stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jasper (Kanada)

| Jasper |
| --- | --- |

 Jasper
 Koordinaatit: 52°52′23″N, 118°4′56″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Alberta
Perustettu:  1813
Improvement District:  31. elokuuta 1995
Specialized Municipality:  20. heinäkuuta 2001
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Richard Ireland
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  925,52 km²
Korkeus:  1 062 m
Väkiluku (2006)  ():  4 265
 – Väestötiheys:  4,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Postinumero:  T0E
Suuntanumero(t):  780
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jasper on 4 265 asukkaan (2006) kunta (specialized municipality) Kanadassa, Albertan provinssin länsiosassa. Jasper sijaitsee Kalliovuorilla, Athabascajoen jokilaaksossa. Jasperin kansallispuisto sijaitsee kunnan alueella. Jasper on suosittu laskettelukeskuskohde ja turismi on kunnan tärkein tulonlähde.
Jasperin ystävyyskaupunki on Hakone Japanissa. Jasper ja Hakone allekirjoittivat ystävyyskaupunkisopimuksen 4. heinäkuuta 1972.
Historia

Tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen alueella oli tutkimusmatkailija David Thompson, joka kartoitti vuonna 1810 Kalliovuoria mukaan lukien nykyisen Jasperin alueen. Vuonna 1813 North West Company perusti Athabascajoessa sijaitsevan Brûlé Lake -järven rannalle turkiskauppa-aseman, joka nimettiin vuonna 1817 aseman johtajan Jasper Hawesin mukaan Jasper Houseksi. Asema oli tärkeä etappi matkalla New Caledoniaan (nykyinen Brittiläinen Kolumbia). North West Company yhdistyi Hudson's Bay Companyyn 1821, ja yhtiö siirsi Jasper Housen vuonna 1829 Jasper Laken rannalle, lähemmäksi nykyistä Jasperia. Turkisten kysyntä laski huomattavasti 1850-luvulla, ja lopulta Jasper House lakkautettiin vuonna 1884.
Vuonna 1907 Kanadan hallitus perusti Jasperin luonnonsuojelualueen, joka käsitti kaikkiaan 13 000 neliökilometrin alueen. Luonnonsuojelualue nimettiin Jasperin kansallispuistoksi vuonna 1930, ja se on nykyisin osa Jasperin kuntaa. Puistossa vierailee vuosittain noin 3 miljoonaa kävijää.
Vuonna 1911 Grand Trunk Pacific Railwayn mantereen ylitse rakennettava rautatielinja saavutti alueen ja yhtiö perusti Fitzhughin rautatieaseman (nykyinen Jasper), joka nimettiin Grand Trunk Pacific Railwayn johtajan mukaan. Grand Trunk ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja sulautettiin kansalliseen Canadian National Railway -yhtiöön vuonna 1917. Fitzhugh nimettiin uudelleen vuonna 1913 aikaisemmin lakkautetun turkiskauppa-aseman mukaan Jasperiksi.
Maantie Edmontonista Jasperiin valmistui vuonna 1928.
Liikenne > Tieliikenne

Jasperiin läpi johtaa Yellowhead Highway, joka saa alkunsa Prince Rupertista ja päättyy Winnipegiin. Jasperista saa alkunsa Icefields Parkway, joka johtaa etelässä sijaitsevaan Lake Louisen kylään ja sen lähellä sijaitsevaan kuuluisaan Chateau Lake Louisen luksusluokan turistikeskukseen. Kauempana etelässä sijaitsevat Banffin kaupunki ja Banffin kansallispuisto.
Liikenne > Lentoliikenne

Pienkoneille tarkoitettu Jasperin lentoasema sijaitsee noin 13 kilometriä pohjoiseen keskustasta. Hintonin lähellä sijaitsevalla Hinton/Jasper-Hintonin lentoasemalla on muutamia turisteja lennättäviä tilauslentoyhtiöitä. Lähin reittiliikenteen lentoasema on noin 360 kilometriä itään sijaitseva Edmonton.
Liikenne > Rautatieliikenne

Jasperin rautatieasemalla pysähtyy VIA Railin mantereen halki kulkeva The Canadian, ja se on Prince Rupertiin kulkevan Skeena-junan alkuasema. Jasperin asema toimii myös pääteasemana Rocky Mountaineer -rautatieyhtiön turistijunille Rainforest to Gold Rush ja Journey through the Clouds.
Ilmasto

