stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chiban prefektuuri
Historia

Chiban prefektuuri muodostuu vanhoista Awan, Kazusan ja Shimōsan provinsseista. Japanin siirtyessä prefektuurijakoon Meiji-restauraation seurauksena Chiban alueesta muodostettiin ensin Kisarazun ja Inban prefektuurit, jotka yhdistettiin Chiban prefektuuriksi 15. kesäkuuta 1873.
Talous

Chiba on yksi Japanin suurimmista teollisuusalueista. Chiban tultua valituksi suuren Kawasakin terästehtaan pystytyspaikaksi 1950 ryhtyi prefektuurin hallitus laajaan maankuivausoperaatioon, jolla ruopattiin valtavia alueita tehtaille, varastoille ja satamille. Kemikaalien tuotanto, petrokemiallinen jalostus ja konetuotanto ovat kolme suurinta Chiban teollisuuden alaa. Yhdessä ne muodostavat 48 prosenttia prefektuurin viennistä. Viime vuosina hallitus on rahoittanut yli kahdeksaakymmentä teollisuusaluetta laajentaakseen kehitystä myös syvemmälle sisämaahan. Chiban tuottamien tavaroiden arvo on Japanin seitsemänneksi suurin.
Maanviljelyn saralla Chiban prefektuuri on Japanin toiseksi tuottavin alue, joka jää toiseksi ainoastaan Hokkaidōlle.  Vihannesten suurin tuottaja on kuitenkin Chiba. Rannikolla harjoitetaan kalastusta, ja Chiba pyydystää suuren osan Japanin kampela-, pallas- ja hummerisaaliista. Myös merilevää kerätään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chiban prefektuuri Wikimedia Commonsissa
Chiban prefektuurin internetsivut (japaniksi)
| n k Chiban prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Abiko  Asahi  Chiba (pääkaupunki)  Chōshi  Funabashi  Futtsu  Ichihara  Ichikawa  Inzai  Isumi  Kamagaya  Kamogawa  Kashiwa  Katori  Katsuura  Kimitsu  Kisarazu  Matsudo  Minami-Bōsō  Mobara  Nagareyama  Narashino  Narita  Noda  Ōami-Shirasato  Sakura  Sanmu  Shiroi  Sodegaura  Sōsa  Tateyama  Tōgane  Tomisato  Urayasu  Yachimata  Yachiyo  Yotsukaidō  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Awan piirikunta (Kyonan) · Chōsein piirikunta (Chōnan · Chōsei · Ichinomiya · Mutsuzawa · Nagara · Shirako) · Inban piirikunta (Sakae · Shisui) · Isumin piirikunta (Onjuku · Ōtaki) · Katorin piirikunta (Kōzaki · Tako · Tōnoshō) · Sanbun piirikunta (Kujūkuri · Shibayama · Yokoshiba-Hikari) |  |
| n k Japanin prefektuurit ja alueet |
| --- | --- | --- |
| Hokkaidō |  Hokkaidō  |  |
| Tōhoku |  Aomori  Iwate  Miyagi  Akita  Yamagata  Fukushima  |  |
| Kantō |  Ibaraki  Tochigi  Gunma  Saitama  Chiba  Tokio  Kanagawa  |  |
| Chūbu |  Niigata  Toyama  Ishikawa  Fukui  Yamanashi  Nagano  Gifu  Shizuoka  Aichi  |  |
| Kansai |  Mie  Shiga  Kioto  Osaka  Hyōgo  Nara  Wakayama  |  |
| Chūgoku |  Tottori  Shimane  Okayama  Hiroshima  Yamaguchi  |  |
| Shikoku |  Tokushima  Kagawa  Ehime  Kōchi  |  |
| Kyūshū · Ryūkyū |  Fukuoka  Saga  Nagasaki  Kumamoto  Ōita  Miyazaki  Kagoshima  Okinawa  |  |
Alueellinen suurvalta

Kansainvälisessä politiikassa alueellinen suurvalta tarkoittaa valtiota, joka pystyy käyttämään valtaa maantieteellisen alueen sisällä.
Ominaisuudet

Alueelliset suurvallat määrittelevät maantieteellisen alueen polariteetin. Tyypillisesti alueellisista valtaa käyttävillä valtioilla on alueen kannalta tärkeitä ominaisuuksia, mutta joiden maailmanlaajuinen merkitys on pieni.
Nykyiset alueelliset vallat

