stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sanna Nyqvist

Sanna Nyqvist (s. 1977) on suomalainen kirjallisuudentutkija, tietokirjailija, kirjallisuuskriitikko ja kirjoittajakouluttaja. Hän on yleisen kirjallisuustieteen dosentti Helsingin yliopistossa.
Nyqvist opiskeli kirjallisuustiedettä Helsingin ja Essexin yliopistoissa. Hänen vuonna 2002 ilmestynyt pro gradu -tutkielmansa käsitteli pastissia eli tyylin jäljittelyä. Nyqvist väitteli filosofian tohtoriksi yleisestä kirjallisuustieteestä Helsingin yliopistossa 2010. Myös väitöskirjan aiheena oli pastissi. Nyqvist on perehtynyt lisäksi muun muassa Nobelin kirjallisuuspalkintoon ja kirjallisiin väärennöksiin sekä plagiointiin ja tekijänoikeuksiin. Hänen teoksensa Räjähdemiehen perintö: vallasta, kirjallisuudesta ja Nobelin palkinnosta oli Kanava-palkintoehdokas 2019.
Nyqvist toimii kirjallisuuslehti Parnasson vakituisena kolumnistina ja kuuluu kirjallisuuden verkkolehti Kiiltomadon toimituskuntaan. Hän on työskennellyt myös tietokirjallisuuden kustannustoimittajana. Lukiolaisena Nyqvist voitti Pikku-Finlandia-kirjoituskilpailun.
Teokset

Nyqvist, Sanna & Oja, Outi: Kirjalliset väärennökset: huijauksia, plagiaatteja ja luovia lainauksia.  Helsinki:  Gaudeamus, 2018.  ISBN 978-952-495-469-3.
Räjähdemiehen perintö: vallasta, kirjallisuudesta ja Nobelin palkinnosta.  Helsinki:  Tammi, 2019.  ISBN 978-952-04-0719-3.
Rannalla: miten kirjailijat löysivät meren.  Helsinki:  Tammi, 2024.  ISBN 978-952-04-3435-9.
Aiheesta muualla

Sanna Nyqvist Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran verkkosivuilla
Sanna Nyqvistin haastattelu 17.6.2021
Sammatin kunnantalo

| Sammatin kunnantalo |
| --- | --- |
 Vanha kunnantalo, 2010.
Osoite:  Lönnrotintie 11
Rakennustyyppi:  kunnantalo
Valmistumisvuosi:  1908
Rakennuttaja:  Sammatin kunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sammatin kunnantalo on Lohjalla, Sammatin kirkonkylässä sijaitseva entisen Sammatin kunnan kunnantalo.
Historia

Sammatin kunnantalo valmistui kirkonkylään vuonna 1908. Rakennuksessa toimi myös Sammatin Säästöpankin konttori 1930-luvulle asti. Se toimi kunnan hallinnon ja muiden palveluiden toimipaikkana aina Sammatin ja Lohjan kuntaliitokseen saakka vuonna 2009. Se laitettiin myyntiin Lohjan kaupungin toimesta. Sammattilaiset olisivat halunneet siitä kyläläisten tapaamispaikan, mutta tämä ei toteutunut. Talo lopulta myytiin yksityishenkilöille ja siitä tuli asuintalo.
Saksan 1. armeija

| 1>  armeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  26. elokuuta 1939 – 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Koko:  2–4 armeijakuntaa, useita divisioonia
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Saksan 1. armeija (saks. 1. Armee) oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa.
Historia

