stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaija Salaspuro

Kaija Salaspuro (synt. 1942) on vuonna 1967 Taideteollisen oppilaitoksen pukutaiteen osastolta  valmistunut pukusuunnittelija. Hän on suorittanut lisäksi teatteritaiteen jatko-opintoja Slovakiassa ja Italiassa.
Salaspuro on toiminut pukusuunnittelijana MTV:ssä vuosina 1970-1982 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa 1982-1985. Kaija Salaspuro jäi eläkkeelle Lahden kaupunginteatterista vuonna 2006, jossa hän toimi pukusuunnittelijana vuodesta 1987 lähtien. Hänet tunnetaan parhaiten näyttävistä musikaalipuvustuksista (mm. Anna Karenina ja Zorbas), mutta myös lukuisista puhe- ja lastennäytelmistä (mm. Täällä Pohjantähden alla, Lepakko, Juha, Varjo, Lemmenlähde). Vakituisten kiinnitysten ohella Kaija Salaspuro on vieraillut pukusuunnittelijana mm. Tampereen Työväen Teatterissa ja Suomen Kansallisoopperassa, suunnitellut elokuvapuvustuksia ja osallistunut useisiin alan näyttelyihin niin koti- kuin ulkomaillakin.
Aiheesta muualla

Teme Teatteri- ja Mediatyöntekijät ry[vanhentunut linkki]
Sävellahja 22000

Sävellahja 22000 oli Yleisradiossa vuosina 1962–2003 kuultu radio-ohjelma. Sillä kerättiin varoja muun muassa Suomen Punaisen Ristin eri avustuskohteisiin.
Historia

Sävellahja lähetettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1956. Apua kerättiin muun muassa Unkariin maassa tapahtuneen kansannousun jälkeen. Säännöllisesti se aloitettiin vuonna 1962 SPR:n silloisen puheenjohtajan kenraali A. E. Martolan aloitteesta. Ohjelman nimi tuli Sävellahjan postisiirtotilin numerosta.
Sävellahjaa kuultiin sunnuntaisin alun perin radion yleisohjelmassa ja myöhemmin Yle Radio Suomessa sekä Yle Radio 1:ssä. Ohjelman juontajana toimi vuoteen 1986 asti Esko Mustonen. Hänen jäätyään eläkkeelle sitä toimitti Juhani Merikallio.
Ohjelman esikuvan mukaan aloitettiin 1960-luvulla myös nuorisolle suunnattu Nuorten sävellahja. Sitä lähetettiin aina Yleisradion kanavauudistukseen vuoteen 1990 saakka.
Ruotsinkielinen sävellahja

Suomenkielisen Sävellahjan saatua vuoden 1962 mittaan suuren suosion aloitettiin marraskuussa 1962 ruotsinkielinen En gåva i toner. Ohjelma on jatkunut viikoittain miltei keskeytyksettä, ja se kuuluu yhä Yle Radio Vegan ohjelmistoon nimellä Tongåvan. Ohjelma on säätiedotusten ja jumalanpalvelusten jälkeen Vegan vanhin ohjelma.
Ruotsinkielisen ohjelman ensimmäisenä toimittajana oli 14 vuoden ajan Anders G. Lindqvist. Nykyinen toimittaja on 2000-vuosikymmenen puolivälissä aloittanut Camilla Andelin.
Ruotsinkielistä sävellahjaa tehtiin vuodesta 1967 alkaen myös nuorille suunnattuna nimellä Ungdomens gåva i toner.
Aiheesta muualla

Sävellahjan tunnussävel Yleisradion Elävässä arkistossa
TM-XML

Trade Mark Extensible Markup Language on avoin XML-standardimuoto, jota käytetään tavaramerkkihallinnossa sekä tavaramerkkejä koskevan tiedon vaihtamisessa teollisoikeuksia käsittelevien virastojen sekä niiden kumppaneiden tai käyttäjien välillä.
Tavoitteet

