stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paperikuu

| Paperikuu> Paper Moon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Bogdanovich
Käsikirjoittaja:  Alvin Sargent
Perustuu:  Joe David Brownin romaaniin Addie Pray
Tuottaja:  Peter Bogdanovich Frank Marshall
Säveltäjä:  Richard Portman
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:  Verna Fields
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Directors Company
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1973
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paperikuu (Paper Moon) on Peter Bogdanovichin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1973. Se perustuu Joe David Brownin romaaniin Addie Pray, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Alvin Sargent.
Mustavalkoisen elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1930-luvun lamavuosien Kansasiin ja Missouriin. Pääosia näyttelevät isä ja tytär Ryan ja Tatum O'Neal, roolinimiltään Moze ja Addie, joiden mahdollinen sukulaisuus jää tarinassa avoimeksi.
Juoni

Huijari Moze Pray (Ryan O'Neal) tapaa 9-vuotiaan Addie Logginsin (Tatum O'Neal) tämän äidin hautajaisissa. Moze oli yksi monista äidin miesystävistä, ja yhdennäköisyyden vuoksi häntä epäillään Addien isäksi. Tämän hän kuitenkin kieltää, mutta ottaa tehtäväkseen viedä Addie tämän tädin luo Missouriin.
Addien äiti on kuollut auto-onnettomuudessa. Moze ja Addie vierailevat paikallisella jauhomyllyllä, jossa Moze saa autoa ajaneen miehen veljen antamaan 200 dollaria orvoksi jääneelle Addielle. Rahat hän kuitenkin käyttää A-mallin Fordinsa korjauttamiseen, minkä Addie huomaa ja vaatii rahoja itselleen.
Moze lupaa ansaita rahat takaisin matkan varrella. Addie saa pian tietää, miten Moze hankkii elantonsa: mies vierailee hiljattain leskeksi jääneiden naisten luona ja uskottelee olevansa raamattukauppias ja myyneensä hiljattain hienon raamatun lesken miehelle, ja haluaisi nyt maksun. Addie menee mukaan juoneen, sanoo olevansa Mozen tytär ja osoittaa lahjakkuutta muissakin pikku petkutuksissa. Pian miehestä ja tytöstä tulee tiivis työpari, eikä kumpikaan muista enää mainitakaan tädin luo menemisestä.
Eräillä markkinoilla Moze ihastuu eksoottiseen tanssijaan Miss Trixieen (Madeline Kahn) ja Addien harmiksi lupaa ottaa tämän ja 15-vuotiaan mustan palvelijatytön autonsa kyytiin. Pian Moze vaihtaa autonsa uuteen tehdäkseen vaikutuksen Trixieen, ja Addie puolestaan keksii mutkikkaan juonen jolla pääsee eroon naisesta ja tämän palvelijatytöstä.
Kansasilaisessa hotellissa Moze jää kiinni viinanmyynnistä, ja selliin joutuu myös Addie. Tytön neuvokkuus auttaa heitä pakenemaan putkasta ja ylittämään osavaltion rajan Missouriin. Seriffin miehet kuitenkin seuraavat perässä, mutta koska eivät voi pidättää Mozea vieraassa osavaltiossa, hakkaavat ja ryöstävät tämän sen sijaan. Nöyryytetty Moze vie Addien lopulta tädin luo, mutta tämä karkaakin uudestaan miehen mukaan muistuttaen, että Moze on hänelle yhä 200 dollaria velkaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ryan O'Neal  | … |  Moses "Moze" Pray   |
|  Tatum O'Neal  | … |  Addie Loggins   |
|  Madeline Kahn  | … |  Trixie Delight   |
|  John Hillerman  | … |  seriffi Hardin   |
|  Burton Gilliam  | … |  Floyd   |
|  PJ Johnson  | … |  Imogene   |
Tuotanto

Brownin romaanista suunnitellun elokuvan ohjaajana piti alun perin olla John Huston, ja pääosia olisivat esittäneet Paul Newman ja hänen tyttärensä Nell Potts. Hustonin jätettyä hankkeen myös Newmanit vetäytyivät siitä. Epookkielokuvien teosta pitävä Peter Bogdanovich oli juuri saanut valmiiksi elokuvan Ottaaks’ päähän? ja tarttui tilaisuuteen jatkaa työskentelyä elokuvan pääosanesittäjän Ryan O’Nealin kanssa.
Hän valitsi tytön rooliin O’Nealin vasta kahdeksanvuotiaan tyttären, jolla ei ollut aiempaa näyttelijäkokemusta.
Bogdanovich etsi elokuvalleen parempaa nimeä kuin romaanin nimi  Addie Pray. Käydessään läpi elokuvaan sopivaa musiikkia hän ihastui lauluun ”It's Only a Paper Moon” ja kysyi ystävältään ja oppi-isältään Orson Wellesiltä, olisiko ”Paper Moon” hyvä nimi elokuvalle. Welles vastasi, että nimi on niin hyvä ettei koko elokuvaa oikeastaan tarvitsisi tehdä lainkaan – voisi julkaista pelkän nimen. Sanan ”paperikuu” visuaalisena ilmentymänä elokuvassa on markkinoilla Addiestä otettu valokuva, jossa hän istuu lavasteena käytetyn kuunsirpin päällä.
Orson Wellesillä oli vaikutusta myös elokuvan kuvaukseen. Hänen neuvostaan pääkuvaaja László Kovács käytti Wellesin suosimaa syväterävää kuvaa ja lisäsi mustavalkokuvaan dramaattista kontrastia käyttämällä punaista suodatinta.
Vastaanotto

Tatum O'Neal sai roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin, mikä teki hänestä kaikkien aikojen nuorimman Oscar-kilpailusarjan voittajan. Yksi hänelle hävinneistä oli Madeline Kahn roolistaan samassa elokuvassa. Paperikuu oli ehdolla myös parhaan äänisuunnittelun ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen sarjoissa.. Sekä Ryan että Tatum O'Neil olivat myös Golden Globe -ehdokkaina rooleistaan elokuvassa Paperikuu.
Käännös suomeksi
Per Kleppe

Per Kleppe
Per Andreas Hildte Kleppe (13. huhtikuuta 1923 – 10. maaliskuuta 2021) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Oslossa, valmistui taloustieteen opinnoissaan 1956 ja istui parlamentin varajäsenenä 1954–1957.
Kleppe toimi maansa kauppa- (1971–1972) sekä valtiovarainministerinä (1973–1979) ja oli Euroopan vapaakauppajärjestön pääsihteeri vuosina 1981–1988.
Joonatan Rautio

| Joonatan Rautio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. syyskuuta 1973 Kuusankoski
Muusikko
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  tenori- ja sopraanosaksofoni, piano
Levy-yhtiöt:  Prophone, Aikamedia, Fredriksson Music, Kingdom Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joonatan Rautio (s. 12. syyskuuta 1973) on suomalainen jazzmuusikko. Hänen pääinstrumenttinsa on saksofoni. Hänen tyylilajeinaan ovat jazzmusiikin lisäksi myös monet muut, erityisesti rytmimusiikin genret. Rautio on soittanut ja levyttänyt monien eri yhtyeiden riveissä. Hän on tehnyt äänitteille lukuisia sovituksia ja on myös tuottanut levytyksiä.
Opinnot ja työ

Vuosina 1993–1995 Rautio opiskeli Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Tämän jälkeen opiskeli Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla, josta hän valmistui musiikin maisteriksi 2003.
Rautio on työskennellyt muun muassa yhtyeissä Jukkis Uotila Band, Pentti Lasanen Big Swing, Jussi Lehtonen Quintet/Quartet, Koko Jazz Orchestra, Jussi Fredriksson Jazz Wars, Markus Ketola Rewired, Timo Hirvonen Brasillian Heart, Markus Niittynen Band, Varre Vartiainen Almost Standards, Jonas Metsäkylä Skogby Quintet, Joe Peri & Perillä, Tessa Virta Orkesteri, Janne Maarala Good Spirit, SuomiSolmu, Sami Saari & Sonics, Freda4, Big Brother, Caipirinha, Laura Sippola &Tuki, Ves Rain, Riverside Rascals, Jenny Robson Band, Visa Oscar Group, Kari Setälä quartet, DDT Jazzband, Universal Big Band (Norja), His Masters Noise, Soul Connection, Higher Ground Vocals, Gospel Helsinki.
Rautio on soittanut lukuisten kotimaisten ja ulkomaisten huippumuusikoiden kanssa. Näitä ovat muun muassa Jim Beard, Randy Brecker, Tim Hagans, Jon Balke, Jukkis Uotila, Mike Stern, Frank McComb, Adam Nussbaum, Peter Erskine, Jeff "Tain" Watts, Dave Liebmann, Lars Danielsson, Jesse van Ruller, Anders Jormin, Ron McClure, Mark Soskin, Dana Hall sekä UMO Jazz Orchestra. Hänellä on myös useita omia kokoonpanoja:
Joonatan Rautio Trio (Ville Herrala, Joonas Riippa)
Nassaun Fasaani (Toni Porthen, Juho Kivivuori, Abdissa Assefa, Jussi Fredriksson, Joonatan Rautio)
Joonatan Rautio Quartet (Teppo Mäkynen, Jukkis Uotila, Ape Anttila)
Joonatan Rautio Presence (Jussi Lehtonen/Mika Kallio, Teemu Viinikainen, Kaisa Kulmala/Kari Ikonen, Ape Anttila/Antti Lötjönen)
Joonatan Rautio Greenhouse (George Kontrafouris, Sampo Tiittanen, Aleksi Kaunisvirta)
Joonatan Rautio ja Valaat (Kari Ikonen, Ville Pynssi, Ape Anttila, Kalevi Louhivuori)
Rautio-Viinikainen quartet (Teemu Viinikainen, Jussi Lehtonen, Timo Hirvonen, Joonatan Rautio)
Joonatan Rautio - Mikael Svarvar duo
Joonatan Rautio & Fynk
Tunnustukset

Rautiolle myönnettiin 1999 Suomen Saksofoniseuran Josef Kaartinen -palkinto. Hän sai Pekka Pöyry-palkinnon 2000. Vuotta myöhemmin hänet valittiin Pori Jazz Vuoden Taiteilijaksi.
Suomen Jazzliitto myönsi Rautiolle vuoden 2010 Yrjö-palkinnon.
Diskografia > Sooloalbumit

Joonatan Rautio: Medicine (2005). Aikamedia ACD1271
Joonatan Rautio Trio: Commitment (2010). Prophone Records PCD 104
Nassaun Fasaani: The Return (2014). Jazz HUG FRMCD010
Nassaun Fasaani: Nassonaut (2017)
Joonatan Rautio – Mikael Svarvar: Taivaan leipää – genom tid och rum (2019)
Diskografia > Mukana mm. levyillä

Joe Peri: Perillä (2023)
Varre Vartiainen: Almost Standards (2022
Saila: Sailan Joulu 2021
Markus Niittynen Band: Flashbacks (2020)
Montenia Williams: Each and every day (1999) Sirpa Norri 1999 OTUA-02
Tuomo Tanska: Orion Street (2001) Jasemusiikki JaseCD 0035
Jenny Robson: Jenny Robson (2003) JSR-01
Tessa Virta: Um Poeta (2004) Kumina CD 001
Jukkis Uotila: Meninas (2005) SOL SC-0014
Sofia Finnilä: Everything I Love (2008)
Jussi Lehtonen quartet: Connection (2020)
Jussi Lehtonen quartet: Live at Koko Jazz Club (2018)
Jippu: Getsemane (2018)
Jussi Lehtonen: Move on (2017)
Kauko Röyhkä - Severi Pyysalo feat Maarit: Turmion Herttua (2017)
Jippu: Made in Heaven (2016)
Soul What?: What Lies Ahead (2016)
Pekka Nyman Ensemble & Johanna Iivanainen: Sinä olet ääretön (2015)
Jocke Kantola Band: RePro (2015)
Koko Jazz Orchestra (2014) Jazz HUG FRMCD013
Jussi Lehtonen: This Time (Naxos, 2013)
Kämäräinen, Toppola, Viinikainen Play Tolonen (2013)
Muumiperheen lauluretki (2013)
Jussi Fredriksson Jazz Wars (2012)
Tessa Virta: Sun silmissäs näen rakkauden (2012)
Markus Ketola Rewired (2012)
Peter Engberg: True Lines (IMCD-10, 2011)
Tessa Virta: Punainen sävellys (2010)
Jussi Lehtonen: Firstborn (Texicalli, 2009)
Laura Sippola: Trenkipoika (2011) Texicalli Records
Pentti Hietanen Jazz Ensemble: Homecoming (PH-Production CD001, 2009)
SuomiSolmu: Facelift, f. Jim Beard (2009, Long Play Records, LoPCD 021)
Laura Sippola: Toinen (2009) Jupiter JUP502CD
Emma Larsson: Let it go (2009), Imogena Records, IGCD 163
Dominik Bukowski: Vice Versa (2009) Soliton
Jasse Varpama: Stories (JASU1 2009)
Päivi Sini Virtanen: Ihana joulu (2007) Prisma ACD 1294
Kirsi Ranto: Kotimatka (2007) Universal 174097-0
Maritta Kuula: Ampiaisten Kuningatar (2007)  CTFCD01
Ipanapa 2 (Ipanapa Records 2007)
Laura Sippola: Sahara (2004) LLS01
Anneli Saaristo: Kaksi sielua (2004) Silence SLC 023
Päivi Sini Virtanen: Löytöretkiä (2000) Prisma ACD 1227
Play Modes (1999) SAJCD 20001
Ma Baker's Soul Factory: Zip Hop Jungle (1996) Maple Music MMCD 9601
Aiheesta muualla

Joonatan Raution kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Joonatan Rautio Myspacessa (englanniksi)
Per Krøldrup

Per Billeskov Krøldrup (s. 31. heinäkuuta 1979 Farsø, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Italiassa, Englannissa ja Portugalissa.
Krøldrup edusti seuratasolla muun muassa kotimaassaan B.93:a, Italiassa Udinesea ja Fiorentinaa sekä Englannissa Evertonia. Hän pelasi Tanskan maajoukkueessa 33 ottelua vuosina 2004–2010. Hän kuului Tanskan joukkueeseen muun muassa vuoden 2004 EM-kisoissa.
Pekka Markkula

Pekka Tapio Markkula (1948  – 14. heinäkuuta 1998) oli suomalainen kääntäjä, musiikkitoimittaja ja kustannustoimittaja. Hänet tunnetaan erityisesti Douglas Adamsin Linnunradan käsikirja liftareille -kuunnelman ja romaanin suomentajana. Hän suomensi myös muuta tieteiskirjallisuutta ja työskenteli Yleisradiolla kuunnelmien kääntäjänä ja dramatisoijana. Markkula aloitti uransa toimittajana Musa- ja Soundi-musiikkilehtien toimittajana 1970-luvulla. Hän kirjoitti niihin juttuja ja levyarvosteluja sekä omalla nimellään että nimimerkillä Pipin Pieni.
Hänen ensimmäiset suomennoksensa julkaistiin 1980-luvun alussa, kun hän ryhtyi kääntämään John Books -kustantamon julkaisemia kirjoja. Ensimmäisenä julkaistiin Harry Harrisonin Ruostumaton teräsrotta vuonna 1980 ja seuraavana vuonna Linnunradan käsikirja liftareille, jonka hän suomensi vielä uudelleen vuosikymmenen lopulla. Hän jatkoi kirjojen suomentamista kuolemaansa saakka ja hänen käännöksiään julkaisivat useat kustantamot kuten WSOY ja Like. Hän suomensi pääasiassa tieteiskirjallisuutta ja muuta kaunokirjallisuutta sekä muusikkoelämäkertoja.
Markkula myös käänsi ja dramatisoi kuunnelmia Yleisradiolle. Monet kuunnelmista, joiden kanssa hän työskenteli, oli luokiteltavissa tieteisfiktioksi. Hän kirjoitti myös kaksi omaa kuunnelmaa Myöhempien aikojen nuoret vihaiset miehet ja Hämärimmällä hetkellä, joista jälkimmäisen Johanna Sinisalon kanssa.
Tämän lisäksi Markkula oli myös novellikirjailija, jonka teoksia julkaistiin suomalaisissa scifilehdissä 1980-luvun lopulla. Vain yksin Markkulan novelli on julkaistu kirjassa, novelliantologiassa nimeltä Ensimmäinen yhteys (1988). Hän työskenteli ennen kuolemaansa lisäksi Book Studio -kustantamon Galaxy-tieteisromaanisarjan toimittajana.
Markkula menehtyi sairauskohtaukseen 50-vuotiaana vuonna 1998. Häneltä julkaistiin vielä postuumisti suomennos Edgar Allan Poe -novellikokoelmasta Ajan ja avaruuden kartat. Hänet on haudattu Lamminpään hautausmaalle Tampereelle.
Merkittäviä suomennoksia

Douglas Adams: Linnunradan käsikirja liftareille (kaksi suomennosta 1981 ja 1989)
Henry N. Beard ja Douglas C. Kenney: Loru sorbusten herrasta
Edgar Rice Burroughs: Apinoiden Tarzan ja Tarzanin paluu (uudet suomennokset)
Samuel R. Delany: Nova
Philip K. Dick: Jumalan kahdeksan sormea
Harry Harrison: Ruostumaton teräsrotta -kirjasarja (5 osaa)
Edgar Allan Poe: Ajan ja avaruuden kartat
Hunter S. Thompson: Suuri hainmetsästys
Per Krafft (nuorempi)

Per Krafft nuoremman muotokuva Ruotsin kuninkaasta Kustaa IV Aadolfista.
Per Krafft (nuorempi) (1777–1863) oli ruotsalainen muotokuva- ja historiamaalari. Hänen isänsä oli muotokuvamaalari Per Krafft vanhempi. Hän opiskeli Pariisissa. Käytyään Italiassa hän palasi Ruotsiin vuonna 1806.
Kraft oli opettajana Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuodesta 1819. Parhaan työnsä hän maalasi 19-vuotiaana J. L. Desprezistä. Hagan linnassa on myös maininnan arvoinen maalaus Kaarle-herttuasta Hoglandin taistelussa. Hän oli hyvä piirtäjä, mutta myöhempien vuosien töitä leimasi värien raskaus.
Perttu Hynönen

| Perttu Hynönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. syyskuuta 1994 (ikä 30) Sotkamo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Marseille HC
Sarja:  FFHG Division 1
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Peliitat (Mestis) Pelicans (SML) HC Giants (II-div.) SO Chambéry (Ranska I)
Perttu Hynönen (s. 16. syyskuuta 1994 Sotkamo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Spartiates de Marseillessa.
Ura

Hynönen on luonut junioriuransa lähinnä Lahdessa. Hän voitti Kiekkoreippaassa C-nuorten I-divisioonan mestaruuden vuonna 2010. Kaudeksi 2010–2011 Hynönen siirtyi Pelicansiin, jonka A-nuorten varakapteeniksi hän nousi kaudella 2014–2015. Hynönen teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 7. maaliskuuta 2015 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hynönen sai ottelussa jääaikaa 8.29 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Kaudeksi 2015–2016 Hynönen teki vuoden mittaisen sopimuksen Heinolan Peliittojen kanssa. Hänen varsinainen tulokaskautensa Mestiksessä toi 36 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Kauden 2016–2017 kynnyksellä Hynönen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella kaksi sarjatasoa alemmas II-divisioonajoukkue HC Giantsin riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+28=32. Hynönen pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Peliitoissa. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän oli nostamassa Giantsia Suomi-sarjaan.
Hynönen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Éléphants de Chambéryyn. Lokakuussa 2018 hän vaihtoi samassa sarjassa pelaavan Spartiates de Marseillen riveihin.
Per Kristian Nygård

| Per Kristian Nygård> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1987 (ikä 37)
Uran tiedot
Seura:  Vestre Spone IF
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013–
Paras sijoitus:  21
 Tietolaatikko päivitetty 26. maaliskuuta 2016 
Aiheesta muualla
www.perkristiannygaard.com
Per Kristian Nygård (s. 12. heinäkuuta 1987) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vestre Spone IF:ää.
Nygård kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 16. maaliskuuta 2013 Oslossa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hän oli 60:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Nygård saavutti 23. tammikuuta 2016 Nové Městossa, kun hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 21:s.
Skandinavia Cupissa Nygård hiihti ensimmäisen kerran palkintopallille 8. tammikuuta 2016, kun hän voitti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Östersundissa.
Patty ja Selma Bouvier

| Patty ja Selma Bouvier |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  ”Joulurauha” (1. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Julie Kavner
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Nainen
Hiukset:  Harmaat
Ikä:  41
Ammatti:  virkailija Springfieldin moottoriajoneuvolaitoksella
Tärkeimmät sukulaiset:  pikkusisko Marge siskon lapset Bart, Lisa ja Maggie Selman adoptiolapsi Ling äiti Jacqueline Bouvier isä Clancy Bouvier (kuollut) lanko Homer Simpson
Patty ja Selma Bouvier ovat kuvitteellisia hahmoja amerikkalaisessa piirrossarjassa Simpsonit. He ovat Marge Simpsonin kaksi vanhempaa siskoa ja keskenään identtiset tai lähes identtiset kaksoset. Molempia hahmoja ääninäyttelee Julie Kavner, joka on myös Margen ääninäyttelijä. Pattylla ja Selmalla on lähes identtinen karhea ja matala ääni, joten heidät voi erottaa lähinnä erilaisista hiustyyleistään, mekoistaan ja koruistaan.
Patty ja Selma asuvat kaksistaan pienessä kerrostaloasunnossaan ja työskentelevät yhdessä virkailijoina Springfieldin ajoneuvovirastossa. Vapaa-aikansakin he viettävät yhdessä polttaen jatkuvasti tupakkaa ja katsoen televisiosta MacGyver-sarjaa, jonka päähenkilöä he suorastaan palvovat. Patty ja Selma suhtautuvat lähes kaikkiin asioihin ja ihmisiin happamasti ja kyynisesti. Molempien unelmana on päästä naimisiin: Selma haluaa elämäänsä miehen ja Patty naisen. Heidän menestyksensä tällä saralla on heikko, koska juuri kukaan ei pidä heitä viehättävinä. He eivät peittele lainkaan tuntemaansa syvää inhoa lankoaan Homer Simpsonia kohtaan ja odottavat innolla Margen avioliiton luhistumista tai jopa Homerin kuolemaa. Homer inhoaa Pattya ja Selmaa vähintään yhtä paljon. Uudemmissa jaksoissa Selmalla on leikki-ikäinen adoptiotytär Ling Bouvier, jota siskokset kasvattavat yhdessä, mutta Ling näyttäytyy sarjassa vain harvoin.
Pattyn ja Selman ensiesiintyminen oli Simpsonien 1. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa ”Joulurauha”. Sarjassa toistuvassa vitsissä Patty ja Selma piinaavat Simpsoneita ja joskus muitakin ihmisiä näyttämällä heille kuolettavan tylsiä lomadiojaan.
Patty

Patty on 41 vuotta vanha ja kaksi minuuttia nuorempi kuin Selma. Pattyn kampaus on pyöreämpi kuin Selmalla. Patty käyttää pinkkiä mekkoa ja oransseja kolmionmuotoisia korvakoruja.
Sarjan varhaisemmilla tuotantokausilla Patty kuvattiin heteroseksuaalina, joka kuitenkin vältteli miehiä ja eli Margen sanojen mukaan vapaaehtoisessa selibaatissa. Patty poikkesi periaatteistaan 2. tuotantokauden jaksossa ”Kunnon mies”, jossa hän suostui tapailemaan rehtori Seymour Skinneriä. Patty lopetti suhteen, kun Skinner kosi häntä, sillä hän ei halunnut erota siskostaan. Pattyn mahdolliseen lesbouteen alettiin hienovaraisesti vihjailla vasta myöhemmässä vaiheessa sarjaa. Asia varmistui kun Patty tuli ulos kaapista 16. kauden jaksossa ”Mennään naimisiin”. Patty oli ensimmäinen Simpsonien vakiohahmo, josta tuli avoimesti homoseksuaali. Samassa jaksossa hänen ainoa avioliittonsa päättyi yhtä nopeasti ja surkeasti kuin kaikki Selmankin avioliitot, sillä Pattyn morsian Veronica paljastui huijariksi ja naiseksi tekeytyneeksi mieheksi.
Selma

Selmalla on leveä ja kulmikas tukka. Hän käyttää sinistä hihatonta mekkoa ja lilan värisiä pyöreitä korvakoruja.
Selma eroaa Pattysta siten, että hän on aina yrittänyt aktiivisesti löytää itselleen miestä. Selman kirouksena on päätyä toistuvasti avioliittoihin, joissa sulhanen paljastuu huijariksi välittömästi häiden jälkeen. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli vankilasta vapautuneen Sideshow Bobin kanssa 3. kauden jaksossa ”Musta leski”. Ilmeni, että Bob aikoi murhata hänet hääyönä periäkseen hänen rahansa ja kostaakseen Simpsonin perheelle. 7. kauden jaksossa ”Kala nimeltä Selma” Selma nai puolestaan elokuvatähti Troy McCluren, mutta pian paljastui, että McClure halusi vain kulissiavioliiton, sillä hänen seksuaalinen halunsa kohdistui pelkästään kaloihin. 18. kauden jaksossa ”Omituinen romanssi” Selma meni naimisiin Homerin isän Abraham Simpsonin kanssa, mutta liitto ei toiminut Aben seniilin käytöksen vuoksi. 22. kauden jaksossa ”Rakkauden pyörteissä” Selma meni naimisiin mafioso Läski-Tonyn kanssa, mutta vihkiminen paljastui pätemättömäksi, sillä Tony otti Selman ainoastaan ”kakkosvaimokseen” ja hänellä oli jo vaimo. Selmalla on tapana säilyttää aina jokaisen aiemman aviomiehensä sukunimi osana omaa nimeään. Hänen koko sukunimensä on nykyään Bouvier-Terwilliger-Hutz-McClure-Stu-Simpson-D'Amico, mikä vihjaa, että hänen järjestyksessä toinen aviomiehensä olisi ollut asianajaja Lionel Hutz ja neljäs aviomies Disco Stu. Näitä avioliittoja ei kuitenkaan ole kuvattu sarjassa.
Aviomiehen lisäksi Selma on halunnut itselleen myös lapsen. 4. kauden jaksossa ”Selman valinta” hän tyytyi lapsen sijasta adoptoimaan kuolleen Gladys-tätinsä Jub-Jub-nimisen lemmikki-iguaanin. Jub-Jub on sen jälkeen nähty aina silloin tällöin Selman ja Pattyn lemmikkinä. 16. kauden jaksossa ”Vauvakuumetta” Selma lopulta adoptoi Kiinasta Ling-nimisen tyttövauvan. Ling on tämän jälkeen esiintynyt joissain jaksoissa, mutta Selman äitiyttä kuvataan sarjassa melko vähän.
Jakson ”Musta leski” mukaan Selma on menettänyt pysyvästi haju- ja makuaistinsa leikkiraketin lennettyä ja räjähdettyä hänen nenässään.
Simpsonien hahmot
| --- | --- |
Simpsonit ja sukulaiset:   Homer Simpson  Marge Simpson  Bart Simpson  Lisa Simpson  Maggie Simpson  Abraham Simpson  Patty ja Selma Bouvier 
Kaupungin väkeä:   Ned Flanders  Maude Flanders  professori Frink  Barney Gumble  tohtori Hibbert  Lionel Hutz  pastori Lovejoy  Hans Moleman  Apu Nahasapeemapetilon  pormestari Quimby  tohtori Nick  Sarjakuvahemmo  Agnes Skinner  Cletus Spuckler  Moe Szyslak  poliisipäällikkö Wiggum 
Springfieldin ydinvoimala:   Montgomery Burns  Carl Carlson  Lenny Leonard  Waylon Smithers 
Perheet:   Simpsonin perhe  Flandersin perhe  Van Houtenin perhe 
Springfieldin ala-asteen henkilökuntaa ja oppilaita:   ylitarkastaja Chalmers  Jimbo Jones  Edna Krabappel  Otto Mann  Nelson Muntz  Martin Prince  Sherri ja Terri  rehtori Skinner  Milhouse Van Houten  Ralph Wiggum  talonmies Willie 
Julkkikset:   Kent Brockman  Hassu-klovni  Troy McClure  Rainier Wolfcastle 
Vakiokonnat:   Läski-Tony  Kang ja Kodos  Sideshow Bob  Snake 
Muut:   Jebediah Springfield  Pukin pikku apuri  Tikku ja Takku
Per Lasson

| Per Lasson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1970 (ikä 53)  Lomma, Skåne
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Jesse (Ohuella langalla)
Aiheesta muualla
IMDb 
Per Christopher Lasson (s. 16. joulukuuta 1970 Lomma) on ruotsalainen näyttelijä.
Lasson opiskeli näyttelijäksi Malmön teatterikorkeakoulussa vuosina 1995–99. Sitä ennen hän oli opiskellut draamaa, teatteria ja elokuvaa Lundin yliopistossa.
Lasson on esiintynyt niin teatterissa, tv-sarjoissa kuin elokuvissa. Suuri yleisö tuntee hänet ennen kaikkea Jessen roolista sarjassa Ohuella langalla.