stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen parhaat pelaajat
1990-luku > 1994

Paras maalivahti:  Bill Ranford
Paras puolustaja:  Magnus Svensson
Paras hyökkääjä  Paul Kariya
1990-luku > 1995

Paras maalivahti:  Jarmo Myllys
Paras puolustaja:  Christer Olsson
Paras hyökkääjä:  Saku Koivu
1990-luku > 1996

Paras maalivahti:  Roman Turek
Paras puolustaja:  Aleksei Žitnik
Paras hyökkääjä  Paul Kariya
1990-luku > 1997

Paras maalivahti:  Tommy Salo
Paras puolustaja:  Rob Blake
Paras hyökkääjä  Michael Nylander
1990-luku > 1998

Paras maalivahti:  Ari Sulander
Paras puolustaja:  František Kucera
Paras hyökkääjä:  Peter Forsberg
1990-luku > 1999

Paras maalivahti:  Tommy Salo
Paras puolustaja:  František Kucera
Paras hyökkääjä:  Saku Koivu
2000-luku > 2000

Paras maalivahti:  Roman Čechmánek
Paras puolustaja:  Petteri Nummelin
Paras hyökkääjä  Miroslav Šatan
2000-luku > 2001

Paras maalivahti:  Milan Hnilička
Paras puolustaja:  Kim Johnsson
Paras hyökkääjä  Sami Kapanen
2000-luku > 2002

Paras maalivahti:  Maksim Sokolov
Paras puolustaja:  Daniel Tjärnqvist
Paras hyökkääjä  Niklas Hagman
2000-luku > 2003

Paras maalivahti:  Sean Burke
Paras puolustaja:  Lubomír Višňovský
Paras hyökkääjä  Teemu Selänne
2000-luku > 2004

Paras maalivahti:  Ty Conklin
Paras puolustaja:  Dick Tärnström
Paras hyökkääjä  Dany Heatley
2000-luku > 2005

Paras maalivahti:  Tomáš Vokoun
Paras puolustaja:  Wade Redden
Paras hyökkääjä  Aleksei Kovaljov
2000-luku > 2006

Paras maalivahti:  Johan Holmqvist
Paras puolustaja:  Niklas Kronwall
Paras hyökkääjä  Sidney Crosby
2000-luku > 2007

Paras maalivahti:  Kari Lehtonen
Paras puolustaja:  Andrei Markov
Paras hyökkääjä  Aleksei Morozov
2000-luku > 2008

Paras maalivahti:  Jevgeni Nabokov
Paras puolustaja:  Brent Burns
Paras hyökkääjä  Daniel Heatley
2000-luku > 2009

Paras maalivahti:  Andrei Mezin
Paras puolustaja:  Shea Weber
Paras hyökkääjä  Ilja Kovaltšuk
2010-luku > 2010

Paras maalivahti:  Dennis Endras
Paras puolustaja:  Petteri Nummelin
Paras hyökkääjä  Pavel Datsjuk
2010-luku > 2011

Paras maalivahti:  Viktor Fasth
Paras puolustaja:  Alex Pietrangelo
Paras hyökkääjä  Jaromír Jágr
2010-luku > 2012

Paras maalivahti:  Ján Laco
Paras puolustaja:  Zdeno Chára
Paras hyökkääjä  Jevgeni Malkin
2010-luku > 2013

Paras maalivahti:  Jhonas Enroth
Paras puolustaja:  Roman Josi
Paras hyökkääjä  Petri Kontiola
2010-luku > 2014

Paras maalivahti:  Sergei Bobrovski
Paras puolustaja:  Seth Jones
Paras hyökkääjä:  Viktor Tihonov
2010-luku > 2015

Paras maalivahti:  Pekka Rinne
Paras puolustaja:  Brent Burns
Paras hyökkääjä:  Jason Spezza
2010-luku > 2016

Paras maalivahti:  Mikko Koskinen
Paras puolustaja:  Mike Matheson
Paras hyökkääjä:  Patrik Laine
2010-luku > 2017

Paras maalivahti:  Andrei Vasilevski
Paras puolustaja:  Dennis Seidenberg
Paras hyökkääjä:  Artemi Panarin
2010-luku > 2018

