stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olavi Salsola
Omat ennätykset

800 metriä 1.48,3 (vuonna 1956)
1 000 metriä 2.20,2 (vuonna 1957)
1 500 metriä 3.40,2 (vuonna 1957)
Maili 4.00,2 (vuonna 1957)
3 000 metriä 8.09,8 (vuonna 1957)
Palkinnot

Urheilun Kuva-Aitan vuoden 1957 Hopeahaarikka-palkinto "Urheiluteko, jota Suomi ei unohda"
Sanajärjestys

Sanajärjestys on kielitieteessä osa lauseen rakennetta: missä järjestyksessä lauseenjäsenet seuraavat toisiaan. Suora sanajärjestys on muotoa subjekti-predikaatti: Pekka juoksee, Matti syö omenaa. Epäsuora sanajärjestys on suomen kielessä tyypillinen kysymyksille, käskyille ja vahvistamiselle: Juokseeko Pekka; Syö, Matti, omena.
Sanajärjestystypologia jakaa kielet sen mukaan, missä järjestyksessä subjekti (S), objekti (O) ja verbi (V) ovat neutraalissa transitiivisessa väitelauseessa. Mahdollisuuksia on kuusi: SOV, SVO, VSO, VOS, OVS ja OSV.
SVO-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on subjekti-verbi-objekti, esimerkiksi Tyttö poimi kukan. SVO-kieliä ovat useimmat eurooppalaiset kielet, myös suomi.
SOV-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on subjekti-objekti-verbi. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat turkki ja japani. Eräiden tutkimusten mukaan monissa eurooppalaisissakin kielissä sanajärjestys on aikaisemmin ollut tyyppiä subjekti-objekti-verbi, Tyttö kukan poimi.
VSO-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on verbi-subjekti-objekti. Esimerkkejä ovat kymri, klassinen arabia ja heprea.
VOS-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on verbi-objekti-subjekti. Tällainen on esimerkiksi madagassi.
OSV-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on objekti-subjekti-verbi. Muutamat karibilaiset kielet ovat OSV-kieliä.
OVS-kielet, joissa tyypillisin sanajärjestys on objekti-verbi-subjekti. Tällaisia ovat tiettävästi ainoastaan muutamat Amazonian intiaanikielet.
Suomen kielessä sanajärjestys on suhteellisen vapaa, vapaampi kuin esimerkiksi suomalaisten yleisimmin opiskelemissa muissa kielissä. Tämä on seurausta pääosin siitä, että suomessa saadaan ilmaistuiksi sanojen päätteillä monia sellaisia seikkoja, jotka taivutukseltaan köyhemmissä kielissä on ilmaistava sanajärjestyksen avulla. Monissa muissa kielissä, toisin kuin suomessa, subjekti ja objekti eivät muodoltaan eroa toisistaan ja siksi se, kumpi kyseisistä sanoista on subjekti ja kumpi objekti, ilmenee vain sanajärjestyksestä. Esim. ruotsissa Maija ser Matti tarkoittaa samaa kuin suomessa joko Maija näkee Matin, Matin näkee Maija, Maija Matin näkee tai Matin Maija näkee. Ruotsissa pelkkä sanajärjestys ilmaisee, kumpi substantiiveista on objekti, kumpi subjekti, mutta suomessa se ilmenee jo objektin päätteestä. Samoin kysymyksiä muodostettaessa suomessa käytetään päätettä siinä missä ruotsissa pelkkää sanajärjestystä, suomessa esim. näkeekö Matti Maijan? mutta ruotsissa se, että lause on kysymys, ilmenee pelkästä sanajärjestyksestä, siitä, että lause alkaa predikaatilla eikä subjektilla, esim. lauseen ser Matti Maija? (tarkoittaa samaa kuin suomessa näkeekö Matti Maijan). Suomenkaan sanajärjestys ei silti ole täysin mielivaltainen.
Aiheesta muualla

