stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasvissirkku

| Kasvissirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Platyspiza
Laji::  crassirostris
Kaksiosainen nimi
 Platyspiza crassirostris  (Gould, 1837) 
Katso myös
   Kasvissirkku Wikispeciesissä   Kasvissirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kasvissirkku (Platyspiza crassirostris) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vain Galápagossaarilla. Se on yksi niin kutsutuista darwininsirkuista.
Koko ja ulkonäkö

Kasvissirkku kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Täysikasvuisen kasvissirkkukoiraan pää, ja toisinaan myös selkä ja siivet muuttuvat mustiksi linnun ikääntyessä. Vatsa on kellertävä. Kasvissirkkunaaras ja nuori koiras ovat harmahtavan ruskeita. Vaaleassa rinnassa on tummia juovia. Linnun nokka on kookas ja tukeva.
Levinneisyys ja elintavat

Kasvissirkkua tavataan useilla, mutta ei kaikilla, Galápagossaarilla. Lajin elinympäristöä ovat metsien ja maanviljelysmaiden ekotonit, eli siirtymävyöhykkeet. Se liikkuu usein pareitain, ja syö siemeniä, hedelmiä, kukkia, kukkien nuppuja ja lehtiä. Koiras rakentaa katetun pesän ja naaras munii kahdesta kolmeen munaa.
Naaras
Karate kesäolympialaisissa 2020 – miesten 67 kg

Miesten 67 kg painoluokka karatessa Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin Nippon Budōkanilla 5. elokuuta 2021. Kilpailu käytiin kumitessa. Kilpailuun osallistui 10 karatekaa, kun yksi kilpailija vetäytyi turnauksesta.
Turnauksen voitti ranskalainen Steven Da Costa, josta tuli näin ensimmäinen mies, joka voitti karaten olympiakultaa. Hän voitti loppuottelussa turkkilaisen Eray Şamdanin. Pronssia saavuttivat alkulohkonsa voittaneet Darkhan Assadilov ja Abdelrahman Al-Masatfa.
Karsinnat

Kilpailuun osallistui yhteensä kymmenen karatekaa. Isäntämaa Japani sai yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Neljä urheilijaa valittiin rankingin perusteella kuitenkin siten, että yhdestä maasta sai tulla korkeintaan yksi urheilija. Kolme urheilijaa valittiin karsintaturnauksen kautta. Karsintaturnaus järjestettiin Pariisissa 11. – 13. kesäkuuta 2021. Loput paikat täytettiin maanosien omien kiintiöiden kautta sekä erillisten kutsujen kautta. Kutsuja lähetettiin neljä. Afrikalla oli kolme paikkaa, Aasialla kaksi, Euroopalla kaksi, Oseanialla kaksi ja Amerikalla kolme. Amerikan ja Afrikan piti valita urheilijat siten, että kaikki kolme urheilijaa eivät saaneet olla samasta maasta.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Karateka(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Naoto Sago (JPN) |
| Ranking | toukokuu 2021 | 4 |  Darkhan Assadilov (KAZ)    Angelo Crescenzo (ITA)    Steven Da Costa (FRA)    Ali El-Sawy (EGY) |
| Karsintaturnaus | 11. – 13. kesäkuuta 2021 | 3 |  Eray Şamdan (TUR)    Abdelrahman Al-Masatfa (JOR)    Firdovsi Farzaliyev (AZE) |
| Maanosien omat paikat |  | 2 |  Kalvis Kalniņš (LAT)    Andrés Madera (VEN) |
| Kutsut |  | 1 |  Hamoon Derafshipour (EOR) |
Turnaus

