stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ansipin II hallitus
Historia > Vuosi 2008

Vuoden 2008 ensimmäisestä päivästä lähtien voimaan tuli uusi 21 prosentin tuloverotus, mikä oli Ansipin hallitusten mukaista verojen alennuspolitiikkaa. Alkuperäinen vuoden 2007 hallitusohjelma jatkoi Ansipin I hallituksen ja sen edeltäjien linjoilla, joita olivat liberaali talouspolitiikka, verojen alennukset, eläkkeiden korottamiset ja väestönkasvun lisääminen, jota on toteutettu eri perhe-etuisuuksilla. Jo Ansipin I hallitus oli luvannut alentaa tasaveroastetta 20 prosenttiin vuoteen 2009 mennessä, mutta Ansipin II hallitus lupasi alentaa tasaveroprosentin 22 prosentista 18 prosenttiin.
IRL:n puoluevaltuusto päätti 20. tammikuuta vetää alueministeri Vallo Reimaan pois hallituksesta, koska tämän katsottiin olleen tehtävään kykenemätön ja myötäilleen liikaa muita puolueita antaen näin liian paljon periksi puolueen periaatteista. Puolue nimesi uudeksi ministeriehdokkaakseen Siim-Valmar Kiislerin. Helmikuussa 2008 alkoi selvitä, ettei hallitus tulisi samaan niin paljon verotuloja kuin se oli olettanut, jolloin hallituksen vastustajat kävivät äänekkäiksi. Maaliskuussa Ansip myönsi, että hallitus ehkä joutuu tekemään uuden negatiivisen talousarvion. Tämän jälkeen hallituksen piirissä alkoivat keskustelut siitä, miten korjattaisiin liian myönteiseksi osoittaunutta budjettia. Tilanne kärjistyi kuin Viron valtiovarainministeriö ilmoitti, että valtion odotettiin leikkaavan kulujaan 9,9 miljardia kruunua. Tämän jälkeen hallituspuolueet perustivat erityisen "krokotiilien lautakunnan" (vir. krokodillide komisjon), jossa he alkoivat kiistellä siitä pitäisikö menoja jäädyttää vai aloitta saman tien kulujen leikkaaminen. Lopulta 15. toukokuuta 2008 hallitus antoi riigikogulle negatiivisen talousarvion hyväksyttäväksi ja pian saman kuun aikana tuli vielä toinen. Yhteensä hallitus päätti tuolloin leikata menoja 8,8 miljardia eli 3,5 prosenttia BKT:sta. Tarkoitus oli pysyä Maastrichin kasvu- ja vakaussopimuksen puitteissa eli leikkauksilla onnistuttiin pitämään valtion alijäämä alle kolmen prosentin. Hallitus myös harjoitti maltillisesti elvytystä 5,7 miljardilla kruunulla eli 365 miljoonaa euroa, joka suunnattiin 1300 yritykselle, jotka muodostivat kuudesosan maan viennistä. Elvytyspaketti koostui vienti- ja lainatakuista.
Vielä vuonna 2007 Viron BKT:n kasvu oli ollut 6,3 prosenttia, mutta vuonna 2008 se oli jo -3,0 prosenttia. Samaan aikaan inflaatio oli peräti 10,6 prosenttia, joka oli neljä prosenttia enemmän kuin edeltävänä vuonna. Vuoden lopulla verokertymä oli negatiivinen ja hallitus joutui paikkaamaan menojaan valuuttareserveistään. Lama itse asiassa paheni loppusyksystä alkaen niin, että esimerkiksi teollisuustuotanto supistui 21 prosenttia joulukuussa. Samoin asuntojen hinnat laskivat ja asuntotuotanto supistui
Historia > Vuosina 2009–2010