Alla on lueteltuna ne valtiot, jotka kansainvälisen politiikan tutkijat tai muut asiantuntijat ovat luokitelleet alueellisiksi suurvaltioiksi. Valtiot täyttävät jossain määrin alueellisen vallan kriteerit. Asiantuntijoiden joukossa on kuitenkin eriäviä näkemyksiä.
Nykyiset alueelliset vallat > Aasia > Itä-Aasia

Kiinalähde?
Japani
Etelä-Korea
Nykyiset alueelliset vallat > Aasia > Kaakkois-Aasia

Indonesia
Nykyiset alueelliset vallat > Aasia > Etelä-Aasia

Intia
Nykyiset alueelliset vallat > Aasia > Lähi-itä

Iran
Israel
Saudi-Arabia
Turkki
Nykyiset alueelliset vallat > Afrikka > Saharan eteläpuolinen Afrikka

Nigeria
Etelä-Afrikka
Nykyiset alueelliset vallat > Eurooppa > Itä-Europpa

Venäjälähde?
Nykyiset alueelliset vallat > Eurooppa > Keski-Eurooppa

Saksalähde?
Nykyiset alueelliset vallat > Eurooppa > Länsi-Eurooppa

Ranskalähde?
Yhdistynyt kuningaskunta
Nykyiset alueelliset vallat > Eurooppa > Etelä-Eurooppa

Italia
Espanja
Nykyiset alueelliset vallat > Pohjois-Amerikka

Yhdysvallatlähde?
Nykyiset alueelliset vallat > Oseania

Australia
Nykyiset alueelliset vallat > Etelä-Amerikka

Argentiina
Brasilia
Käännös suomeksi
Rovaniemen Palloseura

| Mitalit> Mestaruussarja ja Veikkausliiga  |
| --- | --- | --- |
|  Hopeaa | 2015, 2018 |  |
|  Pronssia | 1988, 1989 |  |
Suomen Cup 
|  Kultaa | 1986, 2013 |  |
|  Hopeaa | 1962, 1993 |  |
Liigacup 
|  Hopeaa | 1996, 2015 |  |
Rovaniemen Palloseura eli RoPS on vuonna 1950 perustettu rovaniemeläinen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa Ykkösessä ja naisten edustus Naisten Kakkosessa.
RoPS:n kotikenttä on Rovaniemen keskuskentällä ja seuran tunnusvärit ovat sininen ja valkoinen. Seuran pelaajamäärä, nappulat ja ikäkausijoukkueet yhteen laskettuna on noin tuhat.
Historia > Seuran perustaminen

Rovaniemeläinen sanomalehti Lapin Kansa uutisoi 12. helmikuuta 1950 rovaniemeläisten palloilijoiden halusta irtaantua "yleisurheiluseurojen kahleista" ja perustaa uusi palloseura Rovaniemelle. SPL:n Lapin piirin alaisen palloseuran perustava kokous pidettiin 16. helmikuuta 1950 ja sillä päivämäärällä Rovaniemen Palloseura sai alkunsa. Kokouksen puheenjohtajaksi valittiin SPL:n Lapin piirin puheenjohtaja K.O. Kemppainen ja sihteeriksi Valle Virtasalo. Kemppainen korosti puheessaan, että Lapin piirin on saatava SPL:n alainen palloseura ja vilkkaan keskustelun tuloksena oli, että sellainen myös perustetaan.
Uuden seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin yksimielisesti Ave Somersaari, varapuheenjohtajaksi Helge Sallasvaara, sihteeriksi Valle Virtasalo, rahastonhoitajaksi Veikko Tiainen ja kalustonhoitajaksi Juhani Antikainen. Johtokunnan muiksi jäseniksi valittiin Arvi Winberg, Armas Saastamoinen, Paavo Lampinen ja Arvo Autio sekä varalle Eino Ohenoja ja Holger Kramsu. Tilintarkastajaksi valittiin Antti Marski ja Ossi Suhonen sekä varalle Erkki Kähkönen ja Osmo Paavola. Jäsenmaksuksi seura päätti aikuisilta 50 markkaa, junioreilta 20 markkaa, kannattavilta jäseniltä 200 markkaa ja seuran ainaisjäseniltä 1 000 markkaa. Seuran nimeä ei vielä tuolloin päätetty, vaan se jätettiin kevätkokoukseen, johon mennessä seuran jäsenet saivat jättää uudelle seuralle nimiehdotuksensa.
14. maaliskuuta 1950 pidetyssä kokouksessa uuden seuran nimeksi hyväksyttiin Rovaniemen Palloseura (RoPS). Seuran peliasun väreiksi valittiin samassa kokouksessa sininen ja valkoinen.
Historia > Menestyksen vuodet