Karatekat oli jaettu kahteen lohkoon, joista kummastakin kaksi parasta eteni välieriin.
Turnaus > Alkulohkot > Lohko A

| Karateka | O | V | T | P | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Darkhan Assadilov (KAZ)  | 4 | 4 | 0 | 8 | Välieriin |
|  Eray Şamdan (TUR)  | 4 | 3 | 1 | 6 | Välieriin |
|  Ali El-Sawy (EGY) | 4 | 1 | 3 | 2 |  |
|  Naoto Sago (JPN) | 4 | 1 | 3 | 2 |  |
|  Firdovsi Farzaliyev (AZE) | 4 | 1 | 3 | 2 |  |
Turnaus > Alkulohkot > Lohko B

| Karateka | O | V | T | P | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Abdelrahman Al-Masatfa (JOR) | 4 | 4 | 0 | 8 | Välieriin |
|  Steven Da Costa (FRA) | 4 | 3 | 1 | 6 | Välieriin |
|  Hamoon Derafshipour (EOR) | 4 | 2 | 2 | 4 |  |
|  Kalvis Kalniņš (LAT) | 4 | 1 | 3 | 2 |  |
|  Andrés Madera (VEN) | 4 | 0 | 4 | 0 |  |
|  Angelo Crescenzo (ITA) | 0 | 0 | 0 | 0 | Vetäytyi turnauksesta |
Turnaus > Mitaliottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |
|   |   Darkhan Assadilov (KAZ)  |  2  |  |  |  |  |
|   |   Darkhan Assadilov (KAZ)  |  2  |  |  |   |   |
|   |   Steven Da Costa (FRA)  |   5  |  |  |   |   |
|   |   Steven Da Costa (FRA)  |   5  |  |  |   Steven Da Costa (FRA)  |  5  |
|   |   |   |  |  |   Steven Da Costa (FRA)  |  5  |
|   |   |   |  |  |   Eray Şamdan (TUR)  |  0  |
|   |   Abdelrahman Al-Masatfa (JOR)  |  0  |  |  |   Eray Şamdan (TUR)  |  0  |
|   |   Abdelrahman Al-Masatfa (JOR)  |  0  |  |  |  |  |
|   |   Eray Şamdan (TUR)  |  2  |  |  |  |  |
|   |   Eray Şamdan (TUR)  |  2  |  |  |  |  |
Kansanomainen lääkintätietous

| Kansanomainen lääkintätietous |
| --- | --- |
Kirjailija:  Matti Hako (toim.)
Kuvittaja:  Erkki Tuomi
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  1957
Sivumäärä:  255
ISBN:  978-952-222-853-6
Sarja: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 229
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kansanomainen lääkintätietous on vuonna 1957 julkaistu tietokirja, jonka on toimittanut Matti Hako ja kustantanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Teos on läpileikkaus vanhoista suomalaisista tautikäsityksistä ja parannustavoista. Hako teki elämäntyönsä suomen kielen ja kansakulttuurin tutkimuksen ja opetuksen parissa.
Taustaa

Hako avaa teoksen esipuheessa ajatuksiaan kirjastaan:”Tämä teos avaa näkyviin erään kaistan suomalaista kulttuurihistoriaa; se kertoo ihmisistä, jotka puutteellisin asein kävivät taistelunsa tauteja vastaan; mutta se kertoo myös noiden ihmisten mielikuvituksen ehtymättömyydestä, joka varsinkin loitsuissa on saanut tenhoovimman ilmaisunsa.”
Teos on koottu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kansarunousarkiston laajasta kansanlääkintäaineistosta. Se sisältää useiden kyselyjen avulla saatuja sekä ihmisiä että eläimiä koskevia tietoja. Arkistossa on ääkintätietoa myös monien kansanelämän tutkijoiden ja perinteen kerääjien julkaisuista, kansatieteellisistä aikakauskirjoista ja kotiseutulehdistä. Kansanlääkintää koskevat tiedot ovat Kansanrunousarkiston kysytyin aineisto, mikä osoittaa sekä tutkijoiden että maallikoiden kiinnostusta kansanparannusta, lääkkeitä, tautikäsityksiä ja parantajia kohtaan. Kirjaan on valittu aineistonäytteitä lähinnä 1900-luvun alkukymmeniltä, mutta sinne tänne on lisätty vanhempiakin tietoja, esimerkiksi Christfried Gananderin kirjasista Maan-Miehen Huone- ja Koti-Aptheeki ja Eläinden Tauti-Kirja vuodelta 1788 sekä Elias Lönnrotin teoksesta Suomalaisen Talonpojan Koti-Lääkäri vuodelta 1839. Itäsuomalaisia ja karjalaisia loitsuja on Haon toimittamaan kirjaan poimittu Suomen Kansan Vanhoista Runoista. Se ilmestyi 33-osaisena sarjana vuosina 1908–1948, ja vuonna 1995 siihen lisättiin täydennysosa.
Sisältö