Andrus Ansipin pyynnöstä presidentti Toomas Hendrik Ilves erotti sosiaalidemokraatit hallituksesta toukokuussa 2009, kun nämä eivät suostuneet tukemaan hallituksen tekemiä budjettileikkauksia ja muutoksia työlainsäädäntöön.
Euroopan unionin jäsenmaiden valtiovarainministerit hyväksyivät Viron euroalueen jäseneksi 7. kesäkuuta 2010 ja jäsenyys astui voimaan 1. tammikuuta 2011. Seuraavan kahden viikon ajan euroa ja Viron kruunua käytettiin rinnakkain, kunnes 15. tammikuuta 2011 eurosta tuli maan ainut käypä valuutta.
Ansipin II hallitus suhtautuu myönteisesti EU:n laajentumiseen ja kannatti aktiivista osallistumista Naton operaatioihin Afganistanissa, Kosovossa ja Irakissa. Kehitysyhteistyön kohteina ovat Georgia, Ukraina, Moldova ja Afganistan. Turvallisuuspolitiikassa Viro teki myös yhteistyötä Pohjoismaiden kanssa ja Ansipin II hallituksen aikana 2008 Viro muodosti Suomen, Ruotsin ja Norjan kanssa Pohjoismaisen taisteluosaston, johon ottaa osaa myös Irlanti.
Hallituksen kokoonpano

Hallituksessa Reformipuolueella oli kuusi ministeripaikkaa, IRL:llä viisi ja sosiaalidemokraateilla kolme.
| Ministeri | Tehtävissä | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Pääministeri Andrus Ansip |  4.4.2007– 5.4.2011 |  Reformipuolue |
| Ulkoministeri Urmas Paet |  4.4.2007– 5.4.2011 |  Reformipuolue |
| Oikeusministeri Rein Lang |  4.4.2007–5.4.2011 |  Reformipuolue |
| Sisäministeri Jüri Pihl Marko Pomerants |  4.4.2007–21.5.2009 4.6.2009– 5.4.2011 |  SDE IRL |
| Puolustusministeri Jaak Aaviksoo |  4.4.2007– 5.4.2011 |  IRL |
| Valtiovarainministeri Ivari Padar |  4.4.2007–21.5.2009 |  SDE |
| Opetus- ja tiedeministeri Tõnis Lukas |  4.4.2007– 5.4.2011 |  IRL |
| Maatalousministeri Helir-Valdor Seeder |  4.4.2007–5.4.2011 |  IRL |
| Talous- ja viestintäministeri Juhan Parts |  4.4.2007– 5.4.2011 |  IRL |
| Sosiaaliministeri Maret Maripuu Hanno Pevkur |  4.4.2007–23.02.2009 23.02.2009–5.4.2011 |  Reformipuolue Reformipuolue |
| Alueministeri Vallo Reimaa Siim-Valmar Kiisler |  4.4.2007–23.1.2008 23.1.2008–5.4.2011 |  IRL IRL |
| Salkuton ministeri Urve Palo |  4.4.2007–21.5.2009 |  SDE |
| Ympäristöministeri Jaanus Tamkivi |  4.4.2007–5.4.2011 |  Reformipuolue |
| Kulttuuriministeri Laine Jänes |  4.4.2007– 5.4.2011 |  Reformipuolue |
Pääministeri Ansip vuonna 2008
Arnold–Chiarin epämuodostuma

| Arnold–Chiarin epämuodostuma |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  Q07.0
ICD-9:  741.0
OMIM:  207950
MeSH:  D001139
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Arnold–Chiarin epämuodostuma on harvinainen neurologinen sairaus. Diagnosoituja tapauksia on vähän, ja heistä suurin osa on aikuisia. Sairaus ilmenee pikkuaivojen ja aivorungon epämuodostumana.
Tausta

Epämuodostuma on nimetty sitä 1890-luvulla tutkineiden Hans von Chiarin ja Julius Arnoldin mukaan. Ensimmäisenä tautia kuvaili kuitenkin John Cleland vuonna 1883.
Jaottelu

Arnold–Chiarin epämuodostuma jaetaan neljään tyyppiin:
Chiari 1: Pikkuaivot, joskus myös aivorungon alaosa eli ydinjatke, työntyvät selkäydinkanavaan. Kallon takakuoppa on ahdas. Tyypin 1 epämuodostuma on yleisempi naisilla (3:2), ja sen tyypillisiä oireita ovat päänsärky, kipu niskassa, nielemisvaikeudet, huimaus, raajojen puutuminen, aivohermohalvaukset, pikkuaivo-oireet, selkäytimen puristumisesta johtuvat oireet, kuten virtsan- ja ulosteenpidätyskyvyttömyys, tuntopuutokset ja raajaheikkous. Sairaus voi olla myös oireeton. Sairaus ei ole parannettavissa, mutta oireita voidaan hoitaa leikkauksella. Leikkaus voi olla vaikuttava hoitomuoto silloin, kun kyseessä on oireileva potilas. Suomessa arvioidaan olevan tuhansia potilaita, mutta sairautta tunnetaan heikosti. Sairautta esiintyy kaikkialla maailmassa, ja se voi olla perinnöllinen.
Chiari 2: Pikkuaivomato (vermis), aivorunko ja IV aivokammio työntyvät selkäydinkanavaan. Chiari 2 -epämuodostumassa on yleensä selkäytimen rakennehäiriö meningomyeloseele ja aivoselkäydinnesteen kiertohäiriö hydrokefalus.
Chiari 3: aivojen takaosan hermokudos ja aivorunko työntyvät selkäydinkanavaan.
Chiari 4: Pikkuaivot ovat kehittymättömät. Tilaa sanotaan hypoplasiaksi.
Tyypit 2–4 todetaan yleensä jo sikiötutkimuksessa tai pian syntymän jälkeen. Tyyppi 2 ja 3 ovat henkeä uhkaavia sairauksia, ja niiden hoito on aina leikkaushoito. Tyypin 1 oireet alkavat joskus jo lapsuudessa mutta yleensä vasta aikuisiässä. Chiarin epämuodostuma diagnosoidaan useasti jo pikkulapsilla tai myöhemmin murrosiässä mutta aikuisilla monesti vasta sattumalöydöksenä.
Järjestöt

Suomessa toimii Suomen chiari- ja syringomyeliayhdistys, jonka tavoite on tehdä sairauksia tunnetuiksi.
Aiheesta muualla

MOT Harvinaisen sairauden kourissa, Yle Areena
Suomen chiari- ja syringomyeliayhdistys
Tasavallan Presidentti (vuoden 1971 albumi)

| Tasavallan Presidentti Tasavallan Presidentti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Metronome studiossa Tukholmassa elokuussa 1970
 Julkaistu: 1971
 Tuottaja(t): Bob Azzam
 Tyylilaji: jazz-rock, progressiivinen rock
 Kesto: 34.31
 Levy-yhtiö: EMI
Tasavallan Presidentin muut julkaisut
| Magneettimiehen kuolema 1970 | Tasavallan Presidentti 1971 | Lambertland 1972 |
Tasavallan Presidentti on Tasavallan Presidentin toinen albumi. Sitä kutsutaan myös Tasavallan Presidentti II:ksi, koska myöskään yhtyeen ensimmäisellä levyllä ei ole nimeä. Levy ilmestyi vuonna 1971, eli myöhemmin kuin Pekka Strengin ja Tasavallan Presidentin yhteinen levy Magneettimiehen kuolema, joka äänitettiin levyä myöhemmin. ”I Love You Teddy Bear” on uusi versio yhtyeen ensimmäisen levyn kappaleesta ja ”Deep Thinker” uusi versio yhtyeen syksyllä 1970 julkaiseman ”Solitary”-singlen B-puolesta.
Kappaleet

Introduction – 4.03 (säv. Tasavallan Presidentti)
Deep Thinker – 2.33 (säv. Tolonen-Groundstroem, san. Robson)
I Love You Teddy Bear – 2.50 (säv. Groundstroem, san. Robson)
Struggling for Freedom – 4.43 (säv. Tolonen-Groundstroem, san. Robson)
Tis Me Tis You – 1.56 (säv. Tolonen, san. Robson)
Weather Brightly – 3.17 (säv. Robson, san. Robson)
Sinking – 7.02 (säv. Tasavallan Presidentti, san. Robson)
I’m Going Home Once Again – 4.01 (säv. Groundstroem, san. Robson)
Tell Me More – 3.51 (säv. Tasavallan Presidentti, san. Robson)
Kokoonpano

Frank Robson – laulu, urut
Jukka Tolonen – kitara
Pekka Pöyry – saksofoni, huilu
Vesa Aaltonen – rummut, lyömäsoittimet
Måns Groundstroem – bassokitara, urut
Tivaouane

| Tivaouane |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 Tivaouane
 Koordinaatit: 14°57′18″N, 16°48′54″W 
Valtio:  Senegal
Alue:  Thièsin alue
Departementti:  Tivaouanen departementti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2019):  81 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tivaouane on kaupunkikunta ja samannimisen departementin keskus Thièsin alueella Senegalissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Thièsistä koilliseen. Kunnassa on 81 900 asukasta (vuonna 2019, arvio).
Kayoriin kuuluneesta Tivaouanesta tuli Senegalin viides kunta vuonna 1904. Se on yksi tidjaniittien uskonnollisista keskuksista ja vuosittainen pyhiinvaelluskohde. Asukkaat ovat etupäässä wolofeja.
Tivaouanen kautta kulkee Dakarin ja Saint-Louisin välinen maantie RN2. Kaupunki on yksi Senegalin maapähkinävyöhykkeen kaupallisista keskuksista. Lähistöllä louhitaan fosfaattia. Nähtävyyksiin kuuluvat Malick Syn mausoleumi, Babacar Syn moskeija ja vanha rautatieasema.
Tasauspaikka

Tasauspaikat (tansk. tillægsmandat, ruots. utjämningsmandat , norj. utjevningsmandat, isl. jöfnunarsæti, saks. Ausgleichsmandat) ovat vaalimekanismi, jota käytetään eräiden maiden parlamenttivaaleissa.
Tasauspaikat ovat lisäjäsenten paikkoja, jotka valitaan täydentämään kunkin vaalipiirin suoraan valitsemia jäseniä. Näiden lisäpaikkojen tarkoituksena on varmistaa, että kunkin puolueen osuus kokonaispaikoista on suunnilleen verrannollinen puolueen kokonaisääniosuuksiin valtakunnallisella tasolla.
Tästä seuraa, että vaalitapa on suhteellinen: jokaisen puolueen osuus kaikista edustajanpaikoista on mahdollisimman lähellä sen osuutta kaikista äänistä.
Jos esimerkiksi maa on jaettu yhden edustajan vaalipiireihin, ilman tasauspaikkoja tai muuta tasausjärjestelmää isoin puolue voi saada kaikki edustajanpaikat, vaikka sen ääniosuus olisi hyvin pieni, kunhan muiden puolueiden ääniosuudet joka vaalipiirissä ovat vieläkin pienempiä.
Tanska

Vuonna 1915 Tanskasta tuli yksi ensimmäisistä maista, joka otti käyttöön vaalipaikat kansankäräjävaaleissaan. Sen jälkeen kaikissa Tanskan kansankäräjävaaleissa huomattava osa paikoista on ollut tasauspaikkoja. Parlamentin paikat koostuvat tällä hetkellä 135 vaalipiiripaikasta, 40 tasauspaikasta sekä neljästä Pohjois-Atlantin paikasta, jotka valitaan erikseen suhteellisella vaalitavalla Färsaarilla ja Grönlannissa. Tasoituspaikat täydentävät normaaleja paikkoja, jotka jaetaan suhteellisilla äänillä kussakin vaalipiirissä. Kaikille puolueille, jotka saavat vähintään kaksi prosenttia kansallisista äänistä, myönnetään niin monta tasoituspaikkaa kuin tarvitaan suhteellisen edustuksen saavuttamiseksi kansallisella tasolla.
Saksa

Saksan vuoden 2023 vaaliuudistus poisti liittopäivien tasauspaikat.
Tellervo Hakkarainen

Tellervo Hakkarainen (7. syyskuuta 1916 Kolari – 21. helmikuuta 2008 Helsinki) oli Lotta-aatteen keskeisiä vaikuttajia. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvo.
Hakkarainen valmistui kotitalousopettajaksi. Hän toimi Lotta-järjestössä vuodesta 1939 alkaen. Lotta-järjestön lakkauttamisen jälkeen syntynyt Suomen Naisten Huoltosäätiö perusti Työmaahuolto Oy:n, jonka perustajiin hän kuului, oli sen toimitusjohtaja 1946–1973, ja johtokunnan puheenjohtaja 32 vuotta. Työmaahuolto aloitti toimintansa järjestämällä Lapin jälleenrakennustyömaiden ruokahuollon, jatkoi muonittamalla olympiakisat, kehitti työmaaruokailun, jota hoiti sadoissa työpaikoissa. Fazer Catering (myöh. Amica) osti yrityksen 1978. Lotta-Svärd -säätiöksi nimensä myöhemmin muuttaneen Huoltosäätiön hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1960 ja puheenjohtaja 1985–1996.
Kirjallinen tuotanto

Amerikan tapaan, 120 amerikkalaisen keittiön ruokaohjetta, koonneet ja toim. Tellervo Hakkarainen & Marion Pederson, Otava, 1961
Hyvää ruokaa, nykyaikaisen kodin keittokirja, toim. Tellervo Hakkarainen, Anna-Britt Agnsäter, 1953
Lotta sodassa ja rauhan töissä, Tellervo Hakkarainen, Maarit Huovinen, WSOY, 1999
Nuoripari keittiöpuuhissa, toim. Tellervo Hakkarainen ja Anna-Liisa Lepistö, Yleisradio, Tammi, 1952
Togo talviolympialaisissa 2018

Mathilde-Amivi Petitjean
Togo osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli maastohiihtäjä Mathilde-Amivi Petitjean, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Maastohiihdon lisäksi Togo olisi saanut yhden maapaikan myös alppihiihtoon, mutta ei käyttänyt sitä.
Joukkue > Maastohiihto

Togo sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle naiselle.
Mathilde-Amivi Petitjean
Arto Tuovinen

Arto Juha Ensio Tuovinen (19. tammikuuta 1933 Tammisaari – 17. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Arto Tuovinen pääsi ylioppilaaksi 1953 Vaasanrinteen yhteiskoulusta Helsingissä. Samana vuonna hän voitti Nuoren Voiman Liiton henkisissä kilpailuissa novellisarjan, julkaisi esikoisromaaninsa Me hiivimme öisin ja aloitti toimittajana Ilta-Sanomissa. Tuovinen oli toimittajana ja toimitussihteerinä Ilta-Sanomissa 1953–1957, Seura-lehden toimittajana 1957–1960, Uusi Suomi-lehden ulkomaantoimittajana 1960–1961, Seura-lehden päätoimittajana 1962–1965 ja sen jälkeen vuodesta 1965 taas Uuden Suomen ulkomaantoimittajana. Tuovinen kuoli 1968 35-vuotiaana verenpainetautiin.
Tuovinen julkaisi vuosina 1966-1968 kolme jännitysromaania joissa päähenkilönä oli neuvostoliittolainen vakooja Boris Stolitsky. Kahdessa ensimmäisessä kirjassa (Muista minua tuonelassa ja Tervetuloa Moskovaan, Bormann) Stolitskyn vastapelurina oli Martin Bormannin johtama salainen Das Reich -niminen natsijärjestö ja kolmannessa kirjassa Rhodoksella polttaa, Boris Stolitsky tapahtumat liikkuivat asekaupan alueella.
Tuovinen käänsi myös suomeksi muun muassa James Hadley Chasen ja Mickey Spillanen dekkareita.
Teoksia

Me hiivimme öisin, partiomuistelmia.  WSOY 1953
Lare panee toimeksi, partiolaiskertomus.  Karisto 1956
Arpinaama ja Punapää.  Karisto 1958
Nyrkki ja neliapila: kertomus 12-16-vuotiaille.  Karisto 1961
Santa Maria - kohtalon laiva. Seura-lehdessä 1961 ilmestynyt tositapahtumiin  (Santa Marian kaappaus) perustunut jatkokertomus
Ei mitään menetettävää, Punaiset dekkarit 5.  Karisto 1964
Koulukodin arkea, Tesvision asiaohjelmakilpailun vuonna 1964 voittanut tv-ohjelmakäsikirjoitus, aiheena Kotiniemen koulukoti Vilppulassa
Poikamiesten kotiliesi, Punaiset dekkarit 9.  Karisto 1965
Muista minua tuonelassa, jännitysromaani.  Gummerus 1966
Tervetuloa Moskovaan, Bormann, jännitysromaani.  Gummerus 1967
Rhodoksella polttaa, Boris Stolitsky, jännitysromaani.  Gummerus 1968
Tibidabo

Tibidabon huvipuisto
Sagrat Corin kirkko
Tibidabo on vuori Barcelonan kaupungin läheisyydessä. Vuorella sijaitsee huvipuisto sekä kirkko.
Teargarden by Kaleidyscope

| Teargarden by Kaleidyscope The Smashing Pumpkins |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 15. syyskuuta 2009 –
 Julkaistu: 2009–
 Tyylilaji: alternative rock, progressiivinen rock, psykedeelinen rock, taiderock
 Levy-yhtiö: Martha’s Music / Rocket Science
The Smashing Pumpkinsin muut julkaisut
| Zeitgeist 2007 | Teargarden by Kaleidyscope 2009 | Oceania 2012 |
Singlet albumilta Teargarden by Kaleidyscope
 ”Widow Wake My Mind” Julkaistu: 18. tammikuuta 2010  ”Freak” Julkaistu: 20. heinäkuuta 2010  ”Owata” Julkaistu: 4. toukokuuta 2011  ”The Celestials” Julkaistu: 1. kesäkuuta 2012  ”Panopticon” Julkaistu: 15. syyskuuta 2012  ”Being Beige” Julkaistu: 20. lokakuuta 2014  ”One and All (We Are)” Julkaistu: 5. marraskuuta 2014  ”Drum + Fire” Julkaistu: 20. marraskuuta 2014  ”Run2Me” Julkaistu: 22. lokakuuta 2015
Teargarden by Kaleidyscope on Smashing Pumpkinsin monivaiheinen konseptialbumi. Alkuperäisenä ajatuksena yhtyeellä oli, että teos sisältää 44 kappaletta joista jokainen kappale tulisi ladattavaksi yhtyeen kotisivuille yksi kerrallaan, lisäksi kappaleet oli tarkoitus julkaista neljän raidan EP-levyinä CD/LP-formaateissa, eli yhteensä 11 EP:tä. Suunnitelmat kuitenkin elivät matkan varrella, ja jo kolmannen osan jälkeen yhtye päätti ryhtyä julkaisemaan kokopitkiä studioalbumeja osana projektia.
Julkaisut

Vol. 1: Songs for a Sailor
Fyysisen EP:n julkaisupäivä 25.5.2010
Kappaleet:
Song for a Son
Stitch in Time
Astral Planes
Widow Wake My Mind
Vol. 2: The Solstice Bare
Fyysisen EP:n julkaisupäivä 23.11.2010
Kappaleet:
The Fellowship
Freak
Tom Tom
Spangled
Vol. 3
Kappaleet:
Lightning Strikes
Owata
Oceania
Fyysisen levyn julkaisupäivä19.6.2012
Kappaleet:
Quasar
Panopticon
The Celestials
Violet Rays
My Love Is Winter
One Diamond, One Heart
Pinwheels
Oceania
Pale Horse
The Chimera
Glissandra
Inkless
Wildflower
Monuments to an Elegy
Fyysisen levyn julkaisupäivä 5.12.2014
Tiberius
Being Beige (World’s on Fire)
Anaise
One and All
Run2Me
Drum and Fife
Monuments
Dorian
Anti-Hero
Day For Night
Fyysisen levyn julkaisupäivä ei vielä tiedossa.
Aiheesta muualla

Rollingstone.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Animal Alpha

Yhtye esiintymässä vuonna 2008
Animal Alpha oli norjalainen rockyhtye, joka toimi vuosina 2002–2009.
Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat Bundy, joka on muun muassa Burnout Revenge sekä NHL 06 -videopelien soundtrackillä, sekä Fire! Fire! Fire!.
Jäsenet

Yhtyeeseen kuului kuusi jäsentä:
Agnete Maria Kjølsrud – laulu
Christian Wibe – soolokitara, taustalaulu
Christer-André Cederberg – rytmikitara, taustalaulu
Lars Imre Bidtnes – basso, taustalaulu
Thomas Emil Jacobsen – Rummut, lyömäsoittimet
Aleksander Ralla Villnes – rummut, lyömäsoittimet
Diskografia > EP:t

Animal Alpha (2005)
Diskografia > Singlet

"Bundy" (2005)
Diskografia > Studioalbumit

Pheromones (2005)
You Pay for the Whole Seat, but You’ll Only Need the Edge (2008)
Thomas S. Gates

Thomas S. Gates
Thomas Sovereign Gates Jr. (10. huhtikuuta 1906 Germantown, Pennsylvania – 25. maaliskuuta 1983 Philadelphia, Pennsylvania) oli Yhdysvaltain puolustusministeri Dwight D. Eisenhowerin hallinnossa vuosina 1959–1961.
Gates valmistui Pennsylvanian yliopistosta vuonna 1928. Hän toimi Eisenhowerin laivastoministerinä vuosina 1957–1959. Gatesin puolustusministeriaikana ICBM- ja SLBM-ohjukset otettiin käyttöön pommikoneiden rinnalle strategisten ydinaseiden kantolaitteiksi.
Thomas Round

Thomas Round (18. lokakuuta 1915 Barrow-in-Furness – 2. lokakuuta 2016) oli englantilainen laulaja, äänialaltaan tenori. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Royal Air Forcessa. Hän lauloi tenoripääosia Gilbertin ja Sullivanin teoksissa D’Oyly Carte Opera Companyssa vuosina 1946–1949. 1950-luvulla hän lauloi vuosien ajan oopperaa ja operettia Sadler’s Wells Operassa, ja vuosina 1958–1984 hän esiintyi jälleen pääasiassa D’Oyly Carte Companyssa.
Round oli mukana perustamassa Gilbert and Sullivan for All -kokoonpanoa. Häntä kuullaan lukuisilla levytyksillä. Vuonna 2008 kriitikko John Steane mainitsi hänet kaikkien aikojen parhaaksi Gilbert ja Sullivan -tenoriksi. Gilbertin ja Sullivanin musiikin lisäksi hän tulkitsi esimerkiksi Mozartin, Verdin, Tšaikovski, Puccinin ja Leoncavallon rooleja. Hänestä tuli säännöllinen esiintyjä International Gilbert and Sullivan Festivalilla.
Käännös suomeksi
Arto Tolsa Areena

| Arto Tolsa Areena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Puistotie 9–11, 48100 Kotka
Koordinaatit:  60°27′27″N, 26°56′23″E
Avattu:  1952
Remontoitu:  2000, 2015
Omistaja:  Kotkan kaupunki
Kenttä:  tekonurmi
Aiemmat nimet:  Kotkan urheilukeskus
Käyttäjät
 KTP 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: 4 200 Pääkatsomo: 1 900  Aurinkokatsomo: 1 500  Päätykatsomo: 800 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Arto Tolsa Areena (alkuperäiseltä nimeltään Kotkan urheilukeskus) on Kotkassa Katariinan kaupunginosassa sijaitseva jalkapallostadion, joka rakennettiin vuoden 1952 olympialaisia varten. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan KTP:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 4 200 katsojaa.
Historia

Nykyisen stadionin alueelle eli niin sanotulle Fuchsin niitylle rakennettiin pallokenttä 1930-luvun alussa. Kenttä oli alun perin hiekkakenttä, nurmikenttä rakennettiin vasta Helsingin olympialaisia varten. Kotkan urheilukeskuksessa pelattiin neljä Helsingin olympialaisten jalkapallo-ottelua: kaksi karsintaottelua ja kaksi varsinaista olympiaottelua. Kentän yleisöennätykset ovatkin näistä otteluista.
15. heinäkuuta 1952 pelattiin kentällä karsintasarjan ottelu Neuvostoliitto–Bulgaria (2–1 ja.), jonka yleisömäärä oli 10 637 tai 10 950. Ottelu oli historiallinen siinä mielessä, että Neuvostoliitto otti ensimmäistä kertaa osaa olympialaisten kilpailutapahtumaan. Ottelussa oli katsomoiden lisäksi runsaasti yleisöä Tupakkavuoren rinteessä, jossa ei ollut vielä silloin Kotkan uimahallia. Pääkatsomon eteen oli pystytetty lisäpenkkejä. 16. heinäkuuta pelattiin karsintasarjan ottelu Egypti–Chile (5–4), jonka yleisömäärä oli 5 354 tai 5 641.
Alkusarjan ainoa Kotkassa pelattu ottelu oli Luxemburg–Brasilia 20. heinäkuuta, joka päättyi 1–2 Brasilian voittoon (yleisömäärä 6 776 tai 6 971). 24. heinäkuuta pelattiin puolivälierä Unkari–Turkki (7–1). Ottelun yleisömääräksi on ilmoitettu lähteestä riippuen 4 431 tai 4 743.
Toistaiseksi viimeinen SM-sarjaottelu kahden kotkalaisen joukkueen kesken on pelattu kentällä 1. elokuuta 1957. Ottelussa KTP voitti Kotkan Reippaan 3–2. Ensimmäinen SM-sarjaottelu keinovalaistuksessa pelattiin kentällä elokuussa 1981.
Stadion tunnettiin pitkään Kotkan urheilukeskuksena, mutta nimettiin uudelleen suositun kotkalaisen jalkapalloilijan Arto Tolsan mukaan vuonna 2000 valmistuneen peruskorjauksen myötä. Peruskorjauksen yhteydessä rakennettiin muun muassa päätykatsomo. Vuonna 2015 areenan nurmi uusittiin ja vaihdettiin tekonurmeen.
Ominaisuudet

Stadion on suunniteltu erityisesti jalkapallolle, eikä siellä ole yleisurheilukentän juoksuratoja kentän ympärillä, joten katsomot ovat lähellä kenttää. Tekonurmen asentamisen yhteydessä vuonna 2015 kenttää myös levennettiin. Aikaisemman nurmipohjaisen pelikentän mitat olivat 105 × 65 metriä, mikä jäi hieman UEFA:n suosituksesta 105 × 68 metriä. Kenttä on valaistu 1200 luksin voimin.
Stadionin istumapaikkojen yleisökapasiteetti on 4 200. Pääkatsomoon mahtuu yleisöä 1 900 henkeä, aurinkokatsomoon 1 500 ja päätykatsomoon 800 katsojaa. Vuonna 2005 asennettiin pääkatsomoon uudet kuppityyliset istuimet. Stadionin puukatsomo eli aurinkokatsomo on viralliselta nimeltään Satamakatsomo. Kannattajien keskuudessa puukatsomon osa on nimetty Ossi Kummun, KTP:n intohimoisen kannattajan mukaan.
Jalkapallon lisäksi stadionilla on järjestetty myös muita tapahtumia, muun muassa Puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatikatselmus 2010. Stadionin ympäristössä on tekonurmipohjainen ja hiekkapohjainen harjoituskenttä jalkapallolle ja pesäpallolle. Talvisin ne jäädytetään luistinradoiksi. Hiekkakentällä on järjestetty myös koiranäyttelyitä ja sirkusesiintymisiä.