stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väliaikainen IRA

Väliaikaisen IRA:n seinämaalaus Coalislandissa.
Väliaikainen Irlannin tasavaltalaisarmeija (engl. Provisional Irish Republican Army, IRA, PIRA, iiriksi Óglaigh na hÉireann) oli puolisotilaallinen järjestö, joka pyrki toimillaan irrottamaan Pohjois-Irlannin Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Se oli aktiivinen vuosina 1969–2005 ja järjesti runsaasti pommi-iskuja poliittisiin ja taloudellisiin kohteisiin Pohjois-Irlannissa ja Englannissa.
Väliaikainen IRA oli suurin tasavaltalaisten aseellisista järjestöistä. Järjestö itse ja monet muut näkivät sen alkuperäisen IRA:n perinteen jatkajana.
Väliaikainen IRA oli vastaus Ulsterin lojalistien katolilaisiin mielenosoittajiin kohdistamaan väkivaltaan ja brittisotilaiden saapumiseen Pohjois-Irlantiin vuonna 1969. Alussa IRA pyrki vain puolustamaan nationalistien alueita. Kun järjestö joutui vuonna 1970 yhteenottoihin lojalistien kanssa, sen toiminta jyrkkeni. Vuonna 1971 väliaikainen IRA alkoi hyökätä. IRA käytti pommikampanjoiden lisäksi sissitaktiikkaa Ulsterin poliisia RUC:ta ja brittijoukkoja vastaan. IRA toimi verisimmin 1970-luvun alkuvuosina. Se laajensi vuonna 1973 pommi-iskunsa koko Britanniaan ja yritti 1980-luvun alussa murhata pääministeri Margaret Thatcherin. Muun muassa Libya ja jotkut amerikanirlantilaiset tukivat väliaikaista IRA:ta. 1990-luvulla alkanut rauhanprosessi on johtanut siihen, ettei järjestö ole toiminut vuoden 2005 jälkeen. Vuonna 1997 väliaikaisesta IRA:sta irtautui kuitenkin aseellista vastarintaa jatkamaan pyrkinyt Real IRA (”todellinen IRA”).
Väliaikainen IRA > IRA:n aseellisen siiven loppu

Syyskuussa 2008 IRA ilmoitti IMC:n riippumattoman valvontakomission välityksellä luopuneensa kaikesta aseellisesta toiminnasta. Tämä on ollut protestanttien vaatimus ehtona yhteistyölle Sinn Féinin kanssa. Irlannin hallitus on vahvistanut IRA:n olevan lopullisesti poissa.
Riippumattoman valvontakomission laatimassa raportissa todettiin vuonna 2006, että Irlannin tasavaltalaisarmeija IRA on lopettanut rikollisen ja aseellisen toimintansa. Järjestön sanottiin purkaneen sotilaalliset rakenteensa ja pidättyneen värväämästä uusia jäseniä.
IRA:n iskuja

1970-luvun alussa IRA siirtyi iskemään Pohjois-Irlannin lisäksi myös Lontooseen varmistaakseen mahdollisimman suuren julkisuuden asialleen. Pohjois-Irlannissa ja muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa on arvioiden mukaan 30 vuoden aikana kuollut yli 1 770 sotilasta, poliisia, poliitikkoa ja siviiliä. IRA:n luopuminen aseellisesta taistelusta tapahtui 28. heinäkuuta 2005, kun IRA:n 21 vuotta vankeudessa ollut Seana Walsh ilmoitti videolla, että taistelu Britanniaa vastaan on käsketty lopettaa kello 16. Kanadalainen kenraali John de Chastelain valvoo aseiden luovutusta ja käyttökelvottomaksi tekemistä.
1973
1974
1979 Mullaghmore,  Sligo, Irlanti, Donegal lahti
1982
1983
1984 Brighton
1987
1989
1991
1992
1996
2000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väliaikainen IRA Wikimedia Commonsissa
IRA:n autopommi-iskun aiheuttamaa tuhoa Lontoon Docklandsissa helmikuussa 1996
Brightonin Grand Hotel IRA:n pommi-iskun jälkeen vuonna 1984.
Suomen Setlementtiliitto

Suomen Setlementtiliitto on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton sivistys- ja sosiaalista työtä tekevä kansalaisjärjestö sekä setlementtiyhdistysten keskusjärjestö. Sen jäseniä ovat 36 paikallista setlementtiä ja seitsemän alueellista lapsi- ja nuorisotyön piirijärjestöä. Setlementtiliikkeen palveluksessa Suomessa on runsaat 4 000 henkilöä ja heidän kanssaan setlementtityötä tekee joukko vapaaehtoisia.
Kansalaisjärjestönä Setlementtiliiton perustehtävä on edistää hyvää elämää, ihmisoikeuksien ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden toteutumista sekä ihmisten ja yhteisöjen osallisuutta ja osallistumista. Setlementtiliitto toimi seitsemällä toimialalla, joita ovat asumisen palvelut, monikulttuurinen työ, kansalaisvaikuttaminen, opinto- ja kulttuuritoiminta, lapsi- ja nuorisotyö, seniori- ja vanhustyö sekä vaikeat elämäntilanteet.
Keskusjärjestönä Setlementtiliitto tukee ja yhdistää paikallisia setlementtejä, tuottaa jäsenpalveluja sekä tarjoaa asiantuntijatukea. Yhdessä jäsentensä kanssa Setlementtiliitto levittää setlementtityön toimintamalleja ja koordinoi valtakunnallisia hankkeita.
Setlementtiliitto on pääomistajana yhteiskunnallisessa osakeyhtiössä. Vuonna 2000 toimintansa aloittanut Setlementtiasunnot Oy tuottaa yleishyödyllisiä asumisen palveluja, joiden tarkoitus on mahdollistaa hyvin suunniteltuja, tehokkaita, turvallisia, rauhallisia ja kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja yksinasuville ihmisille sekä perheille.
Setlementtiliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Setlementtityön perusarvot

Arjen keskellä toteutuva lähimmäisenrakkaus
Yhteisöllisyys
Erilaisten ihmisten välinen yhteistyö
Toimintaa ohjaavat arvot
Yksilön oikeuksien kunnioittaminen
Erilaisuuden hyväksyminen ja ihonväristä, sukupuolesta tai kulttuurista riippumaton tasa-arvoisuus
Luottamus ihmisen ja hänen yhteisönsä kykyyn ratkaista itsenäisesti omia ongelmiaan
Paikallisuus
Usko henkilökohtaisen ystävyyden ja yhteyden mahdollisuuteen yli kaikkien rajojen
Sitoutuminen heikommassa tilanteessa olevan ihmisen tilanteen parantamiseen
Suomalaisen setlementtiliikkeen perustehtävät
Yksilön elämänhallinnan edistäminen
Elinikäisen oppimisen mahdollistaminen
Ihmisten välisen vuorovaikutuksen ja lähimmäisyyden edistäminen
Yhteisöllisyyden toteutumista ja yhteiskunnallista vaikuttamista edistävien toimintamuotojen kehittäminen
Liiton historia

