stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikka
Historia

Amerikka asutettiin todennäköisesti noin 35 000–13 000 eaa., kun paleointiaanit saapuivat sinne mahdollisesti monena muuttoaaltona. Paleointiaanien on arveltu hävittäneen monet suuret eläimet sukupuuttoon melko lyhyessä ajassa; vaihtoehtoisen teorian mukaan eläimet olisi hävittänyt luonnonmullistus. Asukkaat ovat tulleet jääkaudella, merenpinnan ollessa nykyistä alempana, nykyisen Beringinsalmen yli sen ollessa kuivaa maata, ja aiemmin esitettyjen arvioiden mukaan ehkä myös purjehtimalla Tyynenmeren poikki; 2000-luvun alun tutkimustilanteessa saapumista rannikkoa pitkin on kuitenkin pidetty todennäköisimpänä.
Alussa intiaanien esi-isien elämäntapa oli liikkuvaa riistan perässä kulkemista. Noin 5 000–4 500 eaa. maanviljely alkoi saada jalansijaa, kun suurriista oli huvennut monilta alueilta. Ensimmäiset paikallaan asuvat kulttuurit ilmaantuivat Pohjois-Amerikkaan 500 eaa. – 500 jaa. välisenä aikana. Sitä ennen Mesoamerikassa oli ollut kyläasutusta jo noin 3 500–2 000 eaa. Keski-Amerikassa syntyi lukuisia korkeakulttuureja, joita hävittivät barbaariheimot, toiset kilpailevat korkeakulttuurit ja lopulta 1400-luvulta eteenpäin eurooppalaiset. Kolumbuksen purjehdittua Amerikkaan vuonna 1492 kesti vain noin puoli vuosisataa, että eurooppalaiset olivat valloittaneet suuret osat Amerikasta ja orjuuttaneet alkuperäisasukkaat.
Amerikassa käytiin jopa sotia siirtomaista, jotka johtivat Britannian herruuteen Pohjois-Amerikassa. Espanja ja Portugali olivat jakaneet Etelä-Amerikan keskenään jo aiemmin. Suuri muutos mantereella tapahtui, kun Yhdysvallat itsenäistyi vuonna 1776. Yhdysvallat kävi useita sotia entisen emämaansa Britannian kanssa ennen kuin sen itsenäisyys oli turvattu. Maa alkoi laajentua länteen saavuttaen Tyynenmeren vuonna 1848. Espanja menetti otteen siirtomaistaan Etelä-Amerikan itsenäisyyssodissa vuosina 1808–1825, ja Brasilia itsenäistyi Portugalista vuonna 1822. Kanada sai dominion aseman vuonna 1867 ja otti täyden itsemääräämisvallan vuonna 1926.
1860-luvulla käydyn Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen Yhdysvallat on ollut selvästi mantereen vahvin valtio, ja se on vaikuttanut koko mantereen politiikkaan. Sillä on ollut merkittävä rooli myös molemmissa maailmansodissa.
Etymologia

Ensimmäisenä Amerikka-nimeä käytti saksalainen kartoittaja Martin Waldseemüller karttakirjassaan Cosmographiae Introductio (Johdatus maailmankuvaukseen), jonka hän julkaisi vuonna 1507. Kirjassa hän kertoo maailmassa olevan kolme vanhaa mannerta ja yksi uusi manner, jolle hän ehdottaa nimeä America löytöretkeilijä Amerigo Vespuccin mukaan. (nimen latinisaatio Americus Vespucius). Nimi esiintyy myös kirjan liitteenä olevassa karttalehdessä Etelä-Amerikan kohdalla. Vespucci ilmeisesti kävi Etelä-Amerikassa vuonna 1499 ja vuonna 1505 julkaistiin hänen kirjeensä, jossa hän käytti alueesta nimeä Mundus Novus (uusi maailma). Waldseemüller tunsi Vespuccin kirjeen ja oletti Vespuccin olleen alueen löytäjän, koska hän ei tiennyt Kolumbuksen käyneen Etelä-Amerikassa vuonna 1498. Myöhemmin Waldseemüller huomasi virheensä ja yritti korjata asian. Hän käytti vuonna 1513 julkaistussa kartassaan neljännestä mantereesta nimeä Terra incognita (tuntematon maa), mutta tällöin America oli jo vakiintunut alueen nimeksi. Vuonna 1538 laatimassaan maailmankartassa Gerhardus Mercator laajensi nimen tarkoittamaan myös Pohjois-Amerikkaa.
Amerikan valtiot

