stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beit She’an

| Beit She’an (בֵּית שְׁאָן) |
| --- | --- |
 Näkymä Beit She'aniin
 Logo
 Beit She’an
 Koordinaatit: 32°30′N, 35°30′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Pohjoinen
Väkiluku (2017):  17 704
 
 www.bet-shean.org.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beit She’an tai Bet-Sean (hepr. ‏בֵּית שְׁאָן‎) on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 17 704.
Kaupungin paikalla on ollut asutusta jo neoliittiselta kaudelta lähtien. Muinaiset egyptiläiset rakensivat paikalle varuskunnan. Hellenistisellä kaudella kaupunki sai nimen Skythopolis. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista ja kasvoi suurimmilleen Bysantin valtakunnan aikana. Kaupunki raunioitui kuitenkin maanjäristyksessä vuonna 749, eikä se enää kasvanut entisiin mittoihinsa. Vuoden 1948 Israelin itsenäisyyssodasta lähtien kaupunki on kuulunut Israeliin.
Historia > Varhainen historia

Merkkejä asutuksesta Beit She’anissa eli Bet-Seanissa on jo neoliittiselta ja kalkoliittiselta kaudelta. Vuoden 1450 eaa. paikkeilla paikalle perustettiin egyptiläinen varuskunta. Varuskunnan perusti mahdollisesti Meggidon taistelun jälkeen paikallisia kanaanilaisia hallitsijoita vastaan sotinut Thutmosis III. Ensimmäinen maininta Bet-Seanista on Karnakin temppelissä nimellä bt š’ir ja Amarna-kirjeissä nimellä bit ša-a-ni. Nimen tarkkaa merkitystä ei tunneta. Samassa muodossa Bet kirjoitetut paikannimet viittaavat usein johonkin paikalla palvottuun jumaluuteen, mutta jonkin S(h)ean-nimisen jumalan sijaan paikalliset kanaanilaiset palvoivat tiettävästi Mekalia.
Ilmeisesti paikan egyptiläiseen kauteen liittyen Bet-Sean mainitaan myös Vanhan testamentin Joosuan ja Tuomarien kirjoissa. Kaupunki annetaan Manassen heimolle. Egyptiläiset hylkäsivät Bet-Seanin ehkä 1100-luvulla eaa. Arkeologit ovat löytäneet merkkejä paikan tuhoutumisesta, sekä merikansoihin liitetystä keramiikasta Kyprokselta. On mahdollista että egyptiläisiä seurasivat filistealaiset, mutta he eivät jättäneet jälkeensä huomattavampia merkkejä itsestään. Bet-Sean liitettiin Israelin alueisiin luultavasti kuningas Daavidin valtakaudella. Yhdistyneen kuningaskunnan hajottua se luetteloidaan kuitenkin Egyptin faaraon Siisakin hallitsemana kaupunkina vuonna 925 eaa. Kaupunki tuhoutui ehkä egyptiläisvalloituksen tai sittemmän assyrialaisvalloituksen yhteydessä 733–732 eaa.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

Kaupunki perustettiin ja asutettiin uudelleen hellenistisellä kaudella Ptolemaios II:n aikana 282–246 eaa. alueen tultua osaksi ptolemaiosten valtakuntaa. Tuolloin kaupunki sai uuden nimen Skythopolis. Se oli mahdollisesti viittaus skyytteihin, joita on palvellut palkkasotilaina hellenististen hallitsijoiden armeijoissa.
Seleukidihallitsija Antiokhos IV teki Skythopoliista itsehallinnollisen poliksen. Myöhemmin kaupungin valtasi Johannes Hyrkanos ja vuonna 63 eaa. roomalainen kenraali Pompeius. Josephuksen mukaan Skythopolis oli Dekapoliin kaupungeista suurin. Dekapolis mainitaan puolestaan useita kertoja Uudessa testamentissa.
Roomalaiset rakennuttivat etenkin 100-luvulta lähtien kukoistamaan alkaneeseen kaupunkiin teattereita, amfiteattereita, nymfaioneja, sekä akropoliilla olleen ja vuonna 749 maanjäristyksessä tuhoutuneen temppelin. Kaupunki oli suurimmillaan Bysantin valtakunnan aikana, jolloin sen asukasluku oli arviolta 30 000–40 000. Sen asukkaisiin kuului pakanoita, kristittyjä, juutalaisia ja samarialaisia. Myöhäisellä roomalaisella kaudella Skythopolis oli Palaestina secundan provinssin pääkaupunki.
Historia > Myöhempi historia