Jasper sijaitsee lauhkealla lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dwb). Kesät ovat lyhyet ja lämpimät. Heinäkuu on lämpimin kuukausi, ja sen keskilämpötila on noin 22 astetta. Talvet ovat pitkiä ja normaalisti kylmiä, tosin ajoittain Chinook-tuulen puhaltaessa sää saattaa muuttua hyvinkin nopeasti lämpimäksi.
Justizpalast

Justizpalastin fasadia.
Justizpalast vuoden 1900 tienoilla.
Justizpalast (suom. Oikeuspalatsi) on oikeus- ja hallintorakennus saksalaisessa Münchenin kaupungissa, Baijerissa. Se on rakennettu vuosina 1890–1897 müncheniläisen arkkitehdin Friedrich von Thierschin piirustusten pohjalta uusbarokkiseen tyyliin. Rakennus sijaitsee Münchenin keskusta-alueella, ja sen pääjulkisivu on suunnattu Karlsplatz-aukiolle. 67-metrisen lasikupolin omaava rakennus on Baijerin osavaltion oikeusministeriön käytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justizpalast Wikimedia Commonsissa
Tietoa rakennuksesta Bayerisches Landesamt für Denkmalpflegen sivuilla[vanhentunut linkki]
Jérôme Moïso

| Jérôme Moïso |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jérôme Moïso
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  208 cm
Paino:  107 kg
NBA-varaus:  11. varaus 2000 Boston Celtics
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2000–2001 2001–2003 2003–2004 2004–2005 2005 2006 2006–2007 2007 2007–2008 2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011:   Boston Celtics  New Orleans Hornets  Toronto Raptors  New Jersey Nets  Cleveland Cavaliers  Pallacanestro Virtus Roma  Fortitudo Bologna  Real Madrid  Joventut Badalona  Himki BK  Joventut Badalona  CB Bilbao Berri  Jiangsu Dragons
Maajoukkueet
1997–2003:   Ranska
Aiheesta muualla
FIBA
Jérôme Moïso (s. 15. kesäkuuta 1978 Pariisi) on ranskalainen koripalloilija.
Ura

Moïso pelasi yliopistokoripalloa Kalifornian yliopistossa, Kaliforniassa. Vuonna 2000 hänet varattiin NBA:han varausnumerolla 11. Tilastollisesti hänen paras NBA-kautensa oli kausi 2002–2003, jolloin hän teki 4,0 pistettä ottelua kohden. Moïso pelasi NBA:ssa aina vuoteen 2005 saakka, jolloin hän siirtyi italialaiseen Pallacanestro Virtus Romaan. Tämän jälkeen Moïso on edustanut muun muassa Fortitudo Bolognaa, Real Madridia, Joventut Badalonaa sekä Himkiä.
Moïso on pelannut myös Ranskan maajoukkueessa. Hän edusti maataan vuosien 1997 ja 2003 EM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
Justinus Kerner

| Justinus Kerner |
| --- | --- |
 Justinus Kerner
Henkilötiedot
Syntynyt: 1786
Kuollut: 1862 (75–76 vuotta)
Ammatti:  runoilija, lääkäri
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Justinus Andreas Christian Kerner (1786–1862) oli saksalainen runoilija ja piirilääkäri, joka kirjoitti myös lääketieteellisistä aiheista. Hän oli Weinsbergissä ylilääkärinä 1818–1851. Viimeisinä ikävuosinaan hän sokeutui. Kernerin runot ovat milloin henkevän sielukkaita, milloin surumielisiä, milloin ne taas uhkuvat elämäniloa ja voimakasta huumoria.
Kernerin kaunokirjallisista tuotteista ovat mainittavia oivalliset romanssit, humoristinen romaani Reiseschatten (1811), omaelämäkerta Bilderbuch aus meiner Knabenzeit (1849), Dichtungen (1841), Lyrische Gedichte (1848), Der letzte Blütenstrauß (1852), Winterblüten (1859). Hänen henkimaailmaa ja sen ulottumista maalliseen elämään koskevia tutkistelujaan on aikoinaan pidetty erikoisina. Niitä on esimerkiksi teoksissa Geschichte Zweier Somnambulen (1824) ja Die Seherin von Prevorst (1829).
Kerner julkaisi ensimmäisenä botulismin taudinkuvan 1817 ja sen jälkeen aiheesta kaksi kirjaa vuosina 1820 ja 1822. Hän teki aiheesta tutkimusta syöttämällä pilaantuneista makkaroista valmistamaansa uutetta eläimille ja kokeili sitä myös itseensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justinus Kerner Wikimedia Commonsissa
Kurt Löwenstein

Kurt Löwenstein (18. toukokuuta 1885 Bleckede – 8. toukokuuta 1939 Pariisi) oli saksalainen poliitikko, kasvatustieteilijä ja yksi sosialistisen nuorisojärjestö Die Falkenin perustajista.
Juutalaisen vaatekauppiaan perheeseen syntynyt Löwenstein opiskeli nuoruudessaan teologiaa ja filosofiaa Halberstadtissa, ja hänet hyväksyttiin berliiniläiseen rabbiinikouluun, mutta hän hylkäsi haaveet rabbin urasta ja luopui uskonnollisesta vakaumuksestaan.
Ensimmäisessä maailmansodassa Löwenstein ei pasifistina osallistunut sotatoimiin, mutta ilmoittautui Punaisen Ristin tehtäviin itärintamalle. Vuonna 1920 hänet valittiin Saksan valtiopäiville ensin vasemmistososialistina ja vuodesta 1923 sosiaalidemokraattien edustajana. Valtiopäivillä ja Berliinin kaupunginvaltuustossa Löwenstein keskittyi erityisesti koulutuspoliittisiin kysymyksiin.
Helmikuussa 1933 SA-joukot hyökkäsivät Löwensteinin kotiin ja vandalisoivat irtaimistoa. Löwenstein piti tekoa murhayrityksenä, koska asunnossa myös ammuttiin. Pian tämän jälkeen hän pakeni Saksasta, ensin Prahaan ja sitten Pariisiin, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen toukokuussa 1939. Hänet on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle.
Berliinin pohjoispuolella Werneuchenissa on nykyään Kurt Löwensteinin mukaan nimetty koulutuskeskus.
José Canalejas

| José Canalejas |
| --- | --- |

Espanjan pääministeri
 9. helmikuuta 1910–12. marraskuuta 1912  
Monarkki:  Alfonso XIII
Edeltäjä:  Segismundo Moret
Seuraaja:  Manuel García Prieto
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1854 Ferrol, Espanja
Kuollut: 12. marraskuuta 1912 (58 vuotta) Madrid, Espanja
Tiedot
Puolue:  Liberaalinen puolue
 Nimikirjoitus
José Canalejas y Méndez (31. heinäkuuta 1854 Ferrol – 12. marraskuuta 1912 Madrid) oli espanjalainen liberaalipoliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1910–1912. Hän kuoli poliittisen murhan uhrina.
Canalejas oli koulutukseltaan filosofian tohtori ja hän työskenteli Madridin yliopiston kirjallisuuden laitoksen luennoitsijana vuodesta 1873. Hänet valittiin Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1881. Hän toimi muun muassa yleisten töiden ministerinä ja oikeusministerinä 1888, valtiovarainministerinä 1894–1895 sekä maatalous-, teollisuus- ja kauppaministerinä 1902. Canalejas kohosi vähitellen Espanjan liberaalien johtohahmoksi. Hän pyrki ohjaamaan Liberaalipuolueen politiikka maltillisen sosiaaliliberalismin suuntaan.
Canalejas esiintyi vuodesta 1906 näkyvästi katolisen kirkon vaikutusvallan vastustajana eikä hyväksynyt Espanjan hallituksen käymiä salaisia neuvotteluita Pyhän istuimen kanssa. Tultuaan helmikuussa 1910 pääministeriksi hän ajoi läpi niin sanotun lukkolain (Ley del candado), joka kielsi uusien uskonnollisten sääntökuntien perustamisen. Canalejasin hallitus uudisti myös vaalilainsäädäntöä tarkoituksenaan vahvistaa demokratiaa ja heikentää paikallisten mahtimiesten vaikutusvaltaa. Lisäksi se sääti yleisen asevelvollisuuden ja ehdotti Katalonian alueelle rajoitettua itsehallintoa. Toisen Marokon kriisin aikana vuonna 1911 Canalejas määräsi Espanjan joukot miehittämään Larachen, Arcilan ja Alcazarquivirin kaupungit pohjoisessa Marokossa. Seuraavana vuonna Espanja joutui kuitenkin hyväksymään Fèsin sopimuksen, joka supisti sen etupiiriä Marokossa.
Anarkisti Manuel Pardiñas surmasi pääministeri Canalejasin ampumalla marraskuussa 1912 tämän ollessa kävelemässä töihin Madridin keskustassa. Pardiñas ampui välittömästi myös itsensä. Hänen motiivikseen arveltiin halu kostaa vuonna 1909 teloitetun työväenjohtaja Francisco Ferrerin kuolema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Canalejas Wikimedia Commonsissa
José Canalejas (espanjaksi) Biografías y Vidas
Johan Falk (elokuvasarja)

