stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Courageous (50)
Sotien välinen aika ja muutostyöt

Washingtonin laivastosopimuksen mukaan Courageous laskettiin taisteluristeilijäksi ja siten siitä tuli ylimääräinen ja toisaalta aseistuksen ja panssarointinsa puolesta se oli sopimaton risteilijäksi, tehtiin Amiraliteetissa päätös sen muuttamisesta lentotukialukseksi helmikuussa 1924. Aluksen laaja runko ja suuri nopeus tekivätkin siitä lähes parhaan mahdollisen lentotukialusehdokkaan.
Aluksen  muuttaminen aloitettiin Devonportin telakalla 1924 ja alus luovutettiin muutettuna laivaston käyttöön 21. helmikuuta 1928, jolloin se samalla liitettiin Välimeren laivastoon. Alus pysyi kuitenkin varusteltavana telakalla 4. maaliskuuta saakka, jolloin se purjehti neitsytmatkalle saapuen Lamlashiin 6. maaliskuuta. Lamlashista pari päivää myöhemmin alus palasi Devonportiin 9. maaliskuuta viimeisteltäväksi. Alus poistui valmiina telakalta 12. toukokuuta purjehtien Plymouthiin.
Muutostöiden aikana alukselle rakennettiin kaksi lentokantta, joista toinen niin kutsuttu päälentokansi sijaitsi aluksen perässä sekä keulassa oleva pienempi lentoonlähtökansi. Vuosina 1935 ja 1936 tehdyn muutostyön aikana etummainen lentokansi muutettiin tykkikanneksi ja sinne sijoitettiin ilmatorjuntatykkejä ja pääkannelle sijoitettiin kaksi katapulttia.
Alukselle oli rakennettu myös kaksi kerroksinen lentokonesuoja, jonka pituus oli 168 metriä ja kummankin korkesu 7,3 metriä. Aluksella kyettiin kuljettamaan maksimissaan jopa 40 lentokonetta. Aluksella oli alun perin kuusitoista Fairey Flycatcher -konetta, kuusitoista Fairey  IIIF -tulenjohto- ja tiedustelukonetta ja kuusitoista Blackburn Ripon -torpedopommittajaa. Koneet vaihdettiin muutamaan otteeseen ja upotessaan aluksen koneina olivat Fairey Swordfishit sekä Gloster Gladiatorit.
Alus purjehti 3. kesäkuuta Portsmouthista saapuen Gibraltarille 6. kesäkuuta ja edelleen Maltalle Välimeren laivaston päätukikohtaan 10. kesäkuuta. Alus suoritti useita purjehduksia Välimeren valtioihin:
Kreikka: Skiathos ja Argostoli 27. heinäkuuta – 24. elokuuta 1928
Jugoslavia ja Italia 8. syyskuuta – 24. lokakuuta 1928
Mallorca – Ranska – Italia 16. maaliskuuta – 3. toukokuuta 1929
Kreikka ja Jugoslavia 26. kesäkuuta – 21. elokuuta 1929
Palestiina – Kypros – Egypti – Turkki 26. elokuuta – 1. marraskuuta 1929
Alus purjehti 21. tammikuuta 1930 Maltalta saapuen Portsmouthiin 30. tammikuuta, jolloin lentueet siirtyivät Gosportiin. Alus siirtyi Plymouthiin 4. helmikuuta ja Devonportin telakalle huollettavaksi 8. helmikuuta. Alus palasi palvelukseen 7. syyskuuta ja liitettiin Kotilaivastoon. Alus suoritti lukuisia purjehduksia, kunnes se siirrettiin Portsmouthiin telakalle 24. maaliskuuta 1933. Alus palasi palvelukseen 9. toukokuuta Lentotukialusviirikön lippulaivaksi.
Courageous siirrettiin 7. syyskuuta 1935 Välimeren laivastoon, josta se kuitenkin palasi 28. helmikuuta 1936 Kotilaivastoon. Alus sijoitettiin Kanaalin osastoon heinäkuussa 1939.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan alkaessa Courageous palveli Kotilaivaston Kanaalille sijoitetuissa joukoissa. Aluksen tehtävänä oli sodan alussa sukellusvenepartiointi lounaisen reitin alueella (engl. SW Approaches).
Alus lähti Plymouthista sukellusveneentorjuntapartioon 16. syyskuuta suojanaan hävittäjät HMS Inglefield, HMS Ivanhoe, HMS Impulsive ja HMS Intrepid. Seuraavana päivänä Irlannin rannikolla Inglefield ja Intrepid lähetettiin auttamaan sukellusvene U-53:n hyökkäyksen kohteeksi joutunutta kauppa-alus SS Kafiristania. Courageous kääntyi tuuleen lähettääkseen kaksi kannellaan olevaa lentokonetta ilmaan. Tällöin se käänsi kylkensä väijymässä olleelle Saksan laivaston sukellusveneelle U-29, joka laukaisi kolme G7e-torpedoa. Kaksi torpedoista osui, jolloin lentotukialus kaatui ja upposi viidessätoista  minuutissa vieden mukanaan aluksen kapteenin W. T. Mackaig-Jonesin, seitsemäntoista muuta upseeria sekä 501 miehistön jäsentä.
Courageous oli ensimmäinen uponnut brittiläinen sotalaiva toisessa maailmansodassa.
Laivaston ilmavoimien yksiköt

