stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ann Morgan Guilbert
Ura

Guilbert opiskeli Stanfordin yliopiston draamakoulussa, josta hän myös valmistui. Stanfordissa hän tapasi myös tulevan aviomiehensä, George Ecksteinin.
Kun Guilbert oli tehnyt läpimurron ja näytellyt sarjassa The Dick Van Dyke Show viisi vuotta, hän jatkoi televisiossa työskentelemistä ja vieraili monissa sarjoissa kuten The Andy Griffith Show (1967), Huone 222 (1969), The New Andy Griffith Show (1971), Emergency! (1972–1976), Terveydeksi (1989), Murhasta tuli totta (1990), Seinfeld (1991 ja 1996) Rooman sheriffi (1992–1994), Jäitä hattuun (2005) ja Kova laki: Erikoisyksikkö (2007). Vuonna 2013 Ann Guilbert kiinnitettiin komediatelevisiosarjan Getting On näyttelijäkaartiin. Sarjassa Guilbertilla oli toistuva rooli Birdy Lambina. Getting On debytoi HBO-kanavalla 24. marraskuuta 2013. Getting On sai erittäin positiivista palautetta kriitikoilta. Ann Morgan teki televisiouransa ohella myös elokuvia, joita tunnetuimmat lienevät elokuvadebyyttinsä Kaksi kiikkulaudalla (1962), Ukkomiehen käsikirja (1967), Äksymmät vanhat herrat (1995) ja Please Give (2010), josta hän sai vuonna 2011 kaksi palkintoa: Independent Spirit Awardin ja Comedy Film Awardin parhaasta naissivuosasta.
Joulukuussa vuonna 2004 Guilbert esiintyi Nannystä tehdyssä dokumentissa nimeltään The Nanny Reunion: A Nosh to Remember vastanäyttelijöidensä Fran Drescherin, Lauren Lanen, Rachel Chagallin ja muiden Nannyn näyttelijöiden kanssa.
2000-luvulla Guilbert näytteli myös paljon teatterissa. Broadwaylla Guilbert esiintyi näytelmissä Play Yourself (2002), jossa hänen roolinaan oli Selma, ja A Naked Girl on the Appian Way (2005), jossa hänen roolinsa oli Sadie. A Naked Girl on the Appian Way -näytelmää esitettiin myös Costa Mesassa, Kaliforniassa huhtikuussa 2005. Vuonna 2002 Clevelandissa, Ohiossa Guilbert näytteli näytelmässä The Waverly Gallery, jossa hänen roolinaan oli Gladys Green.
Muita Guilbertin teatteriesiintymisiä Broadwaylla olivat muun muassa The Matchmaker, Arsenikkia ja vanhoja pitsejä, The Road to Mecca, Life Lines: An Afternoon with Ann Guilbert, Huomenna hän tulee, A Lie of the Mind, Three Men on a Horse, Kuin surmaisi satakielen, Harvey, Foxfire, Blooding Wedding, Misalliance, Green Grow the Lilac, The School for Scandal, The Royal Family, Majuri Barbara ja Heinäkuun viides sekä The Immigrant: A Hamilton County Album. Viimeksi mainitussa hän esitti Alman roolin ja voitti vuoden 1988 Helen Hayes -palkinnon parhaasta naispääosasta.
Yksityiselämä

Ann Guilbert oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisen avioliiton hän solmi Broadway- ja televisiotuottaja George Ecksteinin (1928–2009) kanssa vuonna 1953. He saivat esikoistyttärensä Nora Ecksteinin (naimisissa Marek Sekowskin kanssa) 4. helmikuuta vuonna 1955 ja toisen tyttären Hallie Ecksteinin (myöhemmin Todd, naimisissa Glenn Withrow’n kanssa) 7. tammikuuta vuonna 1962. Norasta tuli näyttelijätyön opettaja ja Halliesta äitinsä tapaan näyttelijä. Ann ja George erosivat vuonna 1966 14 aviovuoden jälkeen.
Toisen kerran Ann Guilbert meni naimisiin näyttelijä Guy Raymondin (oikealta nimeltään Raymond Guyer, 1911–1997) kanssa vuonna 1972. He olivat naimisissa aina Guyn kuolemaan asti vuonna 1997. Ann Guilbert asui Los Angelesissa, Pacific Palisadesin kaupunginosassa.
Guilbert kuoli 87-vuotiaana syöpään Los Angelesissa 14. kesäkuuta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ann Morgan Guilbert Wikimedia Commonsissa
Ann Morgan Guilbert Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ann Morgan Guilbert AllRovissa (englanniksi)
Ann Guilbertin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Guilbert Film Referencessä (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat
Tasakylkinen puolisuunnikas

