stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jokkantii (albumi)
Kokoonpano > Muusikot > Kaj Westerlundin orkesteri (2-11)

Kaj Westerlund – orkesterin johto, piano, kosketinsoittimet
Olli Haavisto – dobro, steel-kitara (3-7)
Aikka Hakala – rummut
Kalle Lae – kitara
Timo Tarvainen – bassokitara (2-3, 9)
Timo Vakkilainen – akustinen kitara
Heikki Virtanen – bassokitara (1, 4-8, 11)
Jukka Virtanen – laulu (10)
Vesa Enne – taustalaulu
Heikki Liikanen – taustalaulu
Risto Pelli – taustalaulu
Timo Tervo – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Harald Burgon – äänitys (Mainos-TV)
Jouko Ahera – äänitys (Finnvox-studiot)
Henrik Schütt – kannen valokuva
Aiheesta muualla

Albumi Suomen äänitetietokannassa
Darkest Dungeon

| Darkest Dungeon |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Red Hook Studios
Julkaisija:  Red Hook Studios
Jakelija:  Steam, Humble Store, Nintendo eShop, PlayStation Store, Microsoft Store, Epic Games Store, App Store ja GOG.com
Säveltäjä:  Stuart Chatwood
Pelisarja:  Darkest Dungeon
Julkaistu:  2016
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli, luolastoroolipeli ja roguelike
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  Microsoft Windows, macOS, Linux, PlayStation 4, PlayStation Vita, IOS, Nintendo Switch ja Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Darkest Dungeon on Red Hook Studiosin kehittämä ja 2016–2018 eri alustoille julkaisema tietokonepeli.
Pelille julkaistiin jatko-osa Darkest Dungeon II toukokuussa 2023.
Pelistä on suunniteltu myös lautapeliversio.
Pelin kehittäjät Chris Bourassa ja  Tyler Sigman tutustuivat Backbone Entertainmentillä työskennellessään. Pelin ideoita kehitettiin 2012–2013 ja kehittäjästudio Red Hook Studios  perustettiin huhtikuussa 2013. Pelin kehittämiseksi perustettiin helmikuussa 2014 joukkorahoituskampanja kickstarter-sivustolla. Pelin ensimmäinen Early Access -versio julkaistiin helmikuussa 2015.
Peli julkaistiin virallisesti 19. tammikuuta 2016 Windowsille ja OS X:lle. PS4, Playstation Vita ja Linux -versiot julkaistiin muutamien kuukausien kuluessa. IPad-versio 2017 ja Nintendo Switch ja Xbox One -versiot 2018.
Peli on roolipeli, jossa tutkitaan luolastoja neljän hahmon ryhmällä ja taistellaan vihollisia vastaan ja kehitetään hahmoja voimakkaammiksi. Luolastot ja niistä löytyvät viholliset ja esineet on generoitu satunnaisesti. Eteneminen kuvataan sivulta. Vihollinen kohdattaessa peli vaihtaa vuoropohjaiseen taisteluun, jossa hahmot voivat käyttää aseitaan, magiaa, muita kykyjä tai hallussaan olevia esineitä. Hahmon kuollessa taistelussa hänet menetetään pysyvästi. Pelaaja voi värvätä lisähahmoja, joita kerralla on rosterissa korkeintaan 25.
Pelissä keskeinen elementti on hahmojen kokema stressi, joka pahenee esimerkiksi pimeässä tai ilman ruokaa, tai hahmon nähdessä kuolemaa tai toverien haavoittumisen tai eräiden vihollisten taioilla. Korkea stressi haittaa hahmon taistelua, kehitystä ja voi johtaa jopa sydänkohtaukseen ja äkkikuolemaan. Stressiä lievitetään luolastojen välillä tukikohtana toimivassa kylässä oleskellessa, jossa hahmo voi lieventää stressiä juomalla baarissa tai katumalla kirkossa. Kylässä myös parannellaan haavoja tai harjoitellaan uusia taitoja. Toimien ajan hahmot eivät voi osallistua luolastojen tutkimiseen.
Peliä on kuvattu jopa masokistisen vaikeaksi.
Pelille on julkaistu kaksi laajennusosaa.
The Crimson Court DLC julkaistiin 19. kesäkuuta 2017.
H.P. Lovecraft -vaikutteinen The Colour of Madness julkaistiin 19. kesäkuuta 2018.
Danny Vukovic

