stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avalanche Studios
Pelit

Avalanche Studios on kehittänyt Just Cause -pelisarjan sekä muun muassa pelit The Hunter ja vuoden 2015 videopelin Mad Max.
E3 2018 -tapahtumassa kerrottiin yhtiön kehittävän Rage-pelin jatko-osaa Rage 2.
| Vuosi | Nimi | Alusta(t)> PS2 | Alusta(t)> PS3 | Alusta(t)> PS4 | Alusta(t)> Lin | Alusta(t)> Mac | Alusta(t)> Win | Alusta(t)> Xbox | Alusta(t)> X360 | Alusta(t)> XONE | Alusta(t)> iOS | Alusta(t)> AND | Julkaisija(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Just Cause | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Eidos Interactive |
| 2009 | theHunter | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Emote Games |
| 2010 | Just Cause 2 | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Eidos Interactive |
| 2011 | Renegade Ops | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Sega |
| 2015 | theHunter: Primal | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Expansive Worlds, Avalanche Studios |
| 2015 | Rumble City | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä | Avalanche Studios |
| 2015 | Mad Max | Ei | Ei | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Warner Bros. Interactive Entertainment |
| 2015 | Just Cause 3 | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Square Enix |
| 2017 | theHunter: Call of the Wild | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Avalanche Studios |
| 2018 | Just Cause 4 | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Square Enix |
| 2019 | Rage 2 | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Bethesda Softworks |
| 2019 | Generation Zero | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Kyllä | Ei | Ei | Avalanche Studios |
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Avalanche Studiosin virallinen sivusto (englanniksi)
Blue Valentine

| Blue Valentine Tom Waits |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä-elokuussa 1978
 Julkaistu: 1978
 Tuottaja(t): Bones Howe
 Tyylilaji: blues, jazz, rock
 Kesto: 49.09
 Levy-yhtiö: Asylum Records
muut julkaisut
| Foreign Affairs 1977 | Blue Valentine 1978 | Heartattack and Vine 1980 |
Blue Valentine on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tom Waitsin kuudes studiolevy vuodelta 1978. Levyn on julkaissut Asylum Records sarjanumerolla 6E-162 ja sen on tuottanut ja äänittänyt Bones Howe yhtiölle B.H. Production. Äänityksessä ovat avustaneet Geoff Howe ja Ralph Osborne. Masternauhan on valmistanut Terry Dunavan Elektra Sound Recorders -studiolla Hollywoodissa, Kaliforniassa. Äänitys on tehty Hollywoodissa, Kaliforniassa Filmways/Heider Recording -studiolla heinäkuun 24. ja 25. sekä elokuun 10., 17., 23., ja 26. päivä vuonna 1978.
Levyn ulkoasun on suunnitellut Ron Coro ja valokuvat on ottanut Elliot Gilbert. Levyn kappaleet ovat Tom Waitsin tekemiä ja niiden julkaisija on Fifth Floor Music, Inc. (ASCAP) paitsi että kappaleen Somewhere ovat kirjoittaneet Stephen Sondheim ja Leonard Bernstein ja sen julkaisijat ovat G. Schirmer, Inc. ja Chappell & Co., Inc. (ASCAP).
Henkilökohtaisissa kiitoksissa on lisäksi mainittu Chuck E. Weiss, Louis Lista, Dee Barnett, Diane Quinn ja Mary Simon.
Kappaleet

Somewhere (from "West Side Story") – 3.50
Red Shoes by the Drugstore – 3.11
Christmas Card from a Hooker in Minneapolis – 4.30
Romeo is Bleeding – 4.50
$29.00 – 8.12
Wrong Side of the Road – 5.11
Whistlin' Past the Graveyard – 3.14
Kentucky Avenue – 4.47
Sweet Little Bullet from a Pretty Blue Gun – 5.34
Blue Valentines – 5.50
Muusikot

Tom Waits – laulu, piano (A3, B3), sähkökitara (A3, A5, B1, B2, B4, B5)
Da Willie Gonga – sähköpiano (A2), flyygeli (A3, A5)
Rick Lawson – rummut (A2, A5)
Roland Bautista – sähkökitara (A2, A5)
Byron Miller – bassokitara (A2, A5)
Frank Vicari – tenorisaksofoni (A4, B1)
Ray Crawford – sähkökitara (A4, B1, B5 soolo)
Charles Kynard – urut (A4, B1)
Jim Hughart – bassokitara (A4, B1)
Chip White – rummut (A4, B1)
Bobbye Hall – congarummut (A4)
"Shine" Robinson - sähkökitara (B2, B4)
Harold Battiste - piano (B2, B4)
Herbert Hardesty – tenorisaksofoni (B2, B4)
Scott Edwards – bassokitara (B2, B4)
Earl Palmer – rummut (B2, B4)
Bob Alcivar on toiminut kappaleella Kentucky Avenue orkesterin sovittajana ja johtajana.
Berliinin ePrix 2015

|  Berliinin ePrix 2015 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella Formula E -kausi 2014–2015. 

