stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seija Kurunmäki
Julkaisut

Järkipuheita ruoasta, 2008, Kurunmäki Seija (Toim.), Sitra ja Edita Publishing Oy, ISBN 978-951-37-5393-1
Lähiruokaselvitys – Ehdotus lähiruokaohjelman pohjaksi 2012–2015 (Arkistoitu – Internet Archive), 2012, maa- ja metsätalousministeriön tilaama ja rahoittama julkaisu
Videotuotannot

Tulevaisuusuutiset 2030 (Arkistoitu – Internet Archive), Sitra 2008
Tulevaisuusuutiset 2040, Ekocentria 2012
Pavel Kurotškin

| Pavel Kurotškin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1900  Gronevo, Vjazma, Smolenskin alue, Venäjä
Kuollut: 28. joulukuuta 1989 (89 vuotta)  Moskova, Neuvostoliitto
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Venäjän keisarikunta  Neuvostoliitto
Palvelusvuodet:  1918–1970
Taistelut ja sodat:  Venäjän sisällissota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraalieversti
Pavel Aleksejevitš Kurotškin (ven. Па́вел Алексе́евич Ку́рочкин; 19. marraskuuta 1900 – 28. joulukuuta 1989) oli neuvostoliittolainen sotilasjohtaja, kenraali ja NKP:n keskuskomitean jäsen. Kurotškin otti osaa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan ja suureen isänmaalliseen sotaan.
Henkilökuva

Pavel Kurotškin syntyi nykyisen Smolenskin alueen Gornevon kylässä vuonna 1900. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan sotamiehenä vuonna 1918 ja oli mukana muun muassa Talvipalatsin valtauksessa Pietarissa. Hän yleni sodan aikana ratsuväkirykmentin komentajaksi. Kurotskin valmistui puna-armeijan ylimmäisestä ratsuväkikoulusta vuonna 1923 ja sota-akatemiasta vuonna 1932. Kurotškin toimi 1920-luvulla muun muassa eskadroonanpäällikkönä ja ratsuväkirykmentin esikuntapäällikkönä. Hänet määrättiin sota-akatemian ratsuväen oppituolin vanhemmaksi johtajaksi huhtikuussa 1934. Sittemmin hän toimi Erityisen ratsuväkiprikaatin prikaatinkomentajana ja kesäkuussa 1939 Toisen ratsuväkiarmeijakunnan esikuntapäällikkönä. 4. lokakuuta 1939 Kurotškin nimitettiin Kiovan Erityisen sotilaspiirin esikuntapäälliköksi.
Talvisota

Talvisodassa Kurotškin toimi 28. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana. Kurotškinin komentama armeijakunta otti osaa Viipurinlahden taisteluun maaliskuussa 1940. Kurotškinin johtamat joukot taistelivat Viipurinlahden länsirannan puolella.
Talvisodan jälkeen Kurotškin ylennettiin kenraaliluutnantiksi samana päivänä, kun Neuvostoliitto oli ottanut kenraaliarvot käyttöön 4. kesäkuuta 1940.
Suuri isänmaallinen sota

Suuressa isänmaallisessa sodassa Kurotškin toimi erilaisten armeijoiden komentajana ja lyhyen ajan vuonna 1944 helmikuusta huhtikuuhun Toisen Valko-Venäjän rintaman komentajana. Hänet ylennettiin vuonna  1949 armeijankenraaliksi ja nimitettiin vuonna 1961 Frunzen sotilasakatemian professoriksi.
Matti J. Kuronen

Matti Juhani Kuronen (s. 20. elokuuta 1940 Lappeenranta) on suomalainen Lappeenrannassa asuva eläkkeellä oleva rovasti, perheneuvoja ja kirjailija.
Kuronen valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1964, jolloin hänet myös vihittiin papiksi. Hän on toiminut vankilapappina Konnunsuon vankilassa vuosina 1964–1969, seksuaaliterapeuttina, mielenterveysseuran puheenjohtajana, parisuhdeneuvojana ja perheasiain neuvottelukeskuksen johtajana. Kuronen on pitänyt pitkään aamuhartauksia Yle Radio 1:ssä. Perhettään kohdanneiden vakavien sairauksien jälkeen hän perusti Lappeenrantaan Tuonen tupa -nimisen kahvilan jossa keskustellaan kuolemasta.
Kuronen mainitsee harrastuksikseen olevien olojen rakentavan arvostelun, jazzmusiikin ja pyöräilyn. Hän on sotilasarvoltaan reservin kersantti. Kuronen oli sitoutumattomana presidentin valitsijamiehenä vuoden 1982 presidentinvaalissa. Lisäksi hän on ollut Lappeenrannan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen.
Teoksia

