stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Diocletianus
Arvonimet

Diocletianus otti itselleen useita arvonimiä eri sotaretkien yhteydessä. Vuonna 285 hän omaksui arvonimet Germanicus Maximus – hän otti saman arvonimen vuosina 287 (kahdesti), 288, 293 ja 301 – ja Sarmaticus Maximus (samoin vuosina 289, 294 ja 300). Vuonna 295 ja uudelleen vuonna 298 hän otti arvonimen Persicus Maximus ja vuonna 297 arvonimet Britannicus Maximus ja Carpicus Maximus. Vuonna 298 hän otti vielä arvonimet Armenicus Maximus, Medicus Maximus ja Adiabenicus Maximus.
Virasta luopuminen

Vuonna 304 Diocletianus kävi Roomassa juhlimassa kahdettakymmenettä hallitusvuottaan. Paluumatkalla hän sairastui vakavasti ja aina vuoden 305 alkuun asti Galerius oli Itä-Rooman todellinen johtaja. Diocletianus alkoi sairautensa aikana suunnitella eroamista virastaan. Hänellä oli pätevä seuraaja ja valtakunnan tila ei ollut pitkään aikaan ollut yhtä hyvä. Diocletianus päätti myös, että Maximianuksen olisi myös erottava samaan aikaan kuin hänen itsensä. 1. toukokuuta 305 Diocletianus ja Maximianus erosivat viroistaan, jonka jälkeen Galerius ja Constantius nousivat uusiksi augustuksiksi. Ilmeisesti Galeriuksella oli suuri vaikutusvalta Diocletianukseen, koska uudet caesarit olivat kummatkin tämän lähipiiristä. Lännen apukeisariksi valittiin Severus, joka oli Galeriuksen ystävä ja ehkä myös tämän pretoriaaniprefekti. Idän caesariksi nousi puolestaan Galeriuksen veljenpoika Maximinus Daia.
Diocletianus asettui asumaan palatsiinsa lähellä nykyistä Splitiä (lat. Spalato), Kroatiassa.
Vuonna 306 Maximianus julistautui taas keisariksi, tällä kertaa poikansa Maxentiuksen kanssa. Diocletianuksen vastaus levottomalle Maximianukselle, joka halusi hänen jälleen pukeutuvan keisarilliseen purppuraan, on kuuluisa. Hän torjui tarjouksen myötätuntoisesti hymyillen ja huomautti, että jos Maximianus näkisi ne kaalinkerät, jotka hän omin käsin oli kasvattanut, ei tämä tulisi tekemään tällaisia tarjouksia tulevaisuudessa.
Yksi Diocletianuksen poikkeuksellisimmista saavutuksista keisarina oli se, että hän kuoli luonnollisesti, turvassa palatsissaan, toisin kuin monet muut keisarit myöhäis-Rooman aikakautena. Diocletianus haudattiin palatsinsa alueella sijaitsevaan mausoleumiin, joka nykyisin toimii kirkkona.
Pitkäaikaisia vaikutuksia

Diocletianuksen uudistuksilla oli vaikutusta sekä ihmisten arkielämään että seuraavien vuosisatojen vallankäyttöön. Koska Diocletianus rajoitti ihmisten muuttamista pois kotiseudultaan, alkoivat monet ammatit periytyä isältä pojalle. Tämä käytäntö jatkui läpi koko keskiajan. Monet maanviljelijät taas köyhtyivät ja joutuivat maattomiksi vuokraviljelijöiksi, mikä johti lopulta keskiajalla maaorjuuteen. Sen sijaan armeijoiden päälliköiden yhteiskunnallinen asema parani niin että heistä muodostui keskiajalla aatelisto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Medieval Sourcebook: Diocletian: Edicts Against The Christians (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carinus | Rooman keisari Hallitsijakumppani: Maximianus | Seuraaja: Galerius ja Constantius I Chlorus |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Pronssinen raha (follis), joita Diocletianus alkoi lyöttää vuoden 294 paikkeilla. Raha painoi noin 10 g ja sisälsi noin 4 % hopeaa ohuena kerroksena rahan pinnalla.
Diocletianus, Maximianus, Galerius ja Constantius Venetsiassa sijaitsevassa patsaassa. Patsas tuotiin Venetsiaan sotasaaliina neljännen ristiretken yhteydessä.
Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat

| Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat Lapinlahden Linnut |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1994–2000
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: huumorirock
 Levy-yhtiö: Edel Records
Lapinlahden Lintujen muut julkaisut
| Iso muna 1999 | Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat 2000 | Sedät jaksaa heilua 2001 |
Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat on Lapinlahden Linnut -yhtyeen viides kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2000.
Kokoelmalta löytyy vuonna 2000 julkaistu single ”Sä oot kaikkea kumista ja muovista” sekä parhaita kappaleita albumeilta Köyhän taivas (1994), Tyttö huutaa Hii! (1995), Kansandances (1997) sekä Iso muna (1999).
Ykkös-CD:ltä löytyy myös musiikkivideo kappaleesta ”Sä oot kaikkea kumista ja muovista”, jonka voi katsoa tietokoneelta.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Sä oot kaikkea kumista ja muovista  Työtön, hullu ja eläkeläinen  Köyhän taivas  Enää en sano sanaakaan  Kaivollinen kossua  Jos on eläin  Toisemme  Munasarjatulta  Viheltävä Ville ja Pekka Petomaani  Piikki  Ei liian syvälle  Mä kierrän sua  Hehkulamput  Mulkku  Älä itke, älä sure  Siittiöt (Siitosen Veljekset)  Tyttö huutaa Hii!  Kohta joku kärsii  Perse  Sen pitää olla Raimoa :  CD 2 Kesäapina  XL-miehiä  Mun puutarhassa  Sihistään hississä  Kilttejä lapsia  Pekka ja Justiina  Kumarran ja pyllistän  Aina ei voi saada  Suuronnettumuustutkija  Suu ja se elin  Vollotetaan  Hiljaa kaislikossa  Rumat miehet  Tse-tse-nainen  Vahingonlaukaus  Kaljasta kaljaan  Kadut Loviisan  Tuplakossu vissyllä  Mua ei komenna kukaan  Voisinko olla minä 
Lapinlahden Linnut
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa Hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:  Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:  Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:  Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:  Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:  Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK
Tenholan kartano

Tenholan kartanon päärakennus vuonna 1910. Rakennuttaja Ivar Aminoff. Arkkitehti Alexander Nyström. Kuva Signe Brander.
Tenholan kartano on historiallinen kartano, joka sijaitsee Lemun (nyk. Masku) kunnassa Varsinais-Suomessa.
Historia

Rälssimies Nils Olofsson Tavast omisti kartanon vuodesta 1380. Seuraava omistaja oli edellisen veli Turun piispa Magnus Olai Tavast, jonka jälkeen omistus siirtyi Elin Nilsdotter Tavastille. Elin Nilsdotter Tavastin aviomies kuninkaantuomari Nils Olofsson Särkilahti peri kartanon. Tytär Margareta Nilsdotter peri kartanon vuonna 1468, ja seuraavaksi kartano siirtyi Margareta Nilsdotterin veljen Magnus Nikolai Särkilahden omistukseen.
Turun tuomiokirkkoseurakunta omisti kartanon vuosina 1489–1530 ja tämän jälkeen Pyhän Katariinan prebenda. Kartanosta tuli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan perintöomaisuutta vuonna 1557.
Rälssimies Gustaf Nilsson omisti kartanon vuosina 1569–1588. Seuraavaksi kartanon omisti Måns Gustafsson Stienkors vuosina 1588-1619. Kartanon peri Lars Månsson Stienkors vuodesta 1618. Johan Larsson Stienkors ja hänen leskivaimo omistivat kartanon vuosina 1672–1705. Erik Stjernvall omisti kartanon vuoteen 1731.
Tenholan kartanon vanha päärakennus tuhoutui 1800-luvun alkupuolella. Kartano siirtyi varatuomari Ivar Aminoffin omistukseen vuonna 1901. Arkkitehti Alexander Nyström suunnitteli uuden päärakennuksen, joka rakennettiin vuonna 1910. Ivar Aminoff omisti Tenholan kartanon vuosina 1901–1931. Aminoffin suku omisti kartanon vuoteen 1933. Nyströmin suunnittelema päärakennus purettiin vuonna 1965.
Kartanon kavaljeerisiipirakennuksen vanhimmat osat ovat 1800-luvun alusta. Kavaljeerisiipirakennusta laajennettiin vuonna 1865 ja 1920-luvulla. Kartanolla on kaksi 1600-luvulta periytyvää kivikellaria. Kartanon mailla on kivinavetta, aitta ja kaksi huvimajaa.
Jukka Corander

| Jukka Kohonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Ove Frank (käännä suomeksi)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Jukka Corander on matematiikan ja tilastotieteen professori Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa sekä FCAI:n koordinoiva professori.
Ura

Corander on Suomen Akatemian Laskennallisen päättelyn huippuyksikön (COIN) apulaisjohtaja. Corander ohjasi Jukka Kohosen (Teuvo Kohosen poika) väitöskirjan.
Coranderilla on 27635 sitaattia (5.1.2025). Coranderin siteeratuin itse kirjoittama tutkimus on Bayesian analysis of genetic differentiation between populations, jolla on 1028 sitaattia (5.1.2025).
Lehtisaari

| Lehtisaari> Lövö |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Lehtisaari korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Läntinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  303
Pinta-ala:  0,68 km² 
Väkiluku:  1 243  (2019)
Väestötiheys:  1828 as./km²
Osa-alueet:  Osa Munkkiniemen peruspiiriä
Postinumero(t):  00340
Lähialueet:  Kuusisaari Lauttasaari Espoo
Lehtisaari (ruots. Lövö) on saari ja osa-alue Munkkiniemen kaupunginosassa Länsi-Helsingissä. Lehtisaaren osa-alueeseen kuuluvat myös kaakossa sijaitseva pienempi Kaskisaari sekä evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän leirisaarena käytetty Mustasaari. Itse Lehtisaaresta poiketen Kaskisaari ja Mustasaari kuitenkin kuuluvat Lauttasaaren eikä Munkkiniemen kaupunginosaan.
Lehtisaaren yleisilme on merellinen ja metsämäinen. Lehtisaaren läpi kulkee lenkkeilyreitti, jota käyttää myös Helsinki City Marathon. Saaren kaavoittaminen asutuskäyttöön aloitettiin 1950-luvulla. Saari on pääosin 1960-luvulla rakennettu asuma-alue.
Lehtisaaren kautta kulkee Munkkiniemestä Espoon puolelle Otaniemeen, Keilaniemeen ja Kehä I:lle johtava Kuusisaarentie. Tiehen kuuluu pienehkö silta Kuusisaaresta Lehtisaareen sekä pidempi silta Lehtisaaresta Otaniemeen lähelle Keilaniemeä. Lehtisaaresta on silta myös Kaskisaareen, jonne johtaa kapea ja mutkitteleva Lehtisaarentie ja josta kulkee kevyen liikenteen silta Lauttasaareen.
Seurakuntien omistus

