stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Balanophoraceae
Tuntomerkit

Näiden loiskasvien maansisäiset osat ovat mukulamaisia juurakoita, jotka voivat tulla pikkulapsen pään kokoisiksi. Lehdistä on jäänteitä vain suvussa Lophophytum. Mukula voi olla joko kokonaan loiskasvin solukon muodostama tai sekä loisen että isännän solukkojen muodostama (kimaira). Koska heimon kasvit ovat läheisessä yhteydessä isäntäkasviin, niiden juuretkin ovat surkastuneet, tosin joidenkin sukujen mukuloista lähtee juurakon haaroja. Kukinto kehittyy aluksi mukulan sisällä usein aivan valmiiksi asti ennen murtautumistaan esiin mukulasta.
Maanpinnan yläpuolelle kohoaa kasvista vain sen nuijamainen, tavallisesti mehevä ja sientä muistuttava kukinto. Sen väri vaihtelee vaaleankeltaisesta ruskeaan ja purppuranpunaiseen, ja siinä on muutama suomumaisten lehtien kiehkura. Joskus kukinto on haarainen (Sarcophyta). Lajit ovat joko kaksi- tai yksikotisia, kummassakin tapauksessa kukat ovat yksineuvoisia. Kukat ovat erittäin pieniä, pienimpiä koppisiemenisten joukossa. Suvussa Balanophora ne koostuvat vain 50 solusta, mikä on koppisiemenisen kukan ennätys. Kehälehtiä on tavallisesti kolme tai neljä, ja joissakin tapauksissa ne ovat kasvaneet yhteen. Joskus kehä puuttuu. Monia hetiön rakenneseikkoja on käytetty sukuja erottavina tuntomerkkeinä: mm. heteiden lukumäärää, palhojen monenlainen yhteenkasvaminen, ponnen pölylokeroinen määrä. Hyvin surkastuneissa emikukissa ei juuri ole tunnistettavia osia, ja siemenaiheistakin on jäljellä vain alkiorakot ilman integumentteja eli kalvoja. Näin ollen hedelmän morfologiakin on vaikeatulkintaista.
Balanophoraceae-heimon kasvien pölyttäjinä toiminevat kärpäset. Kasvin imelänmakea haju houkuttelee niitä puoleensa. Joidenkin lajien emikukan tyvi muuttuu öljyjä sisältäväksi elaiosomiksi, joka saa muurahaiset kiinnostuneiksi niistä. Ne toimivat hedelmien levittäjinä ainakin Mystropetalon-lajeilla.
Heimossa esiintyy suvuissa Balanophora ja Langsdorffia sekä loisjuurioilla (Thonningia) kasveille tavanomaisen tärkkelyksen sijasta vararavintona balanoforiini-nimistä vahamaista ainetta. Jaavalla sitä on käytetty kynttilöiden ja soihtujen polttoaineena.
Systematiikka

Balanophoraceae käsittää 17 sukua ja 50 lajia. Sukujen keskinäisistä sukulaisuussuhteista on esitetty erilaisia arvioita ja niitä on jaettu ainakin kuuden alaheimon kesken. Fylogeneettistä tutkimusta niiden suhteista ei ole juuri tehty. Ainoa tutkimus on vuodelta 1998, ja sen mukaan suku Mystropetalon sukulaisineen eroaa muista eniten. Heimo on usein myös hajotettu useammaksi, jopa yhdeksäksi, erilliseksi heimoksi.
Heimon asema koppisiemenisten joukossa on ollut epävarma surkastuneitten ja erikoistuneitten rakenteittensa vuoksi. 1960-luvulla sitä alettiin pitää Santalales-lahkon sukulaisena ja Cronquistin järjestelmässä se luetaankin kyseiseen lahkoon kuuluvaksi (siinä on mukana myös patukkikasvit Cynomoriaceae). Armen Tahtadžjan (1997) taas piti ylälahkoa Balanophoranae osana Magnoliidae-alaluokkaa ja yhdisti sen koppisiemenisten alkukantaisimpaan alaluokkaan. Uudet fylogeneettiset menetelmät osoittavat heimon olevan yhteyksissä Santalales-lahkoon, johon se nyt yhdistetään. Siihen kuuluu monia muitakin loisia tai puoliloisia, joskaan ei niin pitkälle erikoistuneita kuin Balanophoraceae-heimossa on.
Systematiikka > Suvut

