stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän keisarillinen kaarti
Sotilasarvot

Vanhan kaartin upseerit olivat automaattisesti kaksi sotilasarvoa ja nuoren kaartin upseerit yhden sotilasarvon riviarmeijan upseereita korkeammalla; myöhemmin tämä muuttui niin että kaikki kaartin upseerit olivat automaattisesti vain yhden sotilasarvon riviarmeijan sotilaita korkeammalla.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Лейб-гвардия
Aiheesta muualla

Bibliotekar.ru - Venäjän armeijan univormumallit, 1910 (venäjäksi)
Käännös suomeksi
Keskinen kehätie

Kehätien sijainti kartalla
Keskinen autoliikenteen kehätie (ven. Центральная кольцевая автомобильная дорога, ЦКАД, Tsentralnaja koltsevaya avtomobilnaya doroga, TSKAD   ) on Venäjän liittovaltion moottoritie Moskovassa ja Moskovan alueella.
Keskinen kehätie on Moskovan alueen tähän mennessä suurin tieinfrastruktuurihanke. Uudesta reitistä on tarkoitus tulla Venäjän nopean moottoritieverkoston selkäranka ja osa kansainvälisiä liikennekäytäviä. Hanke toteutetaan PPP-periaatteella.
Kehätie on yksi pääkaupungin liikennejärjestelmän avainelementeistä, joka purkaa Moskovan kehätien ja Moskovan alueen tieverkoston kauttakulkuliikennettä ohi alueen. Reitti kulkee Moskovan alueen läpi, noin 50 km päässä Moskovan kehätiestä. Pituus on 336 km, josta 260 km on maksullista tietä.
Ominaisuudet

Pituus: 336 km, joista 260 km on maksullisia teitä
Huippunopeus: 110 km/h maksullisilla osuuksilla
Liittymien määrä: 34
Siltojen ja ylikulkusillan lukumäärä: 278
Kaistojen määrä: 4 - 8
Koiviston lentoasema

Koiviston lentoasema oli vuosina 1918-1924 Karjalankannaksen Koivistolla toiminut pieni sotilaslentoasema. Alkujaan vesilentokoneille tarkoitetun, Koiviston Kirkkoniemessä sijainneen aseman perustivat Suomen sisällissodan jälkeen saksalaiset, jotka käyttivät sitä Itäisen Suomenlahden tiedusteluun. Saksalaiset vetäytyivät alueelta Brest-Litovskin rauhansopimuksen jälkeen syksyllä, ja lentoasema siirtyi kokonaan suomalaisille.  Syksyllä 1919 sitä käyttivät puolestaan englantilaiset laivaston koneet, joille rakennettiin myös maakenttä Kotterlahden kylään. Englantilaiset pommittivat aktiivisesti Kronstadtia ja Pietaria, mutta suomalaiset itse tekivät vain tiedustelulentoja.  Englantilaisten vetäydyttyä Suomen oma sotilaslentotoiminta oli vilkasta syksyllä 1920 Venäjän kanssa solmittuun Tarton rauhaan asti, joskin koneiden määrä oli pieni. Vuonna 1924 lentoasema lakkautettiin, koska syysmyrsky tuhosi koneet ja konehallin, toiminta siirrettiin Viipuriin.
Kaskisten seurakunta

| Kaskisten seurakunta Kaskö församling |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kaskisten kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Pohjanmaan rovastikunta
Pääkirkko:  Kaskisten kirkko
Perustettu:  1926
Jäsenmäärä:  726 (2021)
– Osuus asukkaista:  56,3 %
Kirkollisvero:  1,85 %
Kirkkoherra:  Pirjo Lyytinen
Kirkkovaltuusto:  11 paikkaa
– puheenjohtaja:  Mirja Högstrand
Verkkosivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaskisten seurakunta (ruots. Kaskö församling) on Lapuan hiippakuntaan ja Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Kaskisten kaupungin alueella. Seurakunta on kaksikielinen ja jäsenten enemmistöltään suomenkielinen.
Toimitilat

Vuosina 1785–1798 jumalanpalvelukset pidettiin vanhassa meritullitalossa. Kun seurakunta sai oman kaupunkisaarnajan, P. J. Bladh luovutti seurakunnalle kirkkosalin ja huoneen talostaan sataman vieressä osoitteessa Satamakatu 1. Jumalanpalvelustilat olivat käytössä vuoteen 1965 saakka, kunnes seurakunnan uusi kirkko valmistui.
Toimitilat > Kaskisten kirkko

