stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jermaine Flowers
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

EuroChallengen kierroksen pelaaja, jatkolohkot/6. kierros 2013
Korisliigan kuukauden pelaaja, tammikuu 2013
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

SM-pronssia 2013
Ivan Jefremov

Ivan Jefemov 1925.
Ivan Antonovitš Jefremov (ven. Иван Антонович Ефремов, 1907–1972) oli neuvostoliittolainen tieteiskirjailija, paleontologi ja biologian tohtori. Häneltä on suomennettu teokset Käärmeen sydän (1958, 1961) ja Andromedan tähtisumu (1961). Jälkimmäinen tieteisromaani herätti ilmestyessään suurta huomiota. Siitä väiteltiin Neuvostoliitossa voimakkaasti puolesta ja vastaan. Teos oli neuvostotieteiskirjallisuudessa uuden ajan avaus tyylillisestä jäykkyydestään ja kaavamaisista henkilöhahmoista huolimatta. Lisäksi teos aktivoi monia nuoria tiedeuralle. Suomentamaton ven. Час Быка ”Härän hetki” sensuroitiin Neuvostoliitossa pian julkaisun jälkeen vetämällä se pois kirjastoista ja kirjakaupoista. Syynä oli se, että kommunistisen puolueen edustajat näkivät siinä kritiikkiä reaalisosialismia kohtaan. ”Härän hetkeä” ei myöskään mainittu Jefremovista tehdyissä kuoleman jälkeisissä neuvostoliittolaisissa arvioinneissa.
Suomennetut teokset

Andromedan tähtisumu.  (Tumannostj Andromedy, 1961.)  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1984.  ISBN 951-9269-25-8.  Sarja: Science fiction 5
Käärmeen sydän (Сердце Змеи) Suomentaneet Salme Peterzens, Kerttu Juntunen ja Rudolf Sykiäinen. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike 1963 – Moskova: Kustannusliike Mir 1979
Suomentamattomia

ven. На краю Ойкумены, Na krayu Oikumeny At the Edge of Oikoumene ja ven. Великая Дуга, Velikaya Duga Great Arc, (1946), Yhdessä The Land of Foam
ven. Лезвие бритвы, Lezvie britvy Razor's Edge (1963)
ven. Час Быка, Tcha's Byka, The Bull's Hour, The Ox Hour (1968) vapaasti suomennettuna ’Härän hetki’, tarkemmin ’Härän tunti’
ven. Таис Афинская Thais of Athens Thais Athenian (1972)
Suomentamattomia novelleja

Olgoi-Khorkhoi (1944)
A Meeting Over Tuscarora (1944)
ven. Сердце Змеи The Heart of the Serpent eli Cor Serpentis (1958, 1961)
The Yurt of the Raven (1959)
Aphaneor, The Arkharkhellen's Daughter (1959)
Five Paintings (1965)
Kirjallisuutta

Science Fiction. Toimittaneet Juhani Hinkkanen ja Kai Ekholm. Kirjastopalvelu, 1990.
Ilomantsin kirkko

| Ilomantsin kirkko |
| --- | --- |
 Ilomantsin kirkko
Sijainti:  Henrikintie 1, Ilomantsi
Koordinaatit:  62°40′32″N, 030°54′53″E
Seurakunta:  Ilomantsin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1796
Suunnittelija:  Henrik Johan Mechelin
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  800
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilomantsin luterilainen kirkko on Ilomantsin luterilaisen seurakunnan pääkirkko ja sijaitsee Ilomantsin kirkonkylässä. Se on järjestyksessä Ilomantsin viides luterilainen kirkko. Kirkko on rakennettu vuonna 1796 Henrik Johan Mechelinin johdolla. Kirkossa on noin 800 istumapaikkaa.
Ilomantsin kirkko on toinen Ilomantsin kirkonkylän kirkoista. Kirkonkylässä sijaitsee myös Ilomantsin ortodoksinen kirkko.
Vanhan kirkon tuho

