Theodosius I:n asetukset
8. marraskuuta 392 annettu asetus: Gentilicia constiterit superstitione

Neljäs asetus julkaistiin 8. marraskuuta 392 Konstantinopolissa. Siinä kiellettiin erityisesti yksityiset pakanalliset kultit (kuten Laarit, Genius ja Penaatit). Asetuksessa Lex lulia maiestatis, säädettiin, että uhrirituaali rikoksista seuraa kansalaisoikeuksien menettäminen, myös kuolemantuomio oli mahdollinen. Ne asuintalot, joissa kyseisiä rituaaleja harjoitettiin, takavarikoitiin ja virkamiehet (decuriones), jotka eivät panneet täytäntöön asetuksessa säädettyä kieltoa, määrättiin suuriin sakkorangaistuksiin, joka oli 25–30 libraa kultaa.
»Augustus keisarit Theodosius I, Arcadius ja Honorius pretoriaaniprefekti Rufinukselle.
Kenenkään, olkoon mistä sosiaaliluokasta, asemasta tai kunniavirasta tahansa. Syntyperältään aatelinen tai tavallinen kansalainen asuinpaikastaan riippumatta joko kaupungista tai maalta, ei tule tehdä elottomia (simulacrum) kuvapatsaita tai kuvia eikä tarjota minkäänlaisia uhreja jumalille eikä polttaa salaa uhrilahjoja Laareille, Geniuksille tai Penaateille ei sytyttää uhri-suitsukkeita eikä kruunata epäjumalia. Sillä jos tulee tietoon, että joku on antanut minkä tahansa uhrilahjan tai lukenut suolistoa, syytetään häntä majesteettirikoksesta ja tuomitaan tehdyn rikoksensa mukaan. Sillä hän ei ole pyrkinyt pelastukseen, vaan toiminut Jumalan pelastussanomaa vastaan. Rikossyytteeksi riittää, että on vastustanut kyseistä lakia ja harjoittanut laitonta toimintaa, joka todistaa pimeistä teoista ja yrityksestä harjoittaa kiellettyjä tekoja etsimällä pelastusta kristillisen uskon vastaisista asioista.
Se, joka on kunnioittanut ja palvonut kuolevaisten ​​tekemiä maallisia kuvapatsaita polttamalla suitsukkeita, ja tällä naurettavalla tavalla osoittanut pelkäävänsä sitä, jota on itse kuvannut tai se, joka on kruunannut puita ripustamalla niihin nauhoja tai pystyttänyt onttoja alttareita turhille idoleille, määrätään vähintäänkin sakkorangaistukseen. Palvomalla pakanallista taikauskoa on hän loukannut kristillistä uskoa, mistä määrätään sakkoa hänen hallussaan olevan omaisuuden mukaan. Niissä palvontapaikoissa, joissa on poltettu suitsuke uhrilahjoja, jos nämä teot voidaan todistaa, kuuluvat ne veroviranomaisten alaisuuteen. Jos temppeleissä ja julkisissa palvontapaikoissa tai maaseudun rakennuksissa joku harjoittaa uhrausrituaaleja Geniuksille, mutta kyseisen paikan omistaja ei ole ollut tietoinen siitä, niin 25 libraa kultaa ehdotetaan uhrauksen suorittajan maksettavaksi. Tärkeää on olla myötätuntoinen omistajaa kohtaan, mutta pitää rangaistus voimassa.
Haluamme turvata eri kaupunkien tuomareiden, puolustajien ja virkamiesten koskemattomuuden, kuitenkin ne, jotka ilmiannon perusteella paljastuvat leväperäisiksi, heitä rangaistakoon välittömästi. Niiden joiden uskotaan salaavan jotain joko vastapalvelusten vuoksi tai huolimattomuuttaan, ovat tuomion alaisia. Ne, jotka vapauttavat epäjumalanpalvonnasta syytetyt hämäyksen turvin, määrätään maksamaan sakkoa, joka on 30 libraa kultaa sekä noudattamaan heidän haitallisesta käyttäytymisestään määrättyjä velvoitteita.
Konstantinopolissa 6. marraskuuta Arcadiuksen ja Rufinuksen konsulaatin alaisuudessa.» 
(Codex Theodosianus/Liber XVI.X.12)