stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klas Stening

Klas August Stening (27. lokakuuta 1868 Ruotsi – 9. marraskuuta 1952) oli suomalainen puutarhuri ja puutarha-alan kirjojen tekijä.
Ruotsissa syntynyt Klas Stening muutti Suomeen Ruotsin Södermanlandista vuonna 1895 suoritettuaan puutarhamestaritutkinnon ja toimi sitten aluksi Porin kaupunginpuutarhurina. Stening oli Tammelassa Mustialan maanviljelysopiston valtionpuutarhan ylipuutarhurina 1898–1936 jääden sen jälkeen eläkkeelle. Vuosina 1936–1940 Stening toimi Convallaria Oy:n viljelysten työnjohtajana Hangossa.
Stening toimi palkintotuomarina ja asiantuntijana puutarhanäyttelyissä ja avusti puutarha-alan ammattilehtiä. Hän julkaisi Kasvitarhakirja-nimisen puutarhakirjan, josta otettiin useita painoksia.
Julkaisuja

Erik Lindgren : Kasvitarhakirja: neuvoja keittiökasvien, hedelmäpuiden, marjapensasten, puistopuiden ja -pensaiden, ulkoilma- ja huonekukkien viljelemiseen, ohjeeksi jokaiselle kasvitarhanhoidon harrastajalle. 7. tarkastetusta ja lisätystä painoksesta Suomen oloihin mukaillut Klas Stening ; suomentaneet K. Korpela ja Aug. Wikstén. WSOY 1903,  2. korj. ja laaj. painos 1907, 3. korj. ja laaj. painos 1913, 4. painos 1918, 5. painos 1920 (alkuteos Trädgårdsbok)
Redogörelse öfver fruktodlingen vid Mustiala institut under perioden 1894-1904. Landtbruksstyrelsens meddelanden 51. Helsingfors 1906, suomeksi nimellä Selonteko hedelmäviljelyksestä Mustialan opistolla ajanjaksona 1894-1904.  	Maanviljelyshallituksen tiedonantoja, 1905, n:o 51. Helsinki 1906
Turnipsfröodlingsmetoderna på Mustiala. Helsingfors 1908, suomeksi nimellä Turnipsinsiemenviljelystavat Mustialassa. Tekijä, Helsinki 1908
Fruktodlingen i Lojo: föredrag hållet vid Nylands fruktodlareförenings höstmöte den 29 oktober 1917. Lisiä Lohjan pitäjänkertomukseen 31. Hembygdsforskningens vänner i Lojo, Lojo 1918
Lihastaudit

Lihastaudit ovat harvinaisia neurologisia sairauksia, usein perinnöllisiä. Lihastautiin viittaavia oireita ovat laaja-alainen ja etenevä lihasheikkous, lihasmassan väheneminen, monessa lihaksessa esiintyvät elohiirimäiset nykäykset, lihaksiston heikentyneeseen suorituskykyyn liittyvä alentunut rasituksensieto, lihasjäykkyys, krampit ja usein myös kipu. Lihastauteihin voi liittyä myös nielemisen ja hengityksen ja puhumisen vaikeuksia.
Lihastauteja on satoja erilaisia. Oirekuva vaihtelee huomattavasti eri tautien sekä yksilöiden välillä. Samaakin lihastautia sairastavien oirekuva voi olla hyvin erilainen. Lihastauti voi alkaa minkä ikäisenä tahansa, jo syntymästä tai vasta varttuneemmalla iällä.
Lihassairauksien taudinmäärityksiä on satoja ja ne luokitellaan eri ryhmiin. Lihastaudit voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: primaariset eli ensisijaiset lihastaudit, hermoperäiset taudit sekä hermo-lihasliitoksen taudit.
Useimpiin lihassairauksiin ei ole lääkinnällistä hoitoa. Fysioterapialla voidaan hidastaa lihassurkastumista.
Lihasperäiset lihastaudit > Lihasdystrofioita

Duchennen lihasdystrofia (DMD)
Beckerin lihasdystrofia (BMD)
Emery–Dreifussin lihasdystrofia (EDMD)
Facioscapulohumeraalinen lihasdystrofia (FSHD)
Limb-girdle lihasdystrofia (LGMD)
Tibiaalinen lihasdystrofia (TMD)
Lihasperäiset lihastaudit > Kongenitaaliset lihasdystrofiat -synnynnäiset lihasdystrofiat