Ilomantsin järjestyksessä neljäs luterilainen kirkko tuhoutui salamaniskun sytyttämässä tulipalossa 27.7.1794. Samassa tulipalossa tuhoutui myös luterilaisen kirkon vieressä ollut ortodoksinen kirkko. Uutta kirkkoa ryhdyttiin suunnittelemaan välittömästi. Uuden kirkon piirustukset tilattiin Tukholman yli-intendentinvirastosta. Yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantzin 13.5.1795 päiväämät piirustukset esittivät tasavartista ristikirkkoa. Piirustuksen kirkossa oli matala satulakatto ja se oli torniton. Piirustusten pohjalta toteutettuun ristikirkkoon jäi alkuperäisestä suunnitelmasta lopulta vain sen ristimuoto, sekin kapenevasakaraisena toteutettuna.
Kirkon rakentaminen

Ilomantsin seurakunnalla oli vaikeuksia löytää rakentaja uudelle kirkolle. Lopulta rakentajaksi valittiin tammikuussa 1796 korkeasta palkkavaatimuksesta huolimatta Kiteen Matkaselän sahan kirjuri Adam Mechelin. Työt olivat kuitenkin vasta aluillaan, kun hän kuoli tapaturmaisesti samana vuonna. Työn jatkajaksi valittiin Adam Mechelinin poika, ylioppilas Johan Henrik Mechelin (s. 1774 Juva, k. 1840 Jaakkima), jonka johdolla kirkkoa rakennettiin kesän 1796 ajan. Pääpiirteissään kirkko oli valmiina saman vuoden syksyllä, joskin viimeistely jatkui vielä parin vuoden ajan. Kirkkoa korjattiin jo 1810-luvun alussa. Työstä vastasi tällöin kirkonrakentaja Juhana Karppinen. Karppinen vastasi myöhemmin myös kellotapulin korjaustöistä.
Kirkon koristelu

Ilomantsin kirkko tunnetaan kuvakirkkonaselvennä sen värikkäästä sisätilojen koristelusta johtuen. Ajatus kirkon luterilaisittain poikkeuksellisen runsaaseen koristeluun on todennäköisesti saatu läheisestä ortodoksisen kirkon runsaasta maalauskoristelusta ja ikoneista.
Ilomantsin kirkon koristeet maalasi 1830–1832 Samuel Elmgren. Hän maalasi kirkkoon puolensataa enkelihahmoa ja lukuisia Raamatun kertomuksia ja pilvien päälle kuvattuja henkilöitä. Kuvakoristelun Elmgren teki pääosin liimaväreillä, mutta hän paranteli yksityiskohtia öljyväreillä. Elmegrenin maalausten tyyli edustaa kansanomaista uusklassismia. Kirkon koristelutyyli on ainutlaatuinen Suomessa. Lähimmät vastineet koristelulle voi löytää Ruotsista.
Myös öljyvärein maalattu alttaritaulu on Elmrgenin käsialaa. Suurikokoinen taulu kuvaa ristiinnaulittua Kristusta ympärillään Neitsyt Maria, apostoli Johannes ja Magdalan Maria.
Kirkon myöhemmät korjaukset

Kirkkoon tehtiin suurempia korjauksia 1840-luvun lopulla, jolloin paranneltiin paanukattoa ja perustuksia. Kirkon ulkoseinät myös laudoitettiin ja maalattiin keltaisiksi. Vuonna 1871 paanukatto korvattiin päreillä ja sisällä uudistettiin ja korjattiin eteisiä, lehtereitä, kuoria ja sakastia. Viimeistään tällöin osa alkuperäisestä Elmgrenin koristelusta jäi uuden maalipinnan alle.
Korjaukset jatkuivat 1900-luvun alussa, jolloin kirkko sai peltikaton ja lämmityskamiinat. Suuri korjaus tehtiin vuonna 1933, jolloin viipurilaisen arkkitehdin Juhani Viisteen suunnitelmien pohjalta korotettiin kirkon keskiosaa ja pientä torniosaa suurennettiin. Lisäksi muun muassa kirkon eteiset suurennettiin ja ulkoseinien vaakalaudoitus korvattiin punaiseksi maalatulla pystylaudoituksella. Sekä kirkon että kellotapulin peltikatot maalattiin kahdella värillä jäljittelemään paanukaton koristeellista vaikutelmaa. Viiste pyrki säilyttämään Elmgrenin maalaukset sisätilojen kunnostuksen yhteydessä. Vanhojen maalausten kunnostajaksi ja uusien enkelihahmojen ja koristemalausten tekijäksi valittiin viipurilainen taiteilija Lauri Välke. Välkkeen apuna toimi enolainen taidemaalari Eino Härkönen. Samassa yhteydessä kuorin ikkunoihin hankittiin Salomo Wuorion lasimaalamon valmistamat lyijylasimaalaukset, jotka suunnitteli Paul Semonov (myöh. Pauli Semeri).
Seuraava suuri korjaus tehtiin vuosina 1993–1994. Tällöin vanhoja maalauksia puhdistettiin ja entisöitiin alkuperäistä ilmettä kunnioittaen.
Kirkon ympäristö

