stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tikku
Muissa medioissa > Animaatio > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)

Tikku esiintyi vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa, jossa hahmon äänenä on Hoon Lee. Mestari Tikku oli aikaisemmin Hamato Yoshi, yksi Jalkaklaanin jäsenistä. Oroku Saki oli hänen ystävänsä, jonka kanssa hän harjoitteli ninjutsua. Yoshi eli vielä 1990-luvulla Japanissa yhdessä vaimonsa ja tyttärensä Miwan kanssa. Oroku Saki oli kuitenkin kateellinen Yoshille ja halusi tuhota hänen elämänsä, ja niinpä Saki hyökkäsi heidän taloonsa. Taistelun aikana talo syttyi tuleen. Saki jätti Yoshin ja hänen perheensä tulen keskelle. Yoshi selvisi palosta, mutta hänen perheensä ei. Yoshi päätti jättää vanhan elämänsä ja matkasi New Yorkiin aloittaakseen uuden elämän. Eräänä päivänä, ostettuaan neljä kilpikonnaa, hän törmäsi epäilyttävään mieheen, joka vuosien päästä paljastui vale-asuiseksi avaruusolioiksi: Kraangiksi. Seurattuaan miestä, Yoshi näki hänen tekevän vaihtokauppaa toisen henkilön kanssa mönjää sisältävällä kanisterilla. Miehet kuitenkin huomasivat Yoshin, kun hän astui vahingossa rotan päälle. Heidän välilleen syttyi taistelu, jonka Yoshi voitti, mutta kanisteri meni rikki ja Yoshi oli yltä päältä mönjässä, kuten myös hänen kilpikonnansa. Hetkeä myöhemmin Yoshi muuttui hybridirotaksi ja kilpikonnat enemmän humanoidia muistuttaviksi. Seuraavat viisitoista vuotta Yoshi eli New Yorkin viemärissä, jonne hän oli luonut oman kodin ja opetti uusille adoptiolapsilleen ninjutsua. Poikien täytettyä vihdoin 15 vuotta, Tikku suostui päästämään heidät maanpinnalle, näkemään millainen maailma heitä odottaa.
Tikku jatkoi edelleen poikiensa kouluttamista ja viisaiden neuvojen jakamista. Myöhemmin Turtlet tutustuivat Apriliin, jolle Tikku alkoi myös opettamaan hieman ninjutsua, sekä asetekniikoita itsepuolustusta varten. Hän joutui kuitenkin olemaan entistä enemmän varuillaan, kun hän sai kuulla Silppurista, joka oli etsimässä häntä ja hänen poikiaan. Tikku joutuikin lopulta kohtaamaan Silppurin kaksintaistelussa, kun Silppuri oli siepannut Aprilin. Taistelun aikana Tikulle selvisi, että Silppuri olikin ottanut hänen tyttärensä ja kasvattanut omanaan nimeten hänet Karaiksi.
Toisella kaudella Donatello onnistui kehittämään retro-mutageenin, joka mitätöi Kraangien mutageenin vaikutuksen, mutta joutui käyttämään sen kaiken Aprilin isän parantamiseen. Uuden erän valmistus veisi kuukausia, mutta Tikkua asia ei harmittanut, koska hän uskoi, ettei kuulunut enää ihmisten maailmaan.
Muissa medioissa > Elokuvat > Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat

Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat elokuvassa Tikku viettää pääosin aikaansa viemärissä. Turtlesien tuotua Aprilin heidän kotiinsa, Tikku kertoo naiselle heidän synnyintarinansa. Myöhemmin Tikku joutuu Silppurin johtaman jalkaklaanin sieppaamaksi, mutta onnistuu saamaan telepaattisen yhteyden meditoivaan Leonardoon. Turtlesien liittolainen Danny yrittää vapauttaa Tikun, mutta päättää hakea apua, kun Tikku kertoo Dannylle tarinan Hamato Yoshista ja Oroku Sakista. Danny huomaa Sakin olevan nykyinen Silppuri ja päättää etsiä Casey Jonesin hätiin. Turtlesit saapuvat myöhemmin paikalle taistelemaan jalkaklaania ja Silppuria vastaan. Tilanne muuttuu tukalaksi, kun Leonardo joutuu Silppurin panttivangiksi. Tikku kuitenkin ilmaantuu paikalle ja haastaa Silppurin kaksintaistoon, jonka aikana Silppuri tunnistaa Tikun olevan se rotta, jota hän vahingoitti vuosia sitten ja joka raateli hänen kasvojaan. Tikku onnistuu kaksinkamppailun päätteeksi voittamaan Silppurin, joka putoaa roska-auton lavalle.
Muissa medioissa > Elokuvat > TMNT

