stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grönlanninpallassota

Grönlanninpallassota (esp. Guerra del Fletán; ransk. Guerre du flétan) oli vuosina 1994–1996 tapahtunut kansainvälisesti merkittävä kalastuskiista Kanadan ja Espanjan välillä. Kiista alkoi siitä kun huomattava määrä espanjalaisia troolialuksia alkoi kalastaa Kanadan rannikolla juuri ja juuri sen yksinomaisen talousvyöhykkeen rajoilla. Kanadan laivasto pysäytti espanjalaisten kalastuksen syyttäen heitä alamittaisten yksilöiden pyydystämisestä ja Euroopan unionin asettaman saaliskiintiön ylittämisestä. Euroopan unionin maat Isoa-Britanniaa ja Irlantia lukuun ottamatta asettuivat tukemaan Espanjaa.
Taustaa

Newfoundlandin matalikon kalansaaliiden romahtamisen takia Kanadan kalastusala oli vaikeuksissa. Sen tärkeä saalis turska oli taantunut alle tuhannessa vuodessa ennätyksellisestä saaliskalasta uhanalaiseksi lajiksi. Tämä kalakantojen dramaattinen lasku johti siihen, että Kanadan kaupallinen kalastusala menetti noin 50 000 työpaikkaa ja monia yhteisöjä oli tuhoutunut niiden tärkeimmän, joskus jopa ainoan tulonlähteen menetyksen takia. Yrittäessään elvyttää kalakantojansa Kanada oli rajoittanut merkittävästi turskan kalastusta maassa. Se oli rajoittanut kalastamaan lähtevien troolarien määrää ja  asettanut harvoille lähteville sääntöjä verkkojen silmien maksimikoosta. Odotettaessaan näiden toimenpiteiden voimaantuloa Kanadan hallitus etsi epätoivoisesti uutta kalalajia kestävän kalastuksen kohteeksi. He päätyivät grönlanninpallakseen sen suhteellisen runsauden sekä hyvän arvon ruokakalana ja kasvavan taloudellisen arvon vuoksi.
Kiistan kulku > Kiista alkaa

Kanada oli siis ryhtynyt kalastamaan grönlanninpallasta saadakseen siitä väliaikaisen pelastuksen turskan toipumiseen saakka. Muut valtiot kuitenkin kalastivat myös grönlanninpallasta, usein aivan Kanadan yksinomaisen talousvyöhykkeen reunoilla ja käyttäen Kanadassa laittomia kalastusvälineitä, kuten pienisilmäisiä verkkoja. Kanadalaiset väittivät sen lisäksi, että ulkomaisilla aluksilla oli liian suuret kiintiöt, ne kalastivat liian intensiivisesti ja että niiden liikakalastus talousvyöhykkeen reunalla kumoaisi kaikki säilyttämistoimenpiteet, jotka Kanada oli toteuttanut kalakantojensa elvyttämiseksi. Kanada oli rajoittanut grönlanninpallassaaliitaan 27 000 tonniin vuodessa varmistaakseen, ettei sille tapahtuisi samoin kuten turskalle, mutta Euroopan unionin troolarit kalastivat vuosittain 50 000 tonnia. Kanadalaiset alkoivatkin hiljalleen turhautua tähän ja puuttuivat tilanteeseen vuonna 1995, jolloin Kanadan kalastus- ja meriministeriön johtaja Brian Tobin päätti, että Kanada osoittaa vesien suojelun vakavuutensa tekemällä jostain ulkomaisesta aluksesta esimerkin.
Kiistan kulku > Estai