Alkuperäisenä tavoitteena oli XML-standardin määrittäminen tavaramerkkejä koskevan tiedon välittämiseen. Määrittelytyön aikana ja WIPO Standard ST.66:n laatimisen jälkeen mukaan on otettu vielä seuraavat tavoitteet:
Määrittää XML-standardit tavaramerkkejä käsitteleviä virastoja ja liiketoimintaa varten
Ehdottaa käyttökelpoisia tuloksia WIPO-standardien perustaksi
Määrittää tavaramerkkejä koskevan verkkopalvelun standardit
Tarjota esimerkkejä sovellutuksista ja työvälineistä
Jakaa kokemuksia, käytännön menettelyjä ja tietoa
Edistää tavaramerkkejä koskevan tiedotuksen ja tietolähteiden yhteistoimintaa ja harmonisointia
(Uusi) Valmistella emergenttiä tavaramerkkialan semanttista verkkoa teollisoikeudellisessa viitekehystössä
Historia

Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston perustama työryhmä määritteli kesäkuussa 2003 TM-XML:
Kommentteja varten julkaistiin kahdeksan luonnosversiota (versiot 0.1 – 0.7 sekä 1.0 luonnos) ennen kuin versio 1.0 lopullinen julkaistiin 26. toukokuuta 2006 viraston verkkosivuilla TM-XML.org.
TM-XML lopullista versiota 1.0 on ehdotettu perustaksi WIPO-standardi ST.66:lle, jonka tietotekninen pysyvä komitea ja standardi- ja dokumentointiryhmä (SCIT/SDWG) hyväksyivät 8. kokouksessaan 19. – 22. maaliskuuta 2007 Genevessä.
Tiekartta vuosille 2008 – 2010

| Versio | Suunniteltu ajankohta | Sisältö |
| --- | --- | --- |
| TM-XML versio 2.0 | 2008 | Väite-, muutoksenhaku- ja uudistamismenettelyä koskeva tiedotus Ensimmäiset verkkopalvelut ja resurssienkuvauksen puitesäännöt (RDF) sekä ontologinen verkkokieli (OWL) |
| TM-XML versio 3.0 | 2010 | Lisäverkkopalvelut ja semanttinen verkko – tiedon esittäminen ja palvelut |
Aiheesta muualla

TM-XML-kotisivut
TM-XML-määritelmät
TM-XML-sanakirja
TM-XML-sovellutukset
TM-XML-työkalut ja esimerkit
WIPO-standardit, -suositukset ja -ohjeet ( Arkistoitu – Internet Archive)
WIPO-standardi ST.66 – tavaramerkkitiedon käsittelyä koskeva suositus XML:ää käytettäessä (Arkistoitu – Internet Archive)
WIPO-standardin ST.66 liitteet
SMHV, Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ( Arkistoitu – Internet Archive)
OHIM CTM-latauspalvelun versio 3 TM-XML:ssä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kajaanin Planeetta

| Tähtitieteellinen yhdistys Kajaanin Planeetta ry |
| --- | --- |

Perustettu:  23.1.1987
Toimiala:  tähtitiede ja tähtitieteen harrastustoiminta
Kotipaikka:  Kajaani, Suomi
Jäsenmäärä:  noin 40
Hallitus:  puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, sihteeri ja kaksi jäsentä.
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kajaanin Planeetta ry on Kajaanin ja Kainuun alueella toimiva tähtitieteellinen yhdistys, joka perustettiin Kajaanissa vuonna 1987.
Yhdistyksen tarkoituksena on edistää ja tukea tähtitieteen harrastamista, ylläpitää tähtiharrastustoimintaa, järjestää kokouksia, esitelmiä ja tähtinäytöksiä sekä toimia harrastajien yhdyssiteenä.
Kajaanin Planeetan tähtitorni sijaitsee Kajaanin Lehtikankaan kaupunginosan vesitornin huipulla osoitteessa Mäkikatu. Kerrosta alempana sijaitsee myös seuran kerhohuone, jossa järjestetään toimintakauden aikana monenlaista toimintaa.
Tähtitorni valmistui Kajaanin kaupungin rakentamana vuonna 1991. Vesitornin huippu on 35 metrin korkeudessa. Verrattuna Kajaaninjoen pintaan tähtitorni on sata metriä korkeammalla.

