stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Surrealismin manifesti

| Surrealismin manifesti : ensimmäinen manifesti 1924> Manifeste du Surréalisme |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  André Breton
Kieli:  ranska
Julkaistu:  1925
Suomennos
Suomentaja:  Väinö Kirstinä
Kustantaja:  Karisto, Taide
Julkaistu:  1970, 2. uud. p. 1996
Sivumäärä:  68
ISBN:  951-608-023-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Surrealismin manifesti (ransk. Le Manifeste du Surréalisme) on surrealistisen taidesuuntauksen piirissä julkaistujen kahden julistuksen nimitys.
Manifestin on suomentanut Väinö Kirstinä. Suomennos sisältää Kirstinän johdannon ja uudistettu painos myös jälkisanat.
Ensimmäinen manifesti

Ensimmäisen manifestin kirjoitti ranskalainen kirjailija André Breton vuonna 1924, ja se julkaistiin 1925. Manifestissa luetellaan surrealismin edelläkävijöitä, kuten markiisi de Sade, Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud, Comte de Lautréamont, Raymond Roussel ja jopa Dante. Manifestissa kuvataan surrealismin olemusta ja siteerataan runoudessa surrealismia kehittäneiden runoilijoiden teoksia, kuten Philippe Soupaultin, Paul Éluardin, Robert Desnos'n ja Louis Aragonin.
Tekstissä Breton käytti absurdia huumoria havainnollistamaan dada-suuntausta, joka Ranskassa edelsi surrealismia ja jossa siinäkin Breton oli keskushenkilönä. Tekstissä vakuutetaan, että surrealismi ei noudata mitään tiettyä suunnitelmaa eikä perinteistä mallia ja että surrealistit ovat nonkonformisteja.
Manifestin allekirjoittivat muun muassa Louis Aragon, Antonin Artaud, Jacques Baron, Joe Bousquet, Jacques-André Boiffard, Jean Carrive, Rene Crevel, Robert Desnos, Paul Éluard, Max Ernst ja Breton.
Toinen manifesti

Vuonna 1929 Breton julkaisi muiden teoreettisten erittelyjen ohella surrealismin toisen manifestin. Julistuksessa suljettiin surrealismin ulkopuolelle taiteilijoita, jotka eivät halunneet osallistua kollektiiviseen toimintaan: Leiris, Limbour, Morise, Baron, Queneau, Prévert, Desnos, Masson ja Boiffard. He siirtyivät aikakauskirjan Documents piiriin. Lehteä julkaisi Georges Bataille.
Kolmas manifesti

Breton luonnosteli kolmannenkin manifestin, mutta se jäi julkaisematta.
Aiheesta muualla

Manifesto of surrealism (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Tere Vadén: ”Surrealismin manifesti”. Kirja-arvostelu Niin & Näin ­lehdessä 4/1996 (Arkistoitu – Internet Archive)
Taalainkapinat