Tasakylkinen puolisuunnikkaan tavallisimmat suureet.
Tasakylkisen puolisuunnikkaan symmetrialinja.
Tasakylkinen puolisuunnikas on geometriassa nelikulmainen monikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua ja kaksi muuta erisuuntaista sivua (eli kylkeä), jotka ovat saman pituiset. Kahden sivun yhdensuuntaisuudesta johtuen kuvio luokitellaan puolisuunnikkaaksi, mutta tasakylkisyytensä vuoksi se on siitä erikoistapaus. Kuvio on symmetrinen, ja se esiintyy tämän takia monissa arjen tilanteissa.
Tasakylkinen puolisuunnikas kuuluu yksinkertaisiin ja konveksisiin nelikulmioihin. Sen ympäri voidaan piirtää ympyrä niin, että kehä kulkee kaikkien kärkien kautta. Sen sisäpuolelle ei välttämättä pysty piirtämään ympyrää niin, että se sivuaisi sen kaikkia sivuja sisäpuolelta. Tämän vuoksi se on ainoastaan syklinen.
Nimityksiä

Tasakylkinen puolisuunnikas on kuin katkaistu tasakylkinen kolmio, jossa kolmion kärki on leikattu kannan suuntaisella vedolla pois. Puolisuunnikkaalla on kyljet, jotka ovat yhtä pitkät. Samoin kantakulmat ovat tasakylkisyydestä johtuen yhtä suuret. Puolisuunnikkaan yhdensuuntaiset sivut ovat sen kantoja ja kantojen välistä etäisyyttä kutsutaan korkeudeksi. Kylkien keskipisteiden välinen jana on mediaani, kuten on myös kantojen keskipisteiden välinen jana.
Erityispiirteitä

Puolisuunnikas on tasakylkinen puolisuunnikas jos ja vain jos
sen molempien kantojen kantakulmat ovat kummallakin erikseen yhtä suuret.
sen kyljet ovat yhtä pitkät (määritelmä).
sen lävistäjät ovat saman pituiset.
sen lävistäjät jakavat toisensa osiin, joiden vastinosat ovat molemmissa lävistäjissä samat.
sen vastakkaiset kulmat ovat suplementtiset eli niiden summa on 180°. Tämä tekee siitä myös syklisen nelikulmion.
sen kannan molemmat kantakulmat ovat samat.
sen kantojen keskipisteet yhdistävä jana on kohtisuorassa kantojen kanssa.
Tasakylkinen puolisuunnikas on symmetrinen kantojen keskipisteiden kautta kulkevan akselin suhteen. Silloin
sen ympäri piirretyn ympyrän keskipiste sijaitsee akselilla.
lävistäjät leikkaavat toisensa akselilla.
painopiste sijaitsee akselilla.
symmetria-akseli jakaa sen alaltaan ja muodoltaan samanlaiseen suorakulmaiseen puolisuunnikkaaseen.
Ominaisuuksia

Osa kaavoista on puolisuunnikkaan tai syklisen nelikulmion kaavoista johdettuja sijoittamalla yleisempään kaavaan sen suureiden (pilkulla merkityt) tilalle tasasivuisen puolisuunnikkaan suureet ( eli  a'=a,b'=c,c'=b,d'=c)
Ominaisuuksia > Kulmat

Konveksin nelikulmion (kulmien lukumäärä n = 4) sisäkulmien summa on
Merkitään aluksi kulma  \measuredangle A = α ja muut kulmat aakkosittain vastaavalla tavalla. Koska tasakylkinen puolisuunnikas on syklinen, on vastakkaisten kulmien summa eli α + γ = β + δ = 180°. Symmetrisyydestä seuraa, että yhdensuuntaisten sivujen kantakulmat ovat samat eli α = β ja γ = δ. Yhdensuuntaisuudesta seuraa vielä sekin, että sivun ulkokulma on yhtä suuri kuin vastaisen sivun kantakulma.
Tämän vuoksi kulmion kulmat merkitään vastedes vain kulmilla α (sivun a kantakulmat) ja β (sivun b kantakulmat). Lävistäjät jakavat nämä kulmat kahteen osaan, jotka eivät ole yhtä suuria. Kulmat α jakaantuvat kulmiin α1 ja α2 eli α = α1 + α2. Samoin tekevät kulmat β = β1 + β2.
Koska kulmio on syklinen, voidaan kehäkulmalauseella karsia eri suuruisten kulmien lukumäärää edelleen. Kärjessä A oleva kulma α1 on kehäkulma jänteelle BC. Samalle jänteelle BC on myös kehäkulmana kulma β2, joten näiden on oltava saman suuruisia eli α1 = β2 (kuviossa Figure 1 on ne jo korvattu).
Koska kulmio on syklinen, voidaan sisäkulman suuruus laskea
missä s on alempana esiteltävä puolipiiri.
Ominaisuuksia > Sivut

Tasakylkisyydestä seuraa, että yhdensuuntaisten sivujen a ja b väliin jäävät yleensä erisuuntaiset kyljet, jotka ovat nyt yhtä pitkät c. Jos kyljet ovat yhdensuuntaiset, muuttuu kuvio suunnikkaaksi. Samoin käy, jos yhdensuuntaiset sivut a ja b ovat yhtä pitkät.
Tasakylkisen puolisuunnikkaan piiri p lasketaan
Kylkien c sijasta tunnetaankin korkeus, voidaan piirin pituus esittää
missä α on kantakulma.
Piiristä saadaan puolipiiri s puolittamalla se
Ominaisuuksia > Lävistäjät

Yksinkertaisessa nelikulmiossa on aina  {\tfrac {n(n-3)}{2}}={\tfrac {4(4-3)}{2}}=2 lävistäjää, jotka ovat AC ja BD. Lävistäjät ovat symmetrian johdosta yhtä pitkät ja tässä pituutta on merkitty kirjaimella d. Lävistäjät leikkaavat pisteessä L, joka sijaitsee symmetria-akselilla.
Lävistäjien väliin syntyy kaksi kolmiota:  \Delta ABL ja  \Delta CDL. Kolmiossa ABL ovat molemmat kantakulmat samat sekä sen huippukulma ristikulmana sama kuin vastinkolmiossa CDL. Kolmiot ovat siten yhdenmuotoiset ja sivujen pituudet suhtautuvat kuten kannatkin eli a : b. Leikkauspiste jakaa myös lävistäjät osiin p ja q siten, että a : b = p : q. Piste L jakaa myös korkeusjanan h osiin samassa suhteessa.
Lävistäjän pituuden voi laskea Pythagoraan lauseella, kun hypotenuusana on lävistäjä d, kateettina korkeus h ja toisena kateettina lävistäjän alle jäävä osa pitemmästä kannasta. Tämä osa lasketaan
jolloin lävistäjäksi saadaan
eli
Koska tasakylkinen puolisuunnikas on syklinen, voidaan lävistäjä määrittää myös syklisen nelikulmion tapaan
Ominaisuuksia > Muita mittoja

Kulmion korkeus voidaan laskea Pythagoraan lauseella
Mediaanin, jolla tarkoitetaan tässä kylkien keskipisteet yhdistävää janaa, pituus on
eli janojen a ja b keskiarvo.
Pinta-alan yleisesti tunnettu lauseke on
Pinta-ala voidaan laskea myös
mikä tunnetaan Brahmaguptan kaavana.
Ominaisuuksia > Ulkoympyrä

Tasakylkinen puolisuunnikas on syklinen ja sen ympäröivän ympyrän säde on
missa  A on pinta-ala ja  d on lävistäjä.
Konstruointi

Eräs tapa konstruoida tasakylkinen puolisuunnikas on piirtää ensin kanta. Kantakulman piirtämisen jälkeen se kopioidaan samansuuruisena janan toiseen päähän. Kantakulmien määräämiä kylkiä jatketaan ja katkaistaan samasta kohtaa. Katkaisukohdat yhdistetään toisella kantaviivalla, joka on yhdensuuntainen. On olemassa monia muitakin tapoja piirtää tasakylkinen puolisuunnikas.
Aiheesta muualla

iCoachMath: Isosceles Trapezoid
van Tienhoven, Chris: Encyclopedia of Quadri-Figures
Tasakylkisen puolisuunnikkaan kulmat.
Tasakylkisen puolisuunnikkaan janat.
Sulfidi

