stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula 3000 Itävallan Grand Prix 2003
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 3 |  Ricardo Sperafico | Coloni Motorsport | 35 | 49:08,128 | 1 | 10 |
| 2. | 1 |  Björn Wirdheim | Arden International | 35 | +3,671 | 2 | 8 |
| 3. | 9 |  Giorgio Pantano | Durango | 35 | +10,065 | 5 | 6 |
| 4. | 16 |  Vitantonio Liuzzi | Red Bull Junior Team F3000 | 35 | +19,243 | 3 | 5 |
| 5. | 6 |  Enrico Toccacelo | Super Nova Racing | 35 | +21,530 | 7 | 4 |
| 6. | 7 |  Nicolas Kiesa | Den Blå Avis | 35 | +27,403 | 13 | 3 |
| 7. | 2 |  Townsend Bell | Arden International | 35 | +30,216 | 4 | 2 |
| 8. | 8 |  Phil Giebler | Den Blå Avis | 35 | +31,037 | 8 | 1 |
| 9. | 14 |  Jaroslav Janiš | Superfund ISR - Charouz | 35 | +31,447 | 10 |  |
| 10. | 4 |  Zsolt Baumgartner | Coloni Motorsport | 35 | +56,093 | 9 |  |
| 11. | 17 |  Bernhard Auinger | Red Bull Junior Team F3000 | 35 | +59,704 | 14 |  |
| 12. | 19 |  Alessandro Piccolo | BCN F3000 | 35 | +76,759 | 11 |  |
| 13. | 18 |  Rob Nguyen | BCN F3000 | 35 | +87,398 | 15 |  |
| 14. | 10 |  Raffaele Giammaria | Durango | 34 | +1 kierros | 17 |  |
| 15. | 11 |  Tony Schmidt | Team Astromega | 31 | Vaihdelaatikko | 6 |  |
| Kesk. | 15 |  Yannick Schroeder | Superfund ISR - Charouz | 19 | DNF | 16 |  |
| Kesk. | 5 |  Derek Hill | Super Nova Racing | 19 | DNF | 12 |  |
Lähde:
Full Moon

Full Moon tarkoittaa seuraavia asioita:
Full Moon, Kris Kristoffersonin ja Rita Coolidgen albumi vuodelta 1973
Full Moon, Brandyn albumi vuodelta 2002
Full Moon Productions, yhdysvaltalainen levy-yhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Full Moon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gerard Joseph Hanna

Gerard Joseph Hanna (s. 22. joulukuuta 1941 Armidale) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Armidalen hiippakuntaan Henry Joseph Kennedy 9. joulukuuta 1968. Hänet nimitettiin Wagga Waggan piispaksi 5. helmikuuta 2002, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 15. toukokuuta Francis Patrick Carroll, jota avustivat Luc Julian Matthys ja George Pell.
Formula 3000 Saksan Grand Prix 2003

Formula 3000 Saksan Grand Prix 2003 oli Formula 3000 -kauden 2003 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta Hockenheimringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Saksan GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 3 |  Ricardo Sperafico | Coloni Motorsport | 33 | 50:25,250 | 1 | 10 |
| 2. | 1 |  Björn Wirdheim | Arden International | 33 | +3,233 | 3 | 8 |
| 3. | 17 |  Patrick Friesacher | Red Bull Junior Team F3000 | 33 | +5,484 | 4 | 6 |
| 4. | 16 |  Vitantonio Liuzzi | Red Bull Junior Team F3000 | 33 | +13,484 | 2 | 5 |
| 5. | 2 |  Townsend Bell | Arden International | 33 | +14,691 | 6 | 4 |
| 6. | 11 |  Tony Schmidt | Team Astromega | 33 | +16,472 | 10 | 3 |
| 7. | 9 |  Giorgio Pantano | Durango | 33 | +21,943 | 5 | 2 |
| 8. | 14 |  Jaroslav Janiš | Superfund ISR - Charouz | 33 | +34,465 | 8 | 1 |
| 9. | 4 |  Zsolt Baumgartner | Coloni Motorsport | 33 | +38,149 | 9 |  |
| 10. | 10 |  Raffaele Giammaria | Durango | 33 | +41,299 | 12 |  |
| 11. | 15 |  Yannick Schroeder | Superfund ISR - Charouz | 33 | +42,274 | 11 |  |
| 12. | 18 |  Will Langhorne | BCN F3000 | 33 | +78,783 | 13 |  |
| 13. | 5 |  Sam Hancock | Super Nova Racing | 33 | +80,125 | 14 |  |
| 14. | 19 |  Valerio Scassellati | BCN F3000 | 32 | +1 kierros | 15 |  |
| Kesk. | 12 |  Michael Keohane | Team Astromega | 2 | DNF | 16 |  |
| Kesk. | 6 |  Enrico Toccacelo | Super Nova Racing | 1 | DNF | 7 |  |
Lähde:
Funkykarkurit

