stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peugeot 905

| Peugeot 905 |
| --- | --- |

Yleiset tiedot
Luokka:  C-ryhmä
Valmistaja:  Peugeot
Teknisiä tietoja
Moottori:  vapaasti hengittävä SA35-A1 V10, 3 499 cm³
Voimansiirto:  6-vaihteinen
Massa:  750 kg
Pituus:  4 800 mm
Leveys:  1 960 mm
Korkeus:  1 040 mm
Teho:  485 kW (660 hv)
Kilpailuhistoria
Peugeot 905 on World Sportscar Championship -sarjassa (WSC) kilpaillut C-ryhmän prototyyppi. Jean Todtin johtama Peugeot Sport aloitti projektin vetäydyttyään rallista kauden 1986 jälkeen. Uusien 3,5-litran moottorisääntöjen tulo helpotti Peugeotia, koska se pystyi aloittamaan puhtaalta pöydältä joutumatta kilpailemaan paljon kehitettyjä moottoreita vastaan. Autolla onnistuttiin voittamaan Le Mansin 24 tunnin ajo vuosina 1992 ja 1993. Peugeot lopetti projektin kauden 1993 jälkeen ja siirtyi Formula 1 -sarjaan McLarenin moottorintoimittajaksi.
Tekniikka

Autossa on vapaastihengittävä alumiininen, 150 kg painava SA35-A1 V10-moottori, jossa on neljä venttiiliä sylinteriä kohti. Moottorin kulma on 80° ja iskutilavuus 3 499 cm³. Se on sijoitettu keskelle pitkittäissuuntaisesti. Moottorin teho on 485 kW (660 hv).
Auton runkona on Dassault'n suunnittelema hiilikuitumonokokki ja se on 6-vaihteinen ja takavetoinen. Auto painaa 750 kg, sen pituus on 4 800 mm, leveys 1 960 mm ja korkeus 1 040 mm.
Kaudella 1991 kehitetyssä 905 Evo -mallissa oli kokonaan uudistettu ulkokuori ja moottori, jossa oli 20 hevosvoimaa enemmän. Ennen kautta 1993 Peugeot kehitti autosta Evo 2-mallia, jonka lempinimi oli Supercopter. Mallin huomattavin ero oli uusi nokka. Se oli samankaltainen aikakautensa Formula 1 -autojen kanssa ja se inspiroi prototyyppien suunnittelijoita 1990-luvun lopulla. Auto ei kuitenkaan kilpaillut WSC-kauden 1993 peruuntumisen takia.
Tulokset > 1990

Peugeot 905 esiteltiin virallisesti Magny Coursin radalla. Peugeot osallistui WSC:n viimeisiin osakilpailuihin yhdellä autolla, jota ajoivat Jean-Pierre Jabouille ja Keke Rosberg. Se ei ollut yhtä nopea kuin vanhojen sääntöjen mukaiseta autot, mutta voitti uusia sääntöjä käyttävät Spicet. Ensimmäinen kisa, Montrealin 1000 km:n ajo, päättyi keskeytykseen polttoainepumpun rikkoutumisen vuoksi jo 22. kierroksella. Auton toinen ja kauden viimeinen kilpailu Autódromo Hermanos Rodríguezilla päättyi 13. sijaan.
Tulokset > 1991