Kanadalainen ilmapartiolentokone huomasi 9. maaliskuuta espanjalaisen keittämöaluksen Estain troolaavan noin 32 kilometriä talousvyöhykkeen rajojen ulkopuolella. CCGS Sir Wilfred Grenfell -aluksen johtamat merivoimien ja rannikkovartioston alukset alkoivat seurata Estai-alusta. Huomatessaan kanadalaisten seuraavan Estain kapteeni Enrique Davila Gonzalez käski miehistön leikata aluksen kalastusverkot irti ja purjehti huippunopeudella poispäin kanadalaisista.
Useiden tuntien seuraamisen jälkeen Estai luovutti vasta, kun Kanadan rannikkovartioston alus Cape Roger ampui konekiväärillä sen keulan yli ja varoitti seuraavan laukauksen kohdistuvan Estaihin. Siihen mennessä muut espanjalaiset kalastusalukset olivat saapuneet auttamaan Estaia, ja Sir Wilfred Grenfellin oli pidettävä pois ne poissa vesitykkien avulla kun kalastus- ja meriministeriön virkamiehet astuivat Estaille. Sen miehistö pidätettiin, kun Kanadan troolarit nostivat Estain verkot merenpohjasta ja totesivat niiden silmäkoon olevan paljon pienempi kuin mitä Kanadan laki sallii, joten Estain otaksuttiin kalastaneen laittomasti. Brian Tobin järjesti myöhemmin tiedotustilaisuuden New Yorkissa Yhdistyneiden Kansakuntien pääkonttorilla, minne hän oli ripustanut Estain verkon nosturiin roikkumaan. Hän kuvaili maailman tiedotusvälineille yksityiskohtaisesti verkon silmän pienuudesta. Hän oli vakuuttunut siitä, että vesillä, joilla Estai kalasti, tuli soveltaa Kanadan lakia, ja että Kanadalla oli lailliset valtuudet ryhtyä toimiin espanjalaista alusta vastaan ja pidättää miehistö.
Kiistan kulku > Tilanne kärjistyy

Espanjalaiset olivat raivoissaan ja vaativat Estain ja sen miehistön välitöntä vapauttamista. He väittivät, että Kanadalla ei ollut oikeutta pidättää aluksen miehistöä, koska se oli kalastanut Kanadan talousvyöhykkeen ulkopuolella kansainvälisillä vesillä, missä silmäkokoja säätelevät lait eivät päde. Kanadalaiset taas vetosivat vuoden 1982 meriyleisoikeussopimukseen, jonka mukaan heillä oli laillinen oikeus suojella talousvyöhykkeensä ja kansainväliset vesialueet ylittävän kalakannan, ja näillä vesillä kalastaviin aluksiin sovellettaisiin Kanadan lakia. Espanjalaisten kannalta tilanne vaikeutui entisestään, kun puolueeton tarkastus Estaille selvisi, että 70–80 prosenttia aluksen kalastamista kaloista oli alikokoisia tai suojeltuja, ja valelaipio paljasti salaiset varastosäiliöt, joissa oli kaksikymmentäviisi tonnia ankarasti suojeltua liejukampelaa. Lisäksi kapteenilla oli kaksi erilaista kalastuspäiväkirjaa, joihin hän oli kirjannut saaliitansa. Syyt Estain verkkojensa katkomiseen ja yritykseen paeta Kanadan joukkoja olivat nyt ilmeisiä.
Euroopan maat jakautuivat sen suhteen, mitkä maat tukivat kumpaakin riidan osapuolta. Iso-Britannia ja Irlanti puolustivat Kanadaa, ja Estain ilmeisen virheellisestä toiminnasta huolimatta Euroopan unioni tuki Espanjaa, mistä erityisesti Islannin tuki Espanjalle oli vahvaa. Saksa tarjosi espanjalaisille merivoimiensa tuen, kun taas Ison-Britannian pääministeri John Major otti riskin kääntyä Euroopan unionin kantaa vastaan antamalla voimakasta tukea kanadalaisille. Kanadaa vastaan yritettiin esittää kauppapakotteita, jotka kuitenkin kaatuivat Britannian vastustukseen.
Kanada vapautti myöhemmin kapteeni Gonzalezin ja Estain miehistön, ja pian sen jälkeen myös Estai-alus vapautettiin, kun aluksen omistajat olivat ensin maksaneet 500 000 dollarin sakon, ja alus purjehti takaisin kotisatamaansa Luoteis-Espanjaan. Kanada ei kuitenkaan aloittanut neuvotteluja ennen kuin kaikki ulkomaiset kalastusalukset poistuvat riidanalaiselta alueelta talousvyöhykkeen reunalla. Espanja kieltäytyi määrätietoisesti tekemään tätä, ja lähetti troolarit takaisin sinne, tällä kertaa Espanjan laivaston Serviola-luokan partioveneellä suojeltuina. Espanja aloitti myös vakavamman, fregateista ja säiliöaluksista koostuvan työryhmän valmistelemisen alueelle suuntautumiseksi. Maaliskuun lopulla maiden välillä käydyt neuvottelut lakkasivat ja kanadalaiset alukset alkoivat leikata espanjalaisen troolin verkkoja. Tilanne alkoi kärjistyä, kun Espanja lähetti alueelle toisen partioveneen ja Kanada kasvatti alustensa ja ilmapartiointinsa määrää talousvyöhykkeensä reunalla. Kanadan pääministerin Jean Chréteinin raportoitiin myös antaneen merivoimilleen luvan tulittaa talousvyöhykkeellä tai sen lähistöllä purjehtivia Espanjan merivoimien aseistettuja aluksia.
Kiistan kulku > Konflikti ratkeaa

