Alfonso XIII
Avioliitto ja lapset

Vuoteen 1905 mennessä 19-vuotias Alfonso etsi sopivaa puolisoa. Valtiovierailulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa hän yöpyi Lontoossa Buckinghamin palatsissa kuningas Edward VII:n luona. Siellä järjestetyissä juhlissa hän tapasi 17-vuotiaan Battenbergin prinsessa Viktoria Eugenien, jota hän piti viehättävänä, ja tämä oli kiinnostunut Alfonsosta. Avioliitolle oli esteitä. Viktoria oli protestantti, ja hänen täytyi kääntyä katoliseksi. Viktorian veljillä Leopoldilla ja Mauricella oli hemofilia, joten oli 50 prosentin todennäköisyys, että Viktoria oli sairauden kantaja. Lisäksi Alfonson äiti Maria Cristina halusi poikansa menevän naimisiin oman sukunsa Habsburg-Lotringenin jäsenen tai jonkun muun katolisen prinsessan kanssa, koska hän piti Battenbergin sukua ei-dynastisena. Viktoria oli Edvard VII:n sisarentytär ja kuningatar Viktorian lapsenlapsi.
Viktoria oli halukas vaihtamaan uskontoaan, ja hänen hemofilian kantajuutensa oli vain mahdollisuus. Maria Cristina taivutettiin lopulta luopumaan vastustuksestaan. Tammikuussa 1906 hän kirjoitti Viktorian äidille prinsessa Beatricelle virallisen kirjeen, jossa hän ehdotti avioliittoa. Viktoria tapasi äitinsä Beatricen kanssa Maria Cristinan ja Alfonson Biarritzissa, Mouriscot-huvilassa Ranskassa myöhemmin samassa kuussa ja kääntyi katolilaisuuteen Miramarin palatsissa San Sebastianissa maaliskuussa.
Toukokuussa molempien valtakuntien diplomaatit panivat virallisesti täytäntöön avioliittosopimuksen. Alfonso ja Viktoria avioituivat San Jerónimon kuninkaallisessa luostarissa Madridissa 31. toukokuuta 1906, ja läsnä oli brittiläisiä kuninkaallisia, kuten Viktorian serkut Walesin prinssi ja prinsessa, tuleva kuningas Yrjö V ja kuningatar Mary. Häitä leimasi katalaanianarkisti Mateu Morralin Alfonsoa ja Viktoriaa vastaan ​​tekemä salamurhayritys. Kun hääkulkue palasi palatsiin, hän heitti kukkakimppuun käärityn pommin asuntonsa ikkunasta, joka tappoi 30 sivustakatsojaa ja kulkueen jäsentä ja 100 muuta haavoittui. Samaksi illaksi suunnitellut illalliset ja tanssiaiset peruutettiin ja virallinen vastaanotto siirrettiin seuraavaksi päiväksi. Kuningasta vastaan tehtiin useita muitakin murhayrityksiä.
10. toukokuuta 1907 syntyi pariskunnan ensimmäinen lapsi, Asturian prinssi Alfonso. Viktoria oli itse asiassa hemofilian kantaja, ja Alfonso peri sairauden. Kumpikaan kuninkaalle ja kuningattarelle syntyneistä kahdesta tyttärestä ei ollut hemofilian kantaja, mutta toinen heidän kolmesta pojastaan, Gonzalo (1914–1934), oli sairas.  Alfonso otti etäisyyttä puolisoonsa, koska tämä välitti sairauden heidän pojilleen. Vuodesta 1914 lähtien hänellä oli useita rakastajattaria ja ainakin kolme tai jopa viisi aviotonta lasta. Kuudes avioton lapsi oli syntynyt ennen hänen avioliittoaan. Hän muisti myös aviottomia lapsiaan testamentissaan. Vuodesta 1931 puolisot elivät erillään.
Heille syntyi seitsemän lasta:
Alfonso, kruununprinssi, Asturian ruhtinas (1907–1938), luopui vaatimuksistaan kruunuun 1933 naituaan aatelittoman kuubalaisen Edelmira Sampedro y Robaton ja sai tittelin Covadongan kreivi. Avioero 1937 ja toinen avioliitto kuubalaisen mallin Marta Esther Rocafort-Altuzarran kanssa, avioero 1938. Molemmat liitot olivat lapsettomia. Kärsi hemofiliasta ja kuoli sisäiseen verenvuotoon autokolarin jälkeen 31-vuotiaana.
Infante Jaime, Segovian herttua (1908–1975), oli lapsena sairastetun levinneen korvatulehduksen vuoksi sekä kuulo- ja puhevammainen, luopui vaatimuksistaan valtaistuimeen 1933. Avioitui 1935 Victoire Jeanne Emmanuelle (Emanuela) Joséphine Pierre Marie de Dampierren kanssa, joka oli Roger de Dampierren, San Lorenzo Nuovon herttuan ja Dampierren varakreivin (1892–1975) ja ruhtinas Poggio de Suasan tyttären Donna Vittoria Ruspolin tytär. Heille syntyi kaksi poikaa. Avioero 1947, ei Espanjan kirkon tunnustama. Toinen avioliitto 1949 Charlotte Luise Auguste Tiedemannin kanssa, ei jälkeläisiä.
Infanta Beatriz (1909–2002), avioitui 1935 isänsä luvalla morganaattisesti italialaisen aristokraatti Alessandro Torlonian Civitella-Cesin ruhtinaan kanssa ja luopui vaatimuksestaan Espanjan kruunuun. Heille syntyi neljä lasta.
Infante Fernando (syntyi kuolleena 1910)
Infanta María Cristina (1911–1996)
Infante Juan de Borbón, Barcelonan kreivi (1913–1993), avioitui 1935 prinsessa María de las Mercedes de Bourbon-Dos Siciliasin (1910–2000) kanssa. Heille syntyi neljä lasta, joista yksi oli Juan Carlos I.
Infante Gonzalo (1914–1934), kärsi hemofiliasta ja kuoli sisäiseen verenvuotoon autokolarin jälkeen 20-vuotiaana
Alfonsolla oli myös useita tiedossa olevia aviottomia lapsia:
Roger Marie Vincent Philippe Lévêque de Vilmorin (1905–1980); suhteesta ranskalaisen aristokraatti Mélanie de Gaufridy de Dortan kanssa, joka oli naimisissa Philippe de Vilmorinin kanssa
Juana Alfonsa Milán y Quiñones de León (1916–2005); suhteesta Alfonson kotiopettajatar Béatrice Noonin kanssa
Anna María Teresa Ruiz y Moragas (1925–1965); suhteesta espanjalainen näyttelijätär Carmen Ruiz Moragasin kanssa
Leandro Alfonso Luis Ruiz y Moragas (1929–2016); suhteesta näyttelijätär Carmen Ruiz Moragasin kanssa
Carmen Gravina (1926–2006); suhteesta Carmen de Navascuésin kanssa