Uusi kirkko oli valmistumisensa jälkeen useamman vuoden ilman kelloja, sillä vanhan kirkon kello oli sulanut tulipalossa. Vanhan kellon metalli oli kuitenkin otettu talteen ja siitä voitiin vuonna 1801 valaa uusi kello. Se sijoitettiin vuonna 1803 valmistuneeseen kellotapuliin, jonka oli rakentanut kirkonrakentaja Iisakki Sorsa. Malliltaan kellotapuli oli kolminivelinen pohjalaistyyppinen renessanssitapuli.
Kirkon pihassa on herätysliikkeen johtajan Henrik Renqvistin ja lähetyssaarnaaja Pietari Kurvisen muistomerkit. Molemmat ovat syntyneet Ilomantsissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilomantsin kirkko Wikimedia Commonsissa
Ilomantsin kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
It’s a Big Country

| It’s a Big Country |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Clarence Brown  Don Hartman  John Sturges  Richard Thorpe  Charles Vidor  Don Weis  William A. Wellman 
Käsikirjoittaja:   Edgar Brooke  Ray Chordes  Claudia Cranston  Helen Deutsch  Dorothy Kingsley  Isobel Lennart  William Ludwig  John McNulty  Charles Palmer  Joseph Petracca  Allen Rivkin  Dore Schary  Lucille Schlossberg  George Wells 
Tuottaja:  Robert Sisk
Säveltäjä:  Alberto Colombo
Kuvaaja:  John Alton
Pääosat:   Ethel Barrymore  Gary Cooper  Van Johnson  Gene Kelly  Janet Leigh  Marjorie Main  Fredric March  George Murphy  William Powell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  20. marraskuuta 1951 (Yhdysvallat)
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
It’s a Big Country (tai It’s a Big Country: An American Anthology) on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen antologiaelokuva, joka sisältää kahdeksan episodia.
Antologiaelokuvan ovat ohjanneet Clarence Brown, Don Hartman, John Sturges, Richard Thorpe, Charles Vidor, Don Weis ja William A. Wellman. Draamakomedian pää- ja sivuosissa ovat muun muassa Ethel Barrymore, Gary Cooper, Van Johnson, Gene Kelly, Janet Leigh, Marjorie Main, Fredric March, George Murphy ja William Powell. Kertojana toimi Louis Calhern.
Metro-Goldwyn-Mayerin tuottama It’s a Big Country sai ensi-iltansa kotimaassaan 20. marraskuuta 1951. Elokuva julkaistiin DVD:lle 21. heinäkuuta 2009.
Kahdeksan tarinaa