Kun EU ymmärsi, että kiistasta olisi mahdollisesti voinut puhjeta todellinen taistelu, se alkoi painostaa Espanjaa suostumaan sopimukseen, ja yhteisymmärrys saavutettiin 5. huhtikuuta. Sen mukaan Espanja joutui poistumaan kiistanalaiselta vyöhykkeeltä ja Kanadan oikeus karkottaa ulkomaiset kalastusalukset alueelta sotilaallista voimaa käyttäen hyväksyttiin. Kanadan grönlanninpallaskiintiötä pienennettiin, ja se palautti Estain omistajille heiltä perimänsä 500 000 dollarin sakon.
Tilasto turskan kokonaissaaliista Atlantilla 1950–2012. Huomaa palkkien nousu vasta 1990-luvun puolivälin jälkeen.
Illja Kyva

Illja Kyva vuonna 2014.
Illja Volodymyrovytš Kyva (ukr. Ілля Володимирович Кива, ven. Илья Владимирович Кива, Ilja Vladimirovitš Kiva; 2. lokakuuta 1977 – 6. joulukuuta 2023 Odintsovo, Venäjä) oli ukrainalainen poliitikko, joka edusti Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puoluetta Ukrainan parlamentissa vuosina 2019–2022. Hän oli myös Ukrainan sosialistisen puolueen ehdokkaana vuoden 2019 presidentinvaalissa, joissa hänen äänisaaliinsa jäi hyvin pieneksi. Parlamentista erotettu ja Venäjälle paennut Kyva salamurhattiin Venäjän–Ukrainan sodan aikana joulukuussa 2023. Ukrainan turvallisuuspalvelun on väitetty olleen murhan takana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Illja Kyva Wikimedia Commonsissa
Non serviam

Non serviam on latinaa ja tarkoittaa "En palvele". Tätä on käytetty useissa teoksissa, esimerkiksi chileläisen kirjailijan Vicente Huidobron manifesti vuonna 1914 ja ruotsalaisen runoilijan Gunnar Ekelöfin runossa vuonna 1945. Myös Rotting Christ -yhtye on käyttänyt fraasia albumin nimenä.
Fraasi liitetään Luciferin ilmaisuun, ettei tämä palvele. Fraasia käytetään auktoriteetin haasteena ja autonomian ilmaisuna. Siitä on tullut myös taiteilijoiden käyttämä motto.
Aiheesta muualla

Luettelo esiintymisistä kulttuurissa (englanniksi)
Kymiyhtiön ammattikoulu

Kymiyhtiön ammattikoulu vuonna 1985. Vasemmassa reunassa pilkottaa Eric O. W. Ehrströmin suunnittelema Vapaudenpatsas (1933).
Rakennuksen sisäänkäynnin vieressä on 11. ja 13. sotasairaaloiden muistolaatta.
Kymiyhtiön ammattikoulu eli Kymin teollisuuskoulu sijaitsee Kuusankoskella Kouvolassa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Selim A. Lindqvist. Rakennus suunniteltiin alun pitäen ammattikoulun tarpeiden lisäksi Kuusankosken kansakoululaisten jatko-opetuksen tiloiksi, ja siinä tarkoituksessa se oli 1926-1951. Talvi- ja jatkosodan aikana siinä toimi sotasairaala.
Koulurakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1916, ja se valmistui lopullisesti vuonna 1933. Rakennuksessa on toiminut muun muassa väliaikainen seuratalo. Talvisodan aikana rakennuksessa toimi 11. sotasairaala joulukuusta 1939 toukokuun 1940 loppuun. Maksimipaikkaluku oli 349 kirurgian potilasta. Jatkosodan aikana ammattikoulussa toimi 15. sotasairaala 11. kesäkuuta – 25. marraskuuta 1944, paikkaluku oli 350. Itse ammattikoulun toiminta päättyi 2006, mutta senkin jälkeen siellä on toiminut muun muassa musiikkiopisto ja päiväkoti. Kaakkois-Suomen ely-keskus määräsi maaliskuussa 2023 juhlasalin ja lämpiön sisätilat ja kiinteän sisutuksen suojeltavaksi. Rakennuksen omistaa kiinteistökehitysyhtiö Redeve.
Koko rakennus on suojeltu, ja rakennuksessa on seinämaalauksia, jotka on suunnitellut Eric Ehrström ja toteuttanut S. Wuorion koristemaalausliike. Ne vaativat konservointia. Juhlasalin suunnittelussa avusti arkkitehti Sigurd Frosterus. Ovissa on kunnostetut lasimaalaukset, joissa kuvataan antiikin vapaita taiteita. Kahdessa ryijyissä on käytetty aiheina Kymiyhtiön ja siihen yhdistyneiden yritysten tunnuksia. Teoksia on tarjottu Kouvolan kaupungille, mutta Kouvolan taidemuseon mukaan niitä ei voida ottaa vastaan taloudellisen tilanteen vuoksi. Entisetkin kokoelmat odottavat konservointia. Lisäksi niitä on kiinteinä rakenteina vaikea hyödyntää. Juhlasalin 1933 valmistuneet 10-äänikertaiset konserttiurut on peruskunnostettu ja huollettu vuonna 2009.
Seinämaalaukset olivat peitettyinä välirauhan solmimisen jälkeen vuosina 1946–1983, koska valvontakomission tiedettiin tarkkailevan julkisia taideteoksia, jotka saattoivat olla Moskovan välirauhan tekstin tai hengen vastaisia. Lasimaalausten konservoinnin toteutti UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiö, ja käytännön työn tekivät Metropolia-ammattikorkeakoulun opiskelijat ja lasimaalausten konservointiin erikoistunut arkkitehti Nina Lehos.
Aiheesta muualla

Juulia Tillaeus, Sopimattomat seinämaalaukset peitettiin ammattikoulussa 37 vuodeksi Yle.fi, uutiset 6.12.2020
Apostolinen kirkko

| Apostolinen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Protestantismi
Teologia:  Helluntailaisuus
Hallinto:  Apostolinen
Toiminta-alue:  100 maata
Perustettu:  1916
Jäseniä:  7 000 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apostolinen kirkko (engl. Apostolic Church) on vuonna 1916 perustettu, vuoden 1904 Walesin herätyksestä alkunsa saanut helluntailiike. Kirkkokunta toimii yli 100 maassa ja liikkeeseen kuuluvat seurakunnat ovat autonomisia. Liikkeen suurin haara toimii Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa se toimii Englannissa, Skotlannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa. Liike on paikallisseurakuntien verkosto ja toimii yhteistyössä paikallisseurakuntien johtajien kanssa. Liikkeellä on maailmanlaajuisesti noin 5–7 miljoonaa jäsentä ja se lasketaan osaksi helluntaiherätystä.
Oppi

Apostolinen kirkko korostaa raamattukeskeisyyttä sekä puritaanisuuden ihanteita. Kirkko tunnustaa aikuiskasteen. Viime vuosina kirkko on lähentynyt karismaattisten liikkeiden kanssa. Thomas Ball Barratt elvytti apostolien virat vuonna 1910: apostolit, profeetat, evankelistat, paimenet ja opettajat.
Levinneisyys > Tanskassa