Balanophora J.R.Forst. & G.Forst.
Chlamydophytum Mildbr.
Corynaea Hook.f.
Dactylanthus Hook.f. – manankukat, laji manankukka (D. taylorii)
Ditepalanthus Fagerl.
Exorhopala Steenis
Hachettea Baill.
Helosis Rich.
Langsdorffia Mart.
Lathrophytum Eichler
Lophophytum Schott & Endl.
Mystropetalon Harv.
Ombrophytum Poepp. ex Endl.
Rhopalocnemis Jungh.
Sarcophyte Sparrm.
Scybalium Schott & Endl.
Thonningia Vahl – loisjuuriot, laji loisjuurio (T. sanguinea)
Manankukan (Dactylanthus taylori) hedekukkia.
Bergö (Hiittinen)

Bergö on useasta saaresta muodostuva kylä Hiittisissä, nykyisessä Kemiönsaaren kunnassa.
Bergö sijaitsee Hiittisten pohjoisrajalla. Kylän suurimmat saaret ovat Gyltholmen, Långholmen, Stora Bergön ja Bockholmen. Näistä ainoastaan Stora Bergön on ympärivuotisesti asuttu. Lisäksi kylässä on lukuisia pienempiä saaria. Monet saarista on kesämökkikäytössä.
Bergön varhaisista vaiheista ei ole tietoa. Kylä on muodostunut Bergön yksinäistilan maista, joka on ainakin 1800-luvusta lähtien sijainnut Gyltholmenilla. Yksinäistilasta jaettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kolme uutta tilaa. Stora Bergön myytiin Granit-yhtiölle ja Bockholmen Taalintehtaan Osuuskaupalle. Stora Bergönillä toimi vuosina 1890–1941 kivilouhimo ja enimmillään saarella asui sata työmiestä perheineen. Saarella toimi hetken aikaa jopa kauppa, leipomo ja yksityinen alakansakoulu. Bockholmenille syntyi työväenasutusta, joka kulki Stora Bergönille ja Taalintehtaalle.
Stora Bergönin kivilouhimo lopetti toimintansa jatkosodan alussa. Saari evakoitiin ja tilalle tuotiin sotilaita, eivätkä kaikki asukkaat palanneet sodan jälkeen. 1960-luvusta lähtien Granit alkoi myydä saarta pois kesätontteina. Sittemmin vakituinen asutus on hävinnyt kylän saarilta.
Aiheesta muualla

Marja-Liisa Romppainen: Pukinsaaren tarina: Tulemme saaresta.  Bockholmens byalag, 2012.  ISBN 978-952-93-0660-2.
Boo’d Up

| ”Boo’d Up” Ella Mai |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ready EP & Ella Mai
 Julkaistu: 20. helmikuuta 2018
 Formaatti: CD single, digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Mustard, Larrance Dopson (vast.)
 Tyylilaji: R&B
 Kesto: 04.16 (EP versio) 03.59 (albumiversio)
 Levy-yhtiö: 10 Summers, Interscope Records
Ella Main muut singlet
| ”Naked” 2017 | ”Boo’d Up” 2018 | ”Trip” 2018 |
Boo’d Up on brittiläislaulajan Ella Main musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records artistin ensimmäisenä kaupallisena singlenä hänen kolmannelta, Ready EP:ltä sekä hänen omaa nimeään kantavalta debyyttistudioalbumilta 20. helmikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Mai, Joelle James, sekä sen tuottajat Mustard ja Larrance Dopson. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Nick Walker ja se julkaistiin Main vevo-kanavalla 26. huhtikuuta 2018. Videolla nähdään cameo-roolissa myös laulaja Khalid, räppäri Kamaiyah sekä YouTube-tähti Alissa Ashley.
"Boo’d Up" oli kaupallinen menestys Yhdysvalloissa, jossa se pääsi parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan sijalle 5. Se oli Yhdysvalloissa myös vuoden 2018 15:ksi myydyin kappale. Lisäksi se on ollut kohtalainen menestys myös Australiassa, Britanniassa ja Kanadassa. Mai on esittänyt kappaleen livenä muun muassa Saturday Night Livessä 17. marraskuuta 2018 sekä vuoden 2018 BET Awardsissa 24. kesäkuuta 2018.
Käännös suomeksi
Audi 80

| Audi 80/90 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1972–1995
Korimalli:  sedan farmari coupé cabriolet
Luokka:  D-segmentti
Seuraaja:  Audi A4 (B5)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi Quattro Volkswagen Passat
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Audi 80 on Audin ylemmän keskiluokan automallien sarja, joita valmistettiin vuosina 1972–1995. Sen alusta oli alun perin sama kuin Volkswagen Passatissa. Audi 80:n korvasi Audi A4.
Audi 80 B1 (1972–1978)