Kaskisten seurakunta ryhtyi 1960-luvun alussa toimenpiteisiin kirkkorakennuksen toteuttamiseksi kun kirkkohallitus myönsi varat kirkon keskusrahastosta. Päätös kirkon rakentamisesta tehtiin 1961 ja arkkitehti Erik Kråkström laati piirrustukset. Kaupunginvaltuusto päätti luovuttaa tontin seurakunnalle korvauksetta vuonna 1962. Rakennustyöt aloitettiin 1964 ja uusi kirkko vihittiin käyttöön 27. maaliskuuta 1965 hiippakunnan piispa Karl Erik Forssellin läsnäollessa.
Historia

Kaskinen perustettiin vuonna 1785 kaupunkiseurakunnaksi Närpiön seurakunnan alaisuuteen. Kaskinen sai oman saarnaajan vuonna 1797 ja kirkon vuonna 1798. Kaskinen kuului Närpiön seurakunnan alaisuuteen 125 vuoden ajan ja tuolloin seurakunnalla oli oma kaupunginsaarnaaja.
Vuonna 1926 Kaskinen erosi Närpiöstä itsenäiseksi kaksikieliseksi seurakunnaksi. Aluksi Kaskinen kuului Turun arkkihiippakuntaan, mutta siirrettiin vuonna 1923 pääasiallisesti ruotsinkieliseen Porvoon hiippakuntaan. Seurakunnan enemmistön ollessa suomenkielisiä, liitettiin seurakunta Lapuan hiippakuntaan vuoden 1978 alusta lähtien.
Lähetystoiminta

Kaskisten evankelis-luterilaisen seurakunnan puitteissa on tehty lähetystyötä, aiemmin on tehty paljon työtä pakanalähetystyön hyväksi. Nykyaikana Kaskisissa on esiintynyt pääosin merimieslähetystoimintaa ja muun muassa Suomen Merimieslähetysseura on ylläpitänyt merimieslukusalia Kaskisissa vuosikymmenten ajan. Kaskisissa on toiminut myös merimieslähetyksen ompeluseura.
Papisto > Kaupunkisaarnaajat

1797–1803: saarnaaja Zakarias Gallenius
1803–1816: saarnaaja Gustaf Erik Ganander
1817–1821: saarnaaja Adolf Engelbrecht Herpman
1822–1846: saarnaaja Carl Cronström
1847–1851: saarnaaja August Venman
1853–1861: saarnaaja Lars Vilhelm Schalin
1862–1867: saarnaaja Jakob Henrik Roos
1868–1870: saarnaaja Karl Edvard Fritjof Bergroth
1871–1877: saarnaaja Esaias Severin Cronström
1888–1892: saarnaaja Karl Eliel Meno
1895–1903: saarnaaja Tobias Palonen
1909–1917: saarnaaja Kaarlo Väinö Sivenius
1918–1926: saarnaaja Einar Villiam Förnes
Papisto > Kaskisten seurakunta

1927–1932: kirkkoherra Johan Oskar Österman
1933–1939: kirkkoherra Ernst Blomqvist
1939–1940: kirkkoherra Hugo Glader
1940–1951: kirkkoherra Fingal Finne
1951–1955: kirkkoherra Paul Pettersson
1957–1958: vt. kirkkoherra Thor Granström
1958–1963: kirkkoherra Lauri Rancken
1963–1965: kirkkoherra Karl Gustav Krook
1968–1976: kirkkoherra Karl-Erik Borg
1979–1984: kirkkoherra Raimo Huikuri
1989–2009: kirkkoherra Miika Vuola
Aiheesta muualla

Kaskisten seurakunnan kotisivut
Keisarihummeri

| Keisarihummeri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Heimo::  Hummerit Nephropidae
Suku::  Nephrops
Laji::  norvegicus
Kaksiosainen nimi
 Nephrops norvegicus  (Linnaeus 1758)  
Katso myös
   Keisarihummeri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keisarihummeri (Nephrops norvegicus) eli merirapu (myös scampi tai langustiini) on hummereiden heimoon kuuluva kymmenjalkainen kuoriäyriäinen, joka elää Pohjois-Atlantin itärannikolla.
Ulkonäkö