Tähtitornissa on Kajaanin Planeetan omistamat kolme kaukoputkea, jotka ovat Newton-tyyppisiä peilikaukoputkia ( 40cm, 20 cm ja 10 cm).
Aiheesta muualla

Yhdistyksen kotisivut
Yhdistyksen Instagram
Yhdistyksen Facebook
Tadžikistan kesäolympialaisissa 2016

Tadžikistan osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului seitsemän urheilijaa neljästä eri lajista. Lipunkantajana avajaisissa toimi moukarinheittäjä Dilshod Nazarov, joka myöskin toi kisoissa maan kaikkien aikojen ensimmäisen olympiakultamitalin, ja päättäjäisissä nyrkkeilijä Anvar Yunusov.
Mitalistit > Kultaa

Dilshod Nazarov - moukarinheitto
Joukkue > Judo

Judossa Tadžikistanilla oli kaksi edustajaa: heistä Komronshokh Ustopiriyon pääsi suoraan kisoihin ranking-sijoituksensa mukaan ja Mukhamasmurod Abdurakhmonov taas sai paikan kilpailujen kautta.
Komronshokh Ustopiriyon - Miesten alle 90 kg
Mukhamadmurod Abdurakhmonov - Miesten yli 100 kg
Joukkue > Nyrkkeily

Tadžikistanilla oli yksi urheilija Rio de Janeiron nyrkkeilyssä alle 60-kiloisten sarjassa.
Anvar Yunusov - Miesten alle 60 kg
Joukkue > Uinti

Seuraavat uimarit pääsivät edustamaan Tadžikistania Rio de Janeiron uinteihin.
Olim Qurbonov - Miesten 50 metrin vapaauinti
Anastasia Tyurina - Naisten 50 metrin vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Kaksi tadžikistanilaista yleisurheilijaa pääsi mukaan joko rajan ylittämällä tai ranking-sijoituksen kautta. Dilshod Nazarov toi miesten moukarinheitossa Tadžikistanin kaikkien aikojen ensimmäisen olympiakultamitalin.
Dilshod Nazarov - Miesten moukarinheitto
Kristina Pronzhenko - Naisten 200 metrin juoksu
Jyvitys

Jyvitys tarkoittaa Suomessa maa-alan tai huoneiston suhteellisen arvon määräämistä verrattuna toisiin samanlaisiin. Jyvityksellä määrätään jyväluku.
Maanjako Suomessa

Jyvitys tarkoittaa maanjaoissa ja tilusvaihdoissa toimitettavaa tilusten suhteellisen arvon määräämistä, jonka kautta saadaan oikea peruste jaettavien tilusten vertaamiselle toisiinsa. Kullekin erilaatuiselle tilukselle määrätään jyväarvo, joka riippuu muun muassa maan luonnollisesta laadusta ja asemasta, sen viljelemisen vaikeudesta tai kalleudesta sekä siitä saatavasta hyödystä. Jyväarvon tulee ilmaista oikein tiluksen arvo suhteessa muihin tiluksiin.
Vuoden 1951 jakolain 15. luvussa säädettiin, että jyvityksessä on tilukset tutkittava ja sen perusteella määrättävä kullekin tiluskuviolle jyväluku, joka osoittaa tiluksen pysyvän arvon verrattuna toisten tilusten samanlaiseen arvoon.
Voimassa olevassa kiinteistönmuodostamislaissa on säännökset jyvityksestä ja muusta arvioinnista sen 195–198 §:ssä.
Huoneistoalan jyvitys

Jyvityksellä voidaan tarkoittaa myös asunto-osakeyhtiöissä käytettävää jyvitettyä pinta-alaa.[lähde? ]
Kalle Piki

