stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen euroviisukarsinta 1986
Pistetaulukko

| Sävelmä | Black Mike | Pontus Dammert | Markku Fagerlund | Pekka Helin | Raila Kinnunen | Kristina Klockars | Jaripekka Koikkalainen | Tero Liete | Kaisu Liuhala | Erkki Melakoski | Raija Sarmanto | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aitoa taikaa | 8 | 6 | 7 | 7 | 6 | 3 | 10 | 7 | 6 | 6 | 8 | 74 |
| Tanssin aurinkoon | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 8 | 3 | 1 | 3 | 1 | 22 |
| Applause | 2 | 5 | 5 | 4 | 5 | 7 | 3 | 5 | 5 | 7 | 5 | 53 |
| Uusiin taivaisiin | 7 | 8 | 8 | 6 | 10 | 8 | 6 | 8 | 10 | 10 | 7 | 88 |
| Tappavat kyyneleet | 3 | 4 | 4 | 2 | 4 | 10 | 1 | 4 | 4 | 8 | 4 | 48 |
| Kaamoksen maa | 4 | 3 | 3 | 3 | 3 | 4 | 5 | 2 | 3 | 4 | 3 | 37 |
| Rautataivas | 6 | 7 | 6 | 8 | 7 | 5 | 4 | 6 | 7 | 2 | 6 | 64 |
| Päivä kahden ihmisen | 10 | 10 | 10 | 10 | 8 | 6 | 2 | 10 | 8 | 5 | 10 | 89 |
| Ninja | 5 | 2 | 2 | 5 | 2 | 2 | 7 | 1 | 2 | 1 | 2 | 31 |
Palanneet artistit

| Artisti | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Suomen karsinnat) | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Eurovision laulukilpailu) |
| --- | --- | --- |
| Kirka | 1972 (3.) 1974 (2. semifinaalin 5.) 1975 (5.) 1976 (4.) 1979 (4.) 1980 (2.) 1983 (2., 5., 8.) 1984 (1., 4., 7., neljä kappaletta karsiutui semifinaalissa) | 1984 (9.) |
| Irina Milan (duetto Eija Ahvon kanssa) | 1968 (4.) 1973 (4.) 1980 (3.) | - |
| Eija Ahvo (duetto Irina Milanin kanssa) | 1974 (1. semifinaalin 6.) 1980 (5.) 1981 (karsiutui semifinaalissa) | - |
| Sonja Lumme | 1984 (5., 6., 11., yksi kappale karsiutui semifinaalissa) 1985 (1., 11., kaksi kappaletta karsiutui semifinaalissa) | 1985 (9.) |
| Jokke Seppälä (Gruppo Jokke -yhtyeessä) | 1985 (5., 6., yksi kappale karsiutui semifinaalissa) | - |
| Danny | 1966 (8.) 1967 (2., 4.) 1973 (5.) 1974 (7.) 1975 (2.) | - |
Aiheesta muualla

Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
Suomen euroviisukarsinta 1986 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Abdul Rahman Pazhwak

Abdul Rahman Pazhwak vuonna 1967.
Abdul Rahman Pazhwak (pers. ‏عبدالرحمن پژواک‎, Abdolrahman Pažwāk; 7. maaliskuuta 1919 – 8. kesäkuuta 1995) oli afganistanilainen runoilija ja diplomaatti. Hänet oli koulutettu Afganistanissa ja aloitti uransa journalistina, mutta liittyi lopulta ulkoministeriöön. 1950-luvulla hänestä tuli Afganistanin Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs ja toimi YK:n yleiskokouksen puheenjohtajana vuosina 1966-1967. 1970-luvun alussa hän toimi lyhyen ajanjakson Afganistanin suurlähettiläänä Länsi-Saksassa ja Intiassa.
Vuonna 1976 hänestä tuli suurlähettiläs Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän palveli tässä asemassa vuoteen 1978 saur-vallankumoukseen saakka, jonka jälkeen hän palasi Afganistaniin ja asetettiin kotiarestiin. Hänellä oli lupa lähteä lääkärinhoitoon vuonna 1982, ja hän sai turvapaikan Yhdysvalloissa, jossa hän asui vuoteen 1991 asti, ennen siirtymistä Peshawariin, Pakistaniin.
Abdul Rahman Pazhwak kuoli Hayatabadissa Peshawarissa 8. kesäkuuta 1995.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Kristiina (Holstein-Gottorpin herttuatar)

| Kristiina |
| --- | --- |
 
Ruotsin kuningatar
Valtakausi:  1604–1611
Kruunajaiset:  1607
Edeltäjä:  Anna Itävaltalainen
Seuraaja:  Maria Eleonoora

Syntynyt:  Christine von Schleswig-Holstein-Gottorf 12. huhtikuuta 1573 Kiel
Kuollut:  8. joulukuuta 1625 (ikä 52) Gripsholmin linna
Hautapaikka:  Strängnäsin tuomiokirkko
Puoliso:  Kaarle IX
Lapset:  Kristiina Kustaa II Aadolf Maria Elisabet Kaarle Filip
Suku:  Holstein-Gottorp
Isä:  Adolf, Holstein-Gottorpin herttua
Äiti:  Kristina von Hessen, Hessen-Kasselin herttuatar
Kristiina (12. huhtikuuta 1573 – 8. joulukuuta 1625) oli Holstein-Gottorpin herttuatar, josta tuli Kaarle IX:n puolisona Ruotsin kuningatar. Miehensä kuoleman jälkeen hän johti sijaishallitusta kunnes vanhin poika Kustaa II Aadolf oli täysi-ikäinen. Muita Kristiinan ja Kaarle IX:n lapsia olivat prinsessa Maria Elisabet ja prinssi Kaarle Filip.
Avioliitto oli Kaarlen toinen – ensimmäinen vaimo Maria oli kuollut vuonna 1589.
Hiihtäjäpatsas

Hiihtäjäpatsas (Hiihtäjä-patsas) voi tarkoittaa seuraavia hiihtämistä kuvaavia teoksia:
Hiihtäjäpatsas (Slalom) Lahdessa, Viktor Jansson 1938
Hiihtäjäpatsas Haapavedellä, Kalervo Kallio 1964
Lappalaisen veljesten hiihtäjäpatsas Liperissä, Veikko Jalava 1967
Hiihtäjä-patsas Tyrnävällä, Tauno Seppänen 1979
Jussi Kurikkalan hiihtäjäpatsas Kalajoella, Antonio da Cudan 1989
Veikko Hakulisen hiihtäjäpatsas Valkeakoskella, Aimo Tukiainen 1994
Eero Mäntyrannan hiihtäjäpatsas "Kaarteetki täysillä" Pellossa, Ensio Seppänen 1997
Jouko Gripin hiihtäjäpatsas Pälkäneellä, Anitta Toivio 2004
Helena Takalon hiihtäjäpatsas Pyhäjärvellä, Antonio da Cudan 2006
Kalevi Hämäläisen hiihtäjäpatsas Juvalla, Taru Mäntynen 2010
Kalevi Oikaraisen hiihtäjäpatsas Rukalla Kuusamossa, Juhani Honkanen 2014
Juha Miedon hiihtäjäpatsas "Legenda" Kurikassa, Pekka Jylhä 2020
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hiihtäjäpatsas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Peter Tigerstedt

Peter Magnus Alexander Tigerstedt (8. joulukuuta 1936 Helsinki – 10. lokakuuta 2022 Espoo) oli suomalainen kasvinjalostustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvinjalostustieteen professori 1970–1999.
Tigerstedt tutki kasvien jalostusmahdollisuuksia geneettisen vaihtelun perusteella. Hän johti 1973–2000 Helsingin yliopistossa alppiruusujen ja atsaleojen jalostusohjelmaa yhteistyössä Arboretum Mustilan kanssa.
Tigerstedt oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1990 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1989. Hänen mukaansa on nimetty alppiruusulajike P. M. A. Tigerstedt.
Peter Tigerstedtin tytär on huilisti ja musiikkitoimittaja Eva Tigerstedt.
Tigerstedt oli myös radioamatööri 1950-luvulta lähtien tunnuksilla OH5NQ ja OH2BM.
Aiheesta muualla

Peter Tigerstedtin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Gaetano Donizetti

Gaetano Donizettin muotokuva. Giuseppe Rillosi vuonna 1848.
Domenico Gaetano Maria Donizetti (29. marraskuuta 1797 Bergamo – 8. huhtikuuta 1848 Bergamo) oli italialainen säveltäjä, joka tunnetaan pääasiallisesti oopperoistaan. Hän on kuitenkin säveltänyt myös muuta musiikkia, muun muassa kirkkomusiikkia, muutaman jousikvarteton sekä joitakin orkesteriteoksia. Hän on yhdessä Gioacchino Rossinin ja Vincenzo Bellinin kanssa yksi kolmesta suuresta bel canto -säveltäjästä.
Lyhyt elämäkerta > Nuoruus ja opiskeluajat

Donizetti syntyi köyhään perheeseen, jolla ei ollut musiikkitaustaa. Hän pääsi kuitenkin ensimmäisten joukossa oppilaaksi Simon Mayrin perustamaan hyväntekeväisyyspohjalla toimivaan kouluun. Mayr opetti häntä kokonaisen vuosikymmenen vaatimatta kertaakaan maksua palveluksistaan. Bergamolainen köyhä opiskelija oli pakotettu tarttumaan jokaiseen sävellystyöhön mitä hänelle vain tarjottiin - lopulta Mayrin työ venetsialaisten oopperakomppanioiden ylipuhumisessa tuotti tulosta ja Donizetti sai hieman nimeä.
Lyhyt elämäkerta > Nousu menestykseen

Oopperasta  (), laulaja Enrico Caruso 26. marraskuuta 1911 Victor Talking Machine Companylle.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Napolilaisille teattereille sävelletyt koomiset oopperat kiinnittivät La Scalan huomion ja hänet palkattiin säveltämään milanolaiselle teatterille Anna Bolena, ooppera josta tuli hänen ensimmäinen kansainvälinen menestyksensä. Kaksi vuotta myöhemmin, 1832, hän sävelsi ensimmäisen suurmenestyksen saavuttaneen komediansa, Lemmenjuoman. Tämän perään Donizetti tuotti kolme loisteliasta vakavaa työtä, Lucrezia Borgian, Maria Stuardan ja Lucia di Lammermoorin. 1830-luvun lopussa hän oli Italian ykkössäveltäjä.
Vuoden 1838 hänen kärsivällisyytensä italialaisten sensoreiden kanssa alkoi kuitenkin olla vähissä. Poliuton jouduttua sensuurin kynsiin ensi-iltaa edeltävissä harjoituksissa Donizetti alkoi pohtia muuttoa Ranskaan. Myöhemmin samana vuonna Mercadanten tultua hänen sijastaan nimetyksi Napolin konservatorion johtajaksi, Donizetin mitta oli täynnä ja hän pakkasi laukkunsa.
Lyhyt elämäkerta > Pariisin ja Wienin vuodet

Hyväksyntä Pariisin piireissä ei tullut tuosta vain, mutta vuonna 1840 Donizetti löi läpi myös Ranskan pääkaupungissa hänen koomisen oopperansa Rykmentin tytär ('La fille du régiment') ja grand opéransa La favorite saatua ensiesityksensä. Molemmat nousivat suureen suosioon. Vuonna 1842 hänet nimitettiin Hofkapellmeisteriksi Habsburgien hoviin Wieniin ja jonkin aikaa, sairastelustaan huolimatta, säveltäjä pystyi jakamaan aikansa kahden kaupungin välillä. Vuonna 1843 hän sävelsi mestarillisen koomisen oopperan Don Pasquale.
Lyhyt elämäkerta > Viimeiset ajat

Vuonna 1844 Donizetti oli vakavasti sairas ja hänet suljettiin Pariisin ulkopuolella sijaitsevaan laitokseen. Siellä häntä kävi katsomassa Heinrich Heine, joka kuvasi näkemäänsä näin: ”Samalla kun hänen taianomaiset sävelensä tuovat maailmalle iloa, hän itse istuu kuin hulluuden henkilöitymänä mielisairaalassa Pariisin lähellä.”
Donizettin sairastelu oli jatkunut vuosikausia, eikä sitä ole koskaan diagnosoitu kunnolla. Vuonna 1845 hän halvaantui ja sen jälkeen dementoitui nopeasti. Oireiden on arveltu liittyneen pitkään itäneeseen sukupuolitautiin.
Säveltäjän kunnon huononnuttua entisestään hänet siirrettiin takaisin syntymäseuduilleen Bergamoon, jossa hän kuoli 51-vuotiaana vuonna 1848.
Lainauksia

”Tuo ei yllätä minua. Hän on aina ollut laiska.” -Donizetin vastaus kun hänelle kerrottiin Rossinin säveltäneen Sevillan parturin kahdessa viikossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gaetano Donizetti Wikimedia Commonsissa
Vapaasti käytettävissä olevia Donizettin partituureja. Mutopia Project.
Music Listing - without preview images Mutopia Project. Viitattu 28.11.2018 (englanniksi). Vapaasti käytettävissä olevia Donizettin partituureja
Gaetano Donizetti BBC Music. Viitattu 28.11.2018 (englanniksi).
Gaetano Donizetti Minnesota Opera. Viitattu 28.11.2018 (englanniksi).
Gaetano Donizetti, (1797 - 1848) Naxos. Viitattu 28.11.2018 (englanniksi).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Natalia Bukowiecka

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bukowiecka vuonna 2021 |  Bukowiecka vuonna 2021 |  Bukowiecka vuonna 2021 |  |
Maa:   Puola
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 4 × 400 msekajoukkue |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2023 | 400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 2018 | 4 × 400 m |  |
|  Kultaa | Rooma 2024 | 400 m |  |
|  Hopeaa | München 2022 | 400 m |  |
|  Hopeaa | München 2022 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2018 | 4 × 400 m |  |
|  Pronssia | Belgrad 2022 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Toruń 2021 | 4 × 400 m |  |
Natalia Bukowiecka (o.s. Kaczmarek, s. 17. tammikuuta 1998) on puolalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Bukowiecka on 400 metrin juoksun Euroopan-mestari ja MM-mitalisti ja saavuttanut lisäksi useita arvokisamitaleja 4 × 400 metrin viestissä.
Bukowiecka juoksi vuonna 2018 alkuerissä Puolan 4 × 400 metrin joukkueissa, jotka saavuttivat toisilla kokoonpanoilla loppukilpailuissa kultaa Berliinin EM-kilpailuissa ja hopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 Euroopan-mestaruuden 400 metrillä ajalla 52,34 ja 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2021 hän saavutti pitkässä viestissä pronssia Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa ja hopeaa IAAF World Relays -kilpailuissa.
Bukowiecka voitti olympiakultaa vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 4 × 400 metrin sekajoukkuekilpailussa, jossa hän juoksi loppukilpailussa Puolan joukkueessa. Hän saavutti myös hopeaa samoissa olympialaisissa naisten 4 × 400 metrin viestissä. 400 metrin kilpailussa hän jäi välieriin ajalla 50,79. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sai 4 × 400 metrin viestissä pronssia ja karsiutui 400 metrin välierissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ajalla 49,94 ja kuului Puolan hopeajoukkueeseen pitkässä viestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ajalla 49,57.
Bukowiecka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2024 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 400 metrillä Puolan ennätysajalla 48,98. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 48,98.
Bukowiecka juoksi 400 metrin ennätyksensä 48,90 Lontoossa heinäkuussa 2024 ja 200 metrin ennätyksensä 22,70 Poznańissa 23. kesäkuuta 2024. Hän on voittanut Timanttiliigan 400 metrin kilpailun Firenzessä, Chorzówissa ja Monacossa 2023. Puolan-mestaruuden hän on voittanut ulkoradoilla 200 metrin juoksussa 2023 sekä 400 metrillä 2021, 2022, 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 400 metrillä 2023.
Bukowiecka avioitui kuulantyöntäjä Konrad Bukowieckin kanssa syyskuussa 2024.
Lähteet ja huomautukset

1 2  juoksi vain alkuerissä
1 2 3 4 5 6  Natalia Bukowiecka Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 30.6.2024. (englanniksi)
1 2 3 4 5  Natalia Bukowiecka Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). (englanniksi)
↑  Natalia Kaczmarek European Athletics. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
↑  Natalia Kaczmarek Olympedia. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
↑  Oficjalnie! Ślub Kaczmarek i Bukowieckiego, mistrzyni zmienia nazwisko sport.tvp.pl. 28.9.2024. Viitattu 17.2.2025. (puolaksi)
Brandenburgin Maria Eleonoora

| Brandenburgin Maria Eleonoora |
| --- | --- |
 
Ruotsin kuningatar
Virkakausi:  20. kesäkuuta 1637 – 28. maaliskuuta 1655
Kruunajaiset:  28. marraskuuta 1620 Storkyrkan, Tukholma
Edeltäjä:  Kristina
Seuraaja:  Hedvig Eleonoora

Syntynyt:  11. marraskuuta 1599 Königsberg, Itä-Preussi
Kuollut:  28. maaliskuuta 1655 (55 vuotta) Tukholma
Hautapaikka:  Riddarholmskyrkan
Puoliso:  Kustaa II Aadolf
Lapset:  Kristina Augusta, Kristina
Suku:  Hohenzollern
Isä:  Johan Sigismund von Brandenburg
Äiti:  Anna Preussin prinsessa
Marie Eleanore von Hohenzollern (11. marraskuuta 1599 – 28. maaliskuuta 1655) oli saksalainen prinsessa ja Ruotsin kuningatar Kustaa II Aadolfin puolisona.
Hänen vanhempansa olivat Juhana Sigismund, Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttuatar Anna von Hohenzollern, jonka isä oli Preussin herttua Albrecht Friederich. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista veli oli Georg Wilhelm, oli Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua.
Maria Eleonoora avioitui Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa 25. marraskuuta 1620 äitinsä siunauksella, mutta vastoin veljensä tahtoa. Hänen veljensä oli Georg Wilhelm, Brandenburgin vaaliruhtinas, joka oli juuri perinyt tittelin isältään. Hän synnytti vuonna 1626 miehelleen tyttären ja tulevan kuningattaren Kristiinan.
Maria Eleonooraa kuvattiin aikanaan Euroopan kauneimmaksi kuningattareksi ja, niin kuin hänen tyttärensä myöhemmin sanoi, Marialla olivat "kaikki hyveet ja paheet", jotka aikansa naiselle kuuluivatkin.
Maria Eleonooran arkku Riddarholmin kirkossa
Aiheesta muualla

Biography of Maria Eleonore of Brandenburg (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Puola 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo 
Muut:  RISM  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Maria Eleonora of Brandenburg
Käännös suomeksi
Olaus Petri

Olaus Petriä esittävä patsas Tukholman Suurkirkon luona.
Olaus Petri, myös muodossa Olavus Petri latinalaistettu, alkuaan Olof Pettersson, (6. tammikuuta 1493  – 9. huhtikuuta 1552 Tukholma) oli Wittenbergissä opiskellut ruotsalainen uskonpuhdistaja ja pappi. Hän oli kotoisin Örebrosta, Närken maakunnasta. Hänen isänsä oli seppämestari Peder Olofsson ja äitinsä Kerstin Larsdotter. Hän saarnasi uskonpuhdistuksen puolesta ja käänsi Raamatun ruotsiksi. Olaus Petriä pidetään ruotsin kirjakielen isänä samaan tapaan kuin aikalaistaan Mikael Agricolaa suomen kielen isänä. Olaus Petri toimi 1531–1533 Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan kanslerina. Häntä pidetään yleisesti Pohjoismaiden merkittävimpänä renessanssiajattelijana.
Ensimmäinen asiakirjamerkintä Olavus Petristä on kesältä 1516, jolloin hän kirjoittautui opiskelijaksi Leipzigin yliopistoon. Matrikkeliin kirjattu nimimuoto on Paulus Phase de Svezia, jonka katsotaan tarkoittavan Olavus Petriä. Syksyllä 1516 Olavus kirjoittautui Laurentinus-veljensä kanssa Wittenbergin yliopistoon. Siellä he opiskelivat nopeasti: filosofian maisterin oppiarvo tuli jo vuoden 1518 promootiossa. Uskonpuhdistaja Martti Luther vaikutti tuolloin samassa kaupungissa; veljesten myöhempien vaiheiden perusteella on päätelty heidän ryhtyneen jo tuolloin uskonpuhdistuksen kannattajiksi. Olavus palasi kotimaahansa vuonna 1519. Hän sai Strängnäsin tuomiokirkosta kaniikin tehtävän ja toimi hetken aikaa piispa Matthias Gregoriin kanslerina. Piispa toimi puolestaan perinteen mukaisesti kuninkaan kanslerina. Piispa kuitenkin surmattiin kerettiläisenä marraskuussa 1520 sisällissotaan liittyvässä Tukholman verilöylyssä.
Olaus Petri laati lukuisia uskonnollisia kirjoituksia, mutta parhaiten hänet tunnetaan tuomarinohjeistaan, jotka julkaistiin ensi kerran painettuina vuonna 1616 (teos nimellä Rättegångs–Oordningh, Ruotsissa laajalle levinneet Tuomarinohjeet eli Swenska Dommar Regler). Olaus Petrin tuomarinohjeet ovat olleet jo runsaan 360 vuoden ajan lakikirjan johdantona sekä Ruotsissa että Suomessa. Vuosisatojen kuluessa tuomarinohjeista on tullut olennainen osa pohjoismaista oikeusperinnettä. Oikeusfilosofiassa hänen ajatuksensa luetaan usein luonnonoikeudelliseen koulukuntaan kuuluviksi.
Olaus Petrin tuomarinohjeet