| Episodi | Ohjaaja |
| --- | --- |
1. Interuptions, Interuptions: Richard Thorpe
2. The Lady and the Census Taker: John Sturges
3. The Negro Story: John Sturges
4. Rosika, the Rose: Charles Vidor
5. Letter from Korea: Don Weis
6. Texas: Clarence Brown
7. Minister in Washington: William A. Wellman
8. Four Eyes: Don Hartman
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethel Barrymore  | … |  Rouva Brian Patrick Riordan   |
|  Keefe Brasselle  | … |  Kersantti Maxie Klein   |
|  Gary Cooper  | … |  Texas   |
|  Nancy Davis  | … |  Neiti Coleman   |
|  Van Johnson  | … |  Pastori Adam Burch   |
|  Gene Kelly  | … |  Icarus Xenophon   |
|  Janet Leigh  | … |  Rosa Szabo Xenophon   |
|  Marjorie Main  | … |  Rouva Wrenley   |
|  Fredric March  | … |  Joe Esposito   |
|  George Murphy  | … |  Herra Callaghan   |
|  William Powell  | … |  Professori   |
|  S. Z. Sakall  | … |  Stefan Szabo   |
|  Lewis Stone  | … |  Kirkon suntio   |
|  James Whitmore  | … |  Herra Stacey   |
|  Elisabeth Risdon  | … |  Ruokailija junassa   |
|  Keenan Wynn  | … |  Michael Fisher   |
|  Leon Ames  | … |  Salaisen palvelun mies   |
|  Angela Clarke  | … |  Mama Esposito   |
|  Robert Hyatt  | … |  Joseph Esposito (nimellä Bobby Hyatt)   |
|  Sharon McManus  | … |  Sam Szabo   |
|  Louis Calhern  | … |  Kertoja   |
|  Ray Chordes  | … |  Kertoja   |
Aiheesta muualla

It’s a Big Country Internet Movie Databasessa (englanniksi)
It’s a Big Country AllMoviessa. (englanniksi)
It’s a Big Country TCM Movie Databasessa (englanniksi)
It’s a Big Country: An American Anthology. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 1.8.2019. Viitattu 6.6.2022. (englanniksi)
KNM Tyr (N50)

| KNM Tyr |
| --- | --- |
 KNM Tyr

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Voldnes Skipsverft, Ålesund
Laskettu vesille:  1981
Palveluskäyttöön:  7. maaliskuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  735 t
Pituus:  42,5 m
Leveys:  10 m
Syväys:  6,5 m
Koneteho:  2 x Deutz BA 12M816 -dieselmoottoria
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  20
Aseistus
Aseistus:  1 x Browning M2HB
KNM Tyr (runkonumero N50) on Norjan laivaston miinalaiva, jota käytetään vedenalaisiin etsintöihin ja pelastustöihin.
Hankinta

Alus valmistui 1981 Voldnes Skipsverftillä Pohjanmerelle sijoitettuna kelluvana tukikohtana MS Sandby Masterina. Norjan laivasto lunasti aluksen 1993, jolloin se siirrettiin muutostöitä varten Mjellem & Karlsenille Bergeniin. Töiden valmistuttua helmikuussa 1995 alukselle oli asennettu uudet moottorit, laajennettu siltaa, rakennettu miinaruuma ja asennettu uusi hydraulinen järjestelmä. Alus oli varustettu myös radio-ohjatulla Scorpio 21 -pienoissukellusveneellä. Alus otettiin palvelukseen 7. maaliskuuta 1995.
Jönköpingin bussiturma

Jönköpingin bussiturma sattui sunnuntaina Pyhän Siegfriedin päivänä 15. helmikuuta 1976 Ruotsissa. Scania CR 145 -tyyppinen linja-auto oli tilausajona tehdyllä matkalla valtatiellä 40 Göteborgista Tranåsiin. Autossa oli 42 matkustajaa, joista pääosa oli eläkeläisiä. Yllättäen auton takarenkaat syttyivät tuleen Jönköpingin länsipuolella, ja tuli levisi räjähdysmäisesti. Auto tuhoutui täydellisesti, ja palo surmasi 15 matkustajaa, joita ei ehditty saada tarpeeksi nopeasti autosta. Lisäksi noin kymmenen matkustajaa loukkaantui. Kuolleet matkustajat menehtyivät muoviaineksen palamisesta syntyneeseen syanidipitoiseen myrkylliseen kaasuun. Onnettomuusauto oli täyttänyt ruotsalaiset paloturvallisuusstandardit. Onnettomuus oli tuhoisin Ruotsissa sitten vuoden 1948. Tapauksen jälkeen ruotsalaiset viranomaiset joutuivat tiukentamaan paloturvallisuusmääräyksiään.
Kaari