Ensimmäinen Audi 80 oli kaksi- tai neliovinen sedan. Malli oli esittelyaikanaan edistyksellinen, sillä se oli useimmista kilpailijoistaan poiketen etuvetoinen. Autoa myytiin Yhdysvalloissa nimellä Audi Fox. Se korvasi aikaisemman Audi 60–90-malliston ja oli Audin kilpailija Opel Asconalle ja Ford Taunukselle. Amerikkalaisia malleja myytiin vuodesta 1973 vuoteen 1979. Joissain maissa myytiin farmariautoa, joka oli käytännössä identtinen Volkswagen Passat Variantin kanssa. Toisin kuin myöhemmissä Audi-farmariautoissa, tässä ei käytetty Avant-nimeä. Malli 80 valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 1973.
Audi 80 B2 (1978–1988)

Audi paranteli alkuperäistä 80-mallia B2-pohjaiseksi vuonna 1978. Se kasvoi toiseen sukupolveen ehtiessään sisarmalliaan Passatia suuremmaksi. Tässä versiossa, jota myytiin nimellä Audi 4000 Pohjois-Amerikassa, oli uudenlainen runkorakenne. Audi Coupé, Audi Quattro ja Audi Sport Quattro pohjautuivat B2-runkoon. Paremmin varusteltu versio Audi 90 sisälsi viisisylinterisen moottorin. Vuonna 1979 saataville tuli dieselmoottori, jota käytettiin myös Volkswagen Golfissa, Passatissa ja Transporterissa. Nelivedolla varustetut quattro-mallit Audi 80- ja 90-malleista tulivat vuonna 1983. Sedaneita valmistettiin 1987 asti, mutta Coupéa jatkettiin vielä yhden vuoden tämän jälkeen.
Audi 80 B3 ja B4 (1987–2000)

Audi toi uuden aerodynaamisen ja pyöreämmin muotoillun (ilmanvastuskerroin ainoastaan 0,29) 80:n markkinoille vuonna 1986 ja ylellisemmin varustellun viisisylinterisen 90:n vuonna 1987. Audi mainosti myös uutta galvanoitua koria autoissaan. Auton puutteiksi arvosteltiin alhaisen ilmanvastuksen saavuttamiseksi rajoitetun kokoisia sisätiloja, varsinkin takamatkustajien osalta. Tätä korjattiin kasvojenkohotuksella vuonna 1991, josta tuli B4-sarja, jolloin 90-mallimerkinnästä luovuttiin moottoreista riippumatta (Euroopassa). Näkyvin pintapuolinen uudistus B4:ssä oli Audi V8 -mallia muistuttava maski–konepeltiyhdistelmä. Myös pyöräkokoa kasvatettiin 14-tuumaisesta 15 tuumaan. Sedanit korvattiin Audi A4:llä vuonna 1995.
Audi 80 B3 ja B4 (1987–2000) > Audi Cabriolet

Audi Cabriolet oli hienostunut avoautomalli, joka pohjautui täysin Audi 80:ee., 80-mallinimi jätettiin kuitenkin Coupé- ja Cabriolet-malleista pois. Aluksi moottorivaihtoehtona oli 2,3-litrainen viisisylinterinen polttoaineen suihkutuksella varustettu bensiinimoottori. Myöhemmin malliin oli saatavilla 2,6- ja 2,8-litraiset bensiinikäyttöiset V6-moottorit ja 1,9-litrainen TDI-dieselmoottori sekä 1,8- ja 2,0-litraiset nelisylinteriset bensiinimoottorit. Autoon saatavia varusteita olivat muun muassa kangas- tai nahkasisusta, sähköikkunat, zebranopuiset koristelistat, nahkainen tai puinen ohjauspyörä, ilmastointi ja ABS-jarrut. Myöhempiin malleihin lisättiin myös ajanmukaisia turvavarusteita, kuten turvatyynyt. Cabrioletin kangaskatto oli laskostettavissa joko sähköisesti tai käsin manuaalisesti. Talvisiin ja muihin vaativiin sääolosuhteisiin kangaskatteen säästämiseksi autoon oli saatavilla myös alumiinivalmisteinen irtokatto, joka kiinnitettiin paikoilleen autoon kangaskaton ollessa alaslaskostettuna suojakotelossaan. Alumiinikatteessa oli myös lasinen lämmitettävä takaikkuna. Audi Cabrioletia oli saatavilla vuodesta 1991 aina vuoteen 2000 saakka. Audi Cabriolet- ja Coupé-mallit korvasi 1998 esitelty Audi TT. Varsinainen seuraaja ylemmän keskiluokan avoautomallistoon tuli vasta Audin esiteltyä Audi A4 Cabrioletin.
Audi 80 B3 ja B4 (1987–2000) > Audi S2 ja RS2

