stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Randolph Hearst
Yksityiselämä

Upporikas William Randolph Hearst tunnettiin suurellisesta yksityiselämästään; lehtimagnaatin ystäväpiiriin kuulunut Charles Chaplin totesi muistelmissaan, että ”Hearst tuhlasi miljoonia aivan kuin ne olisivat olleet taskurahoja”.
Hearst sijoitti imperiuminsa keskuksen San Simeoniin Tyynenmeren rannalle, isältään perimälle maatilalle. Sinne hän rakennutti Hearst Castlen, suunnattoman linnan, jota rakennettiin liki keskeytyksettä vuodesta 1919 Hearstin kuolemaan 1951 asti. Hearst Castle on valtava rakennuskompleksi joka jäljittelee melko sekavasti historiallisia rakennustyylejä; esimerkiksi sen päärakennus muistuttaa espanjalaista katedraalia. Hearst rahtautti linnaansa Euroopasta ja Egyptistä tukuittain antiikkihuonekaluja, taideteoksia ja jopa kokonaisia interiöörejä. Puutarhassa on aito roomalaisen temppelin pääty, jonka Hearst osti Euroopasta ja siirrätti paloina Kaliforniaan. Linnaan kuului 56 makuuhuonetta, kaksi jättikokoista uima-allasta (yksi ulkona ja yksi sisällä), elokuvateatteri, lentokenttä ja maailman suurin yksityinen eläintarha.
Hearst Castle oli 1920- ja 30-luvuilla yksi Hollywoodin ja koko Yhdysvaltojen seurapiirielämän keskuksia. Hearstin linnaan saivat kutsuja valkokankaan kirkkaimmat elokuvatähdet, kuten Charles Chaplin, Cary Grant ja Marxin veljekset, sekä myös suurmiehet ja poliitikot, kuten Yhdysvaltain presidentti Calvin Coolidge ja Britannian tuleva pääministeri Winston Churchill. Vieraat saapuivat joko lentäen Hearst Castlen omalle lentokentälle tai rautateitse Hearstin yksityisellä junalla.
40-vuotias William Randolph Hearst nai vuonna 1903 Millicent Willsonin, 21-vuotiaan revyytytön New Yorkista. Pariskunta sai yhdessä viisi poikaa. Runsaan kymmenen vuoden avioliiton jälkeen Hearst aloitti rakkaussuhteen itseään 34 vuotta nuoremman näyttelijätär Marion Daviesin kanssa. Vuodesta 1919 Hearst ja Davies asuivat ajoittain avoimesti yhdessä, ja 1920-luvun puolivälissä Millicent Hearst jätti miehensä pysyvästi; Hearstit eivät kuitenkaan koskaan ottaneet virallista avioeroa. W. R. Hearst yritti lähes pakkomielteisesti luoda rakastajattarelleen uraa filmitähtenä: Cosmopolitan Pictures -yhtiö perustettiin vain Marion Daviesin elokuvia tuottamaan, ja kaikissa Hearstin lehdissä mainostettiin näyttävästi Daviesia. Tällä on kuitenkin arveltu olleen vain kielteistä vaikutusta Daviesin uraan, koska hänen kohusuhteensa Hearstin kanssa jätti varjoonsa hänen uransa näyttelijänä.
Romahdus

Vuoden 1929 pörssiromahdus ja 1930-luvun suuri lama tuhosivat Hearstin lehdistöimperiumin. On arveltu, että valtavalla vauhdilla rakennettu sanomalehtien ketju ei koskaan olisi tullut omillaan toimeen, ja että kaivoksista, maanviljelystä ja metsäteollisuudesta saadut varat pitivät myös lehdistöpuolta pystyssä. Lama horjutti pahasti Hearstin lehtiä, eikä ahdinkoa parantanut niiden kustantajan poliittinen asenne: 1930-luvun ensimmäisinä vuosina Hearst oli Franklin D. Rooseveltin ja New Deal -politiikan kannattaja, mutta kääntyi vuonna 1935 suosittua Rooseveltia vastaan ja julkaisi New Dealia vastaan suunnattua raivopäistä kritiikkiä kaikissa lehdissään.
Lopulta vuonna 1936 Hearst-yhtymä joutui oikeuden päätöksellä yrityssaneeraukseen, jossa sanomalehtiä ja muita sen omistuksia lakkautettiin tai myytiin pois. Hearst itse menetti aiemman, lähes rajattoman määräysvallan yhtiöihinsä ja muuttui tavalliseksi johtajaksi jonka oli toteutettava ulkopuolisia käskyjä. Hearst Corporation jatkoi kuitenkin toimintaansa, ja William Randolph Hearst työskenteli yhtymässä kuolemaansa vuonna 1951 asti.
Citizen Kane

