stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha Bäck

| Juha Bäck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1976 (ikä 48) Pieksämäki, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Hämeenlinnan Hiihtoseura
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2000–2007
Paras sijoitus:  30
 Tietolaatikko päivitetty 10. joulukuuta 2015 
Juha Bäck (s. 21. heinäkuuta 1976 Pieksämäki) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon. Hän edusti Hämeenlinnan Hiihtoseuraa.
Bäckin perhe muutti Pieksämäeltä Toijalaan Bäckin ollessa 4-vuotias, ja hän aloitti hiihdon harrastamisen Toijalan Vauhdissa. Hämeenlinnan Hiihtoseuraa hän siirtyi edustamaan 15-vuotiaana.
Bäck kilpaili vuosina 2000–2007 seitsemässä maailmancupin osakilpailussa, jotka kaikki olivat sprinttejä. Hänen ensimmäinen maailmancup-kilpailunsa oli vapaan hiihtotavan sprintti Lahdessa 3. maaliskuuta 2000. Maailmancupin pistesijalle Bäck ylsi kerran: 5. maaliskuuta 2005 Lahdessa sijoituttuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 30. sijalle.
Bäck osallistui Italian Tarvisiossa järjestettyihin Universiadeihin 2003, joissa hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemänneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 46. sijalle.
SM-kilpailuissa Bäck saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä Keravalla 2000.
Josefin Donat

Josefin Donat (s. 22. helmikuuta 1994 Leipzig) on saksalainen malli. Hänet kruunattiin Miss Universum Saksaksi 31. elokuuta 2014. Siten hän pääsi edustamaan maataan Miss Universum 2014 -kilpailuun, joka järjestettiin Miamissa 25. tammikuuta 2015. Hän jäi kuitenkin vaille sijoitusta. Donat on 1,65-metrinen. Varsinaiselta ammatiltaan hän on sairaanhoitaja; hän opiskeli Klinikum St. Georgissa Leipzigissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Josefin Donat
Joseph Bodin de Boismortier

| Joseph Bodin de Boismortier |
| --- | --- |
 Joseph Bodin de Boismortier
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1689 Thionville, Moselle, Ranska
Kuollut: 28. lokakuuta 1755 (65 vuotta) Roissy-en-Brie, Ranska
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
Soittimet:  cembalo 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joseph Bodin de Boismortier (23. joulukuuta 1689 Thionville, Moselle, Ranska – 28. lokakuuta 1755 Roissy-en-Brie, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä. Boismortier sai musiikin opetuksensa Metzin kaupungissa. Hän muutti Perpignaniin vuonna 1713 ja asui siellä, kunnes vuonna 1724 muutti vaimonsa kanssa Pariisiin. Boismortier julkaisi Pariisissa ensimmäiset sävellyksensä ja nousi suureen suosioon. Hän sävelsi paljon musiikkia muun muassa huilulle.[lähde? ]
Boismortierin laaja tuotanto käsittää 102 opusta. Yleisö piti hänen miellyttävästä ja helposta tyylistään, ja hän vaurastui ja vetäytyi eläkkeelle 1753.
Boismortier sävelsi viisi oopperaa. Daphné (1748) on julkaisematon lyyrinen tragedia, Les quatre parties du monde (“Neljä maanosaa”, 1752) baletti. Muita Boismortier’n baletteja ovat Les voyages de l’amour op. 60 (”Rakkauden tiet”, 1736) ja Don Quichote chez la Duchesse op. 97 (”Don Quijote kreivittären tykönä”, Favart, 1743).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Bodin de Boismortier Wikimedia Commonsissa
Jumalallinen oikeus

