkossa toiseksi. Neljännesvälierissä Turkki voitti Slovenian pistein 90–84 mutta hävisi puolivälierissä Argentiinalle 58–83. Sijoitusotteluissa Turkki voitti Liettuan 95–84 ja hävisi Ranskalle 56–64. Näin Turkki sijoittui kisoissa kuudenneksi.
EM-kisat 2007

Espanjassa pelatuissa EM-kisoissa 2007 Turkki hävisi alkulohkossaan Liettualle 69–86 ja Saksalle 49–79 mutta voitti Tšekin 80–72 ja selviytyi 12 parhaan jatkolohkoihin. Jatkolohkossa Turkki hävisi Slovenialle 51–66, Italialle 75–84 ja Ranskalle 64–85 ja jäi lohkonsa viimeiseksi. Koko kisoissa Turkin sijoitus oli kahdestoista.
EM-kisat 2009

Puolassa pelatuissa EM-kisoissa 2009 Turkki voitti alkulohkossaan Liettuan 84–76, Bulgarian 94–66 ja Puolan 87–69. Jatkolohkossa Turkki voitti Espanjan 63–60 ja Serbian 69–64 mutta hävisi Slovenialle 67–69 ja sijoittui lohkossaan toiseksi. Puolivälierissä Turkki hävisi Kreikalle 74–76, ja kun se hävisi tämän jälkeen vielä Ranskalle 68–80 ja Venäjälle 66–89, oli sen lopullinen sijoitus kahdeksas.
MM-kisat 2010

Vuonna 2010 Turkki toimi MM-kisojen isäntämaana. Alkulohkossa se voitti kaikki viisi vastustajaansa eli Venäjän, Kreikan, Kiinan, Norsunluurannikon sekä Puerto Ricon, joista se joutui tiukimmalle viimeksi mainitun kanssa (79–77). Neljännesvälierissä Turkki voitti Ranskan pistein 95–77, puolivälierissä Slovenian 95–68 ja välierissä Serbian 83–82. Loppuottelussa Turkki hävisi Yhdysvalloille 64–81 ja saavutti hopeaa. Turkkilaispelaajista Hidayet Türkoğlu valittiin kisojen tähdistöviisikkoon.
EM-kisat 2011

Liettuassa pelatuissa EM-kisoissa 2011 Turkki voitti alkulohkonsa viidestä ottelusta kolme ja selviytyi lohkonsa kolmantena joukkueena jatkoon. Kuuden joukkueen jatkolohkossa Turkki jäi viimeiseksi yhdellä voitolla ja neljällä tappiolla, ja koko kisoissa se sijoittui 11:nneksi.
EM-kisat 2013

Vuoden 2013 EM-kisat pelattiin Sloveniassa. Turkki hävisi alkulohkossaan Suomelle, Italialle, Kreikalle ja Venäjälle ja saavutti ainoan voittonsa Ruotsista. Näin se sijoittui lohkossaan viidenneksi ja koko turnauksessa 17:nneksi.
MM-kisat 2014

MM-kilpailuissa 2014 Turkki sijoittui kahdeksanneksi. Alkulohkossaan se voitti Uuden-Seelannin, Suomen ja Dominikaanisen tasavallan sekä hävisi Yhdysvalloille ja Ukrainalle. Neljännesvälierissä se voitti Australian pistein 65–64, mutta hävisi puolivälierässä Liettualle 61–73.
EM-kisat 2015

EM-kilpailuissa 2015 Turkki sijoittui 14:nneksi. Alkulohkossaan se voitti kolme ja hävisi kaksi ottelua. Neljännesvälierissä se hävisi Ranskalle.
EM-kisat 2017

EM-kilpailuissa 2017 Turkki sijoittui Istanbulissa pelatussa alkulohkossa neljänneksi voitettuaan kaksi ja hävittyään kolme ottelua. Neljännesvälieräottelussa se hävisi Espanjalle, ja sijoittui 14:nneksi.
Aiheesta muualla

Turkin koripalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive) (turkiksi)
FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia  |  Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Water Tower Place

| Water Tower Place |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Chicago, Yhdysvallat
Rakennettu:  1972–1976
Käyttötarkoitus:  sekakäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Omistaja:  Brookfield Properties; General Growth Properties
Tekniset tiedot
Kerroksia:  74
Korkeus
Antenni:  261,9 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Water Tower Place on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 262 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on hotelli, asuinhuoneistoja ja vähittäismyymälöitä. Torni valmistui vuona 1976, ja siinä on 74 kerrosta. Sen päämateriaali on betoni.
Walter Besant

