stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Uusi päivä henkilöistä
Muut henkilöt > Veeti Susimaa

Veeti Susimaa (es. Joes Teka) esiintyi sarjassa vuosina 2013–2015. Veeti on syntynyt Angolassa ja menetti biologiset vanhempansa sisällissodassa, minkä jälkeen Veeti adoptoitiin Jyväskylään. Veeti kävi lukiota Virtauksen ilmaisutaidon lukiossa. Veeti seurusteli pitkään Iris Rainion kanssa, mutta suhde päättyi lopulta Veetin lähdettyä Montrealiin tutustumaan siskoonsa Candy Williamsiin, sillä heidät oli adoptoitu eri perheisiin. Veeti oli tulossa pyytämään Iristä mukaan alun perin kahden viikon mittaiseksi suunnitellulle matkalleen, mutta kuuli asuntolan eteisessä kuinka Iris sanoi miettineensä jo aiemmin, että hänen olisi parempi erota Veetistä ja nyt se tapahtuisi Veetin lähdön myötä. Veeti pettyi ja soitti vielä lentokentältä Candylle kysyäkseen, olisiko pidempi viipyminen Candyn luona mahdollinen ja Candy suostui.
Muut henkilöt > Mirkku Virkkunen

Mirkku Virkkunen (es. Sonja Halla-aho) on sarjassa vuonna 2016 ja 2018 esiintynyt kirjastonhoitaja. Hänellä oli epämääräistä säätöä Tomi Karhun kanssa ja myöhemmin hän seurusteli jonkin aikaa Lauri Kallion kanssa. Mirkku palasi kuitenkin sarjaan syksyllä 2018. Hän palasi esittämään Laurin tyttöystävää, josta Elina tuli mustasukkaiseksi. Lopulta Lauri ja Mirkku alkoivat seurustella tosissaan. He kuitenkin erosivat nopeasti, koska Mirkku tuli mustasukkaiseksi Elinasta. Mirkku oli Tomin leffaprojektissa päähenkilönä, kunnes Iris vaihtui päänäyttelijäksi. Sarjan viimeisessä jaksossa Mirkku palasi yhteen Laurin kanssa, kun tämä ei mennytkään naimisiin Elinan kanssa, kuten alun perin oli tarkoitus.
Aiheesta muualla

Uuden päivän henkilöhahmojen esittelyitä sarjan kotisivuilla
Aamulehti: Ylen Uusi päivä -tv-sarja mullistuu – moni keskeinen hahmo katoaa ruudusta
Yle.fi: Muistatko vielä heidät? Uuden Päivän hahmoista löytyy ilopilleri, kaikentietäjä ja vallaton isoisä
Niklas Järvelä (es. Kai Vaine)
Tomi Karhu (es. Antti Väre)
Lisbeth ”Lissu” Kanerva Hanna-Riikka Siitosen esittämänä.
Emmi Lukkari (es. Suvi Hurme)
Peetu Määttä (es. Oskar Sara-aho)
Sakari Määttä (es. Matti Leino)
Aleksi Ruuskanen.
Marika Ruuskanen-Kuusla (es. Helena Rängman)
Pentti Ruuskanen (es. Juhani Laitala)
Tero Kuusla (es. Lari Halme)
Sara Erkkilä (es. Anna Lipponen)
Petra Kaakko (es. Amira Khalifa)
Lauri Kallio (es. Panu Mikkola)
Raimo ”Kukko” Koistinen (es. Kari Kinnaslampi)
Feeniksin kilta

Feeniksin kilta (engl. Order of the Phoenix) on kuvitteellinen salajärjestö J. K. Rowlingin kirjoittamissa Harry Potter -kirjoissa. Albus Dumbledore perusti järjestön vastustaakseen lordi Voldemortia ja tämän kuolonsyöjiä.
Historia

