stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skalaaripotentiaali
Paine nosteen potentiaalina

Fluidimekaniikan mukaan gravitaatiokentässä olevaan fluidiin, toisin sanoen nesteeseen tai kaasuun vaikuttaa sen kussakin pisteessä noste, joka kumoaa siihen vaikuttavan gravitaatiovoiman. Tämä noste on yhtä suuri kuin painen gradientin vastaluku:
Koska noste vaikuttaa ylöspäin, päinvastaiseen suuntaan kuin gravitaatio, paine fluidin sisällä kasvaa alaspäin mentäessä. Paine veden alla on suoraan verrannollinen veden pinnasta mitattuun syvyyteen. Veden pinnan suuntaisilla tasoilla paine on vakio.
Jos nesteessä on pystysuora pyörre, jonka akseli on kohtisuorassa nesteen pintaan vastaan, pyörteessä ja sen ympärillä paine on pienempi kuin muualla. Nesteen pinta pyörteen sisällä on alempana kuin muualla, ja samoin kaikissa tasapainepinnoissa on pyörteen pinnan kohdalla kuoppa, mutta ne ovat silti nesteen pinnan suuntaisia. Tämä ilmiö on suurin pyörteen sisällä ja pienenee sen ulkopuolella nopeasti etäännyttäessä pyörteestä.
Noste, jonka fluidi aiheuttaa siihen upotettuun kiinteään kappaleeseen, voidaan laskea integroimalla paineen gradientin vastaluku kappaleen pinnan yli:
Skalaaripotentiaali euklidisessa avaruudessa

Kolmiulotteisessa euklidisessa avaruudessa  \mathbb {R} ^{3} pyörteettömän vektorikentän E skalaaripotentiaali voidaan esittää myös muodossa
 \Phi (\mathbf {r} )={1 \over 4\pi }\int _{\mathbb {R} ^{3}}{\frac {\operatorname {div} \mathbf {E} (\mathbf {r} ')}{\|\mathbf {r} -\mathbf {r} '\|}}\,dV(\mathbf {r} ')
missä dV(r') on infinitesimaalinen tilavuusalkio pisteen r' suhteen. Niinpä
 \mathbf {E} =-\mathbf {\nabla } \Phi =-{1 \over 4\pi }\mathbf {\nabla } \int _{\mathbb {R} ^{3}}{\frac {\operatorname {div} \mathbf {E} (\mathbf {r} ')}{\|\mathbf {r} -\mathbf {r} '\|}}\,dV(\mathbf {r} ')
Tämä pätee, kun E on jatkuva ja lähestyy asymptoottisesti nollaa, kun  \|\mathbf {r} \| lähestyy ääretöntä ja pienenee nopeammin kuin  {\frac {1}{\|\mathbf {r} \|}}, ja kun samoin myös E lähestyy äärettömyydessä nollaa ja pienenee nopeammin kuin  {\frac {1}{\|\mathbf {r} \|^{2}}}
Tämä voidaan ilmaista myös Newtonin potentiaalin
avulla. Tämä on Laplacen yhtälön perusratkaisu, mikä merkitsee, että  \Gamma  on Diracin deltafunktion käänteisarvo:
Niinpä skalaarifunktio on sama kuin E:n ja  \Gamma :n konvoluution divergenssi:
Itse asiassa pyörteettömän vektorikentän konvoluutio rotationaalisesti invariantin potentiaalin kanssa on myös pyörteetön. Pyörteettömälle vektorikentälle G voidaan osoittaa, että 
 \nabla ^{2}\mathbf {G} =\mathbf {\nabla } (\mathbf {\nabla } \cdot {}\mathbf {G} ).
Niinpä
 \nabla \operatorname {div} (\mathbf {E} *\Gamma )=\nabla ^{2}(\mathbf {E} *\Gamma )=\mathbf {E} *\nabla ^{2}\Gamma =-\mathbf {E} *\delta =-\mathbf {E} 
kuten vaadittiin.
Yleisemmin kaava
 \Phi =\operatorname {div} (\mathbf {E} *\Gamma )
pätee jokaisessa n-ulotteisessa euklidisessa avaruudessa, kun n > 2 ja Newtonin potentiaalin antaa lauseke
 \Gamma (\mathbf {r} )={\frac {1}{n(n-2)\omega _{n}\|\mathbf {r} \|^{n-2}}}
missä <m\omega_n</math> on n-ulotteisen yksikköpallon tilavuus. Tämä todistetaan aivan samoin kuin kolmiulotteisessakin tapauksessa. Vaihtoehtoisesti voidaan osittaisintegroinnin tai tarkemmin sanottuna konvoluution ominaisuuksien avulla osoittaa, että
\Phi (\mathbf {r} )=-{\frac {1}{n\omega _{n}}}\int _{\mathbb {R} ^{n}}{\frac {\mathbf {E} (\mathbf {r} ')\cdot (\mathbf {r} -\mathbf {r} ')}{\|\mathbf {r} -\mathbf {r} '\|^{n}}}\,dV(\mathbf {r} ').
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Scalar potential
Vakio gravitaatiokenttä maan pinnan lähellä
Gravitaatiopotentiaalin kaksiulotteinen poikkileikkaus homogeenisen pallomaisen kappaleen lähellä. Poikkileikkauksen käännepisteet ovat kappaleen pinnalla
Käännös suomeksi
Skjold-luokka