Amerikan mantereella sijaitsee yhteensä 35 itsenäistä valtiota.
| Lippu | Nimi | Pinta-ala (km²) | Asukasluku | Väestötiheys (as>  / km²) | Pääkaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Antigua ja Barbuda | 442 | 67 448 | 152 | St. John’s |
|  | Argentiina | 2 766 890 | 39 537 943 | 14 | Buenos Aires |
|  | Bahama | 13 940 | 300 529 | 22 | Nassau |
|  | Barbados | 430 | 276 607 | 642 | Bridgetown |
|  | Belize | 22 966 | 266 440 | 12 | Belmopan |
|  | Bolivia | 1 098 580 | 8 300 463 | 8 | La Paz, Sucre |
|  | Brasilia | 8 511 965 | 188 078 000 | 22,2 | Brasília |
|  | Chile | 756 950 | 16 267 278 | 20 | Santiago de Chile |
|  | Costa Rica | 51 100 | 4 016 173 | 75 | San José |
|  | Dominica | 754 | 69 029 | 92,8 | Roseau |
|  | Dominikaaninen tasavalta | 48 730 | 8 950 034 | 183 | Santo Domingo |
|  | Ecuador | 283 560 | 13 547 510 | 47,8 | Quito |
|  | El Salvador | 21 040 | 6 822 378 | 318,7 | San Salvador |
|  | Grenada | 217 | 89 502 | 259,5 | St. George’s |
|  | Guatemala | 108 890 | 14 655 189 | 134,6 | Guatemala |
|  | Guyana | 214 970 | 765 283 | 3,6 | Georgetown |
|  | Haiti | 27 750 | 8 121 622 | 292,7 | Port-au-Prince |
|  | Honduras | 112 492 | 6 975 204 | 62,2 | Tegucigalpa |
|  | Jamaika | 10 991 | 2 695 867 | 245 | Kingston |
|  | Kanada | 9 984 670 | 32 422 919 | 3,3 | Ottawa |
|  | Kolumbia | 1 141 748 | 44 531 434 | 37 | Bogotá |
|  | Kuuba | 110 861 | 11 394 043 | 102 | Havanna |
|  | Meksiko | 1 972 550 | 106 202 903 | 55,9 | México |
|  | Nicaragua | 129 494 | 5 465 100 | 42,2 | Managua |
|  | Panama | 75 517 | 3 039 150 | 38 | Panamá |
|  | Paraguay | 406 750 | 6 347 884 | 15 | Asunción |
|  | Peru | 1 285 220 | 26 152 265 | 21,7 | Lima |
|  | Saint Kitts ja Nevis | 261 | 39 129 | 149 | Basseterre |
|  | Saint Lucia | 620 | 160 145 | 260 | Castries |
|  | Saint Vincent ja Grenadiinit | 389 | 116 812 | 300 | Kingstown |
|  | Suriname | 163 270 | 439 117 | 3 | Paramaribo |
|  | Trinidad ja Tobago | 5 128 | 1 262 366 | 215 | Port of Spain |
|  | Uruguay | 175 016 | 3 415 920 | 19,4 | Montevideo |
|  | Venezuela | 916 445 | 25 730 435 | 27 | Caracas |
|  | Yhdysvallat | 9 631 418 | 300 241 000 | 32,6 | Washington |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikka Wikimedia Commonsissa
| n k Maapallon alueet |
| --- | --- |
 Afrikka:  Eteläinen Afrikka  Itä-Afrikka  Keski-Afrikka  Länsi-Afrikka  Pohjois-Afrikka 
 Amerikka:  Etelä-Amerikka  Keski-Amerikka  Latinalainen Amerikka  Pohjois-Amerikka  Väli-Amerikka 
 Aasia:  Etelä-Aasia  Etu-Aasia  Itä-Aasia  Kaakkois-Aasia  Keski-Aasia  Pohjois-Aasia 
 Eurooppa:  Etelä-Eurooppa  Itä-Eurooppa  Keski-Eurooppa  Länsi-Eurooppa  Pohjois-Eurooppa 
 Oseania:  Australaasia  Melanesia  Mikronesia  Polynesia 
 Napa-alueet:  Antarktis  Arktis 
 Valtameret:  Atlantin valtameri  Eteläinen jäämeri  Intian valtameri  Pohjoinen jäämeri  Tyynimeri 
Satelliittikuva Amerikasta vuodelta 2002.
L. Prang & Co., Christoper Columbus arrives in America, 1893.
Amerikan poliittinen kartta.
Laji

