John F. Kennedyn salamurha
Salaliittoteoriat

Vuosikymmenten mittaan on esitetty runsaasti väitteitä siitä, ettei Lee Harvey Oswald ollut yksin tai ollenkaan syyllinen salamurhaan, vaan että teon takana oli salaliitto. Rikoksen taustalla olleiksi tahoiksi ja henkilöiksi on esitetty muun muassa Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:ta, mafiaa, kansainvälistä salaliittoa, Kuuban presidentti Fidel Castroa, Yhdysvaltoihin Castron valtaa paenneita kuubalaisia, varapresidentti Lyndon B. Johnsonia ja Kennedylle vuoden 1960 presidentinvaaleissa hävinnyttä Richard Nixonia. Syyttäjä ja rikoskirjailija Vincent Bugliosi arvioi, että salaliittoteoreetikot ovat teorioissaan syyttäneet murhasta yhteensä 42 eri ryhmää, 82 eri salamurhaajaa ja 214 eri ihmistä.
Tiistaina 26. marraskuuta 1963 eli neljä päivää Kennedyn salamurhan jälkeen milanolaisessa Corriere Lombardo -lehdessä julkaistiin artikkeli, jonka alaotsikko oli ”Ehkäpä Oswald ei ampunutkaan presidentti Kennedyä”. Artikkelissa väitettiin, ettei Oswald ollut voinut toimia yksin. Lehden mukaan laukausten ampumiseen käytetyllä Carcano-kiväärillä ei olisi pystynyt ampumaan kolmea laukausta niin nopeasti kuin Dallasissa tapahtui. Kirjoituksessa viitattiin tapahtumapaikalla kuvattuun 8 mm kaitafilmiin, josta kävi ilmi, että ensimmäisestä laukauksesta aina Kennedyn sairaalaan lähtöön kului aikaa viitisen sekuntia. Kolmen laukauksen ampuminen laukauksia edeltävine latauksineen olisi lehden mukaan vaatinut Carcano-kivääriä käytettäessä ainakin kymmenen sekuntia.
Salaliiton todisteeksi on esitetty Zapruderin kaitafilmillä näkyvää presidentti Kennedyn pään retkahtamista taaksepäin tappavan luodin osuessa häneen. Presidentin pään retkahtamisen on väitetty viittavan toiseen ampujaan, joka olisi tulittanut presidenttiä edestäpäin. Joidenkin silminnäkijöiden mukaan laukauksia ammuttiin monelta eri suunnalta Kennedya kuljettaneen auton ympäriltä. Varapresidentti Johnsonin kanssa samassa autossa matkustanut senaattori Ralph Yarborough on vakuuttanut, että hän haistoi ja näki aseen laukaisun aiheuttaman savun nousevan aidan takaa ruohikkoiselta kumpareelta autosaattueen oikealta puolelta. Myös rautatien opastinvalvoja S. M. Holland on kertonut nähneensä ampumahetkellä kumpareella savunpöllähdyksen ja kuullensa laukauksen samasta paikasta. Tuntia ennen salamurhaa Elm Streetiä ajanut automaattijakelutyöntekijä Julia Ann Mercer on sanonut nähneensä jalkakäytävän reunaan pysäköidyn avolava-auton, josta oli noussut nuori mies kantaen kotelossa olevaa kivääriä. Mies oli lähtenyt Mercerin mukaan kipuamaan jyrkkää rinnettä ruohikkoiselle kumpareelle. Auton kuljettajan on väitetty olleen Lee Harvey Oswaldin sittemmin ampunut Jack Ruby.
Salaliittoteoreetikot ovat väittäneet, ettei Bethesdan sotilassairaalassa Kennedylle tehdyn ruumiinavauksen loppuraportti olisi totuudenmukainen. Väitteiden mukaan raporttia olisi manipuloitu, jotta Warrenin komissio pystyisi loppupäätelmässään toteamaan, ettei presidentin salamurhan takana ollut salaliittoa vaan ainoastaan yksin toiminut Oswald.
Haavoittunutta Kennedyä Parklandin sairaalassa hoitamassa olleelle kirurgi Charles A. Crenshaw'lle näytettiin vuonna 1990 valokuvia, jotka oli otettu presidentti Kennedyn ruumiinavauksesta. Valokuvat esittivät Kennedyn pään takaosaa. Niissä näkyvät vammat eivät Crenshaw'n mukaan olleet samoja, joiden olemassaolon hän oli todennut Parklandin sairaalan hoitohuoneessa. Tätä on väitetty todisteeksi siitä, että presidentin ruumista olisi käsitelty kirurgisesti sen jälkeen, kun se oli kuljetettu pois Parklandin sairaalasta.
