stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilkka Ruska

Ilkka Yrjänä Ruska (17. huhtikuuta 1941 Turku – 2. helmikuuta 2017 Salo) oli suomalainen toimittaja ja virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Ruskan vanhemmat olivat maanviljelijä, talousneuvos Paavo Ruska ja emäntä Elna Antola ja puoliso vuodesta 1965 fysioterapeutti Pirjo Virtanen. Ruska tuli ylioppilaaksi Salo yhteislyseosta 1960 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1968. Hän oli Maaseudun Tulevaisuus -lehden toimittaja 1968–1970, maa- ja metsätalousministeriön yleisen osaston hallinnollisen toimiston vs. ylimääräinen esittelijä ja ministeri Nestori Kaasalaisen poliittinen sihteeri 1970–1972, Maataloustuottajain Keskusliiton maatalouspoliittinen sihteeri 1972, maa- ja metsätalousministerien Erkki Haukipuro, Heimo Linna, Veikko Ihamuotila ja Johannes Virolainen poliittinen sihteeri 1972–1977 ja sitten maa- ja metsätalousministeriössä ylimääräinen ylitarkastaja 1977–1983, maatalouspolitiikan toimiston toimistopäällikkö 1983–1992, maatalouspolitiikan osaston maatalousneuvos 1993, maatalousosaston ylijohtaja 1993–1995 ja maatalousosaston osastopäällikkö ja ylijohtaja 1995–2007. Ruskalla oli myös lukuisia maatalouteen liittyviä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2003.
Aiheesta muualla

Kari Alifrosti: Ilkka Ruska Biografiasampo.
I SS-panssariarmeijakunta

| I SS-panssariarmeijakunta |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1943–1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Waffen-SS
Aselajit:  Panssarijoukot
Koko:  2–5 divisioonaa
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Sepp Dietrich
Armeijakuntaan kuuluneen 101. raskaan SS-panssarivaunupataljoonan Tiger-vaunu ja sotilaita Pohjois-Ranskassa maaliskuussa 1944. Huomaa 1. SS-panssariarmeijakunnan tunnus etupanssarissa vasemman telan yläpuolella.
I SS-panssariarmeijakunta Leibstandarte SS Adolf Hitler (saks. I. SS-Panzer-Korps Leibstandarte Adolf Hitler) oli Waffen-SS:n armeijakunta toisessa maailmansodassa heinäkuusta 1943 toukokuuhun 1945, ja siihen kuuluivat 1. SS-panssaridivisioona Leibstandarte SS Adolf Hitler, 12. SS-panssaridivisioona Hitlerjugend ja 101. raskas SS-panssarivaunupataljoona sekä muita joukko-osastoja. Armeijakunnalla oli siihen kuuluneen 1. SS-divisioonan mukainen kunnianimitys Leibstandarte Adolf Hitler.
Perustaminen

Armeijakunnan esikunta perustettiin 27. heinäkuuta 1943 Berliinissä ja sen armeijakuntajoukot koulutuskeskus Berverloossa (saks. Truppenübungsplatz Berverloo).
Palvelus

Armeijakunta liitettiin joulukuussa 1943 armeijaryhmä C:n 14. armeijaan Italian pohjoisosiin. Se siirrettiin Ranskaan tammikuussa 1944 armeijaryhmä D:n reserviksi, mistä armeijakunta siirrettiin edelleen kesäkuussa Normandiaan armeijaryhmä B:n 7. armeijaan torjumaan liittoutuneiden maihinnousua.
Armeijakunta taisteli Ranskassa syyskuulle, jolloin se Eifelissä. Se osallistui Ardennien taisteluun vuoden vaihteessa 1944–1945, minkä jälkeen armeijakunta vedettiin Saksaan. Huhtikuussa armeijakunta oli Unkarissa osana etelän armeijaryhmän 6. panssariarmeijaa, minkä mukana se vetäytyi Ostmarkiin (Itävaltaan). Armeijakunta antautui Saksan antauduttua toukokuussa.
Komentajat

