stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Württembergin pietismi

Württembergin pietismi oli eräs pietismin suunnista, joka syntyi Saksan Württembergissä. Württembergin pietismin tunnetuin edustaja oli Johann Albrecht Bengel (1687–1752). Bengel ja Württembergin pietistit korostivat kiliasmia eli oppia tuhatvuotisesta valtakunnasta. Bengel ennusti sen alkavan vuonna 1836. Württembergiläisille oli keskeistä ajatus parempien aikojen toivosta ja vaikutti myöhemmin sosiaalivaltion syntyyn. Württembergin pietismi oli lujin ja viimeisin pietistinen suuntaus Saksassa.
Oppi

Württembergin pietismissä ymmärrettiin hyvin konkreettisesti Raamatussa esiintyvä ajatus Jumalan valtakunnasta. Bengelin tulkinnan mukaan Raamattu oli linnake opille, historialle ja maailmanselitykselle. Sitä totetuttavaksi kansanliikkeeksi järjestäyduyttiin punaisten lippujen hulmutessa.
Historia

Opiskellessaan Tübingenin yliopistossa, Bengel perehtyi Arndten, Spenderin ja Francken teologiaan. Francken tavoin Bengel oli eksegeetti ja julkaisi muun muassa Uuden testamentin kreikankielisen laitoksen ja kirjoitti kommentaareja Raamatun kirjoihin. Bengelin vaikutuksesta ajatus tuhatvuotisesta valtakunnasta sai sijaa pietistien keskuudessa myös siellä, mihin württembergiläinen pietismi ei liikkeenä yltänyt.
William-Adolphe Bouguereau

William-Adolphe Bouguereau: Omakuva, maalattu vuonna 1886.
William-Adolphe Bouguereau (30. marraskuuta 1825 La Rochelle – 19. elokuuta 1905 La Rochelle) oli ranskalainen taidemaalari. Bouguereau edusti perinteistä maalaustyyliä, ja häntä pidetään yhtenä tunnetuimmista akateemisen taiteen edustajista. Hänen aiheensa perustuivat usein antiikin mytologiaan, ja hän kuvasi mielellään pikkutarkoissa maalauksissaan alastonta naisvartaloa.
Bouguereau osoitti jo varhain taiteellista lahjakkuutta ja pääsi opiskelemaan arvostettuun École des Beaux-Artsiin. Vuonna 1850 hän voitti tavoitellun Prix de Rome -palkinnon. Omana aikanaan hän oli erittäin menestynyt ja tunnettu maalari, mutta impressionismin lyötyä läpi Bouguereaun suosio romahti.
Elämänvaiheita > Varhaisvuodet

William-Adolphe Bouguereau syntyi kauppiasperheen pojaksi. Isä oli katolilainen ja äiti protestantti. Perheen pojat kasvatettiin katolilaisiksi ja tyttäret protestanteiksi. 12-vuotiaana Bouguereau lähetettiin setänsä kasvattipojaksi. Setä oli katolinen pappi, ja myös tulevasta taiteilijasta toivottiin pappia. Setä tutustutti veljenpojan ulkoilmaelämään ja kirjallisuuteen. Bouguereau piti tuota aikaa myöhemmin elämänsä onnellisimpana aikana.
Muutaman vuoden kuluttua Bouguereau aloitti opinnot katolisessa seminaarissa, missä hän sai sekä maallista että uskonnollista pohjakoulutusta. Hän otti tuolloin ensimmäiset piirustustuntinsa. Pian isä haki pojan kotiin Bordeauxiin, sillä nyt hänestä toivottiin isänsä liikeyrityksen jatkajaa.
Elämänvaiheita > Taiteilijaksi

