stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Primera Divisiónin kausi 2011–2012
Sarjataulukko

| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Real Madrid | 38 | 32 | 4 | 2 | 121 | 32 | +89 | 100 |
| 2. | Barcelona | 38 | 28 | 7 | 3 | 114 | 29 | +85 | 91 |
| 3. | Valencia | 38 | 17 | 10 | 11 | 59 | 44 | +16 | 61 |
| 4. | Málaga | 38 | 17 | 7 | 14 | 54 | 53 | +1 | 58 |
| 5. | Atlético Madrid | 38 | 15 | 11 | 12 | 53 | 46 | +7 | 56 |
| 6. | Levante | 38 | 16 | 7 | 15 | 54 | 50 | +4 | 55 |
| 7. | Osasuna | 38 | 13 | 15 | 10 | 44 | 61 | -17 | 54 |
| 8. | Mallorca | 38 | 14 | 10 | 14 | 42 | 46 | –4 | 52 |
| 9. | Sevilla | 38 | 13 | 11 | 14 | 48 | 47 | +1 | 50 |
| 10. | Athletic Bilbao | 38 | 12 | 13 | 13 | 49 | 52 | –3 | 49 |
| 11. | Real Sociedad | 38 | 12 | 11 | 15 | 46 | 52 | –6 | 47 |
| 12. | Betis | 38 | 13 | 8 | 17 | 47 | 56 | –9 | 47 |
| 13. | Getafe | 38 | 12 | 11 | 15 | 40 | 51 | –11 | 47 |
| 14. | Espanyol | 38 | 12 | 10 | 16 | 46 | 56 | –10 | 46 |
| 15. | Rayo Vallecano | 38 | 13 | 4 | 21 | 53 | 73 | –20 | 43 |
| 16. | Zaragoza | 38 | 12 | 7 | 19 | 36 | 61 | –25 | 43 |
| 17. | Granada | 38 | 12 | 6 | 20 | 35 | 56 | –21 | 42 |
| 18. | Villarreal | 38 | 9 | 14 | 15 | 39 | 53 | –14 | 41 |
| 19. | Sporting Gijón | 38 | 10 | 7 | 21 | 42 | 69 | –27 | 37 |
| 20. | Racing Santander | 38 | 4 | 15 | 19 | 28 | 63 | –35 | 27 |
Päivitetty: 13. toukokuuta 2012
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero, P = pisteet
Järjestyksen sarjataulukossa ratkaisee: 1. pisteet; 2. keskenäisten otteluiden pisteet; 3. keskenäisten otteluiden maaliero; 4. keskenäisten otteluiden tehdyt maalit; 5. maaliero; 6. tehdyt maalit
| --- | --- |
    : Joukkue pääsee Mestarien liigan 2012–2013 lohkovaiheeseen.
    : Joukkue pääsee Mestarien liigan 2012–2013 playoff-kierrokselle.
    : Joukkue pääsee Eurooppa-liigan 2012–2013 playoff-kierrokselle.
    : Joukkue pääsee Eurooppa-liigan 2012–2013 kolmannelle karsintakierrokselle.
    : Joukkue putoaa Segunda Divisióniin.
Tilastot > Pichichi-palkinto

| Sijoitus | Pelaaja | Seura | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Lionel Messi | Barcelona | 50 |
| 2 |  Cristiano Ronaldo | Real Madrid | 46 |
| 3 |  Radamel Falcao | Atlético Madrid | 24 |
| 4 |  Gonzalo Higuaín | Real Madrid | 22 |
| 5 |  Karim Benzema | Real Madrid | 21 |
| 6 |  Roberto Soldado | Valencia | 17 |
| 6 |  Fernando Llorente | Athletic Bilbao | 17 |
| 8 |  Rubén Castro | LevanteBetis | 16 |
| 9 |  Arouna Koné | Levante | 15 |
| 9 |  Michu | Rayo Vallecano | 15 |

