stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lincoln Continental
Kymmenes sukupolvi (D544; 2017–2020)

Continental-perinnenimi teki neljäntoista vuoden tauon jälkeen paluun Lincoln-mallitarjontaan, kun se esiteltiin syksyllä 2016 vuodelle 2017. Koeautona paluuta tekevä uusi Continental oli esitelty vuoden 2015 New Yorkin Auto Show-näyttelyssä, ja se korvasi suurikokoisen Lincoln MKS-mallin mikä oli vajaan tuuman pidempi kuin Audi A8:n pitkän akselivälin L-versio. Samalle CD4- l Fusion-pohjalevylle kuin Kiinan markkinoilla tarjottu, vajaa 2 tuumaa pidennetty Ford Taurus, mutta sitä koriltaan 5 tuumaa pidempänä ja 1,5 tuumaa leveämpänä Continental on noin 4 550 paunan painoinen. Moottorivalikoimana tarjolla vakiona on 3,7-litrainen 305 hevosvoiman V6-moottori Ford Mustangista, tai valinnaisesti kahdella turboahtimella varustetut V6-moottorit, joiden teho 2,7-litraisena on 335 hevosvoimaa, 3-litraisena huippuversiona 400 hevosvoimaa. Continental on etuvetoinen, joskin myös nelivetoinen versio on saatavilla. Tärkeille Kiinan markkinoille on myös tarjolla ahdettu L4-moottori, jota ei kuitenkaan tarjota USA:n markkinoilla. Varusteversioina ovat perusmalli Premiere, standardimalli Select, kohennettu Reserve sekä malliston huipulla Black Label - samankaltaiset kuin jymymenestykseksi osoittautuneessa, uudistetussa Navigator-loistomaasturissa.
MKS-mallia oli moitittu vähemmän hienostuneeksi kilpailijoihinsa verrattuna, ja sen selvästi edullisempi sisarmalli Ford Taurus tarjosi paremman vastineen rahalle. Myöskään uudistettu Continental ei kuitenkaan ole nirsojen autolehtien testaajien tuoreiden koeajoraporttien valossa tarjonnut ihan kovien eurooppalaisten kilpailijoidensa veroisia dynaamisia ominaisuuksia, joskaan sen ei "quiet luxury" -lähtökohdistaan liene tarkoitus lyödä ekstrovertteja, kovaäänisesti päällekäyviä Euroopan urheilusedaneja laudalta. Sen sijaan uusi, yhdysvaltalaisten loistoautojen perinteisiä vahvuuksia (mukava, hiljainen, voimakas ja runsaasti varusteltu) kunnioittava Continental vaikuttaa ostaja-arvioiden valossa vievän asiakkaita muun muassa kotimaiselta periviholliseltaan, Cadillacilta sekä esimerkiksi Lexukselta tai Hyundai-konsernin nosteessa olevilta luksusmalleilta.
Kymmenes sukupolvi (D544; 2017–2020) > 2019 Coach Door Edition

Vuonna 1968 voimaan tulleiden tiukempien turvallisuusmääräysten vuoksi Lincoln Continentalin neljännen sukupolven perinteisiä "kaappari"-takaovia ei enää käytetty seuraavassa malliuudistuksessa. Kaappariovet ovat tehneet paluunsa vuoden 2019 Lincoln Continentalin hieman pidennettyyn "Coach Door Edition" -erikoismalliin, jota valmistettiin 80 kappaletta Continental-mallin 80-vuotisen taipaleen (vuodesta 1939 laskien) juhlistamiseksi. Erikoismalli myytiin loppuun 48 tunnin sisään, ja sen kaltaista versiota tarjoitaan vuosimallille 2020 yleisön kiinnostuksesta riippuen suurempanakin sarjana.
Kymmenes sukupolvi (D544; 2017–2020) > Lincoln-sedanin valmistuksen päättyminen Yhdysvalloissa vuoden 2020 lopussa

