stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orlandina Basket

| Orlandina Basket |
| --- | --- |
Liiga:  Serie A2
Perustettu:  1978
Areena:  PalaFantozzi
Kotipaikka:  Capo d’Orlando, Italia
Kotisivu:  orlandinabasket.it
Orlandina Basket on italialainen koripalloseura Capo d’Orlandon kunnasta.
Orlandina Basketin miesten edustusjoukkue on pelannut ajoittain Italian pääsarjassa. Kaudella 2017–2018 se osallistui Mestarien liigaan. Joukkueessa ovat pelanneet muun muassa Gianluca Basile ja Matteo Soragna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orlandina Basket Wikimedia Commonsissa
Joukkue eurobasket.com-sivustolla (englanniksi)
Seuran verkkosivut (italiaksi)
Oulun Työväen Pursiseura

Seelari keväällä 2015.
Oulun Työväen Pursiseura ry on vuonna 1912 perustettu oululainen pursiseura, jonka tarkoitus on kehittää harrastusta järjestämällä alan harrastajille suunnattuja yhteisiä tapahtumia merellisten perinteiden puitteissa. Yhdistyksen jäsenmäärä on noin 400, ja seuran venerekisterissä on noin 65 moottorivenettä, 60 purjevenettä sekä 30 kevytvenettä. Seura omistaa kevytveneistä 23, ja ne on varattu aloittelevien alan harrastajien käyttöön. Seuran kotisatama on Seelari Oulun Hietasaaressa, ja seuralla on saaristomajat Saapaskarin ja Iin Röytän saarissa.
Kounávoi

| Kounávoi Κουνάβοι |
| --- | --- |
 Kounávoin kylä.
 Kounávoi
 Koordinaatit: 35°14′20″N, 25°11′8″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Archánes-Asteroúsia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7102011001
Korkeus:  340 m
Väkiluku (2011):  737
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kounávoi (kreik. Κουνάβοι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 737 (vuonna 2011).
Kounávoin Vapahtajan kirkastumisen (Metamórfosi tou Sotíros) kirkko.
Kounávoin kylä sijaitsee noin 15 kilometriä eteläkaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 340 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1212 nimellä Sconavi. Myöhemmin 1200- ja 1300-luvuilla se esiintyy nimimuodoissa Conave ja Cunavus ja osmanivallan aikana 1800-luvulla muodossa Kunavi.
Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle, Pyhälle Nikolaokselle ja Pyhälle Demetriokselle (Metamórfosi tou Sotíros, Ágios Nikólaos kai Ágios Dimítrios) sekä Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios) ja Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koímisi tis Theotókou).
Kounávoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κουνάβων, Topikí Koinótita Kounávon), johon kuuluu varsinaisen Kounávoin kylän lisäksi kylä Kómes. Koko yhdyskunnan väkiluku on 915. Aiemmin Kounávoi kuului Níkos Kazantzákisin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kounávoi Wikimedia Commonsissa
Orja (kirja)

| Orja> The Slave.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Isaac Bashevis Singer
Kieli:  jiddiš
Julkaistu:  1962
Suomennos
Suomentaja:  Kaj Kauhanen
Kansitaiteilija:  Seppo Polameri
Kustantaja:  K. J. Gummerus Osakeyhtiö
Julkaistu:  1965
Sivumäärä:  272
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Orja on Isaac B.Singerin romaani, joka julkaistiin alkukielellään vuonna 1962. Fiktiivinen tarina sijoittuu todelliseen ympäristöön: 1600-luvun Puolaan, H’melnytskyin kansannousun jälkeiseen aikaan. Kirjan päähenkilö on juutalaissyntyinen Jaakob. Kansannousun aikaan kasakat joukkomurhasivat juutalaisia. Tarina alkaa siten, että päähenkilö Jaakob elää orjuudessa. Kirjassa seurataan Jaakobin elämänvaiheita ja rakkautta eriuskoiseen Wandaan.
Teos julkaistiin suomennettuna vuonna 1965.
Aiheesta muualla

