stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norah Vincent

| Norah Vincent> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. syyskuuta 1968 Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Kuollut: 6. heinäkuuta 2022 (53 vuotta) Sveitsi
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Pääteokset:  Self-Made Man: One Woman’s Year Disguised as a Man (2006)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Norah Mary Vincent (20. syyskuuta 1968 Detroit, Michigan – 6. heinäkuuta 2022 Sveitsi) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli jokaviikkoinen kolumnisti Los Angeles Timesissa sekä neljännesvuosittainen kolumnisti HLBT-asioihin perehtyvässä The Advocate -lehdessä. Hän kirjoitti kolumneja myös The Village Voiceen.
Vincentin teokset, kuten bestseller-listoille noussut Self-Made Man (2006), herättivät laajaa keskustelua sukupuolirooleista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä yleisesti. Teos oli Vincentin kokeellinen tutkimus sukupuolten välisistä eroista ja miehenä olemisesta yhteiskunnassa. Hän vietti yli vuoden esittäen miestä ja raportoi kokemuksistaan sukupuolten välisistä sosiaalisista ja psykologisista eroista.
Elämä ja ura > Varhaiselämä ja koulutus

Vincent syntyi syyskuussa 1968 Detroitissa Michiganissa. Hänen äitinsä Juliet Ford (o.s. Randall) oli näyttelijä ja hänen isänsä Robert Vincent oli asianajaja Ford Motor Companylle. Vincent varttui Detroitissa ja Lontoossa, missä Robert Vincent väliaikaisesti työskenteli.
Vincent opiskeli filosofiaa Williams Collegessa, jossa hän ymmärsi 21-vuotiaana olevansa lesbo. Hän opiskeli filosofiaa myös Bostonin yliopistossa 11 vuotta.
Elämä ja ura > Self-Made Man

Vincentin läpimurto tuli hänen teoksestaan Self-Made Man: One Woman’s Year Disguised as a Man (2006), jossa hän dokumentoi vuoden ajan kestänyttä kokeiluaan elää miehenä. Kirjassa hän tutkii miehen roolia ja sukupuolten välisiä eroja, mikä herätti laajaa keskustelua ja sai arvostusta mediassa. Hän vieraili kertoen kirjastaan muun muassa 20/20-ohjelmassa sekä The Colbert Reportissa. Vincentin toinen merkittävä teos, Voluntary Madness: My Year Lost and Found in the Loony Bin (2008), käsittelee mielenterveyden hoitoa ja hänen kokemuksiaan psykiatrisella osastolla.
Elämä ja ura > Yksityiselämä ja kuolema

Vincent oli avoin omista mielenterveysongelmistaan, ja hän käytti kokemuksiaan kirjoittamisen välineenä. Hän kuoli heinäkuussa 2022 Sveitsissä avustetun itsemurhan kautta.
Teokset

Self-Made Man (Viking Adult, 2006)
Voluntary Madness (Viking Adult, 2008)
Thy Neighbor (Viking Adult, 2012)
Adeline: A Novel of Virginia Woolf (Houghton Mifflin Harcourt, 2015)
Hatanpään koulu

Hatanpään koulun Haapakujan koulutalo.
Hatanpään koulu sijaitsee Tampereen eteläisellä alueella. Hatanpään yhtenäiskoulussa opiskelee 1.–9.-luokkalaisten lisäksi esioppilaita. Oppilaita koulussa on noin tuhat. Rehtorina toimii Mari Palviainen, ja apulaisrehtoreina Mikko Hepo-oja ja Sirpa Salkunen.
Toiminta

Hatanpään yhtenäiskoulu toimii kolmessa eri koulutalossa (suluissa likimääräinen oppilasmäärä):
0.-2. luokat Talvitien koulussa, Talvitie 24 (70)
0.–6. luokat Hatanpään koulussa, Haapakuja 2 (430)
7.-9. luokat Koivistontien koulutalossa, Koivistontie 31 (500)
Yläkoulussa on 7. luokalta alkavia liikuntapainotusluokkia, joille oppilaat valitaan soveltuvuuskokeella. Erityisluokkia on viisi. Lisäksi Hatanpään koulutalossa toimii monikielisten oppilaiden valmistava opetus ja nivelopetus. Koulussa on myös joustavan perusopetuksen Jopo-luokka.
Aiheesta muualla