| Funkykarkurit |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1991-1996
Tyylilaji:  popmusiikki
Kotipaikka:   Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Janne Kettunen, trumpetti, huuliharppu, laulu   Jarkko Lampinen, rummut   Pekka Pellinen, koskettimet   Pasi Pennanen, basso, koskettimet, laulu   Timo Pitkänen, saksofoni, koskettimet, laulu   Petteri Poijärvi, laulu, kitara, alttoviulu  
Entiset jäsenet:  Riku Moilanen, laulu, kitara, huuliharppu   Torsti Spoof, kitara, koskettimet, laulu   Pasi ”Poju” Heinonen, laulu  
Levy-yhtiö:  Flamingo Music, (1992–1993)   Columbia Records, (1993–1996)   Collection Records, (1997)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Funkykarkurit on suomalainen popyhtye, joka perustettiin Jyväskylässä vuonna 1991. Alun perin yhtye toimi nimellä Collection Blues Band jo 1980-luvun loppupuolella. Yhtye osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 1996 kappaleella Elämän Tivoli.
Historiaa

Funkykarkureita edeltänyt Collection Blues Band perustettiin syksyllä 1988. Blues-painotteista musiikkia englanniksi soittanut yhtye ei tehnyt yhtään levyä, sillä levy-yhtiöt pitivät yhtyeen linjaa liian marginaalisena suomalaisille markkinoille. Yhtye päätyikin vaihtamaan laulukielensä suomeen ja tyylilajin funkiin, mikä osoittautui toimivaksi ratkaisuksi suomalaisen funkin tullessa suosituksi 1990-luvun alussa. Yhtyeen uutta linjaa paremmin kuvaava Funkykarkurit-nimi löytyi radiossa järjestetyn nimikilpailun avulla.
Funkykarkurit-yhtyeen perustivat Petteri Poijärvi, Janne Kettunen, Timo Pitkänen ja Pasi Pennanen. [lähde? ] Alun perin suuri osa yhtyeen jäsenistä opiskeli Jyväskylän yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa. Yhtyeen jäsenistön soittotausta vaihtelee klassisesta musiikista bluesiin ja speedmetalliin.
Vuonna 1992 yhtye sai Emma-gaala-ehdokkuuden kategoriassa ”Vuoden yhtyetulokas”.
Vuoden 1996 euroviisukarsinnoissa yhtye sijoittui neljänneksi kappaleella Elämän tivoli, joka on Janne Kettusen ja Torsti Spoofin säveltämä ja sanoittama.
Diskografia > Albumit

Haihtua ilmaan (1992)
Mystinen mies (1993)
Karkuteillä (1994)
Hetkestä kiinni (1996)
Diskografia > Singlet

Niin minä rakastan sua (1992)
Haihtua ilmaan / Enemmän kuin mitään muuta (1992)
Ole hyvä (1993)
Mä meen (1993)
Elämän kulkukoira / Mystinen mies (1993)
Hiekkalinnoja (1994)
Taivas vain katsoo (1994)
Kirjeet (1994)
Venttaan (1994)
Elämän tivoli (1996)
Hiljaiset hetkeni (1996)
Joonatan (1996)
Minä lupaan (1997)
Futsal Super Cup

Futsal Super Cup on jokavuotinen futsalottelu, jossa kohtaavat edellisen kauden futsalin Suomen mestari (Futsal-liigan voittaja) ja Futsal Cupin voittaja. Futsal Super Cup avaa Suomen futsalkauden. Miesten puolella Super Cupin ottelu on pelattu vuodesta 2004 ja naisissa vuodesta 2014 lähtien.
Ottelut > Miehet

| Vuosi | Päivämäärä | Mestari | 2>  | Tulos | Paikka | Kaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | 16.9.2017 | GFT | Sievi FS | 4-2 | Pirkkalan liikuntatalo | Pirkkala |
| 2016 | 10.9.2016 | GFT | Sievi FS | 8-6 | Sievin monitoimitalo | Sievi |
| 2015 | 23.8.2015 | Sievi Futsal | Ilves FS | 4-2 | Sievin monitoimitalo | Sievi |
| 2014 | 13.9.2014 | Ilves FS | GFT | 1-1 (rp. 3-1) | Pirkkalan liikuntatalo | Pirkkala |
| 2013 | 8.9.2013 | Ilves FS | Kampuksen Dynamo | 5-2 | Kaukajärven Spiral-halli | Tampere |
| 2012 | 22.9.2012 | Kampuksen Dynamo | Ilves FS | 4-3 | Kaukajärven Spiral-halli | Tampere |
| 2011 | 23.9.2011 | Ilves FS | Kampuksen Dynamo | 3-2 | Kaukajärven Spiral-halli | Tampere |
| 2010 | 26.9.2010 | Ilves FS | Golden Futsal Team | 7-4 | Kaukajärven Spiral-halli | Tampere |
| 2008 | 12.10.2008 | Golden Futsal Team | Mad Max | 4-2 | Pirkkolan Palloiluhalli | Helsinki |
| 2007 | 12.10.2007 | Ilves FS | Golden Futsal Team | 5-3 | Kaukajärven Spiral-halli | Tampere |
| 2006 | 18.10.2006 | Ilves FS | Mad Max | 3-1 | Valkeakosken liikuntahalli | Valkeakoski |
| 2005 | 20.10.2005 | Golden Futsal Team | Ilves FS | 6-4 | Leppävaaran Urheiluhalli | Espoo |
| 2004 | 16.10.2004 | Ilves FS | TP-Kaarle | 6-3 | Eerikkilän urheiluopisto | Tammela |
Ottelut > Naiset

| Vuosi | Päivämäärä | Mestari | 2>  | Tulos | Paikka | Kaupunki |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | 16.9.2017 | ACE | Ilves FS | 5-0 | Pirkkalan liikuntatalo | Pirkkala |
| 2016 | 2.10.2016 | Ilves FS | GFT/Prinsessat | 7-3 | Ylöjärven urheilutalo | Ylöjärvi |
| 2015 | 27.9.2015 | Ilves FS | GFT/Prinsessat | 3-3 (jatko-ottelu 5-3) | Pirkkahalli | Tampere |
| 2014 | 13.9.2014 | GFT/Prinsessat | Ilves FS | 8-1 | Pirkkalan liikuntatalo | Pirkkala |
Francesco Araja

Francesco Araja.
Francesco Araja (ven. Франческо Арайя, 25. kesäkuuta 1709 Napoli – 1767 tai 1770 Bologna) oli italialainen säveltäjä, joka asui ja työskenteli 25 vuoden ajan Venäjällä. Hän sävelsi Venäjän hoville useita oopperoita, joista tunnetuin on ensimmäisenä venäjänkielisenä oopperana pidetty Tsefal i Prokris (1755).
Araja syntyi ja sai musiikillisen opetuksensa Napolissa. Hänen varhaisimmat oopperansa tuotettiin teattereissa Napolissa, Firenzessä, Roomassa, Milanossa ja Venetsiassa. Hänet kutsuttiin vuonna 1735 Pietariin, jossa hän toimi maestro di cappellana ensin keisarinna Annalle, sitten Elisabetille. Hänen oopperansa La Forza dell’amore e dell’odio oli ensimmäinen Venäjällä esitetty ooppeera.
Useimmat Arajan Venäjän-vuosina säveltämät oopperat oli tehty italiankielisiin librettoihin, jotka kylläkin käännettiin yleisölle myös venäjäksi. Aleksandr Sumarokovin libretto Tsefal i Prokrisiin (Céphale et Procris) oli alun perinkin venäjänkielinen. Tsefal i Prokris ehti saada myös jatkoa ennen Arajan paluuta Italiaan vuonna 1759. Toinen merkittävä ooppera oli venäläiseen kylään sijoittunut L’asilo della pace. Hän oli läsnä Pietari III:n kruunajaisissa 1762, mutta lähti maasta, kun Pietari murhattiin.
Arajan viimeisiksi teoksiksi jäivät oratorio La Nativita di Gesu ja ooppera La Cimotea. Hän kuoli Bolognassa joko vuonna 1767 tai 1770.
Tuotanto > Oopperat

Lo matremmonejo pe’ mennetta (Napoli, 1729)
Berenice (Firenze, 1730)
Ciro riconosciuto (Rooma, 1731)
Il Cleomene (Rooma, 1731)
L’amor regnante (Rooma, 1731)
Semiramide riconosciuta (Napoli, 1731)
La forza dell’amore e dell’odio (Milano, 1734; Pietari, 1736 nimellä Sila ljubvi i nenavisti)
Lucio Vero (Venetsia, 1735)
Il finto Nino, overo La Semiramide riconosciuta (Pietari, 1737)
Artaserse (Pietari, 1738)
Seleuco (Moskova, 1744)
Scipione (Pietari, 1745)
Mitridate (Pietari, 1747)
L’asilo della pace (Pietari, 1748)
Bellerofonte (Pietari, 1750)
Eudossa incoronata, o sia Teodosio II (Pietari, 1751)
Tsefal i Prokris (Pietari, 1755)
Amor prigioniero (Oranienbaum, 1755)
Alessandro nell’Indie (Pietari, 1755; Oranienbaum, 1759)
Iphigenia in Tauride (Moskova, 1758)
La Cimotea
Tuotanto > Oratoriot

S. Andrea Corsini (Rooma, 1731)
La Nativita di Gesu
Tuotanto > Kantaatit

La gara, dell’amore e dello zelo (Pietari, 1736)
L’asilo della pace (Pietari, 1748)
La corona d’Alessandro Magno (Pietari, 1750)
Amor prigionero (Oranienbaum, 1755)
Junon secourable lucine (Pietari, 1757)
Urania vaticitante (Pietari, 1757)
Tuotanto > Muuta

Sinfonia D-duuri jousille
Sonaatteja jne.
Gabrovon alue

Gabrovon alue  (bulg. Област Габрово) on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan keskiosassa. Balkanvuoret halkovat aluetta. Alue on nimetty alueen pääkaupungin Gabrovon. Gabrovon alue on jaettu neljään kuntaan.
Kunnat

Djarnovo
Gabrovo
Sevlievo
Trjavna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabrovon alue Wikimedia Commonsissa
Bulgarian alueet
Blagoevgrad
Burgas
Dobritš
Gabrovo
Haskovo
Jambol
Kărdžali
Kjustendil
Lovetš
Montana
Pazardžik
Pernik
Pleven
Plovdiv
Razgrad
Ruse
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Sofian kaupunki
Stara Zagora
Šumen
Tărgovište
Veliko Tărnovo
Varna
Vidin
Vratsa
Formula 3000 Monacon Grand Prix 2004

Formula 3000 Monacon Grand Prix 2004 oli Formula 3000 -kauden 2004 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 22. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Vitantonio Liuzzi | Arden International | 45 | 1:08.07,431 | 1 | 10 |
| 2. | 14 |  Enrico Toccacelo | BCN Competicion | 45 | +2,580 | 2 | 8 |
| 3. | 3 |  José María López | CMS Performance | 45 | +10,916 | 3 | 6 |
| 4. | 18 |  Raffaele Giammaria | AEZ Racing | 45 | +28,852 | 7 | 5 |
| 5. | 9 |  Patrick Friesacher | Super Nova Racing | 45 | +29,273 | 6 | 4 |
| 6. | 2 |  Robert Doornbos | Arden International | 45 | +45,853 | 5 | 3 |
| 7. | 7 |  Jeff van Hooydonk | Coloni Motorsport | 45 | +46,204 | 4 | 2 |
| 8. | 12 |  Jan Heylen | Team Astromega | 45 | +64,169 | 11 | 1 |
| 9. | 10 |  Alan van der Merwe | Super Nova Racing | 45 | +65,039 | 10 |  |
| 10. | 5 |  Yannick Schroeder | Durango | 44 | +1 kierros | 14 |  |
| 11. | 17 |  Tony Schmidt | Ma-Con Engineering | 44 | +1 kierros | 17 |  |
| 12. | 11 |  Nico Verdonck | Team Astromega | 44 | +1 kierros | 16 |  |
| 13. | 19 |  Ferdinando Monfardini | AEZ Racing | 44 | +1 kierros | 15 |  |
| 14. | 17 |  Tomáš Enge | Ma-Con Engineering | 44 | +1 kierros | 8 |  |
| Kesk. | 6 |  Rodrigo Ribeiro | Durango | 30 | DNF | 12 |  |
| Kesk. | 4 |  Mathias Lauda | CMS Performance | 18 | DNF | 13 |  |
| Kesk. | 8 |  Can Artam | Coloni Motorsport | 1 | DNF | 18 |  |
| Kesk. | 15 |  Esteban Guerrieri | BCN Competicion | 0 | DNF | 9 |  |
Lähde:
Haarlan paperitehdas

Haarlan entinen paperitehdas (iso punatiilinen rakennus)
Haarlan Paperitehdas Oy oli Tampereella, Särkänniemen kaupunginosassa sijainnut pienehkö paperitehdas, joka toimi vuosina 1920–1989.
Tehtaan perusti kauppaneuvos Rafael Haarla. Tehdas on Bertel Strömmerin suunnittelema. Se rakennettiin 1919–1920.
Paperitehtaan rakentaminen ja alkuvaiheet

Rafael Haarla matkusti Saksaan ja tilasi toiminimeltä Cöthenistä Maschinenfabrik und Eisengiesserei vorm. Wagner & Co:lta Fourdrinier-tyyppinen paperikoneen ja muita apukoneita. Paperikoneet asennettiin ensimmäiseen kerrokseen. Tehtaan kellarikerrokseen sijoitettiin valkaistun selluloosan kokoamiskone ja osa kellarista toimi raaka-ainevarastona.
Tehtaan toisessa kerroksessa oli lajittelusali, jossa oli paperinleikkaus-, viivaus- ym. viimeistelykoneita. Toisen kerroksen länsipäässä oli viisi- puoliselvennä ja kokomassahollanteria sekä kahdeksan tonnin painoinen lumpunkeittäjä, läpimitaltaan kolmemetrinen rautakupu, johon mahtui noin 2 000 kiloa kuivia lumppuja. Kollergang-mokkamyllyllä hienonnettiin paperilastuja. Toisen kerroksen itäpäässä sijaitsivat työväen ruoka-, pukeutumis- ja pesuhuoneet. Työnjohtajien ja teknillinen konttori sekä piirrustussali olivat myös toisessa kerroksessa.
Kolmannessa kerroksessa oli paperinjätteiden jauhaja sekä liimakeittiö, muut tilat varattiin muun muassa lumppu- ja paperijätteiden säilytyspaikaksi.
Tehdas alueella Näsijärven puoleisella sivustalla oli kattilahuone, jossa oli kaksi höyrykattilaa, joista toista lämmitettiin polttoturpeella ja toista haloilla. Tehdasalueella oli myös kapearaiteinen rautatie, tavarain siirtämistä varten. Porin rautatiesta rakennettiin sivuraide tehdasalueelle.
Tehtaan lähellä sijainnelle vuokratulle tontille rakennettiin puinen kaksikerroksinen rakennus johtajien asunnoksi ja toinen talo työnjohtajien asunnoksi. Tehtaan lähelle rakennettiin myös työväen asuinrakennus, toinen työväen asuinrakennus ostettiin Pispalasta Mäkikadulta vuonna 1921 ja kolmas Mariankadulta vuonna 1922.
Tehtaan rakentamisen aikana sekatyöntekijöiden tuntipalkat nousivat kolmesta markasta viiteen markkaan. Alkuperäinen kustannusarvio nousi 5 miljoonasta markasta 15 miljoonaan. Haarla yritti saada rahoitusta monesta maasta, mutta selvisi vaikeuksista Tampereen Osake Pankin antamien lainojen avulla.
Paperitehtaan toiminta 1920-luvulla

Tehtaan toiminnan käynnistyessä 1921 paperin hinnat laskivat, selluloosan hinta oli lähes sama kuin paperin hinta. Paperin myynti tuotti vaikeuksia. Vuoden 1921 tuotanto oli 1 303 tonnia, josta suurin osa myytiin Suomessa. Vuodet 1922–1925 tuotanto oli noin 3 000 tonnin paikkeilla ja osa tuotannosta myytiin Neuvostoliittoon.
Tehtaan tuotanto nousi vuosina 1926–1929 noin 4 000–5 000 tonnin lukemiin ja paperista myytiin Suomessa lähes puolet ja loput menivät vientiin, noin kolmasosa tuotannosta myytiin Neuvostoliittoon. Haarlan paperitehdas liittyi 1928 Suomen Paperikonttorin ja Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksen jäseneksi, joka helpotti ulkomaille myyntiä ja lopetti hintakilpailun.
Paperitehtaan toiminta 1930-luvulla

1930-luvulla tuotantomäärät nousivat 6 000 tonniin, jolloin noin puolet tuotannosta myytiin Suomessa, toiminnan tuottaessa kohtuullista voittoa. Tehdasta laajennettiin vuonna 1932, ja 1930-luvun lopussa se tuotti vuodessa noin 6 000 t paperia ja työllisti 190 henkilöä. Tehtaan koneet olivat suurelta osin saksalaista alkuperää.
Paperitehtaan toiminta 1940–1950 luvulla

Vuosina 1940–1945 tuotanto oli noin 4 000–6 000 tonnia ja suurin osa paperista myytiin Suomessa. Sotavuodet tuottivat vaikeuksia raaka-aineiden, polttoaineiden ja tarvikkeiden puutteiden ja palkkojen nousemisen vuoksi, jonka seurauksena tehtaan nettotulos jäi huonoksi.
1948 rakennettiin vanhan tehtaan itäiseen päähän, Harry Schreckin suunnittelema 4 kerroksinen rakennus. Korjauspaja rakennettiin vuonna 1952. Tehtaassa oli 1945 209 työntekijää, joista miehiä 137 ja naisia 72. Vuosien 1945–1952 tuotanto oli keskimäärin 6 000 tonnia, paitsi 1949 jolloin tuotanto aleni 4 649 tonniin. Vientiin meni noin 40–79 % tuotannosta.
Tehdasrakennus toiminnan lopettamisen jälkeen

Haarlan paperitehtaan rakennus on edelleen olemassa. Tehtaan tiloja on sittemmin kunnostettu muun muassa Semicin (nyk. Egmont-kustannus) toimitiloiksi. Tehtaassa toimii nykyään myös kuntosalikeskus. Tehtaan tornissa on yksityisasunto.
Tehtaan paperikoneet

Tehtaassa oli kaksi saksalaista tasoviirapaperikonetta. Fourdrinier-tyyppinen paperikone ja yhdistetty Yankey-kone.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kone | Valmistaja | Toiminnassa vuosina | Viiraosa | Viiraleveys | Puristinosa | Nopeus | Kapasiteetti | Muuta |
| Paperikone PK I | Maschinenfabrik und Eisengiesserei vorm. Wagner & Co | 1920-1977 |  ? | 2180 mm |  ? |  ? | Väh. 3 000 t/a, | Poistettu |
| Paperikone PK II | Füllnerwerk | 1925-19?? |  ? | 2220 mm |  ? |  ? | n. 3 000 t/a, | Poistettu |
Myös Lievestuoreen sellutehdas kuului samaan yhtiöön.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Salonen, Torsti (1996) Lohjan Paperi 1906-1996. Lohjan Paperi. Lohja.
Raf. Haarlan yhtiöt — Historia
Haarlan paperikone vuonna 1973. Kuva on Johannes Moision omistamasta Mauno Mannelinin kuvanegativien kokoelmasta.
GTS

GTS (lyhenne sanoista gas turbine ship) on tunniste laivalle, joka käyttää pääkoneistoissaan voimanlähteenä kaasuturbiinimoottoreita. Hyvä esimerkki turbiinikäyttöisistä laivoista on Wärtsilän Helsingin telakalla vuonna 1977 valmistunut GTS Finnjet. Kaasuturbiinit takaavat alukselle suuren nopeuden, mutta ne kuluttavat runsaasti polttoainetta, joten siksi turbiinien käyttö laivoissa on jäänyt vähäiseksi.
Eugene V. Debs

| Eugene Victor Debs |
| --- | --- |
 Eugene V. Debs vuonna 1897.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1855 Terre Haute, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 20. lokakuuta 1926 (70 vuotta) Elmhurst, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  rautatieläinen,  ammattiyhdistysjohtaja
Poliitikko
Puolue:  Socialist Party of America
Entiset puolueet:  Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Puoliso:  Kate Metzel
 Nimikirjoitus
Eugene Victor Debs (5. marraskuuta 1855 Terre Haute, Indiana – 20. lokakuuta 1926 Elmhurst, Illinois) oli yhdysvaltalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sosialistinen poliitikko. Hän oli yksi Socialist Party of American johtajista ja sen presidenttiehdokkaana vuosien 1900, 1904, 1908, 1912 ja 1920 vaaleissa. Vuoden 1912 vaaleissa hän sai kuusi prosenttia äänistä. Debs on kaikkien aikojen tunnetuimpia yhdysvaltalaisia sosialisteja.
Ammattiyhdistysjohtaja

Debsin perhe oli Elsassista Yhdysvaltoihin muuttaneita siirtolaisia. Hän jätti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja meni töihin rautateille, missä hän työskenteli ensin maalarina ja vuodesta 1870 veturinlämmittäjänä. Vuonna 1874 hän siirtyi tukkukaupan konttoristiksi. Debsin järjestöura käynnistyi 1875, kun hän osallistui veturinlämmittäjien veljeskunnan (Brotherhood of Locomotive Firemen) paikallisen loosin perustamiseen ja ryhtyi sen sihteeriksi. Vuonna 1880 hänestä tuli järjestön valtakunnallinen sihteeri ja rahastonhoitaja sekä sen lehden päätoimittaja. Debs toimi demokraattisen puolueen mandaatilla kotikaupunkinsa Terre Hauten kaupunginkirjurina 1879–1883. Hänet valittiin 1884 Indianan osavaltion edustajainhuoneeseen, jossa hän toimi edustajana seuraavan vuoden.
Debsin puoliso oli vuodesta 1885 Kate Metzel. Heillä ei ollut lapsia.
Debs toivoi työläisten muodostavan ammattiliittoja ennemmin tuotannonaloittain kuin ammateittain. Vuonna 1893 hänen johdollaan perustettiin Yhdysvaltain ensimmäinen tällainen ammattiliitto, rautatietyöläisten liitto American Railway Union (ARU), joka onnistui yhdistämään eri ammatteja edustaneet rautatiealan työläiset ympäri maan. Debs toimi liiton ensimmäisenä puheenjohtajana 1893–1897. Liitto nousi kansalliseen kuuluisuuteen huhtikuussa 1894, jolloin se organisoi 18 päivää kestäneen lakon Great Northern Railway -rautatieyhtiön linjoilla. Työnantaja joutui taipumaan vaadittuihin palkankorotuksiin.
Toukokuussa 1894 Debs ryhtyi johtamaan niin sanottua Pullmanin lakkoa eli työläisten maanlaajuista boikottia rautatievaunuja valmistanutta Pullman Palace Car Companya vastaan. Hänet ja joukko muita ARU:n johtajia vangittiin tämän johdosta heinäkuussa 1894 ja tuomittiin toukokuussa 1895 kuuden kuukauden vankeuteen oikeuden halveksunnasta. Tuomio teki Debsistä kuuluisuuden, ja vapauduttuaan marraskuussa 1895 Woodstockin vankilasta hänet otettiin riemusaatossa vastaan Chicagossa.
Sosialistinen poliitikko

