stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WLM

WLM voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Wolf-Lundmark-Melotten galaksi.
WLM-Organ, suomalainen sähköurkuvalmistaja 1972–84.
WLM, Wiki Loves Monuments -valokuvakilpailu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”WLM”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tykhe (hypoteettinen planeetta)

Tykhe on hypoteettinen, Oortin pilvessä sijaitseva jättiläisplaneetta. Planeetan olemassaoloa on perusteltu tiettyjen komeettojen ratojen muodoilla. Useat tähtitieteilijät ovat ilmaisseet olevansa epäuskoisia hypoteesin suhteen.
Historia

Astrofyysikot John Matese, Patrick Whitman ja Daniel Whitmire ehdottivat vuonna 1999, että pitkäperiodisten komeettojen radat saattaisivat selittyä hyvin kaukana aurinkokunnassa kiertävällä suurimassaisella kaasuplaneetalla tai mahdollisesti ruskealla kääpiöllä. Kappaleen painovoima häiritsisi komeettojen ratoja ja saisi ne lentämään aurinkokunnan sisäosiin. Toisten teorioiden mukaan saman ilmiön aiheuttaa Auringon hypoteettinen kaksoistähti Nemesis. Kummankaan olemassaoloa ei ole todistettu.
Kiertorata

Tykhen on esitetty kiertävän Aurinkoa noin 375 kertaa Plutoa kauempana eli noin 15 000 astronomisen yksikön päässä; matka vastaa lähes neljännesvalovuotta. Kiertoajaksi laskettiin noin 1,8 miljoonaa vuotta.
Ominaisuudet

Tykhen on arveltu olevan massaltaan vähintään Jupiterin kokoinen, mahdollisesti jopa neljä kertaa suurempimassainen. Läpimitaltaan se ei kuitenkaan olisi Jupiteria suurempi. Planeetan lämpötilan uskotaan olevan noin –70 °C, eli sijaintiinsa nähden se olisi lämmin. Sen kaasukehän uskotaan koostuvan lähinnä vedystä ja heliumista, ja planeetalla uskotaan myös olevan kuita.
Erään teorian mukaan Tykhe ei olisi syntynyt aurinkokunnassamme, vaan olisi siepattu radalleen myöhemmin.
Nimen alkuperä

Planeetta on nimetty kreikkalaisen mytologian onnen jumalattaren Tykhen mukaan.
Työajanseuranta

Työajanseuranta on järjestelmä, jossa työntekijä leimaa itsensä työhön, tauoille ja vapaa-ajalle tai muuten kirjaa työaikansa.
Suomessa eräs vanhimpia työajanseurantajärjestelmiä oli päiväpulkka. Teollistumisen myötä keksittiin kellokortti. Käyttöön otettiin kellokorttikoneet, joissa työntekijä leimasi oman kellokorttiliuskansa. Kone leimasi aikaleiman liuskaan, mutta laskenta tehtiin silti käsin. Perinteisiä kellokorttilaitteita ei juurikaan enää käytetä. Niiden tilalle ovat tulleet digitaalisilla leimauspäätteillä, puhelinapplikaatioilla ja web-portaaleilla toimivat työajanseurantajärjestelmät, joista saadaan työajat tietokoneelle valmiiksi laskettuina. Nykyaikaiset työajanseurantajärjestelmät mahdollistavat työaikatietojen sekä palkka-aineistojen siirron sähköisesti eri henkilöstö- ja palkkahallinnon ohjelmistoihin suoraan tehtyjen työaikaleimausten mukaisesti.[lähde? ]
Työajanseurannan ansiosta voidaan paitsi seurata työntekijän fyysistä läsnäoloa ja myös käyttää työaikapankkia sekä laskea ja maksaa palkat sujuvasti. Se mahdollistaa myös erilaisten asiakas-, osasto-, prosessi- ja projektikohtaisten työvaiheiden kulujen ja keston mittamisen ja seurannan. Reaaliaikaiset työajanseurantajärjestelmät, joilla työaikojen erittelyt ja laskennat hoituvat automaattisesti, ovat nykyään niin edullisia, että yhä useammin yrityksen tuntikirjanpito päätetään tehdä tietokonepohjaisesti. Nykyaikaiset internetpohjaiset ohjelmistot soveltuvat myös liikkuvan työvoiman seurantaan, jolloin työaikakirjaukset voidaan tehdä myös matkapuhelimella ajasta ja paikasta riippumatta.[lähde? ]
Työaikalain vaatimuksia