Kielikeskus (Arkistoitu – Internet Archive) ruotsin sanajärjestyksistä suomeksi
Samitan rajaselkkaus

Samitan rajaselkkaus oli rajavälikohtaus Kuwaitin ja pientä osaa Kuwaitista maiden rajalla miehittäneen Irakin välillä 20. maaliskuuta 1973. Yhteenotossa rajalla kuoli kaksi kuwaitilaista ja yksi irakilainen, mutta selkkaus päättyi nopeasti Arabiliiton tekemään sovitteluun ja irakilaisten vetäytymiseen alueelta. Selkkauksen on kuitenkin joskus arveltu vaikuttaneen osaltaan Saddam Husseinin päätökseen miehittää Kuwait 17 vuotta selkkauksen jälkeen.
Tausta

Samita sijaitsee Kuwaitissa joitakin kilometrejä Irakin Umm Qasrin kaupungista etelään lähellä maiden vastaista rajaa. Irakin ja Kuwaitin rajakiistat olivat alkaneet maiden itsenäistyttyä. Irakissa oli ajoittain vaadittu koko Kuwaitin tai sen osien liittämistä Irakiin. Lokakuussa 1963 maiden välillä oli solmittu sopimus, jolla Irak ainakin muodollisesti tunnusti Kuwaitin itsenäisyyden. Tämä ei kuitenkaan estänyt myöhempiä yrityksiä koetella Kuwaitin suvereniteettia.
Huhtikuussa 1969 Irakin hallitus pyysi Kuwaitilta lupaa sijoittaa joukkoja Kuwaitin maaperälle. Virallisesti syynä oli vasta valmistuneen Umm Qasrin suojeleminen Iranin uhkaa vastaan. Tuolloin Kuwaitin puolustusministerinä toiminut Saad al-Sabah antoi irakilaisten painostuksen alaisena sanallisen suostumuksensa, ja irakilaiset joukot ottivat haltuunsa noin kahden neliökilometrin suuruisen alueen Samitassa.
Selkkaus

Joulukuussa 1973 Irak alkoi rakennuttaa päällystettyä tietä kohti Samitaa. Rakennustyömiehiä suojelivat irakilaiset sotilaat. Kuwait esitti turhaan vastalauseensa. Maaliskuussa 1973 Irak ehdotti puolestaan sopimusta, joka olisi tarkoittanut Samitan alueen liittämistä Irakiin. Kuwaitissa sopimus hylättiin ja Irak vahvisti vastauksena omia joukkojaan Samitassa.
20. maaliskuuta 1973 joukko kuwaitilaisia sotilaita saapui Samitaan. Tehtäväksi heille oli annettu irakilaisten sotilaiden ja rakennustyömiesten häätäminen alueelta. Irakilaiset vastasivat määräämällä kuwaitilaiset vetäytymään. Kun määräystä ei noudatettu, irakilaiset sotilaat avasivat tulen. Irakilaisten ja kuwaitilaisten välillä syttyi lyhyt tulitaistelu, jonka aikana kuoli yksi irakilainen ja kaksi kuwaitilaista.
Samitan rajaselkkauksessa vältyttiin kuitenkin laajemmalta yhteenotolta. Kuwait ja Irak hyväksyivät Arabiliiton sovittelun, jonka tiimoilta maiden pääkaupungeissa kävi lähettiläitä Syyriasta ja Saudi-Arabiasta. Irakilaiset sotilaat vetäytyivät Kuwaitin puolelta rajaa 5. huhtikuuta, vaikka maa ei virallisesti luopunutkaan vaatimuksistaan tiettyihin alueisiin Kuwaitissa.
Seuraukset