Tieteellinen luokittelu
Taksonomia
Systematiikka
Kladistiikka
Luokittelun tasot
yläkunta / domeeni
kunta
alakunta
osakunta
yläjakso, yläkaari
pääjakso / kaari
alajakso / alakaari
osajakso / osakaari
yläluokka
luokka
lahko
heimo
tribus
suku
sektio
sarja
laji
alalaji
muunnos / serotyyppi
muoto
erityismuoto
lajike / rotu
Termejä
taksoni
fenetiikka
kladistiikka
tyyppilaji
binominen nimistö
holotyyppi
Luettelo systematiikassa yleisistä latinan- ja kreikankielisistä sanoista
rengaslajit
Integrated Taxonomic Information System
Kasvien luokittelu
Angiosperm Phylogeny Group
APG II -luokittelu
APG III -luokittelu
Cronquistin luokittelu
Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan
Orkidealajeja
Laji (lat. species, lyhenne sp., monikko spp.) on biologiassa eliöiden ryhmä, jonka jälkeläiset pystyvät lisääntymään keskenään tai jotka ovat joillakin muilla tärkeillä tavoilla keskenään samankaltaisia. Taksonomisessa luokittelussa eliöt luokitellaan hierarkkiseen järjestelmään, joka heijastelee lajien välisiä sukulaisuussuhteita. Tämän luokittelun perusyksikkö on laji.
Maapallolla nykyään elävistä lajeista on kuvattu ja nimetty yli neljä miljoonaa. Arviot lajien todellisesta lukumäärästä vaihtelevat yleensä välillä 5–30 miljoonaa.
Tieteellinen lajinimi

Biologiassa käytettyjen nimistösääntöjen mukaan lajin tieteellinen nimi koostuu kahdesta osasta (binominen nimistö), sukunimestä ja lajimääritteestä. Jälkimmäisestä käytetään kasvitieteessä myös nimitystä epiteetti. Esimerkiksi ihmisen lajinimi on Homo sapiens, jossa Homo tarkoittaa ihmisen sukua ja sapiens on lajimäärite, jonka käännös suomeksi on tässä tapauksessa ”viisas”. Hieskoivu taas on Betula pubescens, jossa Betula on koivujen suku ja pubescens epiteetti, jonka käännös on ”nukkainen”. Sukunimeä voidaan käyttää yksinkin, sillä jokaisella suvulla on eri nimi. Sen sijaan lajinimen jälkimmäinen osa ei ole yksinään käyttökelpoinen, sillä sama lajimäärite voi olla useilla lajeilla, jotka kuuluvat eri sukuihin (esimerkiksi tammien suvussa on laji Quercus pubescens eli nukkatammi).
Lajikäsitteet

Käytännössä lajia ei voi määritellä yksiselitteisellä tavalla, vaan eri tilanteissa käytetään erilaisia lajikäsitteitä. Mikään tunnettu määritelmä ei sovi kaikkiin elämän muotoihin.
Lajikäsitteet > Biologinen lajikäsite

