Valentin Vaala
Sota-ajan dokumentit ja komediat > Moderni komedia

Suomi-Filmi tuotti vuosina 1941–1946 viisi komediaa, joiden yhdistävinä tekijöinä olivat Vaala, näyttelijä-käsikirjoittaja Lea Joutseno sekä kirjailija Kersti Bergroth. Kolmikon ensimmäinen yhteistyö oli Morsian yllättää (1941). Sitä seurasi neljän vauhdikkaan komedian rypäs: Tositarkoituksella (1943), Dynamiittityttö (1944), Vuokrasulhanen (1945) ja Viikon tyttö (1946) olivat kaikki yleisömenestyksiä. Elokuvien päänaisnäyttelijänä on Joutseno, joka esittää sanavalmista modernia tahtonaista. Vaala löysi alun perin Suomi-Filmissä kääntäjänä työskennelleen Joutsenon sivurooliin Juurakon Huldaan 1937. Käsikirjoittajana toimi Vaalan ja Joutsenon lisäksi Bergroth, joka käytti tässä yhteydessä nimimerkkiään Tet. Vaala palkittiin Dynamiittityttö-elokuvan ansiosta parhaan ohjauksen Jussilla vuonna 1945. Aikanaan Viikon tyttö -elokuva täytti yleisön toiveen, kun Joutseno ja Tauno Palo nähtiin ensimmäistä kertaa tähtiparina.
Tämä sarja oli jatkoa Vaalan 1930-luvun moderneille komedioille, joita edustivat Kaikki rakastavat (1935), Juurakon Hulda (1937), Rikas tyttö (1939) sekä ”Valtos-filmit” Vaimoke (1936) ja Mieheke (1936). Elokuvissa korostui urbaani ympäristö ja naisen yhteiskunnallisen aseman muuttuminen. Elokuvien juonet rakentuvat soidinmenorituaalille, jossa etsitään aviopuolisoa yritysten ja erehdysten kautta. Myöhempi naistutkimus on huomannut elokuvissa perinteisen patriarkaatin yhteiskunnan kyseenalaistamista ja rajojen koettamista. Pääroolissa on ”uusi nainen”, joka on syntynyt teollistumisen ja kaupungistumisen myötä. Elokuvahistorioitsija Peter von Bagh on arvioinut elokuvat Viikon tyttö ja Morsian yllättää Vaala–Joutseno–Bergroth-sarjan parhaiksi.
Jatkosodan aikana Vaala ohjasi myös kaksi uutta Hilja Valtosen aiheeseen perustuvaa komediaa pääosassa Lea Joutseno. Varaventtiiliä (1942) ja Neiti Tuittupäätä (1943) on pidetty kokonaistoteutukseltaan melko laimeana. Niissä toistuvat myös Vaalan elokuvien hallitsevat aiheet: väärinkäsitykset ja epäsovinnaiset naispäähenkilöt. Valtosen ideoimat naistyypit ajavat itsemääräämisoikeuttaan ja ottavat haluamansa miehen vasta, kun tämä on osoittautunut heidän arvoisekseen. Vaimokkeen tavoin myös Varaventtiilissä päähenkilö taistelee sukupuolisen tasa-arvon ja itsenäisyyden puolesta komediallisessa rekisterissä. Neiti Tuittupäässä tämä teema hämärtyy alun jälkeen ja jää melko konservatiiviselle tasolle.
Sota-ajan Vaala-Joutseno-Tet-komedioista Dynamiittityttö menestyi parhaiten, ja sen parhaana antina on yleisesti pidetty Joutsenon roolisuoritusta. Siinä nainen kapinoi porvarillista elämänjärjestystä vastaan ihailemalla murtovarkaita ja joutumalla vahingossa mukaan heidän toimintaansa. Tositarkoituksella-elokuvassa yläluokkainen naishahmo sijoitetaan tälle mahdollisimman outoon ympäristöön: maaseudulle. Vuokrasulhasessa eroamassa oleva nainen laittaa aviomiestään järjestykseen osoittamalla itsenäisyyttään suhteessa elämäänsä ja miehiin. Viikon tytössä ylemmän keskiluokan naisia näytellyt Joutseno siirtyy työläisnaisen rooliin, mikä voidaan nähdä yhteytenä työväenliikkeen vallan kasvuun sodanjälkeisessä Suomessa. Kaikki Vaalan poikkeusoloissa tekemät elokuvat on sijoitettu kuvausaikaansa, mutta sota ei ole niissä esillä.