stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väestöliitto
Organisaatio

Väestöliitolla on 34 jäsenjärjestöä. Liiton puheenjohtaja on Hilkka Kemppi ja toimitusjohtajana toimii Eija Koivuranta. Sen rahoitus koostuu kolmesta päälähteestä: Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen avustuksista, eri ministeriöiden tuista ja oman toiminnan tuotoista. Väestöliiton kansainvälisen kehityksen yksikkö vastaa Väestöliiton omista kehityshankkeista. Väestöliitto on Sosten jäsenjärjestö.lähde?
Organisaatio > Väestöntutkimuslaitos

Väestöliiton tutkimusyksikkö Väestöntutkimuslaitos tutkii perheitä, ihmissuhteita ja väestöä. Se julkaisee vuosittain muun muassa vuosikirjan Finnish Yearbook of Population Research sekä Perhebarometrin, jossa tarkastellaan suomalaisten perheisiin, perheellistymiseen, vanhemmuuteen ja parisuhteisiin liittyviä asenteita ja toiveita. Yksikkö on Pohjoismaiden ainoa väestöntutkimukseen erikoistunut tutkimuslaitos. Laitoksen toimintaa rahoittaa Väestöliiton ohella opetus- ja kulttuuriministeriö.
Organisaatio > Perheystävällinen työpaikka -tunnus

Organisaatio voi saada Väestöliiton myöntämän Perheystävällinen työpaikka -tunnuksen kokonaisarvioinnin jälkeen. Kriteereissä korostuvat todennettu näyttö henkilöstökyselyjen tuloksista sekä henkilöstöltä ja johdolta kerätty muu tieto organisaation kehittämistyöstä. Tärkeä edellytys tunnuksen myöntämiselle on myös yrityksen tai organisaation halu kehittää jatkuvasti käytäntöjä ja työnteon kulttuuria.
Organisaatio > Palvelut

Kansainvälisen kehityksen tiimi edistää seksuaaliterveyttä ja -oikeuksia globaalisti
Nuorten tiimi tukee nuorten kasvua ja edistää seksuaaliterveyttä ja nuorten aikuisten ihmissuhdetaitoja
Et ole yksin -hanke edistää jokaisen oikeutta nauttia urheilusta turvallisesti sekä tulla kohdelluksi yhdenvertaisesti ja kunnioittavasti
Kumita-kampanja on seksuaaliterveyttä edistävä kampanja yläkoululaisille
Poikien Puhelin on alle 20-vuotiaille pojille tarkoitettu valtakunnallinen maksuton puhelin- ja verkkopalvelu
Perhepulma tarjoaa tukea pikkulasten vanhemmille mm. Perhepulma-chatissa, joka sijaitsee Hyvä kysymys -verkkopalvelussa
Hyvä kysymys -verkkopalvelu. Maksutonta tukea verkossa. Mukana kumppanijärjestöjä.
Womento – naisten mentoriverkosto tukee Suomeen muuttaneiden naisten työllistymistä ja luo heille verkostoja
TASE-hanke edistää maahan muuttaneiden kotoutumista ja tiedonsaantia seksuaalioikeuksista
Väestöliiton Hyvinvointi Oy , jonka alla toimivat:
Väestöliiton Terapiapalvelut tuottaa psykoterapiapalveluita sekä koulutuksia. Tarjottavia palveluita ovat: yksilöterapia, pariterapia, perheterapia, seksuaaliterapia, musiikkiterapia sekä lapsiasioiden sovittelu.
Väestöliiton Kotipalvelut tuottaa perheiden kotiin ammatillista lastenhoitoa, kotipalvelua ja perhetyötä Pääkaupunkiseudun ja Porvoon lapsiperheille.
Merkittävät henkilöt > Puheenjohtajat

1941–1971: V. J. Sukselainen
1971–1977: Kauko Sipponen
1977–1982: Aarno Strömmer
1983–1994: Kalle Österlund
1995–2013: Reino Hjerppe
2014-2022 Maria Kaisa Aula
2023 → Hilkka Kemppi
Merkittävät henkilöt > Toimitusjohtajat