Yleisimmin käytetty lajikäsite on Ernst Mayrin määrittelemä biologinen lajikäsite, jonka mukaan eliöt kuuluvat samaan lajiin, jos ne pystyvät luonnonoloissa tuottamaan lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä keskenään. Tämän määritelmän mukaan hevonen ja aasi ovat eri lajeja, sillä niiden risteymät eli muulit ovat lisääntymiskyvyttömiä.
Biologisen lajikäsityksen etu on, että se pyrkii tunnistamaan sellaisia yksiköitä, jotka eivät ole vain ihmisen mielikuvituksen tuotetta, vaan joilla on todellista biologista merkitystä. Ongelmana on, että biologista lajikäsitystä on usein vaikea soveltaa käytäntöön. Läheskään aina ei ole mahdollista selvittää, voivatko eri populaatioihin kuuluvat yksilöt lisääntyä keskenään. Tämä on tilanne esimerkiksi silloin, kun populaatiot elävät eri maantieteellisillä alueilla, eivätkä niihin kuuluvat yksilöt koskaan kohtaa luonnossa. Maantieteellinen leviämiseste voi estää risteytymisen sellaisten populaatioiden välillä, jotka pystyisivät lisääntymään keskenään, jos ne tuotaisiin keinotekoisesti vierekkäin. Myös fossiilisten (sukupuuttoon kuolleiden) lajien risteytymiskyvyn selvittäminen on mahdotonta. Biologinen lajikäsitys ei sovellu lainkaan sellaisten eliöiden luokitteluun, jotka lisääntyvät vain suvuttomasti. Tällaisia ovat esimerkiksi bakteerit.
Edes jälkeläisten lisääntymiskyky ei ole yksiselitteisesti luokiteltavissa niin, että sitä joko on tai ei ole. Esimerkiksi muulin tapauksessa useimmat yksilöt ovat lisääntymiskyvyttömiä, mutta tunnetaan myös tapauksia, joissa muuli on pystynyt jatkamaan sukua. Suomessa elävät harmaalokki ja selkälokki eivät risteydy keskenään, mutta lajien keskenään lisääntyviä välimuotoja elää ympäri pohjoisen pallonpuoliskon. Biologisen määritelmän mukaan harmaalokki ja selkälokki ovat vain katkeamattoman rengaslajin ääripäät.
Kasveilla rajanveto on vielä vaikeampaa. Euroopassa esiintyvä metsähaapa (Populus tremula) ja Pohjois-Amerikan amerikanhaapa (Populus tremuloides) risteytyvät elinvoimaiseksi hybridihaavaksi (Populus × wettsteinii), mutta tämä risteymä on lisääntymiskyvytön. Monet eri lajeina pidetyt pajut sen sijaan risteytyvät keskenään melko helposti. Vaikka tunturikoivua pidetään hieskoivun alalajina, sen perimässä arvellaan olevan myös vaivaiskoivun geenejä. Orkideoilla tunnetaan jopa sukujen välisiä risteymiä.
Lajikäsitteet > Muita lajikäsitteitä

Morfologinen lajikäsite, joka erottelee lajit niiden morfologisen rakenteen perusteella. Laji on ryhmä eliöitä, jotka muistuttavat rakenteellisesti toisiaan.
Ekologisessa lajikäsitteessä luokittelussa otetaan huomioon erot eliöiden ekologiassa ja käyttäytymisessä. Laji määritellään ryhmänä, joka asuttaa muista poikkeavaa ekologista lokeroa.
Fylogeneettisessä lajikäsitteessä laji määritellään sukuhaarana tai kehityslinjana, joka on erilainen muista ryhmistä ja jolla on oma evolutiivinen suuntansa.
Koheesiolajikäsitteen mukaan laji on ryhmä, jonka eliöiden koheesiomekanismit pystyvät pitämään yhtenäisenä. Näillä mekanismeilla voidaan tarkoittaa esimerkiksi geenivaihtoa ja luonnonvalintaa  jotka pitävät lajin yksilöt samankaltaisina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tiina Raevaara: Lajien ja lajiutumisen ongelmat. Suomen kuvalehti 15.9.2011.
Opetus.tv -sivuston video aiheesta laji ja populaatio
Opetus.tv -sivuston video aiheesta tieteellinen lajinimi
Suomen eliölajit, Suomen lajitietokeskus 2019
Vaasanlaivat

| Wasaline |
| --- | --- |

Perustettu:  1948
Kotipaikka:  Vaasa, Suomi
Toiminta-alue:  Pohjanlahti
Toimiala:  varustamotoiminta
Kotisivu:  https://www.wasaline.com/fi/
Huomioitavaa:  liikennettä harjoittaa NLC Ferry Ab Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wasalinen M/S Aurora Botnia Vaasan satamassa syksyllä 2021.
Wasaline on vaasalainen varustamo, joka harjoittaa laivaliikennettä Merenkurkussa,. Se perustettiin vuonna 1948 nimellä Varustamo Oy Vaasa–Uumaja (Rederi Ab Vasa–Umeå). Yhtiön nimi ja omistajat vaihtuivat vuosien mittaan muutaman kerran. Vaasanlaivat sulautettiin vuonna 1993 Silja Lineen, ja alkuperäisnimi Vaasanlaivat jäi tuolloin pois käytöstä. Oikeus nimen käyttöön siirtyi vuonna 2013 NLC Ferryn haltuun, joka otti sen käyttöön markkinoinnissaan. Nykyään varustamo harjoittaa liikennettä reitillä Vaasa–Uumaja, jolla matka-aika on 4,5 tuntia.
Historia

Vaasan ja Uumajan välistä vuoroliikennettä oli kokeiltu jo vuonna 1837 ja ajoittain myöhemminkin. 1940-luvun lopulla Wärtsilä-yhtiön paikallisjohtaja Helge von Schultz vihjasi Turkisteollisuus Oy:n johtajalle Toivo Aspille Mansikkasaaren telakalla korjattavana olleesta Suomi Shippingin s/s Pörtö -laivasta, joka voisi soveltua säännölliseen Uumajan-liikenteeseen. Asp sai mukaan muitakin liikemiehiä, ja toukokuussa 1948 perustettiin Rederiaktiebolag Vasa-Umeå miljoonan markan osakepääomalla.
Historia > Matkustajaliikenne vuodesta 1948

Pörtö maalattiin uuden yhtiön väreihin ja kastettiin nimelle Turisten. Höyrylaivan neitsytmatka  osui pahaan myrskyyn, joka sai 25 kutsuvierasta huonovointisiksi. Paluumatkalla myrsky jatkui ja konevika pysäytti laivan, mutta etupurjeen avulla päästiin palaamaan Uumajaan, jossa kone korjattiin. Reittiliikenne saatiin kuitenkin alkuun kolmen vuoron viikkotahdilla niin, että kesän 1948 kestäneen liikennekauden mittaan matkustajia kertyi noin 6 700.
Historia > Ensimmäiset autolautat