Kirjan jäsentely noudattaa Kansanrunousarkiston jäsentelyä, joka seuraa pääosin oppilääketieteen tautiluokitusta. Näin Hako halusi tehdä kirjasta johdonmukaisen. Tällä tavoin teoksen lukija voi helposti nähdä, millaisia konsteja kansa on käyttänyt nykyisin tunnettuihin sairauksiin ja miten niitä on nimitetty. Kirjassa on myös asiahakemisto, josta voi tutustua kansanomaiseen tautinimistöön ja saada selville, millaisiin eri tauteihin samojen parannuskeinojen on uskottu tepsivän.
Teoksessa käsitellään sitä, miten vanha kansa ei tiennyt bakteereista eikä viruksista, vaan uskoi, että toiset taudit ovat jumalantauteja, jotka ovat kuolemaksi, ja toiset panentatauteja, joita hankkivat vihamiehet, kateet ja muut pahansuovat henkilöt noitien ja velhojen avulla. Ajateltiin, että taudit tarttuvat maasta, metsästä, suosta, vedestä, ilmasta, tuulesta, hautuumaalta tai vainajasta. Niitä voi ilmaantua vereen, suoniin, sappeen, ruoka- ja henkitorveen, mahaan tai hampaisiin. Myös monia vammoja, kuten verta vuotavia haavoja, naarmuja, hankaumia, tikun pistämiä, piiskauksen jälkiä, paleltumia, palovammoja, nyrjähdyksiä, jäsenten narinaa, selkä- ja sivutautia voi ilmetä. Käärme, sisilisko, sammakko, ampiainen, mehiläinen tai hämähäkki saattaa purra tai pistää ja aiheuttaa tuskia. Joka vaivaan on kansa keksinyt selityksen ja usein hoidonkin, vaikkei tämä auttaisikaan.
Kansanomainen lääkintätietous sisältää käsityksiä myös naistentaudeista, raskaudesta ja synnytyksestä. Lastenhoidosta ja lastentaudeista on kirjassa myös runsaasti tietoja. Siinä käsitellään vastasyntyneen hoitoa, imeväisten ruokintaa, lasten ensimmäisiä ikävuosia, sammasta, itkeväisiä lapsia, yökastelua, änkytystä, riisitautia ja sitä mahdollisuutta, että lapsi on vaihdokas vaihdokas eli paholaisen tai maahisten tuoma epämuodustunut tai kehitysvammainen lapsi.
Koska 1900-luvun alkukymmenillä ovat koulutetut eläinlääkärit olleet harvassa, eikä heilläkään ole ollut varmoja keinoja kotieläinten kaikkien tautien ja vaivojen hoitamiseksi ja lääkitsemiseksi, on kansa paremman puutteessa käyttänyt esivanhemmiltaan oppimiaan konsteja. Kansanomainen lääkintätietous sisältää näitäkin runsaasti. Teoksessa valotettaan, että tuteihin on koetettu varautua ennakolta ja vamman tai sairauden sattuessa lehmälle, hevoselle, sialle tai kanalle on tehty kaikki tunnetut konstit, jotta tilanne palautuisi taas tavanomaiseksi. Omat niksinsä on olut niin käärmeen, kärpän, lumikon kuin päästäisenkin pureman hoitoon.
Kansanomaisen lääkintätietouden lopussa on vielä yleisiä parannustapoja sekä tietoja useista tunnetuista kansanparantajista. Yleisinä parannuskeinoina kansa on käyttänyt saunan, tervan ja viinan ohella muun muassa hieromista, kuppaamista, suoneniskentää, elohopeaa, lääkekasveja, muurahaisia, ukkosen vaajoja sekä käärmeen ja karhun ruumiinosia.
Arvioita

