Artemis I
Tehtävä

Artemis I -lennolla Space Launch System -raketti lähettää Orion-avaruusaluksen Kuun taakse, josta se palaa Maahan. Mukana on kameroita keräämässä tietoa sekä aluksesta ja sen vaiheistä, sekä ottamassa kuvia Kuusta ja Maasta.
Artemis I -tehtävän tarkoitus on osoittaa SLS-raketin ja Orion-aluksen valmius Kuuhun suuntaaviin tehtäviin, jotka lopulta johtavat miehitettyihin lentoihin Marsiin. Orion saavuttaa etäisimmän pisteen Kuun takana noin kymmenessä päivässä ja käyttää kaksi viikkoa kiertoradalla ennen paluuta. Alus palaa Maahan 11. joulukuuta Tyyneen valtamereen Kalifornian rannikolla. Tavoitteena on ottaa alus talteen, jotta sitä voidaan tutkia ennen seuraavaa lentoa.
Lennolla on mukana kolme testinukkea, joilla mitataan säteilyä. Yksi testinukke on nimeltään "Commander Moonikin Campos", joka on nimetty Arturo Camposin mukaan: Arturo vaikutti siihen, että Apollo 13 -lennolla olleet pääsivät takaisin Maahan. Kaksi muuta nukkea ovat naismallisia ja nimeltään "Zohar" ja "Helga", jotka ovat nimenneet Israelin avaruusjärjestö (ISA) ja Saksan avaruusjärjestö DLR. Nuket tukevat Matroshka AstroRad Radiation Experiment (MARE) -koetta säteilytasojen tutkimiseen. Nuket ovat rakennettu materiaaleista, jotka matkivat ihmisten luita, pehmytkudoksia ja sisäelimiä. Nukeissa on yli 5 600 anturia ja 34 aktiivista säteilymittaria. Lisäksi mukana on kuusi passiivista säteilymittaria (Radiation Area Monitor) ja Hybrid Electronic Radiation Assessor (HERA), joka on aktiivinen varhaisen varoituksen laite tulevia tehtäviä varten. Lennolla on mukana AstroRad-säteilyliivi, jota on aiemmin testattu Kansainvälisellä avaruusasemalla. AstroRad-liiviä käytetään "Zohar"-nuken päällä.
Lennolla tehdään kokeita biologisilla näytteillä, joilla arvioidaan kosmisen säteilyn vaikutusta ruokaan. Callisto on projekti, jolla pyritään demonstroimaan kaupallisen tekniikan soveltuvuutta avaruuslentoihin: siinä on videoneuvotteluihin suunnattu Cisco Webex sekä Amazon Alexa.
Orionin huoltomoduulin (European Service Module) on kehittänyt Euroopan avaruusjärjestö (ESA) yhteistyössä Nasan kanssa. Huoltomoduuli sisältää Orionin tarvitseman työntövoiman ja virtalähteen.
SLS-raketin kyydissä on myös kymmenen cubesat-satelliittia, jotka otetaan käyttöön matkalla Kuuhun. Osa satelliiteista jää Kuuta kiertävälle kiertoradalle. Yksi satelliiteista tekee laskeutumisen Kuuhun. Tehtävään valittiin kolmetoista satelliittia, mutta kolme ei ollut valmiina ajoissa mukaan ottamiseen. Cubesat-satelliittien kehityksessä ovat mukana ESA, Italian avaruusjärjestö (ASI) ja Japanin avaruusjärjestö (JAXA). Lunar IceCube siirtyy 100 kilometrin etäisyydelle Kuun pinnasta ja käyttää spektrometriä mineraalien etsimiseen. NEA Scout tekee ohilennon asteroidista 2020 GE. BioSentinel-tehtävässä satelliitin kyydissä on hiivasoluja, joiden DNA:n reaktiota ionisoivaan säteilyyn tutkitaan ja se mittaa säteilymäärää Maan magnetosfräärin ulkopuolella. LunIR CubeSat on teknologiademonstraatio, joka suorittaa spektroskooppisia ja termograafisia mittauksia Kuusta ja se päätyy lopulta Aurinkokeskeiselle kiertoradalle. CubeSat for Solar Particles (CuSP) päätyy kiertämään Aurinkoa ja se mittaa Auringon säteilyä ja magneettikenttiä. LunaH-Map kuvaa Kuun etelänapaa. ArgoMoon CubeSat kuvaa ICPS:n ylempää vaihetta. Team Miles CubeSat demonstroi plasma- ja laser-työntövoiman yhdistelmää. EQUULEUS mittaa plasmasfääriä (sisempää magnetosfääriä) Maan ympärillä ja suorittaa useita Kuun ohilentoja. OMOTENASHI pyrkii laskeutumaan Kuuhun.