Olaus Petrin tuomarinohjeet kuuluvat pitkään tuomareille annettavien ohjeiden perinteeseen, jonka edustajia löytyy jo Vanhasta testamentista ja Muinaisen Egyptin teksteistä. Ohjeet ovat Raamattun, roomalaiseen ja kanoniseen oikeustraditioon sekä germaanis-pohjoismaisiin perinnäistapoihin liittyviä, ja monet niissä esitetyt periaatteet ovat voimassa nykyisessäkin lainsäädännössä. Erityisesti mukana olevat jo kirjoittamishetkellä vanhat sananlaskut ovat muodostuneet suomalaisen kansanperinteen osaksi: "Mikä ei ole oikeus ja kohtuus, se ei voi olla lakikaan."
Tuomarinohjeita ei ole koskaan sellaisenaan vahvistettu lakiteksteiksi, mutta vanhan tavan mukaisesti nämä tuomarinohjeet painetaan nykyäänkin Ruotsissa ja Suomessa lakikirjojen alkusivuille.
Olaus Petri virsirunoilijana

Olaus Petri oli myös virsien kääntäjä ja virsirunoilija. Vuosi 1526 oli Ruotsin kirkon historiassa merkittävä vuosi. Silloin ilmestyi Uusi testamentti ruotsiksi sekä ensimmäinen ruotsinkielinen virsivihkonen, nimeltään ”Någre Gudhelige Wisjor” jossa oli kymmenen virttä. Vanhin kokonaisena säilynyt virsikokoelma oli ”Swenske sånger eller wijsor”. Molempien näiden tekijä oli Olaus Petri. Hänen virsivihostaan ei ole säilynyt ensimmäistä painosta. 1536 painetussa laitoksessa on 47 virttä, joista kahdeksan lienee Petrin itsensä kirjoittamia.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kaksi virttä, jotka ovat Olaus Petrin kirjoittamia, virret 188, "On, Herra, pyhä sanasi" (O Herre Gud, din helga ord /Du sänt oss, Gud, ditt helga ord)  ja 257 "Oi Jeesus, synnyit maailmaan" (O Jesu Christ, som mandom tog /O Jesus Krist, som mänska blev).
Niiden lisäksi hänen ruotsinnoksensa on pohjana kahdentoista virren suomennokselle: 17 "Ilon päivä verraton", 65 "Oi Jumalan Karitsa", 95 "Te kristityt, nyt juhlikaa", 126 "Me kiitämme sinua", 187 "Armahda, Herra Jumala", 222 "Jeesus Kristus, elämämme", 227 "Ylistys olkoon aina Isällemme", 256 "Kristus, Jumalan Poika", 261 "Oi iloitkaa, te kristityt", 262 "On hyvyydessään Jumala "(säk. 7–9 Olaus Petrin kirjoittamia), 267 "Sua syvyydestä avuksi" ja 545 "Kaikessa, Herra armias"-.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on myös kaksi Petrin kirjoittamaa virttä, virret 33 "Oi Jeesus, synnyit maailmaan" (O Jesu Christ, som mandom tog, Lutherin virren pohjalta) ja 372 "Oi armollinen Jumala." (O Fader vår, barmhärtig, god) Hänen ruotsinnoksensa on pohjana kolmentoista virren suomenkieliselle tekstille: 32 "Nyt, seurakunta, iloitse",  36 "Suo, Kristus, armo meille", 50 "Oi Pyhä Henki, Herramme",124 "On lapsi neitseelle syntynyt", 143 "Oi Jumalan Karitsa", 237 "Vain Jumala on linnamme", 345 "Oi, iloitkoon nyt jokainen", 346 "On hyvyydessään Jumala", 362 "Oi Pyhä Henki, usko tee", 387 "Jeesus Kristus, elämämme", 465 "On pääsiäinen koittanut", 466 "Te kristityt, nyt juhlikaa" ja 537 "Sinua huudan, Herrani".
August Strindberg käsitteli Olaus Petriä näytelmässään Mestari Olavi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Olaus Petri Wikisitaateissa
Olaus Petri And The Rules For Judges Jarkko Tontti: Olaus Petri And The Rules For Judges. Associations – Journal for Social and Legal Theory Vol. 4., 2000, No.1, p. 113–128.
Olaus Petri Nordisk Familjebok (ruotsiksi)
Olaus Petri Encyclopedia Britannica (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef