stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Islam Suomessa
Historia > Nykyajan siirtolaisuus

Suomeen saapui muita muslimeja kuin tataareja vasta 1960-luvulla. Maahanmuutto oli vähäistä aina 1980-luvulle saakka, mutta muslimeja saapui jonkin verran Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä. Syinä olivat yleensä avioliitto, yliopisto-opiskelu, seikkailu tai työnhaku. Suomeen muuttaneet arabit perustivat vuonna 1986 Helsinkiin Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan. 1980-luvun loppupuolella maahanmuutto kasvoi ja painopiste siirtyi humanitaariseen maahanmuuttoon. Neuvostoliiton romahduksen myötä maahanmuutto lisääntyi voimakkaasti 1990-luvun vaihteessa, jolloin Suomeen saapui Neuvostoliitosta etenkin islaminuskoisia somaleita. Tulijoissa oli lisäksi Irakin kurdeja sekä muslimeja Iranista ja Turkista. Vuodesta 1993 lähtien muslimipakolaisia saapui entisen Jugoslavian alueelta sekä myöhemmin Afganistanista. Arviolta kaksi kolmasosaa muslimeista saapui Suomeen tuolloin humanitaarisista syistä.
Historia > Sunnit ja shiiat

Suomen somalit ovat valtaosin shafi’i -koulukuntaa seuraavia sunnimuslimeja. Heidän keskeisimmät yhdistyksensä ovat Suomen Islamilainen Yhdyskunta ja Helsinki Islam Keskus.
Vuoden 2012 arvion mukaan šiialaisia oli Suomen muslimeista 10–15 prosenttia. Aiempina vuosina shiialaiset kävivät sunnimoskeijoissa, mutta 2000-luvulla he alkoivat järjestäytyä omiin moskeijoihinsa. Vuoden 2015 turvapaikanhakijoiden koostumus vaikutti siihen, että Suomessa shiioja arvellaan olevan noin 20–25 prosenttia kaikista muslimeista. Heidän lähtömaitaan ovat olleet Irakin lisäksi Afganistan, Iran ja Pakistan. Sunnien ja shiiojen välinen vastakkainasettelu kärjistyi Lähi-idässä Irakin sodan jälkeisessä tilanteessa. Vihamielisyydet ovat heijastuneet myös Suomeen, missä ryhmien välisistä toistuvista pahoinpitelyistä vain osa on tullut poliisin tietoon.
Arvio muslimien lukumäärästä

| Vuosi | Arvio |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
1990: 1 000
2006: 40 000
2010: 60 000
2016: yli 70 000
2022: 120 000 – 130 000
2024: 140 000

Muslimien lukumäärä Suomessa oli vuonna 2006 noin 40 000. Amerikkalainen Pew Research Center arvioi määräksi vuonna 2010 noin 60 000. Vuonna 2015–2016 heitä oli Ylen arvion mukaan runsaat 70 000. Vuonna 2022 suomalaisia muslimeja on arvioitu olevan noin 120 000 perustuen Tilastokeskuksen ja Uskonnot Suomessa -hankkeen tietoihin. Vuonna 2022 Suomessa oli arviolta 120 000 – 130 000 muslimia tai muslimitaustaista henkilöä. Vuonna 2024 lukumääräksi on arvioitu 140 000.
Islamilaisiin yhdyskuntiin kuului Suomessa vuonna 2021 noin 21 000 henkilöä. Islamiin on tiettävästi kääntynyt tuhansia suomalaisia. Vuonna 2006 Suomessa oli islamiin kääntyneitä 800–1000. Kääntymisen syynä on usein ollut avioliitto muslimimiehen kanssa. Avioliiton merkitys kääntymisen taustatekijänä on nykyisin pienempi.
Muslimien lukumäärä kasvaa Suomessa ja muualla Euroopassa sekä maahanmuuton että väestönkasvun myötä. Tämä johtuu muslimiväestön korkeammasta hedelmällisyydestä kantaväestöön verrattuna. Suomessa musliminaiset saavat keskimäärin 3,1 lasta, kun Suomen kokonaishedelmällisyysluku on ollut alimmillaan 1,35 vuonna 2019. Ryhmien välinen ero on suurin Euroopassa. Pew-ajatuspaja arvioi vuonna 2017, että jos maahanmuutto jatkuu pitkän aikavälin trendejä vastaavalla tasolla, Suomen muslimiväestö olisi vuoteen 2050 mennessä kasvanut 720 000 henkeen eli 11,4 prosenttiin. Siirtolaisinstituutin johtaja Tuomas Martikainen arvioi vuonna 2019 muslimien määrän kasvavan, mutta tarkkoja lukuja ei voi tietää. Maahanmuuttajaryhmillä syntyvyys tulee melko nopeasti lähemmäs kantaväestöä.
Muslimien asema Suomessa > Islam yhteiskunnassa