Setlementtiliike syntyi Englannissa 1800-luvun lopussa, kun yliopistojen opiskelijat heräsivät teollistuneen yhteiskunnan lieveilmiöihin – slummiutumiseen, kurjistumiseen ja syrjäytymiseen. He perustivat Lontoon köyhien kortteleihin kansalaiskeskuksia, setlementtejä, joissa tarjottiin rohkaisua, koulutusta ja tukea sosiaalisten ongelmien kanssa kamppaileville. Ensimmäinen setlementti, Toynbee Hall, perustettiin vuonna 1884 Lontoon East Endin työläiskortteliin. Työn lähtökohtana oli, ja on edelleen, luottamus ihmisten ja yhteisöjen kykyyn ratkaista ongelmia.
Setlementtiliike levisi nopeasti maailmalle. Suomeen se tuli ensimmäisen kerran jo 1890-luvulla, kun Alli Trygg-Helenius (1852-1926) perusti Helsingin Kallioon Kansankodin. Varsinaisen setlementtityön käynnistäjä oli Sigfrid Sirenius (1877-1961), jonka toimesta setlementtiliike asettui pysyvästi Suomeen vuonna 1918. Samana vuonna perustettiin Teollisuusseutujen Evankelioimisseura, myöhemmin nimeltään Suomen Setlementtiliitto.
Ensimmäinen Lontoon-mallin mukainen setlementtitalo, Kalliola, perustettiin Helsingin Kallioon vuonna 1919. Seuraavina vuosina työkeskuksia, setlementtejä, perustettiin mm. Viipuriin, Tampereelle, Kemiin ja Rovaniemelle. Työmuotoina olivat nuorisotyö, lastentarhat ja eri kansalaisryhmiä yhdistämään tarkoitetut luento- ja keskustelutilaisuudet.
Suomalaisen setlementtityön perusta on aina ollut sillan rakentaminen eri ryhmittymien välille. Liikkeen tavoitteena on alusta asti ollut pyrkimys edistää ihmisten välistä vuoropuhelua ja etsiä yhteiskunnallista konsensusta.
Vuoden 1965 alussa valmistui Nurmijärven Nukarin kylään Sigfrid Sireniuksen lahjoittamalle maalle Vantalan kurssikeskus, kaksikerroksinen rakennus arkkitehti Unto Toivosen piirtämänä. Se tarjosi kokous- ja ruokailutilojen lisäksi majoitustilat 36 hengelle ja asunnot kolmelle työntekijälle. Nykyisin tiloissa toimii päihdekuntoutusta antava Kalliolan klinikka.
Suomen Setlementtiliiton ilme ja sen historia

Suomen Setlementtiliiton ilme on vuosikymmenten kuluessa muuttunut maltillisestiselvennä. [vanhentunut linkki]
1918 perustettu Setlementtiliitto, tuolloin nimeltään Teollisuusseutujen Evankelioimisseura, käytti oman toimintansa tunnuksena ristinmerkkiä. Vuonna 1929 perustetun setlementtitoiminnan kuukausijulkaisun Yhdysside -lehden tunnukseksi luotiin ristinmerkin lisäksi kättelevät kädet.
1941 liiton nimi vaihtui Kristillis-yhteiskunnalliseksi Työkeskusliitoksi ja omaksui 1940-luvun kuluessa tunnuksekseen risti-ratas-merkin, joka oli alun perin toimintaan liittyvä kerhomerkki. 1983 liitto otti käyttöönsä nykyisen Suomen Setlementtiliitto nimen ja säilytti samalla risti-ratas-merkin virallisena tunnuksenaan.
2009 käyttöön otettu SETLEMENTTI-sana ja -kuvamerkki ovat koko setlementtiliikkeen Suomen toiminnan yhdistävä tunnus ja myös Suomen Setlementtiliiton virallinen tunnus.
Setlementtiliiton koordinoima Arvokas-ohjelma on järjestöjen verkosto, jonka tavoitteena on vuosina 2018–2021 eriarvoisuuden vähentäminen ja osallisuuden lisääminen järjestölähtöisin keinoin. Arvokas-avustusohjelma on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEAn toimeenpanema ja sitä rahoitetaan Veikkauksen tuotoilla. Arvokas-ohjelmassa on 25 hanketta.
Liiton puheenjohtajat