Taalainkapinat tarkoittaa kolmea kuningas Kustaa Vaasan aikana Taalainmaalla puhjennutta kapinaa.
Ensimmäinen taalainkapina oli 1524–1525. Sen lietsojina toimi pari kuninkaan kirkkopolitiikkaan tyytymätöntä pappismiestä, Vesteråsin piispa Peder Sunnanväder ja tuomiorovasti Knut. Taalalaiset pitivät keväällä 1525 Tunassa kokouksen ja lähettivät kuninkaalle kirjeen, jossa vaativat syntyneiden epäkohtien poistamista. Kuninkaan saapuessa syksyllä Taalainmaalle liike rauhoittui ja toimeenpanijat pakenivat Norjaan, josta heidät kuitenkin luovutettiin Kustaa Vaasalle, tuomittiin kuolemaan ja mestattiin.
Toinen taalainkapina oli n. s. taalainjunkkarin (Daljunkaren) kapina 1527–1528. Sen käynnisti Sten Sture nuoremman poikana esiintynyt talonpoikaisrenki, joka sai alkuun kannattajia. Mutta kun Kristina Gyllenstierna oli kirjeellä vakuuttanut poikansa kuolleen vastikään, joukko väheni. Taalainjunkkari etsi apua Norjasta, jossa hän meni kihloihin Östråtin rouvan Inger Ottesdotterin tyttären Ingeborgin kanssa, ja palasi taas Taalainmaalle, josta hän kuitenkin joutui pakenemaan. Hän pääsi Norjan kautta pakenemaan Rostockiin, mutta Kustaa Vaasan vaatimuksesta hänet luovutettiin Ruotsiin rangaistavaksi ja mestattiin.
Kolmas oli niin sanottu kellokapina 1531–1532, joka sai alkunsa siitä tyytymättömyydestä, minkä kuninkaan määräys kirkonkellojen luovuttamisesta valtakunnan velan maksamiseksi herätti. Kapinan johtajina olivat muun muassa kuninkaan entiset ystävät vapaussodan ajalta Måns Nilsson, Aspebodan isäntä, ja Anders Persson Rankhyttanista. Kuningas joutui tällä kertaa ensin antamaan periksi ja kapina rauhoittui. Hän kuitenkin meni 1533 sotajoukkoineen Kopparbergetiin, piti kokoon kutsutuille talonpojille nuhdesaarnan ja pakotti heidät luovuttamaan kuninkaan käsiin johtajansa, jotka vietiin Tukholmaan ja mestattiin, joukossa myös Måns Nilsson ja Anders Persson.
Neljänneksi taalainkapinaksi on sanottu tapausta myöhemmältä ajalta. Kyse oli taalalaisten kesäkuussa 1743 Tukholmaan tekemästä retkestä, jonka tarkoituksena oli pakottaa valtiopäivät valitsemaan kruununperilliseksi Tanskan kruununprinssi Fredrik. Suomen sota oli herättänyt Taalainmaalla ärtymystä, ja kun käsky Taalainmaan rykmentin lähettämisestä uudestaan sotaan tuli perille, levottomuus puhkesi kapinaksi. Kapinaliset tarttuvat aseisiin, maaherra ja useat muut säätyhenkilöt otettiin vangeiksi, ja lähdettiin liikkeelle. Joukko saapui Tukholmaan 20. kesäkuuta vastoin hallituksen kieltoa. Kun taalalaiset kehotuksista huolimatta eivät suostuneet hajaantumaan, vastarinta kukistettiin 22. kesäkuuta väkisin. Mellakassa sai surmansa joukko osanottajia, ja lisäksi tuomittiin kuusi johtajaa kuolemaan ja mestattiin. Useat muut pääsivät helpommalla rangaistuksella. Muuallakin suunnitellut talonpoikaislevottomuudet tukahtuivat silloin.
Terminaalivaihe

Terminaalivaihe tarkoittaa kuolemaan johtavan sairauden viimeistä vaihetta, jolloin potilaan sairauden etenemiseen ei voida enää vaikuttaa ja kuolema on ajallisesti lähellä. Terminaalivaiheella tarkoitetaan nykyisin useimmiten saattohoitovaihetta, joka on osa  palliatiivista hoitoa. Hoitotapaa nimitetään nykyisin saattohoidoksi.
Myös aineettoman asian, kuten projektin tai vastaavan, voidaan sanoa tulleen terminaalivaiheeseen eli lähelle loppuaan.
Syngroú-Fixin metroasema

| Syngroú-Fix> Συγγρού-Φιξ |
| --- | --- |
 Syngroú-Fixin metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 2
Sijainti:  37°57′52″N, 23°43′36″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  16.11.2000
Vaihtoyhteydet
Raitiolinjat:   
Syngroú-Fix (kreik. Συγγρού-Φιξ eli Σταθμός Συγγρού-Φιξ, Stathmós Syngroú-Fix) on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Ateenan keskustan eteläpuolella Andréa Syngroú -valtakadulla. Aseman nimen toinen osa tulee alueella aiemmin toimineesta Fix-panimosta.
Metrojuna asemalla.
Metroasema avattiin 16. marraskuuta 2000. Seuraava asema pohjoiseen on Akrópoli ja etelään Néos Kósmos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syngroú-Fixin metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Terminaattori