Lincoln ilmoitti heinäkuussa 2020, että heikosti kysyttyyn full size premium-luokkaan lukeutuvan Continental-sedanin valmistus Yhdysvalloissa päättyy vuoden 2020 lopussa, mutta että sen kokoonpano jatkuu Kiinassa.
2015 Continental-konsepti Shanghai-näyttelyssä.
2017 Continental etuvasen.
2017 Continental takaoikea.
2017 Continental interiööri.
2018 Continental Las Vegasissa.
Coach Door Edition, 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lincoln Continental Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Lincoln Motor Car Heritage Museum

LMCHM on osa Gilmore Museum-museota, mikä sijaitsee Hickory Cornersissa lähellä mm. Kalamazoota Michiganissa. Lincoln Car Museum, kotisivu.
Aiheesta muualla > Videolinkkejä

Making of the 1956 Lincoln Continental Mark II; Ford-yhtymän esittelyfilmi Mark II-mallin syntymisestä, 14:20 minuuttia (englanniksi)
Jay Leno`s Garage 1958 Lincoln Continental Mark III-coupé, esittely ja ajo 31:02 min (englanniksi)
2021 Lincoln Continental COACH Edition; Kyseessä lienee Ford-Yhtymän mainosfilmien osia, 10:03 min (englanniksi)
1966 Lincoln Continental 4d Convertible; Lincoln-asiantuntija John Cashmanin laaja selostus mm. katon mekaniikasta; 50:52 min (englanniksi)
Continental-avoauto (1939-1941)
Continental Mark II
Mark II etuviistosta, A/C-ilmanotto
1956 Lincoln-keulakoriste
1959 Lincoln Continental Town Car
Facel-Vega Excellence EX2, taustalla EX1
1969 Mark III-coupé
Lincoln K-series "Sunshine Special"
JFK ja SS-100X Dallas 22.11.1963
1980 Lincoln Mark VI (ei Continental)
1980-1985 Cad Seville ("Bustleback")
Käännös suomeksi
Ali Soilih

| Ali Soilih Mtsashiwa> Komorien presidentti |
| --- | --- |
Edeltäjä:  Said Mohamed Jaffar
Seuraaja:  Bob Denard
 tammikuu 1976 – 13. toukokuuta 1978  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1937 Mahajanga, Madagaskarin ja alusmaiden siirtomaa
Kuollut: 29. toukokuuta 1978 (41 vuotta) Moroni, Komorit
Ammatti:  maanviljely
Ali Soilih M’Tsashiwa  (arab. علي صويلح) (7. tammikuuta 1937 – 29. toukokuuta 1978) oli komorilainen sosialisti sekä Komorien diktaattori vuosina 1976–1978. Soilih kaappasi vallan presidentti Said Mohamed Jaffarilta tammikuussa 1976, jolloin hänestä tuli virallisesti maansa johtaja.
Soilihin ohjelma oli eräänlainen sekoitus maolaisuutta sekä islamilaista filosofiaa. Soilihin ykköstavoitteena oli saada Komoreista omavarainen ja edistyksellinen valtio. Soilih painotti nuorten merkitystä edistyksellisyydessä, ja hän laskikin äänestysikärajan 14 vuoteen. Hän myös perusti miliisin (Moissy), joka oli suunnattu nuorille ja jonka tarkoituksena oli järjestää väkivaltaisia hyökkäyksiä konservatiivisia henkilöitä, pääasiassa kylänvanhimpia kohtaan.
Soilih oli suosittu nuorison keskuudessa: tähän on luultavasti syynä hänen myötämielinen suhtautuminen nuorisoa kohtaan poliittisesti sekä monet nuoria miellyttäneet päätökset, kuten kannabiksen laillistaminen sekä huntujen poistaminen komorilaisten naisten keskuudessa
Soilihin aggressiivisen poliisivoimien seurauksena häntä kohtaan alkoi syntyä vastustusta, ja hänen valtakautensa päättyi lopulta Bob Denardin johtamaan vallankaappaukseen 13. toukokuuta 1978. Soilih tapettiin 16 päivää tämän jälkeen ampumalla. Virallisen tiedonannon mukaan hän oli yrittänyt karata kotiarestista.
Soilihin kuolinpäivä 29. toukokuuta on Komoreilla kansallinen juhlapäivä.
Broström-yhtymä

