stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän Katulähetys
Aiheesta muualla

Jyväskylän Katulähetys ry
https://www.jklkl.fi/wp-content/uploads/2018/08/katulahetyksen-historiikki-2010.pdf
Kahdeksanjalkaiset kummajaiset

| Kahdeksanjalkaiset kummajaiset> Eight Legged Freaks |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ellory Elkayem
Käsikirjoittaja:   Ellory Elkayem  Jesse Alexander 
Tuottaja:   Bruce Berman  Dean Devlin  Roland Emmerich 
Säveltäjä:  John Ottman
Kuvaaja:  John Bartley
Leikkaaja:  David Siegel
Pääosat:   David Arquette  Kari Wührer  Scott Terra  Doug E. Doug  Scarlett Johansson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Centropolis Entertainment Village Roadshow Pictures
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahdeksanjalkaiset kummajaiset (Eight Legged Freaks) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Ellory Elkayemin ohjaama kauhukomediaelokuva.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Arquette  | … |  Chris McCormick   |
|  Kari Wuhrer  | … |  sherifffi Parker   |
|  Scott Terra  | … |  Mike Parker   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Ashley Parker   |
|  Doug E. Doug  | … |  Harlan Griffith   |
|  Rick Overton  | … |  apulaissheriffi Willis   |
|  Leon Rippy  | … |  Wade   |
|  Matt Czuchry  | … |  Bret   |
|  Jay Arlen Jones  | … |  Leon   |
|  Eileen Ryan  | … |  Gladys   |
|  Riley Smith  | … |  Randy   |
|  Matt Holwick  | … |  Larry   |
Jerry Williams

Jerry Williams
Jerry Williams oikealta nimeltään Sven Erik Fernström (15. huhtikuuta 1942 Solna – 25. maaliskuuta 2018) oli ruotsalainen rocklaulaja. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun alussa The Violents -yhtyeessä, mutta siirtyi sitten soolouralle. Vuonna 1963 The Violents oli mukana Beatlesien Ruotsin kiertueella. Williams siirtyi 1960-luvun lopulla soulmusiikin pariin mutta palasi 1970-luvun alussa rockiin ja esiintyi Roadwork-yhtyeen kanssa 1980-luvulle saakka. Hän sai vuonna 1985 kulttuuristipendin ja pääsi vuonna 1991 ruotsalaiseen postimerkkiin. Williams oli melko suosittu myös Suomessa 1960-luvun alussa.[lähde? ]
Williams esiintyi muun muassa Ruisrockissa vuonna 1976. Hänen kappaleitaan ovat esimerkiksi "Number one" ja "Dangerous happiness" vuodelta 1963.
Jesajan kirjan 51. luku

Jesaja 51 on Jesajan kirjan viideskymmenesyhdes luku heprealaisten  Raamatussa tai kristillisen Raamatun Vanhassa testamentissa. Tämä kirja sisältää profeetta Jesajaan liitetyt profetiat, ja se on yksi profeettojen kirjoista. Luvut 40–55 tunnetaan "Deutero-Jesajana", ja ne ovat peräisin siltä ajalta, kun Israelilaiset olivat maanpaossa Babyloniassa. Tämä luku ilmaisee Herran Israelin kansalle tarjoaman lohdutuksen.
Teksti

Alkuperäinen teksti on kirjoitettu heprean kielellä.
Tämä luku on jaettu 23 jakeeseen.
Tekstimuotoiset versiot

Joitakin kaikkein vanhimpia käsikirjoituksia, jotka sisältävät tämän luvun heprean kielellä:
Masoreettinen teksti (10. vuosisadalta)
Seuraavissa Kuolleenmeren kääröissä: (2. vuosisadalta eKr.) luku on säilynyt kokonaan tai osittain:
käärössä 1QIsaa: kokonaan
käärössä 1QIsab: jakeet 1-11
käärössä 4QIsab (4Q56): jakeet 14-16
käärössä 4QIsac (4Q57): jakeet 1-16.
Antiikin aikaisia Koinee-kreikan kielisiä käännöksiä ovat:
Septuaginta-käännös (3. vuosisadalla eKr.)
Theodotion-versio (~ 180)
Rakenne