Armeijakunnankomentajina olivat:
SS-Oberstgruppenführer Sepp Dietrich (4. heinäkuuta 1943 – 9. elokuuta 1944)
SS-Brigadeführer Fritz Kraemer (9.–16. elokuuta 1944)
SS-Obergruppenführer Georg Keppler (16. elokuuta – 30. lokakuuta 1944)
SS-Obergruppenführer Hermann Prieß (30. lokakuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945)
Isa-Eerika Lehto

Isa-Eerika Lehto on musiikkipedagogi, lastenmuusikko, näyttelijä ja tv-toimittaja. Hän on käynyt Kallion ilmaisutaidon lukion ja opiskellut Helsingin konservatoriossa musiikkipedagogiksi ja Sibelius-Akatemiassa musiikin maisteriksi. Näyttelijänä hän on tehnyt töitä muun muassa Oulun , Turun ja Lahden kaupunginteattereissa, Komediateatteri Arenassa sekä IdeaTeatterissa. Hän ja bändikaverinsa Minna Haapkylä näyttelivät päärooleissa Ylen Kettutytöt-elokuvassa. Vuosina 2003–2007 hän teki toimittajan työtä Buusteri-nuortenohjelmassa Nelosella. Vuodesta 2017 hän aloitti Pikku Kakkosen Seikkailukoneen muusikkona. Lisäksi hän on mukana Pikku Kakkosen orkesterissa Yle Areenan 100 lastenlaulua -projektissa.
1990-luvulla hän toimi Tarharyhmä-yhtyeessä laulajana sekä akustisen kitaran soittajana.
Tarharyhmä teki comebackin vuonna 2009. Vuonna 2019 Tarharyhmä nähtiin Vain elämää -ohjelmassa.
Aiheesta muualla

Isa-Eerika Lehto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ingénue

Ingénue on arkkityypillinen henkilöhahmo, joka on useimmiten naiivi, kokematon ja viaton nuori nainen. Ingénue voi olla myös mies, mutta harvemmin kuin nainen.
Ingénue on naisroolina usein tunteellinen ja herkkä sankaritar ja miesroolina nuori rakastaja tai nuori yksinkertainen tomppeli. Näytelmien ingénue-hahmoja ovat muun muassa Molièren Naisten koulun Agnès ja Voltairen Candide. William Shakespearen henkilöhahmooista ingénueita ovat Ofelia, Desdemona ja Cordelia.
Isla del Tigre

Tulivuori Coyoliton suunnalta
Isla del Tigre tai Isla el Tigre on Hondurasille kuuluva vulkaaninen tulivuorisaari Tyynessä valtameressä Fonsecanlahdella Vallen hallintoalueella Amapalan kunnassa. Sitä ei pidetä aktiivisena. Tulivuori on kartiomainen ja kauniiksi mainittu, ja sen korkeus on 783 metriä merenpinnasta. Saari on aikoinaan ollut merirosvojen pakopaikka. Nykyään se palvelee muun muassa turistikohteena.
Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema

Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema (hindiksi इन्दिरा गाँधी अंतर्राष्ट्रीय हवाई अड्डा, Indirā Gaṃdhī antarrāṣṭrīya havāī aḍḍā, engl. Indira Gandhi International Airport) (IATA: DEL, ICAO: VIDP) on Delhissä, Intiassa sijaitseva lentoasema, joka on yksi maan tärkeimmistä lentoasemista sekä kotimaan että ulkomaan liikenteelle. Asema on nimetty Intian entisen pääministerin Indira Gandhin mukaan. Se tunnettiin aiemmin Palamin lentoasemana, mutta sen nimi vaihdettiin 2. toukokuuta 1986 uuden terminaalin valmistuttua.
Lentoaseman kautta kulki noin 65,7 miljoonaa matkustajaa huhtikuun 2017 ja maaliskuun 2018 välisenä aikana.
Lentoyhtiöt > Terminaali 1

Air Deccan (Amritsar, Bangalore, Chandigarh, Hyderabad, Chennai)
Alliance Air (Amritsar, Bangalore, Chennai, Goa, Hyderabad, Kolkata, Mumbai, Vadodara)
IndiGo Airlines
Jagson Airlines (Dharamshala, Jaipur, Jaisalmar, Kullu, Shimla, Udaipur)
SpiceJet (Hyderabad, Kolkata, Mumbai)
Go Air (Chennai, Mumbai)
Lentoyhtiöt > Terminaali 2