Lehtisaaren omistavat pääasiassa Helsingin ja Vantaan seurakunnat. Saari on todennäköisesti lahjoitettu katoliselle kirkolle ns. sielunmessulahjana, joka katolisen opin mukaan saattoi vapauttaa lahjoittajan kiirastulesta. Tällainen maaomistus palautettiin 1500-luvulla uskonpuhdistuksen yhteydessä yleensä kirkolta kruunulle, mutta Lehtisaari jäi tuntemattomasta syystä luterilaisen kirkon eikä valtion omistukseen. Lehtisaari kuuluikin vuosisatoja luontoisetuna Helsingin pitäjän kirkkoherran palkkaukseen. Alueliitosten seurauksena Lehtisaari jaettiin vuonna 1952 Helsingin pitäjän kirkon (nykyisin Vantaan seurakuntien) ja Helsingin seurakuntien kesken. Vanhan manttaalin mukaisesti Vantaan seurakuntayhtymä omistaa edelleen Lehtisaaren maa-alueesta 64,11% ja Helsingin seurakuntayhtymä 35,89%. Lehtisaaren tontit ja rakennusoikeudet on vuokrattu asunto-osakeyhtiöille ja liikekeskuksen osalta Liikekeskus Oy:lle. Poikkeuksen muodostaa osoitteessa Lehtisaarentie 14 oleva kiinteistö, jonka omistaa VVO ja Vantaan seurakuntayhtymän osoitteessa Liljasaarentie 1a myymä merenrantatontti, jolle on valmistumassa viiden asunnon pari-/rivitaloa. Useimpien nykyiset vuokrasopimukset päättyvät vuonna 2019, joiden jatkosta neuvotellaan seurakuntayhtymien kanssa. Ne ovat suunnitelleet tuntuvia korotuksia tonttivuokriin, jolloin joissain taloyhtiöissä vastike jopa yli kaksinkertaistuisi. Helsingin kaupunki omistaa Lehtisaaren katualueet. Seurakunnan omistus näkyy Lehtisaaren kaduston nimissä; yksi kaduista on esimerkiksi Pyhän Laurin tie. Seurakunnat saivat  saaren lahjoituksena virkistyskäyttöön, jossa osa saaresta on vieläkin.
Helsingin kaupunki on Vantaan seurakuntayhtymän pyynnöstä kaavoittanut Lehtisaaren keskustaan lisää rakennusoikeutta ennen kaikkea kerrostaloasunnoille. Senioritalo on valmistunut Lehtisaarentien varteen. Kaavoituksen valmistuttua Vantaan seurakuntayhtymä on myynyt kaavoitettua omaisuutta osoitteessa Liljasaarentie 1a.
Luonnehdinta alueesta

Lehtisaaressa on ollut 1960-luvulla rakennettu ostoskeskus. 1990-luvun lopun hiljaisemman jakson jälkeen Lehtisaaren Liikekeskuksen käyttöaste oli lähes sataprosenttinen. Siinä ovat toimineet mm. ravintola, rengasliike, päiväkoti, kahvila, kuvataiteilijoiden galleriatila, useampia rakennusliikkeitä, laivalaitteiden ja -moottoreiden maahantuontiagentuuri, tilitoimisto, arkkitehtitoimisto, lakiasiaintoimisto, isännöitsijätoimisto, kiinteistönvälitystoimisto, pitopalvelu, hieroja ja mattoliike. Ostoskeskus autioitui täysin vuoden 2023 lopulla ja on valmis purettavaksi.
Lehtisaaressa oli tilastojen mukaan vuoden 2015 lopussa yhteensä 205 työpaikkaa. Kuusisaaren ja Lehtisaaren postinumeroalue 00340 on Suomen kuudenneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 53 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.
Luonto on vehreämpää kuin Kuusisaaressa, varsinkin saaren eteläosassa, joka toimii puistona. Itärantaa kiertää kävelypolku, ja Kaskisaareen johtaa asfaltoitu kapea tie.
Lehtisaari on ollut niitä Helsingin alueita, joilla asuntojen hinnat ovat nousseet vuosien 2009–2014 aikana kaikkein vähiten ja vuonna 2014 asuntojen hinnat olivat myös laskeneet. Tämä johtunee siitä, että alueen julkinen liikenne on heikentynyt ja vuokratontteja hallinnoiva seurakunta on esittänyt huomattavaa korotusta tontinvuokriin, joka nostaisi yhtiövastikkeet asumisoikeusasuntojen tasolle, vaikka alueella on omistusasuntoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lehtisaari Wikimedia Commonsissa
Lehtisaari Google Mapsissa
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
140 (luku)

| Luonnolliset luvut |
| --- | --- |
 140 ← 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 → 
Kardinaaliluku:  sataneljäkymmentä
Järjestysluku:  sadasneljäskymmenes
Tekijät:  1, 2, 4, 5, 7, 10, 14, 20, 28, 35, 70, 140
Alkutekijät:   2^{2}\cdot 5\cdot 7
Roomalainen numero:  CXL
Binääriluku:  10001100
Oktaaliluku:  214
Duodesimaaliluku:  B8
Heksadesimaaliluku:  8C
Vigesimaaliluku:  70
140 (sataneljäkymmentä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 139 ja seuraa luku 141.
Matematiikassa