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Daniel Vukovic
Syntymäaika: 27. maaliskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Sydney, Australia
Kansalaisuus:  Australia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2004 2004–2005 2005–2010 2010 2010–2011 2011–2015 2014 2015–2016 2016–2017 2017– | Parramatta Power Bonnyrigg White Eagles Central Coast Mariners Konyaspor Wellington Phoenix Perth Glory → Vegalta Sendai Melbourne Victory Sydney FC Genk |  |
Maajoukkue
| 2018– | Australia | 4 (0) |
Danny Vukovic (s. 27. maaliskuuta 1985 Sydney) on australialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Vukovic debytoi Australian maajoukkueessa 2018. Hän kuului Australian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2018. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Demokraattinen allianssi

| Demokraattinen allianssi Democratic Alliance Demokratiese Alliansie |
| --- | --- |
  
Perustettu:  2000
Johto:   John Steenhuisen (virkaatekevä pj.) 
Ideologia:  liberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta
Kansalliskokous:  89 / 400
Kansainväliset jäsenyydet:  – African Liberal Network   – Liberal International
Naisjärjestö:  Democratic Alliance Women's Network (DAWN)
Nuorisojärjestö:  Democratic Alliance Youth
Kotisivu:  www.da.org.za
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Demokraattinen allianssi (engl. The Democratic Alliance, afrikaansiksi Demokratiese Alliansie, lyh. DA) on Etelä-Afrikan pääoppositiopuolue. Demokraattinen allianssi syntyi Uuden kansallispuolueen ja Demokraattisen puolueen liittoutuessa vuonna 2000.
Demokraattisen allianssin puheenjohtaja toimi kevääseen 2007 asti Demokraattisen puolueen entinen puheenjohtaja Tony Leon. Puolue on pyrkinyt kasvattamaan suosiotaan maan mustan väestön keskuudessa, mutta ei ole toistaiseksi onnistunut. Demokraattisen allianssin kannattajakunta tulee pääasiassa valkoisesta keskiluokasta.
Helen Zillen jälkeen Demokraattisen allianssin puoluejohtajaksi valittiin toukokuussa 2015 puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana toiminut Mmusi Maimane, josta tuli Demokraattisen allianssin ensimmäinen tummaihoinen puoluejohtaja.
Puolueen ensimmäinen mustaihoinen puheenjohtaja oli siis Mmausi Maimane. Toukokuun 2019 vaaleissa DA edelleen tuli parlamentin toiseksi suurimmaksi puolueeksi ANC:n säilyttäessä ehdottoman enemmistönsä. DA kuitenkin menetti 5 paikkaa saaden 84 paikkaa uuteen parlamenttiin. Lokakuussa 2019 puolueen sisäisten ristiriitojen johdosta Mmusi Maimane erosi puoluejohtajuudesta sekä myös puolueen jäsenyydestä. Taustalla oli puolueen aikaisemman valkoihoisen puheenjohtajan Helen Zillen paluu valta-asemiin.
Vaalimenestys

| Vaalit | Äänimäärä | Ääniosuus | Parlamenttipaikkoja | Puoluejohtaja | Asema |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | 338 426 | 1,73 % | 7 / 400 | Zach de Beer | Oppositiossa |
| 1999 | 1 527 337 | 9,56 % | 38 / 400 | Tony Leon | Pääoppositiopuolue |
| 2004 | 1 931 201 | 12,37 % | 40 / 400 | Tony Leon | Pääoppositiopuolue |
| 2009 | 2 945 829 | 16,66 % | 67 / 400 | Helen Zille | Pääoppositiopuolue |
| 2014 | 4 091 584 | 22,23 % | 89 / 400 | Helen Zille | Pääoppositiopuolue |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Demokraattinen allianssi (englanniksi)
Dimitrie Leonidan metroasema