Paras maalivahti:  Frederik Andersen
Paras puolustaja:  John Klingberg
Paras hyökkääjä:  Sebastian Aho
2010-luku > 2019

Paras maalivahti:  Andrei Vasilevski
Paras puolustaja:  Filip Hronek
Paras hyökkääjä:  Nikita Kutšerov
2020-luku > 2021

Paras maalivahti:  Cal Petersen
Paras puolustaja:  Moritz Seider
Paras hyökkääjä:  Peter Cehlárik
2020-luku > 2022

Paras maalivahti:  Jussi Olkinuora
Paras puolustaja:  Mikko Lehtonen
Paras hyökkääjä:  Roman Červenka
2020-luku > 2023

Paras maalivahti:  Artūrs Šilovs
Paras puolustaja:  MacKenzie Weegar
Paras hyökkääjä:  John-Jason Peterka
2020-luku > 2024

Paras maalivahti:  Lukáš Dostál
Paras puolustaja:  Roman Josi
Paras hyökkääjä:  Kevin Fiala
Arvokkaimman pelaajan palkinnon saajat

Maailmanmestaruuskilpailujen arvokkaimman pelaajan palkinto on jaettu vuodesta 1999 alkaen.
| --- | --- |
 1999 −  Teemu Selänne  2000 −  Martin Prochazka  2001 −  David Moravec  2002 −  Miroslav Šatan  2003 −  Mats Sundin  2004 −  Dany Heatley  2005 −  Joe Thornton  2006 −  Niklas Kronwall  2007 −  Rick Nash  2008 −  Dany Heatley  2009 −  Ilja Kovaltšuk  2010 −  Dennis Endras  2011 −  Viktor Fasth  2012 −  Jevgeni Malkin  2013 −  Roman Josi :  2014 −  Pekka Rinne  2015 −  Jaromír Jágr  2016 −  Patrik Laine  2017 −  William Nylander  2018 −  Patrick Kane  2019 −  Mark Stone  2021 −  Andrew Mangiapane  2022 −  Jussi Olkinuora  2023 −  Artūrs Šilovs  2024 −  Kevin Fiala
Nokia 7110

| Nokia 7110 |
| --- | --- |

Julkaistu:  1999
Käyttöverkot:  GSM 900/1800
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 7110 on Nokian vuonna 1999 markkinoille tuoma matkapuhelin. Se oli ensimmäinen puhelin, jossa oli WAP-selain. Puhelimessa on helmiäismaali, joka näyttää eriväriseltä katselukulmasta riippuen. Monista muista saman aikakauden puhelimista poiketen 7110:ssa ei ollut nuolinäppäimiä, vaan selaaminen tapahtui navi-rullaa pyörittämällä. Puhelimen numeronäppäimistö on suojassa jousitoimisen liukukannen alla.
Kuninkuusravit 1965

Kuninkuusravit 1965 järjestettiin Seinäjoen raviradalla 31. heinäkuuta – 1. elokuuta 1965. Ne olivat 34. Kuninkuusravit ja neljännet Seinäjoella pidetyt. Aikaisemmin Seinäjoella oli kilpailtu vuosina 1933, 1943 ja 1951. Ravikuninkuuden voitti Allan Korven ohjastama Puhemies ja kuningatartittelin Lauri Kokon Helätin. Kokonaiskilpailujen järjestys ratkaistiin vuodesta 1951 lähtien käytössä olleella monimutkaisella pistejärjestelmällä.
Kuninkuusravien kunniavieraina olivat Tasavallan presidentti Urho Kekkonen puolisoineen sekä ministeri Grels Teir ja maaherra K. G. R. Ahlbäck. Ennen lauvantain kilpailujen alkua raviradan keskikentällä paljastettiin kaksinkertaisen ravikuninkaan Murron patsas, jonka oli tehnyt kuvanveistäjä Anton Ravander-Rauas.
Yhteislähtö