Neljännessä elokuvassa Tikulla on melko pieni rooli. Hän käski Leonardoa matkaamaan Etelä-Amerikkaan harjoittelemaan tullakseen paremmaksi johtajaksi. Elokuvan aikana Tikku lähinnä oleskeli kotonaan Turtlesien kanssa ja jakoi viisaita neuvoja. Vasta elokuvan lopussa jo ikääntynyt Mestari Tikku taistelee hetken aikaa muinaisia hirviöitä ja ninjoja vastaan. Hahmon äänenä toimi Mako. Suomenkielisessä versiossa hänen äänenään oli jo 2003-luvun animaatiosarjasta tuttu Vesa Hämes.
Muissa medioissa > Videopelit

Tikku on esiintynyt useissa peleissä, joista ensimmäisissä hän toimi lähinnä neuvonantajana. Vasta vuonna 2003 Teenage Mutant Ninja Turtles -pelissä Tikku on yksi avattavista hahmoista, jolla voi pelata pelin läpi. Lisäksi Tikku on yksi pelattavista hahmoista vuonna 2005 julkaistussa TMNT: Mutant Melee -tappelupelissä, sekä syksyllä 2009 julkaistussa TMNT: Smash-Upissa.
Tikkua näytelleitä

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987–1996 | Peter Renaday | Turtles – mutanttikilpikonnat |  | Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time |
| 1990–1991 | Kevin Clash |  | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus |  |
| 1993 | James Murray |  | Teinimutanttininjakilpikonnat 3 |  |
| 1997–1998 | Stephen Mendel | Ninja Turtles: The Next Mutation |  |  |
| 2003–2009 | Darren Dunstan | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) | Turtles Forever  | Teenage Mutant Ninja Turtles Battle Nexus Mutant Nightmare TMNT: Mutant Melee TMNT: Smash-Up |
| 2007 | Terrence Scammell |  |  | TMNT |
| 2007 | Mako |  | TMNT |  |
| 2009 | David Wills |  | Turtles Forever |  |
| 2012–2017 | Hoon Lee | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) |  | Teenage Mutant Ninja Turtles |
| 2013 | Feodor Chin |  |  | Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows |
| 2014, 2016 | Tony Shalhoub |  | Teenage Mutant Ninja Turtles Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows |  |
| 2014 | Danny Woodburn |  |  | Teenage Mutant Ninja Turtles |
| 2016 | Nolan North |  |  | Mutants in Manhattan |
| 2018–2020 | Eric Bauza | Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien nousu |  |  |
Tikkua näytelleitä > Tikkua suomeksi näytelleitä

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Tom Wentzel | Turtles – mutanttikilpikonnat |  |  |
| 2003–2009 | Vesa Hämes | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) (kaudet 1-7) | TMNT |  |
| 2009 | Juha Varis | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) (kauden 3 jakso 26 ja kauden 7 jakso 13) |  |  |
| 2013–? | Markus Bäckman | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) |  |  |
| 2019–2024 | Jani Karvinen | Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien nousu |  |  |
| 2024-> | Nico Grassio | Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien paluu |  |  |
Mestari Tikku 1980-luvun animaatiossa.
Tikku vuoden 2003 animaatiosarjassa.
Mestari Tikku ensimmäisessä Turtles-elokuvassa.
Tupoksen koulu

| Tupoksen koulu |
| --- | --- |
Osoite:  Tuiskulanranta 2 Riipintie 1 (esikoulu)
Sijainti:  Tupos, Liminka
Valmistumisvuosi:  1924 (ensimmäinen koulurakennus)
Omistaja:  Limingan kunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupoksen koulu on Limingan Tupoksen taajamassa sijaitseva yhtenäiskoulu.
Elokuussa 2022 oppilaita koulussa oli 815.
Historiaa

