stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirkkopalvelut

| Kirkkopalvelut |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Yhteisen hyvän rakentaja kirkon, yhteiskunnan ja ihmisten välillä
Yritysmuoto:  yhdistys
Perustettu:  2001
Perustaja:  Suomen Kirkon Sisälähetysseura Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliitto
Puheenjohtaja:  Mikael Pentikäinen
Avainhenkilöt:   Ilkka Mattila  Helena Ahonen  Hannu Harri  Elina Ruha  Kati Kinnunen  Jukka Repo 
Kotipaikka:  Järvenpää
Tytäryhtiöt:   STEP-koulutus  Sacrum-Kotimaa 
Kotisivu:  www.kirkkopalvelut.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkkopalvelut ry on seurakuntien ja kristillisten toimijoiden valtakunnallinen yhteistyö- ja palvelujärjestö, hyvinvointi- ja koulutuspalvelujen tuottaja sekä hyväntekeväisyystoimija.
Järjestön tehtäviin kuuluvat muun muassa Yhteisvastuukeräyksen organisointi, sekä Kotimaanapu-, Ruoka-apu.fi- ja Vapaaehtoistyo.fi -palveluiden ylläpito. Lisäksi Kirkkopalvelut järjestää Kirkkopäivät ja Tiekirkko-toimintaa.
STEP-koulutus on ammattiopisto, kansanopisto ja opintokeskus. Se tarjoaa ammatillista koulutusta vuosittain 3 500 opiskelijalle, ja on kasvatus- ja ohjausalan suurin kouluttaja Suomessa. Oppilaitoksen vapaan sivistystyön lyhytkursseihin osallistuu tuhansia opiskelijoita vuosittain. Päiväkoti Valona toimii Järvenpäässä ja lastenkoti Valona Pieksämäellä. Valona Vanhuspalvelut tarjoaa tehostetun palveluasumisen hoitopaikkoja ikäihmisille Pieksämäellä. Kirkkopalvelujen omistama Kotimaa Oy on kustannusyhtiö ja viestinnän asiantuntijapalveluyritys.
Kirkkopalvelujen johtaja on Ilkka Mattila. Häntä ennen tehtävässä toimi pastori Simo Huhta, joka oli myös sen ensimmäinen johtaja. Keväällä 2020 Kirkkopalvelut työllisti 352 työntekijää. Kirkkopalvelujen liikevaihto vuonna 2020 oli 32,1 miljoonaa euroa. Kirkkopalvelut on SOSTEn jäsen.
Kirkkopalvelut sai alkunsa kun kaksi kirkollista järjestöä, Suomen Kirkon Sisälähetysseura ja Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliitto päättivät 1990-luvun alkupuolella yhdistyä. Virallisesti yhdistyminen saatettiin päätökseen vuonna 2001. Useiden yhdistymis- ja yritysjärjestelyiden myötä syntyi nykymuotoinen Kirkkopalvelut ry. Vuonna 2013 Kirkkopalvelut yhdistyi Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiön kanssa.
Aiheesta muualla

Kirkkopalvelujen kotisivut
Kirkkopalvelujen Twitter
Huhta, Simo: Kirkkopalvelujen synty. Suomen Kirkon Sisälähetysseuran ja Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliiton integraatio vuosina 1993-1999.
Kierumatara

| Kierumatara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Suku::  Matarat Galium
Laji::  aparine
Kaksiosainen nimi
 Galium aparine  L. 
Katso myös
   Kierumatara Wikispeciesissä   Kierumatara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kierumatara (Galium aparine) on mataroiden sukuun kuuluva yksivuotinen, ruohovartinen rikkakasvi. Kasvi muistuttaa läheisesti peltomataraa (Galium spurium), mutta on kookkaampi ja rotevavartisempi. Kierumataralla on 3–5 senttimetriä pitkät vastapuikeat lehdet, jotka kasvavat kiehkuroina varressa. Kukintona on viuhko, jossa on 2–5 hyvin pientä valkoista kukkaa. Hedelmykset ovat halkaisijaltaan 4-millimetriset, pareittain kasvavat, pyöreähköt ja täynnä pieniä koukkukarvoja. Kierumatara voi risteytyä peltomataran alalajin rikkapeltomataran (Galium spurium subsp. vaillantii) kanssa.
Kierumatara kasvaa Suomessa enimmäkseen etelärannikolla, mutta harvakseltaan Oulun korkeudelle asti. Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa se kasvaa yleisenä. Merenrannoilla laji on Suomessa alkuperäinen.
Käyttö