Samitan rajaselkkaus onnistuttiin selvittämään suhteellisen nopeasti. Esimerkiksi länsimaissa se herätti vain verrattain vähän huomiota. Samitan rajaselkkauksen on kuitenkin joskus arveltu vaikuttaneen sittemmän Irakin diktaattori Saddam Husseinin päätökseen miehittää Kuwait 17 vuotta rajaselkkauksen jälkeen. Saddam uskoi mahdollisesti, että Irak säästyisi kovimmilta reaktioilta ulkovaltojen suhteen ja tilanne päättyisi muiden arabimaiden välittämään sovitteluratkaisuun Samitan rajaselkkauksen tapaan.
Sancho I (Pamplona)

Pamplona (punaisella) Sanchon kuollessa
Sancho I Garcés oli Pamplonan (Navarra) kuningas vuodesta 905 aina kuolemaansa 926 saakka. Hän aloitti Jimena-dynastian ja nousi valtaan Asturian kuninkaan Alfonso III:n tuella. Tuki ei ollut pyyteetöntä, sillä Alfonso odotti Sanchon rauhoittavan Pamplonan sekä tunnustavan oman yliherruutensa.
Sancho I Garcés osallistui Alfonson pojan Ordoño II:n kanssa yrityksiin vallata La Rioja Kastilian ja Navarran välistä ja Ordoño voittikin arabien joukot 917. Kalifi Abd ar-Rahman III teki kesällä 920 vastaiskun ja hävitettyään eteläistä Pamplonaa (Navarraa) hän palasi kotiin. 924 kalifi hyökkäsi uudelleen ja marssi suoraan Pamplonaan eikä Sancho I Garcés pystynyt estämään pääkaupunkinsa hävitystä.
Sanchon vanhemmat olivat Pamplonan omatekoinen kuningas Garcia Jimenez ja Sangüesan Oneca. Hänen veljensä Fernando vaati kruunua, mutta joutui maurien vangiksi 860. Hän vapautui 20 vuotta myöhemmin ja hallitsi kuolemaansa 905 saakka. Sancho I Garcénin vaimo Toda oli Pamplonan vanhaan kuningassukuun kuuluneen Fortun Garcés de Borgnen (880–905) tyttärentytär. Pariskunnan lapsista Garcia II peri kruunun, Sancha nai Kastilian kreivin Fernan Gonzalezin ja Urraca nai Leonin kuninkaan Ordoño II:n pojan Ramiro II:n.
Sancho I (Aragonia)