Kalle Johannes Piki (7. elokuuta 1890 Loimaa – 5. helmikuuta 1918 Ruovesi) oli suomalainen maanviljelijä ja suojeluskunta-aktiivi. Hän opiskeli muun muassa Salon maamieskoulussa ja ryhtyi viljelemään Loimaan Puujalkalassa sijaitsevaa sukutilaansa 1910-luvun alussa. Huhtikuussa 1917 Piki oli perustamassa Loimaan suojeluskuntaa, joka oli Harjavallan ohella ensimmäinen Suomessa perustettu suojeluskunta. Hän toimi myös sen ensimmäisenä päällikkönä.
Marraskuussa 1917 Piki johti suojeluskuntalaisten joukkoja Loimaalla käydyssä Vesikosken kahakassa. Loimaan työväen järjestyskaarti vangitsi Pien, ja kuljetti hänet Humppilaan, josta Piki kuitenkin onnistui pakenemaan. Hän siirtyi Pohjanmaalle, jossa osallistui talven aikana Vimpelin ja Vöyrin sotakoulujen kursseille. Sisällissodan sytyttyä Piki oli aluksi mukana Ylistaron valtauksessa ja Kristiinankaupungin taistelussa ja ehti osallistua myös Vilppulan taisteluihin ennen kaatumistaan ryhmänjohtajana Ruoveden taistelussa 5. helmikuuta. Hän kuoli haavoittuneena Ruoveden kunnallissairaalassa.
Piki haudattiin Kanta-Loimaan kirkon viereen sodan päättymisen jälkeen 17. toukokuuta suurissa sankarihautajaisissa yhdessä Mikko Nahin (s. 1893) ja Erkki Kivirikon (s. 1898) kanssa. He olivat ainoat sisällissodassa valkoisten puolella kaatuneet loimaalaiset. Varsinaisen hautausmaan sijaan yhteishauta sijoitettiin arvokkaalle paikalle kirkon etuoven tuntumaan. Vuonna 1921 haudalle pystytettiin kuvanveistäjä Yrjö Liipolan suunnittelema Vapaussodan sankaripatsas.
Kaija Rantakari

Kaija Rantakari (s. 1984 Tuusula) on suomalainen runoilija, kollaasitaiteilija ja kirjansitojamestari.
Rantakarin esikoisteos Mikado (2015) oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Toisella teoksellaan Koko meren laajuus (2018) hän sai Kalevi Jäntin palkinnon sekä Toisinkoinen-kirjallisuuspalkinnon. Teos oli myös Einari Vuorela -palkintoehdokkaana. Kolmas runokokoelma Salit ilmestyi 2021. Teos valittiin Runeberg-palkintoehdokkaaksi. Kertosäe-kokoelmaa Artemis Kelosaari luonnehtii Suomen Kuvalehdessä "pikkusieväksi", kun taas Anna Hollingsworthin Kulttuuritoimituksessa julkaistun arvion mukaan teoksessa "ihmiskohtaaminen asettuu oivaltaviin muotoihin kellosepän tarkkuudella".
Rantakari on tehnyt myös sitaattikollaaseja vanhasta tekstiaineistosta.
Tuotanto

Mikado.  Helsinki:  Poesia, 2015.  ISBN 978-952-305-029-7.
Koko meren laajuus.  Helsinki:  Poesia, 2018.  ISBN 978-952-305-103-4.
Salit.  Helsinki:  Poesia, 2021.  ISBN 978-952-305-174-4.
Kertosäe.  Helsinki:  WSOY, 2023.  ISBN 9789510484531.
Aiheesta muualla

Lauri Wuolio & Kaija Rantakari: Suutelen sinua -ääniruno soundcloud.com.
Take Good Care of My Baby

| Take Good Care of My Baby Bobby Vinton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1968
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): Billy Sherrill
 Tyylilaji: Pop
 Levy-yhtiö: Epic
Bobby Vinton muut julkaisut
| Please Love Me Forever 1968 | Take Good Care of My Baby 1968 | I Love How You Love Me 1968 |
Take Good Care of My Baby on Bobby Vintonin seitsemästoista studio albumi, joka julkaistiin 1968. 
Albumin cover versiot ovat "I Apologize" ja "Serenade of the Bells."
Kappaleet > Puoli 1

Take Good Care of My Baby - (Gerry Goffin, Carole King) - 2:45
I Apologize - (Al Hoffman, Al Goodhart, Ed Nelson) - 2:36
To Think You've Chosen Me - (Bennie Benjamin, George David Weiss) - 2:22
My Way of Life - (Sonny Curtis) - 2:18
Heaven's Gonna Miss You - (Ben Peters) - 2:32
Kappaleet > Puoli 2

Sentimental Me - (Jimmy Cassin, Jim Morehead) - 2:19
To Be Alone - (Bill Vaughan) - 2:54
Serenade of the Bells - (Al Goodhart, Alfred Urbano, Kay Twomey) - 2:38
Gone (From My Heart) - (Smokey Rogers) - 2:13
Forget Me Not - (Billy Sherrill, Glenn Sutton) - 2:30
Little Barefoot Boy - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:22
Albumin tekijät

Tuottaja: Billy Sherrill
Listat

Albumit - Billboard (North America)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1968 | The Billboard 200 | 164 |