Entinen Broström-yhtymän pääkonttori on nyt Göteborgin hovioikeuden käytössä.
Vesillelasku Götaverken-telakalla 1960-luvun puolivälissä.
Dan-Axel Broström ja äitinsä Ann-Ida Broström vuonna 1962.
Broström-yhtymä (ruots. Broströmskoncernen) oli ruotsalainen laivanvarustaja- ja telakkayritys, joka hallitsi Ruotsin kauppamerenkulkua 1900-luvun alusta saakka ja omisti Götaverken- ja Eriksberg-telakat Göteborgissa. 1960-luvun alussa Broströmin varustamot hallitsivat noin kolmannesta Ruotsin kauppalaivojen tonnistosta, ja Broström-yhtymä oli telakoineen Göteborgin suurin työnantaja noin 18 000 työntekijällä. Yhtymään kuuluivat varustamot Svenska Amerika Linien (S.A.L), Svenska Orientlinjen, Svenska Amerika Mexiko Linien, höyrylaivaosakeyhtiöt Tirfing, Hallands ja Ferm, hinaajayhtiö Göteborgs Bogserings & Bärgnings AB, Rederi AB Albatross, Svenska Lloyd, Rederi AB Motortank ja Svenska Ostasiatiska Kompaniet. 1960-luvun keskivaiheilla Ruotsin suurimpiin yritysryhmiin lukeutuvaan konserniin kuului myös rautamalmikaivoksia, rautateitä ja muita teollisuusyrityksiä.
Kirjallisuutta

Mattsson, Algot (toim., 1965). Tre generationer på sju hav : Broströmskoncernen 1865-1965.
Söderskog, William (1964). Från Vänern till oceanerna : en bok om Axel och Dan Broström. Göteborg: Zinderman.
Perne, Martin (1979). Vänerskepparen som blev storredare. Laholm: Settern. ISBN 91-85274-98-4.
Mattsson, Algot (1980). Huset Broström : bilder ur ett världsföretag. Stockholm: Askild & Kärnekull. ISBN 91-582-0250-1.
Mattsson, Algot (1984). Huset Broström : en dynastis uppgång och fall. Göteborg: Tre böcker. ISBN 91-85414-21-2.
Mattsson, Algot (1998). Dans kring guldkalven. Göteborg: Tre böcker. ISBN 91-7029-357-0.
Angolan kwanza

| Angolan kwanza |
| --- | --- |
ISO 4217 -koodi:  AOA
Keskuspankki:  Angolan keskuspankki
Esitelty:  1999
Symboli:  Kz
Käyttäjät:   Angola
Inflaatio:  13,54 (elokuu 2023)
Jaettava yksikkö:  céntimo
Angolan kwanza (tunnus AOA) on Angolan rahayksikkö. Kwanza on ollut neljän Angolan rahayksikön nimenä vuodesta 1977 alkaen, mutta nykyinen valuutta otettiin käyttöön vuonna 1999. Angolan kwanza jakaantuu 100 céntimoon. 30. syyskuuta 2023 Angolan kwanzan arvo oli 0,0011 euroa eli yksi euro oli 872,77 kwanzaa.
Angolassa on käytössä 200, 500, 1000, 2000 ja 5000 kwanzan setelit sekä 1, 5 ja 10 kwanzan ja 50 céntimon kolikot.
Valuutan nimi viittaa Kwanza- eli Cuanza-jokeen. Angolan kansallinen rahayksikkö kwanza (Kz) luotiin 11. marraskuuta 1976 maan perustuslain mukaisesti. Kwanza on kansakunnan perustajapresidentti Agostinho Neton valitsema nimi, ja viittaa maan keskeisten osien läpi virtaavaan Kwanza-jokeen. Conselho da República äänesti uuden rahayksikön säätävästä laista ja presidentti allekirjoitti lain. Kwanza otettiin käyttöön Angolan rahana 8. tammikuuta 1977.
Käännös suomeksi
Fernand Braudel

Fernand Braudelin hauta Pariisissa.
Fernand Braudel (24. elokuuta 1902 Luméville-en-Ornois, Meuse – 27. marraskuuta 1985 Cluses) oli ranskalainen historioitsija, annalisti ja akateemikko.
Elämä

Opiskeltuaan historiaa Sorbonnessa Braudel valmistui historianopettajaksi 1923. Tämän jälkeen hän toimi lehtorina Constantine-lyseossa Algerissa vuosina 1935–1930selvennä ja sen jälkeen Pariisissa Pasteur-, Condorcet- ja Henri IV -lyseoissa. Hän matkusti Brasiliaan Ranskan valtion antamissa opetuksen hanketehtävissä. Hän toimi näin São Paulon yliopiston perustajana, ja siellä hän kohtasi myös antropologi Claude Lévi-Straussin. Tällä tapaamisella oli hyvin kauaskantoiset seuraukset niin Braudelin historiantutkimuksiin kuin historiankirjoituksen metodologiaankin.
Vuonna 1938 Braudel mobilisoitiin armeijan toimintoihin, ja hän vietti vuodet 1940–1945 sotavankina Saksassa. Hän hyödynsi vankeusaikansa hyvin tehokkaasti kirjoittamalla väitöskirjaansa. Työ tapahtui ilman lähdeteoksia tai edes mahdollisuutta niiden konsultointiin. Näin syntynyt teos La Méditerranée et le Monde Méditerranéen a l’époque de Philippe II (Välimeri ja sen maailma Filip II:n aikana) hyväksyttiin historian väitöskirjaksi 1947 ja julkaistiin ensi kertaa vuonna 1949.
Vuodesta 1946 vuoteen 1968 hän johti Annales-aikakauslehteä ja edusti näin annalistien toista sukupolvea. Lehdessä julkaisivat artikkeleitaan muun muassa Roland Barthes, Emmanuel Le Roy Ladurie ja Georges Duby.
Braudel nimitettiin historianfilosofian professoriksi Collège de Franceen vuonna 1949, ja tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1972. Ranskan akatemian jäseneksi hänet valittiin vähän ennen kuolemaansa 14. kesäkuuta 1984. Vastaanottopuheen hänelle piti akatemian pitkäaikainen pääsihteeri ja keskeinen voimahahmo Maurice Druon.
Vaikutus

Vaikka Braudel itse tukeutuu kuuluisiin edeltäjiinsä, kuten Lucien Febvreen ja Henri Pirenneen, hänen voi sanoa perustaneen koulukunnan ja muuttaneen tutkimuksen suuntaa sekä Ranskassa että monessa muussa maassa. Häntä on sanottu oman sukupolvensa vaikutusvaltaisimmaksi historioitsijaksi Ranskassa ja hän on edelleen kansainvälisesti yksi aikakautensa merkittävimmistä alan edustajista Hänen keskeiset teoksensa on käännetty useille kielille ja niiden esiin nostamaa problematiikkaa käsitellään edelleen ahkerasti erillistutkimuksissa. Ranskassa ja Yhdysvalloissa on jopa puhuttu uudesta historiasta, joka siis tarkoittaa talouden ja kulttuurin kytköksien suhteuttamista aikaan.
Hänen esimerkkinsä näkyy uusimmassa tutkimuskirjallisuudessa myös siten, että erittäin viimeistelty, ytimekäs mutta tarvittaessa myös maalaileva tyyli yhtyy erittäin tarkkaan ja laajaan lähteiden käyttöön. Braudel tunnettiin jo ennen sotia tutkijana, joka omin käsin valokuvasi keskeisiä dokumentteja arkistoissa – joskus kaitafilmikameralla. Niinpä hän pystyi suurissa teoksissaan viittaamaan usein sellaiseen primäärilähteisiin, joista toiset tutkijat tiesivät korkeintaan huhupuheina. Siten hänen selvityksensä etenkin Italian ja nykyisen Hollannin suurista kaupallisista uudistuksista sydän- ja myöhäiskeskiajalla ovat tarkoin dokumentoituja.
Teoksia

