stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juhlaraha
Historia

Jo antiikin aikana painettiin muistokolikoita, joiden aiheena oli jokin merkkitapahtuma tai hallitsijan merkkiteko. Antiikin Roomassa juhlarahoja käytettiin myös maksuliikenteessä. Keskiajalta juhlarahoja ei tunneta kuin muutamia, mutta renessanssin aikana antiikin rahataiteen tultua kiinnostuksen kohteeksi alettiin juhlarahojakin jälleen valmistaa. 1500–1800-luvuilla juhlarahat painettiin yleensä kullasta ja hopeasta, eikä niitä laskettu maksuliikenteeseen. Niiden aiheina oli yleisimmin hallitsijaperheiden jäsenten häät tai hautajaiset.
1800-luvulla alettiin painaa rahoja kansallisesti ja valtiollisesti merkittävien tapahtumien kunniaksi, joskin vielä hyvin satunnaisesti. Muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa ja Itävallassa alettiin lyödä juhlarahoja vuosittain 1920–1930-luvuilla. Suomessa ensimmäinen juhlaraha painettiin vuonna 1951, aiheena vuoden 1952 kesäolympialaiset. Nykyisin juhlarahoja painetaan vuosittain useissa eri maissa. Rahapajat valmistavat niitä keräilykohteiksi ja pitävät siten yllä kannattavuuttaan.
Painolaadut ja materiaalit

Juhlarahat jaotellaan pääasiassa BU- ja proof-laatuihin. BU (brilliant uncirculated) on yleisempi laatu ja se tarkoittaa lyöntikiiltoista rahaa, jossa ei ole käsittelyn jälkiä. Juhlarahoja painetaan monesti myös peilikiiltoisina niin sanotulla proof-tekniikalla. Tällaisissa rahoissa jokin osa on täysin peilikirkas ja siitä nousee mattapintaisia kuvioita. Myös joistain käyttörahoista on tehty proof-painoksia.
Suurin osa juhlarahoista on valmistettu kullasta tai hopeasta, mutta myös platinaa on käytetty. Nykyisin joissain rahoissa ja mitaleissa on myös väripainatuksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen juhlarahat. Kolikot.com.
Juhlarahat. Keraily.info.
Rooman keisari Lucius Veruksen lyöttämä juhlaraha juhlistaa keisarin voittoa Parthian Vologases IV:stä. Takapuolella sureva Armenia henkilöhahmon muodossa.
Ensimmäinen olympialaisten juhlaraha lyötiin Helsingin kisojen kunniaksi.
Jules-Albert de Dion

| Jules Félix Philippe Albert de Dion de Wandonne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1856 Carquefou, Loire-Atlantique, Ranska
Kuollut: 19. elokuuta 1946 Pariisi, Ranska
Albert de Dion brittiläisen Vanity Fair -lehden karikatyyrissa
Markiisi Jules Félix Philippe Albert de Dion de Wandonne (9. maaliskuuta 1856, Carquefou, Loire-Atlantique – 19. elokuuta 1946, Pariisi) oli ranskalaisen ajoneuvoteollisuuden pioneeri.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elmer Rice
Teokset > Suomennetut näytelmät

Laskukone (The Adding Machine, 1923),, suom. Frank Rosvall, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.]
Katu (Street Scene, 1929, myös ohjaus),, suom. Seere Sario, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.]
Me, kansa (We, the People, 1933, myös tuotanto ja ohjaus), suom. Aili Tikka
Tuomionpäivä (Judgment Day, 1934, myös tuotanto ja ohjaus)
Musta lammas (Black Sheep, 1938, myös tuotanto ja ohjaus)
Teokset > Näytelmiä