Tupokseen ensimmäinen koulurakennus rakennettiin vuonna 1924, ja se tunnettiin vuoteen 1930 asti nimellä Vesikarin koulu.
Toto Cutugno

| Salvatore Cutugno |
| --- | --- |
 Toto Cutugno vuonna 1980.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1943
Kuollut: 22. elokuuta 2023 (80 vuotta)
Ammatti:  laulaja, sanoittaja, säveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Toto Cutugno
Laulukielet:  italia
Aktiivisena:  1965–2023
Tyylilajit:  popmusiikki 
Soittimet:  laulu, kosketinsoittimet, kitara, harmonikka, saksofoni
Levy-yhtiöt:  Carosello 
Aiheesta muualla
www.totocutugno.it
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Salvatore "Toto" Cutugno (7. heinäkuuta 1943 Fosdinovo, Massa-Carraran maakunta, Italia – 22. elokuuta 2023 Milano) oli italialainen pop-laulaja ja -lauluntekijä. Hän aloitti uransa Toto e i Tati -kokoonpanon rumpalina 1960-luvun puolivälissä ja jatkoi yhtyeessä Albatros. Sooloartistiksi Cutugno ryhtyi 1970-luvun lopulla. Hänen kappaleestaan ”L’Italiano” (1983) tuli maailmanlaajuinen hitti. Cutugno voitti vuoden 1990 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Insieme: 1992” ja San Remon musiikkifestivaalit vuonna 1980. Cutugnon sävellyksistä kansainvälisesti tunnettuja ovat ”L’Italianon” ohella muun muassa ”Et si tu n’existais pas” ja ”Africa”.
Tausta

Salvatore Cutugnon isä oli sisilialainen sotilas, äiti oli toscanalainen. Perhe muutti Toscanasta Salvatoren varhaislapsuudessa La Speziaan. Cutugno aloitti muusikonuransa rumpalina jo hyvin nuorena, ja hän soitti myös kitaraa, pianoa ja saksofonia. Hän perusti myöhemmin omia laulujaan esittäneen yhtyeen. Vuonna 1962 hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Toto e i tati. Vuonna 1971 Toto avioitui Carlan kanssa, ja he muuttivat asumaan Milanoon.[lähde? ]
Ura