Audi 80:stä oli saatavilla myös urheilullisia erikoismalleja. Ensimmäinen näistä oli 1990/199191 Coupé-mallina esitelty Audi S2 varustettuna quattro-nelivedolla sekä turboahdetulla 2,2-litraisella viisisylinterisellä neliventtiilimoottorilla. Tehoa S2:ssa oli aluksi 220 hevosvoimaa, myöhemmissä malleissa 230 hevosvoimaa sekä kuusivaihteinen vaihteisto. S2:n suorituslukemat olivat 5,7–5,9 sekuntia 0–100 km/h ja huippunopeutta 246 km/h. Audi S2:sta oli 1993 alkaen saatavilla myös Avant-farmarimalli sekä harvinaisempi sedan-malli, jota valmistettiin ainoastaan 306 kappaletta.
Toisena urheilullisista malleista esiteltiin vuonna 1994 S2 Avantin pohjalta suunniteltu Audi RS2 Avant. Tämä oli ensimmäinen versio Audin niin sanotusta RS (RennSport) -mallisarjasta, sekä Audin erittäin suorituskykyisistä mutta käytännöllisistä farmarimalleista. Autoja valmistettiin rajoitettu sarja Audin ja Porschen yhteistyönä muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta vain Euroopan markkinoille. Suorituskyvyn autolle antoi tuttu S2-mallista perua oleva 2,2-litrainen viisisylinterinen turboahdettu moottori (ADU) Porschen muokkaamana, jossa teholukemat olivat muutosten jälkeen 315 hevosvoimaa. Autossa oli luonnollisesti jatkuva neliveto ja kuusivaihteinen vaihteisto, suorituskyky oli nykyistenkin standardien mukaan huima 4,8 sekuntia 0–100 km/h sekä huippunopeus 262 km/h. Auton jousitus- ja alustaratkaisut olivat pitkälti Porschen käsialaa, kuten myös auton jarrut ja vanteet olivat Porschen valmistetta, rengaskoon ollessa 245/40ZR17. Ulkopinnasta RS2-malli oli varustettu Porsche 964 Turbo -mallin peilein sekä ”Audi/Porsche RS2” -merkein maskissa ja takaluukun kannessa. Sisätila- ja mukavuusvarusteluina autossa olivat kolmipuolainen sport-ohjauspyörä, sporttiset istuimet kokonahkaisina tai nahka–mokka-yhdistelmäisinä, puu- tai hiilikuitusomistepaneloinnit ja valkopohjaiset mittaristot. Autossa oli myös kuljettajan turvatyyny vakiona sekä Audin procon-ten (Programmed Contraction-Tension) -turvajärjestelmä. RS2-mallia suunniteltiin valmistettavan 2 200 kappaletta, mutta suuren kysynnän vuoksi lopulta 2 891 autoa valmistettiin.
Tyyppinumerot

Audi antoi malleilleen tyyppinumerot B-koodien lisäksi:
B1 Type 80: Audi 80 (1973–1976)
B1 Type 82/33: Audi 80 (1977–1978)
B2 Type 81: Audi 80 ja 90 (1979–1987); Audi Coupé (1981–1984)
B2 Type 85: Audi Coupé (1985–1988); Audi Quattro (1981–1991); Audi Sport Quattro (1984–1987)
B3 Type 89/8A: Audi 80 ja 90 (1987–1992)
B3 Type 8B: Audi Coupé (1989–1996); Audi S2 (1993–1996)
B4 Type 8C: Audi 80 (1992–1995); Audi RS2 Avant (1994–1995)
B4 Type 8G: Audi Cabriolet (1991–2000)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi 80 Wikimedia Commonsissa
Audi 80 Type 82 site (Arkistoitu – Internet Archive)
Audi 80 B1 (1972–1976)
Audi 80 B2
Audi 80 B3
Audi 80 B4
Belus