| Johan Falk |
| --- | --- |
Tyyli:  rikos
Kestoaika:  90 minuuttia
Pääosissa:  Jakob Eklund
Alkuperämaa:  Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   TV4  MTV3
Esitetty:  1999 – 2015
Tuotantokausia:  4
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
IMDb
Johan Falk on ruotsalainen 20-osainen elokuvasarja, joka kertoo Ruotsin poliisin erikoisyksikössä työskentelevän Johan Falkin elämästä. Falkia esittää Jakob Eklund. Vuosien 2009–2013 elokuvat perustuvat Ruotsin poliisin tietolähteen Peter Rätzin elämään. Elokuvissa poliisin tietolähteenä on Frank Wagner (Joel Kinnaman). Muissa pääosissa nähdään muun muassa Jens Hultén, Mikael Tornving ja Meliz Karlge.
Elokuvasarjaa on Ruotsin televisiossa esittänyt TV4-kanava, joka on ollut myös mukana tuotannossa. Suomessa MTV3 on esittänyt elokuvasarjaa.
Elokuvat > Ensimmäiset elokuvat (1999–2003)

Surmanjahti (Noll Tolerans) (1999)
Henkivartijat (2001)
Kolmas aalto (2003)
Elokuvat > Elokuvasarja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ensimmäinen kausi (2009) Erikoisyksikkö  Aseveljet (Vapenbröder)  National Target  Leo Gaut  Operaatio Satakieli (Operation Näktergal)  Lainsuojattomat (De fredlösa)  |  Toinen kausi (2012–2013) Pelin säännöt (Spelets regler) (2012)  107 patrioottia (2012)  Kaikkien ryöstöjen äiti (2012)  Organisaatio Karayan (2012)  Soluttautuja (2012)  Koodinimi Lisa (Kodnamn Lisa) (2013)  |  Kolmas kausi (2015) Ojasta allikkoon (Ur askan i elden)  Hiljaista diplomatiaa (Tyst diplomati)  Veritimantit (Blodsdiamanter)  Teljetty (Lockdown)  Päätös (Slutet)  |
Aiheesta muualla

Johan Falk -elokuvat Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Juha Tervala

Juha Tervala (s. 1976 Hollola) on suomalainen taloustieteilijä. Tervala työskentelee taloustieteen yliopistonlehtorina Helsingin yliopiston politiikan ja talouden tutkimuksen laitoksella. Aiemmin hän on johtanut Aboa Centre for Economicsia (ACE) vuosina 2009-2012 sekä toiminut vierailevana tutkijana Kansainvälisessä valuuttarahastossa ja Suomen Pankissa.
Tervala on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2008 Helsingin yliopiston valtiotieteellisestä tiedekunnasta otsikolla "Studies on the international effects of real shocks".
Valmistumisen aikaan Tervalan kommentit kulttuuriin suunnattujen verovarojen pienentämisestä aiheuttivat pienimuotoista kohua.
Aiheesta muualla

