stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viiltely
Kirjallisuutta

Myllyviita, Katja: Vapaaksi viiltelystä.  Helsinki:  Duodecim, 2021.  ISBN 978-952-360-247-2
Aiheesta muualla

Viiltelyn omahoito-ohjelma – Mielenterveystalo.fi
Viiltelyn mahdollisia syitä ja seurauksia
Eskimoleinikki

| Eskimoleinikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Alaheimo::  Ranunculoideae
Suku::  Leinikit Ranunculus
Laji::  arcticus
Kaksiosainen nimi
 Ranunculus arcticus  Richardson 
Synonyymit
 Ranunculus affinis  Ranunculus pedatifidus Ranunculus pedatifidus ssp. affinis  Ranunculus pedatifidus var. affinis  Ranunculus pedatifidus var. leiocarpus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eskimoleinikki (Ranunculus arcticus) on leinikkien (Ranunculus) sukuun kuuluva kasvilaji.
Eskimoleinikki on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa yleensä 8–30 cm korkeaksi, mutta joskus jopa 45 cm korkeaksi. Sen juuret ovat sileäpintaisia ja halkaisijaltaan 0,4–1 mm. Eskimoleinikillä on keskenään erinäköiset tyvi- ja varsilehdet. Tyvilehdet ovat pitkäruotisia ja muodoltaan herttamaisia tai munuaismaisia. Varsilehdet ovat ruodittomia tai lyhytruotisia. Alimmat varsilehdet ovat muodoltaan tyvilehtienkaltaisia, ylemmät liuskoittuneita. Lehtiasento on vuorottainen ja suurin osa lehdistä sijaitsee kasvin tyvellä. Lehtien alapinnat ovat karvaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai muutamasta kukasta muodostuvissa viuhkomaisissa kukinnoissa. Kukissa on viisi verholehteä, jotka ovat 3–5 mm pitkiä, 4–6 mm leveitä ja väriltään vihreitä tai purppuranpunertavia. Kukissa on myös viisi terälehteä, jotka ovat 5–10 mm pitkiä, 5–9 mm leveitä ja väriltään keltaisia. Kussakin kukassa on myös 15–25 hedettä ja emiö. Emissä on yksi luotti ja hedelmät ovat kellertäviä, yksisiemenisiä pähkylöitä.
Eskimoleinikki kasvaa tundra-alueella erilaisilla rinteillä, kivikoissa ja kallioilla. Se kasvaa kalkkipitoisilla kivi-, sora- tai hiekkapohjaisilla kasvupaikoilla.  Eskimoleinikkiä tavataan sirkumpolaarisesti arktisella alueella Alaskassa, Kanadan arktisessa saaristossa, Grönlannissa, Huippuvuorilla, Frans Joosefin maalla, Novaja ja Severnaja Zemljalla sekä koko Venäjän manneralueen pohjoisosissa.
Ambu

| Ambu A/s |
| --- | --- |

Osake:  OMXC: AMBU B
ISIN:  DK0060591204
Perustettu:  1956
Perustaja:  Holger Hesse
Toimitusjohtaja:  Britt Meelby Jensen
Kotipaikka:  Ballerup, Tanska
Toimiala:  Terveydenhuolto
Kotisivu:  www.ambu.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ambu A/S on tanskalainen terveydenhuollon yritys, joka kehittää, valmistaa ja markkinoi kertakäyttöisiä endoskopiaratkaisuja. Yrityksen erikoistuminen keskittyy visualisointiin, anestesiaan sekä potilaan valvontaan ja diagnostiikkaan. Yrityksen ratkaisuja ovat mm. Ambu Bag™-elvytyspalje, BlueSensor™-elektrodit sekä aScope™-endoskooppi. Ambun pääkonttori on Ballerupissa, Tanskassa. Ambu noteerataan Kööpenhaminan pörssissä.
Historia

