stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
JR 14

JR 14 tarkoittaa seuraavia:
Jalkaväkirykmentti 14 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 14 (jatkosota)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”JR 14”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Léo Ferré

Léo Ferré (24. elokuuta 1916 Monaco – 14. heinäkuuta 1993 Castellina in Chianti, Italia) oli ranskankielinen, monacolainen runoilija, anarkisti ja säveltäjä, joka teki itse laulunsa ja tulkitsi ne. Hän eli pääsääntöisesti Monacossa, Pariisissa, Lotissa ja elämänsä loppuajan Italian Toscanassa.
Tausta

Léo Ferré oli Monte Carlon kasinon henkilöstöjohtajan Joseph Ferrén poika ja hänen äitinsä oli italialainen Marie Scotto, perheessä oli myös pari vuotta vanhempi tytär. Jo hyvin varhain nuoruudessaan Léo Ferré kiinnostui musiikista ja seitsemän vuoden ikäisenä hän liittyi Monacon tuomiokirkon kuoroon ja oppi siellä ensimmäiset näkemyksensä harmoniasta ja säveltapailusta. Hän myös löysi polyfonian kun kuuli ja myös osallistui Palestrinan ja Tomás Luis de Victorian teoksiin.
Ferrén setä, joka toimi viulistina kasinolla, auttoi häntä löytämään Beethovenin ja sai hänet osallistumaan harjoituksiin ja jopa itse esitykseen kun Beethovenin musiikkia esitettiin Monte-Carlon oopperassa ja esittäjänä oli itse Maurice Ravel. Nämä tapahtumat vaikuttivat voimakkaasti ja syvästi nuoren Ferrén tulevaan toimintaan. Yhdeksän vuoden ikäisenä Ferré lähetettiin luostarikouluun Italiaan ja siellä hän vietti kahdeksan pitkää vuotta. Näistä "häkkivuosistaan" hän kertoo kirjassaan Benoît Misère (1970). Vuonna 1926 Ferré teki ensimmäisen sävellyksensä Paul Verlainen runoon Soleils couchants ja vuonna 1930 hän sävelsi messun Kyrien kolmelle äänelle.
Tuotanto

Ferré julkaisi uransa aikana vuosina 1953–1991 lähes 40 studioalbumia sekä lukuisia konserttilevytyksiä ja kokoelmia. Hänen tunnetuimpana kappaleenaan voidaan pitää vuonna 1967 levytettyä laulua Les Anarchistes (Anarkistit).
Ferrén kirjallinen tuotanto käsittää useita runoteoksia sekä yhden romaanin.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kommentoitu diskografia (Arkistoitu – Internet Archive)
Bibliografinen, kuvitettu opas
MSC Orchestra

| MSC Orchestra |
| --- | --- |
 MSC Orchestra Tallinnassa 2009.
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Panama
IMO-numero:  9320099
Omistaja:  Orchestra Bail Gie, Geneve, Sveitsi (MSC Mediterranean Shipping Co.)
Aiemmat omistajat:  Compania Naviera Orchestra SA, Panama (Mediterranean Shipping Co., Genova, Italia)
Rakennustelakka:  Aker Yards SA, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  R32
Hinta:  480 milj. USD
Kölinlasku:  30. syyskuuta 2005
Vesillelasku:  9. syyskuuta 2006
Luovutettu:  30. huhtikuuta 2007
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  13
Pituus:  293,80 m
Leveys:  32,20 m
Syväys:  7,85 m
Bruttovetoisuus (GT):  92 409
Koneisto:  5 x Wärtsilä W16V38B -dieselmoottoria
Koneteho:  58 000 kW
Nopeus:  22 kn
Hyttejä:  3 605
Matkustajia:  2 250
Miehistö:  987
Sisaralukset:  MSC Musica, MSC Poesia ja MSC Magnifica
Lähteet:  
MSC Orchestra on MSC Cruisesin operoima Ranskassa 2007 valmistunut risteilyalus.
Rakentaminen

Alus tilattiin Aker Yards SA:n St. Nazairen telakalta Ranskasta. Sen köli laskettiin 30. syyskuuta 2005 telakkanumerolla R32 ja alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 2006. Se luovutettiin 30. huhtikuuta 2007 panamalaiselle Compania Naviera Orchestra SA:lle. Alusta hallinnoi genovalainen Mediterranean Shipping Co.
Liikennöinti