| Lentue | Palvelusaika | Konetyyppi | Huom! |
| --- | --- | --- | --- |
| 404 | toukokuu 1928 – marraskuu 1932 | Fairey Flycatcher | - |
| 407 | toukokuu 1928 – marraskuu 1931 | Fairey Flycatcher | - |
| 445 | toukokuu 1928 – maaliskuu 1933 | Fairey IIIF | 3.4.1933 821 laivue |
| 446 | toukokuu 1928 – maaliskuu 1933 | Fairey IIIF | 3.4.1933 821 laivue |
| 463 | toukokuu 1928 – maaliskuu 1933 | Blackburn Dart | 3.4.1933 810 laivue |
| 464 | toukokuu 1928 – maaliskuu 1933 | Blackburn Dart | 3.4.1933 810 laivue |
| 450 | syyskuu 1929 – huhtikuu 1933 | Blackburn Blackburn Fairey IIIF | 3.4.1933 820 laivue |
| 449 | syyskuu 1930 – toukokuu 1931 | Blackburn Blackburn | - |
| 401 | syyskuu 1930 – syyskuu 1932 | Fairey Flycatcher | - |
| 442 | lokakuu 1931 – maaliskuu 1932 | Fairey IIIF | - |
| 402 | huhtikuu 1932 – maaliskuu 1932 | Fairey Flycatcher Hawker Nimrod | 3.4.1934 800 laivue |
| 404 | marraskuu 1932 – maaliskuu 1933 | Hawker Nimrod Hawker Osprey | 3.4.1934 800 laivue |

| Laivue | Palvelusaika | Konetyyppi | Huom! |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 | toukokuu 1933 – lokakuu 1938 | Hawker Nimrod Hawker Osprey | - |
| 810 | toukokuu 1933 – marraskuu 1934 | Blackburn Dart Blackburn Ripon | - |
| 820 | toukokuu 1933 – marraskuu 1934 | Fairey IIIF | - |
| 821 | toukokuu 1933 – maaliskuu 1936 | Fairey IIIF Fairey Seal | - |
| 811 | heinäkuu 1934 | Blackburn Ripon | - |
| 823 | heinäkuu 1934 – heinäkuu 1935 | Fairey IIIF Fairey Seal | - |
| 820 | marraskuu 1934 – joulukuu 1936 | Blackburn Shark | - |
| 810 | marraskuu 1934 – huhtikuu 1937 | Blackburn Baffin | - |
| 822B | elokuu –- syyskuu 1935 | Fairey IIIF | - |
| 823A | heinäkuu – lokakuu 1935 | Fairey Seal | - |
| 820 | joulukuu 1936 – lokakuu 1938 | Fairey Swordfish | - |
| 821 | maaliskuu 1936 – marraskuu 1938 | Blackburn Shark | 09.37 alkaen Fairey Swordfish |
| 810 | huhtikuu 1937 – syyskuu 1938 | Blackburn Shark | 09.37 alkaen Fairey Swordfish |
| 811 | tammikuu – huhtikuu 1939 | Fairey Swordfish | - |
| 801 | helmikuu – huhtikuu 1939 | Gloster Sea Gladiator Blackburn Skua | - |
| 822 | helmikuu, toukokuu, syyskuu 1939 | Fairey Swordfish | - |
| 811 | elokuu – syyskuu 1939 | Fairey Swordfish | - |
Aiheesta muualla