1941: Toivo Nurmi
1943–1965: Heikki von Hertzen
1966–1968: Jaakko Itälä
1968–2002: Jouko Hulkko
2002–2014: Helena Hiila-O'Brien
2015→: Eija Koivuranta
The Wantons

| The Wantons> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1963–
Tyylilaji:  rhythm and blues, rock
Kotipaikka:  Vaasa
Jäsenet:  Hasse Westergård, Dagge Pensar, Reino Kurki, Joona Ekroos, Mikko Rintanen ja Krister Kulju
Entiset jäsenet:  Bengt Holm
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Wantons on Vaasassa vuonna 1963 perustettu rhythm and blues -yhtye, jonka nelivuotinen ura huipentui toimimiseen Jimi Hendrixin konsertin lämmittelijänä Helsingin Kulttuuritalolla vuonna 1967. The Wantonsin perustajajäseniä ovat Bengt Holm, Reino Kurki ja Krister Kulju. Yhtye keikkaili myös Ruotsissa ja olisi päässyt myös levyttämään, jos olisi suostunut laulamaan suomeksi. Yhtye piti 50-vuotisjuhlakonsertin Vaasan Strampenilla syyskuussa 2013.
Yhtyeen tarina alkoi, kun Bengt Holm, Reino Kurki ja Krister Kulju tapasivat rippileirillä 1963. Aluksi pojat harjoittelivat kitaroineen käyttäen vahvistimena Kurjen perheen putkiradiota. Kaikki hankkivat itselleen yhteensopivat farkut, bootsit, mustat poolopaidat ja nahkaliivit sekä punaiset Höfner-kitarat ja niille oikeat vahvistimet Reino Kurjen yrittäjäisän kustannuksella. Harjoituspaikkakin löytyi perheen leipomosta. Lopulta löytyi sotilassoittokunnassa kokemusta kerännyt rumpalikin, jolla oli punaiset rummut.
The Wantonsin tyylillisiä esikuvia olivat englantilaiset rhythm and blues -nimet kuten The Rolling Stones, The Yardbirds, The Animals, Van Morrison ja The Pretty Things. Yhtye sai paljon esiintymismahdollisuuksia, sillä 1960-luvun puolivälissä vaasalaiskouluilla järjestettiin tansseja lauantaisin, nuorisotalolla pidettiin bändikilpailuja ja torstaisin oli Popklubi. The Wantons oli ruotsinkielisen nuorison suosiossa ja kilpaileva The Slippers enemmän suomenkielisten mieleen.
The Wantons toimi aktiivisesti vuoteen 1967 asti, jolloin sen ura huipentui Jimi Hendrixin konsertin kolmannen lämmittelijän rooliin helsinkiläisten The Firstin ja New Joysin rinnalla. Vuonna 1983 aikuistuneet yhtyeen jäsenet kokosivat The Wantonsin uudelleen esiintyäkseen kerran ravintola Ernstissä. Senkin jälkeen yhtye esiintyi muutaman vuoden välein.
Kirjallisuutta

Klinkmann, Sven-Erik: Från Wantons till Wild Force. Nya sound i en gränsstad. Gidlunds förlag, 2010. ISBN 978-91-7844-797-8.
Wamba (kuningas)

| Wamba |
| --- | --- |
 Wambaa esittävä patsas Madridissa.
Visigoottien kuningas
Valtakausi:  672–680
Edeltäjä:  Recceswinth
Seuraaja:  Erwig

Syntynyt:  630 Penamacor
Kuollut:  688 Pampliega
Wamba oli visigoottien kuningas vuosina 672–680. Wamba oli kyvykäs hallitsija, joka pyrki uudistamaan sotaväkeä, mutta hänet syrjäytettiin vuonna 680, mikä johti paheneviin ongelmiin visigoottien valtakunnassa.
Wamba kuuluu niihin historiallisiin henkilöihin, joista on paljon legendoja, mutta vähän historiatieteellisesti todistettuja faktoja.
Legendoja

