stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Permin aluepiiri
Maantiede ja luonto > Eläimistö

Eläinkuntaan kuuluu noin 60 nisäkäs-, yli 200 lintu-, lähes 40 kala-, 9 sammakko- ja 6 matelijalajia. Petoeläimistä yleisimpiä ovat näätä, kärppä ja lumikko. Etelä- ja keskiosissa esiintyy mäyriä ja saukkoja, pohjoisessa ahmoja. Harvinaisempia petoja ovat karhu, ilves ja susi. Sorkkaeläimistä yleisin on hirvi. Metsäkauris ja peura ovat suojeltuja.
Lintulajeista yleisimpiä ovat metso, teeri, pyy, käpylinnut ja useat tiaislajit, muuttolinnuista kottarainen, rastaat, mustavaris ja pääskyt. Petolintuja ovat mm. kotkat ja pöllöt.
Maantiede ja luonto > Luonnonsuojelualueet

Aluepiirissä on kaksi valtakunnallista ja 282 alueellista luonnonsuojelukohdetta. Valtakunnallinen status on Višeran ja Basegin luonnonpuistoilla. Alueellisiin kohteisiin kuuluu 20 rauhoitusaluetta, 114 luonnonmuistomerkkiä, 5 historiallis-luonnontieteellistä kokonaisuutta ja kohdetta, 46 reservaattia ja 97 suojeltua maisemaa. Näiden lisäksi on 51 paikallista suojelukohdetta.
Valtakunnalliset luonnonpuistot muodostavat 1,7 % aluepiirin pinta-alasta ja alueelliset kohteet 7,3 %. Jälkimmäisiin kuuluvia rauhoitusalueita on 2,9 % aluepiiristä.
Väestö > Asukasmäärä ja -tiheys

Vuoden 2009 alussa Permin aluepiirissä laskettiin olevan 2 708 419 asukasta, joista 127 815 (4,7 %) asui Permin Komin piirikunnassa. Koko Venäjän väestöstä aluepiiri muodostaa 1,9 % (16. sija Venäjän alueiden joukossa) ja Volgan federaatiopiirin väestöstä 9,0 % (5. sija).
Vuosien 1989 ja 2002 väestönlaskentojen välillä Permin alueen ja Permin Komin yhteenlaskettu asukasmäärä laski 3,1 miljoonasta 2,8 miljoonaan (8,8 %). Suurin syy väestön vähenemiseen on alhainen syntyvyys ja ikääntymiseen liittyvä korkea kuolleisuus. Yleisimmät kuolinsyyt ovat verenkiertoelimistön sairaudet, onnettomuudet, tapaturmat ja myrkytykset sekä kasvaimet. Myös lapsikuolleisuus on kasvussa.
Asukastiheys on 16,9 henkeä neliökilometrillä (47. sija Venäjällä ja 13. Volgan federaatiopiirissä vuonna 2009).
Väestö > Kaupunkiväestö

Aluepiirissä on 25 kaupunkia ja 36 kaupunkimaista taajamaa. Kaupunkiväestön osuus on 74,6 % (15. sija Venäjällä ja 5. federaatiopiirissä vuonna 2009). Suurimmat kaupungit ovat Perm, Berezniki ja Solikamsk.
Yli 10 000 hengen asutuskeskuksia olivat vuoden 2009 alussa:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Perm 985 800 asukasta  Berezniki 164 900  Solikamsk 96 200  Tšaikovski 82 600  Kungur 68 100  Lysva 68 100  Krasnokamsk 52 600  Tšusovoi 48 900 |  Tšernuška 36 300  Dobrjanka 35 800  Kudymkar 30 800  Gubaha 26 600  Vereštšagino 22 800  Osa 22 400  Kizel 20 700  Nytva 20 600 |  Krasnovišersk 17 300  Aleksandrovsk 15 100  Otšor 15 100  Polazna 13 200  Gornozavodsk 12 400  Gremjatšinsk 11 200  Oktjabrski 10 700  Jaiva 10 400 |
Väestö > Etniset ryhmät

