Moatizen piiri

| Moatizen piiri Distrito de Moatize |
| --- | --- |
 Moatizen rautatieasema
 Moatizen piirin sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 16.1173°S, 33.7279°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Tete
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Moatize
 – Piirin johtaja:  Manuel Guimarães
Pinta-ala:  8 428 km²
Väkiluku (2017):  343 546
Moatizen piiri (port. Distrito de Moatize) on Mosambikin Teten maakuntaan kuuluva piiri. Piirin on väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 321 573 vuonna 2022. Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 343 546 (VL 2017) ja 178 096 (2007, jälkimmäisestä uupuvat  Moatizen kaupungin asukkaat). Piirin hallintokeskus on Moatizen kaupunki (39 073 as., 2007). Se sijaitsee noin 20 kilometriä aluekeskus Teten itäpuolella ja Sambesin sivuhaara Revuboen itäpuolella.
Vuoden keskilämpötila on 26,5 °C, vaihdellen keskimäärin 20,5 ja 32,5 celsiusasteen välillä. Keskimääräinen vuosisademäärä on 644 mm.
Piirin pinta-ala on 8 428 neliökilometriä (8,6 % maakunnasta). Heinäkuussa 2012 voimassa olleen paikallishallinnollisen jaon mukaan piirissä oli kolme hallintoaluetta (port. posto administrotivas, P.A.): Moatize, Kambulatsitsi ja Zobue.
Moatizen piirin naapurina on idässä Malawin Eteläinen alue. Kaakossa piiriä rajaa Teten maakunnan Dôan piiri. Lounaassa rajan muodostaa Sambesi, jonka vastarannalla etelässä ovat Manican maakunnan Tambaran ja Guron piirit. Lännessä naapureina ovat Teten maakunnan Changaran ja Mararan piirit sekä Teten kaupunki, pohjoisessa Chiútan ja Tsanganon piirit.
Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 43 % yli 5-vuotiaista osasi Mosambikin virallista kieltä portugalia. Miehet osasivat portugalia naisia enemmän, koska olivat tyypillisemmin käyneet enemmän koulua ja olleet työelämässä. Tavallisimmat äidinkielet olivat (5-9 vuotiaitten ikäryhmässä, VL 2007) cinyungwe eli nhúngue (61,4 %), njandža (cinhanja) (30,1 %), cisena (3,3 %) ja portugali (3,0%).
Hiilikaivosta läheiseltä maantieltä nähtynä (2012).
Piiri on tunnettu mineraalivaroistaan erityisesti laaja-alaisista hiiliesiintymistään, mutta myös rautaa, titaniumia ja vanadiumia sisältävistä malmeistaan. Kaivostoiminta alkoi jo 1900-luvun alkupuolella. Moatizen kaupungin ympäristössä on laajoja avokaivoksia, joissa on ollut muun muassa brasialialaisen  suuryhtiö Valen (port. Companhia Vale do Rio Doce (CVRD)) ja intialaiskonsortio ICVL:n (International Coal Ventures Private Limited) hiilikaivoksia. Myös muita kaivannaisia on pyritty hyödyntämään. Kaupungissa louhitun hiilen tehokkaammaksi kuljettamiseksi on 2010-luvulta lähtien rakennettu ja perusparannettu Nacalan käytäväksi kutsuttua liikenneväylää (erityisesti rautatieyhteyttä oheisrakenteineen) Moatizesta Nacalan sataman Nacala-a-Velhan hiiliterminaaliin Intian valtameren rannalle. Kaivoslupia on Teten alueella myönnetty hyvin mittava määrä. Toiminnan myötä kaivospaikkojen ja liikenneväylän paikalla aiemmin asuneita ihmisiä on siirretty uusille asuinpaikoille. Tämä on aiheuttanut perusteltua kritiikkiä myös ihmisoikeus- ja ympäristöjärjestöjen puolelta, koska monet korvaavat asuinpaikat eivät ole olleet soveliaita esimerkiksi maanviljelyllä eläneiden talouksien toimeentulon jatkamiseen vesivarojen uupuessa uusista paikoista. Vuonna 2021 Vale ilmoitti vetäytyvänsä hiilikaivoksiin liittyvistä liiketoiminnoistaan. Moatizen hiilikaivokset se myi intialaiseen Jindal Groupiin kuuluvalle Vulcan Minerals -yhtiölle. Hiilikaivosyhtiö (ICVL) rahtaa Moatizessa louhimansa laivattavaksi Beiran satamaan.