Hatanpään koulu yhtenäiskouluksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Juhani Forss

Toivo Juhani Forss (25. marraskuuta 1936 Kotka – 1. lokakuuta 2024 Kotka) oli suomalainen eläköitynyt merikapteeni ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Forssin vanhemmat olivat konemestari Toivo Aleksander Forss ja Helka Alina Aaltonen. Hän avioitui 1962 Raija Marjatta Hiltusen kanssa. Forss kävi keskikoulun Kotkan lyseossa 1953 ja valmistui Kotkan merenkulkuoppilaitoksesta aliperämieheksi 1959, yliperämieheksi 1961 ja merikapteeniksi 1963. Hän toimi suomalaisten, ruotsalaisten ja saksalaisten laivojen päällystössä 1959–1971. Forss oli Oy Finnlines Ltd:n satamatarkastaja Hampurissa 1971–1973, Oy Kotka Stevedoringin teknillisen johtajan apulainen 1973, työpäällikkö 1973–1977, apulaisjohtaja 1977, varatoimitusjohtaja ja paikallisjohtaja 1978–1982 ja toimitusjohtaja 1983–1987. Oy Blomberg Ab:n, sittemmin Hamina Oy, toimitusjohtaja Forss oli 1983–1987 ja Steveco-yhtiön toimitusjohtaja 1988–1996. Forss toimi myös Oy Cadenius & Grahn Ab:n, J. Bruhn Oy:n ja Ab Bruhn Co. Oy:n toimitusjohtajana 1978–1982. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Forss oli Kotkassa Espanjan varakonsuli 1979–1989 ja Ruotsin konsuli 1989–1997. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1996.
Tikkurilan osaamiskampus

| Tikkurilan osaamiskampus |
| --- | --- |
Sijainti:  Jokiniemi, Vantaa
Rakennustyöt aloitettu:  2024
Valmistumisvuosi:  2028 (arvio)
Rakennuskustannukset:  yli 99 miljoonaa euroa
Rakennuttaja:  Vantaan kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tikkurilan osaamiskampus on oppilaitos, joka on rakenteilla Vantaan Jokiniemeen lähelle Tikkurilan rautatieasemaa. Jokiniemenkadun ja Valkoisenlähteentien kulmaan suunnitellussa uudessa oppimiskeskuksessa tulee olemaan tilat 300 lukiolaiselle Tikkurilan lukiosta ja 1 365 ammattiin opiskelevalle Variasta. Lisäksi tiloja tulee olemaan Vantaan aikuisopiston opiskelijoille ja aikuisten perusopetukselle. Yhteensä tiloissa on kapasiteettia 2 615 opiskelijalle. Rakentamisen kustannusarvio on yli 99 miljoonaa euroa, ja hankkeen valmistumista kaavaillaan vuodelle 2028. Alueelle tulee mahtumaan myös yrityksiä, kaupungin tiloja ja mahdollisesti myös asuntoja. Tikkurilan lukion ja uudisrakennuksen välille suunnitellaan ylikulkusiltaa Valkosenlähteentien ylitse.
Kampusalueen rakentaminen aloitettiin lokakuussa 2024 katujen, puistoalueiden ja kunnallistekniikan rakentamisella. Rakentamisen myötä Jokiniemenkatu suljettiin liikenteeltä.
Von Fieandt

Von Fieandt [fon 'fiːant] on suomalainen aatelissuku. Suku on lähtöisin Schwertestä Ruhrin alueelta Westfalenista. Hans Viant (k. 1525) saapui 1490-luvulla Tallinnaan ja liittyi Mustapäiden veljeskuntaan. Hänestä tuli raatimies 1508 ja Tallinnan pormestari 1519. Virossa nimi esiintyi myös muodoissa Viandt, Vieandt ja Fiant.
Kornetti Albrecht Fieandt asettui 1600-luvun loppupuolella Ruotsin palvelukseen.lähde? Hänen poikansa Johan Henrik Fieandt palveli Savon jalkaväkirykmentissä majurina ja kaatui Lappeenrannan taistelussa 1741. Johan Henrikin seitsemän lasta korotettiin aatelissäätyyn ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1752 aatelisena sukuna numero 1920. Suomen Ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 128. Vuodesta 1912 on suvun jäseniä asunut myös Ruotsissa.
Suvun jäseniä