Walter Besant
Walter Besant (14. elokuuta 1836 – 9. kesäkuuta 1901[lähde? ]), Sir, oli englantilainen kirjailija ja historioitsija.
Aiemmin naisoikeusaktivisti, myöhemmin teosofiaan keskittynyt Annie Besant oli hänen veljensä vaimo[lähde? ].
Besant syntyi Portsmouthissa ja kouluttautui Lontoon King’s Collegessa sekä Christ’s Collegessa Cambridgessa. Hän oli muutamia vuosia professorina Mauritiuksella, mutta hermoromahdus sai hänet alistumaan ja hän palasi takaisin Englantiin. Vuonna 1868 Besant julkaisi kirjan Studies in French Poetry.[lähde? ]
Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti yhteistyön James Ricen kanssa. Keskeisimmät yhteiset tuotokset olivat Ready-money Mortiboy (1872) ja The Golden Butterfly (1876). Molemmat, erityisesti jälkimmäinen, olivat menestyksekkäitä. Yhteistyö päättyi Ricen kuolemaan vuonna 1882.
Besant jatkoi kirjoittamista Ricen kuoltua ja kirjoitti romaanit All in a Garden Fair, Dorothy Forster, Children of Gibeon ja All Sorts and Conditions of Men. Kahdella viimeiseksi mainitulla romaanillaan Besant pyrki hätkähdyttämään ihmisiä aistimaan elämän vaikeuden köyhimpien ihmisten keskuudessa. Kaunokirjallisuuden lisäksi hän kirjoitti paljon historiasta.[lähde? ]
Muita Besantin ja Ricen yhdessä kirjoittamia teoksia ovat My Little Girl, With Harp and Crown, This Son of Vulcan, The Monks of Thelema, By Celia’s Arbour ja The Chaplain of the Fleet. Yksin Besant kirjoitti teokset The Ivory Gate, Beyond the Dreams of Avarice, The Master Craftsman ja The Fourth Generation. London under the Stuarts ja London under the Tudors ovat historiallisia romaaneja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walter Besant Wikimedia Commonsissa
Vähä-Hyttynen

| Vähä-Hyttynen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Luhanka
Koordinaatit:  61°46′46″N, 25°36′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Puoliskojärveen 
Järvinumero:  14.221.1.239
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,4 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,462 km  
Pinta-ala:  1,163 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä-Hyttynen 
Vähä-Hyttynen  on Keski-Suomessa Luhangalla Tommolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,4 metriä mpy.
Walter Benítez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Walter Daniel Benítez
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1993
Syntymäpaikka: General José de San Martín, Argentiina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 cm
Paino: 87 kg
Seura
Seura: PSV
Pelinumero: 1
Junioriseurat
–2013: Quilmes AC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | Quilmes AC | 49 | (0) |
| 2016–2022 | Nice | 167 | (0) |
| 2022– | PSV | 67 | (0) |
Maajoukkue
| –2023 | Argentiina U20 | 3 | (0) |
| 2023– | Argentiina | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. syyskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. kesäkuuta 2023.
Walter Daniel Benítez (s. 19. tammikuuta 1993, General José de San Martin, Argentiina) on argentiinais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa alankomaalaista PSV Eindhovenia ja Argentiinan maajoukkuetta maalivahtina. 30-vuotias Benítez on 191 senttimetriä pitkä, oikeajalkainen ja hän painaa 87 kilogrammaa. PSV:ssä hänellä on sopimus vuoden 2025 kesään asti. PSV:hen Benítez siirtyi ranskalaisseura Nicesta ilmaissiirrolla heinäkuussa 2022. Kaudella 2022-2023 Benítez pelasi Eredivisiessa 30 ottelua, joissa hän päästi 35 maalia ja pelasi 10 nollapeliä. Debyyttinsä PSV:elle Benítez pelasi Mestarien liigan karsintaottelussa AS Monacoa vastaan. Ottelussa hän päästi yhden maalin Axel Disasille.
Benítez pelasi Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan oltuaan jo vuonna 2023 monta kertaa maajoukkueen mukana varamaalivahtina. Kesäkuussa 2023 Transfermarkt arvioi Benítezin arvon olleen 12 miljoonaa euroa.
Saavutukset