Islaminuskolla on  poliittinen ulottuvuus, koska siihen kuuluu ajatus Jumalan laista eli šariasta. Šaria sisältää siviili- ja rikosoikeuden lisäksi myös esimerkiksi käyttäytymiseen ja pukeutumiseen liittyviä asioita. Jälkimmäiset ovat yksityisasioita, jotka eivät liity maalliseen lainsäädäntöön. Suomessa toimii lukuisia halal-lihaa myyviä kauppoja. Elintarvikevirasto julkaisi vuonna 1995 muslimien ruokailuoppaan, jossa luetellaan sikaperäisiä aineita sisältäviä elintarvikkeita ja lisäaineita. Yhteiskunnallisista kysymyksistä kritiikkiä ovat herättäneet ainakin musliminaisten huivin käyttäminen sekä ympärileikkaus. Keväällä 2024 Helsingissä heräsi ramadanin alkaessa julkinen keskustelu, kun Helsingin kaupunki viestitti osalle koulujen oppilaiden vanhemmista, että oppilaiden ei tulisi paastota uskonnollisten juhlien aikana koulupäivinä, sillä paasto voi häiritä koulutyötä. Osa opettajista kertoi tuolloin, että osa lapsista ryhtyy Ramadanin aikaan niin sanotusti uskontopoliiseiksi ja vahtivat paaston aikana muita oppilaita. Opettajat kertoivat Helsingin Sanomille lasten paaston näkyvän myös, levottomuutena, päänsärkynä, ärtyisyytenä ja väsymyksenä. Erään opettajan mukaan esimerkiksi: "yläkoulun oppilaista moni ei tule useina päivinä ollenkaan kouluun. Saman perheen alakoululaiset pikkusisaruksetkin saattavat paastota ja jäädä kotiin. Oppilaat ovat väsyneitä, päätä särkee, he eivät jaksa keskittyä tai opiskella". Vantaalainen opettaja totesi, että: "Periaatteessa minun pitäisi tehdä lastensuojeluilmoitus jokaisesta päivästä, jolloin lapset jäävät ilman ravintoa ja vettä. Muu luokka kärsii myös, työrauha on olematon".
Suomalaiset ovat mieltäneet islamin usein vieraaksi ja suomalaisuudelle vastakkaiseksi ilmiöksi. Suomalaisten asenteet islamia kohtaan ovat olleet kyselytutkimuksissa kielteisiä. Mahdollisena selityksenä tälle on esitetty, että tiedotusvälineissä islam on ollut esillä ennen kaikkea väkivaltaisuuksien yhteydessä ja suomalaiset mieltävät sen kehittymättömäksi ja epädemokraattiseksi. Lisäksi suomalaiset suhtautuvat tutkimusten mukaan kielteisesti näkyvään uskonnonharjoitukseen, jota edustavat pukeutumiskäytännöt, rukoilu ja muut perinteet.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko on käynyt aktiivisesti vuoropuhelua muslimien kanssa.
Muslimien asema Suomessa > Islamin opetus kouluissa

Suomen koululaitoksessa on järjestetty muslimeille oman uskonnon opetusta 1990-luvulta alkaen. Oppilaitokset järjestävät tarvittaessa tiloja rukoilua varten. Islamin aineenopettajia koulutetaan Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Opetushallitus on tuottanut islamin uskonnon oppikirjasarjan perusopetukseen. Muslimioppilaat voivat valita oman uskonnon opetuksen sijasta myös elämänkatsomustiedon tai oman yhdyskunnan opetuksen. Islamia ei voi kirjoittaa ylioppilaskokeessa. Peruskoulujen toimintaa ohjaavat uskonnonvapauslaki, perusopetuslaki sekä opetussuunnitelma. Vuonna 2014 islamin uskontoon osallistui 1,73 prosenttia perusopetuksen oppilaista.
Muslimien asema Suomessa > Muslimien kokemukset

Euroopan unionin perusoikeusvirasto FRA  teki 2017 tutkimuksen EU-maissa asuvien muslimien syrjintäkokemuksista. Tutkimuksen mukaan muslimit olivat kohdanneet Suomessa keskimääräistä enemmän syrjintää ja häirintää.  Suomalaiset muslimit olivat silti voimakkaammin kiintyneitä asuinmaahansa kuin muslimit missään muussa EU-maassa.
FRA toisti tutkimuksensa vuonna 2021–2022. Tutkituista 13:sta EU-maasta muslimit kokivat eniten syrjintää Itävallassa, Saksassa ja Suomessa, missä 63 prosenttia muslimeista kertoi kokevansa syrjintää. Syrjinnän kokemuksiksi laskettiin uhkaavan käytöksen lisäksi myös esimerkiksi se, että ihmisten koettiin tuijottavan liian pitkään. Poliisiin muslimit luottivat kaikista tutkituista maista eniten Suomessa.
Teemu Pauha teki vuonna 2018 väitöskirjan nuorten muslimien kotoutumisesta Suomeen. Pauhan mukaan suomalaisuus ja islam koettiin jonkin verran ristiriitaisina. Se, määrittelikö nuori itsensä suomalaiseksi vai ei, saattoi muuttua tutkimushaastattelun aikana useasti. Monien nuorten mielestä on hienoa kuulua kahteen kulttuuriin. Monille suomalaisille musliminuorille kahdesta identiteetistä ensisijainen oli maailmanlaajuinen islam. Se määritti ne rajat, joiden puitteissa suomalaisuutta voitiin omaksua. Suomalaisuus saatettiin yhdistää alkoholijuomien käyttöön, rasismiiin tai kristinuskoon. Tutkitut kertoivat myös ulkopuolisuuden tunteesta. Suomelle oltiin kiitollisia, mutta ”suomalaisessa yhteiskunnassa tulee koko ajan vastaan muistutuksia siitä, että sinä et ole ihan täysin suomalainen”.
Suomessa elävien muslimien uskonnollisuus

Lähes kaikki Suomen somalit ja enin osa turkkilaisista pitää uskontoa tärkeänä, kun taas suomalaisista näin kokee vain joka neljäs. Muslimimaahanmuuttajien uskonnollisuus ei Suomessa ole laskenut, vaan se on pysynyt korkealla tasolla tai jopa voimistunut.
Islamista eroamiseen suhtaudutaan Suomen muslimien keskuudessa vaihtelevasti. Uskontojen uhrien tuki ry:n toiminnanjohtaja on todennut, että islamista eroaminen voi olla ”rankka paikka”. Islamista luopuminen voi johtaa hyljeksintään, pelotteluun ja väkivallalla uhkailuun. Monelle perhe tai ystävät ovat suuttuneet, toiset teeskentelevät olevansa yhä uskossa. Salaa uskostaan luopunut naiskaksikko perusti vuonna 2015 Suomen ex-muslimit -blogin. Bloginpitäjien mielestä erityisesti somalien keskuudessa on yleistä tulkita islamia konservatiivisesti. Varsinkin naisten elämä on vahvasti valvottua pukeutumissääntöineen.
Julkisesti islamista irtautumisesta ovat Suomessa puhuneet vain harvat. Yle uutiset haastatteli vuonna 2016 uskosta luopunutta Malikia. Osa ystävistä katkaisi välinsä Malikiin tämän ratkaisun jälkeen. Suomessa Malik on voinut olla avoimesti uskonnoton eivätkä vapaamielisemmät muslimit olleet hänen ratkaisuaan tuominneet. Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan imaamin Anas Hajjarin mukaan uhkailu on kielletty ja islamin oppiin kuuluu, ettei ketään pakoteta uskomaan.
Radikaali islam

18. elokuuta 2017 Turussa tapahtui ensimmäinen jihadistisessa tarkoituksessa tehty islamilainen terroriteko Suomessa. Sen teki marokkolainen Abderrahman Bouanane, joka oli saanut kielteisen turvapaikkapäätöksen. Kahdella keittiöveitsellä tehdyn hyökkäyksen uhreiksi joutui Turun kauppatorilla kymmenen henkilöä, joista kaksi kuoli. Merkit islamilaisesta radikalismista olivat Suomessa aikaisemmin vähäisiä. Vuosina 2012–2016 Suomesta matkusti yli 80 viranomaisten tunnistamaa vierastaistelijaa Syyriaan.
Suojelupoliisi oli vuonna 2021 huolestunut Suomessa todetusta ylisukupolvisesta radikalisoitumisesta, jota on havaittu jo kolmannessa polvessa. Supo pitää tärkeänä estää ääri-islamilaisia verkostoja vahvistumasta. Sisäministeriön tilannekatsauksen mukaan vuonna 2019 terrorismin torjunnan kohdehenkilöitä oli 390. Heistä valtaosa kannatti tai tuki toiminnallaan radikaali-islamistista terrorismia. Uhkakuvana on, että yksittäiset toimijat imevät vaikutteita ennen kaikkea internetistä ja ryhtyvät sitten tekoihin. Suomen vankiloissa on tapahtunut muun muassa muslimitaustaisten vankien tekemiä pahoinpitelyjä, joilla epäillään olleen uskonnollinen peruste. Lisäksi on havaittu, että ääri-islamiin liitettäviä terrori-iskuja on juhlittu vankiloissa.
Joitakin islamilaisia järjestöjä Suomessa

Suomessa oli vuonna 2022 yhteensä 173 islamilaista rekisteröityä yhdistystä. Seuraavassa on lueteltu vain kuudesosa kaikista.
Espoon Islamilainen Yhdyskunta
Helsingin Islam Seurakunta
Hämeenlinnan Islam Keskus
Islamic Heritage for Humanity and Enlightenment, Espoo
Islamic lnformation and Research Center, Helsinki
Islamic Multicultural Da’wah Center, Helsinki
Islamilainen valistusyhdistys Al-Hamd ry, Lahti
Jyväskylän islamilaisen kulttuurin yhdistys ry
Kansainvälinen musliminaisten unioni ry
Muslimikodin yhdyskunta
Porin islamilainen kulttuuriyhdistys ry
Savon Islamilainen Yhdyskunta, Kuopio
Salon Islamilainen Yhdyskunta
Suomen bosnialainen Islam yhdyskunta
Suomen musliminaiset ry
Suomen Somaliliitto ry
Tariq Al-Hidaya Islamilainen yhdyskunta, Helsinki
Turun Islamilainen Nuorten Yhdistys ry
Turun islam keskus ry
Vaasan Islamilainen Yhdyskunta
Kirjallisuutta

Juntunen, Marko: Matkalla islamilaisessa Suomessa.  Tampere:  Vastapaino, 2020.  ISBN 978-951-768-812-3
Maiche, Abdel-Ghani: Muslimi potilaana ja asiakkaana Suomessa.  (2. painos (1. painos nimellä Muslimi potilaana: Duodecim, 2010))  Helsinki:  Into, 2013.  ISBN 978-952-264-221-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Islam Suomessa Wikimedia Commonsissa
Islam-opas. Suomalaisten muslimien kokoama sivusto.
| n k Islam Suomessa |
| --- | --- |
Suurimmat yhdyskunnat:  Helsinki Islam Keskus  Suomen islamilainen yhdyskunta  Tampereen islamin yhdyskunta  The Islamic Rahma Center in Finland  Pohjois-Suomen Islamilainen Yhdyskunta  Resalat Islamilainen Yhdyskunta  Turun Islamilainen Yhdyskunta  Luettelo islamilaisista yhteisöistä 
Moskeijat:  Järvenpään moskeija  Lahden moskeija  Vantaan moskeija 
Henkilöt:  Abdullah Ali  Musa Bigiev  Khodr Chehab  Okan Daher  Anas Hajjar  Weli-Ahmed Hakim  Pia Jardi  Ymär Sali  Semiulla Wafin 
Järjestöt ja media:  Helsingin Muslimit  Suomen šiiamuslimit 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Muslimielämää 
Muuta:  Helsingin islamilainen hautausmaa  Helsingin suurmoskeijahanke  Suomen islamilainen puolue 
| n k  Uskonto Suomessa |
| --- | --- |
Alueittain:  Etelä-Karjala Lappeenranta  Etelä-Pohjanmaa Seinäjoki  Etelä-Savo Mikkeli  Kainuu Kajaani  Kanta-Häme Hämeenlinna  Keski-Pohjanmaa Kokkola  Keski-Suomi Jyväskylä  Kymenlaakso Kouvola  Lappi Rovaniemi  Pirkanmaa Tampere  Pohjanmaa Vaasa  Pietarsaari  Pohjois-Karjala Joensuu  Pohjois-Pohjanmaa Oulu  Pohjois-Savo Kuopio  Päijät-Häme Lahti  Satakunta Pori  Uusimaa Helsinki  Espoo  Vantaa  Varsinais-Suomi Turku 
Kristinusko:  Historia  Protestantismi Luterilaisuus Evankelis-luterilaisuus  Baptismi  Metodismi  Vapaakirkollisuus  Adventismi  Helluntaiherätys  Evankelioimisliike  Uuskarsimaattisuus  Ekumeenisuus  Sitoutumaton  Anglikaanisuus  Katolisuus  Ortodoksisuus  Jehovan todistajat  Mormonismi 
Muut uskonnot:  Bahai-usko  Buddhalaisuus  Esoteerisuus Uuspakanuus  Vapaamuurarit  Islam  Juutalaisuus  Sikhiläisyys  Skientologia  Uskonnottomuus 
Mytologia:  Saamelainen muinaisusko  Suomalainen muinaisusko
Valto Olenius

Valto Olenius vuonna 1964.
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | seiväshyppy |  |
Valto Rudolf Olenius (12. joulukuuta 1920 Pyhäjärvi Ul – 13. heinäkuuta 1983 Heinolan mlk) oli suomalainen seiväshyppääjä ja valmentaja.
Olenius voitti EM-hopeaa seiväshypyssä Brysselissä 1950 tuloksella 425. Lontoon olympialaisissa 1948 hän oli seitsemäs (tulos 395) ja Helsingissä 1952 viides (430, uusi Suomen ennätys). Oleniuksen ennätys 431 syntyi Tampereella 6. heinäkuuta 1953.
Olenius vaikutti Forssan Alussa 1930-luvulta alkaen urheillen ja seuran puheenjohtajana 1949–1951. Seuratasolla Olenius edusti Lahden Kalevaa. Oman uransa jälkeen hän menestyi seiväshyppyvalmentajana. Olenius ilmeisesti hukkui vuonna 1983 Heinolan maalaiskunnassa Ruotsalaiseen, mutta hänen ruumistaan ei koskaan löydetty.
Aiheesta muualla

Klemola, Heikki: / Olenius, Valto (1920–1983) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 1.3.1998. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Tiensuu, Aulis: SUL 100 vuotta – Valto Olenius (arkistoitu linkki) 28.10.2006. Suomen Urheiluliitto ry. Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 15.6.2019.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Mauri Kunnas

| Mauri Kunnas |
| --- | --- |
 Kunnas vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1950 (ikä 75) Vammala
Ammatti:  graafikko, kirjailija, kuvataiteilija, sarjakuvapiirtäjä
Puoliso:  Tarja Kunnas
Lapset:  Jenna Kunnas Noora Kunnas
Kirjailija
Tyylilajit:  lastenkirjallisuus
Pääteokset:  Koiramäki
Palkinnot
 Puupäähattu (Nyrok City, 1981) Pro Finlandia (2002) Rudolf Koivu -palkinto (Seitsemän koiraveljestä, 2003) Kaarina Helakisa -palkinto (2003, 2015) Tietopöllö-palkinto (2005) 
Aiheesta muualla
www.maurikunnas.net
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mauri Tapio Kunnas  (s. 11. helmikuuta 1950 Vammala) on suomalainen graafikko, kirjailija, kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä.
Kunnas tunnetaan parhaiten laajasta ja suositusta lastenkirjatuotannostaan, johon sisältyvät muun muassa historialliset Koiramäki-kirjat sekä lapsille suunnatut sovitukset Kalevalan tai Seitsemän veljeksen tapaisista klassikoista. Kunnas tunnetaan myös anarkistisista sarjakuvistaan, joita ovat muun muassa Nyrok City ja Piitles.
Kunnaksen kirjoja on myyty maailmassa yhteensä yli 10 miljoonaa kappaletta. Kunnaksen kirjoja on käännetty 37 kielelle ja julkaistu 36 maassa. Yksinomaan Kunnaksen Joulupukkia on myyty yli 1,5 miljoonaa kappaletta.
Vuonna 1981 Kunnas sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähatun Nyrok Citystä. Vuonna 2003 Kunnas palkittiin Rudolf Koivu -palkinnolla teoksen Seitsemän koiraveljestä kuvituksesta. Hän on saanut vuosina 2003 ja 2015 tuotannostaan Kaarina Helakisa -palkinnon. Suomen tietokirjailijat ry:n jakaman Tietopöllö-palkinnon hän sai vuonna 2005. Kunnas on palkittu myös Pro Finlandia -mitalilla 2002, ja vuonna 2013 hänet nimitettiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun kunniatohtoriksi. Vuonna 2017 hänen teoksensa Koiramäen Suomen historia valittiin Finlandia Junior -palkintoehdokkaaksi.
Ura

Mauri Kunnas valmistui ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta (nyk. Vammalan lukio) vuonna 1969 ja graafikoksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975.
Kunnaksen tunnetuin hahmo on Herra Hakkarainen. Sastamalassa Herra Hakkaraisen talossa voi tutustua Mauri Kunnaksen tuotantoon. Kunnaksen tekemiin lastenkirjoihin on vuodesta 1984 yleensä piilotettu Herra Hakkarainen kävelemässä unissaan kaikenlaisissa huvittavissa paikoissa.
Kunnaksen käsikirjoittamana sarjat Tontut (1977), Koiramäen talossa (1981), Trulli (1982), Joulupukki (1982), Koiramäen lapset kaupungissa (1983), Tapahtuu yöllä (1986), Hui kauhistus (1987), 12 lahjaa joulupukille (1989), Koiramäen talvi (1990), Autotarinoita (1995), Kaikkien aikojen avaruusseikkailu (1997), Nuuskija (1998) ja Koiramäki (2004, 2007).
Mauri ja Tarja Kunnaksen kirjaan Joulupukki ja noitarumpu (1995) perustuva Kunnaksen käsikirjoittama lastenelokuva Joulupukki ja noitarumpu valmistui 1996. Kunnas on piirtänyt ja käsikirjoittanut myös Walt Disneyn Aku Ankka -sarjakuvia. Hän on suunnitellut myös vuosien 1996 ja 2005 suomalaiset joulupostimerkit.
Kunnaksen kirjaan Kaksitoista lahjaa joulupukille (1987) perustuva Kunnaksen joulutarina Kaikkein paras lahja ilmestyi vuonna 2022 osana Joulun tähtitarinoita -animaatiosarjaa.
Yksityiselämä

Mauri Kunnas asuu Espoossa. Hänen puolisonsa on opettaja Tarja Kunnas. Heidän lapsiaan ovat kuvittaja Jenna Kunnas ja lastenkirjailija Noora Kunnas. Mauri Kunnaksen sisar on oopperalaulaja Pirkko Talola-Aaltonen. Urheilutoimittaja Kaj Kunnas on hänen pikkuserkkunsa.
Teokset > Lastenkirjat

Suomalainen tonttukirja (1979)
Koiramäen talossa (1980)
Joulupukki (1981, juhlalaitos 2001)
Suuri urheilukirja (1983)
Yökirja (1984)
Hui kauhistus (1985)
Riku, Roope ja Ringo, kolme kokkia (1986)
Riku, Roope ja Ringo lentävät kuuhun (1986)
Riku, Roope ja Ringo teeveessä (1986)
Riku, Roope ja Ringo, värikäs päivä (1986)
12 lahjaa joulupukille (1987)
Hullunkurinen lintukirja (1987)
Kaikkien aikojen avaruuskirja (1989)
Etusivun juttu (1990)
Vampyyrivaarin tarinoita (1991)
Koirien Kalevala (1992)
Hurjan hauska autokirja (1993)
Apua, merirosvoja! (1994)
Joulupukki ja noitarumpu (1995)
Majatalon väki ja kaappikellon kummitukset (1996)
Kuningas Artturin ritarit (1997)
Puhveli-Billin lännensirkus (1998)
Hyvää yötä, herra Hakkarainen (1999)
Herra Hakkaraisen aakkoset (2001)
Seitsemän koiraveljestä (2002)
Ujo Elvis - Tassulan tarinoita 1 (2003)
Onnin paras joululahja - Tassulan tarinoita 2 (2003)
Herra Hakkaraisen numerot (2004)
Seitsemän tätiä ja aarre - Tassulan tarinoita 3 (2004)
Viikingit tulevat! (2006)
Herra Hakkaraisen seitsemän ihmettä.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22929-2
Robin Hood (2009)
Vastakohdat (2009)
Värit (2009)
Hurja-Harri ja pullon henki - Tassulan tarinoita 4 (2010)
Kummallisuuksien käsikirja (2011)
Seikkailijan laulukirja (2011)
Tassulan iloinen keittokirja (2012)
Aarresaari (2012)
Herra Hakkarainen nukkuu (2013)
Hullunkurinen kuvasanakirja: suomi–englanti.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-25901-5
Hullunkurinen kuvasanakirja: suomi–ruotsi.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-28093-4
Ammuu!: Äänekkäät eläimet (2014)
Hauska eläinkirja (2014)
Herra Hakkarainen harrastaa (2014)
Herra Hakkarainen laskee (2014)
Piipaa!: Meluisat menopelit (2014)
Muisk!: Äänekkäät tunteet (2015)
Tilulii!: Iloiset soittimet (2015)
Herra Hakkarainen harhateillä, etsi ja löydä (2016)
Hupsu vauhtikirja (2016)
Krooh!: sanoo Hakkarainen (2016)
Slurp!: Äänekkäät popsijat (2016)
Herra Hakkarainen joulun jäljillä, etsi ja löydä (2017)
Herää, herra Hakkarainen (2017)
Huhuu, kuka siellä: pikkukummitusten kurkistuskirja (2017)
Kling!: Hauskaa joulua (2017)
Pieni urheilukirja (2017)
Tsirp!: Kesän äänet (2017)
Tööt!: Äänekkäät autot (2017)
Herra Hakkarainen kyläilee, etsi ja löydä (2018)
Hurjan hauska unikirja (2018)
Pieni luontokirja (2018)
Herra Hakkarainen eksyy historiaan, etsi ja löydä (2019)
Pieni avaruuskirja (2019)
Joulupukin joululoma (2020)
Kuka kaappasi auringon? (2021)
Pippendorfin kirjavat kummitukset (2022)
Teokset > Lastenkirjat > Koiramäki-sarja

Koiramäen talossa.  Helsinki:  Otava, 1980.  ISBN 951-1-05857-6
Koiramäen lapset kaupungissa.  Helsinki:  Otava, 1982.  ISBN 951-1-06995-0
Koiramäen talvi.  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10221-4
Koiramäen joulukirkko.  Helsinki:  Otava, 1997 (uusittu laitos 2007).  ISBN 978-951-1-25598-7
Koiramäen Martta ja tiernapojat.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 978-951-1-22375-7
Koiramäen Martta ja Ruuneperi.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20516-1
Koiramäen lapset ja näkki.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21898-2
Heilala, Katariina (toim.): Koiramäen laulukirja.  (Kuvitus: Mauri Kunnas)  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24063-1
Kesä Koiramäessä (2015)
Koiramäen Suomen historia.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-30879-9
Teokset > Kokoelmateokset

Mauri Kunnaksen Koiramäki (1997, sisältää kirjat Koiramäen talossa, Koiramäen lapset kaupungissa ja Koiramäen talvi)
Rikun, Roopen ja Ringon seikkailut (1998, sisältää kaikki neljä Riku, Roope ja Ringo -kirjaa)
Mauri Kunnaksen yötarinoita (1999, sisältää kirjat Hui kauhistus! ja Yökirja)
Herra Hakkaraisen aakkoset ja numerot (2007, sisältää kirjat Herra Hakkaraisen aakkoset ja Herra Hakkaraisen numerot)
Koiramäen tarinat.  (Sisältää viisi aiemmin julkaistua Koiramäki-tarinaa)  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27757-6
Suuret tarinat (2014, sisältää kirjat Kuningas Artturin ritarit, Viikingit tulevat ja Robin Hood)
Tassulan tarinoita (2015, sisältää kirjat Ujo Elvis, Onnin paras joululahja, Seitsemän tätiä ja aarre ja Hurja-Harri ja pullonhenki)
Suomalaiset tarinat (2016, sisältää kirjat Koirien Kalevala ja Seitsemän koiraveljestä)
Herra Hakkaraisen tarinat (2017, sisältää kirjat Hyvää yötä, Herra Hakkarainen, Herra Hakkaraisen seitsemän ihmettä ja Herra Hakkarainen harrastaa)
Joulutarinat (2017, sisältää kirjat Joulupukki, Kaksitoista lahjaa Joulupukille ja Joulupukki ja noitarumpu)
Aavemaiset tarinat (2018, sisältää kirjat Hui kauhistus!, Vampyyrivaarin tarinoita ja Majatalon väki ja kaappikellon kummitukset)
Merirosvotarinat (2018, sisältää kirjat Apua, merirosvoja! ja Aarresaari)
Teokset > Pilapiirroskokoelmat

Jauhot suuhun (1978)
Pelit seis (1981)
Yhtä juhlaa: Pilakuvia menneiltä vuosilta (2014)
Teokset > Sarjakuva-albumit

Kotlant Jaarti (1982)
Nyrok City kokoelma (1984)
Nyrok City Kollektion 2 (1993)
Mac Moose ja Jagge Migreenin tapaus.  Helsingissä:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-13726-3  4-värikuvitus ilm. 2013  / ISBN 978-951-1-27576-3
The Best & the Wörst of Nyrok City (2000)
Mauri Kunnaksen varhaisia töherryxiä : sarjakuvia vuosilta 1965–75 (2007)
Piitles: Tarina erään rockbändin alkutaipaleesta.  Helsingissä:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-25542-0
Teokset > Muuta kirjallisuutta

Kunnas, Mauri & Sonninen, Lotta: Minä, Mauri Kunnas.  Helsingissä:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23186-8