Apostolinen kirkko Tanskassa juontaa juurensa tanskalaiseen helluntaiherätykseen ja Anna Larsen Bjørnerin toimintaan. Kirkkokunnan nimen käyttö alkoi vuonna 1924, jolloin suuri joukko uskovaisia vahvisti uskonsa apostoliseen ilmoitukseen. Apostoliseen kirkkoon kuuluu Tanskassa 30 itsenäistä seurakuntaa. Seurakuntien ylin auktoriteeetti on kansallinen neuvosto. Kirkolla on ulkoista lähetystyötä ja se ylläpitää useita kouluja, muun muassaa Arts Academya Koldingissa.
Ruskojalohaukka

| Ruskojalohaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Jalohaukat Falco
Laji::  berigora
Kaksiosainen nimi
 Falco berigora  Vigors & Horsfield, 1827 
Katso myös
   Ruskojalohaukka Wikispeciesissä   Ruskojalohaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskojalohaukka (Falco berigora) on australialainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 41–51 cm ja paino keskimäärin 530 g. Sen höyhenpuku koostuu ruskean eri sävyistä ja eri alueiden lintujen väritys vaihtelee hyvin tummista vaaleisiin yksilöihin. Naaras on koirasta suurempi mutta puvultaan saman värinen.
Esiintyminen

Ruskojalohaukat elävät Australian mantereella, Papua-Uusi-Guineassa ja Indonesian kaakkoisosissa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu.
Elinympäristö

Lajin löytää kaikkialta paitsi sulkeutuneista metsistä. Yleisin se on avoimilla ruohotasangoilla ja viljelysmailla, ja se saalistaa usein asutuksen läheisyydessä.
Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti jonkun toisen haukkalajin vanhassa pesässä, mutta se voi myös rakentaa itse risupesän puuhun. Naaras munii 2–6, yleensä kolme munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä kuukauden. Molemmat emot hoitavat ja ruokkivat poikasia, jotka jättävät pesän noin 45 päivän ikäisinä.
Ravinto

Ruokavalio koostuu pääosin pikkunisäkkäistä, hyönteisistä, liskoista, harvemmin linnuista.
Hetken maailma on tässä (kappale)

| ”Hetken maailma on tässä” PistePiste |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hetken maailma on tässä
 Julkaistu: 7. kesäkuuta 2013
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.14
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
PistePisteen muut singlet
| ”Viljaa” 2013 | ”Hetken maailma on tässä” 2013 | ”Yksinäisyyden haudalla” 2013 |
”Hetken maailma on tässä” on suomalaisartisti PistePisteen kappale hänen samannimiseltä esikoisalbumiltaan. Warner Music Finland julkaisi kappaleen albumin kolmantena singlenä 7. kesäkuuta 2013. Kappaleen ovat säveltäneet Hermanni Kovalainen, Aatu Mällinen sekä Harri Arhio, joka on myös sanoittanut kappaleen. Sanoituksiltaan kappale kertoo heittäytymisestä musiikin vietäväksi.
Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin 26. kesäkuuta 2013. Jukka Lariolan ohjaamalla videolla artisti yllättää kuvitteellisen aviopuolisonsa rentoutumispäivällä Helsingissä.
Kappaleet

Hetken maailma on tässä – 3.14
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 22 
Radiolista: 4
Kukkakimppu