Bordeaux'ssa Bouguereau opiskeli kunnallisessa maalaus- ja piirustuskoulussa, jonne hänet oli järjestänyt paikallinen taiteilija Charles Marianneau. Isältä ei apua opintoihin tullut, joten Bouguereau rahoitti opinnot piirtämällä käsinväritettyjä mainoksia. Lisäksi hän sai setänsä kautta muotokuvatilauksi. Saatuaan tarpeeksi rahaa säästöön 20-vuotiaana hän muutti Pariisiin.
Mukanaan hyvä suosituskirje Bouguereau pääsi Pariisissa François-Édouard Picot'n oppilaaksi. Picot'n opetukseen kuului elävän mallin piirustus ja patsaiden kopioiminen. Vaikka kaikki säästöt oli käytetty Bouguereau pyrki ja pääsi École Royale des Beaux-Artsiin, jonka opetukseen kuuluivat myös anatomia, perspektiivi, taidehistoria ja kuvanveisto. Bouguereau asetti kunnianhimoiseksi tavoitteekseen saada stipendin, jolla ranskalainen opiskelija pääsee Roomaan jatkamaan opintojaan. Stipendin hän sai vuonna 1850 kolmannella yrityksellä. Roomassa hän vietti aikaansa Villa de Medicissä ja opiskeli renessanssitaiteilijoiden teoksia.
Elämänvaiheita > Huipulla

Bouguereau solmi 1856 avioliiton Marie-Nelly Monchablonin kanssa. Perheeseen syntyi viisi lasta. Samoihin aikohin Bouguereau teki tuottoisan sopimuksen taidevälittäjä Paul Durand-Ruelin kanssa. Durand-Ruel etsi varakkaita ostajia Pariisin salongin taiteilijoille. Salongissa kävi vuosittain tuhansia näyttelyvieraita. 1860-luvulla Bouguereau oli tunnettu myös Britanniassa, ja hyvätuloisena miehenä hän osti talon Montparnasselta.
1800-luvun loppupuolella Bouguereauta pidettiin aikansa johtavana taiteilijana. Hänestä tuli yhdysvaltalaisten miljonäärien suosima taiteilija, ja nämä maksoivat hänen maalauksistaan huomattavia summia. Hän pääsi kotimaassaan tekemisiin myös yläluokan kanssa. Keisari Napoleon III tilasi häneltä maalauksen, joka esittää Napoleonin suurena hyväntekijänä. Lopputuloksena oli teos Napoleon III tutkii Tarasconissa tulvatuhoja, joka on häpeilemättömän propagandistinen.
Politiikasta Bouguereau ei juurikaan välittänyt. Hän otti poliittisesti kantaa kahdesti, ja kummallakin kerralla hän asettui kannattamaan Ranskan yläluokan pyrkimyksiä. Hän vastusti vuoden 1848 helmikuun vallankumousta, ja vuonna 1870 hän liittyi kansalliskaartiin taistellakseen Pariisin kommuunia vastaan. Osa Bouguereaun kollegoista, kuten Gustave Courbet, kannatti kommuunia. Hän sai myös julkista tunnustusta, kun hänestä tuli Taideakatemian elinikäinen jäsen vuonna 1876, ja Kunnialegioonan komentajan arvonimen vuonna 1885. Ne ovat korkeimmat taiteilijalle myönnettävät kunnianosoitukset.
Yksityiselämään mahtui myös murheita. Vaimo Marie-Nelly kuoli vuonna 1877, ja kolme heidän lapsistaan oli kuollut jo aikaisemmin. Tuolloin Bouguereau aloitti uuden suhteen yhdysvaltalaisen Elizabeth Jane Gardnerin kanssa, joka oli toiminut Bouguereaun maalausten mallina ja jolla oli myös oma ura taiteilijana. Pariskunta avioitui vasta vuonna 1896, sillä Bouguereaun äiti oli eläessään kiivaasti vastustanut poikansa uutta avioliittoa.
Bouguereau toimi myös taideopettajana. Hän oli taitava ja opettamisesta kiinnostunut ja otti oppilaikseen sekä miehiä että naisia. Opettaessaan Académie Julianissa hän teki paljon työtä mahdollistaakseen naisten pääsyn taideopintoihin. Monet hänen oppilaistaan saavuttivat kaupallista menestystä ja olivat omana aikanaan arvostettuja taidemaalareita. Lisäksi hänellä oli paljon ihailijoita ja jäljittelijöitä.
Elämänvaiheita > Laskukausi