Täysikasvuinen keisarihummeri on keskimäärin 10–20 cm pitkä ja väriltään vaaleanoranssi. Sen selkäkilvessä on selkeästi erottuva vako ja vatsassa poikittaisia uurteita. Suuret, tummat silmät ovat munuaisenmuotoiset ja leveämmät kuin niitä kannattelevat ulokkeet. Muita tunnusmerkkejä ovat pitkä, piikikäs otsapiikki sekä pitkät, ohuet etujalat.
Pää
Saksi
Levinneisyys

Keisarihummereita esiintyy Pohjois-Atlantin itäosissa ja Välimeren länsi- ja keskiosissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Färsaarille, Islantiin ja Lofooteille ja etelässä Marokon rannikolle. Sen sijaan Välimeren itäosissa, Mustallamerellä ja Itämerellä keisarihummereita ei tavata.
Elintavat

Keisarihummerit elävät noin 20–800 metrin syvyydessä liejuisessa merenpohjassa, johon ne kaivavat pesäkolonsa. Ne liikkuvat öisin ja syövät enimmäkseen detritusta eli kuollutta eloperäistä ainesta sekä äyriäisiä ja toukkia. Naaraat munivat heinäkuussa ja kantavat munia yhdeksän kuukautta.
Kalastus ja käyttö

Keisarihummereita kalastetaan troolaamalla keväisin ja kesäisin Koillis-Atlantilla. Mannerrinteellä kalastus on tuottoisinta päivällä, kun taas matalammalla mannerjalustalla varhain aamulla, myöhään illalla tai täysikuun valaisemina öinä. Vuonna 1999 kokonaissaalis oli lähes 62 000 tonnia, josta Ison-Britannian osuus oli 51 % ja Irlannin 14 %. Saaliit pysyivät samalla tasolla 2000-luvun alussa, mutta nousivat vuonna 2006 jo yli 70 000 tonniin. Keisarihummereita myydään sekä tuoreina että pakastettuina, ja niiden kuorituista pyrstöistä valmistetaan säilykkeitä sekä keittoa nimeltä bisque de langoustines.
Kiikun Ihaa

| Kiikun Ihaa |
| --- | --- |
Syntynyt:  2000
Kuollut:  2008
Sukupuoli:  ruuna
Rotu:  suomenhevonen
Synnyinmaa:   Suomi
Rekisteröintimaa:   Suomi
Isä:  Suikun Ero
Emä:  Kiikun-Pöly
Autoennätys:  25,1aly
Tasoitusennätys:  27,0ke
Voittosumma:  56 890,00 €
Päivitetty:  4. helmikuuta 2009
Kiikun Ihaa (30. huhtikuuta 2000 Hollola – 25. huhtikuuta 2008 Tampere) oli suomenhevonen, jonka kasvatti Susanna Packalen. Kiikun Ihaan omistaja oli Puolen Hehtaarin Talli Joensuusta, ja yhteisomistustallilla oli omistajia ympäri Suomea. Ruunaa valmennettiin Jarkko Kervisen tallissa Kontiolahdessa. Kiikun Ihaan isä oli menestynyt periyttäjä Suikun Ero ja emä Kiikun-Pöly.
Kiikun Ihaa ehti juosta kahtena kautena yhteensä 43 lähtöä, joista se voitti 18. 
Vuonna 2007 ruuna voitti seitsemässätoista V75-lähdössä kahdeksan kertaa. Kaksi voittoa tuli V75-finaaleista. Ansioita Kervisen suojatille kertyi vuoden aikana lähes 45 000 euroa. Kokonaisvoittosumma hevosella oli kaikkiaan 56 890 euroa. Kiikun Ihaa oli 10. eniten ansainnut suomenhevonen vuonna 2007.
Maaliskuussa 2008 Kiikun Ihaan nuljuluu murtui hiitillä, ja sen uran jatkuminen vaikutti epävarmalta. Murtuma yritettiin korjata leikkauksella, mutta leikkaus epäonnistui ja ruuna jouduttiin leikkauskomplikaatioiden vuoksi lopettamaan.
Aiheesta muualla

Kiikun Ihaan kotisivut[vanhentunut linkki]
Uutinen Kiikun Ihaan lopettamisesta[vanhentunut linkki]
Kemiönsaaren helluntaiseurakunta

| Kemiönsaaren helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Finlands svenska pingstsamfund
Perustettu:  1927
Pääkirkko:  Kemiö
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kemiönsaaren helluntaiseurakunta (ruots. Pingstförsamlingen på Kimitoön) on kaksikielinen helluntaiseurakunta Kemiössä, Varsinais-Suomessa. Se on rekisteröity yhdistykseksi 20. tammikuuta 1927, ja sillä on oma rukoushuone Tabor. Toimintamuotoina ovat jumalanpalvelukset, rukouskokoukset ja pienryhmät kodeissa.
Historia

Ensimmäiset aikuiskasteet Kemiössä toimitettiin vuonna 1920, mutta vasta vuonna 1922 juhannuspäivänä muodostettiin seurakunta nimeltään Tabor-seurakunta. Perustavassa kokouksessa oli 34 henkeä, joista 14 oli kastettu samana päivänä Långvikenissä. Ensimmäisiä kokouksia vietettiin eräässä puusepänverstaassa, jonka omistaja oli luovuttanut tätä tarkoitusta varten. Vuonna 1924 seurakunta hankki Rekun kylästä talon, josta tehtiin rukoushuone, joka oli käytössä vuosina 1925−1936. Vuonna 1936 rakennettiin Kemiön kirkon lähellä olleelle lammaslaitumelle rukoushuone Tabor. Aluksi seurakunta oli paikalla vain vuokralla, mutta se lunastettiin omaksi vuonna 1949. Vuonna 1937 Taalintehtaalla ollut Kemiön Tabor-seurakunnan rukouspiiri muodosti oman Siion-seurakuntansa. Seurakunta oli suomenkielinen, ja oli osin seurausta Kemiönsaaren suomenkielisten helluntailaisten ryhmän vetäjän maanviljelijä Juho Salosen ja erään Tabor-seurakunnan ruotsinkielisen saarnaajan erimielisyyksistä, sillä ne olivat johtaneet suomenkielisten omiin, paikasta toiseen kiertäviin kokouksiin. 1954 seurakunnat yhdistyivät, ja seurakunnan nimeksi tuli Pingstförsamlingen på Kimitoön (Kemiönsaaren helluntaiseurakunta). Monet suomenkieliset helluntailaiset kuitenkin jatkoivat omaa erillistä toimintaansa rukouspiirinä eivätkä liittyneet uuteen seurakuntaan. Tämä ryhmä kokoontui kodeissa 1960-luvun loppuun asti. Vuonna 1992 seurakunnassa oli 61 jäsentä.
Kazuki Nagasawa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kazuki Nagasawa
Syntymäaika: 16. joulukuuta 1991 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Chiba, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Urawa Reds
Pelinumero: 7
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2013 2014–2015 2016 2017– | Yokohama F. Marinos Köln JEF United Chiba Urawa Reds | 0 (0) 21 (0) 41 (4) 35 (3) |
Maajoukkue
| 2017 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kazuki Nagasawa (jap. 長澤 和輝, Nagasawa Kazuki; s. 16. joulukuuta 1991 Chiba) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nagasawa debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 2017.
Kirjeopisto

Kirjeopisto tarkoittaa kirjeellistä opetusta, jossa opetus annettiin opetuskirjein koulussa opettajien antaman opetuksen sijasta. Kirjeet täydensivät oppikirjoja. Kirjeet muodostivat kursseja, jotka vastasivat kouluissa annettuja oppimääriä. Oppilaat olivat jatkuvassa yhteydessä opistoon, jonne he lähettivät suorituksiaan arvioitavaksi. Toisinaan kirjeopistot järjestivät myös suullista ohjausta täydentämään kirjeitse annettavaa opetusta.
Tiettävästi ensimmäinen kirjeopisto International Correspondence Schools perustettiin Yhdysvalloissa Pennsylvaniassa 1891.
Suomeen perustettiin vuonna 1920 Kansanvalistusseuran kirjeopisto, jolla oli aikaa myöten satoja kursseja, kuten oppikoulu, maamieskoulu, kauppakoulu ja kursseja eri ammatti- ja harrastusaloilta. Kirjeopisto julkaisi Opintotoveri -nimistä lehteä. Muita yleishyödyllisiä kirjeopistoja pitivät yllä Työväen Sivistysliitto, Pellervo-Seura, Ammattienedistämislaitos ja Tietomies.
Koiviston saaret