Päivitetty: 14. toukokuuta 2012
Tilastot > Zamora-palkinto

| Maalivahti | Maalit | Ottelut | Suhde | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Víctor Valdés | 28 | 35 | 0,8 | Barcelona |
|  Iker Casillas | 31 | 37 | 0,84 | Real Madrid |
|  Thibaut Courtois | 41 | 36 | 1,14 | Atlético Madrid |
|  Dudu Aouate | 46 | 36 | 1,28 | Mallorca |
|  Miguel Àngel Moyà | 48 | 36 | 1,33 | Getafe |
|  Gustavo Munúa | 50 | 37 | 1,35 | Levante |
|  Claudio Bravo | 51 | 37 | 1,38 | Real Sociedad |
|  Diego López | 50 | 36 | 1,39 | Villarreal |
|  Gorka Iraizoz | 52 | 37 | 1,41 | Athletic Bilbao |
|  Roberto Jiménez | 61 | 38 | 1,61 | Zaragoza |
Päivitetty: 14. toukokuuta 2012
Aiheesta muualla

La Ligan virallinen sivusto (espanjaksi)
Primera Divisiónin kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920-luku |  |  |  |  |  |  |  |  | 1929 | 1929−30 |
| 1930-luku | 1930−31 | 1931−32 | 1932−33 | 1933−34 | 1934−35 | 1935−36 | 1936−37 | 1937−38 | 1938−39 | 1939−40 |
| 1940-luku | 1940−41 | 1941−42 | 1942−43 | 1943−44 | 1944−45 | 1945−46 | 1946−47 | 1947−48 | 1948−49 | 1949−50 |
| 1950-luku | 1950−51 | 1951−52 | 1952−53 | 1953−54 | 1954−55 | 1955−56 | 1956−57 | 1957−58 | 1958−59 | 1959−60 |
| 1960-luku | 1960−61 | 1961−62 | 1962−63 | 1963−64 | 1964−65 | 1965−66 | 1966−67 | 1967−68 | 1968−69 | 1969−70 |
| 1970-luku | 1970−71 | 1971−72 | 1972−73 | 1973−74 | 1974−75 | 1975−76 | 1976−77 | 1977−78 | 1978−79 | 1979−80 |
| 1980-luku | 1980−81 | 1981−82 | 1982−83 | 1983−84 | 1984−85 | 1985−86 | 1986−87 | 1987−88 | 1988−89 | 1989−90 |
| 1990-luku | 1990−91 | 1991−92 | 1992−93 | 1993−94 | 1994−95 | 1995−96 | 1996−97 | 1997−98 | 1998−99 | 1999−00 |
| 2000-luku | 2000−01 | 2001−02 | 2002−03 | 2003−04 | 2004−05 | 2005−06 | 2006−07 | 2007−08 | 2008−09 | 2009−10 |
| 2010-luku | 2010−11 | 2011−12 | 2012−13 | 2013−14 | 2014−15 | 2015−16 | 2016−17 | 2017−18 | 2018−19 | 2019−20 |
| 2020-luku | 2020−21 | 2021−22 | 2022−23 | 2023−24 | 2024−25 | 2025−26 | 2026−27 | 2027−28 | 2028−29 | 2029−30 |
Rantasalmen Urheilijat

Rantasalmen Urheilijat on rantasalmelainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1926. Nykyisin seuraan kuuluu yhdeksän jaostoa, jotka ovat hiihto, jalkapallo, jääkiekko, lentopallo, pesäpallo, soutu, suunnistus, tennis ja yleisurheilu.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Rantasalmen kihlakunta

Rantasalmen kihlakunta (ruots. Rantasalmi härad) on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Mikkelin läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Enonkoski
Heinävesi
Kangaslampi
Kerimäki
Punkaharju
Rantasalmi
Savonranta
Sulkava
Sääminki
Kihlakunnan ulkopuolella oli Savonlinnan kaupunki.
Kihlakunnan maapinta-ala oli 5 151,32 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 54 123 henkeä (31.12.1939).
Aiheesta muualla

Entisajan muistoja Rantasalmen kihlakunnasta (ladattava pdf-tiedosto) fennougrica.kansalliskirjasto.fi
Sukupuolitestaus urheilussa