Wehrkreis XII perusti 1. armeijan esikunnan vähän ennen toisen maailmansodan puhkeamista 26. elokuuta 1939. Sen komentajaksi tuli Erwin von Witzleben. Armeijan tehtävänä oli vartioida Saksan Ranskan vastaista rajaa Maginot-linjan kohdalla, samalla kun pääosa Wehrmachtista hyökkäsi Puolaan. Ranskan valtaamisen yhteydessä armeija osallistui puolustuslinjan murtamiseen. Onnistuneen operaation jälkeen se sijoitettiin Ranskan Atlantin puoleiselle rannikolle vartiointi- ja miehitystehtäviin. Sen joukot osallistuivat operaatio Antoniin, Vichyn Ranskan miehittämiseen vuonna 1942. Lokakuusta 1941 toukokuuhun 1944 sen komentajana toimi kenraalieversti Johannes Blaskowitz.
Kun liittoutuneet nousivat maihin Normandiassa 6. kesäkuuta 1944 armeija joutui vetäytymään Ranskan halki järjestäytyäkseen uudelleen Lothringenissa elokuussa 1944. Saksan rajalla käytyjen taistelujen aikana 1. armeija yritti estää George S. Pattonin johtamaa Yhdysvaltain 3. armeijaa ylittämästä Moselia ja valtaamasta Metziä. Se yritti pitää hallussaan myös Vosges-vuoria, joita Yhdysvaltain 7. armeija tavoitteli. Marraskuussa 1944 molemmat puolustuslinjat murtuivat ja 1. armeija vetäytyi Saksan rajalle suojelemaan tärkeää Saarinmaan teollisuusaluetta. Ardennien taistelun aikana uutena vuonna 1945 1. armeija hyökkäsi Yhdysvaltain 7. armeijan kimppuun pakottaen sen vetäytymään. Kun operaatio Nordwind kääntyi Saksalle tappiolliseksi tammikuun lopulla amerikkalaiset onnistuivat puskemaan 1. armeijan takaisin Siegfried-linjalle ja edelleen Reinin yli. Sieltä 1. armeija komennettiin vetäytymään Tonavalle. Se antautui liittoutuneille Alppien lähellä 6. toukokuuta 1945.
Komentajat

Armeijankomentajina olivat:
marsalkka Erwin von Witzleben perustamisesta – 24. lokakuuta 1940
kenraali Johannes Blaskowitz 24. lokakuuta 1940 – 3. toukokuuta 1944
panssarikenraali Joachim Lemelsen 3. toukokuuta – 4. kesäkuuta 1944
jalkaväenkenraali Kurt von der Chevallerie 4. kesäkuuta – 5. syyskuuta 1944
panssarikenraali Otto von Knobelsdorff 6. syyskuuta – 30. lokakuuta 1944
jalkaväenkenraali Kurt von Tippelskirch 31. lokakuuta – 11. marraskuuta 1944
panssarikenraali Otto von Knobelsdorff  11.–30. marraskuuta 1944
panssarikenraali Hans von Obstfelder 30. marraskuuta 1944 – 28. helmikuuta 1945
jalkaväenkenraali Hermann Förtsch 28. helmikuuta – 6. toukokuuta 1945
ratsuväenkenraali Rudolf Koch-Erpach 6. toukokuuta 1945 – antautumiseen
Johannes Blaskowitz (vasemmalla) keskustelemassa Rommelin ja Rundstedtin kanssa Pariisissa siirtymisensä aikoihin toukokuussa 1944.
T-Centralen

T-Centralen on yksi Tukholman metron asemista. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa, suurin piirtein Sergelin torin ja Vasagatan-kadun välissä. Asema on Tukholman metron asemista vilkkain, ja vuonna 2015 sitä käytti lähes 185 000 matkustajaa päivässä. Sitä voidaan myös pitää metroverkoston  pääasemana, sillä se on ainoa asema, jonka kautta kaikki seitsemän linjaa kulkevat.
Jalankulkutunnelin kautta asema on myös yhdistetty Tukholman keskusrautatieasemaan sekä Cityterminalen-linja-autoterminaaliin. Lisäksi sen, tai oikeammin sinisen metrolinjan aseman, alapuolella sijaitsee paikallisjunien käytössä oleva Tukholman keskustan rautatieasema.
Aseman nimi oli Centralen 27. tammikuuta 1958 asti. Asema koostuu oikeastaan kahdesta erillisestä, yhteen rakennetusta asemasta, joita yhdistää liukukäytävä.
Ensimmäinen asema (metrolinjat 1 ja 2)

Ensimmäinen asema avattiin 24. marraskuuta 1957. Se oli 38. Tukholman metroasema. Metrolinja 1 (vihreä linja) vanhastakaupungista Hötorgetille sekä linja 2 (punainen linja) vanhastakaupungista Östermalmstorgille kulkevat aseman läpi. Asema sijaitsee Klara kyrkan ja Åhlénsin tavaratalon alla.
Asemalla on kaksi asemalaituria, jotka sijoittuvat eri tasoille. Ylempi asemalaituri on 8,5 metriä maan alla, ja se on punaisen linjan (etelään) sekä vihreän linjan (pohjoiseen) käytössä. Alempi taso sijaitsee 14 metriä maan alla, ja se on vihreän (etelään) ja punaisen linjan (pohjoiseen) käytössä.
Toinen asema (metrolinja 3)

Toinen asema avattiin 31. elokuuta vuonna 1975 Tukholman metroverkoston 79. asemana. Hallinnollisesti se kuuluu samaan asemaan ensimmäisen aseman kanssa. Se sijaitsee 700 metrin päässä Kungsträdgårdenista, Åhlénsin tavaratalon ja Pääpostitalon alla. Sininen linja (metrolinja 3) Kungsträdgårdenista Rådhusetin metroasemalle kulkee aseman läpi.
| --- | --- |
 Istuin T-Centralenissa, suunnitellut Egon Möller-Nielsen (vihreä/punainen linja) Aseman sisäänkäynti Sergelin torilla  :  Aseman sisäänkäynti Vasagatanilla C20-sarjan metrojuna T-Centralenin laiturilla (sininen linja)
Aiheesta muualla

| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rådhusetin metroasema ▷ Hjulsta |  |  Linja 10 |  | Kungsträdgårdenin metroasema (päätepiste) |
| Rådhusetin metroasema ▷ Akallan metroasema |  |  Linja 11 |  | Kungsträdgårdenin metroasema (päätepiste) |
| Gamla stanin metroasema ▷ Norsborgin metroasema |  |  Linja 13 |  | Östermalmstorgin metroasema ▷ Ropstenin metroasema |
| Gamla stanin metroasema ▷ Fruängenin metroasema |  |  Linja 14 |  | Östermalmstorgin metroasema ▷ Mörby centrumin metroasema |
| Hötorgetin metroasema ▷ Hässelby strandin metroasema / Åkeshovin metroasema / Vällingbyn metroasema |  |  Linja 17 |  | Gamla stanin metroasema ▷ Skarpnäckin metroasema |
| Hötorgetin metroasema ▷ Alvikin metroasema / Råckstan metroasema (en) / Vällingbyn metroasema / Hässelby strandin metroasema |  |  Linja 18 |  | Gamla stanin metroasema ▷ Farsta strandin metroasema |
| Hötorgetin metroasema ▷ Hässelby strandin metroasema |  |  Linja 19 |  | Gamla stanin metroasema ▷ Hagsätran metroasema |
muokkaa wikidataa
The Luciferian Crown

| The Luciferian Crown Archgoat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2018
 Formaatti: CD, LP, C-kasetti, musiikkiboksi
 Tyylilaji: black metal, death metal
 Kesto: 35.05
 Levy-yhtiö: Debemur Morti
Listasijoitukset
 7.
Archgoatin muut julkaisut
| The Apocalyptic Triumphator 2015 | The Luciferian Crown 2018 | Worship the Eternal Darkness 2021 |
Singlet albumilta The Luciferan Crown
 ”The Messiah of Pigs” Julkaistu: 29. kesäkuuta 2018
The Luciferian Crown on Archgoatin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018. Se debytoi Suomen virallisen listan seitsemännellä sijalla, ja fyysisten albumien listan toisena.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Intrantation | 0.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jesus Christ Father of Lies | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Jezebels Black Mass Orgy | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Messiah of Pigs | 2.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Darkness Has Returned | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sorcery and Doom | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Star of Darkness and Abyss | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Obsidian Flame (From My Depths) | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Luciferian Crown (Venom of God) | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I am Lucifer’s Temple | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Exclaim!: 7/10
Imperiumi: 8/10
The Metal Observer: 7/10
Aiheesta muualla

The Luciferian Crown Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Luciferian Crown Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sarvilinnoitus

Sarvilinnoitus on kartassa vanhan kaupunginmuurin itäpuolella.
Sarvilinnoitus oli 1560- ja 1590-lukujen välisenä aikana keskiaikaisen Viipurin kaupunginmuurin itäpuolelle rakennettu puolustusjärjestelmä. Se koostui kolmesta bastionista sekä niitä yhdistäneestä muurista, joka liittyi vanhaan kaupunginmuuriin pohjoisessa Pyöreän tornin ja etelässä Munkkitornin kohdalla. Linnoitus purettiin 1860-luvulla laajenevan kaupungin tieltä niin, että nykyään siitä on jäljellä ainoastaan lounaiskulmassa sijainnut Pantsarlahden bastioni. Kaksi muuta olivat koilliskulmassa sijainnut Äyräpään bastioni sekä pienempi Valliportin bastioni.
Sarvilinnoituksen ansiosta muurien suojaamaan kaupunkialueen pinta-ala lähes kaksinkertaistui. Sisäpuolelle jäänyt alue oli alun perin soista maastoa, jonka reunoilla oli peltoja ja niittyjä. Uusi kaupunginosa sai myöhemmin nimekseen Valli.
The Supremes A’ Go-Go

| The Supremes A’ Go-Go The Supremes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hitsville U.S.A., Detroit
 Julkaistu: elokuu 1966
 Tyylilaji: rhythm and blues, pop, rock
 Kesto: 31.18
 Levy-yhtiö: Motown
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
The Supremesin muut julkaisut
| I Hear a Symphony 1966 | The Supremes A’ Go-Go 1966 | The Supremes Sing Holland–Dozier–Holland 1967 |
The Supremes A’ Go–Go on yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Supremesin yhdeksäs studioalbumi, jonka julkaisi Motown elokuussa 1966. Se oli ensimmäinen tyttöbändin albumi, joka pääsi Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalle.
Kappaleet > A-puoli

Love Is Like an Itching in My Heart (Holland–Dozier–Holland) – 2.54
This Old Heart of Mine (Is Weak for You), (Holland–Dozier–Holland, Sylvia Moy) – 2.35
You Can’t Hurry Love (Holland–Dozier–Holland) – 2.46
Shake Me, Wake Me (When It’s Over) (Holland–Dozier–Holland) – 2.46
Baby I Need Your Loving (Holland–Dozier–Holland) – 2.59
These Boots Are Made for Walkin’ (Lee Hazlewood) – 2.31
Kappaleet > B-puoli

I Can’t Help Myself (Sugar Pie Honey Bunch) (Holland–Dozier–Holland) – 2.36
Get Ready (Smokey Robinson) – 2.43
Put Yourself in My Place (Holland–Dozier–Holland, John Thornton) – 2.20
Money (That’s What I Want) (Berry Gordy, Jr., Janie Bradford) – 2.26
Come and Get These Memories (Holland–Dozier–Holland) – 2.18
Hang On Sloopy (Wes Farrell, Bert Russell) – 2.43
Arvostelut

AllMusic:
Samuli Valkama

Samuli Valkama (s. 1974) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja.
Valkama opiskeli Turun taideakatemian animaatiolinjalla. Hän on ohjannut kolme pitkää elokuvaa. Vuonna 2012 sai ensi-iltansa Hulluna Saraan ja vuonna 2014 Anna-Leena Härkösen romaaniin pohjautuva Ei kiitos. Valkaman kolmas pitkä ohjaustyö oli vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Saattokeikka.
Kirjat

Kaisa Lipposen ihmeellinen matka.  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3450-4.
Kaisa Lipposen 7 joulua.  Helsinki:  Tammi, 2006.  ISBN 978-951-31-3697-0.
Pingviini William.  (Kuvitus: Nadja Sarell)  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3972-8.
Kaisa Lipposen vaihtokaupat.  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-4667-2.
Filmografia

Alright Love (2004), ohjaus & käsikirjoitus
Hulluna Saraan (2012), ohjaus, käsikirjoitus & casting
Ei kiitos (2014), ohjaus & käsikirjoitus (Anna-Leena Härkösen romaanin pohjalta)
Hinnalla millä hyvänsä (2015, tv-sarja), ohjaus
Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus (2015), ohjaus
Saattokeikka (2017), ohjaus ja käsikirjoitus
Hotel Swan Helsinki (2021, tv-sarja), ohjaus
Aiheesta muualla

Samuli Valkama Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Samuli Valkama Vimeossa
Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä

Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä on X-kromosomin geenin GPC3 mutaatiosta johtuva harvinainen oireyhtymä, joka periytyy peittyvästi. Noin 20–30 % tapauksista johtuu sporadisesta de novo -mutaatiosta. Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivät ovat syntyessään huomattavasti tavallista kookkaampia, ja pituuskasvu jatkuu poikkeuksellisen voimakkaana. Oireyhtymän muut piirteet vaihtelevat laajasti. Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä voidaan jaotella kahteen alatyyppiin, joista tyyppi 2 johtaa kuolemaan sikiöaikana tai varhaislapsuudessa. Lievästä oirekuvasta kärsivät elävät usein aikuisiksi.
Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä vaikuttaa moniin kehon osiin. Tyypillisiin ulkoisiin piirteisiin pään alueella kuuluvat silmien toisistaan etäinen sijainti, poikkeuksellisen suuret suu ja kieli sekä usein karkeiksi kuvatut kasvonpiirteet. Oireyhtymä saattaa aiheuttaa myös muun muassa napa- ja palleatyrän, sydänvikoja, munuaisten epämuodostuman tai poikkeuksellisen suuren koon, hepatosplenomegalian ja luuston poikkeavuuksia. Raajoissa ja sukupuolielimissä voi olla monenlaisia rakennepoikkeavuuksia. Lisäksi Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivällä saattaa olla ylimääräisiä nännejä. Oireyhtymään liittyy osalla potilaista tasoltaan vaihteleva kehitysvamma. Motorinen ja kielellinen kehitys saattavat olla viivästyneitä. Tyypin 2 Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymälle luonteenomainen piirre on sikiön vesipöhö.
Noin kymmenen prosenttia Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivistä saa varhaislapsuudessa syövän tai hyvänlaatuisen kasvaimen. Yleisimmät oireyhtymään liittyvät kasvaimet ovat Wilmsin tuumori ja neuroblastooma. Myös hepatoblastooman ja hepatosellulaarisen karsinooman riskit ovat kohonneet. Joe Leigh Simpson kuvasi oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1975. Tämän jälkeen kuvaukset siitä laativat Golabi ja Rosen sekä Behmel kollegoineen.
Samuli Kiviharju

| Samuli Kiviharju> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Samuli Juha-Pekka Kiviharju
Syntynyt: 8. elokuuta 1986 (ikä 38) Suomi
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Mätsi
Pelipaikka:  Keskushyökkääjä
Seura:  Trackers
Pelinumero:  19
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  2005–2006 2006–2007 2007–2010 2010– | HaU Gunners Trackers Vincemus Trackers |  18 (0+0=0)  62 (41+40=81) 13 (0+1=1) |  18 (0+0=0)  62 (41+40=81) 13 (0+1=1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Samuli Kiviharju (s. 8. elokuuta 1986) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hyökkääjänä pelaava Kiviharju edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Trackersia.
Ura

Kiviharju aloitti uransa hämeenlinnalaisessa HaU:ssa. Sittemmin hän siirtyi vuonna 2005 Salibandyliigassa pelanneeseen Gunnersiin. Kiviharju pelasi joukkueen riveissä yhden kauden. Sittemmin hän palasi takaisin Hämeenlinnaan ja Trackersiin. Yhden kauden jälkeen Kiviharju siirtyi syyskuussa 2007 Vincemuksen riveihin, jossa hän pelasi kolmen kauden verran. Kaksi kautta II-divisioonassa ja yhden kauden I-divisioonassa.
Kaudella 2010–2011 Kiviharju siirtyi takaisin paikallisseuraan Trackersiin.
Sammatin kirkon kirja