Sancho (Sanciu filius) isänsä Ramiron (Ranimirus rex) kanssa
Jacan käsikirjoituksesta 1200-luvulta
Sancho I tai Sancho Ramírez (k. 6. heinäkuuta 1094) oli Aragonian kuningas vuosina 1063–1094 ja Navarran kuningas (nimellä Sancho V Ramírez) vuodesta 1076. Hänen isänsä oli Aragonian kuningas Ramiro I, mutta Aragonian hän otti läänityksenä vastaan paavilta.
Sancho Ramírez joutui kamppailemaan serkkunsa Kastilian Sancho II:n Zaragozassa esittämiä valtapyrkimyksiä vastaan yhdessä toisen serkkunsa, Navarran Sancho IV:n kanssa. Kun Navarran Sancho IV murhattiin vuonna 1076, Sancho I Ramírez käytti tilannetta hyväkseen ja valtasi Pamplonan ja julistautui myös Navarran kuninkaaksi. Murhatun kuninkaan veli Alfonso VI valtasi loput Navarraan kuuluneet La Riojan ja aiemman Kastilian kreivikunnan alueet.
Kesällä 1086 Youssef ibn Tachfine nousi maihin Espanjaan ja eteni Valenciaan, jolloin Alfonso VI pyysi Sancho I Ramírezia apuun muslimien vastaisessa sodassa. Sotajoukot kohtasivat Zallaqan taistelussa 23. lokakuuta 1086. Ensin kristityt kuninkaat menestyivät, mutta lopulta kalifi löi heidät pakoon. Sancho osallistui paavin organisoimiin taisteluihin Espanjan maureja vastaan vuosina 1063, 1073 ja 1087. Tulokset näistä sodista jäivät vaatimattomiksi, mutta hänen omat sotaretkensä Huescan ja Monzónin alueelle toivat hänelle lisää maita. Vuonna 1089 hän tunnusti paavin lääninherrakseen.
Sancho Ramírez otti käyttöön uuden Clunyn luostarista levinneen liturgian mozarabialaisen tilalle vuonna 1071. Tämä vahvisti paavi Gregorius VII:n asemaa ja saattoi maan tiiviimpään yhteyteen muun kristikunnan kanssa. Asuttaakseen maata kuningas rakennutti munkkien vierasmajoja sekä paransi ja uudisrakensi teitä ja siltoja.
Paavi Aleksanteri II oli luvannut myöhempiä ristiretkiä enteilevällä tavalla muhamettilaisia vastaan taisteleville sotureille syntien anteeksiantoa ja autuutta. Vuonna 1064 Normandian Robert Grespin, Akvitanian herttua Guillaume VIII ja Urgelin kreivi Ermengol III joukkoineen valtasivat Barbastron kaupungin 40 päivän piirityksen jälkeen. Kaupunki luovutettiin Sancho Ramírezin hallintaan, mutta jo seuraavana vuonna Zaragozan hallitsija Ahmad al-Muqtadir valtasi takaisin kristittyjen sotilaiden runteleman kaupungin.
Sancho I Ramírezin ensimmäinen vaimo Isabella oli edellämainitun Ermengol III:n tytär. Pariskunnan poika Pietari I eli Pedro I hallitsi vuosina 1094–1104. Sancho I Ramírezin toinen vaimo Felicia oli Roucyn kreivi Hilduin III:n tytär. Tästä avioliitosta syntyivät pojat Alfonso I, joka hallitsi velipuolensa jälkeen vuosina 1104–1134, ja Ramiro II, joka oli kuninkaana vuodet 1134–1137.
Sancho VI (Navarra)

Sancho VI
Sancho VI oli Navarran kuningas vuosina 1150–1194 isänsä García IV:n jälkeen.
Kastilian kuninkaan Alfonso VIII:n alaikäisyyden aikana Sancho VI otti haltuunsa Logroñon ja muita Navarran rajamailla sijaitsevia kastilialaisia kaupunkeja. Tämä johti pitkälliseen vihanpitoon, ja almohadien vastaisen taistelun sijaan kristityt kuninkaat liittoutuivat Kastilian Alfonso VIII:tä vastaan. Aragonian Alfonso II ja Navarran Sancho VI tekivät Kastilian vastaisen liittosopimuksen vuonna 1190 ja seuraavana vuonna siihen liittyivät León ja Portugali. Jokainen valtakunta sitoutui Kastilian vastaiseen taisteluun ja lupasi olla solmimatta erillisrauhaa Alfonso VIII:n kanssa.
Sanchon kuoltua kuninkaaksi tuli hänen poikansa Sancho VII (1194–1234).
Brent Sancho

Brent Sancho
Brent Sancho (s. 13. maaliskuuta 1977 Port of Spain, Trinidad ja Tobago) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Sancho vietti ylioppilasvuotensa St. John's Universityssa New Yorkissa. Hän pelasi pitkän ajan urastaan Yhdysvalloissa ennen kuin siirtyi skotlantilaiseen Dundeehin kaudella 2003–2004. Menestyksekkään kauden jälkeen Sancho siirtyi Englannin kolmanneksi ylimmälle sarjatasolle Gillinghamin joukkueeseen. Sancho nousi nopeasti fanien suosikiksi hänen auttaessaan Gillinghamin kuuden pelin voittoputkeen. Sancho on esiintynyt myös Suomessa, sillä kauden 1999 hän pelasi Oulussa Tervareiden joukkueessa.
Sancho kuului Trinidad ja Tobagon maajoukkueeseen vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Sanchon 60. maaottelussa Trinidad ja Tobago venyi tasapeliin Ruotsia vastaan. Toisen MM-ottelun Englanti voitti 2–0. Samoihin lukemiin päättyi kolmas ottelu Paraguayta vastaan ja siinä Sancho teki oman maalin.
Helmikuussa 2015 Sancho nimettiin Trinidad ja Tobagon urheiluministeriksi.
Kurt Sand

Kurt Erik Sand (3. heinäkuuta 1923 Vaasa – 15. huhtikuuta 2013) oli suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Sand edusti koko uransa Vasa IFK:a vuosina 1943–1950. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1944 ja 1946. Kaikkiaan Sand pelasi kahdeksan kauden aikana 95 mestaruussarjan ottelua.
Sand pelasi maajoukkueessa viisi maaottelua vuonna 1947. Sand on saanut seuran kultaisen ansiomerkin.
San (kirjain)

San (isona kirjaimena Ϻ, pienenä ϻ) on käytöstä pois jäänyt kirjain kreikkalaisessa kirjaimistossa. Sen äännearvo muinaiskreikassa oli mahdollisesti alun perin [z] ja myöhemmin [s]. Aakkostossa se sijaitsi piin ja koppan välissä. San ei ollut käytössä kreikkalaisena numerona.
Muoto ja sen historia

San on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (sade). Myöhemmin sanin on kirjaimistossa korvannut kirjain sigma. San oli alun perinkin käytössä pääosin vain niissä paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, joissa sigmaa ei käytetty. Tällaisia olivat muun muassa Korintin, Korkyran, Sikyonin, Fleiuksen, Akhaian, Aitolian, Eliin, Kreetan, Theran ja Meloksen kirjaimistot.
Epigrafisissa lähteissä sanista esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Wikimedia Commonsissa
Salatut sodat

Salatut sodat (Marvel Super Heroes Secret Wars) oli Marvelin 12 lehden mittainen lyhytsarja, joka kokosi yhteen suuren osan Marvelin sankareista ja roistoista. Lehti ilmestyi alun perin Yhdysvalloissa vuosina 1984–1985. Suomeksi sarja julkaistiin Hämähäkkimies-lehden kakkossarjana numeroissa 9–12/1987, 1–5/1988 ja 7–10/1988. Viimeinen osa oli tuplapaksuinen, joten se julkaistiin suomeksi kahdessa osassa. Hämähäkkimiehen siirtyminen sotiin oli nähty jo vuonna 1984.
Tekijät

Jim Shooter, käsikirjoitus
Mike Zeck, piirrokset
Bob Layton, piirrokset kahdessa numerossa
John Beatty, tussaus
Henkilöt > Sankarit

Hämähäkkimies
Hulk
Ihmeneloset
Herra Fantastinen
Möykky
Liekki
Kostajat
Kapteeni Amerikka
Thor
Rautamies
Ampiainen
Haukansilmä
Kapteeni Ihme
Hulktar
Hämähäkkinainen II (ensiesiintyminen)
Henkilöt > Ryhmä-X

Ryhmä-X oli Kapteeni Amerikan johtaman sankareiden ryhmän liittolainen, vaikka he päättivät toimia omana ryhmänään. Tämä herätti sankareissa jonkin verran epäluottamusta.
Professori X
Kyklooppi
Wolverine
Painajainen
Storm
Kolossi
Rogue
Magneto
Henkilöt > Roistot

Tohtori Doom
Tohtori Mustekala
Molekyylimies
Imijä
Romutusryhmä
Romuttaja
Pallosalama
Paaluttaja
Maansiirtäjä
Ultron
Lisko
Kang Valloittaja
Klaw
Lumoojatar
Titania II (ensiesiintyminen)
Venom
Volcana (ensiesiintyminen)
Henkilöt > Kosmiset olennot

Galactus
Tuonpuoleinen (ensiesiintyminen)
Idea

Äärimmäisen voimakas kosminen olento, Tuonpuoleinen, siirtää muut hahmot Taisteluplaneetalle. Tuonpuoleinen lupaa kaikille mitä haluavat, jos he voittavat vihollisensa. Eli ideana oli tehdä sarja jossa paljon hahmoja ottaa yhteen. Sarjan luontiin vaikutti huomattavasti vähän aikaisemmin aloittanut Mattel-yhtiön ensimmäinen suuri lelusarja Marvelin hahmoista.
Jälkivaikutukset

Hämähäkkimies sai Taisteluplaneetalta uuden puvun, joka osoittautui eläväksi loiseksi. Olento sulautui myöhemmin yhteen Hämähäkkimiestä vihaavan Eddie Brockin kanssa ja näin syntyi Venom.
Möykky päätti jäädä Taisteluplaneetalle, jossa hän pystyi muuttumaan ihmiseksi halutessaan. Ihmenelosissa oli tilalla pitkään Hulktar. Möykky ei välirikon takia liittynyt heti takaisin vuoden kuluttua Ihmenelosiin Maahan palattuaan, vaan vasta oman lehtensä loputtua vuotta myöhemmin.
Kolossi rakastui Taisteluplaneetalla muukalaisnaiseen, joka kuoli herätettyään Kolossin henkiin kuolleista. Tämän johdosta Kolossi lopetti seurustelun Ryhmä-X:n Kitty Pryden kanssa. He palasivat yhteen vasta noin 20 vuotta myöhemmin.
Muualla

Hämähäkkimies -animaatiosarjassa oli kolmen jakson mittainen Salatut sodat -kokonaisuus, jossa mutkia oli oikaistu reippaasti suoraksi.
Suuria eroja animaatiosarjan ja sarjakuvan välillä:
- Hämähäkkimies sai päättää sankareitten kokoonpanon
- Madame Web tuntee Tuonpuoleisen
- Musta Kissa on mukana sodassa
- Näkymätön nainen on mukana sodassa
- Alistair Smythe on mukana sodassa
-Punakallo on mukana sodassa
- Hämähäkkimies johtaa sankareita
- Lisko saa ihmismuotonsa mielen ja auttaa sankareita
- Ryhmä-X:stä vain Storm on mukana
- Möykky auttaa Doomia saamaan Tuonpuoleisen voimat (tietämättään)
- Doom ei tunne voimiensa vaaroja vaan nukkuu huoletta.
- Sekä sankareitten, että roistojen kokoonpanot ovat paljon pienempiä.
Lähteitä

Sarjakuvarock
Modern Masters vol. 7: John Byrne (TwoMorrow Publishing, 2006)
Shooter, Jim & Zeck, Mike & Layton, Bob: Salatut sodat.  ((Secret wars, 1984–1985.) Toimittanut J. Ruokosenmäki)  Tampere:  Egmont, 2006.  ISBN 952-469-511-1
San Hermenegildo (1789)

| San Hermenegilda |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Havanna
Kölinlasku:  1788
Laskettu vesille:  20. tammikuuta 1789
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1789
Loppuvaihe:  tuhoutunut 14. heinäkuuta 1801
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 341 t
Pituus:  58,51 m
Leveys:  16,16 m
Syväys:  7,54 m
Miehistöä:  848 + 40 upseeria
Aseistus
Aseistus:  112 tykkiä
San Hermenegildo oli Espanjan laivaston vuonna 1789 vesille laskettu Santa Ana -luokan 112-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 30. lokakuuta 1787 Havannasta, missä köli laskettiin seuraavana vuonna. Alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1789  ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1789 ensimmäisenä päällikkönään prikaatikenraali Antonio O'Carol y Negrete.
O du lieber Augustin