| Dimitrie Leonida |
| --- | --- |

 Bukarestin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  M2
Sijainti:  44°22′08″N, 026°08′37″E
Paikkakunta:  Bukarest
Avattu:  tammikuu 1986
Vaihtoyhteydet
Linja-autot:  125, 418, 419
Dimitrie Leonida on tammikuussa 1986 avattu Bukarestin metron linjan 2 asema. Se sijaitsee Șoseaua Berceni -kadun varrella, Sektori 4:n alueella, Bukarestissa, Romanian pääkaupungissa. Metroasema sai Dimitrie Leonida -nimensä kesällä 2009, johon saakka asema tunnettiin nimellä IMGB alueella sijaitsevan terästehtaan mukaan.
Dimitrie Leonida on toiseksi viimeinen asema ennen Bercenin pääteasemaa. Piperaan päin mentäessä puolestaan Apărătorii Patriei on edeltävä asema.
Dimitrie Cantemir (kunta)

| Dimitrie Cantemir |
| --- | --- |
 Dimitrie Cantemir merkittynä Vasluin piirikunnan karttaan.
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Vaslui
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Viorel Florea
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  81,55 km²
Väkiluku (2007):  3 029
 – Väestötiheys:  37,1 as./km²
 
 www.comunadimitriecantemir.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dimitrie Cantemir (aiemmin Silişteni, Hurdugi ja Hurduci) on Vasluin piirikunnassa Romaniassa sijaitseva kunta, jonka hallinnollinen keskus sijaitsee Hurdugin kylässä. Kunta on nimetty 1600-1700-lukujen vaihteessa eläneen moldovalaisruhtinaan ja oppineen Dimitrie Cantemirin välillä.
Kunnanjohtana on toiminut Viorel Florea vuodesta 2004. Vuoden 2007 väestölaskennassa asukkaita oli 3 029. Kuntaan kuuluvat Hurdugin lisäksi Guşiţein, Plotoneştin, Urlaţin ja Grumezoaian kylät.
Diego Rafael Padrón Sánchez

Diego Rafael Padrón Sánchez vuonna 2013.
Diego Rafael Padrón Sánchez (s. 17. toukokuuta 1939) on venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 4. elokuuta 1963 ja nimitettiin Caracasin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gisipan titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Alí Lebrún Moratinos, jota avustivat Domingo Roa Pérez ja Miguel Antonio Salas Salas.
Padrón Sánchez sai 7. toukokuuta 1994 nimityksen Maturínin piispaksi ja 27. maaliskuuta 2002 Cumanán arkkipiispaksi.
Delaney Bramlett

Delaney ja Bonnie Bramlett vuonna 1971.
Delaine Alvin ”Delaney” Bramlett (1. heinäkuuta 1939 Pontotoc, Mississippi– 27. joulukuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, rockmuusikko ja levytuottaja. Hänen lähes viisi vuosikymmentä kestänyt uransa kietoutuu yhteen monien 1960- ja 1970-luvun rockin supertähtien urien, kuten Eric Claptonin, George Harrisonin ja Leon Russellin kanssa. Keskeinen osa hänen uransa alkua oli lauluyhtye Delaney & Bonnie hänen silloisen vaimonsa Bonnie Bramlettin kanssa, sekä heidän huippumuusikoista vaihtuvin kokoonpanoin koostunut yhtyeensä Delaney & Bonnie and Friends.
Elämä ja ura