Kongenitaalinen lihasdystrofia (CMD)
Lihas-silmä-aivo-oireyhtymä (MEB)
Lihasperäiset lihastaudit > Kongenitaaliset myopatiat - synnynnäiset lihassairaudet

Syytyyppiepäsuhta (fibre type disproportion)
Minicore eli multicore myopatia
Myotubulaarinen eli sentronukleaarinen myopatia
Nemaliinimyopatia (NM)
Central core myopatia (CCD)
Lihasperäiset lihastaudit > Myotoniat - liiallinen lihasjänteys

Myotonia congenita (MC; Thomsen, Becker)
Dystrofia myotonica = DM1 (MMD, Steinertin tauti)
Proksimaalinen myotoninen dystrofia = DM2 (PROMM)
Kongenitaalinen dystrofia myotonica (CMyD)
Paramyotonia congenita (PC)
Lihasperäiset lihastaudit > Myosiitit - tulehdukselliset lihastaudit

Polymyosiitti (PM)
Dermatomyosiitti (DM)
Inkluusiokappalemyosiitti (IBM)
Lihasperäiset lihastaudit > Metaboliset myopatiat

Lihaskudoksen aineenvaihdunnalliset lihastaudit ja mitokondriaaliset oireyhtymät -solujen energiatuotannon häiriöt.
Lihasperäiset
Mc-Ardle - glykogenoosimyopatia
Kearns-Sayren oireyhtymä
PEO (progressiivinen externaalinen ophtalmoplegia, etenevä silmälihashalvaus, roikkuluomi)
Aivoperäiset
MELAS (Myopathia/Enkefalopathia/Laktaattiasidoosi, aivoperäinen sairaus)
Muut
NARP (ääreishermojen ja verkkokalvon rappeuma, ataksia)
MERRF (myokloninen epilepsia/repalesyyt)
Lihasperäiset lihastaudit > Periodiset paralyysit - ohi menevät lihasten halvauskohtaukset

hyperkaleminen periodinen paralyysi
hypokaleminen periodinen paralyysi
Hermolihasliitosperäiset lihastaudit > Myasteniat - halvausmainen lihasheikkous ja väsyvyys

Myasthenia gravis (MG)
Synnynnäinen myasteeninen oireyhtymä (CMS)
Lambert–Eatonin myasteeninen oireyhtymä (LEMS)
Hermoperäiset lihastaudit > Polyneuropatiat - periytyvät ääreishermostosairaudet > Hereditääriset motosensoriset neuropatiat - HMSN

HMSN I, HMSN II, HMSN III (Dejérine-Sottas)
Charcot-Marie-Tooth (CMT)
Haurashermosairaus (HNPP)
Hermoperäiset lihastaudit > Spinaaliset lihasatrofiat - selkäydinperäinen hermo-lihassairaus

Werdnig-Hofmannin tauti (SMA I-II)
Kugelberg-Welanderin tauti (SMA III)
Aikuisiän spinaalinen lihasatrofia (SMA IV)
Hermoperäiset lihastaudit > Motoneuronitaudit - liikehermojen ja solujen sairaudet

Amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS/MND)
Familiaalinen ALS (FALS)
Spinobulbaarinen lihasatrofia - Kennedyn tauti (SBMA)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lihastautiliitto: Lihastaudit
Kirkkojärvi (Kangasala, Sahalahti)

| Kirkkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°27′25″N, 24°20′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Myllyoja Längelmäveteen 
Järvinumero:  35.729.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,6 m  
Rantaviiva:  17,0205 km  
Pinta-ala:  2,49542 km²   
Tilavuus:  0,0121618 km³ 
Keskisyvyys:  4,87 m  
Suurin syvyys:  23,32 m  
Valuma-alue:  36,5 km²  
Saaria:  15 
 fiKirkkojärvi 
Kirkkojärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Sahalahden kirkonkylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 250 hehtaaria eli 2,5 neliökilometriä ja se on 4,6 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Se on lähes joka suunnassa peltomaiden ympäröimänä. Pohjoisessa Sahalahden kirkonkylän taajama-alue ulottuu rantaan asti. Järven rannoilla sijaitsevat myös Töykänän kylä ja Isolahden kulmakunta. Järven ympäristö on alavaa peltomaata ja suuret mäet sijaitsevat kauempana. Vain Kurmittavuoren silhuetti näkyy järvelle asti.
Järvi on luoteessa leveä ja kaakossa pitkä ja kapea. Luoteispäässä on matalaa ja siellä on myös saaria. Kaakkoinen kapekko alkaa Holmansalmesta ja se jatkuu 2,7 kilometrin pituisen ja alle 300 metriä leveänä kaakkoon päin. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 12,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0122 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,9 metriä ja suurin syvyys on 23,3 metriä. Järven syvänne alkaa kaakkoispäästä ja jatkuu lähes järven luoteispäähän asti seuraten kaakkoisrantaa. Syvin kohta sijaitsee Hullonkärjen kohdalla.
Siinä on laskettu olevan 15 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 3,0 hehtaaria, mikä on noin 1,1 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Suurin saari on autio Selkäsaari. Se sijaitsee nimestään huolimatta luoteisrannan tuntumassa. Se on 270 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 1,7 hehtaaria. Saarista 10 on yli aarin ja loput 4 ovat alle aarin kokoisia luotoja.
Sen rantaviivan pituus on 17,0 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen metsää. Metsin takan siintävät peltoaukeat ulottuvat luoteis- ja kaakkoispäässä rantaan asti. Järven asutus on haja-asutusta, mutta pohjoispäässä sijaitsee taajaman asuntoalueita rannalla asti. Rannoille on rakennettu lähes 100 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 325, yhdysteiltä 3230 ja 3231 sekä Töykänän kylätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.729) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,6 metriä mpy. Järven valuma-alue on suhteellisen pieni ja veden vaihtuvuus siksi vähäinen. Sen itärantaan laskee Pakkalanjärven laskuoja ja kaakkoispäähän pienen Lahnajärven laskuoja. Töykänän rantaan laskee metsäoja, joka tuo länsipuolen metsistä ja soilta vesiä. Sen kautta laskevat järveen myös Töykänäsjärvi ja Majaajärvi. Järven oma laskuoja Myllyoja lähtee järven luoteispäästä ja se virtaa rauhallisesti Hangaslahden läpi Längelmäveteen. Längelmäveden vedenpinta on samalla korkeudella Kirkkojärven kanssa.
Luontoarvoja

Kirkkojärven pohjoisosa on lintujensuojeluohjelmassa mainittu valtakunnallisesti arvokkaaksi alueeksi. Rantametsät ovat kosteaa rantalehtoa, jossa edustavia lajeja ovat koivu, lehmus, rantayrtti, mustakonnanmarja, lehtokuusama ja vahamaksaruoho. Linnustoon kuuluu harvinaisempina kuhankeittäjä, kultarinta, satakieli, sirittäjä, mustapääkerttu ja puukiipijä, sekä järvessä pesivät härkälintu, silkkiuikku, tukkasotka ja punasotka. Syys- ja kevätmuuton yhteydessä järvi on hyvin kansoitettu. Myös järven Helmikkalanlahti on linnustollisesti monipuolinen ja järviruokokasvuston hallitsema kokonaisuus. Sen luhta-alueella pesii ruskosuohaukka ja siellä on tavattu pikkuhuitti. Järven vesi on luokiteltu hyväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön hyvin.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli osa Längelmäveteen yhtyvää lahtea, joka oli arviolta 7,8 kilometriä pitkä. Lahteen kuuluivat myös Joukslahti, josta on jäljellä Vähä-Jauksa ja Iso-Jauksa, toinen Perälahti, jossa on vettä Perälahtena tunnetussa lammessa ja Hangaslahti, jonka kautta lahden suu kulki Längelmäveteen. Järven karttanimenä oli tuolloin ”Iso Laks sjö”. Lahden kapeimmasta kohdasta Hangaslahden yläpuolelta sen ylitti silta. Syy lahden kuroutumisesta järviksi on vuoden 1830 Kaivannon kanavan romahtamisessa. Kaivantoon rakennettiin patoluukuin varustettua kanavaa, jolla oli tarkoitus kehittää vesiliikennettä ja metsäteollisuuden kuljetuskapasiteettia. Patoluukkujen auettua kaivannon reunat kuitenkin syöpyivät rikki ja romahtivat. Silloin Längelmävesi purkautui Roineeseen ja Längelmäveden pinta laski pari metriä. Vedenlasku maadutti Kirkkojärven lahdensuun ja paikalle jäi soistuva uoma. Sitä on myöhemmin perattu Myllyojaksi, jossa on ilmeisesti keväisin pyörinyt vesimylly. Järvenlaskussa Kirkkojärven rannat vetäytyivät alavilta osiltaan kauemmaksi ja esimerkiksi suuri Holmansaari (kartoissa nimeltään ”Isosaari”) maatui mantereeseen kiinni. Saaren vanha salmi on pelloilla keväisin märkä ja samoin on myös Myllyojan rantamatkin. Vaikka järvenlasku tapahtui jo vuonna 1830, on vanha tilanne edelleen Kalmbergin kartastossa näkyvillä.
Knutsen & Ludvigsen

