stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pölynimuri
Erilaisia pölynimureita > Keskuspölynimuri

Keskuspölynimuri tarkoittaa rakennukseen kiinteästi sijoitettua laitetta, johon kuuluu varsinaisen imurilaitteen lisäksi kiinteästi asennettu runkoputkisto, jossa on useampia imupisteitä. Imupisteeseen kytketään imurointiletku varusteineen. Kytkentä käynnistää imurin tai se käynnistetään letkun kahvassa olevasta kytkimestä. Imuriosassa on säiliö, johon ilmavirrasta erotetaan roskat syklonin avulla. Hienojakoisin pöly puhalletaan rakennuksesta ulos poistoilman mukana. Keskuspölynimurin etuna tavalliseen imuriin verrattuna pidetään hiljaisempaa ääntä imurointipaikassa sekä hienojakoisimmankin pölyn saamista pois huoneilmasta.
Erilaisia pölynimureita > Keskuspölynimuri rakentamisessa

Keskuspölynimurit ovat käytössä myös uudisrakentamisessa. Niinkutsutut rakennusimurit asennetaan usein rakennusprojektin ajaksi ja poistetaan projektin edettyä loppuvaiheeseen.
Valmistajia

Tunnettuja pölynimurimerkkejä ovat muun muassa AEG, Kärcher, Allaway, Bosch, Daewoo, Dyson, Electrolux (Volta), Hoover, LG, LUX, Miele, Nilfisk, Philips, Samsung ja Siemens.
EU:n tehorajoitukset

Euroopan unionissa on syyskuusta 2017 lähtien saanut myydä vain enintään 900 watin ottotehon imureita. Yli 1600 watin imurit kiellettiin jo syksyllä 2014.
Kunnossapito

Kodin pölynimurilla ei pitäisi ikinä imuroida hienojakoista pölyä, kuten rakennuspölyä tai tuhkaa, eikä mitään märkää, koska sellaiset rasittavat moottoria niin, että se voi hajota.
Mikrokuituiset suodattimet kannattaa vaihtaa säännöllisesti, esimerkiksi aina uuden pölypussin myötä. HEPA-suodatin on puolestaan paksu ja lamellipintainen, ja se on hyvä vaihtaa puolen vuoden välein.
Suuttimet kannattaa myös putsata. Pölypussiton imuri pitäisi tyhjentää ja puhdistaa jokaisen siivouksen jälkeen.
Täydellä pölypussilla ei kannata imuroida, koska pussin täyttyessä pölyä tulee huoneilmaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gles.fi – Keskuspölynimuri rakentamisessa (arkistoitu)
HowStuffWorks – How Vacuum Cleaners Work (englanniksi)
Keskipakoisvoiman toimintaperiaate pölypussittomassa imurissa. (Dirty Air: roskainen ilma, Cleaner Air: roskaton ilma, Dirt: roskat.)
Erityiskäyttöön suunniteltu sovellus: pölynimurina toimiva ranskalainen junanvaunu.
Juhamatti Aaltonen

| Juhamatti Aaltonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Ii, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Juhis, Juhi, Röglen taikuri, Iin taikuri, Iin ihmemies
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Jokerit
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  50
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) Pelicans (SML) Metallurg Magnitogorsk (KHL) Rögle BK (SEL/SHL) Jokerit (KHL) HIFK (SML) SC Bern (NL) Skellefteå AIK (SHL) Jukurit (SML) BK Mladá Boleslav (ČEL) Esbjerg Energy (Tanska)
NHL-varaus:  284. varaus, 2003 St. Louis Blues
Juhamatti Tapio Aaltonen (s. 4. kesäkuuta 1985 Ii) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa. Aaltosen vahvuuksina pidetään hyvää pelisilmää, laukausta, kiekonkäsittelytaitoa, luovuutta ja sulavaa luistelua sekä ylivoimapelaamista.
Aaltonen on voittanut kolme Suomen-mestaruutta ja maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2011 ja olympiapronssia vuonna 2014.
Ura > Seuraura > Ensimmäiset SM-liigavuodet Kärpissä ja Pelicansissa (2003–2010)