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kaari tarkoittaa seuraavia:
ympyrän kaari, ympyrän kehän osa
kaari, taksonomisen luokittelun hierarkiataso
kaari, verkon osa graafiteoriassa
Kaari, naisen etunimi
kaari, muuriaukon katerakenne
kaari, alkujaan yleisen lain, erityisesti vuoden 1734 yleisen lain pääosasto, nykyään myös jotakin oikeusalaa käsittelevä laaja laki
Kauppakeskus Kaari, kauppakeskus Helsingissä
Kaari, sukunimenä:
Jeremias Kaari (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jieznas

| Jieznas |
| --- | --- |
 Jieznasin katolinen kirkko
 vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Kaunas
kunnallispiiri:  Prienain kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  1 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jieznas on Liettuassa, Prienain kunnallispiirissä ja Kaunasin läänissä sijaitseva pienikokoinen kaupunki. Jieznas sijaitsee 16 kilometriä itään Prienain kaupungista. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 300 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jieznas Wikimedia Commonsissa
Kaunasin lääni
| --- | --- |
Kunnat:  Birštonasin kunta • Jonavan kunnallispiiri • Kaunasin kaupunkikunta • Kaunasin kunnallispiiri • Kaišiadorysin kunnallispiiri • Kėdainiain kunnallispiiri • Prienain kunnallispiiri • Raseiniain kunnallispiiri
Kaupungit:  Birštonas • Jonava • Kaunas • Garliava • Vilkija • Ežerėlis • Kaišiadorys • Žiežmariai • Kėdainiai •  Prienai • Jieznas • Raseiniai • Ariogala
Kauppalat:  Akademija (Kaunas) • Karmėlava • Rumšiškės • Žasliai • Kruonis • Josvainiai • Šėta • Krakės • Akademija (Kėdainiai) • Dotnuva •  Balbieriškis • Veiveriai • Pakuonis • Viduklė • Girkalnis • Nemakščiai • Šiluva • Betygala
Kylät:  Birštono Vienkiemis • Kernuvės • Bučiūnai • Siponys • Geležūnai • Jundeliškės • Škėvonys • Naudžiūnai • Žemaitkiemis (Birštonas) • Upninkai • Šveicarija • Užusaliai • Bukonys • Kuigaliai • Šilai • Išorai • Domeikava • Raudondvaris • Neveronys • Ringaudai • Šlienava • Vilainiai • Vainotiškiai • Pelėdnagiai • Labūnava • Pravieniškės II • Gudiena • Stasiūnai • Dovainonys • Pravieniškės • Stakliškės • Išlaužas • Skriaudžiai • Geruliai • Mauručiai • Paliepiai • Gyliai (Raseiniai) • Norgėlai
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Isfiya

| Isfiya |
| --- | --- |
 Näkymä kylään.
 Isfiya
 Koordinaatit: 32°43′10″N, 35°03′48″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Haifa
Väkiluku (2018):  12 354
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isfiya (arab. عسفيا‎, ‘Isfiyā, hepr. ‏עספיא‎, Isfiya) on kylä Israelin Haifan hallintoalueella Karmelvuorella. Paikallisten asukkaiden enemmistö on druuseja, mutta kylässä asuu myös kristittyjen ja muslimien vähemmistöt. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354.
Maantiede

Isfiyan kylä sijaitsee Karmelvuorella noin 9 kilometriä Haifan kaupungista kaakkoon. Kylän vieressä sijaitsee toinen druusien asuttama kylä Daliyat al-Karmel.
Historia