Yhtiön historia ulottuu vuoteen 1937, jolloin insinööri Holger Hesse perusti Testa-laboratorion, josta myöhemmin kehittyi Ambu. Vuonna 1956 yritys toi markkinoille Ambu-elvytyspalkeen ja tästä alkoi yrityksen kasvu. 1960- ja 1970-luvulla Testan kasvui jatkui Holger Hessen lesken Ruth Hessen johdolla. Yritys julkaisi mm. harjoitusnuket, PEEP-venttiilin ja EKG-simulaattorin. 1970-luvulla yritys kasvoi maailmanlaajuiseksi ja jakeluverkosto sekä myyntiyhtiöt vahvistivat Ambun asemaa hoitoalan ja koulutuksen markkinoilla. Vuonna 1986 Testa Laboratory vaihtoi nimeksi Ambu Internationaliksi ja vuonna 1992 yritys noteerattiin pörssissä. Vuonna 2001 Ambu osti elektrodivalmistaja Medicotestin ja samoihin aikoihin yrityksen tuotanto siirtyi Tanskasta Malesiaan ja Kiinaan. Samalla yritys alkoi keskittyä kertakäyttöisiin tuotteisiin. Ambu toi vuonna 2009 markkinoille maailman ensimmäisen kertakäyttöisen taipuisan videoskoopin.
FLSmidth

| FLSmidth & Co>  A/S |
| --- | --- |

Osake:  OMXC: FLS
Markkina-arvo:   15 016 milj. DKK (31.12.2016)
ISIN:  DK0010234384
Perustettu:  1882
Toimitusjohtaja:  Thomas Schulz
Puheenjohtaja:  Vagn Sørensen
Kotipaikka:  Kööpenhamina, Tanska
Toimiala:  teollisuustuotteet
Tuotteet:  sementtikoneet, -uunit ja -laitokset
Liikevaihto:   18 192 milj. DKK (2016)
Liikevoitto:   881 milj. DKK (2016)
Tilikauden tulos:   522 milj. DKK (2016)
Henkilöstö:   12 187 (31.12.2016)
Kotisivu:  www.flsmidth.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FLSmidth & Co. A/S on tanskalainen, vuonna 1882 perustettu muun muassa sementti- ja mineraaliteollisuuden koneita ja -tehtaita valmistava, rakentava ja suunnitteleva yritys.
1900-luvulla yhtiö toimitti lukuisia sementtiuuneja muun muassa Paraisten Kalkkivuori Oy:lle sekä Lohjan Kalkkitehdas Oy:n Virkkalan sementtitehtaalle. Suomessa FLSmidth omistaa tytäryhtiönsä Cembrit Holdingin kautta Cembrit Oy:n.
Aiheesta muualla

FLSmidth (englanniksi, venäjäksi, kiinaksi)
Emil Aaltonen

| Emil Aaltonen |
| --- | --- |
 Emil Aaltonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1869 Metsäkansa, Sääksmäki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 16. joulukuuta 1949 (80 vuotta) Tampere
Arvonimi: vuorineuvos
Muut tiedot
Siviilisääty:  Naimisissa
Puoliso:  Olga Malinen
Vanhemmat:  Juho Widell ja Amanda Kallio
Emil Aaltonen (vuoteen 1888 Widell; 29. elokuuta 1869 Metsäkansa, Sääksmäki, Suomen suuriruhtinaskunta – 16. joulukuuta 1949 Tampere) oli suomalainen kenkäteollisuuden uranuurtaja, suurliikemies, vuorineuvos ja merkittävä lahjoittaja.
Lapsuus ja nuoruusvuodet

Emil Aaltosen vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Widell ja Amanda Kallio. Emil oli kolmas perheen seitsemästä lapsesta. Juho Widell menetti tilansa katovuosien aiheuttamien menetysten takia ja joutui menemään työhön rautatietyömaalle Toijalaan. Juho Widellin kuoltua Amanda Widell meni uusiin naimisiin puuseppä Adolf Mattsonin kanssa. Vuonna 1883 Emil lähti perheensä tahdosta suutarinoppilaaksi paikallisen talosta toiseen kiertävän suutarimestarin Eemeli Sohlmanin luokse. Itse Emil olisi halunnut sepäksi, mutta oli liian heiveröinen ruumiinrakenteeltaan ammattiin.
Saatuaan vuonna 1887 kisällin pätevyyden Emil siirtyi työskentelemään suutarimestari Oskar Grönlundin verstaaseen Hattulan Nihattulan kylään. Siellä hän hankki itselleen hyvän ammattitaidon erityisesti valmistaessaan jalkineita Parolan leirialueella palvelleille venäläisille upseereille ja heidän perheenjäsenilleen. Oltuaan kaksi vuotta Grönlundin palveluksessa Emil Aaltonen perusti vuonna 1889 oman suutarinliikkeen Nihattulaan. Aluksi hän teki töitä yksin, mutta sai sitten pian nuoremman veljensä oppipojakseen. Liikkeessä oli käytössä yksi ompelukone, mutta muuten kaikki työ tehtiin käsin ja talvisin kierrettiin vielä perinteiseen tapaan talosta toiseen tekemässä uusia kenkiä ja korjaamassa vanhoja.
Aaltosen muu liiketoiminta > Sarvis Oy

Aaltonen oli mukana osakkeenomistajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuonna 1921 perustetussa Sarvis Oy:ssä, jota voidaan pitää Suomen muoviteollisuuden pioneerina. Tampereen Hatanpään alueella sijainnut Sarvis Oy valmisti kuoritusta maidosta valmistetusta kaseiinista galaliitti-nimistä ainetta ja käytti sitä nappien, kampojen, kynänvarsien, lampunvarjostimien ja muiden vastaavien esineiden valmistuksessa. Yhtiön toiminta oli aluksi tappiollista ja muut osakkeenomistajat menettivät uskonsa sen menestykseen, niin että Aaltosen haltuun siirtyi lopulta 14 000 yhtiön 15 000:sta osakkeesta. Vuodesta 1927 lähtien yhtiö alkoikin tuottaa voittoa joka vuosi.
Aaltonen myi Sarviksen kemianteollisuuden Kiillolle 1983 ja luopui lopustakin 1985.
Aaltosen muu liiketoiminta > Lokomo Oy

Lokomo Oy oli 1916 perustettu konepaja, jonka tuotantolaitokset sijaitsivat Tampereen Hatanpäällä. Lokomo valmisti höyryvetureita ja muita vastaavia raskaan metalliteollisuuden tuotteita. Aaltonen oli tässä yhtiössä mukana osakkeenomistajana ja ajoittain johtokunnan puheenjohtajana. Samoin kun Sarviksellakin Lokomolla oli alkuvaiheessa ongelmia, mutta Aaltonen uskoi sen kehitysmahdollisuuksiin ja kasvatti osuuttaan yhtiössä, niin että hänellä oli vuonna 1926 hallussaan 40 000 osaketta yhtiön 50 000:sta osakkeesta. 1930-luvulla Lokomo sai huomattavia tilauksia selluloosateollisuudelta ja Suomen puolustusvoimilta, sota-aikana sitä työllistivät sotatarviketilaukset ja sodan jälkeen sotakorvaustoimitukset.
Lokomo myytiin Rauma-Repolalle vuonna 1970.
Aaltosen muu liiketoiminta > Maatalous

Aaltonen osti maaliskuussa 1914 vähän yli 200 hehtaarin Ketaran maatilan läheltä Tamperetta. Tilalla oli laaja puutarha ja noin 20 hehtaaria viljeltyä maata. Aaltonen ryhtyi viljelemään tilaa ja se toimi myös Aaltosen perheen kesäasuntona. Aaltonen myi tilan vuonna 1918 kilpailijalleen kenkätehtailija Hyppöselle.
Muutamia vuosia Ketaran tilan oston jälkeen 1917 Aaltosen haltuun siirtyi Mäntsälän Ylikartanon nimellä tunnettu 2 600 hehtaarin Andersbergin rappiotila Mäntsälässä. Vuoden 1918 torpparivapautuslaki pienensi tilan kokoa 2160 hehtaariin, josta peltoa oli 850 hehtaaria. Aaltonen aloitti tilalla 1920-luvulla mittavan uudistusohjelman, johon kuului peltojen salaojitus. Tiilisten salaojaputkien valmistusta varten perustettiin tilalle 1924 oma tiilitehdas. Peltojen salaojitus saatiin päätökseen 1937. Tilan meijeristä saatu kaseiini vietiin Sarviksen tehtaan raaka-aineeksi ja Aaltonen rakensi tilalle myös neljä kilometriä pitkän kapearaiteisen rautatien tilan sisäisiä kuljetuksia varten. Ketaran tilan myynnin jälkeen Aaltonen vietti suuren osan vapaa-ajastaan Ylikartanon tilalla. Vuonna 1945 säädetyn maanhankintalain nojalla suurin osa tilan maista lohkaistiin siirtoväen asutukseen.
Emil Aaltonen lahjoittajana ja taiteen kerääjänä

Emil Aaltonen lahjoitti varoja vuonna 1925 valmistuneen Tampereen kirjastotalon rakentamiseen ja lahjoitti myös kirjastotalon edessä olevan Wäinö Aaltosen tekemän Aleksis Kiven patsaan. Vuonna 1937 hän perusti nimeään kantavan Emil Aaltosen säätiön luovan tieteellisen työn tukemiseksi ja lahjoitti sille 10 miljoonan markan peruspääoman. Aaltonen rakennutti myös kirkon synnyinkyläänsä Sääksmäen Metsäkansaan ja avusti rahallisesti Korkeakosken ja Viialan kirkkojen rakentamista.
Emil Aaltosen ja hänen jälkeläistensä pitkäaikainen koti Tampereella, Aaltosen 1932 ostama Pyynikinlinna, toimii nykyään taide- ja teollisuusmuseona. Siellä on näytteillä osa Emil Aaltosen keräämästä 250 teoksen taidekokoelmasta.
Muuta

Tampereella on Emil Aaltosen mukaan nimetty puisto Tammelantorin kupeessa.
Kirjallisuutta

Rafael Koskimies ja Pentti Poukka: Emil Aaltonen.  Tampereen Kirjapaino-Osakeyhtiö 1969.
Aaltosen Kenkätehdas O.Y., Muutamia piirteitä 50-vuotistaipaleelta. Otava 1939.
Vesa Vares: Emil Aaltonen, Teollisuusjohtaja ja suurlahjoittaja. Otava 2007. ISBN 9511223798
Mika Törmä: Aaltonen: kenkä- ja nahkateollisuutta 1889–1984. Vammala 2008. ISBN 9529935129
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Emil Aaltosen museon kotisivut
Emil Aaltosen henkilöesittely Koskesta voimaa -verkkojulkaisussa
Emil Aaltosen säätiön kotisivut
Fanny Davidson : Kirjastolahjoittaja kauppaneuvos Emil Aaltonen, Suomen Kuvalehti, 01.11.1924, nro 44, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kengänostajan aapiseen. Selitystä sanoin ja kuvin siitä millainen pitää kengän mihinkin tarkoitukseen olla (Emil Aaltosen haastattelu), Aamulehti, 08.09.1929, nro 245, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kymmenen tuhatta kenkää päivässä, Suomen Kuvalehti, 29.04.1933, nro 18, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tampereen salatut aarteet : käynti kauppaneuvos Emil Aaltosen kotona, Suomen Kuvalehti, 03.06.1939, nro 22, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalaisen kenkäteollisuuden merkkipäivä. Kenkäteollisuutemme uranuurtajayritys, Aaltosen Kenkätehdas, viettää tänään 50-vuotisen toimintansa juhlaa, Aamulehti, 03.06.1939, nro 146, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Emil Aaltonen 70-vuotias, Aamulehti, 29.08.1939, nro 231, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aaltosen Tehtaat Oy, historiaa (porssitieto.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Talousvaikuttajat  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Aaltosen entinen kenkätehdas Tampereen Tammelassa
Antti Favénin maalaama muotokuva vuodelta 1934
Emil Aaltosen museo kesällä 2006
Rádio Nacional de Angola