Lauantaina avausmatkana juostu 2 000 metrin kilpailu järjestettiin kahtena yhteislähtönä. Sunnuntaina alkuperäistä ohjelmaa muutettiin niin että oriit ja tammat juoksivat omissa lähdöissään. Ensimmäisen 2 000 metrin lähdön voitti tamma Helätin helposti johtopaikalta. Toista lähtöä johti pitkään tamma Mutrin-Lento, mutta loppusuoralla oriit Puhemies ja Riuska kirivät edelle.
Kuninkuuskilpailu

Avausmatkan jälkeen kuninkuuskilpailun kärjessä olivat Puhemies, Riuska ja Hovi-Posti. Mailin kilpailussa kärkipaikalla ravasi Erimus, joka laukkasi loppukaarteessa ja voittoon eteni sen takana juossut Puhemies. Lähtökiihdytyksessä laukannut Riuska kiri lujaa toiseksi ja laukkansa selvittänyt Erimus oli kolmas.
Päätösmatka jouduttiin ajamaan rankkasateen pehmentämällä kuraisella radalla. Kärkipaikalle kiihdytti Riuska, jota seurasivat Vilitähti ja Puhemies. Viimeisellä takasuoralla Puhemies nousi Riuskan kantaan, mutta tämä onnistui säilyttämään johtonsa maaliin saakka. Kokonaiskilpailun pisteissä Puhemies säilytti kuitenkin johtonsa ennen Riuskaa ja Erimusta.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

| Hevonen | Ohjastaja | Omistaja |
| --- | --- | --- |
| Erimus | Paavo Vesterinen | Iivari Virpiö, Multia |
| Eri-Poika | Lauri Kontio | Lauri Kontio, Oulu |
| Hovi-Posti | Matti Myllymäki | Matti Myllymäki, Laihia |
| Paroni | Kauko Ruuskanen | Velj. Ruuskanen, Vehmersalmi |
| Porukka | Karl Häggman | Karl Häggman, Purmo |
| Puhemies | Allan Korpi | Heikki Siira, Oulu |
| Riuska | Adam Arponen | Ruoveden Oriyhdistys, Ruovesi |
| Vilitähti | Erkki Mäkinen | Erkki Mäkinen, Virolahti |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

| Sij>  | Hevonen | 2 000 m | 1 609 m | 3 000 m | Pist>  | Kokonaisaika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Puhemies | 1. | 1. | 2. | 127,90 | 10.07,6 | +0,0 |
| 2. | Riuska | 2. | 2. | 1. | 136,18 | 10.09,2 | +1,6 |
| 3. | Erimus | 4. | 3. | 4. | 180,12 | 10.21,7 | +14,1 |
| 4. | Vilitähti | 7. | 4. | 3. | 189,46 | 10.23,7 | +16,1 |
| 5. | Hovi-Posti | 5. | 5. | 6. | 207,56 | 10.29,0 | +21,4 |
| 6. | Eri-Poika | 6. | 6. | 5. | 219,57 | 10.30,0 | +22,4 |
| – | Porukka | 7. | – | – | – | – | – |
Kuningatarkilpailu

Avausmatkan jälkeen kuningatarkilpailun kärjessä olivat Mutrin-Lento, Helätin ja Jalokki. Maililla Mutrin-Lento piti kärkipaikkaa loppusuoralle asti, muttei pystynyt vastaamaan Helättimen hurjaan kiriin, joka siivitti sen ensimmäisenä maaliin. Helättimen voittoaika 2.23,3 oli parempi kuin Puhemiehen voittoaika oriiden maililla.
Mutrin-Lento johti myös päätösmatkana juostua 3 000 metriä kokonaiskilpailua johtaneen Helättimen seuratessa takajoukoissa. Helätin aloitti kirinsä viimeiselle kierrokselle lähdettäessä ja siirtyi takasuoralla kärkeen tehden samalla selvän eron Mutrin-Lentoon. Helättimen 3 000 metrin voittoaika 4.49,7 oli mailin tapaan oriita nopeampi. Kuningatarkilpailun lopputuloksissa Helätin oli paras ennen Mutrin-Lentoa ja Pimausta.
Kuningatarkilpailu > Osallistujat

| Hevonen | Ohjastaja | Omistaja |
| --- | --- | --- |
| Armotar | Pentti Rantala | Pentti Rantala, Ylivieska |
| Helätin | Lauri Kokko | Lauri Kokko, Ylivieska |
| Jalokki | Antti Iiskola | Unto Lunkka & Antti Iiskola, Valkeala – Jaala |
| Leija | Väinö Vaittinen | Väinö & Taisto Vaittinen, Nastola – Orimattila |
| Mutrin-Lento | Eino Lamminen | Eino Lamminen, Kiukainen |
| Pimaus | Sauli Horppu | Viljo Horppu, Valkeala |
| Sohve | Aimo Lalu | Aimo Lalu, Vehkalahti |
| Tella | Veikko Okkola | Hannes Okkola, Kuopion mlk |
Kuningatarkilpailu > Tulokset

| Sij>  | Hevonen | 2 000 m | 1 609 m | 3 000 m | Pist>  | Kokonaisaika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Helätin | 1. | 1. | 1. | 128,07 | 10.08,1 | +0,0 |
| 2. | Mutrin-Lento | 3. | 2. | 6. | 148,51 | 10.14,8 | +6,7 |
| 3. | Pimaus | 5. | 4. | 2. | 176,07 | 10.19,0 | +10,9 |
| 4. | Leija | 8. | 3. | 4. | 188,92 | 10.23,9 | +15,8 |
| 5. | Armotar | 4. | 6. | 5. | 210,81 | 10.27,7 | +19,6 |
| 6. | Jalokki | 2. | 7. | 7. | 222,09 | 10.31,5 | +23,4 |
| 7. | Tella | 6. | 8. | 3. | 222,81 | 10.30,2 | +22,1 |
| 8. | Sohve | 3. | 5. | 8. | 229,20 | 10.36,3 | +28,2 |
Laatokan–Suomenlahden kanava

Laatokan-Suomenlahden kanava oli varsinkin 1920- ja 1930-luvuilla esillä ollut suunnitelma rakentaa laivaväylä Laatokalta Karjalan kannaksen halki Viipurinlahden perukkaan ja Suomenlahdelle. Kanava olisi korvannut Pietarin kautta kulkeneen Nevajoen väylän, jota haittasivat joen nopea virtaus, väylän mataluus, lukuisat sillat sekä venäläisten 1930-luvulla vaatineet korkeat kulkumaksut ja laivoille asetetut vaatimukset. Venäjä takasi Tarton rauhansopimuksessa 1920 suomalaisten alusten kulkuoikeuden Laatokalta Nevaa pitkin Suomenlahdelle mutta 1930-luvun lopulla tämä liikenne päättyi kokonaan venäläisten viranomaisten asettamien rajoitusten vuoksi. Laatokan-Suomenlahden kanavan 1930-luvun lopulla esitetty kustannusarvio oli noin 600 miljoonaa markkaa.
Ensimmäinen kanavasuunnitelma valmistui 1905 ja siinä kanavan syväys oli ollut 3,5 metriä. Suunnitelmaa tarkistettiin 1919 ja syväystä lisättiin 5 metriin.
Jo aikaisemmin 1800-luvulla oli esillä ajatus kanavoida Vuoksi Vuoksen yläjuoksun koskien alapäästä Jääskestä aina Laatokkaan saakka ja saada näin laivayhteys Vuoksenlaaksosta Pietariin. Venäjältä olisi myös voitu tuoda viljaa Suomeen tätä reittiä pitkin. Vuonna 1871 tie- ja vesirakennushallitus tutki Vuoksen Jääskeltä Taipaleelle saakka ja laati kanavoimisehdotukset 2,07 ja 2,67 syvyisille väylille.
Viipurissa pidettiin 4. huhtikuuta 1928 kokous, johon osallistuivat Viipurin, Käkisalmen ja Sortavalan kaupunkien, Lahdenpohjan kauppalan sekä alueen maalaiskuntien, teollisuuslaitosten ja taloudellisten yhdistysten edustajat. Kokous asetti Laatokan-Suomenlahden kanavakomitean, joka istui vuoteen 1933 saakka tutkien kanavahankkeen kannattavuutta. Loppumietinnössään komitea totesi kanavan ehdottoman tärkeäksi Karjalan talouselämälle.
Kanava olisi alkanut Viipurinlahdella Uuraasta, jatkunut Viipurin kautta Saimaan kanavan reittiä aina Juustilanjärvelle, josta se olisi lähtenyt itään kulkien Noskuanjärven kautta Vuoksen virralle. Vuoksea pitkin kanavaväylä olisi kulkenut Paakkolan kautta joko Käkisalmenselän yli Laatokkaan tai Suvannon kautta Vuoksen eteläistä haaraa pitkin Laatokkaan. Kanavassa olisi ollut sulut Talin, Rapukosken ja Kavantikosken kohdalla ja sitten Vuoksella Paakkolan, Tiurinkosken, Ahvenisenkosken ja Käkisalmen sulut ennen Laatokkaa. Sulkujen putouskorkeudet olisivat olleet suhteellisen pieniä ja sulut olisi ollut mahdollista rakentaa 200-300 metrin pituisiksi, mikä olisi mahdollistanut myös proomuliikenteen.  Kanavan pituus Käkisalmen kautta kulkien olisi ollut 166,6 kilometriä, josta luonnonväylää noin 50 prosenttia, ruopattavaa väylää 37 prosenttia ja varsinaista kaivettavaa kanavaa 14 prosenttia. Suurimmat maaleikkaukset olisivat olleet Näätälänjärven ja Noskuanselän, Noskuanselän ja Vuoksen sekä Käkisalmenselän ja Laatokan välillä yhteensä noin 14 kilometrin matkalla.
Laatokka (täsmennyssivu)

Laatokka tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Laatokka, järvi Venäjän Karjalassa
Laatokka, Viipurin Lauluveikkojen studiolevy
Laatokka, Sulho Rannan sävellysteos vuodelta 1946. Voitti Viipurin Lauluveikot -mieskuoron sävellyskilpailun II palkinnon.
Laatokka, alkujaan Sortavalassa vuodesta 1881 lähtien ilmestynyt sanomalehti. Vuosina 1914–1917 Sortavalan Sanomat ja vuosina 1946–1949 Sisämaa–Laatokka.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laatokka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
La Cañada Flintridge

| La Cañada Flintridge |
| --- | --- |
 Kuva kaupungista. San Gabriel -vuoret taustalla.

 Koordinaatit: 34.207721°N, 118.206979°W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Kalifornia
Piirikunta:  Los Angeles
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,39 km²
 – Josta vettä:  0,04 km² (0,20 %)
Korkeus:  362 m
Väkiluku (2010):  20 246
 – Väestötiheys:  895.32 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 cityoflcf.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Cañada Flintridge on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 20 246. Kaupunki perustettiin 8. joulukuuta 1976.
La Cañada Flintridgen pormestarina toimii Michael T. Davitt.
Väestö

Kaupungin asukkaista 56 prosenttia on valkoisia, 30,3 prosenttia aasialaisia ja 7,17 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 93,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 45,2 vuotta.
Kuvia kaupungista

Jet Propulsion Laboratory.
Descanson puisto.
Katolinen Flintridge Sacred Heart Academy -tyttökoulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Cañada Flintridge Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Laatta

| --- | --- |
:  Määritelmä:  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan  sisustuslaatta, kaakeli  levymäinen muistomerkki 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Laatta. Katso laatta Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Lahopuu

Kovakuoriaisen (Prionoplus reticularis) toukkia lahopuussa.
Sammalen peittämä lahopuu Białowiezan metsässä Puolassa.
Lahopuu on kuollutta ja lahoavaa puuta. Monet eliölajit tarvitsevat lahopuita elääkseen.
Lahoamisen edetessä eri lahottajaeliöt seuraavat toinen toistaan muodostaen ekologisen sukkession ja tämän seurauksena lahoamisen eri vaiheissa lahopuulla elävät eri eliöt. Lahopuilla esiintyvistä lajeista monet ovat harvinaistuneet metsätalouden tehostuessa.
Suomen metsälajeista on arvioitu lahopuusta riippuvaisiksi noin neljännes, noin 5 000 lajia. Lahopuun määrä luonnontilaisessa metsässä on noin 20–120 kuutiometriä hehtaarilla riippuen metsätyypistä, mutta talousmetsässä Etelä-Suomessa vain nelisen kuutiometriä hehtaarilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lahopuu Wikimedia Commonsissa
J. N. Stokland, J. Siitonen & B. G. Jonsson: Biodiversity in Dead Wood (Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2012)
Nurkkaan ajettu Jumala?