Kuningas Wamban elämään liitetään tarinoita hänen tulostaan kuninkaaksi että hänen vanhuudestaan. Legendojen mukaan Wamba oli hyvä kuningas, jonka hallituskaudella kaikki olivat onnellisia, elinkeinot kukoistivat, eikä pahuus saanut jalansijaa valtakunnassa.
Tarinoiden mukaan Wamba ei halunnut lainkaan kuninkaaksi. Vanha kuningas oli kuollut eikä hänelle oltu löydetty seuraajaa. Uuden kuninkaan valitsijat tulivat tulokseen, että Wamban pitäisi olla kuningas. Wamba löydettiin kyntämästä peltoa ja kuninkaan vaalin tehneet ilmoittivat, että häntä odotetaan jo ryhtymään kuninkaaksi.
Wamba kehotti valtuuskuntaa menemään muualle, sillä hänen mielestään mikään ei ollut tärkeämpää kuin pellon kyntäminen. Valtuuskunnan mielestä Wamba oli joko pyhimys tai idiootti. Wamba kieltäytyi itsepintaisesti tarjouksesta ja yksi valtuuskunnan jäseni hermostui, veti esiin miekkansa ja sanoi, että mies menettää kohta sekä päänsä etttä kuninkuuteensa. Nyt Wamba alistui ja seurasi valtuuskuntaa Toledoon.
Kuninkaana Wamba oli vailla vertaa. Ikä toi hänelle aina vain enemmän viisautta. Hän tiesi mitä häneltä odotettiin ja toimi aina tilanteen herrana. Pääkaupunkiinsa Toledoon hän rakennutti uuden muurin ja palatsin, joka on jo kauan sitten kadonnut. Kansa rakasti vanhaa ja viisasta kuningastaan.
Kerrotaan, että kun Wamba oli vanhus, kunnianhimoinen aatelinen nimeltä Paul yritti anastaa kuninkuuden. Hän keräsi sotajoukon ja ryhtyi taistelemaan Wambaa vastaan. Paul hävisi ja goottien lakien mukaan hänet olisi nyt pitänyt mestata. Wamba määräsi, että kapinan johtajalle leikataan tonsuuri. Goottien lakien mukaan Paul oli nyt munkki, eikä voinut olla päällikkö eikä kuningas.
Legendan mukaan Wamba syrjäytettiin petoksen avulla. Kun kuningas oli nukkumassa, kuniianhimoinen nuori aatelismies Erwig ajeli kuninkaan päähän tonsuurin. Visigoottien lakien mukaan Wamba oli nyt munkki, eikä voinut olla kuningas. Erwig väitti Wamban halunneen tätä, mutta pahat kielet väittivät tämän juottaneen kuninkaalle unijuomaa. Lopputulos oli kuitenkin se, että Erwigistä tuli kunigas ja Wamba meni luostariin. Tarinoiden mukaan Wamba eli viimeiset vuotensa luostarissa tyytyväisenä.
Wamban sisaren poika Egica meni Erwigin tyttären kanssa naimisiin ja seurasi appiukkoaan kuninkaana.
Wamba valitaan visigoottien kuninkaaksi. Francisco de Paula Van Halenin maalaus vuodelta 1843.
Cizeta-Moroder V16 T

| Cizeta-Moroder V16 T |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Valmistaja:  Cizeta
Valmistusvuodet:  1991–1995
Korimalli:  2-ovinen coupe 2-ovinen avoauto
Luokka:  superauto
Tekniset tiedot
Moottori:  V16
Iskutilavuus:  5995 cm3
Teho:  560 hv/8 000 r/min
Huippunopeus:  328 km/h
Kiihtyvyys:  4,5 s (0–100 km/h)
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  -
Cizeta-Moroder V16 T oli italialainen superauto, jota valmistettiin vuosien 1991 ja 1995 välillä ainoastaan 10 kappaletta. Näiden 10 valmistuneen auton lisäksi kaksi keskeneräistä autoa on ollut vuodesta 1998 Detroitissa kontteihin pakattuina ja ovat ilmeisesti edelleen.
Yleistä

V16 T on Cizeta-yhtiön ainoa automalli, jota saa tosin edelleen tilaustyöstä valmistettuna. Nimi V16 T juontuu V16-moottorista ja siitä että se oli asennettu poikittain keskimoottoriksi. Moottori ei kuitenkaan ollut aito V16, vaan oli paremminkin tehty kahdesta "flat plane" V8-moottorista, joiden välissä oli yksi vaihteisto, joka välitti ulostulon pitkittäiseen voimansiirtoon. Siihen asti kun Bugatti Veyron tuli tuotantoon, Cizeta-Moroder V16T oli ainut sodanjälkeinen auto, jossa oli 16-sylinterinen moottori.
Autoa pidettiin luksus-superautona, joka pystyi jopa 320 km/h huippunopeuteen ja kiihdytys 0–96 km/h vei aikaa vain n. 4 sekuntia. Autossa oli 5-vaihteinen ZF:n valmistama manuaalivaihteisto ja hunajakennorakenteinen alusta yhdistettynä Marcello Gandinin sutjakkaan alumiinista valmistettuun koriin. Auton suunnittelusta vastasivat entiset Lamborghinin työntekijät. Jarrut ovat nelimäntäiset, Brembon 12" uritetuin ja jäähdytetyin levyin. 17-tuumaiset takarenkaat, leveydeltään 335 mm, olivat suurimmat siihen asti tehdyt.
Nykyään samanlaisen auton saa rakennetettua tilaustyönä Cizeta USA:lla huimaan $ 649 000 hintaan, avomalli maksaa $ 200 000 enemmän. Saksalainen EMA Group GmbH haluaa jatkaa auton valmistusta teknisesti päivitettynä.
Moottori

Auton erikoisin osa oli edistyksellinen 6 litran moottori, joka suunniteltiin alusta asti 16-sylinteriseksi ja neliventtiilitekniikalla varustetuksi (yhteensä 64 venttiiliä). Rakenteen täydensi kahdeksan nokka-akselia ja jäähdytykseen tarvittiin kaksi sivuille asennettua jäähdytintä. Näillä ominaisuuksilla se tuotti 547 hv ja 542 Nm.
5 995 cm3 V16 90° DOHC 64V, 403 kW (547 hv) @80 00 r/min, 542 Nm @6 000  r/min
Puristussuhde: 9,3:1
Polttoaineen suihkutus
Mitat

Akseliväli: 2 694 mm
Raideleveys edessä: 1 610 mm
Raideleveys takana: 1 666 mm
Pituus: 4 445 mm
Leveys: 2 057 mm
Korkeus: 1 115 mm
Omamassa: 1 700 kg
Polttoainesäiliön tilavuus: 120 l
Eturenkaat: 245/40ZR17 Pirelli P-Zero
Takarenkaat: 335/35ZR17 Pirelli P-Zero
Etuvanteet: 9J x 17"
Takavanteet: 13J x 17"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cizeta-Moroder V16 T Wikimedia Commonsissa
The Cizeta-Moroder V16T Proved Cylinder Count Matters Hagerty-kanavan video kertoo auton historian. 23 min, YouTube.
Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin,  ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.
Cizeta-Moroder V 16
Cizeta-Moroder V16T
Wallininkatu

Wallininkatu. Kuntatalo äärivasemmalla.
Wallininkatu (ruots. Wallinsgatan) on katu Helsingissä Kallion kaupunginosassa. Se on nimetty suomalaisen tutkimusmatkailijan Georg August Wallinin mukaan. Avarailmeisen kadun varrella sijaitsee muun muassa Tauno Palon puisto ja eräät Kallion viimeisistä puutaloista.
Profiili

Wallininkatu on noin 500 metriä pitkä. Se alkaa Ensi linjan risteyksestä Linnunlaulun huvila-alueen reunalta ja kulkee pohjoiseen. Katu nousee jyrkähköä mäkeä ylös kohti Wallininkujan risteystä, jossa se tekee mutkan ja kulkee Helsinginkadun ylittävää siltaa Sturenkadun risteykseen. Wallininkadun kanssa risteävät kadut etelästä pohjoiseen lueteltuina ovat:
Ensi linja
Toinen linja
Kolmas linja
Wallininkuja
Alppikatu
Sturenkatu
Etelässä Wallininkadun ilmettä hallitsee Kuntatalon punatiilinen rakennuskompleksi. Kadun toisella puolella on entisen sokeainkoulun rakennuksia ja Kallion viimeiset puutalot: Signe Lagerborg-Steniuksen piirtämät talot valmistuivat 1897–1905. Wallininkadun vanhimman kerrostalon, Wallininkatu 5:n, piirsi Helge Lundström, ja se valmistui 1938. Viereinen Wallininkatu 7 valmistui seuraavana vuonna ja se on Ferdinand Salokankaan käsialaa.
Wallininkatu on melko väljä ja avara. Parillisen puolen talot on rakennettu kadusta erilleen ja molemmissa päissään katu päättyy puistoalueeseen.
Historia