Terminaattori voi tarkoittaa seuraavia:
terminaattori, tähtitieteessä valon ja varjon raja taivaankappaleiden pinnalla
Terminaattori eli Terminator, tieteis-toimintaelokuvien ja sarjakuvien kyborgihahmo
Terminaattori, Prätkähiirten hahmo
Terminaator, virolainen rockyhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Terminaattori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tauno Suojanen

Tauno Suojanen (vas.) kesäkuussa 1965 The Rolling Stonesin saapuessa Turun lentoasemalle.
Tauno ”Tappi” Suojanen (17. helmikuuta 1935 Tampere – 19. tammikuuta 2022 Hämeenkyrö) oli suomalainen viihdemusiikin manageri, ja alansa ensimmäisiä Suomessa. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten 1970-luvun mittavien juhannusjuhlien järjestämisestä Yyterissä. Suojanen toimi liki neljä vuosikymmentä suomalaisen populaarikulttuurin taustahahmona, artistien maahantuojana ja esiintymisten järjestäjänä, nuorten kotimaisten artistien uran vauhdittajana, tanssilavakulttuurin puolesta toimijana. Suojanen toimi myös monien rock-artistien, muun muassa Hectorin, keikkamyyjänä.
Suojanen aloitti uransa 1950-luvulla kierrellen tanssipaikkoja oman yhtyeensä solistina. Hänen nimistään löytyy myös muutama rautalankamusiikin levytys 1960-luvun puolivälistä muun muassa nimellä Tauno Suojasen kitarayhtye.
Ystävänsä Pauli Lehtisen kanssa Suojanen perusti Tampereelle ohjelmatoimiston nimeltään Viihdeohjelma Oy, joka alkoi järjestää ohjelmaa ensin Tampereen VPK:n talolle mutta myöhemmin laajentui koko Suomen alueelle ja pian vastasi muun muassa Paula Koivuniemen,  Olavi Virran, Tapio Rautavaaran ja Irwin Goodmanin esiintymisistä. Irwinin elämästä kertovassa elokuvassa Rentun ruusu Tappi Suojasta näytteli Mikko Kivinen. Suojasen vaikutuksesta monet aikansa suositut muusikot ja superjulkkikset vierailivat Suomessa, muun muassa Peyton Place -televisiosarjan tähti Ryan O’Neal juhannuksena 1970. Jo 1960-luvun alkupuolella Suojasen yritys oli tuonut Suomeen esiintymään englantilaisia rautalankayhtyeitä, muun muassa The Swinging Blue Jeansin. Vuonna 1965 Suojanen järjesti Rolling Stones -yhtyeen esiintymään Porin Yyteriin. Suojanen sanoo ”luoneensa” vain yhden kotimaisen iskelmätähden, Ray Charlesin esikuvan mukaisen sokean laulajan Kari Purhosen.
Eläkepäiviään Suojanen asettui viettämään Kyröskoskelle, jonka tanssipaikka Suurlava rakennettiin hänen aloitteestaan vuonna 1967. Suojasen liikemiestaidoista kertonee jotain sekin, että talviaikaan kun lavalla ei järjestetty tansseja, Suojanen käytti tilaa auton talvirenkaiden varastointiin ja myyntiin. Suojanen myi Kyröskosken suurlavan uudelle omistajalle vuonna 1999. Lava tuhoutui tulipalossa huhtikuussa 2012.
Suojasen hurjista ideoista, omaperäisistä myyntimetodeista, suorasukaisista tempauksista sekä alkoholinhuuruisista seikkailuista maailman supertähtien kanssa liikkuu Suomen viihdemaailmassa lukuisia tarinoita. Osan näistä tarinoista hän kertoo itse vuonna 2004 Yleisradion Teema -sarjassa ilmestyneessä Hannu Puttosen dokumenttielokuvassa Impressaari (Takamaa VI). Suojasen itsensä lisäksi elokuvassa nähdään Ryan O’Neal, James Drury (lännensarja Virginialaisen päänäyttelijä, jonka Suojanen niin ikään oli tuonut Suomen-vierailulle), Kari Purhonen ja Seppo Korjus.
Suojanen kuoli 19. tammikuuta 2022. Hän oli kuollessaan 86-vuotias.
Aiheesta muualla