| Skjold-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  274 t (kuormattu)
Pituus:  47,50 m
Leveys:  13,5 m
Syväys:  0,9 m
Koneteho:  2 x Pratt & Whitney ST18M ja 2 x Pratt & Whitney ST40M -kaasuturbiinimoottoria, 12 170  kW
Nopeus:  Sea State 3 (aallon korkeus max 1,25 m): 45 solmua Sea State 1 (tyyni): 60 solmua
Miehistöä:  15
Aseistus
Meritorjunta:  1 x 76 mm OTO Melara Super Rapid 8 x NSM-merimaaliohjusta
Ilmatorjunta:  2 x Mistral 2 x Browning 12,7 mm M2HB MHG Sea Protector
Skjold-luokka on Norjan laivaston kuuden korvetin muodostama alusluokka.
Alukset

KNM Skjold tilattiin koealuksena 30. elokuuta 1996 ja loput viisi 28. marraskuuta 2003.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KNM Skjold | Umoe Mandal, Mandal | 4. elokuuta 1997 | 22. syyskuuta 1998 | 17. huhtikuuta 1999 29. huhtikuuta 2013 |  |
| KNM Storm | Umoe Mandal | lokakuu 2005 | 30. lokakuuta 2006 | 9. syyskuuta 2010 |  |
| KNM Skudd | Umoe Mandal | maaliskuu 2006 | 3. toukokuuta 2007 | 28. lokakuuta 2010 |  |
| KNM Steil | Umoe Mandal | lokakuu 2006 | 15. tammikuuta 2008 | 30. kesäkuuta 2011 |  |
| KNM Glimt | Umoe Mandal | toukokuu 2007 | 15. elokuuta 2008 | 29. maaliskuuta 2012 |  |
| KNM Gnist | Umoe Mandal | joulukuu 2007 | 18. toukokuuta 2009 | 8. marraskuuta 2012 |  |
Kazys Škirpa

| Kazys Škirpa |
| --- | --- |
 Kazys Škirpa valokuvassa vuodelta 1938.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1895 Nemajūnai
Kuollut: 18. elokuuta 1979 Washington (DC)
Kazys Škirpa (18. helmikuuta 1895 – 18. elokuuta 1979) oli liettualainen upseeri ja poliitikko.
Škirpa oli liettualaisen aktivistirintaman johtohahmo ja hänestä oli tarkoitus tulla Liettuan väliaikaishallituksen puheenjohtaja toisen maailmansodan aikana. Saksalaiset kuitenkin estivät aikeet ja Škirpa päätyi lopulta keskitysleirille. Sodan jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän julkaisi muistelmansa.
Elämäkerta