La Méditerranée et le Monde Méditerranéen a l’époque de Philippe II 3 vols. (Ilmestyi ensimmäisen kerran 1949; useita uudistettuja painoksia)
Ecrits sur l’Histoire (1969) ISBN 2-08-081023-5
Civilisation matérielle, économie et capitalisme, XVe-XVIIIe siècle (1979)
La Dynamique du Capitalisme (1985) ISBN 2-08-081192-4
L’Identité de la France 3 vols. (1986)
Ecrits sur l'Histoire II (1990) ISBN 2-08-081304-8
Le Modèle Italien
Grammaire des civilisations
Braudel, Fernand ym. Eurooppa. Tampere: Vastapaino, 1992.
Aiheesta muualla

Fernand Braudel Center, Binghamton University. (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: André Chamson | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 15 1984–1985 | Seuraaja: Jacques Laurent |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  İslâm Ansiklopedisi
Brasilian politiikka

Oscar Niemeyerin suunnittelema parlamenttirakennus
Brasilian edustajainhuone
Brasilian senaatti
Palácio do Planalto
Supreme liittovaltion tuomioistuimessa
Brasilian politiikka noudattaa hallintomuodoltaan parlamentaarista demokratiaa. Brasilia on 26 osavaltion muodostama  liittovaltio, jossa on käytössä monipuoluejärjestelmä. Vuoden 1988 perustuslain mukaan presidentillä on laajat valtaoikeudet, ja muutenkin valta on keskittynyt liittovaltion hallinnolle.
Poliittinen historia

Brasiliassa ilmeni kuningasvallan kannatusta, ja siksi 21. huhtikuuta 1993 järjestettiin kansanäänestys. Vaihtoehtoina olivat presidenttivaltainen tasavalta, parlamentarismia noudattava tasavalta ja monarkia. 68 prosenttia kannatti tasavaltaa, ja 60 prosenttia presidenttivaltaista tasavaltaa. Monarkian kannattajia oli 12 prosenttia äänestäjistä, ja arvioidaan, että he olivat pääasiassa nuoria. Brasilia oli keisarikunta vuoteen 1889.
Viimeksi vaalit olivat lokakuussa 2018. Vaaleissa valitaan yhtä aikaa presidentti, alahuone sekä senaatin jäseniä erovuoroisten tilalle. Vuoden 2006 vaalien jälkeen kaudella 2007–2010 viidellätoista puolueella oli edustajia.
Presidentti Jair Bolsonaro perusti marraskuussa 2019 uuden oikeistopuolueen (APB) erottuaan aiemmin edustamastaan oikeistopuolueesta (PSL). Taustalla oli riita PSL-puolueen perustajan kanssa kampanjarahoituksen hallinnasta. Bolsonaron mukaan hänen uusi puolueensa edistää kristillisiä arvoja ja taistelee korruptiota vastaan. Parlamentin alahuoneen suurin yksittäinen puolue ja suurin vasemmistopuolue on entisen presidentin Lulan perustama maan entinen valtapuolue Työväenpuolue (PT). Alahuoneen toiseksi suurin puolue vuoden 2018 vaalien jälkeen on PSL, joka kuitenkin on hajaantumassa Bolsonaron perustettua uuden puolueensa.
Presidentti

