stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henri Pescarolo
Ura

Pescarolo osallistui 59 Formula 1 -sarjan MM-kilpailuun ja saavutti 12 MM-pistettä ja yhden palkintosijan (3.sija Monacon Grand Prix 1970). Hän käytti silmäänpistävän vihreää kypärää, ja hänellä on yhä tuuhea parta, joka peittää osittain hänen palovammansa.
Pescarolon lopetettua F1-uransa hän aloitti oman tallin Pescarolo Sportin. Talli kilpaili Le Mans Series -sarjassa ja Le Mansin 24 tunnin ajossa. Pescarolo on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon neljästi vuosina 1972, 1973, 1974 ja 1984. Hän on osallistunut kilpailuun kuljettajana ennätykselliset 33 kertaa ja tallin omistajana 15 kertaa vuoteen 2012 saakka (yhteensä 45 kertaa).
Pescarolo osallistuu vuosittain Dakar-ralliin. Henri Pescaloro on innokas helikopterilentäjä ja hän on osallistunut MM-kilpailuihin Ranskan joukkueessa. Pescaloro on lentänyt yhdessä Patrick Fourticq’n kanssa yksimoottoristen koneiden ennätyksen New York – Pariisi -välillä.
F1-kaudet, pisteet ja sijoitukset

(Vahvennetut kilpailut tarkoittavat paalupaikkaa ja kursivoidut nopeinta kierrosta)
| Kausi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pts>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | Matra Sports | Matra MS11 | Matra V12 | RSA | ESP | MON | BEL | DUT | FRA | GBR | GER | ITA | CAN Kesk. | USA DNS | MEX 9 |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1969 | Matra Sports | Matra MS7 (F2) | Cosworth Straight-4 | RSA | ESP | MON | NED | FRA | GBR | GER 5 | ITA | CAN | USA | MEX |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1970 | Equipe Matra Elf | Matra-Simca MS120 | Matra V12 | RSA 7 | ESP Kesk. | MON 3 | BEL 6 | NED 8 | FRA 5 | GBR Kesk. | GER 6 | AUT 14 | ITA Kesk. | CAN 7 | USA 8 | MEX 9 |  |  |  | 12. | 8 |
| 1971 | Frank Williams Racing Cars | March 701 | Cosworth V8 | RSA 11 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 17. | 4 |
| 1971 | Frank Williams Racing Cars | March 711 | Cosworth V8 |  | ESP Kesk. | MON 8 | NED 13 | FRA Kesk. | GBR 4 | GER Kesk. | AUT 6 | ITA Kesk. | CAN DNS | USA Kesk. |  |  |  |  |  | 17. | 4 |
| 1972 | Team Williams Motul | March 721 | Cosworth V8 | ARG 8 | RSA 11 | ESP 11 | MON Kesk. | BEL NC | FRA DNS |  | GER Kesk. | AUT DNS | ITA DNQ | CAN 13 | USA 14 |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1972 | Team Williams Motul | Politoys FX3 | Cosworth V8 |  |  |  |  |  |  | GBR Ret |  |  |  |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1973 | STP March Racing Team | March 721G/731 | Cosworth V8 | ARG | BRA | RSA | ESP 8 | BEL | MON | SWE |  |  |  |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1973 | Frank Williams Racing Cars | Iso-Marlboro IR | Cosworth V8 |  |  |  |  |  |  |  | FRA Kesk. | GBR | NED | GER 10 | AUT | ITA | CAN | USA |  | NC | 0 |
| 1974 | Motul Team BRM | BRM P160E | BRM V12 | ARG 9 | BRA 14 | RSA 18 | ESP 12 | BEL kesk. | MON Kesk. |  | NED Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1974 | Motul Team BRM | BRM P201 | BRM V12 |  |  |  |  |  |  | SWE Kesk. |  | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER 10 | AUT | ITA Kesk. | CAN | USA |  | NC | 0 |
| 1976 | Team Norev / B&S Fabrications | Surtees TS19 | Cosworth V8 | BRA | RSA | USW | ESP | BEL | MON DNQ | SWE | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER DNQ | AUT 9 | NED 11 | ITA 17 | CAN 19 | USA NC | JPN | NC | 0 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Pescarolo Wikimedia Commonsissa
Haukijärvi (Hämeenkyrö, Haukijärvi)

| Haukijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°33′31″N, 23°06′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  Viidanoja 
Järvinumero:  35.513.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,3 m 
Rantaviiva:  1,119 km 
Pinta-ala:  0,06441 km² 
 fiHaukijärvi 
Haukijärvi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Kokemäenjoen vesistössä oleva järvi, joka kuuluu Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Haukijärvi kuuluu siinä Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantieto

Järvi on 500 metriä pitkä, 180 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Järvi sijaitsee peltomaiseman keskellä. Lähellä on kuitenkin kaksi metsikköä ja pohjoispuolella suuri maatila. Järveen laskee tulo-oja Parilanjärvestä. Järvestä lähtee 6 kilometriä pitkä laskuoja koilliseen, joka päättyy kuivatettuun Vähäjärveen. Siellä se yhtyy muiden ojien kanssa Myllyojaan, joka laskee Kirkkojärven eteläpäässä Telilahteen. Tilan lisäksi rannalla on vain kolme pientä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet läheisiltä maatiloilta. Järven ohi länsipuolelta kulkee seututie 249 noin 100 metrin etäisyydeltä. Järvi näkyy tälle tielle.
Historiaa

Hämeenkyrön pitäjänkartassa 1800-luvulta sekä järvi että kylä näkyvät Haukijärven nimisinä.
Hopeamalawintonkija

| Hopeamalawintonkija> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Huulikalamaiset Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Tribus::  Haplochromini
Suku::  Lethrinops
Laji::  argenteus
Kaksiosainen nimi
 Lethrinops argenteus  Ahl, 1926 
Katso myös
   Hopeamalawintonkija Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeamalawintonkija (Lethrinops argenteus) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Ernst Ahl kuvasi lajin tieteelle vuonna 1926.
Koko ja ulkonäkö

Hopeamalawintonkijan suurin tavattu pituus on 19 senttimetriä.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää makeissa, trooppisissa vesissä. Hopeamalawintonkijaa on tavattu Malawista, jossa se elää kotoperäisenä Njassajärvessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Hevoskotka

Roger ja Angelique Jean Auguste Dominique Ingresin maalaus vuodelta 1819, kuvaa kohtausta teoksesta Orlando Furioso, missä Roger pelastaa Angeliquen ratsastaen hevoskotkalla.
Hevoskotka (myös Hippogryfi) on aarnikotkan tapainen taruolento, jolla on kotkan pää ja siivet, mutta muu ruumis on hevosen. Se esiintyi antiikin Kreikan taiteessa sekä keskiaikaisissa legendoissa. Hevoskotka on rakkauden symboli, ja uskomusten mukaan sen isä oli aarnikotka ja emä nuori tamma. Tarujen mukaan hevoskotka ei voi lisääntyä, ja se on aarnikotkaa helpompi kesyttää.
Ludovico Ariosto loi hevoskotkan kirjassaan Orlando Furioso 1500-luvun alussa. Olento perustui vanhaan sananlaskuun aarnikotkan ja hevosen risteyttämisestä, jota käytettiin kuvaamaan mahdottomuutta tai sovittamatonta ristiriitaa. Muun muassa roomalainen runoilija Vergilius (70–19 eaa.) oli aikoinaan viitannut aarnikotkien ja hevosten risteyttämiseen esimerkkinä mahdottomuudesta. Risteytymistä pidettiin mahdottomana, koska tarujen mukaan aarnikotkat vihaavat hevosia ja syövät näitä aina tilaisuuden tullen.
J. K. Rowlingin kirjoittamassa Harry Potter -kirjasarjassa esiintyy hevoskotkia ja yksi niistä, nimeltään Hiinokka (kuudennessa kirjassa se tunnetaan myös Surkusiipenä), on Tylypahkan velhokoulun riistanvartijan Rubeus Hagridin lemmikki, joka tuomitaan kuolemaan, mutta pelastetaan. Hevoskotkat luokitellaan kirjoissa vaarallisiin taruolentoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hevoskotka Wikimedia Commonsissa
Iiris Laukkanen

Iiris Laukkanen on Järvenpään kaupunginjohtaja vuodesta 2022. Aiemmin hän on toiminut Järvenpään hallintojohtajana sekä vt. kaupunginjohtajana.
Huima konttihuutokauppa

| Huima konttihuutokauppa> Container Wars |
| --- | --- |
Pääosissa:  Jason R. Hughes Deana Molle John Kunkle
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   TruTV  Jim
Esitetty:  13. tammikuuta 2013 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  23
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jenny Daly Rob Dorfmann Mike Duffy
Aiheesta muualla
IMDb 
Huima konttihuutokauppa (engl. Container Wars) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa käydään huutokauppaa noutamatta jääneistä rahtikonteista ja niiden sisällöstä. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella TruTV-kanavalla 13. tammikuuta 2013. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Jim-kanavalla 15. marraskuuta 2013.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Container Wars
Hevoskierto

Kuparikaiverrus hevoskierrosta.
Hevoskierto on hevosen lihasvoimaa mekaanisen voiman aikaansaamiseksi käyttävä koneisto, jota on käytetty muun muassa myllyjen ja vesipumppujen voimanlähteenä. Siinä vetojuhta kulkee ympyrää ja sen valjaisiin kulkeva vipuvarsi pyörittää suurta vaakasuoraan asennettua ratasta, joka siirtää voiman pienempien rattaiden ja vertikaalisten hammaspyörien kautta esimerkiksi myllynkiveen.
Aiheesta muualla

YouTube: hevoskierto Jokelan kotiseutumuseossa Vanhanajan päivillä 2016
Huilutylli

| Huilutylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Tyllit Charadrius
Laji::  melodus
Kaksiosainen nimi
 Charadrius melodus  (Ord, 1824) 
Katso myös
   Huilutylli Wikispeciesissä   Huilutylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huilutylli (Charadrius melodus) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Kanadan ja Yhdysvaltain keskilännen, Suurten järvien alueen ja Atlantin rannikon Newfoundlandista Pohjois-Carolinaan. Lajin holotyypin kuvaili George Ord Great Egg Harborista New Jerseystä 1824.
Huilutyllin kahden päivän ikäinen poikanen
Iiris Larikka

Iiris Larikka (o. s. Puskala) (s. 29. kesäkuuta 1995 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Larikka edusti koko uransa Superpesiksessä Kempeleen Kiriä. Hänen kasvattajaseuransa on Pattijoen Urheilijat. Larikka pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2018. Hän pelasi sisäpelissä kotiuttajana. Larikka pelasi 64 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja 69 tavallista juoksua, toi 17 juoksua ja keräsi 182 kärkilyöntipistettä. Larikka pelasi 16 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja 11 tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 43 kärkilyöntipistettä.
Hunting Aircraft

| Hunting Aircraft |
| --- | --- |
Perustettu:  1933
Lakkautettu:  1960
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BAC 1-11
Hunting Aircraft oli brittiläinen Gravesendissä toimiva lentokonevalmistaja, joka perustettiin vuonna 1933 nimellä Percival Aircraft Co. Vuonna 1936 siitä tuli Percival Aircraft Ltd ja yhtiö muutti toimintansa Lutoniin.
Yhtiöstä tuli vuonna 1944 osa Hunting Group-yritysryhmää. Yhtiön nimi muuttui muotoon Hunting Percival Aircraft vuonna 1954 ja lopulta Hunting Aircraftiksi vuonna 1957. Vuonna 1960 yhtiö yhdistettiin British Aircraft Corporationiin (BAC), josta tuli myöhemmin osa British Aerospace -yhtiötä. Nimi oli 2006 oli BAE Systems.
Yhtiö valmisti etenkin koulukoneita. Yhtiön tunnetuin kone oli Jet Provost.
Yhtiön lentokoneita

Percival Gull
Percival Proctor
Percival Prentice
Percival Prince
Percival Pembroke
Percival P.56 Provost
Hunting H126- STOL-koekone
Hunting Percival Jet Provost
BAC 1-11 (oli Huntingin aloittama suunnitelma, jonka toteutti BAC)
Aiheesta muualla

Tietoja yhtiöstä
Herculine Barbin

| Herculine Adélaïde Barbin   Abel Barbin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Alexina  Camille
Syntynyt: 8. marraskuuta 1838 Saint-Jean-d'Angély, Ranska
Kuollut: helmikuu 1868 (29 vuotta) Pariisi
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  opettaja
Herculine Adélaïde ”Alexina” Barbin, myöhemmin Abel Barbin (8. marraskuuta 1838–helmikuu 1868) oli ranskalainen intersukupuolinen opettaja. Hänet kasvatettiin naisena ja hän toimi tyttökoulun opettajattarena, mutta pitkällisten lääketieteellisten tutkimusten jälkeen tuomioistuin määräsi hänen lailliseksi sukupuolekseen miehen. Barbin kirjoitti sukupuoltaan koskevista keskusteluista ja tutkimuksista muistelmateoksen. Ranskalainen filosofi Michel Foucault tutki muistelmateosta ja julkaisi sen uudelleen vuonna 1978.
Elämäkerta

Barbin syntyi 8. marraskuuta 1838 ja sai koulutuksen nunnaluostarissa. Murrosiässä hänelle ilmaantui poikkeuksellisia piirteitä: hänelle kasvoi ohut parta, hänen rintansa eivät kasvaneet eikä hänellä ollut kuukautisia. Hän aloitti opettajattarena tyttökoulussa, jossa hän tapasi toisen opettajattaren, Saran, jonka kanssa hän aloitti parisuhteen. Parisuhde naisen kanssa ja ajan heteronormatiivisuus saivat Barbinin epäilemään omaa sukupuoltaan. Hän myös pelkäsi voivansa saattaa Saran raskaaksi. Hän koki ahdistusta sukupuolestaan. Poikkeukselliset piirteet olivat yleinen pilkanaihe ja hän kärsi huonosta terveydestä. Barbin haki neuvoja uskonnollisilta tahoilta, mutta joutui pettymään useasti. Eräs munkki totesi Barbinin oikeuden elää miehenä, mutta kehotti kuitenkin häntä välttämään skandaalin ja ryhtymään nunnaksi, mikä ei sopinut Barbinin toiveisiin.
Kolmas uskonhenkilö, jolle Barbin tunnustaa, oli piispa, joka lähetti Barbinin tutkittavaksi. Ensimmäinen Barbinia tutkinut henkilö oli tohtori Chesnet vuonna 1860. Chesnetin tutkimusten mukaan Barbinilla oli tavanomaiset naisen ulkosynnyttimet ja lyhyt, kapea emätin, mutta hän ei kyennyt löytämään kohtua. Chesnetin mukaan Barbinilla oli penis, joka ei ollut yhteydessä virtsaputkeen. Hän myös arvioi, että penis saattaisi olla epämuodostunut klitoris. Hän mainitsee kuitenkin Barbinilla olevan kivekset ja hänen saavan siemensyöksyjä. Chesnet, joka käytti Barbinista hänen femiinistä lempinimeään ja sukupuolipronomineja, totesi Barbinin olevan hermafrodiitti, mutta miehisten sukupuoliominaisuuksien olevan ensisijaisia. Barbin tapaa myös muita lääkäreitä, joiden metodit ja suhtautuminen häneen vaihtelevat.
Tuomioistuin vaihtoi hänen laillisen sukupuolensa mieheksi 22. heinäkuuta 1860. Hän vaihtoi nimekseen Abel ja alkoi käyttää miesten vaatteita. Tämä aiheutti kohun hänen kotipaikkakunnallaan, jossa häntä pidettiin naisena. Hän muutti pian Pariisiin. Hän menetti työpaikkansa eikä kukaan suostunut palkkaamaan häntä. Hän ei myöskään saanut apua tuntemiltaan henkilöiltä.
Barbin teki itsemurhan helmikuussa 1868. Hän jätti jälkeensä muistelmansa.
Muistelmat

Barbinin muistelmat julkaisi ensimmäisen kerran lääketieteen professori Ambroise Tardieu vuonna 1878 teoksensa Question médico-légale de l’identité dans ses rapports avec les vices de conformation des organs sexuels toisen osan yhteydessä. Tardieun teoksen löysi 1970-luvun lopulla filosofi Michel Foucault. Hän perehtyi muistelmiin ja päätti julkaista sen uudelleen vuonna 1978 nimellä Herculine Barbin, dite Alexina B. Foucault liitti julkaisuun useita asiakirjoja Barbinia tutkineelta tohtori Chesnetilta sekä hänelle ruumiinavauksen tehneeltä patologi Goujonilta, sekä muita aiheeseen liittyviä ja selittäviä asiakirjoja. Muistelmassaan Barbin käyttää itsestään useita eri nimiä eri rooleissa. Lapsuuden ja nuoruuden minästään hän käyttää sukupuolineutraalia nimeä ”Camille”. Muut nimet muistelman eri rooleissa ovat ”Barbin”, ”Alexina”, ”Herculine” ja ”Abel”.
Foucault keskustelee teoksessaan ”todellisesta” sukupuolesta ja sen tarpeesta. Foucault käyttää ilmaisua ”happy limbo of non-identity” puhuessaan Barbinin nuoruudesta. Foucaultin tulkintoja on kommentoinut muun muassa Judith Butler teoksessaan Hankala sukupuoli: Feminismi ja identiteetin kumous (engl. Gender trouble: Feminism, and the subversion of identity), jossa hän on antanut yhdelle luvulle nimen ”Foucault, Herculine, and the Politics of Sexual Discontinuity”. Butler vertaa Barbinin muistelmia ja ajatuksia, joita Foucault esittää teoksessaan Seksuaalisuuden historia. Butler kuvaa Foucaultin julkaisemaa Barbinin muistelmaa ”hänen lyhyenä mutta merkittävänä esittelynä”.
Muistaminen

Barbinin syntymäpäivänä 8. marraskuuta vietetään intersukupuolisten solidaarisuuspäivää. Barbinista on tehty elokuva ”Mystère Alexina”. Elokuvan on ohjannut René Féret ja se julkaistiin vuonna 1986.
Kirjallisuutta

Barbin, Herculine; Foucault, Michel; McDougall, Richard (kään.): Herculine Barbin: Being the Recently Discovered Memoirs of a Nineteenth-century French Hermaphrodite . Pantheon Books, 1980. ISBN 978-0-3945-0821-4. (englanniksi)
Foucault, Michel: Herculine Barbin.  Knopf Doubleday Publishing Group, 2013.  ISBN 978-0-3078-3309-9.  Google Books -esikatselu (viitattu 21.4.2020). (englanniksi)
Henrik Wegelius

Henrik Wegelius (3. lokakuuta 1735 Sodankylä – 17. huhtikuuta 1791 Vähäkyrö) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Wegeliuksen vanhemmat olivat Mikkelin kirkkoherra Henrik Wegelius (1707–1780) ja Maria Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1749 ja Turussa 1752. Wegelius valmistui filosofian maisteriksi 1757 ja hänet vihittiin papiksi 1755.
Wegelius oli Sodankylän kirkkoherrana toimineen isänsä apulaisena 1755, ja hänestä tuli samana vuonna Ylitornion Hietaniemen kappalainen. Wegelius oli Utsjoen ja Inarin kirkkoherrana vuodesta 1758 ja Vähänkyrön kirkkoherrana vuodesta 1765. Hän sai teologian professorin arvonimen ja rovastin arvon 1787. Wegelius oli myös valtiopäivämiehenä 1760–1762, 1771–1772 ja 1789, ehkä myös 1786. Valistusajan tapaan hän toimi taloudellisen edistyksen hyväksi ja harjoitti luonnotieteen tutkimusta ja myös kirjoitti aihepiiristä.
Wegelius oli naimisissa vuodesta 1765 Vähänkyrön kirkkoherran Henrik Wallenborgin (1709–1763) lesken Magdalena Kristina Falanderin kanssa. Wegeliuksen pojista Henrik Wegelius (1766−1839) toimi Oulun kirkkoherrana ja Jakob Wegelius (1768–1804) oli isänsä jälkeen Vähänkyrön kirkkoherrana.
Julkaisuja

Animadversiones nonnullae de oeconomia et moribus incolarum Lapponiae Kimiensis, 1754
Om möjeligheten och nyttan af beqvämare båtfart i Kimi elf, 1754
Hongisto (Elimäki)

Hongisto on kylä Kouvolan Elimäellä. Se sijaitsee entisen Elimäen kunnan keskiosassa, Elimäen kirkonkylän pohjoispuolella. Hongisto on entisen Elimäen kunnan rekisterikylä, ja kuuluu nykyisin Elimäen kirkonkylän kaupunginosaan. Hongiston rekisterikylään kuuluu myös Mommolan, Kukkilan ja Metsä-Uodin kylät.
Hongkong (Sirpalesaari)