| Belus Burzum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 8. maaliskuuta 2010
 Tuottaja(t): Varg Vikernes
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 52.16
 Levy-yhtiö: Byelobog Productions
Listasijoitukset
  8.
Burzumin muut julkaisut
| Hliðskjálf 1999 | Belus 2010 | Fallen 2011 |
Belus on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtye Burzumin 8. maaliskuuta 2010 julkaistu albumi. Se on ensimmäinen Vikernesin vapautumisen jälkeen tuotettu. Levyn alkuperäinen nimi oli Den Hvite Guden (Valkoinen jumala), mutta ettei nimeä olisi luultu rasistiseksi Vikernes nimesi levyn uudelleen. Albumi ylsi Suomen virallisella albumilistalla sijalle 8.
Kappaleet

Leukes renkespill (Introduksjon) – 0.33
Belus' død – 6.23
Glemselens elv – 11.54
Kaimadalthas' nedstigning – 6.43
Sverddans – 2.27
Keliohesten – 5.45
Morgenrøde – 8.54
Belus' tilbakekomst (Konklusjon) – 9.37
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Imperiumi: 8½/10
Keskisuomalainen: neutraali
Nyt.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Belus Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Belus Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
BARF-ruokinta

Koira syömässä kynittyä lintua.
Barf tarkoittaa lemmikkieläinten, kuten koirien, kissojen ja frettien ruokintaa keittämättömällä lihalla, lihaisilla luilla ja sisäelimillä. Termi BARF tulee sanoista Biologically Appropriate Raw Food tai Bones And Raw Food. BARF-dieetin tunnetuin kehittäjä on australialainen eläinlääkäri Ian Billinghurst.
Koostumus

Tyypilliseen BARF-diettiin sisältyy 60-80 % lihaisia luita ja 20-40 % hedelmiä, vihanneksia, sisäelimiä, lihaa, kananmunia ja maitotuotteita. "Lihaisat luut" tarkoittavat esimerkiksi kanankauloja tai -siipiä tai mitä tahansa sellaisia luita, joista lihaa ei ole irrotettu. Lihan osuuden pitäisi olla lihaisissa luissa noin puolet. Hedelmät ja vihannekset soseutetaan, jotta kuitujen rakenne rikkoutuisi ja koiran ruoansulatus pystyisi hyödyntämään ne mahdollisimman tehokkaasti. Järvikalat suositellaan keitettäviksi loisvaaran vuoksi, mutta kaikki muu pyritään syöttämään raakana, jotteivät ravintoaineet tuhoutuisi. Luita ei saa missään nimessä keittää, sillä silloin niistä irtoaa helposti vaarallisia teräviä tikkuja.
Muunnelmia

Barfin lisäksi lajien luonnonvaraista ruokavaliota jäljittelevästä ruokinnasta puhutaan raakaruokintana (raw feeding). Jonkin verran huomiota on saanut viime aikoina myös niin sanottu "prey model" -ruokinta, joka eroaa perinteisestä Barfista erityisesti pienemmällä luiden ja kasvituotteiden kokonaismäärällä. Prey model -ruokinnassa esimerkiksi koiralle pyritään tarjoamaan mahdollisimman paljon eri osia "saaliseläimestä": lihaa, sisäelimiä, luita, verta, raajoja ja toisinaan pieniä määriä turkkia tai höyheniä. 80 % ravinnosta tulisi olla lihaa, 10 % luita ja 10 % sisäelimiä. Pieniä määriä kasviksia tai viljaa voidaan lisätä, samoin kalaöljyä. Eri eläinlajeja pyritään käyttämään mahdollisimman paljon. Jos tarjolla ei ole kokonaista eläintä, voidaan eri lajeista "yhdistellä" osia kokonaisuuteen.
Kannattajien argumentteja

