stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juutalaiset juhlapäivät

Pääsiäisen eli pesahin vietto huipentuu perinteiseen seder-illalliseen
Lehtimajoja Jerusalemissa juutalaisten lehtimajajuhlan, sukkotin aikaan
Juutalaiset juhlapäivät juontavat juurensa usein Toorasta. Ne on lueteltu muun muassa kolmannessa Mooseksen kirjassa. Muita juhlapäiviä on myöhemmin lisätty uudempien juutalaisten historian merkkitapahtumien muistoksi.
Juutalaiset juhlapäivät noudattavat juutalaista kalenteria eivätkä siksi osu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden tietyille päiville. Juutalaisille päivä alkaa auringon laskiessa, ja juhlaa edeltävän päivän ilta ("erev") lasketaan juhlaan kuuluvaksi.
Toorassa säädetyt juhlat

roš hodeš
roš hašana
jom kippur (suuri sovituspäivä)
sukkot (lehtimajajuhla)
simhat Tora
pesah (pääsiäinen)
šavuot (viikkojuhla, helluntai)
Toorassa säädettyihin juhliin liittyy roš hodešia lukuun ottamatta rajoituksia, jotka muistuttavat sapattiin liittyviä työnteon kieltoja. Toorassa säädettyinä juhlina rukoillaan ylimääräinen musaf-rukous, joka vastaa Toorassa mainittua ylimääräistä musaf-uhria. Israelin ulkopuolella näitä juhlia vietetään aina kaksi päivää, kun Israelissa kaikki muut paitsi roš hašana kestävät vain yhden päivän.
Rabbiinitradition säätämät juhlat

hanukka
tu bišvat
purim
lag ba'omer
tiša be'av
Muita juhlapäiviä

Israelin valtion perustamisen jälkeen juutalaiset ovat ottaneet käyttöön joitakin uusia juhlapäiviä.
jom hašoa – holokaustin muistopäivä
jom hazikaron – kaatuneiden muistopäivä
jom ha'atsma'ut – Israelin itsenäisyyspäivä
jom Jerušalajim – Jerusalem-päivä
Vladimir Fjodorov

Vladimir Georgijevitš Fjodorov [ˈfʲoːdərəf] (ven. Влади́мир Гео́ргиевич Фёдоров, 1925 – 13. toukokuuta 2013 Moskova) oli Suomen asioihin kylmän sodan aikana vaikuttanut neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko ja kirjailija.
Fjodorov oli taustaltaan sotilas ja puna-armeijan everstiluutnantti. Jätettyään sotilasuran hän työskenteli vuosina 1954–1989 virkailijana Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) kansainvälisen osaston Suomen-osastolla. Hän opetteli suomen kielen. Vuosina 1967–1973 hän asui Suomessa ja toimi lähetystöneuvoksena Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystössä. Hänen tehtävänään oli valvoa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimintaa. Lempinimellä Roffi tunnettu Fjodorov kuului Neuvostoliiton suurlähettiläs Aleksei Beljakovin ja SKP:n neuvostomielisen vähemmistön eli niin sanottujen taistolaisten tukijoihin. Fjodorov tuli myöhemmin tunnetuksi muun muassa kirjailijana ja toimittajana. Fjodorov käänsi venäjäksi Elvi Sinervon Vuorelle Nousu -runoteoksen ja osallistui useiden venäjäksi käännettyjen suomalaisten kirjailijoiden töiden toimittamiseen Neuvostoliitossa[3lähde tarkemmin?].
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hänen artikkeleitaan julkaistiin runsaasti suomalaisessa Tiedonantaja-lehdessä. Fjodorov kirjoitti muistelmansa, jotka julkaistiin suomeksi vuonna 2001. Fjodorov lanseerasi 2004 termin Ahtisaaren–Lipposen linja joka oli hänen analyysin mukaan korvaava ulkopolliittinen linja Paasikiven–Kekkosen linjalle .
Vladimir Fjodorovin poika on Andrei Fjodorov, joka toimi Venäjän neuvostotasavallan varaulkoministerinä 1990–1991.
Utenan lääni

| Utenan lääni Utenos Apskritis |
| --- | --- |
 Asvejajärvi
 Lippu:  Vaakuna
 Utenan läänin sijainti Liettuassa
Valtio:  Liettua
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Utena
Pinta-ala:  7 201 km²
Väkiluku (2016):  137 193
 – väestötiheys:  19,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  LT-UT
Utenan lääni (liett. Utenos apskritis) on yksi Liettuan kymmenestä läänistä. Sen keskuspaikkana toimii Utena. Läänissä on arviolta 137 193 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 7 201 neliökilometriä. Lääni on Liettuan harvaanasutuin.
Aluejako