Nykyisen Isfiyan alue on joskus yhdistetty historialliseen paikannimeen Husifah, joka mainitaan vanhoissa kinah-teksteissä 300-luvulla tuhoutuneena juutalaisena paikkakuntana. Kyseessä saattaa olla viittaus Bysantin hallitsijoiden toteuttamaan alueen takaisinvaltaukseen Persialta. Alueelta on löydetty myös 400- tai 500-luvulta peräisin olevan synagogan rauniot.
Nykyisen Isfiyan kylät perustivat paikalle asettunet druusit 1600- tai 1700-luvulla. Ensimmäiset druusit saapuivat paikalle Libanonin alueelta ja myöhemmin kylään muutti lisää siirtolaisia Egyptistä.
1900-luvun puolella Isfiya on kasvanut etenkin läheisen Haifan kaupungin kehityksen vauhdittamana.
Talous

Maatalous muodostaa paikallisille asukkaille merkittävän talouden osa-alueen. Alueella kasvatetaan esimerkiksi vihanneksia, hedelmiä, karjaa ja lampaita. Nykyisin myös matkailun merkitys on lisääntynyt.
Väestö

Isfiyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 9 530, vuonna 1969 4 000 ja vuonna 1947 1 100. Vuonna 2002 kylän asukkaista 75,5 % oli druuseja, 16 % kristittyjä ja 7,5 % muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isfiya Wikimedia Commonsissa
Kylän vanhaa keskustaa.
Jarl Sjöblom

Jarl Fredrik Sjöblom (23. tammikuuta 1932 Västanfjärd – 19. huhtikuuta 1982 Tammisaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sjöblom työskenteli tehdas- ja meijerityöläisenä. Vuodesta 1971 hän toimi työnjohtajana Ekåsenin sairaalassa Tammisaaressa.
Sjöblomin kirjat kuvasivat länsiuusimaalaista työläiselämää. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 1962 ilmestynyt, osin omaelämäkerrallinen romaani På tallriksflatan.  Romaanissa Vägen till Hangö Sjöblom kuvasi talvi- ja jatkosodan ajan tapahtumia ja romaani Fabeln om den hårlösa kon kuvasi nuoren tytön eroottista heräämistä.
Teoksia

På tallriksflatan : roman.      Schildt, Helsingfors 1962
Kärret.       Schildt, Helsingfors 1964
Vägen till Hangö : roman.             Schildt, Helsingfors 1968
Fabeln om den hårlösa kon.    Schildt, Helsingfors 1973
För känslig hud : pjäs för radio  ; dramaturg Erik Ohls ; regi Lisbeth Landefort.      Yleisradio 1982
Palkinnot

Valtion taiteilijapalkinto 1969
SLS:n palkinto 1969
Jean E. Sammet

| Jean E>  Sammet.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1928
Kuollut: 20. toukokuuta 2017 (89 vuotta)
Jean E. Sammet (23. maaliskuuta 1928 New York – 20. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän loi FORMAC-ohjelmointikielen ja kuului myös COBOLin kehittäjiin. Hän julkaisi teoksen Programming Languages: History and Fundamentals (1969).
Nuoruus ja opiskelu

Jean Sammet syntyi New Yorkisa vuonna 1928. Hänen vanhempansa Harry ja Ruth Sammet olivat asianajajia, mutta Ruth oli jättänyt uransa mentyään naimisiin. Jean ja hänen nuorempi siksonsa Helen kävivät peruskoulunsa Manhattanin kouluissa.
Jean Sammet oli koulussa erityisen hyvä matematiikassa ja päätti aloittaa opiskelut Mount Holyoke Collegessa sen erinomaisen matematiikan osaston ansiosta. Valmistuttuaan Mount Holyokesta Sammet jatkoi Illinoisin yliopistossa Urbana-Champaignissa ja valmistui sieltä maisteriksi vuonna 1949. Hän opetti 1948–1951 matematiikan laitoksella.
Ura > Matemaatikosta ohjelmoijaksi