Vuonna 1982 ilmestyneen kolmannen painoksen Lukijalle-osuuden kirjoittanut Pekka Laaksonen varoittaa, että tällaisessa antologiassa ja sen asiahakemistossa kansanlääkinnän yleiskuva muodostuu pakostakin pirstaleiseksi. Eri-ikäiset ja eri seuduilta peräisin olevat tiedot joutuvat yhteyksiin, joihin ne eivät luonnostaan kuulu, kun tietoja ei ole eroteltu eikä arvioitu. Sitä paitsi satunnaiset kummallisuudet voivat nousta näkyvämmin esiin kuin yleisesti tunnetut ja arvostetut tavat. Kirja kertoo kuitenkin, millaisia keinoja suomalaisilla on ylipäätään ollut käytössään, kun he ovat pyrkineet hoitamaan itseään, toisiaan ja kotieläimiään tautien ja vaivojen iskiessä. Leena Rossi luonnehtii arviossaan vanhan kansan hoitokeinojen kuvausta kiehtovaksi.
Kiuruvesi (järvi)

| Kiuruvesi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kiuruvesi
Koordinaatit:  63°37′26″N, 26°42′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kiurujoki
Järvinumero:  04.523.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,4 m 
Rantaviiva:  65,44 km 
Pinta-ala:  14,32 km² 
Tilavuus:  0,0201 km³ 
Keskisyvyys:  1,4 m 
Suurin syvyys:  8 m 
Valuma-alue:  1 415 km² 
Keskivirtaama:  13 m³/s (MQ) 
 fiKiuruvesi 
Kiuruvesi (SYKE:n järvinumero 04.523.1.001) on Vuoksen vesistön Iisalmen reittiin kuuluva pienehkö järvi samannimisen kaupungin keskustan tuntumassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 14,32 km², ja pinnankorkeus 88,4 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi on hyvin matala ja sen vedenkorkeutta säännöstellään.
Näkymä Kiuruveden kirkolle Kiuruveden yli.
Järvi kapenee paikoin salmiksi, jotka jakavat sen useaan järvialtaaseen. Niistä suurimmat ovat Ruutananselkä ja Ryönänselkä. Järvessä on useita saaria, joista suurin on Lapinsaari (43 ha). Kiuruvesi laskee 11 kilometriä pitkää Kiurujokea myöten Haapajärveen.
Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

Kalevan Pallo pelasi kaudella 2012-2013 kahdeksannen kautensa SM-liigassa kauden 2004-2005 liigaannousun jälkeen. KalPa sijoittui runkosarjassa sijalle viisi kerättyään 97 pistettä, mutta kausi päättyi neljännesfinaaleissa tappioon Porin Ässiä vastaan. Ässät oli puolivälieräsarjassa parempi otteluvoitoin 4-1.
European Trophy ja valmentajan vaihto

KalPan kausi alkoi Oulun Kärppiä vastaan käydyllä harjoitusottelulla, jonka KalPa voitti luvuin 4-1. KalPa pelasi jälleen European Trophy -liigassa mutta onnistui voittamaan ainoastaan kaksi peliä. Joukkue voitti JYPin ja ruotsalaiseura HV 71:n. European Trophy -turnauksen kotiotteluita oli seuraamassa lähes 2 700 katsojaa. KalPa tiedotti elokuussa, että edellisellä kaudella KalPan runkosarjavoittoon valmentanut Tuomas Tuokkola erotettiin ja tilalle nousi apuvalmentaja Jari Laukkanen. Kimmo Kapanen kertoi, ettei Tuokkola täyttänyt hänen odotuksiaan. Laukkasen ensimmäinen valmentama ottelu oli niin ikään JYPiä vastaan, ja KalPa voitti ottelun 2-5. Samalla Niiralan Monttu sai uudeksi nimekseen Trust Kapital Areena.
Ailahteleva alku

KalPan kausi alkoi JYPiä vastaan, ja kuopiolaiset hävisivät ottelun 0-3. KalPa voitti Tapparan seuraavana päivänä Tampereella tiukan ottelun jälkeen 2-3. Tämän jälkeen KalPa voitti Jokerit 3-0 kotonaan. KalPan pelit olivat varsin ailahtelevia, sillä joukkue voitti ja hävisi suurin piirtein yhtä paljon. KalPa osoitti taistelutahtonsa, kun se kukisti kotonaan Rauman Lukon 5-3 oltuaan jo 0-3 häviöllä.
Apuja Amerikasta