Alus aloitti risteilyt toukokuussa 2005. Sen omistus siirrettiin Orchestra Bail Gielle Geneveen Sveitsiin, mutta aluksen hallinnointia jatkoi MSC Mediterranean Shipping Co.
M/S Eckerö

M/S Eckerö
Vuonna 2005 Eckerö Linjen otti liikenteeseen nimellä M/S Jens Kofoed valmistuneen aluksen vuodelta 1979. Alus tunnettiin lempinimellä "Kofoten" (lehmänpotku). Se sai varustamossa nimekseen M/S Eckerö. Laiva rakennettiin Aalborg Værft A/S:n telakalla Tanskassa ja se luovutettiin Bornholmstraffiken A/S-yhtiölle. Vuonna 2005 se myytiin Eckerö Linjenille. Alus liputettiin alun perin Ahvenanmaan Eckeröön, mutta nuuskan myyntisäännösten vuoksi se liputettiin Ruotsiin vuoden 2009 alkupuoliskolla.
Tekniset tiedot M/S Eckerö (2005–) IMO 7633155

Pituus: 121,20 m
Leveys: 24,50 m (ennen muutostöitä 21,50 m)
Syväys: 5,5 m
GT/ NT/ DWT: 12358/ 4376/ 1905 (ennen muutosöitä Brt/ Dwt: 8213/ 2361)
Koneteho: 12 503 kW
Matkustajamäärä: 1500
Rahtitilat: 270 henkilöautoa
Lippu/kotisatama: Ruotsi, Grisslehamn 2009– (2005–2009 Ahvenanmaa, Eckerön satama)
Nimihistoria

M/S Jens Kofoed 1979–2005
M/S Eckerö 2005–
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – Jens Kofoed 1979
JR 10

JR 10 tarkoittaa seuraavia:
Jalkaväkirykmentti 10 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 10 (jatkosota)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”JR 10”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mancini

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alessandro Faiolhe Amantino
Syntymäaika: 1. elokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: FC Internazionale Milano
Pelinumero: 33
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2002   2001   2001   2003   2003–2008   2008-   2010 |  Atlético Mineiro   →  Portuguesa (laina)   →  São Caetano (laina)    Venezia    Roma    Inter Milano   →  AC Milan (laina) | 60 (14)   0 (0)   16 (2)   13 (0)   154 (40)   26 (1)   7 (0) |
Maajoukkue
| 2004–2008 |  Brasilia | 6 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. joulukuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. joulukuuta 2010.
Mancini (oik. Alessandro Faiolhe Amantino, s. 1. elokuuta 1980 Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Mancini on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä laidassa hyökkäävässä roolissa.
Mancini aloitti ammattilaisuransa Atlético Mineiron riveissä vuonna 1998. Hän on edustanut kotimaassaan myös Portuguesaa. Vuonna 2002 Mancini siirtyi Italiaan Veneziaan ja sieltä seuraavana vuonna AS Romaan. Hän on saavuttanut Roman riveissä Italian cupin voiton ja Italian supercupin voiton. Kesällä 2008 hän siirtyi Interin riveihin.
Brasilian maajoukkueessa Mancini pelasi ensi kerran vuonna 1999. Hän oli mukana Brasilian Copa Américan voittaneessa joukkueessa vuonna 2004.
Saavutukset

Italian cupin voitto 2007
Italian supercupin voitto 2007
Copa Américan voitto 2004
Aiheesta muualla

Profiili Roman sivuilla (italiaksi)
Profiili FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Brasilian joukkue – Copa América 2004
1 Júlio César |
2 Mancini |
3 Luisão |
4 Juan |
5 Renato |
6 Gustavo Nery |
7 Adriano |
8 Kléberson |
9 Luís Fabiano |
10 Alex |
11 Edu |
12 Fábio |
13 Maicon |
14 Bordon |
15 Cris |
16 Dudu Cearense |
17 Adriano Correia |
18 Baptista |
19 Diego |
20 Felipe |
21 Oliveira |
22 Vágner Love |
Valmentaja Parreira
J. Michael Bailey