| Knutsen & Ludvigsen |
| --- | --- |
 Duo vuonna 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  1970–1987, 1999–2010
Tyylilaji:  lastenmusiikki
Kotipaikka:  Trondheim, Norja
Laulukieli:  norja
Jäsenet:  Øystein Dolmen Gustav Lorentzen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Knutsen & Ludvigsen oli norjalainen lastenmusiikkia esittänyt duo. Yhtyeen perustivat Øystein Dolmen ("Knutsen") ja Gustav Lorentzen ("Ludvigsen") Trondheimissa vuonna 1970. He voittivat vuoden lastenlevyn Spellemannprisen-palkinnon vuosina 1972 ja 1983. Vuonna 1987 Dolmen ja Lorentzen lähtivät soolourille, mutta palasivat duoksi vuonna 1999 ja tekivät satunnaisesti keikkoja, kunnes Lorentzen kuoli vuonna 2010. Yhtyettä pidetään yhtenä Norjan musiikkihistorian merkittävimmistä lastenmusiikin saralla, ja laulajien esittämistä hahmoista Knutsenista ja Ludvigsenista on tehty myös teatterinäytelmiä sekä vuonna 2015 animaatioelokuva, joka palkittiin parhaan lastenelokuvan Amandalla.
Laulajien alter egot Knutsen ja Ludvigsen Dolmenin piirtämänä.
Albumit

Knutsen & Ludvigsen (1970)
Brunost no igjæn? (1972)
Tut - Knutsen og Ludvigsen nr. 3 (1974)
Ned med Nidaros (1975)
Du milde Mozart! (1977)
Fiskepudding! Lakrisbåter! (1980)
Juba Juba (1983)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Knutsen & Ludvigsen Wikimedia Commonsissa
Korykos

Korykos (m.kreik. Κώρυκος, lat. Corycus) voi viitata seuraaviin:
Korykos, antiikin aikainen kaupunki Jooniassa
Korykos, antiikin aikainen kaupunki Kilikiassa
Korykos, antiikin aikainen kaupunki Lyykiassa
Korykian luola, luola Parnassos-vuorella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korykos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Konnanleinikki

| Konnanleinikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Leinikit Ranunculus
Laji::  sceleratus
Kaksiosainen nimi
 Ranunculus sceleratus  L. 
Katso myös
   Konnanleinikki Wikispeciesissä   Konnanleinikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Konnanleinikki (Ranunculus sceleratus, syn. Batrachium sceleratum) on kosteiden kasvupaikkojen leinikkikasvi. Konnanleinikki kuuluu leinikkien suvun myrkyllisimpiin lajeihin. Kasvi sisältää runsaasti sukunsa nimikkoglykosidia, ranunkuliinia (C11H16O8), josta voi muodostua myrkyllistä protoanemoniinia.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen konnanleinikki kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Varsi on pysty, suora, 2–15 mm paksu, kalju tai yläosasta karvainen. Varsi ei juurehdi varren nivelistä. Kiiltävänvihreiden aluslehtien lavat ovat tavallisesti 2–6 cm leveitä, leveän suippotyvisiä tai herttatyvisiä ja kolmijakoisia tai -osaisia. Lavan liuskat ovat kaksi- tai kolmihalkoisia tai -hampaisia. Varsilehtien lavat ovat kolmiosaisia, ylimpien lehtien lavat ovat liuskattomia ja muodoltaan tasasoukan suikeita. Kukkaperät ovat melko lyhyitä ja kukkia on runsaasti. Kukissa on kaksi kehäkiehkuraa sekä verho- että terälehtiä on viisi kappaletta. Verholehtien pituiset terälehdet ovat vihreänkeltaisia, 2,5–4 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on korkea ja kapea. Konnanleinikki kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Hedelmä koostuu 0,7–1,2 mm pitkistä pähkylöistä, joissa on 0,05–0,15 mm pitkä suora ota. Kasvin siemenet leviävät veden virtausten ja lintujen mukana uusille kasvupaikoille.
Konnanleinikki voi risteytyä sammakonleinikin (R. reptabundus) kanssa. Sammakonleinikki on vasta äskettäin tunnustettu omaksi lajikseen. Aikaisemmin se luokiteltiin konnanleinikin alalajiksi (R. sceleratus ssp. reptabundus). Konnanleinikillä on sammakonleinikkiä pienemmät kukat ja sen alus- ja varsilehtien välinen ero on melko jyrkkä, kun sammakonleinikillä muutos lehtien välillä on loivempi.
Levinneisyys

