stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dance of Death
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Wildest Dreams | Steve Harris, Adrian Smith | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rainmaker | Bruce Dickinson, Harris, Dave Murray | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | No More Lies | Harris | 7.22 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Montségur | Dickinson, Janick Gers, Harris | 5.50 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Dance of Death | Gers, Harris | 8.36 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Gates of Tomorrow | Dickinson, Gers, Harris | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | New Frontier | Dickinson, Nicko McBrain, Smith | 5.04 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Paschendale | Harris, Smith | 8.28 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Face in the Sand | Dickinson, Harris, Smith | 6.31 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Age of Innocence | Harris, Murray | 6.10 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Journeyman | Dickinson, Harris, Smith | 7.07 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 1.07.59 |  |  |  |  |  |  |
Kultalevyt

| Maa | Kultalevy |
| --- | --- |
 Saksa: Kulta
 Britannia: Kulta
 Suomi: Kulta
 Brasilia: Kulta
Kokoonpano

Bruce Dickinson – laulu
Steve Harris – basso, kosketinsoittimet
Dave Murray – kitara
Adrian Smith – kitara
Janick Gers – kitara
Nicko McBrain – rummut
Aiheesta muualla

Dance of Death Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dance of Death Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iron Maiden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Iron Maiden  Killers  The Number of the Beast  Piece of Mind  Powerslave  Somewhere in Time  Seventh Son of a Seventh Son  No Prayer for the Dying  Fear of the Dark  The X Factor  Virtual XI  Brave New World  Dance of Death  A Matter of Life and Death  The Final Frontier  The Book of Souls  Senjutsu 
Livealbumit:   Live After Death  A Real Live One  A Real Dead One  Live at Donington  A Real Live Dead One  Rock in Rio  BBC Archives  Beast over Hammersmith  Death on the Road  Flight 666 – The Original Soundtrack  En Vivo!  Maiden England ’88  The Book of Souls: Live Chapter  Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
EP:t:   The Soundhouse Tapes  Live!! +one  Maiden Japan  No More Lies 
Kokoelmat:   Best of the Beast  Ed Hunter  Edward the Great  Best of the 'B' Sides  The Essential Iron Maiden  Somewhere Back in Time  From Fear to Eternity 
Boksit:   The First Ten Years  Eddie's Head  Eddie's Archive 
Singlet:   ”Running Free”  ”Sanctuary”  ”Women in Uniform”  ”Twilight Zone”  ”Purgatory”  ”Run to the Hills”  ”The Number of the Beast”  ”Flight of Icarus”  ”The Trooper”  ”2 Minutes to Midnight”  ”Aces High”  ”Wasted Years”  ”Stranger in a Strange Land”  ”Can I Play with Madness”  ”The Evil That Men Do”  ”The Clairvoyant”  ”Infinite Dreams”  ”Holy Smoke”  ”Bring Your Daughter... to the Slaughter”  ”Be Quick or Be Dead”  ”From Here to Eternity”  ”Wasting Love”  ”Fear of the Dark (live)”  ”Hallowed Be Thy Name (live)”  ”Man on the Edge”  ”Lord of the Flies”  ”Virus”  ”The Angel and the Gambler”  ”Futureal”  ”The Wicker Man”  ”Out of the Silent Planet”  ”Wildest Dreams”  ”Rainmaker”  ”The Reincarnation of Benjamin Breeg”  ”Different World”  ”El Dorado”  ”Satellite 15... The Final Frontier”  ”Coming Home”  ”Speed of Light”  ”Empire of the Clouds”  ”The Writing on the Wall”  ”Stratego” 
Videotallenteet:   Live at the Rainbow  Video Pieces  Behind the Iron Curtain  Live After Death  12 Wasted Years  Maiden England  The First Ten Years  From There to Eternity  Donington Live 1992  Raising Hell  Classic Albums: The Number of the Beast  Rock in Rio  Visions of the Beast  The Early Days  Death on the Road  En Vivo!  Maiden England '88 
Katso myös:   Jäsenet  Diskografia  Kappaleluettelo  Kiertueet  Tribuutit  Eddie  Blaze Bayley  Michael Kenney  Psycho Motel  Samson  Urchin  Lauren Harris 
Adrian Smith esiintymässä Wienissä vuonna 2003.
Sini