Managerilegenda Tappi Suojanen myi kaikkea mikä liikkui. Ylen Elävä arkisto.
Mattlar, Mikko: "Tappi" Suojanen houkutteli Rolling Stonesin Suomeen. Syntymäpäivähaastattelu. Helsingin Sanomat 17.2.2015.
Tauno Suojasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Taru Rinne

Taru Rinne vuoden 1990 Japanin GP:ssä.
Taru Rinne (s. 27. elokuuta 1968 Turku) on suomalainen uransa lopettanut karting-autoilija ja ratamoottoripyöräilijä. Hän on ensimmäinen nainen, joka on yltänyt MM-pisteille ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa. Kansainvälinen Moottoriliitto FIM valitsi Taru Rinteen vuoden 2017 naismoottoripyöräilyn legendaksi ja hänet palkittiin FIM:n palkintogaalassa Andorrassa 26. marraskuuta 2017.
Ura > Karting

Rinne aloitti uransa karting-kuljettajana kilpailemalla tulevia formula-1 -kuljettajia Mika Häkkistä, Mika Saloa ja Jyrki Järvilehtoa vastaan. Hän voitti Suomen mestaruuden 85cc -luokassa ennen Häkkistä vuonna 1979, sijoittui seuraavana vuonna toiseksi Salon jälkeen - Häkkinen oli neljäs - ja taisteli vuonna 1981 jälleen Häkkistä vastaan sijoittuen tämän jälkeen toiseksi. Vuonna 1982 Rinne voitti taas mestaruuden Häkkisen ollessa toinen. 1983 Rinne sijoittui niin ikään ensimmäiseksi loppupisteissä, mutta hylättiin viimeisessä kilpailussa sääntöjen vastaisen bensiinin vuoksi, ja mestaruus meni Häkkiselle. Lisäksi Rinne sai vuoden ajokiellon, joka päätti hänen lupaavan karting-uransa.[lähde? ]
Ura > Ratamoottoripyöräily

Huolimatta menestyksestään nelipyöräisellä Taru Rinne vaihtoi moottoripyöriin ja kilpaili ensi kerran road racingin MM-sarjassa vuonna 1988. Hän sijoittui Hondallaan toiseksi 125-kuutioisten Hockenheimin GP:n aika-ajossa vuonna 1989 ja johti osan kilpailua. Rinne sijoittui lopulta seitsemänneksi parantaen yhdellä sijalla aiempaa parastaan, Assenin kahdeksatta sijaa. Tämä jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen, sillä Rinne joutui pahaan onnettomuuteen Paul Ricardin kilpailussa. Hän toipui ajokuntoon, mutta sai kirjeen Bernie Ecclestonelta, joka tuohon aikaan päätti, ketkä saavat osallistua sarjaan. Kirjeessä sanottiin, ettei Rinne ole mukana MM-sarjassa seuraavana vuonna. Tämä lopetti hänen uransa huipputasolla, ja Rinne sanoi myöhemmin kyseisen kirjeen olleen suurin pettymys hänen elämässään.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Mitä kuuluu Taru Rinne? Turun Sanomat 18.3.2001 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Rinne, Taru
Käännös suomeksi
Tavara

