stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2012 – miesten kaksinpeli
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 6

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |

| 13 |   R Gasquet | 4 | 6 | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Montañés | 6 | 2 | 3 | 3 |   |   |   | 13 |   R Gasquet | 6 | 6 | 6 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   J Melzer | 6 | 3 | 5 | 7 | 4 |   |   | Q |   B Klahn | 3 | 3 | 1 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   B Klahn | 4 | 6 | 7 | 5 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   R Gasquet | 77 | 6 | 6 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   S Johnson | 6 | 77 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | WC |   S Johnson | 64 | 2 | 3 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Ram | 3 | 65 | 3 |   |   |   |   | WC |   S Johnson | 63 | 77 | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   E Gulbis | 3 | 4 | 6 | 7 | 6 |   |   |  |   E Gulbis | 77 | 65 | 3 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 21 |   T Haas | 6 | 6 | 4 | 5 | 3 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   R Gasquet | 5 | 62 | 4 |   |   |
| 28 |   M Južnyi | 6 | 6 | 5 | 66 | 66 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 4 |   D Ferrer | 7 | 77 | 6 |   |   |
|  |   G Müller | 2 | 3 | 7 | 78 | 78 |   |   |  |   G Müller | 6 | 65 | 77 | 5 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   T Kamke | 6 | 2 | 1 | 4 |   |   |   | WC |   L Hewitt | 3 | 77 | 65 | 7 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   L Hewitt | 4 | 6 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | WC |   L Hewitt | 69 | 6 | 3 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   I Sijsling | 7 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 4 |   D Ferrer | 711 | 4 | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   D Gimeno-Traver | 5 | 3 | 4 |   |   |   |   | Q |   I Sijsling | 2 | 3 | 612 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   K Anderson | 4 | 2 | 63 |   |   |   |   | 4 |   D Ferrer | 6 | 6 | 714 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4 |   D Ferrer | 6 | 6 | 77 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 7

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |

| 7 |   JM del Potro | 6 | 77 | 6 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| LL |   F Serra | 4 | 64 | 4 |   |   |   |   | 7 |   JM del Potro | 6 | 6 | 2 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   B Becker | 5 | 4 | 2 |   |   |   |   |  |   R Harrison | 2 | 3 | 6 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Harrison | 7 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 7 |   JM del Potro | 6 | 7 | 711 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   Ł Kubot | 4 | 4 | 5 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   L Mayer | 3 | 5 | 69 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   L Mayer | 6 | 6 | 7 |   |   |   |   |  |   L Mayer | 6 | 6 | 4 | 7 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| PR |   T Robredo | 6 | 7 | 6 |   |   |   |   | PR |   T Robredo | 1 | 4 | 6 | 5 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 26 |   A Seppi | 1 | 5 | 3 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 7 |   JM del Potro | 61 | 77 | 6 | 6 |   |
| 20 |   A Roddick | 6 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 20 |   A Roddick | 77 | 64 | 2 | 4 |   |
| Q |   R Williams | 3 | 4 | 4 |   |   |   |   | 20 |   A Roddick | 6 | 6 | 6 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   C Berlocq | 6 | 5 | 3 | 4 |   |   |   |  |   B Tomic | 3 | 4 | 0 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   B Tomic | 4 | 7 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 20 |   A Roddick | 7 | 77 | 4 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   É Roger-Vasselin | 6 | 7 | 4 | 4 | 5 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   F Fognini | 5 | 61 | 6 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   F Fognini | 3 | 5 | 6 | 6 | 7 |   |   |  |   F Fognini | 6 | 6 | 6 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G García-López | 3 | 1 | 6 | 78 | 77 |   |   |  |   G García-López | 4 | 4 | 2 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10 |   J Mónaco | 6 | 6 | 4 | 66 | 63 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Youssef Badra

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Afrikan-mestaruuskilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Port Elizabeth 2005 | alle 81 kg |  |
|  Kultaa | Mauritius 2006 | alle 81 kg |  |
|  Pronssia | Adagir 2008 | alle 81 kg |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Kultaa | Alger 2007 | alle 81 kg |  |
Youssef Badra (s. 5. heinäkuuta 1984) on tunisialainen judoka, joka on kaksinkertainen judon Afrikan-mestari alle 81-kiloisissa. Hän on voittanut myös Tunisian-mestaruuden vuonna 2006, sekä sijoittui toiseksi maailman sotilasmestaruuskisoissa vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ace of Spades (kappale)

| ”Ace of Spades” Motörhead |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Ace of Spades
 Äänitetty : elo-syyskuu 1980
 Julkaistu: 27. lokakuuta 1980
 Tuottaja(t): Vic Maile
 Tyylilaji: heavy metal, speed metal
 Kesto: 02.49
 Levy-yhtiö: Bronze Records
Motörheadin muut singlet
| ”Bomber” 1979 | ”Ace of Spades” 1980 | ”Motörhead (live)” 1981 |
Ace of Spades on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin kappale samannimiseltä studioalbumilta. Kappale on yksi Motörheadin suosituimmista kappaleista; esimerkiksi vuonna 2009 yhdysvaltalainen musiikkikanava VH1 listasi sen kaikkien aikojen 10. parhaaksi hard rock-kappaleeksi.
Ace of Spades on julkaistu monilla yhtyeen live- ja kokoelma-albumeilla. Kappale onkin vaikuttanut paljon thrash- ja speed metallin syntyyn etenkin nopealla rumpukompillaan.[lähde? ]
Single

Kappale julkaistiin singlenä lokakuussa 1980. Se pysyi 12 viikkoa Britannian singlelistalla, kohoten parhaimmillaan sijalle 15. Singlestä julkaistiin myös jouluversio, jonka kannessa yhtye poseeraa joulupukkeina. Tätä versiota julkaistiin rajoitetut 50.000 kopiota. Promotoidakseen singleä yhtye esiintyi myös BBC:n ohjelmassa Top of the Pops 6. lokakuuta ja 20. lokakuuta.
Singlen B-puolena julkaistiin kappale "Dirty Love", joka on myöhemmin julkaistu Ace of Spadesin uusintapainoksilla.
Arvostus

Kappaletta pidetään eräänlaisena Motörheadin "anthemina", tunnuskappaleena. VH1:sen listalla "100 Greatest Hard Rock Songs" kappale äänestettiin kymmenenneksi parhaaksi. Q Magazine listasi sen sijalle 27 listalla "100 Greatest Guitar Tracks", ja Radio Rockin kuuntelijat äänestivät sen Motörheadin parhaaksi kappaleeksi Suurimmat Yhtyeet -äänestyksessä.
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Ace of Spades” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 33.
Muut versiot

Versiot kappaleesta on julkaistu livejulkaisuilla No Sleep 'til Hammersmith, Nö Sleep At All, Everything Louder Than Anyone Else, Live At Brixton Academy ja Better Motörhead Than Dead: Live At Hammersmith. Nö Sleep At Allilla ollut versio julkaistiin singlenä vuonna 1988.
Kappaleet

Ace of Spades – 2.49 (säv. Lemmy Kilmister, Eddie Clarke, Phil Taylor)
Dirty Love – 2.57 (säv. Kilmister, Clarke, Taylor)
Kokoonpano

Lemmy Kilmister – basso, laulu
Eddie Clarke – kitara
Phil Taylor – rummut
Triviaa

Kappaleesta levytettiin vuonna 2008 uusi versio silloisella Motörhead-kokoonpanolla. Se nimettiin "Ace of Spades '08:ksi, ja siinä sanoituksia on hieman muokattu.
Ace of Spades oli ensimmäinen kappale, jonka uudet kitaristit Würzel ja Phil Campbell soittivat yhtyeen kanssa. Performanssi taltioitiin TV-sarjaan Älypäät. Rumpali Taylor erosi pian tämän jälkeen.
9. marraskuuta 2005 eräällä yöklubilla Torontossa kappale soitettiin 128 kertaa klo 20.00 ja 2.00 välisenä aikana.
Ace of Spades '08 on mukana videopeleissä Rock Band, Rock Band Unplugged ja Guitar Hero: Metallica. Alkuperäinen Ace of Spades on mukana videopelissä Tony Hawk's Pro Skater 3 introna ja soundtrackilla.
Kappale kertoo uhkapelistä. Kappaleen nimi on suomeksi "Pataässä".
Yo! Bum Rush the Show

| Yo! Bum Rush the Show Public Enemy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1986 Spectrum City Studios, Hempstead, New York
 Julkaistu: 26. tammikuuta 1987
 Tuottaja(t): Hank Shocklee ja Carl Ryder (The Bomb Squad)
 Tyylilaji: Hip hop
 Kesto: 46.44
 Levy-yhtiö: Def Jam/Columbia CK 44303
Public Enemyn muut julkaisut
|   | Yo! Bum Rush the Show 1987 | It Takes a Nation of Millions to Hold Us Back 1988 |
Yo! Bum Rush the Show on vuonna 1987 ilmestynyt Public Enemyn albumi. Levy oli yhtyeen ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu levy.
Kappaleet

You're Gonna Get Yours – 4.04
Sophisticated Bitch – 4.30
Miuzi Weighs a Ton – 5.44
Timebomb – 2.54
Too Much Posse – 2.25
Rightstarter (Message to a Black Man) – 3.48
Public Enemy No. 1 – 4.41
M.P.E. – 3.44
Yo! Bum Rush the Show – 4.25
Raise the Roof – 5.18
Megablast – 2.51
Terminator X Speaks with His Hands – 2.13
Singlet

"Public Enemy #1" (1987)
"You're Gonna Get Yours" (1987)
Yleisurheilun Euroopan cup 1973

Yleisurheilun Euroopan cup 1973 oli neljäs eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan. Molempiin loppukilpailuihin osallistui kuusi maata ja ne käytiin Edinburghissa, Skotlannissa; naiset kilpailivat 7. syyskuuta ja miehet 8.–9. syyskuuta. Itä-Saksa voitti naisten ja Neuvostoliitto miesten loppukilpailun.
Miesten välierät kilpailtiin Celjessä, Nizzassa ja Oslossa sekä naisten välierät Bukarestissa, Sittardissa ja Varsovassa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun. Miehet kilpailivat alkuerissä Ateenassa, Brysselissä ja Lissabonissa, joissa oli mukana vastaavasti kolme, kuusi ja neljä maata ja joista kustakin kaksi parasta pääsivät välieriin kahdentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi. Naisilla oli kaksi alkuerää Kööpenhaminassa ja Rijekassa, ja kummankin erän kuudesta osallistujasta pääsi kolme joukkuetta välieriin.
Loppukilpailut > Miehet

Miehet kilpailivat 20 lajissa. Neuvostoliitto saavutti kuusi lajivoittoa, Iso-Britannia viisi, Itä-Saksa, Länsi-Saksa ja Suomi kolme sekä Ranska yhden. Seiväshypyssä voitto jaettiin kahden urheilijan kesken.
Loppukilpailut > Miehet > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 82,5 |
| 2 |  Itä-Saksa | 78,5 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 76 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 71,5 |
| 5 |  Suomi | 64,5 |
| 6 |  Ranska | 45 |
Loppukilpailut > Naiset

Naiset kilpailivat 13 lajissa. Itä-Saksa saavutti yhdeksän lajivoittoa sekä Neuvostoliitto ja Bulgaria kaksi.
Loppukilpailut > Naiset > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Itä-Saksa | 72 |
| 2 |  Neuvostoliitto | 52 |
| 3 |  Bulgaria | 50 |
| 4 |  Länsi-Saksa | 36 |
| 5 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 36 |
| 6 |  Romania | 27 |
Yuri Alvear

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yuri Alvaer 2012. |  Yuri Alvaer 2012. |  Yuri Alvaer 2012. |  |
Maa:   Kolumbia
Naisten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 70 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rotterdam 2009 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2013 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Tšeljabinsk 2014 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Astana 2015 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 2017 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2018 | 70 kg |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Guadalajara 2011 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2007 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Toronto 2015 | 70 kg |  |
| Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  | Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Montreal 2007 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 2009 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Guayaquil 2014 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Havanna 2016 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Panama 2017 | 70 kg |  |
|  Kultaa | Baku 2018 | 70 kg |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2015 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Miami 2008 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Guadalajara 2011 | 70 kg |  |
|  Pronssia | Montreal 2012 | 70 kg |  |
|  Pronssia | San Jose 2013 | 70 kg |  |
Yuri Alvear Orjuela (s. 29. maaliskuuta 1986 Jamundi, Valle del Cauca) on kolumbialainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on kilpaillut 70 kg:n painoluokassa vuodesta 2007.
Alvear saavutti hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Haruka Tachimotolle. Hän sai pronssia Lontoon olympialaisissa 2012 ja oli seitsemäs Pekingin olympialaisissa 2008. Hän voitti maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Anett Mészárosin, Rio de Janeirossa 2013 voitettuaan finaalissa saksalaisen Laura Vargas-Kochin ja Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Karen Nun-Iran. Hän sai MM-pronssia Astanassa 2015, Budapestissa 2017 ja Bakussa 2018.
Alvear on saavuttanut Pan-Amerikan kisoissa hopeaa Guadalajarassa 2011 sekä pronssia Rio de Janeirossa 2007 ja Torontossa 2015. Judon Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2007, 2009, 2014, 2016, 2017 ja 2018, hopeaa 2015 sekä pronssia 2008, 2011, 2012 ja 2013.
Alvear on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa yhden turnausvoiton sekä sijottunut kolme kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kahdeksan turnausvoittoa, yksi kakkossija ja kolme kolmossijaa.
Yleisurheilun Euroopan cup 1967

Yleisurheilun Euroopan cup 1967 oli toinen eurooppalaisten maajoukkueiden välinen Euroopan cup. Miehet ja naiset kilpailivat omissa kilpailuissaan. Loppukilpailuihin pääsi mukaan kuusi maata. Loppukilpailut käytiin Kiovassa, Neuvostoliitossa; naisten loppukilpailu 15. syyskuuta ja miesten loppukilpailu 16.–17. syyskuuta. Neuvostoliitto voitti molemmat loppukilpailut.
Miesten välierät kilpailtiin Duisburgissa, Ostravassa ja Tukholmassa sekä naisten välierät Dresdenissä, Oslossa ja Wuppertalissa, ja jokaisesta niistä pääsi kaksi joukkuetta loppukilpailuun. Miesten kilpailussa käytiin myös Ateenassa, Kööpenhaminassa ja Dublinissa alkuerät, joista kahteen osallistui neljä ja yhteen kolme maata ja joista vain voittajat pääsivät välieriin viidentoista sinne suoraan päässeen maan seuraksi.
Loppukilpailut > Miehet

Miehet kilpailivat 20 lajissa. Neuvostoliitto saavutti kahdeksan lajivoittoa, Itä-Saksa neljä, Ranska kolme, Länsi-Saksa ja Puola kaksi sekä Unkari yhden.
Loppukilpailut > Miehet > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 81 |
| 2 |  Itä-Saksa | 80 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 80 |
| 4 |  Puola | 68 |
| 5 |  Ranska | 57 |
| 6 |  Unkari | 53 |
Loppukilpailut > Naiset

Naiset kilpailivat 11 lajissa. Neuvostoliitto saavutti neljä lajivoittoa, Puola kolme, Itä-Saksa kaksi sekä Länsi-Saksa ja Iso-Britannia yhden.
Loppukilpailut > Naiset > Loppupisteet

| Sija | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 51 |
| 2 |  Itä-Saksa | 43 |
| 3 |  Länsi-Saksa | 36 |
| 4 |  Puola | 35 |
| 5 |  Yhdistynyt kuningaskunta | 34 |
| 6 |  Unkari | 32 |
Ángel Di María

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ángel Fabián Di María
Syntymäaika: 14. helmikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Rosario, Argentiina
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä/laita
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: SL Benfica
Pelinumero: 22
Junioriseurat
1992–2005: Rosario Central
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2007 | Rosario Central | 35 | (6) |
| 2007–2010 | Benfica | 76 | (7) |
| 2010–2014 | Real Madrid | 124 | (22) |
| 2014–2015 | Manchester United | 27 | (3) |
| 2015–2022 | Paris Saint-Germain | 197 | (57) |
| 2022–2023 | Juventus | 26 | (4) |
| 2023- | SL Benfica | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2007 | Argentiina U20 | 11 | (5) |
| 2008 | Argentiinan U23 | 6 | (2) |
| 2008– | Argentiina | 145 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. elokuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. elokuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | Jalkapallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Brasilia 2014 | Jalkapallo |  |
| Copa América  | Copa América  | Copa América  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2021 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Chile 2015 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2016 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Brasilia 2019 | Jalkapallo |  |
Ángel Fabián Di María (s. 14. helmikuuta 1988 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa SL Benficaa ja on pelipaikaltaan oikea tai vasen laita tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelasi myös Argentiinan maajoukkueessa ja on maailmanmestari 2022.
Seurajoukkueura > Alkuvaiheet

Di María aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005, kun hän teki ensiesiintymisensä Rosario Centralin edustusjoukkueessa. Tammikuussa 2007 venäläisseura FK Rubin Kazan tarjosi hänelle sopimusta ja aluksi hän olikin siirtymässä Venäjälle, mutta pyörsi lopulta kuitenkin päätöksensä ja jäi pelaamaan kotimaahansa. Di Marían hyvien esitysten jälkeen vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, hän herätti kiinnostusta useissa Euroopan suurseuroissa. Lopulta hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan.
Seurajoukkueura > Benfica

Seuran puheenjohtaja Luís Filipe Vieira esitteli hankkimansa nuoren argentiinalaislupauksen kannattajille ja kertoi hänen korvaavan joukkueesta kesällä pois siirtyneen Simãon. Di María osoitti jo ensimmäisten kuukausien aikana, että puheet hänestä eivät olleet turhia ja nousi näin myös nopeasti kannattajien suosioon.
Di María solmi lokakuussa 2009 Benfican kanssa jatkosopimuksen, joka ulottui aina vuoteen 2015 asti. Sopimuksessa oli 40 miljoonan euron purkupykälä. Myöhemmin samassa kuussa hän sai ylistystä silloiselta Argentiinan maajoukkuevalmentaja Diego Maradonalta.
Hän teki 27. helmikuuta 2010 ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa ottelussa Leixõesia vastaan. Seuraavana päivänä hän sai suurta ylistystä maan lehdistössä. Kauden aikana pelaamissaan 26 liigaottelussa hän teki kaikkiaan viisi ja syötti 12 maalia Benfican voittaessa mestaruuden. Hän voitti lisäksi toisena vuonna peräkkäin Portugalin liigacupin. Eurooppa-liigan 12 ottelussa hän viimeisteli kolme ja syötti kuusi maalia Benfican edettyä puolivälieriin.
Seurajoukkueura > Real Madrid

Kesällä 2010 hänet yhdistettiin vahvasti espanjalaiseen Real Madridiin. 17. kesäkuuta 2010 urheilulehti Marca tiedotti Di Marían siirtyvän 25 miljoonan euron siirtokorvauksella Madridiin. Virallinen vahvistus siirrolle saatiin lopulta 28. kesäkuuta 2010, kun madridilaisseura ilmoitti hankkineensa hänet riveihinsä kuusivuotisella sopimuksella.
Seurajoukkueura > Real Madrid > Kausi 2010–2011

Di María pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa joukkueessa 29. elokuuta 2010 sarjakauden 2010–2011 avauskierroksella Mallorcaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 18. syyskuuta 2010 vierasottelussa Real Sociedadia vastaan. Runsas viikko myöhemmin 28. syyskuuta 2010 hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa Mestarien liigassa vierasottelussa Auxerrea vastaan. 22. joulukuuta 2010 Di María kunnostautui maalien alustajana, syöttäen yhden Cristiano Ronaldon ja kaksi Karim Benzeman maaleista. Mestarien liigan neljännesvälierien toisessa osaottelussa Olympique Lyonnaisia vastaan hän viimeisteli ottelun viimeisen osuman ranskalaisseuran verkkoon Real Madridin edetessä jatkoon ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen, yhteismaalein 4–1.
Di María jatkoi maalitehtailujaan Mestarien liigassa seuraavalla kierroksella puolivälierissä Tottenham Hotspuria vastaan. Hän teki ensimmäisen osaottelun kolmannen maalin, espanjalaisseuran voittaessa sen lopulta numeroin 4–0. Ensimmäisen pokaalinsa hän voitti Real Madridissa 20. huhtikuuta 2011, kun joukkue kaatoi arkivihollisensa Barcelonan Copa del Reyn loppuottelussa. Di María oli ottelussa mukana niin hyvässä kuin pahassakin ensin syöttäen voitto-osuman, jonka viimeiseli Cristiano Ronaldo, ja tämän jälkeen hän tuli ulosajetuksi lisäajan loppuhetkillä toisella keltaisella kortillaan. Mestarien liigassa hän pelasi kaikkiaan kymmenen ottelua, joissa sekä teki että syötti kolme maalia Realin pudotessa välierissä. Primera Divisiónin 35 ottelussaan hän viimeisteli kuusi ja alusti 16 maalia.
Seurajoukkueura > Real Madrid > Kausi 2011–2012

Hieman tahmean alkukauden jälkeen Di María tuli tunnetuksi useista joukkuetovereilleen järjestämistään maalipaikoista. Hän nousi kauden ensimmäisen puoliskon aikana yhdeksi päävalmentaja José Mourinhon ehdottamaksi luottopelaajaksi.
27. marraskuuta 2011 hän onnistui maalinteossa paikallisvastustaja Atlético Madridia vastaan. Viikkoa myöhemmin 3. joulukuuta 2011 hän teki ottelun ensimmäisen maalin vieraskentällä Sporting Gijónia vastaan. Real voitti Espanjan-mestaruuden ja Di María teki 23 pelaamassaan ottelussa viisi maalia ja syötti 16 osumaa. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän osui kahdesti.