Urheilijoiden sukupuolitestauksen tarkoituksena on varmistaa, että naisten urheilusarjoihin osallistuvat kilpailijat ovat sukupuoleltaan naisia, ja että heillä ei ole muihin naiskilpailijoihin nähden epäoikeudenmukaista etua esimerkiksi korkeasta mieshormonituotannostaan johtuen. Testaus aloitettiin kansainvälisissä kilpailuissa virallisesti vuonna 1966, ja menetelmät ovat muuttuneet vuosikymmenien saatossa. Alussa testattiin sukupuolikromosomeja, ja nykyisin testaus perustuu testosteronihormonitasoihin. Urheilijoiden sukupuolitestauksessa on paljon ongelmia, sillä kromosomien ja hormonien vaikutukset sukupuoleen ja urheilusuorituksiin eivät ole yksiselitteisiä ja sukupuolitestit voidaan kokea nöyryyttävinä.
Tarkoitus

Sukupuolitestauksen tarkoitus on varmistaa olympialaisen peruskirjan mukainen "reilu peli" samaan sarjaan osallistuvien kohdalla ja estää epäoikeudenmukaiset edut. Koska miehillä on urheilussa fyysinen etu naisiin nähden, sukupuolitestien avulla pyritään erottamaan miehet ja naiset omiin sarjoihinsa.
Transnaisten osallistuminen

Transnaisten, eli urheilijoiden, jotka ovat korjanneet sukupuolensa miehestä naiseksi, täytyy nykyisin osoittaa kelpoisuutensa naisten sarjoihin hormonitestissä. KOK on vaatinut vuodesta 2015 lähtien transnaisia alentamaan testosteronitasonsa miehen normaalin tason alle eli 10 nanomooliin litralta veriseerumissa 12 kuukauden ajaksi ennen kilpailusuoritusta. Samalla KOK lakkasi vaatimasta transsukupuolisilta korjausleikkauksia, hormonihoitoja tai laillisen sukupuolen vaihdosta. Naisesta mieheksi korjanneille ei ole rajoituksia.
Sipsiönjärven valuma-alue

Sipsiönjärven valuma-alue (35.58) sijaitsee pääasiassa Pirkanmaan Ikaalisissa ja Ylöjärvellä. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Ikaalisten reitin valuma-alueessa (35.5) toisen jakovaiheen kahdeksas osa-alue, joka laskee Kyrösjärven alueeseen (35.52). Tekstissä esiintyvät valuma-alueet ovat viranomaislähteissä luetteloitu numeromerkinnällä 35.58x, missä merkki x korvataan osa-alueen alanumerolla.
Valuma-alueen kolmannen jakovaiheen alueita ovat Sipsiönjärven-Vahojärven alue (35.581), Liesijoen alue (35.582), Liesijärven valuma-alue (35.583), Pääjärven valuma-alue (35.584) ja Juurijärven-Hulppojärven valuma-alue (35.585).
Valuma-alueen nimikkojärvi Sipsiöjärvi laskee Luhalahdessa Myllylammen kautta Kyrösjärven ja se muodostaa Vahojärven kanssa valuma-alueen kokoavat vesistöt, jotka kokoavat suurimman osan valuma-alueensa vesistä itseensä kautta alajuoksulle. Kyrösjärvestä reitti jatkuu Pappilanjoen kautta Kirkkojärvi-Mahnalanselkään ja sitten Siuronkosken kautta Kuloveteen. Valuma-alueen suurimpia järviä ovat Sipsiöjärvi (239 hehtaaria, ha), Liesijärvi (192 ha), Hulppojärvi (120 ha), Vahojärvi (91 ha) ja Pääjärvi (85 ha)..
Alla olevan esityksen pohjana on käytetty viranomaisille tarkoitettua tietohallintojärjestelmää SYKEttä  ja Kansalaisen karttapaikkaa.
Alueen kuvaus > Sipsiönjärven-Vahojärven alue (35.581)

Sipsiöjärven-Vahojärven alue sijaitsee Sipsiöjärven valuma-alueen keskiössä siten, että siihen laskevat Liesijoen alue, Pääjärven valuma-alue ja Juurijärven-Hulppojärven valuma-alue. Se muodostuu seitsemän järven ketjusta, joita yhdistävät toisiinsa salmi, joki tai oja. Järviketjun ylin järvi on Vesajärvi, johon laskee Liesijoen alueen laskujoki Vuorikosken kautta. Vesjärvi laskee vuorostaan pitkään ja kapeaan Kaukajärveen, jonka nopeajuoksuinen Hihkiönjoki laskee Ikaalisten Vahojärveen. Vahojärveen laskee etelästä Noljasjärvi ja pohjoisesta Juurijärven-Hulppojärven valuma-alueen laskujoki Sisättöjoki. Seuraavaan Sipsiöjärveen pääsee lyhyen Vahojoen kautta. Sipsiöjärvi virtaa salmien kautta Kukkarolammen ja Ohistonlammen kautta laskujokeen, joka valuu Kyrösjärveen Myllylammen läpi. Myllylampeen laskee pohjoisesta myös Kyynärlampi.
Hihkiönjokeen laskee pohjoisesta pieni Vesanterin Purakki lyhyttä laskuojaansa myöten. Etelästä siihen yhtyy kaksi pitempää ojaa. Ylemmänä jokeen yhtyy Alisen Hähkälammin laskuoja. Aliseen Hähkälammiin laskee lännestä Ylinen Hähkälammi ja etelästä Alinen Tuohisurma, Keskinen Tuohisurma ja Ylinen Tuohisurma. Toinen pitempi oja yhtyy jokeen aivan alajuoksulla. Sen kautta laskee Alinen Tervalammi, Ylinen Tervalammi, Sorsalammi ja umpeenkasvava Vääräjärvi.
Sipsiöjärveen laskee pohjoisesta Raittilanlampi, Markkolanlampi ja Kakkurilampi yhteistä laskuojaa myöten. Etelästä laskevat Vähäjärvi ja Isojärvi samoin yhteistä laskuojaa myöten. Sipsiöjärveen laskee myös  Pääjärven valuma-alueen laskujoki Pääjoki. Varsin suuri Särkijärvi laskee Ohistonlampeen pientä laskuojaa myöten.
Alueen kuvaus > Liesijoen alue (35.582)

Liesijoki alkaa Liesijärveltä ja laskee Vuorijärveen. Liesijoki on noin 13 kilometriä pitkä. Vuorijärveen laskee lounaasta suurempi Aivusjärvi, jolla ei ole yläjuoksulla muita järviä. Vuorijärven kaakkoispuolella sijaitsevan Siltanevan kautta laskevat kahden vesistön laskuojat. Etelästä laskee Tervalammen, Vääräjärven ja Pikkulammen laskuoja. Kaakostapäin järveen laskee Pyydyslammen, Ala-Majaveden, Ylä-Majaveden, Vekarajärven, Syväjärven, Hankolammen, Hankojärven ja Kangaslammien yhteinen laskuoja.
Liesijoki laskee useiden järvien läpi. Näitä läpivirtausjärviä ovat alajuoksultapäin lukien Petäjäjärvi, Särkijärvi, Alainen Särkilampi ja Ylinen Särkilampi. Jokiristinkankaalla Liesijoen länsipuolelta eli vasemmalta siihen yhtyy Seitsemisjoki. Liesijoen pääuoma tulee risteyskohtaan koillisesta ja siellä sijaitsevat vielä läpivirtausjärvet Kettulammi ja Liesilammi.
Petäjäjärven itärantaan laskee Vähän Kalajärven, Ison Kalajärven, Haukilammen ja Kaakkolammen yhteinen laskuoja. Samaan laskuojaan yhtyy kaakosta Kamppilammen laskuoja. Noin kilometri jokihaarasta sen alajuoksulle siihen yhtyy idästä eli vasemmalta Haukilammin, Musta-Soljasen, Kirkas-Soljasen ja  Saari-Soljasen yhteinen laskuoja. Pieni Kangaslammi laske suoraan Kettulammiin.
Seitsemisjoki tuo Seitsemisen kansallispuiston soiden valumavesiä. Useat suo-ojat on luotu umpeen, mutta ainakin Iso Seitsemisjärvellä, Vähä Seitsemisjärvellä, Iso Kivijärvellä ja Venesjärvellä on jokeen ojayhteys. Muut suoalueen lammet Haukilampi, Mullilammi, Pitkäjärvi, Pikkulammi ja Onkilammi ovat ojattomat.
Alueen kuvaus > Liesijärven valuma-alue (35.583)