Aluepiirissä asuu yli 120 kansallisuuden edustajia. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan suurimpia etnisiä ryhmiä ovat:
| --- | --- |
 venäläiset 2 401 659 henkeä (85,2 %)  tataarit 136 597 (4,8 %)  komipermjakit 103 505 (3,7 %)  baškiirit 40 740 (1,4 %)  udmurtit 26 272 (0,9 %)  ukrainalaiset 25 948 (0,9 %)  valkovenäläiset 10 989 (0,4 %):  saksalaiset 10 152 (0,4 %)  tšuvassit 7033 (0,3 %)  azerit 5814 (0,2 %)  marit 5395 (0,2 %)  armenialaiset 4979 (0,2 %)  juutalaiset 2628 (0,1 %)  mordvalaiset 2363 (0,1 %)

Tataarit ja baškiirit asuvat aluepiirin etelä-, kaakkois- ja keskiosissa. Erityinen ryhmä ovat Bardan piirissä enemmistön muodostavat Tulvan tataarit ja baškiirit. Baškiirit pitävät äidinkielenään tataaria. Komipermjakkien perinteistä asuinaluetta ovat Permin Komin etelä- ja pohjoisosat. Huomattava osa heistä (22,4 %) on muuttanut muualle aluepiiriin. Pieni erillinen komiryhmä, Jazvan komit, asuu Jazvajoen yläjuoksulla Krasnovišerskin piirissä. Udmurttikyliä on aluepiirin eteläosassa Kujedan piirissä. Kaakkoisosassa asuu mareja. Aluepiirin koillisnurkka kuuluu mansien perinteiseen asuinalueeseen.
Perinteiset vähemmistökansallisuudet ovat tataareja ja baškiireja lukuun ottamatta nopeasti sulautumassa venäläisiin. Juutalaisten ja saksalaisten määrä on vähentynyt voimakkaasti maastamuuton takia. Samaan aikaan seudulle on muodostumassa uusia Keski-Aasian ja Taka-Kaukasian kansoista koostuvia vähemmistöryhmiä.
Väestö > Uskonto

Perinteisiä uskontoja ovat ortodoksisuus ja islam. Vuonna 2007 alueella toimi 414 uskonnollista yhteisöä, jotka edustivat 22 eri suuntausta. Venäjän ortodoksisen kirkon Permin hiippakunnan seurakuntia oli 200, islamilaisia yhteisöjä 89 ja helluntaiseurakuntia 45.
Historia > Esihistoria

Seudun kantaväestöä ovat suomalais-ugrilaiset ja turkkilaiset kansat. Kaman yläjuoksulla kehittyi 1000-luvun vaihteessa komipermjakkien esi-isien luoma Rodanovon kulttuuri, jonka alue tunnetaan historiallisena Suur-Perminä. Sylva- ja Irenjokien välisellä alueella asui ugrien ja turkkilaisten sekakansaa, joka myöhemmin sulautui Permin tataareihin. Eteläosaan asettui baškiiriheimoja. Harvalukuinen väestö harjoitti karjanhoitoa, metsästystä, kalastusta, mehiläistenhoitoa ja keräilytaloutta, komipermjakit myös maanviljelyä.
Historia > Suur-Perm