Turistenin jälkeen liikenteeseen tuli s/s Korsholm, joka otti 200 matkustajan lisäksi kymmenen autoa. Hieman suurempi Korsholm II kuljetti 300 matkustajaa ja tarjosi jo 14 hyttiä. Ensimmäinen varsinainen autolautta, Korsholm III, saatiin Vaasan ja Uumajan välille 1958, jolloin matkustajien lisäksi saatettiin alkaa rahdata myös tavaraa. S/s Örnen, vuonna 1927 valmistunut entinen Wellamo, kykeni kuljettamaan jo 40 autoa.
M/S Wasa Express oli käytössä vuosina 1964–1975 ja kykeni kuljettamaan kerralla lähes 800 matkustajaa ja 107 autoa. Vaasanlaivojen ensimmäinen suurlautta M/S Wasa Star otti 1 800 matkustajaa ja peräti 500 henkilöautoa.
Nimeä Varustamo Oy Vaasa-Uumaja, Rederi Ab Vasa–Umeå käytettiin vuosina 1948–1965. Nimeä Oy Vaasa-Uumaja Ab, Oy Vasa-Umeå Ab käytettiin vuosina 1965–1980. Nimeä Vaasanlaivat–Vasabåtarna taas käytettiin vuosina 1980–1991.lähde?
Vuonna 1989 Vaasanlaivat osti pietarsaarelaisen Jakob Lines Ab:n (perustettu vuonna 1969)lähde?. Nimeä Wasa Line käytettiin vuosina 1991–1993. Vuonna 1958 Enso-Gutzeitin tytäryhtiö Merivienti Oy hankki osake-enemmistön Varustamo Oy Vaasa–Uumajasta. Enso-Gutzeit osti loput yhtiön osakekannasta vuonna 1979, ja laivayhtiön nimi vaihtui Vaasanlaivoiksi. Rederi Ab Sally osti Vaasanlaivat vuonna 1982. Sallyn vuonna 1987 ostanut varustamoyhtiö AB Effjohn otti Vaasanlaivat hallintaansa vuonna 1989. Yhtiö siirtyi markkinointinimen Silja Line alle, ja Vaasanlaivat muuttui Wasa Lineksi vuonna 1991. Yhtiö sulautettiin vuonna 1993 Silja Lineen, ja sen hallinto siirrettiin Vaasasta Turkuun ja Helsinkiin.
Historia > Tax free -kaupan päättyminen

Vuonna 1999 tax free -kaupan päättyminen EU-maiden välisessä laivaliikenteessä heikensi voimakkaasti toiminnan kannattavuutta. Merenkurkun liikenne oli vielä 1990-luvulla ollut voitollista. Vuonna 2000 Silja Line ilmoitti lakkauttavansa liikenteensä kannattamattomana. Liikennettä oli rahoitettu julkisella tuella syyskuusta 1999 lähtien keväällä Ruotsin ja Suomen yhdessä tekemän päätöksen mukaisesti. Rahaa oli varattu kahden vuoden ajaksi ympärivuotiseen liikenteeseen 40 miljoonaa markkaa (noin 6,7 miljoonaa euroa).lähde?
Historia > Merenkurkun liikenne Silja Linen jälkeen

Kun Silja Linen liikennöinti loppui Merenkurkussa, järjestettiin uusi tarjouskilpailu jäljellä olevista varoista (noin 12 miljoonaa markkaa eli noin 2 miljoonaa euroa). Tarjouksia jätettiin kolme, ja ne tulivat Botnia Linkiltä, Nordic Jet Linelta ja RG Linelta. RG Line voitti tarjouskilpailun, koska se täytti asetetut vaatimukset. Liikenne voitiin kuitenkin aloittaa vasta 16. toukokuuta 2001 M/S Casino Expressillä (ent. M/S Fennia). Botnia Link aloitti tavaraliikenteen tammikuun alussa 2001 ja ryhtyi myös myöhemmin ottamaan matkustajia.lähde?
Ruotsalainen Botnia Link liikennöi Vaasasta Uumajaan ja Vaasasta Härnösandiin. Botnia Link lopetti liikenteen marraskuussa 2002 yhtiön mentyä vararikkoon.lähde?
Suomalainen RG Line jatkoi Vaasa–Uumaja-reitillä, kunnes se hakeutui konkurssiin marraskuussa 2011.
Historia > Vaasanlaivojen paluu