J. Michael Bailey
J. Michael Bailey (s. 2. heinäkuuta 1957) on yhdysvaltalainen psykologi ja professori Northwestern-yliopistossa. Bailey on tutkinut miesten seksuaalisen suuntautumisen alkuperää ja parafilioita.
Bailey julkaisi vuonna 2003 kirjan The Man Who Would Be Queen, jossa hän esitti Ray Blanchardin tutkimuksiin perustuvia väitteitä transnaisista ja autogynefiileistä. Baileyn näkemys on, että miehen seksuaalinen suuntautuminen määrittyy ennen syntymää kohdussa.[lähde? ]
Homo- ja transyhteisöissä Bailey on herättänyt ristiriitaisia mielipiteitä. Vuonna 2009 Bailey kysyi tutkimusartikkelissaan, onko naisilla seksuaalista suuntautumista.
Baileyn mukaan Caitlyn Jenner (ent. Bruce Jenner) on autogynefiili. Tätä Bailey perustelee Jennerin heteroseksuaalisilla avioliitoilla ja salassa tapahtuneella ristiinpukeutumisella.
Aiheesta muualla

https://psychology.northwestern.edu/people/faculty/core/profiles/michael-bailey.html
MSC Musica

| MSC Musica |
| --- | --- |
 MSC Musica
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Panama
IMO-numero:  9320087
Tunnuskirjaimet:  3EFK6
Omistaja:  Musica Bail Gie, Geneve, Sveitsi (MSC Mediterranean Shipping Co., Italia)
Aiemmat omistajat:  Musica Compania Naviera SA, Panama (Mediterranean Shipping Co., Italia)
Rakennustelakka:  Chantiers de l'Atlantique, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  Q32
Kölinlasku:  tammikuu 2005
Vesillelasku:  lokakuu 2005
Luovutettu:  19. kesäkuuta 2006
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  13
Pituus:  293,80 m
Leveys:  32,30 m
Syväys:  7,70 m
Bruttovetoisuus (GT):  92 409
Koneisto:  5 x Wärtsilä W16V38B -dieselmoottoria
Koneteho:  58 000 kW
Nopeus:  23,0 kn
Hyttejä:  2 550
Matkustajia:  3 605
Miehistö:  987
Sisaralukset:  MSC Orchestra, MSC Poesia ja MSC Magnifica
Lähteet:  
MSC Musica on MSC Cruisesin hallinnoima Ranskassa vuonna 2006  valmistunut risteilyalus.
Rakentaminen

Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquen telakalta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin tammikuussa 2005 telakkanumerolla Q32 ja alus laskettiin vesille saman vuoden lokakuussa. Alus luovutettiin 16. kesäkuuta 2006 panamalaiselle Musica Compania Naviera SA:lle, joka vuokrasi aluksen italialaiselle Mediterranean Shipping Companylle.
Käyttöhistoria

Alus myytiin kesäkuussa 2006 Musica Bail Gielle Geneveen Sveitsiin. Hallinta säilyi MSC:llä, mutta alus liputettiin Panamaan. Alus aloitti kesäkuussa risteilyt.
MSC Sinfonia

| MSC Sinfonia |
| --- | --- |
 MSC Sinfonia Napolissa 2006.
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Panama
IMO-numero:  9210153
Aiemmat nimet:  European Stars
Omistaja:  MSC Cruises, Napoli, Italia
Aiemmat omistajat:  Festival Cruises, Genova, Italia
Rakennustelakka:  Chantiers l'Atlantique, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  X31
Hinta:  245 milj. USD
Vesillelasku:  4. maaliskuuta 2001
Luovutettu:  18. huhtikuuta 2002
Tekniset tiedot
Pituus:  251,20 m
Leveys:  28,80 m
Syväys:  6,80 m
Bruttovetoisuus:  58 625 brt
Koneisto:  4 x Wärtsilä 12V38 -dieselmoottoria
Koneteho:  31 680 kW
Nopeus:  20,8 kn
Hyttipaikkoja:  2 163
Matkustajia:  2 163
Miehistö:  700
Sisaralukset:  European Vision
Lähteet:  
MSC Sinfonia on MSC Cruisesin Ranskassa 2002 valmistunut risteilyalus. Alus risteilee Välimerellä. Laivan omista aikanaan Festival Cruises, kunnes MSC osti sen vuonna 2004.
Rakentaminen

Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquen St. Nazaire telakalta Ranskasta. Sen  köli laskettiin telakkanumerolla X31 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 2001. Alus luovutettiin 18. huhtikuuta 2002 genovalaiselle Festival Cruisesille. Se kastettiin 19. huhtikuuta St. Nazairessa European Stariksi.
Liikennöintihistoria

Alus aloitti ensimmäisen risteilynsä Barcelonasta 25. huhtikuuta 2002. Festival Cruises yhtiön ajauduttua talousvaikeuksiin alus pidätettiin Barcelonassa 19. tammikuuta 2004. Alus myytiin heinäkuussa huutokaupalla napolilaiselle MSC Cruises Limitedille, joka kastoi aluksen MSC Sinfoniaksi.
Vuonna 2005 alus aloitti risteilyt uusissa väreissä.
Ivrea

| Ivrea |
| --- | --- |
 Ivrean kaupunkia.
 vaakuna
 Ivrea
 Koordinaatit: 45°28′N, 07°53′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,11 km²
Korkeus:  221–353 m
Väkiluku (31.12.2015):  23 606
 – Väestötiheys:  784 as./km²
Postinumero:  10015
Suuntanumero(t):  0125
 
 http://www.comune.ivrea.to.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ivrea on noin 24 000 asukkaan kaupunki Italian Piemontessa, Torinon metropolikaupungissa. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Torinosta pohjoiseen, Pon sivujoen Dora Baltean varrella. Ivreaa pidetään ”Canavesen alueen pääkaupunkina”.[lähde? ]
Ivrea oli 1900-luvulla konttorikoneyhtiö Olivettin pääpaikka. Ivrea tunnetaan karnevaalistaan, jossa eri joukkueet heittävät toisiaan appelsiineilla.
Maantiede

Ivrea sijaitsee painaumassa, jonka esihistoriallisina aikoina täytti valtava jäätiköiden sulamisvesistä muodostunut järvi. Nykyisin kaupungin ympärillä on muutamia pieniä järviä, kuten Lago Sirio ja Lago San Michele. Painaumaa reunustavat moreenipitoiset kukkulat ja harvinainen suoralinjainen 25 km pitkä harjanne (La Serra). Nämä yhdessä eteläisten Alppien kanssa rajaavat Canavesen historiallis-maantieteellisen alueen.[lähde? ]
Ivrea on Aostanlaaksoon johtavan tien varrella. Tie on kuulunut keskiaikaiseen pyhiinvaellusreittiin Via Francigenaan, joka johtaa Canterburystä Alppien yli Roomaan. Euroopan neuvosto nimesi vuonna 1994 Via Francigenan eurooppalaiseksi kulttuurireitiksi.[lähde? ]
Dora Baltean sululta Ivreasta lähtee kastelukanava (Ivrean kanava), joka vie vettä Pon laakson riisipelloille. Kanava rakennettiin vuonna 1468, ja se oli alun perin laivaliikenteenkin käytössä ja tarjosi kulkuyhteyden Ivreasta Vercelliin.[lähde? ]
Kaupungin uudemmat osat levittäytyvät Dora Baltean molemmille rannoille. Historiallinen keskusta nousee kukkulalle, jolla on linna (Il Castello) ja tuomiokirkko (Il Duomo). Punatiilinen linna on peräisin 1300-luvulta. Neliönmuotoisen linnan kulmissa on sakaraharjaiset pyöreät tornit. Yksi torneista tuhoutui vuonna 1676, kun salamanisku räjäytti siinä olleen ammusvaraston. Tornia ei rakennettu uudelleen. Linnassa on ollut myös vankila, ja nykyisin se toimii näyttelytilana.[lähde? ]
Tuomiokirkon ensimmäinen osa on rakennettu 300-luvulla luultavasti kristinuskoa edeltävän ajan temppelin paikalle. Kirkko rakennettiin uudelleen noin vuonna 1000 romaaniseen tyyliin. Nykyinen uusklassinen julkisivu on peräisin 1800-luvulta.[lähde? ]
Historia > Antiikki