1980-luvun loppupuoli oli seuralle vahvaa aikaa. Vuonna 1986 seura saavutti Suomen Cupin voiton kukistamalla loppuottelussa Kemin Palloseuran 2–0. Kausina 1988 ja 1989 RoPS saavutti Mestaruussarjassa pronssia. Seuran nousu maan kirkkaimmalle huipulle oli samalla 1980-luvun huomattavimpia suomalaisia urheiluilmiöitä. Cup-voittajien cupissa 1987–1988 RoPS ylsi puolivälieriin.
RoPSin 1980-luvun menestys sai jatkoa vielä ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella 1990. Kausi alkoi 13 tappiottomalla ottelulla, ja joukkue oli runkosarjassa toinen. Puolivälierissä RoPS hävisi kotonaan MP:lle rangaistuspotkukilpailussa, mutta voitti vierasottelun Mikkelissä. Ratkaisuottelu Rovaniemellä päättyi tasan, jolloin MP jälleen voitti rangaistuspotkukilpailun. RoPS teki kuitenkin onnistuneen protestin tuomarivirheestä. Tästä seurasi uusintaottelu, jonka MP viime hetken maalilla voitti. RoPSin lopullinen sijoitus oli viides. Otteluparin sekavat tapahtumat vaikuttivat osaltaan koko pudotuspelijärjestelmän lopettamiseen.
Heti kauden 1991 alussa RoPS vaihtoi valmentajaa, kun seuran aikoinaan pääsarjaan luotsanneen Jerzy Masztalerin korvasi Graham Williams. Joukkue taisteli mitaleista loppuun asti, mutta jäi tasaisessa sarjassa lopulta seitsemänneksi. Kauden aikana RoPS voitti Lahden Reippaan 11–0, mikä on edelleen Veikkausliigan historian suurinumeroisin voitto. Kausi 1992 sujui sarjan keskikastissa lopullisen sijoituksen ollessa jälleen seitsemäs. Joukkuetta valmensi Olavi Tammimies.
Parin edellisen kauden pettymyksistä huolimatta RoPSin tavoite oli edelleen selviytyä eurocupeihin. Kaudelle 1993 uudeksi valmentajaksi tuli Keith Armstrong II divisioonan Rovaniemen Lapista. Tavoitteesta jäätiin selvästi, sillä RoPS ylsi niukasti kahdeksan joukkueen loppusarjaan, jonka päätyttyä joukkue löytyi jälleen seitsemänneltä sijalta. RoPS ylsi myös Suomen Cupin finaaliin, mutta HJK oli Porissa pelatussa loppuottelussa parempi maalein 2–0.
Kaudella 1994 sai alkunsa eräs RoPSin tavaramerkeistä, sillä joukkueeseen saapui kaksi sambialaista pelaajaa. Toinen heistä oli Zeddy Saileti, joka vuosikausien ajan houkutteli seuraan maanmiehiään. Kausi sujui muutamia edellisiä paremmin, ja joukkue oli mitalivauhdissa aina syksyyn saakka. Neljä viimeistä ottelua tuottivat kuitenkin tappion, joten RoPSin sijoitus oli viides. Kauden päätyttyä Keith Armstrong siirtyi TP-Seinäjoen valmentajaksi. Myös pelaajapuolella joukkue koki pahoja menetyksiä.
Historia > Taantuminen sarjan häntäpäähän

Nimimiehensä menettänyt RoPS joutui taistelemaan sarjapaikastaan kaudella 1995. Tehtävää hankaloittivat Veikkausliigan joukkuemäärän supistaminen sekä valmentajaruletti. Heikon alkukauden jälkeen Timo Salmen korvasi jo aiemmin seuran valmentajana toiminut Graham Williams. Hän kuitenkin yllättäen jätti paikkansa syyskuussa, jolloin hänen tilalleen tuli Ari Matinlassi. Joukkue sijoittui lopulta yhdeksänneksi säilyttäen sarjapaikkansa.
Kausi 1996 oli myös vaikea. Ari Rantamaan valmentama miehistö joutui taistelemaan sarjapaikastaan kuuden joukkueen putoamissarjassa, mutta Zeddy Sailetin maalit nostivat RoPSin sarjan toiseksi ja viimeiselle suoran säilyjän paikalle. Liigakarsintaan joutunut HJK jäi RoPSista pisteen päähän.
Veikkausliiga-kausi 1997 alkoi RoPSilta heikosti, ja kun joukkue putosi sarjan viimeiseksi, valmentaja Rantamaa joutui tekemään tietä Kari Virtaselle. Hänen johdollaan kurssi kääntyi. Joukkue pelasi seuraavat kahdeksan peliä ilman tappioita. Kaksi kierrosta ennen loppua jopa pronssi oli ulottuvilla, mutta lopullinen sijoitus oli kuudes. Erityisesti joukkueen kokeneet vahvistukset Ismo Lius ja Ilkka Mäkelä pelasivat vahvat kaudet.
RoPS koki pahoja pelaajamenetyksiä kaudelle 1998. Erityisesti Zeddy Sailetin ja Matti Hiukan maalien ansiosta joukkue sijoittui kuitenkin turvallisesti kahdeksanneksi. Matti Hiukka voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden 11 osumallaan. Hän siirtyi kauden jälkeen FC Jokereihin.
Liigakaudella 1999 käytiin kovaa taistelua runkosarjan kahdeksannesta sijasta, joka riitti putoamisen varmaan välttämiseen. RoPS pelasi keskikesällä seitsemän ottelun putken ilman tappioita, ja saavutti lopulta kahdeksannen sijan maalieron turvin ennen Turun Palloseuraa. Loppusarjassa paras terä oli poissa, eikä sijoitus enää parantunut.
Kari Virtasen lähdettyä, kaudelle 2000 valmennusvastuun otti RoPSia myös kaudella 1992 luotsannut Olavi Tammimies. Seura luotti jälleen ulkomaalaispelaajiinsa, joista Zeddy Saileti teki 11 maalia. RoPS sijoittui sarjassa yhdeksänneksi. Liigacupissa RoPS jäi alkulohkoon hävittyään pääkaupungin seuroille HJK:lle ja Jokereille omat ottelunsa.
RoPSia oltiin jo monen vuoden ajan veikattu lähtöä liigasta, mutta putoaminen ei ollut koskaan ollut kovinkaan lähellä. Kaudella 2001 Mauri Holapan valmentama miehistö kuitenkin hävisi sarjan 11 viimeistä ottelua, mikä pudotti RoPSin ensimmäistä kertaa 19 vuoteen alemmalle sarjatasolle. Kauden aikana joukkueessa pelasi kuusi sambialaista ja viisi puolalaista pelaajaa. Suomen Cupissa joukkue putosi neljännesvälierissä, kun TamU voitti sen 2–1.
Historia > Veikkausliiga-paikan vakiinnuttaminen

Visiitti Ykkösessä jäi jälleen yhden kauden mittaiseksi, sillä Kari Virtasen valmentamana RoPS voitti kauden 2012 Ykkösen kahdeksan pisteen erolla SJK:hon. Kauden 2013 RoPS vietti Veikkausliigan häntäpäässä, mutta turvallisen välimatkan etäisyydellä putoamisviivasta, sillä viimeiseksi sijoittunut JJK jäi siitä kahdentoista pisteen päähän. Kausi huipentui seuran historian toiseen Suomen Cupin voittoon, kun KuPS kaatui finaalissa 2–1.
Kaudelle 2014 RoPSin uudeksi päävalmentajaksi tuli kokenut Juha Malinen. Joukkueella oli pitkästä aikaa kotimainen leima, ja uusista hankinnoista nimekkäimpiä olivat Mika Mäkitalo, Petteri Pennanen ja Saku-Pekka Sahlgren. Uuden valmentajan mukanaan tuoman pelityylin oppiminen vai aikansa, joten toiveet korkeasta sarjasijoituksesta haihtuivat jo alkukaudesta. Heinäkuussa joukkue pelasi pirteämmin, mikä karisti pelot putoamisesta. Loppukausi sujui taas heikommin, ja lopulta RoPS oli kymmenes. Päätöskierroksella RoPS voitti mestarijoukkue HJK:n vieraissa 3–0, mutta joukkue menetti pisteet pelikieltosekaannuksen vuoksi.
Kausi 2015 oli RoPSin ja koko lappilaisen jalkapallohistorian paras. RoPS aloitti kauden kolmella tappiolla, mutta voitti seuraavat viisi peliään. Kesällä Juha Malisen valmentama joukkue nousi sarjan toiseksi HJK:n jälkeen. HJK alkoi hyytyä elokuussa, mutta samaan aikaan myös RoPSin otteet heikkenivät, jolloin myös SJK nousi mestaruuskamppailuun mukaan. RoPS menetti otteensa mestaruuteen kolmanneksi viimeisellä kierroksella, kun se hävisi vieraissa IFK Mariehamnille. RoPS voitti kaksi viimeistä otteluaan, mutta eroa mestaruuden voittaneeseen SJK:hon jäi lopulta yksi piste. RoPS sijoittui hopealle, mikä oli sen liigahistorian paras saavutus. Lisäksi joukkueen hyökkääjä Aleksandr Kokko voitti maalikuninkuuden 17 osumallaan.
Historia > Talousvaikeudet ja putoaminen alempiin sarjoihin

Joukkueen kausi 2020 oli yksi Veikkausliiga historian huonoimpia ja valmentaja kauden aloittanut Vesa Tauriainen sai potkut kesken kauden, kun joukkue oli saanut vain 2 pistettä 15 ottelussa. Joukkuetta loppuvuoden valmensi HJK:n organisaatiossa tullut Mikko Mannila. Koronan vuoksi kauden lopussa ei pelattu jatkosarjoja ja RoPS sijoittui viimeiseksi saatuaan vain 5 pistettä 22 pelistä. RoPSin 2021 kausi Ykkösessä sujui odotuksiin nähden paremmin ja joukkue lähti kärkisijalta ylempään jatkosarjaan. Tästä huolimatta joukkue menetti lopussa kärkipaikan Vaasan Palloseuralle, joka nousi suoraan Veikkausliigaan ja RoPS joutui karsintaan AC Oulua vastaan. RoPS onnistui voittamaan kotona ensimmäisen pelin 2-1, mutta hävisi vieraissa 0-2 ja näin ollen Oulu säilyi Veikkausliigassa. Vielä saman vuoden joulukuussa Rovaniemen Palloseura ilmoitti, että luopuu paikasta Ykkösessä heikon taloudellisen tilanteen vuoksi. Joukkuetta valmentanut Mikko Mannila ilmoitti myös pian Ykkösen paikasta luopumisen jälkeen, että ei jatka joukkueen valmentajana. RoPSin päävalmentajaksi kaudelle 2022 nousi RoPSin kakkosjoukkuetta (RFA) valmentanut Aleksi Tanner.
RoPS onnistui nousemaan uuteen Ykköseen kaudelle 2024.
Sopupeliepäilyt

Ensimmäisen kerran Rovaniemen Palloseura nousi sopupeliotsikoihin kaudella 2004 hävittyään Tampere Unitedille Veikkausliigan ottelun 5–1. RoPS:n serbialaismaalivahti Ratko Marijanovicin otteet herättivät julkisuudessa epäilyksiä, mutta Palloliitto katsoi, ettei aihetta osallisten kuulemiseen ollut.
Saksalaislehti Der Spiegelin mukaan kauden 2005 MyPa–RoPS-ottelu oli järjestetty. Ottelu päättyi MyPa:n voittoon 5–1. RoPS:n pelaajista nimeltä mainittiin alempi keskikenttämies Adrian Pelka, jonka lyhyt visiitti Rovaniemellä päättyi kyseiseen otteluun. Saksalaissyntyisen Pelkan katsottiin helpoilla virheillään aiheuttaneen ainakin kaksi MyPan maalia.
Syksyllä 2006 Rovaniemen Palloseura isännöi Ykkösen ottelun helsinkiläistä Atlantista vastaan. Ottelu päättyi tasan 2–2. Brittiläisissä vedonlyöntipörsseissä Atlantiksen tappiota oli pelattu poikkeuksellisilla summilla. Atlantiksen maalivahti Aleksander Mistshukin päästämä maali oli herättänyt epäilykset ja tutkimusten jälkeen hänet tuomittiin lahjuksen vastaanottamisesta. Mistshukin katsottiin olleen osallisena lopputuloksen järjestämisessä. RoPS:n pelaajien osuutta ei ainakaan julkisesti tutkittu tai epäilty.
Kaksi vuotta myöhemmin lokakuussa 2008 RoPS joutui jälleen sopupeliepäilyksien kohteeksi, kun Vaasan Palloseuraa vastaan käydyn liigaottelun yhteydessä oli esiintynyt poikkeuksellista vedonlyöntiä. Tapauksen johdosta virolaispuolustaja Aleksandr Kulik sai seurasta potkut. Kulik oli siirtynyt RoPSiin virolaisesta JK Narva Transista, jossa hänen valmentajanaan oli ollut sittemmin RoPS:n päävalmentajaksi palkattu Valeri Bondarenko. Bondarenko on liitetty sopupeliepäilyihin kotimaassaan Virossa.
Aikaisemmin elokuussa seurasta oli jo erotettu ukrainalainen maalivahti Nikolai Pavlenko, jonka torjunnat Honka-ottelussa olivat herättäneet keskustelua. Seuran toimitusjohtaja Jouko Kiistala totesi myöhemmin radiohaastattelussa, ettei seuraan enää palkata venäjää äidinkielenään puhuvia pelaajia.
Toukokuussa 2009 Valeri Bondarenko erotettiin päävalmentajan paikalta. Syyksi kerrottiin heikot peliesitykset ja joukkueen luottamuspula.
Keskusrikospoliisi käynnisti keväällä 2011 Suomessa laajan sopupelitutkinnan. Tutkimusten yhteydessä otettiin kuultaviksi ja myöhemmin pidätettiin singaporelainen Wilson Raj Perumal ja RoPS:n keskikenttämies Christopher Musonda. Wilson Raj Perumal on maailmalla tunnettu vedonlyöntihuijari. Aiemmin hänet oli nähty seuraamassa RoPS:n ja Tampere Unitedin Liigacupin ottelua Rovaniemellä. Ottelu oli päättynyt 1–1 RoPS:n tasoitettua rangaistuspotkusta seitsemän minuuttia ennen loppuvihellystä. Katsojien mukaan ratkaisevaa rangaistuspotkua olisi alun perin ollut antamassa ottelussa heikosti pelannut Musonda, mutta hänen edestään rangaistuspotkua menikin antamaan Nchimunya Mweetwa. Pian Musondan jälkeen vangittiin todennäköisin syin epäiltynä myös RoPSin Chanda Mwaba, Chileshe Chibwe, Nchimunya Mweetwa ja Pavle Khorguashvili. AC Oulussa kaudella 2010 pelanneet Dominic ja Donewell Yobe määrättiin samalla perusteella matkustuskieltoon.
Stadion

RoPS pelaa kotiottelunsa Rovaniemen keskuskentällä, joka on avattu vuonna 1953. Vuonna 2009 lämmitettävän tekonurmen asentamisen yhteydessä kentän leveyttä laajennettiin, juoksuratojen määrää vähennettiin ja ratojen väriä vaihdettiin paremmin itse kenttään sopivaksi.lähde?
Stadionin pääkatsomo on uudistettu 2015 ja siinä on lehtitietojen mukaan 2002 tai 2003 henkilökohtaista istuinta. Vastakkaisessa aurinkokatsomossa on noin 800 paikkaa, mikä on aiemmin ollut numeroituina lautapenkeissä.
Kaikki paikat ovat virallisesti katettuja, joten stadionilla on yhteensä hieman yli 2 800 Veikkausliigan virallisesti hyväksymää katsomopaikkaa. Keskuskentän remontin yhteydessä näytetyt havainnekuvat osoittavat, että tarkoituksena on saneerata myös aurinkokatsomon tilalle uusi katettu katsomo henkilökohtaisilla istuimilla, ja tämä katsomo on kuvissa noin kaksi kertaa nykyisen kokoinen.lähde?
Tilaa mahdollisille tuleville katsomoiden laajennuksille Rovaniemen keskuskentällä jää vielä molempien maalien taakse, kentän ja juoksuratojen väliin.
Pelaajat ja valmentajat > Nykyinen joukkue

Tilanne 7. Toukokuu 2024.
Pelaajat ja valmentajat > Toimihenkilöt

Päävalmentaja: Jari Alamäki
Apuvalmentaja: Vesa Tauriainen
Maalivahtivalmentaja: Ari Matinlassi
Fysio: Vilma Poutiainen
Joukkueenjohtaja: Olavi Tammimies
Joukkueenjohtaja:  Juha Kantola
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä päävalmentajia

Jerzy Masztaler (1978, 1982–1983, 1990–1991)
Hannu Kuikkaniemi (1980–1981)
Brian Doyle (–1987)
Graham Williams (1987–1989, 1991, 1995)
Olavi Tammimies (1992, 2000)
Keith Armstrong (1993–1994)
Timo Salmi (1995)
Ari Matinlassi (1995)
Ari Rantamaa (1996–1997)
Kari Virtanen (1997–1999, 2007, 2012–2013)
Mauri Holappa (2000–2001)
Tomi Molin (2001–2002)
György Hamori (2003–2004)
Mika Lumijärvi (2004–2005, 2009)
Matti Vikman (2005)
Jukka Ikäläinen (2006)
Tom Saintfiet (kevät 2008)
Valeri Bondarenko (4/2008–5/2009)
John Allen (2010–2011)
Juha Malinen (2014–2017)
Toni Koskela (2018–2019)
Pasi Tuutti (2019)
Vesa Tauriainen (2020)
Mikko Mannila (2020-2021)
Aleksi Tanner (2022)
Ville Ulanen (2022)
Jari Alamäki (2023-)
Saavutukset > Kansalliset sarjat

SM-sarja ja Veikkausliiga
Veikkausliigan hopeaa kausina 2015 ja 2018.
SM-pronssia kausina 1988 ja 1989.
Kausia pääsarjatasolla 27.
Suomen cup
Mestari vuonna 1986. RoPS voitti loppuottelussa KePS:n 2–0. Maalit Steven Polack, om.
Mestari vuonna 2013. RoPS voitti loppuottelussa Kuopion Palloseuran 2-1. Maalit Aleksandr Kokko (2).
Loppuottelussa häviävänä osapuolena kahdesti. Vuonna 1962 HPS voitti RoPS:n 5–0 ja 1993 HJK voitti 2–0.
Liigacup
Hopeaa vuosilta 1996 ja 2015 (Tappiot loppuotteluissa HJK:lle 2–3 ja 0–2).
Suomen hallimestari 1983 ennen HJK:ta ja Kopareita.
A-nuorten Suomen-mestaruus 1988.
Saavutukset > Eurocup-ottelut

1K = Ensimmäinen kierros
2K = Toinen kierros
3K = Kolmas kierros
| Kausi | Kilpailu | Kierros | Maa | Joukkue | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987–1988 | Cup-voittajien cup | 1K |  | Glentoran | 0–0, 1–1, Markku Kallio |
|  |  | 2K |  | Vllaznia Shkodër | 1–0, 1–0, Steven Polack |
|  |  | 3K |  | Olympique de Marseille | 0–1, 0–3 |
| 1989–1990 | UEFA Cup | 1K |  | Katowice | 1–1, 1–0, Tomi Tiainen, Petteri Karila |
|  |  | 2K |  | Auxerre | 0–5, 0–3 |
| 1990–1991 | UEFA Cup | 1K |  | 1. FC Magdeburg | 0–0, 0–1 |
| 2014–2015 | UEFA Europa League | 2K |  | Asteras Tripolis | 1–1, 2–4, Jarkko Lahdenmäki, Mika Mäkitalo |
| 2016–2017 | UEFA Europa League | 1K |  | Shamrock Rovers FC | 2–0, 1–1  Jarkko Lahdenmäki, Janne Saksela, Eetu Muinonen |
|  |  | 2K |  | NK Lokomotiva Zagreb | 1–1, 0–3 Abdou Jammeh |
| 2019–2020 | UEFA Europa League | 1K |  | Aberdeen FC | 1–2, 1–2 Tommi Jäntti, Tarik Kada |

Cup-voittajien cup: Yhteensä: 6 ottelua, 2 voittoa, 2 tasapeliä, 2 tappiota, maaliero 3–5.
UEFA-cup: Yhteensä: 6 ottelua, 1 voitto, 2 tasapeliä, 3 tappiota, maaliero 2–10.
UEFA Eurooppa Liiga: Yhteensä: 8 ottelua, 1 voitto, 3 tasapeliä, 4 tappiota, maaliero 7–13.