Škirpa syntyi maanviljelijäperheeseen Nemajūnaissa lähellä Biržaita vuonna 1895. Vuonna 1916 hän liittyi Venäjän armeijaan, valmistui sotilasakatemiasta Pietarhovista ja lähetettiin Siperiaan. Syksyllä 1917 hän palasi Pietariin ja kokosi yhteen Liettuan itsenäisyyttä tukevia joukkoja. Vuonna 1918 Škirpa liittyi vastaperustettuun Liettuan armeijaan ja otti osaa eturintaman taisteluihin rykmentin komentajana. Sittemmin hän opiskeli sotilaskoulussa Kaunasissa ja Belgian sotilasakatemiassa Brysselissä valmistuen vuonna 1925. Hänestä tuli pääesikunnan tiedustelujohtaja, mutta hän joutui eroamaan vallankaappauksen myötä vuonna 1926. Sotilasuransa jälkeen Škirpa alkoi toimia diplomaattina. Hän työskenteli ensin Liettuan Saksan lähetystössä virkailijana ja sitten sotilasattaseana. Vuonna 1937 Škirpasta tuli Liettuan edustaja Kansainliitossa. Puolan esitettyä uhkavaatimuksen Liettualle maaliskuusta 1938 Škirpa lähetettiin Varsovaan solmimaan diplomaattisuhteet Liettuan ja Puolan välille. Sittemmin hänestä tuli ensin Liettuan Puolan ja sitten Saksan suurlähettiläs.
Neuvostoliiton miehitettyä Liettuan ja liitettyä sen itseensä vuonna 1940 Škirpa oli mukana perustamassa Liettuan uudelleenitsenäistymiseen tähtäävää Liettualaista aktivistirintamaa Berliinissä. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 liettualaiset aktivistit perustivat väliaikaishallituksen, jonka johtoon Škirpan oli tarkoitus asettua 23 kesäkuuta 1941. Saksalaiset estivät kuitenkin hänen lähtönsä Liettuaan hänen Liettuan itsenäisyyden kannatuksen takia. Liettuaan lähdön sijaan hänet asetettiin kotiarestiin Etelä-Saksaan. Vaadittuaan jälleen Liettuan itsenäisyyttä vuonna 1944 hänet lähetettiin Bad Godesbergin keskitysleirille.
Toisen maailmansodan jälkeen Škirpa muutti ensin Ranskaan ja vuonna 1946 Irlantiin, jossa hän opetti venäjää Dublinin yliopistossa. Vuonna 1949 hän muutti edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Kongressin kirjastossa Washingtonissa. Škirpa jäi eläkkeelle vuonna 1965 ja julkaisi muistelmansa Sukilimas Lietuvos suverenumui atstatyti vuonna 1975. Škirpa kuoli Washingtonissa vuonna 1979.
Vieques

| Vieques |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Vieques
 Koordinaatit: 18°07′N, 65°25′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Itsehallintoalue:  Puerto Rico
Kunta:  Vieques
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  131,49 km²
Väkiluku (2015)  (arvio):  8 950
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vieques on oman kuntansa muodostava Puerto Ricon itsehallintoalueeseen kuuluva saari. Se sijaitsee Puerto Ricon pääsaaresta itään ja jakautuu seitsemään alueeseen ja keskus Isabel Segundaan.
Viequesin alkuperäisiä asukkaita olivat Etelä-Amerikasta saapuneet intiaanit. Simón Bolívar vieraili saarella 1816, ja Viequesin kaupungin perustajana pidetään vuonna 1823 sinne saapunutta Teófilo José Jaime María Le Guillouta.
Viequesin väkiluku on noin 8 950 (2015) ja pinta-ala 131,49 km².
Historia

Nimi Vieques on väännös tainonkielisestä sanasta bieque, joka tarkoittaa pientä maata. Viequesin saaren tainointiaanit taipuivat Espanjan siirtomaahallinnon valtaan Puerto Ricon alkuperäisasukkaista viimeisinä. Espanjalaiset lähettivät saarelle rekikuntia kukistamaan tainojen kapinoita, mutta eivät koskaan perustaneet pysyviä sotilastukikohtia saarelle. Tästä syystä saaresta tulikin merirosvojen ja salakuljettajien tukikohta, jollaisena se säilyi aina 1800-lukuun saakka.
Vuonna 1811 Puerto Ricon kuvernööri Salvador Meléndez suoritutti useita sotilasoperaatioita saaren rikollisia vastaan, jotta se voitaisiin liittää kiinteäksi osaksi Puerto Ricoa. Vuonna 1832 saaren kuvernööriksi asetettiin ranskalainen Teófilo José Jaime María le Guillou. Saarta alettiin kehittää ja vuonna 1843 perustettiin saaren ensimmäinen kaupunki, Espanjan kuningatar Isabella II:n mukaan nimetty Isabel Segunda. Saarelle perustettiin myös suuria sokeriruokoplantaaseja ja niille työläisiksi tuotiin suuri joukko orjia etenkin brittien hallitsemilta Karibian saarilta.
Vieques liitettiin Yhdysvaltoihin muun Puerto Ricon yhteydessä Pariisin rauhan nojalla vuonna 1898. 1920- ja 1930-luvuilla sokerin maailmanmarkkinahinnat romahtivat ja suuri osa Viequesin asukkaista muutti muualle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivasto osti lähes kaksi kolmannesta saaresta ja sodan jälkeen saarta käytettiin pommien, ohjusten ja muiden aseiden testialueena. Saaren käyttö laivaston testialueena herätti Puerto Ricolla protesteja, jotka saivat kansainvälistä huomiota vasta vuonna 1999, kun paikallinen Viequesin asukas David Sanes sai surmansa tulialueella. Laivasto lopetti Viequesin käytön vuonna 2003, jättäen monet työttömiksi.
Väestö

Vuoden 2015 arvion mukaan saarella oli yhteensä 8 950 asukasta, eli hieman vähemmän kuin vuoden 2010 väestönlaskennassa, jolloin asukkaita oli 9 301. Saaren asukkaista 39,1 % elää köyhyysrajan alapuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vieques Wikimedia Commonsissa
Viheriibis

| Viheriibis |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pelikaanilinnut Pelecaniformes
Heimo::  Iibikset Threskiornithidae
Suku::  Mesembrinibis
Laji::  cayennensis
Kaksiosainen nimi
 Mesembrinibis cayennensis  (Gmelin, 1789) 
Katso myös
   Viheriibis Wikispeciesissä   Viheriibis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viheriibis (Mesembrinibis cayennensis) on iibiksiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Viheriibis voi kasvaa 45–60 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan tukevahko ja jalat ja kaula ovat iibikseksi lyhyehköt. Nokka on erittäin pitkä, hieman alaspäinkaartuva ja väriltään vihertävän harmaa. Viheriibiksen pää ja kaula ovat mustat ja päänlaen töyhtö ja niska ovat vihreät. Linnun selässä ja siivissä on vihreä ja pronssinvärinen kiilto.
Levinneisyys ja elintavat

Viheriibiksen levinneisyysalue ulottuu Nicaraguasta Brasiliaan. Lajin elinympäristöä ovat suot ja kosteat metsät sekä tiheiköt. Se liikkuu useimmiten yksin tai pareittain, ja on aktiivisin hämärän ja yön aikaan. Viheriibiksen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet. Pesänsä laji rakentaa korkeaan puuhun.
Skol-Tidning