Anykščiain kunnallispiiri
Ignalinan kunnallispiiri
Molėtain kunnallispiiri
Utenan kunnallispiiri
Visaginasin kaupunkikunta
Zarasain kunnallispiiri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utenan lääni Wikimedia Commonsissa
Liettuan läänit ja kunnallispiirit
| --- | --- |
Alytus:   Alutys  Druskininkai  Varēna  Lazdijai 
Kaunas:   Birštonas  Jonava  Kaišiadorys  Kaunas  Kaunasin kaupunkikunta  Kēdainiai  Prienai  Raseiniai 
Klaipėda:   Klaipėdan kaupunkikunta  Klaipėdan kunnallispiiri  Kretinga  Neringa  Palangan kaupunkikunta  Skuodas  Šilutė 
Marijampolė:   Kalvarija  Marijampolėn kunta  Šakiai  Vilkaviškis  Kazlų Rūdan kunta 
Panevėžys:   Biržai  Kupiškis  Panevėžysin kaupunkikunta  Panevėžysin kunnallispiiri  Pasvalys  Rokiškis 
Šiauliai:   Akmenė  Joniškis  Kelmė  Pakruojis  Radviliškis  Šiauliain kaupunkikunta  Šiauliain kunnallispiiri 
Tauragė:   Jurbarkas  Pagėgiai  Šilalė  Tauragė 
Telšiai:   Mažeikiai  Plungė  Rietavas  Telšiai 
Utena:   Anykščiai  Ignalina  Utena  Visaginasin kaupunkikunta  Zarasai  Molėtai 
Vilna:   Elektrėnai  Šalčininkai  Širvintos  Švenčionys  Trakai  Ukmergė  Vilnan kaupunkikunta  Vilnan kunnallispiiri
Viulukonsertto nro 1 (Paganini)

Niccolò Paganini sävelsi ensimmäisen viulukonserttonsa (op. 6, MS 21) vuosina 1815–1816. Teosta pidettiin aikanaan teknisesti erittäin vaativana. Se on alun perin Es-duurissa, mutta nykyisin se transponoidaan tavallisesti D-duuriin. Musiikissa on hyödynnetty näyttäviä tekniikoita, kuten vasemman käden pizzicatoja ja laajoja arpeggioita. Teoksessa on vaikutteita Gioacchino Rossinin oopperoiden musiikillisesta kielestä. Nuotit julkaistiin vasta vuonna 1851 Paganinin jo kuoltua.
Musiikkinäytteet
Esittäjä Zino Francescatti ja Philadelphian orkesteri, johtajana Eugene Ormandy.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Teos koostuu kolmesta osasta:
Allegro maestoso – Tempo giusto
Adagio
Rondo: Allegro spirituoso – Un poco più presto
Aiheesta muualla

IMSLP: Violin Concerto No.1, Op.6 (Paganini, Niccolò) (nuotteja)
Vladimir Drinfeld

Vladimir Geršonovitš Drinfeld (ven. Владимир Гершонович Дринфельд, ukr. Володимир Гершонович Дрінфельд, Volodymyr Heršonovytš Drinfeld, s. 4. helmikuuta 1954) on ukrainalainen matemaatikko Chicagon yliopistossa. Hänen alaansa on lukuteoria. Drinfeld sai Fieldsin mitalin 4. helmikuuta 1990.
Veruschka von Lehndorff

Veruschka von Lehndorff vuonna 2011.
Vera Gottliebe Anna von Lehndorff-Steinort, taiteilijanimeltään Veruschka, (s. 14. toukokuuta 1939 Königsberg) on saksalainen malli, näyttelijä ja valokuvataiteilija. Hän kuuluu itäpreussilaiseen aatelissukuun ja on myös Lehndorff-Steinortin kreivitär.
Lapsuus ja perhe

Veruschkan isä oli kreivi Heinrich von Lehndorff-Steinort, joka palveli toisen maailmansodan aikana Wehrmachtin yliluutnanttina. Lehndorff-Steinort oli mukana Hitlerin murhaamista suunnitelleessa heinäkuun 20. päivän salaliitossa, minkä vuoksi hänet teloitettiin syyskuussa 1944. Isänsä kuoleman jälkeen Veruschka oli perheineen sodan loppuun saakka vangittuna eri keskitysleireillä.
Mallivuodet

1950-luvulla Veruschka opiskeli muotoilua ja muutti vuosikymmenen loppupuolella Firenzeen, jossa hän ryhtyi 20-vuotiaana ammattimalliksi. Veruschka työskenteli lyhyen aikaa myös Pariisissa ja New Yorkissa, kunnes asettui vuonna 1961 Müncheniin. Vuonna 1966 hän esiintyi Michelangelo Antonionin kulttimaineeseen nousseessa elokuvassa Blow-Up – erään suudelman jälkeen. Veruschka nousi 1960-luvulla yhdeksi aikakauden parhaiten palkatuista malleista, jonka kerrottiin ansainneen jopa 10 000 dollaria päivässä. Hän vieraili 1970-luvun alussa myös Suomessa ja toimi Friitala Oy:n mallina.
Veruschka lopetti mallintyöt vuonna 1975 riitauduttuaan Vogue-lehden päätoimittajan kanssa. Hän on myöhemmin näytellyt pieniä rooleja useissa elokuvissa aina 2000-luvulle saakka. Tunnetuimpia niistä ovat Frankenstein-filmatisointi Hirviölle morsian (2005) sekä James Bond -elokuva Casino Royale (2006), jossa hänellä on cameorooli. 2000-luvulla Veruschka on jälleen palannut lavoille, esiintyen muun muassa Lontoossa vuonna 2010 järjestetyssä muotinäytöksessä.
Aiheesta muualla

Veruschkan kotisivut
Veruschka von Lehndorff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Viulukonsertto (Sibelius)

Viulukonsertto, op. 47 d-molli on Jean Sibeliuksen konsertto, joka lopullisessa muodossaan valmistui vuonna 1905. Se on 1900-luvun viulukonsertoista eniten levytetty.
Teos ei omana aikanaan ollut kovin suosittu, sillä Sibelius antoi sen esitettäväksi vähemmän kokeneelle viulistille. Jascha Heifetz nosti viulukonserton myöhemmin maailmanmaineeseen[lähde? ]. Suomalainen Pekka Kuusisto on saanut palkinnon teoksen parhaasta tulkinnasta.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Ilja Kaler soittaa Sibeliuksen viulukonserton
Ylen Elävä arkisto: Pekka Kuusisto soittaa Sibeliuksen viulukonserton finaaliosan
Ylen Elävä arkisto: Viktoria Mullova soittaa Sibeliuksen viulukonserton
Ylen Elävä arkisto: Oleg Kagan soittaa Sibeliuksen viulukonserton
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2028

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2028 (engl. UEFA Euro 2028) järjestetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa eli Englannissa, Pohjois-Irlannissa, Skotlannissa ja Walesissa, sekä Irlannissa. Ne ovat järjestyksessään 18. jalkapallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Euroopan-mestaruuskilpailuja pelataan kolmatta kertaa; EM-kilpailut järjestettiin maassa vuonna 1996 ja vuoden 2020 kilpailujen otteluita pelattiin Lontoossa ja Glasgow’ssa.
Hakuprosessi

UEFA ilmoitti 23. maaliskuuta 2022, että kolme maata on hakemassa kilpailun isännöintiä: Turkki, Venäjä, sekä yhteishakemuksella Englanti, Irlanti, Pohjois-Irlanti, Skotlanti ja Wales. Venäjän hakemus hylättiin pian maan hyökättyä Ukrainaan. Turkki vetäytyi valintaprosessista lokakuussa 2023 keskittyäkseen yhteishakemukseen Italian kanssa vuoden 2032 EM-kilpailuihin.
Isäntämaa valittiin 10. lokakuuta 2023 Nyonissa, Sveitsissä. Englannin, Pohjois-Irlannin, Irlannin, Skotlannin ja Walesin yhteishakemus voitti yksimielisesti.
Pelipaikat

Otteluita pelataan kymmenellä stadionilla yhdeksässä eri kaupungissa.
|  Lontoo |  Lontoo |  Cardiff |  Manchester |
| --- | --- | --- | --- |
| Wembley Stadium | Tottenham Hotspur Stadium | Millennium Stadium | City of Manchester Stadium |
| Kapasiteetti: 90 652 | Kapasiteetti: 62 322 | Kapasiteetti: 73 952 | Kapasiteetti: 61 000 (laajennetaan) |

|  Liverpool |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Newcastle |
| Everton Stadium |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | St James’ Park |
| Kapasiteetti: 52 679 (rakenteilla) |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | Kapasiteetti: 52 305 |
|  |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  |
|  Birmingham |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Glasgow |
| Villa Park |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | Hampden Park |
| Kapasiteetti: 52 190 (laajennetaan) |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | Kapasiteetti: 52 032 |
|  |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  |
|  Dublin |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Belfast |
| Aviva Stadium |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | Casement Park |
| Kapasiteetti: 51 711 |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo | Kapasiteetti: 34 500 (uudelleenrakennetaan) |
|  |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  Dublin Belfast Glasgow Newcastle Manchester Liverpool Birmingham Cardiff Lontoo |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2028 Wikimedia Commonsissa
Julia Stiles

| Julia Stiles |
| --- | --- |
 Julia Stiles Tribecan elo­kuva­juhlilla vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Julia O’Hara Stiles
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1981 (ikä 43) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:   10 Things I Hate About You  Save the Last Dance  Medusan sinetti 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Julia O’Hara Stiles (s. 28. maaliskuuta 1981 New York) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura

Stiles on parhaiten tunnettu rooleistaan elo­kuvissa 10 Things I Hate About You, Save the Last Dance ja Medusan sinetti.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Rakastaa, ei rakasta (I Love You, I Love You Not) | Nanan nuori ystävä |  |
| 1997 | Pahan oma | Bridget O’Meara |  |
| 1998 | Wicked | Ellie Christianson |  |
| 1998 | Herätys Joshua (Wide Awake) | Neena Beal |  |
| 1999 | 10 Things I Hate About You | Katarina ”Kat” Strat­ford |  |
| 2000 | Down to You | Imogen |  |
| 2000 | Hamlet | Ofelia |  |
| 2000 | State & Main – tienristeyksessä | Carla |  |
| 2001 | Save the Last Dance | Sara Johnson |  |
| 2001 | The One – ympyrä sulkeutuu (O) | Desi Brable |  |
| 2001 | The Business of Strangers | Paula Murphy |  |
| 2002 | Medusan verkko | Nicolette ”Nicky” Parsons |  |
| 2003 | Miehen mieli (A Guy Thing) | Becky |  |
| 2003 | Mona Lisa Smile | Joan Bandwyn |  |
| 2003 | Carolina | Carolina Mirabeau |  |
| 2004 | Minä & prinssi | Paige Morgan |  |
| 2004 | Medusan isku | Nicolette ”Nicky” Parsons |  |
| 2005 | Edmond | Glenna |  |
| 2006 | The Omen | Katherine Thorn |  |
| 2006 | A Little Trip to Heaven | Isold |  |
| 2007 | Medusan sinetti | Nicolette ”Nicky” Parsons |  |
| 2008 | Gospel Hill | Rosie |  |
| 2009 | Öinen huuto (The Cry of the Owl) | Jenny Thierolf |  |
| 2012 | Unelmien pelikirja | Veronica |  |
| 2012 | It’s a Disaster | Tracy Scott |  |
| 2013 | Between Us | Grace |  |
| 2013 | Closed Circuit | Joanna Reece |  |
| 2014 | Out of the Dark | Sarah Harriman |  |
| 2015 | The Great Gilly Hopkins | Courtney Ruther­ford Hopkins |  |
| 2015 | Blackway | Lillian |  |
| 2016 | Jason Bourne | Nicolette ”Nicky” Parsons |  |
| 2016 | Misconduct | Jane |  |
| 2016 | The Drowning | Lauren Seymour |  |
| 2017 | Trouble | Rachel |  |
| 2019 | Hustlers – korkojen kera | Elizabeth |  |
| 2021 | The God Committee | tri. Jordan Taylor |  |
| 2022 | Orphan: First Kill | Tricia Albright |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jakso(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993–1994 | Ghostwriter | Ghostwriter | Erica Dansby | 6 jaksoa |
| 1996 | Luvattu maa | Promised Land | Megan Walker | ”The Secret” |
| 1997 | Chicagon lääkärit | Chicago Hope | Corey Sawicki | ”Mother, May I?” |
| 1999 | 60-luku – muutosten sukupolvi | The 60’s | Katie Herlihy | 2-osainen minisarja |
| 2010 | Dexter | Dexter | Lumen Ann Pierce | 10 jaksoa |
| 2014 | The Mindy Project | The Mindy Project | tri. Jessica Lieberstein | 3 jaksoa |
| 2017–2020 | Riviera | Riviera | Georgina Clios | 28 jaksoa |
| 2021–2023 | Dragons: The Nine Realms | Dragons: The Nine Realms | Olivia Kullersen (ääni) | 23 jaksoa |
| 2022–2023 | The Lake | The Lake | Maisy-May | 16 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julia Stiles Wikimedia Commonsissa
Josh Ballard

Joshua Michael Ballard (s. 6. marraskuuta 1979) on yhdysvaltalainen popmuusikko, joka on ollut Until June -yhtyeen laulaja-pianistina vuodesta 2005 lähtien. Hänen veljensä Dan Ballard soittaa samassa yhtyeessä kitaraa.
Jan Frodeno

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Frodeno |  Jan Frodeno |  Jan Frodeno |  |
Maa:   Saksa
Miesten triathlon
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | Triathlon |  |
Jan Frodeno (s. 18. elokuuta 1981 Köln) on saksalainen triathlonisti ja olympiavoittaja. Hän voitti yllättäen kultaa Pekingin olympialaisissa 2008, jota ennen hän oli voittanut muun muassa saman vuoden Saksan-mestaruuskilpailut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Frodenon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Jan Forsström

| Jan Forsström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1975 Kokkola
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, kirjailija
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Silmäterä (2013)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jan Forsström (s. 1975 Kokkola) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.
Forsström ohjasi ja käsikirjoitti vuonna 2013 valmistuneen elokuvan Silmäterä. Aiemmin hän on osallistunut elokuvien Hyvä poika (2011), Skavabölen pojat (2009) ja Muukalainen (2009) käsikirjoitukseen. Vuonna 2016 ilmestyi Forsströmin esikoisteos, novellikokoelma Eurooppalaisia rakastajia.
Forsström on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta.
Teokset

Forström, Jan: Eurooppalaisia rakastajia.  (Novellikokoelma)  Helsinki:  Teos, 2016.  ISBN 978-951-851-609-8.
Forsström, Jan: Aikuisia ihmisiä.  (Romaani)  Helsinki:  Teos, 2020.  ISBN 978-952-363-027-7.
Forsström, Jan & Mäkelä, Pauliina (kuvittaja): Sydäntenmetsästäjät.  (Lastenromaani)  Helsinki:  Teos, 2022.  ISBN 978-952-363-293-6.
Tähdikkeet

| Tähdikkeet |
| --- | --- |
 Lithophragma affine -tähdikelaji.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae (rosidit)
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Suku::  Tähdikkeet Lithophragma  (Nutt.) Torr. & A.Gray
Katso myös
   Tähdikkeet Wikispeciesissä   Tähdikkeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähdikkeet (Lithophragma) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon kuuluva ruohovartisten kasvien suku. Tieteellinen nimi on yhdistelmä kreikankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat kiveä ja metsikköä tai pensaikkoa, ja viittaa kivikkoisiin kasvupaikkoihin.
Tuntomerkit

Tähdikkeet ovat juurakollisia ja tyvimukulallisia ruohoja; tyvimukulassa on toisinaan itusilmuja eli bulbilleja. Kukinnon varsi on pysty, lehdellinen, 8–85 cm korkea ja varrellisten rauhasten peittämä. Lehdet sijaitsevat sekä tyviruusukkeena että pitkin vartta. Jälkimmäisessä tapauksessa ne ovat määrältään vähäisiä (enintään kymmenen, tavallisesti kaksi), korvakkeellisia, tavallisesti vuorottaisia, ehyitä, liuskaisia tai sormilehdykkäisiä; toisinaan niiden hangoissa on itusilmuja. Ruodissa on varrellisia rauhasia. Lehtilapa on kourasuoninen, kulmikas, pyöreähkö tai munuaismainen, liuskainen, hertta-, keihäs- tai pyöreätyvinen, kielekkeellinen, ehyt- tai sahalaitainen, tylppä- tai teräväkärkinen ja usein varrellisten rauhasten peittämä.
Tähdikkeiden kukat sijaitsevat tavallisesti tiheissä tai harsuissa tertuissa, joissa kussakin on tavallisesti kahdesta kahteentoista, joskus jopa 25 kukkaa. Toisinaan kukat sijaitsevat yksittäin. Vihreästä hypantiosta (maljamainen pohjus) vähintään puolet on kasvanut kiinni sikiäimeen; vapaa osa on yhden tai kahden millimetrin mittainen. Verholehtiä on viisi, ja ne ovat vihreitä ja punaisen kirjavoimia. Terälehtiäkin on viisi; ne ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia. Mettä erittävä solukko on huomaamaton. Heteitä on kymmenen, ja niiden palhot ovat rihmamaisia. Emiö on kolmilehtinen ja sikiäin kehänpäällinen tai melkein kokonaan kehänalainen, yksilokeroinen, täysin yhdislehtinen ja laitaistukallinen. Vartaloita on kolme, samoin luotteja. Hedelmä on kolminokkainen kota, jossa on runsaasti tavallisesti tummanruskeita ja sileä-, ryppy- tai nystypintaisia siemeniä.
Levinneisyys

Tähdikkeet ovat kotoisin Pohjois-Amerikan länsiosista.
Luokittelu

Tähdikkeiden suvussa on kymmenen lajia:
Lithophragma affine A.Gray
Lithophragma bolanderi A.Gray
Lithophragma campanulatum Howell
Lithophragma cymbalaria Torr. & A.Gray
Lithophragma glabrum Nutt.
Lithophragma heterophyllum (Hook. & Arn.) Hook. & Arn.
Lithophragma maximum Bacig. – sanclemententähdike
Lithophragma parviflorum (Hook.) Nutt.
Lithophragma tenellum Nutt.
Lithophragma trifoliatum Eastw.
Aiheesta muualla

ITIS: Lithophragma (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lithophragma (englanniksi)
Josef Johann Adam

| Josef Johann Adam |
| --- | --- |
 
Liechtensteinin ruhtinas
Valtakausi:  11. lokakuuta 1721 – 17. joulukuuta 1732
Edeltäjä:  Anton Florian
Seuraaja:  Josef Wenzel I

Syntynyt:  25. toukokuuta 1690 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta
Kuollut:  17. joulukuuta 1732 (42 vuotta) Valtice, Böömin kuningaskunta
Puoliso:  Maria Gabriele  Marianne Maria Anna Maria Anna Kottulinska
Suku:  Liechtenstein
Isä:  Anton Florian
Äiti:  Eleonore Barbara Catharina
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Josef Johann Adam
Josef Johann Adam (25. toukokuuta 1690 – 17. joulukuuta 1732) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1721 kuolemaansa saakka.
Vaimot ja lapset

Josef Johann Adam oli naimisissa neljästi. 1. joulukuuta 1712 hän meni naimisiin serkkunsa, Liechtensteinin prinsessa Maria Gabrielen (12. heinäkuuta 1692 – 7. marraskuuta 1713) kanssa. He saivat yhden lapsen:
Prinssi Karl Anton Josef Adam Bruno (6. lokakuuta 1713 – 25. maaliskuuta 1715)
3. helmikuuta 1716 Josef Johann Adam meni naimisiin Thun-Hohensteinin kreivitär Mariannen (27. syyskuuta 1698 – 23. helmikuuta 1716) kanssa, mutta tämä kuoli vain 20 päivää häiden jälkeen.
3. elokuuta 1716 hän meni naimisiin Oettingen-Spielbergin kreivitär Maria Anna Katharinan (21. syyskuuta 1693 – 15. huhtikuuta 1729) kanssa. He saivat viisi lasta:
Prinsessa Maria Eleonore Johanna Walburga Josefa (8. kesäkuuta 1717 – 1. huhtikuuta 1718)
Prinssi Josef Anton Franz Johann Nepomuk (17. huhtikuuta 1720 – 28. marraskuuta 1723)
Prinsessa Maria Teresia Eleonora Walburga Innocentia (28. joulukuuta 1721 – 19. tammikuuta 1753)
Prinssi Johann Nepomuk Karl (6. heinäkuuta 1724 – 22. joulukuuta 1748)
Prinsessa Maria Elisabet Eleonore (s. ja k. 18. toukokuuta 1728)
22. elokuuta 1729 hän meni naimisiin kreivitär Maria Anna Kottulinska von Kottulinin (12. toukokuuta 1707 – 6. helmikuuta 1788) kanssa. He saivat kaksi lasta:
Prinssi Anton Thomas Josef Franz de Paula Johann Nepomuk Adam (21. joulukuuta 1730 – 1731)
Prinsessa Maria Anna Josefa Antonia Franz de Paula (postuumisti; 2. huhtikuuta 1733 – 10. joulukuuta 1734)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josef Johann Adam Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Anton Florian |  Liechtensteinin ruhtinas 1721-1732 | Seuraaja: Josef Wenzel I |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joseph Johann Adam, Prince of Liechtenstein
Käännös suomeksi