Orson Wellesin elokuva Citizen Kane (1941) on kenties se asia, josta William Randolph Hearst nykyään parhaiten muistetaan. Wellesin elokuvan pääosassa on lehtikuningas Charles Foster Kane, joka on vain heikosti naamioitu kopio W. R. Hearstista: Kane on kaivosmiljonäärin perijä joka aloittaa uran sanomalehtimiehenä, lietsoo Yhdysvaltain-Espanjan-sotaa kasvattaakseen lehtiensä levikkiä, epäonnistuu pyrkimyksissään päästä politiikkaan, rakentaa itselleen valtavan Xanadu-linnan ja yrittää pakkomielteisesti tehdä lahjattomasta rakastajattarestaan suurta oopperalaulajaa. Väitetään jopa, että elokuvan kuuluisa avainsana Rosebud ("Ruusunnuppu") olisi hellittelynimi, jota Hearst käytti Marion Daviesin intiimeistä osista.
Hearst raivostui elokuvasta ja yritti kaikin tavoin estää sen valmistumista. Hän tarjosi elokuvayhtiö RKO:lle 842 000 dollaria Citizen Kanen kaikkien kopioiden tuhoamisesta. Kun tämä ei onnistunut, Hearst pyrki tuhoamaan elokuvan taloudellisesti: hän kielsi omistuksiinsa kuuluvia lehtiä arvostelemasta tai edes mainitsemasta elokuvaa, ja esti vaikutusvallallaan monia elokuvateatteriketjuja esittämästä sitä. Citizen Kane menestyikin huonosti, mikä johti hankaluuksiin Orson Wellesin myöhemmällä uralla. Hearstin voitto on kuitenkin myöhemmin kääntynyt hänen tappiokseen: Citizen Kane on äänestetty lukuisia kertoja maailman parhaaksi elokuvaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Randolph Hearst Wikimedia Commonsissa
Sanomalehtikeisari, Suomen Kuvalehti, 10.12.1938, nro 49, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pilakuvassa Joseph Pulitzer ja Hearst Yellow Kideiksi pukeutuneina johtavat yleistä mielipidettä Yhdysvaltain-Espanjan sodan kannalle (1898).
Hearst noin vuonna 1910.
Millicent Hearst vuonna 1906.
Hearst Castle
Semafori

Semafori voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Siipiopastin rautatieliikenteessä
Lippusemafori eli lippuviittoilu merillä
Semafori taideteos
Semafori, tietotekniikassa käytettävä synkronointitoiminto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Semafori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
20 Granite Creek

| 20 Granite Creek Moby Grape |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1970
 Julkaistu: 1971
 Tuottaja(t): David Rubinson, Moby Grape Productions
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 32.53
 Levy-yhtiö: Reprise
Moby Grapen muut julkaisut
| Truly Fine Citizen 1969 | 20 Granite Creek 1971 | Great Grape 1972 |
20 Granite Creek on Moby Grapen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1971 levymerkillä Reprise.
Kappaleet > A-puoli

Gypsy Wedding – 2.30 (säv. Mosley)
I'm the Kind of Man That Baby You Can Trust – 2.38 (säv. Miller)
About Time – 2.52 (säv. Stevenson)
Goin' Down to Texas – 2.00 (säv. Lewis)
Road to the Sun – 2.48 (säv. Mosley)
Apocalypse – 2.11 (säv. Lewis)
Kappaleet > B-puoli