Aeroflot (Moskova–Šeremetjevo)
Air Astana (Almaty)
Air Canada (Toronto, Zürich)
Air France (Pariisi–Charles de Gaulle)
Air India (Abu Dhabi, Ahmedabad, Al Ain, Amritsar, Bahrain, Bangalore, Bangkok, Birmingham, Chennai, Chicago–O’Hare, Dammam, Dar Es Salaam, Dhaka, Doha, Dubai, Frankfurt, Goa, Hongkong, Hyderabad, Jakarta, Jedda, Kochi, Kolkata, Kozhikobe, Kuala Lumpur, Kuwait, Lontoo–Heathrow, Los Angeles, Lucknow, Mumbai, Muscat, Nairobi, New York–JFK, Newark, Osaka–Kansai, Pariisi–Charles de Gaulle, Riad, Salahah, Soul–Incheon, Shanghai–Pudong, Singapore, Thiruvananthapuram, Tokio–Narita, Toronto)
Air India Express (Abu Dhabi)
Air Mauritius (Port Louis)
Alitalia (Milano–Malpensa)
American Airlines (Chicago–O’Hare)
Ariana Afghan Airlines (Kabul)
Asiana Airlines (Soul–Incheon)
Austrian Airlines (Wien)
Biman Bangladesh Airlines (Dhaka)
British Airways (Lontoo-Heathrow)
Cathay Pacific (Hongkong)
China Airlines (Taipei–Taoyuan)
China Eastern Airlines (Peking, Shanghai–Pudong)
Cosmic Air (Kathmandu)
Druk Air (Paro)
Emirates (Dubai)
Etihad Airways (Abu Dhabi)
Ethiopian Airlines (Addis Abeba, Peking)
Finnair (Helsinki)
Gulf Air (Bahrain, Muscat)
Japan Airlines (Tokio–Narita)
Jazeera Airways (Kuwait)
KLM Royal Dutch Airlines (Amsterdam)
Kuwait Airways (Kuwait)
Kyrgyzstan Airlines (Biškek)
Lufthansa (Frankfurt, München)
Mahan Air (Teheran–Imam Khomeini)
Malaysia Airlines (Kuala Lumpur)
Pakistan International Airlines (Karachi, Lahore)
Qatar Airways (Doha)
Royal Jordanian (Amman)
Royal Nepal Airlines (Kathmandu)
Saudi Arabian Airlines (Dammam, Riad, Medina, Jedda)
Singapore Airlines (Singapore)
SriLankan Airlines (Colombo)
Syrian Arab Airlines (Abu Dhabi, Damaskos)
Thai Airways International (Bangkok)
Turkish Airlines (Istanbul–Atatürk)
Turkmenistan Airlines (Ašgabat)
Uzbekistan Airways (Taškent)
Virgin Atlantic Airways (Lontoo–Heathrow)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lentoaseman verkkosivusto
Iitin Harrastajateatteri

Iitin Harrastajateatteri on kesäteatteri, joka sijaitsee Iitin kirkonkylässä. Teatteri on perustettu vuonna 1987. Teatteri sijaitsee Museomäellä Iitin kotiseutumuseon vieressä.
Ohjaajina ovat toimineet muun muassa Aulis Forssel, Arimo Haltsonen, Piia Pasi, Katri Nyquist, Jan Nyquist, Elina Eloranta, Eero Hasu, Mari Kahri ja Kimmo Rämä.
Akseli ja Eelo – Isohiiden veljekset Iitissä näytelmämusiikin sävelsi Kari ”Kärtsy” Hatakka. Näytelmän Isohiisi musiikki on julkaistu teatterilaisten esittämänä CD:llä vuonna 2004. Laila Sepän käsikirjoitus perustuu Isohiiden veljesten sisarentyttären Maija-Salonius-Hatakan kirjaan Ei saarnaamalla vaan elämällä, ja se sijoittui kolmanneksi Suomen Harrastajateatteriliiton kantaesityskilpailussa vuonna 2004.
Vuonna 2007 näytelmässä Hunttalan Matti oli mukana myös Valtiopäiväneuvos Mikko Pesälä.
Ensi-illat

