stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martti Kivilinna
Julkaisuja

Nimellä M. Kivilinna:
Suurmetsästäjiä ja suurriistaa. Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1936
Kuinka variksista päästään!. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 5.  Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1936
Metsästäjän lakiopas. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 6.  Suomen metsästäjäliitto, Helsinki 1938, 2. uus. painos Otava 1945
Metsästyskulttuuri: mitä se on ja mitä vaatimuksia se asettaa. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 7. Otava 1939, 2. painos 1948
Sotilaan metsästysopas. Suomen yleisen metsästäjäliiton julkaisuja 11. Otava 1944
Suomen yleisen metsästäjäliiton 25-vuotisen toiminnan varrelta. Suomen yleinen metsästäjäliitto, Helsinki 1946
Toimitustöitä

Suomen vapaussota kuvissa: I ja II osa; toimittaneet Lauri Malmberg, Hugo Österman, M. Kivilinna, H. J. Viherjuuri, Yrjö Ylänne. Otava 1934
Vapaussodan kuvahistoria; toimittaneet Lauri Malmberg, Hugo Österman, M. Kivilinna, H. J. Viherjuuri, Yrjö Ylänne. Otava 1938, Suomen vapaussota kuvissa-teoksen tiivistetty kansanpainos
Aiheesta muualla

M. Kivilinna : Kenraalin matkassa mustien maassa, Hakkapeliitta, 22.12.1928, nro 51-52, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
M. Kivilinna : Hiekasta nousevaa historiaa, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1929, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Markiesje

| Markiesje |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Alankomaat
Määrä:  Suomessa 21 Alankomaissa 1 200
Rodun syntyaika:  1980-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Hollandse Tuliphond, Dutch Tulip Hound
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu SKL: ryhmä 9 Seura- ja kääpiökoirat alaryhmä 9 Mannermaiset kääpiöspanielit ja vastaavat rodut #924
Ulkonäkö
Paino:  9–10 kg
Säkäkorkeus:  uros 34–39 cm narttu 32–37 cm
Väritys:  musta
Markiesje on rotutyypiltään kääpiöspanieli.
Markiesje, myös hollannintulppaanikoira (holl. Hollandse tuliphond), on alankomaalainen koirarotu. Rotu on spanielityyppinen hyvin pieni seurakoira. Markiesje on melko harvinainen rotu, eikä sitä oikeastaan tavata Alankomaiden ulkopuolella. Kotimaassaan sen populaatio vuonna 2007 oli 1 200 yksilöä. Rodun harvinaisuudesta huolimatta Tapio Eerola arvelee, että siitä tulee tulevaisuudessa hyvinkin suosittu.
Ulkomuoto

Markiesje luokitellaan kääpiöspanieleihin, mutta sillä ei kuitenkaan tule olla dwarfismiin viittaavia piirteitä. Sitä kuvaillaan elegantiksi, hienorakenteiseksi ja rungoltaan suorakaiteen muotoiseksi. Silkkisessä ja kiiltävässä karvapeitteessä on runsaat hapsut. Ainoa hyväksytty väritys on musta, jossa kuitenkin sallitaan pienet valkoiset merkit rintakehässä, käpälissä ja hännänpäässä. Säkäkorkeus vaihtelee uroksella 34–39 cm (ihanne 37 cm) ja nartulla  32–37 cm (ihanne 35 cm) välillä. Paino on sukupuolta tarkemmin määrittämättä noin 9–10 kg.
Luonne ja käyttäytyminen

Tyypillinen markiesje on rauhallinen, ystävällinen, tasapainoinen ja älykäs. Sen ei koskaan tule olla arka, hermostunut tai ärhentelevä, eikä se saa suhtautua vieraisiin pelokkaasti. Sitä kuitenkin kuvaillaan tarpeen vaatiessa hyväksi vahtikoiraksi.
Alkuperä

Jo 1600- ja 1700-luvuilla Alankomaissa tunnettiin paikallinen spioen-tyyppinen (spanielimainen) koira, joka kuvattiin usein senaikaisissa maalauksissa. Sitä pidetään nykyisen rodun kantamuotona. Desmond Morriksen mukaan markiesje olisi syntynyt mannermaisen kääpiöspanielin, bretonin ja kääpiövillakoiran välisistä risteytyksistä.
Markiesjea on tavattu nykyisessä muodossaan joskus 1980-luvulla, mutta rotu alkoi uhkaavasti hävitä ja sitä alettiin elvyttää papillonin avulla, mikä näkyy selvästi sen ulkomuodossa. Vuonna 1999 se saatiin viimein vakiinnutettua rotutyypiltään ja Hollannin Kennelliitto hyväksyi sen virallisesti alankomaalaiseksi roduksi. Se on kotimaassaankin melko harvinainen virallisesta tunnustuksesta huolimatta, eikä se ole vielä FCI:n hyväksymä. Suomeen tuotiin ensimmäinen markiesje 2016 ja toinen 2017. Vuonna 2019 rotu saavutti Suomessa Kennelliiton virallisen hyväksynnän. Ensimmäinen suomalainen pentue syntyi alkuvuodesta 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markiesje Wikimedia Commonsissa
Meri Jokinen

Meri Jokinen (s. 18. maaliskuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut hämeenlinnalaista Steelersiä vuoteen 2018 saakka ja sen jälkeen tamperelaista Classicia.
Jokinen on pelannut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Steelersin joukkueessa kausina 2014–2015 ja 2016–2017 sekä Classicin joukkueessa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 130 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 58 maalia ja antanut 50 maalisyöttöä, sekä 15 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja saanut neljä syöttöpistettä.
Meksikon hurrikaani 1959

| "Meksikon hurrikaani" |
| --- | --- |
Nimettiin::  22.10.1959
Rantautui::  26.10., Manzanillo
Laantui::  28.10.1959
Alin paine::  955 hPa
Kovin tuuli::  62,6 m/s
Kuolleita::  1800
Tuhot::  280 milj. USD
 Hurrikaanin reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Vuonna 1959 Meksikoa koetteli luokan 5 hurrikaani, joka oli yksi tuhoisimmista Tyynenmeren hurrikaaneista. Se surmasi ainakin 1 500 ihmistä ja aiheutti 280 miljoonan dollarin vahingot Meksikossa. Pahiten kärsivät Colima ja Jalisco.
Havaintoaineisto analysoitiin uudelleen vuonna 2016, ja tässä yhteydessä hurrikaanin voimakkuusluokittelu muutettin viitosesta nelosluokkaan. Kovimpien tulten arvioidaan olleen 62,6 m/s (140 mph). Niinpä se on kolmanneksi voimakkain alueen hurrikaaneista vuoden 2015 Patrician ja vuoden 1976 Madelinen jälkeen.
Merhonour

| Merhonour |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Laskettu vesille:  1590
Poistui palveluskäytöstä:  uudelleen rakennettavaksi 1612
Tekniset tiedot
Uppouma:  692–865 t
Pituus:  33,53 m (köli)
Leveys:  11,28 m
Syväys:  5,18 m
Miehistöä:  400 (1603)
Aseistus
Aseistus:  39 tykkiä
Merhonour oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1590 vesillelaskettu 39-tykkinen kaljuuna. Se oli ainoa näin nimetty alus.
Valmistus

Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1590. Aluksen aseistuksena oli neljä puolikanuunaa, viisitoista kulveriinia, kuusitoista puolikulveriinia ja neljä putkea.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 1596 päällikkönään lordi Thomas Howard, jonka alaisuudessa se osallistui Cadiziin tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1597 päällikkönään Sir Robert Mansell alus oli Essexin jaarlin amiraali Robert Devereux'n lippulaivana Azoreille tehdyssä hyökkäyksessä. Aluksen päällikkönä oli 1599 Sir Henry Palmer. Sir William Monson oli aluksen päällikkönä 1603 Kanaalissa. Alus siirrettiin 10. tammikuuta 1612 Woolwichin telakalle uudelleen rakennettavaksi joulukuussa 1611 annetun määräyksen mukaisesti.
Alus telakoitiin 10. tammikuuta 1612 Woolwichissa, jossa rakennustöistä vastasi Phineas Pett ja laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1615. Aluksen uppouma kasvoi 709–946 tonniin ja kölin pituus 34,14 m:etriin, leveys 11,76 m:etriin ja syväys 5 m:etriin. Miehistötarve pysyi samana, mutta aseistus vahveni 40 tykkiin. Alemmalla tykkikannella oli kaksi kanuunaa, kuusi puolikanuunaa ja kaksitoista kulveriinia. Keskikannella oli kaksitoista kulveriinia ja yläkannella kahdeksan putkea ja neljä pienempää ampuma-asetta.
Huhtikuussa 1615 alus lähti Chathamiin, missä se oli ankkurissa vuoteen 1634. Se otettiin palvelukseen 1635 Lindseyn jaarlin Robert Bertien lippulaivana päällikkönään William Rainsborow. Myöhemmin aluksen päällikkönä oli Thomas Kettleby. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1636. Alus kirjattiin vanhentuneeksi 9. marraskuuta 1637, minkä seurauksena annettiin 30. tammikuuta 1638 määräys aluksen siirtämisestä Chathamin telakalle tarkemmin tutkittavaksi mahdollista uudelleen rakentamista varten. Alus kuitenkin makasi ankkurissa Chathamissa, kunnes annettiin määräys myynnistä 1. kesäkuuta 1649. Alus myytiin 1650.
Melodi Grand Prix 1984

| Eurovision laulukilpailu 1984  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1984 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  7. huhtikuuta 1984
Tapahtumapaikat:  Château Neuf, Oslo
Juontaja(t):  Sissel Keyn Lodding
Kapellimestari:  Egil Monn-Iversen
Valintamenetelmä:  eri ikäiset raadit
Voittaja:  Dollie de Luxe ”Lenge leve livet”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1983  1985 ► 
Melodi Grand Prix 1984 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1984 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen kilpailuun lähetettiin noin 950 kappaletta, joista viisi valittiin kilpailuun. Toiset viisi kappaletta kutsuttiin kilpailuun norjalaisilta säveltäjiltä. Kilpailu pidettiin 7. huhtikuuta. Voittajan valitsivat viisi eri ikäluokkia edustanutta raatia. Kilpailun voitti duo Dollie de Luxe kappaleella "Lenge leve livet".
Tulos

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Beate Jacobsen | "Strand Hotel" | Eivind Rølles, Lage Fosheim, Lars Kilevold | 43 | 2 |
| 2 | Ina Tangerud | "Dine øyne" | Eva Jansen, Nick Borgen | 15 | 8 |
| 3 | Ove Thue | "Lenge siden nå" | Bjørn Aslaksen, Henrik Jakobsen | 11 | 10 |
| 4 | Inger Lise Rypdal | "Vindar" | Sidsel Endresen, Terje Rypdal | 42 | 3 |
| 5 | Dollie de Luxe | "Lenge leve livet" | Benedicte Adrian, Ingrid Bjørnov | 45 | 1 |
| 6 | Ellen Nikolaysen | "Opus" | Kristian Lindemann, Terje Formoe | 25 | 6 |
| 7 | Hilde Heltberg | "Ditt smil" | Anne Grethe Preus | 17 | 7 |
| 8 | Nick Borgen | "La musikken leve" | Eva Jansen, Nick Borgen | 35 | 5 |
| 9 | Cathy Ryen | "Jeanne d'Arc" | Alf Emil Eik, Gregers Lundh | 15 | 8 |
| 10 | Silhouette | "A-oa-oa-oa" | Georg Keller, Philip Kruse | 42 | 3 |
| Eritellyt raatiäänet> Numero | Eritellyt raatiäänet> Kappale | Eritellyt raatiäänet> Alle 20 | Eritellyt raatiäänet> 20-30 | Eritellyt raatiäänet> 30-40 | Eritellyt raatiäänet> 40-50 | Eritellyt raatiäänet> Yli 50 | Eritellyt raatiäänet> Yht. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Strand Hotel" | 6 | 12 | 10 | 8 | 7 | 43 |
| 2 | "Dine øyne" | 4 | 2 | 3 | 3 | 3 | 15 |
| 3 | "Lenge siden nå" | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 11 |
| 4 | "Vindar" | 10 | 10 | 12 | 5 | 5 | 42 |
| 5 | "Lenge leve livet" | 12 | 7 | 8 | 10 | 8 | 45 |
| 6 | "Opus" | 2 | 5 | 6 | 6 | 6 | 25 |
| 7 | "Ditt smil" | 8 | 3 | 2 | 2 | 2 | 17 |
| 8 | "La musikken leve" | 5 | 8 | 5 | 7 | 10 | 35 |
| 9 | "Jeanne d'Arc" | 3 | 6 | 4 | 1 | 1 | 15 |
| 10 | "A-oa-oa-oa" | 7 | 4 | 7 | 12 | 12 | 42 |
Aiheesta muualla

Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Meri Hämäläinen

Meri Hämäläinen (s. 12. helmikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän kuului kausina 2019 ja 2020 Turun Palloseuran liigajoukkueeseen mutta ei saanut vielä peliaikaa. Kaudella 2021 hän pelasi Ykkösessä seitsemän ottelua TPS:n joukkueessa. Kaudella 2022 hän edustaa liigassa Tampereen Ilvestä.Myös ikäluokkansa maajoukkuemaalivahti.
Michael Smith (täsmennyssivu)

Michael Smith -nimisiä henkilöitä ovat:
Michael Smith (1932–2000), brittiläis-kanadalainen biokemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Michael Smith (s. 1990), englantilainen dartsinpelaaja
Michael A. Smith (s. 1954), australialainen filosofi ja professori
Michael Bailey Smith (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
Michael J. Smith (1945–1986), yhdysvaltalainen astronautti
Michael W. Smith (s. 1957), yhdysvaltalainen gospellaulaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Michael Smith”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Michael Smuin

Michael Smuin (13. lokakuuta 1938 – 23. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen balettitanssija ja koreografi.
Smuin syntyi Missoulassa, Montanassa, ja tanssi pitkään American Ballet Theatressa ja San Francisco Balletissa. Hän toimi jälkimmäisen taiteellisena johtajana 1973–1985.
Smuin oli menestynyt myös koreografina ja voitti tällä alalla sekä Tony- että Emmy-palkinnon. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen huhtikuussa 2007.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1980

| I divisioonan kausi 1980 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  27. huhtikuuta− 5. lokakuuta
Mestari:  MP
Nousseet joukkueet:  MP RoPS MiPK
Pudonneet joukkueet:  GrIFK RPallo GBK
Ottelut:  160
Maalit:  499 (3,12 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Keijo Kousa (21)
Suurin yleisömäärä:  2 747 RoPS−MiPK 3−0 (15. heinäkuuta)
Kokonainen yleisömäärä:  111 293 (Runkosarja) 13 247 (Loppusarja)
Yleisökeskiarvo:  843 (Runkosarja) 473 (Loppusarja)
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  II divisioona
  ← 1979 :  1981 → 
Jalkapallon I divisioonan kausi 1980 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan kahdeksas kausi. Kaudella 1980 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen neljä parasta osallistuivat Mestaruussarjan karsintasarjaan ja kahdeksan viimeistä pelasivat yksinkertaisen loppusarjan.
I divisioonan runkosarjan voitti MP. Runkosarjan voittanut MP, toiseksi sijoittunut RoPS ja kolmanneksi sijoittunut MiPK nousivat karsintasarjan kautta kaudeksi 1981 Mestaruussarjaan. Loppusarjassa viimeisiksi sijoittuneet GrIFK, RPallo ja GBK putosivat II divisioonaan. I divisioonan runkosarjan maalikuninkuuden kaudella 1980 voitti Kuusysin Keijo Kousa 21 maalilla. I divisioonan runkosarjan yleisömäärä kaudella 1980 oli yhteensä 111 293 henkeä eli keskimäärin 843 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet

I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1979, kaksi putoajaa kauden 1979 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1979 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Pyrkivä ja MiPK putosivat karsintasarjan kautta. II divisioonan Länsilohkon voittaja RPallo, Pohjoislohkon voittaja Jaro ja Pohjoislohkon kakkonen VIFK nousivat nousukarsintojen kautta.
| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Gamlakarleby BK (GBK) | Kokkola | Kokkolan keskuskenttä |  Unto Savolainen |
| Grankulla IFK (GrIFK) | Kauniainen | Kauniaisten keskuskenttä |  Karl Ström |
| FC Honka (Honka) | Espoo | Otaniemen urheilukenttä |  Jyrki Heliskoski |
| FF Jaro (Jaro) | Pietarsaari | Pietarsaaren keskuskenttä |  Ulf Larsson |
| Kuusysi | Lahti | Kisapuisto |  Keijo Voutilainen |
| Mikkelin Palloilijat (MP) | Mikkeli | Mikkelin urheilupuisto |  Eero Karppinen |
| Mikkelin Pallo-Kissat (MiPK) | Mikkeli | Mikkelin urheilupuisto |  Pekka Kokko |
| Myllykosken Pallo -47 (MyPa) | Anjalankoski | Saviniemen pallokenttä |  Aarne Olkkola |
| Rauman Pallo (RPallo) | Rauma | Äijänsuon urheilukenttä |  Seppo Salo |
| Rovaniemen Palloseura (RoPS) | Rovaniemi | Rovaniemen keskuskenttä |  Hannu Kuikkaniemi |
| Turun Pyrkivä (Pyrkivä) | Turku | Kupittaan jalkapallostadion |  Markku Kilpeläinen |
| Vasa IFK (VIFK) | Vaasa | Hietalahden kenttä |  Raimo Hudd |
Runkosarja > Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | MP | 22 | 14 | 4 | 4 | 55 | 24 | +31 | 32  |
| 2 | RoPS | 22 | 12 | 7 | 3 | 32 | 13 | +19 | 31  |
| 3 | MiPK | 22 | 12 | 7 | 3 | 33 | 21 | +12 | 31  |
| 4 | Kuusysi | 22 | 13 | 2 | 7 | 62 | 29 | +33 | 28  |
| 5 | Pyrkivä | 22 | 10 | 7 | 5 | 34 | 25 | +9 | 27  |
| 6 | MyPa | 22 | 10 | 1 | 11 | 38 | 51 | −13 | 21  |
| 7 | Honka | 22 | 8 | 4 | 10 | 31 | 28 | +3 | 20  |
| 8 | Jaro | 22 | 7 | 3 | 12 | 25 | 36 | −11 | 17  |
| 9 | VIFK | 22 | 7 | 3 | 12 | 29 | 43 | −14 | 17  |
| 10 | GrIFK | 22 | 4 | 6 | 12 | 21 | 35 | −14 | 14  |
| 11 | GBK | 22 | 3 | 8 | 11 | 28 | 48 | −20 | 14  |
| 12 | RPallo | 22 | 5 | 2 | 15 | 25 | 60 | −35 | 12  |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
↑  Neljä parasta (1.–4.) selviytyivät Mestaruussarjan karsintasarjaan. Kahdeksan viimeistä (5.–12.) loppusarjaan.
Runkosarja > Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | MP | RoPS | MiPK | KUU | PYR | MyPa | HON | Jaro | VIFK | GrIFK | GBK | RP |
| MP  |   | 2–0  | 3–1  | 4–2  | 2–2  | 7–1  | 5–1  | 4–1  | 2–0  | 1–1  | 4–1  | 3–0 |
| RoPS  | 3–1  |   | 3–0  | 2–1  | 0–0  | 2–0  | 2–0  | 2–0  | 1–0  | 1–0  | 0–0  | 5–0 |
| MiPK  | 1–1  | 0–0  |   | 4–3  | 0–0  | 2–1  | 1–0  | 4–1  | 0–0  | 2–1  | 2–0  | 4–0 |
| Kuusysi  | 3–1  | 2–1  | 0–1  |   | 4–0  | 7–1  | 1–2  | 0–1  | 3–0  | 2–1  | 2–2  | 8–1 |
| Pyrkivä  | 0–1  | 0–1  | 2–2  | 1–3  |   | 3–1  | 2–1  | 5–0  | 1–0  | 0–0  | 2–0  | 2–1 |
| MyPa  | 3–2  | 0–3  | 0–0  | 2–5  | 4–2  |   | 2–1  | 3–1  | 2–1  | 3–2  | 3–1  | 3–0 |
| Honka  | 1–1  | 1–1  | 0–1  | 0–3  | 0–0  | 4–1  |   | 0–2  | 4–0  | 3–0  | 0–1  | 3–0 |
| Jaro  | 1–0  | 0–1  | 0–1  | 1–1  | 0–1  | 2–3  | 0–2  |   | 2–3  | 1–0  | 1–1  | 2–0 |
| VIFK  | 0–4  | 3–1  | 1–0  | 1–7  | 1–2  | 3–2  | 0–0  | 1–3  |   | 2–1  | 2–1  | 9–1 |
| GrIFK  | 0–2  | 0–0  | 0–1  | 2–1  | 2–2  | 0–2  | 2–1  | 0–3  | 2–0  |   | 2–2  | 1–1 |
| GBK  | 1–3  | 1–1  | 3–3  | 0–1  | 2–6  | 1–0  | 2–5  | 2–2  | 2–2  | 1–3  |   | 3–4 |
| RPallo  | 1–2  | 2–2  | 2–3  | 1–3  | 0–1  | 2–1  | 1–2  | 2–1  | 2–0  | 4–1  | 0–1  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Loppusarja

Maalit säilyivät runkosarjasta. Joukkueiden pisteet puolitettiin loppusarjaan (Pyrkivä 14 pistettä, MyPa 11, Honka 10, Jaro 9, VIFK 9, GrIFK 7, GBK 7 ja RPallo 6).
| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 | Honka | 7 | 4 | 2 | 1 | 44 | 34 | +10 | 20 |
| 6 | VIFK | 7 | 5 | 1 | 1 | 42 | 46 | –4 | 20 |
| 7 | MyPa | 7 | 4 | 1 | 2 | 53 | 62 | –9 | 20 |
| 8 | Pyrkivä | 7 | 1 | 3 | 3 | 42 | 36 | +6 | 19 |
| 9 | Jaro | 7 | 3 | 1 | 3 | 35 | 45 | −10 | 16 |
| 10 | GrIFK (P) | 7 | 2 | 3 | 2 | 29 | 42 | –13 | 14 |
| 11 | RPallo (P) | 7 | 2 | 1 | 4 | 34 | 82 | −48 | 11 |
| 12 | GBK (P) | 7 | 0 | 2 | 5 | 38 | 65 | −27 | 9 |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
(P) = Putoaja
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | HON | VIFK | MyPa | PYR | Jaro | GrIFK | RP | GBK |
| Honka  |   | 1–0  |   |   | 3–0  | 0–2  | 0–0  |  |
| VIFK  |   |   | 3–0  |   |   |   | 3–0  | 2–1 |
| MyPa  | 0–4  |   |   | 2–0  |   | 1–1  |   | 6–3 |
| Pyrkivä  | 2–2  | 1–1  |   |   | 0–1  | 0–0  |   |  |
| Jaro  |   | 0–1  | 0–2  |   |   |   | 6–1  | 1–1 |
| GrIFK  |   | 0–3  |   |   | 1–2  |   | 4–1  |  |
| RPallo  |   |   | 0–4  | 4–3  |   |   |   | 3–2 |
| GBK  | 2–3  |   |   | 1–2  |   | 0–0  |   |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Keijo Kousa | Kuusysi | 21 |
| 2 |  Matti Seppänen | MiPK | 15 |
| 3 |  Esa Hujanen | MP | 13 |
| 4 |  Auvo Nieminen | Kuusysi | 12 |
| 4 |  Risto Uotinen | MyPa | 12 |
| 6 |  Jorma Kallio | Kuuysi | 10 |
| 7 |  Hannu Haverinen | RoPS | 9 |
| 7 |  Heikki Kangaskorpi | MP | 9 |
| 7 |  Hans-Erwin Königsmann | RPallo | 9 |
| 7 |  Sakari Savolainen | GBK | 9 |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
Loppusarjan parhaat maalintekijät olivat VIFK:n Heikki Marjomaa kuudella maalilla ja RPallon Hannu Valtonen viidellä maalilla.
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | RoPS | 11 | 22 181 | 2 016 |
| 2 | Jaro | 11 | 13 886 | 1 262 |
| 3 | MiPK | 11 | 12 792 | 1 163 |
| 4 | MP | 11 | 10 860 | 987 |
| 5 | Kuusysi | 11 | 10 098 | 918 |
| 6 | RPallo | 11 | 9 429 | 857 |
| 7 | VIFK | 11 | 7 913 | 719 |
| 8 | Pyrkivä | 11 | 7 340 | 667 |
| 9 | MyPa | 11 | 6 188 | 563 |
| 10 | GBK | 11 | 3 908 | 355 |
| 11 | Honka | 11 | 3 425 | 311 |
| 12 | GrIFK | 11 | 3 273 | 298 |
|  | Yhteensä | 132 | 111 293 | 843 |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
Loppusarjan otteluissa joukkeiden yleisömäärät olivat: Jaro 4 298 katsojaa (4 ottelua), VIFK 2 647 (3), MyPa 1 326 (4), GrIFK 1 277 (3), RPallo 1 246 (3), Honka 1 010 (4), Pyrkivä 801 (4), GBK 642 (3).
Guilty Pleasure

|  Guilty Pleasure |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Mia Dimšić
Levy-yhtiö:  Croatia Records
Kesto:  3:02
Julkaistu:  10. helmikuuta 2022
Säveltäjä(t):  Mia Dimšić Vjekoslav Dimter Damir Bačić
Sanoittaja(t):  Mia Dimšić Vjekoslav Dimter Damir Bačić
Tuottaja(t):  Damir Bačić
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Kroatia
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  11.
Pisteet semifinaalissa:  75
Aikajärjestys
 ◄ ”Tick-Tock” (2021) 
 ”Mama šč!” (2023) ► 
Guilty Pleasure on kroatialaisen laulajan Mia Dimšićin kappale. Hän edusti Kroatiaa Eurovision laulukilpailussa 2022 hänen voitettuaan Kroatian Dora 2022 euroviisukarsinnan.
Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Hay and Stone

| Hay and Stone |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  post-grunge  rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Levy-yhtiö:  SM Records  
Aiheesta muualla
MySpace
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hay and Stone (joskus Hay & Stone) on suomalainen rockyhtye. Sen tyyliä on kuvattu tarkemmin post-grungeksi[lähde? ]. Yhtyeen perusti vuonna 2003 basistilaulaja Eero Heinonen. Heinonen tunnetaan paremmin The Rasmus -yhtyeen basistina.
Yhtyeen esikoisalbumi Making Waves julkaistiin 20. syyskuuta 2006. Ainoa albumilta julkaistu single on "Give me the Power back", jonka musiikkivideo on muun muassa YouTube-sivustolla.
Jäsenet

Eero Heinonen – laulu, basso
Hannu Risku – rummut
Petri Kivimäki – kitara
Julkaisut

Making Waves (2006,  SM Records Finland)
Aiheesta muualla

Hay and Stone Discogsissa. (englanniksi)
Hamburg (F220)

| Hamburg |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Howaldtswerke-Deutsche Werft, Kiel
Kölinlasku:  1. syyskuuta 2000
Laskettu vesille:  16. elokuuta 2002
Palveluskäyttöön:  13. joulukuuta 2004
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 690 t
Pituus:  143,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  17,44 m
Syväys:  5,0 m
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  230 alus + 13 lentomiehistö
Aseistus
Aseistus:  1 × OTO Melara 76 mm 2 × 27 mm MLG27 -konetykkiä 6 × torpedoputkea 1 × Mk 41 VLS 2 × RIM-116 Rolling Airframe Missile 2 × RGM-84 Harpoon 2 × Westland Lynx
Hamburg (runkonumero F220) on Saksan laivaston Sachsen-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 2000. Alus laskettiin vesille 16. elokuuta 2002 ja otettiin palvelukseen 13. joulukuuta 2004.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Wilhelmshavenin laivastotukikohtaan 2. fregattilaivueeseen.
Sachsen-luokan fregatit