Koiviston saaret
| --- | --- |
Sijainti:  Leningradin alue Venäjä
Pinta-ala:  83,9 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  Saaristo, Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueet 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa

Koiviston saaret (ven. Берёзовые острова, ruots. Björkö) sijaitsevat Koiviston (Primorsk) etelä-, länsi- ja luoteispuolella Leningradin alueella, ja ne on sisällytetty Ramsarin sopimuksen mukaisiin kansainvälisesti tärkeisiin suojeltaviin kosteikkoalueisiin.
Suuret kolme saarta ovat etelästä pohjoiseen Koivistonsaari (Bolšoi berezovyi ostrov), Tiurinsaari (Zapadnoi berezovyi ostrov) ja Piisaari (Severnoi berezovyi ostrov). Pieni Ravitsa (Ostrov Ravitsa) sijaitsee Koivistonsaaren ja mantereen välissä.
Kylät

Koivistonsaarella on ollut myötäpäivään pohjoisesta kaakkoon lueteltuina Eistilän, Inkerttilän, Jaakkolan, Patalan, Hyttilän, Saarenpään ja Pitkäniemen kylät. Tiurinsaarella kyliä ovat olleet etelästä myötäpäivään pohjoiseen lueteltuina Partialan, Vanhakylän ja Tiurinsaaren kylät. Piisaarella kyliä ovat olleet etelästä myötäpäivään pohjoiseen lueteltuina Soukansaaren, Klurlahden ja Keskisaaren sekä Alvattilan kylät. Ravitsalla ei ilmeisesti ole ollut merkittävää asutusta.
Nykyään Eistila, Inkerttilä ja Vanhakylä muodostavat Tiurinsaarelle ja Koivistonsaarelle Petrovskojen kylän sekä Koivistonsaarella Hyttilä ja Saarenpää Krasnyi ostrov -kylän.
Kirjekonsepti

Kirjekonsepti (lat. conceptum < concipere, kirjoittaa, sommitella) on arkistoalalla käytössä oleva nimitys, jolla tarkoitetaan lähteneen kirjeen luonnosta tai toistetta. Aiemmin esimerkiksi virkamiehet kirjoittivat lähetettävistä kirjeistä käsin luonnoksen, mutta kopiointitekniikan kehityttyä alettiin käyttää arkistoitavia toisteita. Kirjekonseptit säilytetään lähettäjän arkistossa. Kirjallisen työn ensimmäiseen kirjoitettuun tekstimuotoon voidaan tehdä korjauksia ennen tekstin puhtaaksikirjoittamista.
Kirjelakka

Kirjelakattuja kirjeitä
Kirjelakka on kirjeiden sulkemiseen ja sinetöimiseen käytettävä tiivistysvaha.
Kirjoitusten sinetöinti on ollut tapana niin pitkään kuin ihmiset ovat kirjoittaneet, sillä jo sumerilaisten (joilla oli yksi varhaisimmista kirjoitusjärjestelmistä) tiedetään sinetöineen savitaulujen kirjoituksia. Egyptiläiset käyttivät muovattavaa savea papyrusasiakirjojensa sinetöintiin, kuten kreikkalaisetkin. Roomalaiset taas sinetöivät kirjeensä bitumilla. Suurimman osan keskiaikaa sinettejä käytettiin asiakirjojen aitouden varmistamiseen, ei niiden sisällön turvaamiseen.
Nykyaikana kirjelakan käyttö on vähentynyt, mutta sitä käytetään edelleen joskus. Lakan käyttö on seremoniallista eikä liity enää turvallisuuteen.
Kemiön kirkko