Konnanleinikki on levinnyt laajalle alueelle varsinkin pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä tavataan lähes koko mantereella lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaan lounaisosia, Islantia sekä maanosan arktisimpia alueita pohjoisessa. Aasian puolella laji on myös levinnyt laajalle, mutta huonosti tunnetulle alueelle. Sitä tavataan muun muassa Turkista, Keski-Aasiasta, Siperian länsi- ja keskiosista, Kiinasta, Japanista ja monin paikoin Kaakkois-Aasiasta. Paikoin lajia tavataan myös Afrikassa Saharan pohjoispuolen maissa sekä Etelä-Afrikassa. Konnanleinikki on levinnyt myös suurimpaan osaan Pohjois-Amerikan mannerta ja kasvaa myös Australiassa.
Suomessa konnanleinikkiä tavataan Oulun ja Kemin korkeuksille saakka. Yleisin laji on Suomen eteläosissa, jossa se kuuluu alkuperäiseen kasvillisuuteen.
Elinympäristö

Konnanleinikki kasvaa typpipitoisella, märällä maalla tai matalassa vedessä. Sitä tavataan navettojen liepeillä, lammikoissa, lätäköissä, ojissa, laidunrannoilla, lintuluotojen allikoissa ja kaatopaikoilla. Lajin runsastumista ovat suosineet maatalouden päästöt ja yhdyskuntajätteet. Toisaalta yksivuotinen konnanleinikki on herkkä olosuhteiden muuttumiselle, ja suuretkin kasvustot saattavat kadota nopeasti.
Käyttö

Konnanleinikin ruotsinkielinen nimi tiggarranunkel ("kerjäläisleinikki") viittaa kasvin aikaisempaan käyttöön. Kerjäläiset pyrkivät saamaan kanssaihmiset suopeammiksi heitä kohtaan aiheuttamalla murskatuilla lehdillä ihoon haavoja ja rakkuloita. Kasvin suomenkielinen nimi ei kuitenkaan viittaa tähän käyttötarkoitukseen, vaan ilmeisesti lajin kosteisiin kasvupaikkoihin, joissa rupikonnat monesti viihtyvät.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Konnanleinikki (Ranunculus sceleratus)
Kasviatlas 2018: Konnanleinikin (Ranunculus sceleratus) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Konnanleinikki (Ranunculus sceleratus)
Luopioisten kasvisto: Konnanleinikki (Ranunculus sceleratus)
United States Department of Agriculture (USDA): Ranunculus sceleratus (englanniksi)
Canadian Biodiversity Information Facility (CBIF): Ranunculus sceleratus (englanniksi)
Konnanleinikki kasvaa myös matalassa vedessä.
Lentopallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten turnaus

Miesten lentopalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 käytiin Ariake Arenalla, Tokiossa. Alkulohko-ottelut pelattiin 24. heinäkuuta – 1. elokuuta. Pudotuspelit alkoivat 3. elokuuta ja päättyivät loppuotteluun 7. elokuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Brasilia. Turnauksen voitti Ranska
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsi 12 maata. Isäntämaa Japani pääsi turnaukseen ilman karsintoja. Kuusi maata valittiin kuuden erillisen kansainvälisen karsintaturnauksen kautta. Nämä pelattiin 9. – 11. elokuuta 2019. Jokaiseen turnaukseen osallistuu neljä maata. Kansainvälisiin karsintaturnauksiin valittiin 24 FIVB:n rankingin parasta maata, jotka eivät ole jo saaneet paikkaa olympiaturnauksessa. Viisi viimeistä paikkaa jaettiin viidessä alueellisessa karsintaturnauksessa. Alueet ovat Aasia, Afrikka, Eurooppa, Etelä-Amerikka ja Pohjois- ja Keski-Amerikka. Alueelliset turnaukset pidetään 6. – 12. tammikuuta 2020.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