Muslimit valtasivat kaupungin vuonna 636 Bysantin armeijan kärsittyä tappion Jarmukin taistelussa. Kaupunki kadotti aikaisemman nimensä Skythopolis ja sitä alettiin kutsua alkuperäisestä nimestä johdetulla nimellä Beisan. Kaupunkia asutettiin vielä umaijadien kaudella, mutta se raunioitui suuressa maanjäristyksessä vuonna 749. Kaupunkia jälleenrakennettiin abbasidien kaudella, mutta se ei enää koskaan kasvanut aikaisempiin mittoihinsa. Ristiretkeläiset rakensivat paikalle linnoituksia.
Vuosisatoja myöhemmin britit valtasivat paikan ensimmäisen maailmansodan aikana syyskuussa 1918. Vuonna 1921 Beit She’anin kaupungin asukasluku oli 2 000 ja monet heistä paikallisia beduiineja. Kaupunkiin muutti myös joitakin juutalaisia, jotka kuitenkin lähtivät vuoden 1929 ja 1936 mellakoiden aikana. Juutalaiset valtasivat kaupungin Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948 ja sen arabiasukkaat pakenivat. Paikalle alkoi muuttaa juutalaisia siirtolaisia ja sen asukasluku kasvoi vuoden 1950 lukemasta 1 200 lukuun 12 800 vuonna 1968. Kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 kaupunkia tulitettiin ajoittain tykistöllä Jordaniasta, jonka puolelta Jordanjokea Israeliin soluttautui myös palestiinalaistaistelijoita. Olot rauhoittuivat kuitenkin vuoden 1975 jälkeen. Israel teki rauhan Jordanian kanssa vuonna 1994, ja nykyisin kaupungin lähellä sijaitsee raja-asema.
Talous

Beit She’ania ympäröivä alue kuuluu Israelin tärkeimpiin puuvillan kasvatusalueisiin. Monet paikalliset työskentelevätkin alueen kibbutzeissa. Kaupungissa on myös esimerkiksi tekstiili- ja muoviteollisuutta, sekä pienempimuotoista liiketoimintaa.
Väestö

Beit She’anin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 17 704. Monet kaupungin juutalaisista siirtolaisista tulivat Marokosta, Iranista, Irakista ja Turkista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beit She’an Wikimedia Commonsissa
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma’alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi’in-Maccabim-Re’ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra’annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Beit She’anista löydetty egyptiläinen steela.
Roomalaisaikaisia pylväitä.
Beit She’anin kaupungintalo.
Janitsaarit

Janitsaarien lippu
Janitsaari
Janitsaarit (turk. yeni ceri, ”uusi armeija”) olivat Osmanien valtakunnan orjasotilaita ja armeijan ja laivaston eliitti- ja ydinjoukkoja 1300-luvulta 1800-luvulle. Etenkin 1400- ja 1500-luvuilla janitsaarit olivat merkittävä sotilaallinen ja poliittinen voima. Vuonna 1400 heitä oli noin tuhat, 1500-luvun lopussa yli 20 000 ja 1800-luvun alussa 135 000.
Valtaosa janitsaareista oli lapsina orjiksi otettuja kristittyjä, jotka käännytettiin muslimeiksi. Sulttaanit luottivat enemmän orjasotilaisiin, kuin muslimialamaisiinsa, joilla tyypillisesti oli heimoihin liittyviä sidonnaisuuksia. Myöhemmin myös turkkilaisia muslimeja otettiin riveihin. Janitsaarit toimivat myös sulttaanin palatsin vartijoina ja henkivartiostona sekä poliiseina Istanbulin kujilla. Vaikka janitsaarit olivat periaatteessa orjia, he nauttivat myös palkkaa. Ennen pitkää he saivat huomattavasti poliittista valtaa. Sulttaani Osman II valitti, että hänestä oli tullut omien orjiensa alamainen.
Janitsaariarmeijan vaiheita