NHL:n työsulun myötä KalPa sai joukkueeseen Craig Smithin, joka saalisti heti ensimmäisessä ottelussaan 2+2=4 tehot. Smith pelasi KalPassa lokakuun ajan, kunnes hän palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan. Smithin tilalle saapui toinen NHL-pelaaja: San Jose Sharkin Derek Stepan, jonka menestys KalPassa jäi odotettua pienemmäksi. Stepan palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan odottamaan mahdollista NHL-kauden alkua. Kimmo Timonen ja Scott Hartnell ilmoittivat, että jos työsulku jatkuu, pelaaminen KalPassa toteutuu. Tammikuussa saatiin sopu aikaan, mikä tarkoitti NHL-kauden alkamista.
Kohutalvi

KalPa voitti vuoden alussa kuusi kotiottelua peräkkäin. Sen jälkeen KalPan pelit alkoivat kuitenkin huonontua, eikä joukkue pysynyt enää kärjen tuntumassa. 16.2. pelatussa Jokerit - KalPa ottelussa nähtiin kyseenalainen taklaus: Jarkko Ruutu taklasi 17-vuotiaan KalPa-tähden Artturi Lehkosen, minkä seurauksena Lehkonen sai aivotärähdyksen. Ruutu sai tapauksesta kahden ottelun pelikiellon, mutta se venyi neljään Kimmo Kapasen tekemän valituksen vuoksi. Tapaus aiheutti myös lastensuojeluilmotuksen. Tämän jälkeen alkoi julkinen keskustelu Suomen jääkiekon tasosta. Kohu aiheutti muualla SM-liigajoukkueiden faniryhmille närästystä. 2.3. kaikilla paikkakunnilla fanit osoittivat mieltään SM-liigan kurinpitoryhmille.
Läpi padan?

KalPa oli vähällä joutua säälipleijereihinselvennä, mutta se säilytti kahden voiton myötä säilytti asemansa suoraan pudotuspelipaikkaan. KalPa kohtasi play offeissa Porin Ässät, joka oli tehnyt historiaa voitettuaan 14 peliä putkeen. KalPa lähti itsevarmalla asenteella kaatamaan porilaisryhmää, mutta se taipui Ässille ensimmäisessä ottelussa luvuin 2-1. Kuopiossa Ässät nollasi KalPan 0-3. Mikko Koskinen lahjoitti Ässille ensimmäisen maalin, kun tämän syöttö osui suoraan Ässä-pelaajaan. Kolmas kohtaaminen pelattiin Porissa: Ässät oli ottelussa jälleen vahvempi voitoin 5-2. Neljäs kohtaaminen pelattiin Kuopiossa: KalPa voitti Ässät luvuin 5-0. KalPan ylivoimapeli oli runkosarjaan verrattuna tehokkaampi. Voitto toi KalPa-faneille uutta uskoa siitä, että Ässät vielä voitetaan. Viides kohtaaminen Porissa kuitenkin varmisti luvuin 2-0 ja otteluvoitoin 4-1 Ässien paikan välierissä.
Tappiollinen kausi

KalPan rahallinen tappio kaudella nousi 100 000 - 300 000 euroon. KalPan yhteisökahvila Spot Cafe Pelimiehen vuokrasopimus lopetettiin. Kimmo Kapanen lupasi, että menestys jatkuisi vielä ensi kaudella. KalPa järjesti 19.4. tiedotustilaisuuden joukkueen nykytilanteesta.selvennä
Kallioimarre

| Kallioimarre |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Kallioimarrekasvit Polypodiaceae
Suku::  Kallioimarteet Polypodium
Laji::  vulgare
Kaksiosainen nimi
 Polypodium vulgare  L. 
Katso myös
   Kallioimarre Wikispeciesissä   Kallioimarre Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kallioimarre eli pohjankallioimarre (Polypodium vulgare) on lakritsinmakuisesta juurestaan tunnettu saniaiskasvi.
Suomessa kallioimarretta on kutsuttu muun muassa nimillä mesijuuri, imeläjuuri, kivenimelä ja kalliomakia.
Ulkonäkö ja koko