Kierumatara on syötävä kasvi. Ennen hedelmien muodostumista sen varsia ja lehtiä voi käyttää lehtivihannesten tapaan, tosin koukkukarvat voivat tehdä suutuntumasta epämiellyttävän. Kuivattuja lehtiä on käytetty vedessä uuttaen rohtona ja kuivatettuja ja paahdettuja hedelmiä kofeiinia sisältävänä kahvin korvikkeena.
Kreikassa ja Ruotsissa kierumataran varsia on käytetty maidon siivilöintiin. Kasvin juuresta saa kestävää punaista väriä.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Kierumatara (Galium aparine)
ITIS: Galium aparine (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Galium aparine (englanniksi)
Kraški ovčji sir

Kraški ovčji sir on slovenialainen lampaanmaidosta valmistettava juusto.
Kraški ovčji sir -juustoa valmistetaan Slovenian Krasin alueella maan lounaisosissa. Alueella on harjoitettu lampaiden kasvatusta jo vuosisatojen ajan. Juusto oli tärkeä myyntituote etenkin paikallisissa majataloissa, joissa myytiin myös niin sanottua pilaantunutta juustoa, joka sisälsi hyönteisentoukkia. Juusto on perinteisesti ollut suosittua etenkin vanhempien miesten keskuudessa.
Juusto valmistetaan tavallisesti lampaan raakamaidosta, mutta siihen voidaan käyttää myös lämpökäsiteltyä maitoa. Maito lämmitetään 31–33 °C ja siihen lisätään joko heraa tai bakteerikanta. Lisäksi käytetään renniiniä tai renniini-pepsiiniseosta. Seos hyytelöityy, jolloin sitä leikellään pienempiin osiin ja lämpötila nostetaan 38–42 °C asteeseen. Syntynyt juustomassa kerätään kankaisiin ja asetetaan muotteihin. Kuivasuolatessa juustoa puristetaan ja sitä käännellään kolmisen kertaa kolmen tai kuuden päivän aikana. Suolaus voidaan tehdä myös suolaliemessä, joka nopeuttaa valmistuksen tätä vaihetta. Juusto kypsyy tavallisesti kahdesta kolmeen kuukautta 15–18 °C asteen lämpötilassa. Yhden juustokilon valmistukseen käytetään noin 6–6,5 kiloa lampaanmaitoa.
Valmis juustokiekko on tavallisesti painoltaan noin 2,5–4,5 kiloa. Sen kuori on sileä ja väriltään keltainen tai ruskea. Koostumukseltaan juusto on yhtenäistä ja se ei murene. Sisältä juusto on keltaista tai harmaan ruskeaa. Väri tummuu ajan myötä. Juustoa syödään tavallisesti alku- tai jälkiruokana, sekä juustotarjottimilla. Juusto saatetaan valella oliiviöljyllä.
Kiiara

| Kiiara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. toukokuuta 1995 Wilmington, Willin piirikunta, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2013–
Tyylilajit:  pop, vaihtoehto R&B, experimentaalinen pop, elektropop
Levy-yhtiöt:  Atlantic Records, Warner Music Canada
Aiheesta muualla
www.iamkiiara.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kiara Saulters (s. 24. toukokuuta 1995 Wilmington, Willin piirikunta, Yhdysvallat, taiteilijanimeltään Kiiara) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on levytyssopimus Atlantic Recordsin kanssa. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2015 julkaistuaan kappaleen "Gold", joka pääsi muun muassa Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan sijalle 13. Hänet tunnetaan myös esiintymisestään Linkin Parkin vuonna 2017 julkaistulla kappaleella "Heavy".
Hän julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltään "Low Kii Sawage" maaliskuussa 2016 joka pääsi albumilistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Kanadassa sekä artistin kotimaassa Yhdysvalloissa. "Kiiara" on maininnut saaneensa suurimmat vaikutteet musiikkiinsa Eminemiltä, Rihannalta, Joyner Lucasilta, Yelawolfilta sekä Linkin Parkilta.
Diskografia > EP-levyt