Chinese Song – 5.42 (säv. Spence)
Roundhouse Blues – 2.45 (säv. Miller)
Ode to the Man at the End of the Bar – 3.43 (säv. Mosley)
Wild Oats Moan – 3.12 (säv. Miller, Stevenson)
Horse Out in the Rain – 2.20 (säv. Lewis)
Kokoonpano

Bob Mosley – basso, laulu
Jerry Miller – sähkökitara, laulu
Peter Lewis – sähkökitara, laulu
Don Stevenson – rummut
Skip Spence – sähkökitara, laulu, koto
Kokoonpano > Sessiomuusikot

Gordon Stevens – sähköviulu, dobro, mandoliini
David Rubinson – sähköpiano, Congarummut
Andy Narell – steel rummut
Jeffrey Cohen – basso
Arviot

Allmusic:
Sirpaleliivi

Suomen maavoimien sirpaleliivi.
Sirpaleliivi on suojaliivi, joka on tarkoitettu suojaamaan käyttäjänsä ylävartaloa esimerkiksi kranaatin sirpaleilta. Liivin suojaava materiaali voi olla kevlar, keraamiset levyt tms. Sirpaleliivi voi suojata myös pistoolin luodeilta, riippuen luodin nopeudesta. Esimerkiksi asepalvelustaan suorittavat käyttävät sirpaleliivejä ampuessaan kranaatinheittimellä. Sirpaleliiveissä voi olla myös varustetaskuja ja kiinnityskohta repulle tehtävän vaatimia varusteita varten.
Sirpaleliivin kehitti ensimmäisenä yhdysvaltalainen sotakirurgieversti (myöhemmin kenraalimajuri) Malcolm C. Grow yhdessä brittiläisen Wilkinson Sword -yrityksen kanssa toisen maailmansodan aikana. Se suunniteltiin suojaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien sotilaita saksalaisten ilmatorjunnan kranaattien aiheuttamilta sirpaleilta.
Sininen linja (Tukholman metro)

Sininen linja (ruots. Blå linjen) on Tukholman metron ratajärjestelmä, jolla liikennöivät linjat 10 (Kungsträdgården–Hjusta) ja 11 (Kungsträdgården–Akalla).
Sininen linja on lyhin Tukholman metron kolmesta linjasta. Linjalla on 20 asemaa, joista 19 on maan alla, ja vain yksi asema, Kista on maan pinnalla. Sen pituus on 24,5 kilometriä. Linja alkaa Tukholman keskustasta Kungsträdgårdenista, haarautuu kahteen suuntaan Västra skogenissa ja päättyy Akallaan ja Hjulstaan Kistassa.
Linja avattiin 31. elokuuta 1975 T-Centralenin ja Hjulstan välillä. Kaksi vuotta myöhemmin sitä jatkettiin ensin kesäkuussa Hallonbergenistä Akallaan ja lokakuussa T-Centralenista Kungsträdgårdeniin. Akallaan avatulle osuudelle rakennettiin Kymlingen asema, joka kuitenkin jäi keskeneräiseksi eikä sitä ole otettu käyttöön. Västra skogenin ja Rinkebyn asemien välille avattiin uusi Sundbybergin kautta kulkeva linjaus 19. elokuuta 1985. Vanha Hallonbergenin ja Rinkebyn välinen rata on nykyisin huoltokäytössä, ja sen varrella on Rissnen metrovarikko.
Vuonna 2013 päätettiin, että sinistä linjaa jatketaan luoteessa Akallasta Barkarbyn paikallisjuna-asemalle ja etelässä Kungsträdgårdenilta Gullmarsplanille, jossa rata haarautuu uudelle rataosuudelle Nackan keskukseen ja yhdistyy nykyiselle vihreän linjan rataosuudelle kohti Hagsätraa. Molempien laajennusten rakennustyöt alkavat vuonna 2019, ja niiden on arvioitu kestävän 7–8 vuotta. Södermalmille rakennetaan töiden yhteydessä metron syvimmällä oleva asema, Sofia, noin sadan metrin syvyyteen.
Vuonna 2020 sinisellä linjalla kulki 124 400 matkustajaa päivässä.
C9-juna linjalla Kistan pohjoispuolella.
Simone Hauswald

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Simone Hauswald |  Simone Hauswald |  Simone Hauswald |  |
Maa:   Saksa
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hanty-Mansijsk 2010 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang | sprintti |  |
|  Pronssia | Hanty-Mansijsk 2003 | viesti |  |
|  Pronssia | Oberhof 2004 | viesti |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2009 | sekaviesti |  |
Simone Hauswald (o.s. Denkinger, s. 9. toukokuuta 1979) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän on kaksinkertainen olympiamitalisti, sekaviestin maailmanmestari ja viisinkertainen MM-mitalisti.
Hauswald hiihti Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2003 avausosuuden Saksan viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Venäjän ja Ukrainan jälkeen. Normaalimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Seuraavissa MM-kilpailuissa Oberhofissa 2004 hän saavutti jälleen viestistä pronssia ja oli lisäksi yhteislähdössä neljäs. Pyeongchangin MM-kilpailuissa hän saavutti Kati Wilhelmin jälkeen hopeaa sprinttikilpailussa. Sekaviestissä hän hiihti toisen osuuden Saksan pronssijoukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai pronssia yhteislähtökilpailussa sekä viestissä. Hän hiihti avausosuuden Saksan voittaessa sekaviestin maailmanmestaruuden Hanty-Mansijskissa 2010.
Maailmancupissa Hauswald ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle oltuaan kolmas Anterselvan takaa-ajokilpailussa tammikuussa 2005. Ensimmäisen voittonsa hän sai Hochfilzenin sprinttikilpailussa joulukuussa 2008. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 2009–2010. Aiemmin hän oli yltänyt sijalle 11 kaudella 2005–2006 ja yhdeksänneksi kaudella 2008–2009.
Maailmancupin palkintosijat

Kausi 2004–2005: Anterselva takaa-ajossa kolmas, Hanti-Mansijsk sprintissä kolmas
Kausi 2007–2008: Kontiolahti normaalimatkalla kolmas
Kausi 2008–2009: Hochfilzen sprintissä voitto, takaa-ajossa ja normaalimatkalla kolmas, Pyeongchang (MM) normaalimatkalla kolmas, Vancouver normaalimatkalla voitto, Trondheim yhteislähdössä toinen, Hanti-Mansijsk yhteislähdössä voitto ja sprintissä toinen
Kausi 2009–2010: Oberhof sprintissä voitto, Ruhpolding yhteislähdössä toinen, Vancouver yhteislähtö kolmas, Kontiolahti takaa-ajossa kolmas, Oslo sprintissä, takaa-ajossa ja yhteislähdössä voitto
Aiheesta muualla

Kotisivut (saksaksi)
Sisävedet

Sisävesiä ovat kaikki meren rannikolta sisämaan suuntaan sijaitsevat vesiympäristöt. Suomessa kaikkien sisävesien yhteenlaskettu pinta-ala on noin 3,4 miljoonaa hehtaaria, joka vastaa noin 8 % Suomen kokonaispinta-alasta.
Sisävesiä ovat esimerkiksi järvet, joet, lammet, virrat, kosket.ja purot. Sisävedet muodostavat vesistöjä, joita jakavat vedenjakajat. Vedenjakaja-alueella joet, virrat ja purot muovaavat maaperään laaksoja ja kanjoneita. Vedenjakajan alueella järvet ovat suhteellisen paljon merenpintaa korkeammalla ja niiden valuma-alueet ovat suppeita. Jos järvien ja jokien valuma-alueilla on runsas pohjavesivaranto, alueella voi esiintyä useita lähteitä.  Vesistöjen latvavedet sijaitsevat joskus hajanaisesti laajalla alueella.
Monet sisävedet ovat saaneet nykyisen muotonsa geologisten muutosten myötä. Näihin muutoksiin kuuluvat jääkauden vaikutukset. Monet järvet ja lammet syntyivät viimeisimmän jääkauden jäätikön sulamisen aiheuttamien tapahtumien johdosta.
Sit Still, Look Pretty

| ”Sit Still, Look Pretty” Daya |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Daya EP & Sit Still, Look Pretty
 Äänitetty : 2015
 Julkaistu: 29. maaliskuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Scott Bruzenak, Gino Bartletta
 Tyylilaji: synthpop
 Kesto: 03.20
 Levy-yhtiö: Artbeatz, Z, RED
Dayan muut singlet
| ”Don’t Let Me Down” 2016 | ”Sit Still, Look Pretty” 2016 | ”Words” 2016 |
Sit Still, Look Pretty on yhdysvaltalaislaulaja Dayan kappale. Se julkaistiin hänen taiteilijanimeä kantavan EP-levyn sekä kappaleen nimeä kantavan debyyttistudioalbumin toisena singlenä 29. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Gino Barletta, Mike Campbell sekä Britten Newbill ja sen tuotannosta vastasi Scott Bruzenak. Sanoiltaan kappale kertoo naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämisestä.
”Sit Still, Look Pretty” pääsi ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 100, josta se nousi lopulta sijalle 28. Kappale on päässyt listoille myös Belgiassa, Kanadassa, Slovakiassa ja Tšekissä. Yhdysvalloissa kappale on myynyt kaksinkertaista platinaa kahdella miljoonalla myydyllä kopiolla. Kappalelle on toteutettu myös sekä lyriikkavideo että virallinen musiikkivideo, jotka julkaistiin 6. maaliskuuta ja 9. syyskuuta 2016. Video oli ehdolla Ardylle vuoden 2017 Radio Disney Music Awardsissa kategoriassa ”Vuoden paras kappale”.
Käännös suomeksi
Shinin’ On

| Shinin' On Grand Funk Railroad |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 1974
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Todd Rundgren
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 33.52
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Listasijoitukset
  2. (6. huhtikuuta 1974)   5. (1974)   10. (viikko 18/1974)
Grand Funk Railroadin muut julkaisut
| We're an American Band 1973 | Shinin' On 1974 | All the Girls in the World Beware!!! 1974 |
Shinin' On on yhdysvaltalaisen Grand Funk Railroad -yhtyeen maaliskuussa 1974 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Sille sisältyy Yhdysvalloissa listaykköseksi noussut cover ”The Loco-Motion”.
Kappaleet

Shinin’ On – 5.59 (säv. Don Brewer/Mark Farner)
To Get Back In – 3.56 (säv. Farner)
The Loco-Motion – 2.46 (säv. Gerry Goffin/Carole King)
Carry Me Through – 5.34 (säv. Brewer/Craig Frost)
Please Me – 3.37 (säv. Brewer/Farner)
Mr. Pretty Boy – 3.08 (säv. Brewer/Farner/Frost)
Gettin’ Over You – 3.59 (säv. Brewer/Frost)
Little Johnny Hooker – 4.59 (säv. Farner)
Kappaleet > Bonuskappaleet vuoden 2003 uusintapainoksella

Destitute and Losin' – 7.03 ("The Loco-Motion" -singlen b-puoli, säv. Farner)
Shinin’ On – 6.09 (2003 Remix, säv. Brewer/Farner)
Kokoonpano

Mark Farner – laulu, kitara, guitarrón, huuliharppu, urut kappaleessa "Carry Me Through"
Don Brewer – laulu, rummut, lyömäsoittimet
Mel Schacher – bassokitara
Craig Frost – laulu, urut, klavinetti, piano, moog, mellotron
Todd Rundgren – kitara kappaleessa "Carry Me Through"
Scaligera Basket Verona

| Scaligera Basket Verona |
| --- | --- |
Liiga:  Lega Nazionale Pallacanestro
Perustettu:  1951
Historia:  1951–2002 2009–
Areena:  PalaOlimpia kapasiteetti 5 350
Kotipaikka:  Verona, Italia
Värit:           
Presidentti:   Vicenzi Giuseppe
Päävalmentaja:    Faina Filippo
Mestaruudet:   1 Korać Cup  1 Italian Super Cup  1 Italian Cup 
Kotisivu:  www.basketscaligero.it
Scaligera Basket Verona on italialainen koripalloseura Veronasta. Seura on pelannut viimeksi kaudella 2001–2002 Serie A:ssa, jonka jälkeen se lakkautettiin. Vuoden 2009 jälkeen Basket Verona aloitti uudelleen toimintansa.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (italiaksi)
LegaBasket (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Eurobasket (englanniksi)
Sidney Paget

Sidney Paget
Sidney Edward Paget (4. lokakuuta 1860 – 28. tammikuuta 1908) oli Lontoossa syntynyt brittiläinen kuvittaja, joka tunnetaan parhaiten hänen tekemistään kuvituksista sir Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -tarinoihin. Paget työskenteli pääasiallisesti brittiläiselle The Strand Magazine -kuukausijulkaisulle, jossa Doyle myöhemmin julkaisi suurimman osan tuotannostaan.
Usein on esitetty, että Paget olisi käyttänyt veljeään Walteria tai itseään Holmesin esikuvana. Pagetin toinen veli, Henry Marriot, on kuitenkin kieltänyt sen: "Väite, että taiteilijan veli Walter - tai joku muu henkilö - olisi ollut Sherlock Holmesin mallina, on väärä." Teoria on syntynyt siitä, että Sidneyn piirtämien kuvitusten Holmesissa on runsaasti kummankin veljeksen näköä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sidney Pagetin koko Sherlock Holmes -kuvitus (englanniksi)
Savukotingat

| Savukotingat |
| --- | --- |
 Ruostekotinga (Lipaugus unirufus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Savukotingat Lipaugus  Boie, 1828
Katso myös
   Savukotingat Wikispeciesissä   Savukotingat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savukotingat (Lipaugus) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Savukotingoihin kuuluu BirdLifen mukaan seitsemän lajia.
Savukotingoihin (Lipaugus) kuuluvia lajeja

Boliviankotinga (Lipaugus uropygialis)
Haavakotinga (Lipaugus streptophorus)
Piiskakotinga (Lipaugus vociferans)
Ruostekotinga (Lipaugus unirufus)
Ruskolakkikotinga (Lipaugus weberi)
Savukotinga (Lipaugus fuscocinereus)
Viirukurkkukotinga (Lipaugus lanioides)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Lipaugus (englanniksi)
ZipcodeZoo: Lipaugus (englanniksi)
4 am Illusion

| 4 am Illusion Anal Thunder |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. elokuuta 2008
 Formaatti: LP, CD
 Tyylilaji: punk, hardcore punk
 Kesto: 32.18
 Levy-yhtiö: Fullhouse
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 33.
Anal Thunderin muut julkaisut
| Table for One 2006 | 4 am Illusion 2008 | Time of Your Life 2010 |
4 am Illusion on punkyhtye Anal Thunderin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 2. elokuuta 2008 levymerkillä Fullhouse Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Vastaanotto

Rumban arvio suitsuttaa albumin pitävän kuuntelijan mielenkiinnon yllä etenkin nokkelien sanoitustensa ansiosta, vaikka musiikki onkin ”kohkaamista”. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille neljä ja puoli tähteä viidestä, kehuen musiikin toimivan monimuotoisuudessaan mollissa ja duurissa. Hän nosti albumin yhdeksi parhaaksi punklevytykseksi vuosiin.
Kappaleet

The First Song of the Album – 1.43
War on Alcohol – 2.30
Deaf or Dumb? – 2.26
Freakshow – 3.09
Hockey Temper – 2.46
29 – 2.52
Dance Motherfucker – 2.14
How's My Make Up? – 2.31
Last Laugh – 2.24
Stockholm-95 – 2.48
Wave Your Flags – 3.33
Liquid Face Lift – 3.22
Arvostelut

Desibeli.net:
Rumba: positiivinen
Aiheesta muualla

4 am Illusion iTunesissa
Sininen laguuni (kylpylä)

Kylpylän altaita geotermisen laitoksen edustalla.
Kylpylän päärakennus vasemmalla.
Sininen laguuni (isl. Bláa lónið, engl. Blue Lagoon) on geoterminen kylpylä Islannissa. Se on yksi Islannin suosituimmista nähtävyyksistä. Sininen laguuni sijaitsee 47 km:n päässä Reykjavíkista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kylpylän kotisivut (englanniksi)
Scalesia pedunculata

| Scalesia pedunculata |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Scalesia
Laji::  pedunculata
Kaksiosainen nimi
 Scalesia pedunculata  Hook.f. 
Katso myös
   Scalesia pedunculata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Scalesia pedunculata on Galápagossaarilla kasvava asterikasveihin kuuluva puu.
Monet Scalesia-suvun kasvit jäävät pensaiksi, mutta Scalesia pedunculata kasvaa kymmenmetriseksi puuksi. Sitä kasvaa Santa Cruzilla, San Cristóbalilla, Floreanalla ja Santiagolla.
Aiheesta muualla

Scalesia Galápagos Conservation Trust (englanniksi)
Siniviittapitta

| Siniviittapitta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pitat Pittidae
Suku::  Pitat Pitta
Laji::  soror
Kaksiosainen nimi
 Pitta soror  Wardlaw-Ramsay, 1881 
Synonyymit
 Hydrornis soror 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siniviittapitta (Pitta soror) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Siniviittapittaa tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 579 000 km². Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sanniquellie

| Sanniquellie Sangbui, Sanokole, Sanokwele |
| --- | --- |

 Sanniquellie
 Koordinaatit: 7°21′40″N, 8°42′40″W 
Valtio:   Liberia
Piirikunta:  Nimba
Väkiluku (2008):  11 854
Aikavyöhyke:  UTC0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanniquellie (tunnetaan myös nimillä Sangbui, Sanokole tai Sanokwele) on pieni kaupunki Liberian keskisen alueen pohjoisosassa. Kaupunki on aluehallinnollinen keskus ja sen väkiluku vuonna 2008 oli vajaat 12000.
Maantiede

Sanniquellie sijaitsee pääkaupunki Monroviasta ja Norsunluurannikolta tulevien teiden risteyksen tuntumassa.
Talous ja palvelut

Sanniquellie on paikallisten maataloustuotteiden sekä norsunluukäsitöiden kauppapaikka. Kaupungissa kaupattavista maataloustuotteista merkittävimpiä ovat riisi, maniokki, palmuöljy sekä palmunytimet. Myös timanttikaivostoiminta on ollut tärkeää alueen taloudelle.
Sanniquelliessa on toisen asteen oppilaitoksia sekä sairaala.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanniquellie Wikimedia Commonsissa
Sojuz 5

Sojuz 5 oli Neuvostoliiton Sojuz-ohjelman yhteislento Sojuz 4:n kanssa. Sojuz 5:n lento alkoi 15. tammikuuta 1969 ja Sojuz 4:n lento päivää aiemmin, 14. tammikuuta 1969. Yhteislennon aikana alukset telakoituivat toisiinsa.
Telakoituminen kesti 4 tuntia ja 35 minuuttia. Sojuz 5:ssä oli kolmen hengen miehistö, kosmonautit Boris Volynov, Aleksei Jelisejev ja Jevgeni Hrunov. Sojuz 4:ssä oli taas alun alkaen vain yhden hengen miehistö, kosmonautti Vladimir Šatalov. Telakoitumisen aikana kosmonautit Jelisejev ja Hrunov siirtyivät Sojuz 5:stä Sojuz 4:n.
Sojuz 5 palasi avaruudesta 18. tammikuuta 1969 vain kosmonautti Volynov ohjaimissaan, kun taas Sojuz 4 oli palannut avaruudesta jo päivää enemmin, 17. tammikuuta 1969, mukanaan kosmonautit Šatalov, Jelisejev ja Hrunov.