Pako : Kari Heinonen, karkuri. Kirjapaja, Helsinki 1972
Rakkauden matalampi veisu. WSOY 1976
Sinun kanssasi sotaan. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1976
Kiltisti kotona. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1977
Seitsemäs taivas on meidän : keski-ikä lopun alku vai alun loppu?. WSOY 1977
Suojelkaa Suomen miestä. WSOY 1979
Ihmisen ääni. WSOY 1980
Rikasta minua : kirja avioliiton kasvumahdollisuuksista. WSOY 1982
Sovitellen ; kirj. Matti J. Kuronen, Arto Laitinen. Kirjapaja, Helsinki 1982
Käännetyt käskyt : vähää isompi katekismus nykysuomeksi. Kirjapaja, Helsinki 1984
Erokirja. WSOY 1985
Elämän viheriöt : terapiaa tulosvastuullisille. WSOY 1990
Uusi ihmisten johtaminen ; kirj. Esko Härkönen, Matti J. Kuronen, Jouko H. Nissinen. 9. uus. painos Tuloskirjat, Helsinki 1990
Willin miehen teologia ; piirrokset Henrik Tikkanen. LK-kirjat, Lappeenranta 1995
Markukse evankeljumi Karjala murteell : onks teill montakii rieskaa reissuss, kääntänt Matti J. Kuronen. Kirjapaja, Helsinki 2001
Miehen askelissa. Kirjapaja, Helsinki 2001
Penseys. Kirjapaja, Helsinki 2005
Vihdoinkin kahden. Kirjapaja, Helsinki 2005
Väitöskirja : johdatus urbaanin teokomiikan perusteisiin ; piirrokset Toni Brantberg. Kirjapaja, Helsinki 2007
Toimitustöitä

Kuvakirja Konnunsuolta 1918-1968 ; toim. Lauri Holopainen ja Matti J. Kuronen. Konnunsuo-seura, Lappeenranta 1968
Karjalaisii katkismus. Kirjapaja, Helsinki 2000
Aiheesta muualla

Yle Areena : Toivon tuoja, Rumpali-rovasti Matti J. Kuronen, esitetty alun perin 24.7.2017
Yle Areena, Matti J. Kurosen haastattelu, Radio Suomi Lappeenranta 2.5.2017
Matti J. Kurosen 26.04.2017 Yle Radio 1:ssä pitämän aamuhartauden teksti (Arkistoitu – Internet Archive)
Matti J. Kurosen 03.05.2017 Yle Radio 1:ssä pitämän aamuhartauden teksti (Arkistoitu – Internet Archive)
Romanian kieli

| Romania |
| --- | --- |
   Enemmistökieli   Vähemmistökieli
Oma nimi:  Limba română
Tiedot
Alue:  Romania, Moldova, Ukraina, Serbia, Unkari ja Bulgaria
Virallinen kieli:   Romania (valtio)    Moldova (valtio)  –  Gagauzia (virallinen)  –  Transnistria (virallinen)    Serbia  –  Vojvodina (virallinen)    Ukraina  –  Tšernivtsin alue (virallinen)    Euroopan unioni (organisaatio)
Puhujia:  24,3 miljoonaa
Sija:  58.
Kirjaimisto:  latinalainen kyrillinen (historiallinen, yhä Transnistriassa)
Kielenhuolto:  Academia Româna (Romania) Academia de Științe a Moldovei(Moldova)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  romaaniset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  ro
ISO 639-2:  rum
ISO 639-3:  ron
 Ohje 
Romanian kieli (romaniaksi română, Moldovassa myös limba moldovenească) on romaanisten kielten ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli, jota puhuu noin 24,3 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä maailman 58. puhutuimman kielen.
Romanian kielellä tarkoitetaan yleensä romanian suurinta päämurretta, dakoromaniaa. Muut romanian murteet ovat puhujamääriltään hyvin pieniä: aromania (eli makedoromania, noin 200 000 puhujaa Albaniassa, Bulgariassa, Kreikassa ja Pohjois-Makedoniassa), meglenoromania (5 000 Kreikan Moglenassa sekä Pohjois-Makedoniassa) ja istroromania (noin 500–1 500 Kroatian Istriassa). Dakoromaniakin jakautuu murteisiin, mutta murre-erot ovat melko pieniä.
Romania on romaaninen kieli, joka on kehittynyt latinasta. Arviolta yli 70 prosenttia sanastosta on yhteistä italian, ranskan, portugalin ja espanjan kanssa. Romanian kieli on saanut paljon vaikutteita etenkin slaavilaisista kielistä. Arviolta 10–20 prosenttia nykyromanian sanoista on slaavilaista alkuperää. Neuvostoliiton aikana Moldovassa puhuttuun romaniaan tuli enemmän uudissanoja venäjästä kuin Romaniassa puhuttuun romaniaan.
Enemmistö puhujista asuu Romaniassa. Lisäksi romaniaa puhutaan muun muassa Moldovassa, Serbiassa, Ukrainassa, Unkarissa ja Saksassa. Serbiassa, Ukrainassa ja Israelissa arvioidaan olevan 250 000 puhujaa, kun taas Kreikassa 55 000 sekä Albaniassa ja Bulgariassa 10 000. Ukrainassa puhujat ovat keskittyneet Tšernivtsin alueelle.
Puhuttua romaniaa
Isä meidän -rukous romaniaksi.
Romanian katsotaan olevan elinvoimainen kieli, ja se jaetaan yhdeksään päämurteeseen.
Romanian kielen päivää vietetään vuosittain 31. elokuuta.
Moldovan romania

Moldovassa puhutusta romanian kielestä käytetään joskus nimitystä moldavia (mold. limba moldovenească). Kysymys moldavian kielen asemasta on poliittinen, sillä moldavian kirjakieli on identtinen romanian kirjakielen kanssa. Virallisissa yhteyksissä on käytetty usein nimitystä limba de stat eli ”valtion kieli”, jolloin ei tarvitse ottaa kantaa kielen nimeen. Moldovan kielellä oli omat ISO-koodinsa marraskuuhun 2008 asti, jolloin ne korvattiin romanian kielen koodeilla. Joulukuussa 2013 Moldovan perustuslakituomioistuin päätti, että maan virallinen kieli on romania.
Historia

Romanian kieli on syntynyt muinaisen Daakian alueella puhutusta latinan kielestä. Rooman valta nykyisellä romaniankielisellä alueella alkoi vuonna 106, kun keisari Trajanus joukkoineen valloitti alueen. Rooman valta päättyi vuonna 275 roomalaisten joukkojen vetäytymiseen alueelta, ja valta siirtyi germaanisten heimojen käsiin aina siihen asti, kun vuonna 375 hunnit valtasivat alueen.
Hunnien vallasta huolimatta latinan kieli kuitenkin jatkoi leviämistään alueella, myös 400- ja 600-luvuilla slaavilaisten valloitusten aikoihin. Slaavilaiset kielet tosin jättivät jälkiä erityisesti alueen nimistöön. Turkkilaisia vaikutteita alueelle tuli ottomaanien eli osmanilaisten valloittajien mukana vuodesta 1453 alkaen, mutta vaikutteet olivat enemmän kulttuurillisia kuin kielellisiä.
1800-luvulta lähtien ranskan kieli ja ranskalainen kulttuuri ovat vaikuttaneet romanian kieleen ja romanialaiseen kulttuuriin, erityisesti kirjallisuuteen. Ensimmäinen tunnettu romaniankielinen teksti on kuitenkin jo vuodelta 1521.
Kielioppi

Romanian kielioppi eroaa huomattavasti muista romaanisista kielistä.
Romanian substantiivit jakautuvat kolmeen sukuun: maskuliini, feminiini ja neutri. Muissa nykyisissä romaanisissa kielissä on pääsääntöisesti vain kaksi sukua.
Yleisimmät monikon päätteet ovat maskuliineilla -i, feminiineillä -e tai -i, neutreilla -e tai -uri. Epämääräinen artikkeli on maskuliineilla ja neutreilla un, feminiineillä o. Määräinen artikkeli liitetään suffiksina substantiivin perään toisin kuin muissa romaanisissa kielissä (nominatiivin ja akkusatiivin päätteet: yks. m. ja n. -ul (-e:n jälkeen -le), yks. f. -a (painollisen vokaalin jälkeen -ua), mon. m. -i, mon. f. ja n. -le. Maskuliinin ja neutrin määräävä artikkeli on yksikön genetiivissä ja datiivissa -lui, feminiinin vastaava muoto on -ei. Monikon genetiivin ja datiivin määräinen artikkeli on -lor.
romania: un student, studentul 'opiskelija' (vrt. esimerkiksi espanja: un estudiante, el estudiante)
Romanian substantiivit taipuvat myös sijoissa:
Nom.-Akk. un student, studentul 

Gen.-Dat. unui student, studentului 

Vok.     studentule
Adjektiivit taipuvat sekä suvussa että luvussa. Esim. negru (m. & n. yks.), neagră (f. yks.), negri (m. mon.), negre (f. mon.). Komparaatio muodostetaan sanalla mai.
Romanian verbit jaetaan neljään taivutusluokkaan infinitiivin päätteen mukaan: -a, -ea, -e, -i. Infinitiivien käyttö on romaniassa melko harvinaista, kuten muissakin balkanilaisissa kielissä. Romanian verbien indikatiivin aikamuodot ovat preesens, imperfekti, perfekti, yksinkertainen perfekti, pluskvamperfekti, futuuri ja futuurin perfekti. Näistä futuuri ja perfekti ovat liittomuotoja, mutta esimerkiksi pluskvamperfekti ei ole romaniassa liittomuoto, toisin kuin muissa romaanisissa kielissä.
Taivutusesimerkki: cânta 'laulaa'
Preesens: cânt, cânți, cântă, cântăm, cântați, cântă
Imperfekti: cântam, cântai, cânta, cântam, cântați, cântau
Perfekti: am cântat, ai cântat, a cântat, am cântat, ați cântat, au cântat
Yksinkertainen perfekti: cântai, cântași, cântă, cântarăm, cântarăți, cântară
Pluskvamperfekti: cântasem, cântaseși, cântase, cântaserăm, cântaserăți, cântaseră
Futuuri: voi cânta, vei cânta, va cânta, vom cânta, veți cânta, vor cânta
Futuurin perfekti: voi fi cântat, vei fi cântat, va fi cântat, vom fi cântat, veți fi cântat, vor fi cântat
Moduksia romaniassa on viisi: indikatiivi, konjunktiivi, konditionaali, presumptiivi ja imperatiivi.
Romanian sanajärjestys on perusmuodossaan subjekti-verbi-objekti.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | p | b | t | d |  | k | g |  |
| Affrikaatta |  | ts | ʧ | ʤ |  |  |
| Frikatiivi | f | v | s | z | ʃ | ʒ |  | h |
| Nasaali | m | n |  |  |  |
| Lateraali |  | l |  |  |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ɨ | u |
| Puolisuppea | e | ə | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmä

Romanian kieltä kirjoitettiin 1400-luvulta kyrillisin kirjaimin. Vuodesta 1860 kirjaimisto on ollut latinalainen. Käytössä on muutama erikoismerkki: kirjain Țț ääntyy [ts], Șș [ʃ], ă [ə] ja sekä î että â ääntyvät [ɨ]. Oikeaoppisessa romanian kielen Țț- ja Șș-kirjaimessa on alapuolella pilkku, ei sediljiä kuten kirjaimissa Ţţ ja Şş, mutta merkit sekoitetaan usein, ja Țț sekä Șș ovat tavallisesti vaikeampia tuottaa ja näyttää oikein merkkivalikoimien vuoksi. Unicode erottelee kirjaimet: Șș (U+0218, U+0219), Țț (U+021A, U+021B) Şş (U+015E, U+015F) Ţţ (U+0162, U+0163).
Kirjaimet î ja â lausutaan täysin samoin. Erona on se, että kirjainta î käytetään sanan alussa ja lopussa, ja kirjainta â sanan sisällä, paitsi vakiintuneissa erisnimissä ja yhdyssanoissa (ne + îndemânatic → neîndemânatic). Romanian tiedeakatemia teki 1953 oikeinkirjoitusuudistuksen, jossa kirjain â poistettiin käytöstä. Tuolloin myös maan nimeksi tuli Republica Populară Romînă. Nicolae Ceaușescun noustua valtaan 1965 hän nimesi maan uudelleen Romanian sosialistiseksi tasavallaksi, Republica Socialistă România, jolloin nimen perinteinen kirjoitusasu palautettiin. Vuonna 1993 tiedeakatemia luopui kokonaan uudistuksesta ja palasi tältä osalta vuoden 1904 oikeinkirjoitusuudistuksen mukaisiin käytäntöihin, jolloin â otettiin uudelleen käyttöön.
Nykyisessä Moldovan tasavallassa oli neuvostovallan aikana 1940–1941 ja 1944–1989 käytettävä kyrillisiä kirjaimia. Vuonna 1989 siirryttiin käyttämään latinalaisia aakkosia, poikkeuksena Transnistrian erillisalue, jossa käytetään yhä kyrillisiä kirjaimia.
Kirjoitusjärjestelmä > Romanian aakkoset

| Kirjain | Nimi | Ääntäminen |
| --- | --- | --- |
| A a | a | [a] |
| Ă ă | ă | [ə] |
| Â â | â din a | [ɨ] |
| B b | be | [b] |
| C c | ce | [k, tʃ] |
| D d | de | [d] |
| E e | e | [e] |
| F f | fe/ef | [f] |
| G g | ghe/ge | [g/dʒ] |
| H h | ha/haș | [h] |
| I i | i | [i] |
| Î î | î din i | [ɨ] |
| J j | je | [ʒ] |
| K k | ka/kapa | [k] |
| L l | le/el | [l] |
| M m | me/em | [m] |
| N n | ne/en | [n] |
| O o | o | [o] |
| P p | pe | [p] |
| Q q | kü/chiu | [k] |
| R r | re/er | [r] |
| S s | se/es | [s] |
| Ș ș/Ş ş | șe/şe | [ʃ] |
| T t | te | [t] |
| Ț ț/Ţ ţ | țe/ţe | [ts] |
| U u | u | [u] |
| V v | ve | [v] |
| W w | dublu ve | [v, w] |
| X x | ics | [ks] |
| Y y | igrec/i grec | [j] |
| Z z | ze/zet | [z] |
Kielinäyte

»Toate ființele umane se nasc libere și egale în demnitate și în drepturi. Ele înzestrațe cu rațiune și conștiință și trebuie să se comporte unii față de altele în spiritul fraternității.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Romanian 101 Learn Romanian online
Learn Romanian Podcast (Arkistoitu – Internet Archive) Romanian Language Lessons
Hyvä ROM-ENG-verkkosanakirja
Ensimmäinen Romania-Suomi-Romania -sanakirja
Romania - Matkailijan kieliopas (Arkistoitu – Internet Archive)
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Euroopan unionin viralliset kielet
bulgaria
englanti
espanja
hollanti
iiri
italia
kreikka
kroatia
latvia
liettua
malta
portugali
puola
ranska
romania
ruotsi
saksa
slovakki
sloveeni
suomi
tanska
tšekki
unkari
viro
Romaniaa kirjoitettuna kyrillisin kirjaimin. Uusi Testamentti vuodelta 1648.
Niilo Kuukka

Niilo Taneli Kuukka (8. marraskuuta 1907 Lappeenranta – 19. toukokuuta 1983 Vaasa) oli suomalainen teatterinjohtaja ja äänenkäytön opettaja.
Kuukka oli alkuperäiseltä ammatiltaan tehdastyöläinen. Hän toimi vuosina 1945–1947 Lappeenrannan Työväen Näyttämön, vuosina 1947–1953 Kuopion kaupunginteatterin, vuosina 1953–1957 Vaasan kaupunginteatterin, vuosina 1957–1961 Kokkolan maakuntateatterin ja vuosina 1961–1963 Kokkolan kaupunginteatterin johtajana. Myöhemmin Kuukka opetti Suomen Teatterikoulussa puheilmaisua vuosina 1963–1978. Hänen kehittämäänsä opetusmetodia on sittemmin kutsuttu Niilo Kuukka -metodiksi. Metodiin kuuluvat harjoitukset kehittävät erityisesti äänen hyvää sointia ja tehokasta äänenkäyttöä. Harjoitusmenetelmää on käytetty sittemmin laajasti Suomessa niin näyttelijänopetuksessa kuin yleisessä puhetekniikan ja äänenkäytön opetuksessa, ja myös ulkomaisia näyttelijöitä on tutustutettu Kuukan äänenharjoitussarjoihin. Metodia on opetettu ja tutkittu muun muassa Tampereen yliopiston puheopin laitoksella. Menetelmä sopii kaikille äänenkäyttäjille, jotka haluavat kehittää äänensä tehokasta ja taloudellista käyttöä siten, että ääni tuottaa mahdollisimman vaivattomasti halutun akustisen vaikutuksen.
Kuukka palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1975.
Aiheesta muualla

Niilo Kuukka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Niilo Kuukka Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Robottiauto

Junior 2, automatisoitu Volkswagen Passat Stanfordin yliopiston pihalla.
Sber AutoTech kerää kokemusta neuroverkkoon todellisissa tieolosuhteissa (Marraskuu 2022).
Automatisoitu auto, usein myös itseohjautuva auto tai robottiauto, on auto, joka on kokonaan tietokoneen ohjaama ja pystyy ympäristöään havainnoimalla ajamaan ja navigoimaan itsenäisesti.
Tietokone tekee ajoneuvon ohjaamisen vaatimat päätökset antureilla kerättävän tiedon avulla. Antureina käytetään mm. kameroita, kiihtyvyysantureita, mikrofoneja ja lidar-sensoreita, joiden avulla auto havaitsee muut tielläliikkujat ja osaa tarvittaessa reagoida myös yllättäviin tilanteisiin. Lisäksi tietokone käyttää paikannusjärjestelmää (GPS) ja 3D-mallia, jossa on auton navigointiin tarvittava reaaliaikainen maantieteellinen data.
Robottiautolla tarkoitetaan viisitasoisessa luokituksessa tason 5 autoa, joka on täysin autonomiseen liikkumiseen kykenevä ajoneuvo.
Robottiautojen hyötyinä on säästää ammattiliikenteen kuljetuskustannuksista korvaamalla kuljettaja ja saada ajoneuvo ympärivuorokautiseen ajoon. Robottiautojen avulla on mahdollista vähentää liikenneonnettomuuksia, jotka johtuvat ihmisen ajovirheestä tai muusta inhimillisestä. Robottiautot saattavat vähentää liikenteen polttoaineenkulutusta ja hiilidioksidipäästöjä. Myös vanhukset, lapset ja vammaiset pystyvät käyttämään robottiautoja.
Yleistä

Autonomisten autojen potentiaalisina hyötyinä listataan usein vähentyneet infrastruktuuri- ja kuljetuskustannukset sekä parempi turvallisuus ja liikennerikkomusten vähentyminen. Saavutettavista hyödyistä huolimatta autonomisiin ajoneuvoihin liittyy useita haasteita esimerkiksi teknologian, lainsäädännön, turvallisuuden ja yksityisyyden suojan osalta. Robottiautojen ei tarvitse olla täydellisiä auton ohjaamisessa, vaan riittää että kyetään ihmistä parempaan suoritukseen. Esimerkiksi Yhdysvalloissa vuonna 2017 kuoli yli 40 000 ihmistä liikenneonnettomuuksissa ihmisten ohjaamina.
Robottiauton älystä huolehtii supertietokonetta vastaava laskentateho. Kehityksessä aluksi käytettiin tavallisia suorittimia (CPU), mutta pian huomattiin näytönohjainten eli erillisten grafiikkapiirien (GPU) laskentatehon soveltuvan paremmin robottiautojen tarpeisiin. Esimerkiksi näytönohjainvalmistajana tunnettu Nvidia kehittää laskentapiirejä robottiautojen supertietokoneiksi.
Pegasus-piiri kykenee 320 triljoonaan laskuoperaatioon sekunnissa, mikä mahdollistaa tason viisi autonomisen ajamisen. Piiriä aletaan toimittaa autonvalmistajille vuonna 2018.
Robottiautojen kehityksessä pitkällä ovat Googlen emoyhtiön Alphabetin omistama Waymo, sähköautojen valmistaja Tesla, General Motors, Lyft ja Uberille autoja toimittava Volvo. Muita robottiautoja kehittäviä yrityksiä ovat mm. Cruise, Argo, Baidu Apollo, Amazon ja suomalainen Unikie.
Kaikki robottiautot eivät ole sähköautoja. Autonvalmistaja Fordin mukaan robottiautoja on järkevämpää rakentaa hybridiautoista kuin sähköautoista. Tämä liittyy siihen, että hybridiauto ei ole poissa liikenteestä sähköauton latausaikojen verran. Hybridiautoa pystytään pitämään ajossa 20 tuntia vuorokaudessa. Hybridiauto ei myöskään kärsi sähköauton tavoin kylmästä säästä, joka lyhentää sähköauton ajomatkaa. Toinen syy siihen miksi robottiautoja rakennetaan hybridiautoista on se, että autonomiseen ajoon tarvittava tekninen järjestelmä kuluttaa runsaasti sähköä, 2–4 kilowattituntia, mikä vastaa 50–100 kannettavan tietokoneen sähkönkulutusta. Tämä rasite heikentää sähköauton akunkestoa.
Historia

Testiradoilla itseohjautuvia autoja on esitelty jo 1960-luvulla, jolloin Englannin Berkshiressa demonstroitiin tekniikkaa käyttäen muun muassa hydraulisesti kontrolloitavaa Citroën DS -autoa. Testiradan tiehen oli upotettu kaapeli, jonka auton edessä ja takana olevat sensorit pystyivät havaitsemaan. Auto kulki luotettavasti lähes 130 km/h nopeudella myös lumisella ja jäisellä kelillä. Automaattinen ohjaus todettiin testeissä ihmiskuskia tarkemmaksi. Tekniikassa oli ongelmansa, sillä autoa ei saatu esimerkiksi vaihtamaan kaistaa.
1980-luvulla itseohjautuvat autot osasivat jo liikkua normaaleilla teillä. Esimerkiksi Saksassa Ernst Dickmannsin tutkimusrymä rakensi auton, joka pystyi kulkemaan 96 km/h nopeudella, kun tiellä ei ollut muuta liikennettä. 1990-luvun loppupuolella tekniikka kehittyi useissa tutkimusprojekteissa tasolle, jolla itseohjautuvilla autoilla voitiin ajaa moottoriteillä muun liikenteen seassa ilman ihmisen apua.
Autonomisia ajoneuvoja olivat myös vuonna 2004 Marsiin laskeutuneet mönkijäluotaimet Spirit ja Opportunity, jotka kulkivat osan matkastaan Mars-planeetan pinnalla automaattisesti ja osan osittain kauko-ohjatusti.
Nykytilanne ja tulevaisuuden näkymät

Useilla suurilla valmistajilla on itseohjautuvia autoja testi- ja kehitysvaiheissa.
Monet yritykset, kuten General Motors, Volkswagen, Audi, BMW, Volvo ja Google, ovat alkaneet testata autonomisia autoja. Osa testeistä on tapahtunut yleisillä teillä ihmisen valvonnassa siten, että auton matkustajalla on ollut mahdollisuus puuttua auton toimintaan. Autonomisia autoja kehittävistä yhtiöistä vain osa on sellaisia autoyhtiöitä, jotka tähtäävät alun perinkin autonomisiksi tehtyjen autojen suunnitteluun. Ainakin yksi yhtiö tähtää autonomisuuden jälkiasentamiseen olemassa oleviin automalleihin.