| Kemiön kirkko Kimito kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Kemiö, Kemiönsaari
Koordinaatit:  60°10′08″N, 022°44′43″E
Rakentamisvuosi:  1469
Materiaali:  harmaakivi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kemiön kirkko, Pyhän Andreaksen kirkko (ruots. Kimito kyrka tai S:t Andreas kyrka) on kirkkorakennus Kemiössä. Nykyisen kirkon paikalla olleesta puukirkosta on varhaisin maininta vuodelta 1445, mutta kirkon kaivauksista on löytynyt rahoja 1300-luvulta. Kirkon suunnitteli sama rakennusmestari, jonka vastuulla olivat Perniön, Sauvon ja Tenholan kirkot. Pyhälle Andreakselle pyhitetty kivikirkko on valmistunut todennäköisesti vuonna 1469. Sen kellotorni on tulipalon jälkeiseltä ajalta, vuosilta 1786–1788, jolloin vanha kellotapuli muutettiin ruumishuoneeksi. Tulipalot ovat vaurioittaneet kirkkoa usein. Vuosina 1920–1922 kirkkoa kunnostutti Amos Anderson yhdessä Armas Lindgrenin kanssa, joka on myös vastannut kirkon alttarilasimaalauksista.
Museovirasto on määritellyt Kemiön kirkon ja pappilan valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
| --- | --- |
Elin Danielson-Gambogi, alttaritaulu Kristus Getsemanessa, 1897, siirretty sittemmin sivummalle.: Armas Lindgrenin kirkon peruskorjauksen yhteydessä suunnittelema alttari-ikkunan lasimaalaus, 1922.
Kemiön kirkko, sankarihaudat
Pro Patria 1939–1940, 1941–1944.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemiön kirkko Wikimedia Commonsissa
Kemiön kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kazuhisa Kawahara

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kazuhisa Kawahara
Syntymäaika: 29. tammikuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2010 2009 2010 2011–2012 2013– | Albirex Niigata →Tochigi SC Oita Trinita Tochigi SC Ehime FC | 41 (2) 48 (13) 17 (2) 45 (3) 217 (44) |
Maajoukkue
| 2007 | Japani U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kazuhisa Kawahara (jap. 河原 和寿, Kawahara Kazuhisa; s. 29. tammikuuta 1987 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kawahara kuului Japanin U-20 joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007.
Aiheesta muualla

Soccerway
Kemometria

Kemometrialla tarkoitetaan kemian tieteenhaaraa, joka käyttää hyväkseen tilastollisia ja matemaattisia menetelmiä, joista erityisesti monimuuttujaisia menetelmiä, sekä tietotekniikkaa kemian ongelmien ratkaisemiseen.
Aiheesta muualla

Suomen Kemian Seuran kemometriajaoston sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Chemometrics.se (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002 – naisten kokoonpanot
Kanada

Päävalmentaja:  Danièle Sauvageau
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 1 | Sami Jo Small |
| MV | 33 | Kim St-Pierre |
| P | 4 | Becky Kellar |
| P | 5 | Colleen Sostorics |
| P | 6 | Thérèse Brisson |
| P | 11 | Cheryl Pounder |
| P | 73 | Isabelle Chartrand |
| P | 91 | Geraldine Heaney |
| H | 7 | Cherie Piper |
| H | 12 | Lori Dupuis |
| H | 13 | Caroline Ouellette |
| H | 15 | Danielle Goyette |
| H | 16 | Jayna Hefford |
| H | 17 | Jennifer Botterill |
| H | 22 | Hayley Wickenheiser |
| H | 23 | Dana Antal |
| H | 24 | Kelly Béchard |
| H | 25 | Tammy Lee Shewchuk |
| H | 61 | Vicky Sunohara |
| H | 77 | Cassie Campbell |
Yhdysvallat

Päävalmentaja:  Benjamin Smith
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 1 | Sara Decosta |
| MV | 29 | Sarah Tueting |
| P | 2 | Tara Mounsey |
| P | 3 | Courtney Kennedy |
| P | 4 | Angela Ruggiero |
| P | 5 | Lyndsay Wall |
| P | 7 | Sue Merz |
| P | 11 | A.J Mleczko |
| P | 24 | Chris Bailey |
| H | 6 | Karyn Bye |
| H | 8 | Laurie Baker |
| H | 9 | Andrea Kilbourne |
| H | 12 | Jenny Potter |
| H | 13 | Julie Chu |
| H | 15 | Shelley Looney |
| H | 17 | Krissy Wendell |
| H | 20 | Katie King |
| H | 21 | Cammi Granato |
| H | 22 | Natalie Darwitz |
| H | 24 | Chris Bailey |
Ruotsi

Päävalmentaja: Christian Yngve
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 30 | Kim Martin |
| MV | 35 | Annica Åhlén |
| P | 5 | Emelie Berggren |
| P | 6 | Anna Andersson |
| P | 17 | Ann-Louise Edstrand |
| P | 23 | Gunilla Andersson |
| P | 25 | Therese Sjolander |
| P | 27 | Ylva Lindberg |
| H | 7 | Maria Rooth |
| H | 8 | Erika Holst |
| H | 9 | Anna Vikman |
| H | 10 | Evelina Samuelsson |
| H | 11 | Maria Larsson |
| H | 14 | Kristina Bergstrand |
| H | 18 | Josefin Pettersson |
| H | 19 | Lotta Almblad |
| H | 21 | Joa Elfsberg |
| H | 24 | Nanna Jansson |
| H | 28 | Danijela Rundqvist |
| H | 29 | Ulrica Lindström |
Suomi

Päävalmentaja:  Jouko Lukkarila
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 19 | Tuula Puputti |
| MV | 30 | Minna-Monica Halonen |
| P | 3 | Emma Laaksonen |
| P | 5 | Pirjo Ahonen |
| P | 6 | Saija Sirviö |
| P | 9 | Terhi Mertanen |
| P | 20 | Kirsi Hänninen |
| P | 22 | Päivi Salo |
| H | 8 | Marjo Voutilainen |
| H | 10 | Sari Fisk |
| H | 11 | Oona Parviainen |
| H | 13 | Riikka Nieminen |
| H | 15 | Satu Hoikkala |
| H | 16 | Tiia Reima |
| H | 21 | Petra Vaarakallio |
| H | 23 | Hanne Sikiö |
| H | 25 | Marja-Helena Pälvilä |
| H | 26 | Henna Savikuja |
| H | 28 | Katja Riipi |
| H | 29 | Karoliina Rantamäki |
Venäjä

Päävalmentaja: Viacheslav Dolgushin
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 20 | Irina Gasjennikova |
| MV | 30 | Irina Votintseva |
| P | 2 | Marija Barykina |
| P | 3 | Kristina Petrovskaja |
| P | 4 | Alena Chomitsj |
| P | 7 | Jelena Bobrova |
| P | 15 | Olga Permjakova |
| P | 26 | Olga Savenkova |
| P | 29 | Zjanna Sjtsjeltsjkova |
| H | 10 | Larisa Misjina |
| H | 11 | Tatjana Sotnikova |
| H | 12 | Loulia Gladysheva |
| H | 17 | Jekaterina Smolentseva |
| H | 18 | Tatjana Tsareva |
| H | 21 | Svetlana Trefilova |
| H | 22 | Svetlana Terentjeva |
| H | 23 | Tatjana Boerina |
| H | 25 | Jekaterina Pasjkevitsj |
| H | 27 | Jelena Bjalkovskaja |
| H | 28 | Oksana Tretjakova |
Saksa

Päävalmentaja:  Rainer Nittel
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 13 | Stephanie Wartosch-Kurten |
| MV | 22 | Esther Thyssen |
| P | 8 | Nina Ziegenhals |
| P | 20 | Nina Linde |
| P | 23 | Sabrina Kruck |
| P | 25 | Sabine Ruckauer |
| P | 44 | Jana Schreckenbach |
| P | 69 | Sandra Kinza |
| H | 9 | Raffi Wolf |
| H | 14 | Anja Scheytt |
| H | 15 | Nina Ritter |
| H | 17 | Franziska Reindl |
| H | 19 | Christine Oswald |
| H | 21 | Michaela Lanzl |
| H | 24 | Stephanie Fruhwirt |
| H | 29 | Claudia Grundmann |
| H | 54 | Maren Valenti |
| H | 66 | Bettina Evers |
| H | 71 | Julia Wierscher |
| H | 81 | Maritta Becker |
Kiina

Päävalmentaja:  Yao Naifeng
| P | # | Pelaaja |
| --- | --- | --- |
| MV | 20 | Guo Hong |
| P | 2 | Wang Ying |
| P | 4 | Li Xuan |
| P | 6 | Lu Yan |
| P | 7 | Xu Lei |
| P | 9 | Sang Hong |
| P | 10 | Chen Jing |
| P | 21 | Guan Weinan |
| P | 24 | Shen Tiantian |
| H | 1 | Jiang Limei |
| H | 3 | Liu Hongmei |
| H | 8 | Yang Xiuqing |
| H | 11 | Hu Chunrong |
| H | 12 | Jin Fengling |
| H | 13 | Zhang Jing |
| H | 14 | Sun Rui |
| H | 15 | Liu Yanhui |
| H | 18 | Ma Xiaojun |
| H | 19 | Wang Linuo |
| H | 22 | Dai Qiuwa |