| Nurkkaan ajettu Jumala? |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha Pihkala, Esko Valtaoja
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Kirjapaja
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  304
ISBN:  951-607-114-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nurkkaan ajettu Jumala? on Juha Pihkalan ja Esko Valtaojan vuonna 2004 julkaistu yhdeksänosainen kirjeenvaihto tieteen ja uskonnon välisestä suhteesta.
Kirja valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi vuonna 2004, kuten myös jatkoteos Tiedän uskovani, uskon tietäväni vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Palovuori, Hanna: Usko, tiede, rakkaus – Tähtitieteilijän ja piispan mielipidekamppailusta tuli syksyn parasta jännityskirjallisuutta  20.11.2004. Helsingin Sanomat. Viitattu 26.1.2011.
Nokia 7210

| Nokia 7210 |
| --- | --- |
Julkaistu:  2002
Käyttöverkot:  GSM 900/1800/1900
Mitat:  106 × 45 × 17.5
Paino:  83
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 128
Värien lukumäärä:  4 096
Muisti:  500 nimeä puhelinluettelossa
Kamera:  ei
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  ei
Valmiusaika:  noin 240 h
Puheaika:  noin 4 h
Tiedonsiirto:  GPRS
Liitännät:  USB, infrapuna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 7210 on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin.
Ominaisuudet

ennakoiva tekstinsyöttö
vaihdettavat värikuoret
profiilit
värit: turkoosi, oranssi, ruskea
Kõvvõrjärv (Tsiamäe)

| Kõvvõrjärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Rõugen kunta
Koordinaatit:  57°43′49″N, 27°02′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Ura ojan valuma-alue
Laskuoja:  Ura oja
Järvinumero:  VEE2140700
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  222,9 m  mpy. 
Pituus:  0,26 km  
Leveys:  0,08 km  
Rantaviiva:  0,688 km  
Pinta-ala:  1,5 ha  
Tilavuus:  0.000036 km³  
Keskisyvyys:  2,4 m  
Suurin syvyys:  4,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKõvvõrjärv 
Kõvvõrjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Tsiamäen kylässä sijaitseva järvi. Järven laskuoja on Ura oja, jonka lähdejärvi se on.
Maantietoa

Järvi on 260 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Kõvõramäen jyrkän etelärinteen alla olevassa laaksossa. Laakso on soistunutta metsämaata eikä sen rannoilla ole asutusta tai rakennuksia. Järven itäpuolella sijaitsee Tsiamäen kylä, mutta sieltäkään ei tule järvelle tietä.
Vesistösuhteita

Kõvvõrjärv kuuluu Ura ojan valuma-alueeseen, koska se on Ura ojan lähdejärvi. Ura oja on Võhandu jõen Vagula järveen laskeva sivu-uoma. Ojan alkuosuus on suoraksi kaivettua suo-ojaa, johon yhtyy etelästä virtaava luontainen puro Kurgjärvestä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Kößlarn

| Kößlarn |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kößlarn
 Koordinaatit: 48°22.3′N, 13°7.4′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ala-Baijeri
Piirikunta:  Passau
Hallinto:  
 – Pormestari:  Willibald Lindner
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,54 km²
Korkeus:  425 m
Väkiluku (31.12.2020):  1 951
 – Väestötiheys:  76,4 as./km²
 
 www.koesslarn.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kößlarn on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Sen pinta-ala on 25,54 neliökilometriä, asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 1 951 ja väestötiheys oli 76 asukasta/km2. Kunnan pormestarina toimii Willibald Lindner.
Kößlarnin asukasluku on kehittynyt viime vuosikymmeninä seuraavasti:
1970: 1 790 asukasta
1987: 1 696 asukasta
2000: 1 993 asukasta
2010: 1 930 asukasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kößlarn Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivusto (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Kößlarn
Käännös suomeksi