Kirja-aitta, Isaac Bashevis Singer - Orja
Kaiken voi lukea! Isaac Bashevis Singer: Orja
Oskar (Saksan prinssi)

Prinssi Oskar ja vaimonsa Ina Marie von Bassewitz vuonna 1910
Oskar Karl Gustav Adolf (27. heinäkuuta 1888 – 27. tammikuuta 1958) oli saksalainen prinssi ja keisari Vilhelm II:n toiseksi nuorin poika.
Oskar oli vuonna 1918 ehdolla Suomen kuninkaaksi, mutta suunnitelma kaatui hänen isänsä vastustukseen.
Oskar avioitui vuonna 1914 kreivitär Ina Marie von Bassewitzin kanssa. He saivat neljä lasta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oskar (Saksan prinssi) Wikimedia Commonsissa
Ostrówin piirikunta (Ison-Puolan voivodikunta)

Ostrówin piirikunta (puol. powiat ostrowski) on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 161 581. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Nowe Skalmierzyce, Odolanów, Ostrów Wielkopolski, Przygodzice, Raszków, Sieroszewice ja Sośnie.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Ostrówin piirikunnan asukkaista 51,1 prosenttia oli naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 624 lasta. Ostrówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 147 904 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Kosode

Kosode (jap. 小袖) on japanilainen kimonon tapainen vaate. Sana kosode on nykyaikaisen kimonon edeltäjän nimitys ja tarkoittaa "pienihihaista" vaatetta. Kosodelle tyypillistä ovatkin juuri pienet hihat. Joskus museoiden historiallisista kimonoista käytetään kimonon sijaan nimitystä kosode. Alun perin se oli alemman luokan päällysvaate ja ylemmän luokan alusvaate. 1500-luvun alussa siitä tuli yleisesti käytetty päällysvaate, joka myöhemmin kehittyi nykyään tunnetuksi kimonoksi.
Kosoden ja kimonon erottelu on vaikeaa termien käytön vuoksi: historiallisina aikoina kosodeksi kutsuttiin vaatekappaletta, joka vastaa nykyaikana kimonoksi kutsuttua vaatetta; kimonoksi kutsuttiin mitä tahansa vaatekappaletta. Nykykimonokin on kosode, vaikka termiä käytetään harvemmin.
Ulkonäkö

Vaate ommellaan samoin kuin kimono, mutta 1500–1600-luvun kankaat olivat yleensä hieman nykyisiä kimonokankaita leveämpiä (40 cm leveitä, eivät nykyiseen tapaan 35–37cm leveitä), joka vaikuttaa vaatteen mittasuhteisiin. Kosode-kimonossa on kaksi migoro-vartalokappaletta, jotka yhdistetään selästä. Kaksi lyhyempää palaa ommellaan kiinni suorakulmaisiksi hihoiksi. Kaksi lisäpalaa ommellaan vaatteen etupuolelle lisäämään tilavuutta, ja lopuksi lisätään kaulus.
Tyyppejä

Kosodet ja kimonot erotellaan niiden materiaalin, kuviointityylin tai mallin ja käyttötarkoituksen mukaan.
Tyyppejä > Materiaaleja ja koristelutekniikoita

Varhaisimpien, aatelisnaisten muodikkaiden kosodeasujen materiaali oli karaori-brokadi. Nykyään karaori-kosode on eräs nō-teatterin naishahmojen peruspuku.
Surihaku eli lehtimetallikoristelu oli muodikas, brokadia matkiva koristelukeino 1500-luvulla. Nykyaikana seselvennä on nō-teatterin naishahmojen aluskimono. Kukallinen surihaku merkitsee kaunista naista ja "suomukuviollinen" haamua tai demonia.
Nuihaku yhdisti kankaalle liimatun lehtimetallin kirjailuun. Nykyään Nō-teatterin naishahmojen peruspukuja.
Tyyppejä > Kuviointityylejä

