stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Walter Tewksbury

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Walter Tewksbury |  John Walter Tewksbury |  John Walter Tewksbury |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | 200 m |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | 400 m:n aidat |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 100 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 200 m:n aidat |  |
John Walter Beardsley Tewksbury (21. maaliskuuta 1876 Ashley, Pennsylvania – 25. huhtikuuta 1968 Tunkhannock, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti Pariisin olympialaisissa 1900 viisi mitalia, joista kaksi kultaisia.
Tewksbury opiskeli Pennsylvanian yliopistossa hammaslääkäriksi ja kilpaili yliopiston joukkueessa. Hän voitti vuonna 1898 Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruudet 110 ja 220 jaardilla vuosina 1898–1899.
Olympialaisissa Pariisissa Tewksbury osallistui viiteen lajiin. Sadalla metrillä hän sivusi alkuerissä olympiaennätystä ajalla 11,4. Frank Jarvis rikkoi ennätyksen myöhemmässä alkuerässä tuloksella 10,8. Tewksbury sivusi välierissä maailmanennätystä, mutta jäi finaalissa hopealle Frank Jarvisin voittaessa. Seuraavana päivänä hän sijoittui 60 metrillä toiseksi ajalla 7,1 Alvin Kraenzleinin takana.
400 metrin aitajuoksuun Tewksbury osallistui vain puolitosissaan. Aitoja ei tuohon aikaan vielä Amerikan mantereelta ollut juostu, ja uusi, vasta lopullista muotoaan hakeva laji oli ensimmäistä kertaa olympialaistenkin kisaohjelmassa. Kilpailun ylivoimainen ennakkosuosikki oli isäntämaan Henri Tauzin, jolla ei kuitenkaan finaalissa ollut ajan 57,6 juossutta John Tewksburya vastaan minkäänlaisia mahdollisuuksia. Tewksbury teki alkuerissä olympiaennätyksen, jota Tauzin paranteli omassa alkuerissään lukemiin 1.00,2. Tewskbury otti olympiaennätyksen jälleen nimiinsä loppukilpailussa. 200 metrin aidoissa Tewksbury voitti vielä pronssia.
Viikkoa myöhemmin kisatussa 200 metrin finaalissa Tewksbury voitti toisen olympiakultansa peittoamalla selkeästi Norman Pritchardin ajalla 22,2. Aika oli 200 metrin juoksun ensimmäinen olympiaennätys.
Urheilu-uransa jälkeen Tewksbury toimi hammaslääkärinä Tunkhannockin kaupungissa Pennsylvaniassa. Hän kuoli vuonna 1968 92-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Walter Tewksbury (Arkistoitu – Internet Archive) Sports-reference.com-sivustolla.
Miesten 200 metrin juoksun olympiavoittajat
Miesten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat
Luettelo Suomen lähetyskunnan edustajista 1808