140 on yhdistetty luku.
140 on runsas luku.
140 on puolitäydellinen luku.
140 on neliöpyramidiluku, koska se on seitsemän pienimmän neliöluvun summa:  1^{2}+2^{2}+\ldots +7^{2}.
140 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä, nelijärjestelmässä (20304), viisijärjestelmässä (10305), oktaalijärjestelmässä ja heksadesimaalijärjestelmässä.
140 kuuluu O’Halloranin lukuihin, koska se on parillinen kokonaisluku, joka ei voi olla sellaisen suorakulmaisen särmiön pinta-ala, jonka sivujen pituudet ovat kokonaislukuja.
140 kuuluu ”käytännöllisiin lukuihin” (engl. practical numbers), koska mikä tahansa positiivinen kokonaisluku 140:n tekijöiden summaan (336) saakka voidaan muodostaa luvun 140 eri tekijöiden summana.
Koska 140 on käytännöllinen luku, se kuuluu myös Zumkellerin lukuihin eli sen tekijät voidaan jakaa kahteen joukkoon, joiden summat ovat samat.
140 on pienin luku, jonka etäisyydet edeltävään ja seuraavaan alkulukuun (139 ja 149) ovat eri neliöluvut:  140-139=1^{2} ja  149-140=3^{2}.
Luonnontieteissä

Cerium-140 on ceriumin ainoa vakaa isotooppi.
140 Siwa on pikkuplaneetta.
Kulkuneuvoissa

Antonov An-140 on matkustajalentokone.
Cessna 140 on pienlentokone.
Volvo 140 on henkilöauto.
Muissa yhteyksissä

Seututie 140 kulkee Vantaan ja Heinolan välillä.
MGM-140 ATACMS on ohjusjärjestelmä.
China Airlinesin lennolla 140 kuoli 264 ihmistä.
Lehtivihreän E-koodi on E140.
Twitterissä (nykyään X) viestien pituusrajoitus oli aluksi 140 merkkiä.
Albanian parlamentissa on 140 kansanedustajaa.
140 on neliöpyramidiluku.
Robert Taylor (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Taylor
Syntymäaika: 21. lokakuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Kuopio, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Inter Miami
Pelinumero: 16
Junioriseurat
2004–2008: JJK
2008–2009: Nottingham
2009–2011: JJK
2011–2013: Lincoln City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011 | Huima | 1 | (0) |
| 2011–2013 | Lincoln City | 0 | (0) |
| 2013 | → Boston Town (laina) | 1 | (0) |
| 2013–2015 | JJK | 48 | (11) |
| 2013 | → Villiketut | 6 | (3) |
| 2016–2017 | RoPS | 41 | (14) |
| 2017–2018 | AIK | 4 | (0) |
| 2018–2019 | Tromsø | 55 | (8) |
| 2020–2022 | Brann | 58 | (12) |
| 2022– | Inter Miami | 63 | (9) |
Maajoukkue
| 2011 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 2013 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2014 | Suomi U20 | 2 | (0) |
| 2015–2016 | Suomi U21 | 10 | (0) |
| 2017– | Suomi | 34 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. maaliskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. maaliskuuta 2024.
Robert Taylor (s. 21. lokakuuta 1994 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS-seura Inter Miamia. Pelipaikaltaan Taylor on keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkue

Taylor teki jo 13-vuotiaana Suomessa ainutlaatuisen kuuden vuoden sopimuksen kasvattajaseuransa JJK:n kanssa. Kauden 2008–2009 Taylor vietti englantilaisen Nottingham Forestin junioreissa ja syksyllä 2010 hän siirtyi toiseen englantilaisseuraan Lincoln Cityyn. Taylor ei esiintynyt seuran edustusjoukkueessa, mutta pelasi vuonna 2013 yhden ottelun lainalla liigan ulkopuolisessa Boston Townissa.
Suomeen palattuaan Taylor pelasi Veikkausliigaa JJK:ssa 2013–2015 ja Rovaniemen Palloseurassa 2015–2017. Heinäkuussa 2017 hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan AIK:hon kolmen ja puolen vuoden sopimuksella. Maaliskuussa 2018 Taylor siirtyi lainalle norjalaiseen Tromsø IL:ään ja elokuussa hän jatkoi seurassa vuoteen 2021 kestävällä sopimuksella. Tromssan pudottua pääsarjasta kauden 2019 päätteeksi Taylor siirtyi SK Branniin tammikuussa 2020 kolmivuotisella sopimuksella. Kaudella 2021 Taylor oli joukkueensa tehokkain pelaaja kuudella maalilla ja kahdeksalla maalisyötöllä, mutta Brannin kausi päättyi lopulta putoamiseen putoamiskarsinnoissa FK Jerviä vastaan. Helmikuussa 2022 Taylor siirtyi Yhdysvaltoihin MLS-seura Inter Miamiin kauden 2023 loppuun ulottuvalla sopimuksella, joka sisältää option myös kaudesta 2024.
Ura > Maajoukkue

Taylor on edustanut Suomen U17-, U19-, U20- ja U21-maajoukkueita. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran tammikuussa 2017 Marokkoa vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Taylor teki Kansojen liigan ottelussa Bulgariaa vastaan 11. lokakuuta 2020. Taylor kuului Suomen joukkueeseen myös vuoden 2021 EM-kisoissa.
Yksityiselämä

Robert Taylorin isä on englantilainen jalkapalloilija Paul Taylor, joka pelasi Suomessa 1980–1990-luvuilla muun muassa Veikkausliigaa Kuopion Palloseurassa.
Saavutukset > Seurat

Inter Miami
Leagues Cup: 2023
Aiheesta muualla

Robert Taylor Suomen Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Romain Bardet

| Romain Bardet |
| --- | --- |
 Romain Bardet (2014).
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  184 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  Team Picnic PostNL
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2009 2010–2011:  CR4C Roanne Chambery Cyclisme Formation
Ammattilaisjoukkue(et)
2012–2020 2021–:  Ag2r-La Mondiale Team DSM / Team Picnic PostNL
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2019, 4 etappia Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten maantiepyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten maantiepyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Ranska.Miesten maantiepyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:  Ranska> Miesten maantiepyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Innsbruck 2018 | maantieajo |  |
Romain Bardet (s. 9. marraskuuta 1990 Brioude, Auvergne) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2012 Ag2r-La Mondiale -tallissa. Kaudesta 2021 alkaen hän on edustanut Team DSM / Team Picnic PostNL -joukkuetta.
Bardet voitti Ranskan ympäriajossa 2015 Alpeilla ajetun 18. etapin 33 sekunnin erolla Pierre Rollandiin. Ranskan ympäriajossa 2016 hän voitti niin ikään Alpeilla käydyn 19. etapin 23 sekunnin erolla Joaquim Rodrígueziin nousten samalla kokonaiskilpailussa viidenneltä sijalta toiseksi, joka oli myös hänen loppusijoituksensa. Ranskan ympäriajossa 2017 hän voitti Peyragudesiin päättyneen 12. etapin kaksi sekuntia ennen Rigoberto Uránia ja Fabio Arua. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Innsbruckin MM-kilpailuissa 2018 hän sai maantieajossa hopeaa samalla ajalla kilpailun voittaneen Alejandro Valverden kanssa. Hän voitti mäkikirikilpailun Ranskan ympäriajossa 2019.
Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Pro Cycling Stats, Cycling Archives