Vaikka Bouguereau oli omana aikanaan suosittu ja arvostettu, hänellä oli aina paljon kiivaita vastustajia. Hänen taiteensa arvostus lähti laskuun, kun uusi taidesuuntaus, impressionismi sai suosiota taideyleisön parissa. Vuonna 1863 Bouguereau yhdessä Alexandre Cabanelin kanssa sai aikaan sen, että nuorten taiteilijoiden uudentyylisiä teoksia ei päästetty Pariisin Salonkiin. Édouard Manet'n maalaus Aamiainen ruohikolla oli yksi estetyistä teoksista. Tätä pidetään avantgardetaiteen syntyhetkenä. Keisari Napoleon III puuttui asiaan ja osti Manet'n teoksen kokoelmiinsa.
Bouguereau oli loppuun saakka omistautunut työlleen. Hän sanoi menevänsä joka päivä ateljeeseensa täynnä iloa. Jos hän ei jostain syystä kyennyt maalaamaan, se aiheutti hänelle suurta surua. Kun Bouguereau kuoli hänelle järjestettiin Pariisissa hienot hautajaiset ja myös hänen syntymäkaupungissaan järjestettiin muistotilaisuus. Uransa varrella Bouguereau maalasi 826 maalausta.
Uransa viimeisinä vuosina Bouguereau sai nähdä taidemaailman kääntyvän häntä ja hänen tyylisuuntaansa vastaan. Hänen edustamaansa akateemista tyyliä pidettiin vanhentuneena. Taiteilija hankki oppilaistaan vihamiehiä kutsumalla Henri Matissea piirustustaidottomaksi. Lisäksi hän antoi aseet vastustajilleen tuottamalla tehdasmaisesti mytologisia maalauksia ja idealisoituja alastomia naisvartaloita tyydyttämään maksavien asiakkaiden makua. Monet kriitikot olivat sitä mieltä, että jos haluavat nähdä maalauksia jotka esittävät maa- tai tehdastyöläisiä, he katsovat mieluummin Jean-François Millet´n realistisia kuvia kuin Bouguereaun siloteltuja ja kiillotettuja maalauksia. Tämän johdosta Edgar Degas ryhtyi käyttämään halventavaa termiä "Bouguereute" mielestään liian siististä akateemisesta taiteesta. Vanhenevaa taiteilijaa pilkatakseen Degas ja Claude Monet sanoivat, että vuonna 2000 Bouguereauta pidetään suurimpana ranskalaisena taiteilijana.
Jälkimaine

Impressionismin suosio ja impressionististen taiteilijoiden arviot Bouguereaun töistä johtivat siihen, ettei hänen maalauksiaan enää juuri nähty julkisesti. Bouguereaun maalauksia pidettiin jopa sisällöttöminä ja vulgääreina.
Bouguereaun työt alkoivat kiinnostaa uudelleen 1970–1980-lukujen vaihteessa. Vuonna 1974 hänen töitään esiteltiin New Yorkin Cultural Centressä oman aikansa kuriositeettina. Sen jälkeen hänen töitään esiteltiin Montrealissa ja Pariisissa ja hänestä alkoi ilmestyä taidehistoriallisia tutkimuksia, joissa tähdennettiin, että Bouguereaulla on ollut merkitystä monien taiteilijoiden opettajana. Erityisen paljon arvostetaan hänen panostustaan naisten taidekoulutukseen.
Nykyään monet kriitikot pitävät Bouguereauta teknisesti erittäin taitavana taiteilijana joka tosin kadotti omaperäisyytensä ryhtyessään tekemään kiiltokuvia mytologiasta ja ihmisvartalosta. Hänen töitään on esillä muun muassa Pietarin Eremitaasissa, Pariisissa Louvressa ja Bostonin Museum of Fine Artsissa. Hänen työnsä ovat saaneet nykyiseltä taideyleisöltä usein innostuneen vastaanoton. Lisäksi osa hänen töistään, kuten Ensisuudelma, ovat levinneet suuren yleisön nähtäville julisteissa, kalentereissa ja mukeissa, tosin ilman mainintaa tekijästä. Taidehuutokaupoissa hänen töistään on maksettu suuria summia ja ostajina ovat olleet yksityishenkilöt.
Maalauksia

Dante ja Vergilius Helvetissä, 1850
Ensisuudelma, 1873
Homeros ja opas, 1874
Kylpijä, 1879
Kevään tulo, 1886
Viattomuus, 1893
La vierge au lys, 1899
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William-Adolphe Bouguereau Wikimedia Commonsissa
William-Adolphe Bouguereau, Sotheby (englanniksi)
William-Adolphe Bouguereau: Omakuva vuodelta 1850.
William- Adolphe Bouguereau: Napoleon III vierailee Tarascon tulva-alueella.
Yhdysvaltain Grand Prix 2018

|  Yhdysvaltain Grand Prix 2018  |
| --- | --- |
 18. osakilpailu 21 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  21. lokakuuta 2018
Rata:  Circuit of the Americas
Sijainti:  Austin, Texas, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,513 km
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 308,405 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paaluaika:  1.32,237
Palkintokoroke
Voittaja:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Toinen:   Max Verstappen   (Red Bull Racing)
Kolmas:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.37,392 (kierroksella 40)
Yhdysvaltain Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 Pirelli 2018 United States Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2018 18. osakilpailu, joka ajettiin 21. lokakuuta Circuit of the Americasin moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. lokakuuta | 10:00–11:30 | 18:00–19:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 16–17 °C | 17–18 °C | 92–95 % |
| 19. lokakuuta | 14:00–15:30 | 22:00–23:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 17 °C | 18–19 °C | 93–94 % |
| 20. lokakuuta | 13:00–14:00 | 21:00–22:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 18 °C | 20–21 °C | 79–91 % |
| 20. lokakuuta | 16:00–17:00 | 00:00–01:00 | Aika-ajot |  Pilvinen | 19 °C | 21 °C | 73–75 % |
| 21. lokakuuta | 13:10–15:10 | 21:10–23:10 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 20 °C | 28 °C | 40 % |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Osioiden ajat> 1. osio | Osioiden ajat> 2. osio | Osioiden ajat> 3. osio | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.34,130 | 1.33,480 | 1.32,237 | 1 |
| 2 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1.34,569 | 1.33,079 | 1.32,298 | 5 |
| 3 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.34,703 | 1.32,884 | 1.32,307 | 2 |
| 4 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1.34,518 | 1.33,702 | 1.32,616 | 3 |
| 5 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.34,755 | 1.34,185 | 1.33,494 | 4 |
| 6 | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 1.34,876 | 1.34,522 | 1.34,145 | 6 |
| 7 | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 1.34,932 | 1.34,564 | 1.34,215 | 7 |
| 8 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1.34,892 | 1.34,419 | 1.34,250 | 8 |
| 9 | 16 |  Charles Leclerc | Sauber-Ferrari | 1.35,069 | 1.34,255 | 1.34,420 | 9 |
| 10 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 1.35,193 | 1.34,525 | 1.34,594 | 10 |
| 11 | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 1.34,891 | 1.34,566 |  | 11 |
| 12 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.34,972 | 1.34,732 |  | 12 |
| 13 | 10 |  Pierre Gasly | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.34,850 | Ei aikaa |  | 19 |
| 14 | 28 |  Brendon Hartley | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.35,206 | Ei aikaa |  | 20 |
| 15 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.34,766 | Ei aikaa |  | 13 |
| 16 | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Renault | 1.35,294 |  |  | 14 |
| 17 | 35 |  Sergei Sirotkin | Williams-Mercedes | 1.35,362 |  |  | 15 |
| 18 | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 1.35,480 |  |  | 16 |
| 19 | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 1.35,536 |  |  | 17 |
| 20 | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Renault | 1.35,735 |  |  | 18 |
107 % aika: 1.40,719
Lähde:
Sebastian Vettel sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen ylinopeudesta punaisten lippujen aikana ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa.
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 56 | 1:34.18,643 | 2 | 25 |
| 2. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 56 | +1,281 | 18 | 18 |
| 3. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 56 | +2,342 | 1 | 15 |
| 4. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 56 | +18,222 | 5 | 12 |
| 5. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 56 | +24,744 | 3 | 10 |
| 6. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 56 | +1.27,210 | 7 | 8 |
| 7. | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 56 | +1.34,994 | 11 | 6 |
| 8. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 56 | +1.41,080 | 10 | 4 |
| 9. | 28 |  Brendon Hartley | Scuderia Toro Rosso-Honda | 55 | +1 kierros | 20 | 2 |
| 10. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 55 | +1 kierros | 16 | 1 |
| 11. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Renault | 55 | +1 kierros | 17 |  |
| 12. | 10 |  Pierre Gasly | Scuderia Toro Rosso-Honda | 55 | +1 kierros | 19 |  |
| 13. | 35 |  Sergei Sirotkin | Williams-Mercedes | 55 | +1 kierros | 14 |  |
| 14. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 54 | +2 kierrosta | 15 |  |
| Kesk. | 16 |  Charles Leclerc | Sauber-Ferrari | 31 | Kolarivauriot (Grosjean) | 9 |  |
| Kesk. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 8 | Voimayksikkö | 4 |  |
| Kesk. | 20 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 2 | Kolarivauriot (Leclerc) | 8 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Renault | 1 | Kolarivauriot (Stroll) | 13 |  |
| DSQ | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 56 | +1.39,288 | 6 |  |
| DSQ | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 56 | +1.40,657 | 12 |  |
Lähteet:
Esteban Ocon ajoi maaliin kahdeksentena, mutta hänet hylättiin kierroksella 1 tapahtuneen liian suuren polttoaineenvirtauksen takia.
Kevin Magnussen ajoi maaliin yhdeksäntenä, mutta hylättiin hänen käytettyään kilpailun aikana yli 105 kg polttoainetta.
Tulokset > Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Kimi Räikkösen seuraava voitto Australian GP:n 2013. Samalla Räikkönen rikkoi ennätykset kahden pisimmän peräkkäisen voiton välillä (112 voitotonta kilpailua), ja pisimmän ajan ensimmäisen ja viimeisen voiton välillä (15 vuotta, 6 kuukautta ja 28 päivää, 255 kilpailua). Voitto oli samalla ainoa Ferrarille paluun jälkeen.
Kimi Räikkösen 21. osakilpailuvoittollaan Räikkösestä tuli eniten Grand Prix -voittoja ottanut suomalaiskuljettaja.
50. suomalaisvoitto.
Zhumadian

| Zhumadian 驻马店市, Zhùmădiàn Shì |
| --- | --- |
 Zhumadianin sijainti Kiinan Henanin maakunnassa
 Zhumadian
 Koordinaatit: 33.0152°N, 114.0222°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Henan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:    km²
Väkiluku (2010):  7 231 234
Aikavyöhyke:  UTC+8
 