Kaksi Kitaraa 5.7.2024
Kylpylä Happy End 7.7.2023
Häräntappoase 8.7.2022
Mies joka ei osannut sanoa ei 30.7.2021
Siunattu Hulluus 5.7.2019
Pekka Töpöhäntä 29.6.2018
Ollaan ihmisiksi 7.7.2017
Simpauttaja 1.7.2016
Minne tuuli kylän kuljettaa 24.6.2015
Jo vain herra ministeri 27.6.2014
Me tulemme taas 26.6.2013
Syttyy, ei syty 19.6.2012
Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset 19.6.2011
Lähde:
Vuodeksi 2020 ensi-iltaan kaavailtu näytelmä Mies joka ei osannut sanoa ei siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi se vuoden 2021 kesään.
Aiheesta muualla

Iitin Harrastajateatteri ry
Iitin Harrastajateatteri Instagram. Viitattu 24.12.2020.
Sorvali, Ritva: Ota löysin rantein, älä jännitä! Kesäteatteriarvosteluja – Ritvan kulttuuripalat.  14.8.2014. Viitattu 24.12.2020.
Sorvali, Ritva: Koko perheen laulunäytelmä Iitissä Kesäteatteriarvosteluja – Ritvan kulttuuripalat.  19.8.2013. Viitattu 24.12.2020.
Islam-bek Albijev

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | 60 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Herning 2009 | 60 kg |  |
|  Hopeaa | Budapest 2013 | 66 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Vilna 2009 | 60 kg |  |
|  Kultaa | Riika 2016 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2012 | 66 kg |  |
Islam-bek Albijev (s. 28. joulukuuta 1988 Groznyi, Tšetšeenien ja inguušien ASNT) on Venäjää edustava kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
Albijev voitti 60 kilogramman painoluokassa olympiakultaa varsin suvereenisti vuoden 2008 Pekingin olympialaisissa. Vuonna 2007 hän sijoittui ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan EM-kisoissa sijalle 16 ja MM-kisoissa kahdeksanneksi. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Vilnassa Albijev voitti EM-kultaa kukistamalla 60 kilogramman sarjan finaalissa puolalaisen Eduard Barseghynin. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti saman sarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa uzbekistanilaisen Dilšod Aripovin.
Albijev saavutti 66 kg:n painoluokassa EM-pronssia Belgradissa 2012 ja MM-hopeaa Budapestissa 2013. Hän voitti sarjan Euroopan-mestaruuden Riiassa 2016.
Nuorempana Albijeb voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 58 kg:n sarjassa 2005 ja junioreiden maailmanmestaruuden 60-kiloisissa 2006.
Albijev asuu Groznyissa. Hän on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
Iiti Yli-Harja

| Iiti Yli-Harja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1987 (ikä 36–37)
Ammatti:  elokuvaohjaaja muusikko
Aiheesta muualla
Kotisivu
Iiti Yli-Harja (s. 1987) on suomalainen elokuvaohjaaja ja muusikko. Yli-Harja on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2021.
Elokuvaohjaajana Yli-Harja on erikoistunut dokumentaariseen nukkeanimaatioon. Vuonna 2023 hän voitti parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon elokuvastaan Kaikki äitini puhelut (2021), joka pääosassa on hänen oma äitinsä. Saman vuoden Tampereen elokuvajuhlilla Yli-Harja voitti Risto Jarva -palkinnon elokuvallaan BLUSH - An Extraordinary Voyage (2022). BLUSH sai myös parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkintoehdokkuuden 2024.
Lapsesta asti musikaalinen Yli-Harja perusti ensimmäisen bändinsä yläasteella. Vaskivuoden lukiossa 2006 perustettu garage rock -bändi Pintandwefall voitti Ääni ja Vimma -kilpailun vuonna 2007 ja on siitä lähtien levyttänyt sekä keikkaillut ulkomaita myöten. Yli-Harjan muita bändiprojekteja ovat Kkone yhdessä Ninni Luhtasaaren kanssa, Pillow ja Rules.
Filmografia ohjaajana