Hongkong oli Helsingin Ullanlinnan Sirpalesaaressa sijainnut hökkelikylä, jossa majaili paikallisia kalastajia. Nimensä se oli saanut Kiinassa sijaitsevan Hongkongin mukaan, joka samaan tapaan oli joskus historiassaan rakennettu osittain meren päälle ja paalujen varaan.
Hongkongin synty on hämärän peitossa. Helsingin Sanomat kertoo, että ”Sirpalesaaren varhaisissa vaiheissa saari oli kalastajien kiinteästi asuttama”. Se on ollut olemassa vähintään vuosikymmeniä, kunnes se vuonna 1985 purettiin pois.
Hongkong koostui ”sään pieksemistä, harmaasta laudasta kyhätyistä majoista, jotka seisoivat veden tuntumassa sikin sokin”. Mökit oli rakennettu osittain paalujen varaan laiturin päälle. Niiden sivut olivat parin–kolmen metrin mittaisia. Alun perin Hongkongin majat olivat kalastusvälineitten säilyttämistä varten, mutta vuosien saatossa moni kalastaja muutti sinne kesäkaudeksi, ja jokunen myös talveksi. Naapureina kalastajilla oli vuodesta 1961 lähtien Suomalainen pursiseura.
Lähivesiltä sai ainakin ahventa, ja syksyisin myös lohta. Kopeille pääsi vain veneillä, sillä vesiväylät olivat ahtaita ja alueella oli useita aallonmurtajia. On arveltu, että kalastuksen lisäksi Hongkongissa olisi harjoitettu alkoholin epävirallista myyntiä.
Hongkongin kuuluisinta asukasta, jonka kaikki tiesivät, mutta jota kukaan ei tuntenut, kutsuttiin nimellä Kolumbus. Hän asui katetussa soutuveneessä kesät talvet. Veneen pituus oli viisi metriä. Yleensä se sijaitsi Liuskasaaren puolella HSS:n aallonmurtajan päässä. Kolumbus asui veneessään vielä 1970-luvun lopulla.
Hongkongia vaadittiin purettavaksi Helsingin olympialaisten aikaan vuonna 1952, sillä purjehduskilpailuja järjestettiin muun muassa Liuskasaaren edustalla. Kaupunginjohtaja Erik von Frenckell oli tähän todennut, että ”vain kuolleen ruumiini ylitse”. Lopulta hökkelit purettiin vuonna 1985. Suomalaisen pursiseuran kommodori Kai Kuusi sanoo, että kyseessä oli ”kulttuuriraiskaus” ja antaa ymmärtää, että alue voisi nykyään olla kulttuurihistoriallisesti arvokas paikka. Nimi Hongkong on noussut uudelleen esiin, koska kaupungin nimitoimikunta pohtii alueen nimistöä. Kai Kuusen mukaan Hongkong olisi sopiva nimi alueelle rakennettavalle uudelle aallonmurtajalle.
HMAS Sydney (R17)

| HMAS Sydney (R17) |
| --- | --- |
 Sydney

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Devonportin laivastontelakka
Kölinlasku:  19. huhtikuuta 1943
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  16. joulukuuta 1948
Poistui palveluskäytöstä:  30. toukokuuta 1958 – 7. maaliskuuta 1962 12. marraskuuta 1973
Tekniset tiedot
Uppouma:  lentotukialus:  15 740 t (standardi) 19 550 t (kuormattu) kuljetusalus: 12 569 t (standardi)
Pituus:  212,75 m (kokonaispituus) 198,12 m (vesiraja kuormattuna)
Leveys:  34,29 m (max) 24,38 m (vesiraja)
Syväys:  19,05 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  24,5 solmua
Miehistöä:  1 200
Aseistus
Aseistus:  lentotukialus: 30 × Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykkiä 33–35 × lentokonetta kuljetusalus: 4 × Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykkiä 6 × LCM Mk VI -maihinnousualusta
HMAS Sydney (viirinumerot R17, A214, P241 ja L134) oli Australian laivaston Majestic-luokan lentotukialus. Britannian hallitus tilasi aluksen nimellä HMS Terrible (viirinumero R93) toisen maailmansodan lopulla vuonna 1944, mutta sodan päätyttyä työt keskeytettiin. Australia osti aluksen vuonna 1947, ja se valmistui sekä liitettiin Australian laivastoon vuonna 1948 Sydneynä.
Alus oli aluksi Australian laivaston lippulaiva ja osallistui Korean sotaan 1951–1952. Uuden lentotukialuksen, Melbournen palvelukseen oton jälkeen Sydney siirrettiin 1955 koululaivaksi, missä tehtävässä se oli reserviin siirtoonsa saakka vuoteen 1958. Aasian alueen rauhattomuuden lisääntyminen aiheutti laivaston kuljetustarpeen kasvun, jolloin alus palautettiin 1962 palvelukseen nopeana kuljetusaluksena.
Alus osallistui vuodesta 1965 alkaen Vietnamin sotaan kuljettaen henkilöstöä ja materiaalia Vũng Tàuhun. Se teki vuoteen 1972 mennessä kaikkiaan 25 matkaa. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta 1973 ja myytiin 1975 romutettavaksi Etelä-Koreaan.