Jumalallinen oikeus on poliittinen oppi, jonka mukaan monarkia on yliluonnollisesti säädetty yhteiskuntajärjestelmä ja hallitsija saa valtansa suoraan jumalalta. Opin mukaan kuninkaallisten perinnöllistä valtaa ei voi ottaa pois, sillä he eivät ole vastuussa millekään maalliselle taholle vaan pelkästään jumalalle. Opilla perustellaan absoluuttista monarkiaa ja hallitsijan riippumattomuutta parlamentin kaltaisista instituutioista.
Eurooppalaisessa aatehistoriassa oppi jumalallisesta oikeudesta palautuu keskiaikaiseen käsitykseen, jonka mukaan kristinuskon Jumala antoi poliittisille hallitsijoille maallisen vallan ja kirkolle hengellisen vallan. Kun kansallisvaltiot alkoivat 1500- ja 1600-luvuilla syntyä, monarkit omaksuivat sekä valtion- että kirkon päämiehen aseman. Jumalallisen oikeuden merkittävimpiä kannattajia olivat Englannin Jaakko I (hallitsi 1603–1625) ja Ranskan ”aurinkokuningas” Ludvig XIV (hallitsi 1643–1715). Jaakko I toi Englantiin käsityksensä valtiosta ja yksityisoikeudellisesta kuninkaanvallasta Skotlannista, missä se oli kehittynyt sukujen välisissä taisteluissa korkeimmasta vallasta. Ranskassa jumalallisen oikeuden keskeinen teoreetikko oli piispa Jacques-Bénigne Bossuet (1627–1704), jonka mukaan sekä kuninkaan henkilö että hänen valtansa olivat pyhiä. Kuninkaan valta oli ehdoton ja rinnastui isän valtaan perheessä. Bossuet’n mukaan kuningas hallitsi järjen, tavan ja ennakkotapausten mukaisesti. Myös englantilainen rojalisti Robert Filmer (noin 1588–1653) vertasi valtiota perheeseen ja kuningasta isään. Filmerin mukaan Raamatun Aadam oli ensimmäinen kuningas ja Kaarle I (hallitsi 1625–1649) Aadamin vanhin perillinen.
Englannissa absoluuttinen monarkia päättyi mainioon vallankumoukseen (1688–1689) ja Ranskassa suureen vallankumoukseen (1789). Jumalallisen oikeuden oppi menetti uskottavuutensa viimeistään Yhdysvaltain vapaussodan (1775–1783) ja Napoleonin sotien (1803–1815) myötä. Aatteen varhaisiin kriitikoihin lukeutui filosofi John Locke, joka teoksessaan First Treatise of Civil Government (1689) vastusti hallitsijoiden ehdotonta valtaa ja sen tueksi esitettyjä patriarkaalisia vertauksia.
Jolos

| Jolos |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Jolos korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Ylikiimingin suuralue
Kaupunginosa nro:  45
Väkiluku:  387  31.12.2023
Työpaikkoja:  25 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Arkala, Jolos, Kääriänkorpi, Kääriänperä, Mannila, Naurua, Somerovaara, Säävälä
Postinumero(t):  91300
Jolosjärvi.
Jolos on Oulun 45. kaupunginosa. Se muodostettiin 1.1.2009 Oulun ja Ylikiimingin kuntaliitoksen yhteydessä.
Kaupunginosan keskuksen muodostava Joloksen kylä sijaitsee Joloksentien varrella lähellä valtatietä 20 noin 13 kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta pohjoiseen. Noin 300 asukkaan kylä on muodostunut pääasiassa Jolosjärven rannalle.
Joloksen ala-asteen koulu lakkautettiin keväällä 2001 kosteus- ja homevaurion vuoksi.
Joloksella toimi heinäkuussa 2010 toimintansa aloittanut Sortolan Kotijäätelö, joka oli Pohjois-Suomen ensimmäinen kotijäätelöä valmistava yritys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jolos Wikimedia Commonsissa
Sortolan Kotijäätelö Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Josué

Josué on miehen etunimi.
Josué-nimisiä henkilöitä:
Josué (Josué Anunciado de Oliveira), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1979)
Josué (Josué Filipe Soares Pesqueira), portugalilainen jalkapalloilija (s. 1990)
Josué Martínez, costaricalainen jalkapalloilija
Josu (Josué Currais Prieto), espanjalainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Josué”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Järnefelt

Bror Gustaf Johannes (John) Järnefelt (20. tammikuuta 1871 Oulu – 13. lokakuuta 1941) oli suomalainen kirjailija ja viulisti.
Henkilöhistoria

John Järnefeltin vanhemmat olivat rovasti Klas Erik Järnefelt ja Ida Emilia Ottelin. Suomen Pankissa työskennelleet Jalo Järnefelt ja Armas Gideon Järnefelt olivat John Järnefeltin veljiä. Järnefelt opiskeli lyseossa ja palveli rautateillä ja tuli oppilaaksi orkesterikouluun 1893. Hän toimi viulunsoittajana Helsingin filharmonisen seuran orkesterissa, samoin kuin pianonvirittäjänä. Järnefelt julkaisi kaunokirjallisia ja luonnontieteellisiä tekstejä ja kirjoja.
Teoksia

Järnefelt julkaisi kaksi teosta 1900-luvun alussa:
Tähtien valossa.   G. W. Edlund, Helsinki 1904 (liitteenä kartta pohjoisesta tähtitaivaasta)
Luonnon kehdossa.  G. W. Edlund, Helsinki 1906
Julius Juzeliūnas

Juzeliūnas liettualaisessa postimerkissä vuodelta 2016
Julius Juzeliūnas (20. helmikuuta 1916 Šiauliai – 15. kesäkuuta 2001 Vilna) oli liettualainen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän opiskeli vuosina 1944–1948 sävellystä Kaunasin konservatoriossa. Vuosina 1949–1952 hän jatkoi opintojaan Pietarissa.
Juzeliūnas sävelsi kaksi oopperaa, baletin, kuusi sinfoniaa, sinfonia-oratorion, viisi konserttoa, cantatan, neljä jousikvartettoa, seitsemön sonaattia eri instrumenteille ja monia muita teoksia.
Josua Ruotsala

Josua Ruotsala (15. marraskuuta 1893 Lohtaja – 9. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen opetusneuvos ja päätoimittaja.
Josua Ruotsalan vanhemmat olivat maanviljelijä Aaprami Ruotsala ja Kreeta Annanolli ja puoliso vuodesta 1921 Hanna Maria Nikupaavo. Ruotsala toimi Keskipohjanmaan kirjapaino -yhtiön toimitusjohtajana 1930–1944 ja oli yksi Keskipohjanmaan perustajista. Lehden taloudenhoitaja hän oli 1930–1945 ja päätoimittaja 1945–1963. Maalaiskodin päätoimittaja Ruotsala oli vuodesta 1948. Ruotsalalla oli useita atteellisten ja taloudellisten yhdistysten ja järjestöjen luottamustehtäviä, kuten Suomen Nuorison Liiton johtokunnan jäsenyys ja talous- sekä liikuntakasvatusvaliokuntien puheenjohtajuus. Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1957–1963 ja presidentin valitsijamies kahdesti. Ruotsala vaikutti osaltaan merkittävästi Keski-Pohjanmaan kansanopiston perustamiseen Kälviälle.
Jolosjoki

| Jolosjoki |
| --- | --- |
 Jokea alavirtaan seututie 849:n sillalta Kiimingissä.
Alkulähde:  Mannisenjärvi, Mannila, Oulu
Laskupaikka:  Kiiminkijoki, Tirinkylä, Oulu
Maat:  Suomi
Pituus:  27 km
Alkulähteen korkeus:  67,4 m
Valuma-alue:  171 km²
Jolosjoki on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva joki Oulun kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla, entisten Ylikiimingin ja Kiimingin kuntien alueella.
Reitti

Jolosjoen nimetty uoma alkaa Mannilan kylässä olevasta Mannisenjärvestä ja laskee Kiiminkijokeen Tirinkylässä. Joen pituus on noin 27 kilometriä.
Veden lähteet ja laatu

Valjastamaton Jolosjoki virtaa halki pääosin suoperäisen maaston. Jokeen laskee useita suo-ojia sekä muita pienempiä puroja.
Suoperäisen maaston takia joen vesi on tummaa ja humuspitoista, ja sen rauta- ja fosforipitoisuudet ovat suuria. Tutkimuksissa veden laatu on todettu alajuoksulla välttäväksi ja yläjuoksulla tyydyttäväksi. Joki saa vetensä pääosin Joloksen Mannisenjärvestä. Jolosjärvi laskee Keskimmäisenojan–Väliojan kautta Mannisenjärveen. Myös laajalta Värkkisuon–Säippäsuon suoalueelta alkava Hirvioja laskee Väliojaan.
John B. Goodenough