Vankeusaikanaan Debs tutustui muun muassa Karl Marxin teoksiin, mikä vaikutti hänen poliittiseen ajatteluunsa. Hän ryhtyi vastustamaan kapitalismia ja alkoi nähdä työväenliikkeen toiminnan luokkataisteluna. Aatteelliseen muutokseen vaikutti sosialistipoliitikko Victor L. Berger, joka kävi tapaamassa Debsiä vankilassa ja esitteli hänelle Marxin teoksia.
Vuoden 1896 presidentinvaaleissa Debs tuki vielä populistisena demokraattina tunnettua William Jennings Bryania, mutta jo seuraavana vuonna hän ilmoitti kääntyneensä sosialistiksi. Samana vuonna hän johti sosiaalidemokraattisen puolueen (Social Democratic Party, vuodesta 1901 Socialist Party of America) perustamista. Debs oli puolueen presidenttiehdokkaana ensi kerran vuoden 1900 vaaleissa, joissa hän sai vain 96 116 ääntä. Vuoden 1904 vaaleissa hänen äänimääränsä oli jo 398 000. Debs osallistui myös Industrial Workers of the World (IWW) -ammattijärjestön perustamiseen vuonna 1905, mutta vetäytyi pian sen toiminnasta sen liiallisen radikalismin vuoksi. Vuosina 1907–1912 Debs oli Appeal to Reason -nimisen lehden toimittaja.
Debs oli sosialistisen puolueen presidenttiehdokkaana myös vuosina 1908, 1912 ja 1920. Ainoastaan vuoden 1916 vaaleista hän kieltäytyi. Hänen äänimääränsä oli suurimmillaan vuoden 1920 vaaleissa, joissa hän sai 915 000 ääntä. Vaalien aikaan Debs istui vankilassa: Hän oli pitänyt kesäkuussa 1918 Ohion Cantonissa ensimmäiseen maailmansotaan liittyneen sodanvastaisen puheen, minkä seurauksena hänet tuomittiin edellisenä vuonna säädetyn vakoilulain (Espionage Act) nojalla kansankiihotuksesta kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Hän kärsi tuomiotaan huhtikuusta 1919 alkaen Moundsvillen vankilassa Länsi-Virginiassa ja kesästä alkaen Atlantan vankilassa Georgiassa. Presidentti Warren Harding armahti Debsin jouluna 1921, mutta hän ei saanut takaisin tuomion yhteydessä menettämäänsä Yhdysvaltain kansalaisuutta. Se palautettiin postuumisti vuonna 1976.
Debsin terveys kärsi vankeusvuosien seurauksena. Hän kuoli vuonna 1926 Lindahrin parantolassa lähellä Chicagoa, ja hänet haudattiin kotikaupunkiinsa Terre Hauteen.