Katamigawari – Kosode, jonka eri puolikkaat oli tehty erilaisista kankaista, kuin "mi-parti" asut keskiajalla Euroopassa.
Katasuso – Kosoden kuvio, jossa vaatteessa on kolme kuvioaluetta, hartiat ja hihat, keskiosa ja helma. Tämä kuviointimalli oli hyvin suosittu varhaisimmissa kosodeissa.
Tyyppejä > Muoteja

Keichō-kaudella 1596–1615 muodikkain oli kosode, joka oli jaettu tilkkutyötä muistuttaviin, solmuvärjäyksellä toteutettuihin alueisiin, jotka viimeisteltiin pienillä kuvioaiheilla, käsin maalaten ja lehtimetallilla.
Edo-kaudella kosoden koristelut tulivat hovin ja samuraiden käyttöön usein japanilaisten ja kiinalaisten runojen teemoista.
Kanbun-kaudella 1661–73 kosodeissa oli muotia kookas, koko  vaatteen etu- tai takapinnan kattava koristelu (maalaus). Taakse yleensä tehtiin dramaattinen kaari olkapäiltä oikealle puolelle.
Muuta

Kimono,  furisode, hitoe, katabira, koshimaki ja uchikake ovat kosoden eri muotoja ja  nimityksiä.
Kosoden mittasuhteet 1500-luvulla ja nykykimonon mittasuhteet 1900-luvulla
Orlando (romaani)

| Orlando> Orlando: A Biography.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Virginia Woolf
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Hogarth Press
Julkaistu:  1928
Sivumäärä:  134
Suomennos
Suomentaja:  Kirsti Simonsuuri
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1984
Sivumäärä:  251
ISBN:  951-26-2563-6
Sarja: Arena
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Orlando on Virginia Woolfin vuonna 1928 ilmestynyt romaani. Teoksen on suomentanut Kirsti Simonsuuri vuonna 1984. Romaanin pohjalta on tehty samanniminen elokuva vuonna 1992.
Orlandoa pidettiin aikanaan kuvauksena Virginia Woolfin ystävästä Vita Sackville-Westistä. Myöhemmin sitä on tulkittu feministisenä tutkielmana sukupuolesta ja naiskirjailijoiden asemasta.
Romaani kertoo nuoren aatelismiehen Orlandon tarinan 1500-luvun lopulta 1900-luvun alkuun. Kertomuksen aikana sankari itse vanhenee vain 36-vuotiaaksi ja muttuu miehestä naiseksi. Orlandon elämän läpäiseviä teemoja ovat mm. hänen halunsa tulla kirjailijaksi, suhde luontoon ja kotipaikkaan niin maaseudulla kuin kaupungissa, sekä minuuden etsintä. Teos on runsas ja nopeatahtinen ja koostuu monista aineksista: se yhdistää fantasiaa, historiankirjoitusta ja elämäkertaa, ja sitä on mahdollista lähestyä monista eri näkökulmista. Sitä pidetään usein Woolfin helpoimmin lähestyttävänä työnä, ehkä aiheensa ja parodisen tyylinsä vuoksi, ja myös Woolf itse piti sitä kevyempänä työnä vakavamman proosan välissä.
Kirjallisuutta

Tapola, Päivi: ”Virginia Woolfin Orlando”, Äitini puutarhassa: Polkuja naiskirjallisuuteen.  Helsinki:  Kääntöpiiri, 2002.  ISBN 951-8989-61-3.
Tapola, Päivi: ”Orlandon puvussa”, Shakespearen sisarpuolet: Naisellisia lukukokemuksia.  (Toimittaneet Sara Heinämaa ja Päivi  Tapola)  Helsinki:  Kääntöpiiri, 1994.  ISBN 951-8989-38-9.
Pablo Moses