Päivämäärä:  23. toukokuuta 2015
Sijainti:  Berliini, Saksa
Rata:  Katurata   2,469 km
Pituus:  33 kierrosta, 81,477 km
Sää:   Aurinkoinen
Formula E
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jarno Trulli  (Trulli GP)
Aika:  1.21,547
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nelson Piquet  (NEXTEV TCR)
Aika:  1.24,435 (kierroksella 20)
Palkintokoroke
Ensimmäinen:   Jérôme d’Ambrosio  (Dragon Racing)
Toinen:   Sébastien Buemi  (E.dams-Renault)
Kolmas:   Loïc Duval  (Dragon Racing)
Berliinin ePrix 2015 eli 2015 Berlin ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2014–2015 kahdeksas osakilpailu. Kilpailu ajettiin 23. toukokuuta Berliininissä, Saksassa. Kilpailun sponsorina toimi saksalainen kuljetus- ja kuriiripalveluyhtiö DHL.
Aika-ajot

Jokainen kuljettaja oli arvottu yhteen neljästä aika-ajo ryhmästä. Jokaisella aika-ajo ryhmällä oli 10 minuuttia aikaa radalla ja tämän aikana heidän tarkoitus oli ajaa mahdollisimman nopea aika. Jarno Trulli ajoi paalupaikalle.
Kilpailu

Kilpailun voittoon ajoi Lucas di Grassi, mutta hänet hylättiin osakilpailun jälkeen, kun hänen etusiipensä paljastui sääntöjen vastaisesti muokatuksi. Kilpailun viralliseksi voittajaksi nousi Dragon Racingin Jérôme d’Ambrosio.
Sijoitukset kilpailun jälkeen

| Sijoitus | Kuljettaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Nelson Piquet | 103 |
| 2 |  Sébastien Buemi | 101 |
| 3 |  Lucas di Grassi | 93 |
| 4 |  Nicolas Prost | 78 |
| 5 |  Jérôme d'Ambrosio | 77 |
| Sijoitus | Valmistaja | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  E.dams-Renault | 179 |
| 2 |  Dragon Racing | 116 |
| 3 |  Audi Sport ABT | 115 |
| 4 |  NEXTEV TCR | 107 |
| 5 |  Virgin Racing | 98 |

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Blois

| Blois |
| --- | --- |
 Näkymä Blois’hin Loirejoen yli
 vaakuna
 Blois
 Koordinaatit: 47°35′38″N, 01°19′41″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Loir-et-Cher
Arrondissementti:  Blois
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marc Gricourt
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  37,46 km²
Korkeus:  +63–135 m
Väkiluku (2006):  48 487
 – Väestötiheys:  1 294,4 as./km²
 
 www.ville-blois.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blois on kaupunki Ranskan Centre-Val de Loiren alueella. Se on Loir-et-Cherin departementin pääkaupunki, joka sijaitsee Loiren rannalla Orléansin ja Toursin kaupunkien välissä. Vuonna 2006 Blois'ssa oli 48 487 asukasta.
Kaupungissa sijaitsee Blois’n linna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blois Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Blohm & Voss P.184