Antiikin aikana Ivrea tunnettiin nimellä Eporedia. Se oli alun perin viidennellä vuosisadalla eaa. Canavesen alueelle asettuneen kelttiläisen salassien heimon asutus. Sen nimi muodostui gallian kielen hevosta (epo) ja vaunuja (reda) tarkoittavista sanoista, ja merkitsi vaunuasemaa eli paikkaa, jossa matkaajat vaihtoivat väsyneet hevosensa levänneisiin. Nykyisen kaupungin nimi Ivrea on muuntunut tästä nimestä. Eporediasta tehtiin roomalainen colonia eli sotilassiirtokunta noin vuonna 100 eaa. Sen varuskunta vartioi perinteisiä hyökkäysreittejä Galliasta Alppien yli Pohjois-Italiaan. Kaupunki alkoi kukoistaa keisari Augustuksen ajoista lähtien, kun roomalaiset alistivat salassit kokonaan valtansa alle.
Historia > Myöhempi historia

Kun Länsi-Rooman valtakunta kukistui, Ivreasta tuli samannimisen Lombardian herttuakunnan pääpaikka 500–700-lukujen ajaksi. Frankkien valtakaudella 800-luvulla Ivrea oli kreivikunta. Tällöin syntyi Anscariin (ransk. Anschaire) dynastia.[lähde? ]
Vuosituhannen vaihteessa alueen piispojen ja kreivien kesken oli jatkuvia kiistoja. Arduin valittiin vuonna 1002 Paviassa Italian kuninkaaksi, ja Ivreasta tuli lyhyeksi aikaa kuningaskunnan pääkaupunki. Arduinin dynastian valtakausi kesti vuosisadan loppuun, sitten Ivrea siirtyi piispojen herruuden alle. 1100-luvun jälkipuoliskolla, piispanistuimen ja Monferraton markiisin valtataistelun seurauksena, alueesta muodostui Ivrean ja Canavesen kunta. Vähän myöhemmin, vuonna 1238, Fredrik II liitti Ivrean alueisiinsa.[lähde? ]
Kiistely kaupungin hallinnasta jatkui, kunnes se vuonna 1356 siirtyi Savoijin kreivin Amadeus VI:n hallintaan. Lukuun ottamatta lyhyitä espanjalaisten ja ranskalaisten valtakausia 1500-luvulla Ivrea pysyi Savoijin alaisuudessa 1400-luvulta 1700-luvun loppuun asti. Napoleon Bonaparte saapui joukkoineen Ivreaan 26. toukokuuta 1800 ja otti alueen hallintaansa. Napoleonin kukistuttua Ivrea palasi vuonna 1814 Savoijin ja Viktor Emanuel I:n alaisuuteen.[lähde? ]
Talous

Ivrean sosiaalis-taloudellista kehitystä pohjusti 1900-luvulla konttoritekniikan laitteiden valmistajan Olivetti-yhtiön kasvu. Camillo Olivetti perusti yhtiön jo vuonna 1908. Olivetti valmisti kirjoituskoneita, laskukoneita ja 1970-luvulta alkaen myös tietokoneita. Yhtiöllä oli Ivreassa keskushallinto ja useita tuotantolaitoksia. Toimistojärjestelmiin keskittynyt liiketoiminta ajautui 1990-luvun alkupuolella vaikeuksiin. Yrityksen rakennetta järjesteltiin uudelleen, ja useita toimintoja lakkautettiin.[lähde? ]
Tällöin alkoi pienen ja keskisuuren teollisuuden sekä palveluliiketoiminnan laajeneminen Ivrean alueella. Nykyään Ivrean ympäristössä on lukuisia pienyrityksiä joilla on merkittävää teknologista osaamista.[lähde? ]
Kulttuuri

Ivrea tunnetaan parhaiten perinteikkäistä karnevaaleistaan, joiden tärkein tapahtuma on Appelsiinitaistelu (ital. battaglia delle arance). Tuhannet asukkaat osallistuvat siihen jaettuna joukkueisiin, jotka heittelevät toisiaan appelsiineilla ja vieläpä melkoisen voimakkaasti. Karnevaalit pidetään helmikuussa, ja ne kestävät kolme päivää.
Yksi kaupunkilaisista valitaan Mugnaiaksi. Tarinan mukaan erään myllärin tytär (ital. mugnaia) kieltäytyi hyväksymästä herttuan "oikeutta" jokaiseen vastavihittyyn naiseen ja katkaisi tältä kaulan. Karnevaaleissa jalan kulkevat appelsiinien heittäjät edustavat herttuaa vastustavia vallankumouksellisia ja hevosvaunuissa olevat joukkueet herttuan vartijoita. Katsojat eivät saa heittää appelsiineja, mutta vierailijatkin voivat liittyä joukkueisiin. Niitä, joilla on päässä punainen myssy, pidetään vallankumouksellisina, eikä heitä heitetä appelsiineilla. Appelsiinit edustavat herttuan irtihakattua päätä. Vuonna 2015 karnevaaleihin tuotiin noin 400 tonnia appelsiineja, pääasiassa talvisadon ylijäämiä Etelä-Italiasta[lähde? ].
J. M. Granit

Johannes Mikael Granit (27. heinäkuuta 1869 Korppoo – 12. toukokuuta 1972 Korppoo) oli suomalainen yliopettaja ja rehtori.
Granitin vanhemmat olivat kauppalaivuri Jeremias Granit ja Amanda Serafina Tengström. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1887 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1890 ja filosofian lisensiaatiksi 1892.
Granit toimi Helsingfors läroverk för gossar och flickor-yhteiskoulun rehtorina 1900–1905. Hän oli Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon latinan ja kreikan kielen kollegana, lehtorina ja yliopettajana 1912–1936. Lyseon rehtorina hän oli 1918–1938.
Granit oli naimisissa vuodesta 1909 Hanna Elisabet Pontánin kanssa.
Julkaisuja

De infinitivis et participiis in inscriptionibus dialectorum graecarum quaestiones syntacticae, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingforsiae ex officina societatis litterariae fennicae, 1892
Asklepios och hans underverk i helgedomen vid Epidauros. Normallyceum i Helsingfors Berättelse 1895, Helsingfors 1895
Den svenska bildningens värde och betydelse för vårt land. Vårt Land, Helsingfors 1898
Karl Theodor Broberg, samskolans förkämpe. Läroverket för gossar och flickor, Helsingfors 1949
MSC Lirica

| MSC Lirica |
| --- | --- |
 MSC Lirica Toulonissa 2011.
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Panama
IMO-numero:  9246102
Omistaja:  MSC Mediterranean Shipping Company, Panama
Rakennustelakka:  Chantiers l'Atlantique, St. Nazaire, Ranska
Rakennusnumero:  K32
Hinta:  250 milj. USD
Luovutettu:  24. maaliskuuta 2003
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  13 (matkustajille 9)
Pituus:  251,00 m
Leveys:  28,80 m
Syväys:  6,60 m
Bruttovetoisuus (GT):  159 058
Koneisto:  4 x Wärtsilä 12V/38A -dieselmoottoria
Koneteho:  30 600 kW
Nopeus:  21,7 kn
Hyttipaikkoja:  2 213
Matkustajia:  2 213
Miehistö:  700
Sisaralukset:  MSC Opera
Lähteet:  
MSC Lirica on MSC Cruisesin Ranskassa 2003 valmistettu Mistral-luokan risteilyalus.
Rakentaminen

Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla K32. Alus luovutettiin 24. maaliskuuta 2003 panamalaiselle Mediterranean Shipping Companylle.
Liikennöinti

Alus aloitti maaliskuussa risteilyt. Kesäisin alus risteilee Välimerellä ja talvisin Karibialla. Alus myytiin 21. heinäkuuta 2010 Newco Lirica SA:lle, jonka kotipaikka on Genevessä Sveitsissä. Aluksen operointi jatkui kuitenkin edelleen MSC:llä.
12. maaliskuuta 2021 aluksella syttyi tulipalo Korfun satamassa Kreikassa, jossa alus oli säilytyksessä, vain miehistön ollessa aluksella. MSC Cruisesin mukaan tulipalo syttyi tyhjässä pelastusveneessä ja aiheutti vahinkoa aluksen kyljelle, mutta ei sen sisätiloille, eikä aiheuttanut henkilövahinkoja.
Jaakko Lehtonen