| Rádio Nacional de Angola |
| --- | --- |

Perustettu:  1951
Kotipaikka:  Luanda, Angola
Toimiala:  kansallinen yleisradiotoiminta
Omistaja:  Angolan valtio
Kotisivu:  rna.ao/rna.ao/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malanjen alueradio.
Rádio Nacional de Angola eli RNA on Angolan kansallinen yleisradioyhtiö.
Radiotoiminta sai alkunsa Portugalille kuuluneessa Angolassa 1930-luvun lopulta lähtien perustetuista radiokerhoista. Niillä oli asemia Luandassa, Benguelassa, Cabindassa, Carmonassa, Lobitossa, Lusossa, Malanjessa, Moçâmedesissa, Nova Lisboassa, Novo Redondossa, Sá da Bandeirassa ja Silva Portossa. Angolan timanttiyhtiöllä oli oma asemansa Rádio Diamang ja katolisella kirkolla Rádio Ecclésia. Kaupallisia radioasemia olivat Luandan A Voz de Angola ja A Voz de Luanda sekä Rádio Comercial de Angola Sá da Bandeirassa. Valtiollinen Emissora Oficial de Angola aloitti koelähetykset vuonna 1951 ja säännöllisen toiminnan vuonna 1953. Lähetykset tapahtuivat etupäässä pienillä keski- ja lyhytaaltolähettimillä. Ne oli suunnattu lähinnä Angolan portugalilaisille siirtolaisille, joita oli 1970-luvun alussa lähes puoli miljoonaa. Vapautusliikkeiden vastaista propagandaa tehneellä Emissora Oficialilla oli vuonna 1964 rakennettu ja vuonna 1969 uudistettu lähetyskeskus Luandan Mulenvosissa. Se lähetti ohjelmaa myös englanniksi ja ranskaksi.
Angolan vapautusliike MPLA aloitti radiolähetykset Brazzavillestä 1960-luvun puolivälissä. Kansallisella vapautusrintamalla FNLA:lla oli oma asemansa Kinshasassa. Angolan itsenäistyttyä vuonna 1975 Emissora Oficialin pohjalta perustettiin Radiodifusão Nacional de Angola, jonka toiminimenä on Rádio Nacional de Angola. Lähetystoiminta käynnistettiin uudelleen Kuuban tuella. Vuonna 1979 perustettiin koulutuskeskus, jossa opiskeli toimittajia myös Kap Verdeltä, Guinea-Bissausta sekä São Tomélta ja Príncipeltä. Valtion radiomonopolin lähetystoiminta laajeni varsinkin 1980-luvulla.
Angolan mediakenttä alkoi vapautua 1990-luvun alussa, ja vuonna 1992 Luandaan perustettiin ensimmäinen kaupallinen radioasema. Yksityiset asemat toimivat kaikki ULA-alueella. Rádio Nacional de Angola muutettiin vuonna 2010 julkisen palvelun yleisradioyhtiöksi.
Rádio Nacional de Angolalla on viisi radiokanavaa. Portugalinkielinen Canal A lähettää ohjelmaa ympäri vuorokauden koko maahan. Toinen yleiskanava on 14 kansallisellä kielellä toimiva Rádio Ngola Yetu. Luandassa toimivat urheilukanava Rádio Cinco ja musiikkiradio Rádio FM Estéreo. Ulkomaanpalvelu Canal Internacional välittää ohjelmia portugaliksi, englanniksi, ranskaksi ja lingalaksi. RNA:lla on alueradiot Luandassa ja maan kaikissa provinsseissa. Ne välittävät aluelähetysten lisäksi Canal A:n, Rádio Cincon ja Rádio Ngola Yetun ohjelmia. Yhtiöllä on paikallisradiot myös Soyossa ja Lobitossa sekä kolmessa Luandan kunnassa.
Lähetykset tapahtuvat etupäässä ULA-alueella. Mulenvosissa on yhä keski- ja lyhytaaltoasema, jonka kaikki lähettimet eivät ole käytössä. Ohjelmia lähetetään myös satelliitin välityksellä ja niitä voi kuunnella Internetissä.
Aiheesta muualla

