FC Honka
Historia > Nousu Veikkausliigaan

Ensimmäiselle Veikkausliiga-kaudelleen 2006 FC Honka lähti kunnianhimoisesti, ja nuoren joukkueen tukipilariksi hankittiin kokenut Janne Saarinen. Honka tuli kauden aikana tunnetuksi hyökkäysvoittoisesta pelityylistään. Joukkue teki liigassa eniten maaleja erityisesti Hermanni Vuorisen johdolla, mikä houkutti yleisöä Tapiolan urheilupuistoon. Heinäkuussa joukkue nousi sarjan kärkeen, mutta vain kuukautta myöhemmin seurajohto päätti myydä Vuorisen Norjaan. Loppukausi oli Hongalta vaisu, ja joukkueen sijoitus oli lopulta neljäs. Hongan 4 255 katsojan yleisökeskiarvo kaudella 2006 oli Veikkausliigan toiseksi korkein. Vain HJK oli edellä 5 580 katsojan keskiarvollaan. Honka päätyi ensimmäisellä kaudellaan Veikkausliigassa neljännelle sijalle, mutta pääsi kuitenkin hieman poikkeuksellisesti Intertoto Cupiin HJK:n voitettua Suomen Cupin.
Kausi 2007 sujui vakavammissa merkeissä. Keskikentän vahvistuksen Rami Hakanpään kausi päättyi loukkaantumiseen, kuten kävi myös alkukaudesta vahvasti esiintyneelle Hannu Patroselle. Honka ei missään vaiheessa päässyt mukaan mestaruustaisteluun, ja loppusijoitus oli jälleen neljäs. Suomen Cupissa Honka ylsi loppuotteluun, mutta hävisi sen rangaistuspotkukilpailussa Tampere Unitedille. Honka pääsi silti UEFA Cupiin, koska Suomen Cupin finaalin vastustaja Tampere United oli jo saavuttanut Mestarien liiga -paikan.
Kaudeksi 2008 Hongan tärkeät pelaajat Janne Saarinen ja Roni Porokara myytiin Ruotsiin. Kesken kauden samaan maahan lähtivät myös Hannu Patronen ja maalivahti Tomi Maanoja. Honka oli loppukaudesta FC Interin ainoa haastaja, kun joukkue tavoitti turkulaiset kolme kierrosta ennen loppua. Keskinäinen ottelu Turussa päättyi maalittomaan tasapeliin. Hongan mestaruushaaveet kuitenkin kariutuivat 3–4-kotitappioon Tampere Unitedille viime hetken maalilla. Joukkueen sijoitus oli toinen, ja Aleksandr Kokko jakoi sarjan maalikuninkuuden. Suomen Cupissa Honka sijoittui toistamiseen hopealle, häviten finaalissa tällä kertaa HJK:lle jatkoajalla.
Honka lähti mitalisuosikkina kaudelle 2009. Kärki kuitenkin karkasi toukokuussa lukuisten tasapelien myötä, ja seura oli heikoimmillaan sarjassa kahdeksantena. Hongan kiri alkoi kesäkuun alussa, jolloin kymmenen ottelun tappioton putki nosti sen takaisin mitalitaisteluun. Kuusi kierrosta ennen sarjan päätöstä ero liigaa johtaviin TPS:ään ja HJK:hon oli kaksi pistettä, mutta vierastappio Interille kasvatti jälleen eroa. Seuraavat neljä peliä Honka voitti yhteismaalein 20–3. Niinpä päätöskierroksella Honka ja TPS olivat kaksi pistettä HJK:ta perässä. TPS:ltä haettu maaliton tasapeli riitti vain hopeaan, sillä HJK voitti samanaikaisesti kotonaan FF Jaron. Hongan kauden aikana tekemät 65 maalia olivat toiseksi eniten Veikkausliigan historiassa. FC Jazz teki kaudella 1993 kaksi maalia enemmän, mutta pelasi myös otteluita kolme enemmän. Maalipörssissä Hermanni Vuorinen (16) ja Jami Puustinen (12) ottivat kaksoisvoiton. Lisäksi Rami Hakanpää valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi.