Valuma-alueen pääjärvi on Liesijärvi, jonka laskujoki Liesijoki laskee kaikki valuma-alueen vedet Vuorijärveen. Liesijärveen laskee muutama järvi suoraan. Lounaisrantaan laskevat Karpalolammin ja Saukkolammin laskuojat, itärantaan Ahvenlammin, Pahalammin, Haaralammin ja Kuivaslammin ja pohjoisrantaan laskevat Särkijärven sekä Pirttilammin ja Koiralammin laskuojat. Suurin laskuoja on kuitenkin Papinoja, jonka kautta laskevat suoraan Putkilammi, Ylinen Latvajärvi ja Alainen Latvajärvi. Papinojan alajuoksulla siihen yhtyy idästä eli vasemmalta Luodeoja, joka tuo Luodejärven ja Pikku-Luodejärven vedet. Tätäkin alempana Papinojaan yhtyy samasta suunnasta Vähä-Pahlasen laskuoja. Siihen yhtyy pohjoisesta eli oikealta Luodesjärven laskuoja. Vähä-Pahlasen kautta laskevat vielä Iso-Pahlanen sekä Vähä Suojärven ja Iso Suojärven yhteinen laskuoja.
Alueen kuvaus > Pääjärven valuma-alue (35.584)

Valuma-alueensa suurimman järven Pääjärven laskujoki on Pääjoki, joka laskee Sipsiöjärveen. Pääjärvi johdattaa kaikki valuma-alueensa vedet Pääjokeen. Siihen laskee etelästä yksinäinen Päälampi. Lännestä siihen laskee pitkä oja, joka juoksee Pääjärvenperän peltojen läpi. Peltojen pohjoispuolella sijaitsee Lepolampi, josta laskee oja tähän pelto-ojaan. Lepolammen kautta laskevat myös pienten lampien, kuten Heinälammen, Pikkulammen ja Kalatonlammen, vedet. Pääjärven pohjoispäähän laskee pitkä ja koko matkaltaan suora Silmästeenoja, joka virtaa lähes suoraan pohjoisesta etelään. Se kokoaa loput valuma-alueensa vedet yhteen uomaan. Mikäli luetellaan alueen järvet lähtien liikkeelle Silmästeenojan alajuoksulta, yhtyy siihen ensimmäiseksi vasemmalta    Tölli-Kivijärvi, johon laskee vuorostaan pohjoisesta Pikkulampi. Tölli-Kivijärven laskuoja lähtee aluksi järvestä etelään ja mutkittelee 3,6 kilometriä ensin Haapaportaannevan, sitten Isonevan läpi, kääntyy Rapakonperällä länteen ja laskee Silmästen kohdalla Simästeenojaan. Toinen laskuoja yhtyy Silmästeenojaan oikealta eli lännestä. Se on Ylinen Lehmilammen ja umpeenruohottuneen Metsä-Heinälammen yhteinen laskuoja. Vajaa kilometri ylempänä siihen yhtyy Norrilammen lyhyt laskuoja. Silmästeenojan lähdejärvi on Alinen Kivijärvi, joka on uoman läpivirtausjärvi ja sen eteläpäähän laskee idästä toinen Kalatonlampi. Alisesta Kivijärvestä koilliseen sijaitsee vielä kolmas Kalatonlampi, joka on laskuojaton suolampi. Pohjoisesta Aliseen Kivijärveen laskee pääuoman jatkeena Hörskönjärven yli puoli kilometriä pitkä laskuoja. Hörskonjärveen laskee monet suo-ojat sekä idästä Nuuskulammen laskuoja. Seuraava järvi on 1,2 kilometriä pohjoisessa sijaitseva Kaitajärvi, joka kuuluu lopuksi lueteltaviin valuma-alueensa latvajärviin. Kaitajärven laskuojaan yhtyy Isonevan kautta juoksevan neljän Kolmikaksoislammien yhteinen laskuoja. Kaitajärven pohjoispäähän laskee molempien Kaksoislampien yhteinen laskuoja.
Alueen kuvaus > Juurijärven-Hulppojärven valuma-alue (35.585)