Tavara-nimitystä käytetään suomen kielessä esineistä omistuksen ja kaupan kohteina. Sanan etymologinen lähtökohta on venäjän kielen suunnilleen samaa tarkoittava товар (tovar).
Tavaran arvo on tärkeä kansantaloustieteen historiaan liittyvä käsite. Myös logistiikan kannalta ja esimerkiksi tullin termistössä sillä on laajasti merkitystä. Arvonlisäverotuksessa tavaralla tarkoitetaan aineellista esinettä sekä sähköä, kaasua, lämpöä, kylmyyttä ja muuta niihin verrattavaa energiahyödykettä (arvonlisäverolain 17 §).
Tavarafetisismi

Tavarafetisismi (saks. Warenfetischismus) on saksalaisen yhteiskuntateoreetikon Karl Marxin (1818–1883) esittämä käsite. Se määritellään vuonna 1867 ilmestyneessä kirjassa Pääoma I.
Marxin työnarvoteorian mukaan tavaran vaihtoarvo määräytyy sen valmistamiseen käytetyn yhteiskunnallisesti välttämättömän työmäärän mukaan. Ihmisistä kuitenkin näyttää siltä kuin vaihtoarvo sisältyisi tavaroihin itseensä. Marx jatkaa: "Tätä minä sanon tavarafetishismiksi, joka takertuu työntuotteisiin, mikäli niitä tavaroina tuotetaan."
Terminaattori (tähtitiede)

Päivänvalonraja piirrettynä maan kartalle
Maan nouseva varjo nähtynä illalla lentokoneesta. Voimakkaimmin ilmiö näkyy vastakkaisella puolella auringonlaskuun (tai vaihtoehtoisesti auringonnousuun) nähden.
Terminaattori on tähtitieteessä valon ja varjon raja kuiden tai planeettojen pinnalla. Terminaattoria tutkimalla saadaan tietoa taivaankappaleen pinnan rakenteesta. Esimerkiksi sumea terminaattori on merkkinä kaasukehän olemassaolosta. Maan Kuun pinnan rosoisuus tulee esiin pitkinä varjoina lähellä terminaattoria valoisalla puolella.
Team Haippi

| Team Haippi |
| --- | --- |
Perustettu:  2018
Kaupunki:  Tampere, Suomi
Sarjataso:  Rullakiekon SM-liiga
Värit:  Turkoosi
Mestaruudet:  2021, 2022, 2023
Kultaa:  2021, 2022, 2023
Infobox OKNimi-testi OK: 
Team Haippi on tamperelainen rullakiekkojoukkue. Kaudella 2019 Team Haippi pelasi rullakiekon Tampere-sarjaa voittaen sen. Joukkue osallistui samana vuonna myös St Hockeyn Tampereen turnaukseen voittaen kyseisen turnauksen. Kaudella 2021 Team Haippi osallistuu rullakiekon SM-liigaan. Team Haippi voitti vuoden 2021, 2022 ja 2023 rullakiekon Suomen-mestaruuden näytöstyyliin ollen täysin suvereeni joukkue.
Kokoonpano

Maalivahdit:
40 Leevi Viitanen
90 Lassi Yrjölä
Kenttäpelaajat:
10 Eemeli Suomi
11 Jonatan Tanus
16 Aleksander Barkov
19 Kristian Tanus
21 Patrik Puistola
24 Aleksi Heponiemi
25 Henrik Haapala
27 Waltteri Selimgerei
75 Teemu Lepaus
76 Anton Levtchi
Joukkueenjohtaja:
Riku Pesonen
Tavara-arpa