Ruotsin suomalaisissa lääneissä  ruotsinlipun liputtaminen päättyi käytännössä 7. syyskuuta 1809 Ruotsin ja Venäjän rauhansopimukseen.
Suomessa käytössä ollut Elias Brennerin vaakunamalliin pohjautuva Suomen vaakuna jota on käytetty 1600-luvun loppupuolelta vuoteen 1889-luvulle saakka.
Suomen lähetyskunnan edustajat (myös Deputaatio) oli Suomen lähetyskunnan 1808-1809 Venäjän keisarikunnan Suomen sodan aikana valtaamasta viidestä suomen läänistä valittuja edustajia, jota oli kaikista neljästä valtiosäädystä, kaikkiaan 23 edustajaa, joista kaksi edustajaa ei osallistunut lähetyskunnan varsinaiseen työhön.
Lähetyskunnan matkustaminen Suomesta Pietariin tapahtui vaiheittain, ensimmäiset edustajat (kuten. C. E. Mannerheim, ym. muita jäseniä) saapui Pietariin 25. ja 26. lokakuuta 1808, heistä lähes kaikki (pois lukien Haartman ja Rehbinder) palasi suomeen 7. tammikuuta 1809, myöhemmin joulukuun lopulla ja 1809 tammikuun alussa lähetyskuntaan liittyneet jäsenet, palasivat Suomeen helmikuun lopussa.
Suomen lähetyskunnan memoriaali allekirjoituksineen Venäjän Keisari Aleksanteri I:lle osoitetusta kirjeestä. Lähetyskunnan asiakirjat on luovutettu Venäjän ulkoministeriön arkistosta vuonna 2009, Suomen 200-vuotislahjaksi. Asiakirjoja säilytetään Suomen kansallisarkistossa Helsingissä.
Suomen lähetyskunnan mitali myönnettiin Lähetyskunnan audienssia edeltävänä päivänä 17/30 marraskuuta 1808, tunnustuksena porvariston- ja talonpoikaiston jäsenille työstään deputaatiossa, papiston ja aateliston jäseniä muistettiin ritarimerkillä.
Venäjän 21. helmikuuta 1808 aloittaman Suomen sodan aikana, keisari Aleksanteri I määräsi valloitettujen ruotsisuomalaisten maakuntien nimeämisen jo sodan aikana J: 24. joulukuuta 1808 / G: 5. tammikuuta 1809. Ruotsin hävittyä Suomen maarajoista ja alueuovutuksista neuvoteltiin  rauhansopimuksessa 17. syyskuuta 1809 Haminassa. (tällöin piityi tuntemamme suomineidon maaraja käsivarrella).
Suomen lähetyskunta esitti valtiopäiviä järjetettäväksi Suomessa, keisari Aleksanteri I:n vakuutus suomen suuriruhtinaskunnan autonomisen ja itsehallinnollisen aseman perustamiseksi Porvoon valtiopäivillä 29. maaliskuuta 1809.
Suomessa Haminan rauhansopimuksen jälkeen käytöön otettu 1809-1917 Venäjän keisarikunnan lippu.
Suomessa käyttöön otettu suuriruhtinaskunnan vaakuna Haminanrauhan jälkeen 1809-1917.
Lähetyskunnan jäsenet

Lähetyskunnan jäsenet entisinä valtiopäivämiehinä ruotsin säätyvaltiopäivillä  ja Porvoon valtiopäivillä
Jäsenet olivat:
Ritaristo ja aatelisto

vapaaherra Carl Erik Mannerheim (Turun ja Porin lääni), puheenjohtaja
sotaneuvos Petter Silfverskiöld (Uudenmaan ja Hämeen lääni)
toimitussihteeri Karl Fredrik Rotkirch (Kymenkartanon lääni)
kenraali Ernst Gustaf von Willebrand (ylimääräinen jäsen, ei osallistunut lähetyskunnan työhön)
tuomari Carl Arvid Krabbe (Vaasan lääni, saapui myöhemmin)
Carl Erik Mannerheim
Petter Silfverskiöld
Karl Fredrik Rotkirch
Ernst Gustaf von Willebrand
Carl Arvid Krabbe
Papit

kirkkoherra Fredrik Le Bell (Turun hiippakunta)
kirkkoherra Ivar Wallenius (Porvoon hiippakunta)
rovasti Nils Johansson Aejmelaeus (Vaasan lääni, saapui myöhemmin)
rovasti Matthias Castrén (Oulun lääni, saapui myöhemmin)
Fredrik Le Bell
Ivar Wallenius
Nils Johansson Aejmelaeus
Matthias Castrén
Porvarit

kauppias Jean Gabriel Tjaeder (Turku, Turun ja Porin lääni)
raatimies Eric Borgström (Helsinki, Uudenmaan ja Hämeen lääni)
pormestari Jonas Carlstedt  (Loviisa, Kymenkartanon lääni)
kauppias Johan Linderth (Porvoo, ylimääräinen edustaja)
kauppias Carl Hultman (Tammisaari, ylimääräinen edustaja)
raatimies Herman Höckert (Vaasa, Vaasan lääni, saapui myöhemmin)
raatimies Carl Magnus Engman (Oulu, Oulun lääni, saapui myöhemmin)
Jean Gabriel Tjaeder
Eric Borgström
Jonas Carlstedt
Johan Linderth
Carl Hultman
Herman Höckert
Carl Magnus Engman
Talonpojat

talollinen Bengt (Pentti) Laurikainen (Kymenkartanon lääni)
lautamies Kustaa Cavén (Turun ja Porin lääni)
rälssitalonpoika Jahvetti Kaitala (Uudenmaan ja Hämeen lääni)
lautamies Pehr Klockars (Vaasan lääni, saapui myöhemmin)
talollinen Matti Pikkarainen (Oulun lääni, saapui myöhemmin)
Bengt (Pentti) Laurikainen
Kustaa Cavén
Jahvetti Kaitala
Pehr Klockars
Matti Pikkarainen
Ylimääräiset edustajat, Turun yliopisto ja oikeuslaitokset

rehtori Gabriel Erik Haartman, saapui Turusta, (Ruotsin Kuninkaallista akatemiaa, ei osallistunut lähetyskunnan työhön)
asessori Robert Henrik Rehbinder, saapui Turusta, (Ruotsin Kuninkaallista hovioikeutta, saapui myöhemmin eikä osallistunut lähetyskunnan työhön)
Gabriel Erik Haartman
Robert Henrik Rehbinder
Johan Gustav Thorsell

Johan Gustav Thorsell (14. lokakuuta 1887 Marma, Alunda, Uplanti, Ruotsi - 6. tammikuuta 1935, Tukholma) oli ruotsalainen eläinlääkäri ja virsirunoilija.
Thorsell tuli ylioppilaaksi 1905 ja valmistui eläinlääkäriksi 1909. Hän työskenteli tarkastuseläinlääkärinä Enskedessä,Tukholmassa. Hän käytti vapaa-aikaansa mm. kirjallisiin töihin ja julkaisi runokokoelmia (Tempelkällan 1917, Hemkomsten 1920, Livets bägare 1925.)
Hän on myös kääntänyt virsiä ruotsiksi. Thorsell oli kiinnostunut kirkollisesta työstä ja toimi Ruotsin kirkon diakoniahallituksen julkaisujaostossa. Hänen tehtävänään oli tarkastaa julkaistavia käsikirjoituksia, runoja ja proosaa. Hän sai luettavakseen pari Anders Frostensonin runokokoelmaa ja rohkaisi sekä kehotti Frostensonia kirjoittamaan virsiä. Siten Thorsell vaikutti 1900-luvun hymnologian kehitykseen ja uusien virsien kirjoittamiseen merkittävällä tavalla. Hän lukeutui Oxford-liikkeeseen ja sen vaikutus tuntuu hänen runoissaan. Liikkeen keskeisiä ajatuksia oli moraalinen uudistuminen ja moraalisesti hyvän yhteiskunnan tavoittelu.
Yksi Thorsellin kirjoittama virsi on Ruotsin kirkon virsikirjansa, virsi 581, "Kristus, hjälten, han allena" vuodelta 1919.  Se julkaistiin Samuel Gabrielsonin kirjassa ”Unga psalmer”. Virsi tuli lyhennettynä ja muokattuna vuoden 1939 virsikirjaan. Virren on suomentanut ns. Luulajan virsikirjaan Per Boreman 1944 "Kristus, sankari hän suuri". Suomenkielisessä virsikirjassa se on Niilo Rauhalan suomentamana "Kristus sankari on suuri". Sama teksti on myös Siionin laulut - kirjassa numerolla 355.
Johan Gustaf Wilhelm Brummer

Johan Gustaf Wilhelm Brummer (20. kesäkuuta 1834 Geta – 11. kesäkuuta 1894 Geta) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Brummerin vanhemmat olivat tilanomistaja, filosofian maisteri Wilhelm Fredrik Brummer ja Karolina Gustava Lovisa Lundenius. Brummer tuli ylioppilaaksi 1855 ja suoritti kameraalitutkinnon 1856. Hän toimi vuodesta 1857 upseerina venäläisissä joukko-osastoissa. Hänet aateloitiin vuonna 1870. Brummer yleni luutnantiksi 1867, alikapteeniksi 1869 ja majuriksi 1871. Hän oli vuosina 1871–1879 Suomen rautateiden santarmipoliisihallituksen päällikönä Helsingissä. Hän palveli viimeksi jalkaväen varikkojoukoissa ja erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1892.
Brummer oli valtiopäiväedustajana aatelissäädyssä vuoden 1872 valtiopäivillä.
Brummerin veli oli kenraalimajuri, valtiopäivämies Karl Magnus Emil Brummer
John Wargelin

John Wargelin (30. syyskuuta 1881 Isokyrö – 1. joulukuuta 1970 Detroit, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen pappi ja Amerikan suomalaisen evankelis-luterilaisen kirkon johtaja. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1890 ja opiskeli Suomi-opistossa. Hän sai pappisvihkimyksen 1906. Hän toimi seurakuntapappina ja Suomi-opiston opettajana. Hän oli vuosina 1950–1955 Suomi-Synodin esimiehenä. Hän oli aktiivinen amerikansuomalaisissa sivistyspyrinnöissä. Hän sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1928. Wargelin oli Suomi-Opiston johtaja 1919–1927 ja 1930–1937.
Hänen poikansa oli Suomi-synodin viimeinen esimies Raymond Wargelin.
Julkaisuja

The Americanization of the Finns, 1924
A Highway to America, 1967
Jarmo Moilanen

Jarmo Antti Eerik Moilanen (s. 7. kesäkuuta 1968 Vaala) on suomalainen tähtiharrastaja, joka on tullut tunnetuksi harvinaisesta tähdenlento- eli meteoriparvilöydöstä. Kyseessä on harvinaisuus, koska näitä löytöjä tapahtuu keskimäärin kerran pari vuosikymmenessä.  löytämästään lokakuun camelopardalidien meteoriparvesta. Moilanen teki havainnon parvesta 5.–6. lokakuuta välisenä yönä vuonna 2005. Löytö varmistettiin vuotuiseksi meteoriparveksi lokakuussa 2006. Maahan törmänneen parven nimi on juonne sen radiantin sijainnista Kirahvin tähdistössä (latinaksi Camelopardalis). Sen varsinaista emokomeettaa ei tunneta, mutta sen radan kääntöpisteen arvioidaan sijaitsevan Maan kiertoradan lähellä. Tähdet ja avaruus -lehden päätoimittajan Marko Pekkolan mielestä kyseessä on amatööriastronomian tähän asti merkittävin tähtiharrastajan tekemä tähtitieteellinen löytö Suomessa.
Muista Moilasen havainnoista ovat tunnettuja erityisesti hänen haloilmiö-löydöt. Ensimmäinen onnistui marraskuussa 1995, ja joka on nimetty Moilasen kaareksi,Toinen vuonna 1998 Etelänavalta tehty löytö koski kaksi uutta halomuotoa (5 ja 12 asteen renkaat). Syksyllä 2003 Moilanen löysi yhdessä Satu Hietalan kanssa Keurusselän meteoriitin törmäyskraatterin, jonka he myös kartoittivat. Vuonna 2006 julkaistiin Alaskan Fairbanksin yliopiston professori Walter Tapen ja Jarmo Moilasen kirjoittama englanninkielinen tietokirja "Atmospheric Halos and the Search for Angle X".
Aiheesta muualla

Jarmo Moilasen kotisivut.
Jamie McBain

| Jamie McBain |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1988 (ikä 36) Edina, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  Arizona Coyotes
Sarja:  NHL
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Albany River Rats (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Pelicans (SM-liiga) Buffalo Sabres (NHL) Los Angeles Kings (NHL)
NHL-varaus:  63. varaus, 2006 Carolina Hurricanes
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ruotsi & Suomi 2013 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2007 | jääkiekko |  |
Jamie McBain (s. 25. helmikuuta 1988 Edina, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Arizona Coyotesia.
Ura

Carolina Hurricanes varasi McBainin NHL:ään varaustilaisuuden 2006 toisella kierroksella, minkä jälkeen hän pelasi kolmella kaudella yliopistojääkiekkoa Wisconsinin yliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan Wisconsinissa hänet palkittiin Western Collegiate Hockey Associationin (WCHA) vuoden pelaajana.
Keväällä 2009 McBain pääsi pelaamaan ensimmäiset ottelunsa AHL:n Albany River Ratsissa, Hurricanesin silloisessa farmijoukkueessa, ja keväällä 2010 ensimmäiset ottelunsa NHL:ssä. Ensimmäisen NHL-maalin hän teki maaliskuussa 2010 jatkoajan viimeisellä sekunnilla Marc-André Fleuryn selän taakse ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
McBainin ensimmäinen täysi kausi NHL:ssä oli 2010–2011, jolloin hän pelasi 76 ottelua ja teki tehot 7+23=30. Hän oli tuolla kaudella sivussa kuudesta ottelusta olkapäävamman vuoksi.
Toukokuussa 2012 McBain teki Hurricanesin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kesäkuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin Buffalo Sabresiin osana pelaajakauppaa, jossa Sabres sai hänen lisäkseen toisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2013 ja jossa Hurricanesiin siirtyi puolustaja Andrej Sekera.
NHL:n työsulun aikana loppuvuonna 2012 McBain pelasi seitsemän ottelua Lahden Pelicansissa SM-liigassa.
Varaustilaisuudessa 2013 McBain ja Carolinan toisen vuoron varausvuoro vaihdettiin Buffalo Sabresin Andrej Sekeraan.
McBain aloitti 2014-2015 kauden AHL:ssä Manchester Monarchsin joukkueessa. Kuuden AHL pelin jälkeen hän solmi vuoden kestävän kaksisuuntaisen sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa.
Vapaana-agenttina heinäkuussa 2016 McBain solmi vuoden sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa.
McBain edusti Yhdysvaltoja kaksissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2007 ja 2008. Vuonna 2007 hän oli voittamassa nuorten MM-pronssia. Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi vuonna 2006, ja oli tuolloin voittamassa kultaa. Hänet myös nimettiin tuon turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi puolustajaksi. Vuonna 2013 McBain pelasi ensimmäisen kerran aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa ja oli voittamassa MM-pronssia.
Yksityiselämä

McBain ja Elizabeth Milner menivät naimisiin heinäkuussa 2014. Heillä on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Jamie McBain The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Luettelo MSX-peleistä

Tämä on luettelo julkaistuista MSX, MSX2, MSX2+ ja MSX turbo R -peleistä:
Jalkapallon II divisioonan kausi 1970

| II divisioonan kausi 1970 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  40
Yleisökeskiarvo:  511
Ylempi sarjataso:  Mestaruussarja
Alempi sarjataso:  III divisioona
  ← 1969 :  1971 → 
Jalkapallon II divisioonan kausi 1970 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta nousi neljä joukkuetta Mestaruussarjaan, koska Mestaruussarjan joukkuemäärää kasvatettiin kahdestatoista neljääntoista kaudeksi 1971. Lohkovoittajat nousivat suoraan ja lohkojen toiselle sijalle sijoittuneet pelasivat keskenään yksinkertaisen noususarjan, jonka voittaja nousi Mestaruussarjaan. Sijalle 11 ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat suoraan III divisioonaan.
Suoraan Mestaruussarjaan nousivat Mikkelin Pallo-Kissat, Tampereen Pallo-Veikot ja Vaasan Palloseura sekä karsintojen kautta Oulun Työväen Palloilijat.
Itälohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mikkelin Pallo-Kissat | 26 | 20 | 5 | 1 | 94 | 19 | +75 | 45  |
| 2 | Helsingin Ponnistus | 26 | 16 | 8 | 2 | 74 | 17 | +57 | 40  |
| 3 | Riihimäen Palloseura | 26 | 15 | 4 | 7 | 72 | 43 | +29 | 34  |
| 4 | Kotkan Työväen Palloilijat | 26 | 13 | 4 | 9 | 54 | 52 | +2 | 30  |
| 5 | Kronohagens IF | 26 | 12 | 2 | 12 | 66 | 61 | +5 | 26  |
| 6 | Lappeenrannan Pallo | 26 | 10 | 5 | 11 | 51 | 53 | −2 | 25  |
| 7 | Tapion Honka | 26 | 11 | 2 | 13 | 54 | 61 | −7 | 24  |
| 8 | Myllykosken Pallo -47 | 26 | 12 | 0 | 14 | 50 | 60 | −10 | 24  |
| 9 | Hermannin Pallo | 26 | 10 | 3 | 13 | 37 | 56 | −19 | 23  |
| 10 | Voikkaan Pallo-Peikot | 26 | 10 | 2 | 14 | 37 | 46 | −9 | 22  |
| 11 | Lahden Palloseura | 26 | 10 | 2 | 14 | 44 | 60 | −16 | 22  |
| 12 | Kotkan Jäntevä | 26 | 10 | 2 | 14 | 63 | 80 | −17 | 22  |
| 13 | Helsingin Palloseura | 26 | 7 | 5 | 14 | 34 | 58 | −24 | 19  |
| 14 | Savonlinnan Pallokerho | 26 | 3 | 2 | 21 | 30 | 94 | −64 | 8  |
PaPe ja LaPS pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka Pape voitti 5–1.
Itälohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| MiPK | 13 | 12 927 | 994 |
| LaPa | 13 | 9 072 | 698 |
| RiPS | 13 | 7 368 | 567 |
| MyPa | 13 | 7 233 | 556 |
| PaPe | 13 | 6 454 | 496 |
| KTP | 13 | 6 325 | 487 |
| Ponnistus | 13 | 5 183 | 399 |
| Jäntevä | 13 | 5 057 | 389 |
| HePa | 13 | 2 535 | 195 |
| SaPKo | 13 | 2 516 | 194 |
| HPS | 13 | 2 050 | 158 |
| KIF | 13 | 1 975 | 152 |
| LaPS | 13 | 1 286 | 99 |
| Honka | 13 | 998 | 77 |
| Yhteensä | 182 | 70 979 | 390 |
Länsilohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tampereen Pallo-Veikot | 24 | 18 | 2 | 4 | 58 | 20 | +38 | 38  |
| 2 | Turun Toverit | 24 | 18 | 1 | 5 | 62 | 26 | +36 | 37  |
| 3 | Porin Pallo-Toverit | 24 | 15 | 7 | 2 | 49 | 23 | +26 | 37  |
| 4 | Tampellan Palloilijat | 24 | 13 | 3 | 8 | 46 | 31 | +15 | 29  |
| 5 | Turun Pyrkivä | 24 | 12 | 2 | 10 | 42 | 42 | 0 | 26  |
| 6 | Valkeakosken Koskenpojat | 24 | 9 | 8 | 7 | 30 | 30 | 0 | 26  |
| 7 | Porin Ässät | 24 | 10 | 5 | 9 | 58 | 42 | +16 | 25  |
| 8 | IF Finströms Kamraterna | 24 | 7 | 6 | 11 | 32 | 36 | −4 | 20  |
| 9 | Hämeenlinnan Pallokerho | 24 | 9 | 1 | 14 | 40 | 57 | −17 | 19  |
| 10 | Rauman Pallo | 24 | 8 | 1 | 15 | 35 | 50 | −15 | 17  |
| 11 | Åbo IFK | 24 | 7 | 2 | 15 | 26 | 50 | −24 | 16  |
| 12 | Turun Pallokerho | 24 | 5 | 2 | 17 | 28 | 63 | −35 | 12  |
| 13 | Pallo-Sepot 44 | 24 | 2 | 6 | 16 | 21 | 57 | −36 | 10  |
TuTo ja PPT pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka TuTo voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
Länsilohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| TPV | 12 | 5 966 | 497 |
| IF-FK | 12 | 5 570 | 464 |
| PPT | 12 | 4 944 | 412 |
| HPK | 12 | 4 451 | 371 |
| VaKP | 12 | 3 923 | 327 |
| TuTo | 12 | 3 789 | 316 |
| RPallo | 12 | 3 680 | 307 |
| Pyrkivä | 12 | 3 657 | 305 |
| Ässät | 12 | 3 428 | 286 |
| TaPa | 12 | 2 778 | 232 |
| PS-44 | 12 | 2 205 | 184 |
| ÅIFK | 12 | 2 165 | 180 |
| TuPK | 12 | 1 079 | 90 |
| Yhteensä | 156 | 47 635 | 305 |
Pohjoislohko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vaasan Palloseura | 24 | 16 | 3 | 5 | 37 | 20 | +17 | 35  |
| 2 | Oulun Työväen Palloilijat | 24 | 14 | 5 | 5 | 49 | 25 | +24 | 33  |
| 3 | Kajaanin Palloilijat | 24 | 13 | 6 | 5 | 39 | 28 | +11 | 32  |
| 4 | Oulun Palloseura | 24 | 10 | 6 | 8 | 44 | 33 | +11 | 26  |
| 5 | IF Sport | 24 | 10 | 5 | 9 | 29 | 22 | +7 | 25  |
| 6 | Gamlakarleby Bollklubb | 24 | 8 | 8 | 8 | 39 | 33 | +6 | 24  |
| 7 | Kajaanin Haka | 24 | 9 | 6 | 9 | 30 | 29 | +1 | 24  |
| 8 | Vasa IFK | 24 | 8 | 7 | 9 | 39 | 40 | −1 | 23  |
| 9 | Kuopion Pallo-Toverit | 24 | 8 | 7 | 9 | 29 | 34 | −5 | 23  |
| 10 | Kokkolan Palloseura | 24 | 8 | 5 | 11 | 25 | 31 | −6 | 21  |
| 11 | Jämsänkosken Ilves | 24 | 9 | 3 | 12 | 38 | 46 | −8 | 21  |
| 12 | Jyväskylän Palloilijat | 24 | 7 | 4 | 13 | 21 | 32 | −11 | 18  |
| 13 | Karihaaran Tenho | 24 | 2 | 3 | 19 | 24 | 70 | −46 | 7  |
KPS ja JIlves pelasivat uusinnan säilymisestä II divisioonassa, jonka KPS voitti jatkoajan jälkeen 1–0.
Pohjoislohko > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| VPS | 12 | 18 452 | 1538 |
| VIFK | 12 | 15 405 | 1284 |
| OTP | 12 | 12 911 | 1076 |
| JyP | 12 | 12 884 | 1074 |
| Sport | 12 | 12 675 | 1056 |
| KaPa | 12 | 12 220 | 1018 |
| KajHa | 12 | 10 869 | 906 |
| Ilves | 12 | 9 858 | 822 |
| OPS | 12 | 6 404 | 534 |
| GBK | 12 | 5 389 | 449 |
| Tenho | 12 | 5 148 | 429 |
| KPS | 12 | 4 790 | 399 |
| KPT | 12 | 4 775 | 398 |
| Yhteensä | 156 | 131 780 | 845 |
Karsinta SM-sarjaan

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Oulun Työväen Palloilijat | 2 | 2 | 0 | 0 | 6 | 1 | +5 | 4  |
| 2 | Helsingin Ponnistus | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | −1 | 1  |
| 3 | Turun Toverit | 2 | 0 | 1 | 1 | 2 | 6 | −4 | 1  |
Karsinta SM-sarjaan > Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| OTP | 1 | 2 861 | 2861 |
| TuTo | 1 | 1 193 | 1193 |
| Ponnistus | 1 | 524 | 524 |
| Yhteensä | 3 | 4 578 | 1526 |
Johan Gustav Bergbom

| Johan Gustaf Bergbom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1818 Oulu
Kuollut: 3. helmikuuta 1893 Oulu
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  liikemies
Vanhemmat:  Gustaf Bergbom ja Catharina (Carin) Sophia Hortulan
Johan Gustav Bergbom (18. joulukuuta 1818 Oulu – 3. helmikuuta 1893 Oulu) oli Oulun alueella toiminut kauppias, laivanvarustaja ja teollisuusmies. Hän oli aikansa vaikutusvaltaisimpia liikemiehiä Pohjois-Suomessa 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Bergbomin vanhemmat olivat kauppaneuvos Gustaf Bergbom ja Catharina (Carin) Sophia Hortulan. Bergbom kävi triviaalikoulun Oulussa ja opiskeli käytännöllisessä kauppakoulua Lyypekissä. Suoritettuaan opintonsa hän siirtyi isänsä omistaman kauppahuoneen palvelukseen, mutta sai vuonna 1850 luvan harjoittaa tukku- ja vähittäiskauppaa Oulussa. Kun hänen isänsä ja veljensä kuolivat, Bergbomin kauppahuoneen toiminta siirtyi kokonaan hänen vastuulleen. Vuonna 1865 Bergbom perusti Oulun Pateniemeen laivatelakan ja ryhtyi laivanvarustajaksi. Bergbomin laivastoon kuului vuosina 1865–1892 kaikkiaan 25 purjelaivaa, joista suurin osa oli rakennettu Oulussa.
Telakan rinnalle perustettiin Pateniemen saha vuonna 1873. Saha tuotti sahatavaraa paitsi telakan ja kasvavan kaupungin tarpeisiin, myös vientiin. Saha oli toiminnassa aina vuoteen 1990 saakka. Bergbomin omistuksessa oli useita sahoja mm. Karihaaran ja Laitakarin sahat Kemissä, Maunun saha Haukiputaalla, Meltauksen saha Rovaniemellä, Saaren ja Loutputaan sahat Tervolassa, Kyngäksen saha Pudasjärvellä ja Koitelin saha Kiimingissä. Lisäksi hän oli mukana osakkaana Kestilän sahassa Iissä.
Kauppaneuvoksen arvonimen 1866 saanut Bergbom valittiin Oulun kaupunginvaltuuston vuosiksi 1874–1876.