Kaudella Peugeotin kahta autoa ajoivat Mauro Baldi ja Philippe Alliot sekä Rosberg ja Yannick Dalmas. Ensimmäisessä kilpailussa Suzukan radalla Baldi ja Alliot voittivat mutta Rosberg ja Dalmas joutuivat keskeyttämään moottoririkkoon.Rosberg ja Dalmas keskeyttivät myös toisessa kisassa Monzassa ja Baldi ja Alliot jäivät kahdeksanneksi. Kolmannessa kisassa Silverstonessa Baldi ja Alliot sijoittuivat kuudenneksi, Rosberg ja Dalmas keskeyttivt jälleen moottoririkkoon.
Le Mansissa Jean-Pierre Jabouille ajoi Alliotin ja Baldin kanssa ja Pierre-Henri Raphanel täydensi Rosbergin ja Dalmasin autokuntaa. Peugeotit olivat nopeita, ja lähtivätkin eturivistä mutta niiltä puuttui luotettavuutta. Jabouille, Alliot ja Baldi keskeyttivät moottoriongelmiin jo 22 kierroksen kohdalla ja Rosberg, Dalmas ja Raphanel joutuivat keskeyttämään vaihteisto-ongelmiin 68 kierroksen jälkeen.
Nürburgringin kilpailussa Peugeot otti käyttöön kehitysversiö 905 Evon. Alliot ja Baldi keskeyttivät moottoriongelmiin ja Rosbergin ja Dalmasin kilpailu päättyi onnettomuuteen kilpailun alussa. Seuraavassa kilpailussa  Magny Coursilla Peugeot otti kaksoivoiton kahden kierroksen erolla seuraaviin Rosbergin ja Dalmasin johdolla. Seuraavassa kisassa Autódromo Hermanos Rodríguezilla Peugeot otti jälleen kaksoisvoiton Rosbergin ja Dalmasin johdolla – tällä kertaa seuraava hävisi voittajalle kolme kierrosta. Viimeisessä kilpailussa Autopolisissa Alliot ja Baldi olivat neljänsiä Rosbergin ja Dalmasin keskeyttäessä öljynpaineongelmiin. Peugeot oli mestaruuspisteissä toinen Jaguarin jälkeen ennen hallitsevaa mestaria, Sauber Mercedestä.
Tulokset > 1992

Peugeotin pääkilpakumppanit vetäytyivät kauden 1991 jälkeen, vaikkakin Jaguar XJR-14 jatkoi muutettuna Mazda MXR-01:ksi. Sääntömuutokset viimeistelyn takia vanhat autot kuten Jaguar XJR-12 tai Porsche 962 eivät voineet kilpailla, jonka takia kilpailuissa oli vähän osanottajia. Peugeotin suurin kilpailija kaudella oli Toyota TS010. Keke Rosbergin tilalle Dalmasin pariksi tuli Derek Warwick.
Ensimmäisessä kilpailussa Monzassa Alliot ja Baldi keskeyttivät moottoririkkoon Warwickin ja Dalmasin jäädessä Toyotan jälkeen toiseksi. Seuraavassa kilpailussa Silverstonessa Alliot ja Baldi keskeyttivät taas moottoririkkoon Warwickin ja Dalmasin voittaessa.
Le Mansiin Peugeot osallistui kolmella autolla. Ensimmäistä ajoivat Dereck Warwick, Yannick Dalmas ja Mark Blundell, toista Mauro Baldi, Philippe Alliot ja Jean-Pierre Jabouille ja kolmatta Karl Wendlinger, Eric van de Poele ja Alain Ferté. Peugeot oli järjestänyt paljon kestävyystestejä ennen kilpailua. Toyota osallistui kilpailuun viidellä autolla. Warwick, Dalmas ja Blundell voittivat, Baldi, Alliot ja Jabouille sijoittuivat kolmanneksi ja kolmas auto keskeytti.
Doningtonissa Peugeotit ottivat kaksoisvoiton Baldin ja Alliotin johdolla. Suzukassa Warwick ja Dalmas voittivat ja Baldi ja Alliot sijoittuivat kolmanneksi. Kauden viimeiseen kilpailuun Magny-Coursiin Peugeot osallistui kolmella autolla. Kolmatta autoa ajoivat Eric Hélary ja Christophe Bouchot. Baldi ja Alliot voittivat, Hélary ja Bouchot tulivat toiseksi ja Warwick ja Dalmas olivat viidensiä. Peugeot voitti viisi kauden kuudesta kilpailusta ja voittaen mestaruuden ennen Toyotaa ja Mazdaa.
Tulokset > 1993

Peugeot oli kehittänyt autostaan Evo 2 -versiota mutta se ei kilpaillut urheiluautojen maailmanmestaruussarjan kauden peruuttamisen takia. Kauden ainoa kilpailu oli siis Le Mansin 24 tunnin ajo. Peugeot osallistui siihen kolmella autolla. Ensimmäistä ajoivat Bouchot, Geoff Brabham ja Hélary, toista Dalmas, Thierry Boutsen ja Teo Fabi ja kolmatta Alliot, Baldi ja Jabouille. Peugeot otti kolmoisvoiton Bouchotin, Brabhamin ja Hélaryn ollessa ensimmäisiä ja Dalmisin, Boutsenin ja Fabin sijoittuessa toiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 905 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:   Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:   104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9 
Peugeot 905:n ensimmäinen versio
Peugeot 905:n ohjaamo
Pirttiniemennokka

Pirtiniemennokan rajakivi Loimaan, Ypäjän, Someron ja Tl Kosken rajalla huhtikuussa 2011.
Pirttiniemennokka on Varsinais-Suomen, Hämeen ja Satakunnan historiallisten maakuntien rajapaikka. 2000-luvulla se on edelleen Varsinais-Suomen ja Kanta-Hämeen nykymaakuntien sekä Loimaan (aiemmin Mellilän ja Loimaan kunnan), Ypäjän, Someron ja Tl Kosken kuntien rajapaikkana.
Rajapaikkana Pirttiniemennokka muodostuu Loimaan Öksyssuon eli Eksyssuon rahkaan pistävästä harjuniemekkeestä, jonka päässä suon reunassa on rajamerkkinä pitkä kolmitahkoinen kivi. Vanhoissa asiakirjoissa puhutaan metsäniemekkeestä, mutta kun suota on 1900-luvulla ojitettu, myös ympäröivä suo rajapaikan läheisyydessä on puustoista. Vielä 1950-luvun lopulla kangasmaaniemeke on ollut kokonaan avosuon ja mäntyrämeen ympäröimä.
Rajapaikasta on olemassa asiakirjatietoja vuodesta 1489 alkaen. Paikalla yhtyvät Loimaan (aiemmin Mellilän) Vähäperän, Loimaan (aiemmin Loimaan kunnan) Joenperän, Ypäjän Mannisten, Someron Vilukselan, Tl Kosken Isosorvaston kylien maat. Näistä Loimaan Vähäperä ja Joenperä sekä Ypäjän Manninen ovat historiallista Satakuntaa, Kosken Sorvasto historiallista Varsinais-Suomea ja Someron Viluksela historiallista Hämettä.
Pinaattikeitto

Pinaattikeittoa kattilassa
Pinaattikeitto on tyypillisesti maitopohjainen ja melko sakea keitto, joka nimensä mukaisesti sisältää pinaattia. Koska pinaatti sisältää kalsiumia sitovaa oksaalihappoa, se yhdistetään ruoanlaitossa usein maitotuotteisiin. Pinaattikeiton kanssa syödään usein keitettyjä munia. Pinaattikeittoa myydään eineksinä ja pakasteina, ja sitä tarjotaan myös esimerkiksi kouluissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pinaattikeitto Wikimedia Commonsissa
Pinaattikeiton ravintoarvo (Arkistoitu – Internet Archive) Fineli
Pirttisaari

Pirttisaari voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Pirttisaari, saari Ruotsalainen-nimisessä järvessä Asikkalassa
Pirttisaari, saari Jääsjärvessä Hartolassa
Pirttisaari, saari Kermajärvessä Heinävedellä
Pirttisaari, saari Päijänteessä Jyväskylässä
Pirttisaari, saari Nytkymenjärvessä Jämsässä
Pirttisaari, saari Orivedessä Kiteellä
Pirttisaari, saari Sulkavanjärvessä Kiuruvedellä
Pirttisaari, yksi Kärppäsaarista Päijänteessä Kuhmoisissa
Pirttisaari, saari Päijänteessä Luhangassa
Pirttisaari, saari Päijänteessä Padasjoella
Pirttisaari, saari Porvoon ulkosaaristossa
Pirttisaari, saari Livojärvessä Posiolla
Pirttisaari, saari Simoniemen edustalla Perämerellä Simossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pirttisaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pesäpallon miesten Suursarjan kausi 1932

Pesäpallon SM-sarjassa 1932 pelattiin kahdessa maantieteellisessä lohkossa. Lohkojen voittajat kohtasivat finaalissa, jonka voitti Lahden Mailaveikot. Suursarjan liukkain etenijä oli Riihimäen Klaus Karvonen 15 tuodulla juoksullaan.
Sarjan järjestelyistä vastasi ensimmäistä kertaa lokakuussa 1931 perustettu Pesäpalloliitto, joka jatkoi SVUL:n pesäpallojaoston toimintaa. Ensimmäinen Arvo-ottelu näki päivänvalonsa 29.5. kun hallitseva Suomen Mestari (1931) Lahden Mailaveikot haastoi muun Suomen joukkueen. Maajoukkue oli ylivoimainen juoksuin 3-17. Lokakuun 2. päivä pelattiin sitten Itä-Länsi -ottelu, tulos 4-11. Viikkoa myöhemmin oli vuorossa maaottelu Viro-Suomi. Suomea edustanut Helsingin Pallonlyöjät sai kiertopalkinnon "kotiin" 245 maksaneen katsojan edessä juoksuin 3-14.
Suursarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet | LMV | HP | VPL | JPS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lahden Mailaveikot | 6 | 6 | 0 | 0 | 69–19 | 12 |  | 9–3 | 21–5 | 25–3 |
| Haminan Palloilijat | 6 | 3 | 1 | 2 | 29–30 |   7 | 3–5 |  | 2–1 | 8–4 |
| Viipurin Pallonlyöjät | 6 | 1 | 1 | 4 | 24–43 |   3 | 2–4 | 4–4 |  | 7–2 |
| Joensuun Palloseura | 6 | 1 | 0 | 5 | 29–59 |   2 | 3–5 | 7–9 | 10–5 |  |
Suursarja > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet | RPL | PT | TPV | LP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 6 | 6 | 0 | 0 | 67–18 | 12 |  | 7–3 | 9–3 | 24–4 |
| Helsingin Pallo-Toverit | 6 | 4 | 0 | 2 | 31–23 |   8 | 4–5 |  | 7–2 | 3–2 |
| Toijalan Pallo-Veikot | 6 | 2 | 0 | 4 | 31–45 |   4 | 4–12 | 6–7 |  | 9–6 |
| Loimaan Palloilijat | 6 | 0 | 0 | 6 | 17–60 |   0 | 0–10 | 1–7 | 4–7 |  |
Suursarjasta putosivat Joensuun Palloseura ja Loimaan Palloilijat. Sarjaan nousivat Helsingin Pallonlyöjät (B-sarjan mestari) ja Enson Kisailijat.
Loppuottelu

| Lahden Mailaveikot – Riihimäen Pallonlyöjät  |
| --- | --- | --- | --- |
| 23.9. Lahti | LMV | RPL | 8-0 |
| 25.9. Riihimäki | RPL | LMV | 6-2 |
Lahden Mailaveikot voitti Suomen mestaruuden yhteistuloksella 10–6
Joukkueet

Normaali lyöntijärjestys, ulkopelipaikka, IL=Itä-Länsi pelaaja MS= muun Suomen joukkueessa, tuodut juoksut (*=kunniajuoksu)
Naisten SM