A Defection from Grace (1913, Frank Harrisin kanssa, julkaisematon)
The Seventh Commandment (1913, Frank Harrisin kanssa, julkaisematon)
The Passing of Chow-Chow (1913, julkaistu 1925)
On Trial (1914, Frank Harrisin kanssa)
The Iron Cross (1917)
The Home of the Free (1918)
For the Defense (1919)
It is the Law (1922)
The Adding Machine (1923, Laskukone, suom. Frank Rosvall, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.])
The Mongrel (1924, Hermann Bahrin romaanista)
Close Harmony (1924, Dorothy Parkerin kanssa)
The Sidewalks of New York (1925, julkaistiin 1934 nimellä Three Plays Without Words)
Is He Guilty? (1927)
Wake Up, Jonathan (1928, Hatcher Hughesin kanssa)
The Gay White Way (1928)
Cock Robin (1929, Philip Barryn kanssa)
Street Scene (1929, myös ohjaus, Katu, suom. Seere Sario, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.])
The Subway (1929)
See Naples and Die (1930, myös ohjaus)
The Left Bank (1931, myös tuotanto ja ohjaus)
Counsellor-at-Law (1931, myös tuotanto ja ohjaus)
The House in Blind Alley: A Play in Three Acts (1932)
We, the People (1933, myös tuotanto ja ohjaus, Me, kansa, suom. Aili Tikka)
Three Plays Without Words (1934)
Landscape With Figures
Rus in Urbe
Exterior
The Home of the Free (1934)
Judgment Day (1934, myös tuotanto ja ohjaus, suom. Tuomionpäivä)
Two Plays (1935)
Between Two Worlds
Not for Children
Black Sheep (1938, myös tuotanto ja ohjaus, suom. Musta lammas)
American Landscape (1938, myös ohjaus)
Two On an Island (1940, myös ohjaus; musiikki Kurt Weill)
Flight to the West (1940, myös ohjaus)
The Talley Method (1941, myös tuotanto ja ohjaus)
A New Life (1944)
Dream Girl (1946, myös ohjaus)
The Grand Tour (1952, myös ohjaus)
The Winner (1954, myös ohjaus)
Cue for Passion (1959, myös ohjaus)
Love Among the Ruins (1963)
Court of Last Resort (1965)
Teokset > Romaanit

On Trial (1915, näytelmän pohjalta)
A Voyage to Purilia (1930)
Imperial City (1937)
The Show Must Go On (1949)
Teokset > Tietokirjallisuus

The Living Theatre (1959)
Minority Report (1964, omaelämäkerta)
Valikoitu filmografia

On Trial, 1917 (alkuperäisnäytelmä)
Vuokratta ja rakkaudessa, 1921 (käsikirjoitus)
For the Defense, 1922 (alkuperäisnäytelmä)
It is the Law, 1924 (alkuperäisnäytelmä)
On Trial, 1928 (alkuperäisnäytelmä)
Oh, Sailor Behave, 1930 (alkuperäisnäytelmä)
Katukuvia, 1931 (alkuperäisnäytelmä)
Counsellor at Law, 1933 (alkuperäisnäytelmä)
On Trial, 1939 (alkuperäisnäytelmä)
Ravintola Vapaa-aika, 1942 (käsikirjoitus)
Dream Girl, 1948 (alkuperäisnäytelmä)
The Adding Machine, 1969 (alkuperäisnäytelmä)
Aiheesta muualla

Elmer Rice Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Elmer Rice
Käännös suomeksi
Kahvilassa kahden aikaan

| ”Kahvilassa kahden aikaan” Yö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 2000 Headline Studio, Tampere
 Julkaistu: kesäkuu 2000
 Formaatti: CD-single
 Tuottaja(t): Jani Viitanen
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Yön muut singlet
| ”Kuljettaa keväinen tie” 1999 | ”Kahvilassa kahden aikaan” 2000 | ”Kultasiipi” 2000 |
Kahvilassa kahden aikaan on kesäkuussa 2000 ilmestynyt Yön CD-single, jonka kappaleet on myöhemmin julkaistu vain vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli. Single on Yön ensimmäinen levytys, jossa basistina on Jukka Lewis.
Muusikot

Olli Lindholm – laulu
Markku Petander – kitara
Jani Viitanen – kitara, taustalaulu
Jukka Lewis – basso, taustalaulu
Frogley – rummut, taustalaulu
Kappaleet

Kahvilassa kahden aikaan – 4.20 (säv. Markku Petander, san. Pauli Hanhiniemi)
Viereeni jää – 4.35 (säv. Jukka Lewis, san. Pauli Hanhiniemi)
KDM Tordenskjold

| KDM Tordenskjold |
| --- | --- |
 KDM Tordenskjold

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kööpenhaminan laivastontelakka
Kölinlasku:  5. kesäkuuta 1879
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1880
Palveluskäyttöön:  29. syyskuuta 1882
Poistui palveluskäytöstä:  14. toukokuuta 1908
Loppuvaihe:  romutettu 1908
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 534 t
Pituus:  67,79 m
Leveys:  13,23 m
Syväys:  4,81 m
Koneteho:  2 x Compound-höyrykonetta ja 8 kattilaa, 2 600 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  220
Aseistus
Aseistus:  1 x 355 mm tykkiä 4 x 120 mm tykkiä 4 x 37 mm Hotchkiss-tykkiä 1 x 380 mm torpedoputkea 3 x 350 mm torpedoputkea
KDM Tordenskjold oli Tanskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu rannikkopanssarilaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Kööpenhaminen laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1879. Se laskettiin vesille 30. syyskuuta 1880 ja valmistui 29. syyskuuta 1882.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 14. toukokuuta 1908 ja romutettiin vielä samana vuonna Stettinissä.
Karhuvuoren kalliomaalaus

| Karhuvuoren kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Karhuvuoren kalliomaalaus
Koordinaatit:  62°24′46.8690″N, 27°51′15.4052″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karhuvuoren kalliomaalaus sijaitsee Pohjois-Savossa Leppävirralla Unnukka-järvessä sijaitsevan Pöyhönsaaren länsirannalla pystysuorassa kalliossa vesireitin kapeikossa useiden metrien korkeudessa. Löydön teki Anssi Toivanen vuonna 2017.
Kalliomaalaus on leveydeltään lähes kaksi metriä. Maalauksessa on yksi tikku-ukkona kuvattu ihmishahmo. Hahmon jalat ovat taipuneet polvista ja toinen käsi nousee yläviistoon. Käteen liittyy kaareva viiva.
Kuva-aiheen ja sijainnin perusteella maalaus on ajoitettu vuosiin 5200–3900 eaa. eli kivikautiseksi. Pohjois-Savossa kalliomaalauksia on löydetty hyvin vähän, kun taas Etelä-Savossa niitä on löydeetty nelisenkymmentä.
Karhuvuori (Seinäjoki)

Karhuvuori on Seinäjoella sijaitseva kehittyvä asuinalue, jonka asuinrakentaminen alkoi vuonna 2013. Alueelle on rakennettu luhti-, rivi- ja omakotitaloja. Karhuvuori sijaitsee Tanelinrannan vieressä, jossa on Karhuvuoren lähipalvelut, kuten S-Market, päiväkoti, seurakuntakoti ja alakoulu. Karhuvuori kuuluu Tanelinrannan kaupunginosaan.
Kunnallistekniikan laajennusosa aloitettiin vuonna 2012, jonka toteuttajana toimi Kuljetus Tuomet Oy. Alueen tontit ovat olleet Seinäjoen kalleimpia. Karhuvuoren suosiota selittävät muun muassa läheisyys teollisuusalueen työpaikkoihin sekä Tanelinrannan lähipalveluihin.
Alueella on parannettu esimerkiksi Elisan mobiili- ja kiinteää verkkoa loppuvuodesta 2019.
Karhuvuoren entinen nimi oli Murhavuori, mutta markkinoinnin kannalta nimi ei ollut toivotuin. Muutos toteutettiin 2011–2012.
KGHM Polska Miedź

| KGHM Polska Miedz |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  WSE: PLKGHM000017
ISIN:  PLKGHM000017
Perustettu:  1961
Toimitusjohtaja:  Radoslaw Domagalski-Labedzki
Kotipaikka:   Puola ul. M. Sklodowskiej-Curie 48, Lubin 59-301, Puola
Toimiala:  Kaivosteollisuus
Tuotteet:  kuparimalmi, kupari, hopea, yms.
Henkilöstö:  33 370
Tytäryhtiöt:  Bipromet SA
Kotisivu:  kghm.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
KGHM Polska Miedz S.A. (KGHM) on puolalainen kaivosyhtiö ja pörssiyritys, jonka päämaja sijaitsee Lubinssa. Yhtiön osake noteerataan Varsovan pörssissä, jonka keskeisimpien osakkeiden WIG20-osakeindeksissä yhtiön osake oli painoarvoltaan viidenneksi merkittävin osake (13. helmikuuta 2018 paino 6,7 %).
Yrityskonserni tuottaa kaivoksissaan ja valimoillaan kuparimalmia ja kirjometalleja (ei-rautametalleja). Yhtiön hallinnassa on Euroopan suurin kuparimalmin esiintymä ja sillä on oikeuksia esiintymiin myös Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Chilessä. KGHM on kuudenneksi suurin elektrolyyttisen kuparin ja toiseksi suurin hopean tuottaja maailmassa. Yhtiö tuottaa muun muassa kuparikatodeja, kuparilankaa, Cu-OFE ja Cu-Ag -lankaa; hopeaa harkkoina ja rakeisessa muodossa; kultaharkkoja, molybdeenia; reniumia; ja muita tuotteita, kuten lyijyä, rikkihappoa, kuparisulfaattia, nikkelisulfaattia, teknisiä seleenituotteita, platinaa ja palladiumia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KGHM Polska Miedź Wikimedia Commonsissa
KDM Triton (F358)

| KDM Triton |
| --- | --- |
 KDM Triton

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Svendborg Shipyard
Kölinlasku:  27. kesäkuuta 1989
Laskettu vesille:  16. maaliskuuta 1990
Palveluskäyttöön:  2. joulukuuta 1991
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t
Pituus:  112,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,4 m
Syväys:  6,0  m
Koneteho:  3 x Detroit Diesel GM 16V 7163-7305 dieselmoottoria á 460 kW 1 x Detroit Diesel 6L-71N 1063-7005 -dieselmoottori 120 kW
Nopeus:  21,8 solmua
Miehistöä:  47-60
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara 76 mm/L62 Super Rapid -tykki 7 x 12,7 mm konekivääriä 4 x 7,62 mm konekivääriä 1 x syvyyspommikisko MU90 sukellusveneentorjuntatorpedot 1 x Westland Lynx Mk.90B
KDM Triton (runkonumero F358) on Tanskan laivaston Thetis-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 27. kesäkuuta 1989. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1990 ja valmistui 2. joulukuuta 1991.
Palvelus

Maaliskuusta huhtikuuhun 1992 alus vieraili Yhdysvalloissa ja entisessä Tanskan Länsi-Intiassa osallistuen alueen myynnin 75-vuotisjuhlallisuuksiin.
Alus osallistui 15. kesäkuuta 1992 Tanskan kuningasparin hopeahääpäivän kunniaksi järjestettyyn laivastokatselmuksen. Alus vieraili 1995 New Yorkissa ja oli palveluksessa 2014.
KDM Thetis (F357)

| KDM Thetis |
| --- | --- |
 KDM Thetis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Svendborg Shipyard
Kölinlasku:  10. lokakuuta 1988
Laskettu vesille:  14. heinäkuuta 1989
Palveluskäyttöön:  1. heinäkuuta 1991
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t
Pituus:  112,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,4 m
Syväys:  6,0  m
Koneteho:  3 x Detroit Diesel GM 16V 7163-7305 dieselmoottoria á 460 kW 1 x Detroit Diesel 6L-71N 1063-7005 -dieselmoottori 120 kW
Nopeus:  21,8 solmua
Miehistöä:  47-60
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara 76 mm/L62 Super Rapid -tykki 7 x 12,7 mm konekivääriä 4 x 7,62 mm konekivääriä 1 x syvyyspommikisko MU90-sukellusveneentorjuntatorpedot 1 x Westland Lynx Mk.90B
KDM Thetis (runkonumero F357) on Tanskan laivaston Thetis-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 10. lokakuuta 1988. Se laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1989 ja valmistui 1. heinäkuuta 1991.
Palvelus

Alus oli huhtikuusta kesäkuuhun 1991 Århus Flydedokilla, jossa oikaistiin perä ja siihen asennettiin kaapeliportti. Tanskan laivasto allekirjoitti keväällä 1991 Nunaoilin kanssa viisivuotisen sopimuksen, jonka mukaan Thetistä voidaan käyttää seismologisten mittausten tekemiseen Grönlannin rannikolla etsittäessä öljyä (projekti Kanumas). Alus lähti 12. heinäkuuta ensimmäiselle niin sanotulle Kanumas-partiomatkalleen Grönlannin rannikolle. Alus oli 10. syyskuuta Tanskan laivaston alusten saavuttamassa pohjoisimmassa pisteessä 79 astetta 29,4 minuuttia.
Alus oli 15. kesäkuuta 1992 Tanskan kuningasparin hopeahääpäivän kunniaksi järjestetyn laivastokatselmuksen lippulaivana. Se oli palveluksessa 2014.
Kahvipannu

Perinteinen pohjoismainen, puuliedelle suunniteltu kuparipannu.
Antti Nurmesniemen 1957 suunnittelemat yhden ja 1,5 litran Pehtoori-kahvipannut ovat muodostuneet eräiksi Suomen muotoilun kultakauden klassikkoesineiksi.
Kahvipannu on astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä. Siinä on tasainen pohja, jotta se voidaan panna levylle kuumenemaan, nokka, josta kahvi kaadetaan, päällä reikä, josta pannuun on tarkoitus kaataa keitin- ja pesuvedet sekä tämän peitteenä kansi. Nokan ja pannun rungon liittymässä saattaa olla valmiiksi sihti, joka estää purujen laskeutumisen kuppiin. Kahvipannua saatetaan myös käyttää kahvinvalmistusvälineenä esimerkiksi eräolosuhteissa, joissa ei ole sähköä eikä hellaa, jolloin sitä pidetään nuotiolla. Kahvipannua saatetaan myös lasikannuja laajemmin käyttää kahvikannun asemesta kahvin tarjoiluun juhlissa. Niin sanotun virallisen tarjoiluetiketin mukaan se ei kuitenkaan ole tarjoiluastia.
Kahvipannut valmistetaan metalleista, jotka kestävät hyvin kiehuvaa vettä sekä johtavat hyvin lämpöä. Perinteisesti kahvipannut valmistettiin erinomaisesti lämpöä johtavasta kuparista, ja niiden sisäpinta tuli päällystää tinalla, sillä kupari on myrkyllistä. Tinakerros kuluu ajan mittaan, ja taloissa kiertelikin säännöllisesti pannuja ammatikseen tinanneita tinureita. 1950-luvulla Suomessa alettiin enenevissä määrin valmistaa kahvipannuja teräksestä sekä suosiossa olleella emalilla päällystetystä teräksestä. Nykyisin yleisempiä ovat ruostumattomasta teräksestä tehdyt pannut, joita muutamat valmistajat tuottavat edelleen. Teräs on pannunvalmistusmateriaaleista helppohoitoisin, mutta toisaalta haalistuen teräspannu kuluu ulkonäöltään muita edellä mainittuja nopeammin.
Kahvipannu oli ennen 1960–1970-luvulla tapahtunutta sähkökäyttöisten kahvinkeittimien yleistymistä tyypillisin tapa valmistaa kahvia Suomessa – ennen toista maailmansotaa liki main ainoa. Sittemmin se on hävinnyt kahvinkeittimelle yhä enemmän. Nykyisin Suomessa myytävästä kahvista on kymmenesosa pannujauhatettua. Pannujauhatettua kahvia saatetaan käyttää myös pressopannuissa, mutta pannukahvilla on edelleen merkittävä kuluttajakuntansa.
Pannukahvi

Kahvin valmistaminen pannussa on yksinkertaista. Vesi kiehutetaan pannussa, pannu otetaan levyltä ja veteen sekoitetaan oikea määrä kahvijauhetta. Kahvi sekoitetaan, ja pannu käytetään levyllä uudemman kerran mutta niin, ettei juoma pääse kiehumaan, jolloin se kitkeröityisi. Kahvin voi myös ”säikäyttää” lorauttamalla siihen rivakkaan pienen tilkan kylmää vettä: tällä pyritään kahvin selkeytymisen nopeutumiseen. Ennen juoman tarjoilua odotetaan hiukan, että kahvi on hautunut ja porot ovat laskeutuneet pannun pohjalle.
Pannukahvin valmistukseen käytetään suodatinjauhatusta karkeammaksi jauhettua kahvia. Hienojakoisena suodatinjauhettu kahvi ei sovi pidempään haudutettavaksi, koska siitä tulee karvasta. Koska pannukahvissa jauhe on suoraan juomassa, kaikki kahvin liukenevat aineet jäävät juomaan, eivätkä tietyt rasvat ja eteeriset öljyt suodatu suodatinpaperiin, kuten kahvinkeittimessä. Tästä syystä pannukahvi on suodatinkahvia rasvaisempaa, mistä johtuu sen maine suodatinkahvia ”täyteläisemmän” makuisena.
Pannukahvin sisältämä diterpeeni kafestoli kohottaa LDL-kolesterolipitoisuutta veressä; suodatinkahvin valmistuksessa aine jää paperisuodattimeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kahvipannu Wikimedia Commonsissa
Juvan seutukunta

| Juvan seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti
Juvan seutukunta oli yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsi Itä-Suomen läänissä, Etelä-Savon maakunnassa. Kun seutukunta lakkautettiin vuoden 2009 alussa, siihen kuului neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero oli 102.
Kunnat

| Vaakuna | Kunta |
| --- | --- |
: Joroinen (kunta)
: Juva (kunta)
: Puumala (kunta)
: Rantasalmi (kunta)
Kuntien yhteistyö

Kunnat käyttävät alueestaan ja yhteistyöstään myös nimitystä RaJuPuSu, joka on lyhenne kuntien nimien aluista.
Yhteistyön tehostamiseksi perustettiin RaJuPuSu-yhtymä vuonna 1995 . Vuoden 1999 alusta mukaan liittyi myös Joroinen.
RaJuPuSu-yhtymän toiminta perustuu yhteistyösopimukseen, jossa sen tehtäviksi määritellään:
kuntayhteistyön kehittäminen ja kuntien välistä yhteistoimintaa koskevien esitysten valmistelu,
alueen kuntien yhteisestä edunvalvonnasta huolehtiminen,
yhteisten seudullisten kehittämishankkeiden suunnittelu, koordinointi ja mahdollinen toteuttaminen ja
muiden yhteisesti sovittavien tehtävien toteuttaminen.
Myöhemmin vuonna 2002 RaJuPuSu-yhtymässä päätettiin keskittyä maaseudun kehittämiseen ja kehittämisessä painottua:
maa- ja metsätalouteen, monialaisten maatilojen sekä elintarvikkeiden jatkojalostuksen kehittämiseen,
maaseutuasumisen ja -elämisen mahdollisuuksien turvaamiseen nyt ja tulevaisuudessa,
seudun markkinointiin,
julkisten palveluiden turvaamiseen ja
palveluyhteistyön kehittämiseen erillisten sopimusten mukaisesti.
Yhtymää johtamaan valitaan seutuhallitus valtuustokausittain.
Historia

1. tammikuuta 2002 Kangaslampi siirtyi Varkauden seutukuntaan.
1. tammikuuta 2004 Sulkava siirtyi Savonlinnan seutukuntaan.
1. tammikuuta 2009 seutukunta lakkautettiin, ja Juva, Joroinen ja Rantasalmi liittyivät Pieksämäen seutukuntaan ja Puumala Mikkelin seutukuntaan.
Aiheesta muualla

Joroisten kunnan kotisivut
Juvan kunnan kotisivut
Puumalan kunnan kotisivut
Rantasalmen kunnan kotisivut
Kaaresuvannon kirkko

| Kaaresuvannon kirkko |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Luulajan hiippakunta
Seurakunta:  Kaaresuvannon seurakunta
Rakentamisvuosi:  1905
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaaresuvannon kirkko sijaitsee Ruotsin Kaaresuvannossa Kiirunan kunnassa ja on maan pohjoisin kirkko. Se on rakennettu vuonna 1905, jolloin se korvasi aiemman, vuonna 1816 valmistuneen kirkkorakennuksen. Kirkko on restauroitu vuosina 1953-54, jolloin kirkko sai esimerkiksi uudet urut ja sakastin.
Kaarel Nurmsalu