The New King James Version -raamatunkäännös järjestää tämän luvun seuraavasti:
Jesaja 51:1-16 = Herra lohduttaa Siionia
Jesaja 51:17-23 = Jumalan raivo poistuu
Sisältö > Jae 2

Saara on mainittu Abrahamin rinnalla; Abraham on kuvattu "kallioksi, josta [Israelilaiset] oli hakattu" ja Saara on kuvattu "kaivokseksi, jonka uumenista heidät on louhittu",, mikä viittaa hänen kohtuunsa. Abraham kutsuttiin, kun hän oli yksin, eli hänellä ei vielä ollut lapsia.  Samaan tapaan Abrahamiin ja hänen silloiseen lapsettomuuteensa viitataan myös Hesekielin kirjan 33. luvussa.
Sisältö > Jae 6

Tämän jakeen osaan Jeesus Kristus viittasi puheessaan, joka on Matteuksen evankeliumin 24. luvussa:
Sisältö > Jae 7

Tämän jakeen osaan Jeesus viittasi puheessaan, joka on Matteuksen evankeliumin 5. luvussa:
Sisältö > Herää, herää!

Jae 9:
Tämä toistetaan jakeessa 17:
John Skinner sanoo, Cambridge Bible for Schools and Colleges  -raamatunkäännöksessä, että on "vaikea päättää", onko profeetta itse vai tosi israelilaisten yhteisö osoittanut sanat jakeessa 9 Herralle". Skinner esittää jakeet 9–10 jumalallisen väliintulon rukoiluna ja jakeet 12–16 "jumalallisena vastauksena tähän rukoukseen".
Nimi Rahab viittaa tässä Egyptiin, ei siihen Rahabiin, joka liittyy Joosuan kirjassa kuvattuun israelilaisten suorittamaan Jerikon valtaukseen. Nimen käyttö Egyptin vertauskuvallisena nimenä perustuu käsitykseen konfliktista, joka jo kaukaisessa menneisyydessä on vallinnut toisaalta Jahven ja toisaalta Rahab-nimisen hirviön ja lohikäärmeen välillä. Siihen liittyen Psalmissa 89 mainitaan, että Herra "hallitsee meren pauhun" ja "iskee Rahabin hengiltä".
Käännös suomeksi
Jan Ingenhousz

Kasvokuva Ingenhouszista
Jan Ingenhousz tai Ingen-Housz (8. joulukuuta 1730 – 7. syyskuuta 1799) oli Alankomaissa syntynyt brittiläinen fysiologi, botanisti ja fyysikko, joka löysi fotosynteesin. Fotosynteesi eli yhteyttäminen on vihreillä kasveilla havaittu reaktio, jossa ne tuottavat hiilidioksidin, valon ja veden avulla sokeria ja sivutuotteena happikaasua.
Ingenhousz havaitsi, että veteen upotettujen kasvien vihreät osat tuottavat valon läsnä ollessa kaasukuplia, kun varjossa kuplien tuottaminen loppuu. Hän tunnisti kasvien tuottaman kaasun olevan happea.
John Wilkes

John Wilkes
John Wilkes (17. lokakuuta 1725 – 26. joulukuuta 1797) oli englantilainen radikaali, lehtimies ja poliitikko, josta tuli liberalismin symboli, kun hänet suljettiin useita kertoja pois parlamentista.
John Wilkes valittiin ensimmäisen kerran parlamentin jäseneksi vuonna 1757. Middlesexin vaalipiirin vaalitaistelussa hän puolusti äänestäjiensä enemmänkin kuin parlamentin alahuoneen oikeutta valita edustajansa. Vuonna 1768 hänen kannattajiensa vihaiset protestit tukahdutettiin St George's Fieldsin verilöylyssä. Vuonna 1771 hän oli apuna taivuteltaessa hallitus hyväksymään painotalojen oikeus julkaista parlamentin keskusteluja. Vuonna 1776 hän esitteli parlamentissa ensimmäisen parlamenttiuudistuksen. Yhdysvaltain vapaussodan aikana hän tuki kapinallisia lisäten suosiotaan heidän keskuudessa. Toisaalta vuonna 1780 hän komensi asevoimia, jotka auttoivat lopettamaan Gordonin kapinan, jossa vastustettiin katolisten oikeuksien palauttamista. Kapinan tukahduttaminen vähensi hänen suosiotaan radikaalien joukossa.
Tapaus oli käännekohta, joka johti Wilkesin tukemaan yhä enemmän konservatiivista politiikkaa, mikä aiheutti tyytymättömyyttä edistyksellisten ja radikaalien pieni- ja keskituloisten kannattajiensa joukossa. Tämä oli pääasiallinen syy parlamenttipaikan menetykseen vuoden 1790 vaaleissa. Wilkes vetäytyi politiikasta 65 vuoden ikäisenä ja osallistui edistyksellisiin sosiaalisiin uudistuksiin kuten katolisten emansipaatio 1790-luvulla Ranskan vallankumouksen jälkeisinä vuosina. Eläessään hän oli ansainnut libertiinin maineen. Hän kehuskeli että jos hänelle antoi vähän etumatkaa kilpakosijaansa vastaan naisen vokottelussa, hänen kaunopuheisuutensa kumoaisi sen rasitteen minkä hänen kasvojensa ja selkänsä epämuodustuneisuus hänen päälleen sälytti. Kerrotaan että hän vei viittaan puetun ja pirunsarvin varustetun apinan Hell Fire Club nimiseen pahamaineiseen irstailuklubiin, ja aikaansaattoi sen lakkauttamisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Wilkes Wikimedia Commonsissa
Joutsenohalli