Keväällä 2010 seura voitti Liigacupin kaataen finaalissa JJK:n rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Veikkausliigan kaudella 2010 Hongan oli tarkoitus ottaa lopullinen askel mestariksi. Joukkueen runko oli pysynyt samana, sillä ainoa lähtenyt runkopelaaja oli Joel Perovuo, mutta tilalle oli kasvamassa nuoria lupauksia, kuten Rasmus Schüller ja Juuso Simpanen. Alkukausi sujui hyvin, mutta erityisesti loppukaudesta ailahdelleet esitykset pudottivat Hongan lopulta neljännelle sijalle. Joukkue kärsi yllättävät kotitappiot häntäpään seuroille JJK:lle ja AC Oululle, ja viimeiset neljä ottelua tuottivat vain yhden pisteen.
Keväällä 2011 seura voitti jälleen Liigacupin, kun Tapiolassa pelatussa finaalissa kaatui Tampere United 3–0. Veikkausliiga-kausi 2011 oli sen sijaan pettymys. Nuorentuneen joukkueen oli tarkoitus palauttaa Honka mitaleille, mutta se putosi kärkivauhdista jo kevätkierroksilla. Kauden neljätoista viimeistä ottelua sujuivat kuitenkin ilman tappioita, ja joukkue nousi parhaimmillaan kolmanneksi. Päätöskierroksella voitto IFK Mariehamnista olisi tiennyt pronssimitalia, mutta IFK tasoitti viimeisellä minuutilla. Hongan sijoitus oli siten toisen kerran peräkkäin neljäs.
Kauteen 2012 Honka oli lähtenyt jälleen vahvasti nuorennettuna joukkueena. Tuloksena oli seurahistorian huonoin sarjasijoitus, seitsemäs tila. Sen sijaan Honka voitti Suomen Cupin kaatamalla välierässä HJK:n rangaistuspotkuilla, ja finaalissa KuPSin Antti Mäkijärven maalilla 1–0. Mäkijärvi oli Duarte Tammilehdon ja Moshtagh Yaghoubin ohella Hongan uusia, nuoria runkopelaajia.
Vuoden 2013 keväällä Tapio Heikkilä ja Duarte Tammilehto purkivat sopimuksensa Hongan kanssa palkkariitojen vuoksi. Tilalle tuli kuitenkin kovia hankintoja, kun Espooseen saapuivat Roni Porokara, Rubén Palazuelos sekä Norsunluurannikon maajoukkuetoppari Abdoulaye Méïté. Ailahtelevasti alkanut Veikkausliiga-kausi 2013 kääntyi nousuun, ja elokuussa Honka jopa johti sarjaa. Viimeiset kymmenen ottelua toivat kuitenkin vain neljä voittoa, ja HJK karkasi mestariksi kahdentoista pisteen erolla Honkaan. Tim Väyrynen voitti maalikuninkuuden seitsemällätoista osumallaan.
Talvella 2014 seurassa vallitsivat muutoksen tuulet. Lukuisat avainpelaajat jättivät joukkueen, minkä lisäksi Honkaa koko sen Veikkausliiga-historian ajan valmentanut Mika Lehkosuo sai potkut. Hänet korvasi entinen Suomen maajoukkuehyökkääjä Shefki Kuqi. Myös seuran varat vähenivät uhkaavasti. Veikkausliiga-kauden 2014 ainoa tavoite olikin sarjapaikan säilyttäminen. Pelaajamateriaalin aukkoja yritettiin paikata junioreilla ja Kuqin värväämillä tuttavilla, joista parhaina pidettiin Mehmet Hetemajta ja espanjalaista Pablo Couñagoa. Kaikkiaan kauden aikana Honkaa edusti 48 pelaajaa, mikä oli Veikkausliigan uusi ennätys. Alkukauden joukkue vietti sarjan keskikastissa, mutta heinäkuussa alkanut kymmenen ottelun voitoton putki sysäsi sen hetkeksi viimeiselle sijalle. Syksymmällä kurssi vakautui, ja eroa liigasta pudonneeseen TPS:ään kertyi lopulta kahdeksan pistettä.