 www.zhumadian.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zhumadian (kiin. 驻马店市, pinyin: Zhùmădiàn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 195 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta eteläkaakkoon. Prefektuurin pinta-ala on 14 974 neliökilometriä ja väkiluku 7,23 miljoonaa (2010).
Prefektuurin jako piirikuntatasolla. Keskuspiiri on merkitty vaaleammalla sävyllä.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Luohen ja Zhoukoun, idässä Fuyangin, etelässä Xinyangin sekä
lännessä Nanyangin ja Pingdingshanin prefektuureihin.
Vuonna 2010 Zhumadianin prefektuurissa oli piirikuntatasolla yksi (kaupunki)piiri ja kahdeksan piirikuntaa.
Prefektuuri on liikenteen läpikulkualuetta, sillä esimerkiksi rautatielinja Peking-Kanton, valtatiet numero 106 ja 107 sekä moottoritie Peking-Zhuhai kulkevat sen läpi pohjois-eteläsuuntaisesti.
Vuonna 1975 prefektuurin alueella sattui suuri teknologinen katastrofi, kun Ru-jokeen rakennetun Banqiaon tekojärven pato petti. Syntyneen tulvan seurauksena arvioitiin menehtyneen jopa 171 000 henkeä ja 11 miljoonan ihmisen asuntoa tuhoutui. Tapausta pidetään maailman suurimpana pato-onnettomuutena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zhumadian Wikimedia Commonsissa
Mattipekka Ratia

Mattipekka Ratia (10. tammikuuta 1966 – 1. joulukuuta 2014) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Yksi hänen tunnetuimmista sarjakuvistaan on Nakki ja Tappi, joka kertoo suomalaisen homoparin elämästä. 1980-luvulla hän tuli tunnetuksi ”vaihtoehtosarjakuvan” tekijänä. Ratia on toiminut myös Jysäys-sarjakuvalehden päätoimittajana. Ratian toinen ammatti oli sairaanhoitaja. Hän piirsi viimeiset vuotensa 2012–2014 Tehy-lehteen sarjakuvaa Suolaa haavoille nimimerkillä Karvainen hoitaja.
Aiheesta muualla

Mattipekka Ratian haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Nakki ja Tappi (Arkistoitu – Internet Archive)
Zia Mohyeddin

Zia Mohyeddin (20. kesäkuuta 1933 Lyallpur (nyk. Faisalabad), Brittiläinen Intia – 13. helmikuuta 2023) oli pakistanilainen näyttelijä, joka on vaikuttanut urallaan sekä Pakistanissa että Britanniassa. Hän opiskeli näyttelemistä Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa Lontoossa 1953–1956. Mohyeddin aloitti näyttelijänuransa teatterissa, ja ensiesiintymisensä elokuvassa hän teki David Leanin ohjaamassa elokuvassa Arabian Lawrence (1962).
Aiheesta muualla

Zia Mohyeddin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Zia Mohyeddin
Käännös suomeksi
McLaren MP4-17

| McLaren MP4-17 |
| --- | --- |
 McLaren MP4-17 auto
Talli:   Mclaren
Suunnittelija(t):  Adrian Newey Neil Oatley
Kuljettajat:  5.  David Coulthard 6.  Kimi Räikkönen
Teknisiä tietoja
Renkaat:  M Michelin
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian Grand Prix 2002
Kilpailuja:  33
Voittoja:  3
Paalupaikkoja:  2
Nopeimpia kierroksia:  5
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
McLaren MP4-17 oli brittiläisen Mclarenin Formula 1 käyttämä auto, jolla talli kilpaili vuosina 2002-2003. Autolla kilpailivat brittiläinen David Coulthard ja suomalainen Kimi Räikkönen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2002
Ferrari F2001B
F2002
McLaren MP4-17
Williams FW24
Sauber C21
Jordan EJ12
BAR 004
Renault R202
Jaguar R3
Arrows A23
Minardi PS02
Toyota TF102
Martti Jalkanen