Toteutuneiden työaikojen seuranta on Suomessa nykyään pakollista myös kuukausipalkkaisille työntekijöille sekä toimihenkilö- ja asiantuntijatyössä. Työaikalaki ei tässä suhteessa erottele kuukausipalkkaisia ja tuntipalkkaisia työntekijöitä, vaan sen mukaan työnantajan on pidettävä työaikakirjanpitoa työntekijöittäin kaikista tehdyistä tunneista ja niistä suoritetuista korvauksista. On kuitenkin työntekijäryhmiä, joihin ei sovelleta työaikalakia: poikkeuksia, jotka määrittelee 2 §, ovat esimerkiksi johtamassa asemassa olevat.
Työaikalaki uudistui ja uusi laki astui voimaan 1.1.2020. Uuden työaikalain mukaan myös etätyö luetaan jatkossa työajaksi ja myös etätyötä tekevät kuuluvat työaikalain piiriin. Uuden työaikalain mukaan työpäivä voi koostua myös osista, jolla pyritään työ- ja yksityiselämän parempaan yhteensovittamiseen joustoja lisäämällä, mutta se asettaa myös työajanseurannalle aiempaa laajemmat vaatimukset.[lähde? ]
Työaikakirjanpitoa voidaan pitää palkkakirjanpidon yhteydessä. Työtunnit voidaan kirjata kahdella tavalla: Ensinnäkin voidaan merkitä säännöllisen työajan työtunnit, lisä-, yli-, hätä- ja sunnuntaityötunnit sekä niistä suoritetut korvaukset, mitä tapaa suositellaan käytettävän, kun työntekijät ovat kuukausipalkkaisia. Tuntipalkkaisilla työntekijöillä ja toimihenkilöillä suositeltavampi merkitsemistapa on kirjata kaikki tehdyt työtunnit samoin kuin erikseen yli-, hätä- ja sunnuntaityötunnit sekä niistä suoritetut korotusosat. Työaikalain työaikakirjanpitoa koskevan pykälän 37 § mukaan työnantajan on säilytettävä työaikakirjanpito vähintään laissa säädetyn kanneajan päättymiseen asti.
Sähköinen työajanseuranta

Sähköinen työajanseuranta tarkoittaa, että työaikaa seurataan ja kirjataan työajanseurantajärjestelmässä. Sähköisessä järjestelmässä työaikatiedot pysyvät helposti tallessa ja parhaista järjestelmistä työaikatiedot voi viedä helposti suoraan laskutus- ja palkanlaskentajärjestelmiin. Työajanseurantajärjestelmä voi tehostaa yrityksen HR- ja laskutusprosesseja huomattavasti vähentämällä prosesseihin käytettyä aikaa.
Suomessa yrityksillä on mahdollisuus valita useista työajanseurantajärjestelmistä itselleen toimivin. Työaikaa voi usein kirjata ja seurata myös kokonaisjärjestelmissä, kuten toiminnanohjausjärjestelmissä, projektiseurantatyökaluissa tai taloushallinto-ohjelmissa.
Automaattinen TES-tulkinta

Työehtosopimusten tulkinta on vaativa ja monimutkainen prosessi joka vaatii huolellisuutta ja tarkkuutta sekä monien eri laskentasääntöjen huomioimista yhtäaikaisesti. Ennen automaattisen TES-tulkinnan yleistymistä työehtosopimusten erilaiset ylityö- ja muut säännökset oli tapana laskea käsin. Tämä oli palkanlaskijoiden eniten ammattitaitoa edellyttävä työvaihe. Nykyiset työajanseurantajärjestelmät sisältävät automaattisen TES-tulkinnan, joka tekee laskennan käyttäjän puolesta asetettujen sääntöjen ja määräysten mukaisesti. Nykyaikaiset TES-tulkintajärjestelmät muodostavat myös automaattisesti eri henkilöstö- ja palkkahallinnon järjestelmiin siirrettävän tietoaineiston. Esimiehet huolehtivat vain palkanlaskennan ohjauksista kuten ylityömääräyksistä sekä kirjaustietojen hyväksynnästä. Näin automaattinen TES-tulkinta ja palkanlaskennan automatisointi ylipäänsä säästävät aikaa ja vähentävät virheitä yrityksen tai yhteisön taloushallinnossa.[lähde? ]
Unohdetut (vuoden 2006 elokuva)