Näyte
instrumentaalinen versio
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
"Ach! du lieber Augustin".  Soita (ohje)
O du lieber Augustin on itävaltalainen kansanlaulu. Laulun on suomentanut Sauvo Puhtila nimellä Oi, sä rakas Augustin.
Perimätiedon mukaan laulun olisi säveltänyt Wienissä vaikuttanut musikantti ja balladilaulaja Marx Augustin (lieber Augustin, ”rakas Augustin”) vuoden 1679 ruttoepidemian aikana. Tarinan mukaan hän oli eräänä yönä sammunut humalaisena katuojaan, jolloin häntä luultiin erehdyksessä ruttoon kuolleeksi ja hänet heitettiin joukkohautaan, mutta hän pelastui soittamalla säkkipilliään kunnes hänet kuultiin ja autettiin ylös. Tämän jälkeen hän olisi sepittänyt tragikoomisen laulun kuvaamaan tapahtunutta. Todellisuudessa varhaisin tunnettu versio laulusta on kuitenkin vasta vuodelta 1800, joten todennäköisesti sen on tehnyt joku muu. Tarina Marx Augustinin vastoinkäymisestä yhdistettiin ensi kertaa tähän lauluun vasta vuonna 1865 julkaistussa kirjassa. Itse melodiaa on väitetty lauletun jo vuonna 1670 Kölnin karnevaaleilla.
Muun muassa säveltäjät Johann Nepomuk Hummel, Max Reger ja Arnold Schönberg lainasivat laulun melodiaa eräissä teoksissaan. Saksassa ”O du lieber Augustin” tunnetaan ensisijaisesti lastenlauluna ja siitä esitetään usein vain kahta ensimmäistä säkeistöä. Samaan säveleen on tehty suomalainen lastenlaulu ”Kärpänen istui polvella”, jonka sanoittaja on tuntematon.
Sampakosken taistelu

Sampakosken taistelu oli 22. helmikuuta 1918 Lavian Niemenkylässä sijaitsevan Sampakosken talon mailla käyty Suomen sisällissodan taistelu, joka oli osa Satakunnan rintaman Lavian–Suodenniemen rintamalohkon sotatoimia. Punaisten tarkoituksena oli edetä Pohjanmaantietä (nyk. kantatie 44) pitkin noin 15 kilometrin päähän Kankaanpäähän ja sieltä edelleen kohti Pohjanmaata, jossa Kristiinankaupungissa oli määrä kohdata Porin suunnasta rannikkoa pitkin hyökkäävät joukot. Valkoiset onnistuivat kuitenkin pysäyttämään punaisten etenemisen ja pakottivat heidät vetäytymään takaisin Lavian kirkonkylään. Samaan aikaan Kankaanpäähän suuntautui Pomarkun suunnasta myös toinen punaisten hyökkäys, jonka valkoiset saivat niin ikään torjuttua.
Joukko-osastot

Valkoisten Satakunnan ryhmää päälliköksi oli punaisten yleishyökkäyksen alkaessa tullut ruotsalaissyntyinen eversti Ernst Linder. Lavian suunnan joukkoja komensi 8. Porin rykmentin 2. pataljoonan päällikkönä toiminut jääkärikapteeni Paavo Talvela ja varsinainen rintamahyökkäys tehtiin tykistöluutnantti Arvo Lyytisen johdolla. Valkoisia oli aluksi vain 85, mutta taistelun aikana he saivat avukseen Kankaanpäästä saapuneen jääkäri Akseli Isopuron johtaman 40 miehen osaston.
Punaisten puolelta taisteluun osallistui satakuntalaisten lisäksi ainakin Turun seudulta saapuneita punakaartilaisia. Heidän vahvuutensa oli yhteensä noin 450–600 miestä. Komentajana toimi Huittisten punakaartiin kuulunut Aukusti Tuominen.
Taistelu