Pablo Moses
Pablo Moses (s.  1948) on jamaikalainen reggaemuusikko. Hänen ensimmäinen albuminsa, Revolutionary Dream, on vuodelta 1975. Samasta albumista ilmestyi myös toinen versio, I Love I Bring, vuonna 1978.
Oskar Alander

Oskar Kustavi Johannes Alander (31. toukokuuta 1886 Ruovesi – 22. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja, kirjailija ja teologian tohtori.
Oskar Alanderin vanhemmat olivat kirjuri Alexander Frithiof Gustaf Alander ja Selma Särkikoski, ent. Särkelä. Hän pääsi ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1907. Alander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1910 ja teologian kandidaatiksi 1914. Teologian lisensiaatiksi Alander tuli 1927 ja teologian tohtoriksi 1930. Hänet vihittiin papiksi 1915.
Alander oli uskonnon lehtorina Mikkelin lyseossa 1916–1918 ja Kuopion lyseossa 1918–1921. Tämän hän oli Vähänkyrön kappalaisena 1921–1923 ja Vähänkyrön kirkkoherrana 1923–1926. Alander oli taas uskonnon vanhempana lehtorina Tampereen lyseossa 1926–1932 ja viimeksi hän toimi Porin kaupunkiseurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1932 alkaen.
Oskar Alander oli naimisissa vuodesta 1913 farmaseutti Ellen Helena Törnwallin kanssa. Heidän poikansa oli Mikkelin hiippakunnan piispa Osmo Alaja, vuoteen 1935 Alander.
Julkaisuja

Herra puhuttelee meitä: lähtösaarna Vähänkyrön kirkossa 22 p:nä elokuuta 1926. Tekijä, Vaasa 1926
Myöhäisemmän herännäisyyden ja F. G. Hedbergin pelastusoppi: erittelevä ja arvosteleva tutkimus pelastusjärjestyksen puitteissa, Helsingin yliopiston väitöskirja. Gummerus 1927
Ristinsanomaa: kokoelma hengellisiä puheita. Gummerus 1927
Totuuden etsijöille: uskonnollisia puheita ja tutkisteluja. Gummerus 1929
Messukylän kirkon 50-vuotisjuhlassa 19 1/12 29 pidetyt puheet; kirj. Jaakko Gummerus, K. M. Olander, O. Alander, Osmo Varpelaide. Tampere 1929
Jumalan vihakäsite: historiallis-raamatullis-uskonopillinen tutkielma. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1931
Kodin sunnuntaihartaus: lyhyitä, ensivuosikerran teksteihin liittyviä saarnoja. Gummerus 1931
Kotimme Herran pyhäköiksi: toisen vuosikerran teksteihin liittyviä saarnoja. Gummerus 1933
Kärhi

Passion kärhi.
Kärhet ovat kasvien lankamaisia kiipeämis- ja tarttumaelimiä. Ne ovat voineet kehittyä kasvin monesta eri alkuperäisestä osasta, esimerkiksi varresta, lehdistä tai korvakkeista. Kärhet kiertyvät tukeen kiinni, jolloin kasvi pystyy kasvamaan ylemmäs sitä vasten.  Tukena voi olla esimerkiksi toisen kasvin varsi tai köynnöksellä säleikkö.
Esimerkkejä kärhellisistä kasveista

Viiniköynnöskasvit
Imukärhivilliviinillä (Parthenocissus quinquefolia) kärhet ovat runsashaaraisia ja niiden kärjessä on pyöreä levymäinen kiinnityselin.
Viiniköynnöksellä (Vitis vinifera) on samantyyppiset kärhet, mutta kärkilevyttömät.
Hernekasvit
Herneellä (Pisum sativum) lehden kärki on muuttunut kärheksi.
Nätkelmistä (Lathyrus) useat ovat kärhellisiä, korvakenätkelmällä (Lathyrus aphaca) lehdet ovat muuttuneet kokonaan lankamaisiksi kärhiksi.
Kurkkukasvit
esimerkiksi kurkku (Cucumis sativus), vesimeloni (Citrullus lanatus).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Osmanin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Osmanin ritarikunta (osmaniksi نشانِ عثمانیه‎, Nişan-ı Osmaniye) oli Osmanivaltakunnassa jaettu kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 1861 sulttaani Abd-ul-Azizin käskystä. Sitä jaettiin kiitoksena ansiokkaasta palveluksesta valtion hyväksi niin sotilaille kuin siviileillekin.
Kunnianosoitusta jaettiin neljässä luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
IV luokka
Osmaniparlamentti

Parlamentti vuonna 1908.
Osmaniparlamentti (osmaniksi مجلس عمومی‎, Meclis-i Umûmî) oli Osmanien valtakunnan parlamentti vuosina 1876-1920 ja ensimmäinen yritys demokrattiseen hallintoelimeen valtakunnassa.
Ensimmäinen kokoontuminen pidettiin 23. joulukuuta 1876. Parlamentti kesti 14. helmikuuta 1878 saakka, jolloin sulttaani Abdul Hamid II hajotti sen.
Nuorturkkilaisten vallankumouksen seurauksena, joka toi mukanaan merkittäviä uudistuksia ja poliittisia puolueita, parlamentti perustettiin uudelleen. Parlamentti toimi 11. huhtikuuta 1920 saakka, kun liittolaiset hajottivat sen ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Monista hajotetun parlamentin jäsenistä tuli myöhemmin Turkin suuren kansalliskokouksen jäseniä Ankarassa, joka perustettiin 23. huhtikuuta 1920 Turkin itsenäisyyssodan aikana.
Lamu (kaupunki)

| Lamu |
| --- | --- |
 Lamun satama
 Lamun sijainti
Valtio:  Kenia
Hallintoalue:  Coast
Piirikunta:  Lamu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lamu on kaupunki Lamun saarella Keniassa. Lamun vanha kaupunki kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Lamun kaupungissa asuu 12 000 asukasta. Lisäksi siellä on yli 2000 aasia. Aaseilla kuljetetaan kaikki tarpeellinen kaupungin kapeilla kujilla. Koko saarella ei ole kuin viisi autoa: vedenkuljetusauto, jäteauto, paloauto ja kaksi ambulanssia, joista toinen on ihmisille ja toinen aaseille. Lamun kaupunki on kuuluisa talojen taidokkaasti kaiverretuista ovista. Kaupungin keskusaukiolla on vanha portugalilaisten rakentama linnoitus, joka on nykyään pahasti rapistunut.
Historiaa

Lamun kaupunki on Itä-Afrikan vanhimpia kaupunkeja. Sen kukoistusaika alkoi 1500-luvulla vilkkaana satamakaupunkina. Lamun talous perustui halpaan orjatyövoimaan. Sataman kautta kuljetettiin norsunluuta, sarvikuonojen sarvia, kilpikonnankuoria ja mangrovepuuta. Britit pakottivat Sansibarin luopumaan orjuudesta 1873. Lamu kuului tuolloin Sansibariin ja orjista luovuttiin myös siellä. Tämän jälkeen satamatoiminta hiipui.
Nähtävyyksiä

Lamun historiallinen museo. Museossa kerrotaan paikallisesta historiasta ja kulttuurista.
Saksalainen postimuseo. Tehty vanhaan saksalaiseen postitoimistoon ja kertoo osaltaan kolonialismista saarella.
Aasien suojelukeskus. Keskus on tehty orvoille pikkuaaseille, mutta on myös avoin vierailuille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lamu (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Lamun kaupungille tunnusomainen ovi
Pappila (Lohja)

Pappila on Lohjan 5. kaupunginosa. Nimensä se on saanut alueella olevasta pappilasta. Alueella sijaitsevat myös pappilan pellot, Lohjan Pyhän Laurin kirkko, kanttorila sekä hautausmaa.
Myös Tytyrin kaivos, Törmän avolouhos sekä Lohjan Vesilaitos sijaitsevat kaupunginosassa. Karstuntien ja Rautatienkadun risteyksessä sijaitsee vanha, 1950-luvulla kaivoksen työntekijöiden asunnoiksi rakennettu kerrostalo. Seuraavat kerrostalot alueelle rakennettiin vasta vuonna 2005.
Pappila rajoittuu idässä Tytyrinkadun kohdalla Hiidensalmen kaupunginosaan. Etelässä raja Anttilan kaupunginosaan kulkee linjaa Asemakatu - Rautatienkatu - Kirkkokatu - Sibeliuksenkatu - Väinämöisenkatu. Koillisessa Pappilan Moisiosta erottaa Piispankatu.
O’Shaughnessy

O’Shaughnessy on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Daniel O’Shaughnessy (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Darren Shan, oik. Darren O’Shaughnessy (s. 1972), irlantilainen kirjailija
Patrick O’Shaughnessy (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija
Ryan O’Shaughnessy (s. 1992), irlantilainen laulaja-lauluntekijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
O’Sullivan

O’Sullivan on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Gilbert O’Sullivan (s. 1946), irlantilainen laulaja ja pianisti
Gillian O’Sullivan (s. 1976), irlantilainen kilpakävelijä
Marcus O’Sullivan (s. 1961), irlantilainen keskimatkojen juoksija
Maureen O’Sullivan (1911−1998), irlantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Patrick O’Sullivan (s. 1985), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Richard O’Sullivan (s. 1944), brittiläinen näyttelijä
Ronnie O’Sullivan (s. 1975), englantilainen snookerpelaaja
Sonia O’Sullivan (s. 1969), irlantilainen kestävyysjuoksija
Zak O’Sullivan (s. 2005), brittiläinen autourheilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Olshammar

| Olshammar |
| --- | --- |
 Olshammarin kartano
 Olshammar
 Koordinaatit: 58°45′32″N, 14°48′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Närke
Kunta:  Askersund
Väkiluku (2021):  238
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olshammar on taajama Askersundin kunnassa Örebron läänissä Närken  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 238 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olshammar Wikimedia Commonsissa
Koulutusalus Kajava

| Kajava |
| --- | --- |
 Kajava Suomenlinnassa
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Oy Laivateollisuus Ab, Pansio
Kölinlasku:  25. marraskuuta 1985
Laskettu vesille:  25. maaliskuuta 1986
Palveluskäyttöön:  28. elokuuta 1986
Tekniset tiedot
Uppouma:  65 t
Pituus:  26,80 m
Leveys:  5,50 m
Syväys:  1,40 m
Koneteho:  2 × MTU 8V396 TB82 -dieselmoottoria, á 770 kW
Nopeus:  25+ solmua
Miehistöä:  10 henkilöä
Aseistus
Aseistus:  2 × 23 mm ilmatorjuntatykkiä
Koulutusalus Kajava (kylkinumero 56) on  Suomen merivoimien koulutusalus. Se on alkujaan Suomen merivartiostolle valmistunut Lokki-luokan vartiolaiva.
Valmistus

Rajavartiolaitos tilasi aluksen Laivateollisuudelta Pansiosta, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1985. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1986 ja valmistui 28. elokuuta 1986.
Palvelus

Alus siirrettiin 1994 merivoimille Merisotakoulun merenkulun koulutusalukseksi Lokin kanssa. Merivoimille siirrettäessä alus sai kylkinumeron 56.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koulutusalus Kajava Wikimedia Commonsissa
Suomen rajavartiolaitoksen vartiolaivat
| --- | --- |
Koskelo-luokka:  Koskelo - Kuikka - Kiisla - Kuovi - Kurki - Kaakkuri - Telkkä - Tavi
Ruissalo-luokka:  Viima
Lokki-luokka:  Lokki - Tiira - Kajava - Kihu
Kiisla-luokka:  Kiisla - Kurki - Kiisla III
Laskimon taskuläppä

