Ertebøllen kulttuuri
Kulttuurin piirteitä > Metsästys

Jo Kongemosen kaudella on joitakin suuria nisäkäslajeja metsästetty Tanskassa sukupuuttoon. Hirveä ja alkuhärkää esiintyi enää Skaniassa ja Jyllannissa, mutta saarilta se on tuolloin kuollut sukupuuttoon. Myöskään karhun, mäyrän, hillerin ja ilveksen luita ei ole löytynyt enää Ertebøllen asuinpaikoilta. Tanskan saarilla metsästys on vaikuttanut faunaan siten, että sekä lajikirjo on kaventunut että myös eläinten koko on pienentynyt. Bornholmin saarella tämä muutos on ollut suurin. Tämä saattaa olla eräs syy siihen, että juuri Ertebøllen kaudella tärkeimmäksi elinkeinoksi nousi kalastus. Kalmistojen vainajille tehdyt radiohiilitestit puoltavat tätä ajatusta, koska pääosa väestön nauttimasta proteiinista on silloin tullut merieläimistä.
Yleisiä metsästyksellä saatuja saaliseläimiä ovat olleet esimerkiksi saksanhirvi, alkuhärkä, peura, metsäkauris ja villisika. Pienempiä eläimiä on pyydetty niiden turkin vuoksi. Tämä on päätelty siitä, että luulöydöissä näkyy nahan irrottamiseksi tehtyjä viiltoja, mutta ei lihan irrottamiseksi tehtyjä viiltoja. Turkiseläimiä ovat olleet esimerkiksi kissa, ilves, kettu, saukko, susi ja näätä.
Erityisesti linnustamiseen kehitettyjä metsästysvälineitä ei Ertebøllen kulttuurista tunneta. Nuolissa käytettiin poikkiteräisiä nuolenkärkiä ja ne ovat ehkä soveltuneet myös linnustamiseen. Eräältä asuinpaikalta lähellä Ølby Lyngiä löydettiin 18 lintulajin luita. Yleisin laji siellä on ollut kiisla, joka pesii suurissa yhdyskunnissa kallionkielekkeillä ja pyydystää kalaa avomerellä. Suulan ja isoruokin luut ovat myös yleisiä. Näitäkin on pyydetty jousella ja nuolella, koska linnut ovat avomerilintuja.
Aggersundin asuinpaikka on sijainnut suuren rehevän lahden rannalla ja sieltä on löytynyt runsaasti joutsenien luita. Muuttomatkoillaan joutsenet ovat laskeutuneet tälle lahdelle ja ovat olleet väestölle helppoa saalista. Lintujen lihaa tärkeämpi tuote on voinut olla nahka, sulat ja untuvat. Esimerkiksi untuvalle kynitty nahka on voinut olla haluttu tuote.
Jouset ja nuolet valmistettiin samalla tavalla kuin Kongemosen ja Maglemosen kausilla. Jouseen tarvittava raaka-aine on valmistettu halkaisemalla suora jalavan oksa kahtia. Tämä kova ja jäykkä puuaines soveltuu hyvin jännitettäväksi. Halkaistu oksa katkaistiin halutun mittaiseksi, sen kädensijan paikkaa kavennettiin, joustavat kohdat jätettiin leveiksi, mutta ohuiksi ja lopuksi jousen päät ohennettiin taipuisiksi. Jousia on löydetty eri pituisina ja ne ovat yleensä olleet 1−1,6-metrisiä. Mesoliittisiä jousia tunnetaan muun muassa Ageröd V:stä, Holmgaardista, Ringklosterista ja Vis-Moor I:sta. Tällaiset jouset on löydetty soista, joissa suomaan hapettomat olot ovat ne säilyttäneet.
Horsens Fjordin merenpohjaa on tutkittu monilla sukellusretkillä. Täältä on merenpohjan sedimenttien seasta löytynyt 135 senttimetriä pitkä jalavainen jousi, jonka toinen pää on katkennut. Sen alkuperäinen pituus on ollut 166 senttimetriä. Jousen varsi on ollut 5,5 senttimetriä leveä ja kädensija noin 1,2 senttimetriä leveä. Se on ajoitettu 5 200−5 000 eaa..
Nuolenkärjet on tehty poikkiteräisiksi, millä tarkoitetaan talttaa muistuttavaa leveää terää. Niitä on valmistettu piikiven säleestä katkomalla ne poikittain vinosti niin, että mainittu muoto syntyy. Näitä on käytetty haavoittamaan eläintä niin, että se on heikentynyt tai menehtynyt verenvuotoon. Metsästystapa saattoi olla yleinen pienillä nisäkkäillä sekä linnuilla, joita koirat sitten hakivat uimalla.