stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wars Galaxies
Kehitys

Pelin kehitys ajoittui samaan aikaan Tähtien sodan esiosatrilogian kehityksen kanssa ja pelin kehittäjät päättivät sijoittaa sen Uusi toivo ja Imperiumin vastaisku -elokuvien aikakausien välille. Peliin vaikuttivat siten enemmän 1980- ja 1990-lukujen elokuvat kuin uudemmat elokuvat.
Pelin luova ohjaaja Raph Koster oli ollut pääsuunnittelijana Ultima Onlinessa. Kosterin ja hänen ryhmänsä näkemyksen mukaan MMO-peliin kuului pysyvä maailma, jota ajaa pelaajien osallistumista painottava järjestelmä. Ajatusmallin mukaan jos pelaaja halusi olla seikkailija pelin ekosysteemiin kuuluisi myös käsityöläiset, lääkärit, tanssijat, lentäjät ja maanviljelijät. Pelin sankarin halutessa juoman hän voisi ostaa tämän toiselta pelaajalta, joka mistä vain haluamastaan syystä haluaisi toimia baarimikkona.
Hahmoluokkien sijaan pelissä valittiin rotu ja pelaaja sijoitti tietyn määrän taitopisteitä tiettyjä ammatteja varten. Pelaajien väliseen keskinäiseen riippuvuuteen kannustettiin. Pelaajat tarvitsivat toisia pelaajia parantumaan vaikeammissa tapauksissa ja saivat toisilta pelaajilta bonuksia kokkien, muusikoiden ja tanssijoiden kykyjen kautta.
Pelissä oli Force Sensitive -järjestelmä, jossa hahmo voi tietyillä tavoilla paljastaa jedi-kyvyt holocronin avulla. Holocronin käytöstä tuli hologrind, jossa yksittäinen tavoite syrjäytti pelin muut riippuvuudet ja monet pelaajat siirtyivät tiettyihin tehtäviin tämän tavoitteen edistämiseen. Tämän korjaamiseksi peliin tuli muiden MMO-pelien tyyppinen menettely, jossa kyvyt saa tietyn tehtävänsarjan pelaamalla, mutta pelin keskeiset suunnittelukohdat ja maailman tarinasta kadotettiin.
Pelin sisältö muuttui ja taistelujärjestelmään tuli Combat Upgrade päivitys, joka yksinkertaisti ja muutti pelin balanssia. Päivitys korvattiin myöhemmin New Game Enhancements päivityksessä ja pelin taitojärjestelmä korvattiin luokkajärjestelmällä, sekä lopulta Force Sensitive siirrettiin hahmon luontivaiheeseen.
Päivityksien myötä pelistä oli tullut tylsä ja tavanomainen kun pelaajien keskinäinen riippuvuus poistui.
Peli suljettiin lopulta joulukuussa 2011.
Päivitykset ja laajennukset

Peli sai ensimmäisen lisäosansa Jump to Lightspeed 27. lokakuuta 2004, ja näitä aikoja pidetään yleisesti pelin historian parhaina. 5. toukokuuta 2005 julkaistu toinen lisäosa Rage of the Wookiees toi mukanaan pelin taistelusysteemin uuden version ("CU" eli "Combat Upgrade"). Tämä muutos pelin oleelliseen osaan karsi pelaajia, sillä uutta systeemiä pidettiin hitaana ja tylsänä. 1. marraskuuta 2005 julkaistiin lisäosa Trials of Obi-Wan, ja kolme päivää myöhemmin Sony Online Entertainment ilmoitti muuttavansa pelin täysin. Uusia muutoksia testattiin 11 päivää julkisesti, ja 15. marraskuuta 2005 "NGE" eli "New Game Enhancements" julkaistiin. Tämä muutos peliin karsi suurimman osan pelaajakannasta.
Aiheesta muualla

Star Wars Galaxies MobyGamesissa (englanniksi)
Pelin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tähtien sota -videopelit
| --- | --- |
Toiminta:   The Empire Strikes Back (1982)  Return of the Jedi: Death Star Battle  Return of the Jedi: Ewok Adventure  Jedi Arena  Star Wars (1987)  Star Wars (1991)  Droids  The Empire Strikes Back (1992)  Super Star Wars  Super Star Wars: The Empire Strikes Back  Rebel Assault  Super Star Wars: Return of the Jedi  Shadows of the Empire  Rebel Assault II: The Hidden Empire  Masters of Teräs Käsi  Rogue Squadron  Demolition  Episode I: Battle for Naboo  Starfighter  Rogue Squadron II: Rogue Leader  Jedi Starfighter  The Clone Wars (2002)  Apprentice of the Force  Bounty Hunter  The New Droid Army  Rogue Squadron III: Rebel Strike  Flight of the Falcon  Kinect  Attack Squadrons (peruttu) 
Toimintaseikkailu:   Yoda Stories  Episode I: The Phantom Menace  Episode I: Jedi Power Battles  Episode I: Obi-Wan's Adventures  Obi-Wan  Episode II: Attack of the Clones  Lego Star Wars: The Video Game  Episode III: Revenge of the Sith  Lego Star Wars II: The Original Trilogy  Lethal Alliance  Lego Star Wars: The Complete Saga  The Force Unleashed  The Clone Wars – Jedi Alliance  The Clone Wars – Lightsaber Duels  The Clone Wars – Republic Heroes  The Force Unleashed II  Lego Star Wars III: The Clone Wars  1313 (peruttu)  Disney Infinity 3.0  Lego Star Wars: The Force Awakens  Jedi: Fallen Order  Lego Star Wars: The Skywalker Saga  Jedi: Survivor  Outlaws 
Ajopelit:   Episode I: Racer  Racer Arcade  Super Bombad Racing  Racer Revenge 
Roolipelit:   Galaxies  Knights of the Old Republic  Knights of the Old Republic II: The Sith Lords  The Old Republic  Uprising  Galaxy of Heroes 
Simulaatiopelit:   X-Wing  TIE Fighter  X-Wing vs. TIE Fighter  X-Wing Alliance  Droid Works  Squadrons 
Strategia:   Rebellion  Force Commander  Galactic Battlegrounds  Empire at War Forces of Corruption 
Ensimmäisen persoonan ammunta:   Dark Forces  Jedi Knight: Dark Forces II  Jedi Knight II: Jedi Outcast  Jedi Knight: Jedi Academy  Republic Commando 
Kolmannen persoonan ammunta:   Battlefront (2004)  Battlefront II (2005)  Battlefront: Renegade Squadron  Battlefront: Elite Squadron  Battlefront (2015)  Battlefront II (2017) 
Pulmapelit:   Angry Birds Star Wars  Angry Birds Star Wars II
Rikers Island

Rikers Island
Saari ja vankila vuonna 2004.
| --- | --- |
Sijainti:  Bronx, New York Yhdysvallat
Vesialue:  East River
Pinta-ala:  1,67 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Rikers Island on saari Yhdysvalloissa New Yorkin kaupungin alueella. Se sijaitsee East River -joessa Bronxin ja Queensin välissä. Saarella on myös samanniminen vankilakompleksi, joka koostuu yhteensä yhdeksästä laitoksesta. Vielä 1990-luvulla Rikersissa oli vankeja noin 20 000, mutta nykyään vankeja on noin 8 000. Vuonna 1992 Rikers Islandin vankilan ylikuormitusta purkamaan tuotiin Bronxin Hunt's Pointissa sijaitsevaan laituriin proomulle rakennettu kelluva vankila Vernon C. Bain Correctional Center.
Historia

Saaren osti Abraham Rycken vuonna 1664, jonka nimen mukaan saari on nimetty. Saari oli hänen sukunsa omistama vuoteen 1884 saakka, jolloin New Yorkin kaupunki osti sen vain 180 000 dollarilla. Tätä ennen saari oli ollut Yhdysvaltain sisällissodan aikaan sotilaskäytössä, jolloin siellä harjoitteli New Yorkin 9. vapaaehtoisjalkaväkirykmentti.
Sodan jälkeen saarta käytettiin kaatopaikkana. Vuoden 1922 jälkeen New Yorkin kaupunki ei voinut enää kaataa kaikkia roskiaan Atlantin valtamereen, joten niille sopivaksi paikaksi valittiin Rikers Island. Saarelle ajettiin kaikki kotien ruoanlaittoon ja lämmitykseen käytetyn hiilen tuhka. Savuavat hiilet ja tuhka valaisivat hehkullaan yötaivaan. Tämän jälkeen saaren valtasivat valtavat rottalaumat ja lokkiparvet. Tuolloin New Yorkin kaupunkisuunnittelija Robert Moses päätti, että jotain oli tehtävä. New Yorkin maailmannäyttely oli tulossa vuonna 1939, eikä haiseva, savuava ja tauteja levittävä kaatopaikka voinut olla lähellä kaupunkia. Uusi kaatopaikka Fresh Kills Landfill päätettiin perustaa Staten Islandille.
Vankila

New Yorkin väestö kasvoi voimakkaasti ja kaupungin vankilat täyttyivät. Suurista vankiloista Blackwell's Islandin vankila ja Manhattanilla sijaitseva The Tombs olivat tulossa käyttöikänsä loppuun. Rikers Islandin vankila avattiin vuonna 1932. Saarelle ajettiin tuolloin vielä lisää jätettä. Saaren alkuperäinen pinta-ala oli noin 36 hehtaaria, mutta nykyään se on noin 167 hehtaaria.
Vankila > Tapahtumia

Rikers Island sijaitsee aivan LaGuardian lentoaseman vieressä. Helmikuussa vuonna 1957 lentoasemalta koti Miamia lähtenyt lentokone putosi saarelle. Koneessa oli 96 matkustajaa, joista 20 kuoli.
Vuonna 1959 kaupunki perusti koulun Rikers Islandille kouluttaakseen vangittuja.
Vuonna 1965 taiteilija Salvador Dalí lahjoitti anteeksipyyntönä piirustuksen ripustettavaksi vankilan seinälle, koska hän ei päässyt puhumaan taiteesta vangeille. Maaliskuussa 2003 teos korvattiin väärennöksellä ja varastettiin. Kolmea työntekijää syytettiin varkaudesta, mutta teosta ei koskaan löydetty.
Vuonna 1977 New Yorkia terrorisoinut ja kuusi naista tappanut sarjamurhaaja David Berkowitz eli "Son of Sam" pidätettiin. Hänet tuotiin Rikers Islandin vankilaan, missä häntä pidettiin syyllisyyden tunnustamiseen saakka vuonna 1978. Tämän jälkeen hänet siirrettiin osavaltion pohjoisosassa olevaan vankilaan.
Sex Pistols -bassisti Sid Vicious vietti seitsemän viikkoa Rikers Islandille sen jälkeen kun poliisit olivat löytäneet hänen tyttöystävänsä Nancy Spungenin surmattuna Hotel Chelseasta vuonna 1978. Häntä syytettiin toisen asteen murhasta, mutta hänet vapautettiin takuita vastaan. Hänet kuitenkin palautettiin Rikers Islandille baaritappelun jälkeen. Vicious pääsi ulos vankilasta vuoden 1979 alussa odottamaan oikeudenkäyntiä. Hänen todettiin kuolleeksi huumeiden yliannostuksesta seuraavana päivänä.
Mark David Chapman lähetettiin Rikers Islandille sen jälkeen kun hän oli murhannut John Lennonin joulukuussa 1980. Murha tapahtui New Yorkissa Lennonin kotitalon The Dakotan ulkopuolella. Chapman siirrettiin myöhemmin osavaltion pohjoisosassa olevaan Attican vankilaan.
Muita tunnettuja Rikers Islandille pidätettyinä tuotuja ovat olleet 137 000 dollarin lahjukset ottanut senaattori Guy Velella vuonna 2004, aseen laittomasta hallussapidosta kiinni jäänyt hip hop -artisti Lil Wayne vuonna 2010, huumetesteistä ja huumeiden vieroitushoidosta kieltäytymisestä hip hop -artisti DMX vuonna 2005, itseään vahingossa yökerhossa ampunut New York Jetsin laitahyökkääjä Plaxico Burress sekä seksuaalirikoksesta Sofitel-hotellin työntekijää kohtaan syytettynä ollut Kansainvälinen valuuttarahaston entinen päällikkö Dominique Strauss-Kahn vuonna 2011.
Suunnitelmat vankilan sulkemisesta

New Yorkin kaupunki aikoo sulkea pahamaineisen Rikers Islandin –vankilan vuonna 2026, jonka jälkeen se korvattaisiin neljällä pienemmällä laitoksella. Asianajajat ja kriminologit ovat jo vuosien ajan vaatineet, että vankila suljettaisiin. Vaatimusten taustalla on laitoksen ikä sekä siellä tapahtuvat säännölliset väkivaltaisuudet. Vankilan syrjäinen sijainti myös vaikeuttaa perhevierailujen järjestymistä. Uudet vankilat on määrä rakentaa Manhattanin, Brooklynin, Queensin ja Bronxin kaupunginosiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rikers Island Wikimedia Commonsissa
Rikers Island ja LaGuardian lentoasema
Ronald Dworkin

| Ronald Dworkin |
| --- | --- |
 Ronald Dworkin 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1931 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat
Kuollut: 13. helmikuuta 2013 (81 vuotta) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto Oxfordin yliopisto
Instituutti:  Oxfordin yliopisto New Yorkin yliopisto
Tutkimusalue:  oikeus- ja yhteiskuntafilosofia
Ronald Myles Dworkin (11. joulukuuta 1931 Providence, Rhode Island – 14. helmikuuta 2013 Lontoo) oli yhdysvaltalainen oikeus- ja yhteiskuntafilosofi. Hän toimi oikeusteorian professorina Oxfordin yliopistossa ja filosofian professorina New Yorkin yliopistossa.
Dworkinin oikeus- ja poliittisen filosofian pääteoksina pidetään teoksia Taking Rights Seriously (1977) ja Law's Empire (1986). Hänen erittäin vaikutusvaltaisen oikeusteoriansa on katsottu sijoittuvan luonnonoikeusteorian ja oikeuspositivismin välimaastoon. Dworkin painotti erityisesti oikeuden tulkinnallista luonnetta, ja oikeuden tulkinnasta tulikin 1900-luvun lopulla oikeusteorian keskeisimpiä kysymyksiä. Dworkin myös käynnisti Robert Alexyn ohella laajan teoreettisen keskustelun oikeusperiaatteiden normatiivisesta statuksesta ja funktiosta 1970- ja 1980-luvuilla. 2000-luvulla häntä jopa pidettiin vaikutusvaltaisimpana elossa olevana englanninkielisenä oikeusfilosofina.
Oikeus- ja poliittinen teoria > Oikeudellinen eheys (eng. law as integrity) > Oikeusperiaatteet

Oikeudellinen eheys on sidoksissa oikeusperiaatteisiin, jotka ovat keskeisessä asemassa oikeuden konstruktiivisessa tulkinnassa. Dworkinin mukaan oikeuteen kuuluu oikeussääntöjen lisäksi oikeusperiaatteita, jotka avaavat oikeudellista harkintaa moraalin suuntaan. Toisin kuin säännöt, periaatteet eivät vain joko ole tai ole olematta päteviä, vaan niillä on sisällöllisen tärkeyden eli painoarvon ulottuvuus. Periaatteita ei myöskään voida sääntöjen lailla tunnistaa niiden syntytavan perusteella Hartin tunnistamissäännön tapaan, vaan niiden kuuluminen oikeusjärjestykseen edellyttää oikeuslähteistä saatua institutionaalista tukea, joka voi olla sääntöjä heikompaa ja jopa vain välillistä. Dworkinin mukaan säännöt ovat lähtökohtaisesti vahvempia ratkaisuperusteita kuin periaatteet, eli jos sääntö soveltuu tapaukseen, se kykenee määräämään yksinäänkin tapauksen lopputuloksen, kun taas tapaukseen soveltuva periaate vain johtaa tuomarin harkintaa tiettyyn suuntaan. Rutiinitapauksissa vastaus löytyy suoraan säännöistä, kun taas kiperissä tapauksissa säännöt eivät anna vastausta ja on turvauduttava periaatteisiin. Dworkin viittasi esimerkkinä periaatteiden soveltamisesta tapaukseen Riggs v. Palmer, jossa New Yorkin vetoomustuomioistuin katsoi, ettei isoisänsä surmannut henkilö ollut oikeutettu perintöön, vaikka tällaista poikkeusta ei lainsäädännössä tai oikeuskäytännössä ollut nimenomaisesti tehty, sillä sen katsottiin olevan vastoin common lawn kirjoittamatonta periaatetta, jonka mukaan kukaan ei saa hyötyä tekemästään vääryydestä.
Dworkinin mukaan oikeusperiaatteissa on kyse moraalisidonnaisista yksilöiden oikeuksista. Hän erotti nämä varsinaiset periaatteet politiikoista (eng. policies), joissa on kyse kollektiivisista taloudellisista, poliittisista tai sosiaalisista tavoitteista. Dworkinin mukaan yksilöiden oikeudet ovat "valttikortteja" (eng. trumps), jotka kollisiotilanteessa syrjäyttävät aina kollektiiviset tavoitteet. Politiikkoja ei myöskään sovelleta lainkäytössä vaan ne jäävät lakeja säätäville poliittisille elimille.
Oikeus- ja poliittinen teoria > Oikeudellinen eheys (eng. law as integrity) > Yhden oikean ratkaisun oppi