HMS Courageousin operaatiohistoria
Courageous-luokan risteilijät/tukialukset
HMS Courageous uppoaa
Roger Corman

Roger Corman vuonna 2012.
Roger William Corman (5. huhtikuuta 1926 Detroit – 9. toukokuuta 2024 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja. Corman tunnetaan erityisesti halpaelokuvien tekijänä ja monien nykyään kuuluisien ohjaajien ja näyttelijöiden auttamisesta alkuun.
Nuoruus ja opiskelu

Roger Corman syntyi Detroitissa 1926. Hänen vahempansa olivat William ja Anne Corman, ja hänellä oli 18 kuukautta nuorempi pikkuveli. William Corman oli insinööri, ja Rogerkin päätyi opiskelemaan alaa.
Cormanit muuttivat vuonna 1940 Los Angelesin Beverly Hillsiin, ja Roger pääsi high schoolin jälkeen toisen maailmansodan aikana opiskelemaan Stanfordin yliopistoon. Hän kuitenkin palveli kahden vuoden ajan Yhdysvaltain laivastossa osallistuttuaan laivaston korkeakouluopiskelijoille suunnattuun V-12-ohjelmaan.
Ura > Hanttihommista tuottajaksi

Corman palasi sodan jälkeen Stanfordin ja valmistui 1947 tuotantotaloudesta. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen vain neljä päivää sähköinsinöörinä ja jätti sen jälkeen tekniikan alan. Hän sai paikan 20th Century Foxilta kuriirina ja työskenteli sitten käsikirjoituslukijana. Hän kuitenkin halusi käsikirjoittaa, tuottaa tai ohjata ja päätyi siksi opiskelemaan englanninkielistä kirjallisuutta Oxfordin yliopistoon.
Corman vietti puoli vuotta Oxfordissa ja sitten puoli vuotta Pariisissa. Corman oli omien sanojensa mukaan vuosina 1951–1953 ”pummi”. Hän teki joitain pieniä töitä ja oli myös pätkiä työttömänä.
Corman kirjoitti tarinan, jonka hän myi Allied Artistsille. Tarinasta tehty elokuva Kohtalokas hetki ei tyydyttänyt Cormania, joka päätti alkaa tuottaa itse elokuvia. Hänen ensimmäinen oma elokuvansa vuonna 1954 tehty Monster From the Ocean Floor, joka kertoo ihmisiä syövästä hirviöstä, joka syntyi ydinkokeen seurauksena. Hän keräsi sitä varten rahaa ystäviltään. Sen tuotantotavasta tuli Cormanin uralle tunnusmerkillinen, sillä kuvaukset toteutettiin mahdollisimman halvalla ja nopeasti, usein jopa alle viikossa.
Ura > Ohjaajaksi AIP:lle

Corman sai ensimmäisen elokuvansa jälkeen sopimuksen Samuel Z. Arkoffin American Releasing Corporation eli tulevan American International Picturesin kanssa. Cormanin ensimmäinen elokuva Arkoffin yritykselle oli 5 revolveria länteen (1955), ja seuraavien 15 vuoden aikana hän sekä ohjasi että tuotti useimmat elokuvansa.
Corman tuotti tai ohjasi vuosina 1955–1960 AIP:lle yli 30 elokuvaa. Kaikkien budjetti oli alle satatuhatta dollaria, ja niiden tuotanto kesti korkeintaan kaksi viikkoa. Hänen elokuviaan olivat muun muassa western The Gunslinger, tieteiskauhuelokuvat The Day the World Ended ja The Undead sekä nuorisoelokuvat Carnival Rock ja Rock All Night.
Cormanin ensimmäinen kriitikkojen huomiota saanut elokuva oli Verinen viikonloppu (1958), ja sen hälkeen hän pääsi tekemään Foxille elokuvan I Mobster. Pienestä kauhukaupasta (1960) tuli kulttisuosikki, joka oli kuvattu kahdessa päivässä ja yhdessä yössä ylijäämälavasteissa. Se on tiettävästi maailmanennätys 35-milliselle filmille kuvatusta pitkästä elokuvasta,selvennä ja siitä tehtiin myöhemmin musikaalisovitus, joka muokattiin samannimiseksi Hollywood-elokuvaksi vuonna 1986.
Pienen kauhukaupan jälkeen Corman sai Arkoffilta luvan toteuttaa kunnianhimoisempia tuotantoja, joihin kuului Edgar Allan Poen teoksiin pohjautuva kauhusarja. Ensimmäisenä valmistui Vieraana kauhujen talossa (1960). Sarjaan kuului kaikkiaan kahdeksan elokuvaa, muun muassa Mies vahakabinetissa ja Punaisen surman naamio. Elokuvat saivat klassikkomainetta, ja niiden kautta näyttelijät Boris Karloff, Vincent Price, Basil Rathbone ja Peter Lorre saivat uutta nostetta urilleen.
Corman ohjasi 1960-luvulla myös muitakin kuin kauhuelokuvia. Kiihotus (1962) kuvasi rotusuhteita, ja sen pääosassa oli William Shatner etelävaltiolaisena rasistina. Helvetin jengi (1966) on puolestaan moottoripyöräelokuva ja Chicagon verilöyly (1967) kuvasi varsin historiallisesti vuoden 1929 ystävänpäivän verilöylyä. Jack Nicholsonin käsikirjoittama Trippi (1967) kertoo puolestaan Peter Fondan näyttelemästä mainosohjaajasta, joka saa LSD-kokeilun jälkeen surrealistisia näkyjä.
Corman antoi 1960-luvulla ensimmäiset työpaikat Francis Ford Coppolalle ja Monte Hellmanille sekä näyttelijöistä Jack Nicholsonille ja William Shatnerille.
Ura > Oma tuotantoyhtiö

Corman alkoi 1960-luvun lopulla uupua ohjaustyöhön, ja hänen viimeinen ohjauksensa 20 vuoteen oli vuonna 1970 ilmestynyt Punainen parooni. Hän perusti vaimonsa Julien ja veljensä Genen kanssa New World Picturesin. Sen ensimmäinen elokuva oli The Student Nurses (1970), joka kuvattiin kolmessa viikossa ja jonka budjetti oli 150 000 dollaria. Elokuva tuotti yli miljoona dollaria.
Corman antoi tuotantoyhtiönsä kautta ensimmäisen mahdollisuuden useille nuorille elokuvaohjaajille, kuten John Saylesille, Martin Scorseselle, Joe Dantelle, Jonathan Demmelle ja James Cameronille. Hän alkoi myös levittää eurooppalaisia taide-elokuvia Yhdysvaltain markkinoille ja toi Yhdysvaltoihin muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvan Kuiskauksia ja huutoja, Federico Fellinin Amarcordin sekä Volker Schlöndorffin Peltirummun. Corman sai pieniä cameorooleja monien auttamiensa ohjaajien myöhemmissä elokuvissa: hän piipahti muun muassa Coppolan elokuvassa Kummisetä, osa II (1974), Ron Howardin Apollo 13:ssa (1995) sekä Demmen Uhrilampaissa (1991) ja Philadelphiassa (1993).
Corman myi 1983 New Worldin 16,5 miljoonalla dollarilla ja perusti Concorde-New Horizonsin. Hän piti kuitenkin kaupassa New Worldin arvokkaan elokuvakirjaston. Corman jatkoi edelleen tuottamista, mutta Concordella hän ei enää päässyt aiempien elokuviensa menestykseen. Hän kuitenkin onnistui murtautumaan uuteen vuokravideomarkkinalle laajan elokuvavalikoimansa ansiosta. Concorde teki 2005 Buena Vista Home Entertainmentin kanssa sopimuksen Cormanin tuottamien elokuvien levitysoikeudesta. Sopimuksen kesto oli 12 vuotta, ja siihen kuului yli 400 elokuvaa. Shout Factoryn kanssa Corman teki puolestaan 2010 sopimuksen 50 Cormanin elokuvasta, ja yhdessä he julkaisivat Roger Corman’s Cult Classics -sarjaa.
Corman ohjasi viimeisen elokuvansa vuonna 1990, mutta Frankensteinin arvoitus oli kauhufanien keskuudessa pettymys, eikä Corman enää palannut ohjaamaan. Hän kuitenkin jatkoi ahkerasti tuottajana, ja tuotti muun muassa Syfy-kanavalle tarkoituksellisen kliseiset hirviöelokuvat Sharktopus (2010), Piranhaconda (2012) ja CobraGator (2016).
Yhdysvaltain elokuva-akatemia palkitsi Cormanin elämäntyöstään Oscar-kunniapalkinnolla marraskuussa 2009.
Filmografia – ohjaukset

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
1955: Swamp Women
1955: Five Guns West
1955: Taistelu viimeiseen luotiin
1955: Day the World Ended
1956: The Oklahoma Woman
1956: Lauantain luotisade
1956: It Conquered the World
1957: Naked Paradise
1957: Carnival Rock
1957: Not of This Earth
1957: Attack of the Crab Monsters
1957: The Undead
1957: Rock All Night
1957: Teenage Doll
1957: Sorority Girl
1957: The Saga of the Viking Women and Their Voyage to the Waters of the Great Sea Serpent
1958: I, Mobster
1958: War of the Satellites
1958: Verinen viikonloppu
1958: Teenage Cave Man
1958: She Gods of Shark Reef
1959: A Bucket of Blood
1960: Ski Troop Attack
1960: The Wasp Woman
1960: Vieraana kauhujen talossa
1960: Pieni kauhukauppa
1960: Last Woman on Earth
1961: Atlas
1961: Creature from the Haunted Sea
1961: Kuilu ja heiluri
1962: Elävänä haudattu
1962: Kiihotus
1962: Kauhutarinoita
1962: Tower of London
1963: Vauhtipaholaiset
1963: Korppi
1963: Kauhujen linna
1963: Linnan kauhut
1963: Röntgenkatsemies
1964: Punaisen surman naamio
1964: Salainen maihinnousu
1964: Mies vahakabinetissa
1966: Helvetin jengi
1967: Chicagon verilöyly
1967: Trippi
1969: Kohteena Harry
1970: Verinen Mamma Barker
1971: Gas-s-s – kuolettava kaasu
1971: Punainen paroni
1990: Frankensteinin arvoitus
Kirjallisuutta

von Bagh, Peter: ”Kuinka elokuva tehdään kymmenessä päivässä”, Roger Cormanin haastattelu. Filmihullu 4/1992
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Roger Corman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Elokuvan Korppi alkuperäinen juliste.
2988 Korhonen

| 2988 Korhonen> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Liisi Oterma
Löytöpäivä:  1. maaliskuuta 1943
Muut nimet:  1931 KN, 1943 EM, 1951 AS, 1953 TO3, 1979 WM3 ja 1979 YV6
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  13,671  km
Pyörähdysaika:  29,494 h
Albedo:  0,216
Absoluuttinen magnitudi:  11,8  ja 11,93
Asteroidiluokka:  S-tyypin asteroidi
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,12 , 0,1237860  tai 0,1243914407181078
Inklinaatio:  14,73322 astetta tai 14,72857650291829 astetta
Keskianomalia:  322,00728 astetta tai 337,2512368498995 astetta
Kiertoaika:  4,21 vuotta ja 1 538,69767731962 vuorokautta
Periapsis:  2,2849182 au ja 2,28391487195535 au
Apoapsis:  2,931 au ja 2,932833748748961 au
Radan isoakselin puolikas:  2,6077171 au ja 2,608374310352156 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
2988 Korhonen on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Tapio Korhosen mukaan.
Korhosen likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,61 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta.
Crow Roadin käsikirjoitus

| Crow Roadin käsikirjoitus> The Crow Road |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Iain Banks
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Kustantaja:  Macmillan
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  501
ISBN:  0-349-10323-2
Suomennos
Suomentaja:  Anu Partanen
Kansitaiteilija:  Eeva Louhio
Kustantaja:  Loki-Kirjat
Julkaistu:  1992
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  392
ISBN:  952-9646-69-0