Low Kii Savage (22. maaliskuuta 2016)
Diskografia > Singlet

Pääartistina
Bring Me Back (2013)
Gold (2015)
Feels (2016)
Hang Up tha Phone (2016)
Dopemang (mukana Ashley All Day) (2016)
Whippin (mukana Felix Snow) (2017)
Wishlist (2017)
Messy (2018)
Gloe (2018)
Diamonds (mukana Jauz) (2018)
1% (2018)
L*** Is a Bad Word (2018)
I Don't Wanna Be Friends (2018)
How Can You Love Me (2018)
Open My Mouth (2019)
Bipolar (2019)
Vierailevana artistina
Heavy (Linkin Park, mukana Kiiara) (2017)
Complicated (Dimitri Vegas & Like Mike & David Guetta, mukana Kiiara) (2017)
Cross My Mind Pt. 2 (A R I Z O N A, mukana Kiiara) (2017)
Darkside (Ty Dolla Sign & Future, mukana Kiiara) (2017)
Put Me Back Together (Cheat Codes, mukana Kiiara) (2018)
Be Somebody (Steve Aoki & Nicky Romero, mukana Kiiara) (2018)
Obsessed (Ashley All Day, mukana Kiiara) (2019)
Lonely Baby (Hyphen Hyphen, mukana Kiiara) (2019)
Back to You (Ekali, mukana Kiiara) (2019)
In the Stars (One OK Rock, mukana Kiiara) (2019)
Käännös suomeksi
Kesäpalatsi (Peking)

Kesäpalatsi
Torni kesäpalatsissa
Kesäpalatsi (yksink.: 颐和园, perint.: 頤和園, pinyin: Yíhéyuán) on vanha keisarillinen lomapaikka ja puutarha-alue noin 15 kilometrin päässä Pekingistä.
Historia

Ensimmäinen palatsi alueelle rakennettiin Jin-dynastian alkuaikoina. Qing-dynastian aikana vuonna 1750 palatsi uudelleenrakennettiin ja uudelleennimettiin. Britannian ja Ranskan joukot tuhosivat sen toisen oopiumisodan päätteeksi 1860, mutta leskikeisarinna Cixi rakennutti sen jälleen 1888 30 miljoonan hopeataalerin hinnalla. Rahat oli tarkoitettu Kiinan laivaston uusimiseen, ja niiden käyttö palatsin rakentamiseen onkin selkeä esimerkki Qing-dynastian loppuaikojen korruptiosta. Uudelleenrakentaminen kesti noin vuoden, minkä päätteeksi Cixi antoi palatsille sen nykyisen nimen: Rauhan ja harmonian puutarha.
Boksarikapinan yhteydessä 1900 ulkomaalaiset hävittivät Kesäpalatsin jälleen, tuhoten lähes kaikki suuret temppelit ja hallit. Keisarinna Cixi aloitutti taas uudelleenrakennuksen palattuaan Pekingiin 1903.
Viimeinen Qing-dynastian keisari Puyi karkotettiin Kesäpalatsista 1924 ja palatsista tehtiin puisto, josta muodostui hyvin suosittu kesäinen retkikohde Pekingin asukkaille ja siellä käyville matkailijoille.
Kesäpalatsi valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1998.
Alue