Cutugno oli vuonna 1975 perustamassa italodiskoyhtyettä Albatros. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi esikoisalbuminsa ja osallistui ensimmäisen kerran San Remon musiikkifestivaaleihin. Kappaleena oli ”Volo AZ 504”, jolla yhtye sijoittui kolmanneksi. Albatros osallistui festivaaleihin myös 1977, jolloin kappaleena oli ”Gran Premio”. Sooloartistina Cutugno osallistui San Remon musiikkifestivaaleille 12 kertaa ja voitti sen 1980 kappaleella ”Solo noi”.
Cutugnon uran käännekohta oli sävellys ”Donna donna mia”, joka julkaistiin singlenä 1978. Seuraavana vuonna julkaistiin Voglio l’anima, joka oli hänen esikoisalbuminsa sooloartistina.
San Remon osalta Cutugnoa luonnehdittiin ”ikuiseksi kakkoseksi”, l’eterno secondo. Vuonna 1983 hän osallistui San Remon festivaaleihin kappaleella ”L’Italiano”, ja sijoittui vasta viidenneksi. Kappaleesta tuli kuitenkin Cutugnon kansainvälinen läpimurto ja nimikkosävelmä, kappale josta hänet ensisijaisesti tunnetaan. ”L’Italiano” on niin ikään vuonna 1983 julkaistun studioalbumin nimikappale. Raul Reiman suomensi sen vielä samana vuonna nimellä ”Olen suomalainen”, jonka Kari Tapio tulkitsi.
Cutugno voitti vuoden 1990 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Insieme: 1992” (suom. Yhdessä: 1992). Hän juonsi vuoden 1991 Eurovision laulukilpailun Roomassa Italian ensimmäisen euroviisuvoittajan Gigliola Cinquettin kanssa. Cutugnon ura hieman hiipui 1990-luvun toisella puoliskolla, vaikka hän edelleen julkaisi musiikkia säännöllisesti. Vuonna 2005 hän sijoittui San Remossa jälleen toiseksi. Festivaaleilla hän esitti Annalisa Minettin kanssa kappaleen ”Come noi nessuno al mondo”.
Vuonna 2010 Cutugno duetoi San Remossa Belén Rodríguezin kanssa. Kappaleena oli ”Aeroplani”. Uransa myöhäisvaiheessa 2019 Cutugno esiintyi Kiovassa, jossa hänen konserttinsa oli loppuunmyyty. Hän hämmentyi itseensä kohdistetuista russofilia-väitteistä, joilla konsertti yritettiin torpata. Cutugno piti itseään epäpoliittisena henkilönä.
Cutugno sävelsi musiikkia runsaasti myös muille artisteille, eritoten ranskalaisille. Heistä mainittakoon Michel Sardou, Mireille Mathieu, Johnny Hallyday, Hervé Vilard ja Dalida. Italialaiselle poptriolle Ricchi e Poveri Cutugno sävelsi ja sanoitti voimaballadin ”Così lontani” vuoden 1992 San Remon festivaaleihin.
Monista Cutugnon sävellyksistä on tullut suosittuja myös Suomessa. Hänen säveltämiään ikivihreitä ovat muun muassa ”Olen suomalainen” (Kari Tapio), ”Etsin kunnes löydän sun” (Markku Aro), ”Kuusamo” (Danny), ”Hei Buona Notte” (Paula Koivuniemi) ja ”Señorita por favor” (Marion Rung).
Cutugno kuoli eturauhassyöpään San Raffaelen sairaalassa Milanossa. Hänen siunaustilaisuutensa järjestettiin Santi Nereo e Achilleo -kirkossa Milanossa 24. elokuuta 2023. Kun arkku saapui kirkon pihamaalle, läsnäolijat lauloivat ”L’Italianoa” yhteen ääneen.
San Remo

Toto Cutugno osallistui San Remon laulufestivaaleille seuraavilla kappaleilla:
Volo AZ504, Albatros-yhtyeen kanssa (3.) 1976
Gran premio, Albatros-yhtyeen kanssa 1977
Solo noi (1.) 1980
L’italiano 1983
Serenata (2.) 1984
Azzurra malinconia 1986
Figli (2.) 1987
Emozioni (2.) 1988
Le mamme (2.) 1989
Gli amori in coppia yhdessä Ray Charlesin kanssa (2.) 1990
Voglio andare a vivere in campagna 1995
Faccia pulita 1997
Come noi nessuno al mondo in coppia Annalisa Minettin kanssa 2005
Diskografia

Lähde:
Voglio l’anima (1979)
Innamorata, innamorato, innamorati (1980)
La mia musica (1982)
L’italiano (1983)
Per amore o per gioco (1985)
Azzura malinconia (1986)
Mediterraneo (1987)
Toto Cutugno (1990)
Insieme: 1992 (1990)
Non è facile essere uomini (1991)
Voglio andare a vivere in campagna (1995)
Canzoni nascoste (1997)
Il treno va (2002)
Cantando (2004)
Come noi nessuno al mondo (2005)
Un falco chiuso in gabbia (2008)
I Miei Sanremo (2010)
Ritratto: 50 anni di musica (2015)
Diskografia > Singlet ja EP-levyt