Päivitetty 15. syyskuuta 2024.
Eredivisie: 2023–2024
Alankomaiden cup: 2022–2023
Alankomaiden supercup: 2022, 2023
Vähä-Hervo

| Vähä-Hervo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°17′32″N, 25°16′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.223.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,4 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,752 km  
Pinta-ala:  2,121 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä-Hervo 
Vähä-Hervo  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Tarusjärven retkeilyalueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,4 metriä mpy.
Walid Ali Osman

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Walid Ali Osman
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Sabratha, Libya
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2004 2004–2005 2005–2009 | Wefaq Sabratha Al Urouba Al-Ittihad |  |
Maajoukkue
| 2003–2007 |  Libya | 27 0(0) |
Walid Ali Osman (arab. وليد عصمان‎; s. 28. helmikuuta 1977 Sabratha) on libyalainen entinen jalkapalloilija. Hän vietti koko uransa kotimaassaan edustaen Wefaq Sabrathaa, Al Uroubaa ja Al-Ittihadia. Osman pelasi Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Väinö Kaukonen

Väinö Kaukonen (18. maaliskuuta 1911 Kuopio – 4. lokakuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen professori ja kirjallisuudentutkija.
Henkilöhistoria

Kaukonen tutki Kalevalan kulttuurihistoriaa ja Elias Lönnrotia. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1939 väitöskirjalla "Vanhan Kalevalan kokoonpano I". Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosenttina vuosina 1956–62 ja apulaisprofessorina vuosina 1962–1974. Kaukonen toimi johtotehtävissä Neuvostoliittoinstituutissa ja Suomi-Neuvostoliitto-Seurassa sekä suomalais-unkarilaisen kulttuurikomitean puheenjohtajana vuosina 1967–74
Väinö Kaukosen puoliso vuodesta 1941 oli kansatieteilijä Toini-Inkeri Kaukonen.
Teoksia

Vanhan Kalevalan kokoonpano 1 ; väitöskirja. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 213. Tekijä, Helsinki 1939
Savolaisen osakunnan sankarivainajat 1939-40 ; toim. Väinö Kaukonen, Eero Kansanen ym. Savolainen osakunta, Helsinki 1940
Saksan romantikkojen eeposkäsityksiä. Porvoo 1941
Vanhan Kalevalan kokoonpano 2. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 213. Helsinki 1945
Kalevala ja todellisuus : eräitä kielenkäytön ongelmia. Karhu, Helsinki 1948
Elias Lönnrotin Kalevalan toinen painos. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 247. Helsinki 1956
Tämä kirja omistetaan kirjallisuudentutkijain seuran kunniajäsenen akateemikko V. A. Koskenniemen elämäntyölle ; toim. Lauri Viljanen, Väinö Kaukonen, Ilmari Kohtamäki. Kirjallisuudentutkijain seuran vuosikirja 20.  Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1962
Ruotsin ajan suomenkielistä runoa ja proosaa ; koonneet Väinö Kaukonen ja Vilho Suomi. Tietolipas 50. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1967
Karjalan laulajat ; toimituskunta Pertti Virtaranta, Väinö Kaukonen, Matti Kuusi ja Leea Virtanen. Kirjayhtymä, Helsinki 1968
Kaksi vuosikymmentä tieteellis-teknillistä yhteistoimintaa Suomen ja Neuvostoliiton välillä. Suomen ja Neuvostoliiton välinen tieteellis-teknillinen yhteistoimintakomitea, Helsinki 1975
Lönnrot ja Kalevala. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 349. Helsinki 1979
Elias Lönnrot : Matkat 1828-1844 ; toim. Väinö Kaukonen. Weilin + Göös, Espoo 1980
1800-luvun Kuopio ja kansallinen kulttuuri. Suomi 124,1. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1982
Kansanrunon Kauko-Karjalaa ja Kalevalan synty. WSOY 1984
Elias Lönnrotin Kanteletar. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 386. Helsinki 1984
Kansallista nousua kohti : piirteitä Lönnrotin ja Snellmanin yhteistyöstä. Snellman-instituutin julkaisuja 3. Kustannuskiila, Kuopio 1985
Kalevala syntyi Kajaanissa. Kainuun sanomien kirjapaino, Kajaani 1985
Kalevala : eepos ja myytti. Eripainos Kainuun sanomat 28.2., 5.3. ja 9.3.1986. Kainuun museo, Kajaani 1986
Kalevala Lönnrotin runoelmana 1 : Tutkielmia ja kirjoituksia viiden vuosikymmenen ajalta. Snellman-instituutin julkaisuja 6. Kustannuskiila, Kuopio 1987
Kalevala Lönnrotin runoelmana 2 : Tosiasioita ja kuvitelmia. Snellman-instituutin julkaisuja 7. Kustannuskiila, Kuopio 1988
Matka Kalevalaan ; eripainos Väinö Kaukosen artikkeleista Kainuun sanomissa 1988 ja Bomba, Korpiselkä-talo ja Kalevala-kylä -ortodoksis-karjalainen kulttuuri matkailuvalttina. Kajaanin kaupunki, Kajaani 1989
Lönnrot ja Kanteletar. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 507. Helsinki 1989
Niit ennen isoni lauloi : siirtokarjalaisten vanhat kertomarunot. WSOY 1990
Huomionosoitukset