Presidentti on korkein toimeenpanevaa valtaa käyttävä viranhaltija Brasiliassa. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla neljäksi vuodeksi kerrallaan. Ehdokkaan tulee saada yli puolet äänistä tullakseen valituksi. Mikäli presidentti ei kykene hoitamaan virkaansa, sitä hoitaa varapresidentti.
Äänestysvelvollisuus

Brasiliassa on käytössä äänestyspakko, joka on määritelty vuoden 1988 perustuslaissa. Äänestämättä jättämisestä rangaistaan äänioikeuden menettämisellä, mikäli henkilö jättää äänestämättä kolmissa peräkkäisissä vaaleissa (esim. presidentinvaalien eri kierrokset lasketaan omiksi vaaleikseen).
Äänestyspakko koskee 18–70 -vuotiaita lukutaitoisia maan kansalaisia riippumatta siitä, ovatko nämä syntyperäisiä vai naturalisoituja kansalaisia. 16- ja yli 70-vuotiaat kansalaiset saavat äänestää, mutta äänestyspakko ei koske heitä. Myös lukutaidottomat kansalaiset saavat äänestää halutessaan.
Parlamentti ja puolueet

Brasilian parlamentti, eli kansalliskongressi (port. Congresso Nacional), on kaksikamarinen: ylähuoneessa eli senaatissa (port. Senado Federal) on 81 paikkaa, eli kolme edustajaa kustakin 26 osavaltiosta ja liittovaltiopiiristä kahdeksan vuoden toimikaudelle kerrallaan. Senaatin paikoista 2/3 ja 1/3 vaihtuu neljän vuoden välein. Alahuoneeseen eli edustajainhuoneeseen (port. Câmara dos Deputados) valitaan 513 jäsentä suhteellisella vaalitavalla nelivuotiskaudeksi.
Brasiliassa on paljon poliittisia puolueita, joista suurin osa on varsin pieniä. Puolueet ovat yleensä löyhiä yhteenliittymiä ja puolueen sisällä voi olla hyvin erilaisiakin suuntauksia. Mikään puolue ei ole saanut ikinä enemmistöä ja tyypillisiä ovat olleet erilaiset puolueiden löyhät koaliotiot, jotka ovat syntyneet lähinnä valtapoliittisista syistä. Tyypillisesti kannatetaan jotakin henkilöä ja puolueen merkitys on toissijainen, puolueiden ideologiat ovat epämääräisiä ja liittolaissuhteet vaihtelevia. Parlamentin jäsenistä valkoihoisilla miehillä on ollut suuri yliedustus heidän väestöosuuteensa nähden.
Parlamentti ja puolueet > Paikkojen jakautuminen edustajainhuoneessa

Acre: 8
Alagoas: 9
Amazonas: 8
Amapá: 8
Bahia: 39
Brasília: 8
Ceará: 22
Espírito Santo: 10
Goiás: 17
Maranhão: 18
Minas Gerais: 53
Mato Grosso do Sul: 8
Mato Grosso: 8
Pará: 17
Paraíba: 12
Pernambuco: 25
Piauí: 10
Paraná: 30
Rio de Janeiro: 40
Rio Grande do Norte: 8
Rondônia: 8
Roraima: 8
Rio Grande do Sul: 31
Santa Catarina: 16
Sergipe 8
São Paulo: 70
Tocantins: 8
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Brasilian edustajainhuone
Brasilian senaatti
Brasilian presidentti
Brasilian korkein oikeus
M/S Baltic Queen

| M/S Baltic Queen |
| --- | --- |
 M/S Baltic Queen Tallinnassa 2021.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Nykyinen reitti:  Tallinna–Maarianhamina–Tukholma
Lippuvaltio:   Viro
Kotipaikka:  Tallinna
IMO-numero:  9443255
MMSI-numero:  276779000
Tunnuskirjaimet:  ESJJ
Operaattori:  Tallink
Rakennustelakka:   STX Europe, Rauman telakka, Suomi
Rakennusnumero:  1365
Kölinlasku:  22. huhtikuuta 2008
Vesillelasku:  5. joulukuuta 2008
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  11
Pituus:  212,1 m
Leveys:  29 m
Syväys:  6,42 m
Bruttovetoisuus (GT):  48 915
Koneisto:  4 × Wärtsilä 16V32 -dieselmoottoria
Koneteho:  32 000 kW
Jääluokitus:  1A Super
Nopeus:  45,37 km/h
Nopeus:  24,5 kn
Hyttipaikkoja:  2 500
Hyttejä:  927
Matkustajia:  2 800
Lastikapasiteetti:  1 130 m
Sisaralukset:  M/S Baltic Princess [[M/S Galaxy|M/S Galaxy I
Lähteet:  
M/S Baltic Queen on Virolaisen Tallink Gruppin omistama matkustaja-autolautta, joka valmistui vuonna 2009 STX Europen (nyk. Rauma Marine Constructions) Rauman telakalta. Alus liikennöi Tallinna-Maarianhamina-Tukholma linjalla Tallink-brändin alla. Baltic Queen on liputettu Viroon, ja sen kotisatama on Tallinna. Baltic Queenin sisaraluksia ovat M/S Galaxy I ja M/S Baltic Princess.
Laivan palvelut > Ravintolat, kahvilat, sekä baarit

Grande Buffet, buffet-ravintola. Kansi 7.
Gourmet Baltic Queen, À la carte -tyylinen ravintola. Kansi 7.
Aleksandra, slaavilaista ruokaa tarjoileva à la carte -tyylinen ravintola. Kansi 7.
Grill House, erilaisia grilliruokia tarjoileva à la carte -tyylinen ravintola. Kansi 7.
Fast Lane, pikaruokaa, jälkiruokia ja välipaloja tarjoileva ravintola. Kansi 6.
Sea Pub, erilaisia alkoholijuomia ja naposteltavia tarjoava baari. Kansi 7.
Manhattan Bar, aperitiiveja tarjoileva baari. Kansi 7.
Cigar Club, sikaribaari. Kansi 7.
Starlight, showbaari, jossa mm. viihdettä, ja musiikkia. Tarjolla erilaisia juomia. Kannet 6, ja 7.
Disco Ibiza, yökerho. Kansi 10.
Seaside Lounge, keulassa sijaitseva tilava baari, jossa tarjolla juomia. Kansi 6.
Laivan palvelut > Myymälät

Supermarket, verovapaa myymälä, josta löytyy alkoholijuomia, makeisia, ja tupakkatuotteita. Kansi 6.
Fashion Street, vaatteita, ja asusteita tarjoava myymälä. Kansi 7.
Cosmetic Boutique, hajusteita, ja kosmetiikkaa tarjoava myymälä. Kansi 6.
Gifts & Toys, matkamuistoja, lastenvaatteita, ja leluja tarjoava myymälä. Kansi 6.
Laivan palvelut > Muuta

Saunaosasto, saunoja, sekä uima-allas. Kansi 2.
Lotte Village, lasten leikkihuone. Kansi 7
Hytit

Kaikissa hyteissä on oma WC ja suihku sekä televisio.
B-hytti – sisähyttejä 2–4 hengelle.
A-hytti – ikkunahyttejä 2–4 hengelle.
Harri Hylje -perhehytti – 2 väliovellista A-luokan ikkunallista hyttiä Harri Hylje -teemalla 4–8 hengen perheille (vähintään 2 lasta). Hytti on sisustettu Harri Hylje -teemalla.
A-Premium – A-hytti parivuoteella.
Deluxe – tasokkaampia hyttejä. Parivuode, sohvaryhmä, hiustenkuivain, jääkaappi (juomat kuuluvat hintaan), erikoisaamiainen Grill House -ravintolassa sisältyy hintaan.
Suite – ylellisiä hyttejä. Sohvaryhmä, parivuode, hiustenkuivain, jääkaappi (juomat kuuluvat hintaan, jääkaapista löytyy myös laivan kuohuviiniä), erikoisaamiainen Grill House -ravintolassa sisältyy hintaan.
Executive suite – ylellisiä hyttejä. Sohvaryhmä, parivuode, hiustenkuivain, jääkaappi (juomat kuuluvat hintaan, jääkaapista löytyy myös laivan kuohuviiniä), erikoisaamiainen Grill House -ravintolassa sisältyy hintaan, oma parveke.
Kansikuvaus

Kansi 12: helikopterikansi.
Kansi 11: aurinkokansi.
Kansi 10: Ibiza Disco, aurinkokansi, miehistön tiloja ja komentosilta.
Kansi 9: B-, A-, Deluxe-, Suite- ja Executive Suite -luokan hyttejä.
Kansi 8: B-, A-, Deluxe- ja Suite -luokan hyttejä.
Kansi 7: Ravintolat,- baarit,- leikkihuone,- sekä vaatemyymälä.
Kansi 6: Myymälät, info, pikaruokala, keulabaari.
Kansi 5: B- ja A-luokan hyttejä, konferenssitiloja (kesällä Summer Center -leikkimaailma).
Kansi 4: autokansi (nostettava henkilöautokansi).
Kansi 3: autokansi.
Kansi 2: sauna- ja uima-allasosasto, konehuone ja teknisiä tiloja.
Kansi 1: konehuone ja teknisiä tiloja.
Käyttöhistoria > 2009-2014

Laiva aloitti liikennöinnin 24. huhtikuuta 2009. Ennen siirtymistä Helsingin ja Tallinnan väliselle reitille alus liikennöi Tukholman ja Tallinnan välillä linjaparinaan M/S Victoria I.
Baltic Queen tuurasi M/S Silja Europaa muutaman viikon ajan reitillä Turku–Maarianhamina–Tukholma Silja Europan joutuessa telakalle marras–joulukuussa 2009 ohjausvian vuoksi.
Käyttöhistoria > 2014-2016

Elokuun 2014 alussa Baltic Queen korvasi Silja Europan kokonaan Helsinki–Tallinna-reitillä, kun Tallink vuokrasi Silja Europan Australiaan asuntolaivaksi.
Käyttöhistoria > 2016-2020

Baltic Queen siirtyi Helsingin ja Tallinnan väliseltä reitiltä Tukholma–Tallinna-reitille 13. joulukuuta 2016, kun Silja Europa palasi Australiasta liikennöimään Helsinki-Tallinna-väliä.
Käyttöhistoria > 2020-2021

Koronaviruspandemian alettua maaliskuussa 2020 keskeytettiin Baltic Queenin liikennöinti Tallinnasta Tukholmaan.
Baltic Queen liikennöi kesäkaudella 2020 Päivä Maarianhaminassa -risteilyjä Helsingistä Maarianhaminaan sekä Päivä Tallinnassa -risteilyjä Turusta Tallinnaan koronaviruspandemian vuoksi.
Baltic Queen liikennöi syksyllä 2020 Päivä Riiassa -risteilyjä M/S Silja Serenaden tilalla 16. syyskuuta alkaen matkustajamäärien pienentymisen vuoksi. Liikenne kuitenkin keskeytettiin hyvin pian aloituksen jälkeen matkustusrajoituksien kiristymisen myötä.
Vuonna 2021 Tallink ilmoitti, että Baltic Queen palaa Tallinna-Maarianhamina-Tukholma linjalle, sillä matkustusrajoitukset heikkenivät. Baltic Queen aloitti liikenteen linjalla 7. heinäkuuta 2021.