| Sammatin kirkon kirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Liisa Laurila
Kustantaja:  Sammatin alueseurakunta
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  191
ISBN:  978-952-93-5550-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sammatin kirkon kirja on Liisa Laurilan kirjoittama kirja Sammatin kirkosta ja sen historiasta. Kirjan on julkaissut vuonna 2015 Sammatin alueseurakunta.
Teos on ensimmäinen Sammatin kirkkoa käsittelevä kirja, ja se syntyi tarpeesta saada kirkko-oppaiden käyttöön esitteitä laajempi tietopaketti. Kirjoittaja Liisa Laurila on toiminut pitkään kirkon oppaana.
Kirjassa kerrotaan myös Sammatin aiempien kirkkojen vaiheet noin vuodesta 1590 sikäli kuin ne ovat tiedossa. Nykyinen kirkko sai alkunsa vuonna 1754 ja valmistui 1755.
Kirjassa on esitelty seurakunnan itsenäisyyden ajan kirkkoherrat, joita on viisi, ja lisäksi myös virkaatekevät ja sijaiset, yhteensä neljä. Sammatin seurakunta kuului vuoteen 1951 kappeliseurakuntana Karjalohjan seurakuntaan ja 62 vuoden itsenäisyyden jälkeen vuodesta 2013 alueseurakuntana Lohjan seurakuntaan.
Kirjassa on mustavalkoinen kuvitus. Lopussa on lähdeluettelo.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely seurakunnan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Simpukka (täsmennyssivu)

Simpukat ovat suuri nilviäisluokka. Simpukka voi myös viitata johonkin seuraavista:
Simpukkapuhelin, matkapuhelin jonka kansi on saranoitu
Simpukka (kuuloelin), sisäkorvassa sijaitseva kotilon kuoron muotoinen aistinelin
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Simpukka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sherlock Holmes (täsmennyssivu)

Sherlock Holmes on Arthur Conan Doylen luoma salapoliisihahmo. Nimi voi viitata myös seuraaviin teoksiin:
Sherlock Holmes, William K. Howardin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1932
Sherlock Holmes (Der Mann, der Sherlock Holmes war), Karl Hartlin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1937
Sherlock Holmes, Guy Ritchien ohjaama elokuva vuodelta 2009
Sherlock Holmes, venäläinen televisiosarja vuodelta 2013
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sherlock Holmes”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Savannah (näyttelijä)

Savannah
Shannon Michelle Wilsey Longoria, taiteilijanimeltään Savannah (9. lokakuuta 1970 – 11. heinäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän toimi myös Penthousen mallina.
Savannah'n vanhemmat erosivat vuonna 1972, jonka jälkeen tyttö muutti äitinsä kanssa Teksasiin. Hän asui lyhyesti isänsä kanssa Kaliforniassa ja myöhemmin isovanhempiensa kanssa samassa osavaltiossa. 13-vuotiaana Savannah sai kuulla, että häntä kasvattanut Joe Longoria ei ollut hänen biologinen isänsä.
Savannah asui muusikko Gregg Allmanin (Allman Brothers Band -yhtye) kanssa kahden vuoden ajan. Hän tuli raskaaksi, mutta sai keskenmenon. Hänellä oli seurustelusuhteet myös mm. pornomalli Jeanna Finen, basisti Billy Sheehanin (Mr. Big -yhtye), koomikko Pauly Shoren, kitaristi Slashin (Guns N' Roses -yhtye) ja Vince Neilin (Mötley Crüe -yhtye) kanssa.
Savannah ennätti lyhyen alastonmalli- ja pornouransa aikana vuosina 1990–1994 esiintyä yli sadassa pornoelokuvassa. Hänellä oli vuodesta 1991 sopimus Vivid Entertainmentin kanssa.
Savannah teki itsemurhan vuonna 1994. Hän oli ampunut itseään ja joutunut tämän seurauksena tajuttomaksi. Oltuaan yksitoista tuntia koomassa hän menehtyi vammoihinsa Kalifornian Burbankissa 11. heinäkuuta 1994 noin kello 11:20 aamupäivällä.
Aiheesta muualla

Savannah Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tekijänoikeuslainsäädännön historia