Aaltonen aloitti jääkiekon Haukiputaan Ahmoissa, josta hän siirtyi jo nuorena Oulun Kärppiin. St. Louis Blues varasi Aaltosen NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Aaltonen kuului Kärppien liigarinkiin kaudesta 2002–2003, mutta hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa vasta kaudella 2005–06. Ennen kyseistä kautta Aaltonen oli pelannut SM-liigassa 14 runkosarjaottelua ilman yhtään tehopistettä. Kaudella 2005–2006 50 runkosarjan ottelussa tehopisteet 13+12=25 saavuttanut Aaltonen oli tulokkaiden toiseksi paras pistemies, ja Kärpät juhli kaudella pronssimitalia kaataen Helsingin IFK:n pronssiottelussa lukemin 6–2.
Kolme viimeistä Kärpissä vietettyä kautta olivat Aaltoselle hyvin menestyksekkäät: kaudella 2006–2007 Aaltonen juhli Kärppien riveissä ensimmäistä SM-kultaansa, ja runkosarjassa hän saavutti siihenastisen uransa piste-ennätyksen, 53 runkosarjaottelussa tehopisteet 11+21=32. Kaudella 2007–2008 Aaltonen pelasi Kärpissä 44 ottelua runkosarjassa keräten tehopisteet 7+19=26, kun taas pudotuspelien 15 ottelussa hän keräsi viisi tehopistettä Kärppien voittaessa jälleen SM-kultaa.
Viimeinen Kärppien kanssa vietetty kausi 2008–2009 oli sekin menestyksekäs, sillä Aaltonen keräsi 53 runkosarjaottelussa yhteensä 32 tehopistettä, ja oli Kärppien johtavia pelaajia sen selvittäessä tiensä jälleen loppuottelusarjaan, joissa se joutui kuitenkin taipumaan pettymyksellisesti JYPille.
Kärpissä pelatessaan Aaltonen omisti myös Kiekkokamari-nimisen baarin Oulussa.
Kaudeksi 2009–2010 Aaltonen siirtyi Pelicansin miehistöön, ja 17. maaliskuuta 2010 seura julkisti tehneensä Aaltosen kanssa viisivuotisen sopimuksen, joka salli hänen kuitenkin siirtyä ensimmäisen sopimuskauden jälkeen toiseen seuraan. Sopimus oli Pelicansille sen seurahistorian pisin ja suurin. Pelicansissa Aaltonen sai runsaasti peliaikaa, ja pelasi kaikissa joukkueensa 58 ottelussa tehopistein 28+21=49. Lisäksi hän rikkoi kaudella oman yhden kauden jäähyennätyksensä kärsimällä 56 rangaistusminuuttia. Pelicans ei kuitenkaan selviytynyt pudotuspeleihin, ja oli runkosarjan kolmanneksi huonoin joukkue 73 pisteellään.
Aaltonen sijoittui toiseksi Jori Lehterän jälkeen pelaajien tekemässä valinnassa SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi keväällä 2010.
Ura > Seuraura > KHL ja SHL (2010–2013)

Kaudella 2010–2011 Pelicans vuokrasi Aaltosen KHL-liigassa pelaavalle venäläiselle Metallurg Magnitogorskille, jossa pelasivat jo ennestään suomalaisista puolustaja Janne Niskala, hyökkääjä Petri Kontiola sekä Kärpissä vietetyiltä vuosilta tuttu pelikaveri, puolustaja Lasse Kukkonen. Magnitogorskissa Aaltonen pääsi pelaamaan 47 ottelua, joissa hän keräsi tehopisteet 19+17=36. Toisella kaudellaan KHL:ssä hän teki 22 maalia ja antoi 9 maalisyöttöä 54 ottelussa. Kauden jälkeen Magnitogorsk ja Aaltonen purkivat sopimuksensa, ja myöhemmin kesän aikana Aaltonen siirtyi Traktor Tšeljabinskiin. Josta sai kuitenkin potkut, kun ei pystynyt lentämään joukkueen harjoitusleirille silmävamman takia.
Aaltonen sai vuoden 2012 elokuun alussa vakavan vamman silmäänsä, jonka vuoksi hän sai potkut KHL-seurastaan jo ennen kuin ehti pelata otteluakaan joukkueessa. Pahimmassa tapauksessa Aaltosen ura olisi voinut jopa päättyä. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Aaltonen solmi lokakuussa sopimuksen Ruotsin pääsarjassa pelanneen Rögle BK:n kanssa. Röglessä pelasi jo ennestään Lasse Kukkonen, jonka kanssa Aaltonen on pelannut sekä Kärpissä että Suomen maajoukkueessa. Aaltonen pelasi Elitserienissä ensimmäisen ottelunsa 18. lokakuuta 2012 vierasottelussa Skellefteå AIK:ta vastaan. Aaltosen ensimmäinen ottelu ei kuitenkaan mennyt ollenkaan hyvin. Aaltonen sai peliluvan vain tunteja ennen ottelua, joka päättyi Röglen 6–0-tappioon. Aaltonen pelasi ensimmäisessä Elitserien-ottelussaan Röglen ykkösketjussa reilut 19 minuuttia ja oli jäällä Skellefteån 1–0- ja 6–0-maalien aikana.
Ura > Seuraura > Takaisin Kärppiin (2013–2014)