| Blohm & Voss P> 184 |
| --- | --- |
 BV P.184.01
Tyyppi:  pommikone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Blohm & Voss
Valmistusmäärä:  0 
Blohm & Voss P.184 oli saksalaisen Blohm & Vossin lentokonesuunnitteluosaston kehittämä, suunnitteluasteelle jäänyt nelimoottorinen pommikone.
Konetyypistä suunniteltu P.184.01-versio olisi ollut rakenteeltaan kokometallinen. Alasiipikonfiguraation asennetun siiven keskisalko oli teknisiltä ratkaisuiltaan mielenkiintoinen: poikkileikkaukseltaan laatikkomaisen salon sisälle suunniteltiin sijoitettavan yksi koneen polttoainesäiliöistä.
Runko olisi ollut poikkileikkaukseltaan pyöreä, ja viisipaikkainen ohjaamo olisi sijainnut sen kokonaan lasitetussa nokassa. Pommikuilu olisi alkanut ohjaamon takaa, mihin oli sijoitettu myös rungon 1,8-metrinen polttoainesäiliö. Peräosaan oli sijoitettu kääntyvä taka-ampumo sekä perinteinen sivu- ja korkeusperäsin. P.184:n suunniteltiin vielä perinteisellä kannuspyörälaskutelineellä, vaikka monissa muissa lentokoneprojekteissa oli siirrytty kehittyneempään kolmipyörälaskutelineeseen. Sisäänvedettävät nelipyöräiset päälaskutelineet olisivat sijainneet siiven moottorinaselleissa.
Voimalaitteeksi suunniteltiin neljää 1950 hevosvoiman BMW 801E -tähtimoottoria. Aseistuksena olisivat olleet rungon päälle, alle ja takaosaan sijoitetut kauko-ohjatut ampumot, joiden lisäksi P.184 suunniteltiin kuljettamaan 4 000 kilogramman pommikuorma.
Koneesta pyrittiin tekemään halpa ja yksinkertainen, ja osa sen alumiiniosista korvattiin teräksisillä korvikkeilla kevytmetallien heikon saatavuuden vuoksi. Saksan ilmailuministeriö (RLM) keskeytti projektin, sillä konetyyppi oli suorituskykynsä puolesta varsin keskinkertainen, vaikka olikin suunniteltu ei-strategisia materiaaleja hyödyntäväksi.
Tekniset tiedot (P.184.01)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 5
Pituus: &&&&&&&&&&&&&017.030000017,30 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&035.080000035,80 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&06.06000006,60 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&082.&&&&0082,00 m²
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&043225.&&&&0043 225 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × BMW 801E -14-sylinteristä tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&01450.&&&&001 450 kW (&&&&&&&&&&&01950.&&&&001 950 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0500.&&&&00500 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&07500.&&&&007 500 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&08840.&&&&008 840 m
Aseistus
Konekiväärejä ja tykkejä rungon päälle, alle ja takaosaan sijoitetuissa kauko-ohjatuissa ampumoissa
4 000 kg pommeja
Bob Pettit

Pettit vuonna 1962
Robert E. Lee ”Bob” Pettit Jr. (s. 12. joulukuuta 1932) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hän pelasi koko NBA-uransa (1954–1965) Milwaukee/St. Louis Hawksissa.
Pettit syntyi Baton Rougessa, Louisianassa, ja opiskeli Baton Rouge High Schoolissa sekä Louisiana State Universityssa. Hän voitti NBA:n arvokkaimman pelaajan palkinnon vuosina 1956 ja 1959, ja valittiin tulokaskaudellaan vuoden tulokkaaksi.
NBA valitsi Pettitin vuonna 1996 yhdeksi sen kaikkien aikojen viidestäkymmenestä parhaasta pelaajasta. Hän on kuulunut vuodesta 1970 Basketball Hall of Fameen.
Bob Orton

Bob Orton vuonna 1954
Robert Keith Orton Sr. (21. heinäkuuta 1929 – 16. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnettiin myös nimellä Bob Orton, Sr. erotukseksi hänen pojastaan "Cowboy" Bob Orton Jr:sta. Hän oli myös ammattipainija Barry Ortonin isä ja Randy Ortonin isoisä. Hän oli 1,88 m pitkä ja painoi 111 kg. Debyyttinsä hän teki 1951.
Orton kuoli 16. heinäkuuta 2006 sydänkohtaukseen 76-vuotiaana.
Bakshish Singh

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
Bakshish Sandhu Singh (14. kesäkuuta 1929 Faisalabad, Brittiläinen Intia – 21. syyskuuta 1970 Amritsar, Intia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1956 ja oli tuolloin mukana olympiakultaa voittaneessa maahockeyjoukkueessa.
Berta Edelfelt

| Berta Edelfelt |
| --- | --- |
 Berta Edelfelt, Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1884.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Berta Carolina Edelfelt
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1869 Helsinki
Kuollut: 4. helmikuuta 1934 (64 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  opettaja ja kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Berta Carolina Edelfelt (7. maaliskuuta 1869 Helsinki – 4. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Työt