Kaarel Nurmsalu
Kaarel Nurmsalu (s. 30. huhtikuuta 1991 Tamsalu) on virolainen mäkihyppääjä ja entinen yhdistetyn kilpailija. Hänen valmentajanaan toimi Petter Kukkonen.
Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Nurmsalu sijoittui pronssille sekä yhdistetyn sprintissä että normaalikilpailussa. Samoissa kisoissa hän osallistui myös mäkihyppyyn, jossa hän sai myös pronssia normaalikilpailussa. Aikuisten arvokisoissa hän kilpaili yhdistetyssä ensimmäisen kerran Liberecissä 2009, jossa hän oli parhaimmillaan normaalikilpailussa 35:s. Joukkuekisassa hän oli Viron joukkueen mukana yhdeksäs. Oslossa 2011 hän oli normaalikilpailussa 31:s.
Yhdistetyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran Klingenthalissa helmikuussa 2009 sijoittuen 42:nneksi. Ensimmäiset ja ainoat maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2010 oltuaan 30:s. Hän menestyikin paremmin yhdistetyn mäkiosuudella kuin hiihto-osuudella. Hän kilpaili yhdistetyssä viimeksi maaliskuussa 2011.
Mäkihypyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran joukkuekilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2011. Siinä Viro sijoittui yhdeksänneksi, eli kilpailun viimeiselle sijalle. Hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 26:s Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2013. Parhaimmillaan hän sijoittui kuudenneksi Oslossa maaliskuussa 2014.
Nurmsalu sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 sekä normaali- että suurmäessä 26:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parhaimmillaan normaalimäessä 38:s.
Nurmsalu ilmoitti kesäkuussa 2014 lopettavansa uransa taloudellisten syiden vuoksi. Hän kilpaili MM- ja maailmancuptasolla uudelleen kevätkaudella 2017 ilman suurta menestystä.
Kari Sievers

| Kari Sievers> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kari Ensio Sievers
Syntynyt: 20. joulukuuta 1945 (ikä 78) Turku
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  198 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1965–1966 1967–1968 1969–1970 1970–1971 1973–1974 1975–1976:   Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö  Kankaantaan Kisa  Pispalan Tarmo  Pispalan Tarmo
Valmennusura
1965–1966:   Tampereen Pyrintö (naiset)
Kari Ensio Sievers (s. 20. joulukuuta 1945 Turku) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Sievers pelasi Suomen pääsarjassa yhteensä kuuden kauden ajan. Pyrinnössä hän voitti Suomen cupin vuonna 1969.
Sievers valmensi Pyrinnön naisten edustusjoukkuetta kaudella 1965–1966.
Juovamuuntaja

Nykyaikaisia juovamuuntajia, joissa on sisäänrakennetut diodit. Punainen kaapeli on suurjännitekaapeli, joka liitetään kuvaputken anodiin.
Tyypillisen nykyaikaisen juovamuuntajan toimintakaavio. Kaaviossa näkyvät muun muassa ensiökäämit, ja viidestä diodein toisistaan erotetusta osasta koostuva toisiokäämi.
Vanhanaikainen juovamuuntaja ja kaskadi.
Juovamuuntaja eli FBT (flyback transformer) on erityinen muuntajatyyppi, jota käytetään CRT-putkien (katodisädeputki) anodin virroituksessa ja vaakapoikkeutuksessa. FBT:n tuottama jännite vaihtelee CRT-putken tarpeesta riippuen muutamasta kilovoltista (oskilloskoopeissa) 20–30 kilovolttiin (tyypillisessä televisiossa).
Tavallisesta, esimerkiksi verkkojännitemuuntajasta poiketen juovamuuntajan tuottaman virran taajuus vaihtelee 17-50 kHz välillä kuvaputken juovataajuuden mukaan, tavallisen verkkojännitteen taajuuden ollessa vain 50 Hz.
Toiminta ja käyttö

Juovamuuntajan anodikaapeli liitetään kuvaputken jakoverkkoon, jolloin jakoverkko vetää puoleensa elektronitykin ampumia elektroneja, ja elektronisuihkut suuntautuvat tarkalleen jakoverkossa olevien reikien läpi fosforikerrokselle. Jakoverkko toimii siis katodilta tulevien elektronien kiihdytysanodina.
Juovamuuntajasta otetaan yleensä myös muihin toimintoihin jännitteitä. Televisioissa -ja monitoreissa otetaan juovamuuntajasta kuvaputken 1. anodi- ja focusjännitteet.selvennä Vanhemmissa elektroniputkilla toimivissa televisiovastaanottimissa juovamuuntaja toimi vaakapoikkeutuksen sovitusmuuntajana.