Kesäpalatsi kattaa noin 294 hehtaarin alueen, josta kolme neljäsosaa on vettä. Merkittävimmät paikat ovat Pitkän iän kukkula ja Kunming-järvi. Puutarha-alueella sijaitsee hallintoalue, jossa Cixi hoiti valtion asioita. Lisäksi siellä on asuinalue puutarhoineen. Puutarhat yhdistävät eteläisen ja pohjoisen Kiinan puutarhansuunnitteluperinteitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
BeijingService.com (englanniksi)
Travel China Guide (englanniksi)
Kesäpalatsi UNESCOn maailmanperintöluettelon sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Virtual Tour (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema
Kourajoki (Sastamala, Suodenniemi)

| Kourajoki |
| --- | --- |
 Kourajoen pato
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Sastamala (Suodenniemi)
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kauvatsanjoen valuma-alue (35.15)
Pinta-ala:  813,08 km² 
Pääuoman pituus:  noin 90 km 
Pääuoman osuudet:  Ala-Kauvatsan joki ←Puurijärvi ←Kauvatsanjoki ←Sääksjärvi ←Jaaranjoki ←Kiikoisjärvi ←Mouhijoki ←Mouhijärvi ←Kourajoki ←Leppijoki ←Taipaleenjoki ←Toijasjoki ←Oksjoki ←Jyräjoki
Yhtyy:  Kokemäenjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kourajärvi
 :  61.5352°N, 22.7619°E
Laskupaikka:  Mouhijärvi
 :  61.5160°N, 22.7641°E
Esteet:  säännöstelypato
Taajamat:  Kouraniemi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  64,8 m  
Laskukorkeus:  64,7 m  
Korkeusero:  0,1 m
Pituus:  2,6 km  
Keskileveys:  10 – 90 m
Kaltevuus:  0,04 m/km
Muuta
Kourajoki on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen Kouraniemessä sijaitseva noin 3 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa lyhyen osuuden Kauvatsanjoen valuma-alueen noin 90 kilometriä pitkästä pääuomasta.
Joen kulku

Kourajoki alkaa Kourajärven eteläpäästä, missä joki purkautuu Tarkkinaisen ja Haapasaaren välistä kohti etelää. Haapasaari lienee entinen saari, joka sijaitsee joen rannassa. Kouraniemen kylän kiinteä ja vapa-ajan asutus seuraa jokea alas Mouhijärvelle, jonka Ohrilahteen joki laskee. Joen yläjuoksulla on ainoa silta, jossa Putajantieltä (yhdystie 2591) haarautuva Vesunnintie (yhdystie 13074) ylittää joen ja jatkaa Karinkylään ja Vesuntiin. Keskijuoksulla sijaitsee Kourakoski, jossa vesi nykyään korkeintaan virtaa tavallista nopeammin. Alajuoksulla joki tekee suoran käännöksen ja muodostaa Ohrilahden kanssa väliinsä Nakiniemen. Joki virtaa laaksoon muodostuneen peltomaiseman läpi ja rannoille ulottuu metsämaata vain alajuoksulla.
Joen silta on samalla säännöstelypato, jolla säännöstellään Kourajärven vedenkorkeutta. Järven säännöstelyväli on 64,62–65,22 metriä mpy. Myös alapuolista Mouhijärveä säännöstellään välille 63,82–65,02 m mpy. Mouhijoen niskalla sijaitsevalla pohjapadolla.
Joen valuma-alue

Kourajoki sijaitsee Kokemäenjoen vesistöalueella (35) Kauvatsanjoen valuma-alueen (35.15) keskijuoksulla Mouhijärven alueella (35.155). Kourajoen varsinainen valuma-alue käsittää kaikki yläpuoliset jokihaarat, joita käsitellään Kauvatsanjoen valuma-alueen artikkelissa. Kourajoen lähialueelta tulee neljä pientä ojaa. Kaksi suurinta tulevat joen länsipuolelta. Keskijuoksulle yhtyy Härkämylly eli Kalaportaanoja, joka saa alkunsa kahden kilometrin päässä Kankaanjärvestä. Toinen oja alkaa pieneltä ojitetulta Horvostensuolta.
Näkymä Kourajärvelle joen niskalla.
Konvektiopilvi

Tornimainen kumpupilvi, Cumulus congestus
Konvektiopilvi on pilvi, joka syntyy konvektion vaikutuksesta eli paikallisten nostevoimien kiihdyttäessä ilmaa suppeilla alueilla. Konvektiopilviin kuuluvat kumpupilvi ja kuuropilvi.
Nostevoimat syntyvät lämpötilaeroista, joita aiheuttavat ilmakerroksen alaosan lämpeneminen, yläosan jäähtyminen, ehdollisesti epävakaan kerroksen pakotettu nousuliike tai kyllästystilan saavuttaminen.
Keuruun soittajapojat

Keuruun Soittajapojat on keuruulainen puhallinorkesteri, jonka juuret johtavat vuoteen 1952. Orkesterin perusti opettaja Erkki Haapamäki (1918-1989), joka toimi sen johdossa 30 vuoden ajan vuoteen 1982 saakka. Perustamisen aikoihin alkupääomaksi saatiin Keuruun Pohjoislahden Maamiesseuran lahjoittamat soittimet, joiden varassa voitiin aloittaa kahdeksanhenkisellä soittokunnalla. Musiikin harrastus vahvistui entisestään, kun Keuruun työväenyhdistys lahjoitti omistamansa soittimet soittokunnalle. Soittajien määrä oli kasvanut jo kahdeksaantoista.
Vuosien saatossa orkesteritoiminta on tarjonnut harrastuksen useille sadoille nuorille, joista moni on myöhemmin hakeutunut Erkki Haapamäen esimerkin mukaisesti musiikin tai opetusalan ammattilaisiksi.
Toiminta

Toiminnan laajentuessa perustettiin kaksi orkesteritasoa: A-orkesteri kokeneemmille soittajille ja B-orkesteri, joka tarjoaa harjoittelu- ja esiintymismahdollisuuden aloitteleville muusikoille. Koulutusjärjestelmässä kokeneet soittajat antavat yksityisopetusta aloittelijoille. Soittajapoikien jäsenillä on ollut mahdollisuus opiskella musiikkia myös Partaharjun, Sulasolin ja Soittajapoikien omilla musiikkileireillä.
Keuruun Soittajapojat on perinteisesti ollut vakioesiintyjä paikallisissa tapahtumissa, kuten kansallisten juhlapyhien juhlallisuuksissa, vappumatineoissa sekä varuskunnan ja paikallisten yhdistysten juhlatilaisuuksissa.
Esiintymismatkat ulkomaille

Ruotsi 1961
Saksaselvennä 1973
Puola 1974
Ruotsi 1975
Tanska 1979
Ruotsi, Tanska, Saksa 1981
Tšekkoslovakia 1983
Sveitsi 1985
Saksaselvennä 1987
Ruotsi, Saksa, Alankomaat 1989
Norja 1994
Tanska 1996
Osallistumiset kilpailuihin ja tapahtumiin

1960 Pori, Koulun suurjuhlat
1964 Oulu, Koulun suurjuhlat
1968 Tampere, opetusministeriön järjestämä taidetapahtuma
1972 Jyväskylä, opetusministeriön järjestämä taidetapahtuma
1975 Kuopio, Kuopio tanssii ja soi valtakunnallinen puhallinorkesterikilpailu
1980 Tampere, opetusministeriön järjestämä taidetapahtuma
1984 Lahti, valtakunnallinen Nuorison taidetapahtuma
Levytykset

1981 Puhallinmusiikkia Keuruulta
Konvektiosolu

Konvektiosolu tarkoittaa säätieteessä yleensä yksittäistä kuuropilveä, joka syntyy nousevassa ilmavirtauksessa. Pilveen kehittyy laskuvirtaus, jolloin ilma alkaa kiertää. Ilmakehässä on myös suuremman mittakaavan konvektiojärjestelmiä.[lähde? ]
Konveksisuus

Konveksisuus eli kuperuus on koveruuden vastakohta. Yleisesti se viittaa ulospäin pullistuvuuteen, mutta se tarkoittaa hieman eri asioita riippuen aihepiiristä.
Optiikassa:
kupera linssi
kupera peili
Matematiikassa on:
konvekseja funktioita
konvekseja joukkoja
konvekseja kulmia
konvekseja monikulmioita
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Konveksisuus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keuruun varikko

| Keuruun varikko |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1940–2013
Valtio:  Suomi
Aselajit:  pioneeri
Tukikohta:  Kaleton
Sodat ja taistelut:  kyllä
Keuruun varikko (lyhenne KEUV, aik. KeuV), entiseltä nimeltään Keuruun pioneerivarikko (KeuPionV), oli Puolustusvoimien räjähdekeskukseen (RÄJK) kuulunut varikko Keuruun Kalettomalla. Varikon päätehtävänä oli hankkia, tuottaa, huoltaa, varastoida sekä jakaa pioneeriräjähteitä ja -tarvikkeita. Se hankki ja valmisti pioneerialan harjoitusvälineitä sekä varastoi ja jakoi joukoille linnoittamis- ja maastoittamismateriaaleja. Räjähdekeskuksen perustamiseen asti sillä oli myös koe- ja testaustoimintaa.
Organisaatio

Varikko muodostui varikkotoimistosta, tuotanto-osastosta ja materiaaliosastosta.
Varikosta tuli vuoden 2008 alussa Haapajärven asevarikon, Parkanon pioneerivarikon ja Ähtärin asevarikon tavoin Räjähdelaitoksen osasto laitoksen esikunnan sijaitessa Ähtärin Inhassa.
Vuoden 2013 alusta alkaen varikko kuului osana uuteen Räjähdekeskukseen (TEKN-OS KEURUU/RÄJK).
Henkilöstö ja johto

Varikko työllisti noin 80 henkeä. Päälliköitä ovat olleet mm. seuraavat upseerit:
everstiluutnantti Aatto Salmio 1945
majuri Onni Heinonen 1945–1954
everstiluutnantti Martti Salonen 1954–1973
everstiluutnantti Panu Loikkanen 1973–1978
everstiluutnantti Pertti Huttunen 1978–1985
everstiluutnantti Ahti Vartiainen 1985–1988
everstiluutnantti Simo Pajulahti 1988–1992
majuri/everstiluutnantti Juhani (Erkki) Saikkonen 1993–1996
everstiluutnantti Martti Makkonen 1997–2002
everstiluutnantti Timo Laine 2003–2007
majuri Lasse Raassina 2007–
insinöörimajuri Pekka Sarja 2012–
Historia ja muuta

Varikko oli perustettu vuonna 1940. Perustettaessa sen nimi oli Pioneerivarikko 2 (PionV 2). Myöhemmin se toimi nimellä Keuruun pioneerivarikko ja Pioneerivarikko (PionV) vuoteen 1992 asti. Varikon kansanomainen nimitys on Kalettoman varikko.
Nykytilanne

Varikon toiminta lakkasi vuoden 2013 lopussa. Viimeiset toiminnot jäivät Itä-Suomen huoltorykmentin alaisiksi. 1960-luvun palvelussuhdeasunnot on purettu ja muut kiinteistöt laitettu julkiseen myyntiin.
Kiianlinna

| Kiianlinna> Sijainti |
| --- | --- |
 Kiianlinna
Koordinaatit:  60.9337402°N, 24.59321109°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Janakkala
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiianlinna on Kanta-Hämeessä Janakkalan Vanajan Rastilan kylässä sijaitseva  mäkilinna.
Mäkilinna

Mäkilinnan paikka sijaitsee Janakkalan kirkosta 4,4 kilometriä pohjoiseen. Mäki on pieni osa Kalpalinnan laskettelukeskusta, joka jää Hiidenjoen lounaispuolelle. Mäki sisältyy harjuselänteiden keskellä olevaan moreeniharjanteeseen ja sen huipun laajuus on 60×15 metriä. Mäen rinteet ovat vaikeat kiivetä, mutta mäen päät ovat loivempia. Mitään puolustavarustuksen jäänteitä, kuten esimerkiksi kivivalleja tai vallihautoja, ei ole löydetty. Mäen pohjoispuoliselta tasanteelta on löydetty saviastian sirpaleita ja hyvin paksu nokimaakerrostuma.
Tutkimuksia