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Skol-Tidning oli Turussa vuosina 1847–1848 ilmestynyt ruotsinkielinen opettajien ammattilehti.
G. E. Eurénin, G. F. Helsingiuksen, C. R. Forsmanin ja vuonna 1848 H. Heikelin toimittama Skol-Tidning vaati kouluun parempia opetusmenetelmiä, syvällisempää opetusta ja yhtenäistä hallintoa. Sen esikuvana oli Saksan uushumanismin värittämä koulujärjestelmä. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa kahden vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Skol-Tidning digitoituna kansalliskirjastossa
Vieras mies

| Vieras mies |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Hannu Leminen
Käsikirjoittaja:  Ilmari Unho
Perustuu:  Mika Waltarin romaaneihin Vieras mies tuli taloon (1937) ja Jälkinäytös (1938)
Tuottaja:  Risto Orko
Säveltäjä:  Einar Englund
Kuvaaja:  Erkki Imberg
Leikkaaja:  Armas Laurinen
Lavastaja:  Oiva Hovi
Pääosat:  Rauni Ikäheimo Esko Vettenranta Aku Korhonen Kaarlo Halttunen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1957
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vieras mies on  Hannu Lemisen ohjaama elokuva vuodelta 1957. Se perustuu Mika Waltarin romaaneihin Vieras mies tuli taloon (1937) ja Jälkinäytös (1938), joista Ilmari Unho laati käsikirjoituksen.
Elokuva oli Lemisen viimeinen ohjaus, ennen kuin hän välien katkettua Suomi-Filmin kanssa siirtyi Mainos-Televisioon. Samoin se oli vanhaa isäntää näytelleen, jo sairaan Aku Korhosen viimeinen roolityö elokuvan parissa. Korhonen palkittiin roolisuorituksestaan Jussilla.
Juoni

Tarina on kertomus juoppuhullun isännän, vahvatahtoisen, kauniin vaimon ja komean rengin välisestä kolmiodraamasta.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai yleisesti myönteisen vastaanoton. Leo Nordbergin (Uusi Suomi) mukaan onnistuu Leminen yhdessä kuvaajansa Erkki Imbergin kanssa paikkaamaan käsikirjoituksen puutteita notkistaen samalla juonimateriaalia sujuvammaksi.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi sanoo Vierasta miestä karuksi mutta vahvasti näytellyksi kolmiodraamaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Eräässä myöhemmässä arviossa melodraamaa luonnehditaan väkeväksi ja Lemisen luottokuvaajan Imbergin kuvausta sävyltään hienoiksi. Korhosen roolisuoritusta pidetään jämeränä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rauni Ikäheimo  | … |  Katriina Jönsson   |
|  Esko Vettenranta  | … |  Jonne Aaltonen   |
|  Aku Korhonen  | … |  Hermanni-isäntä   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  Alfred Jönsson   |
|  Hannes Häyrinen  | … |  konstaapeli Karhu   |
|  Paavo Jännes  | … |  kihlakunnantuomari Miemonen   |
|  Martti Kainulainen  | … |  nimismies Bruno Valkjärvi   |
|  Eero Roine  | … |  lääkäri   |
|  Kullervo Kalske  | … |  lääninrikosetsivä Aarne Kangas   |
|  Matti Lehtelä  | … |  1. jätkä   |
|  Oiva Luhtala  | … |  2. jätkä   |
|  Sylva Rossi  | … |  rouva Miemonen   |
|  Uljas Kandolin  | … |  1. työmies   |
|  Eero Viitanen  | … |  Sillankorvan isäntä   |
|  Kyösti Käyhkö  | … |  2. työmies   |
|  Martta Suonio  | … |  Sillankorvan emäntä   |
|  Usko Kantola  | … |  3. työmies   |
|  Mai-Brit Heljo  | … |  myyjätär   |
|  Mervi Jääskeläinen  | … |  tyttö   |
Skópelos (kaupunki)

