stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anatoli Hrytsenko
Koulutus

Hrytsenko valmistui Kiovan sotilasilmailutekniikan akatemiasta kesäkuussa 1979 ja joulukuussa 1984 hän sai valmiiksi tieteiden kandidaatin tutkinnon.
Armeijaura

Hrytsenko palveli 25 vuotta Ukrainan asevoimissa, taisteluyksiköissä, opettajana sotilasopistossa ja henkilöstötehtävissä Ukrainan puolustusministeriössä.
Poliittinen ura

Vuonna 2004 Hrytsenko työskenteli Viktor Juštšenkon (Ukrainan vuoden 2004 presidentinvaalien) vaalikampanjan päämajassa ja osallistui aktiivisesti hänen vaaliohjelmansa kirjoittamiseen.
Poliittinen ura > Puolustusministeri

Hrytsenkosta tuli ensimmäisen Tymošenkon hallituksen puolustusministeri helmikuussa 2005, ja hän jatkoi tehtävässä Jeh'anurovin hallituksessa. Hänet nimitettiin 4. elokuuta 2006 uudelleen puolustusministeriön johtajaksi Viktor Janukovitšin hallitukseen presidentti Juštšenkon kiintiöllä.
Kunnianosoitukset

Kunnia-ase – Fort-12 pistooli 25. lokakuuta 2007
Käännös suomeksi
Miguel Antonio Salas Salas

Miguel Antonio Salas Salas (29. syyskuuta 1915 – 30. lokakuuta 2003) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 24. maaliskuuta 1943 ja nimitettiin Calabozon hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Giuseppe Misuraca ja Ramón J. Lizardi. Salas Salas osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Salas Salas nimitettiin 20. elokuuta 1979 Méridan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 1991. Hän kuoli päivälleen kaksitoista vuotta myöhemmin.
Miguel Bosé

| Miguel Bosé |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1956
Muusikko
Aktiivisena:  1973
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Warner Music Latina 
Aiheesta muualla
www.miguelbose.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Miguel Bosé (s. 3. huhtikuuta 1956) on espanjalainen näyttelijä ja muusikko.
Bosé aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1971. Vuonna 1975 hän aloitti myös laulamisen. Vuonna 1977 Bosé solmi levytyssopimuksen CBS Recordsin kanssa. Tähän mennessämilloin? Bosé on esiintynyt yli 35 elokuvassa ja julkaissut 21 albumia.
Arja Majuri

| Arja Majuri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. helmikuuta 1951 (ikä 73) Joensuu
Kansalaisuus:  suomi
Ammatti:  seurakuntapastori
Arvonimi: rovasti
Puoliso:  Maija Majuri
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Arja Majuri (s. 1. helmikuuta 1951 Joensuu) on suomalainen rovasti ja sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolustaja ja mukana sateenkaarityössä Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa.
Elämäkerta ja ura

Majuri valmistui teologian kandidaatiksi 1988, ja hänet vihittiin papiksi Mikkelissä vuonna 1994. Hän on toiminut muun muassa Naisteologit ry:n hallituksessa, kirkkopoliittisen Tulkaa kaikki -liikkeen toimintaryhmän sihteerinä ja seksuaalivähemmistöjen syrjintää vastustavan Yhteys-liikkeen puheenjohtajana. Majuri on naimisissa Maija Majurin kanssa.
Majuri toimi Lohjan seurakunnassa seurakuntapastorina vuosina 2002-2019. Lohjan seurakunnan sisällä hän toimi neljä vuotta Karjalohjan alueseurakunnan aluepappina. Vuonna 2021 Espoon hiippakunnan piispa Kaisamari Hintikka myönsi Majurille rovastin arvonimen.
Teoksia

Elonheimo, Aino-Maija & Karhu, Miska & Majuri, Arja: Tahdon kirkossa! Sateenkaariparien tarinat portailta alttarille.  Vartija, 2022.  ISBN 978-952-69780-3-1.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Kirjallisuutta

Raittila, Kaisa: Yhteyden rakentajat — Kohti kaikille avointa kirkkoa.  Kirjapaja, 2020.  ISBN 978-952-354-316-4.
Aiheesta muualla

Sateenkaarikristityt ovat pettyneitä piispojen kahden avioliittokäsityksen malliin – esityksessä on ovi raollaan syrjinnälle Yle Uutiset.  13.3.2024. Viitattu 30.4.2024.
Bacalhau à Brás