Ruusuista ja tulppaaneista koostuva kukkakimppu
Morsiuskimppu
Kukkakimppu on kokoelma leikkokukkia. Kukkakimpun kukat pyritään asettelemaan kauniisti toisiinsa nähden. Kukkakimpun kukat voidaan asetella suoraan maljakkoon. Floristin kokoama kukkakimppu sidotaan varrestaan, jotta asetelma pysyy koossa.
Kukkakimppuja tuodaan usein erityistilaisuuksin, kuten syntymä- ja vuosipäiväjuhliin sekä hautajaisiin. Morsian pitää hääseremonian aikana yleensä kädessään morsiusvihkoa. Kukkakimput voivat olla myös osa kodin tai julkisten rakennusten sisustusta. Kukkakimppuun voi liittyä runsaasti erilaista symboliikkaa; kukkalajien, värien ja erityisesti ruusuissa, myös kukkakimpussa olevien kukkien lukumäärän perusteella.
Hautajaisarkun viereen laskettavaa varsista yhteen sidottua ja pisaran muotoisesti aseteltua kukkakimppua kutsutaan nykyisin hauta- tai surukimpuksi. Se poikkeaa kukkalaitteesta eli suruvihosta siten, että suruvihon kukka-asetelma valmistetaan työntämällä yksittäiset kukat muovista valmistettuun hautakahvaan. Hautakimppuun liitetään yleensä kankainen rusetti ja osanottokortti tai surunauha, johon voidaan tekstata niin sanottu muistovärssy.
Pakkosterilisointi

Pakkosterilointi, pakkosterilisointi tai pakkosterilisaatio tarkoittaa ilman kohteena olevan henkilön lupaa tehtävää leikkausta, jonka tarkoitus on aiheuttaa steriiliys eli lisääntymiskyvyttömyys. Pakkosterilointi on ihmisoikeusrikos, joka rikkoo ruumiillista itsemääräämisoikeutta. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty rinnastaa pakkosteriloinnin ja pakollisen ehkäisyn kidutukseen.
Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön (7 artikla) mukaan "pakkosterilisaatio tai muu törkeä seksuaalisen väkivallan muoto" on rikos ihmisyyttä vastaan, jos se tehdään tietoisesti osana siviiliväestöön kohdistuvaa mittasuhteiltaan laajaa tai järjestelmällistä hyökkäystä.
Pakkosterilointi on kuitenkin laillista yhä muun muassa Suomessa, jos se tehdään vajaavaltaiselle henkilölle, joka ”sairauden vuoksi on pysyvästi kykenemätön ymmärtämään steriloimisen merkityksen”, hänen laillisen edustajansa pyynnöstä. Luvan myöntäminen on harvinaista. Suomessa ei ole enää 2010-luvulla myönnetty yhtään lupaa.
Transsukupuoliset ja lisääntymiskyvyttömyys

Ennen 2023 muutettua Translakia, sukupuoltaan vahvistava transsukupuolinen joutuu todistamaan olevansa lisääntymiskyvytön, jotta hän saa sukupuolensa vahvistettavaksi Digi- ja väestötietovirastossa. Lisääntymiskyvyttömyydeksi hyväksytään yleensä ulkonäköä muokkaavan hormonihoidon vaikutus. Translain ei tulkita vaativan pysyvää lisääntymiskyvyttömyyttä, koska sitä ei ole erikseen säädetty.
Translakikampanjoissa on väitetty Suomessa tehtävän transsukupuolisten pakkosterilointeja. Todellisuudessa niitä ei ole tehty.
Transsukupuolinen voi hakea sterilisaatiota kahden lääkärin päätöksellä.  Tätä ei ole tapahtunut yhtään kertaa, koska THL:n rekisteriin ei ole ilmoitettu yhtään transsukupuolisuuden perusteella haettua sterilointia vuonna 2003 voimaan tulleen translain aikana.
Pakkosterilisointi maittain > Australia