Sammet aloitti syksyllä 1951 Metropolitan Life Insurance Company -vakuutusyhtiössä, missä hän harjoitteli vakuutusmatemaatikon tehtäviä varten. Harjoittelujakson aikana hän pääsi opiskelemaan reikäkorteilla toimivaa laskentatoimen konetta. Sammet innostui koneesta mutta hän ei päässyt työskentelemään sillä kovin kauaa. Hän ei kokenut normityötänsä palkitsevaksi ja lähti yrityksestä 1952. Sammet opetti 1952–1953 Barnard College ja tähtäsi matematiikan tohtoriksi. Hän kuitenkin päätti tuona aikana, ettei akateeminen ura ollut häntä varten.
Sammet pääsi 1953 Sperry Corporationille, jossa hän aloitti uransa ohjelmoijana 1955. Sperry teki tuohon aikaan yhteistyötä Remington Randin kanssa. Yritykset yhdistyivät 1955 ja muodostivat Sperry Randin. Sammetille tämä tarkoitti mahdollisuutta päästä työskentelemään UNIVAC I -koneella. Lisäksi Sammet tutustui Remington Randilla työskennelleeseen Grace Hopperiin.
Ura > Cobolin kehittäjänä

Sammet nautti paljon ohjelmoinnista ja tietokoiden kanssa työskentelystä, että päätti etsiä uutta työpaikkaa. Sperryllä tietokoneita käytettiin vain tukitarkoituksiin. Hän haki Sylvania Electric Productsille. Työhaastattelussa kävi kuitenkin ilmi, että tehtävä ei ollut häntä varten. Haastattelija ohjasi Sammetin Sylvania ohjelmistokehitysvastaavan Carl Hammerin luokse. Hammer palkkasi Sammetin valvomaan MOBIDIC-projektia, jonka tehtävänä oli kehittää Yhdysvaltain asevoimien viestijoukoille tietokoneperheen.
MOBIDIC-johtajana Sammet pääsi toukokuussa 1959 edustamaan Sylvaniaa Pentagonissa pidettyyn tapaamiseen, jossa tutkittiin mahdollisuutta yleisen ohjelmointikielen luomiseen. Tapaamisen seurauksena luotiin CODASYL-niminen komitea. Sammet pääsi komitean alakomiteaan, jonka tarkoituksena oli etsiä olemassaolevien ohjelmointikielten vahvuuksia ja heikkouksia. Vaikka komitea ei itse onnistunut luomaan uutta kieltä, Sammet ja viisi muuta jäsentä viettivät vuoden 1959 lopulla kaksi viikkoa newyorkilaisessa hotellissa, jossa he työskentelivät lähes yhtäpäivää. Komitea hyväksyi tammikuussa 1960 heidän raporttinsa, minkä seurauksena Cobol-ohjelmointikieli julkaistiin.
Ura > Aika IBM:llä

Kun Sylvania ei onnistunut luomaan MOBIDIC-projektista saatuja tuloksia kaupalliseen tuotteeseen, Sammet päätti jatkaa uraansa toisessa yrityksessä. Hän vaihtoi 1961 IBM:lle, missä hän työskenteli ryhmässä, joka keskittyi kehittyneisiin ohjelmointitekniikoihin. Sammetin ensimmäisiä tehtäviä oli tutkia symbolien manipulointia. Hän sai tutkimuksissaan ajatuksen lisätä Fortraniin matemaattisia taitoja. Sen seurauksena hän kehitti Formacin.
IBM-uransa rinnalla Sammet alkoi tutkia ohjelmointikieliä ja kerätä niistä tietoa. Tutkimus johti artikkelisarjaan Computers and Automation -julkaisussa. Kustantaja Prentice Hall otti Sammetiin yhteyttä ja ehdotti kirjaa ohjelmoinnista. IBM lupasi tukea hanketta, ja kirjaprojekti alkoi vuonna 1965. Programming Languages: History and Fundamentals ilmestyi 1969, ja siitä tuli alan klassikkoteos.
Kirjaprojektin jälkeen Sammet jatkoi IBM:n liittovaltion järjestelmien osastolla. Hän tuki ja opasti IBM:n henkilökuntaa, jotka työskentelivät erilaisissa hallituksen projekteissa, kuten Nasan Apollo-ohjelmassa. Sammet jatkoi IBM:llä vuoteen 1988 asti, jolloin hän jäi virallisesti eläkkeelle.
Sammet sai vuonna 1989 Lovelace-palkinnon, ja hänet nimitettiin vuonna 1994 Association for Computing Machineryn fellow-jäseneksi.