Kohdetta on tutkittu koekaivauksin vain vuonna 1989, mutta sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo) ja 1984 (Jyri Saukkonen).
Historiaa

Kiianlinna kuului muinaisen Hämeen linnavuorten ketjuun. Vuonna 1939 paikalle alettiin rakentaa laskettelurinnettä. Karl A. Ebb ja Aleksanteri Patama näkivät metsästysmatkalla vuonna 1939 paljaaksi hakatun mäen ja kävivät myöhemmin vilkaisemassa aluetta tarkemmin. Aikansa alpinistina tunnettu "Kalle" Ebb ihastui alueeseen ja osti sen. Ebb rakennutti jo samana vuonna Kiianlinnaan ensimmäisen rinteen. Lisäksi Ebb rakennutti viikonloppumajansa ylös rinteeseen ja alemmaksi kasvihuoneen. Hän hautasi Kiianlinnan tilalleen myös varhain kuolleen poikansa Heimo Ebbin, joka kaatui sodan viimeisinä päivinä.
Konventionalismi

Konventionalismi tarkoittaa pyrkimystä sovinnaisuuteen sekä totuttujen ja tavanomaisten menettelytapojen kannattamista.
Filosofiassa konventionalismi on katsomus, joka korostaa teorioiden ja totuuksien sopimusluonnetta. Konventionalismin mukaan tieteellisten ja filosofisten teorioiden totuus palautuu ennen kaikkea yksilöiden tai yhteisöjen tekemiin sopimuksiin, eikä niinkään näistä riippumattomiin todellisuuden asiantiloihin ja tapahtumiin. Konventionalismi tunnetaan myös nimellä normatiivinen relativismi. Konventionalismi liitetään usein skeptisismiin.
Konventti

| --- | --- |
:  Määritelmä:  1. valmistelukunta tai -ryhmä 2. kokoontuminen 3. toverikunta 4. nunna- tai munkkikunta 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Konventti. Katso konventti Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Kobolttihohde

| Kobolttihohde |
| --- | --- |
 Ruotsista louhittu näyte, jossa kuutiomainen kobolttihohdekide sulfidimineraalikivessä
Luokka:  sulfidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  CoAsS
Molekyylipaino:  165,92 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Asu:  kuutiollisia kiteitä, massoja, rakeinen
Kidejärjestelmä:  kuutiollinen (rombinen)
Lohkeavuus:  heikko
Kovuus Mohsin asteikolla:  5,5
Ominaispaino:  6,33 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  metallikiilto
Viiru:  harmaanmusta
Läpinäkyvyys:  läpinäkymätön
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Kobolttihohde Commonsissa 
Kobolttihohde eli koboltiitti (kemialliselta nimeltään kobolttiarseenisulfidi CoAsS) on kobolttimalmimineraali. Kiderakenteeltaan kobolttihohde on kuutiollinen, mutta kiteet voivat esiintyä myös oktaedreinä tai pentagonidodekaedreina tai näiden yhdistelminä. Kobolttihohde on väriltään tinanvalkea, punertavan teräksen harmaa tai harmahtavan musta. Viiru on harmaa tai musta ja kiilto on metallinhohtoinen. Kobolttihohteen kovuus on 5,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 6,0–6,4 g/cm³.
Kobolttihohdetta esiintyy hydrotermisissä juonissa tai metamorfisissa kivissä. Kobolttihohde on myös tärkeä kobolttimalmimineraali. Se voi sisältää pieniä määriä rautaa.
Aiheesta muualla

Mindat: Cobaltite (englanniksi)
Webmineral: Cobaltite Mineral Data (englanniksi)