Valuma-alueen laskujoki on Sisättöjoki, joka saa alkunsa Juurijärvestä ja kulkee etelään Peipunlammen ja Hirvijärven läpi ennen laskemistaan Vahojärveen. Sisättöjoen itäpuolella sijaitsevat Ympyriäinen Purakki ja Pitkä-Purakki, joiden yhteinen laskuoja yhtyy Sisättöjokeen 1,7 kilometriä ennen joensuuta. Noin 600 metriä ylempänä Sisättöjokeen yhtyy lännestä Sisätönjärven, Mustalammen, Pikkulampi, Ahvenuslammen, Riukulammen, Pirttijärven, Haukilammen ja Puurolammen sisältämän valuma-alueen laskuoja. Juurijärven kautta laskevat usean pikkureitin vedet. Latoveden laskuoja laskee Juurijärven länsirantaan. Latoveden kautta laskevat Alinen Löytölampi, Ylinen Löytölampi ja Keskinenlampi. Juurijärven pohjoispäähän laskevat sekä Perkoonoja, jonka kautta laskee Ylinenlampi, sekä Sydänmaanlammen laskuoja. Etelästä Juurijärveen laskee vielä Mämminlampi. Tärkein tulo-oja on kuitenkin Vähäveden laskuoja Majaoja ja edelleen Rajaoja, joka on Hulppojärven laskuoja Vähäveteen. Niiden kautta kulkevat loput tämän valuma-alueen vesistä. Hulppojärvi on valuma-alueensa suurin järvi. Siihen laskevat suoraan Vehkalampi, Majalampi, Haukilammen ja Konttilampi. Koverolampi sijaitsee Seitsemisen kansallispuistossa ja sen lähiympäristössä sijaitsee lukuisia suolampia, kuten Kirkaslampi, Vääräjärvi, Nevalampi, Koivistonlampi, Heikkiönlampi, Lettolampi, Kaukalolampi, Purisevalampi ja Kahilalampi. Nämäkin laskevat Hulppiojärveen.
Aiheesta muualla

Järviwiki: Sipsiöjärven valuma-alue
(35.5)
Steve Staunton

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stephen Staunton
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Drogheda, Irlanti
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985–1986 1986–1991 1987–1988 1991–1998 1998–2000 2000 2000–2003 2003–2005 2005–2006 |  Dundalk FC  Liverpool FC →  Bradford City  Aston Villa  Liverpool FC →  Crystal Palace  Aston Villa  Coventry City  Walsall FC Yht. | 0 (0) 65 (0) 8 (0) 208 (16) 44 (0) 6 (1) 73 (0) 70 (4) 7 (0) 481 (21) |
Maajoukkue
| 1988–2002 |  Irlannin maajoukkue | 102 0(7) |
Valmennusura
2006–2007 2008 2009–2010:  Irlannin maajoukkue  Leeds United (apuv.)  Darlington FC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Steve Staunton (s. 19. tammikuuta 1969) on irlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Pelaajaura