Mississippin osavaltiossa syntynyt ja varttunut Bramlett muutti 1960-luvun alussa Los Angelesiin, jossa hän sai nimeä laulaja-lauluntekijänä, yhteistyökumppaneinaan muun muassa Joey Cooper, Mac Davis ja Jackie DeShannon. Vuosikymmenen puolivälissä Bramlett oli mukana televisiosarjan Shindig! vakioyhtyeessä nimeltä The Shindogs. Näihin aikoihin hän teki yhteistyötä myös J. J. Calen ja Leon Russellin kanssa ja julkaisi omalla nimellään joitakin singlejä.
Vuoden 1969 syksyllä brittikitaristi Eric Clapton liittyi mukaan Delaney & Bonnie & Friends -yhtyeen kiertueelle lyhytaikaiseksi jääneen superyhtye Blind Faithin hajottua. Clapton ja Bramlett ystävystyivät, ja Delaney Bramlett päätyi tuottajaksi Claptonin ensimmäiselle sooloalbumille Eric Clapton. Clapton on myöhemmin kiittänyt Bramlettia siitä, että suostutteli ja opetti hänet laulamaan.
Bramlett opetti myös The Beatlesin kitaristille George Harrisonille slide-kitaran soittoa, mikä johti gospeltyyliseen jamisessioon, jonka pohjalta syntyi Harrisonin hittikappale ”My Sweet Lord”.  Bramlett oli mukana myös muun muassa Joe Cockerin, Jimi Hendrixin, Janis Joplinin, Billy Prestonin, John Lennonin, The Everly Brothersin, Steve Cropperin ja Billy Burnetten levyillä tai esiintymisissä. Delaney & Bonnie and Friends -yhtyeen levyillä ja keikoilla esiintyivät Claptonin ja Harrisonin lisäksi muun muassa Leon Russell, King Curtis, Duane ja Gregg Allman, Dave Mason, Rita Coolidge, Carl Radle, Jim Gordon, Bobby Whitlock, Jim Keltner, Bobby Keys ja Gram Parsons.
Juuri ennen kuolemaansa 2008 Bramlett julkaisi viimeiseksi jääneen albuminsa A New Kind of Blues. Vuonna 2011 hänet hyväksyttiin Mississippi Musicians Hall of Famen jäseneksi.
Delaney ja Bonnie Bramlettin tytär on laulaja Bekka Bramlett.
Aiheesta muualla

Delaney Bramlett Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Delaney Bramlett
Käännös suomeksi
John McCarthy

| John McCarthy |
| --- | --- |
 John McCarthy toukokuussa 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1927 Boston, Massachusetts
Kuollut: 23. lokakuuta 2011 (84 vuotta) Stanford, Kalifornia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Princetonin yliopisto   California Institute of Technology
Väitöstyön ohjaaja:  Solomon Lefschetz
Instituutti:  Stanfordin yliopisto   Massachusetts Institute of Technology   Dartmouth College   Princetonin yliopisto
Tutkimusalue:  tietokonetekniikka
Tunnetut työt:  tekoäly, Lisp
Palkinnot:  Turing-palkinto (1971)   Kioto-palkinto (1988)   National Medal of Science (1990)   Benjamin Franklin -mitali (2003)
Aiheesta muualla
www-formal.stanford.edu/jmc/
John McCarthy (4. syyskuuta 1927 Boston – 23. lokakuuta 2011 Stanford, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän otti ensimmäisenä käyttöön termin tekoäly (engl. artificial intelligence) 1950-luvulla ja sai vuonna 1971 työstään Turing-palkinnon. Hänet tunnetaan lisäksi Lisp-ohjelmointikielen kehittäjänä. McCarthylle myönnettiin Kioto-palkinto 1988 ja National Medal of Science 1990. Stanfordin yliopiston tietojenkäsittelytieteen professorina hän toimi vuodesta 1962 (emeritus 2001).
Nuoruus ja opiskeluaika