Johan Henrik Fieandt (1683–1741), majuri (ei aatelinen)
Otto Karl von Fieandt (1758–1825), kartantekijä, topografikunnan päällikkö, Johan Henrik Fieandtin pojanpoika
Eric Johan von Fieandt (1762–1810), eversti, varamaaherra, Johan Henrik Fieandtin pojanpoika
Otto Henrik von Fieandt (1762–1823), eversti, komensi ruotsalaisia joukkoja Suomen sodan Kokkonevan taistelussa, Johan Henrik Fieandtin pojanpoika
Erik Gustav von Fieandt (1807–1888), kenraalimajuri
Constantin von Fieandt (1820–1866), tilanomistaja ja valtiopäivämies
Robert Mauritz von Fieandt (1821–1890), lääninagronomi, tilanomistaja, Vierun ruukin perustaja
Karl Johan von Fieandt (1849–1925), professorin arvonimen saanut piirilääkäri
Bror Albert von Fieandt (1852–1894), juristi, virka- ja valtiopäivämies, Karl Johan von Fieandtin veli
Otto Alfred von Fieandt (1853–1929), maanmittari ja virka- ja valtiopäivämies
Carl Wilhelm Daniel von Fieandt (1855–1932), juristi, virka- ja valtiopäivämies
Arvid Harald von Fieandt (1873–1955), hammaslääkäri ja valtiopäivämies, Karl Johan von Fieandtin velipuoli
Halvar von Fieandt (1879–1936), korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri
Rainer von Fieandt (1890–1972), Suomen pääministeri vuosina 1957–1958.
Marta von Fieandt-Björkman (1895–1932), oopperalaulaja
Kai von Fieandt (1909–2000), Helsingin yliopiston psykologian professori.
Avioliiton kautta sukuun on kuulunut muun muassa keramiikkataiteilija Dorrit von Fieandt, o.s. Flinkenberg (1927–2021).
Aiheesta muualla

/ Fieandt, von (1600-) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
30. kesäkuuta

30. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 181. päivä (182. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 184 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Päiviö, Päivö
suomenruotsalainen kalenteri: Leif
ortodoksinen kalenteri: Andreas, Simo, Pietari, Jaakko, Juha, Matti, Tuomas
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Leaifa
vanhemmissa kalentereissa: Elof, Jesper, Lucina, Martialis, Otto, Päivikki
Tapahtumia

1632 – Tarton yliopisto perustettiin.
1651 – Beresteczkon taistelu päättyi puolalaisten voittoon.
1864 – Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincoln luovutti Yosemitenlaakson (Yosemite Valley) Kalifornialle ”kansalaisten käyttöön lomailuun ja virkistysalueeksi”.
1908 – Siperian Kivisen-Tunguskan alueella tapahtui voimakas räjähdys, jonka syytä ei ole kyetty selvittämään. Tapaus tunnetaan nimellä Tunguskan räjähdys.
1934 – Pitkien puukkojen yö natsi-Saksassa.
1936 – Margaret Mitchellin menestysromaani Tuulen viemää julkaistiin.
1953 – Ensimmäinen Chevrolet Corvette valmistui Chevroletin tehtaalta Flintissä, Michiganissa.
1956 – Ilmailu: TWA:n Super Constellation ja United Airlinesin DC-7 törmäsivät Grand Canyonin yllä Arizonassa, 128 ihmistä sai surmansa.
1960 – Kongon demokraattinen tasavalta itsenäistyi.
1971 – Avaruustutkimus: Sojuz 11 -avaruusaluksen miehistö sai surmansa laskeutumisen yhteydessä ilman poistuttua aluksesta viallisen venttiilin kautta.
1971 – Äänestysiän 18 vuoteen laskenut Yhdysvaltain perustuslakiin tehty 26. lisäys astui voimaan, kun Ohio hyväksyi sen 38:ntena osavaltiona.
1972 – Ensimmäisen karkaussekunti lisättiin UTC-aikaan.
1997 – Hongkong palautettiin Kiinalle 156 vuoden brittien kruununsiirtomaana olemisen jälkeen.
1997 – Ensimmäinen Harry Potter -kirja Viisasten kivi ilmestyi.
2002 – 31. toukokuuta alkaneet Japanissa ja Etelä-Koreassa pidetyt 17. jalkapallon maailmanmestaruuskilpailu päättyivät.
2018 – Helsinki Pride -kulkueesta tuli yksi Suomen suurimmista yleisötapahtumista koskaan, kun kulkueeseen osallistui ennätykselliset 100 000 ihmistä.
Ulkosuomalaisen tarina

| Ulkosuomalaisen tarina |
| --- | --- |
 Sarjan alkutunnus
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  marraskuu 2002 –
Tuotantokausia:  5 tai 6
Jaksoja:  60
Tuotanto
Tuottaja(t):  Sari Sirkiä (Yle)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Antti Välikangas
Ohjaaja(t):  Antti Välikangas, Mika Haavisto, Pekka Nurmela, Jari Raitio
Tuotantoyhtiö(t):  Filmihalli Oy
Ulkosuomalaisen tarina on Yle TV2 -kanavalla vuoden 2002 syksystä alkaen esitetty televisiodokumenttien sarja, jossa tutustutaan ulkosuomalaisiin eli eri puolilla maailmaa asuviin suomalaissyntyisiin tai -sukuisiin henkilöihin. Sarjaa tuotettiin 60 jaksoa vuoteen 2011 saakka.
Ohjelmasarjan on toteuttanut porilainen Filmihalli Oy yhdessä Siirtolaisuusinstituutin kanssa, ja se on saanut tukea Euroopan aluekehitysrahastolta. Ohjelmasarja on osa opetusministeriön, Satakuntaliiton, Siirtolaisinstituutin, Suomi-Seuran, Suomen ulkoministeriön, Ulkosuomalaisparlamentin sekä Yleisradion Ulkosuomalaisuus-projektia. Ohjelmasarjan kaikki kuvattu materiaali, noin 1 500 tuntia ja tuhansia valokuvia, sekä asiakirjoja ja muistiinpanoja on Siirtolaisuusinstituutin kokoelmissa. Materiaalista koottiin Suomen itsenäisyyden 90-vuotisjuhlavuonna 2007 näyttely, joka oli esillä ensin Satakunnan museossa ja sitten Ulkosuomalaisparlamentin istunnon yhteydessä Finlandia-talossa syyskuussa 2007.
Sarjaa on esitetty myös muissa Pohjoismaissa ja TV Finland -kanavalla sekä seurattu internetitse ympäri maailmaa. Suosituinta jaksoa ”Paraguayn viidakkosuomalaiset” seurasi 743 000 katsojaa, ja yhteensä sarjan kerrottiin vuoteen 2010 mennessä saaneen uusintoineen yli miljoonaa katsojakertaa.
Filmihalli Oy

Filmihalli Oy:n toimitusjohtaja Antti Välikangas sanoo kiinnostuneensa ulkosuomalaisista oman isänsä kautta, joka muutti paremman elämän perässä Australiaan. Ulkosuomalaisen tarina oli hänen tuotantoyhtiönsä merkittävin tuotanto vuosituhannen vaihteen jälkeen. Hän kertoo haastatelleensa sarjaa tehdessään yli tuhatta ihmistä eri puolilla maailmaa. Sarjan teossa on työskennellyt myös hänen vaimonsa Pirjo Välikangas sekä kuvaaja ja leikkaaja Pekka Nurmela. Kuvausmatkoilla on käytetty myös freelancekuvaajia.
Filmihalli Oy asetettiin konkurssiin kesällä 2011. Antti Välikangas sai samana vuonna Siirtolaisuusinstituutin perustaman, amerikansuomalaisen John Mortonin mukaan nimetyn ja tuolloin ensi kertaa jaetun tunnustuspalkinnon. Vuonna 2017 Siirtolaisuusinstituutti julkaisi Antti Välikankaan toimittaman kirjan Sydän Suomessa, joka sisältää 14 ulkosuomalaisen haastattelut.
Ohjelman jaksoja

Lähteet:
Ohjelman jaksoja > Eurooppa

Ranska: 1-1: Pariisin taivaan alla. Muusikko Valto Laitinen.
Britannia: 1-2: Lontoon mitalla. Toimittaja Ossi Laurila.
Ruotsi: 1-5: Lentävä autokauppias. Autokauppa- ja lentokouluyrittäjä Reijo Waaranmaa, Tukholma.
Venäjä: 1-6: Wladimir Kokko Inkerinmaalla. Inkerinsuomalainen mies.
Italia: 1-7: Per Amore, rakkauden tähden. Neljä suomalaisnaista Riminillä.
Espanja: 1-9: Muuttolinnut. Espanjan aurinkorannikolla asuu jo yli 20 000 suomalaista.
Venäjä: 1-10: Vieras joukko. Eila Lahti-Argutina.
Norja: 1-12: Ruijanmaan rannalla. Olavi Hoikka
Tanska: 2-2: Lätkässä Tanskaan. Jukka Vilander jääkiekkovalmentajana Esbjergissä.
Liettua: 2-3: Vilnalainen sortimentti. Sisustussuunnittelija Riina Ailio .
Saksa: 2-4: Arjen aktivisti. Päivi Oksi-Walter.
Islanti: 2-5: Piilokansan maa. Marjatta Päivätie.
Portugali: 2-6: Algarven suomalaisia. Mm. päätoimittaja Raili Tavela ja taiteilija Maija Karhumaa.
Sveitsi: 2-8: Vuorten viemä. Martti Strang, Sveitsi.
Itävalta: 3-4: Kellarimaailma. Hotelliyrittäjä Tuula Nidetsky Itävallan Langenloisissa.
Norja: 3-5: Elämyksiä Huippuvuorilla. Priitta Pöyhtäri ja Eero Lindberg matkailuyrittäjinä Huippuvuorilla.
Belgia: 3-6: Kitara ja kirkonkellot. Brysselin suomalainen pappila.
Irlanti: 3-10: Olutta ja musiikkia. Muusikko JP Kallio Dublinissa.
Kreikka: 5-2: Suomalainen Kreikassa. Marko Suomalainen, Tessaloniki.
Viro: 5-9: Saarenmaan rannalla. Viron Saarenmaan suomalaisia, mm. Matti ja Salme Rinne sekä Harri ja Mirja Väre.
Alankomaat: 5-10: Lentävä suomalainen. Tapio Vilpponen KLM:n lentäjänä
Unkari: 2012: Kiikkerän kiven päällä. Suomen kielen lehtori Outi Karanko-Pap
Ohjelman jaksoja > Pohjois-Amerikka

Yhdysvallat: 2-1: Kameran takana Harry Manner. Uutiskuvaaja Harry Manner Yhdysvalloissa.
Yhdysvallat: 2-10: Kalevan kansa. Matti Kurikan Sointula tänään.
Yhdysvallat: 3-3: Avaruusmies. Kimmo Nieminen Houstonin avaruustutkimuskeskuksessa Texasissa.
Grönlanti: 3-5: Liisa Ihmemaassa. Liisa Holm ja Säde Pedersen Grönlannissa.
Yhdysvallat: 3-12: Suomi kutsuu – Finland calling. Carl Pellonpää, Michigan.
Yhdysvallat: 5-7: Kuningaskalastaja. Eläkkeellä oleva maalari Teuvo Soulio, Alaska.
Yhdysvallat: 2011?: Tangoa vai hula-hulaa? Minna-Mari Lehti ja Göran Streng, Havaiji.
Ohjelman jaksoja > Etelä-Amerikka

Kuuba: 1-12: Kuubalainen serenadi. Muusikko Peter Loman.
Brasilia: 2-7: Penedon paratiisi. Toivo Uuskallion Brasiliaan vuonna 1929 perustama ihanneyhteiskunta.
Paraguay: 2-11: Paraguayn viidakkosuomalaiset. Suomalaisten vegetaristien 1920-luvulla perustaman Alboradan kolme suomenkielistä miestä.
Argentiina: 2-12: Tangoa ja politiikkaa. Taloustieteilijä Pertti Mustonen, Buenos Aires.
Argentiina: 3-8: Colonia Finlandesa Argentiinassa, mm. opettaja Graciela Niskanen.
Paraguay: 6-1: Viidakkosuomalaisten testamentti. Manuel Holopainen ja Iikka Laulaja.
Uruguay: 2011: El Cartano. Don Björkström ja Tarja Laaksonen, .
Paraguay: Suomi sydämessä. Kolme Paraguayn viidakkosuomalaista.
Ohjelman jaksoja > Kiina

Hongkong: 3-11: Honkkari. Entinen tennisammattilainen Anne Aallonen Hongkongissa.
Kiina: 4-1: Perunamuusia Pekingissä. Ravintoloitsija Jukka Lukkarinen, arkkitehti Anu Leinonen ja muita Pekingin suomalaisia.
Kiina: 4-2: Aasiaa valloittamassa. Jere Tala Qatar Airwaysin palveluksessa Shanghaissa.
Kiina: 4-3: Fuzhoun suomalaiset. Risto Vormala ja Mario Hakulinen, Kiinan Fuzhoussa.
Kiina: 4-4: Kiinaa suomalaisille. Mikko Rautio.
Kiina: 4-5: Kaksi tietä Kiinaan. Antti Palonheimo ja Li Quy Cuong, Shanghai.
Ohjelman jaksoja > Muu Aasia

Venäjä: 1-4: Siperia opettaa. Suomalaissukuinen Bertta Tshepurnaja.
Japani: 3-9: Suomalaisena nousevan auringon saarella. Erkki Hietalahti Osakassa.
Nepal: 5-1: Maailman katolla. Kirsti Kirjavainen kehitystyöntekijänä Nepalissa.
Intia: 5-3: Madame Maya. Eeva Schult pitää köyhien lasten koulua .
Filippiinit: 5-4: Saunatehtailijana tropiikissa. Sauna- ja kiuastehtailija Veikko-Matti Kallioniemi.
Thaimaa: 5-6: Sukeltajat. Suomalainen sukelluskoulu.
Yhdistyneet arabiemiraatit: 5-12: Raha ratkaisee. Matti ja Eila Ruuskanen, Dubai.
Israel: 5-8: Pyhällä maalla. Suomalainen Mirka.
Ohjelman jaksoja > Afrikka

Etelä-Afrikka: 1-3: Etelä-Afrikan lämmössä. Rakennusammattilaiset Hannu Ketola, Heikki Järvinen ja Jarmo Savalampi.
Ohjelman jaksoja > Australia ja Oseania

Australia: 1-9: Siellä missä pippuripuu kasvaa. Australian suomalaisten pääsiäisjuhla.
Australia: 3-1: Finland road. Mikko Hietikko, rakennusarkkitehti Australian Brisbanessa.
Uusi-Seelanti: 3-2: Maailman äärellä. Ari Hallenberg, Uusi-Seelanti.
Cookinsaaret: 5-5: Paratiisi. Ari ja Justiina Mustonen lapsineen (ml. jalkapalloilija Paavo Mustonen) Cookinsaarilla.
Ohjelman jaksoja > Muita jaksoja

: 2-9: Vierivä kivi.
Suomi: Napit vastakkain.Paluumuuttaja, pastori Susanna Timonen.
Suomi: 2011: Juuret Suomessa. Ulkosuomalaisia heinäkuussa 2011 Turussa.
Suomi: 2011: Amerikan laulajat. Amerikansuomalainen mieskuoro Suomessa.
Aiheesta muualla

Otteita jaksosta 1-3: Etelä-Afrikan lämmössä, Yle Areena
Otteita jaksosta 1-12: Ruijanmaan rannalla, Yle Areena
Sarjaan liittyvä, jo lakkautettu verkkosivusto Internet Archivessa
Ulkosuomalaisen tarina Radio- ja tv-arkiston Ritva-tietokannassa
Mangrovepeukaloinen

| Mangrovepeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Raitapeukaloiset Cantorchilus
Laji::  leucotis
Kaksiosainen nimi
 Cantorchilus leucotis  (Lafresnaye, 1845) 
Synonyymit
 Thryothorus leucotis 

Katso myös
   Mangrovepeukaloinen Wikispeciesissä   Mangrovepeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mangrovepeukaloinen (Cantorchilus leucotis) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mangrovepeukaloista tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Belizessä, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 8 530 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laulupeukaloinen

| Laulupeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Laulupeukaloiset Cyphorhinus
Laji::  arada
Kaksiosainen nimi
 Cyphorhinus arada  (Hermann, 1783) 

Katso myös
   Laulupeukaloinen Wikispeciesissä   Laulupeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Laulupeukaloinen (Cyphorhinus arada) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Laulupeukaloista tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa; sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 460 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Miyoshi (Tokushima)

| Miyoshi (三好市) |
| --- | --- |
 Ōboken laakso
 lippu:  Symboli
 Miyoshin sijainti Tokushiman prefektuurissa
 Miyoshi
 Koordinaatit: 34°01′34″N, 133°48′26″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Tokushiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  721,42 km²
Väkiluku (11/2019):  25 622
 – Väestötiheys:  35,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Vaahtera
 – Kukka:  Pecteilis radiata
 – Lintu:  Japaninrilli
 
 https://www.miyoshi.i-tokushima.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miyoshi (jap. 三好市, Miyoshi-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Yoshinojoen keski- ja yläjuoksulla. Kaupungin alue on pääosin vuoristoinen: pohjoisessa kohoavat Sanukivuoret, etelässä Shikokuvuoret ja prefektuurin korkein huippu Tsurugi. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Kagawan, lännessä Ehimen ja etelässä Kōchin prefektuuriin. Osa kaupungin alueesta, entinen Minon maaseutukaupunki, sijaitsee eksklaavina sen koillispuolella Higashi-Miyoshin maaseutukaupungin takana. Miyoshissa on 25 622 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 721,42 neliökilometriä.
Miyoshin kaupunki perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä Minon, Ikedan, Yamashiron ja Ikawan maaseutukaupungit sekä Higashi-Iyayaman ja Nishi-Iyayaman kyläkunnat. Kaupungin keskusta on Ikedassa, jonne Ogasawara-klaani rakensi linnan Jōkyū-kapinan jälkeen; tästä klaanin haarasta tuli myöhemmin 1300-luvulla Nanboku-chō-kauden lopulla Miyoshi-klaani. Miyoshissa sijaitsevaa Iyajoen laaksoa on sanottu yhdeksi Japanin eristäytyneimmistä alueista, ja sinne sijoittuu keskiaikainen, Taira-klaania koskeva legenda Taira no ochūdo. Edo-kaudella nykyisen kaupungin alue kuului lähes kokonaisuudessaan Tokushiman daimiokunnalle, joka edisti alueella tupakan viljelyä. Ikedan ja Ikawan kaupungit kukoistivatkin sen kaupan ansiosta. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja Miyoshissa ovat metsätalous, puusepänteollisuus, muun muassa riisin, teen, vihannesten ja hedelmien viljely sekä saken ja soijakastikkeen valmistus.
Miyoshin nähtävyyksiä ovat lukuisat luonnonkauniit alueet, kuten Ōboken ja Koboken laaksot Yoshinojoen yläjuoksulla sekä Iyajoen laakso, jotka kuuluvat vuoristomaisemineen Tsurugivuoren puolikansallispuistoon. Kaupungissa sijaitsee yksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeli, Unpen-ji (temppeli nro. 66). Toinen tärkeä temppeli on Hashikura-ji, joka on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Miyoshia palvelevat JR Shikokun Dosan-linja ja Tokushima-linja.
Kuvia

Riippusilta Iyan laaksossa
Unpen-jin temppeli
Hashikuravuoren köysirata
Biwan vesiputous
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miyoshi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Marmoripeukaloinen

| Marmoripeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Huilupeukaloiset Microcerculus
Laji::  bambla
Kaksiosainen nimi
 Microcerculus bambla  (Boddaert, 1783) 

Katso myös
   Marmoripeukaloinen Wikispeciesissä   Marmoripeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Marmoripeukaloinen (Microcerculus bambla) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Marmoripeukaloista tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 640 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.