| Maanosa | Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| Kansainvälinen | Turnaus 1 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Brasilia |
| Kansainvälinen | Turnaus 2 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Yhdysvallat |
| Kansainvälinen | Turnaus 3 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Italia |
| Kansainvälinen | Turnaus 4 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Puola |
| Kansainvälinen | Turnaus 5 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Venäjän olympiakomitea |
| Kansainvälinen | Turnaus 6 | 9. – 11. elokuuta 2019 | 1 |  Argentiina |
| Eurooppa | Karsintaturnaus | 5. – 10. tammikuuta 2020 | 1 |  Ranska |
| Afrikka | Karsintaturnaus | 6. – 12. tammikuuta 2020 | 1 |  Tunisia |
| Aasia | Karsintaturnaus | 7. – 12. tammikuuta 2020 | 1 |  Iran |
| Etelä-Amerikka | Karsintaturnaus | 9. – 11. tammikuuta 2020 | 1 |  Venezuela |
| Pohjois- ja Keski-Amerikka | Karsintaturnaus | 10. – 12. tammikuuta 2020 | 1 |  Kanada |
Turnaus > Alkulohkot > Lohko A

| Sij>  | Joukkue | O | V | H | P | EV | EH | ES | EPV | EPH | EPS | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Puola | 5 | 4 | 1 | 13 | 14 | 4 | 3,500 | 435 | 365 | 1,192 | Etenee puolivälieriin |
| 2 |  Italia | 5 | 4 | 1 | 11 | 12 | 7 | 1,714 | 447 | 411 | 1,088 | Etenee puolivälieriin |
| 3 |  Japani (I) | 5 | 3 | 2 | 8 | 10 | 9 | 1,111 | 437 | 433 | 1,009 | Etenee puolivälieriin |
| 4 |  Kanada | 5 | 2 | 3 | 7 | 9 | 9 | 1,000 | 396 | 387 | 1,023 | Etenee puolivälieriin |
| 5 |  Iran | 5 | 2 | 3 | 6 | 9 | 11 | 0,818 | 453 | 460 | 0,985 |  |
| 6 |  Venezuela | 5 | 0 | 5 | 0 | 1 | 15 | 0,067 | 281 | 393 | 0,715 |  |
.
| A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | A-lohkon ottelut | 1>  erä | 2>  erä | 3>  erä | 4>  erä | 5>  erä | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.7. | Italia  | 3–2 |  Kanada | 26–28 | 18–25 | 25–21 | 25–18 | 15–10 | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 24.7. | Japani  | 3–0 |  Venezuela | 25–21 | 25–20 | 25–15 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 24.7. | Puola  | 2–3 |  Iran | 25–18 | 22–25 | 22–25 | 25–22 | 21–23 | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 26.7. | Iran  | 3–0 |  Venezuela | 25–17 | 25–20 | 25–18 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 26.7. | Puola  | 3–0 |  Italia | 25–20 | 26–24 | 25–20 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 26.7. | Japani  | 3–1 |  Kanada | 23–25 | 25–23 | 25–23 | 25–20 | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 28.7. | Kanada  | 3–0 |  Iran | 25–16 | 25–20 | 25–22 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 28.7. | Puola  | 3–1 |  Venezuela | 25–16 | 25–13 | 18–25 | 25–15 | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 28.7. | Japani  | 1–3 |  Italia | 20–25 | 17–25 | 25–23 | 21–25 | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 30.7. | Kanada  | 3–0 |  Venezuela | 25–13 | 25–22 | 25–12 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 30.7. | Japani  | 0–3 |  Puola | 22–25 | 21–25 | 24–26 | - | - |  Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 30.7. | Italia  | 3–1 |  Iran | 30–28 | 25–21 | 21–25 | 25–21 | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 1.8. | Puola  | 3–0 |  Kanada | 25–15 | 25–21 | 25–16 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 1.8. | Italia  | 3–0 |  Venezuela | 25–22 | 25–15 | 25–17 | - | - | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |
| 1.8. | Japani  | 3–2 |  Iran | 25–21 | 20–25 | 29–31 | 25–22 | 15–13 | Raportti (Arkistoitu – Internet Archive) |