Laskimon taskuläppiä on erityisesti raajalaskimoiden sisäseinämissä. Ne varmistavat, että laskimoveri virtaa vain yhteen suuntaan, eli kohti  sydäntä. Kun laskimon ympärillä olevat lihakset supistuvat, läpät aukeavat päästäen veren eteenpäin. Kun ympärillä olevat lihakset veltostuvat, läpät sulkeutuvat estäen veren takaisinvirtauksen.
Kohdematkat

| Kohdematkat Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  28. Elokuuta 1975
Toimitusjohtaja:  Mirka Partinen 1975 – 1982 Olli Koskimies 1982 – 1996 Mika Kiljunen 1996 – 2001
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Liike- ja erikoismatkatoimisto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kohdematkat Oy  perustettiin 1975. Kohdematkat keskittyi aluksi Lähi-idän projektimatkustukseen. 1990-luvun loppupuolella Kohdematkat oli ensimmäinen suomalainen matkatoimisto, joka tarjosi asiakkailleen itsevarauspäätteitä. Kohdematkat osti MatkaKalevan 2001 ja uuden yrityksen nimeksi tuli KohdematkatKaleva Oy.
Historiaa

Kohdematkat perustettiin useamman suomalaisen suuryrityksen tarpeesta saada parempaa liikematkapalvelua.  Perustajat olivat liike-elämän vaikuttajia jotka matkustivat paljon. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli  Mirka Partinen. Osakepohja laajeni nopeasti ja Kohdematkojen osakkeita merkitsivät vuosina 1980 – 1989 Oy Huolintakeskus Ab, Oy LK-Shipping Ab, Yleinen Insinööritoimisto, Berner Oy, Lemminkäinen, Gustav Paulig, Oy Samerka Ab, G. W. Sohlberg (yritys), Kansallis-Osake-Pankki, Kustannusosakeyhtiö Otava ja Rakennusliike Puolimatka. Kohdematkat keskittyi liike- ja erikoisryhmämatkustukseen aluksi erikoisalueenaan Lähi-idän rakennusprojektimatkustus.
Historiaa > Palvelutoimintaa

Kohdematkojen ensimmäinen Helsingin talousalueen ulkopuolinen yrityksen sisäinen matkapalvelupiste perustettiin Leirakselle Turkuun.Asiakas kommentoi valintaa: ”No me haluttiin yhteistyökumppani, joka näkee asiat eritavalla kuin ala perinteisesti on nähnyt ja tekee asioita uudella tavalla. Tarjouksenne ja talonne henkii tätä. Me näemme teidät oikeana yhteistyökumppanina tekemään tarvittavia muutoksia!”
Asiakaslehti Kohdematkat News aloitti 1998 ja samana vuonna kokeiltiin 24 tunnin liikematkapalvelua.  Asiakasyritysten henkilökunta saattoi halutessaan liittyä myös perustettuun Leisure Clubiin. Marco Polo Travel School avattiin 2000. Siellä koulutettiin asiakkaita ja henkilökunnan perus-, tietotekniikka- sekä alan syventävää koulutusta.
Matkatoimistojen ansaintalogiikka muuttui ratkaisevasti lentoyhtiöiden pienennettyä myyntipalkkioita ja myöhemmin myyntipalkkiot poistettiin kokonaan. Asiakassopimukset muuttuivat prosenttipohjaisista volyymialennuksista palvelumaksuihin ja Management Fee -sopimuksiin. Asiakkaita ohjattiin myös tilaamaan matkapalvelunsa sähköpostitse puheluiden sijaan.  2000 Kohdematkat oli neljänneksi suurin matkatoimisto 10 % markkinaosuudellaan. Asiakaslehti WorldWise ilmestyi ensimmäisen kerran. 2001 United Brokers, Mika Kiljunen ja Pentti Sivula ostivat Kohdematkojen koko osakekannan.