Rádio Nacional de Angola (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
RNA:n Internet-lähetykset
András Koroknay-Pál

András Koroknay-Pál (oikealla) Pietarin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2007.
András Koroknay-Pál (s. 19. huhtikuuta 1976) on suomalainen miekkailija. Hän edustaa Helsingin miekkailijoita ja hänen valmentajansa on Peter Neelis.
Koroknay-Pál on Pohjoismaiden mestari kalvalla vuodelta 2005 ja voittanut pronssia vuonna 1999. Hän on voittanut kalvan Suomen mestaruuden vuosina 1996, 2003, 2005, 2007, 2009 ja 2013. Lisäksi hän on voittanut floretin Suomen mestaruuden vuosina 1998, 2000, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2012.
Patrick (pyhimys)

Pyhän Patrickin muistopatsas Irlannissa.
Patrick (iiriksi Naomh Pádraig, engl. Saint Patrick) (k. 17. maaliskuuta 461) on Irlannin suojeluspyhimys, jonka ansioksi on nimetty kristinuskon vakiinnuttaminen Irlantiin 400-luvulla.
 Pyhä Patrick on myös Nigerian suojeluspyhimys sekä insinöörien ja karkotettujen suojeluspyhimys. Hänen muistopäivänsä on 17. maaliskuuta, joka tunnetaan Pyhän Patrickin päivänä. Pyhän Patrickin päivä on Irlannin kansallispäivä, jota juhlitaan, paitsi Irlannissa, myös muualla maailmassa irlantilaisten keskuudessa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Pyhän Patrickin päivää juhlitaan yleensä suurellisesti.
Pyhä Patrick oli luultavasti kotoisin Kilpatrickista Skotlannista. Tosin Patrickin syntymäpaikaksi on myös arveltu Ison-Britannian länsirannikkoa ja Ranskan pohjoisrannikkoa. Hän joutui rosvojen kaappaamaksi ja orjaksi Irlantiin. Orjuudessa hänestä tuli harras kristitty. Hän pakeni, opiskeli luostarissa Ranskassa, palasi käännytystyöhön Irlantiin ja järjesti siellä kirkolliset olot.
Uskomuksia ja triviaa

Legendan mukaan Pyhä Patrick karkotti käärmeet Irlannista. Tämä on todennäköisesti kielikuva sille, kuinka Pyhä Patrick toi kristinuskon Irlantiin, ja näin ollen ajoi ulos pakanuuden ja "noidat".
Legendan mukaan myös entinen Eagle Mountain Westportissa nimettiin uudestaan Croagh Patrickiksi, koska Pyhä Patrick kesti vuoren huipulla 40 päivää ja 40 yötä paholaisen koeteltavana. Tarun mukaan Jumala palkitsi Patrickin kärsimykset ja lupasi, etteivät irlantilaiset joutuisi kokemaan tuomiopäivää vaan Patrick saisi itse toimia heille tuomarina. Vuosittain heinäkuun viimeisenä sunnuntaina tuhannet pyhiinvaeltajat kiipeävät vuorelle kunnioittaen siten Pyhää Patrickia. He kiertävät huipulla rukoillen ja huipulla olevassa kappelissa pidetään messuja.
Pyhän Patrickin sanotaan myös rakentaneen nimikkokatedraalinsa vuonna 445 omin käsin Sallow Ridgeen Armaghiin Pohjois-Irlantiin. Katedraali on tuhottu historian saatossa 17 kertaa.
Myös entisen jääkiekkotähden, maalivahti Patrick Royn lempinimi on St. Patrick.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick (pyhimys) Wikimedia Commonsissa
Pyhän Patrickin katedraali
St Patrick
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 2 
Henkilöt:  Irlanti  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef 
Kolmilehtinen apila, jota pyhä Patrick käytti Pyhän kolminaisuuden symbolina.
Pyhän Patrickin päivä, Buenos Aires (Argentiina)
Primaarinen biliaarinen kirroosi

Primaarinen biliaarinen kirroosi (PBC) eli sappikirroosi on autoimmuunisairaus, maksan sisäisten sappiteiden tulehdus. Se etenee hitaasti varsinaiseen kirroosivaiheeseen. Sairaus havaitaan yleensä oireettomassa vaiheessa. Myöhemmin saattaa ilmetä väsymystä, keltaisuutta ja joskus voimakastakin kutinaa. Kirroosivaiheessa tavataan kirroosille tyypillisiä komplikaatioita, kuten askitesta ja hepaattista enkefalopatiaa. Lääkkeillä lievitetään taudin oireita ja hidastetaan sen kulkua. Sappikirroosi on yleinen maksansiirron syy. Immunosuppressiosta huolimatta sairaus uusiutuu usein toimenpiteen jälkeen.
Veren korkea kolesteroli on yleistä henkilöillä, joilla on primaarinen biliaarinen kirroosi tai muu maksasairaus, johon liittyy kolestaasi. Noin neljänneksellä potilaista tavataan ksantoomia, kun tauti todetaan.
Primaarisen biliaarisen kirroosin aiheuttajaa ei tiedetä. Alkoholinkäyttö ei vaikuta sen syntyyn. Sairauden yhteydessä esiintyy usein muun muassa osteoporoosia. Kirroosissa tapahtuva terveen maksakudoksen tuho nostaa maksasyöpäriskiä. Osteoporoosi johtuu siitä, että luustolle välttämättömien rasvaliukoisten vitamiinien saanti ohutsuolesta estyy sappihappojen jäädessä verenkiertoon. Sappihapot ovat pitkäaikaisena rasitteena keskushermostolle myrkyllistä, mikä taas aiheuttaa sairauteen liittyvän enkefalopatian.
Oireiden kehittyminen voi kestää primaarisessa biliaarisessa kirroosissa hyvin kauan, vuosikymmeniä. Suuri enemmistö (90 prosenttia) sairastuneista on naisia. Kyseessä on harvinainen tauti, jota Suomessa sairastaa 1–2 ihmistä 10 000:sta. Lisäksi taipumus sairauteen vaikuttaa jossain määrin perinnölliseltä.
On olemassa myös sekundaarinen biliaarinen kirroosi, jonka taustalla voivat olla esimerkiksi sappikivet, biliaarinen atresia, perikolangiitti tai kystinen fibroosi.
Laboratoriodiagnostiikasta

Primaarista biliaarista kirroosia sairastavilla ovat huomionarvoisia bilirubiinin ja mahdollisesti kolesterolin korkea taso. Myös Alkalinen fosfataasi (AFOS) on usein koholla kuten myös mitokondriovasta-aineet. Varsinaiset "maksaentsyymikokeet" alaniiniaminotransferaasi (ALAT) ja aspartaattiaminotransferaasi (ASAT) eivät tavallisesti ole kovin herkkiä kyseisen taudin määrityksessä.
Aiheesta muualla

Gastrolab (Arkistoitu – Internet Archive)
Terveyskirjasto
Kesähitti

Kesähitti on musiikkikappale, joka nousee kesäaikaan suureen suosioon. Kappaleen sisältäviä levyjä myydään paljon, ja sitä soitetaan radiossa sekä tanssilattioilla. Suosio jää yleensä myös lyhyeksi, ja kyseinen bändi saattaa myös jäädä niin sanotuksi ”yhden hitin ihmeeksi”. Kesähitille ei ole täsmällistä määritelmää. Kesähitistä järjestetään myös äänestyksiä vuosittain, ja niitä saatetaan koota kokoelmalevyiksi. Muina vuodenaikoina ilmiötä ei ole samassa määrin olemassa.
Kajaanin Hokki

| Kajaanin Hokki |
| --- | --- |

Perustettu:  1968
Kaupunki:  Kajaani, Suomi
Kotiareena:  Kajaanin jäähalli
– kapasiteetti:  2 372
Sarjataso:  Mestis
Toimitusjohtaja:   Sarita Kuusisto
Puheenjohtaja:   Olli-Pekka Hyyryläinen
Päävalmentaja:   Antti Halonen
Kapteeni:   Janne Jokinen
Omistaja:  Hokki Kainuu Oy
Yhteistyöseurat:  Vaasan Sport (SM-liiga)
Mestismitalit
Kultaa:  1 (2007)
Hopeaa:  2 (2008, 2016)
Pronssia:  2 (2009, 2015)
Suomi-sarja
Mestaruudet:  2 (2002, 2019)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kajaanin Hokki on vuonna 1968 perustettu kajaanilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestiksessä kaudella 2023-2024. Aiemmin jääkiekkotoiminta oli osa Kajaanin Palloilijoiden (KaPa) toimintaa, mutta 1960-luvun lopulla KaPa päätti keskittyä yksinomaan jalkapalloon. Tällöin perustettiin jääkiekon kajaanilainen erikoisseura Kajaanin Hokki. Hokin perustajavoimia on muun muassa Kari Ryhänen.
Junnuhokki on Kajaanin Hokin junioriseura. Junnuhokissa on 9 nuorten joukkuetta ja naisjoukkue sekä luistelukoulu.
Historiaa > Saavutukset

Suomi-sarjassa kultaa 2001–2002, 2018–2019 (jonka jälkeen nousi takaisin Mestikseen)
Mestis-kultaa 2006–2007
Mestis-hopeaa 2007–2008, 2015–2016
Mestis-pronssia 2008–2009, 2014-2015
Kotihalli

Kajaanin jäähalli valmistui vuonna 1989, jolloin Kajaanin Hokki pelasi II-divisioonassa. Halli remontoitiin vuonna 2008 ja 2011 uusittiin kaukalo. Jäähallin 2 372 katsojapaikkaa koostuvat 781 istumapaikasta ja 1 591 seisomapaikasta. Kajaanin jäähallin yleisöennätys saavutettiin 1.3.2007, jolloin Hokki kohtasi Vaasan Sportin 4. välieräottelussa, jota oli seuraamassa 1535 silmäparia. Hokki voitti ottelun 3-1.
Tunnettuja pelaajia > Jäädytetyt pelinumerot

20 Marko Kilpeläinen
95 Jarkko Heikkinen
Tunnettuja pelaajia > Kasvatit pääsarjatasolla

| --- | --- |
 Antti Halonen  Kimmo Happo  Jarkko Hattunen  Jonne Hattunen  Lenni Hämeenaho  Tuomo Karjalainen  Veikko Karppinen :  Joonas Kemppainen  Risto Korhonen  Tommi Leinonen (aloitti jääkiekon Hokissa, mutta lähti jo F-juniori-ikäisenä)  Jussi Makkonen  Pekka Nissinen  Mikko Saavinen  Tuomas Tolonen
Tunnettuja pelaajia > Seurassa pelanneet NHL-pelaajat

| --- | --- |
  Joonas Kemppainen   Janne Kuokkanen   Niko Mikkola   Saku Mäenalanen   Markus Nutivaara :   Joonas Nättinen   Janne Pesonen   Jesse Puljujärvi   Pekka Rinne