1300-luvun alussa syntyneessä Osmanien valtakunnassa janitsaarit eli "uusi armeija" oli aluksi sotavangeista koottu sulttaanin henkivartiosto, jota sulttaanit pitivät luotettavampana kuin alamaisiaan. Järjestelmän perusti sulttaani Murad I (1362–1389).
Janitsaariarmeijan vaiheita > Poikien sieppaukset

Jotta saataisiin luotua vielä luotettavampi joukko-osasto, vuoden 1380 vaiheilla otettiin käyttöön devşirme-järjestelmä uusien sotilaiden hankkimiseen. Sana tarkoitti keräämistä tai sadonkorjuuta. Sulttaanin edustajat haravoivat Kreikan ja Balkanin kristityt alueet joka viides vuosi ryöstäen sopiviksi katsomansa 8–14 -vuotiaat pojat. Heidät kuljetettiin   Konstantinopoliin, missä pojat ympärileikattiin ja käännytettiin islaminuskoon. Keräämisalueita olivat nykyiset Serbia, Bosnia, Kroatia, Slovenia, Albania, Makedonia, Bulgaria ja Kreikka. Niissä katkeruus muslimivaltaa kohtaan on säilynyt nykyaikaan saakka.
Janitsaariarmeijan vaiheita > Perustan laajeneminen

Kaikista pojista ei koulutettu sotilaita, vaan osasta tehtiin siviilivirkamiehiä sulttaanin palvelukseen. Sulttaani piti heitä luotettavampina kuin muslimialamaisiaan, joilla oli heimosidoksia. Janitsaarit koulutettiin sotilaselämään, eivätkä he aluksi saaneet mennä naimisiin. 1500-luvulla säännöstä luovuttiin janitsaarien painostuksesta. Myös janitsaarien lapsista tehtiin sotilaita. 1700-luvulla alkuperäisestä rekrytointitavasta luovuttiin ja riveihin valittiin myös turkkilaisia muslimeja.
Janitsaarit tunnettiin aluksi etenkin jousenkäyttötaidoistaan, mutta 1500-luvulta alkaen mukaan tulivat myös tuliaseet.  Lepanton meritaistelussa vuonna 1571 hukkui tuhansia turkkilaisia janitsaareja.
Janitsaariarmeijan vaiheita > Janitsaarien tunnukset

Janitsaarin sotilasorganisaatio oli järjestetty ruokapiirin ympärille. Korkea-arvoisia komentajia kutsuttiin nimellä çorbaci, joka tarkoitti keittäjää tai ”ylimmäistä padansekoittajaa”. Myös muut sotilasarvot määriteltiin kulinaarisilla käsitteillä: Aşçıbaşı, kokki; karakullukçu, keittiöpoika; çörekçi, leipuri; gözlemeci, leiväntekijä. Osasto tunnettiin nimellä ocak, tulipesä, ja sitä komensi ağa, mestari. Janitsaarien yleinen tunnus oli kazan-ı şerif -pata eli kunniakas pata, ja janitsaarien päähine oli koristeltu lusikalla tai puukauhalla.
Janitsaariarmeijan vaiheita > Janitsaarien loppu

Janitsaarit alkoivat osallistua poliittisiin keinotteluihin. Kun Osman II (1618–1622) yritti leikata janitsaarien palkkoja, hänet surmattiin. Tämän jälkeen janitsaarit osallistuivat usein palatsikaappauksiin. Heistä kehittyi sulttaaneille taakka ja heidän palkoistaan suuri menoerä. Kun 1800-luvun alussa janitsaarit yrittivät vastustaa armeijan modernisointia, sulttaani Mahmud II antoi ampua kanuunoilla heidän parakkeihinsa ja teloitti henkiin jääneet vuonna 1826.
Perintö

Janitsaareilla oli oma marssimusiikkityylinsä, janitsaarimusiikki eli mehter. 1700- ja 1800-lukujen molemmin puolin siitä tuli muotia eurooppalaisessa taidemusiikissa. Janitsaarimusiikin perinnettä pidetään yhä yllä Turkissa.
Janitsaarit tekivät tärkeitä päätöksiä kerääntymällä pyhän padan ympärille. Kun vuorossa oli palatsikaappaus, pata kaadettiin ja muutettiin valtavaksi rummuksi, jota lyötiin kauhalla. Vielä nykyäänkin turkkilaiset kutsuvat mellakkaa tai mitä tahansa meteliä jopa perheen sisällä  "padan nostamiseksi" (kazan kaldırmak).
Janitsaareja keittopatoineen ja puukauhoineen.
Mehter eli turkkilainen janitsaariorkesteri  1907
Abd ar-Rahman I

Abd ar-Rahman I
Abd ar-Rahman I oli Umaijadi-dynastiaan kuulunut Cordoban kalifaatin emiiri vuosina 756–788.
Tarinat kertovat, että Abd ar-Rahmanin onnistui vuonna 750 paeta abbasidien vainoa. Viimeiset umaijadit houkuteltiin esiin piiloistaan katteettomilla lupauksilla 754, jonka jälkeen heidät otettiin kiinni ja piestiin hengiltä. Kerrotaan, että Abd ar-Rahman pelastautui kuitenkin uimalla Eufratin yli ja pakenemalla Pohjois-Afrikkaan, mistä hän siirtyi Espanjaan. Tarinat paosta ovat  kuitenkin myöhemmin kirjattua legendaa, jolla osaltaan tuettiin umaijadivaltaa Espanjassa. Koko pitkä tarina voi olla myös fiktiota.
Espanjassa Abd ar-Rahman käytti taitavasti hyväkseen pienten muslimivaltioiden välisiä jännitteitä, vaati itsensä tunnustamista Cordoban hallitsijaksi isoisänsä kalifi Hishamin perijänä sekä tarjosi muhkeita korvauksia vastineeksi avusta. Lopulta hän hyökkäsi al-Andalusin kuvernöörin Yusufin kimppuun ja tämän voitettuaan vuonna 755 teki Còrdobasta pääkaupunkinsa. Yusuf tunnusti hänet Cordoban emiiriksi, mutta Abd ar-Rahman sai taistella lähes jatkuvasti eri kapinallisryhmiä vastaan. Vuonna 777 Kaarle Suuri marssi auttamaan Barcelonan kapinoivaa käskynhaltijaa Suleiman al Arabia, mutta sotaretki päättyi tuloksettomana. Keskiaikainen balladi Rolandin laulu kuvaa frankkien paluuta.
Cordoban moskeija, nykyisin katedrali
Hallitsijana Abd ar-Rahman oli energinen, julma ja toisinajattelijoita häikäilemättömästi vainonnut tyranni, joka kuoli lopulta omankin perheensä hylkäämänä ja pettämänä. Nuoruudessaan, ennen salaliittoja ja kapinoita, häntä kuvattiin hyväsydämiseksi ja hurskaaksi.   Vuonna 785 Abd ar-Rahman aloitti Cordoban suuren moskeijan rakentamisen, missä aineksina käytettiin roomalaistemppeleiden ja kirkkojen jäänteitä.
Abd ar-Rahmania seurasi emiirinä hänen poikansa Hisham I (788–796).
Jetsonit