Ruotsin kauden jälkeen Aaltosen arvioitiin siirtyvän kaudeksi 2013–2014 NHL:ään. Joukkueeksi spekuloitiin muun muassa Dallas Starsia. Aaltonen teki kuitenkin sopimuksen kasvattajaseuransa Kärppien kanssa kaudesta 2013–2014.
Marraskuussa 2013 syntyi kohua, että Aaltonen olisi lähdössä Kärpistä. Aaltosella oli sopimuksessaan pykälä, joka mahdollisti hänen siirtymisensä ulkomaille viimeistään 15. marraskuuta mennessä. Marraskuun alussa Aaltonen totesi ruotsalaislehti Expressenin haastattelussa, että siirto Ruotsiin on mahdollinen. Lehden tietojen mukaan Aaltosesta olivat eniten kiinnostuneet SHL-seurat Örebro HK sekä Linköpings HC. Aaltosen pelaaja-agentin mukaan kiinnostusta oli myös Sveitsissä ja Venäjällä. Huhumylly laantui vasta, kun Kärpät ilmoitti Aaltosen pysyvän seurassa.
Keväällä 2014 Aaltonen voitti uransa kolmannen Suomen mestaruutensa Kärppien kokoonpanossa. Aaltonen teki finaalisarjan seitsemännen ottelun ratkaisseen jatkoerämaalin 68. peliminuutilla. Kyseessä oli ensimmäinen kerta SM-sarjan historiassa, kun mestaruus ratkaistiin vasta seitsemännessä loppuottelussa.
Ura > Seuraura > Jokerit ja KHL (2014–2016)

1. elokuuta 2014 uutisoitiin Aaltosen tehneen kaksivuotisen sopimuksen KHL:ään siirtyneen Jokereiden kanssa. Kaudella 2014–2015 Aaltonen pelasi Jokereissa 48 ottelua, joissa syntyi 10+24=34 tehopistettä. Jouluun saakka Aaltonen pelasi samassa kentällisessä Niklas Hagmanin ja Niko Kapasen kanssa. Mutta yhteispelin takkuilun vuoksi Aaltonen siirrettiin pelaamaan Jokereiden pelillisesti kolmanteen kenttään, jossa pelasivat Jere Sallinen ja Petteri Wirtanen. Pudotuspeleissä Aaltonen teki 10 pelissä 4 maalia ja antoi 2 maaliin johtanutta syöttöä. Aaltonen jatkoi Jokereissa myös kaudella 2015–2016.
Kaudella 2015–2016 Juhamatti Aaltonen pelasi 60 ottelusta 45. Pelaamissaan otteluissa Aaltonen teki 15 maalia sekä antoi 13 maalisyöttöä tehden kaikkiaan 28 pistettä.
Ura > Seuraura > Kausi HIFK:ssa ja vuodet ulkomailla (2016–2019)

Aaltonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liiga-joukkue HIFK:hon kesäkuussa 2016. Urheilusanomien mukaan HIFK teki hänestä ensimmäisen kauden aikana eniten palkkaa ansaitsevan pelaajan koko SM-liigassa (350 000 euroa).
Aaltonen pelasi kauden 2016–2017 aikana HIFK:ssa 52 runkosarjaottelua. Niissä hän teki 39 tehopistettä. Pudotuspelien 13 ottelussa hän teki viisi pistettä. Maalintekijänä tunnettu Aaltonen pelasi kauden lopussa peräti 21 ottelua ilman maalia. Pudotuspeleissä HIFK:n valmentaja Antti Törmänen jätti hänet välillä jopa kokoonpanon ulkopuolelle.
Aaltosen HIFK-jakso jäi kauden mittaiseksi, kun hän teki kaudeksi 2017–2018 sopimuksen SHL-seura Rögle BK:n kanssa. Kausi ei kuitenkaan onnistunut toivotulla tavalla, ja Aaltonen siirtyi pelaamaan SC Bernin riveihin. Hän ei ehtinyt pelaamaan montaa ottelua, koska siirtyi Sveitsin runkosarjapelien loppujaksolla. Hän pääsi siltikin tehopisteille. Aaltonen onnistui pääsemään myös pudotuskamppailuissa teholukemiin. Kiekkokauden päätyttyä Aaltosen tiedotettiin siirtyneen pelaamaan takaisin SHL:ään, mutta Skellefteå AIK:n riveihin.
Ura > Seuraura > Takaisin SM-liigaan (2019–2023)

Pelicans ilmoitti helmikuussa 2019 tehneensä Aaltosen kanssa loppukauden ja seuraavan kauden kattavan sopimuksen.
Helmikuussa 2020 Aaltonen teki loppukauden kattavan sopimuksen Kärppien kanssa. Toukokuussa 2021 Aaltonen teki Kärppien kanssa jatkosopimuksen kaudesta 2021–2022.
Toukokuussa 2022 Aaltonen teki kautta 2022–2023 koskevan sopimuksen Mikkelin Jukurien kanssa. Hänet nimitettiin joukkueen kapteeniksi.
Ura > Seuraura > Kausi 2023–2024

Keväällä 2023 Aaltonen ilmoitti että ei pelaa Jukureissa toista kautta ja siirtyi Tšekin pääsarjassa pelaavan BK Mladá Boleslavin riveihin yksivuotisella sopimuksella. Sopimus purettiin joulukuussa 2023, ja hän siirtyi tammikuun 2024 alussa Tanskan Metal Ligaenissa pelaavaan Esbjerg Energyn joukkueeseen. Hän pelasi seurassa vain seitsemän ottelua kunnes jätti seuran helmikuussa, ja siirtyi takaisin Pelicansiin. Elokuussa 2024 Pelicans tiedotti, että seuran ja Aaltosen välinen sopimus on purettu yhteisymmärryksessä.
Ura > Seuraura > Paluu Jokereihin (2024–)

Marraskuussa 2024 Aaltonen palasi vuoden mittaisella sopimuksella Jokereihin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
A-maajoukkueessa Aaltonen pelasi ensimmäisen ottelunsa Euro Hockey Tourin Ruotsissa pelatun LG Hockey Gamesin turnauksessa. Suomi nousi lopulta EHT-turnauksen kokonaisvoittoon, ja Aaltonen voitti myös Ruotsin turnauksessa Suomen joukkueen sisäisen pistepörssin tehopisteillä 3+2=5. Hyvien peliesitystensä ansiosta hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä, ja maajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen valitsi Aaltosen myös lopulliseen maailmanmestaruuskisojen joukkueeseen Saksassa pelattuihin MM-kisoihin 2010. Aaltonen pelasi ensimmäisissä MM-kilpailuissaan 7 ottelua, joissa hän keräsi tehopisteet 1+2=3. Suomen menestys kisoissa jäi kuitenkin vaisuksi, kun Tšekki pudotti Suomen puolivälierissä rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. Suomi sijoittui kisoissa kuudenneksi.
Jukka Jalonen valitsi Aaltosen jälleen vuoden 2011 MM-kisoihin, joissa hän pelasi ykkösketjussa Mikko Koivun ja Tuomo Ruudun kanssa. Avausottelussa Tanskaa vastaan Aaltonen viimeisteli tehopisteet 1+1=2, ja iski Suomelle voittomaalin Koivun ja Sami Lepistön syötöstä, ja syötti Tuomo Ruudun viimeistelemän  5–1 maalin Suomelle. Aaltosta peluutettiin turnauksen alkusarjan otteluiden jälkeen myös joukkueen toisessa hyökkäysketjussa. MM-turnauksessa Aaltosen tehopisteet olivat 1+2=3, ja Ruotsia vastaan pelatussa loppuottelussa Aaltonen sai syöttöpisteen Niko Kapasen tekemään 3–1-johtomaaliin. Suomi voitti ottelun lopulta tylysti lukemin 6–1, ja Aaltonen pääsi juhlimaan uransa ensimmäistä maailmanmestaruutta. Aaltosen kotipaikkakunta Ii lahjoitti MM-sankarilleen 3 000 neliön tonttialueen Iijoen suulta 13. kesäkuuta 2011.
Aaltonen pelasi vuonna 2013 maailmanmestaruuskisoissa. Hän oli tuolloin Leijonien ykköskentällisessä ja onnistui hyvin Petri Kontiolan ja Janne Pesosen kanssa. Hän oli yhdessä Suomen ykköskentällisen kanssa Suomen kantavia voimia. Aaltonen kuului Suomen joukkueeseen myös Sotšin olympialaisissa 2014, joissa hän teki 1–1-tasoitusmaalin puolivälierässä Venäjää vastaan ja voitti lopulta pronssia.
Aaltonen pelasi myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa ja teki 8 pelissä tehopisteet 1+3. Hän pelasi Suomen niin sanotussa neloskentässä Joonas Kemppaisen ja Janne Pesosen kanssa. Kenttä oli Suomen toiseksi tehokkain. Aaltonen pelasi lisäksi Suomen toisessa ylivoimakentällisessä, jossa pelasivat myös Petri Kontiola, Tuomo Ruutu, Joonas Kemppainen ja Esa Lindell.
Aaltonen nimettiin heinäkuussa 2011 yhdessä Lasse Kukkosen ja Pekka Rinteen kanssa Mestis-joukkue Kiekko-Laserin pääomistajaksi..
Saavutukset > SM-liiga