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
:  
|  | 10. heinäkuuta | 10. heinäkuuta |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 10. heinäkuuta | 10. heinäkuuta |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Sortavalan Palloseura |    3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Sortavalan Palloseura |    3 |   |   | 21. elokuuta | 21. elokuuta |   |   |  |  |
|  |  Viipurin Pallonlyöjät |  14 |   |   | 21. elokuuta | 21. elokuuta |   |   |  |  |
|  |  Viipurin Pallonlyöjät |  14 |   |   |  Viipurin Pallonlyöjät |  4 |   |   |  |  |
|  | 9. elokuuta | 9. elokuuta |   |   |  Viipurin Pallonlyöjät |  4 |   |   |  |  |
|  | 9. elokuuta | 9. elokuuta |   |   |  Haminan Palloilijat |  6 |   |   |  |  |
|  |  Haminan Palloilijat |  16 |   |   |  Haminan Palloilijat |  6 |   |   |  |  |
|  |  Haminan Palloilijat |  16 |   |   |  |  |   |   | 13. syyskuuta | 13. syyskuuta |
|  |  Kuusankosken Veto |    4 |   |   |  |  |   |   | 13. syyskuuta | 13. syyskuuta |
|  |  Kuusankosken Veto |    4 |   |   |  |  |   |   |  Helsingin Pallonlyöjät |  14 |
|  | kaksoisotteluna 19.-21. elokuuta | kaksoisotteluna 19.-21. elokuuta |   |   |  |  |   |   |  Helsingin Pallonlyöjät |  14 |
|  | kaksoisotteluna 19.-21. elokuuta | kaksoisotteluna 19.-21. elokuuta |   |   |  |  |   |   |  Haminan Palloilijat |    4 |
|  |  Helsingin Pallonlyöjät |  3  |  11 |   |   |  |  |   |   |  Haminan Palloilijat |    4 |
|  |  Helsingin Pallonlyöjät |  3  |  11 |   |   | 11. syyskuuta | 11. syyskuuta |   |   |  |  |
|  |  Keravan KooPee |  5  |    6 |   |   | 11. syyskuuta | 11. syyskuuta |   |   |  |  |
|  |  Keravan KooPee |  5  |    6 |   |   |  Lahden Mailaveikot |  4 |   |   |  |  |
|  | 28. elokuuta | 28. elokuuta |   |   |  Lahden Mailaveikot |  4 |   |   |  |  |
|  | 28. elokuuta | 28. elokuuta |   |   |  Helsingin Pallonlyöjät |  7 |   |   |  |  |
|  |  Loimaan Palloilijat |  2 |   |   |  Helsingin Pallonlyöjät |  7 |   |   |  |  |
|  |  Loimaan Palloilijat |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lahden Mailaveikot |  7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  Lahden Mailaveikot |  7 |   |   |  |  |   |   |  |  |
HPL: Aune Särkkä,
Gunnel Forsman,
Ilta Elonen,
Lempi Hartikka,
Elli Eskelinen,
Lyyli Lindholm,
Lempi Eskelinen,
Anna-Lisa Kaijalainen,
M Immonen,
Simolin,
Laamanen,
Laajanen.
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 1: Lauri Pihkala
Prisma (satelliitti)

Prisma -satelliitit (keskellä Mango, vasemmalla Tango) testattavana.
Prisma on ruotsalainen mikrosatelliittipari. Sen kehitti Tukholman lähellä Solnassa toimiva Swedish Space Corporation (SSC) yhtiö. SSC:llä projektia johti Staffan Persson. Ruotsin avaruushallinnon lisäksi hanketta rahoittivat Saksa, Ranska ja Tanska. Satelliittiparista toinen, vain 40 kg painava satelliitti, on maalisatelliitti, ja toinen 140 kg painava on monimutkaisempi alus, joka lähestyy maalisatelliittia ja telakoituu siihen. Projekti liittyy useisiin Euroopan avaruusjärjestön kaavailemiin hankkeisiin, joissa tarvitaan useiden satelliittien kykyä lentää muodostelmassa.[lähde? ]
Satelliitti läpäisi vuoden 2007 alussa kriittisen suunnittelukatselmuksen (CDR). Ainoat ongelmakohdat olivat tuolloin ranskalaisen Alcatelin suunnittelema ja CNESin rahoittama radiohyötykuorma ja ohjelmistokehitystyö. Satelliitin kokoonpano alkoi kesäkuussa 2007. Elektroniikan asennus alkoi syyskuussa 2007.[lähde? ]
Satelliittipari piti laukaista marraskuussa 2009 venäläisellä Dnepr-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta. Laukaisu siirtyi maaliskuulle 2010. Satelliittipari laukaistiin Dombarovskista 15. kesäkuuta 2010 yhdessä Picard-satelliitin kanssa Dnepr-1-kantoraketilla. Maaliskuussa 2011 Prisma-satelliittien lennonjohto siirrettiin Swedish Space Corporation -yhtiöltä Saksan DLR-tutkimuslaitokselle.
Prix de France

| Prix de France |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Vincennes, Pariisi
Maa:   Ranska
Perustettu:  1956
Matka:  2100 m, autolähetys
Rotu:  Lämminveriset
Sukupuoli:  Oriit ja tammat
Ikä:  4–10-vuotiaat
Kilpailuennätys:  09,8 (Kool du Caux, 2007)
Voitokkain hevonen:  Jamin, Éléazar ja Ourasi, 3
Voitokkain ohjastaja:  Jean-René Gougeon, 6
Ensimmäinen palkinto:  200 000 € (2013)
Prix de Francen maaliintulo vuonna 2020.
Prix de France on vuosittain Pariisissa Vincennesin raviradalla järjestettävä suurkilpailu. Se on maailman tunnetuimman ravikilpailun Prix d'Amériquen jälkeen Ranskan merkittävin aikuisille hevosille tarkoitettu kilpailu. Prix de Francen perinteinen ajankohta on helmikuun toinen viikonloppu.
Vuonna 1956 perustettu Prix de France on myös yksi Euroopan raviliiton UET:n järjestämän UET Trotting Mastersin osakilpailuista.
Prix de Francen voittajat 1956–2013

| Vuosi | Maa | Hevonen | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1956 |  | Gelinotte |  |  |
| 1957 |  | Gelinotte |  |  |
| 1958 |  | Jamin |  |  |
| 1959 |  | Jamin |  |  |
| 1960 |  | Jamin |  |  |
| 1961 |  | Iskander F. |  |  |
| 1962 |  | Masina |  |  |
| 1963 |  | Great Lullwater |  |  |
| 1964 |  | Elaine Rodney |  |  |
| 1965 |  | Elaine Rodney |  |  |
| 1966 |  | Elma |  |  |
| 1967 |  | Querido II |  |  |
| 1968 |  | Querido II |  |  |
| 1969 |  | Tidalium Pélo | Jean Mary |  |
| 1970 |  | Tidalium Pélo | Jean Mary | 18,2 |
| 1971 |  | Vanina B | Jean Riaud | 17,6 |
| 1972 |  | Une de Mai | Jean-René Gougeon | 17,6 |
| 1973 |  | Tony M | Léopold Verroken | 20,0 |
| 1974 |  | Axius | Gérard Mascle | 18,4 |
| 1975 |  | Axius | Gérard Mascle | 18,1 |
| 1976 |  | Bellino II | Jean-René Gougeon | 15,9 |
| 1977 |  | Éléazar | Léopold Verroken | 16,8 |
| 1978 |  | Éléazar | Léopold Verroken | 16,1 |
| 1979 |  | Hadol du Vivier | Jean-René Gougeon | 17,3 |
| 1980 |  | Éléazar | Léopold Verroken | 16,3 |
| 1981 |  | Classical Way | John Simpson Jr | 14,2 |
| 1982 |  | Hymour | Jean-Pierre Dubois | 15,3 |
| 1983 |  | Mon Tourbillon | Jean-Pierre Viel | 17,0 |
| 1984 |  | Lurabo | Michel-Marcel Gougeon | 13,7 |
| 1985 |  | Mon Tourbillon | Jean-Pierre Viel | 14,7 |
| 1986 |  | Ourasi | Jean-René Gougeon | 15,9 |
| 1987 |  | Ourasi | Jean-René Gougeon | 14,0 |
| 1988 |  | Ourasi | Jean-René Gougeon | 13,9 |
| 1989 |  | Poroto | Louis Boulard | 14,3 |
| 1990 |  | Pussy Cat | Jean Raffin | 14,3 |
| 1991 |  | Ultra Ducal | Paul Viel | 14,2 |
| 1992 |  | Atas Fighter L | Torbjörn Jansson | 14,3 |
| 1993 |  | Sea Cove | Jos Verbeeck | 13,4 |
| 1994 |  | Vourasie | Bernard Oger | 12,5 |
| 1995 |  | Queen L | Stig H. Johansson | 13,4 |
| 1996 |  | Coktail Jet | Jean-Étienne Dubois | 13,5 |
| 1997 |  | Lovely Godiva | Per-Olaf Pettersson | 13,1 |
| 1998 |  | Balou Boy | Yves Dreux | 13,6 |
| 1999 |  | Moni Maker | Jean-Michel Bazire | 13,0 |
| 2000 |  | Giant Cat | Nicolas Roussel | 13,1 |
| 2001 |  | Gobernador | Dominik Locqueneux | 12,2 |
| 2002 |  | Fan Idole | Richard-William Denéchère | 13,0 |
| 2003 |  | Hilda Zonett | Dominik Locqueneux | 12,0 |
| 2004 |  | Naglo | Orjan Kihlström | 10,7 |
| 2005 |  | Naglo | Orjan Kihlström | 12,2 |
| 2006 |  | Jag de Bellouet | Christophe Gallier | 11,6 |
| 2007 |  | Kool du Caux | Franck Nivard | 09,8 |
| 2008 |  | Exploit Caf | Jean-Michel Bazire | 10,7 |
| 2009 |  | Meaulnes du Corta | Pierre Vercruysse | 11,6 |
| 2010 |  | Meaulnes du Corta | Pierre Levesque | 11,7 |
| 2011 |  | Ready Cash | Franck Nivard | 10,3 |
| 2012 |  | Royal Dream | Jean-Philippe Dubois | 11,6 |
| 2013 |  | Ready Cash | Franck Nivard | 11,4 |
Prisma (taideteos)

| Prisma |
| --- | --- |
 Prisma alkuperäisessä paikassaan TTY:n päärakennuksen edessä.
Nimi:  Prisma
Tekijä:  Mauno Kivioja
Valmistumisvuosi:  1984–1985
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  13,5 m
Nykyinen omistaja:  Suomen valtio
Sijainti:  Korkeakoulunkatu 6 Hervanta
Paikkakunta:  Tampere
Koordinaatit:  61°26′57.7″N, 23°51′21.7″E
Prisma on Mauno Kiviojan vuonna 1985 tekemä tilataideteos Tampereen yliopiston Tietotalo-rakennuksen edessä Hervannassa. Teoksen obeliski on tehty ruostumattomasta teräksestä ja sen ympärillä on teokseen kuuluva laatoitus. Geometrinen kuviointi toistuu obeliskin pinnassa ja laatoissa.
Teos pystytettiin alun perin Tampereen teknillisen yliopiston päärakennuksen (Korkeakoulunkatu 10) eteen, mutta siirrettiin vuonna 2013 Tietotalon eteen Kampusareenan rakennustöiden tieltä. Teos on tunnettu alueen maamerkki. Obeliskin korkeus on 13,5 metriä ja sen omistaa Suomen valtio. Se kuuluu Valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan.
Pina Bausch

Pina Bausch (keskellä).
Pina Bausch (oik. Philippina Bausch, 27. heinäkuuta 1940 – 30. kesäkuuta 2009) oli saksalainen koreografi, merkittävä modernin tanssin ja tanssiteatterin kehittäjä. Lähellä vasemmistolaista opiskelijaliikettä ollut tanssija-koreografi Bausch yhdisti teoksissaan saksalaista vapaan tanssin perinnettä, kokeilevaa teatteria ja amerikkalaista modernia tanssia. Pina Bausch käytti teoksissaan poikkitaiteellisesti tanssia, teatteria, elokuvaa, musiikkia, performanssia ja kuvataidetta. Useiden taiteenalojen ainesten käyttö saa Bauschin teokset muistuttamaan wagnerilaista kokonaistaideteosta, jossa eri taiteenalojen keinot sulautuvat yhteen.
Bausch opiskeli tanssia ensin Essenissä ja vuosina 1960–1962 maailmankuulussa Juilliardin koulussa New Yorkissa. New Yorkin aikanaan hän esiintyi Metropolitan-oopperan balettiryhmässä ja New American Ballet -ryhmässä. Saksaan palattuaan hän pääsi Kurt Joossin vasta perustamaan  Folkwang-Tanztheater -ryhmään soolotanssijaksi. Siellä hän myös loi ensimmäiset omat koreografiansa. Vuonna 1972 Bausch siirtyi Wuppertalin oopperan baletin taiteelliseksi johtajaksi. Oopperan balettiryhmä Wuppertalin tanssiteatteri muutti myöhemmin nimekseen Tanztheater Pina Bausch.
Bausch esiintyi myös tunnettujen ohjaajien elokuvissa, kuten Pedro Almodóvarin Puhu hänelle (2002) ja Federico Fellinin Fellinin Laiva (1983).
Wim Wenders ohjasi Pina Bauschin muistoksi elokuvan Pina, joka on ensimmäisiä 3D-tekniikalla toteutettuja taide-elokuvia. Elokuva oli tarkoitus tehdä yhteistyössä Bauschin kanssa, mutta ennen työn aloittamista Bausch kuoli keuhkosyöpään.
Pina Bausch esiintyi tanssiteatterinsa kanssa Suomessa vuonna 2005.
Bauschille myönnettiin Frankfurtin kaupungin vuoden 2008 Goethe-palkinto.
Aiheesta muualla

Pina Bauschin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki].
Pohjaslahden työväentalo

| Pohjaslahden työväentalo |
| --- | --- |
 Ruoveden Pohjaslahden työväenyhdistyksen työväentalo.
Sijainti:  Pohjaslahti, Mänttä-Vilppula
Valmistumisvuosi:  1908
Rakennuttaja:  Pohjaslahden Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Vilppulan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  280 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjaslahden työväentalo on entisessä Pohjaslahden kunnassa Mänttä-Vilppulassa sijaitseva työväentalo. Työväentalon rakennusaikaan Pohjaslahti kuului Ruoveden kuntaan.
Historiaa

Talo rakennettiin vuonna 1908 talkootyönä. Sitä rahoitettiin yhdistyksen omalla varainhankinnalla, lahjoituksilla sekä vähäisillä lainoilla. Sisällissodan aikaan talo oli suljettuna, ja se saatiin takaisin yhdistyksen käyttöön vuonna 1919.
Vuonna 2012 laaditussa Pohjaslahden osayleiskaavassa Pohjaslahden työväentalo on määritelty kulttuurihistoriallisesti merkittäväksi rakennukseksi. Vuonna 2017 Pohjaslahden työväenyhdistys yhdistyi Vilppulan työväenyhdistykseen, jolloin Pohjaslahden työväentalokin päätyi Vilppulan yhdistykselle.
Toimintaa työväentalolla

Talolla toimi muun muassa torvisoittokunta, joka perustettiin vuonna 1919. Siellä järjestettiin myös opintokursseja muun muassa kirjanpidossa. 1980-luvun alussa talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.
Nykyinen toiminta

Työväentalon nykyinen omistaja Vilppulan työväenyhdistys aikoo säilyttää talon alkuperäisessä kunnossa ja järjestää siellä erilaisia kesätapahtumia. Vuoden 2019 Pohjaslahden Heinämarkkinoiden aikaan talossa oli avoimet ovet, ja se veti paljon väkeä.