Sini tarkoittaa seuraavia:
sini, siniaalto
sini, trigonometrinen funktio
sini, väri
Sini, naisen nimi
Sylvia Sini, oik. Eeva Eskola, suomalainen kirjailija
Sini, eli Sinituote Oy, siivoustarvikkeita valmistava yritys
Sini, perunalajike
Sini, kylä Afganistanissa
Sini, kaupunki Intiassa
Sini, kaupunki Italiassa.
Sini, autiomaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sini”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Santeri Siimes

Santeri Siimes (s. 1981 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, urkuri
ja kieltenopettaja.
Siimes opiskeli urkujen- ja pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa opettajinaan muun muassa Harri Viitanen, Meri Louhos ja Carlos Juris ja on lisäksi täydentänyt urkuopintojaan Naji Hakimin mestarikurssilla. Urkurina hän on omistautunut ennen muuta 1800- ja 1900-lukujen ranskalaisen koulukunnan musiikin esittämiseen. Siimes on esiintynyt niin solistina kuin kamarimuusikkona ja säestäjänä teini-ikäisestä lähtien, Suomen tärkeimmistä tapahtumista muun muassa Helsingin Urkukesässä sekä Urkuyö ja aaria -festivaalilla.
Säveltäjänä Siimes on itseoppinut. Hänen tuotantonsa käsittää urkumusiikkia, muun muassa kaksitoista urkusinfoniaa, sekä piano-, kamari-, orkesteri- ja vokaaliteoksia. Vuonna 2011 hänen teoksensa Trois études voitti 2. palkinnon kansainvälisessä Aristide Cavaillé-Coll -sävellyskilpailussa Ranskassa
Musiikillisen työn ohella Siimes on opiskellut romaanista filologiaa Helsingin yliopistossa ja toiminut useiden romaanisten kielten opettajana. Hän opettaa nykyisin muun muassa galegon kieltä ja Galician kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Hän teki gradun galegon kielestä vertailevasta näkökulmasta. Hän on kääntänyt ruotsista galegoksi Astrid Lindgrenin kirjan Rasmus på luffen (Rasmus ja kulkuri). Romaanisten kielten lisäksi hän on opiskellut ja puhuu pariakymmentä muuta eurooppalaista kieltä, kuten liettuaa.
Siimes konsertoi Pariisin Notre-Damessa syyskuussa 2009. Ohjelmistossa oli Louis Viernen, René Viernen ja Léonce de Saint-Martinin teosten lisäksi Siimeksen oma sävellys Suite en forme de messe basse (2008).
Heinäkuussa 2010 ilmestyi Siimeksen ensimmäinen soololevy "Santeri Siimes : Œuvres pour orgue", joka sisältää hänen urkusinfoniansa numerot X ja XI sekä kappaleet Toccata ja Complainte. CD on äänitetty Helsingissä Kallion kirkossa, jonka lehteriurut sopivat hyvin Siimeksen ranskalaisvaikutteiseen urkusävellystyyliin.
Aiheesta muualla

Santeri Siimes Helsingin yliopiston "Kuukauden humanisti" -haastattelussa
Urkuyö ja aaria: Santeri Siimes
Suomalaisurkuri konsertoi Notre-Damessa
Sauli Häkkinen

| Sauli Häkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. tammikuuta 1921 Lappee
Kuollut: 13. joulukuuta 2006 (85 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  työ- ja liikennepsykologi, työpsykologian ja työnjohto-opin professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (DI 1950, TkL 1957, TkT 1958), Helsingin yliopisto (?)
Instituutti:  Teknillinen korkeakoulu
Palkinnot:  VR 3 ja 4, SVR R 1, Vm 2, Mm (1939–40 ja 1941–45)
Sauli Häkkinen (31. tammikuuta 1921 Lappee – 13. joulukuuta 2006 Espoo) oli suomalainen työ- ja liikennepsykologi. Hän oli Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja työnjohto-opin professori 1971–1984. Hän tutki liikenneonnettomuuksiin vaikuttavia psykologisia tekijöitä ja tapaturma-alttiutta.
Häkkinen tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta (1940). Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (1950) ja psykologiksi Helsingin yliopistosta. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui 1957 ja tekniikan tohtoriksi 1958 (TKK). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1958) oli otsikoitu Traffic accidents and driver characteristics : a statistical and psychological study. Häkkinen teki opintomatkoja Englantiin (1951), Saksaan ja Ranskaan (1955) sekä Yhdysvaltoihin (1962–63). Hän oli TKK:n työpsykologian dosentti vuosina 1964–1971.
Työurallaan Häkkinen oli Puolustusvoimien pääesikunnan viestiosaston toimistoinsinööri (1949–51). Työterveyslaitoksen psykologian osaston psykologi (1951–53), osaston apulaisjohtaja (1954–63), virkaatekevä johtaja (1963) ja osastonjohtaja (1963–72). Sivutoimisesti hän toimi Tapaturmantorjunta ry:n (Talja), myöhemmin Liikenneturvan, liikennejaoston tutkimustoimiston päällikkönä (1961–69). Tämän ohella hän toimi Teknillisen korkeakoulun työpsykologian assistenttina (1951–63), dosenttina (1964–71). Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun virkaatekevä professori (1964), samoin Jyväskylän yliopiston (1967) ja Kauppakorkeakoulun (1969–70). TKK:n työpsykologian ja työnjohto-opin professorina hän toimi 1971–1984.
Häkkisen liikenteessä tapahtuvaa havainnointia koskevien tutkimustulosten perusteella Suomessa otettiin 1970-luvulla käyttöön yleiset nopeusrajoitukset, tosin viiveellä, sillä vastustus oli joillakin tahoilla hyvin voimakasta. Taitavana tieteen popularisoijana Häkkinen sai tiedonjulkistamispalkinnon 1982.
Erityisistä tieteellisistä ansioistaan Sauli Häkkiselle myönnettiin Human Factors Societyn Fellow-arvo.
Häkkiseen kahdesta lapsesta Arja Kaitala (*1954, o.s. Häkkinen) on filosofian tohtori ja Oulun yliopiston eläinekologian professori.
Julkaisuja

Traffic accidents and driver characteristics : a statistical and psychological study 1958
Teknillinen lahjakkuus kahdessa erilaisessa teknillisessä ammatissa 1966
Jotakin ehkä tietäisin, olinhan siellä minäkin. Ilmatorjuntamiehen muistoja vuosilta 1939-1944, Ilmatorjuntasäätiö, 1997
Liikennepsykologia, Otatieto, 1991 (yhdessä Juha Luoman kanssa)
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Sekaisin Marista

| Sekaisin Marista> There's Something About Mary |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Bobby Farrelly,   Peter Farrelly
Käsikirjoittaja:  Ed Decter,   John J. Strauss,   Bobby Farrelly,   Peter Farrelly
Tuottaja:  Frank Beddor
Säveltäjä:  Jonathan Richman
Kuvaaja:  Mark Irwin
Leikkaaja:  Christopher Greenbury
Pääosat:  Ben Stiller,   Cameron Diaz,   Matt Dillon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  ~23 000 000$
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sekaisin Marista on Bobby Farrellyn ja Peter Farrellyn ohjaama romanttinen komedia vuodelta 1998. Sen pääosissa ovat Ben Stiller, Cameron Diaz, Matt Dillon, Chris Elliott, Lin Shaye, W. Earl Brown, Lee Evans ja Jeffrey Tambor, joiden lisäksi cameorooleissa nähdään Brett Favre, Sarah Silverman, Keith David ja Harland Williams.
Elokuva kertoo Tedistä, joka rakastuu lukiovuosinaan kauniiseen Maryyn ja päättää pyytää häntä treffeille. Ennen treffejä Tedin ollessa vessassa hänen kiveksensä jäävät sepaluksen väliin ja tämän nolon sattumuksen takia Ted ei halua enää tavata Maryä. Vuosien päästä Ted haluaa tavata Maryn ja hän palkkaa yksityisetsivän etsimään hänet, mutta tämäkin rakastuu Maryyn.
Elokuva oli yleisömenestys ja se oli kolmanneksi eniten tuottanut elokuva vuonna 1998 Pohjois-Amerikassa. Se myös nosti Stillerin parrasvaloihin. Total Film -lehden lukijat äänestivät elokuvan neljänneksi parhaimmaksi komediaksi ja lisäksi Bravoselvennä on sijoittanut elokuvan neljänneksi listatessaan sata hauskinta elokuvaa.[lähde? ] Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 81.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cameron Diaz  | … |  Mary   |
|  Matt Dillon  | … |  Healy   |
|  Ben Stiller  | … |  Ted   |
|  Lee Evans  | … |  Tucker   |
|  Chris Elliott  | … |  Dom   |
|  Lin Shaye  | … |  Magda   |
|  Jeffrey Tambor  | … |  Sully   |
|  Markie Post  | … |  Maryn äiti   |
|  Keith David  | … |  Maryn isäpuoli   |
|  W. Earl Brown  | … |  Warren   |
|  Sarah Silverman  | … |  Brenda   |
|  Khandi Alexander  | … |  Joani   |
|  Marnie Alexenberg  | … |  Lisa   |
|  Richard M. Tyson  | … |  Etsivä Krevoy   |
|  Rob Moran  | … |  Etsivä Stabler   |
|  Jackie Flynn  | … |  Etelä-Carolinan poliisi   |
|  Hillary Matthews  | … |  Domin vaimo   |
Aiheesta muualla

Sekaisin Marista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Juha Rosenqvist: Sekaisin Marista. Film-o-holic.com 20.11.1998.
Marko Ahonen: Sekaisin Marista[vanhentunut linkki]. Savon sanomat 23.6.2008.
Sic semper tyrannis

Virginian osavaltion vaakuna
Sic semper tyrannis on latinankielinen lentävä lause, joka tarkoittaa suomeksi Niin käy aina tyrannien. Sanontana se tarkoittaa, että sorrettu kansa aina lopulta surmaa tai syrjäyttää tyrannin. Rooman diktaattorina toimineen Julius Caesarin murhaan vuonna 44 eaa. osallistuneen Marcus Junius Brutuksen on väitetty lausuneen nämä sanat, mikä on luultavasti tosin keksitty vasta myöhemmin. John Wilkes Booth lausui sanat ampuessaan Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincolnin vuonna 1865.
Lause on myös Virginian osavaltion virallinen motto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sic semper tyrannis Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sic semper tyrannis
Käännös suomeksi
Scrapper Blackwell

Scrapper Blackwell (oik. Francis Hillman Blackwell; 21. helmikuuta 1903 Syracuse, Pohjois-Carolina – 7. lokakuuta 1962 Indianapolis) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti suositun pianisti-laulaja Leroy Carrin säestäjänä 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa. Scrapper teki myös joukon soololevytyksiä, joista ensimmäinen "Kokomo blues" on yksi merkittävimpiä ja sitä pidetään Robert Johnson -klassikon "Sweet Home Chicago" esikuvana. Allmusicin mukaan Blackwell oli yksi 1920- ja 1930-luvun merkittävimmistä kitaristeista, jonka soolotuotannon häikäisevän selvä-äänisestä tyylistä muodostui Chicagon 1940- ja 1950-luvun sähköinen blues.
Elämä

Francis Hillman Blackwell syntyi 16-lapsiseen Payton ja Elizabeth Blackwellin perheeseen. Etniseltä taustaltaan Blackwell oli osittain cherokee ja hän kasvoi ja eli suurimman osan elämästään Indianapolisissa, Indianassa. Hänen isänsä soitti viulua, mutta Francis Blackwell oli itseoppinut kitaristi, joka rakensi ensimmäisen kitaransa sikarilaatikoista, puusta ja rautalangasta. Hän opetteli myös soittamaan pianoa ja soittelikin ajoittain sitä ammatikseen. Teini-iässä Blackwell oli osa-aikamuusikko ja matkusteli välillä aina Chicagoon asti.
Etäisenä ja hankalana työkaverina tunnettu Blackwell muodosti läheisen työsuhteen pianisti Leroy Carrin kanssa. Carrin hän oli tavannut Indianapolisissa 1920-luvun puolivälissä. Carrin kanssa Blackwell äänitti duona Vocalion-levymerkille vuonna 1928 – tuloksena oli vuoden suurin blueshitti "How Long, How Long Blues".
Blackwell äänitti myös soolona Vocalionille. Ensimmäinen äänite oli "Kokomo Blues", josta Kokomo Arnold teki oman versionsa "Old Kokomo Blues" ja tästä taas muotoutui Robert Johnsonin bluesklassikko "Sweet Home Chicago" vuonna 1936. Blackwell ja Carr kiersivät vuosina 1928–1935 ympäri Yhdysvaltain keskilänttä ja levyttivät yli 100 kappaletta. Blackwell jatkoi myös soololevyjen tekemistä. Hän riitautui Carrin kanssa vuonna 1931, koska ei ollut tyytyväinen saamastaan huomiosta. Vocalionin Mayo Williamsin ansiosta yhteistyö kuitenkin jatkui ja Blackwell sai tasavertaisen huomion levytyssopimuksessa ja laulujen tekijätiedoissa. Blackwellin viimeinen levytyssessio Carrin kanssa oli helmikuussa 1935 Bluebird-merkille. Sessio päättyi kesken kaiken parin riitoihin. Kaksi kuukautta myöhemmin Carr kuoli rankan alkoholinkäytön aiheuttamaan munuaistulehdukseen. Heinäkuussa 1935 Blackwell äänitti tribuutin "My Old Pal Blues" Carrille ja vetäytyi musiikkibusineksesta.
Blackwell palasi musiikin pariin 1950-luvulla ja Colin C. Pomroy äänitti häntä kesäkuussa 1958 (äänitykset julkaistiin vuonna 1967 Collector-levymerkillä). Pian tämän jälkeen häntä äänitti Duncan P. Schiedt Doug Dobellin 77 Records -merkille ja Art Rosenbaum Prestige/Bluesville Records-merkeille.
Blackwell oli aloittamassa bluesuraansa uudelleen kun hänet ammuttiin pahoinpitelyn yhteydessä kuoliaaksi indianapolislaisella kujalla. Vaikka rikos säilyi ratkaisemattomana, poliisi pidätti hänen naapurinsa murhan aikoihin. Blackwell on haudattu New Crownin hautausmaalle Indianapolisiin.
Diskografia > Studioalbumit

Blues Before Sunrise (77 Records, 1960)
Mr. Scrapper's Blues (Bluesville, 1962)
The Blues of Brooks Berry & Scrapper Blackwell: My Heart Struck Sorrow (Bluesville, 1963)
Diskografia > Kokoelmat

The Virtuoso Guitar of Scrapper Blackwell (Yazoo, 1970)
Naptown Blues 1929–1934, Leroy Carr and Scrapper Blackwell (Yazoo, 1973)
Blues That Make Me Cry (Agram, 1981)
Great Piano-Guitar Duets (1929–1935), Leroy Carr and Scrapper Blackwell (Old Tramp, 1987)
Leroy Carr & Scrapper Blackwell 1929–1935 (Best of Blues, 1989)
Scrapper Blackwell with Brooks Berry (Document, 1994)
Complete Recorded Works, Vols. 1 and 2 (Document, 1996)
Aiheesta muualla

Kuvitettu diskografia
All About Jazz: Scrapper Blackwell
Scapper Blackwell Allmusicissa
Siittiöiden DNA-testi

Siittiöiden DNA-testiä käytetään miehestä johtuvan lapsettomuuden tutkimiseen. Useiden tutkimusten mukaan siittiöiden DNA:n pilkkoutumisella on merkittävä vaikutus miehen hedelmällisyyteen. DNA:n pilkkoutuminen estää siittiötä hedelmöittämästä munasolua tai estää alkion kehityksen raskauden aikana. Se voi pahimmassa tapauksessa johtaa raskauden keskeytymiseen.
DNA-testi tehdään tuoreesta spermanäytteestä. Siitä nähdään helposti ja nopeasti, kuinka monta prosenttia sperman siittiöiden DNA:sta on pilkkoutunut. Siemenneste on normaalia, jos alle 15 prosentissa siittiöistä on DNA:n rakenteen vaurioita. Jos pilkkoutumista on 16–30 prosentilla siittiöistä, voi raskaus edelleen alkaa luonnollisin keinoin. Yli 30 prosentin pilkkoutuminen heikentää merkittävästi siittiöiden kykyä hedelmöittää munasolu. Testiä suositellaan lapsettomuudesta kärsiville pariskunnille, joille hedelmöityshoidot eivät ole tuoneet apua tai joilla syytä lapsettomuuteen ei tiedetä.
Shiranui (1899)

| Shiranui / 不知火 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Chiswick
Kölinlasku:  1. tammikuuta 1898
Laskettu vesille:  15. maaliskuuta 1899
Palveluskäyttöön:  13. toukokuuta 1899
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 25. helmikuuta 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (kuormattu)
Pituus:  67,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,96 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  5 800 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18″ torpedoputkea
Shiranui (jap. 不知火) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Valmistus

Alus tilattiin 15. tammikuuta 1897 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1898 telakkanumerolla 332. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1899 ja valmistui 13. toukokuuta.
Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
Shiranui luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin 1. huhtikuuta 1922 apumiinalaivaksi ja edelleen yhteysalukseksi 1. elokuuta 1923, kunnes alus myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Silomustesieni

| Silomustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Varjomustesienet Parasola
Laji::  leiocephala
Kaksiosainen nimi
 Parasola leiocephala  (P.D.Orton) Redhead, Vilgalys & Hopple 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silomustesieni (Parasola leiocephala, syn. Coprinus leiocephalus) on esimerkiksi puistoissa, puutarhoissa ja nurmikoilla, lähinnä varjoisissa paikoissa harvakseltaan kasvava mustesienilaji. Se kasvaa puoliloisena lehtihumuksella ja mädäntyvillä kasvinjätteillä, esimerkiksi lastuilla. Laji on Suomessa melko yleinen.
Laji muistuttaa erehdyttävästi muita Parasola-suvun sieniä irtotyvisine helttoineen ja kellanruskeine keskustoineen sekä nopeasti ilmestymisensä jälkeen säteittäisen sateenvarjomaisesti avautuvine soikeine lakkeineen, mutta esimerkiksi heltat ovat hieman harvemmassa kuin esimerkiksi ratasmustesienellä (P. plicatilis). Jalan pituus vaihtelee 40–120 senttimetrin välillä ja paksuus on noin yhden ja kahden millimetrin välillä. Ilman mikroskooppia suvun lajeja on vaikea varmuudella erottaa toisistaan.
Sayranin metroasema

| Sayran (Сайран) |
| --- | --- |

 Almatyn metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Linja 1
Paikkakunta:  Almaty, Kazakstan
Avattu:  18. huhtikuuta 2015
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Sayran (kaz. Сайран) on yksi Almatyn metron asemista. Se avattiin 18. huhtikuuta 2015.
Aiheesta muualla

Метро в Алматы просто необходимо(venäjäksi)
Метро в Алматы пополнится двумя станциями(venäjäksi)
транспортные перспективы(venäjäksi)
Городу – пять станций метро, а его жителям – рабочие места(venäjäksi)
Shirataka (1899)

| Shirataka / 白鷹 |
| --- | --- |
 Shirataka

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  F. Schichau, Saksa
Kölinlasku:  24. tammikuuta 1899
Laskettu vesille:  10. kesäkuuta 1899
Palveluskäyttöön:  27. huhtikuuta 1927
Poistui palveluskäytöstä:  15. marraskuuta 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  126 t
Pituus:  46,5 m
Leveys:  5,1 m
Syväys:  1,26 m
Koneteho:  2 600 hv
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  26
Aseistus
Aseistus:  3 × 57 mm QF -tykkiä 4 × 36 cm torpedoputkea
Shirataka (jap. 白鷹) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin Saksasta Schichaun telakalta osana vuoden 1896 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 24. tammikuuta 1899. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 10. kesäkuuta ja se valmistui 27. huhtikuuta 1900.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 1922.
Shirayuki (1928)

| Shirayuki/白雪 |
| --- | --- |
 Shirayuki 1931

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Jokohama
Kölinlasku:  19. maaliskuuta 1927
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 1928
Palveluskäyttöön:  18. joulukuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 3. maaliskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 778 t
Pituus:  118,41 m (kokonaispituus) 115,3 m (vesiraja)
Leveys:  10,36 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  197
Aseistus
Aseistus:  6 × 127 mm/50 type 3 -tykkiä kaksiputkisena Malli A -asennuksena 2 × 13 mm type 93 -ilmatorjuntakonekivääriä 9 × 61 cm torpedoputkea 18 × miinaa
Shirayuki (jap. 白雪) oli keisarillisen Japanin laivaston Fubuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 laivasto-ohjelmassa Jokohaman telakalta, missä köli laskettiin 19. maaliskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 18. joulukuuta.
Palvelus

Keisarillisen Japanin laivaston hyökätessä Pearl Harboriin alus oli sijoitettuna keisarillisen Japanin laivaston 1. laivaston 3. hävittäjälaivueen 11. hävittäjäviirikköön.
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 3. maaliskuuta 1943.
Shafi Goldwasser

| Shafrira Goldwasser> שפרירה גולדווסר |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  שפרירה גולדווסר
Syntynyt: New York 
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Carnegie Mellon -yliopisto Kalifornian yliopisto (Berkeley)
Väitöstyön ohjaaja:  Manuel Blum
Instituutti:  Massachusetts Institute of Technology Weizmann-instituutti
Tutkimusalue:  Tietojenkäsittelytiede
Palkinnot:  Gödel-palkinto 1993 ja 2001 Grace Murray Hopper -palkinto 1996  Turing-palkinto 2012
Aiheesta muualla
people.csail.mit.edu/shafi
Shafrira Goldwasser on israelilais-yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on tutkinut urallaan erityisesti kryptografiaa.