| John B>  Goodenough |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  John Bannister Goodenough
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1922 
Kuollut: 25. kesäkuuta 2023 (100 vuotta)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Clarence Zener
Tutkimusalue:  Kiinteän olomuodon fysiikka, materiaalitiede, Nobel-palkinto ja litiumioniakku
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (2019)
Aiheesta muualla
www.me.utexas.edu/people/faculty-directory/goodenough
John Bannister Goodenough (25. heinäkuuta 1922 Jena, Saksa – 25. kesäkuuta 2023, Austin, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja materiaalitieteilijä. Goodenough tunnetaan erityisesti hänen työstään ladattavien litiumioniakkujen kehityksessä. Hän kehitti niissä käytettäviä materiaaleja. Goodenoughille myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2019 yhdessä M. Stanley Whittinghamin ja Akira Yoshinon kanssa litiumioniakkujen kehittämisestä.
Tutkimus

Lapsuutensa Goodenough eli New Havenissa Conneticutissa ja 12-vuotiaana hänet lähettiin Grotonin yksityiskouluun Massachusettsiin. Goodenough opiskeli aluksi matematiikkaa Yalen yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1943. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan fysiikkaa Chicagon yliopistoon, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1951 ja tohtoriksi jo seuraavana vuonna 1952. Vuodesta 1952 alkaen Goodenough oli MIT:n tutkimusryhmässä, jossa hän tutki materiaalien magneettisia ominaisuuksia. Tutkimukset ovat johtaneet muun muassa hajasaantimuistisovellutuksiin. MIT:ssä työskennellessään Goodenough kehitti kiinteiden materiaalien magneettisia ominaisuuksia kuvaavat Goodenough–Kanamori-säännöt.
Öljykriisin innoittamana Goodenough alkoi 1970-luvulla tutkia vaihtoehtoisia energianlähteitä. Vuosina 1976-1986 hän toimi epäorgaanisen kemian professorina ja laitoksenjohtajana Oxfordin yliopistossa. Siellä hän teki ensimmäiset merkittävät tutkimuksensa koskien litiumioniakkuja. Goodenough ryhmineen havaitsi, että litiumkobolttioksidi on rakenteeltaan interkalaatioyhdiste ja soveltuu rakenteensa perusteella katodimateriaaliksi. Goodenough ryhmineen rakensi akun, jossa katodina oli litiumkobolttioksidi ja elektrolyyttinä propyleenikarbonaattiin liuotettu litiumtetrafluoroboraatti. Vuonna 1991 Sony valmisti ensimmäisen kaupallisen ladattavan litiumioniakun Goddenoughin kehittämästä litiumkobolttioksidikatodista ja grafiittianodista.
Vuonna 1986 Goodenough siirtyi professoriksi Texasin yliopistoon kone- ja sähkötekniikan osastolla. Texasin yliopistossa Goodenough kehitti litiumioniakkujen materiaaleja edelleen muun muassa litiumrautafosfaatteja. Goodenough kirjoitti 8 kirjaa ja oli mukana kirjoittamassa yli 800 tieteellistä julkaisua.
Tunnustukset

Goodenough sai litiumioniakkuja koskevista tutkimuksistaan useita tunnustuksia muun muassa Enrico Fermi -palkinnon vuonna 2009, National Medal of Science -palkinnon vuonna 2011, Welch Award in Chemistry vuonna 2017 ja Royal Society of Chemistryn Copley-mitalin vuonna 2019. Vuonna 2019 Goodenough sai litiumioniakkujen kehittämisestä Nobelin kemianpalkinnon ja hän jakoi sen M. Stanley Whittinghamin ja Akira Yoshinon kanssa.
Julius Kariuki

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 3 000 m esteet |  |
Julius Kariuki (s. 12. kesäkuuta 1961 Nyahururu, Kenia) on kalenji-heimoon kuuluva entinen estejuoksija, 1988 Soulin olympiakisojen 3000 metrin estejuoksun olympiavoittaja.
Kariuki aloitti kansainvälisen kilpailu-uransa 1984 Los Angelesin olympialaisissa, joissa sijoittui 3 000 metrin esteissä seitsemänneksi ajalla 8.17,47. Seuraavana vuonna Kariuki voitti esteissa Afrikan mestaruuden ja IAAF:n maailmancupin.
Soulin 1988 olympialaisissa Kariukia pidettiin yleisesti vasta Kenian kolmanneksi kovimpana juoksijana, mutta loppukilpailussa hän juoksi ajan 8.05,51 ja onnistui jättämään maanmiehensä Peter Koechin hopealle. Pronssia otti Yhdistyneen kuningaskunnan Mark Rowland.
Vuonna 1989 Kariuki voitti 10 000 metriä universiadeissa ja toistamiseen 3 000 metrin esteet IAAF:n maailmancupissa. Vuonna 1990 hän otti kultaa myös Kansainyhteisön kisoista. Seuraavan vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui paraatimatkallaan neljänneksi ajalla 8.16,81 .
Tämä jäi Kariukin viimeiseksi edustustehtäväksi Kenian kivenkovassa estejoukkueessa.
Juha Broman

Juha Jaakkima Broman (20. maaliskuuta 1927 Ulvila – 28. lokakuuta 1988 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija.
Juha ”Juppa” Broman kuului Lahden Mailaveikkojen joukkueeseen kymmenen sarjakautta, joiden aikana joukkue voitti Suomen mestaruuden neljästi peräkkäin 1949–1952 ja sijoittui kahdesti hopealle. Hän osallistui kolmeen Itä–Länsi-otteluun, neljään PPL–TUL-liitto-otteluun ja kolmeen akateemiseen Itä–Länsi-otteluun. SM-sarjan lyöjäkuningas tämä polttajana, 2- tai 3-vahtina pelannut pesäpallotaituri oli vuonna 1953.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-kultaa: 1949, 1950, 1951, 1952
2 SM-hopeaa: 1948, 1953
4 Itä–Länsi-ottelua: 1949–1951, 1953
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1953
Jussi Kuoppala

Jussi Kuoppala -nimisiä henkilöitä ovat:
Jussi Kuoppala (1911–1993), suomalainen teologian tohtori, päätoimittaja ja Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtaja
Jussi Kuoppala (s. 1974), suomalainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jussi Kuoppala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
José Pekerman

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Néstor Pekerman
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1949 (ikä 75)
Syntymäpaikka: Villa Domínguez, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura:  Kolumbian maajoukkue
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1970–1974 1974–1977 |  Argentinos Juniors  Independiente Medellín | 134 (12) 101 (15) |
Valmennusura
1981–1982 1982–1992 1992–1994 1994–2001 2003 2004–2006 2007–2008 2009 2012–:  Chacarita Juniors (jun.)  Argentinos Juniors (jun.)  Colo-Colo (jun.)  Argentiinan U20-maajoukkue  CD Leganés (tekn.joht.)  Argentiinan maajoukkue  Deportivo Toluca  Tigres de la UANL  Kolumbian maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
José Pekerman (s. 3. syyskuuta 1949) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Pekerman tunnetaan erityisesti menestyneenä nuorten joukkueiden valmentajina. Tammikuusta 2012 lähtien hän on toiminut Kolumbian maajoukkueen päävalmentajana.
Pelaajaura

Pelaajaurallaan keskikentällä viihtynyt Pekerman on lapaternalilaisen Argentinos Juniorsin kasvatti. Seuran edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 1970, ja pelasi seurassa aina kauteen 1974 saakka 134 ottelua, joissa teki 12 maalia. Vuonna 1974 Pekerman siirtyi Kolumbiaan Independiente Medellínin joukkueeseen, missä hän pelasi uransa kolme viimeistä kautta jouduttuaan lopettamaan uransa polvivamman takia vuonna 1978, vain 28 vuoden iässä.
Valmentajaura

Pekerman aloitti valmentajauransa kotimaassaan Argentiinassa vuonna 1981 Chacarita Juniorsin juniorijoukkueen valmentajana. Vuonna 1982 hän siirtyi samaan tehtävään kasvattajaseuraansa Argentinos Juniorsiin, ja kymmenen vuoden kuluttua 1992 chileläisen Colo-Colon juniorivalmentajaksi.
Vuonna 1994 ilman vailla suuria saavutuksia ollut Pekerman nimettiin Argentiinan nuorten maajoukkueen peräsimeen, apulaisinaan Hugo Tocalli ja Eduardo Urtasun. Valinta oli melkoinen yllätys ja aiheutti huomattavaa keskustelua. Pian Pekerman kuitenkin vaimensi kriitikot, kun hän valmensi joukkueen kolmeen maailmanmestaruuteen vuosina 1995, 1997 ja 2001 sekä kahteen Etelä-Amerikan mestaruuteen vuosina 1997 ja 1999.
Vuonna 2003 Pekerman siirtyi Espanjaan aladivisioonaseura Leganésin urheilutoimenjohtajaksi, mutta hommat eivät sujuneet ja Pekerman palasi takaisin kotimaahansa. Pekermanille oli tarjottu Argentiinan maajoukkueen päävalmentajan pestiä jo 1998 MM-kisojen jälkeen, mutta hän oli kieltäytynyt ja suositellut tehtävään Marcelo Bielsaa. Bieslan lähdettyä vuonna 2004 valittiin Pekerman päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen 2006 Saksan MM-kisoihin. Argentiina selviytyi puolivälieriin saakka, missä isäntäjoukkue Saksa veti pitemmän korren. Pekermanin vaihtoratkaisut ottelussa aiheuttivat suurta kohua ja kritiikkiä. Pekerman itse erosi valmentajan tehtävistä putoamisen jälkeen, vaikka Argentiinan palloliiton johtaja Julio Grondona yritti saada häntä jatkamaan.
Nykyisessä toimessaan Tolucan päävalmentajana Pekerman aloitti toukokuussa 2007. Hän toimi seuran valmentajana kauden 2008 loppuun saakka. Helmikuussa 2009 hänestä tuli Tigres de la UANLin päävalmentaja, mutta huonojen tulosten vuoksi hän sai potkut jo Clausura-kauden jälkeen toukokuussa.
Tammikuussa 2012 Pekermanista tuli Kolumbian maajoukkueen päävalmentaja tavoitteena johdattaa maa MM-kisoihin 2014.  Pekerman onnistui tavoitteessaan ja Kolumbia pelasi MM-kisoissa ensimmäistä kertaa 16 vuoteen. Kolumbia oli lopputurnauksessa vahva ja voitti kaikki alkulohkonsa ottelut. Tie nousi kuitenkin pystyyn puolivälierissä, kun joukkue taipui tiukan taistelun jälkeen kisaisäntä Brasilialle 2–1. Kisojen jälkeen Kolumbian jalkapalloliitto teki Pekermanin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. Vuoden 2015 Copa Américassa Kolumbia pelasi nihkeämmin, mutta selvisi pudotuspeleihin lohkokolmosena. Tie katkesi puolivälierissä rangaistuspotkukilpailussa kärsittyyn tappioon Argentiinalle.
Meriitit valmentajana

U20 Maailmanmestaruus (3): 1995, 1997, 2001
2.kierros: 1999
U20 Etelä-Amerikan mestaruus (2): 1997, 1999
Hopeaa (2): 1995, 2001
MM-puolivälierät: 2006, 2014
FIFA Confederations Cupin hopeaa: 200
Yksityiselämä

Pekermanin isovanhemmat olivat Ukrainan juutalaisia siirtolaisia, jotka asettuivat asumaan Entre Ríosin maakuntaan. Uskonnoltaan juutalainen Pekerman on itsekin syntynyt Entre Ríosissa Villa Domínguezin kylässä. Pekermanilla on kaksi lasta.
Jesse Kaikuranta

| Jesse Kaikuranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1982 (ikä 42) Maarianhamina
Ammatti:  laulaja laulunopettaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Universal Music (2012–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jesse Kaikuranta (s. 13. huhtikuuta 1982 Maarianhamina) on suomalainen laulaja. Kaikuranta asui lapsuutensa Ähtärissä, mutta asuu nykyisin Helsingissä. Hän on ammatiltaan laulunopettaja.