Bacalhau à Brás -annos lissabonilaisessa ravintolassa.
Bacalhau à Brás ("turskaa Brásin tapaan") on portugalilainen perinneruoka. Sen pääraaka-aineena on suolattu turska (port. bacalhau), ja muita ainesosia kananmuna ja paistetut perunat. Se koristellaan yleensä mustilla oliiveilla.
Reseptejä on useita ja bacalhau à Brásia pidetään helppona kotiruokana.
Cristiano Ronaldo on kertonut bacalhau à Brásin olevan hänen lempiruokaansa.
Bakteerimyrkky

Bakteerimyrkky on toksiini, jota syntyy joidenkin bakteerien aineenvaihdunnan tuotteena. Bakteerimyrkyt voivat olla haitallisia ihmisen terveydelle. Bakteerimyrkkyjen toksisuuden voimakkuutta on tutkittu muun muassa sian siittiötestien avulla.
Massingy-lès-Semur

| Massingy-lès-Semur |
| --- | --- |
 Place de la Mare
 Massingy-lès-Semur
 Koordinaatit: 47°30′42″N, 4°24′07″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,4 km²
Korkeus:  265 m
Väkiluku (2018):  162 
 – Väestötiheys:  19 as./km²
Kunnan numero:  21394
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Massingy-lès-Semur on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon.
Saint-Pierren kirkko
Kunnan keskustassa on 1200-luvulta peräisin oleva Saint-Pierren kirkko. Kirkkoa uusittiin 1400- ja 1500-luvuilla. Kirkon vieressä oleva suurikokoinen kastanjapuu on yli kaksisataa vuotta vanha. Vuonna 1884 asetettu laki määrää kunnan keskustassa olevan lammen käyttöoikeuden ainoastaan karjalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Massingy-lès-Semur Wikimedia Commonsissa
Edgar G. Ulmer

Edgar G. Ulmerin muistolaatta Olomoucissa
Edgar G. Ulmer (17. syyskuuta 1904 – 30. syyskuuta 1972) oli itävaltalaissyntyinen, Yhdysvalloissa työskennellyt elokuvaohjaaja. Hän loi uransa ennen kaikkea B-elokuvien ja halpatuotantojen parissa. Varsinaisen ohjaajanuransa jälkeen 1960-luvulta lähtien Ulmer on noussut suureen maineeseen niin kulttiohjaajana kuin eurooppalaisissa art house -piireissäkin.
Nuoruus ja ensimmäiset elokuvat

Edgar Georg Ulmer syntyi juutalaisista vanhemmista 17. syyskuuta 1904 Olomoucissa, nykyisessä Tšekin tasavallassa. Nuorena miehenä hän opiskeli Wienissä, työskennellen samaan aikaan lavastajana teatterissa. Vuonna 1919 hän sai töitä UFA:n studioilta Paul Wegenerin Golemin (1920) lavastajan apulaisena. 1920-luvulla Ulmer työskenteli ensin Max Reinhardtin assistenttina, ja vuosina 1924-31 hän osallistui kaikkien Friedrich Wilhelm Murnaun elokuvien tekoon monissa eri tehtävissä: tuotantoapulaisena, leikkaajana, käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Alkuteksteihin sai näissä elokuvissa nimensä näkyviin vain kerran, Auringonnousun (1927) lavastuksesta.
Vuonna 1929 Ulmer lyöttäytyi yhteen muiden tulevaisuuden nimien kanssa (muun muassa Robert Siodmak, Fred Zinnemann ja Billy Wilder) valmistaakseen elokuvan Menschen am Sonntag (1930). Ohjauksesta vastasivat pääasiassa Ulmer ja Siodmak. Teos oli puolidokumentaarisesta tyylistä ja aikakautensa kaupunkisinfonioista ammentava kuvaus tavallisten berliiniläistyöläisten sunnuntainvietosta. Elokuvan pääosiin oli kiinnitetty viisi amatööriä näyttelemään itseään: taksikuskia, mallia, elokuva-avustajaa, viinikauppiasta ja levynmyyjää. Teoksen humaani, dramatiikkaa kaihtava ja raikas ote sai innostuneen vastaanoton ympäri maailmaa.
Murnaun Tabun kuvausten jälkeen Ulmer jäi pysyvästi työskentelemään Hollywoodiin, missä hän kotiutui nopeasti B-elokuvien pariin. Hänen toinen amerikkalainen ohjaustyönsä Damaged Lives (1933) oli näytelmäelokuvamuotoon puettu valistusfilmi sukupuolitaudeista, ja sen päärahoittajana oli American Social Hygiene Society. Teoksen sensuroiminen johti oikeusjuttuun, jonka elokuvan tuottajaosapuoli voitti. Jupakka toi Ulmerille mainetta; hänet pestattiin Universalin leipiin ohjaamaan Bela Lugosin tähdittämä kauhuelokuva Musta kissa (1934).
Vähemmistöelokuvat ja PRC

Ulmer ei jatkanut Universalilla yhtä elokuvaa pidempään. The Black Cat -teoksen jälkeen hän ohjasi pari B-luokan lännenelokuvaa, minkä jälkeen hän ohjasi koko loppuvuosikymmenen elokuvia Yhdysvaltain etnisille vähemmistöille näiden omilla kielillä. Ensimmäinen näistä oli Natalka Poltavka (1937), New Yorkissa kuvattu ukrainankielinen elokuva. Tätä seurasi niin ikään itärannikolla kuvattu sarja jiddisinkielisiä elokuvia (maineikkaimpana Green Fields, 1937) sekä mustalle yleisölle suunnattu "rotuelokuva" Moon Over Harlem (1939). Jälkimmäinen kuvattiin neljässä päivässä. Ulmer oli myöhemminkin tunnettu salamannopeasta työtahdistaan, jonka puitteissa hän kykeni luomaan väärentämättömän persoonallisia teoksia (esimerkiksi Detour ja Siniparta kuvattiin molemmat kuudessa päivässä).
Vuonna 1942 Ulmer palkattiin PRC:n eli Producers Releasing Corporationin pääohjaajaksi; kyseessä oli tuohon aikaan yksi Hollywoodin menestyksekkäimpiä B-filmitehtaita Republicin ja Monogramin ohella. Ulmer nautti työskentelystä PRC:ssä, jossa hän sai taloudellisesta niukkuudesta huolimatta vapaat kädet omien elokuviensa tekemiseen (koko uransa ajan hän pyrki kaihtamaan joutumista suurten tuotantojen pariin, joiden maailmaa hän kutsui nimellä "Hollywood hash machine"). Leikillisesti häntä kutsuttiin "PRC:n Capraksi".
Vuonna 1945 sai ensi-iltansa Detour, jota nykyään pidetään paitsi ohjaajansa pääteoksena, myös yhtenä keskeisimmistä film noir -suuntauksen edustajista. Tämä vähän yli tunnin pituinen road-movie näyttää niitä ulottuvuuksia, joihin Ulmerin kaltaisen "näkymättömän" B-puurtajan oli mahdollista sukeltaa Hollywoodin itsesensuurijärjestelmän huomaamatta. Väkivalta, huumeet ja moraalin rajamailla harhaileminen ovat Detourissa läsnä kouriintuntuvammin kuin missään oman aikansa A-tuotannossa.
PRC:n jälkeen

PRC joutui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Ulmer joutui jättämään yhtiön vuonna 1946. Ohjaajan seuraava elokuva oli hänen standardeillaan poikkeuksellisen suuren budjetin turvin toteutettu Paholaisen tytär (1946), jonka voimakkaan pääosan tulkitsi A-tähti Hedy Lamarr. Ulmerin 1940-luvun jälkipuoliskon merkittävin ohjaustyö oli Häikäilemätön (1948), syväluotaava kapitalistisen elämäntavan ja maailmankuvan kritiikki, jossa Zachary Scott antoi muistettavat kasvot nykyajan taloudellisen hyötyajattelun liian syvällisesti sisäistäneelle ihmiselle.
1950-luvulla Ulmer työskenteli monien eri lajityyppien parissa. Kengännauhabudjetin tieteiselokuvat kuuluivat tuolloin tietysti asiaan; muistettavan parivaljakon muodostavat esimerkiksi Beyond the Time Barrier ja The Amazing Transparent Man, jotka kuvattiin perätysten 11 päivässä pääosin karussa erämaaympäristössä. Lisäksi Ulmer teki muun muassa thrillereitä (Murder Is My Beat, 1955), komedioita (St. Benny the Dip, 1951), nudistielokuvan (The Naked Venus, 1959) sekä muistettavan westernin The Naked Dawn (1955) - jonka vaihtuvien rakkaus- ja lojaaliussuhteiden Francois Truffaut on tunnustanut vaikuttaneen elokuvaansa Jules ja Jim.
Vuodesta 1949 lähtien Ulmer ohjasi ajoittain myös kotimantereellaan Euroopassa. Hänen viimeiset elokuvansa valmistuivat Italiassa. L'Atlantiden (1961) kuvaukset hän saattoi loppuun Frank Borzagen sairastuttua. Testamenttielokuva The Cavern (1964) kuvattiin Jugoslaviassa; se oli kuvaus toisen maailmansodan Italiasta, jossa konfliktin vastakkaisten osapuolten edustajat joutuvat useiksi viikoiksi loukkuun samaan luolaan.
The Cavern -elokuvan kuvausten jälkeen Ulmer sairastui niin vakavasti, ettei hän kyennyt enää jatkamaan työskentelyä. Vuonna 1969 hän koki sarjan kohtauksia, joiden seurauksena hän halvaantui osittain. Viimeiset kuukautensa Ulmer eli lähes täysin halvaantuneena. Hän kuoli elokuva-alan työläisten hoitokodissa Kalifornian Woodland Hillsissä 30.9.1972.
Ohjaustyöt

Menschen am Sonntag (1930) - Robert Siodmakin, Kurt Siodmakin ja Fred Zinnemannin kanssa
Mr. Brodway (1933) - Johnnie Walkerin kanssa; ilman mainintaa alkuteksteissä
Damaged Lives / Tuhottu elämä (1933)
The Black Cat (1934)
Thunder Over Texas (1934)
From Nine to Nine (1935)
La vida bohemia (1937) - John Altonin ja Josef Bernen kanssa
Natalka Poltavka / The Girl from Poltavia (1937) - Vasile Avramenkon ja M. J. Gannin kanssa
Grine Felder / Green Fields (1937) - Jacob Ben-Amin kanssa
The Singing Blacksmith (1938)
Let My People Live (1939) - lyhyt
Cossacks in Exile (1939)
Di Klyatshe / The Light Ahead (1939)
Moon Over Harlem (1939)
Goodbye, Mr. Germ (1940) - lyhyt
Cloud in the Sky (1940) - lyhyt
Amerikaner Schadchen / American Matchmaker (1940)
Another to Conquer (1941) - lyhyt
Tomorrow We Live (1942)
My Son, the Hero (1942)
Girls in Chains (1943)
Monsoon / Isle of Forgotten Sins (1943)
Jive Junction (1943)
Bluebeard / Siniparta (1944)
Strange Illusion (1945)
Club Havanna / Tapahtui Havannan yökerhossa (1945)
Detour (1945)
The Wife of Monte Cristo / Monte Criston vaimo (1945)
Her Sister's Secret (1945)
The Strange Woman / Paholaisen tytär (1946)
Carnegie Hall / Carnegie Hall - sävelten mestarit (1947)
Ruthless / Häikäilemätön (1948)
I pirati di Capri / Pirates of Capri / Kapteeni Scirocco, Napolin valloittaja (1949) - Giuseppe Maria Scotesen kanssa
The Man from Planet X (1951)
St. Benny the Dip (1951)
Babes in Bagdad (1952)
L'Amante di paride (1954) - Marc Allégretin kanssa
Murder Is My Beat (1955)
The Naked Dawn (1955)
Daughter of Dr. Jekyll (1957)
Swiss Family Robinson: Lost in the Jungle (1958) - esittämättä jäänyt, toteutumattoman tv-sarjan pilottijakso
The Perjurer (1959)
The Naked Venus (1959)
Hannibal (1959)
Beyond the Time Barrier (1960)
The Amazing Transparent Man (1960)
L'Atlantide / Antinea, l'amante della città sepolta (1961) - Giuseppe Masinin kanssa
Sette contro la morte / Helden, Himmel och Hölle" / The Cavern (1964)
Aiheesta muualla

Edgar G. Ulmer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
"Magic on a shoestring": Geoffrey Macnab on why movie directors could all learn a lesson from Edgar G Ulmer
Senses of Cinema: Great Directors Critical Database
Info on Ulmer and program of Ulmerfest 2006
The American Cinematheque presents...Strange Illusions: The Films of Edgar G. Ulmer (Arkistoitu – Internet Archive)
Anne Savage elokuvassa Detour
Metanoia

| Metanoia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1990–2000
Tyylilaji:  death metal, grindcore
Kotipaikka:  Australia, Townsville
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Lisa Bennett,  basso   Steve Bennett,  kitara   Yowie Smith,  laulu   Dylan Speerstra,  rummut  
Levy-yhtiö:  Rowe Productions  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metanoia on australialainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1990 Townsvillessä. Yhtye äänitti kolme albumia ennen kuin lopetti toimintansa vuonna 2000.
Jäsenet

Lisa Bennett - basso
Steve Bennett - kitara
Yowie Smith - laulu
Dylan Speerstra - rummut
Diskografia

Screaming Fetus (demo) (1994)
The Raise The Dead - Australian Metal Compilation II (kokoelma) (1995)
Akeldama (demo) (1995)
In Darkness Or In Light (1995)
Hard & Heavy From Down Under (kokoelma) (2006)
Don't Walk Dead (1998)
Time to Die (1999)
Aiheesta muualla

Metanoia Myspacessa (englanniksi)
Metanoian No Life Til Metal -sivu(englanniksi)
Metanoia Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Auttijärvi

| Auttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Posio, Rovaniemi
Koordinaatit:  66°15′00″N, 27°17′06″E
Laskujoki:  Auttijoki (d) 
Järvinumero:  65.262.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,3 m 
Rantaviiva:  13,92 km 
Pinta-ala:  2,03 km² 
Tilavuus:  0,028 km³ 
Keskisyvyys:  13,6 m 
Suurin syvyys:  33,3 m 
 fiAuttijärvi 
Auttijärvi on pitkänomainen, kapea ja paikoin jyrkkärantainen järvi Rovaniemen ja Posion rajalla Lapin maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 2,03 neliökilometriä ja tilavuus 27,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 72 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Auttijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin kuusi kilometriä, leveys lounaasta koilliseen on 300–500 metriä. Saaria ei ole. Auttijärvi on kaakkoisinta ja luoteisinta osaansa lukuun ottamatta varsin syvä. Syvin kohta, 33 metriä, sijaitsee altaan kaakkoisosassa. Auttijärven pinta-ala 15 metrin syvyydessä on 103 hehtaaria.
Auttijärven rannat ovat varsin jyrkät, etenkin järven eteläpuoliskolla. Palovaara kohoaa 200 metriä merenpinnan yläpuolelle ja Karjalanvaara järven länsipuolella 220 metriä mpy. Rantaviiva on metsämaata, ja järven lähistöllä on myös maatalousalueita. Auttin kylä sijaitsee kuutisen kilometriä luoteeseen.
Auttijärveen laskee Korojoki kaakosta ja Palojoki koillisesta, lisäksi järveen virtaa useita vähäisiä laskuojia lounaasta ja koillisesta. Auttijärven luusua sijaitsee altaan pohjoiskolkassa, josta alkaa kohti Auttin kylää virtaava Auttijoki. Autti-pohjaista nimistöä on järven ympäristössä runsaasti: järven kaakkoispuolella sijaitsee Auttijärvenkangas, Auttijoessa on Auttiköngäs ja Auttilampi ja Auttin kylässä sijaitsee Auttijyrhämä-niminen vesialue.
Auttijärven vesitilavuus on 27 586 000 kuutiometriä.
Auttijärvi (65.262.1.001) kuuluu Auttijärven alueeseen (65.262), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Auttijoen valuma-alue (65.26) ja ensimmäinen jakovaihe Keski-Kemijoen alue (65.2). Auttijärvi on laajin Auttijärven alueen viidestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Neljä muuta järveä ovat vailla virallista nimeä.
Markku Vuorisalo

| Markku Vuorisalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 1978 Naantali, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Marre
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2012
Aik. seurat:  TuTo Hockey (I-div./Mestis) Hermes (Mestis)   Furuset IF (NOR)   VEU Feldkirch (AUT2)   Kapfenberger SV (AUT3)   Lørenskog IK (NOR)   Frisk Tigers (NOR)
Markku "Marre" Vuorisalo (s. 26. helmikuuta 1978 Naantali) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Laitahyökkääjän paikalla pelannut Vuorisalo on Mestiksen ja I-divisioonan kokeneimpia pelaajia. Kolmea ulkomaankautta (2006–2007 Norjassa, 2009–2010 Itävallassa ja 2010–2011 Norjassa) ja yhtä Hermeksessä pelattua kautta lukuun ottamatta Vuorisalo pelasi koko uransa TuTossa, vuodesta 1996 vuoteen 2012.
Ura > Seurajoukkueissa

Vuorisalo solmi kaudelle 2007–2008 jatkosopimuksen TuTon kanssa, ja jatkoi näin uraansa Turussa yhtenä seuran pitkäaikaisimmista pelaajista. Joulukuussa 2007 Vuorisalo solmi sopimuksen myös kaudelle 2008–2009.
18. tammikuuta 2008 pelatussa TuTo-KooKoo -ottelussa Vuorisalo sai 400 pelattua ykkösdivisioona/Mestis-runkosarjaottelua täyteen.
Vuorisalo tunnettiin paitsi erittäin nopeana luistelijana ja maalitykkinä, myös pudotuspelien ratkaisijana. Vuorisalo teki pronssimitalit ratkaisseet voittomaalit kolmena vuonna peräkkäin 2004–2006, kahtena jälkimmäisenä vuotena ratkaisumaalit syntyivät jatkoajalla. Vuorisalo oli joukkueensa paras pistemies pudotuspeleissä kausina 1999–2000 ja 2003–2004.
Ura > Maajoukkueessa

Vuorisalo pelasi urallaan myös viisi B-maaottelua Suomen joukkueen osallistuessa kansainväliseen turnaukseen Ranskassa 26.–28. joulukuuta 2001.
Vuorisalon palkinnot ja ennätykset

Mestis-pronssia 2004 (Vuorisalo teki voittomaalin)
Mestis-pronssia 2005 (Vuorisalo teki voittomaalin jatkoajalla)
Mestis-pronssia 2006 (Vuorisalo teki voittomaalin jatkoajalla)
Mestiksen tehopelaaja 2005–2006
Mestiksen paras maalintekijä 2005–2006
II-All-stars-hyökkääjä 2001–2002
All-stars-hyökkääjä 2005–2006
Massino Visconti

| Massino Visconti |
| --- | --- |
 Massino Visconti
 Massino Visconti
 Koordinaatit: 45°49′30″N, 8°32′33″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Novara
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Angela Buzzi
Pinta-ala:  
 – Maa:  6,86 km²
Korkeus:  465 (min. 260 - maks. 922) m
Väkiluku (2015):  1 049
 – Väestötiheys:  153 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28040
Suuntanumero(t):  0322
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Massino Visconti on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Massino Viscontin naapurikunnat ovat Armeno, Brovello-Carpugnino, Lesa ja Nebbiuno.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Massino Visconti Wikimedia Commonsissa
Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
Arno (järvi Pihkovan alueella)

| Arno Арно |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Opotškan piiri
Koordinaatit:  56°51′18″N, 29°19′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Velikajan valuma-alue
Laskujoki:  Alolja 
Järvinumero:  01030000111102000025649
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  246 m  mpy. 
Pituus:  1,6 km 
Leveys:  0,8 km 
Pinta-ala:  39,2 ha 
Tilavuus:  0,002 km³ 
Keskisyvyys:  5 m 
Suurin syvyys:  8 m 
Valuma-alue:  6,1 km² 
 fiArno 
Arno (ven. Арно, Орно, Колкишкинское, Просо, Orno, Kolkiškinskoje, Proso ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Se sijaitsee Bežanitsyn ylängön järvialueella.
Maantietoa

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Järven pohjoisosassa sijaitsee saari, jonka pinta-ala on 0,3 hehtaaria. Järvi on kekimmäärin 5 metriä syvä, mutta sillä on myös 8-metrinen syvänne. Metsäinen järvi on muuten autio, mutta sen länsirannalla sijaitsee kaksi yksinäistä taloa peltoineen tai niittyineen. Ne muodostavat Dudinon (ven. Дудино) kulmakunnan. Järven luusuassa oli vuoteen 1953 asti pato ja sen koillispuolella sijaitsi myös Kolkiškinon kulmakunta.
Luontoarvoja

Järvessä elää hauki, ahven, pasuri, salakka, pasuri, suutari, karppi, ruutana, made, säyne, mutakala, rantanuoliainen ja simppu, sekä Rutilus-suvun kaloja. Siinä elää myös rapu. Järven pohja on kivinen ja hiekkainen sekä paikoin mutainen. Rannat ovat hiekkaa ja paikoin kivisiä.
Vesistösuhteita

Arno sijaitsee Aloljan valuma-alueella ja on myös sen latvajärvi eli lähdejärvi. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 6,1 neliökilometriä. Sen laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja laskee pian Olhovein järven (ven. Ольховеи) kautta Aloljan alajuoksulle päin.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Арно (озеро, Псковская область), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
Käännös suomeksi
Aspara

Aspara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Ilkka Aspara (s. 1951), upseeri, kenraaliluutnantti ja Suomen maavoimien komentaja 2008–2011
Jaakko Aspara (s. 1981), liiketaloustieteilijä, diplomi-insinööri ja professori, Ilkka Asparan poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.