New Orleansin piirisyyttäjän Jim Garrisonin mukaan Kennedyn salamurha oli valtiokaappaus, jonka takana oli laaja salaliitto. Hänen mielestään Lee Harvey Oswald lavastettiin syylliseksi. Garrison syytti Dallasin poliisivoimia häikäilemättömästä valehtelusta ja Warrenin komissiota järkyttävästä välinpitämättömyydestä, jonka vuoksi sen laatimaan raporttiin jäi valtavia puutteita. Garrison sanookin kirjassaan On the Trail of the Assassins (JFK – Avoin tapaus) seuraavasti:
»Dallasin poliisi lopetti jutun käsittelyn melkein heti ja julisti Lee Harvey Oswaldin ilman oikeudenkäyntiä syylliseksi. FBI oli samaa mieltä ja tosiasiassa lopetti tapauksen käsittelyn muutamassa viikossa. Ja vähän salamurhan jälkeen nimitetty Warrenin komissio lisäsi virallisen hyväksymisleiman alle kymmenen kuukautta myöhemmin. Aika on kuitenkin tehnyt tyhjäksi virallisen selityksen, jonka useimmat amerikkalaiset aluksi uskoivat. Vastaväitteitä, todistajia, tapahtumapaikalta otettuja valo- ja elokuvia, epäilijöitä oli liikaa. Ajan kuluessa löytyi aikaisemmin huomiotta jääneitä todistajia, salamurhan tutkimusraporttien havaittiin olevan valheellisia ja muita todisteita havaittiin muutetun ja hävitetyn.»
Garrison koki, että Salainen palvelu peitteli rikoksen jälkiä sekä lähettämällä kuvernööri Connallyn yllä ampumahetkellä olleet vaatteet kaikkine todisteineen pesulaan että myös pesemällä ampumisen jälkeen presidentin auton huuhtoen pois tutkimusten kannalta merkittävät veren, luiden ja luotien jäljet.
Piirisyyttäjä Garrisonin aloitteesta presidentti Kennedyn salamurhaa alettiin käsitellä varsinaisessa rikosoikeudenkäynnissä. Hän ilmoitti 1. maaliskuuta 1967 syyttävänsä kuuluisaa liikemiestä Clay Shaw'ta salamurhan suunnittelusta. Shaw pidätettiin samana päivänä ja asetettiin syytteeseen osallisuudesta salahankkeeseen Kennedyn murhaamiseksi. Clay Shaw'n vastainen oikeudenkäynti alkoi pari vuotta myöhemmin 29. tammikuuta 1969. Kuukauden oikeuskäsittelyn jälkeen valamiehistön ratkaisu ilmoitettiin 1. maaliskuuta 1969 puolenyön jälkeen: Shaw oli todettu syyttömäksi. Jim Garrison on epäillyt, että oikeus olisi päätynyt toisenlaiseen ratkaisuun, jos se olisi tiennyt Clay Shaw'n yhteyksistä Yhdysvaltain keskustiedustelupalveluun eli CIA:hin.
Vapauttavan päätöksen jälkeen osalle oikeudenkäynnin valamiehistä esitettiin kysymyksiä. Vastauksissaan valamiehet myönsivät syyttäjän näyttäneen toteen, että presidentti Kennedyn ampumisen takana oli salaliitto. Valamiehet olivat päätyneet vapauttamaan liikemies Shaw'n yksilönä, mutta eivät olleet hyväksyneet liittohallituksen käsitystä siitä, että salamurhan takana oli vain yksi henkilö.
Toimittaja Timo T. A. Mikkonen kirjoitti Sotilasaikakauslehdessä joulukuussa 2003, että ”salamurha oli hyvin suunniteltu coup d'état eli valtiokaappaus". Sen takana on Mikkosen mukaan kaksi salaliittoa: toinen hoiti murhan suunnittelun ja toteutuksen, toinen peitteli, väärensi ja hävitti todisteet sekä vaiensi todistajat. Mikkonen mainitsee kirjoituksessaan olevansa varma, että presidentin autosaattuetta kohti ampui useita sala-ampujia noin yhdeksän sekunnin ajan. Hänen mukaansa Lee Harvey Oswald ei ampunut ainuttakaan laukausta, vaan hänet lavastettiin Kennedyn salamurhaajaksi.
Vuonna 2003 julkaistun kyselytutkimuksen mukaan yli 75 prosenttia amerikkalaisista ei uskonut Warrenin komission esittämään johtopäätökseen, jonka mukaan Oswald olisi ollut yksin salamurhan takana. Saman tutkimuksen mukaan noin 20 prosenttia amerikkalaisista uskoi, että varapresidentti Lyndon B. Johnsonilla oli jotain tekemistä Kennedyn salamurhan kanssa.