| Unohdetut> Bordertown |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gregory Nava
Käsikirjoittaja:  Gregory Nava
Tuottaja:  David Bergstein Cary Epstein Tracee Stanley-Newell Barbara Martinez-Jitner Gregory Nava Jennifer Lopez Simon Fields
Säveltäjä:  Graeme Revell
Kuvaaja:  Reynaldo Villalobos
Leikkaaja:  Padraic McKinley
Pääosat:  Jennifer Lopez Antonio Banderas Martin Sheen Maya Zapata Sônia Braga
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Mosaic Media Group
Levittäjä:  ThinkFilm Netflix
Ensi-ilta:  18. toukokuuta 2006
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti, espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unohdetut (Bordertown) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Gregory Nava. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2006, mutta sitä alettiin esittää kansainvälisesti elokuvateattereissa vasta vuonna 2007.
Elokuva perustuu osittain tositarinaan satojen naisten murhista Ciudad Juárezissa, Meksikossa. Jennifer Lopez sai ”Artists for Amnesty” -palkinnon Amnesty Internationalilta työstään elokuvan tuottajana ja näyttelijänä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Lopez  | … |  Lauren Adrian   |
|  Antonio Banderas  | … |  Alfonso Diaz   |
|  Maya Zapata  | … |  Eva Jimenez   |
|  Sônia Braga  | … |  Teresa Casillas   |
|  Teresa Ruiz  | … |  Cecila Rojas   |
|  Juan Diego Botto  | … |  Marco Antonio Salamanca   |
|  Zaide Silvia Gutierrez  | … |  Lourdes Jimenez   |
|  Rene Rivera  | … |  Aris Rodriguez   |
|  Irineo Alvarez  | … |  Domingo Esparza   |
|  Martin Sheen  | … |  George Morgan   |
|  Randall Batinkoff  | … |  Frank Kozerski   |
|  Kate del Castillo  | … |  Elena Diaz   |
|  Juanes  | … |  Itsenään   |
Aiheesta muualla

Unohdetut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Unohdetut Elonet.
Tollundin mies

Tollundin mies näytteillä Silkeborgin museossa.
Tollundin mies on luonnollisesti muumioitunut suoruumis, joka löydettiin Tollundin kylästä Silkeborgin läheltä Tanskan Jyllannista vuonna 1950. Suosta löytynyt mies eli esiroomalaisella rautakaudella 200–400-luvulla eaa. Miehellä oli köysi kaulan ympärillä, joten hänet oli ilmeisesti hirtetty. Ruumis oli säilynyt happamassa suossa etenkin kasvojen osalta erittäin hyvin. Ruumis on nykyisin Silkeborgin museossa.
Löytyminen

Tollundin miehen löytöpaikka.
Tollundin miehen ruumiin löysivät tollundilaiset Højgaardin veljekset Viggo ja Emil sekä Viggon vaimo Grethe Højgaard 6. toukokuuta 1950. Löytäjät olivat paikallisella Bjældskovdalin suolla keräämässä turvetta polttoaineeksi. Poliisille löydöstä ilmoitettiin 8. toukokuuta. Poliisi huolestui löydöstä, sillä aiemmin kööpenhaminalainen koulupoika oli kadonnut Keski-Juutinmaalla. Yhteys poikaan suljettiin kuitenkin pois, kun poliisi sai tietää ruumiin olleen kahden ja puolen metrin syvyydessä turpeessa, eikä paikalla ollut kaivuujälkiä ennen Højgaardeja. Poliisi tuli kuitenkin paikan päälle Silkeborgin museon henkilökunnan kanssa, ja paikalle kutsuttiin myös professori Peter Glob Aarhusista. Ruumiin ympäriltä kaivettiin maata siten, että sen ympärille jäi neliönmuotoinen maakerros. Sen jälkeen se ympäröitiin puulaatikolla, joka kuljetettiin hevoskärryillä juna-asemalle, josta se jatkoi Tanskan kansallismuseoon Kööpenhaminaan. Lehdistö kiinnostui löydöstä, ja lehtikirjoituksissa ruumista kutsuttiin vaihtelevasti naiseksi ja mieheksi. Nimen Tollundin mies keksi luultavasti Peter Glob, kun häneltä kysyttiin asiasta.
Tutkimukset