Berta Edelfeltin isä oli arkkitehti ja Rakennushallituksen ylijohtaja Carl Albert Edelfelt. Edelfelt kävi Helsingissä ruotsalaisen jatko-opiston ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1887. Käytännölliset opettajakokeet hän suoritti 1889.
Edelfelt toimi vuodesta 1895 alkaen Helsingissä ruotsinopettajana Privata svenska flickskolan i Helsingfors -tyttökoulussa ja johti siskonsa Annie Edelfeltin kanssa vuodesta 1887 oppikouluun valmistavaa säätyläisten lastenkoulua.
Berta Edelfelt oli taidemaalari Albert Edelfeltin sisar. Hän julkaisi veljensä äidilleen Alexandra Edelfeltille vuosina 1873–1901 lähettämiä kirjeitä viitenä kokoelmana 1917–1930. Kokoelmat sisälsivät vain valittuja otteita kirjeistä. Taidehistorioitsija Anna Kortelainen onkin myöhemmin arvostellut Berta Edelfeltiä pyrkimyksestä luoda veljensä ympärille Edelfelt-myyttiä. Berta Edelfelt luovutti kirjeet Svenska litteratursällskapetin arkistoon. Berta Edelfelt julkaisi 1920 myös äitinsä elämäkerran.
Teoksia

Ur Albert Edelfelts brev : drotting Blanca och hertig Carl samt några andra tavlor, utg. av Berta Edelfelt. Schildt, Helsingfors 1917
Ur Albert Edelfelts brev : resor och intryck, utg. av Berta Edelfelt. Schildt, Helsingfors 1921
Alexandra Edelfelt : en levnadsteckning byggd på  traditioner, minnen och brev.  Schildt, Helsingfors 1920, 2. ja 3. painos 1922
Ur en gammal dagbok : en episod i J. L. Runebergs liv ; med en inledning av Werner Söderhjelm.         Schildt, Helsingfors 1922 (suomeksi nimellä Vanhan päivänkirjan lehtiä : episodi J. L. Runebergin elämästä ; johdannon kirjoittanut Werner Söderhjelm.  Otava 1922)
Dikter från främmande land i fri översättning.    Schildt, Helsingfors 1923
Liv och arbete : ur Albert Edelfelts brev, utg. av Berta Edelfelt. Schildt, Helsingfors 1926
Middagshöjd : ur Albert Edelfelts brev, utg. av Berta Edelfelt. Schildt, Helsingfors 1928
Kring sekelskiftet : ur Albert Edelfelts brev, utg. av Berta Edelfelt. Schildt, Helsingfors 1930
Sophie Mannerheim : en levnadsteckning.     Schildt, Helsingfors 1932 (suomeksi nimellä Sophie Mannerheim : elämänkuvaus, suom. Kersti Bergroth ja Elsa Hästesko. WSOY 1932)
Palkinnot

Granbergin palkinto 1921
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Berta Edelfeltin e-kirjoja Projekti Lönnrotista sekä Project Gutenbergistä
Bakool

Bakool tummanpunaisella merkittynä Somalian karttaan; harmaa alue kuuluu itsenäiseksi julistautuneeseen Somalimaahan sekä Puntmaahan
Bakool on  Somalian alue, jonka pääkaupunki on Xuddur. Bakoolissa suurin klaani on Rahanweyn. Alue sijaitsee Etiopian vastaisella rajalla, ja sen pinta-ala on   26 962 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin  351 000.
BAR 004

| BAR 004 |
| --- | --- |

Talli:   BAR
Suunnittelija(t):   Malcolm Oastler
Kuljettajat:  11.  Jacques Villeneuve 12.  Olivier Panis
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Elf/Nisseki
Jarrut:  Hitco/AP Racing
Runko:  Hiilikuitumonokokki
Moottori:  Honda RA002E V10
Voimansiirto:  7-vaihteinen puoliautomaattinen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2002
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  7
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
BAR 004 oli Malcolm Oastlerin suunnittelema Formula 1 -auto, jota BAR-talli käytti kaudella 2002. Autoa ajoivat kanadalainen Jacques Villeneuve ja ranskalainen Olivier Panis. Autossa oli Hondan moottori, Bridgestonen renkaat, ja se käytti Elfin ja Nissekin poltto- ja voiteluaineita.
Kausi sujui heikommin kuin edellinen kausi, eikä talli saanut pisteitä kuin kolmessa kisassa, parhaimpana tuloksena Britannian GP:ssä saavutetut neljäs ja viides sija.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | BAR | Honda | B |  | AUS | MAL | BRA | SMR | ESP | AUT | MON | CAN | EUR | GBR | FRA | GER | HUN | BEL | ITA | USA | JPN | 7 | 8. |
| 2002 | BAR | Honda | B |  Jacques Villeneuve | Kesk. | 8 | 10† | 7 | 7 | 10† | Kesk. | Kesk. | 12 | 4 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | 9 | 6 | Kesk. | 7 | 8. |
| 2002 | BAR | Honda | B |  Olivier Panis | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 8 | 9 | 5 | Kesk. | Kesk. | 12 | 12† | 6 | 12 | Kesk. | 7 | 8. |
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2002
Ferrari F2001B
F2002
McLaren MP4-17
Williams FW24
Sauber C21
Jordan EJ12
BAR 004
Renault R202
Jaguar R3
Arrows A23
Minardi PS02
Toyota TF102
Bakerin piirikunta (Florida)