| Joutsenohalli |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Joutseno, Suomi
Avattu:  2009
Remontoitu:  2015
Omistaja:  Lappeenrannan kaupunki
Arkkitehti:  Arkkitehtitoimisto Mattiveikko Salo
Käyttäjät
 Joutsenon Kataja, Joutsenon Kullervo 
Katsojakapasiteetti
 n. 200 (salibandy) 
Kentän mitat
 40 × 20 metriä (salibandy) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Joutsenohalli on liikuntahalli Lappeenrannan Joutsenon taajamassa ja osa laajempaa Joutsenon urheilukeskusta. Se toimii Naisten Salibandyliigassa pelaavan Joutsenon Katajan kotihallina.
Rakentaminen

Joutsenohallin rakentaminen aloitettiin syyskuussa 2007, ja se avattiin tammikuussa 2009. Budjetti oli 5,2 miljoonaa euroa. Hallin suunnitteli Arkkitehtitoimisto Mattiveikko Salo. Keskustelua hallin rakentamisesta käytiin paikallislehdistössä jo vuonna 1990.
Palloilusali

Hallin palloilusalin pinta-ala on 1 100 neliömetriä ja vapaa korkeus 11 metriä, ja se on jaettavissa kolmeen eri osaan. Lattiapinnoitteena on alue- ja pistejoustava polyuretaani, joka soveltuu erityisesti salibandyn, lentopallon ja futsalin pelaamiseen.
Salissa oli alun perin 133-paikkainen kiinteä yläkatsomo ja 180-paikkainen avattava teleskooppikatsomo. Palloilusalin koko ja katsomorakenteet tuottivat ongelmia Katajan salibandyjoukkueille, sillä täysimittainen salibandykenttä (40 × 20 metriä) varoalueineen mahtuu saliin vain alakatsomon ollessa suljettuna. Katajan miesten joukkue pelasi 2. divisioonan otteluitaan hallissa poikkeusluvalla. Katajan naisten joukkueen noustua kaudeksi 2015–2016 Salibandyliigaan, jossa vaatimuksena on vähintään 150 katsojapaikkaa, kaupunki remontoi yläkatsomon. Uudessa yläkatsomossa on noin 200 paikkaa.
Muut tilat

Hallissa on myös 60 metrin juoksusuora, pituus- ja korkeushyppypaikat ja heittopressu yleisurheilijoiden käyttöön sekä 140 neliömetrin kuntosali. Yleisöpalveluihin kuuluu 25-paikkainen kahvila.
Halli voi tarvittaessa toimia myös konsertti-, kokous- ja näyttelytilana. Hallin ulkoseinustalla on urheilukeskuksen keskuskentän 589-paikkainen katettu pääkatsomo ja selostamo.
Joutsenolaisen yhdistetyn hiihtäjän Paavo Korhosen palkintokokoelma, johon kuuluu muun muassa MM-kultamitali vuodelta 1958 ja Holmenkollenin kisojen voittomalja vuodelta 1957, on esillä Joutsenohallissa. Korhonen lahjoitti palkintonsa Lappeenrannan kaupungille vuonna 2010.
Käyttäjät