Tervalan tutkimukset IDEASissa
John Dimmer

| John Dimmer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1883 South Lambeth, Lontoo, Englanti
Kuollut: 21. maaliskuuta 1918 (34 vuotta) Marteville, Ranska
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1902–1918
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
Kunniamerkit:  Military Cross Viktorian risti
Ylennykset:  korpraali 1902 alikersantti 1903 vt. kersantti (1905) luutnantti (1911) kapteeni (1915) vt. everstiluutnantti (1918)
Joukko-osasto:  King’s Royal Rifle Corps
John Henry Stephen Dimmer (9. lokakuuta 1883 – 21. maaliskuuta 1918) oli brittiläinen toisen buurisodan jälkimaininkeihin ja ensimmäiseen maailmansotaan osallistunut sotilas. Hänelle myönnettiin sekä Military Cross- että Viktorian risti -ansiomitalit uroteoistaan loka-marraskuussa 1914. Hän oli ensimmäinen henkilö, jolle myönnettiin molemmat mitalit. Hän kaatui myöhemmin ratsailla taistelussa Martevillessä.
Elämäkerta

Dimmerin vanhemmat olivat rautatieyhtiön työntekijä ja entinen laivaston ylimatruusi John Dimmer ja palvelustyttö Ellen Dimmer o.s. Busby (1852–1932). Hänellä oli kaksi nuorempaa veljeä, sekä nuorena kuollut sisko. Hän oli jo nuorena aktiivinen kadettitoiminnassa.
Käytyään koulunsa loppuun ja työskenneltyään neljä vuotta insinööritoimistossa Dimmer liittyi King’s Royal Rifle Corps -jalkaväkirykmentin palvelukseen 1. heinäkuuta 1902. Vuodet 1902–1904 hän toimi tiedustelijana ja viestinviejänä Etelä-Afrikassa, missä sai kehuja kahdelta eri kenraalilta, jotka olivat Neville Lyttelton ja Ian Hamilton. Dimmer pyrki itseopiskelulla edistämään mahdollisuuksiaan päästä upseeriksi, mutta hänellä ei ollut varaa univormuun. Maaliskuussa 1908 alahuoneen St Pancras Eastin edustaja ja entinen upseeri Hugh Lea vetosi suoraan sotaministeri lordi Haldaneen Dimmerin puolesta, ja 15. huhtikuuta 1908 Dimmer sai upseerin pestin ja välittömän siirron Länsi-Afrikkaan, jotta hän välttyisi univormun ostamiselta. Hänestä tuli Afrikan-palveluksensa aikana vapaamuurari.
Dimmer ei Afrikasta palattuaan kyennyt ylläpitämään upseerilta odotettua elämäntapaa, joten hän lähti uudelleen Afrikkaan samaan tehtävään. Yhdistyneen kuningaskunnan liittyessä mukaan ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1914 hän sattui olemaan kotona vapaalla. Hän päätyi King’s Royal Rifle Corps -rykmentin 2. pataljoonan mukana länsirintamalle Ranskaan, missä hänen ansionsa 29.–31. lokakuuta 1914 taistelussa Bois du Polygonessa huomioitiin myöhemmin Military Cross -ansiomitalilla. Myöhemmin marraskuun 12. päivä hän jatkoi konekivääritulitustaan huolimatta siitä, että oli saanut kolme osumaa srapnellista ja kaksi osumaa luodeista. Tästä hänelle myönnettiin Viktorian risti – Dimmer itse luki asiasta sanomalehdestä ollessaan toipilaana Wimereux’ssa lähellä Boulognea. Hän oli ensimmäinen, jolle myönnettiin sekä Military Cross että Viktorian risti.
Dimmer kärsi toipilasaikansa jälkeen heikkohermoisuudesta ja alkoholiongelmasta. Palveltuaan vuoden 1915 aikana koulutusupseerina Sheernessissä ja jälleen länsirintamalla hänet lähetettiin vuonna 1916 Makedonian rintamalle. Hän toimi ensin konekivääriupseerina 10. divisioonassa, sitten komppanianpäällikkönä King’s Royal Rifle Corps -rykmentin 3. pataljoonassa ja lopulta tarkkailijana kuninkaallisissa lentojoukoissa. Hän sairastui malariaan ja hänet lähetettiin taas toipumaan Englantiin, minkä jälkeen hän palasi 2. pataljoonan yhteyteen. Helmikuussa 1917 hän sai verenmyrkytyksen.
9. tammikuuta 1918 Dimmer nimitettiin virkaatekeväksi everstiluutnantiksi. Hän kaatui taistelussa 21. maaliskuuta 1918 kesken hevosen selästä johtamansa vastahyökkäyksen. Hänen ruumiinsa löydettiin vasta maaliskuussa 1920 ja se haudattiin Maissemyn brittiläiselle hautausmaalle.
Perhe

Dimmer avioitui tammikuussa 1918 Gladys Dora May Parkerin kanssa Moseleyssä lähellä Birminghamia. Avioparille ei syntynyt lapsia. Dimmerin leski avioitui myöhemmin kuninkaallisten lentojoukkojen luutnantin ja Garvaghin paronin Leopold Canningin kanssa.
Galleria

John Dimmerin hauta
Kormun koulu

| Kormun koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Ala-asteentie 18, Kormu, Loppi
Tyyppi:  peruskoulu
Rehtori:  Susanna Eljaala-Ojala
Luokat:  1–6
Oppilaita:  57
Kormun koulu on peruskoulu Lopella lähellä Riihimäkeä. Koulussa on kolme opettajaa ja 57 oppilasta. Koulussa toimii kolme yhdysluokkaa 1–2, 3–4 ja 5–6. Koulun rehtori on Susanna Eljaala-Ojala.
Jonathan Glazer

Jonathan Glazer (s. 1965) on englantilainen elokuvien, mainosten ja musiikkivideoiden ohjaaja.
Glazer opiskeli lavastusta Nottingham Trent Universityssä ja aloitti elokuvien ja televisio-ohjelmien trailereiden tekemisen. Hänet palkittiin eräästä BBC:lle tekemästään traileristaan. Vuonna 1993 hän kirjoitti ja ohjasi kolme lyhytelokuvaa ("Mad", "Pool" ja "Commission"). Hän on ohjannut mainoselokuvia, muun muassa Guinness- (Swimblack ja Surfer) ja Stella Artois -olutmerkeille (Devils Island). 1990-luvun puolivälin jälkeen Glazer on ohjannut useita musiikkivideoita, ja hänet palkittiin vuonna 1997 MTV:n "Vuoden ohjaaja" -tittelillä.
Glazerin ensimmäinen pitkä elokuva oli Sexy Beast (2000). Hän oli mukana kirjoittamassa toista elokuvaansa Birth (2004), jossa näytteli Nicole Kidman.
Vuonna 2016 Glazerin elokuva Under the Skin (2013) äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Filmografia > Musiikkivideot

Massive Attack – Karmacoma (1995)
Blur – The Universal (1995)
Radiohead – Street Spirit (Fade Out) (1996)
Jamiroquai – Virtual Insanity (1996)
Jamiroquai – Cosmic Girl (1997)
Nick Cave and the Bad Seeds – Into My Arms (1997)
Radiohead – Karma Police (1997)
UNKLE ft. Thom Yorke – Rabbit in Your Headlights (1998)
Richard Ashcroft – A Song for the Lovers (2000)
Massive Attack – Live with Me (2006)
The Dead Weather – Treat Me Like Your Mother (2009)
Filmografia > Elokuvat

Sexy Beast (2000)
Birth (2004)
Under the Skin (2013)
The Zone of Interest (2023)
Filmografia > Mainokset

Barclays - Bull
Barclays - Chicken
Guinness - Dreamer
Guinness - Surfer
Guinness - Swimblack
Levi's - Odyssey
Levi's - Kung Fu
Stella Artois - Final Orders
Stella Artois - Devil's Island
Nike - Parklife
Sony Bravia - Paint
Motorola Red (julkaisematon)
Aiheesta muualla

Jonathan Glazer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Daniel Robert Epstein haastattelee Jonathan Glazeria (Arkistoitu – Internet Archive)
Kurukshetran piirikunta