Rantahiekalle (2013). Lyhyt fiktio.
Suuri naapurijuhla (2016). Lyhyt dokumentti.
Kaikki tätini lemmikit (2019). Lyhyt dokumentti.
Oikeita miehiä (2020). Lyhyt dokumentti, animaatio.
Kaikki äitini puhelut (2021). Lyhyt dokumentti, animaatio.
BLUSH - An Extraordinary Voyage (2022). Lyhyt dokumentti, animaatio.
Täällä haisee hiiri (2024). Lyhyt dokumentti, nukkeanimaatio.
Aiheesta muualla

Iiti Yli-Harja Elonetissä.
Iiti Yli-Harja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Itä-Ukrainan sodan taistelut 2017

Itä-Ukrainan sodan taistelut 2017 olivat sotatapahtumia, joissa näkyi Itä-Ukrainan sodan kiihtyminen uudestaan.
Vuoden 2017 alussa käytiin taisteluja Avdiivkassa. Tuolloin taisteltiin yhtäkkiä myös raskain asein. Kymmeniä kuoli. Taistelut katkaisivat alueelta sähkön ja kaasuputken. Kapinalliset pyrkivät valtaamaan tärkeän maantien. Kesäkuussa Ukrainaan kohdistui laaja kyberhyökkäys[lähde? ]. Heinäkuussa 2017 Donetskin ja Luhanskin kansantasavallat yhdistyivät Vähä-Venäjäksi. Ukrainassa surmattiin tai yritettiin surmata vuonna 2017 sinne paenneita venäläisiä toisinajattelijoita, ukrainalaisia tiedustelu-upseereita ja muita Ukrainan hallituksen puolella taistelleita. Ukrainan turvallisuusneuvosto syytti tapahtumista Venäjää, mutta tätä ei kyetty aukottomasti todentamaan.
Venäjä keskitti heinäkuussa kolme divisioonaa nopean toiminnan hyökkäysjoukkoja Ukrainan rajalle. Samoihin aikoihin separatistit kiihdyttivät taisteluita Itä-Ukrainassa.
Invitation (Snakegodin albumi)

| Invitation Snakegod |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2001
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 58.10
 Levy-yhtiö: MTM Music
Invitation on suomalaisen heavy metal -yhtye Snakegodin esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2001.
Kappaleet

Another Part of Heaven – 3.33
Don't Rescue Her – 3.53
Defender – 4.53
Time and Again – 5.48
King of the Dream – 3.11
Divine High Priestess – 3.47
Evil Woman – 4.35
Invitation – 3.00
Lost in Time – 4.16
Snakebite – 5.38
Snakegod – 5.25
Behind the Storm – 4.59
Black Heart Is Always Blind – 5.12
Kokoonpano

Petri Repo – bassokitara
Marko Ruokonen – kitara
Jani Hölli – kosketinsoitin
Jari Tiura – laulu
Heikki Malmberg – rummut
Arvostelut

Rockezine.com: 7.5/10
The Metal Observer: 7/10
Aiheesta muualla

Invitation (Snakegodin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Invitation (Snakegodin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Itä-Uudenmaan Maakuntakomppania

Itä-Uudenmaan maakuntakomppania on Suomen puolustusvoimien sodan ajan joukko. Sen toiminnan perustana on kotiseudun puolustaminen ja alueellisen turvallisuuden vahvistaminen.
Rauhan aikana Itä-Uudenmaan maakuntakomppaniaa voidaan käyttää muita viranomaisia tukevaan virka-aputoimintaan. Rauhan aikana komppanian toiminta on aina aseetonta virka-apua.
Itä-Uudenmaan maakuntakomppania on muodostettu vuonna 2006 pääasiassa Itä-Uudenmaan kuntien reserviläisistä.
Iso-Humppi

| Iso-Humppi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°37′46″N, 23°03′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  oja Luojuunojaan 
Järvinumero:  35.514.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,3 m 
Rantaviiva:  1,364 km 
Pinta-ala:  0,06902 km² 
 fiIso-Humppi 
Iso-Humppi  on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueella Mahnalanselän alueeseen. Pikku-Humppi on osa Prentinjoen valuma-aluetta.
Maantieto

Järvi on 500 metriä pitkä, leveimmillään 250 metriä ja sen pinta-ala on 6,9 hehtaaria. Järven eteläpää on laajentunut ja pohjoispää muodostaa pitkän lahden. Järveen laskee kolme metsäojaa ja lyhyt pelto-oja. Luusua on järven koilliskärjessä ja sieltä lähtee 2,8 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Luojuunojaan. Rantaviivaa on 1,4 kilometriä, josta vain pieni osa on soistuvaa metsää. Peltoon rajatuu noin kolmannes rantaviivasta. Rannoille on rakennettu vain yksi loma-asunto ja siellä on maatila, jonka nimi on Humppi. Iso-Humppi on nimetty tilan mukaan ja läheinen Pikku-Humppi saanut tästä nimensä. Järven ohittaa 300 metrin etäisyydeltä yhdystie 13081.
Historiaa

Vanhan Hämeenkyrön pitäjänkartan mukaan järven nimi kirjoitettiin Ahvenusjärvi. Rantapellolla sijaitsee ajoittamaton kiviröykkiö, jonka läheltä on löytynyt rautakautinen nuolenkärki.
Trambulină Valea Cărbunării

| Trambulină Valea Cărbunării |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Râşnov, Romania
Koordinaatit:  45°34′18″N, 25°28′16″E
Avattu:  1936
Remontoitu:  2001, 2009–2012
Purettu:  Vechi Trambulină: K55, K20, K5
Muut mäet:  K15 HS17
Seura:  CSS Dinamo Râşnov
Trambulină Valea Cărbunării HS97

K-piste:  90 metriä
Mäkikoko:  97 metriä
Mäkiennätys:  103,0 metriä  Gregor Schlierenzauer  Constantin Schmid  Stefan Kraft (22.2.2020)
Naisten mäkiennätys:  102,0 metriä  Maren Lundby (4.3.2018)
Kesämäkiennätys:  103,0 metriä  Daniel Tschofenig (17.9.2022)
Naisten kesämäkiennätys:  98,0 metriä  Nika Križnar (23.9.2023)
Avattu:  2012
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  92,52 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6,41 m
Keulan korkeus:  2,25 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  33°
Trambulină Valea Cărbunării HS71

K-piste:  64 metriä
Mäkikoko:  71 metriä
Mäkiennätys:  72,5 metriä  Simon Greiderer (21.2.2013)
Naisten mäkiennätys:  68,5 metriä  Sofja Tihonova (20.1.2013)
Kesämäkiennätys:  72,5 metriä  Jure Šinkovec (9.6.2012)
Naisten kesämäkiennätys:  67,0 metriä  Mizuki Yamaguchi  Kinga Rajda (29.9.2013, 25.9.2015)
Avattu:  30.8.2011
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  79,68 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  5,9 m
Keulan korkeus:  1,67 m
Keulan kulma:  10°
Alastulorinteen kulma:  32,4°
Trambulină Valea Cărbunării HS38
K-piste:  35 metriä
Mäkikoko:  38 metriä
Naisten mäkiennätys:  35,0 metriä  Daniela Haralambie (10.3.2012)
Kesämäkiennätys:  40,0 metriä  Ştefan Valentin Blega (27.10.2012)
Naisten kesämäkiennätys:  36,5 metriä  Daniela Haralambie (27.10.2012)
Avattu:  30.8.2011
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  53,69 m
Vauhtimäen kulma:  30°
Keulan pituus:  4,7 m
Keulan korkeus:  0,95 m
Keulan kulma:  9,4°
Alastulorinteen kulma:  31°
Trambulină Valea Cărbunării on neljän muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Râşnovissa Romaniassa.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki Râşnoviin rakennettiin vuonna 1936. Nykyisiä hyppyrimäkiä alettiin rakentaa heinäkuussa 2009 ja kesällä 2011 valmistui muovitetut HS71-, HS38- ja HS17-hyppyrimäet. Niiden avajaisia vietettiin 30. elokuuta 2011. Rakennustyöt maksoivat noin 3 miljoonaa euroa ja sitä rahoittivat OMV-öljy-yhtiö ja Râşnovin kaupunki.
Vuoden 2013 Braşovin Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleja varten alettiin rakentaa K90 HS100 kokoista normaalimäkeä kesällä 2011 ja se valmistui lokakuussa 2012. Normaalimäen rakennustyöt maksoivat noin 4,5 miljoonaa euroa ja sen rahoitti Romanian matkailu- ja aluekehitysministeriö. Syksyllä 2017 HS-piste siirrettiin 97 metriin.
Trambulină Valea Cărbunăriin mäkihyppystadionilla on nykyisin neljä erikokoista muovitettua ja valaistua hyppyrimäkeä, kaksi tuomaritornia ja hiihtohissi.
Historia > Arvokilpailuvoittajat

Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2013 miesten normaalimäen kilpailun voitti slovenialainen Cene Prevc, miesten joukkuekilpailun voitti Slovenia joukkueella Nejc Seretinek, Cene Prevc, Florjan Jelovcan ja Anže Lanišek, naisten keskimäen kilpailun voitti saksalainen Anna Rupprecht, naisten joukkuekilpailun voitti Tšekki joukkueella Karolina Indráčková, Michaela Rajnochová, Natálie Dejmková ja Barbora Blažková ja sekajoukkuekilpailun voitti Saksa joukkueella Lena Selbach, Anna Rupprecht, Thomas Dufter ja Sebastian Bradatsch.
Hiihdon nuorten MM-kilpailuissa 2016 miesten normaalimäen kilpailun voitti saksalainen David Siegel, miesten joukkuekilpailun voitti Saksa joukkueella Jonathan Siegel, Adrian Sell, Tim Fuchs ja David Siegel, naisten normaalimäen kilpailun voitti itävaltalainen Chiara Hölzl ja sekajoukkuekilpailun voitti Slovenia joukkueella Nika Križnar, Bor Pavlovčič, Ema Klinec ja Domen Prevc.
Trambulină Valea Cărbunării HS97 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 103,0 metriä ovat hypänneet Gregor Schlierenzauer, Constantin Schmid ja Stefan Kraft, epävirallisen mäkiennätyksen 105,5 metriä on hypännyt David Siegel.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.1.2013 |  Nikita Maladsou | 52,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Roman Sukhomeniuk | 53,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Alexandru Mocăniţă | 66,5 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Przemysław Kantyka | 80,5 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Adam Ruda | 82,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Łukasz Podżorski | 82,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Sorin Iulian Pîtea | 83,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Radik Žaparov | 88,5 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Andrii Klymchuk | 89,0 m | FIS Cup |  |
| 18.1.2013 |  Radik Žaparov | 94,0 m | FIS Cup |  |
| 19.1.2013 |  Sorin Iulian Pîtea | 94,0 m | FIS Cup |  |
| 19.1.2013 |  Radik Žaparov | 96,0 m | FIS Cup |  |
| 11.2.2013 |  Cene Prevc | 97,0 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2013 |  |
| 17.2.2013 |  Thomas Hofer | 97,0 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2013 |  |
| 17.2.2013 |  Maximilian Steiner | 99,5 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2013 |  |
| 17.2.2013 |  Anže Lanišek | 100,5 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2013 |  |
| 24.2.2016 |  David Siegel | 105,5 m | Nuorten MM-kilpailut 2016 | HS100-mäen mäkiennätys |
| 20.2.2020 |  Shōhei Tochimoto | 83,0 m | Maailmancup |  |
| 20.2.2020 |  Halvor Egner Granerud | 97,0 m | Maailmancup |  |
| 20.2.2020 |  Markus Eisenbichler | 101,0 m | Maailmancup |  |
| 22.2.2020 |  Gregor Schlierenzauer | 103,0 m | Maailmancup |  |
| 22.2.2020 |  Constantin Schmid | 103,0 m | Maailmancup |  |
| 22.2.2020 |  Stefan Kraft | 103,0 m | Maailmancup |  |