SM-kultaa (2007, 2008 ja 2014)
SM-pronssia (2006)
SM-hopeaa (2009)
Pudotuspelien parhaalle annettava Jari Kurri -palkinto 2014
Saavutukset > Maajoukkue

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011, kultaa
Talviolympialaiset 2014, pronssia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juhamatti Aaltonen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Juhamatti Aaltonen Eurohockey.com. (englanniksi)
Juhamatti Aaltonen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Petrus Palmu | Mikkelin Jukureiden kapteeni SM-liigassa 2022–2023 | Seuraaja: Pekka Jormakka |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Antti Raanta | Jari Kurri -palkinnon voittaja 2014 | Seuraaja: Joonas Donskoi |
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2010
3 Nummelin (A) |
5 Kukkonen (A) |
6 Jaakola |
7 Mäenpää |
11 Hietanen |
15 Hytönen |
20 Miettinen |
21 Niskala |
22 Santala |
23 Hahl |
24 Kapanen (C) |
26 Immonen |
27 Kontiola |
29 Korpikoski |
30 Tarkki |
31 Vehanen |
35 Rinne |
36 Jokinen |
40 Pihlström |
41 Puistola |
44 Vatanen |
45 Osala |
50 Aaltonen |
52 Lehterä |
71 Komarov |
Valmentaja Jukka Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2011
4 Väänänen |
5 Kukkonen (A) |
6 Jaakola |
9 Koivu (C) |
15 Ruutu (A) |
18 Lepistö |
19 Välivaara |
20 Pesonen |
21 Niskala |
24 Lajunen |
26 Immonen |
28 Salmela |
29 Nokelainen |
30 Hovinen |
31 Vehanen |
35 Lassila |
37 Pyörälä |
39 Kapanen |
40 Pihlström |
41 Puistola |
47 Lahti |
50 Aaltonen |
58 Joensuu |
64 Granlund |
71 Komarov |
Valmentaja Jukka Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2013
2 Laakso |
4 Väänänen |
5 Kukkonen (C) |
6 Mäntylä |
10 Hagman (A) |
12 Anttila |
15 Hytönen |
18 Lepistö |
19 Savinainen |
20 Pesonen |
21 Melart |
23 Salminen |
27 Kontiola (A) |
28 Korpikoski |
31 Ortio |
32 Raanta |
35 Engren |
37 Haataja |
38 Hietanen |
39 Viitaluoma |
40 Koskiranta |
41 Pihlström |
46 Jalasvaara |
50 Aaltonen |
64 Granlund |
Valmentaja Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2015
2 Jokipakka |
6 Mäntylä |
7 Lindell |
15 Ruutu (A) |
16 Barkov |
18 Lepistö (A) |
20 Pesonen |
23 Louhivaara |
24 Kemppainen |
25 Hytönen |
26 Immonen |
27 Kontiola |
28 Salmela |
32 Saros |
33 Engren |
35 Rinne |
36 Jokinen (C) |
38 Hietanen |
41 Pihlström |
50 Aaltonen |
55 Ohtamaa |
63 Jaakola |
70 Hartikainen |
71 Komarov |
72 Donskoi |
Valmentaja Kari Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2017
4 Lehtonen |
5 Kukkonen (C) |
6 Jaakola (A) |
15 M. Aaltonen |
19 Savinainen |
20 Aho |
23 Kemppainen |
24 J. Lajunen |
29 Säteri |
31 Ortio |
33 Hännikäinen |
36 Järvinen |
37 Pyörälä |
38 Hietanen |
39 Puljujärvi |
40 Sallinen |
41 Pihlström |
47 V. Lajunen |
50 J. Aaltonen |
51 Filppula (A) |
55 Ohtamaa |
60 Honka |
62 Osala |
70 Korpisalo |
96 Rantanen |
Valmentaja Lauri Marjamäki
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2014
3 Määttä |
4 Väänänen |
5 Kukkonen |
6 Salo |
8 Selänne (C) |
12 Jokinen |
15 Ruutu |
16 Barkov |
18 Lepistö |
21 Lehterä |
23 Salminen |
26 Immonen |
27 Kontiola |
28 Korpikoski |
31 Niemi |
32 Lehtonen |
36 Jokinen |
38 Hietanen |
40 Rask |
41 Pihlström |
44 Timonen (A) |
45 Vatanen |
50 Aaltonen |
64 Granlund |
71 Komarov (A) |
Valmentaja Erkka Westerlund
Aaltonen Kärppien paidassa vierasottelussa Porin Ässiä vastaan 6. tammikuuta kaudella 2008–09.
Tetrapolis (Attika)