McCarthyn vanhemmat olivat maahanmuuttajia. Isä John Jack Patrick oli irlantilainen ja äiti Ida Glatt liettuanjuutalainen. Perhe menetti kotinsa 1930-luvun laman aikana ja muutti Bostonista New Yorkin ja Clevelandin kautta Los Angelesiin. Jackin terveydentila ei ollut hyvä, ja vanhemmat toivoivat muuton Los Angelesin ilmastoon muuttavan tilannetta. McCarthyn molemmat vanhemmat olivat aktiivisia työväenliikkeen kannattajia ja kuuluivat useita vuosia kommunistiseen puolueeseen, mutta erosivat siitä kun todellisuus Neuvostoliiton tapahtumista paljastui heille.
McCarthy opiskeli nuorena itsenäisesti differentiaali- ja integraalilaskentaa California Institute of Technologyn (Caltech) käyttämistä oppikirjoista. Hän pääsi Caltechiin opiskelemaan 1944. McCarthy löysi alansa osallistuttuaan vuonna 1948 Caltechissa seminaariin, joka käsitteli automaatteja, aivoja ja älykkyyttä. AI Magazinen julkaiseman artikkelin mukaan McCarthyn tavoitteena oli tästä lähtien kehittää koneita, jotka ajattelisivat kuin ihminen. McCarthy suoritti samana vuonna loppuun alemman korkeakoulututkinnon Caltechista ja jatkoi opintoja Princetonin yliopistossa. Hän valmistui tohtoriksi 1951. Princetonissa McCarthy tutustui Marvin Minskyyn, jonka kanssa hän teki useita yhteisprojekteja seuraavien vuosikymmenien aikana.
Ura

Valmistuttuaan McCarthy jatkoi Princetonissa opettajana. Vuonna 1953 hänestä tuli Stanfordin yliopiston dosentti. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Dartmouth Collegeen, jossa hän 1955 ehdotti tekoälyä käsittelevän tutkimusseminaarin järjestämistä. McCarthy oli ensimmäinen, joka käytti julkisesti nimitystä ’artificial intelligence’ eli tekoäly. Termi oli keksitty alkujaan vain mainostamaan konferenssia, mutta se jäi elämään.
McCarthy siirtyi vuonna 1958 Massachusetts Institute of Technologyyn, missä hän perusti Marvin Minskyn kanssa MIT:n tekoälylaboratorion. Samana vuonna hän esitteli Lisp-ohjelmointikielen, joka on Fortranin jälkeen toiseksi vanhin ohjelmointikieli. McCarthy kehitti kieleen myös niin sanotun automaattisen roskienkeräyksen, jonka hän lisäsi Lispiin vuonna 1959. Tekniikka on edelleen käytössä esimerkiksi Java-kielessä. Tämän lisäksi MIT:ssä ollessaan McCarthy kehitti tietokoneiden osituskäyttöä, jonka auttoi hajautettujen järjestelmien kehittymistä.
McCarthy palasi Stanfordiin tietojenkäsittelytieteen professoriksi vuonna 1962. Vuonna 1964 hän oli perustamassa Stanfordin tekoälylaboratoriota eli SAILia, joka sai rahoituksensa Pentagonilta. Sen tavoitteena oli kymmenessä vuodessa kehittää toimiva tekoälyjärjestelmä. McCarthy oli laboratorion johtajana 1965–1980.
McCarthy sai kuuluisuutta 1966, kun hän järjesti yhdysvaltalaisten ja neuvostoliittolaisten välille neljä yhtäaikaista tietokoneshakkipeliä. Otteluista kaksi päättyi neuvostoliittolaisten voittoon ja kaksi tasapeliin. McCarthy kutsui shakkia ja muita lautapelejä ”tekoälyn Drosophilaksi”, millä hän viittasi Drosophila-suvun banaanikärpäsen merkitykseen perinnöllisyystieteelle. Hän ei ollut kuitenkaan kiinnostunut kehittämään tekoälyä shakkipelejä varten eikä siksi innostunut, kun Deep Blue -shakkiohjelma voitti vuonna 1997 shakin maailmanmestari Garri Kasparovin.
Association for Computing Machinery palkitsi vuonna 1971 McCarthyn tietotekniikan merkittävimmällä palkinnolla Turing Awardilla. Vuosina 1978–1986 hän kehitti epämonotonista logiikkaa. Vuosina 1987–1994 hän toimi Stanfordin insinööritieteiden tiedekunnan Charles M. Pigott -professorina. McCarthylle myönnettiin Kioto-palkinto 1988 ja National Medal of Science 1990. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2001 alusta, mutta jatkoi sen jälkeen vielä Stanfordin emeritusprofessorina ja kirjoitti muun muassa verkkosivuilleen ideoita roboteista ja kestävästä kehityksestä.
Yksityiselämä ja kuolema

McCarthy oli kolme kertaa naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Martha Coyote, ja he saivat kaksi tytärtä. Heidän liittonsa päättyi eroon. McCarthyn toinen vaimo ohjelmoija ja tutkija Vera Watson kuoli 1978 kiipeilymatkalla Annapurnalle. Hänen kolmas vaimonsa oli Carolyn Talcott, jonka kanssa hän sai pojan.
McCarthy kuoli lokakuussa 2011 kotonaan Stanfordissa 84-vuotiaana sydänsairauteen.
Merkitys

McCarthyn merkitys tietotekniikassa näkyy monella alueella. Hän käytti ensimmäisenä sanaa tekoäly ja oli yksi tekoälytutkimuksen uranuurtajista Marvin Minskyn, Nathaniel Rochesterin ja Claude Shannonin ohella. Lisäksi hän kehitti yhden merkittävimmistä ohjelmointikielistä, Lispin, ja oli keskeinen osituskäytön kehittymisessä.
Lisp oli yksinkertainen ja selkeä ohjelmointikieli, jota käytettiin merkittävästi tekoälyn ohjelmointiin. Sen pohjalta tehtiin myös useita ensimmäisiä tietojenkäsittelyä käsittelevistä matemaattisista tutkimuksista. Lisp oli myös monien muiden ohjelmointikielten edeltäjä, ja esimerkiksi olio-ohjelmoinnin Smalltalkin kehittäjä Alan Kay opiskeli McCarthyn SAILissa ennen siirtymistään Palo Alto Research Centeriin. Lisp ja McCarthy vaikuttivat suuresti Kayn töihin, ja Kay sanoi myöhemmin, että Lisp on paras ohjelmointikieli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John McCarthy Wikimedia Commonsissa
McCarthyn kotisivut, Stanfordin yliopisto (englanniksi)
Dimitrija Demeter

| Dimitrija Demeter |
| --- | --- |
 Dimitrija Demeter
Henkilötiedot
Syntynyt: 1811
Kuollut: 1872 (60–61 vuotta)
Kansalaisuus:  Kroatia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: kroatia
Tuotannon kieli: kroatia
Pääteokset:  Teuta
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dimitrija Demeter, myös: Dimitrios Dimitriou (1811−1872) oli kroatialainen kirjailija. Hän oli Kroatian kansallisteatterin johtaja Agramissa ja vaikutti huomattavasti kroatialaisen näyttämötaiteen kohottamiseksi sekä siinä toimessa että omilla eteläslaavilaisten historiaa käsittelevillä draamoillaan, joista paras on kroatialaisten menneisyyttä ihannoiva Teuta (1844). Hänen muista teoksistaan mainittava on runoelma 'Hautakenttä' (1842). Demeter osallistui merkittävällä tavalla illyrialaiseen liikkeeseen.
Diego Perren

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten curling. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | curling |  |
Diego Perren (s. 10. tammikuuta 1965 Zermatt, Valais) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja olympiavoittaja.
Perren voitti olympiakultaa Naganossa 1998. Hän on myös kaksinkertainen MM-pronssimitalisti Hamiltonista 1996 ja Saint Johnista 1999.
Dimitrie Popescu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dimitrie Popescu |  Dimitrie Popescu |  Dimitrie Popescu |  |
Maa:   Romania
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | perämiehellinen kaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bled 1989 | perämiehellinen nelonen |  |
|  Hopeaa | Hazewinkel 1985 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Hopeaa | Glasgow 1996 | perämiehellinen kaksikko |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 1987 | perämiehellinen kaksikko |  |
Dimitrie Popescu (10. syyskuuta 1961 Straja, Sucaeva – 11. marraskuuta 2023) oli romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Popescu voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Barcelonassa 1992. Hän saavutti olympiahopeaa perämiehellisessä kaksikossa Los Angelesissa 1984 ja perämiehellisessä nelosessa Soulissa 1988. Pronssia hän sai perämiehellisessä kaksikossa Barcelonassa 1992. Lisäksi hän oli olympialaisissa neljäs perämiehellisessä kaksikossa Soulissa 1988 ja viides perämiehettömässä nelosessa Atlantassa 1996.
Popescu voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa 1989. Hän saavutti MM-hopeaa perämiehellisessä nelosessa 1985 ja perämiehellisessä kaksikossa 1996 sekä MM-pronssia perämiehellisessä kaksikossa 1987. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1986 ja kuudenneksi perämiehellisessä nelosessa 1990.
Danny Way

Danny Way (2007)
Danny Way (s. 15. huhtikuuta 1974 Portland, Oregon) (tunnetaan myös nimellä D-Way) on yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija. Hän asuu San Diegossa, Kaliforniassa.
Elämäkerta

Way voitti ensimmäisen rullalautailukilpailunsa 11-vuotiaana. Vähän sen jälkeen Hosoi ja Vision Street Wear alkoivat sponsoroida häntä. 14-vuotiaana Waysta tuli Bones Brigade -ryhmän jäsen. Hän lähti tiimistä muutaman kuukauden päästä saadakseen sponsorisopimuksen H-Streetin kanssa. Vuonna 1989 Way voitti ensimmäisen verttikilpailunsa Michiganissa. Vuonna 1990 hän jätti H-Streetin ja liittyi Blindiin. Vuonna 1991 rullalautailulehti Thrasher nimesi Wayn vuoden skeittaajaksi. Hän jätti Blindin ja perusti Plan B:n. Vuonna 1995 Way voitti X Gamesin high airin.
Vuonna 1997 Way mursi maailmanennätyksen pisimmästä ajasta ilmassa rullalaudalla. Samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen ihminen, joka on hypännyt rullalaudalla helikopterista rampille. Vuosina 2003 ja 2004 Way palkittiin parhaana verttiskeittaajana Transworld Skateboarding Awardseissa. Vuonna 2004 Thrasher nimesi hänet jälleen vuoden parhaaksi lautailijaksi. Hän on ainoa henkilö, jolle titteli on myönnetty kahdesti. Vuosina 2004-2006 Way voitti X Gamesin big airin.
Vuonna 2005 Way hyppäsi ensimmäisenä henkilönä Kiinan muurin yli rullalaudalla. Vuonna 2008 hän tuli X Gamesin big airissa kaatumisensa vuoksi toiseksi, kun Bob Burnquistin voitti kilpailun. Hänen kenkäsponsorinsa on DC Shoes, jota hänen veljensä Damon Way oli perustamassa.
Way on kärsinyt useista loukkaantumisista. Vuonna 1995 hän loukkasi niskansa surffatessaan, ja hänelle on tehty seitsemän polvileikkausta.
Aiheesta muualla

Danny Wayn verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
John McDouall Stuart

| John McDouall Stuart |
| --- | --- |
 John McDouall Stuart
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1815 Dysart, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 5. kesäkuuta 1866 (50 vuotta) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  tutkimusmatkailija
John McDouall Stuart (7. syyskuuta 1815 Dysart, Skotlanti – 5. kesäkuuta 1866 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija ja yksi tunnetuimmista Australian sisämaan tutkijoista.
Skotlannista siirtolaisena Australiaan

Stuart syntyi Skotlannissa Dysartin satamakaupungissa. Molemmat hänen vanhempansa kuolivat, kun John oli vielä teini-iässä. Häntä ja hänen sisaruksiaan hoitivat heidän sukulaiset ja ystävät. John kävi Skotlannin sotilasakatemian. Syyskuussa 1838 John Stuart lähti siirtolaiseksi Australiaan. Hän saapui pieneen Adelaiden siirtokuntaan tammikuussa 1839. Adelaidessa Stuart sai pian töitä maanmittaajilta todennäköisesti teknisenä piirtäjänä.