Nuorempana Staunton pelasi jalkapallon lisäksi irlantilaista jalkapalloa ja pelasi lajissa Louthin kreivikunnan joukkueessa Irlannin alle 21-vuotiaiden mestaruusturnauksessa. Jalkapalloa hän pelasi Dundalkin joukkueessa, mistä hän 17-vuotiaana siirtyi 20 000 punnan summalla Englannin suurseuraan Liverpooliin.
Pelattuaan pääasiassa Liverpoolin reservijoukkueissa Staunton kävi vuonna 1987 lainalla Bradfordissa. Liverpoolin edustusjoukkueessa hän debytoi syyskuussa 1988 liigaottelussa Tottenhamia vastaan. Kokemattomuudestaan huolimatta hänen esityksensä vakuutti valmennusjohdon ja peliaikaa alkoi tulla enemmän. Kapteeni Alan Hansenin loukkaannuttua puolustuksen vasemmalla laidalla pelannut Gary Ablett otti hänen paikkansa keskellä ja Staunton sai vastuuta vasempana laitapuolustajana. Kauden päätteeksi Staunton pääsi juhlimaan FA Cupin voittoa, mutta liigamestaruus karkasi äärimmäisen niukasti yhden maalin erolla Arsenalilla joukkueitten keskinäisessä ottelussa Liverpoolin kotikentällä aivan loppuhetkillä. Staunton pelasi Anfieldillä vielä yhden kauden, joka päättyi mestaruusjuhliin, ennen kuin hänet elokuussa 1991 kaikkien yllätykseksi myytiin Aston Villaan 1,1 miljoonalla punnalla.
Aston Villassa Staunton vakiinnutti nopeasti paikkansa kannattajien suosiossa hyvillä otteillaan. Heti avauspelissään 3–2-voitossa Sheffield Unitedia vastaan hän teki maalin ja lukeutui joukkueen avauskokoonpanoon seitsemänteen sijaan päättyneellä kaudella. Seuraavalla kaudella joukkue taisteli tiukasti liigamestaruudesta, mutta joutui lopulta tyytymään kakkossijaan. 1994 Staunton voitti joukkueessa liigacupin ja seuraavalla kaudella hän nousi joukkueen kapteeniksi. Villa kuitenkin taisteli putoamista vastaan. 1995/1996 Staunton pääsi toistamiseen juhlimaan liigacupin voittoa, vaikka istuikin loppuottelun vaihtopenkillä kauden aikana vaivanneiden lukuisten loukkaantumisten takia. Tervehdyttyään Staunton palasi Villan puolustuksen tukipilariksi ja oli mukana joukkueen raivatessa tiensä aina UEFA Cupin puolivälieriin saakka kaudella 1997/1997.
Kesällä 1998 sopimuksen päätyttyä Aston Villan kanssa Staunton palasi takaisin Liverpooliin, mutta paluu jäi vain kahden kauden mittaiseksi. Oltuaan vähän aikaa lainassa Crystal Palacessa Staunton lähti Liverpoolista ja palasi vapaalla siirrolla takaisin Aston Villaan joulukuussa 2000. Staunton ei ollut enää entisellä tasollaan. Elokuussa 2003 hän siirtyi Coventryyn ja pelasi joukkueessa aina kesään 2005 saakka. Ennen lopettamistaan Staunton vietti vielä Walsallissa pelaaja-valmentajana tammikuuhun 2006 saakka.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Staunton kuului yli vuosikymmenen ajan Irlannin tasavallan maajoukkueen vakiomiehistöön. Hän debytoi joukkueessa vuonna 1988 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan ja edusti maataan 1990 Italian ja 1994 USA:n MM-kisoissa sekä 2002 Japanin ja Etelä-Korean MM-kisoissa, missä hän toimi joukkueen kapteenina. Maajoukkueurallaan Staunton pelasi 102 ottelua ja teki kahdeksan maalia, joista kaksi syntyi suoraan kulmapotkusta.
Valmennusura

Irlannin epäonnistuttua 2006 MM-kisojen karsinnoissa juuri uransa lopettanut Staunton valittiin joukkueen uudeksi valmentajaksi. Valinta tuli melkoisena yllätyksenä, sillä Irlannin palloliiton puheenjohtaja oli puhunut joukkueen nostamisessa maailman huipputasolle ja uudeksi valmentajaksi oli veikkailtu tunnettuja valmentajanimiä.  EM-karsinnat sujuivat keskinkertaisesti ja seuraavan vuoden lokakuussa Staunton sai potkut tehtävistään.
Helmikuussa 2008 Staunton siirtyi Gary McAllisterin apuvalmentajaksi Leeds Unitediin.  Kaksikko sai kuitenkin potkut tehtävistään tappioputken vuoksi joulukuussa 2008.
Leeds-pestinsä jälkeen Staunton työskenteli lyhyen aikaa Wolverhampton Wanderersin scouttina. Lokakuussa 2009 hän jatkoi valmennusuraansa Englannin kakkosliigassa pelaavan Darlingtonin päävalmentajana.  Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo maaliskuussa 2010 Darlingtonin ajauduttua kakkosliigan putoamiskamppailuun.
Aiheesta muualla

Pelaajatilastoja (Arkistoitu – Internet Archive) (Soccerbase)
Valmentajatilastoja (Arkistoitu – Internet Archive) (Soccerbase)
Henkilökuva Liverpoolin sivuilla
Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Bonner
2 Morris
3 Staunton
4 McCarthy
5 Moran
6 Whelan
7 McGrath
8 Houghton
9 Aldridge
10 Cascarino
11 Sheedy
12 O'Leary
13 Townsend
14 Hughton
15 Slaven
16 Sheridan
17 Quinn
18 Stapleton
19 Kelly
20 Byrne
21 McLoughlin
22 Peyton
Valmentaja Charlton
Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Bonner
2 Irwin
3 Phelan
4 Moran
5 McGrath
6 Keane
7 Townsend
8 Houghton
9 Aldridge
10 Sheridan
11 Staunton
12 G. Kelly
13 Kernaghan
14 Babb
15 Coyne
16 Cascarino
17 McGoldrick
18 Whelan
19 McLoughlin
20 D. Kelly
21 McAteer
22 A. Kelly
Valmentaja Charlton
Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Given
2 Finnan
3 Harte
4 Cunningham
5 Staunton
6 Roy Keane
7 McAteer
8 Holland
9 Duff
10 Robbie Keane
11 Kilbane
12 Kinsella
13 Connolly
14 Breen
15 Dunne
16 Kiely
17 Quinn
18 G. Kelly
19 Morrison
20 O'Brien
21 Reid
22 Carsley
23 A. Kelly
Valmentaja McCarthy
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Brian Kerr | Irlannin maajoukkueen päävalmentaja 2007–2008 | Seuraaja: Giovanni Trapattoni |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Colin Todd | Darlington FC:n päävalmentaja 10/2009–3/2010 | Seuraaja: Simon Davey |
RS Canum Venaticorum -tähti

RS Canum Venaticiorum -tähti on muuttuva tähti, jotka ovat ns. kontaktikaksoistähtiä, joissa tähtien kaasukehät, kromosfäärit, ovat yhdistyneet ja hyvin aktiivisia. Kirkkauden vaihtelut ovat 0,2 magnitudia, jotkut näistä ovat pimennysmuuttujia.
RS Canum Venaticiorum -ryhmään kuuluvat Epsilon Ursae Minoris, Lambda Andromeda, Xi Ursae Majoris ja Zeta Andromedae.
Raimo Metsänheimo

Raimo Metsänheimo (17. syyskuuta 1925 Helsinki – 27. helmikuuta 2024 Oulu) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja taidegraafikko. Hän kirjoitti myös kulttuuriartikkeleita muun muassa sanomalehti Suomenmaahan. Hän kuvasi teoksissaan mieluiten luontoa ja eläimiä. Harrastuksiin kuuluivat sarjakuvat, kirjoittaminen ja voimanosto. Hänet palkittiin töistään muun muassa Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1992. Kesällä 2007 hänelle myönnettiin ensimmäisenä oululaisena taideprofessorin arvonimi.
Julkisia veistoksia

Rupikonna (suihkukaivoveistos), 1983, Uusikatu, Oulu
Kalastajapatsas (suihkukaivoveistos), 1983–1984, Oulunsalo
Tiedonjano, 1987 Kaijonharju, Oulu
Tilapäinen, 1984–1987, Heinäpää, Oulu
Nahkurireliefi 1991, Myllytulli, Oulu
Voimistelua 2003, Hintan ala-aste, Oulu
Vokaliisi 2003, Hintan ala-aste, Oulu
Kuvia julkisista teoksista

Rupikonna, 1983, Oulu.
Kalastajapatsas, 1983–1984, Oulu.
Tilapäinen, 1988, Oulu.
Tiedonjano, 1988 (1987), Oulu.