Tetrapolis (m.kreik. Τετράπολις, ”Nelikaupunki”) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen osa Kreikassa. Se käsitti neljä demosta Attikan koillisosassa. Ne olivat Marathon, Oinoe, Probalinthos ja Trikorythos.
Tetrapoliin nimi käsitettiin alun perin ilmeisesti erisnimeksi, joka tarkoitti yhtä kaupunkia, joka on muodostettu neljästä osasta (”Nelikaupunki”); ei neljää erillistä kaupunkia (”Neljä kaupunkia”). Se oli ilmeisesti luotu jonkinlaisena sympoliteiana jo hyvin varhaisina aikoina. Tetrapoliin kansalaisista käytettiin demonyymiä Tetrapoleus (Τετραπολεύς). Sillä oli oma hallinto sekä omat kultit ja syntymyytti. Klassisen kauden ateenalaiset katsoivat, että Tetrapolis olisi varhaisina aikoina ollut jopa itsenäinen polis eli kaupunkivaltio. Tälle ei kuitenkaan ole nykynäkemyksen mukaan perusteita, sillä koillisen Ateenan alueelta ei ole tehty tähän viittaavia arkeologisia löytöjä ennen noin vuotta 800 eaa. Näin ajatus Tetrapoliista varsinaisena poliksena on saattanut syntyä vasta 600–500-luvuilla eaa., ja se on mahdollisesti syntynyt tuonaikaisten maantieteeseen perustuneiden Ateenan puolueriitojen seurauksena.
Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Tetrapolis oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin synoikismoksessa, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Erään nykyaikaisen teorian mukaan prosessi olisi ollut pidempi, ja Tetrapolis olisi yhdistetty Ateenaan viimeisten alueiden joukossa vasta noin 600-luvulla eaa., samoin kuin esimerkiksi Eleusis. Yhtä mahdollista on kuitenkin sekin, ettei myytillä ole juurikaan historiallisia perusteita.
Ajan kuluessa Tetrapolis-nimi jäi pois käytöstä joko synoikismoksen seurauksena tai muutoin alueen tultua kiinteämmin osaksi Ateenaa. Sen osista tuli neljä erillistä demosta. Kleistheneen uudistuksissa noin 508 eaa. Tetrapoliin demokset jaettiin ilmeisesti tarkoituksella eri fyleihin vanhojen klikkien purkamiseksi. Tämän jälkeen Probalinthos kuului Pandionis-fyleen, kun muut kolme demosta kuuluivat Aiantis-fyleen.
Tert-butyylitolueeni

| tert-Butyylitolueeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-tert-butyyli-4-metyylibentseeni
CAS-numero:  98-51-1
PubChem CID:  7390
SMILES:  CC1=CC=C(C=C1)C(C)(C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H16
Moolimassa:  148,238 g/mol
Sulamispiste:  -52,5 °C
Kiehumispiste:  193 °C
Tiheys:  0,8612 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,004 g/l (25 °C)
tert-Butyylitolueeni eli t-butyylitolueeni (C10H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden orgaanisten kemikaalien synteesiin.
Ominaisuudet

tert-Butyylitolueeni on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen liukenematonta veteen, mutta liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, dikloorimetaaniin ja bentseeniin. Aine ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja limakalvoja. Altistumisesta tert-butyylitolueenille voi seurata hermostovaurioita. tert-Butyylitolueenia on eristetty kissanminttuihin kuuluvan Nepeta leucophylla-kasvin eteerisistä öljyistä.
Valmistus ja käyttö

tert-Butyylitolueenia valmistetaan tolueenista Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla. Alkyloivana yhdisteenä käytetään isobuteenia, tert-butyylikloridia tai tert-butyylibromidia. Pääasiassa tolueeni alkyloituu p-asemasta, mutta sivutuotteena voi muodostua myös hieman m-isomeeria..
tert-Butyylitolueenia voidaan käyttää hartsien liuottimena. Lisäksi siitä valmistetaan muita yhdisteitä kuten hapettamalla saatavia tert-butyylibentsaldehydiä ja tert-butyylibentsoehappoa.
Tetradekanoli

| Tetradekanoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  112-72-1
PubChem CID:  8209
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H30O
Moolimassa:  214,387 g/mol
Ulkomuoto:  Kiinteä, vahamainen
Sulamispiste:  37,6 °C
Kiehumispiste:  263 °C
Tiheys:  0,824 g/cm3 (38 °C)
Liukoisuus veteen:  0,0013 g/l (23 °C)
Tetradekanoli eli 1-tetradekanoli eli n-tetradekanoli eli tetradekyylialkoholi eli myristyylialkoholi on primäärinen suoraketjuinen alkoholi, jossa on neljätoista hiiliatomia. Yhdiste on  huoneenlämmössä kiinteää vahamaista ainetta ja sen molekyylikaava on C14H30O ja rakennekaava CH3(CH2)13OH.
Tetradekanolin moolimassa on 214,387 g/mol, sulamispiste 37,6 °C, kiehumispiste 263 °C, tiheys 0,824 g/cm3, leimahduspiste 141 °C ja CAS-numero 112-72-1. Tetradekanoli ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin etanoliin, eetteriin, asetoniin ja bentseeniin.
Tetradekanolia voidaan valmistaa pelkistämällä myristiinihappoa (C14H28O2), jota esiintyy kookosöljyssä. Tetradekanolia käytetään kosmeettisissa ja farmaseuttisissa salvoissa ja voiteissa. Tetradekanolin nimeä käytetään joskus virheellisesti kaupallisissa yhteyksissä tarkoitettaessa oikeasti yhdisteen isomeeriä 2-metyyli-7-etyyli-4-undekanolia (CAS 103-20-8).
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Aiheesta muualla

PubChem: Myristyl alcohol (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Tetradecanol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Myristyl alcohol (englanniksi)
ChemBlink: 1-Tetradecanol (englanniksi)
TCI America: 7-Ethyl-2-methyl-4-undecanol (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Tetradecanol (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 14OH (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 14OH (englanniksi)
Alkoholit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| metanoli | etanoli | propanoli | butanoli | pentanoli | heksanoli | heptanoli | oktanoli | nonanoli | dekanoli | undekanoli | dodekanoli |
| CH3OH | C2H5OH | C3H7OH | C4H9OH | C5H11OH | C6H13OH | C7H15OH | C8H17OH | C9H19OH | C10H21OH | C11H23OH | C12H25OH |
Qaf

Koraanin monissa suurissa esiintyy nimeltä mainitsematon profeetta, "varoittaja".
Qaf (arab. سورة ق‎, suom. Q:n suura) on Koraanin 50. suura. Se sisältää 45 jaetta.