Martti Juhani Jalkanen (s. 9. lokakuuta 1947 Saarijärvi) on  kunnallismies, joka toimi Kokemäen kaupungin palveluksessa lähes neljäkymmentä vuotta, mistä kaupunginjohtajana kolmisenkymmentä vuotta.
Martti Jalkanen syntyi maanviljelijä Aati Armas Jalkasen ja emäntä Maria Koivumäen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 on rehtori Eila Kaarina Peltomaa. Jalkanen tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1970. Hän oli Nurmeksen vt. sosiaalisihteeri 1971 ja Saarijärven kunnansihteeri 1971–1974. Kokemäen kauppalan ja kaupungin palveluksessa hän toimi hallintopäällikkönä 1974–1984. Kaupunginjohtajaksi hänet nimitettiin 1984. Jalkanen jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuonna 2013.
Zhujiang (olut)

Zhujiang oluttölkkejä kaupan hyllyllä Hongkongissa.
Zhujiang (kiin. 珠江啤酒) on Kantonn Zhujiang-panimon lagertyyppinen kiinalainen olut. Se on nimetty Helmijoen mukaan. Olut sisältää 5,3 tilavuusprosenttia alkoholia. Zhujiang on yksi Kiinan kolmesta kansallisesta olutmerkistä, ja sitä on saatavilla kansainvälisesti. Se kuuluu myös Suomessa Alkon valikoimiin.
Olutta valmistava Zhujiang-panimo on vuonna 1985 perustettu kiinalainen valtionyhtiö.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (kiinaksi), (englanniksi)
Matthias Ginter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Matthias Ginter. |  Matthias Ginter. |  Matthias Ginter. |  |
Maa:   Saksa
Miesten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2014 |  |  |
| Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  |  |
|  Kultaa | Venäjä 2017 |  |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Matthias Lukas Ginter (s. 19. tammikuuta 1994 Freiburg im Breisgau, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa Bundesliigan SC Freiburgissa ja Saksan maajoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seuraura

Ginter aloitti uransa SV Marchissa ennen siirtymistä SC Freiburgiin vuonna 2005. Hän voitti joukkueen A-nuorissa junioreiden Saksan cupin 2011 ja 2012.
Tammikuussa 2012 Ginter nostettiin Freiburgin edustusjoukkueeseen. Hän debytoi Bundesliigassa 21. tammikuuta 2012 tultuaan vaihdosta kentälle Anton Putsilan tilalle FC Augsburgia vastaan. Hän teki ottelun 1-0 -voittomaalin 88. minuutilla. Maali, joka tuli kaksi päivää Ginterin 18-vuotissyntymäpäivän jälkeen, teki Ginteristä Freiburgin nuorimman maalintekijän Bundesliigassa. Aikaisemmin ennätystä piti Dennis Aogo. Hän sai Saksan lupaavimmille nuorille pelaajille myönnettävän Fritz Walter -kultamitalin sekä 2012 että 2013.
Ginter pelasi kahden ja puolen vuoden aikana Freiburgissa 70 bundesliigaottelua, joissa teki kaksi maalia. Kaudella 2013–2014 hän oli avauskokoonpanossa jokaisessa liigaottelussa. Eurooppa-liigan viidessä ottelussa hän viimeisteli yhden maalin.
Ginter siirtyi Borussia Dortmundiin kymmenen miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2014. Hän pelasi kolmen kauden aikana 67 Saksan pääsarjaottelua, joissa teki kolme ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 13 ja Eurooppa-liigassa 11 ottelua. Hän voitti DFL-Supercupin 2014 ja Saksan cupin 2017.
Ginter siirtyi kesällä 2017 Borussia Mönchengladbachiin 17 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi seurassa viiden kauden aikana 154 bundesliigaottelua, joissa hän teki 11 ja syötti viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua kaudella 2019–2020 ja Mestarien liigassa kahdeksan ottelua kaudella 2020–2021.
Ginter palasi kesällä 2022 SC Freiburgin joukkueeseen. Hän on kaudella 2022–2023 pelannut vuodenvaihteeseen mennessä 15 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja kuusi Eurooppa-liigan ottelua. Saksan cupin toisen kierroksen ottelussa St. Paulia vastaan hän teki tasoitusmaalin varsinaisen peliajan lisäajalla ja syötti 2–1-voittomaalin jatkoajan lopulla.