Dworkinin mukaan oikeusperiaatteiden johdosta jokaiseen tapaukseen, jopa kiperiin tapauksiin, on yksi ainoa oikea ratkaisu. Dworkin teki erottelun normatiivisten standardien soveltamisen ylipäätänsä edellyttämän triviaalin harkinnan, oikeuden tuomarille sallimasta vapaudesta esimerkiksi rangaistusten mitoittamisen suhteen johtuvan heikon harkinnan sekä normatiivisten standardien puuttumisesta johtuvan vahvan harkinnan välillä, ja väitti nimenomaan vahvan harkinnan olevan oikeudessa poissuljettu.
Dworkin havainnollisti yhden oikean ratkaisun oppia ajatuksella supertuomari Herkuleesta, jolla on yli-inhimilliset voimat, tiedot ja taidot sekä kaikki tarvittava aika ja materiaali. Herkules kykenisi hahmottamaan koko oikeusjärjestyksen kaikkine piirteineen ja historiallisine kehityskulkuineen ja määrittämään kuhunkin yksittäistapaukseen ratkaisun, joka parhaiten sopii tähän koherenttiin järjestykseen. Dworkinin mukaan kukaan oikea tuomari ei yletä Herkuleen edustamaan ajatukselliseen ideaaliin, sillä heidän käytössään olevat resurssit ovat rajallisia, mutta heillä on velvollisuus pyrkiä sen toteuttamiseen.
Ennen Dworkinia opin yhdesta oikeasta ratkaisusta oli esittänyt myös suomalainen oikeustieteilijä Veli Merikoski hallinto-oikeuden piirissä.
Oikeus- ja poliittinen teoria > Kritiikki

Dworkinin oikeusteoriaa on kritisoitu eri suunnilta siitä, että se on liian lähellä yhtäältä oikeuspositivismia ja toisaalta luonnonoikeusajattelua. Oikeuspositivistien mukaan Dworkinin teoria johtaa tilanteeseen, jossa on mahdotonta erottaa voimassa olevaa oikeutta siitä, mitä oikeus ideaalitilanteessa on. Dworkinin teoriaa on myös kritisoitu siitä, että se tuottaa hyvin yksipuolisen kuvan oikeudesta, jossa painottuvat lähinnä kiperien tapausten ratkaisu ja perustuslain tulkinta, kun taas hyvin suuri osa oikeudellista elämää on rajattu tarkastelun ulkopuolelle. Koska Dworkinin ajattelu perustuu yksityisoikeudellisiin lähtökohtiin common law -järjestelmän puitteissa, myös sen soveltuminen kirjoitetun lain järjestelmässä on pulmallista.
Hart kritisoi Dworkinin jyrkkää sääntö-periaate -erottelua, väittäen myös sääntöjen soveltamiseen liittyvän punnintaa ja oikeuslähteistä saatavaa tukea edellytettävien oikeusperiaatteiden olevan yhtä lailla tunnistettavissa niiden alkuperän avulla tunnistamissäännön tapaan, vaikka hän myös myönsi, ettei hän omassa teoriassaan tarkastellut riittävästi tätä erottelua ja oikeudellista ratkaisutoimintaa. Lisäksi Neil MacCormick kritisoi Dworkinin erottelua periaatteisiin ja politiikkoihin sillä perusteella, että myös politiikot ovat moraalisidonnaisia.
Dworkinin oikeudenmukaisuusteoriaa ovat kritisoineet hyvinvointi-egalitaristit, kuten filosofi Gerald Cohen, joiden mukaan resurssien sijaan hyvinvointi tulisi olla tasa-arvoisen jakamisen kohde. Dworkinin mukaan tämä ei ole mielekästä, koska ihmisillä voi olla ns. "kalliita makuja" eli joku voi saada vähemmän hyvinvointia samasta määrästä jotain resurssia kuin joku muu, kun taas hyvinvointi-egalitaristien mukaan kalliit maut eivät ole vapaiden valintojen tulosta eivätkä ihmiset täten ole vastuussa niistä.
Eerik Lagerspetz on kritisoinut Dworkinin poliittista teoriaa sen perusteella, että se ei onnistu kuvaamaan moderneja valtioita yleisesti, joista monet eivät täytä vaatimusta historiallisesta tai maantieteellisestä yhteydestä ja joissa tehdään shakkilautaratkaisuja, vaan pikemminkin vain juuri Yhdysvaltoja.
Teoksia

Taking Rights Seriously (1977)
"Is There a Right to Pornography", julkaisussa Oxford Journal of Legal Studies (1981)
A Matter of Principle (1985) – sisältää artikkelit "Is there really no right answer in hard cases?" ja "Liberalism" (1978)
Law's Empire (1986)
Philosophical Issues in Senile Dementia (1987)
A Bill of Rights for Britain (1990)
Life's Dominion (1993)
Freedom's Law (1996)
Sovereign Virtue: The Theory and Practice of Equality (2000)
Justice in Robes (2006)
Is Democracy Possible Here? Principles for a New Political Debate (2006)
Aiheesta muualla

Ronald Dworkin, New York University (englanniksi)
Ronald Dworkin (Arkistoitu – Internet Archive), University College London (englanniksi)
SunDog: Frozen Legacy

| SunDog: Frozen Legacy |
| --- | --- |
Kehittäjä:  FTL Games
Julkaisija:  Accolade
Suunnittelija:  Bruce Webster
Julkaistu:  1984
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli, avaruuskaupankäynti- ja taisteluvideopeli (d) ja tieteisfiktiopeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Apple II, Atari ST
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
SunDog: Frozen Legacy on FTL Gamesin kehittämä ja Accoladen julkaisema avaruussimulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna 1984 Apple II:lle ja vuotta myöhemmin Atari ST:lle.
Peli on yksi varhaisista science fiction -aiheisista peleistä, jotka yhdistivät roolipelin elementtejä.
Pelaaminen

Pelaaja aloittaa perinnöksi saadulla omaisuudella ja rahdinkuljetusaluksella nimeltä SunDog, sekä sopimus perustaa siirtokunta. Pelaajan on etsittävä tarvittavat kauppatavarat ja henkilökunta siirtokunnalle. Pelin viimeisenä tavoitteena on löytää syväjäädytetyt siirtokunnan asukkaat.
Pelissä käytetään hiiriohjausta. Pelissä on raahaa ja pudota -mekanismilla toimiva ikkunointikäyttöliittymä.
Aiheesta muualla

SunDog: Frozen Legacy MobyGamesissa (englanniksi)
Bruce Websterin SunDog-aiheinen virallinen sivu (englanniksi)
Rönsyilevä talo

| Rönsyilevä talo> House of Many Ways |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Diana Wynne Jones
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Suomennos
Suomentaja:  Anna-Maija Viitanen
Kansitaiteilija:  Sami Saramäki
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  270
ISBN:  978-951-0-34519-1

Edeltävä:  Leijuva linna
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rönsyilevä talo on Diana Wynne Jonesin kirjoittama fantasiaromaani. Englanninkielinen alkuteos House of Many Ways julkaistiin vuonna 2008. Teoksen suomennos ilmestyi samana vuonna. House of Many Ways oli ehdolla Mythopoeic-palkinnon saajaksi.
Kirjan tarina sijoittuu samaan maailmaan kuin Jonesin aiemmat teokset Liikkuva linna ja Leijuva linna. Tarinan päähenkilö on Charmain Baker, joka saa tehtäväkseen pitää huolta isosetänsä talosta. Isosetä William on velho, ja Charmain löytää pian talosta rönsyileviä käytäviä.
Vastaanotto

Tähtivaeltajan Toni Jerrman kirjoitti, että Rönsyilevä talo ei ole elämää suurempaa romaanitaidetta, mutta nuorten satumaiseksi kertomukseksi se on viehättävän taianomainen. Juoni on ohut ja lopussa se kasataan paketiksi turhankin nopeaksi. Teksti on kuitenkin vetävää ja sävyttää alleviivaamaton huumori.
Game of Thrones (6. tuotantokausi)

| Game of Thrones (6>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:   HBO  C More  HBO Nordic  Yle TV2/Yle HD
Ensimmäinen esitys:   2016-04-2424. huhtikuuta 2016
Viimeinen esitys:   2016-06-2626. kesäkuuta 2016
Esitysten määrä:  10
Kaudet
 ← Edellinen 5. tuotantokausi Seuraava → 7. tuotantokausi
 Luettelo televisiosarjan Game of Thrones jaksoista
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Game of Thronesin kuudes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 24. huhtikuuta 2016. Sarja perustuu George R. R. Martinin fantasiakirjasarjaan Tulen ja jään laulu. Kausi sisältää laajasti alkuperäistä materiaalia, mutta myös materiaalia julkaisemattomasta kuudennesta kirjasta sekä osia sarjan neljännestä ja viidennestä kirjasta, Korppien kestit ja Lohikäärmetanssi.  Kausi koostuu kymmenestä jaksosta.
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Peter Dinklage   | … |  Tyrion Lannister   |
|  Nikolaj Coster-Waldau   | … |  Ser Jaime Lannister   |
|  Lena Headey   | … |  Cersei Lannister   |
|  Emilia Clarke   | … |  Kuningatar Daenerys Targaryen   |
|  Kit Harington   | … |  Jon Nietos   |
|  Aidan Gillen   | … |  Lordi Peter Baelish   |
|  Liam Cunningham   | … |  Ser Davos Merenverto   |
|  Carice van Houten   | … |  Melisandre   |
|  Natalie Dormer   | … |  Kuningatar Margaery Tyrell   |
|  Indira Varma   | … |  Ellaria Hieta   |
|  Sophie Turner   | … |  Sansa Stark   |
|  Nathalie Emmanuel   | … |  Missandei   |
|  Rory McCann   | … |  Sandor ”Hurtta” Clegane   |
|  Maisie Williams   | … |  Arya Stark   |
|  Conleth Hill   | … |  Varys   |
|  Alfie Allen   | … |  Theon Greyjoy   |
|  John Bradley   | … |  Samwell Tarly   |
|  Tom Wlaschiha   | … |  Jaqen H’ghar   |
|  Gwendoline Christie   | … |  Tarthin Brienne    |
|  Hannah Murray   | … |  Neilikka   |
|  Jonathan Pryce   | … |  Yliseptoni   |
|  Kristofer Hivju   | … |  Tormund Jättiläisenturma   |
|  Michiel Huisman   | … |  Daario Naharis   |
|  Michael McElhatton   | … |  Lordi Roose Bolton   |
|  Iwan Rheon   | … |  Ramsay Bolton   |
|  Dean Charles-Chapman   | … |  Kuningas Tommen Baratheon   |
|  Isaac Hempstead Wright  | … |  Bran Stark   |
|  Jerome Flynn   | … |  Ser Bronn   |
|  Iain Glen   | … |  Ser Jorah Mormont   |
Näyttelijät > Sivurooleissa > Hahmot Essosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jacob Anderson  | … |  Harmaa Mato   |
|  Faye Marsay  | … |  Waif   |
|  Richard E. Grant  | … |  Izembaro   |
|  Essie Davis  | … |  Lady Crane   |
|  Leigh Gill  | … |  Bobono   |
|  Eline Powell  | … |  Bianca   |
|  Rob Callender  | … |  Clarenzo   |
|  Kevin Eldon  | … |  Camello   |
|  George Georgiou  | … |  Razdal mo Eraz   |
|  Eddie Jackson  | … |  Belicho Paenymion   |
|  Enzo Cilenti  | … |  Yezzan zo Qaggaz   |
|  Ania Bukstein  | … |  Kinvara   |
|  Gerald Lepkowski  | … |  Zanrush   |
|  Meena Rayann  | … |  Vala   |
|  Joe Naufahu  | … |  Khal Moro   |
|  Andrei Claude  | … |  Khal Rhalko   |
|  Tamer Hassan  | … |  Khal Forzho   |
|  Staz Nair  | … |  Qhono   |