Kanslianeuvoksen arvonimi 1973
Petroskoin yliopiston kunniatohtori 1974
WSOY:n tunnustuspalkinto 1983
Kajaanin kaupungin Lönnrot-palkinto 1985
Pécsin yliopiston kunniatohtori 1990.
Aiheesta muualla

Professori Väinö Kaukonen kertoo Elias Lönnrotista ja Kalevalan syntyvaiheista. Aarre Nymanin toimittama ohjelma vuodelta 1979. Ylen Elävä arkisto.
Väärälampi (Multia)

| Väärälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°27′36″N, 24°46′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Kassoslammiin 
Järvinumero:  35.639.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,6 m  
Rantaviiva:  0,995 km  
Pinta-ala:  2,433 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVäärälampi 
Väärälampi  on Keski-Suomessa Multialla Pekkasenperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Saikanjoen valuma-alueeseen (35.639) se kuuluu.
Vuoden uusmaalainen kylä

Vuoden suomalaiset kylät
Etelä-Karjala
Vuoden eteläkarjalainen kylä
Etelä-Pohjanmaa
Vuoden eteläpohjalainen kylä
Etelä-Savo
Etelä-Savon vuoden kylä
Itä-Uusimaa
Vuoden itäuusmaalainen kylä (1997–2010)
Kainuu
Vuoden kainuulainen kylä
Kanta-Häme
Kanta-Hämeen vuoden kylä
Keski-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaan vuoden kylä
Kymenlaakso
Kymenlaakson vuoden kylä
Lappi
Vuoden lappilainen kylä
Pirkanmaa
Pirkanmaan vuoden kylä
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä
Päijät-Häme
Päijät-Hämeen vuoden kylä
Satakunta
Satakunnan vuoden kylä
Uusimaa
Vuoden uusmaalainen kylä
Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomen vuoden kylä
Vuoden uusmaalainen kylä valitaan vuosittain. Valinnan on tehnyt vuoteen 1993 saakka Uudenmaan maakuntaliitto ry:n hallitus, 1994 lähtien Uudenmaan liiton maakuntahallitus. Vuotuisella valinnalla on haluttu kiinnittää huomiota kuntien ja sen asukkaiden yhteiseen vastuuseen alueidensa suunnittelussa ja kehittämisessä. Kuntia on haluttu myös kannustaa pyrkimyksissä hyvän asuinympäristön luomiseen asukkailleen sekä hyvään rakennustapaan. Lisäksi on pyritty tukemaan yksityisiä kansalaisia aloitteellisuuteen ja aktiivisuuteen oman kotiseutunsa hyväksi.
Valinnoissa on korostettu kylän omaehtoista kulttuuritoimintaa, perinteen vaalimista, uusien innovaatioiden kehittämistä ja yhteistoimintaa kylän elinolosuhteiden parantamiseksi. Valintakriteereissä maakuntahallitus voi painottaa peruskriteeristön lisäksi myös Uusimaa-viikon teemoitusta.
Valinta ei ole aina kohdistunut tavallisiin maaseutukyliin, vaan myös samat kriteerit täyttäviin kaupunginosiin. Valintamenettelyä tarkistettiin 2012 valinnasta lähtien, jolloin siirryttiin vuorovuosin valitsemaan kylä ja kaupunginosa. Syksyisin hakuun tuleva maininta myönnetään koko seuraavalle vuodelle. Esim. 2014 syksyllä on haussa 2015 kaupunginosanimitys, 2015 syksyllä seuraava vuoden kylä -nimitys.
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina

Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsee vuosittain hakemuksien perusteella vuoden uusmaalaisen kylän tai kaupunginosan.
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina > 1980-luku

1988 Vättlax, Tenhola (myöhemmin Tammisaari, nykyinen Raasepori)
1989 Karstu, Lohjan kunta (nykyinen Lohja)
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina > 1990-luku

1990 Tapiola, Espoo
1991 Laukkoski, Pornainen
1992 Evitskog, Kirkkonummi
1993 Kumpula, Helsinki
1994 Vihdin kirkonkylä, Vihti
1995 ei valittu, koska valinta muutettiin vuoden alusta tapahtuvaksi
1996 Kellokoski, Tuusula
1997 Tanhuniitty, Järvenpää
1998 Sotunki, Vantaa
1999 Suomenlinna, Helsinki
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina > 2000-luku

2000 Fiskari, Pohja (nykyinen Raasepori)
2001 Kytäjä, Hyvinkää
2002 Skåldö-Sommarö, Tammisaari (nykyinen Raasepori)
2003 Savio, Kerava
2004 Luoma, Kirkkonummi
2005 Jamppa, Järvenpää
2006 Degerby, Inkoo
2007 Suvisaaristo, Espoo
2008 Sälinkää, Mäntsälä
2009 Backgränd, Raasepori (entinen Karjaa)
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina > 2010-luku

2010 Vihtijärvi, Vihti
2011 Rajamäki, Nurmijärvi
2012 Kerkkoo, Porvoo
2013 Kyrölä, Järvenpää
2014 Ohkola, Mäntsälä
2015 Oulunkylän Maunula, Helsinki
2016 Lohjan saariston Paavola, Lohja
2017 Kallio, Helsinki
2018 Ruotsinpyhtää.
2019 Roihuvuori, Helsinki
Vuoden uusmaalainen kylä eri vuosina > 2020-luku

2020 Huuvari-Särkijärvi, Askola
2021 Kulloo, Porvoo
Waldemar Kozak

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kozak vuoden 1967 EM-kilpailuissa. |  Kozak vuoden 1967 EM-kilpailuissa. |  Kozak vuoden 1967 EM-kilpailuissa. |  |
Maa:   Puola
Miesten koripallo
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 1967 |  |  |
Waldemar Kozak (s. 17. toukokuuta 1948 Lublin) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Kozak saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kymmenenneksi Münchenissä 1972. Vuoden 1967 lisäksi hän pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1969 ja 1971.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Puolan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1967
4 Kuczyński |
5 Trams |
6 Malec |
7 Cegielski |
8 Chojnacki |
9 Kozak |
10 Korcz |
11 Likszo |
12 Łopatka |
13 Frelkiewicz |
14 Kwiatkowski |
15 Dregier |
Valmentaja Zagórski
Walid Cheddira

Walid Cheddira (arab. وليد شديرة‎, Walīd Šadīra; s. 22. tammikuuta 1998, Loreto, Italia) on marokkolais-italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2022–2023 Serie B:ssä pelaavaa Baria. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Cheddira pelasi aikuisuransa ensimmäiset kaudet amatööriseuroissa Loretossa ja Sangiustesessä, kunnes Serie A:n Parma FC kiinnostui hänestä. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa siellä vaan useamman eri seuroihin kohdistuneen lainapestin jälkeen siirtyi ensin lainalle Bariin ja siirtyi sinne kokonaan kaudeksi 2021–2022.
Cheddira pelasi Marokon maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 ystävyysotteluissa Chileä ja Paraguayta vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle neljännesvälierässä Espanjaa vastaan. Puolivälierässä Portugalia vastaan hän tuli myöskin vaihdosta kentälle mutta hänet ajettiin ulos lisäajalla kahden lyhyen ajan sisällä tulleen varoituksen seurauksena. Marokko voitti Portugalin ja eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana MM-kilpailujen välieriin, mutta Cheddira oli välierästä poissa pelikiellon vuoksi eikä pelannut myöskään pronssiottelussa.