Singlet - Billboard (North America)
| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | "Take Good Care of My Baby" | The Billboard Hot 100 | 33 |
Kalevan koulu

Kalevan koulu voi viitata joihinkin seuraavista:
Kalevan koulu, koulu Kajaanissa
Kalevan koulu, koulu Keravalla Kalevan kaupunginosassa
Kalevan koulu, koulu Paimiossa Kalevan kylässä
Kalevan koulu, Kalevantalo, koulurakennus Riihimäellä (entinen Riihimäen kauppaoppilaitoksen rakennus)
Kalevan koulu, koulu Tampereella Kalevan kaupunginosassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kalevan koulu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kalevan lastentalo

| Kalevan lastentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Tampere
Valmistumisvuosi:  1953
Suunnittelija:  Tapani Nironen
Julkisivumateriaali:  tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kalevan lastentalo on Tampereen Kalevassa vuonna 1953 valmistunut arkkitehti Tapani Nirosen suunnittelema entinen päiväkoti. Talo on ollut valmistuessaan Suomen suurin lastentalo. Talon tontti rajoittuu pohjoisessa Saukonpuistoon, idässä Alvar Aallon suunnittelemiin Pekolan taloihin, etelässä Ilmarinkatuun ja lännessä Petsamonkatuun. Rakennus on suojeltu kaavalla.
Suomen kielen hallintoalue

Ruotsin kuntien viralliset vähemmistökielet.
  suomi
  suomi ja meänkieli
  saame
  suomi ja saame
  suomi, meänkieli ja saame
Suomen kielen hallintoalue on suomenkielinen vähemmistökielialue Ruotsissa. Hallintoalueeseen kuuluvien kuntien asukkailla on oikeus saada suomenkielistä esikoulutoimintaa ja vanhustenhuoltoa kokonaan tai oleellisilta osin sekä asioida kunnan kanssa suomeksi. Hallintoalueeseen kuuluu 64 kuntaa, ja yli 61 prosenttia ruotsinsuomalaisista asuu hallintoalueella.
Historia

Hallintoalue perustettiin sen jälkeen, kun Ruotsi ratifioi Euroopan neuvoston vähemmistökielisopimukset vuonna 1999. Suomen kielen hallintoalue perustettiin vuoden 2000 alussa ja siihen kuuluivat aluksi Haaparannan, Jällivaaran, Kiirunan, Pajalan ja Ylitornion kunnat. Vuonna 2010 perustettiin myös meänkielen hallintoalue, johon samaiset kunnat liittyivät myös.
Ruotsissa uudistettiin kielilakia 1. heinäkuuta 2009, jossa määritettiin, että Ruotsissa on yksi yhteinen kieli, ruotsi. Tämän lisäksi määritettiin viisi virallista vähemmistökieltä, jotka ovat suomi, saame, meänkieli, romani ja jiddiš, joita tulee suojella ja tukea. Laki astui voimaan 1. tammikuuta 2010. Heti tämän jälkeen suomen kielen hallintoaluetta laajennettiin, kun siihen liitettiin 18 Mälarinlaakson kuntaa mukana muun muassa Tukholma, Södertälje ja Eskilstuna. Myöhemmin toukokuussa liittyivät Surahammar, Västerås ja Borås. Vuoden 2011 helmikuussa alueeseen liittyivät Göteborgin, Hoforsin, Kainuun, Skinnskattebergin, Sundbergin ja Uumajan kunnat.
Hallintoalueen kunnat

Kunnat on järjestetty alueeseen liittymisvuoden mukaan.
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2000 liittyneet

Haaparannan kunta
Jällivaaran kunta
Kiirunan kunta
Pajalan kunta
Ylitornion kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2010 liittyneet

Boråsin kunta
Botkyrkan kunta
Eskilstunan kunta
Hallstahammarin kunta
Haningen kunta
Huddingen kunta
Håbon kunta
Köpingin kunta
Sigtunan kunta
Solnan kunta
Surahammarin kunta
Södertäljen kunta
Tierpin kunta
Tukholman kunta
Upplands Väsbyn kunta
Upplands-Bron kunta
Uppsalan kunta
Västeråsin kunta
Älvkarlebyn kunta
Österåkerin kunta
Östhammarin kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2011 liittyneet