Australiassa on laillista tehdä holhoustuomioistuimen tai perhetuomioistuimen luvalla vastoin kohteen tahtoa sterilisaatioleikkaus aikuiselle tai alaikäiselle, jolla on kehitysvamma, jos hänen ei katsota voivat antaa suostumustaan. Vanhempi tai edunvalvoja voi laittaa hakemuksen. Sen jälkeen pakkosteriloitavaksi ehdotettua edustaa riippumaton edunvalvoja. Edunvalvoja saa oikeudelta luvan, jos todistaa, että pakkosterilointi on uhrin parhaaksi. Steriiliyden voi saada suun kautta syötävillä ehkäisypillereillä, ihonalaisella hormonikapselilla tai kohdunpoistolla. Ehkäisypillereiden syöttäminen ihmiselle vastoin tahtoa ei vaadi oikeuden päätöstä.
Vuonna 2013 Yhdistyneiden kansakuntien Vammaisten henkilöiden oikeuksien komitea (CRPD) vaati hallitusta kieltämään pakkosterilisaatiot. Australian senaatin tutkintakomitea suositteli pakkosterilointia säädeltävän, muttei kiellettävän. Komitean puheenjohtaja, senaattori Rachel Siewert kannattaa pakkosterilointia, jos uhrilla ei ole kykyä antaa suostumusta ja tilanne on hengenvaarallinen. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch arvosteli naisten ja tyttöjen pakkosterilointikäytäntöä vuosiraportissaan vuonna 2014.
Yleisiä syitä pakkosteriloinnille on raiskausten peittely ja tytön kuukautisten alkaminen. Naiset, joilla on kehitysvamma, joutuvat paljon muita ihmisiä todennäköisemmin seksuaalisen hyväksikäytön kohteiksi, ja moni heistä alaikäisinä. Pakkosterilointia kannattavat pitävät raskaaksi tulemista ei-toivottavana, koska lapselle tulisi tavallista todennäköisemmin kehitysvamma, mitä he eivät pidä toivottavana; tai henkilö ei osaisi huolehtia lapsesta. Uhrin vaikeudet huolehtia kuukautisistaan ovat myös syynä. Vammaisten oikeusjärjestö Advocacy for Inclusionin edustajan mukaan naisia ei kuunnella yhtä hyvin, kuin heitä holhoavia henkilöitä.
Pakkosterilisointi maittain > Kiina

Kiinan vallanpitäjät eivät halua väestön kasvavan, joten voimassa on laki, joka kieltää kolmannen lapsen hankkimisen. Viranomaiset hakevat kaksi lasta hankkineita naisia rangaistuksena pakkosteriloitaviksi, jotta he eivät saisi lisää lapsia. Politiikan vuoksi vanhemmat hylkäävät lapsia. Paperittomille lapsille ei myönnetä kotipaikkaoikeutta eli he eivät pääse sairaalaan ja heitä rangaistaan avioliittokiellolla. Pakkosterilointeja tehtiin etenkin 1980- ja 1990-luvuilla.
Viranomaiset eivät joudu pakkosteriloinneista vastuuseen oikeusvaltion periaatteiden mukaisesti. Amnestyn mukaan Kiinassa on oma hallintokoneisto, jonka tavoitteena on peitellä ja estää pakkosteriloinnista seuraavia oikeudenkäyntejä. Osa pakkosterilointitapauksista on päätynyt oikeuskäsittelyyn.
Pakkosterilisointi maittain > Peru

Perussa steriloitiin 1990-luvulla ihmisiä pakolla. Rikoksen kohteena oli jopa 300 000 ihmistä; etenkin köyhiä, alkuperäiskansoihin kuuluvia ihmisiä. Vuonna 2017 ketään ei ole asetettu syytteeseen.
Pakkosterilisointi maittain > Pohjoismaat

Brittiläinen sanomalehti The Guardian kertoi vuonna 2007, että Pohjoismaissa arviolta 140 000 saamelaista joutui valtioiden pakkosteriloinnin kohteeksi. Pakkosteriloinnit tehtiin ennen 1970-lukua. Pakkosteriloinnit olivat osa rodunjalostusohjelmia ja saamelaisia pidettiin rotuna.
Pakkosterilisointi maittain > Pohjoismaat > Ruotsi

Ruotsissa ihmisten pakkosterilointi on ollut laitonta vuodesta 2013 alkaen. Maaliskuussa 2018 hallitus päätti maksaa vuosina 1972–2013 pakkosteriloiduille transihmisille jokaiselle 335 000 kruunun eli 22 000–24 000 euron suuruisen korvauksen. Transhenkilöt joutuivat vuoteen 2013 asti läpikäymään sterilisaation, jos he halusivat muuttaa juridista sukupuoltaan. Korvaukseen on oikeutettu arviolta 600–700 ihmistä. Ruotsi on ensimmäinen maa maailmassa, joka on päättänyt maksaa korvauksia transsukupuolisille pakkosteriloinnista.