Bakerin piirikunta (engl. Baker County) on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 29 210 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Macclennyn kaupunki. Piirikunta perustettiin 8. helmikuuta 1861.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bakerin piirikunta (Florida) Wikimedia Commonsissa
Bokak

| Bokak |
| --- | --- |
 Pokaakku satelliittikuvassa
Maantiede
Muut nimet:  Taongi
Merialue:  Tyyni valtameri
Saaria yht.:  11
Suurin saari:  Sibylla
Muita saaria:  Kamome, Bwdije, Bwokwla
Pinta-ala:  3,2 km²
Valtio
Valtio:  Marshallinsaaret
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Bokak tai Taongi on atolli Tyynellä valtamerellä. Se kuuluu Marshallinsaarille.
Bokakin atolli koostuu yhdestätoista saaresta, ja sen maapinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Laguunin pinta-ala on 78 neliökilometriä.
Bokak on pohjoisin ja syrjäisin Marshallinsaarten atolleista. Se on matala ja harvinainen puoliaavikkoinen atolli. Bokakin Marshallinsaarten Bikar ovat maailman ainoat puoliaavikkoisen ilmaston atollit.
Bokakilla elää runsaasti merilintuja, ja siellä on havaittu merkittäviä nokitiira-, punajalkasuula- ja kuningasfregattilintupopulaatioita. Bokakilla on vain yhdeksän kukkivaa kasvilajia, mutta kaikki lajit ovat alkuperäisiä eikä vuoden 1989 tietojen mukaan saarelta ole löytynyt vieraslajeja. Bokakilla on Scaevola sericea- ja Sida fallax -lajien muodostamia pensaikkoja. Liemikilpikonnan tiedetään pesivän saarten rannoilla.
Espanjalainen Alonso de Salazar löysi atollin vuonna 1526. Atolli on asumaton.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bokak Wikimedia Commonsissa
Marshallinsaaret
Ailinginae
Ailinglaplap
Ailuk
Arno
Aur
Bikar
Bikini
Bokak
Ebon
Enewetak
Erikub
Jabat
Jaluit
Jemo
Kili
Kwajalein
Lae
Lib
Likiep
Majuro
Maloelap
Mejit
Mili
Nadikdik
Namorik
Namu
Rongelap
Rongerik
Toke
Ujae
Ujelang
Utirik
Wotho
Wotje
Beli Dvor

Beli Dvor
Beli Dvorin sisäaula.
Beli dvor (serb. Бели двор, Valkoinen palatsi) on vuosina 1934–1937 Serbian Belgradin Dedinjeen rakennettu kuninkaallinen palatsi. Palatsin rakentamisen aloitti silloinen Jugoslavian kuningas Aleksanteri I.
Beli dvorin suunnitteli serbialainen arkkitehti Aleksandar Đorđević. Sitä inspiroivat 1800-luvun englantilaiset talot, kuten Ditchley Park. Palatsin koristeellisen sisustuksen suunnitteli ranskalainen Jansen, joka myöhemmin sisusti Valkoisen talon John F. Kennedyn kaudella.
Palatsin valmistumisen jälkeen siinä asui sijaishallitsija ruhtinas Paul.
Toisen maailmansodan jälkeen Beli dvorista tuli Josip Broz Titon virallinen residenssi. Jugoslavian hajoamisen jälkeen palatsista tuli Slobodan Miloševićin virallinen residenssi. Nykyisin Beli dvor on Aleksandar Karađorđevićn, Jugoslavian viimeisen kuninkaan Pietari II:n pojan, sekä hänen perheensä virallinen asunto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beli Dvor Wikimedia Commonsissa
Brasilian vaakuna