Edeltävä:  The State of the Art
Seuraava:  Against a Dark Background
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Crow Roadin käsikirjoitus (engl. The Crow Road) on Iain Banksin vuonna 1992 ilmestynyt romaani, sukutarina Skotlannista ja kehitysromaani. Teoksen on suomentanut Loki-kirjoille vuonna 1998 Anu Partanen.
Aiheesta muualla

Sabine Durrant: Motorway madness. The Independent 20.2.1992. (englanniksi)
Jo Walton: A funny book with a lot of death in it. Tor.com 22.6.2009. (englanniksi)
Creepshow 2

| Creepshow 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Gornick
Käsikirjoittaja:  George A. Romero Stephen King
Tuottaja:  Richard P. Rubinstein
Säveltäjä:  Les Reed
Kuvaaja:  Richard Hart
Pääosat:  Domenick John Tom Savini George Kennedy Paul Satterfield Lois Chiles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New World Pictures
Levittäjä:  New World Communications Netflix
Ensi-ilta:   1. toukokuuta 1987    1991 (Video) 25. lokakuuta 2002 (DVD)
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Creepshow – yöjuttu
Seuraaja:  Creepshow III
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Creepshow 2 on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 1987. Sen on ohjannut Michael Gornick, joka oli alkuperäisen Creepshow-elokuvan kuvaaja. Elokuvalle on vielä epävirallinen jatko-osa, Creepshow III.
Juoni

Intiaanipäällikkö Puupää (Old Chief Wooden Head)
Vanha mies omistaa kaupan, jossa on intiaanipäällikön patsas. Myöhemmin mies ja hänen vaimonsa tapetaan, ja puupatsas herää henkiin kostamaan tappajille.
Lautta (The Raft)
Neljä nuorta uivat rannan lähellä olevalle lautalle. Sen lähellä liikkuu valtava levä, joka yrittää saalistaa nuoria, jos he yrittävät uida takaisin rantaan.
Liftari (The Hitchhiker)
Nainen ajaa kolarin ja kyydissä ollut uhri alkaa vainoamaan naista, yritti tämä miten tahansa karistaa peukalokyytiläisen.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 tätä jatko-osaa kutsutaan heppoiseksi ja se saa vain kaksi tähteä viidestä (= keskinkertainen), kun ensimmäinen osa saa neljä (= erinomainen).
Aiheesta muualla

Creepshow 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
270

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Tapahtumia

kevät - roomalaiset lyövät gootit Balkaneilla
kesä - kulkutauti koettelee Balkania
Rooman keisari Claudius Gothicus sairastuu kulkutautiin ja joutuu palaamaan Sirmiumiin, Pannoniaan
heinäkuu tai elokuu - Claudius kuolee ja hänen veljensä Quintillus julistautuu keisariksi Pohjois-Italiassa
syyskuu - Quintillus tekee itsemurhan ja Aurelianus nousee keisariksi
Palmyralaiset valtaavat Arabian ja Egyptin.
Kuolleita

Plotinos, antiikin kreikkalainen filosofi
Claudius Gothicus, Rooman keisari
Quintillus, Rooman keisari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 270 Wikimedia Commonsissa
RN Cristoforo Colombo (1875)

| RN Cristoforo Colombo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Venetsian laivastontelakka
Kölinlasku:  1. helmikuuta 1873
Laskettu vesille:  17. syyskuuta 1875
Palveluskäyttöön:  16. marraskuuta 1876
Poistui palveluskäytöstä:  1891
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 325 t
Pituus:  75,72 m
Leveys:  11,30 m
Syväys:  5,25 m
Koneteho:  3 782 ihp
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  207
Aseistus
Aseistus:  8 × 4,7" tykkiä
RN Cristoforo Colombo (ital. Regia Nave Cristoforo Colombo) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu puurunkoinen prikantiinitakiloitu korvetti.
Valmistus

Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. helmikuuta 1873. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1875 ja se liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1876.
Aluksen höyrykoneen valmisti lontoolainen Penn.
Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1891.
281 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku eaa. · 200-luku eaa. · 100-luku eaa.
Vuosikymmenet: 300-luku eaa. · 290-luku eaa. · 280-luku eaa. · 270-luku eaa. · 260-luku eaa. · 250-luku eaa. · 240-luku eaa. · 230-luku eaa. · 220-luku eaa. · 210-luku eaa. · 200-luku eaa. · 190-luku eaa.
Vuodet: 300 eaa. · 299 eaa. · 298 eaa. · 297 eaa. · 296 eaa. · 295 eaa. · 294 eaa. · 293 eaa. · 292 eaa. · 291 eaa. · 290 eaa. · 289 eaa. · 288 eaa. · 287 eaa. · 286 eaa. · 285 eaa. · 284 eaa. · 283 eaa. · 282 eaa. · 281 eaa. · 280 eaa. · 279 eaa. · 278 eaa. · 277 eaa. · 276 eaa. · 275 eaa. · 274 eaa. · 273 eaa. · 272 eaa. · 271 eaa. · 270 eaa. · 269 eaa. · 268 eaa. · 267 eaa. · 266 eaa. · 265 eaa. · 264 eaa. · 263 eaa. · 262 eaa. · 261 eaa. · 260 eaa. · 259 eaa. · 258 eaa. · 257 eaa. · 256 eaa. · 255 eaa. · 254 eaa. · 253 eaa. · 252 eaa. · 251 eaa. · 250 eaa. · 249 eaa. · 248 eaa. · 247 eaa. · 246 eaa. · 245 eaa. · 244 eaa. · 243 eaa. · 242 eaa. · 241 eaa. · 240 eaa. · 239 eaa. · 238 eaa. · 237 eaa. · 236 eaa. · 235 eaa. · 234 eaa. · 233 eaa. · 232 eaa. · 231 eaa. · 230 eaa. · 229 eaa. · 228 eaa. · 227 eaa. · 226 eaa. · 225 eaa. · 224 eaa. · 223 eaa. · 222 eaa. · 221 eaa. · 220 eaa. · 219 eaa. · 218 eaa. · 217 eaa. · 216 eaa. · 215 eaa. · 214 eaa. · 213 eaa. · 212 eaa. · 211 eaa. · 210 eaa. · 209 eaa. · 208 eaa. · 207 eaa. · 206 eaa. · 205 eaa. · 204 eaa. · 203 eaa. · 202 eaa. · 201 eaa. · 200 eaa. · 199 eaa.
Tapahtumia

Lysimakhos hyökkää Vähään-Aasiaan Seleukosta vastaan ja häviää.
Kuolleita

Lysimakhos
Jürgen Croy

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jürgen Croy
Syntymäaika: 19. lokakuuta 1946 (ikä 78)
Syntymäpaikka: Zwickau, Saksa
Pelipaikka: maalivahti
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1965–1981 |  Sachsenring Zwickau | 372 (0) |
Maajoukkue
| 1967–1981 |  DDR | 94 (0) |
Valmennusura
1984–1988:  Sachsenring Zwickau
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 | Jalkapallo |  |
|  Kultaa | Montreal 1976 | Jalkapallo |  |
Jürgen Croy (s. 19. lokakuuta 1946 Zwickau) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura

Croy aloitti seurajalkapallon vuonna 1956 BSG Aktivist Karl Marx Zwickaussa, josta hän nousi vuonna 1963 BSG Sachsenring Zwickaun reservijoukkueeseen. Pelattuaan kaksi kautta reservijoukkueessa, Croy nostettiin edustusjoukkueeseen. Vuodesta 1975 lähtien hän toimi joukkueen kapteenina. Croy lopetti ammattilaisuransa kauden 1980–1981 jälkeen. Peliuransa jälkeen Croy toimi Zwickaun päävalmentajana vuosina 1984–1988.
Croy pelasi maansa juniorimaajoukkueiden lisäksi DDR:n maajoukkueessa. Hän voitti olympialaisissa kulta- ja pronssimitalit. Lisäksi Croy oli mukana vuoden 1974 MM-kisoissa. Kaiken kaikkiaan Croy edusti maataan 94 maaottelussa.