Novgorodilaiset alkoivat tunkeutua Uralin pohjoisosaan 1000-luvun alusta lähtien. Novgorodin ja Moskovan suuriruhtinaskunnan välinen kilpailu alueen hallinnasta päättyi jälkimmäisen voittoon 1400-luvulla. Vuonna 1451 Moskovan suuriruhtinas Vasili II asetti Suur-Permin (Tšerdynin) ruhtinaaksi Mihail Jermolitšin. Vuosina 1455 ja 1462 ruhtinassuku ja osa Suur-Permin asukkaista käännytettiin ortodokseiksi. Ruhtinaskunnan itsenäinen asema päättyi vuonna 1472, jolloin Iivana III:n lähettämä sotajoukko löi permiläiset. Ruhtinas Mihailin sallittiin jäädä paikalleen Moskovan käskynhaltijana. Itsehallinto lakkautettiin lopullisesti vuonna 1505, jolloin Mihailin poika Matvei korvattiin Moskovasta lähetetyllä käskynhaltijalla. Tämän jälkeen alueesta tuli kiinteä osa Moskovan Venäjää.
Kazanin kaanikunnan kukistumisen jälkeen Kaman seudusta tuli Siperian valtauksen ja asuttamisen sillanpääasema, jonne alkoi muuttaa venäläisiä uudisasukkaita. Alueen keskukseksi muodostui Solikamsk, josta lähti Uralin taakse johtanut Babinovin tie. Kaakkoisosaan perustettiin Kungurin kaupunki. Vuosina 1558–1568 Iivana IV luovutti Kaman seudun Stroganovin kauppias- ja teollisuussuvulle. Alueelle kehittyi suola-, kaivos- ja metalliteollisuutta. Kungurin kihlakunnasta muodostui huomattava maatalousalue. 1700-luvun alkuun mennessä venäläiset muodostivat jo kaksi kolmasosaa ja komipermjakit vain kymmeneksen väestöstä.
Historia > Permin kuvernementti

Pietarin I:n hallintouudistuksen yhteydessä vuonna 1708 perustettiin Siperian kuvernementti, johon koko Keski-Ural kuului vuoteen 1727 saakka. Sen jälkeen alue kuului Kazanin kuvernementtiin, kunnes Katariina II perusti vuonna 1781 Permin käskynhaltijakunnan, josta vuonna 1796 tuli Permin kuvernementti.
Permin kuvernementti oli 1800-luvun loppuun saakka Venäjän tärkein vuoriteollisuusalue, jossa toimi yli 110 rauta-, teräs- ja kuparitehdasta. Suolateollisuus tuotti yli neljänneksen maan suolasta. Teollisuuden kehityksen ja rautateiden rakentamisen myötä ryhdyttiin hyödyntämään Kizelin kivihiilialuetta. 1800-luvun loppuun mennessä suurin osa metallitehtaista siirtyi koneiden tuotantoon. Huomattava merkitys oli myös käsityöteollisuudella.
Historia > Neuvostoaika

Permin kuvernementti liitettiin vuonna 1923 Uralin alueeseen. Vuodesta 1934 lähtien se kuului Sverdlovskin alueeseen. Nykyisen aluepiirin käsittävä Permin alue muodostettiin lokakuussa 1938. Vuosina 1940–1957 sen nimenä oli Molotovin alue Permin kaupungin silloisen nimen mukaan. Alueeseen kuului myös vuonna 1925 perustettu Permin Komin kansallinen (vuodesta 1977 lähtien autonominen) piirikunta.
Neuvostoaikana alueen teollisuus kehittyi voimakkaasti. Koneenrakennus laajeni erityisesti toisen maailmansodan aikana, jolloin Länsi-Uralille evakuoitiin yli 120 tehdasta. Kaman seudulle rakennettiin joukko Venäjän suurimpia sellu- ja paperitehtaita. Kokonaan uusia aloja olivat kemian teollisuus, titaanin tuotanto, öljyn poraus ja jalostus.
Aluehallinto

Tärkein aluehallintoa säätelevä asiakirja on lainsäädäntökokouksen huhtikuussa 2007 hyväksymä Permin aluepiirin peruskirja.
Aluepiiriin kuuluu erityisaseman omaava Permin Komin piirikunta.
Aluehallinto > Lainsäädäntövalta

Lainsäädäntövalta kuuluu Permin aluepiirin lainsäädäntökokoukselle, joka koostuu 60:stä viideksi vuodeksi valittavasta kansanedustajasta. Ensimmäiset lainsäädäntökokouksen vaalit järjestettiin joulukuussa 2006. Seitsemän prosentin äänikynnyksen ylittivät seuraavat puolueet:
Yhtenäinen Venäjä 34,6 % äänistä
Oikeistovoimien liitto 16,4 %
Venäjän liberaalidemokraattinen puolue 13,8 %
Venäjän eläkeläisten puolue 11,7 %
Venäjän federaation kommunistinen puolue 8,6 %
Lainsäädäntökokouksen puheenjohtaja on Nikolai Devjatkin.
Aluehallinto > Toimeenpanovalta