Kallioimarteen maavarsi on vaakasuora, pitkä ja paksuhko. Maavarresta yksittäin tai pienissä ryhmissä nousevat talvehtivat lehdet kasvavat 15–40 cm korkeaksi. Lehden ruoti on lavan pituinen tai sitä lyhyempi. Lehtilapa on kapeanpuikea, kertaalleen pariliuskainen tai pariosainen. Lehdykät ovat tasasoukkia, tylpähköjä ja ehytlaitaisia. Lehtilavan alapuolella on pyöreitä ja katesuomuttomia itiöpesäkkeitä. Kallioimarteen itiöt kypsyvät Suomessa kesä-syyskuussa.
Kallioimarre jaetaan kolmeen alalajiin, joita ovat nimialalaji subsp. vulgare, subsp. serratum ja subsp. virginianum.
Levinneisyys

Kallioimarretta kasvaa koko Euroopassa Länsi-Venäjälle ja Kaukasukselle saakka. Keski-Venäjällä sitä kasvaa paikoitellen. Lajia tavataan myös Välimeren eteläpuolella Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Aasiassa lajia tavataan Turkissa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Etelä- ja Itä-Siperiassa, Pohjois-Kiinassa ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa kallioimarretta kasvaa Keski-Kanadasta Yhdysvaltain itä- ja kaakkoisosiin. Alalajeista vulgare esiintyy pääasiassa Euroopassa ja Siperiassa, serratum Keski- ja Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Lähi-idässä, sekä virginianum Kaukoidässä ja Pohjois-Amerikassa.
Suomessa kallioimarretta kasvaa koko maassa. Laji on yleinen tai erittäin yleinen Jyväskylän korkeudelle saakka, pohjoisempana se harvinaistuu.
Elinympäristö

Kallioimarretta tavataan kallioilla, metsäkivillä ja joskus puiden tyvilläkin. Laji on sopeutunut kestämään erittäin hyvin kuivuutta. Pitkien poutakausien aikana ruskeaksi kuivuneet ja käpertyneet lehdet toipuvat usein ennalleen saatuaan vettä.
Käyttö

Kallioimarre on erityisen tunnettu siitä, että sen maavarsi maistuu voimakkaasti lakritsimaiselta. Maun aiheuttaa siinä oleva glykyrretiinihappo. Kuivattuja kallioimarteen varsia myytiinkin aikaisemmin apteekeissa. Sitä käytettiin muun muassa keuhkoputkentulehduksessa limaa irrottavana rohtona, lisäämään hien- ja virtsaneritystä ja maksavaivoihin. Kallioimarretta käytetään toisinaan puutarhoissa kivikkokasvina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pohjankallioimarre (Polypodium vulgare)
Pohjolan kasvien pauloissa: Polypodium vulgare - pohjankallioimarre
Kasviatlas 2022: Pohjankallioimarteen (Polypodium vulgare) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pohjankallioimarre (Polypodium vulgare)
Eliaksen yrttitarha: Kallioimarre (Polypodium vulgare) (Internet Archive)
Flora of China: Polypodium vulgare (englanniksi)
Kallioimarteen kypsyviä itiöpesäkkeistöjä.
Kiionlampi

| Kiionlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°59′45″N, 27°42′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.192.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,4 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,688 km  
Pinta-ala:  2,996 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKiionlampi 
Kiionlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Huuhtsalon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 89,4 metriä mpy.
Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko

Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko.
  kiinalaismieliset valtiot (Demokraattinen Kamputsea vuoteen 1979)
  neuvostomieliset valtiot (Somalia vuoteen 1978)
   Sitoutumattomat sosialistiset maat (Jugoslavia ja Pohjois-Korea)
Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko oli kahden johtavan kommunistisen suurvallan ideologisista erimielisyyksistä aiheutunut välirikko ja propagandasota kylmän sodan aikana. Välirikon käynnisti Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšovin vuonna 1956 aloittama destalinisaatio ja rauhanomaisen rinnakkainelon oppi, joita Kiinan johtaja Mao Zedong ei hyväksynyt. Välirikko oli pahimmillaan 1960-luvulla, mutta jatkui periaatteessa 1980-luvun lopulle saakka. Syynä välirikkoon pidetään kiinalaisten ja neuvostoliittolaisten erilaisia tulkintoja Karl Marxin ja Vladimir Leninin oppikirjoituksista.
Useimmat muut kommunistiset maat ja puolueet olivat kiistassa joko Neuvostoliiton puolella tai puolueettomia. Kiina sai tuekseen vain muutamia vähäisempiä maita kuten Albanian.
Ideologiset erimielisyydet

Neuvostoliittolaiset olivat rauhanomaiseen sosialismiin siirtymisen kannalla, kun kiinalaiset puolustivat vallankumousta ja katsoivat sen olevan välttämättömän siirryttäessä sosialismiin. Kiinalaiset syyttivät neuvostoliittolaisia revisionismin kannattajiksi. Revisionismi oli Eduard Bernsteinin kehittämä oppisuunta. Kiinan puoluejohtaja Mao tuomitsi Nikita Hruštšovin rauhanomaisen rinnakkaiselon politiikan kapitalistimaiden kanssa ja sanoi Stalinin olleen 70-prosenttisesti oikeassa ja 30-prosenttisesti väärässä.
Tapahtumia

Välirikon alkuhetkenä on pidetty Neuvostoliiton kommunistisen puolueen 20. puoluekokousta helmikuussa 1956. Neuvostoliitto purki atomiyhteistyösopimuksen Kiinan kanssa vuonna 1959. Kommunistien kansainvälisessä neuvottelukokouksessa  Kiinan-Neuvostoliiton välirikko syveni Bukarestissa kesäkuussa 1960.
Hrutštšov kutsui kaikki neuvostoliittolaiset asiantuntijat Kiinasta Neuvostoliittoon ja supisti maiden välisen kaupan minimiin.
Neuvostoliiton 22. puoluekokouksessa kiista alkoi uudelleen maiden välillä vuonna 1961, kun Hrutštšev syytti albanialaisia dogmatismista niin Kiinan ulkoministeri Zhou Enlai puolusti heitä.
Zhou Enlai laski mielenosoituksena seppeleen Josif Stalinin haudalle Leninin mausoleumissa. Kiinan ja Intian rajasodan jälkeen Kiinan-Neuvostoliiton välirikko syveni edelleen vuonna 1962.
Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton ydinkoekieltosopimus vuonna 1963 katkaisi kaikki neuvottelut Kiinan ja Neuvostoliiton väliltä.
Kiinan ja Neuvostoliiton oppineimmat marxismin tulkitsijat kokoontuivat Moskovaan heinäkuussa 1963. Kokouksesta tuli molemminpuolinen propagandistinen voimainkoetus. Kiinasta osallistuivat Peng Zhen, Wu Hsientšuan ja Teng Hsiang-ping.selvennä Neuvostoliittolaisia osallistujia olivat Mihail Suslov, Boris Ponomarjov, Leonid Iljitšov, Juri Andropov ja Stepan Tšervonenko. Kiinan-Neuvostoliiton välirikko oli täydellinen Moskovan kokouksen jälkeen.
Kiina teki Neuvostoliitolle 20. lokakuuta 1965 sovintoehdotuksen, joka perustui siihen, että Neuvostoliitto rikkoisi avoimesti välinsä Yhdysvaltojen kanssa. Neuvostoliitto torjui ehdotuksen.
Välirikon pahin vaihe saavutettiin vuonna 1969, jolloin Kiinan ja Neuvostoliiton välillä käytiin pieni aseellinen rajaselkkaus Ussuri-joella Mantšuriassa. Neuvostoliiton sotilaallisen uhan pelossa Mao päätti 1970-luvun alussa kohentaa Kiinan suhteita Yhdysvaltoihin, mitä ilmensi muun muassa Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin kuuluisa Kiinan-vierailu vuonna 1972.