Barffauksen kannattajat painottavat raakaruokinnan vastaavan kesyeläinten esi-isien normaalia ruokavaliota ja täten olevan niille terveellisempää. Muun muassa kuumentamisen katsotaan tuhoavan entsyymejä ja luiden pureskelemisen pitävän hampaat puhtaina. Eri eläinlajien ruokinnassa on kuitenkin muistettava, että niiden ravinnontarve ja ruoansulatus vaihtelevat suuresti, esimerkiksi kissojen ja koirien ruokavaliot eivät ole täysin samanlaiset. Puolueetonta tutkimustietoa eläinten ravitsemuksesta on erittäin vaikea löytää, sillä useimpia tutkimuksia sponsoroivat eläinruokia valmistavat yhtiöt. Viime vuosina eläinruokateollisuus on kärsinyt toistuvasti ongelmista, kun tuotantolinjoille on päässyt pilaantunutta ruokaa tai myrkkyjä, lemmikit ovat sairastuneet ja ruokaeriä on jouduttu vetämään markkinoilta. Lisääntynyt tietoisuus teollisesti tuotetun ruoan ongelmista on saanut monet lemmikinomistajat etsimään vaihtoehtoja kotiruokinnasta ja erilaisista barffauksen muodoista.
Kritiikkiä

Raakaruokinnan kriitikot pelkäävät ravintoaineiden epätasapainoa ja mahdollisia käsittelemättömän lihan bakteeriarvoja. Vääränlaisesta ruokinnasta voi syntyä muun muassa väärä kalsium-fosfori-suhde tai kissoille hengenvaarallinen tauriininpuutos.  Raaka liha voi sisältää mm. salmonellaa. Näyttää kuitenkin todennäköiseltä, että salmonellan saastuttamaa eläinruokaa käsittelevät ihmiset ovat suuremmassa vaarassa kuin sitä syövät eläimet.
Aiheesta muualla

Raakaruokinnan aloittaminen
Canis lupuksesta Canis puuronsyöjäksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Raakaruokaa tutkiva tiimi Helsingin yliopistolla: Dogrisk (Arkistoitu – Internet Archive)
Raakaruokaa edistävä yhdistys: Tulevaisuuden eläin (Arkistoitu – Internet Archive)
Batleika

Batleika
Mikhail Blištš. Valkovenäläinen teatteri Batleika. 1959
Batleika Valko-Venäjän postimerkissä.
Batleika (valkoven. батлейка), myös betleika, (valkoven. бетлейка) on Valko-Venäjällä 1500-luvun alusta lähtien keskiluokan ja talonpoikien piireissä laajalti levinnyt perinteinen kansannukketeatteri panoraamalaatikossa tai -kaapissa.
Slaavilaisten kansojen historian, kulttuurien, perinteiden ja vakaumuksien ominaispiirteisiin liittyvästi tällä alun perin jouludraamaa esittävällä muinaisella nukketeatterilla on monia valkovenäläisiä kansallisia nimiä kuten batleamka (syntymäpaikka) (valkoven. батлеэмка), bethlehem (valkoven. віфлеем), vjartep (seimi) (valkoven. вяртэп), jagornyi (rosoinen) (valkoven. ягорый), gerody (sankarit) (valkoven. героды), zvjazda (tähti) (valkoven. звязда), ostmejika (valkoven. остмэйка), tri krulja (kolme kierrosta) (valkoven. три круля), kukolniki (nukketeatterit) (valkoven. кукольники), ralešniki (valkoven. ралешники), štšapaniki (valkoven. шчапаники), jaselka (seimi) (valkoven. яселка), joista žlobia (punaniska) (valkoven. жлоб) pidetään epäsopivimpana nimenä tälle esteettiselle näytelmälle. Valko-Venäjän alueilla, jotka rajoittuvat Puolaan, käytetään nimitystä šopka (jouluseimi) (valkoven. шопка), johtuvasti puolankielisestä sanasta szopka eli seimi. Koska teatterin historia liittyy jouluun ja ”batleika” t. ” betleika” tarkoittaa suomeksi ”syntymää”, perinteisesti jokainen esitys alkoi uskonnollisella juonella, useimmiten tarinalla Jeesus Kristuksen syntymästä ja kuningas Herodeksesta, jonka tapahtumat veivät Betlehemiin, ja jossa päärooleissa olivat Maria ja hänen vauvansa.
Batleika on Valko-Venäjän varhaisin lavataidelaji, sen juuret yltävät sekä esikristillisiin (pakanallisiin) että kristittyihin uskontoihin. Batleikan panoraamalaatikon lavasteilla ja nukke-esityksillä välitettiin sekä kristityn että pakanallisen maailman käsitys, annettiin tragikoominen arvio elämästä ja kanoniset juonet niin Vanhasta kuin Uudesta testamentista, apokryfisesti käsitelleinä ja arkielämän törmäyksiin mukautettuina. Joidenkin mukaan batleika heijasti ja mallinsi eri aikakausien maailmanjärjestyksen ideoita, yhdisti rituaali-, taikuus- ja mysteeriesitykset karnevaaliteatteriin, saarnausteatterin saarnaa hylkäävän, uskonnollisen maalliseen teatteriin, käsikirjoitetun näytelmän improvisaatioon. Batleikaa pidettiin sosiokulttuurisena ilmiönä, joka liittyi jokapäiväiseen elämään ja filosofiaan, perinteisiin ja vakaumuksiin. Porvariston mielestä batleikan kanssa kulkeminen oli amatööriharrastus ja keino lisätulojen saantia varten.
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu

| Botswanan kansallinen kirjastopalvelu> Botswana National Library Service |
| --- | --- |
Osoite:  Loapi House, Plot 1272 Lithuli Road, Gaborone, Botswana(toisen lähteen mukaan tontti olisi "Plot 1271")
Sijainti:  Gaborone, Botswana
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu (engl. Botswana National Library Service, lyh. BNLS; tswanaksi Ditirelo tsa motlobo wa dibuka tsa Botswana (?)) on Botswanan pääkaupunki Gaboronessa toimiva maansa kirjasto- ja tietopalvelujen keskuslaitos ja kansalliskirjasto. Se pyrkii edistämään lukutaitoa, koulutusta, tutkimusta ja virkistäytymistä sekä hankkimaan ja säilyttämään myöhempää käyttöä varten Botswanaa koskevaa tai botswanalaisten julkaisemaa tietoaineistoa riippumatta siitä, missä aineisto on julkaistu. BNLS toimii maansa Nuoriso-, urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa.
Botswanan kansallinen kirjastopalvelu on perustettu 29. syyskuuta 1967.  Kirjastopalvelulla on vapaakappaleoikeus. BNLS:n kehittämistä on rahoittanut maan hallituksen ohella muun muassa Bill ja Melinda Gatesin säätiö.
Aiheesta muualla

IFLA World Report - Botswana (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Gates, Youth Ministry in e-library service deal (28.11.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (biztechafrica.com)
Blizzard Beasts

| Blizzard Beasts Immortal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–marraskuussa 1996
 Julkaistu: 20. maaliskuuta 1997
 Tuottaja(t): Immortal, Henrikke Helland
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 28.52
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Listasijoitukset
  40.
Immortalin muut julkaisut
| Battles in the North 1995 | Blizzard Beasts 1997 | At the Heart of Winter 1999 |
Blizzard Beasts on Immortalin neljäs studioalbumi. Se on viimeinen albumi jolla Demonaz soittaa kitaraa ennen paluutaan vuonna 2015 ja ensimmäinen jossa on Horgh rummuissa.
Tyyliltään albumi on death metal -vaikutteisempi kuin aiemmat levyt. Vain kaksi kappaletta ovat yli 3-minuuttisia ja yksi yli 6-minuuttinen, vaikka Immortal on tunnettu pidemmistä kappaleistaan.
Kappaleet

Intro – 1.00
Blizzard Beasts – 2.49
Nebular Ravens Winter – 4.13
Suns That Sank Below – 2.47
Battlefields – 3.40
Mountains of Might – 6.38
Noctambulant – 2.22
Winter of the Ages – 2.33
Frostdemonstorm – 2.54
Kokoonpano

Abbath Doom Occulta - bassokitara & laulu
Demonaz Doom Occulta - kitara
Horgh - rummut
Aiheesta muualla

Blizzard Beasts Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Blizzard Beasts Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Immortal
| --- | --- |
Studioalbumit:   Diabolical Fullmoon Mysticism  Pure Holocaust  Battles in the North  Blizzard Beasts  At the Heart of Winter  Damned in Black  Sons of Northern Darkness  All Shall Fall  Northern Chaos Gods  War Against All 
EP:t:  Immortal
Splitit:   True Kings of Norway  Valley of the Damned / Hordes of War 
Demot:   The Northern Upins Death  Suffocate 
Videografia:  The Seventh Date of Blashyrkh