Toimeenpanovaltaa johtaa Venäjän presidentin nimeämä kuvernööri, jonka nimityksen aluepiirin lainsäädäntökokous vahvistaa. Nykyinen kuvernööri on Oleg Tširkunov, jonka toimikausi alkoi joulukuussa 2005.
Korkein toimeenpaneva elin on Permin aluepiirin hallitus. Sen puheenjohtajana toimii maaliskuusta 2008 lähtien Valeri Suhih. Muita hallintoelimiä ovat ministeriöt, virastot, tarkastuslaitokset ja komiteat. Niiden lisäksi toimii Firdus Alijevin johtama Permin aluepiirin kuvernöörin hallinto.
Permin Komin piirikunnan asioita hoitaa Igor Bykarizin johtama ministeriö.
Kunnallinen itsehallinto

Kunnallista itsehallintoa varten aluepiiri on jaettu 6 kaupunkipiirikuntaan ja 42 kunnallispiiriin. Jälkimmäiset käsittävät 53 kaupunki- ja 261 maalaiskuntaa.
Kunnallinen itsehallinto > Piirit

Suluissa piirin hallinnollinen keskus. Numerot viittaavat oheiseen karttaan.
| --- | --- |
 1 Aleksandrovskin piiri (Aleksandrovsk)  2 Bardan piiri (Barda)  3 Berjozovkan piiri (Berjozovka)  4 Bolšaja Sosnovan piiri (Bolšaja Sosnova)  10 Dobrjankan piiri (Dobrjanka)  6 Gainyn piiri (Gainy)  7 Gornozavodskin piiri (Gornozavodsk)  8 Gremjatšinskin piiri (Gremjatšinsk)  9 Gubahan piiri (Gubaha)  12 Iljinskin piiri (Iljinski)  11 Jelovon piiri (Jelovo)  41 Jurlan piiri (Jurla)  42 Jusvan piiri (Jusva)  13 Karagain piiri (Karagai)  15 Kišertin piiri (Ust-Kišert)  14 Kizelin piiri (Kizel)  16 Kosan piiri (Kosa)  17 Kotšovon piiri (Kotšovo)  19 Krasnokamskin piiri (Krasnokamsk)  18 Krasnovišerskin piiri (Krasnovišersk)  20 Kudymkarin piiri (Kudymkar):  21 Kujedan piiri (Kujeda)  22 Kungurin piiri (Kungur)  23 Lysvan piiri (Lysva)  24 Nytvan piiri (Nytva)  28 Ohanskin piiri (Ohansk)  25 Oktjabrskin piiri (Oktjabrski)  26 Ordan piiri (Orda)  27 Osan piiri (Osa)  29 Otšorin piiri (Otšor)  30 Permin piiri (Verhnije Mully)  31 Sivan piiri (Siva)  32 Solikamskin piiri (Solikamsk)  33 Suksunin piiri (Suksun)  36 Tšaikovskin piiri (Tšaikovski)  37 Tšastyjen piiri (Tšastyje)  38 Tšerdynin piiri (Tšerdyn)  39 Tšernuškan piiri (Tšernuška)  40 Tšusovoin piiri (Tšusovoi)  34 Uinskojen piiri (Uinskoje)  35 Usoljen piiri (Usolje)  5 Vereštšaginon piiri (Vereštšagino)
Kunnallinen itsehallinto > Kaupunkipiirikunnat

| --- | --- |
 I Berezniki  III Kudymkar  IV Kungur:  V Perm  VI Solikamsk  II Zvjozdnyi (suljettu taajama)
Liikenne

Rautatieliikenteellä on tärkeä merkitys. Aluepiirin kautta kulkevat Kirovin, Permin ja Jekaterinburgin sekä Kazanin ja Jekaterinburgin väliset pääradat. Permin ja Jekaterinburgin välillä on myös Tšusovoin ja Nižni Tagilin kautta kulkeva rata, josta haarautuu Lysvan kautta toinen linja Jekaterinburgiin. Pohjoisen ja idän teollisuusalueille johtavat Tšusovoin ja Solikamskin sekä Permin ja Ugleuralskin väliset radat. Sverdlovskin rautateiden Permin osastoon ja Gorkin rautateiden Iževskin osastoon kuuluvien ratojen yhteispituus aluepiirissä on 1326 kilometriä, mistä 83,5 % on sähköistetty. Suurimmat rautatieasemat ovat Permissä ja Tšusovoissa.
Aluepiirillä on kolme maantieyhteyttä Udmurtiaan, yksi Baškortostaniin ja yksi Sverdlovskin alueelle. Maanteistä tärkein on Kazanin, Permin ja Jekaterinburgin välinen valtatie. Vuonna 1996 otettiin käyttöön Tšusovajan ylittävä maantiesilta sekä Permistä Bereznikiin ja Tšaikovskiin johtavat maantiet. Vuonna 1998 avattu Višeran ylittävä silta yhdistää Tšerdynin piirin muuhun aluepiiriin. Rakenteilla ovat Pietarista Kirovin alueen ja Permin aluepiirin kautta Jekaterinburgiin johtava valtatie, Polaznan, Tšusovoin ja Katškanarin sekä pohjoisessa Solikamskin ja Kosan väliset maantiet. Yleisten maanteiden yhteispituus on 10 540 kilometriä, josta 96,2 % on kestopäällystetty.
Kamajoki yhdistää aluepiirin Euroopan-puoleisen Venäjän vesiliikennejärjestelmään. Tärkeimmät jokisatamat ovat Permissä, Levšinossa, Tšaikovskissa ja Bereznikissä. Permin ja Tšaikovskin välillä on kesäaikaan säännöllistä matkustajaliikennettä. Jokireittien pituus aluepiirissä on 1519 kilometriä.
Permistä on suorat lentoyhteydet Moskovaan, Anapaan, Astrahaniin, Krasnodariin, Mineralnyje Vodyyn, Nižnevartovskiin, Norilskiin, Pietariin, Samaraan, Sotšiin, Surgutiin sekä ulkomaille Bakuun, Frankfurt am Mainiin ja Taškentiin. Permin lähellä sijaitsevan Bolšoje Savinon lentokentän uudistaminen on suunnitteilla.
Talous

Vuonna 2010 Permin aluepiirin bruttokansantuote oli tilastokeskus Rosstatin mukaan 630 755,5 miljoonaa ruplaa (1,69  % Venäjän kokonaistuotteesta). Asukasta kohti laskettuna bruttokansantuote oli 239,4 tuhatta ruplaa vuodessa (vuoden 2010 lopun vaihtokurssein 5 864 EUR). Tämä vastasi 91 prosenttia Venäjän keskiarvosta henkeä kohden.
Tuotannon arvo jakautui vuonna 2007 seuraavasti: jalostus 30,3 %, hyötykaivannaisten tuotanto 13,9 %, kauppa 12,3 %, liikenne ja tietoliikenne 9,3 % sekä kiinteistövälitys, vuokraustoiminta ja palvelut 9,3 %. Maa- ja metsätalouden osuus kokonaistuotannon arvosta oli vain 2,9 %.
Sähkön, kaasun ja veden tuotannossa ja jakelussa aluepiiri oli Venäjän alueiden joukossa 7. sijalla, jalostuksessa 9. sijalla ja hyötykaivannaisten tuotannossa 13. sijalla. Asukasta kohti laskettuna aluepiiri oli Venäjän kymmeneksi suurin veronmaksaja.
Tärkeimpiä tuotannon aloja ovat koneenrakennus, kemian teollisuus ja öljynjalostus sekä metalli-, polttoaine- ja metsäteollisuus. Aluepiiri on huomattava öljyn ja maakaasun tuottaja. Kemian teollisuus valmistaa 97 % Venäjän kalilannoitteista, metanolia ja sen jalostustuotteita, ammoniakkia, typpilannoitteita ym. Koneenrakennusteollisuus on erikoistunut lentokone- ja rakettimoottoreihin, polttoainelaitteisiin, kaasun-, sähkön- ja öljyntuotantolaitteistoihin, digitaali- ja valokuitujärjestelmiin sekä navigaatiolaitteisiin. Metalliteollisuus tuottaa ja jalostaa rauta-, väri- ja harvinaisia maametalleja sekä harjoittaa jauhemetallurgiaa. Aluepiiri tuottaa valtaosan Venäjän magnesiumista. Huomattava merkitys on myös metsäteollisuudella, joka valmistaa noin 20 % Venäjän paperista.
Tiedotusvälineet

Aluepiirissä ilmestyy kymmeniä sanoma-, aikakaus-, paikallis- ja ilmaisjakelulehtiä. Alueellisia sanomalehtiä ovat mm. Mestnoje vremja, Naša žizn, Novyi kompanjon, Permskije novosti ja Zvezda sekä talouslehdet Delovoje Prikamje ja Permski obozrevatel. Alueellisia liitteitä on valtakunnallisilla Argumenty i fakty, Izvestija, Kommersant ja Komsomolskaja pravda -sanomalehdillä. Jokaisessa piirikeskuksessa julkaistaan ainakin yhtä paikallislehteä. Permin Komin lehtiä ovat Parma ja Parma-Novosti.
Permissä toimii Venäjän valtiollisen radio- ja TV-konsernin alueellinen yhtiö GTRK Perm, jolla on paikallisosasto Kudymkarissa. Lisäksi on useita kaupallisia alueellisia ja paikallisia radio- ja TV-asemia.
Koulutus ja tiede

Vuonna 2008 aluepiirissä oli 964 lastentarhaa ja niissä 127 200 lasta. Lastentarhaa kävi 69,9 % ikäluokasta (20. sija Venäjän alueiden joukossa). Yleissivistäviä kouluja oli 978, joista kuusi yksityisiä. Oppilaita yleissivistävissä kouluissa oli 266 500. Todistuksen peruskoulutuksesta sai 24 200 ja keskikoulutodistuksen 13 900 oppilasta.
Perusasteen ammattioppilaitoksia (ammattikouluja) oli 69 ja niissä 32 600 oppilasta. Ammattikouluista valmistui 19 500 oppilasta. Keskiasteen ammattioppilaitoksia (ammattikorkeakouluja) oli 72, joista kahdeksan yksityisiä. Ammattikorkeakouluissa oli 53 700 opiskelijaa ja niistä valmistui 15 800 ammattilaista.
Korkea-asteen ammattioppilaitoksia (korkeakouluja) oli 15, joista viisi yksityisiä. Lisäksi aluepiirissä toimi 16 korkeakoulujen filiaalia. Opiskelijoita korkeakouluissa oli 105 400, joista 16 400 yksityisissä oppilaitoksissa. Korkeakouluista valmistui 16 800 asiantuntijaa (55. sija Venäjällä).
Aluepiirin pääkaupungin korkeakouluja ovat Permin valtionyliopisto, teknillinen yliopisto, pedagoginen yliopisto, lääketieteellinen akatemia, farmasia-akatemia ja maatalousakatemia, Venäjän maalaustaiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin akatemian Uralin filiaali sekä Permin koreografinen opisto. Tšaikovskissa toimii teknologinen instituutti ja liikuntainstituutti ja Solikamskissa pedagoginen instituutti
Tieteellisistä tutkimuslaitoksista merkittävin on vuonna 1988 perustettu Venäjän tiedeakatemian Uralin osaston Permin tiedekeskus. Se käsittää neljä luonnontieteellistä instituuttia sekä kolmen yhteiskuntatieteellisen instituutin filiaalit (taloustiede, filosofia ja oikeustiede sekä historia ja arkeologia). Kudymkarissa toimii Komin tiedekeskuksen kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin osasto.
Kulttuuri

Aluepiirissä toimii 10 ammattiteatteria ja 18 museota. Permissä on sirkus, filharmonia ja Uralin ainoa planetaario.
Permin akateeminen ooppera- ja balettiteatteri on yksi Venäjän vanhimmista ja merkittävimmistä musiikkiteattereista. Museoista kuuluisin on Permin taidegalleria, jossa on näytteillä maailmankuulu permiläisten puuveistosten kokoelma, Stroganovin koulukunnan ikoneita ja venäläisen maalaustaiteen klassikoita. Permin lähistöllä sijaitsee Hohlovkan kansatieteellinen ulkomuseo, jonne on siirretty 1600–1800-lukujen puurakennuksia. Solikamskissa toimii suolamuseo ja Tšusovoin lähistöllä muun muassa kasakkapäällikkö Jermak Timofejevitšin Siperian-valloituksesta kertova museoalue. Tšusovajajoen rannalla Kutšinon kylän lähellä on vuonna 1996 avattu Stalinin vainojen museo.
Kuuluisia henkilöitä

Seudulla syntyneitä ja asuneita kuuluisia henkilöitä ovat:
Pavel Bažov (1879–1950), kirjailija ja Uralin satuperinteen tallentaja
Sergei Djagilev (1872–1929), venäläisen baletin johtaja Pariisissa, vietti osan lapsuuttaan Permissä
Dmitri Mamin-Sibirjak (1852–1912), kirjailija, opiskeli ja aloitti kirjailijanuransa Permissä
Mihail Osorgin (1878–1942), myöhemmin Ranskaan emigroitunut kirjailija
Aleksandr Popov (1859–1906), fyysikko ja keksijä, opiskeli Permin pappisseminaarissa
Nikolai Slavjanov (1854–1897), keksijä, kehitti sähköhitsauksen menetelmiä Permissä
Arkadi Švetsov (1892–1953), lentokonemoottorien rakentaja, opiskeli Permin reaalikoulussa
Andrei Voronihin (1760–1814), klassismin aikakauden arkkitehti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Permin aluepiiri Wikimedia Commonsissa
Permin aluepiirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (englanniksi)
Permin aluepiirin hallituksen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Permin aluepiirin kuvernöörin hallinnon sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| n k Volgan federaatiopiiri |
| --- | --- | --- |
Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod
|  Baškortostan  Kirov  Nižni Novgorod  Mari  Mordva  Orenburg  Penza  Perm  Samara  Saratov  Tatarstan  Udmurtia  Uljanovsk  Tšuvassia  |  Baškortostan  Kirov  Nižni Novgorod  Mari  Mordva  Orenburg  Penza  Perm  Samara  Saratov  Tatarstan  Udmurtia  Uljanovsk  Tšuvassia  |  |
| n k Venäjän aluejako |
| --- | --- | --- |
Federaatiosubjektit
| Tasavallat |  Adygeia  Altai  Baškortostan  Burjatia  Dagestan  Hakassia  Ingušia  Kabardi-Balkaria  Kalmukia  Karatšai-Tšerkessia  Karjala  Komi  Krim1  Mari  Mordva  Pohjois-Ossetia-Alania  Saha  Tatarstan  Tšetšenia  Tšuvassia  Tuva  Udmurtia  |  |
| Aluepiirit |  Altai  Habarovsk  Kamtšatka  Krasnodar  Krasnojarsk  Perm  Primorje  Stavropol  Taka-Baikalia  |  |
| Alueet |  Amur  Arkangeli  Astrahan  Belgorod  Brjansk  Irkutsk  Ivanovo  Jaroslavl  Kaliningrad  Kaluga  Kemerovo  Kirov  Kostroma  Kurgan  Kursk  Leningrad  Lipetsk  Magadan  Moskova  Murmansk  Nižni Novgorod  Novgorod  Novosibirsk  Omsk  Orenburg  Orjol  Penza  Pihkova  Rjazan  Rostov  Sahalin  Samara  Saratov  Smolensk  Sverdlovsk  Tambov  Tjumen  Tomsk  Tšeljabinsk  Tula  Tver  Uljanovsk  Vladimir  Volgograd  Vologda  Voronež  |  |
| Liittovaltiokaupungit |  Moskova  Pietari  Sevastopol2  |  |
| Autonominen alue | Juutalainen |  |
| Autonomiset piirikunnat |  Hanti-Mansia  Jamalin Nenetsia  Nenetsia  Tšukotka  |  |
| Lisää aiheesta |  Federaatiopiirit  Talousalueet  |  |
1de jure: Ukrainaan kuuluva autonominen tasavalta 2de jure: Ukrainaan kuuluva tasavallan alainen kaupunkipiiri
Kamajoen ylittävä rautatiesilta Permin kaupungin lähellä. Sergei Prokudin-Gorskin värivalokuva 1900-luvun alusta.
Permin kaupunkia. Etualalla 1900-luvun alussa rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko.
Permin aluepiirin hallinnollinen jako.
Kaman vesivoimala Permin lähellä.
Vuonna 1707 rakennettu Kristuksen kirkastumisen kirkko ja 1600-luvun vartiotorni Hohlovkan ulkomuseossa.
Stornoway

| Stornoway Steòrnabhagh |
| --- | --- |

 Stornoway
 Koordinaatit: 58°13′N, 6°23′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Skotlanti
Hallintoalue:  Ulko-Hebridit
Väkiluku (2001):  5 602
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stornoway (gaeliksi Steòrnabhagh) on Hebridien saariryhmään kuuluvan Leodhàs agus na Hearadh'n suurin kaupunki ja samalla koko Hebridien suurin ja Skotlannin Ylämaiden kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee saaren Lewisiksi kutsutussa pohjoisosassa, ja sieltä on lauttayhteys Ullapoolin rannikkokylään Skotlannin mannermaalle. Vuonna 2001 siellä oli noin 5 600 asukasta.
Stornoway sijaitsee Ulko-Hebridien parhaassa luonnonsatamassa. MacNicolin suku rakensi sinne linnan vuoden 1100 paikkeilla.
Gaeli oli vielä 1990-luvulla Stornowayn ja sen ympäristön valtakieli, mutta gaelinkielisen väestön osuus oli vuoden 2011 väestönlaskennassa pudonnut 43 prosenttiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stornoway Wikimedia Commonsissa
Lonely Planet (Arkistoitu – Internet Archive)
Strangers in the Night

”Strangers in the Night” (suom. Muukalaiset yössä) on Bert Kaempfertin säveltämä musiikkikappale vuoden 1966 elokuvasta Salainen tehtävä Lissabonissa. Laulun teki tunnetuksi Frank Sinatra samana vuonna. Sinatran levytys palkittiin viidellä Grammy-palkinnolla. ”Strangers in the Night” jäi Sinatran ainoaksi rock and roll -aikakauden listaykköseksi.
Suomeksi kappaleen on levyttänyt Marton Garam vuonna 1966 Tuula Valkaman sanoittamana. Tapani Kansa levytti oman suomennoksensa kappaleesta vuonna 1993.
Ranskalainen säveltäjä Philippe Gérard nosti vuonna 1968 plagiarismikanteen Kaempfertia vastaan sanoen, että kappale perustuu hänen säveltämäänsä "Tango magique'iin", jonka Chappells julkaisi New Yorkissa vuonna 1953 nimellä ”Magic Tango”. Pariisilainen tuomioistuin kuitenkin hylkäsi syytteet kaksi vuotta kestäneen tutkimuksen jälkeen.
Hans-Uwe Pilz

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Hans-Uwe Pilz toukokuussa 1990 DDR-Oberligan mestaruuspokaali käsissään.
Henkilötiedot
Koko nimi: Hans-Uwe Pilz
Syntymäaika: 10. marraskuuta 1958 (ikä 66)
Syntymäpaikka: Hohenstein-Ernstthal, Saksan demokraattinen tasavalta
Lempinimi: Champi
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1982 1982–1990 1990 1990–1995 1995–1997 |  Sachsenring Zwickau  Dynamo Dresden  SC Fortuna Köln  Dynamo Dresden  FSV Zwickau |  180 (30) 13 (1) 119 (5) 34 (4) |
Maajoukkue
| 1982–1989 |  DDR | 35 (0) |
Valmennusura
1998 1999:  FSV Zwickau  FSV Zwickau
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hans-Uwe Pilz (s. 10. marraskuuta 1958 Hohenstein-Ernstthal, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.