18. toukokuuta Tanskan kansallismuseoon lähetettyä ruumista alkoivat tutkia Knud Thorvildsen ja Brorson Christensen, jotka poistivat ruumista vielä ympäröineen turpeen. Ruumiin pää otettiin esiin ensimmäisenä ja sitten loppuruumis. Koko prosessin ajan ruumiiseen ruiskutettiin bakteereja ja sieniä tuhoavaa nestettä. Ruumiin puhdistus valmistui 31. toukokuuta, ja sen jälkeen se vietiin Bispebjergin sairaalaan ruumiinavausta varten. Sairaalan kuolinsyytutkija piti hirttämistä todennäköisenä kuolemansyynä. Sairaalassa ruumiin pää irrotettiin, sillä alkuperäinen tarkoitus ei ollut säilöä muuta ruumista ollenkaan. Jalat ja kädet laitettiin kuitenkin säilövään nesteeseen muita tutkimuksia varten, ja sormenjälkiasiantuntijat tutkivatkin niitä vuonna 1976.
Ydinfysiikkaa alettiin hyödyntää ajoittamisessa muutama vuosi Tollundin miehen löytymisen jälkeen. Tollundin miehen radiohiiliajoitus tehtiin Tanskan kansallismuseossa. Tulosten mukaan mies kuoli 300- tai 400-luvulla eaa., eli Tanskan rautakaudella. Radiohiiliajoituksessa saatiin selville myös, että Tollundin miehen ruokavalioon ei kuulunut juurikaan kalaa tai muita merieläimiä. Mikäli mies olisi syönyt merieläimiä merkittävissä määrin, ruumiin hiili-13-arvot olisivat olleet korkeammat. Groningenin yliopiston myöhemmin suorittamassa radiohiiliajoituksessa ruumis ajoitettiin vuosivälille 375–210 eaa.
Vuonna 2002 ruumis kuvattiin tietokonekerroskuvauksella, jolloin siitä otettiin noin 16 000 kuvaa. Ruumista tutkittiin myös ensi kertaa infrapuna- ja ultraviolettivalolla. Tutkimuksissa ruumiin elinten, kuten aivojen ja kielen, todettiin olevan epätavallisen hyvässä kunnossa.
Vatsasta ja suolistosta tehtyjen jäänteiden perusteella voitiin päätellä, että Tollundin mies oli syönyt 12–24 tuntia ennen kuolemaansa rasvaista kalaa sekä ohrapuuroa, joka sisälsi runsaasti rikkaruohojen siemeniä ja muutakin jätettä.
Tollundin mies

Tanskan kansallismuseossa tehdyssä ruumiin lopullisessa puhdistuksessa huomattiin, että ruumis oli täysin alaston lukuun ottamatta sen vyötäröllä ollutta naudannahkaista vyötä. Lisäksi ruumiin päässä oli lampaannahasta tehty hattu, jonka karvapuoli oli käännetty sisäänpäin. Suurimmalla osalla rautakautisista suoruumiista on joko vaatteet päällään, tai ne on aseteltu ruumiin viereen. Ruumiin vaatteiden kohtaloa ei tiedetä, mutta on mahdollista, että ne mätänivät, varastettiin tai sitten ruumis asetettiin suohon alastomana. Tollundin miehen kaulan ympärillä oli myös silmukka, mistä on päätelty että mies hirtettiin.
Tollundin miehen hampaistosta on päätelty miehen olleen noin 30-vuotias, mikä on rautakaudella nopeamman biologisen vanhenemisen takia vastannut noin 40-vuotiasta. Ruumiin alaspäin käännetty osa oli säilynyt paremmin kuin taivasta kohti ollut osa, joka oli osittain mädäntynyt. Pituudeltaan ruumis on 161 senttiä, mutta se on todennäköisesti kutistunut suossa ollessaan. Käsistä on jäljellä vain luut, ja ne olivat vahingoittuneet turpeen nostossa. Jalat olivat koskemattomat. Ruumiin pää on erityisen hyvin säilynyt. Miehellä oli noin 1 tai 2 senttiä pitkät hiukset, joiden väriä ei tiedetä. Alkuperäinen väri on muuttunut punaiseksi.
Tollundin mies hirtettiin luultavasti ihmisuhrina. Suohon hautaaminen ei ollut yleinen hautaamistapa, vaan tavallisesti ruumiit poltettiin. Tollundin miehen elinaikana Tanskassa ei tuotettu kirjoitettua historiaa, mutta roomalainen Tacitus kirjoitti pohjoisessa eläneistä heimoista. Tacituksen mukaan esimerkiksi sotakarkureita saatettiin hirttää. Lisäksi epätavallisen moraalittomina pidetyt saatettiin vielä upottaa suohon. Tacitus kirjoitti kuitenkin lähes 400 vuotta Tollundin miehen kuoleman jälkeen. Nykytutkijat eivät pidä todennäköisenä, että Tollundin miehen surmaajat olisivat olleet erityisen vihamielisiä häntä kohtaan, koska ruumis oli kuljetettu suolle ja asetettu huolellisesti makaavaan asentoon. Lisäksi hänen silmänsä ja suunsa on todennäköisesti suljettu kuoleman jälkeen.
Aiheesta muualla

Tollundin miehestä Silkeborgin museon verkkosivulla (englanniksi)
Bogucki, Peter & Crabtree, Pam J.(toim.): Ancient Europe 8000 B.C. - A.D. 1000: Encyclopedia of The Barbarian World, s. 26-28.  New York, USA:  Thomson & Gale, 2004.  ISBN 0-684-31421-5.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 5.12.2013). (englanniksi)
Tollundin suoruumiin kasvot ovat säilyneet melkein täydellisinä.
Väistö

Väistö on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Antti Väistö (s. 1990), pesäpalloilija
Matti Väistö (s. 1949), kansanedustaja
Ulla Väistö (s. 1948), suurlähettiläs.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.