Come ieri, come oggi, come sempre (1978)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toto Cutugno Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (italiaksi)
Toto Cutugno Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
voittajat
| --- | --- |
1950–luku:   1956: Lys Assia  1957: Corry Brokken  1958: André Claveau  1959: Teddy Scholten 
1960–luku:   1960: Jacqueline Boyer  1961: Jean-Claude Pascal  1962: Isabelle Aubret  1963: Grethe & Jørgen Ingmann  1964: Gigliola Cinquetti  1965: France Gall  1966: Udo Jürgens  1967: Sandie Shaw  1968: Massiel  1969: Frida Boccara · Lenny Kuhr · Lulu · Salomé 
1970–luku:   1970: Dana  1971: Séverine  1972: Vicky Leandros  1973: Anne-Marie David  1974: Abba  1975: Teach-In  1976: Brotherhood of Man  1977: Marie Myriam  1978: Izhar Cohen / Alphabeta  1979: Gali Atari / Milk & Honey 
1980–luku:   1980: Johnny Logan  1981: Bucks Fizz  1982: Nicole  1983: Corinne Hermès  1984: Herreys  1985: Bobbysocks  1986: Sandra Kim  1987: Johnny Logan  1988: Céline Dion  1989: Riva 
1990–luku:   1990: Toto Cutugno  1991: Carola  1992: Linda Martin  1993: Niamh Kavanagh  1994: Paul Harrington / Charlie McGettigan  1995: Secret Garden  1996: Eimear Quinn  1997: Katrina and the Waves  1998: Dana International  1999: Charlotte Nilsson 
2000–luku:   2000: Olsen Brothers  2001: Tanel Padar / Dave Benton / 2XL  2002: Marie N  2003: Sertab Erener  2004: Ruslana  2005: Elena Paparizou  2006: Lordi  2007: Marija Šerifović  2008: Dima Bilan  2009: Alexander Rybak 
2010–luku:   2010: Lena  2011: Ell & Nikki  2012: Loreen  2013: Emmelie de Forest  2014: Conchita Wurst  2015: Måns Zelmerlöw  2016: Jamala  2017: Salvador Sobral  2018: Netta Barzilai  2019: Duncan Laurence 
2020–luku:   2020: Ei järjestetty  2021: Måneskin  2022: Kalush Orchestra  2023: Loreen  2024: Nemo
Tšekin senaatti

| Senát |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  ylähuone
Historia
Perustettu:  1996
Johto
Presidentti:  Miloš Vystrčil
Kokoonpano
Edustajia:  81
 
Puolueet:  Hallitus (60)       SPOLU (39)      ODS (22)       KDU-ČSL (12)       TOP 09 (5)       Piraatit ja pormestarit (21)      STAN+SLK (19)       Piraatit  (2) Muut (11)      SEN 21 (5)      SEN 21 (2)       Vihreät (1)       HDK (1)       HPP 11 (1)       Svobodní (1)       Ostravak (1)        Sitoutumattomat (4) Oppositio (10)       ForRegion -ryhmä (9)      ANO 2011 (5)       ČSSD (3)       OSN (1)       Severočeši.cz (1)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  2024
Seuraavat vaalit:  2026
Kokouspaikka
 Wallensteinin palatsi, senaatin kokoontumispaikka
Kotisivut
 https://www.senat.cz
Tšekin senaatti (tšek. Senát) on Tšekin parlamentin ylähuone. Se koostuu 81 edustajasta.
Senaatissa toimii yhdeksän valiokuntaa.
Senaatin tärkein tehtävä on väitellä alahuoneen valmistelemista laiesta sekä tehdä niihin mahdollisia muutosehdotuksia. Senaatilla, muttei yksittäisellä senaattorilla, on oikeus tehdä lakialoitteita alahuoneelle. Lisäksi senaatti on tärkein linkki Tšekin ja Euroopan unionin välillä..
Syyskuussa 2020 senaatin presidentti Miloš Vystrčil vieraili Taiwanissa ja tapasi presidentti Tsai Ing-Wenin, mikä aiheutti skandaalin Pekingissä ja Kiinan ulkoministeriön tiedottaja uhkasi Tšekkiä kostotoimilla.
Senaattorien valinta

Senaatin vaalit pidetään kahden vuoden välein, jolloin valitaan aina 27 edustajaa kerrallaan eli yksi kolmannes. Senaattorin toimikausi on siis kuusi vuotta kerrallaan..
Senaattorien tulee olla vähintään 40-vuotiaita Tšekin kansalaisia, jotka voidaan valita uudelleen ilman toimikausien rajoituksia. Mikäli senaattorin ura katkeaa kesken toimikauden, senaatin presidentti määrää ennenaikaiset vaalit kyseisessä vaalipiirissä. Senaattorien vaaleissa saavat äänestää 18-vuotiaat kansalaiset..
Tasavallan presidentti ja virassa olevat tuomarit eivät toimia senaattoreina. Sen sijaan hallitukseen kuuluvat henkilöt voivat toimia senaattoreina..
Heiska

Heiska voi tarkoittaa:
Asutusnimenä

Heiska, kulmakunta Puumalassa
Heiska, kylä Toivakassa
Sukunimenä

Hannaleena Heiska (s. 1973), kuvataiteilija
Jonas Heiska (1873–1937), taidemaalari
Kuvitteellisia henkilöitä

Heiska (ransk. Modeste),  André Franquinin sarjakuvassa Heiska ja Heta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heiska”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Taiwaninsaaren historia

Taiwaninsaaren kirjoitetun historian ajanjakso on lyhyt: Taiwaninsaaresta on tarkkaa tietoa vasta Ming-dynastian ajalta lähtien, jolloin kauppareitit alkoivat kulkea saaren sivuitse. Aasiasta saatavat tuotteet houkuttelivat saarelle myös eurooppalaisia, jotka kutsuivat saarta nimellä Formosa. Saari joutui 1600-luvulla ensin espanjalaisten ja myöhemmin hollantilaisten valtaan. Eurooppalaisten hallinnassa saaresta tuli osaksi ulkomaailman kanssa käytävää kauppaa ja se alkoi kehittyä nopeasti. Eurooppalaiset rohkaisivat myös han-kiinalaista väestöä muuttamaan saarelle.
Ming-dynastian kukistumisen jälkeisessä myllerryksessä Ming-vallalle lojaalit Koxingan johtamat sotilasjoukot ajoivat hollantilaiset saarelta vuonna 1662. Hollantilaisvaltaa seurannut Koxingan jälkeläisten johtama dynastia oli ensimmäinen Taiwanin itsenäinen hallinto. Taiwanin itsenäisyyden aikaa kesti vain vuoteen 1683 saakka, jolloin Qing-dynastia valtasi saaren. Qing-dynastia hallitsi saarta seuraavat kolmesataa vuotta. Ajanjakso on saaren historiassa ainoa, jolloin saarella on pitänyt valtaa manner-kiinalainen hallinto. Qing-dynastian vallan murentuessa 1800-luvun lopulla Japani valloitti Taiwanin. Japanilaisvaltaa saarella kesti toisen maailmansodan loppuun saakka.
Toista maailmansotaa seuranneen Kiinan sisällissodan tuloksena Kiinan tasavaltalaishallinto vetäytyi Taiwaninsaarelle, ja mantereelle jäi valtaan Kiinan kansantasavallan kommunistinen hallinto. Valtasuhteita ei ole vieläkään ratkaistu. Epäselvästä tilanteesta huolimatta Taiwan on noussut yhdeksi maailman kehittyneimmistä maista.
Esihistoria

Myöhäisellä pleistoseenikaudella Taiwaninsaari oli yhteydessä mantereeseen. Noin 10 000 vuotta sitten merenpinta nousi ja Taiwanista muodostui saari. Varhaisimmat ihmisasutuksen merkit Taiwaninsaarella on ajoitettu 20 000-30 000 vuoden taakse. Tämän varhaisen Changpin-kulttuurin ihmiset asuivat luolissa rannan tuntumassa ja saivat elantonsa kalastuksella. He käyttivät kivityökaluja, mutta heillä ei ollut maanviljelystaitoa, eivätkä he tunteneet keramiikkaa. Changpin-kulttuurin ajanjakso päättyi noin 5 000 vuotta sitten.
Noin 6 000 vuotta sitten mantereelta tulleet maahanmuuttajat aloittivat Taiwanilla neoliittisen kauden. Noin 4 700 vuotta sitten keramiikan valmistus tunnettiin saarella ja maanviljelystaito saapui noin 4 000 vuotta sitten. Saarelta on löydetty tältä ajanjaksolta peräisin olevia keraamisia esineitä. Aikakauden ihmiset saivat ravinnokseen meren antimia, kaloja ja simpukoita, joiden kuoria käytettiin myös työkaluina ja koristeina. Lisäksi heidän elantonsa koostui metsästyksestä ja keräilystä, ja he kasvattivat myös riisiä. Heidän merenkulkutaidostaan ei ole tarkkaa tietoa, mutta uskotaan että he osasivat suunnistaa tähtien perusteella ja tiesivät, miten hyödyntää merivirtoja ja kausiluonteisia tuulia purjehdusta varten. Heillä on saattanut olla myös erinomainen sukellustaito ja hyvä tietämys meriekologiasta, kuten kalojen ja vuoroveden käyttäytymisestä.
Rautakausi alkoi Taiwanilla noin 2 000 vuotta sitten, jolloin rautaesineet korvasivat vähitellen kiviesineet. Saarella vieraili myös ulkomaalaisia merenkävijöitä. Heidän mukanaan saarelle saapui kulta, hopea, pronssi, lasi ja akaatti, joita käytettiin koriste-esineinä. Vieraat esineet kertovat varhaisesta merentakaisesta kaupankäynnistä.
Varhaiset asukkaat kuuluivat samaan austronesialaisia kieliä puhuneisiin kansakuntiin, kuin kaakkoisaasialaiset. On myös esitetty, että Taiwan on austronesialaisten kansojen alkukoti, mistä he ovat levinneet muualle Kaakkois-Aasiaan. Taiwanin alkuperäiskansojen muodostama yhteiskunta oli melko eristetty ja alkeellinen. Yhteiskunnallisesti he elivät hajallaan eivätkä he olleet poliittisesti järjestäytyneitä. Vielä 1500-luvulla eurooppalaisten saapuessa saarelle heimoyhteiskunnat olivat hyvin alkeellisia.
Varhaiskeskiaika