Feeniksin kilta on Tylypahkan velhokoulun rehtorin Albus Dumbledoren perustama järjestö, jonka tehtävänä on vastustaa lordi Voldemortia ja kuolonsyöjiä. Feeniksin killan päämaja sijaitsee Lontoossa Kalmanhanaukio 12:ssa, missä oli myös Sirius Mustan lapsuuden koti. Dumbledoren ohella killan alkuperäisiin jäseniin kuuluivat muun muassa Harry Potterin vanhemmat James ja Lily Potter, Remus Lupin, Sirius Musta ja Alastor Vauhkomieli. Kilta hajosi, kun Voldemort katosi tapettuaan James ja Lily Potterin yrittäessään tappaa heidän poikansa Harryn. Voldemortin uskottiin kuolleen, eikä häntä vastustavaa järjestöä katsottu enää tarpeelliseksi.
Voldemortin palatessa kirjassa Harry Potter ja liekehtivä pikari Dumbledore perustaa Feeniksin killan uudelleen. Suurin osa killan jäsenistä osallistui Tylypahkan taisteluun seitsemännessä kirjassa.
Vaihtoehtoisessa aikajanassa kaikki Feeniksin killan jäsenet Kalkarosta lukuun ottamatta olivat kuolleet Voldemortin hallitsemassa maailmassa.
Jäsenet > Alkuperäisen Feeniksin killan jäsenet

Edgar Bones
Armas Dearborn
Dedalus Diggle
Elfias Doze
Aberforth Dumbledore
Albus Dumbledore
Benjy Fenwick
Rubeus Hagrid
Alice Longbottom
Frank Longbottom
Remus Lupin
Minerva McGarmiwa
Marlene McKinnon
Sirius Musta
Tabita Niittu
Dorcas Meadowes
Peter Piskuilan
Sturgis Podmore
James Potter
Lily Potter
Fabian Prewett
Gideon Prewett
Emmeline Vance
Alastor "Villisilmä" Vauhkomieli
Jäsenet > Uudelleen perustetun Feeniksin killan tunnetut jäsenet

Dedalus Diggle
Aberforth Dumbledore
Albus Dumbledore
Elfias Doze
Arabella Figg
Mundungus Fletcher
Hermione Granger
Rubeus Hagrid
Hestia Jones
Remus Lupin
Olympe Maxime (liittolainen)
Minerva McGarmiwa
Sirius Musta
Sturgis Podmore
Harry Potter
Kingsley Kahlesalpa
Severus Kalkaros
Muriel Prewett (liittolainen)
Nymfadora Tonks
Emmeline Vance
Alastor "Villisilmä" Vauhkomieli
Arthur Weasley
Bill Weasley
Charlie Weasley
Fred Weasley
George Weasley
Molly Weasley
Ron Weasley
Jäsenet > Edgar Bones

Edgar Bones oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Edgar oli Amelia Bonesin veli. Kuolonsyöjät tappoivat Edgarin ja tämän vanhemmat ja lapset ensimmäisessä velhosodassa vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan, jossa Edgar esiintyy.
Jäsenet > Armas Dearborn

Armas Dearborn oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Vauhkomielen mukaan Dearborn katosi puoli vuotta sen jälkeen, kun Feeniksin killan jäsenistä oli otettu yhteiskuva eikä hänen ruumistaan koskaan löydetty. Suurella todennäköisyydellä kuolonsyöjät murhasivat hänet vuosien 1981–82 tienoilla.
Jäsenet > Dedalus Diggle

Dedalus Diggle on yksi Feeniksin killan alkuperäisistä jäsenistä. Tylypahkan opettaja professori McGarmiva epäili häntä tähdenlentojen loihtimisesta Kentissä lordi Voldemortin kukistuttua sinä yönä, kun Harry Potterin vanhemmat kuolivat. Harry tapaa Digglen Viistokujalla Vuotavassa noidankattilassa, kun Harry on ostamassa Tylypahkaa varten koulutarvikkeitaan, ja Diggle ilahtuu, kun Harry sanoo nähneensä hänet ennenkin (Petunia-täti sai sätkyn, kun Diggle kumarsi Harrylle ruokakaupassa). Viimeisessä kirjassa Dedalus Diggle ottaa Hestia Jonesin kanssa Dursleyn perheen huostaansa ja he pakenevat, jottei Voldemort saisi heitä. Kuolonsyöjät polttivat Digglen talon vallattuaan taikaministeriön, mutta Diggle ei ollut paikalla.
Jäsenet > Elfias Doze

Elfias ”Koiranhenki” Doze (engl. Elphias Doge) on yksi Feeniksin killan alkuperäisistä jäsenistä ja taikaministeriön juristi. Hän on Albus Dumbledoren pitkäaikainen ystävä jo heidän Tylypahkan-opiskeluajoiltaan. Doze on siis suunnilleen yhtä vanha kuin Dumbledore. Doze oli saattamassa Harryä Likusteritieltä Kalmanhaukio 12:een viidennessä kirjassa. Tavallisesti Doze on mainittu vain ohimennen, mutta kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Harry tapaa hänet Billin ja Fleurin häissä, ja he keskustelevat Dumbledoresta, joka oli Elfiaksen hyvä ystävä. Elfias oli kirjoittanut Päivän profeettaan muistopuheen Dumbledoresta tämän kuoleman jälkeen ja puolustanut Dumbledorea kaikilta Rita Luodikon kirjoittamilta huhupuheilta. Juuri Rita oli keksinyt Dozelle haukkumanimen Koiranhenki. Doze ehti kaikkoontua häistä vain hetkeä ennen kuolonsyöjien hyökkäystä. Ei ole tiedossa, osallistuiko Doze Tylypahkan taisteluun.
Jäsenet > Benjy Fenwick

Benjy Fenwick oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Kuolonsyöjät tappoivat hänet vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomielen mukaan yksi kuolonsyöjistä räjäytti hänet kappaleiksi kirouksellaan ja tuhosi hänen ruumiinsa. Hänen jäännöksiään löydettiin vain muutama pala.
Jäsenet > Arabella Figg

Arabella Doreen Figg on hieman höperö vanha nainen, joka asuu neljän kissansa kanssa kaalinhajuisessa kodissaan Likusteritiellä. Harry on joutunut viettämään aikaa hänen luonaan, kun Dursleyt ovat halunneet hänet pois jaloista. Kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta rouva Figg paljastaa olevansa surkki, jonka tehtävänä on ollut pitää Harryä silmällä. Figg kertoi Harrylle Dumbledoren kieltäneen häntä kertomasta totuutta tälle, koska tämä oli liian nuori ja koska Dursleyt eivät muuten olisi jättäneet Harryä tämän luokse. Figg oli todistajana Harry Potterin oikeudenkäynnissä, ja vaikka hän ei osannut kunnolla kuvailla ankeuttajia, hän sai Toffeeta lukuun ottamatta vakuutettua muut siitä, että Harry puhui totta ja Harry vapautettiin syytteistä. Myöhemmin Figg oli läsnä Dumbledoren hautajaisissa. Figgin kohtalo jäi epäselväksi Voldemortin kukistuttua, mutta oletettavaa on, että koska hän oli surkki, niin hän ei osallistunut Tylypahkan taisteluun ja selvisi hengissä toisesta velhosodasta.
Jäsenet > Mundungus Fletcher

Mundungus ”Dung” Fletcher on varas, mutta myös hyväsydäminen velho. Hän on myös yksi alkuperäisistä Feeniksin killan jäsenistä. Fletcher sai vuonna 1975 elinikäisen porttikiellon Sianpäähän loukattuaan Aberforthia. Albus Dumbledore tiesi Fletcherin epäluotettavuudesta mutta piti tämän tarkoituksella mukana Feeniksin killassa: herkästi puolta vaihtavan roiston avulla oli äärimmäisen yksinkertaista syöttää vääriä tietoja vastapuolelle siten, ettei kukaan aavistanut mitään. Fletcher määrättiin vartioimaan Harry Potteria kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta, mutta kun hän sai kuulla eräästä halvasta noidankattilasta joka on ilmeisesti lumottu, hän lähti pois Likusteritieltä Surreysta. Tämä osoittautui suureksi virheeksi, sillä heti sen jälkeen ankeuttajat hyökkäsivät Harryn ja Dudleyn kimppuun Magnoliakaaren ja Visteriaväylän välisellä kujalla. Fletcher toimitti myös Fred ja George Weasleylle tarvikkeita pilapuotia varten. Hän oli myöhemmin valeasussa läsnä Sianpäässä Harry Potterin perustaessa Albuksen kaartin ja kertoi tiedon eteenpäin killan jäsenille. Myöhemmin selvisi, että hänet oli määrätty pitämään Harryä silmällä.
Kuudennessa kirjassa paljastui, että Fletcher oli varastanut Sirius Mustan tavaroita tämän kuoleman jälkeen ja yrittäessään myydä niitä Tylyahossa Harry huomasi tämän ja käytti fyysistä voimaa häntä vastaan, kunnes tämä kaikkoontui ja pääsi piiloon Harryltä. Myöhemmin Päivän profeetta kertoi, että Fletcher oli pidätetty ja lähetetty Azkabaniin. Hän kuitenkin pakeni vuonna 1997 suuren joukkopaon yhteydessä.
Fletcher osoittautui tärkeäksi hahmoksi teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset. Hän oli ehdottanut kuuden kiltalaisen naamioitumista Harryksi tämän siirtämisen aikana ja ehdotus hyväksyttiin. Niinpä hän osallistui Seitsemän Potterin taisteluun, mutta Voldemortin langettaessa tappokirouksen häntä kohti, Mundungus pakeni, jolloin loitsu osuikin Vauhkomieleen tappaen hänet. Myöhemmin Harry, Hermione ja Ron saivat tietää Fletcheriltä, mihin on kadonnut siihen asti merkittävin hirnyrkki eli Luihuisen medaljonki: hän oli vienyt sen Kalmanhanaukio 12:sta ja yrittänyt myydä Viistokujalla, jolloin Dolores Pimento oli takavarikoinut sen. Myöhemmin selvisi, että Fletcher oli myynyt Aberforthille Siriuksen taikapeilin, mistä tämä tarkkaili Harryä. Ei ole tiedossa, osallistuiko Fletcher Tylypahkan taisteluun.
Jäsenet > Hestia Jones

Hestia Jones on Feeniksin killan jäsen. Jonesilla on musta tukka ja punaiset posket. Jones kohtasi Harryn ensimmäisen kerran, kun hän tuli hakemaan Harrya Dursleyilta Kalmanhanaukio 12:een, ja hän ihmetteli perunankuorimaveistä Dursleyiden keittiössä sanoen sen olevan hauska. Myöhemmin Jones yhdessä Dedalus Digglen kanssa evakuoi Dursleyt turvaan, jotteivat kuolonsyöjät saisi näitä. Hestia piti pahana sitä, etteivät Dursleyt välittäneet Harrysta ja etteivät he tienneet, minne Harry viedään.
Jäsenet > Alice Longbottom

Alice Longbottom on Neville Longbottomin äiti, joka työskenteli miehensä Frank Longbottomin kanssa aurorina Taikaministeriössä. Hän joutui kuitenkin loppuelämäkseen sairaalaan Bellatrix Lestrangen, Rodolphus Lestrangen, Rabastan Lestrangen ja Bartemius Kyyry nuoremman häneen ja hänen mieheensä loihtiman kidutuskirouksen vuoksi. Toisin kuin miehensä hän on sen verran järjissään, että ojentaa Nevillelle joka tapaamisella yhden tai useita huolellisesti siistittyjä makeisten kääreitä – jotka poika tallettaa uskollisesti, vaikka isoäiti käskee heittää ne pois.
Jäsenet > Frank Longbottom

Frank Longbottom on Neville Longbottomin isä, joka oli menestyksekäs aurori. Hän on ollut pysyvästi vaimonsa kanssa Pyhän Mungon taikatautien ja vammojen sairaalassa sen jälkeen kun Bellatrix Lestrange, Rodolphus Lestrange, Rabastan Lestrange ja Bartemius Kyyry Jr. kiduttivat heidät lähes kuoliaaksi kidutuskirouksen avulla. Frank on niin pahoin vammautunut, ettei tunne edes poikaansa, joka käy uskollisesti katsomassa vanhempiaan.
Jäsenet > Olympe Maxime

Olympe Maxime on Beauxbatonsin rehtori ja puolijättiläinen. Maxime esiintyi ensimmäisen kerran neljännessä kirjassa, missä hän oli läsnä huispauksen maailmanmestaruuskisoissa muutaman oppilaansa kanssa. Myöhemmin Maxime osallistui valittuine oppilaineen Kolmivelhoturnajaisiin toimien tuomarina kilpailussa. Maxime antoi Harrylle kahdeksan pistettä kymmenestä ensimmäisessä koetuksessa ja täydet pisteet toisessa koetuksessa. Maxime teki välittömästi vaikutuksen Rubeus Hagridiin, joka silminnähden ihastui Maximeen ja näytti tälle etukäteen turnauksen ensimmäiseen koetukseen tarkoitetut lohikäärmeet. Maxime myöhemmin tanssi Hagridin kanssa joulutanssiaisissa. Hagrid tiesi Maximen olevan puolijättiläinen ja kysyi sitä häneltä, mistä Maxime loukkaantui ja väitti että hänellä on vain isot luut. Myöhemmin Hagrid ja Maxime korjasivat välinsä. Kun Harry oli tuonut Cedric Diggoryn ruumiin mukanaan kolmannen koetuksen jälkeen, Maxime näytti järkyttyneeltä. Maxime oli myöhemmin läsnä Diggoryn muistotilaisuudessa Tylypahkassa. Viidennessä kirjassa Maximesta oli tullut Feeniksin killan avustava jäsen ja hän ja Hagrid matkasivat yhdessä jättiläisten luo yrittäen saada heidät liittymään Dumbledoren puolelle ja oli pelastanut Hagridin Golgomathin puolella olleiden jättiläisten hyökkäykseltä. Maxime myöhemmin palasi yksin Beauxbatonsiin Hagridin viedessä veljensä Ruaahin Englantiin mukanaan. Maxime oli myöhemmin läsnä Dumbledoren hautajaisissa lohduttaen Hagridia ja osallistui Billin ja Fleur Delacourin häihin.
Jäsenet > Marlene McKinnon

Marlene McKinnon oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort ja Travers tappoivat hänet ja hänen koko perheensä Ensimmäisessä Velhosodassa heinäkuun 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan Marlenesta, joka oli otettu kaksi viikkoa ennen hänen kuolemaansa.
Jäsenet > Dorcas Meadowes

Dorcas Meadowes oli yksi alkuperäisen Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort tappoi Dorcasin henkilökohtaisesti vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle valokuvan, jossa Dorcas esiintyi.
Jäsenet > Tabita Niittu

Tabita Niittu oli yksi alkuperäisistä Feeniksin killan jäsenistä. Voldemort tappoi hänet Ensimmäisen Velhosodan aikana vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomieli myöhemmin näytti Harrylle kuvan, jossa Niittu esiintyy.
Jäsenet > Sturgis Podmore

Sturgis Podmore on Feeniksin killan jäsen. Strugis joutuu Azkabaniin teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta, koska Lucius Malfoy yllättää hänet näkymättömyysviitan alta ministeriössä ja loitsii häneen komennuskirouksen. Kirouksen vuoksi Podmore yrittää murtautua Taikaministeriön Salaperäisyyksien osastoon. Hänet tuomitaan tästä hyvästä kuudeksi kuukaudeksi Azkabaniin.
Jäsenet > Fabian ja Gideon Prewett

Fabian Prewett ja Gideon Prewett olivat veljekset ja alkuperäisen Feeniksin killan jäseniä. He olivat myös Molly Weasleyn veljiä. Kuolonsyöjät tappoivat heidät Ensimmäisessä Velhosodassa vuoden 1981 tienoilla. Vauhkomielen mukaan viisi kuolonsyöjää, joista yksi oli Antonin Dolohov, tappoi heidät mutta Fabian ja Gideon taistelivat sankarillisesti kuolonsyöjiä vastaan. Molly myöhemmin antoi Fabianin kultakellon Harrylle tämän 17. syntymäpäivänä.
Jäsenet > Edward Tonks

Edward Ted Tonks on Nymphadora Tonksin isä. Ted oli jästisyntyinen ja hänen vaimonsa oli Andromeda Musta. Ted liittyi Feeniksin kiltaan yhdessä tyttärensä kanssa Voldemortin noustua uudelleen valtaan. Seitsemän Potterin taistelussa Ted tarjosi kotiaan turvataloksi muille. Harryn ja Hagridin saavuttua Ted paransi Harryn vammat. Kun kuolonsyöjät valtasivat taikaministeriön ja alkoivat vainota jästisyntyisiä, Ted joutui pakenemaan, mutta Harmaaselän johtama ryhmä sai hänet kiinni, ja Ted sai taistelussa surmansa. Lupin ja Nymfadora myöhemmin nimesivät poikansa Tediksi kunnioittaakseen hänen muistoaan. Tedin kuolemasta ilmoitettiin myöhemmin Pottervahdissa.
Jäsenet > Nymfadora Tonks

| Nymfadora Tonks |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  Harry Potter ja Feeniksin kilta
Näyttelijä:  Natalia Tena
Henkilötiedot
Sukupuoli:  nainen
Hiusten väri:  yleensä pinkit
Silmien väri:  vihreät
Tupa:  Puuskupuh
Ammatti:  Aurori
Lojaalius:  Feeniksin kilta
Nymfadora Tonks (engl. Nymphadora Tonks) (1973 — 2. toukokuuta 1998) työskenteli taikaministeriössä aurorina. Nymfadora oli myös metamorfimaagi – hän pystyi siis muuttamaan ulkomuotoaan halutessaan. Tonks oli Sirius Mustan lempiserkun Andromedan tytär.
Nymfadora oli mukana taistelussa kuolonsyöjiä vastaan, kun kuolonsyöjät ja lordi Voldemort huijaavat Harryn ansaan. Sirius Musta saa surmansa samassa taistelussa. Tonks inhosi etunimeään ja pyysi usein että häntä kutsuttaisiin vain sukunimellä. Kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi Siriuksen kuoleman jälkeen Harry epäilee Tonksin olleen rakastunut Siriukseen, sillä Tonks ei enää muuttanut ulkonäköään, oli masentunut ja hänen suojeliuksensa oli muuttunut ihmissudeksi. Lopulta käy ilmi, että Tonks oli rakastunut Remus Lupiniin.
Kotikolossa jouluaterian ääressä Harry epäilee, että rouva Weasley olisi mieluummin ottanut Fleur Delacourin sijasta Tonksin miniäkseen. Kyseessä oli kuitenkin Harryn väärinkäsitys. Tosiasiassa Molly yritti kannustaa Tonksia ja Lupinia yhteen. Teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi paljastuu, kuinka ihastunut Tonks Lupiniin lopulta oli.
Kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset Nymfadora Tonks menee naimisiin Remus Lupinin kanssa. Heille syntyy poika, jonka he nimeävät Tonksin edesmenneen isän, Tedin, mukaan Teddy Remus Lupiniksi. Harrysta tulee Teddyn kummisetä. Kirjan lopussa käytävässä Tylypahkan taistelussa Nymfadora ja hänen aviomiehensä Lupin kuolevat kuolonsyöjien tekemään tappokiroukseen. Bellatrix tappoi Nymfadoran ja  Lupinin.
Elokuvissa Tonksia näyttelee Natalia Tena.
Jäsenet > Emmeline Vance

Emmeline Vance oli yksi Feeniksin killan alkuperäisistä jäsenistä. Kun kilta perustettiin uudelleen, Vance oli mukana kuljettamassa Harry Potteria Dursleyiltä Kalmanhanaukio 12:een. Myöhemmin kuolonsyöjät murhasivat Vancen lähellä jästien pääministerin asuntoa heinäkuussa 1996 ja hänen kuolemastaan kerrottiin jästilehdissä. Myöhemmin paljastui, että Kalkaros oli kertonut hänestä Voldemortille. Harry myöhemmin mainitsi Vancen keskustellessaan Dumbledoren kanssa.
Carrie Chapman Catt

Carrie Chapman Catt (9. tammikuuta 1859 – 9. maaliskuuta 1947), oli yhdysvaltalainen aktivisti, joka johti naisasialiikettä 25 vuoden ajan. Hänen uransa huipentui vuonna 1920, kun perustuslakia muutettiin niin että naiset saivat äänioikeuden.
Catt opiskeli lakia ja työskenteli koulun rehtorina. Hän oli kahdesti naimisissa, ensimmäinen aviomies kuoli kahden avioliittovuoden jälkeen, ja toisessa liitossa hänellä oli avioehto, jonka mukaan vaimo sai käyttää aikaansa neljä kuukautta vuodessa naisasiaan.
1920-luvulla Catt osallistui rauhanliikkeen työhön ja tuki voimakkaasti Kansainliittoa. Toisen maailmansodan jälkeen hän kiinnostui YK:n toiminnasta ja käytti vaikutusvaltaansa saadakseen päteviä naisia YK:n komissioihin.
Teoksia

Catt julkaisi yhdessä muiden kanssa kaksi kirjaa.
Woman Suffrage and Politics: The Inner Story of the Suffrage Movement (1923)
Why Wars Must Cease (1935).
Adelaide Johnson

Nuori Adelaide Johnson.
Adelaide Johnson, synt. Sarah Adeline Johnson (26. syyskuuta 1859 – 10. marraskuuta 1955) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja feministi. Hänen töitään on esillä esimerkiksi Yhdysvaltain Capitol Hillillä. Johnson tunnetaan myös työstään naisten oikeuksia ajavien liikkeiden parissa.
Elämäkerta > Varhaiset vuodet

Adelaide Johnson syntyi Illinoisin osavaltion Plymouthin kylässä vuonna 1859. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijöitä. Johnson oli heidän ensimmäinen yhteinen lapsensa, mutta vanhemmista molemmilla oli lapsia aikaisemmista avioliitoistaan. Johnson opiskeli useissa maalaiskouluissa sekä St. Louis School of Design -koulussa ennen muuttoaan Chicagoon. Chicagossa hän opiskeli ja elätti itsensä taideteoksillaan. Vuonna 1878 hän vaihtoi nimensä Adelaideksi, sillä hän piti sen dramaattisuudesta.
Tammikuussa vuonna 1882 Johnson loukkaantui pudottuaan tyhjään hissikuiluun kiirehtiessään ateljeeseensa. Hän sai onnettomuutensa korvaukseksi 15 000 dollaria ja muutti uusien varojensa turvin Eurooppaan, missä hän jatkoi opiskelujaan. Johnson opiskeli muun muassa Dresdenissä vuonna 1883 ja taiteilija Giulio Monteverden opissa Roomassa vuodesta 1884 alkaen. Hän opiskeli Monteverden alaisuudessa yksitoista vuotta, ja Roomassa hänellä oli ateljee aina vuoteen 1920 saakka. Myöhemmin hänellä oli ateljeet myös Carrarassa, Lontoossa, New Yorkissa ja Washington DC:ssä.
Vuonna 1896 Johnson meni naimisiin brittiläisen liikemiehen, itseään yksitoista vuotta nuoremman Alexander Frederick Jenkinsin kanssa. Heidät vihki naispappi Johnsonin Washingtonin ateljeessa, ja heidän ”morsiusneitoinaan” toimivat taiteilijan itsensä valmistamat Susan B. Anthonyn ja Elizabeth Cady Stantonin rintakuvat. Jenkins otti vaimonsa nimen kunnianosoituksena tälle. Avioliittonsa aikana pari joutui usein olemaan pitkään erossa toisistaan, ja tämä rasitti liittoa. Johnson haki avioeroa vuonna 1908. Johnson ja Jenkins ehtivät olla naimisissa kaksitoista vuotta.
Elämäkerta > Capitol Hillin monumentti

Johnsonin töitä oli esillä vuoden 1893 Chicagon maailmannäyttelyssä. Eräässä työssä esiintyivät kuuluisat suffragetit Lucretia Mott, Susan B. Anthony ja Elizabeth Cady Stanton. Johnson toivoi saavansa joskus valmistaa näitä kolmea naista kuvaavan monumentin Yhdysvaltain Capitol Hillille. Hän toivoi naisten oikeuksia ajavan yhdistyksen National American Woman Suffrage Association eli NAWSA:n rahoittavan tämän veistoksen, mutta erimielisyydet veistoksen sijoituspaikasta saivat Johnsonin ja NAWSA:n riitautumaan eikä suunnitelma rahoituksesta toteutunut. Suffragetti Alva Bemont ja National Women’s Party kuitenkin kiinnostuivat Johnsonin suunnitelmasta ja tilasivat veistoksen häneltä. Johnson veisti teoksensa Italiassa. Vuonna 1921 se lahjoitettiin Capitolille naisille äänioikeuden antaneen perustuslain 19. lisäyksen kunniaksi. Sen oli lisäksi tarkoitus juhlistaa Anthonyn, Stantonin ja Mottin saavutuksia. Aluksi veistos sijoitettiin Capitolin Rotundaan, mutta jo kahden päivän kuluttua se siirrettiin niin kutsuttuun Capitolin kryptaan. Vuoden 1997 kesäkuussa 76 vuotta kryptaan siirtonsa jälkeen veistos palautettiin Rotundaan National Museum of Women’s History -museon kampanjan seurauksena. Veistos on italialaista marmoria ja painaa yhteensä seitsemän tonnia.
Elämäkerta > Viimeiset vuodet

1930-luvulla Johnsonin ura alkoi laskea. Hänen taideteoksensa eivät enää myyneet, ja häntä vaivasivat taloudelliset ongelmat, joiden vuoksi hän joutui vastaanottamaan rahallista tukea perheeltään ja tuttaviltaan. Lopulta rahaton Johnson häädettiin asunnostaan. Vuonna 1939 Johnson tuhosi useita taideteoksiaan kutsuttuaan ensin lehdistön todistamaan tapahtumaa. Tapahtuma toi taiteilijalle julkisuutta ja sympatiaa. Esimerkiksi eräs kongressiedustaja sai peruttua Johnsonin häädön. Hänelle yritettiin lisäksi saada 25 000 dollarin lahjoitus, mutta tämä hanke epäonnistui. Vuonna 1947 Johnsonin taloudellinen sekä terveydellinen tila olivat huonontuneet entisestään, ja hän oli pakotettu muuttamaan ystäviensä luokse. Viimeisinä vuosinaan Johnson esiintyi useissa television kilpailuissa ja yritti siten hankkia rahaa. Hän kuoli Washingtonissa 96-vuotiaana vuonna 1955. Hänet haudattiin Congressional Cemetery -hautausmaalle Washingtoniin.