Wallininkadun puutalokausi kesti 1900-luvun alkupuoliskon. Puutalot olivat pääosin kaksikerroksisia ja niissä asuttiin ahtaasti pienissä asunnoissa. Kadun ilme muuttui täysin 1950-luvun lopulta 1970-luvun alkuun kestäneenä ajanjaksona, jolloin puutalot purettiin nykyisten kerrostalojen tieltä.
Suomen tasavallan 11. presidentti Tarja Halonen asui 1900-luvun lopulla Wallininkatu 10:ssä. Vuonna 1962 valmistuneen valkoisen kerrostalon ovat piirtäneet Aili ja Niilo Pulkka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wallininkatu Wikimedia Commonsissa
Wallininkadun silta. Kuvassa näkyvä Wallininkadun ja Sturenkadun risteysalue sijaitsee Alppiharjun kaupunginosassa.
Johann André Forfang

| Johann André Forfang |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Tromssa, Norja
Mäkihyppääjä
Seura:   Tromsø Skiklubb
Suksimerkki:  BWT
Maailmancup
Kaudet:  2014–
Voitot:  6
Palkintokorokkeella:  25
 Tietolaatikko päivitetty 16. helmikuuta 2025 
Aiheesta muualla
www.johannforfang.com
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trondheim 2025 | sekajoukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Lahti 2017 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | sekajoukkuemäki |  |
|  Pronssia | Trondheim 2025 | joukkuemäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kulm 2016 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2018 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Planica 2020 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Vikersund 2022 | joukkuekilpailu |  |
Johann André Forfang (s. 4. heinäkuuta 1995 Tromssa) on norjalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Tromsø Skiklubbia. Hän on voittanut joukkuekilpailussa olympiakultaa ja kolme lentomäen maailmanmestaruutta sekä saavuttanut normaalimäessä henkilökohtaisen olympiahopean. Maailmancupissa hän on voittanut kuusi kilpailua.
Arvokilpailut

Forfang voitti nuorten MM-kilpailuissa 2015 Almatyssa normaalimäen kultaa ja oli vuotta aiemmin Val di Fiemmessä mukana Norjan pronssijoukkueessa. Aikuisten arvokisoissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ja voitti joukkuekilpailun kultaa lentomäen MM-kilpailuissa Tauplitzissa vuonna 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä seitsemänneksi ja suurmäessä 12:nneksi ja oli mukana voittamassa Norjalle joukkuemäen hopeaa.
Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2018 Forfang voitti joukkuekultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksas. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Pyeongchangissa joukkuemäen kultaa sekä normaalimäen olympiahopeaa. Suurmäessä hän oli viides. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Forfang oli joukkuemäessä viides ja suurmäessä seitsemäs. Lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa 2020 Forfang voitti joukkuemäen kultaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa 22:s.  Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui suurmäessä 13:nneksi. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenenneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkue- ja sekajoukkuemäessä hopeaa. Suurmäessä hän oli kymmenes ja normaalimäessä kahdestoista. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäessä viides. Hän voitti sekajoukkuemäessä kultaa ja saavutti joukkuemäessä pronssia.
Cup-kilpailut

Forfang debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Engelbergissä Sveitsissä sijoittumalla suurmäen kilpailussa 12:nneksi ja saavuttamalla uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2015 sijoittuessaan kolmanneksi. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Sapporossa ja Vikersundissa sekä kolmas Lillehammerissa ja Nižni Tagilissa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Titisee-Neustadtissa maaliskuussa 2016. Myöhemmin samassa kuussa hän sijoittui Planicassa toiseksi sekä kahdesti kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides ja lentomäkicupissa kolmas.
Kaudella 2017–2018 Forfang voitti Willingenissä, sijoittui Rukalla ja Planicassa toiseksi sekä oli Nižni Tagilissa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs. Kaudella 2018–2019 hän saavutti Nižni Tagilissa voiton ja kakkossijan. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Kaudella 2023–2024 hän voitti Willingenin ensimmäisen kilpailun. Hän sijoittui Oslon ensimmäisessä kilpailussa toiseksi ja voitti kolmannen kilpailun. Planican ensimmäisessä kilpailussa hän oli kolmas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs. Kaudella 2024–2025 hän oli mäkiviikon kokonaiskilpailussa neljäs. Hän sijoittui toiseksi Zakopanessa ja Oberstdorfin lentomäen molemmissa kilpailuissa. Hän sijoittui toiseksi Willingenin jälkimmäisessä kilpailussa. Hän voitti Lake Placidin ensimmäisen kilpailun. Hän sijoittui Sapporon jälkimmäisessä kilpailussa kolmanneksi.
Continental Cupissa Forfang on voittanut kolme osakilpailua, vuonna 2013 Vikersundissa, 2014 Renassa ja 2017 Titisee-Neustadtissa. Kesä-GP-sarjan osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kolmas.
Cup-kilpailut > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Mäki |
| 12. maaliskuuta 2016 | Titisee-Neustadt | Saksa | HS 142 |
| 4. helmikuuta 2018 | Willingen | Saksa | HS 145 |
| 1. joulukuuta 2018 | Nižni Tagil | Venäjä | HS 134 |
| 3. helmikuuta 2024 | Willingen | Saksa | HS 145 |
| 10. maaliskuuta 2024 | Oslo | Norja | HS 134 |
| 8. helmikuuta 2025 | Lake Placid | Yhdysvallat | HS 128 |
Muuta

Forfangin 15 vuotta vanhempi isoveli Daniel Forfang oli myös omalla ammattilaisurallaan mäkihyppääjä.
Samuel Wallis

Samuel Wallis tapaa Tahitin kuningattaren Oberean, 
 John Webberin piirros
Samuel Wallis (23. huhtikuuta 1728 Cornwall – 21. tammikuuta 1795 Lontoo) oli englantilainen meriupseeri ja löytöretkeilijä. Häntä pidetään Tahitin löytäjänä.
Tyynen valtameren kartoittaminen

Wallis sai vuonna 1766 tehtäväkseen kartoittaa Tyynen valtameren eteläosia. Hän sai komentoonsa fregatin nimeltä HMS Dolphin, jolla oli jo kerran aiemmin tehty maailmanympäripurjehdus. Mukaan matkalle lähti myös sluuppi HMS Swallow, jota komensi Philip Carteret. Swallow oli kuitenkin niin huonokuntoinen, että se jäi pian jälkeen Dolphinista. Tyynelle valtamerelle tultaessa laivat erosivat toisistaan ja jatkoivat purjehdusta yksinään.
Tyynen valtameren kartoittaminen > Tahitin löytäminen

Wallisin matkan suurin saavutus oli Tahitin löytyminen 18. kesäkuuta 1767. Aiemmin löydettyihin vähäisiin koralliatolleihin verrattuna Tahiti oli suuri ja vehreä saari, joten Wallis päätti nimetä sen komeasti Britannian hallitsijan mukaan "Kuningas Yrjö III:n saareksi". (Tämä nimi ei siis kuitenkaan vakiintunut käyttöön.) Tahitilla oli ehkä aiemmin käynyt espanjalaisia laivoja, mutta koska näistä vierailuista ei ole säilynyt historiallisesti luotettavia tietoja, pidetään Wallisia Tahitin löytäjänä.
Pienten alkuvaikeuksien jälkeen Wallisin miehistö onnistui solmimaan ystävälliset suhteet Tahitin alkuasukkaisiin. Saarella oli pulaa raudasta, joten sitä arvostettiin siellä yhtä paljon kuin kultaa Euroopassa. Dolphinin miehistö huomasikin pian, että muutamalla rautanaulalla saattoi ostaa kauniilta tahitilaisnaisilta seksuaalisia palveluksia. Vähitellen laivasta alkoi kadota niin paljon nauloja, että se uhkasi hajota liitoksistaan. Wallis joutuikin palauttamaan kurin määräämällä suuren osan miehistöstään poistumiskieltoon. Monet miehet kuitenkin rikkoivat poistumiskieltoa, sillä rikkomuksesta seuraava ruoskimisrangaistus oli pieni hinta siitä, että sai nauttia Tahitin kaunottarien seurasta.
Wallis sairasteli paljon Tahitilla oleskelun aikana, ja saaren tarkempi tutkiminen jäi paljolti aliluutnantti Tobias Furneaux'n tehtäväksi. Tahitin jälkeen matka jatkui länteen, josta löydettiin useita aiemmin tuntemattomia saaria. Saaria tuli itse asiassa vastaan niin paljon, että Wallisilla oli lopulta vaikeuksia keksiä niille hyviä nimiä.
Tyynen valtameren kartoittaminen > Palaaminen kartoitusmatkalta

Dolphin palasi Englantiin 20. toukokuuta 1768. Wallis oli onnistunut monipuolisen ruokavalion avulla pitämään matkan aikana keripukin aisoissa, ja matka oli muutoinkin ollut sen ajan mittapuilla varsin ongelmaton. Wallisin kokemuksista oli paljon apua James Cookille, sillä tämä oli Wallisin paluun aikoihin suunnittelemassa ensimmäistä matkaansa Tyynelle valtamerelle.
Carteret palasi Englantiin kymmenen kuukautta myöhemmin kuin Wallis. Hän oli onnistunut pitämään Swallowin jotenkuten koossa, mutta matka oli ollut tuskallisen vaikea. Carteret'n matkallaan tekemistä löydöistä tärkein oli pieni Pitcairnin saari.
Wallis- ja Futunasaarten Wallis on nimetty Samuel Wallisin mukaan.
Viggo Wallensköld

| Viggo Wallensköld> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. toukokuuta 1969 (ikä 55) Porvoo
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Palkinnot
 Dukaattipalkinto 2002 Vuoden nuori taiteilija 2005 
Viggo-Wentzel Renato-Bogislaus Cathmor-Adlerwalt Wallensköld (s. 30. toukokuuta 1969 Porvoo) on suomalainen taidemaalari. Hän on tullut tunnetuksi rujojen, amputoitujen ja yksinäisten hahmojen muotokuvista. Hahmojen sukupuoli on usein epäselvä.
Elämä ja ura

Wallensköldin etunimi Viggo on tanskalainen. Hänen etunimensä ovat Wallensköldin isän vanhoista nimikirjoista kokoamia. Molemmat hänen vanhempansa ovat taiteilijoita. Wallensköld opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa 1988–1990 ja kuvataidetta Kuvataideakatemiassa 1990–1995.
Wallensköld piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Helsingissä 1989. Hänen tekniikoitaan ovat erityisesti öljymaalaus, akryylimaalaus ja piirustus. Maalaukset ovat esittäviä, ja ihmishahmojen ohella hän maalaa maisemia. Henkilöt on tavallisesti kuvattu kokovartalokuvana ja frontaalisesti suoraan edestä. Myös taidehistoria on usein läsnä maalauksissa. Hänen maisemansa ovat horisontaalisia, pitkiä ja kapeita. Wallensköld maalaa ne luonnossa mallista, kun taas ihmishahmot ovat peräisin mielikuvituksesta. Maisemien aiheet ovat usein koruttomia, kuten peltoaukea, teollisuusalue tai linja-autoasema.
Wallensköld on myös kirjoittanut teoksia kuvitteellisesta sienitieteilijästä Anatolij D. Mbdrinovista.
Elämä ja ura > Tunnustuksia

Wallensköld sai Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinnon 2002 ja oli Vuoden nuori taiteilija 2005. Hän on Ars Fennica -palkintoehdokas 2022.
Aiheesta muualla

Viggo Wallensköld taiteilijamatrikkelissa
Viggo Wallensköldin kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB  Yle  Uppslagsverket Finland