Brasilian vaakuna.
Brasilian vaakuna (port. Brasão de armas do Brasil) on Brasilian liittotasavallan kansallistunnus lipun, sinetin ja hymnin ohella. Se suunniteltiin 19. marraskuuta 1889, neljä päivää sen jälkeen kun Brasiliasta tuli tasavalta.
Vaakunan muoto on punaisella rajattu pentagrammi, jonka sakarat ovat viherkeltaisia. Kuvio symboloi liittovaltion yhtenäisyyttä. Pentagrammin keskellä on sininen ympyrä, johon on kuvattu Etelän risti -tähtikuvio, jota ympäröi sinisellä kehällä 27 tähteä symboloiden 26 Brasilian osavaltiota ja liittovaltion piiriä.
Vaakunan vasemmalla puolella on kahvipensaan oksa ja oikealla tupakan oksa, jotka olivat vuonna 1889 maan tärkeimpiä tuotteita. Vaakunan alapuolella on sininen nauha, johon on kirjoitettu portugaliksi maan virallinen nimi, Brasilian liittotasavalta, ja sen perustamispäivä 15. marraskuuta 1889, República Federativa do Brasil 15 de Novembro de 1889.
Bert van Marwijk

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Lambertus van Marwijk
Syntymäaika: 19. toukokuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Deventer, Alankomaat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1969–1975 | Go Ahead Eagles | 146 | (16) |
| 1975–1978 | AZ | 69 | (20) |
| 1978–1986 | MVV | 225 | (11) |
| 1986–1987 | Fortuna Sittard | 11 | (1) |
| 1987–1988 | Assent | 17 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 468 | (48) |
Maajoukkue
| 1975 | Alankomaat | 1 | (0) |
Valmennusura
1998–2000: Fortuna Sittard
2000–2004: Feyenoord
2004–2006: Borussia Dortmund
2007–2008: Feyenoord
2008–2012: Alankomaat
2013–2014: Hamburger SV
2015–2017: Saudi-Arabia
2018: Australia
2019: Arabiemiirikunnat
2020–2022: Arabiemiirikunnat
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Bert van Marwijk (s. 19. toukokuuta 1952 Deventer, Overijsselin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä-keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Pelaajaurallaan Marwijk pelasi 390 ottelua Eredivisiessä, Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla. Alankomaiden maajoukkueessa hän pelasi yhden ottelun. Marwijk ei koskaan pelannut sarjan kärkijoukkueissa, vaan yleensä keskitason seuroissa. Hänen uransa suurimmiksi saavutuksiksi jäi KNVB Cupin voitto 1978. Marwijk pelasi vain viimeisen kautensa kotimaansa ulkopuolella, ja senkin naapurimaassa Belgiassa.
Meriitit pelaajana

KNVB Cup: 1978
Meriitit valmentajana

MM-hopeaa: 2010
UEFA Cup: 2002
KNVB Cup: 2008
Hopeaa 1999, 2003
Be a Brother

| Be a Brother Big Brother and the Holding Company |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1970
 Julkaistu: lokakuussa 1970
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Nick Gravenites
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 35.09
 Levy-yhtiö: Columbia
Big Brother and the Holding Companyin muut julkaisut
| Cheap Thrills 1968 | Be a Brother 1970 | How Hard It Is 1971 |
Be a Brother on Big Brother and the Holding Companyn albumi vuodelta 1970. Levy on ensimmäinen sen jälkeen kun Janis Joplin oli lähtenyt yhtyeestä.
Kappaleet > A-puoli

Keep On – 4.21 (säv. D. Getz, D. Schallock, J. Gurley, P. Albin, S. Andrew)
Joseph's Coat – 3.10 (säv. John Cipollina, Nick Gravenites)
Home On The Strange – 2.15 (säv. Peter Albin, Sam Andrew)
Someday – 2.17 (säv. Sam Andrew)
Heartache People – 6.36 (säv. Nick Gravenites)
Kappaleet > B-puoli

Sunshine Baby – 3.30 (säv. D. Gatz, D. Schallock, J. Gurley, P. Albin, S. Andrew)
Mr. Natural – 3.31 (säv. Sam Andrew)
Funkie Jim – 3.47 (säv. D. Getz, J. Gurley, P. Albin, S. Andrew)
I'll Change Your Flat Tire, Merle – 3.14 (säv. Nick Gravenites)
Be A Brother – 3.04 (säv. Nick Gravenites)
Kokoonpano

Sam Andrew – laulu, kitara
Nick Gravenites – laulu
David Schallock – kitara, laulu
James Gurley – kitara, basso
Peter Albin – kitara
David Getz – rummut, piano
Arviot

Allmusic: