stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan Grand Prix 1969
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Jackie Stewart | Matra-Ford | 38 | 1:56'47.4 | 1 | 9 |
| 2 | 7 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra-Ford | 38 | +57.1 s | 5 | 6 |
| 3 | 11 |  Jacky Ickx | Brabham-Ford | 38 | +57.3 s | 4 | 4 |
| 4 | 5 |  Bruce McLaren | McLaren-Ford | 37 | +1 krs | 7 | 3 |
| 5 | 10 |  Vic Elford | McLaren-Ford | 37 | +1 krs | 10 | 2 |
| 6 | 1 |  Graham Hill | Lotus-Ford | 37 | +1 krs | 8 | 1 |
| 7 | 12 |  Silvio Moser | Brabham-Ford | 36 | + 2 krs. | 13 |   |
| 8 | 4 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 35 | + 3 krs. | 2 |   |
| 9 | 3 |  Jo Siffert | Lotus-Ford | 34 | + 4 krs. | 9 |   |
| Kesk. | 6 |  Chris Amon | Ferrari | 30 | Moottori | 6 |   |
| Kesk. | 15 |  Jochen Rindt | Lotus-Ford | 22 | Fyysinen kunto | 3 |   |
| Kesk. | 9 |  Piers Courage | Brabham-Ford | 21 | Runko | 11 |   |
| Kesk. | 14 |  John Miles | Lotus-Ford | 1 | Öljypumppu | 12 |   |
Muuta

Paalupaikka: Jackie Stewart - 3'00.6
Nopein kierros: Jackie Stewart - 3'02.7
Ranskan Grand Prix 1968

Ranskan Grand Prix 1968 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta 1968 Rouen-Les-Essarts -radalla. Kilpailun voitti belgialainen Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden ja koko F1-uran ensimmäinen. Ranskalainen Jo Schlesser kuoli kilpailussa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26 |  Jacky Ickx | Ferrari | 60 | 2'25:40.9 | 3 | 9 |
| 2 | 16 |  John Surtees | Honda | 60 | + 1:58.6 | 7 | 6 |
| 3 | 28 |  Jackie Stewart | Matra-Ford | 59 | + 1 krs. | 2 | 4 |
| 4 | 30 |  Vic Elford | Cooper-BRM | 58 | + 2 krs. | 17 | 3 |
| 5 | 8 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 58 | + 2 krs. | 4 | 2 |
| 6 | 36 |  Piers Courage | BRM | 57 | + 3 krs. | 14 | 1 |
| 7 | 22 |  Richard Attwood | BRM | 57 | + 3 krs. | 12 |   |
| 8 | 10 |  Bruce McLaren | McLaren-Ford | 56 | + 4 krs. | 6 |   |
| 9 | 6 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra | 56 | + 4 krs. | 8 |   |
| 10 | 24 |  Chris Amon | Ferrari | 55 | + 5 krs. | 5 |   |
| 11 | 34 |  Jo Siffert | Lotus-Ford | 54 | + 6 krs. | 11 |   |
| NC | 20 |  Pedro Rodríguez | BRM | 53 | Ei sijoitusta | 10 |   |
| Kesk. | 2 |  Jochen Rindt | Brabham-Repco | 45 | Polttoainevuoto | 1 |   |
| Kesk. | 4 |  Jack Brabham | Brabham-Repco | 15 | Polttoainepumppu | 13 |   |
| Kesk. | 12 |  Graham Hill | Lotus-Ford | 14 | Vetoakseli | 9 |   |
| Kesk. | 32 |  Johnny Servoz-Gavin | Cooper-BRM | 14 | Onnettomuus | 15 |   |
| Kesk. | 18 |  Jo Schlesser | Honda | 2 | Kohtalokas onnettomuus | 16 |   |
Muuta

Nopein kierros: Pedro Rodriguez 2'11.500
Jo Schlesser kuoli kilpailussa.
Vic Elfordin ensimmäinen kilpailu ja pistesija.
Ristola (täsmennyssivu)

Ristola on suomalainen sukunimi:
Ristola, Köyliön kylä Satakunnassa
Ristolan muinainen asuinpaikka Lahdessa
Sukunimi

Aleksi Ristola (s. 1989), jalkapalloilija
Eija Ristola (s. 1956), pika-aitajuoksija ja viisiottelija
Pekka Ristola (1929–2008), yhdistetyn hiihtäjä
Tuomo Ristola (1930–2008), koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ristola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Reino Fri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. maaliskuuta 1907
Kuolinaika: 10. helmikuuta 2002 (94 vuotta)
Pelipaikka: hyökkääjä
Junioriseurat
1917–1922: Helsingin Jyry
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1923–1929 | Jyry | – | (–) |
| 1931–1934 | Toverit | – | (12) |
| 1934 | HJK | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 1925–1928 | TUL | – | (–) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Reino Johan Fri (10. maaliskuuta 1907 – 10. helmikuuta 2002) oli suomalainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Työväen Urheiluliiton mestaruussarjassa pelanutta Helsingin Jyryä sekä myöhemmin Helsingin Tovereita ja Helsingin Jalkapalloklubia Mestaruussarjassa.
Ura

Fri nousi TUL:n sarjoissa pelanneen Helsingin Jyryn edustusjoukkueeseen jo 16-vuotiaana. Vuonna 1925 hän oli mukana TUL:n jalkapallojoukkueessa, joka sijoittui toiseksi Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa. Kolme vuotta myöhemmin Fri osallistui Moskovan spartakiadeihin TUL:n johdon kiellosta huolimatta, minkä vuoksi pelaajat erotettiin liiton jäsenyydestä. Erottamisen jälkeen Fri loikkasi porvarillisen Suomen Palloliiton seuraan Helsingin Tovereihin ja edusti myöhemmin vielä vuoden ajan Helsingin Jalkapalloklubia.
Fri pelasi Helsingin Jyryssä myös jääpalloa ja voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1924.
Robert Kerketta

Robert Kerketta (22. lokakuuta 1932 – 22. joulukuuta 2018) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanipapiksi 11. helmikuuta 1963 ja nimitettiin Dibrugarhin hiippakunnan piispaksi 21. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Orestes Marengon ja Joseph Mittathanyn avustama Hubert D'Rosario.
24. lokakuuta 1980 Kerketta sai uuden nimityksen Tezpurin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 2007.
Rethel

Rethel vuonna 1914
Rethel on kunta Ardennesin departementissa Grand Estin hallintoalueella Ranskassa. Rethel sijaitsee Champagnen historiallisen maakunnan alueella. Kunnassa oli 8 052 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Rethelin pinta-ala on 19 neliökilometriä.
Ranskan Grand Prix 1970

Ranskan Grand Prix 1970 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. heinäkuuta 1970 Circuit de Charade -radalla. Kilpailun voitti Jochen Rindt, jolle voitto oli kauden kolmas.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Jochen Rindt | Lotus-Ford | 38 | 1:55:57.0 | 6 | 9 |
| 2 | 14 |  Chris Amon | March-Ford | 38 | 7.61 | 3 | 6 |
| 3 | 23 |  Jack Brabham | Brabham-Ford | 38 | 44.83 | 5 | 4 |
| 4 | 19 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 38 | 45.66 | 7 | 3 |
| 5 | 20 |  Henri Pescarolo | Matra | 38 | + 1:19.42 | 8 | 2 |
| 6 | 32 |  Dan Gurney | McLaren-Ford | 38 | + 1:19.65 | 17 | 1 |
| 7 | 22 |  Rolf Stommelen | Brabham-Ford | 38 | + 2:20.16 | 14 |   |
| 8 | 7 |  John Miles | Lotus-Ford | 38 | + 2:47.17 | 18 |   |
| 9 | 1 |  Jackie Stewart | March-Ford | 38 | + 3:09.61 | 4 |   |
| 10 | 8 |  Graham Hill | Lotus-Ford | 37 | + 1 krs. | 20 |   |
| 11 | 2 |  François Cevert | March-Ford | 37 | +1 krs. | 13 |   |
| 12 | 4 |  George Eaton | BRM | 36 | + 2 krs. | 19 |   |
| 13 | 21 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra | 35 | Polttoaine loppu | 2 |   |
| 14 | 11 |  Ignazio Giunti | Ferrari | 35 | + 3 krs. | 11 |   |
| NC | 16 |  Andrea de Adamich | McLaren-Alfa Romeo | 29 | Ei sijoitusta | 15 |   |
| Kesk. | 12 |  Jo Siffert | March-Ford | 23 | Onnettomuus | 16 |   |
| Kesk. | 18 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 17 | Tasauspyörästö | 9 |   |
| Kesk. | 10 |  Jacky Ickx | Ferrari | 16 | Moottori | 1 |   |
| Kesk. | 3 |  Pedro Rodríguez | BRM | 6 | Vaihdelaatikko | 10 |   |
| Kesk. | 5 |  Jackie Oliver | BRM | 5 | Moottori | 12 |   |
| DNQ | 24 |  Silvio Moser | Bellasi-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 9 |  Alex Soler-Roig | Lotus-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 25 |  Pete Lovely | Lotus-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Nopein kierros: Jack Brabham - 3:00.75
Ranskan Grand Prix 1975

Ranskan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. heinäkuuta Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti itävaltalainen Niki Lauda.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12 |  Niki Lauda | Ferrari | 54 | 1.40.18,84 | 1 | 9 |
| 2 | 24 |  James Hunt | Hesketh-Ford | 54 | + 1,59 | 3 | 6 |
| 3 | 2 |  Jochen Mass | McLaren-Ford | 54 | + 2,31 | 7 | 4 |
| 4 | 1 |  Emerson Fittipaldi | McLaren-Ford | 54 | + 39,77 | 10 | 3 |
| 5 | 27 |  Mario Andretti | Parnelli-Ford | 54 | + 1.02,08 | 15 | 2 |
| 6 | 4 |  Patrick Depailler | Tyrrell-Ford | 54 | + 1.07,40 | 13 | 1 |
| 7 | 23 |  Tony Brise | Hill-Ford | 54 | + 1.09,61 | 12 |   |
| 8 | 17 |  Jean-Pierre Jarier | Shadow-Ford | 54 | + 1.19,78 | 4 |   |
| 9 | 3 |  Jody Scheckter | Tyrrell-Ford | 54 | + 1.31,68 | 2 |   |
| 10 | 5 |  Ronnie Peterson | Lotus-Ford | 54 | + 1.36,02 | 17 |   |
| 11 | 21 |  Jacques Laffite | Williams-Ford | 54 | + 1.36,77 | 16 |   |
| 12 | 15 |  Jean-Pierre Jabouille | Tyrrell-Ford | 54 | + 1.37,13 | 21 |   |
| 13 | 18 |  John Watson | Surtees-Ford | 53 | + 1 krs. | 14 |   |
| 14 | 7 |  Carlos Reutemann | Brabham-Ford | 53 | + 1 krs. | 11 |   |
| 15 | 31 |  Gijs Van Lennep | Ensign-Ford | 53 | + 1 krs. | 22 |   |
| 16 | 22 |  Alan Jones | Hill-Ford | 53 | + 1 krs. | 20 |   |
| 17 | 14 |  Bob Evans | BRM | 52 | + 2 krs. | 25 |   |
| 18 | 10 |  Lella Lombardi | March-Ford | 50 | + 4 krs. | 26 |   |
| Kesk. | 8 |  Carlos Pace | Brabham-Ford | 26 | Voimansiirto | 5 |   |
| Kesk. | 6 |  Jacky Ickx | Lotus-Ford | 17 | Jarrut | 19 |   |
| Kesk. | 30 |  Wilson Fittipaldi | Fittipaldi-Ford | 14 | Moottori | 23 |   |
| Kesk. | 9 |  Vittorio Brambilla | March-Ford | 6 | Runko | 8 |   |
| Kesk. | 11 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 6 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 28 |  Mark Donohue | Penske-Ford | 6 | Voimansiirto | 18 |   |
| Kesk. | 16 |  Tom Pryce | Shadow-Ford | 2 | Voimansiirto | 6 |   |
| DNS | 20 |  François Migault | Williams-Ford | 0 | Ei startannut | 24 |   |
Muuta

Paalupaikka: Niki Lauda
Nopein kierros: Jochen Mass 1.50,600
Robert Ker Porter

Robert Ker Porter: José Antonio Páez pukeutuneena husaariksi, 1828.
Robert Ker Porter (26. huhtikuuta 1777 Durham, Ison-Britannian kuningaskunta – 4. toukokuuta 1842 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli brittiläinen taidemaalari, matkailija ja diplomaatti.
Porter pääsi Royal Academy of Artsiin, kun hänen äitinsä oli vienyt Porterin tapaamaan taidekoulun johtajaa Benjamin Westiä. Porter kehittyi nopeasti koulussa ja sai Royal Academyn hopeapaletin vuonna 1792 maalauksestaan The Witch of Endor. Seuraavana vuonna hän sai työkseen maalata Shoreditchin kirkon alttaritaulun ja tämän jälkeen sai monia muitakin toimeksiantoja.
Vuonna 1804 Porterista tuli Venäjän tsaarin Aleksanteri I:n historiallinen taidemaalari. Hän julkaisi myös useita kirjoja matkoistaan Venäjällä, Ruotsissa, Georgiassa, Armeniassa ja Persiassa.
Vuonna 1826 Porter nimitettiin britannian Venezuelan konsuliksi Caracasiin, jossa hän maalasi myös Simón Bolívarin muotokuvan. Vuonna 1841 Porter palasi Englantiin. Seuraavana vuonna vierailullaan Aleksanteri I:n hovissa Porter kuoli aivohalvaukseen. Hänet on haudattu Pietariin.
Porter oli naimisissa venäläisen prinsessan kanssa ja heillä oli yhteisiä lapsia. Porterin siskot Jane ja Anna Maria olivat kirjailijoita.
Ranskan Grand Prix 1971

Ranskan Grand Prix 1971 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. heinäkuuta 1971 Paul Ricardin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden kolmas.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 55 | 1:46:41.68 | 1 | 9 |
| 2 | 12 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 55 | 28.12 | 7 | 6 |
| 3 | 1 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford | 55 | 34.07 | 17 | 4 |
| 4 | 14 |  Jo Siffert | BRM | 55 | 37.17 | 6 | 3 |
| 5 | 20 |  Chris Amon | Matra | 55 | 41.08 | 9 | 2 |
| 6 | 2 |  Reine Wisell | Lotus-Ford | 55 | + 1:16.02 | 15 | 1 |
| 7 | 21 |  Jean-Pierre Beltoise | Matra | 55 | + 1:16.93 | 8 |   |
| 8 | 22 |  John Surtees | Surtees-Ford | 55 | + 1:24.91 | 13 |   |
| 9 | 10 |  Peter Gethin | McLaren-Ford | 54 | + 1 krs. | 19 |   |
| 10 | 16 |  Howden Ganley | BRM | 54 | + 1 krs. | 16 |   |
| 11 | 24 |  Rolf Stommelen | Surtees-Ford | 53 | + 2 krs. | 10 |   |
| 12 | 8 |  Tim Schenken | Brabham-Ford | 50 | Öljynpaine | 14 |   |
| 13 | 34 |  François Mazet | March-Ford | 50 | + 5 krs. | 23 |   |
| NC | 28 |  Max Jean | March-Ford | 46 | Ei sijoitusta | 22 |   |
| NC | 27 |  Henri Pescarolo | March-Ford | 45 | Vaihdelaatikko | 18 |   |
| Kesk. | 7 |  Graham Hill | Brabham-Ford | 34 | Öljyputki | 4 |   |
| Kesk. | 19 |  Andrea de Adamich | March-Alfa Romeo | 31 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 15 |  Pedro Rodríguez | BRM | 27 | Sytytys | 5 |   |
| Kesk. | 5 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 20 | Onnettomuus | 2 |   |
| Kesk. | 17 |  Ronnie Peterson | March-Alfa Romeo | 19 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 9 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 16 | Sytytys | 11 |   |
| Kesk. | 4 |  Jacky Ickx | Ferrari | 4 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 18 |  Alex Soler-Roig | March-Alfa Romeo | 4 | Polttoainepumppu | 21 |   |
Muuta

Nopein kierros:Jackie Stewart - 1:54.09
Tyrrel-tallin ensimmäinen kaksoisvoitto
Pula

| Pula ital>  Pola, slov. Pulj |
| --- | --- |
 Pula ilmakuvassa
 lippu:  vaakuna
 Pula
 Koordinaatit: 44°52′0″N, 13°51′0″E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Istria
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,6 km²
Väkiluku (2018)  (arvio):  56 388
 – Väestötiheys:  1072 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  52100
Suuntanumero(t):  052
 
 www.pula.hr/hr/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pula (ital. Pola, sloveeniksi Pulj) on kaupunki Istrian niemimaan eteläkärjessä, Kroatiassa. Vuonna 2018 siellä asui 56 388 asukasta. Pula on Istrian piirikunnan suurin kaupunki; esikaupunkialueineen sen väkiluku on noin 85 000.
Väestö

Vuoden 2018 arvion mukaan Pulassa asui 56 388 asukasta. Asukkaista 48,7 prosenttia oli miehiä ja 51,3 prosenttia naisia. Asukkaista 0–14-vuotiaita oli 13,2 prosenttia, 15–64-vuotiaita 67,5 prosenttia ja yli 64-vuotiaita 19,3 prosenttia.
Historia

Kaupungissa on asutuksen merkkejä 900-luvulta eaa. Sen perusti illyrialainen histrien heimo. Roomalaisasutus Colonia Pietas Julia Pola perustettiin vuonna 178 eaa. Slaavit saapuivat alueelle 600-luvulla. Vuonna 1150 Pula vannoi uskollisuutta Venetsian tasavallalle.
Dante mainitsee Pulan Jumalaisessa näytelmässä:
Eino Leinon suomennoksessa vuodelta 1912 teksti kuuluu:
»Kuin luona Arles'in, niissä Rhône viipyy,
ja Polan luona, lähellä Quarnaron,

Italian rantaa, rajaa huuhtovaisen,


maa kaikki kuokittu on hautakummuin,

niin täällä joka suuntaan myös, mut tapaan,

mi viel' on kahta katkerampi. Hautain


näät ympärillä liekit liehui, joista

ne kuumentui niin hehkuviksi, rautaa
ett' tarvis kuumempaa ei sepäntaito.»
Pulan valtasivat vuorotellen genovalaiset, unkarilaiset ja Habsburgit. Kun Venetsia kärsi tappion vuonna 1797, Pula liitettiin Habsburgien alueisiin. Vuonna 1805 se liitettiin osaksi Napoleonin Italian kuningaskuntaa ja sittemmin Ranskan Illyrian provinsseja. Vuonna 1813 Pula palasi Itävallalle, jonka kruununmaita se oli Itävalta-Unkarin tuhoon, vuoteen 1918 asti. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki kuului Italialle, ja toisen maailmansodan jälkeen se oli YK:n hallinnassa, kunnes se vuonna 1947 liitettiin Jugoslaviaan, vaikka suurin osa asukkaista oli italialaisia. Italialaisten paetessa kaupungin väkiluku laski vuoden 1931 ajan 41 439:stä alle 20 000:een.
Talous

Pula on merkittävä turistikohde. Kaupungissa on kaksi telakkaa, sementti- ja rakennusteollisuutta sekä elintarvike- ja lasitehdas.
Turismi

Turistikohteista merkittävimpiä ovat Pulan amfiteatteri, Sergiusten riemukaari ja Augustuksen temppeli. Vanhankaupungin teiden päällysteenä on yhä roomalaisaikaisia kiviä. Lähellä Adrianmeren rannikkoa sijaitsee Brijunin saariryhmä, joka on kansallispuisto.
Liikenne

Pulan lentoasemalla (IATA: PUY, ICAO: LDPL) ei ole kansainvälisen lentoaseman statusta, mutta muutama ulkomainen lentoyhtiö tekee sinne lentoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pula Wikimedia Commonsissa
službene stranice Grada Pule
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Augustuksen temppeli
Roomalainen amfiteatteri Pulassa.
René Kuipers

René Kuipers Akropolis-rallissa 2011.
René Kuipers (s. 2. helmikuuta 1960) on alankomaalainen ralliautoilija ja Dennis Kuipersin isä. Hän debytoi WRC-sarjassa Mitsubishilla vuonna 2000 Walesin rallissa, jossa hänen sijoituksensa oli 28. Vuosina 2007–2010 hän ajoi yksittäisiä WRC-kilpailuja Subarulla ja Fordilla sijoittuen parhaimmillaan sijalle 24. Vuonna 2011 Kuipers kilpaili WRC-sarjassa omassa Ferm Power Tools World Rally Team -tallissaan. Hän sivusi parasta sijoitustaan WRC-sarjassa sijoittumalla 17:nneksi Akropolis-rallissa.
Aiheesta muualla

René Kuipersin tiedot eWRC-results.comissa
Rahkojärvi

| Rahkojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°45′58″N, 25°50′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,8 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  2,277 km  
Pinta-ala:  16,73 ha  
Tilavuus:  0,0005965 km³ 
Keskisyvyys:  3,57 m  
Suurin syvyys:  8,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiRahkojärvi 
Rahkojärvi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Konginkankaan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 330 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 596 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys on 8,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Red Dead Redemption: Undead Nightmare

| Red Dead Redemption: Undead Nightmare |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Rockstar San Diego Rockstar North
Julkaisija:  Rockstar Games
Jakelija:  Take-Two Interactive ja PlayStation Now
Käsikirjoittaja:  Dan Houser Sam Houser
Säveltäjä:  Bill Elm Woody Jackson
Pelisarja:  Red Dead
Pelimoottori:  RAGE Euphoria
Julkaistu:  Ladattavana lisäosana  26. lokakuuta 2010Itsenäisenä pelinä NA 22. marraskuuta 2010EU 24. marraskuuta 2010
Lajityyppi:  kolmannen persoonan ammunta, toimintaseikkailu,  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18 BBFC: 18 ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: MA15+
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  Blu-ray, DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Red Dead Redemption: Undead Nightmare on viides ladattava lisäosa Rockstar San Diegon kehittämään kolmannen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeliin Red Dead Redemption. Rockstar Games julkaisi pelin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle 26. lokakuuta 2010.
Pelissä seurataan sen protagonisti John Marstonin edesottamuksia tämän yrittäessä löytää parannuskeinoa tappavaan zombieruttoon, joka riehuu villissä lännessä.
Vaikka peli oli alun perin suunniteltu vain ladattavaksi lisäosaksi, se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 22. marraskuuta ja Euroopassa 24. marraskuuta omana pelilevykkeenään, joka ei vaadi alkuperäistä Red Dead Redemption -pelilevykettä toimiakseen eri konsoleilla. Levy sisälsi myös kolme muuta ladattavaa lisäosaa: Legends and Killers, Liars & Cheats sekä Undead Nightmare Pack.
Pelaaminen

Red Dead Redemption: Undead Nightmare on kolmannesta persoonasta kuvattu villiin länteen sijoittuva toimintaseikkailupeli, jonka avoimessa peliympäristössä pelaaja voi suorittaa tehtäviä haluamallaan tavalla. Pelin ympäristö vilisee erilaisia zombien elementtejä. Etsintäkuulutettujen jahtaaminen on korvattu pelissä kadonneiden henkilöiden etsimisellä, jossa pelaajan täytyy löytää kadonnut henkilö vaarallisesta ympäristöstä ja tuoda turvallisesti takaisin tämän perheen luo. Erilaisten jengien ja lainsuojattomien ryhmien piilopaikat on korvattu hautuumailla, joita pelaaja voi tyhjentää zombeista.
Pelaajat voivat edellisenkin osan tapaisesti metsästää eläimiä, mutta tosin myös ne ovat muuttuneet pelissä zombeiksi. Tavanomaisten riistaeläinten, kuten karhun, puuman ja suden tapaan pelaaja voi metsästää myös myyttisiä taruolentoja, kuten yksisarvisia, chupacabroja sekä isojalkoja. Myös ilmestyskirjan neljä hevosta on mahdollista kesyttää ratsuiksi, joista jokaisella hevosella on oma erityiskykynsä vaikuttaa zombeihin tai pelaajaa ympäröivään maastoon. Peli sisältää myös uusia aseita. Kun Red Dead Redemptionissa on mahdollista tyhjentää ruumiiden taskut, voi Undead Nightmaressa ottaa ruumiista osia ja käyttää niitä ammuksina väkipyssyssä säästäen oikeita ammuksia.
Uudistetun yksinpeliominaisuuden lisäksi Undead Nightmare esittelee myös uusia moninpelejä. Esimerkiksi ”Undead Overrun” -moninpelissä neljän pelaajan ryhmän täytyy taistella kasvavaa zombielaumaa vastaan, kun taas ”Land Grab” -moninpelissä pelaajien täytyy varjella suuren kaupungin alueita hyökkääviltä muilta pelaajilta. Verkon moninpelissä pelaajan on mahdollista muuttaa ulkonäkönsä myös zombiemaiseksi.
Juoni

Epäkuollut rutto ottaa vallan villissä lännessä aiheuttaen tuhoisia seurauksia. Kaupungeissa, pikkukylissä ja siirtokunnissa ympäri maata kansalaiset joutuvat kamppailemaan elämästään kuolettavia zombeja vastaan. John Marstonin on lähdettävä matkaan ja pysyteltävä hengissä niin kauan, että löytää tautiin parannuskeinon, sillä myös hänen vaimonsa Abigail ja poikansa Jack ovat saaneet tartunnan. Matkan varrella läpi vuoristojen, preerian, aavikkojen ja rajakaupunkien sekä solien läpi Marstonin täytyy auttaa myös taudista selviytyneitä, puhdistaa kaupungit ja asutusseudut epäkuolleista ja lopettaa alati kasvava epäkuolleiden lauma. Kun peli on päästy läpi, päätarinan lopussa liittovaltion agenttien tappamaksi tullut John Marston herää henkiin zombiena, mutta hänellä on normaalin ihmisen sielu, sillä hänet haudattiin taskussaan pullo pyhää vettä.
Aiheesta muualla

Red Dead Redemption: Undead Nightmare MobyGamesissa (englanniksi)
Ristiaallokko (elokuva)

| Ristiaallokko> Caught |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Max Ophüls
Käsikirjoittaja:  Arthur Laurents
Perustuu:  Libbie Blockin romaaniin Wild Calendar
Tuottaja:  Wolfgang Reinhardt
Säveltäjä:  Friedrich Hollaender
Kuvaaja:  Lee Garmes
Leikkaaja:  Robert Parrish
Pääosat:   James Mason  Barbara Bel Geddes  Robert Ryan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Enterprise  Metro-Goldwyn-Mayer 
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  1949
Kesto:  89 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ristiaallokko (Caught) on Max Ophülsin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka valmistui 1948 ja jonka ensi-ilta oli 1949.
Elokuvan pääosaan suunniteltiin alun perin Ginger Rogersia, mutta käsikirjoitus ei miellyttänyt häntä eikä myöskään MPPDA:n sensuuriviranomaisia, ja käsikirjoitus pantiin uusiksi. Matkan varrella oli mukana useita käsikirjoittajia, ja näyttelijävaihdoksiakin ehti tulla monta.