Kurukshetran piirikunta (hindiksi कुरुक्षेत्र जिला, Kurukṣetra jilā, pandžabiksi ਕੁਰਕਸ਼ੇਤਰ ਜ਼ਿਲਾ, Kurakaśetara zilā) on yksi Intian Haryanan osavaltion 21 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Ambalan piirikuntaan, idästä Yamunanagarin piirikuntaan, etelästä Karnalin piirikuntaan ja lounaasta Kaithalin piirikuntaan.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 964 655 asukasta.
Jättikutoja

| Jättikutoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  grandis
Kaksiosainen nimi
 Ploceus grandis  (Gray, 1844) 
Katso myös
   Jättikutoja Wikispeciesissä   Jättikutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jättikutoja (Ploceus grandis) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Jättikutojaa tavataan São Tomé ja Príncipessä. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kanta saattaa olla laskussa. Se on luokiteltu silmälläpidettävä lajiksi.
Ján Jaško

| Ján Jaško> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1959 (ikä 65) Nitra, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Pituus:  187 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1996
Seurat:  HC Slovan Bratislava HK Dukla Trencin Kalajoen Junkkarit KalPa
NHL-varaus:  248. varaus, 1982 Quebec Nordiques
Valmennusura
Vuodet:  2000–2012
Seurat:  Alba Volán Székesfehérvár HKM Zvolen HC Slovan Bratislava HK Nitra JHT Kalajoki HK SKP Poprad
Ján Jaško (s. 20. kesäkuuta 1959 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkohyökkääjä.
Pelaajaurallaan Jaško pelasi muun muassa kymmenen kautta Tšekkoslovakian jääkiekkoliigan HC Slovan Bratislavassa ja seitsemän kautta Suomessa eri sarjatasoilla. Suomessa Jaško edusti II- ja I-divisioonassa pelannutta Kalajoen Junkkareita. Lisäksi kaudella 1993–1994 hän pelasi yhden ottelun SM-liigaa KalPassa.
Quebec Nordiques varasi Jaškon vuonna 1982.
Pelaajauransa jälkeen Jaško on toiminut valmentajana Unkarin ja Slovakian pääsarjoissa, minkä lisäksi hän toimi Junkkareiden päävalmentajana Suomi-sarjassa kaudella 2008–2009. Lisäksi hän on kuulunut Slovakian maajoukkueen valmennustiimiin sekä toiminut Unkarin maajoukkueen päävalmentajana.[lähde? ]
Muuta

Junkkarit on jäädyttänyt Jaškon pelinumeron 21.[lähde? ]
Jaškon poika Tomáš Jaško on myös jääkiekkoilija. Ján Jaškolla on myös nuorempi poika Niki Jaško[lähde? ], joka pelaa jääkiekkoa.
Aiheesta muualla

Tréner SR 20 Ján Jaško: V Huttwile sme doplatili na individuálne chyby (myös kuva)
Jorma Kauko

Jorma Kauko (5. elokuuta 1913 Viipurin maalaiskunta – 21. syyskuuta 1987) oli suomalainen rovasti ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Veli Hyrynmaa.
Jorma Kauko otti 1961 ensimmäisenä valokuvan Suomeen itärajan takaa palanneesta metsäpeurasta Kuhmon Karikankaalla. Myöhemmin Kauko vetosi kirjeitse presidentti Urho Kekkoseen että Kuhmon Elimyssalon alue säästettäisiin metsähakkuilta metsäpeuran rauhoitusalueeksi ja näin tapahtuikin.
Teoksia

Nimellä Jorma Kauko:
Kiveliön seikkailijat : kuvia erämaan kätköistä pojille, joilla on raikkaalle luonnolle ja reippaille eräretkille avautunut sydän. Karisto 1948
Seikkailuja tunturien maassa. Karisto 1950
Synti - mitä se on?. Aikamme kysymyksiä. Sarja 5. Suomen kirkon sisälähetysseura, Pieksämäki 1951
Äärimmäisiä. Kuva ja sana, Helsinki 1953
Kirkko rajalla : kinkeritraktaatti aikuisille. Agricola-seura, Helsinki 1963
Tuomittuja. Herättäjäyhdistys, Lapua 1971
Ihminen kierteessä. Kirjapaja, Helsinki 1975
Sanansa mittainen : romaani. Herättäjäyhdistys, Lapua 1976
Tietä etsien ; piirrokset Kaija Elo. Herättäjäyhdistys, Lapua 1977
Nimimerkillä Veli Hyrynmaa:
Mies elää vain kesällä : suvista tarinaa korvesta. Gummerus 1949