| Jetsonit> The Jetsons |
| --- | --- |

Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  23 min.
Luoja(t):   Joseph Barbera  William Hanna 
Pääosissa:   George O'Hanlon  Penny Singleton  Janet Waldo  Daws Butler  Mel Blanc  Don Messick  Jean Vander Pyl 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    ABC (1962–1963)   Syndikointi (1985–1987)   Cartoon Network   Boomerang 
Esitetty:  23. syyskuuta 1962 –  3. maaliskuuta 1963  9. syyskuuta 1985 – 27. lokakuuta 1987 
Jaksoja:  75
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Hanna-Barbera
Aiheesta muualla
IMDb 
Jetsonit (engl. The Jetsons) on yhdysvaltalainen piirrossarja, jonka tuotti Hanna-Barbera Productions 1960-luvulla. Sarjan ensimmäisiä jaksoja esitettiin ABC-kanavalla syyskuusta 1962 aina vuoteen 1963 asti 24 jakson verran. Suosion myötä sarjasta lopulta tuotettiin yhteensä 51 jaksoa lisää, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1985–1987 välisenä aikana. Sarjan päätyttyä siitä tehtiin kolme animaatioelokuvaa vuosina 1987, 1988 ja 1990.
Suomessa Jetsonit alkoi MTV:llä 20. tammikuuta 1963. Sarjan mainostekstissä todettiin: ”katsojat tutustuvat 21. vuosisadalla elävään suihkukauden perheeseen” (engl. jet = suihku). Jetsoneista tuli Suomessa yhtä suosittu kuin muuallakin, ja pian ”suihkukauden perhe” seikkaili myös sarjakuvana ja sain oman, lyhytikäisen Jetsonit-sarjakuvalehdenkin vuonna 1964. Sarjaa näytettiin televisiossa harvakseltaan parin vuoden ajan.
Juoni

Sarja sijoittuu Orbit City -nimiseen kaupunkiin ja siinä seurataan Jetsonin perheen elämää tulevaisuudessa, jossa autot lentävät ja robotit tekevät jokapäiväiset työt muutamassa sekunnissa. Perheeseen kuuluvat Jori (George) Jetson (George O’Hanlon), kotirouva Liisa (Jane) Jetson (Penny Singleton), tytär Tiina (Judy) (Janet Waldo), poika Elmo (Elroy) (Daws Butler), koira Astro (Don Messick) sekä robotti-kotiapulainen Roosa (Rosey) (Jean Vander Pyl).
Jori on töissä Spacely Space Sprockets yhtiössä, jossa hänen pomonaan on ärhäkkä Cosmo S. Spacely (Mel Blanc). Tällä on tapana antaa Jorille potkut pienistäkin virheistä, mutta hän palkkaa tämän kuitenkin takaisin rauhoituttuaan. Jori työskentelee R.U.D.I.-nimisen tietokoneen kanssa, mutta se ei yleensä kestä ylikuormitusta, jota herra Spacely aiheuttaa vaativilla tehtävillään. Jorin ainut huoli ei kuitenkaan ole hänen oma pomonsa vaan W. C. Cogswell (Daws Butler), joka omistaa Spacelyn kilpailijayhtiön Cogswell Cogs’in. Cogswell pyrkii kaikin keinon saamaan Jorin sabotoimaan Spacelyn yhtiötä, joka tuntuu olevan Cogswellin tiellä.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  George O’Hanlon  | … |  Jori (George) Jetson   |
|  Penny Singleton  | … |  Liisa (Jane) Jetson   |
|  Janet Waldo  | … |  Tiina (Judy) Jetson   |
|  Daws Butler  | … |  Elmo (Elroy) Jetson, Henry Orbit, W.C. Cogswell   |
|  Mel Blanc  | … |  herra Spacely, sivuäänet   |
|  Don Messick  | … |  Astro, R.U.D.I.   |
|  Jean Vander Pyl  | … |  Roosa (Rosey), Gloria   |
|  Howard Morris  | … |  Montique Jetson   |
|  Dick Beals  | … |  Arthur Spacely   |
|  Gregg Berger  | … |  sivuäänet   |
|  Susan Blu  | … |  sivuäänet   |
|  Henry Corden  | … |  sivuäänet   |
|  June Foray  | … |  sivuäänet   |
|  Barry Gordon  | … |  sivuäänet   |
|  Frank Welker  | … |  Orbitty, sivuäänet (1985–1987)   |
|  Earl Boen  | … |  sivuäänet (1985–1987)   |
|  Rodger Bumpass  | … |  sivuäänet (1985–1987)   |
|  Peter Cullen  | … |  sivuäänet (1985–1987)   |
|  Pat Fraley  | … |  sivuäänet (1985–1987)   |
|  Roger Rose  | … |  sivuäänet (1985–1987)   |
|  Dan Gilvezan  | … |  Lance (1987)   |
|  Hal Smith  | … |  J. P. Gotrockets   |
Vastaanotto ja arvostelu

Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Jetsonit sijalle 70 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 46.
Elokuvat

Hanna-Barbera tuotti sarjan pohjalta kaksi animoitua televisioelokuvaa, The Jetsons Meet the Flintstones (1987) ja Rokkaava Judy Jetson (Rockin' with Judy Jetson, 1988), sekä yhden teatterilevityksessä olleen animaatioelokuvan, Jetsonit (Jetsons: The Movie, 1990).
Anne Kyllönen (hiihtäjä)

| Anne Kyllönen |
| --- | --- |
 Anne Kyllönen Quebecin maailmancupissa 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1987 (ikä 37) Kajaani
Uran tiedot
Pituus:  173 cm
Seura:  Kainuun Hiihtoseura
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008–
Paras sijoitus:  2.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  9
 Tietolaatikko päivitetty 3. marraskuuta 2019   
Aiheesta muualla
www.annekyllonen.fi
| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten maastohiihto. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sotši 2014 |  4×5 km viesti |  |
Anne Maria Kyllönen (s. 30. marraskuuta 1987 Kajaani) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän saavutti viestihopeaa Sotšin olympialaisissa 2014 ja on kilpaillut kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2011–2021. Pekingissä 2022 hän kilpaili toisissa olympialaisissaan. Hän edustaa Kainuun Hiihtoseuraa.
Kyllösen valmentajina ovat toimineet Reijo Jylhä juniorivuosina, 2007–2010 Heikki Alakärppä, 2010–2012 Jari Karinkanta, vuoteen 2017 Magnar Dalen ja toukokuusta 2017 alkaen jälleen Reijo Jylhä, joka toimii Kyllösen valmentajana edelleen.
Arvokilpailut

Kyllönen sai Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Montheyssa 2005 pronssia sprintissä ja viidellä kilometrillä. Nuorten MM-kilpailuissa Tarvisiossa 2007 hän sai viestipronssia. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 2010 hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljäs.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Kyllönen sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 33:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli perinteisen sprintissä 26:s, yhdistelmäkilpailussa 17:s ja 30 kilometrin perinteisen kilpailussa kahdeksas. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen sprintissä 20:s, parisprintissä kymmenes ja 30 kilometrin perinteisen kilpailussa 21:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 33:s ja perinteisen hiihtotavan parisprintissä seitsemäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 37:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 40:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli perinteisen sprintissä 24:s ja keskeytti yhdistelmäkilpailun.
Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti avausosuuden hopeaa saaneessa Suomen viestijoukkueessa, oli neljästoista kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, kuudestoista vapaan sprintissä ja 33:s yhdistelmäkilpailussa. Kyllöstä ei valittu vuoden 2018 Pyeongchangin olympiakisojen joukkueeseen, koska hänen kauden paras sijoituksensa maailmancupissa oli vasta 21:s. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 10 kilometrin väliaikalähtökilpailussa 16:nneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 20:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 22:nneksi, 30 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa 26:nneksi sekä 4 × 5 kilometrin viestissä neljänneksi.
Maailmancup

Kyllönen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamon sprinttikilpailussa joulukuussa 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan kolmastoista Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2010. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Milanon sprintissä tammikuussa 2012. Sprintticupin kokonaispisteissä hän sijoittui kaudella 2011–2012 yhdeksänneksi. Ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa Kyllönen saavutti oltuaan toinen Canmoren kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2012. Hän sijoittui toiseksi myös Canmoren yhdistelmäkilpailussa.
Tour de Skillä 2012–2013 Kyllönen oli kolmas Oberhofin yhdeksän kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailussa ja sijoittui kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Hän voitti perinteisen hiihtotavan parisprintin Mona-Liisa Malvalehdon kanssa Sotšissa ja sijoittui Davosissa perinteisen sprintissä kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 2012–2013 seitsemänneksi, normaalimatkojen cupissa ja sprintticupissa viidenneksi. Kaudella 2013–2014 Kyllönen sijoittui Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi ja voitti parisprintin yhdessä Aino-Kaisa Saarisen kanssa. Tour de Skillä 2013–2014 hän oli kolmas Val di Fiemmen viiden kilometrin perinteisen kilpailussa ja sijoittui kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Sprintticupissa hän oli kymmenes. Tour de Skillä 2016 hän sijoittui seitsemänneksi. Helmikuussa 2016 Kyllönen oli Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 2015–2016 kymmenenneksi.
Kyllönen sijoittui Tour de Skillä 2017 toiseksi Val di Fiemmen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tourin kokonaistuloksissa hän oli seitsemäs.
Vuoden 2018 Tour de Skin hän lopetti kesken vuodenvaihteessa 2017–2018. Kyllöseltä leikattiin selästä välilevyn pullistuma 19. syyskuuta 2018, mutta hän hiihti jo maailmancupissa 2018–2019.
SM-kilpailut

Kyllönen on voittanut Suomen mestaruuden perinteisen tyylin sprintissä vuosina 2010, 2012 ja 2015, vapaan hiihtotavan sprintissä 2014, 2016, 2017 ja 2020, viiden kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa vuonna 2013, kymmenen kilometrin perinteisen kilpailussa 2014 ja 2025 sekä 30 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa vuosina 2012 ja 2016. SM-hopeaa hän on saavuttanut perinteisen hiihtotavan sprintissä 2013 ja 2025, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2019, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2021 ja 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 2025 sekä SM-pronssia 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015, 3,75 kilometrin perinteisen kilpailussa ja sitä seuranneessa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajossa 2016, perinteisen hiihtotavan sprintissä ja 10 kilometrin perinteisen kilpailussa vuoden 2021 kisoissa sekä vapaan hiihtotavan sprintissä 2024.
RN Perseo (1905)

| RN Perseo |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pattison, Napoli
Kölinlasku:  10. elokuuta 1904
Laskettu vesille:  5. joulukuuta 1905
Palveluskäyttöön:  26. elokuuta 1906
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 6. helmikuuta 1917
Tekniset tiedot
Uppouma:  210 t
Pituus:  50,35 m
Leveys:  5,3 m
Syväys:  1,725 m
Koneteho:  2 900 – 3 279 ihp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  34–42
Aseistus
Aseistus:  3 x 57 mm/43 tykkiä 1 x 47 mm/43 tykkiä 3 x 450 mm torpedoputkea
RN Perseo (ital. Regia Nave Perseo) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1906 valmistunut Pegaso-luokan (alaluokkana Perseo-luokka) torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1904. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1905 ja liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1906.
Palvelus

Alus upposi kolaroituaan yöllä 6. helmikuuta 1917 Strombolin edustalla RN Astoren kanssa, jolloin yksi aluksen torpedoista räjähti.