Sulfidianioni
Sulfidit ovat rikin yhdisteitä, joissa rikki on alimmalla hapetusluvullaan –II. Sulfidit ovat joko epäorgaanisia yhdisteitä, joissa on sulfidi-ioni (S2−), tai orgaanisia tioeetteriyhdisteitä eli orgaanisia sulfideja. Tyypillinen epäorgaaninen sulfidi on natriumsulfidi (Na2S).
Sulfidi-ioni on hyvin vahva emäs, joka ei esiinny edes vahvasti emäksisissä vesiliuoksissa. Vedessä esiintyy vain vetysulfidi-ioni SH−, esimerkiksi natriumsulfidin liuetessa veteen:
Sulfidi-ionin konjugaattihappo on vetysulfidi-ioni, ja sen konjugaattihappo on rikkivety. Tämän vuoksi veden tai ilmankosteuden kanssa kosketuksiin joutuvat sulfidisuolat haisevat rikkivedylle.
Monet metallit muodostavat liukenemattomia sulfideja. Näitä ovat esimerkiksi kadmiumkeltainen (CdS) ja hopean tummumisen aiheuttava hopeasulfidi (Ag2S).
Tioeetterit eli orgaaniset sulfidit nimetään kuten eetterit korvaamalla eetteri-pääte sulfidi-päätteellä. Kemiallisesti ne muistuttavat pääasiassa eettereitä. Yksinkertaisin orgaaninen sulfidi on dimetyylisulfidi. Tioeetteri-termi on kuitenkin sulfidia yksiselitteisempi. Substituenttina olevaa -S-R -ryhmää nimitetään alkyylitioryhmäksi.
Proteiineissa esiintyy disulfidisiltarakenteita, jotka stabiloivat ja pitävät yllä proteiinien kolmiulotteista rakennetta.
Arja

| Arja |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  18. syyskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Irja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arja on suomalainen naisen etunimi. Nimi on alkujaan Irja-nimen muunnelma, ja se esiintyi ensimmäisen kerran Eino Leinon Helkavirsien runossa Arja ja Selinä vuodelta 1916. Siinä Arja oli miehen nimi, mutta se yleistyi pian naisen nimenä. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity 23 281 Arja-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla. Harvinainen Arjo saattaa olla Arjan miespuolinen vastine.
Tunnettuja Arja-nimisiä

Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Arja Alho (s. 1954), tutkija, SDP:n ent. kansanedustaja ja ministeri
Arja Elovirta (s. 1960), Keravan taidemuseon johtaja
Arja Eriksson (s. 1941), kirjailija
Arja Hannus(s. 1960), ruotsalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja
Arja Hautanen (s. 1950), talousneuvos, Suomen Kauppayhtiöt Oy:n hallituksen puheenjohtaja
Arja Havakka (s. 1944), laulaja ja basisti
Arja Jokinen, o.s. Viljanmaa (1965–1991), yleisurheilija
Arja Jussila (s. 1953), pituushyppääjä
Arja Juvonen (s. 1967), Perussuomalaisten kansanedustaja
Arja Kajermo (s. 1949) sarjakuvantekijä
Arja Karhuvaara (s. 1954), Kokoomuksen ent. kansanedustaja
Arja Karivieri (s. 1960), antiikin tutkija ja professori
Arja Kilpeläinen, o.s. Joutsen (s. 1979), salibandyn pelaaja
Arja Klemz, o.s. Kantola (s.1949), pikaluistelija
Arja Koriseva (s. 1965), laulaja, vuoden 1989 tangokuningatar
Arja Lehtinen (s. 1952), kuulantyöntäjä
Arja Majuri (s. 1951), rovasti
Arja Makkonen (s. 1958), diplomaatti
Arja Mustakallio (s. 1946), keihäänheittäjä
Arja Nieminen (s. 1943–2015), balettitanssija
Arja Nuolioja (s. 1968), hiihtosuunnistaja
Arja Nurminen (s. 1945), näyttelijä
Arja Ojala (s. 1944) poliitikko, SDP:n ent. kansanedustaja
Arja Paatsalo, o.s. Lehtinen (s. 1936), telinevoimistelija ja uimahyppääjä
Arja Pessa (1943–2015), näyttelijä ja koreografi
Arja Pettersson (s. 1959), tanssija ja koreografi
Arja Maarit Puhakka (s. 1957), kuvataiteilija
Arja Puikkonen (s. 1948), kirjailija
Arja Raatikainen (s. 1958), tanssija, tanssinopettaja ja koreografi
Arja Renell, aik. Lehtimäki (s. 1975), ympäristötaiteilija ja arkkitehti
Arja Rosenholm (s. 1954), Venäjän kielen ja kulttuurin professori
Arja Saijonmaa (s. 1944), laulaja, näyttelijä ja kirjailija
Arja Sipola (s. 1956), laulaja, vuoden 1987 tangokuningatar
Arja Sohlberg (1932–2025), pianisti
Arja Tiainen (s. 1947), runoilija
Arja Tiili (s. 1972), tanssitaiteilija, koreografi ja yritysjohtaja
Arja Toivonen (s. 1946), taidemaalari
Arja Tuomarila (1941–2020), iskelmälaulaja ja televisiokuuluttaja
Arja Uusitalo (s. 1951), ruotsinsuomalainen runoilija ja toimittaja
Arja Virtanen, o.s. Puro, Arja-täti (s. 1945), televisiotoimittaja ja kirjailija
1875

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

huhti–toukokuussa niin sanottu ”sota näköpiirissä -kriisi” Saksan ja Ranskan välillä
Suomen Taideteollisuusyhdistys perustettiin.
Suomen Historiallinen Seura perustettiin.
Ilomantsin, Kaavin ja Liperin kunnat perustettiin.
Tšaikovskin Pianokonsertto nro 1 ilmestyi.
3. maaliskuuta – Georges Bizet’n ooppera Carmen sai ensiesityksensä Pariisissa. Ooppera pohjautui löyhästi Prosper Mériméen samannimiseen pienoisromaaniin.
3. maaliskuuta – Ensimmäinen jääkiekon halliottelu pelattiin Montrealissa, Kanadassa.
20. toukokuuta – metrisopimus.
26. heinäkuuta – Suomen valtiokonttori perustettiin.
24. syyskuuta – Aleksis Kiven Nummisuutarit-näytelmän kantaesitys oli Oulussa. Kreetan osaa esitti 18-vuotias Ida Aalberg.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – B. H. Päivänsalo, suomalainen pappi, kansanedustaja ja kirjailija (k. 1933)
4. tammikuuta – Anni Swan, suomalainen kirjailija (k. 1958)
11. tammikuuta – Reinhold Glière, venäläinen säveltäjä (k. 1956)
12. tammikuuta – Marika Stiernstedt, ruotsalainen kirjailija (k. 1954)
14. tammikuuta – Albert Schweitzer, vuoden 1952 Nobelin rauhanpalkinnon saanut saksalaissyntyinen muusikko, lääkäri, lähetystyöntekijä ja filosofi (k. 1965)
15. tammikuuta – Ormonde Winter, brittiläinen prikaatikenraali (k. 1962)
22. tammikuuta – D. W. Griffith, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (k. 1948)
2. helmikuuta – Fritz Kreisler, itävaltalainen viulisti ja säveltäjä (k. 1962)
7. helmikuuta – Erkki Melartin, suomalainen säveltäjä (k. 1937)
19. helmikuuta – Eliel Wartiainen, suomalainen voimistelunopettaja, eräkirjailija ja Karjalan kulttuurin puolestapuhuja (k. 1973)
20. helmikuuta – Marie Marvingt, ranskalainen urheilija, vuorikiipeilijä ja lentäjä (k. 1963)
21. helmikuuta – Jeanne Calment, ranskalainen maailman vanhimmaksi elänyt ihminen, jonka elinikä on todistettavissa (k. 1997)
6. maaliskuuta – Ville Heimonen, suomalainen liikemies ja kansanedustaja (k. 1951)
7. maaliskuuta – Maurice Ravel, ranskalainen säveltäjä (k. 1937)
8. maaliskuuta – Franco Alfano, italialainen säveltäjä (k. 1954)
9. maaliskuuta – Oskar Engberg, suomalainen työväenliikkeen aktiivi ja sosiaalidemokraatti (k. 1955)
26. maaliskuuta – Max Abraham, saksalainen fyysikko (k. 1922)
26. maaliskuuta – Syngman Rhee, Etelä-Korean ensimmäinen presidentti (k. 1965)
30. maaliskuuta – Hilma Rantanen, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (k. 1943)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

1. huhtikuuta – Edgar Wallace, englantilainen rikoskirjailija (k. 1932)
4. huhtikuuta – Pierre Monteux, ranskalais-yhdysvaltalainen kapellimestari (k. 1964)
6. huhtikuuta – Ksenia Aleksandrovna Romanova, venäläinen suuriruhtinatar, keisari Aleksanteri III:n tytär (k. 1960)
8. huhtikuuta – Albert I, Belgian kuningas (k. 1934)
14. huhtikuuta – Samuli Paulaharju, suomalainen kirjailija ja kansatieteilijä (k. 1944)
27. huhtikuuta – Maurice de Broglie, ranskalainen fyysikko (k. 1960)
29. huhtikuuta – Rafael Sabatini, italialais-brittiläinen kirjailija (k. 1950)
7. toukokuuta – William Welles Hoyt, yhdysvaltalainen yleisurheilija (k. 1954)
10. toukokuuta – Aino Haverinen, suomalainen operettitaiteilija (k. 1943)
10. toukokuuta – Eugen Schauman, suomalainen aktivisti ja Nikolai Bobrikovin murhaaja (k. 1904)
11. toukokuuta – Harriet Quimby, yhdysvaltalainen lentäjä, toinen lentolupakirjan saanut nainen (k. 1912)
20. toukokuuta – Bertel Mohell, suomalainen arkkitehti (k. 1922)
21. toukokuuta – Eemil Halonen, suomalainen kuvanveistäjä (k. 1950)
22. toukokuuta – Walter Ahlström, A. Ahlström Oy:n pääjohtaja, vuorineuvos (k. 1931)
25. toukokuuta – Vilho Kosunen, suomalainen näyttelijä (k. 1916)
31. toukokuuta – Harald Aars, norjalainen arkkitehti (k. 1945)
31. toukokuuta – Helga Eng, norjalainen psykologi ja pedagogian professori (k. 1966)
6. kesäkuuta – Thomas Mann, vuoden 1929 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut saksalainen kirjailija (k. 1955)
9. kesäkuuta – Henry Hallett Dale, vuoden 1936 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut brittiläinen aivotutkija (k. 1968)
20. kesäkuuta – Othenio Abel, itävaltalainen paleontologi ja evoluutiobiologi (k. 1946)
21. kesäkuuta – Nelly Thüring, ruotsalainen poliitikko (k. 1972)
28. kesäkuuta – Sofia Hjulgrén, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1918)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

5. heinäkuuta – Wilho Laine, suomalainen puuseppä, piirisihteeri ja SDP:n kansanedustaja (k. 1918)
9. heinäkuuta – Vittorio Rossi Pianelli, italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja (k. 1953)
26. heinäkuuta – Carl Gustav Jung, sveitsiläinen psykiatri (k. 1961)
26. heinäkuuta – Antonio Machado, espanjalainen runoilija (k. 1939)
29. heinäkuuta – Kaapo Murros, suomalainen toimittaja, kirjailija, teatterinjohtaja ja SDP:n kansanedustaja (k. 1951)
8. elokuuta – Elsa Fohström, suomalainen taidemaalari (k. 1952)
9. elokuuta – Albert Ketèlbey, englantilainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1959)
10. elokuuta – Hugh Doherty, englantilainen tenniksenpelaaja (k. 1919)
10. elokuuta – Elvira Willman-Eloranta, suomalainen näytelmäkirjailija (k. 1925)
12. elokuuta – Yrjö Weilin, suomalainen liikemies, kirjailija, kustantaja ja suomentaja (k. 1930)
18. elokuuta – Matti Ruotsi, inkerinsuomalainen näytelmäkirjailija
23. elokuuta – Charles Robertson, norjalainen liikemies ja poliitikko (k. 1958)
26. elokuuta – Armand Bénédic, ranskalainen curlingpelaaja (k. 1962)
31. elokuuta – Rosa Lemberg, amerikansuomalainen opettaja, laulaja, näyttelijä, kuoronjohtaja ja teatteriohjaaja (k. 1959)
1. syyskuuta – Edgar Rice Burroughs, yhdysvaltalainen kirjailija, Tarzanin luoja (k. 1950)
3. syyskuuta – Ferdinand Porsche, itävaltalais-saksalainen autotekniikan insinööri (k. 1951)
16. syyskuuta – Erich Kempka, saksalainen everstiluutnantti, joka oli polttamassa Adolf Hitlerin ruumista (k. 1975)
22. syyskuuta – Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, liettualainen säveltäjä ja taidemaalari (k. 1911)
25. syyskuuta – Emil Lask, saksalainen filosofi (k. 1915)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

6. lokakuuta – Klara Johanson, ruotsalainen esseisti ja kirjallisuuskriitikko (k. 1948)
6. lokakuuta – Juho Kanniainen, suomalainen maallikkosaarnaaja ja Maalaisliiton kansanedustaja (k. 1929)
8. lokakuuta – Aaro Jalkanen, suomalainen varatuomari, kulttuurivaikuttaja ja diplomaatti (k. 1960)
12. lokakuuta – Aleister Crowley, brittiläinen kirjailija, okkultisti ja mystikko (k. 1947)
23. lokakuuta – George Carlson, yhdysvaltalainen poliitikko (k. 1926)
23. lokakuuta – Gilbert Newton Lewis, yhdysvaltalainen fysikaalisen kemian tutkija (k. 1946)
24. lokakuuta – Marion Fairfax, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja (k. 1970)
24. lokakuuta – Juho Kustaa Kyyhkynen, suomalainen taidemaalari (k. 1909)
28. lokakuuta – Emil Kauppi, suomalainen säveltäjä, näyttelijä, pianisti ja kanteleensoittaja (k. 1930)
29. lokakuuta – Alwar Niklander, suomalainen liikemies ja kauppaneuvos (k. 1969)
31. lokakuuta – Vallabhbhai Patel, intialainen itsenäisyystaistelija, poliitikko ja ministeri (k. 1950)
31. lokakuuta – Heinrich Thyssen, saksalainen yrittäjä ja mesenaatti (k. 1947)
3. marraskuuta – Emīls Dārziņš, latvialainen säveltäjä ja musiikkikriitikko (k. 1910)
5. marraskuuta – Jacob Vidnes, norjalainen toimittaja ja poliitikko (k. 1940)
8. marraskuuta – Qiu Jin, kiinalainen vallankumouksellinen ja feministiaktivisti (k. 1907)
11. marraskuuta – Vesto Slipher, yhdysvaltalainen astronomi (k. 1969)
13. marraskuuta – Selim Töyrä, amerikansuomalainen taidemaalari ja taideprofessori (k. 1958)
15. marraskuuta – Isak Saba, norjansaamelainen opettaja ja poliitikko (k. 1921)
19. marraskuuta – Hiram Bingham, havaijilainen arkeologi ja tutkimusmatkailija (k. 1956)
19. marraskuuta – Mihail Kalinin, venäläinen bolševikki, Neuvostoliiton presidentti 1919–1946 (k. 1946)
20. marraskuuta – Otto Hjalmar Sjöstedt (”Jalmari Järviö”), suomalainen kirjailija (k. 1934)
26. marraskuuta – Arrigo Frusta, italialainen elokuvakäsikirjoittaja (k. 1965)
27. marraskuuta – Franz Xaver Schwarz, natsipuolueen varainhoitaja (k. 1947)
30. marraskuuta – Otto Strandman, Viron pääministeri ja riigivanem (k. 1941)
3. joulukuuta – Bernhard Lichtenberg, katolilainen teologi (k. 1943)
4. joulukuuta – Rainer Maria Rilke, itävaltalainen runoilija, lausuja, kääntäjä ja romantikko (k. 1926)
12. joulukuuta – Gerd von Rundstedt, saksalainen sotamarsalkka (k. 1953)
19. joulukuuta – Mileva Marić, serbialainen matemaatikko ja Albert Einsteinin ensimmäinen vaimo (k. 1948)
26. joulukuuta – Pekka Ervast, suomalainen okkultisti ja teosofi (k. 1934)