| Skópelos Σκόπελος |
| --- | --- |
 Skópeloksen kaupunki.
 Skópelos
 Koordinaatit: 39°07′20″N, 23°43′39″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Sporadit
Kunta:  Skópelos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  2503000101
Väkiluku (2011):  3 090
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skópelos (kreik. Σκόπελος) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Skópeloksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Skópeloksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 090 (vuonna 2011). Skópelos on Skópeloksen saaren pääkaupunki ja Skópeloksen kunnan kuntakeskus.
Skópeloksen kaupunki sijaitsee Skópeloksen saaren itärannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Se on saaren suurin asutus ja pääsatama, ja sieltä on yhteydet muille Sporadien saarille sekä muun muassa Vólokseen mannermaalle. Antiikin aikana samalla paikalla sijaitsi saaren tärkein kaupunki Peparethos.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa 1200-luvulla rakennetun linnan rauniot sekä niiden yhteydessä oleva Pyhän Athanasioksen basilika. Kirkko rakennettiin 1600-luvulla varhaisemman, 800-luvulla rakennetun kirkon paikalle. Tämä varhaisempi kirkko puolestaan oli rakennettu antiikin aikaisen Athenen temppelin paikalle.
Kaupunki muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκοπέλου, Dimotikí Koinótita Skopélou), johon kuuluvat varsinaisen Skópeloksen kaupungin lisäksi kylät Agnóntas, Kalógiros, Mýloi, Pánormos ja Stáfylos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 286.
Skópeloksen kaupunki panoraamakuvassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skópeloksen kaupunki Wikimedia Commonsissa
Viennensis (provinssi)

| Gallia Viennensis Provincia Gallia Viennensis> Rooman provinssi |
| --- | --- |

Valtio:  Rooman valtakunta Länsi-Rooman valtakunta
Prefektuuri:  Gallia) (300-luku–)
Diokeesi:  Viennensis (n. 293–395) Septem provinciae (n. 395–)
Nykyinen valtio/alue:  Ranska (Rhône-joen alue)
Perustettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vienna
Viennensis tai Gallia Viennensis (lat. Provincia (Gallia) Viennensis) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa ja käsitti suunnilleen Rhône-joen alueen nykyisessä Ranskassa.
Maantiede

Viennensiksen provinssi sijaitsi Gallian ja samoin nykyisen Ranskan kaakkoisosassa. Sen länsipuolella sijaitsivat alun perin provinssit Gallia Narbonensis (myöhemmin Narbonensis prima) ja Gallia Aquitania (myöhemmin Aquitania prima), ja pohjoispuolella Lugdunensis prima ja Maxima Sequanorum.
Provinssin itäpuolella sijaitsivat alun perin provinssit Alpes Poeninae et Graiae ja Alpes maritimae. Kun Viennensiksen provinssi jaettiin kahtia, jäljelle jäänyt pienempi Viennensiksen provinssi käsitti aiemman provinssin länsiosan, ja sen itäpuolella sijaitsi uusi Narbonensis secundan provinssi.
Viennensiksen provinssin hallinnollinen keskus oli Vienna (nyk. Vienne).
Maantiede > Kaupunkeja

Viennensiksen provinssin kaupunkeja olivat muun muassa:
| --- | --- |
 Alba Helviorum  Arausio (nyk. Orange)  Arelate (nyk. Arles)  Augusta Tricastinorum	eli Noviomagus (nyk. Saint-Paul-Trois-Châteaux)  Avennio (nyk. Avignon) :  Cularo eli Gratianopolis (nyk. Grenoble)  Genava (nyk. Geneve)  Massilia (nyk. Marseille)  Valentia (nyk. Valence)  Vienna (nyk. Vienne)
Grzegorz Skrzecz

Grzegorz Skrzecz
Grzegorz Skrzecz (25. elokuuta 1957 Varsova – 15. helmikuuta 2023) oli puolalainen nyrkkeilijä.
Skrzecz sijoittui Moskovan 1980 olympialaisten raskaassa sarjassa eli yli 81-kiloisissa sijoille 5–8. Hän voitti tansanialaisen W. Isanguran kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä mutta hävisi puolivälierissä hallitsevalle olympiavoittajalle, Kuuban Teófilo Stevensonille tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Münchenin MM-kilpailuissa 1982 Skrzecz saavutti raskaassa sarjassa eli alle 91-kiloisissa pronssia. Myös Varnan EM-kilpailuissa 1983 hän saavutti raskaassa sarjassa pronssia. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden boikotoinnin vuoksi.
Grzegorz Skrzeczin kaksosveli Paweł Skrzecz on myös nyrkkeilyn arvokisamitalisti.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan – kesä–elokuu 2022
Kesäkuu 2022

Edeltäviä tapahtumia on kuvattu artikkelissa:

Venäjän hyökkäys Ukrainaan - helmi–toukokuu 2022 (sotaviikot 1-14).
Kesäkuu 2022 > Viikko 16 (6.–12.6.)

Ukrainan armeija väitti työntäneensä Venäjän Mustanmeren laivaston yli 100 kilometrin etäisyydelle Ukrainan Mustanmeren rannikolta.
Ukrainan puolustusministeriö syytti Venäjää infrastruktuurin tuhoamisesta Sjevjerodonetskin kaupungin alueella Venäjän edetessä kaupungissa. Venäjä kiistää syytökset. Venäjän Kurskin alueen kuvernööri väitti, että Ukrainan puolelta ammuttiin Tyotkinon kylään.
Ukrainan viranomaiset kertoivat, että Venäjän pommitukset tuhosivat yhden suurimmista varastoista Mustanmeren Mykolajivin satamassa.
Luhanskin alueen kuvernööri Serhi Haidai kertoi keskiviikkona, että Venäjän asevoimien joukot hallitsevat suurinta osaa Sjevjerodonetskin kaupungista ja että Venäjä olisi valloittanut jo 90 prosenttia kaupungista. Haidai kertoi myös keskiviikkona, että ukrainalaisia joukkoja on piiritetty Luhanskin alueella.
Mykolajivin alueen kuvernööri kertoi keskiviikkona, että lännen toimittamat tykistöt vaikuttavat jo taistelukentillä ja että on ”vain ajan kysymys”, ennen kuin ukrainalaiset joukot saavuttaman merkittävän voiton Etelä-Ukrainassa. Alue on samalla yksi kahdesta alueista josta on pääsy Mustallemerelle ja jota Ukraina edelleen hallitsee.
Luhanskin alueen kuvernööri Serhi Haidai sanoi, että venäläiset joukot hallitsivat suurinta osaa Sjevjerodonetskin kaupungista, ja ukrainalaiset pitävät hallussaan kaupungin teollisuusaluetta.
Ukraina väittää käyttäneensä pian loppuun kaikki tykistöön tarkoitetut ammustensa ja että se on kohta riippuvainen lännen toimituksista. Ukraina myös ilmoitti menettävänsä noin 100–200 sotilasta päivässä sekä että Venäjä käyttää päivässä 60 000 tykistöammusta.
Presidentti Putin piti Pietarissa puheen Pietari Suuresta. Puheen aikana hän sanoi: ”Hän ei ottanut mitään, hän otti sen takaisin." Venäläislehtien mukaan Ukrainan asevoimien joukot upottivat oman korvettinsa Vinnytsjan.
Presidentti Zelenskyi väitti Ukrainan tehneen ilmaiskuja Venäjän miehittämälle Hersonin alueelle. Ukraina väitti, että Vrubivkan kylässä, Luhanskin alueella oli käytetty liekinheittimiä.
Venäjän miehittämien alueiden viranomaiset kertoivat, että ensimmäiset venäläiset passit jaettiin Hersonin ja Zaporižžjan alueilla.
Venäjän puolustusministeriö väitti tuhonneensa suuren asevaraston Kalibr-risteilyohjuksilla Ternopilin alueella Länsi-Ukrainassa, jossa oli väitetysti länsimaista tuotuja aseita. Venäjän puolustusministeriö kertoi myös ampuneensa alas kolme ukrainalaista Su-25-maataistelukonetta.