Perinteinen yhtiönimi Vaasanlaivat palasi käyttöön tammikuussa 2013, kun Vaasan ja Uumajan kaupunkien yhteisen varustamon, NLC Ferryn, hankkima alus M/S Wasa Express aloitti liikennöinnin Merenkurkussa. NLC Ferryllä ei ole mitään historiallista yhteyttä alkuperäiseen Vaasanlaivat-varustamoon, vaan se sai oikeudet nimen käyttöön RG Linen konkurssipesältä.
Vaasanlaivat- ja Vasabåtarna-nimet olivat vaasalaisen RG Linen aputoiminimiä, kunnes yhtiö vuonna 2011 hakeutui konkurssiin lähde?. RG Linen konkurssipesän liiketoiminta siirtyi 1. tammikuuta 2013 NLC Ferry Ab Oy:lle lähde?. Täten Vaasanlaivat- ja Vasabåtarna-markkinointinimet siirtyivät NLC Ferryn hallintaan. Yhtiö aloitti laivaliikenteen Vaasanlaivat-Vasabåtarna-nimellä 1. tammikuuta 2013 lähde?. Nimellä Wasaline on toimittu vuodesta 2013 alkaen lähde?.
Vuonna 2014 Wasaline on sopinut rahtiyhteistyöstä Stena Linen kanssa. Rahti saapuu Italian Veronasta asti. Stena Line on ruotsalainen varustamo, joka hoitaa rahtiyhteyden Kielin ja Göteborgin välillä. Göteborgin ja Uumajan välillä rahti kulkee rautateitse, ja Wasaline kuljettaa rahdin Uumajasta Vaasaan.
Vuonna 2014 Wasalinella matkusti 161 750 matkustajaa ja kuljetettiin tavaraa 267 872 tonnia. Vuonna 2017 matkusti 199 657 matkustajaa. Vuonna 2018 matkusti 212 112 matkustajaa. 2021 varustamo sai ensimmäisen Vaasa–Uumaja-reitille suunnitellun M/S Aurora Botnia -aluksen ja ensimmäiselle korona-ajan jälkeiselle kesälle 2022 odotettiinkin ennätysmäärä matkustajia reittille, mahdollisesti jopa 300 000 matkustajaa.
Historia > Uusi matkustaja-autolautta

Tammikuussa 2019 Vaasan kaupungin ja Uumajan kunnan omistama Kvarken Link -yhtiö solmi aiesopimuksen Rauma Marine Constructions Oy:n kanssa uuden matkustaja-autolautan rakentamisesta. Sen kustannusarvio oli 120 miljoonaa euroa. M/S Aurora Botnia teki neitsytmatkansa Vaasan ja Uumajan välillä 28. elokuuta 2021.
Yhtiön liikennöimät reitit

Liikennöityjä reittejä, joista Vaasanlaivat liikennöi nykyään vain reitillä Vaasa–Uumaja.
Vaasa–Uumaja (1948–2000, 2013–)
Vaasa–Sundsvall (1967–1996)
Vaasa–Örnsköldsvik (1969)
Sundsvall–Pori (1971–1972)
Pietarsaari–Skellefteå
Pietarsaari–Uumaja
Kokkola–Skellefteå
Alusluettelo

Käytettyjä aluksia. Nykyinen alus on ollut vuodesta 2021 alkaen M/S Aurora Botnia.
S/S Turisten (1948)
S/S Korsholm (1948–1959)
S/S Korsholm II (1955–1962)
S/S Korsholm III (1958–1967)
S/S Örnen (1959–1966)
M/S Vaasa (1962–1964)
M/S Wasa Express (1964–1975)
M/S Botnia Express (1967–1975)
M/S Prinsessan Margaretha (1968–1970), sama alus kuin M/S Polar Express
M/S Polar Express (1970–1984)
S/S Örnen (1969)
M/S Fenno Express (IMO 6500296) (1971–1985)
M/S Scania Express (IMO 6402999) (1971–1976)
M/S Wasa Express (IMO 7128887) (1976–1983, 1984–1988)
M/S Botnia Express (IMO 7224370) (1979–1992)
M/S Wasa Star (1981–1982)
M/S Sally Express (IMO 7349601) (1983–1984)
M/S Wasa Express (IMO 7018599) (1983–1984)
M/S Bolero (1985)
M/S Fennia (IMO 6600462) (1986–1993)
M/S Jet Cat (1988)
M/S Wasa Prince (1989–1991)
M/S Fenno Star (1990–1991)
M/S Wasa King (IMO 7921033, myöhemmin M/S Estonia) (1991–1993)
M/S Wasa Queen (IMO 7360198) (1992–1993)
Liikennöintiä harjoitettiin vuosina 1993–2000 Silja Linen nimellä ja aluksilla.
Vuosina 2000–2012 liikennöintiä harjoitti RG Line omilla aluksillaan.
M/S Wasa Express (IMO 8000226) (2013–2021)
M/S Aurora Botnia  (IMO 9878319) (2021– )
Aiheesta muualla