Jaakko Gummerus 1918–1933
J. H. Tunkelo 1934–1941
Arvo Manner 1942–1948
Heikki Waris 1949–1951
Viljo Castrén 1952–1969
Jukka Lehtinen 1970–1974
Esko Koivu 1975–1977
Viljo Ahtee 1978
Kirsti Blomqvist 1978
Martti Viitanen 1979–1980
Kirsti Blomqvist 1980–1982
Erkki Aho 1983–1988
Tarja Halonen 1989–1995
Esko Hänninen 1996–2008
Pauliina Parhiala 2009–2010
Irene Roivainen 2010–2014
Pekka Haavisto 2015–2019
Satu Mehtälä 2019–
Liiton pääsihteerit

Sigfrid Sirenius 1918–1948
Aaro Tolsa 1949–1951
Topi Tarkka 1951–1971
Urho Loikkanen 1971–1990
Timo Lemmetyinen 1990–1992
Risto Pontela 1992–2006
Pentti Lemmetyinen 2006–
Setlementit Suomessa

Ahjolan Setlementti, Tampere
Auralan Setlementti, Turku
Harjulan Setlementti, Lahti
Hyvinkään Setlementti
Hämeenlinnan Setlementti
Joensuun Setlementti
Jyränkölän Setlementti, Heinola
Jyvälän Setlementti, Jyväskylä
Kalliolan setlementti, Helsinki
Setlementti Korson arkki
Koskelan Setlementti, Äänekoski
Kuopion Setlementti Puijola, Kuopio
Kurikkalan Setlementti, Kurikka, Jurva
Kyröskosken Setlementti, Kyrönkoski, Ikaalinen, Parkano, Ylöjärvi
Lievestuoreen Setlementti, Lievestuore
Linnalan Setlementti, Savonlinna
Loisto Setlementti, Helsinki
Setlementti Louhela, Järvenpää
Mikkelin Setlementti
Setlementti Naapuri, Tampere
Setlementti Omapolku, Tampere, Pirkanmaa
Setlementti Onnenkenkä, Espoo
Setlementti Pori ry,
Oulun Seudun Setlementti, Oulu
Parkanon Setlementti, Parkano
Pohjois-Kymin Setlementti, Kuusankoski
Rientolan Setlementti, Tampere
Rovalan Setlementti, Rovaniemi
Saukkolan Setlementti, Tampere
Setlementtinuorten Liitto, 7 piirijärjestöä
Toimelan Setlementti, Helsinki
Toivola-Luotolan Setlementti, Kemi
Toukolan Setlementti, Kotka
Tunturilan Setlementti, Kemijärvi
Setlementti Ukonhattu, Leppävirta
Vaasan Setlementti, Vaasa
Setlementtiliikkeen kansalaisopistot

Liiton jäsenjärjestöillä on 14 kansalaisopistoa eri paikkakunnilla:
Ahjolan kansalaisopisto, Tampere
Auralan kansalaisopisto, Turku
Harjulan kansalaisopisto, Lahti
Heinolan kansalaisopisto, Heinola
Jyvälän kansalaisopisto, Jyväskylä
Kainulan kansalaisopisto, Kajaani
Kalliolan kansalaisopisto, Helsinki
Kurikan kansalaisopisto, Kurikka
Kyröskosken kansalaisopisto, Hämeenkyrö
Lievestuoreen kansalaisopisto, Laukaa
Linnalan kansalaisopisto, Savonlinna
Vuolle Opisto, Oulu
Rovaniemen kansalaisopisto, Rovaniemi
Äänekosken kansalaisopisto, Äänekoski
Talous

Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
2018: 425 000 €
2017: 403 000 €
2016: 403 000 €
2015: 367 500 €
2014: 360 000 €
2013: 360 000 €
2012: 360 000 €
Spirit (luotain)

Mars-mönkijän rakenne
Mars-mönkijä ja sen panoraamakameralaitteisto
Spirit (MER-A) (suom. henki) on Yhdysvaltojen avaruusjärjestö NASAn Mars Exploration Rover (MER) -ohjelman ensimmäinen miehittämätön Mars-mönkijä. Toinen on Opportunity. Spirit laskeutui onnistuneesti Marsin pinnalle 4. tammikuuta 2004 kello 6.35 Suomen aikaa. Spirit laskeutui Marsin pinnalle muun muassa tutkan ja kameroiden avulla, joilla arvioitiin nopeutta ja sijaintia. Laskussa luotaimen laskuvarjo aukesi ja pinnalle laskeutumista pehmentävät kaasutyynyt täyttyivät. Spirit laukaistiin Marsia kohti 10. kesäkuuta 2003.lähde?
Aurinkokennoista toimintaenergiansa saavan Spiritin oli tarkoituitus toimia Marsin pinnalla kolme kuukautta tutkien, analysoiden, kuvaten ja mitaten Marsin pintaa ja kaasukehää. Mönkijän käyttöä päätettiin kuitenkin jatkaa niin kauan kuin se on käyttökelpoinen. Spirit juuttui hiekkaan vuonna 2009 ja lähetti viimeiset Maahan vastaanotetut signaalinsa maaliskuussa 2010. Spiritin mönkijäpari, Opportunity, sammui tuntemattomasta syystä Marsin hiekkamyrskyn aikaan kesäkuussa 2018 ja on vieläkin sammuksissa.lähde?
Spiritin matkan vaiheet

Spirit laskeutui suureen Gusev-kraatteriin 3. tammikuuta 2004. Laskeutumisen jälkeen kaikki toimi hyvin, mutta laskeutumislavetilta rullaaminen Marsin pinnalle viivästyi erään kaasutyynyn epäonnistuneen tyhjennyksen takia. Mönkijää käännettiin, ja se pääsi toista ramppia alas. Sitä ennen mönkijän tietokone sekosi, kun sen muisti täyttyilähde?. Ongelma selvisi, ja Spirit pääsi ajamaan Marsin pinnalle.
Ensimmäinen kohde oli Adirondack-kivi, johon Spirit testasi hioma- ja poratyökalujaan. Muita kohteita Spiritin laskeutumispaikalla olivat matala Sleepy Hollow -kraatteri. Mönkijää alettiin ajaa kohti suurempaa Bonneville-kraatteria, jonka halkaisija on noin 200 metriä. Kraatteri paljastui epämielenkiintoiseksi kohteeksi, koska siellä ei ollut tutkijoiden toivomia peruskalliorepeytymiä. Kraatterin toisella reunalla on Spiritin lämpökilpi, joka oli irronnut laskeutumisen aikana.lähde?
Matka jatkui, ja seuraavaksi pitkän tähtäimen kohteeksi otettiin kolmen kilometrin päässä olevat Kolumbia-kukkulat. Matka niille sujui hyvin, eikä matkan aikana ollut erityisen kiinnostavia tutkimuskohteita. Kun mönkijä viimein saapui kukkuloille, löytyi ensimmäinen kallio varsin pian. Tästä kalliosta Spirit löysi todisteita siitä, että paikalla oli ollut muinoin vettä. Pian tämän jälkeen mönkijä kuvasi ensimmäistä kertaa pölypyörteitä, joita ei ollut ennen nähty, vaikka niiden olemassaolosta tiedettiinkin.lähde?
Seuraavaksi mönkijä siirtyi Larry's Lookoutiksi nimetylle paikalle, jossa on myös paljon kalliota. Tehtyään aikansa havaintoja Spiritiä alettiin ajaa Husband-kukkulan sata metriä korkeaa huippua kohti. Mönkijä saapui tännekin suhteellisen nopeasti, ja matkan varrella yksi pölypyörre ehti puhdistaa mönkijän pölystä. Itse huipulta on näköala ympärille oleville tasangoille, ja havaintoja tehtiin tuulen kuluttamista kivistä, kallioista, hiekkadyyneistä, Kolumbia-kukkuloiden toisella puolella olevasta tasangosta, pölypyörteistä ja jopa mönkijästä kolmen kilometrin päässä olevia laskeutujan osia onnistuttiin kuvaamaan. Päästyään huipulle mönkijä ajettiin sieltä melkein saman tien alas. Tällä kertaa kohteena oli Homeplate-kalliokehä, joka on erikoinenselvennä muodostuma. Mönkijä pääsikin tänne ohitettuaan ja tutkittuaan monia mielenkiintoisiaselvennä kohteita, ja myös Homeplatea tutkittiin. Tämän jälkeen mönkijää pidettiin paikallaan, koska talvi teki tuloaan.lähde?
Ennen talvitaukoa Spirit juuttui pehmeään hiekkaan 1. toukokuuta 2009. Tammikuussa 2010 NASA ilmoitti, että luotainta ei kyetä pelastamaan. Luotain kuitenkin jatkoi tutkimuksiaan niin kauan kuin sen tutkimuslaitteet toimivat. NASA katkaisi loputkin yhteydet mönkijään 25. toukokuuta 2011.
Aiheesta muualla

Nasa/JPL: Marsmönkijöiden kotisivu
Nasa/JPL: Spiritin tehtävän noin viikoittainen tilannekatsaus (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Taiteilijan näkemys Mars-mönkijästä Marsissa
Viljo Niskanen

Viljo Niskanen ryhmäkuvassa vuonna 1961
Viljo Veikko Niskanen (15. kesäkuuta 1910 Kontiolahti – 10. helmikuuta 1986) oli suomalainen tekniikan lisensiaatti ja varatuomari sekä Maanmittaushallituksen pääjohtaja 1960–1972.
Niskanen oli koulutukseltaan myös maanmittari. Hän oli Maanmittauslaitoksen organisaatiouudistuksen puheenjohtaja ja ajoi maanmittareille kuukausipalkkaa, kun palkkaus oli aiemmin ollut suoritusperusteinen. Maatalousministeriön hallitusneuvoksena hän oli vuonna 1960 ja hän toimi opettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Pääjohtaja-aikanaan hän toimi myös Korkeimman oikeuden esittelijänä.
Keskustan suuralue (Vaasa)

| Keskustan suuralue> Centrum storområde |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Keskustan suuralue korostettuna.  Vaasan suuralueet
Kaupunki:  Vaasa
Suuralue nro:  1
Väkiluku:  14 603 (31.12.2017) 
Keskustan suuralue on yksi Vaasan kahdestatoista suuralueesta. Suuralue sijaitsee kaupungin keskustassa. Suuralueella asuu 14 603 (31.12.2017) asukasta.
Kaupunginosat

Suuralue sisältää kymmenen tilastoaluetta ja kaupunginosaa. Suuralue kattaa Vaasan numeroidut kaupunginosat ensimmäisestä kaupunginosasta 11. kaupunginosaan asti, pois lukien 5. kaupunginosa, kolmas vain osittain ja neljäs pelkästään Ratakatuun, Hovioikeudenpuistikkoon ja Kauppapuistikkoon rajautuvan alueen osalta.
Tilastoalueet on nimetty numeroiden seuraavasti:
Keskusta (1–4, 6–8 ja 11)
Hietalahti (9 ja 10)
Tilastolliset pienalueet vastaavat rajoiltaan pitkälti suuralueen kaupunginosia. Wärtsilän alue Ratakadun koillispuolella kuuluu 3. kaupunginosaan, mutta tilastollisessa aluejaossa se rajautuu Vöyrinkaupungin eteläosaan Vöyrinkaupungin suuralueella.
Keskustan suuralueen kaupunginosat.
Tallusjärvi

| Tallusjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Tervo, Kuopio
Koordinaatit:  62°59′23″N, 26°58′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tallusjärven valuma−alue (14.77)
Tulouomat:  Liesjoki Liesjärvestä, Alajoki Pienestä-Saittajärvestä, Vääränpuro Vääräjärvestä, Humalajoki Humalalammesta
Lasku-uomat:  Talluskanava Hirvijärveen,  Vanhakanava Hirvijärveen (bif.)
Järvinumero:  14.772.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,7 m  
Pituus:  19,6 km  
Leveys:  5,1 km  
Rantaviiva:  138,691 km  
Pinta-ala:  22,1038 km²  
Tilavuus:  0,04555664513 km³  
Keskisyvyys:  2,06103 m  
Suurin syvyys:  11,67 m  
Keskivirtaama:  noin 2,5 m³/s (MQ) 
Saaria:  129 
:  Kurikkasaari, Viitasaari, Heikkilänsaari, Tulisaari, Tuohisalo, Keronsaari
 fiTallusjärvi 
Tallusjärvi  on Pohjois-Savossa Kuopiossa ja Tervossa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2 210 hehtaaria eli 22,1 km². Se on 19,6 kilometriä pitkä ja 3,9 kilometriä leveä. Se muodostuu kahdesta järvialtaasta, jotka ovat toisiinsa yhteydessä alle 30 metriä leveän ja 400 metriä pitkän Tallussalmen kautta. Eteläosa on nimeltään Pieni Tallusjärvi ja se on 6,3 kilometriä pitkä ja  1,3 kilometriä leveä. Pohjoisosa on 15 kilometriä pitkä ja 3,9 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 45,6 miljoonaa m³ eli 0,046 km³. Järven keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys on 11,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Pienessä Tallusjärvessä Tuohisaon lounais- tai koillisrannan tuntumassa tai Humalniemen kärjessä, missä on kolme yli 11 metristä syvännettä. Pienen Tallusjärven keskisyvyys on suurempi kuin pohjoisen järvialtaan.
Järvessä on laskettu olevan 129 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 251 ha, mikä on noin 10,2 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 21 yli hehtaarin suurisia, 98 yli aarin ja loput 10 ovat alle aarin kokoisia. Yhdenkään saaren pinta-ala ei ylitä neliökilometriä. Suurin saari on Kurikkasaari, joka on 1,4 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä ja joka sijaitsee järven pohjoisessa kolmanneksessa Tervon puolella. Saaressa on yksi rakennus. Toiseksi suurin saarista on Viitasaari, joka sijaitsee järven pohjoispäässä. Se on 1,7 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Saaressa on kolme mökkiä ja pieni lampi. Eteläosan suurimmat saaret ovat Tuohisalo ja Keronsaari. Tuohisalo on 1,5 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä ja siinä on muutama vapaa-ajan asunto. Etenkin pohjoisosassa, mutta hieman myös eteläosassa, on saarten välissä matalikkoja ja kivisiä alueita.
Järven rantaviivan pituus on 138,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 45,1 kilometriä. Järven pohjoispää varsin on sokkeloinen. Viitasaaren ympäristö pirstoutuu kapeiksi salmiksi ja Luvelahti työntyy pohjoiseen saaren takaakse. Lintulansyvä sijaitsee 2,6 kilometriä pitkän lahden puolivälissä ja se pohjukassa sijaitsee Talluskylä. Itärannan lähellä Lintulanmäki kohoaa 55 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Kurikkasaaren koillispuolelle työntyy kolme kilometriä pitkä, matala ja kivinen Pirttilahti, joka kääntyy Murtoniemen taakse. Kurikkasaaresta Tallussalmeen on 8,9 kilometriä matkaa ja sen kilometrin leveä selkä on vähäsaarinen. Pohjoisosan rannat ovat pääasiassa matalia. Pienen tallusjärven länsipuolella kohoaa lähes 60 metrin korkeuteen Muuraismäki. Pienellä Tallusjärvellä on muuten matalaa rantaa. Se luoteispäässä sijaitsee pieni Luvelahden kylä.
Luontoarvoja

Tallusjärven pohjoisosassa on Suomessa harvinainen raukkialue, jossa vedessä olevien kivien pinta on syöpynyt vedessä epätasaiseksi. Raukkeja sisältävän, noin parin neliökilometrin alueen, rantaviiva jää Talluskanavan ja Vanhakanavan väliin, ulottuu järvellä Kurikkasaaren luoteisrannikolle, ja sen sisälle jäävät ainakin Kaija, Koskisaari, Selkäsaari ja Niinisaari. Vanhakanavan edustalla oleva Tiirakivi on edustava esimerkki raukista. Siinä erottuu ennen järvenlaskua ollut vedenpinnan korkeustaso, jossa aallokko on kuluttanut kiveen nuppimaisen osan. Parhaiten erodoituneet raukit ovat breksiaa, joka on syntynyt kvartsi- ja graniittijuonien breksioidessa karkearakeista biotiittigneissiä. Vähiten erodoituneet raukit ovat suonigneissiä. Kivien rapautumiseen on kulunut aikaa arviolta 6 000–7 000 vuotta.
Vesistösuhteet

Tallusjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Tallusjärven valuma-alueella (14.77), jonka Tallusjärven alueeseen (14.772) järvi kuuluu. Tallusjärven alueen pinta-ala on 271 neliökilometriä. Sen alueelle laskee kaksi valuma-aluetta. Liesjärven valuma-alueen (14.773) laskujoki on Liesjärvestä laskeva Liesjoki, joka kuuluu Tallusjärven valuma-alueen pääuomaan. Sen valuma-alueen pinta-ala on 96 neliökilometriä. Toinen on Saittajoen valuma-alue (14.774), jonka laskujoki on Pienestä Saittajärvestä laskeva Alajoki. Tämän valuma-alueen pinta-ala on 73 neliökilometriä.
Muut Tallusjärveen laskevat vesistöt luetaan kuuluvaksi sen lähialueeseen. Järven pohjoispäässä on joitakin pieniä järveen laskevia vesistöjä. Purnunlahteen laskee Talluslammesta (5 ha) alkava Juurikkapuro ja viereiseen Lammaslahteen laskeva Vääränlampi (9 ha), jonka valuma-alueella sijaitsee myös Lintuslampi (3 ha). Tuliniemen eteläpuolelle Levälahteen laskee Vääränpuro, jonka valuma-alueella sijaitsee Vääräjärvi (28 ha) ja jossa virtaa lisäksi Kivikkopuro, Kaakkolammen (2 ha) laskuoja. Tallusjärven puolivälin luoteispuolella sijaitsee Petronnevan turvetuotantoalue. Sen ympäristössä sijaitsevat Kuikkalampi (5 ha), jolla on oma laskuoja Kuikanlahteen, sekä Pieni Petronlampi (4 ha), Petronlampi (19 ha) ja Telkonlampi (1 ha), jotka laskevat yhteistä laskuojaa myöten Petronlahteen. Pienen Tallusjärven Humalalahteen laskee kaakosta tuleva Humalajoki, jonka latvajärvi on Humalalampi (19 ha).
Tallusjärven lasku-uomia on kaksi, joten se on bifurkaatiojärvi. Lasku-uomista Talluskanava on virtaamaltaan suurin. Se on 830 metriä pitkä ja laskee Hirvijärven Rakkineensalmen mutkaan. Tallusjärven vedenpinnan korkeus on 104,7 metriä mpy, joten Talluskanavalle kertyy pudotusta 3,3 metriä. Talluskanavassa onkin karttojen mukaan kaksi koskea, joten se on nimestään huolimatta joki eikä kanava. Toinen lasku-uoma sijaitsee Talluskanavan suulta 700 metriä kaakkoon päin. Siellä virtaa Vanhakanava, joka toimii osittaisena rajajokena, kapeana ja vähävetisenä entisenä lasku-uomana. Se laskee Pyylahteen. Vedet jatkavat matkaa Rautalamminreittiä Rautalammin kautta Konnevedelle ja edelleen Jyväskylässä Päijänteeseen ja siitä lopultakin Suomenlahteen.