Aleksandr Blok
Koulutus ja tausta

Aleksandr Blok syntyi saksalaistaustaiseen, köyhtynyttä virka-aatelia edustaneeseen intellektuelliperheeseen. Hänen isänsä oli Aleksandr Lvovitš Blok (1852-1909), juristi ja Varsovan yliopiston oikeustieteen professori, jonka veli Ivan Lvovitš Blok oli huomattava venäläinen valtiomies. Äiti Aleksandra Andrejevna Beketova (1860-1923) oli Pietarin yliopiston rehtorin, kuuluisan botanistin Andrei Nikolajevitš Beketovin tytär ja köyhtynyttä aatelissukua. Avioliitto, joka solmittiin Aleksandran ollessa 18-vuotias, osoittautui lyhytaikaiseksi. Poikansa syntymän jälkeen hän katkaisi suhteet aviomieheensä tämän äärimmäisen mustasukkaisen ja despoottisen julman luonteen vuoksi. Suvussa oli mielenterveysongelmia isän puolella.
Vanhempiensa eron jälkeen Aleksandr asui lapsena kesäisin isoisänsä Andrei Nikolajevitš Beketovin luona Šahmatovon kartanossa lähellä Moskovaa, ja talvet 'rehtorin talossa' Pietarissa, jossa hän löysi Vladimir Solovjovin filosofian ja tuolloin vielä vähäntunnettujen 1800-luvun runoilijoiden Fjodor Tjuttševin ja Afanasi Fetin runot. Omien sanojensa mukaan Vasili Žukovski oli hänen varhaisin vaikuttajansa. Naapurina oli Boblovon tila, jonka omisti isoisä Beketovin ystävä, kemisti Dmitri Mendelejev.
Yhdeksänvuotias Aleksandr asettui äitinsä ja isäpuolensa kenraali Franz Kublitski-Piottutšin kanssa asumaan Henkivartio-rykmentin kasarmiin Pietarin laitamille. Vuonna 1889 hänet lähetettiin Vvedenskin lukioon. Vuonna 1897 Blok matkusti äitinsä kanssa Saksaan kylpyläkaupunki Bad Nauheimiin ja koki 16-vuotiaana ensimmäisen suuren rakkautensa 37-vuotiaaseen Ksenia Sadovskajaan, mikä jätti syvän jäljen hänen runouteensa. 16-vuotiaana Blok kiinnostui myös teatterista. Vuonna 1897 hän tapasi Pietarissa filosofi Vladimir Solovjovin, josta tuli Valeri Brjusovin ohella hänen ja Andrei Belyin suuri innoittaja.
Vuonna 1898 Blok valmistui lukiosta ja saman vuoden kesällä hän kiinnostui tulevasta vaimostaan Ljubov Mendelejevasta, elokuussa hän aloitti opiskelun keisarillisessa Pietarin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi historian ja filologian tiedekunnan slaavilais-venäläiseen laitokselle, josta hän valmistui vuonna 1906. Yliopistossa Blok tapasi Sergei Gorodetskin ja Aleksei Remizovin. Pietarissa Aleksandr Blok ilmoittautui jäseneksi teatteriryhmään. Ensimmäisten menestysten jälkeen hänelle ei kuitenkaan enää annettu lisää uusia teatterirooleja.
Blokin varhaistuotantoon vaikutti saksalainen filosofia, muun muassa Schopenhauerin ja Nietzschen ajatukset.
Vuosina 1909, 1911 ja 1913 Blok matkusti kesäisin lääkärin määräyksestä Italiaan, Saksaan, Belgiaan, Alankomaihin, Bretagneen ja Etelä-Ranskaan hoitamaan terveyttään. Näiden matkojen seurauksena syntyivät teokset Italialaiset runot (ven. Итальянские стихи, 1909), näytelmä Ruusu ja risti (ven. Роза и крест, 1912) sekä runo Satakielipuutarha (ven. Соловьиный сад, 1915).
Vuonna 1916 Blok kutsuttiin armeijan palvelukseen zemstvon- ja kaupunkienliiton insinööriosastoon, jossa hän osallistui linnoitusten rakentamiseen, työnjohtajana ja päällikkönä töiden jakamisessa ja raportoinnissa. Runoilija palveli Valko-Venäjällä, Pinskin soiden läheisyydessä. Äidilleen lähettämänsä kirjeen mukaan tärkeimpiä kiinnostuksen kohteita sodan aikana olivat "ruoka ja hevoset". Rintamalla Blok sai tietää keisarinvallan romahtamisesta helmikuussa 1917.