Historiaa (englanniksi)
Historiaa (ruotsiksi)
Uusi laiva toisi lisää vetovoimaa, Pohjalainen 10.8.2014
Vaasanlaivojen vanha logo
Miss Farkku-Suomi (elokuva)

| Miss Farkku-Suomi |
| --- | --- |
 Miss Farkku-Suomi -elokuvajuliste
Ohjaaja:  Matti Kinnunen
Käsikirjoittaja:  Matti Kinnunen
Perustuu:  Kauko Röyhkän teokseen Miss Farkku-Suomi
Säveltäjä:  Fredrik Viklund
Kuvaaja:  Peter Flinckenberg
Leikkaaja:  Jyrki Keränen
Lavastaja:  Saara Joro
Pääosat:  Mikko Neuvonen Sanni Kurkisuo Elias Gould
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Periferia Productions Oy
Ensi-ilta:  3. elokuuta 2012
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miss Farkku-Suomi on Matti Kinnusen ohjaama ja käsikirjoittama nuorisoelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 3. elokuuta 2012.
1970-luvun Ouluun sijoittuva elokuva perustuu Kauko Röyhkän samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Mikko Neuvonen, Sanni Kurkisuo ja Elias Gould, muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Pirkko Hämäläinen, Olavi Uusivirta, Maria Ylipää, P-K Keränen, Juha Kukkonen ja Ville Myllyrinne.
Elokuva kuvattiin Helsingissä ja Oulussa. Kuvaukset alkoivat toukokuussa 2011.
Elokuvan saamat palkinnot > 9th Jecheon International Music & Film Festival

Jury Special Award: Miss Blue Jean; 19. elokuuta 2013
Elokuvan saamat palkinnot > Portugalin FEST elokuvafestivaali

Silver Castle -pääpalkinto: Miss Blue Jean; heinäkuu 2013
Elokuvan saamat palkinnot > Jussit

Parhaan pukusuunnittelun Jussi 2013: Elokuvan pukusuunnittelija Tiina Wilén
Aiheesta muualla

Miss Farkku-Suomi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Miss Farkku-Suomi Leffatykissä (suomeksi)
Miss Farkku-Suomen Facebook-sivut
Suhoi Superjet 100

| Superjet 100 |
| --- | --- |
 Suhoi Superjet 100 Italian yllä
Tyyppi:  matkustajalentokone
Alkuperämaa:   Venäjä
Valmistaja:  Suhoi
Ensilento:  19. toukokuuta 2008
Esitelty:  21. huhtikuuta 2011 Armavian kanssa
Tila:  tuotannossa
Pääkäyttäjät:  Aeroflot Interjet Gazpromavia CityJet
Valmistusmäärä:  150+ 
Valmistusvuodet:  2007-
Muunnelmat:  Suhoi Superjet 130
Ohjaamo
Sukhoi Superjet 100 Meksikossa
Suhoi Superjet 100 on 60–95-paikkaisten lyhyen matkan kaksimoottoristen matkustajakoneiden perhe. Koneen suunnittelija on venäläisen Suhoin siviili-ilmailuosasto, josta italialainen Finmeccanica omistaa neljänneksen. Superjet 100 tunnettiin aluksi nimellä Russian Regional Jet (ven. Самолёт Российский Региональный Сухого) tai Suhoi RRJ. Uusi nimi ilmoitettiin Farnborough’n ilmailunäyttelyssä kesäkuussa 2006. Koneen toimitukset alkoivat vuonna 2011.
Koneperheeseen kuuluu kolme jo julkistettua konetta: Superjet 60, Superjet 75 ja Superjet 95. Koneet eroavat rungon pituudeltaan. Lisäksi suunnitteilla on urheilujoukkueille tarkoitettu SportJet -versio.
Koneen valmistuspaikka on KnAAPO Komsomolsk-na-Amuressa. Aeroflot korvasi Tupolev Tu-134:t Suhoi Superjet 100:lla.