Göteborgin kunta
Hoforsin kunta
Kainuun kunta
Skinnskattebergin kunta
Sundbybergin kunta
Uumajan kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2012 liittyneet

Gävlen kunta
Hälleforsin kunta
Karlskogan kunta
Lindesbergin kunta
Norrköpingin kunta
Norrtäljen kunta
Skövden kunta
Trollhättanin kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2013 liittyneet

Borlängen kunta
Enköpingin kunta
Finspångin kunta
Luulajan kunta
Motalan kunta
Sandvikenin kunta
Uddevallan kunta
Örebron kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2014 liittyneet

Sundsvallin kunta
Fagerstan kunta
Degerforsin kunta
Trosan kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2015 liittyneet

Ludvikan kunta
Malmön kunta
Mariestadin kunta
Nykvarnin kunta
Oxelösundin kunta
Smedjebackenin kunta
Trelleborgin kunta
Hallintoalueen kunnat > Vuonna 2018 liittyneet

Gislavedin kunta
Jönköpingin lääni
Järfällan kunta
Söderhamnin kunta
Skellefteån kunta
Örnsköldsvikin kunta
Kaliningrad K-5

Kaliningrad K-5 -ohjus lentokoneen ripustimessa.
Kaliningrad K-5 (Nato-raportointinimi AA-1 Alkali), tunnettu myös nimillä RS-1U ja ŠM, on neuvostoliittolainen ilmataisteluohjus. Sen kehitystyö alkoi vuonna 1951. Ensimmäistä kertaa sitä testattiin vuonna 1955. Ohjus hakeutui maaliin siitä heijastuneen tutkasäteilyn ohjaamana. Myöhemmin ohjustyypistä kehitettiin raskaampi Kaliningrad K-8 (Nato-tunnus: AA-3 Anab).
Tekniset tiedot

Pituus: 2,5 m
Halkaisija: 200 mm
Paino: 82,7 kg
Nopeus: 2 880 km/h (800 m/s)
Kantama: 2–6 km
Räjähdelataus: 13 kg
Käyttäjät

Kiina
Neuvostoliitto
Tšekkoslovakia
Kalle Pietilä

Kaarle (Kalle) Martti Nikolai Pietilä (7. huhtikuuta 1892 Alastaro – 23. huhtikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.
Teoksia

Hj. Nortamon raumalaiset jaaritukset : kirjallishistoriallinen tutkimus, väitöskirja, Turun yliopisto.   WSOY 1945
Aksel Törnudd : säveltäjä ja musiikkipedagogi. Satakunnan kirjallisen kerhon julkaisuja 9.            Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1956
Jūrė

| Jūrė |
| --- | --- |
 Jūrėsin rautatieasema
 vaakuna
 Jūrė
 Koordinaatit: 54°45′29″N, 23°35′38″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
Kunta:  Kazlų Rūdan kunta
Väkiluku (2001):  525 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jūrė on kauppala Lounais-Liettuassa, Marijampolėn läänissä, Kazlų Rūdan kunnassa lähellä Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 525 asukasta.
Kajaanin Hokki kaudella 2008–2009

Kajaanin Hokki kaudella 2008-2009-artikkelissa kerrotaan lyhyesti Hokin kaudesta 2008-2009.
Runkosarja

Hokki oli runkosarjan kolmas, ja se keräsi 29 voittoa, joista 11 jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa, ja hävisi 16 kertaa, joista 5 jatkoajalla tai rangaistuslaukauksissa. Runkosarjan pistepörssissä paras Hokin pelaaja oli kuudenneksi sijoittunut Teemu Virtala. Hän keräsi 35 ottelussa 38 pistettä, joista 15 oli maaleja ja 23 syöttöjä. Maalivahtien torjuntapörssissä Hokin paras maalivahti oli Teemu Seppänen, joka torjui 25 ottelussa. Päästettyjä maaleja hänellä oli 57, torjuntoja 748, nollapelejä 1 ja torjuntaprosentti oli 92,92.
Pudotuspelit

Hokki kohtasi puolivälierissä Kiekko-Vantaan, ja sarja venyi viidenteen otteluun. Ensimmäisen ja toisen ottelun voittivat vantaalaiset, numeroin 2-3 ja 2-1, mutta Hokki voitti seuraavat kolme peliä luvuin 6-3, 2-3 ja 1-0. Hokki siis eteni välieriin.
Välierissä vastassa oli tuleva mestari Sport. Välierät näyttivät Hokin kannalta aluksi hyvältä, kun Hokki voitti ensimmäisen ottelun 1-0. Sport kuitenkin voitti kaksi seuraavaa ottelua numeroin 2-3 ja 3-2ja. Hokki tasoitti sarjan 2-2 voittamalla vielä kotonaan 1-0, mutta Sport oli viidennessä ottelussa Vaasassa parempi luvuin 5-4. Hokki siis ottelisi pronssista TuTon kanssa, ja Sport jatkaisi finaaleihin.
Hokki voitti pronssiottelun numeroin 3-1, ja voitti näin kolmannen mitalinsa Mestiksessä. Pudotuspelien pistepörssin paras Hokin pelaaja oli Aku Joki-Erkkilä, joka oli kahdeksas, joka pelasi 11 ottelua, ja joka teki 8 pistettä, joista neljä oli maaleja ja neljä syöttöjä. Paras maalivahti oli Teemu Seppänen, joka oli ensimmäinen 11 ottelulla, 22 päästetyllä maalilla, 389 torjunnalla, kolmella nollapelillä, ja torjuntaprosentilla 94,65.
Kamferitipat

Kamferitipat eli hermotipat (lat. aether spirituosus camphoratus) ovat apteekeissa myytävä lääkevalmiste joka koostuu 1 osasta kamferia, 3 osasta eetteriä ja 6 osasta spriitä. Niitä on käytetty lääkkeenä heikotukseen, sydämen vajaatoimintaan ja myös ensiapuna korvasärkyyn.
Kamferitippoja käytettiin 1930-luvun Suomessa 10–30 tipan annoksina sydänheikkoutta virkistävänä lääkkeenä ja muun muassa kuumetaudeissa hengitystä ja sydämen toimintaa elvyttävänä aineena. Koska kamferi ja eetteri aiheuttavat paikallista ärsytystä, kamferitippojen pidempiaikainen käyttö saattoi aiheuttaa mahalaukun ja suoliston katarreja.
Kalle Pursiainen

Kalle Pursiainen (s. 7. marraskuuta 1948) on suomalainen elokuvaohjaaja ja entinen teatteriohjaaja, jonka tunnetuimpiin ohjauksiin kuuluu televisioelokuva Niskavuoren nuori emäntä vuodelta 1987.
Valikoitu filmografia

Niskavuoren nuori emäntä (1987)
Niskavuoren Heta (1987)
Soutaja (1990)
Täällä pojat tähden alla (1990)
Matka Viipuriin (1994)
Kalle Putkisto

Kalle Putkisto (26. huhtikuuta 1919 Tampere – 22. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori vuosina 1960–1982. Hänen tutkimusalaansa olivat etenkin puutavaran kuljetukset, joiden koneellistamista hän pyrki edistämään.
Putkisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi 1943. Hän osallistui talvisotaan etsivänä Päämajan valvontaosastossa [lähde? ] ja toimi jatkosodan aikana II armeijakunnan metsätalousaliupseerina. Hän työskenteli vuosina 1945–1960 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton perustaman Metsätehon tutkimusmetsänhoitajana ja valmistui sinä aikana maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948 sekä väitteli tohtoriksi 1958 aiheenaan puutavaran kuljetus traktorilla. Putkisto oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosenttina vuosina 1957–1960 ennen nimitystään professoriksi. Professorikautenaan hän oli myös laitoksensa esimiehenä. Jäätyään eläkkeelle professorin virasta hän oli uudelleen dosenttina 1982–1989.
Putkisto oli Teknillisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1962 ja hänet vihittiin unkarilaisen Sopronin yliopiston tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1972. Hän oli Suomen Metsänhoitajaliiton puheenjohtaja 1968–1977, Suomen Metsätieteellisen Seuran hallituksen puheenjohtaja 1966–1967 ja Metsäylioppilaiden asuntolasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1968–1980. Hän harrasti maalausta ja maalasi itse oman muotokuvansa Helsingin yliopistolle.
Putkiston puoliso oli oopperalaulaja Eila Auer, professori Väinö Auerin tytär.
Teoksia

Tutkimuksia pyörätraktoreiden käytöstä puutavaran metsäkuljetuksessa, 1956 (väitöskirja)