Ensimmäiset etujoukkojen väliset yhteenotot käytiin jo varsinaista taistelua edeltävänä päivänä pari kilometriä Sampakosken eteläpuolella sijaitsevassa Suuriniemessä, jossa yksi valkoinen sai surmansa. Sampakosken, Sepän, Suuriniemen ja Tuomikosken taloihin majoittuneet punakaartilaiset aloittivat hyökkäyksensä perjantaina 22. helmikuuta. Pakkanen oli tuolloin laskenut 26 asteeseen ja myös lunta oli erittäin paljon. Punaiset marssivat Sampakoskelta kohti Vihteljärven kylää, mutta kohtasivat valkoisten puolustusasemat jo vajaan kilometrin päässä Lavian ja Kankaanpään rajalla. Jouduttuaan kahden konekiväärin tulitukseen, he perääntyivät nopeasti takaisin Sampakoskelle. Valkoiset aloittivat samalla oman hyökkäyksensä ja saivat apuvoimikseen myös Akseli Isopuron johtaman osaston. Punaiset vetäytyivät edelleen Sampasjoen itäpuolella sijaitsevalle Sampakosken ja Suuriniemen väliselle peltoaukealle, jossa he joutuivat uudestaan kahden konekiväärin ristituleen.
Pellolla käydyssä taistelussa kaatui kaikkiaan yli 40 punaista ja lisäksi valkoiset teloittivat taistelun jälkeen ainakin kuusi punakaartilaista. Loput punaiset perääntyivät kymmenen kilometrin päähän Lavian kirkonkylään. Valkoisten tappiot jäivät 5–10 mieheen. Punaisten ruumiit koottiin Sampakosken talon riiheen, josta omaiset kävivät hakemassa osan. Suurin osa kaatuneista oli kuitenkin ulkopaikkakuntalaisia, joista useimmat olivat turkulaisen Raunistulan työväenyhdistyksen jäseniä. Kaikkiaan 39 punaista haudattiin myöhemmin kilometrin päähän Viinamoisionmäen joukkohautaan.
Muistomerkit

Viinamoisionmäen joukkohaudalla on luonnonkivestä tehty muistomerkki, johon on kaiverrettu vuosiluku 1918 ja teksti ”39 punakaartilaista”. Vuonna 1949 alue rajattiin puisella säleaidalla, joka myöhemmin on korvattu metallisella ketjulla. Hautaa ylläpitää Lavian seurakunta. Vuonna 1998 Lavia-seura pystytti taistelupaikalle kuvanveistäjä Pertti Mäkisen tekemän muistomerkin. Isoon luonnonkiveen kiinnitetty muistoreliefi on sodan molempien osapuolten yhteinen. Paikalla on myös taistelusta kertova infotaulu.
Lisäksi Niemenkylän Pervontielta haarautuvan metsätien varrella on paikalta kuolleena löydetyn punakaartilaisen muistoristi. Kaksi torpparia löysi taistelun jälkeen puun juurelta nuoren miehen ruumiin, jonka he kivisen maaperän vuoksi hautasivat kauemmaksi nykyään tuntemattomaan paikkaan. Männyn kyljessä on edelleen nähtävissä torpparien siihen kaivertama risti ja 1980-luvulla yksityishenkilö pystytti paikalle metallisen muistoristin.
Taistelun muistomerkki, joka on omistettu sodan molemmille osapuolille. Reliefin suunnitteli Pertti Mäkinen; muistomerkki paljastettiin vuonna 1998. Luonnonkivi on Sampakosken talon kohdalta Sampasjoen rannasta.
Sancho II (Kastilia)

Sancho II. Compendio de crónicas de reyes, 1321-1325. Biblioteca Nacional de España.
Iberian niemimaan valtiot vuonna 1065:
  Garcia II:n valtakunta (Galicia)
  Alfonso VI:n valtakunta (León)
  Sancho II:n valtakunta (Kastilia)
Sancho II:n patsas Segoviassa
Sancho II (esp. el Fuerte) (n. 1038/1039 -  7. lokakuuta 1072) oli Kastilian kuningas vuosina 1065–1072.