Katajan otteluiden lisäksi hallissa pelataan muun muassa futsalin piirisarjaa ja järjestetään muita turnauksia ja pelejä. Suomen Sotilasurheiluliiton kamppailupäivät järjestettiin Joutsenohallissa ja Maasotakoululla syyskuussa 2012. Hallia käyttävät myös koululaiset sekä eläkeläis-, vammais- ja terveysliikuntaryhmät ja lasten liikuntamaa.
Joutsenohallilla oli vuonna 2011 noin 43 000 kirjattua käyttäjää pois lukien koululaiset ja liikuntasalin ohjatut ryhmät. Kuntosalille ostettiin 5 300 sarjakorttia.
Aiheesta muualla

Joutsenohalli Lappeenrannan kaupungin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Johan Kriek

| Johan Kriek> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1958  Pongola 
Tennispelaaja
Pituus:  175  cm
Paino:  76 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys
Ammattilaisena:  1978–
Kaksinpeli
Voitot/tappiot:  374–222
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  206–173
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Johan Kriek (s. 5. huhtikuuta 1958 Pongola, Etelä-Afrikka) on Etelä-Afrikassa syntynyt, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut tennispelaaja.
Hän voitti miesten kaksinpelin Australian avoimissa vuosina 1981 ja 1982; molemmilla kerroilla hänen finaalivastustajanaan oli Steve Denton. Kriek oli parhaimmillaan maailmanlistalla sijalla seitsemän ja nelinpelissä sijalla 12. Hän voitti urallaan 22 turnausta, joista 14 kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä.
Kriek perusti Global Water Foundationin vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Johan Kriekin tennisakatemia
Jan Hultin

Jan Aarne Hultin (s. 23. marraskuuta 1956 Lappeenranta) on suomalainen kulttuurivaikuttaja. Hän oli Savonlinnan oopperajuhlien johtaja vuosina 2002–2012. Syksyllä 2015 Hultin aloitti kaksivuotiskauden Joroisten Musiikkipäivien taiteellisena johtajana.
Hultin valmistui ylioppilaaksi Lappeenrannan Kesämäen lukiosta ja luokanopettajaksi Joensuun yliopiston Savonlinnan opettajankoulutuslaitokselta 1981. Opintojensa loppuvaiheessa Hultin työskenteli kesätöissä oopperajuhlien avustajana ja toimi muun muassa Lentävä hollantilainen -produktion luurankona.
Hultin työskenteli vuosina 1981–1987 luokanopettajana Espoossa kunnes siirtyi vuonna 1987 Kansallisoopperaan. Hän työskenteli vuoteen 1992 tuotantoassistenttina ja -sihteerinä sekä tuottajana. Vuosina 1992–1994 hän oli tuotantopäällikkö. Hultin siirtyi Savonlinnan oopperajuhlien toimitusjohtajaksi vuonna 1994 ja hoiti tehtävää vuoteen 2002 saakka. Vuosina 2002–2012 hän oli oopperanjohtaja. Hultin suoritti eMBA-tutkinnon Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 2006.
Hultin omistaa HeartBrain Oy:n, joka tuottaa ohjelmapalveluita, järjestää konsertteja ja toimii konsulttiyrityksenä. Hän on työskennellyt International Opera Artists Managementin vanhempana neuvonantajana.
Johan Kraag

Johan Kraag elokuussa 1963.
Johannes Samuel Petrus ”Johan” Kraag (29. heinäkuuta 1913 – 24. toukokuuta 1996) oli Surinamen tasavallan viides presidentti. Hänen virkakautensa kesti ainoastaan joulukuun lopulta 1990 syyskuun puoliväliin 1991. Hän nousi valtaan armeijan komentajan Dési Boutersen junaileman vallankaappauksen (ns. telephone coup) avulla. Päästyään presidentiksi hän nimitti edellisen presidentin Ramsewak Shankarin hyllyttämän Boutersen takaisin asevoimien päälliköksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Kraag Wikimedia Commonsissa
Johnny Carey

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: John Joseph Carey
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1919
Syntymäpaikka: Dublin, Irlanti
Kuolinaika: 23. elokuuta 1995
Pelipaikka: puolustaja/keskikenttä/hyökkääjä
Junioriseurat
: Home Farm Dublin GAA (gaelic football)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1936 1936–1943 1940–1942 1941–1942 1942–1943 1942–1943 194x 194x 1946–1953 | St James's Gate Manchester United  → Manchester City (guest)  Shamrock Rovers   → Middlesbrough (guest)   → Everton (guest)  → Liverpool (guest) pelasi Italiassa Manchester United |  |
Maajoukkue
| 1937–1952 1947–1949 1947 | Irlanti (FAI) Irlanti (IFA) Eurooppa XI | 27 (3) 9 (0) 1 (0) |
Valmennusura
1953–1958 1955–1967 1958–1961 1961–1963 1963–1968 1970–1971: Blackburn Rovers Irlanti Everton Leyton Orient Nottingham Forest Blackburn Rovers
John Joseph Carey (23. helmikuuta 1919 Dublin, Irlanti – 23. elokuuta 1995) oli irlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaajaurallaan Carey edusti suurimmaksi osaksi Manchester Unitedia, jonka kapteenina toimi vuosien 1946 ja 1953 välillä. ManUssa Carey pelasi yhteensä 344 ottelua, joissa hän teki 18 maalia. Hän myös johdatti Unitedin FA Cupin voittoon vuonna 1948 ja Englannin liigamestaruuteen kaudella 1951/52.
17-vuotiaana ManUssa ensi kertaa esiintynyt Carey oli monipuolinen jalkapalloilija, pystyen pelaamaan oikeastaan mitä pelipaikkaa tahansa. Urallaan hän pelasi yhdeksällä eri paikalla.
Carey edusti maajoukkuetasolla Irlantia 27 ottelussa ja Pohjois-Irlantia yhdeksässä ottelussa.
Valmennusurallaan Carey toimi muun muassa Blackburn Roversin, Irlannin, Evertonin ja Nottingham Forestin valmentajana.
Aiheesta muualla

Profiili Manchester Unitedin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Johan Koren

| Johan Koren |
| --- | --- |
 Koren vuonna 1903.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1879 Fredrikstad, Norja
Kuollut: 3. maaliskuuta 1919 (39 vuotta) Vladivostok, Venäjä
Ammatti:  eläintieteilijä
Johan Koren (4. lokakuuta 1879 Fredrikstad, Norja – 3. maaliskuuta 1919 Vladivostok, Venäjä) oli norjalainen eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija. Vuosina 1897–1899 hän osallistui Antarktikselle suuntautuneelle tutkimusretkelle valaanpyyntialus Belgican kyydissä. Palattuaan Norjaan hän asettui ystävänsä Hans Thomas Lange Schaanningin kanssa Paatsjoen seudulle tekemään kenttätutkimusta paikallisesta eläimistöstä. Koren kuoli vuonna 1919 Vladivostokissa espanjantautiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Koren Wikimedia Commonsissa
Jägalan vesiputous

Klintin yli putoava Jägala jõen vesiputous on Viron korkein luontainen putous.
Video Jägalan vesiputouksesta 2022
Putouksen vahtoaminen
Jäätyneen putouksen takana on tyhjä käytävä.
Jägalan vesiputous (vir. Jägala juga eli Jägalan vesiputous) sijaitsee Jägala jõen alajuoksulla 4,3 kilometriä joensuusta ja Suomenlahden rannasta Pohjois-Virossa Harjumaan Jõelähtmessä. Vesi putoaa siinä noin 8 metriä. Kyseessä on Viron korkein luonnollinen vesiputous erotuksena Valasten putoukseen ja muihin Pohjois-Viron törmärannikon  korkeampiin putouksiin, jotka sijaitsevat maatalouden kuivatuskanavien suuaukoissa..
Sijainti

Putous sijaitsee Jõelähtmen kunnassa Jägala-Joan kylässä noin 25 kilometriä Tallinnasta itään. Sinne johtaa Tallinnasta valtatie 1, josta poistutaan tielle 13, mutta jatketaankin liittymän jälkeen pohjoiseen. Siellä tullaan tielle 260, josta poiketaan heti länteen johtavalle osuudelle. Pian tullaankin Koogiin, missä käännytään tielle 261. Ennen kuin ylitetään Jägala jõgi, tulee tienviitat kahdellekin vesiputoukselle. Aikaisempi on tie Jõelähtme jõen putouksille ja myöhäisempi on tie Jägala jõen putoukselle. Paikalla on pysäköintialue ja opastus putoukselle.
Putous ja koski

Putous on muodostunut joessa kohtaan, missä vesi on puhkaissut karstialueella kalkkikiven kovan kerroksen ja alkanut syövyttää sen alla olevia pehmeämpiä kerroksia. Tämä kalkkikiven reuna-alue tunnetaan nimellä Baltian klintti. Joki on kuluttanut klintin reunaa U-kirjaimen muotoiseksi terassiksi, jonka alla olevat kivikerrokset ovat kuluneet tai irronneet pois. Vesiputouksen reunan eroosion aiheuttama keskimääräinen vetäytymisnopeus, joka on 17 senttimetriä vuodessa . Terassin alla oleva vedenpinta sijaitsee nykyään sellaisella korkeudella, että vesi putoaa vapaasti 7,8–8,1 metriä. Terassin kaareva reuna on noin 60–70 metriä pitkä. Jägala jõen keskivirtaama on noin 10–12 m³/s, mutta esimerkiksi kevättulvien aikana se on paljon suurempi. Joki ja vesiputous jäätyy talvella.
Vesiputouksen jälkeen on Jägala jõessa ollut pitkä koski, joka jatkuu 300 metrin päässä olevan Jõelähtme jõen yhtymäkohdan ohi ja jatkuu siitä vielä 700 metriä eteenpäin. Matkalla koski ohittaa pienitehoisen Jägala joan voimalaitoksen, joka lisää hieman joen vettä juoksuttamalla sitä vesiputouksen ohi 850 metristä kanavaa myöten. Siellä alkaa vaikuttaa alapuolella sijaitsevan Linnamäen patoaltaan korkea vedenpinta, joka peittää loput koskesta alleen. Linnamäen voimalaitoksen putouskorkeus on 11 metriä ja voimalan alla joki jatkaa eteenpäin luontaisessa uomassaan.
Luonnonhistoriaa

Putous on syntynyt Itämeren kolmannen Ancylusvaiheen jälkeen, jolloin Jägala jõgi laski klintin yli mereen. Kun klintin terassin laskukynnys maankohoamisen seurauksena kohosi meren vedenpinnan yläpuolelle, syntyi paikalle vesiputous samalla, kun putoava vesi alkoi kuluttamaan alla olevia kalkkikiven kerroksia. Itämeren Litorinameren jälkeiseen Limneavaiheeseen mennessä joki oli kuluttanut terassiin 280 metriä pitkän ja 12–14 metriä syvän laakson, missä joki nykyään virtaa.
Suojelualue

Vesiputous ja sen alla virtaava koski on ollut suojeltu vuodesta 1959 saakka Jõelähtme jõen haaraan asti. Suojelualueen pinta-ala on 6 ha suuruinen.
Elokuu 2006
Helmikuu 2007
Tammikuu 2010
Tammikuu 2010
Jägalan koski
Elokuu 2010
Joulukuu 2011
Maaliskuu 2013
Maaliskuu 2013
Kahdeksankulmio

Säännöllinen kahdeksankulmio
Kahdeksankulmion muotoinen "Pakollinen pysähtyminen" -liikennemerkki, arkikielessä STOP-merkki
Kahdeksankulmio moskeijan kattokruununa.
Kahdeksankulmio eli oktagoni on monikulmio, jossa on kahdeksan kulmaa ja sivua. Kahdeksankulmion kulmien summa on 1080 astetta. Säännöllisen kahdeksankulmion kaikki sivut ovat yhtä pitkiä ja sen jokainen kulma on 135 astetta.
Useissa maissa tieliikenteen pakollinen pysähtyminen -liikennemerkki (STOP-merkki) on kahdeksankulmion muotoinen.
Laskukaavoja

Kun kahdeksankulmion sivun pituus on a, kulmion pinta-ala voidaan laskea kaavalla:
Ala voidaan laskea ympäri piirretyn ympyrän säteen avulla seuraavasti:
Ala voidaan sisään piirretyn ympyrän säteen avulla laskea seuraavasti:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MathWorld: Octagon (englanniksi)
Jan Inge Hovig

| Jan Inge Hovig> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. toukokuuta 1920 Verran, Norja
Kuollut: 4. kesäkuuta 1977 (57 vuotta)
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Norjan teknillinen korkeakoulu
Merkittävät työt:  Jäämerenkatedraali (1965)
Jan Inge Hovig (11. toukokuuta 1920 Verran – 4. kesäkuuta 1977) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1946. Hovig osallistui Pohjois-Norjan jälleenrakennushankkeeseen toisen maailmansodan jälkeen ja hänen suunnittelemiaan rakennuksia on muun muassa Narvikissa, Harstadissa ja Tromssassa.
Hovig meni vuonna 1977 naimisiin televisiokokki ja keittokirjailija Ingrid Espelid Hovigin kanssa, mutta kuoli pian häiden jälkeen.
Töitä

Alfheimin uimahalli, Tromssa (1957)
Harstadin kirkko (1958)
Jäämerenkatedraali, Tromssa (1965)
Juurta jaksain

| Juurta jaksain Mokoma |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Sound Supreme -studio, Hämeenlinna
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Mokoma Janne Saksa Miitri Aaltonen (kappale 4)
 Tyylilaji: metal
 Kesto: 23.21
 Levy-yhtiö: Sakara
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 1.
Mokoman muut julkaisut
| Sydänjuuret 2010 | Juurta jaksain 2010 | Varjopuoli 2011 |
Juurta jaksain on Mokoman EP, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2010.
EP sisältää neljä ennenjulkaisematonta kappaletta (”Ei enää askeltakaan”, ”Huomenhaamu”, ”Maailmantappiin”, ”Taakka”) yhtyeen Sydänjuuret-albumin äänityksistä, yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen (”Musta katras”) Luihin ja ytimiin -albumin äänityksistä sekä akustisen version Sydänjuuret-albumin nimikappaleesta. EP nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
EP:n kansitaiteen on piirtänyt Ville Pirinen.
Kappaleet

Kaikki kappaleet san. Marko Annala ja sov. Mokoma.
Ei enää askeltakaan – 2.51 (säv. Marko Annala)
Maailmantappiin – 4.16 (säv. Tuomo Saikkonen)
Huomenhaamu – 3.30 (säv. Annala)
Musta katras – 4.01 (säv. Annala)
Taakka – 3.25 (säv. Annala)
Sydänjuuret (akustinen versio) – 5.12 (säv. Annala)
Kokoonpano

Kuisma Aalto – kitara, taustalaulu
Marko Annala – laulu, taustalaulu
Janne Hyrkäs – rummut
Santtu Hämäläinen – basso
Tuomo Saikkonen – kitara, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailijat

Janne Saksa ja Miitri Aaltonen – taustalaulu
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net: 7–/10
Miasma:
Aiheesta muualla

Näyte ”Maailmantappiin”-kappaleesta YouTube-sivustolla
Juurta jaksain Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Juurta jaksain Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mokoma
| --- | --- |
Studioalbumit:   Valu  Mokoman 120 päivää  Kurimus  Tämän maailman ruhtinaan hovi  Kuoleman laulukunnaat  Luihin ja ytimiin  Sydänjuuret  Varjopuoli  180 astetta  Elävien kirjoihin  Laulurovio  Hengen pitimet  Ihmissokkelo  Myrsky 
EP:t:   Punainen kukko  Viides vuodenaika  Juurta jaksain  Yksi 
Singlet:   ”Kasvan”  ”Perspektiivi”  ”Seitsemän sinetin takana”  ”Rajapyykki”  ”Takatalvi”  ”Hiljaisuuden julistaja”  ”Nujerra ihminen”  ”Sydänjuuret”  ”Sarvet esiin”  ”Sydän paikallaan”  ”Valkoista kohinaa”  ”Punamultaa”  ”Sinne missä aamu sarastaa”  ”Marras / Kuollut, kuolleempi, kuollein”  ”Rautaa rinnoista / Ruovddi rattiiin”  ”Kepeät mullat”  ”Tahdon ihmeet takaisin”  ”Syyttävä sormi”  ”Toinen ihminen”  ”Vuoret, huolet”  ”Talvi 7””  ”Malja sille!”  ”Taivaan tuuliin” 
DVD:t:   DVD ("Mäntit tien päällä")  Sakara Tour 2006