Tekijänoikeuslainsäädännön historiassa eri oikeuksien alkuperät voidaan jäljittää muinaiseen antiikin Kreikan kulttuuriin, juutalaiseen Talmudin lakiin ja antiikin Rooman lakiin.
Ensimmäisenä kirjattuna tekijänoikeuspäätöksenä tunnetaan kuningas Diarmait Mac Cerbhaillin antama päätös Irlannista noin vuodelta 555–561 liittyen The Cathach-psalmikokoelmaan ja sen kopioihin: To every cow belongs her calf, therefore to every book belongs its copy. Päätöksen pohjalta on kerrottu käydyn taistelu Battle of the Book, joka vaati 3 000 uhria ja olisi siten ollut ensimmäinen tekijänoikeuskiista. Tarinan todenperäisyys on kyseenalaistettu; se esitettiin ensimmäisen kerran vasta tuhat vuotta oletettujen tapahtumien jälkeen.
Kirjapainotaidon 1400-luvulla alkaneen käyttöönoton seurauksena syntyi kirjojen, runojen, nuottien ja piirrosten massatuotanto aiheuttaen tekijöiden suojan tarpeen. Kirjojen painajille myönnetyt etuoikeudet ja monopolit olivat ensimmäiset tekijänoikeuksien määrittelyn ensimmäisiä muotoja. Ensimmäinen lailla säädetty oikeus säädettiin kuningatar Annan hallintoaikana Ison-Britannian kuningaskunnassa vuonna 1710, kun Englannin kuningaskunta ja Skotlannin kuningaskunta olivat solmineet unionisopimuksen juuri vuonna 1707. Aluksi tekijänoikeudet koskivat vain alkuperäisistä kirjoista tehtyjä kopioita, mutta ne laajenivat ajan myötä kattamaan myös käännökset ja johdannaisteokset.
Tekijänoikeuksia koskeva lainsäädäntö Suomessa

Taidemaalari, oikeustieteen tutkinnon suorittanut Adolf von Becker esitti ensimmäisenä Suomessa vuoden 1877–1878 valtiopäivillä ehdotuksen tekijänoikeus- ja omistuslaista.
Tätä aikaisemmin tekijän oikeuksiin liittyvistä kysymyksistä oli säädetty
vuonna 1752 määräyksessä kirjapainoista (Kongl. Maj:ts Nådige Förordning Och Reglemente För Boktryckerierne i Riket, 12.10.1752)
vuonna 1766 painovapauslaissa (Kongl. Maj:ts Nådige Förordning, Angående Skrif- och Tryck-friheten, 2.12.1766), jonka sai aikaan kokkolalainen valistusfilosofi ja valtiopäivämies Anders Chydenius. Laki kumottiin vuonna 1772.
vuoden 1829 sensuuriasetuksessa (Hans Kejserliga Majestäts Nådiga Förordning angående Censuren och Bokhandeln i Storfurstendömet Finland, 14.10.1829)
vuoden 1865 painovapausasetuksessa (Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus painowapaudesta Suomessa ja sen täyttämisen ehdoista, 18.7.1865/27)
vuoden 1867 hallinnollisessa painoasetuksessa (Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus painotoimen-asioista Suomenmaassa, 31.5.1867/15).
Ensimmäinen yksityiskohtainen tekijänoikeuslaki Suomessa on 15. maaliskuuta 1880 annettu Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus kirjailijan ja taiteilijan oikeudesta työnsä tuotteisin (AsK 8/1880). Seuraavaksi – pitkällisen lainvalmistelun tuloksena – säädettiin vuonna 1927 laki tekijänoikeudesta henkisiin tuotteisiin (3.6.1927/174). Samalla säädettiin myös laki oikeudesta valokuviin (3.6.1927/175). Nämä lait olivat voimassa vuoteen 1961 saakka, jolloin säädettiin nykyinen laki tekijänoikeudesta kirjallisiin ja taiteellisiin teoksiin (8.7.1961/404), jonka nimike muutettiin vuonna 1984 tekijänoikeuslaiksi. Myös valokuvaajan oikeuksia koskeva laki uudistettiin vuonna 1961, jolloin astui voimaan laki oikeudesta valokuvaan (8.7.1961/405). Valokuvalaki oli voimassa vuosina 1961–1995. Laki kumottiin 1.5.1995, jolloin sen kaikki säännökset oli siirretty tekijänoikeuslakiin.