Jaakko Pekka Juhani Lehtonen (22. tammikuuta 1941 Keuruu – 15. toukokuuta 2022 Jyväskylä) oli suomalainen kielen ja puheviestinnän tutkija. Hän oli Jyväskylän yliopiston soveltavan kielitieteen ja puheentutkimuksen professori vuodesta 1984, myöhemmin yhteisöviestinnän professori, sekä yhteisö- ja keskinäisviestinnän dosentti Tampereen yliopistossa ja kulttuurienvälisen viestinnän ja yhteisöviestinnän dosentti Turun yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat suomen kielen fonetiikka, suomalaisten vieraan kielen käytön ongelmat, kielellinen prosessointi ja suomalainen puhekulttuuri.
Väitöskirja

Lehtonen, Jaakko (1970): Aspects of quantity in standard Finnish. Studia Philologica Jyväskyläensia VI, Jyväskylän yliopisto. 199 sivua.
J. Lo

| J> Lo Jennifer Lopez |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000
 Julkaistu: 16. tammikuuta 2001
 Tyylilaji: pop, R&B, dance, Latin pop
 Levy-yhtiö: Epic
Jennifer Lopezin muut julkaisut
| On The 6 1999 | J.Lo 2001 | J to tha L-O!: The Remixes 2002 |
J.Lo on yhdysvaltalaisen laulaja Jennifer Lopezin toinen studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 16. kesäkuuta 2001.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Love Don't Cost a Thing" | Damon Sharpe, Greg Lawson, Georgette Franklin, Jeremy Monroe, Amille Harris | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "I'm Real" | LeShan Lewis, Cory Rooney, Jennifer Lopez, Troy Oliver | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Play" | Cory Rooney, Anders "Bag" Bagge, Arnthor Birgisson, Christina Milian | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Walking on Sunshine" | Jack Knight, Jennifer Lopez, Mario Winans, Michael "Lo" Jones, Sean "Puffy" Combs | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Ain't It Funny" | Cory Rooney, Jennifer Lopez | 4.06 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Cariño" | Cory Rooney, Frank Rodriquez, Guillermo Jr. Edghill, Jennifer Lopez, Jose Sanchez, Manny Benito, Neal Creque | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Come Over" | Kip Collins, Mario Winans, Michelle Bell, Sean "Puffy" Combs | 4.53 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "We Gotta Talk" | Cory Rooney, Jennifer Lopez, Joe Kelly, Steve Estiverne, Tina Morrison, Troy Oliver | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "That's Not Me" | Kandice Love, Mario Winans, Sean "Puffy" Combs | 4.33 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Dance with Me" | Jack Knight, Mario Winans, Michael "Lo" Jones, Sean "Puffy" Combs | 4.33 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Secretly" | Cory Rooney, Jennifer Lopez, Troy Oliver, Khalilah Shakir | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "I'm Gonna Be Alright" | Cory Rooney, Jennifer Lopez, Lorraine Cheryl Cook, Nathaniel Clifon Chase, O'Brien Anth, Sylvia Robinson, Troy Oliver | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "That's the Way" | Fred Jerkins III, LaShawn Daniels, Nora Payne, Rodney Jerkins | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | "Dame" (with Chayanne)  | Fred Jerkins III, LaShawn Daniels, Manny Benito, Rodney Jerkins | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | "Si Ya Se Acabó" | Jimmy Greco, Manny Benito, Ray Contreras | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

J. Lo Discogsissa. (englanniksi)
Isabel Díaz Ayuso

| Isabel Díaz Ayuso |
| --- | --- |

Madridin aluejohtaja
 19. elokuuta 2019 –  
Edeltäjä:  Ángel Garrido (vt. Pedro Rollán)
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1978 (ikä 45) Madrid
Kansalaisuus:   Espanja
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Tutkinnot:  Universidad Complutense de Madrid
Isabel Díaz Ayuso (s. 17. lokakuuta 1978 Madrid) on espanjalainen poliitikko. Ayuso on Madridin itsehallintoalueen aluejohtaja.
Ayuso opiskeli informaatiotieteitä ja erikoistui poliittiseen viestintään Madridin Complutense-yliopistossa. Hän on työskennellyt monissa viestimissä, erityisesti radiossa.
Ayuso liittyi Kansanpuolueeseen vuonna 2005 Pablo Casadon ollessa Kansanpuolueen nuorisojärjestön (Nuevas Generaciones del Partido Popular) puheenjohtaja. Ayusoa pidetään Casadon läheisenä ystävänä.
Käännös suomeksi