Taiwan oli hyvin eristynyt saari vielä 1500-luvulla eurooppalaisten saapuessa saarelle. Saaresta tiedettiin hyvin vähän jopa sen naapurissa Kiinassa. Kiinalaisten hovien asiakirjoissa on Taiwaniin viittaavia tietoja, jotka ovat peräisin 200-luvulta. Tuolloin Wu-kuningaskunnan keisari lähetti retkikunnan tutkimaan saarta. Seuraava retkikunta lähetettiin Sui-dynastian aikana lähes 400 vuotta myöhemmin, vuonna 605. Retkikunta toi mukanaan mantereelle Taiwanin alkuperäisasukkaita ja opetti näille kiinan kieltä.
Meritse käytävä kauppa Kiinan kaakkoisrannikolla lisääntyi Tang-dynastian aikana, vuosina 618–907, mutta kauppiailla ei juuri ollut intressejä Taiwaninsaarta kohtaan. Kiinalaisten asuttamia siirtokuntia saarella oli jo ennen 1100-lukua. 1200-luvulla han-kiinalaiset kalastajat alkoivat asuttaa Taiwanin vieressä sijaitsevia Peskadoreja, mutta he kohtasivat taiwanilaisten alkuasukkaiden vihamielisyyden. Kiinteämmin saari kuului kiinalaisvaltaan vasta 1500-luvulla Ming-dynastian aikana. Ming-kaudella säännölliset kauppareitit alkoivat kulkea saaren ohitse ja kiinalaisten, japanilaisten ja kaakkoisaasialaisten merenkävijöiden kiinnostus saarta kohtaan kasvoi. Yksikään ulkovalta ei kuitenkaan pitänyt saarella lainkäyttövaltaa, jolloin siitä muodostui tukikohta merirosvoille ja kalastajille, sekä myös kauppiaille, jotka saattoivat käydä kauppaa vapaasti.
Ming-dynastia kielsi merenkulun saaren lähistöllä yrittääkseen näin estää japanilaisten merirosvojen toiminnan. Joillekin ulkomaisille kauppiaille, kuten Okinawan saarelta oleville Ryukyun kuningaskunnasta kotoisin oleville kauppiaille, annettiin etuoikeus käydä kauppaa Taiwaninsaarella. Vastineeksi okinawalaiset hallitsijat maksoivat Ming-dynastialle vasalliveroa. 1500-luvulla okinawalaisten vaikutus Taiwanilla alkoi vähentyä, ja samalla ulkomaailma alkoi huomioida saaren kauppareitillä matkalla Japaniin. Ming-dynastia kumosi merenkulkukiellon 1500-luvun lopulla, jolloin Taiwanin merkitys kauppiaiden ja kalastajien tukikohtana kasvoi.