Tavara-arpa r.y. on vuonna 1985 perustettu suomalainen aatteellinen rekisteröity yhdistys, jonka toimialaan kuuluu kasinoiden, rahapelien, vedonlyönnin ja monien järjestöjen arpajaistoiminnan käytännön organisointi Suomessa. Yhdistyksen toimintaa valvoo vuodesta 2010 poliisihallituksen arpajaishallinto. Alun perin valvonta kuului suoraan sisäasiainministeriölle ja sittemmin Etelä-Suomen lääninhallitukselle.
Tavara-arpa ry oli jäsenenä kattojärjestö Arpajaiskeskus ry:ssä, joka vuoden 1944 maaliskuussa annetulia asetuksella toimi valtion monopolina suurten arpajaisten järjestämisessä 2000-luvun taitteeseen asti.
Teppo Jänis

Teppana Jänis kannelta soittamassa Koirinojalla A. O. Väisäsen kuvaamana.
Stepan (Teppo, Teppana) Jänis (21. kesäkuuta 1850 Uuksujärvi, Suistamo – 8. joulukuuta 1921 Suistamo) oli Suistamolla asunut karjalainen kanteleensoittaja.
Jäniksen vanhemmat olivat Pavel Peppanen (1812–1859) ja Maria Filatova (1817–1872). Hän oli naimisissa Jeudokia (Oudotja, Outi) Petäjän (1855–1942) kanssa. Jänis kiersi kanteleensa kanssa esiintymässä sekä kotipitäjässään Suistamolla että muuallakin. Kanteleen soiton ohessa Jänis myös kertoili satuja. Jäniksen näkö heikkeni ajan myötä, ja viimeiset vuotensa hän oli täysin sokea. Tämä ei kuitenkaan kyennyt estämään häntä jatkamasta esiintymisiään elämänsä loppuun saakka. Jänis tuli laajemmin tunnetuksi esiinnyttyään heinäkuussa 1911 Suistamolla pidetyissä runonlaulajien ja kanteleensoittajien kilpailuissa sekä kesällä 1921 Helsingissä laulujuhlilla. Suistamon juhlien aikana kuvanveistäjä Alpo Sailo teki hänestä rintakuvaveistoksen, joka päätyi sittemmin Suomen kansallismuseoon.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa on säilynyt Jäniksen soitosta ja laulusta 14 äänitallennetta, jotka kansanmusiikin tutkija A. O. Väisänen äänitti fonografilla vuonna 1916 ja parlografilla vuonna 1917. Ne julkaistiin vuonna 2021 Teppana Jänis -nimisenä musiikkialbumina, jossa kappaleet on alkuperäisäänitysten huonon laadun vuoksi osin äänitetty uudelleen Arja Kastisen soittamina ja Taito Hoffrénin laulamina. Väisänen kirjoitti Jänikseltä muistiin kaikkiaan 22 kantelesävelmää.
Suomalainen folkrock-yhtye Äimä on tehnyt Jäniksestä kertovan kappaleen ”Teppana Jänis”, joka julkaistiin vuonna 1975 singlenä.
Teppo Korhonen

| Teppo Korhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1947
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  etnologi, dosentti
Koulutus ja ura
Instituutti:  Turun yliopisto
Teppo Korhonen (s. 1947) on filosofian tohtori ja Turun yliopiston dosentti. Korhosen väitöskirja Kuisti. Kansatieteellinen tutkimus julkaistiin vuonna 1991 Suomen muinaismuistoyhdistyksen kustantamassa Kansatieteellinen arkisto -julkaisusarjassa. Korhonen on myös toiminut Suomen muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1998–2004.
Vuonna 2021 Korhoselta ilmestyi metsästyksen historiaa käsittelevä teos Karhuverkosta susipantaan: Karhun ja suden pyynti keskiajalta 2000-luvulle.
Tapaniriipi

| Tapaniriipi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°50′33″N, 24°13′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Tapaninoja 
Järvinumero:  67.946.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,8 m  
Rantaviiva:  0,561 km  
Pinta-ala:  1,775 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTapaniriipi 
Tapaniriipi  on Lapissa Pellossa Saukkoriivin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lankojärven alueella (67.94), jonka Aunkijoen valuma-alueeseen (67.946) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,8 metriä mpy.
Tatu ja Patu – Kovaa menoa kiskoilla

| Tatu ja Patu – Kovaa menoa kiskoilla |
| --- | --- |

Kirjailija:  Aino Havukainen ja Sami Toivonen
Kansitaiteilija:  Aino Havukainen ja Sami Toivonen
Genre:  kuvakirja
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2020
Sivumäärä:  40
ISBN:  978-951-1-35991-3

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tatu ja Patu – Kovaa menoa kiskoilla on 22. Tatu ja Patu -kirja. Se julkaistiin kesäkuussa 2020, ja sen kustansi Otava. Kirja kertoo Tatun ja Patun junamatkasta setänsä luokse.
Juoni

Tatu hakee postia ja huomaa siellä kutsun sedältä. Tatu ja Patu pakkaavat ensin kamppeitansa pieneen laukkuun, mutta huomaavat, että se ei riitä. Niinpä he ottavat vyölaukun ja pakkaavat siihen kaikkea turhaa. He lähtevät junaan, jossa Patulle iskee jännitys.
Tatu ja Patu ostavat jäätelöt. Sitten he kadottavat paikat, mutta löytävät ne lopulta.selvennä Tatu ja Patu saapuvat perille ja antavat sedälleen lahjaksi pienen villapaidan.
Tatum McCann

Tatum Danielle McCann (s. 25. maaliskuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kalifornian Riversidessa ja aloitti uransa televisiomainoksissa.
McCannin läpimurto oli esiintyminen 5-vuotiaan Samantha Newmanin roolissa elokuvassa Klik! (2006). Hän oli kuitenkin jo vuonna 2004 vieraillut televisiosarjassa NYPD Blue, ja vuonna 2006 hän vieraili Kovan onnen kundissa.
McCann on vanhempiensa neljästä lapsesta nuorin. Hänen sisarustensa nimet ovat Jenna, Hailey ja Riley.
Aiheesta muualla

Tatum McCann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Taskuravut

| Taskuravut |
| --- | --- |
 Liocarcinus vernalis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Taskuravut Brachyura  Linnaeus, 1758
Katso myös
   Taskuravut Wikispeciesissä   Taskuravut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taskuravut eli lyhytpyrstöiset ravut  (Brachyura) on kymmenjalkaisten lahkoon kuuluvien äyriäisten osalahko, josta tunnetaan noin 6 800 lajia, jotka on ryhmitelty 93 heimoon ja 38 yläheimoon. Taskuravuilla on yleensä litteä kilpimäinen kuori. Taskuravun takaruumis (”pyrstö”) on taipuneena kuoren peittämän eturuumiin alle. Tämän pyrstön alla naaras kantaa kehittyviä muniaan. Takaruumiin leveydestä voi päätellä taskuravun sukupuolen. Koiraan takaruumis on kapea, ja sen uimaraajat ovat surkastuneet tai muuntuneet paritteluelimiksi.
Useimmat taskuravut elävät suolaisessa vedessä, mutta varsinkin trooppisilla alueilla on myös makean veden lajeja ja jopa maalla eläviä taskurapuja.
Taskuravut Suomessa

Itämeren pohjoisosissa ei esiinny luonnonvaraisesti lisääntyviä taskurapuja. Vuosittain Suomessa kuitenkin tavataan villasaksirapuja, jotka ovat kulkeutuneet lisääntymisalueiltaan suolaisemmista vesistä. Vuonna 2008 Turussa tavattiin ilmeisesti laivan mukana tullut yksittäinen rantataskurapu (Carcinus maenas). Vuosina 2009 ja 2010 Suomen rannikkovesissä on havaittu liejutaskurapuja (Rhithropanopeus harrisii).