stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lohikäärmeen kääpiögalaksi

| Lohikäärmeen kääpiögalaksi |
| --- | --- |
 Galaksin keskustaa
Historia
Löytäjä:  Albert George Wilson
Löytöpäivä:  1954
Muut nimet:  DDO 208
Ominaisuudet
Tyyppi:  kääpiösferoidigalaksi
Etäisyys:  260 000 valovuotta = 80 000 parsekia
Koko:  2700 × 1900 valovuotta
Absoluuttinen kirkkaus:  –8,6m
Havaitseminen
Tähdistö:  Lohikäärme
Deklinaatio:  +57° 54' 55
Suhteellinen kirkkaus:  +10,9m
Lohikäärmeen kääpiögalaksi on kääpiösferoidigalaksi Lohikäärmeen tähdistössä 260 000 valovuoden päässä Maasta. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi.
Piirteitä

Pääosa galaksin tähdistä on yli 10 miljardia vuotta vanhoja, vähämetallisia tähtiä. Galaksissa on myös paljon punaisia jättiläisiä, ja siitä on havaittu viisi harvinaista hiilitähteä.
Galaksi sisältää runsaasti pimeää ainetta.
Liekehtivä torni

| Liekehtivä torni> The Towering Inferno |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Guillermin
Käsikirjoittaja:  Stirling Silliphant
Perustuu:  romaaneihin The Glass Inferno (Thomas M. Scortia ja Frank M. Robinson) ja The Tower (Richard Martin Stern)
Tuottaja:  Irwin Allen
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Fred J. Koenekamp
Leikkaaja:  Carl Kress Harold F. Kress
Pääosat:  Steve McQueen Paul Newman William Holden Faye Dunaway Fred Astaire
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  10. joulukuuta 1974 21. maaliskuuta 1975 (Suomi)
Kesto:  165 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  14 000 000 USD
Tuotto:  139 700 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liekehtivä torni (The Towering Inferno) on Irwin Allenin tuottama ja yhdessä John Guillerminin kanssa ohjaama yhdysvaltalainen katastrofielokuva vuodelta 1974.
Elokuvan nimekkääseen näyttelijäkaartiin lukeutuvat muun muassa Steve McQueen, Paul Newman, William Holden, Fred Astaire ja Faye Dunaway.
Elokuva oli ensimmäinen kahden suuren Hollywood-studion, Twentieth Century Foxin ja Warner Bros.:in,  yhteistuotanto.  Sen käsikirjoitus perustui Stirling Silliphantin sovitukseen kahdesta romaanista: Richard Martin Sternin romaanista The Tower ja Thomas N. Scortian ja Frank M. Robinsonin romaanista The Glass Inferno. Irwin Allen ohjasi elokuvan toimintakohtaukset. Elokuva oli Jennifer Jonesin viimeinen elokuva.
Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa: kuvaus, leikkaus ja paras laulu.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve McQueen  | … |  palopäällikkö O'Hallorhan   |
|  Paul Newman  | … |  Doug Roberts   |
|  William Holden  | … |  Jim Duncan   |
|  Faye Dunaway  | … |  Susan   |
|  Fred Astaire  | … |  Harlee Claiborne   |
|  Susan Blakely  | … |  Patty   |
|  Richard Chamberlain  | … |  Simmons   |
|  Jennifer Jones  | … |  Lisolette   |
|  O.J. Simpson  | … |  Jernigan   |
|  Robert Vaughn  | … |  senaattori Parker   |
|  Robert Wagner  | … |  Bigelow   |
|  Susan Flannery  | … |  Lorrie   |
|  Sheila Allen  | … |  Paula Ramsay   |
|  Norman Burton  | … |  Giddings   |
|  Jack Collins  | … |  pormestari Ramsay   |
Aiheesta muualla

Liekehtivä torni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ebert, Roger: The Towering Inferno RogerEbert.com.  1.1.1974. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
Bill Higgins: Hollywood Flashback: The Biggest Stars Battled a 'Towering Inferno' in 1974 Hollywood Reporter.  12.7.2018. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
The Towering Inferno Box Office Mojo. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
The Towering Inferno (1974) British Film Institute – BFI. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
Lasse Lehto

| Lasse Lehto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1953 (ikä 70–71)
Kansalaisuus:   Suomi
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  1
Rangaistus:  elinkautinen
Lasse Erik Lehto (s. 1953) on suomalainen murhaaja. Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi Lehdon elinkautiseen vankeuteen Ilpo Härmäläisen murhasta toukokuussa 2022. Lehto ampui Härmäläisen purjeveneessään Turun saaristossa 3. elokuuta 1994. Turun hovioikeus vahvisti tuomion 14. kesäkuuta 2023. 9. tammikuuta 2024 korkein oikeus päätti olla myöntämättä Lehdolle valituslupaa, joten tuomio jää lainvoimaiseksi.
Lehto on toiminut yrittäjänä mainosalalla, mutta hänen yrityksensä ajautui konkurssiin.
Vuonna 2008 Lehto tuomittiin laittomasta uhkauksesta. Hän on saanut tuomioita myös erilaisista talousrikoksista kuten allekirjoitusten väärentämisestä asiakirjoihin.
Ilpo Härmäläisen murha

Lehdon mainostoimisto ajautui vaikeuksiin 1990-luvulla. Konkurssin välttämiseksi Lehto houkutteli Ilpo Härmäläisen mukaan petokseen. Kun Härmäläinen huomasi toiminnan rikollisuuden, hän aikoi kertoa poliisille ja Lehto päätti tappaa hänet. Lehto houkutteli Härmäläisen purjeveneelleen verukkeenaan näyttää saaristokiinteistöä kauppoja varten. Purjeveneen ollessa Turun Airistolla Lehto ampui Härmäläistä kaksi kertaa revolverilla. Tämän jälkeen Lehto upotti Härmäläisen ruumiin mereen käyttäen ankkuria painona.
Murhaoikeudenkäynti alkoi joulukuussa 2021. Härmäläisen ruumis löytyi maaliskuussa 2022. Lehto kiisti syyllisyytensä sekä käräjä- että hovioikeudessa.
Yksityiselämä

Lehto erosi vaimostaan vuonna 2006.
Lippue (jalkaväki)

Lippue (ruots. fänika) oli keskiajan lopulla jalkaväen joukko-osasto, joka seurasi lippuaselvennä. Lippueen koko oli noin 500 miestä.
Perusmuodossaan lippueessa oli 25 ruotua, joissa kussakin oli 21 miestä ruotumestari mukaan lukien. Ne jaettiin viiteen kvarteeriin, joista vastasivat majoitus- eli kvarteerinmestarit. Lippueen johdon muodostivat päällikkö, vänrikki, luutnantti, profossi, kappalainen, katselmuskirjuri, välskäri ja 5 rumpalia.
Liushi Shan

| Liushi Shan |
| --- | --- |
Korkeus:  7 167 m
Prominenssi:  1 946 m
Sijaintitiedot
 Liushi Shan
 Koordinaatit: 35°18′57″N, 80°54′57″E 
Sijainti:  Xinjiang ja Tiibet, Kiina
Vuoristo:  Kunlun
Liushi Shan on Kunlunin vuoristossa Xinjiangin ja Tiibetin maakuntien rajalla Kiinassa sijaitseva vuori. Vuoren korkeus on 7 167 metriä ja prominenssi 1 946 metriä.
Lius

Lius on suomalainen sukunimi:
Inkeri Lius, toimittaja, SEKL:n toiminnanjohtaja
Ismo Lius (s. 1965), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Joni Lius (s. 1971), jääkiekkoilija
Sanna Lius (s. 1976), näyttelijä
Tuomas Lius (s. 1976), kirjailija ja sarjakuvapiirtäjä
Viljo Lius (1915–1940), toimittaja ja IKL:n nuorisojohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Les Ferdinand

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leslie Ferdinand
Syntymäaika: 18. joulukuuta 1966 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Paddington, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Pelipaikka: hyökkääjä
Lempinimi: Sir Les
Junioriseurat
: Southall FC, Hayes FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1986-1987 1987-1995 1988  1988-1989 1995-1997 1997-2003 2002-2003 2003-2004 2004-2005 2005 2005-2006 | Hayes QPR → Brentford (laina) → Beşiktaş (laina) Newcastle Tottenham West Ham Leicester Bolton Reading Watford | 00? (?) 163 (80) 003 (0) 024 (14) 068 (41) 118 (33) 014 (2) 029 (12) 012 (1) 012 (1) 000 (0) |
Maajoukkue
| 1993–1998 | Englanti | 017 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Leslie ”Les” Ferdinand (s. 18. joulukuuta 1966 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Hän oli voimakas keskushyökkääjä, joka tunnettiin loistavasta pääpeli- ja viimeistelytaidostaan. Lempinimellä ”Sir Les” tunnettu Ferdinand edusti uransa aikana Valioliigassa muun muassa Tottenhamia, Newcastle Unitedia ja Queens Park Rangersia. Hän pelasi myös Englannin maajoukkueessa 17 maaottelua.
Peliuransa jälkeen Ferdinand on valmentanut hyökkääjiä Tottenhamissa.
Les Ferdinand on Valioliigassa pelanneiden Rio ja Anton Ferdinandin serkku.
Pelaajaura > Seurajoukkueissa

Uransa alkuvaiheessa Ferdinand pelasi Englannin alasarjoissa Southall FC:ssä ja Hayes FC:ssä. Pääsarjatasolla pelannut Queens Park Rangers löysi hänet Hayesistä ja osti hänet 15 000 punnalla maaliskuussa 1987. Aluksi Ferdinand ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa ja hänet lainattiin ensin Brentfordin ja sitten Turkin pääsarjaan Beşiktaşiin. Beşiktaşissa Ferdinand teki 24 ottelussa 14 maalia ja voitti Turkin cupin. Hyvien peliesitysten jälkeen Beşiktaş halusi ostaa Ferdinandin, mutta seurat eivät päässeet sopuun hinnasta. Paluunsa jälkeen hän alkoi saamaan säännöllistä peliaikaa myös QPR:ssa.
Ferdinand vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanon pelaajana Queens Park Rangersissa vuosina 1989–1992 ja Valioliigan ensimmäisellä kaudella 1992–1993 Ferdinand teki jo 20 maalia. Sitä seuranneet 16 ja 24 maalin kaudet herättivät Newcastle Unitedin kiinnostuksen. Kauden 1994–1995 päätteeksi seura osti Ferdinandin 6 miljoonalla punnalla. Newcastlessa Ferdinand jatkoi maalien tehtailua. Ensimmäisellä kaudellaan hän viimeisteli 25 liigamaalia ja kauden päätteeksi hänet valittiin PFA:n vuoden pelaajaksi. Newcastle sijoittui kaudella liigassa toiseksi vaikka johti sarjaa parhaimmillaan jo 12 pisteellä. Seuraavana vuonna Ferdinand joutui jälleen tyytymään toiseen sijaan.
Kesällä 1997 Ferdinand siirtyi kotikaupunkinsa Tottenhamiin, jota hän oli nuoruudessaan kannattanut. Ensimmäistä kautta haittasivat loukkaantumiset eikä hän onnistunut seurassa vietettyjen kuuden kauden aikana kertaakaan tekemään 10 liigamaalia enempää. Ferdinand voitti Tottenhamissa liigacupin 1999. Loukkaantumisten haittaama ura Tottenhamissa päättyi, kun Ferdinand siirtyi West Hamiin tammikuussa 2003. West Hamissa Ferdinand ei onnistunut ja hän vaihtoi jälleen seuraa. Kaudella 2003–2004 Ferdinand onnistui Leicester Cityssä viimeistelemään 12 maalia vaikka ikää oli kertynyt jo 37 vuotta. Leicester kuitenkin putosi Valioliigasta ja hän siirtyi Boltoniin. Ferdinandin ura Valioliigassa päättyi, kun hän siirtyi Boltonista tammikuussa 2005 Mestaruussarjan Readingiin. Syyskuussa 2005 Reading vaihtui vielä saman sarjatason Watfordiin, jossa Ferdinand ei kauden aikana kuitenkaan pelannut yhtään ottelua.
Uransa aikana Ferdinand teki Valioliigassa 150 maalia, millä hän sijoittuu Valioliigan kaikkien aikojen tilastossa viidennelle sijalle.
Pelaajaura > Maajoukkueessa

Ferdinand valittiin ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueeseen helmikuussa 1993 San Marinoa vastaan pelattuun otteluun. Maajoukkueessa Ferdinand ei kuitenkaan onnistunut nousemaan vakiopelaajaksi Alan Shearerin ja Teddy Sheringhamin ohi. Hän oli kyllä mukana Englannin ryhmässä 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa, mutta ei pelannut kummassakaan turnauksessa yhtään ottelua. Kaikkiaan Ferdinand pelasi 17 maaottelua tehden niissä 5 maalia.
Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Ferdinand on toiminut edelleen jalkapallon parissa muun muassa televisio- ja radiokommentaattorina.
Vuonna 2015 hän siirtyi Queens Park Rangersin johtotehtäviin.
Ferdinand nimitettiin Brittiläisen imperiumin jäseneksi (MBE) vuonna 2005.
Lasse Lehtonen (tutkija)

Lasse Antti Johannes Lehtonen (s. 1986) on suomalainen Japanin kulttuuriin ja japanilaiseen musiikkiin erikoistunut tutkija. Hänen tietoteoksensa Japanilainen musiikki: Taiko-rumpujen kuminasta J-poppiin oli ehdolla Vuoden tiedekirja -palkinnon saajaksi. Lehtonen on väitellyt filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta ja työskentelee tutkijana Tokion yliopistossa.
Teokset

Yuming's The 14th Moon. Bloomsbury Academic, 33 1/3 series, 2022.
Japanilainen musiikki: Taiko-rumpujen kuminasta J-poppiin. Gaudeamus, 2019.
“March from the Age of Imitation to the Age of Creation”: Musical Representations of Japan in the Work and Thought of Shinkō Sakkyokuka Renmei, 1930–1940. (Väitöskirja.) 2018.
Aiheesta muualla

Lasse Lehtonen: Japanilainen musiikki Gaudeamuksen sivuilla
Lasse Lehtonen: Yuming's The 14th Moon Bloomsbury Academicin sivulla
Les Fleurs du Mal

| Les Fleurs du Mal Therion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. syyskuuta 2012
 Tuottaja(t): Christofer Johnsson
 Kesto: 47.25
 Levy-yhtiö: omakustanne
Therionin muut julkaisut
| Sitra Ahra 2010 | Les Fleurs du Mal 2012 | Beloved Antichrist 2018 |
Les Fleurs du Mal on Therionin viidestoista albumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2012.
Kappaleet

Poup E de Cire, Poup E de Son – 2.49
Une Fleur Dans Le Coeur – 3.01
Initials B.B – 3.42
Mon Amour, Mon Ami – 4.33
Polichinelle – 2.26
La Maritza – 3.52
Soer Ang Lique – 3.03
Dis-moi poupée – 3.22
Lilith – 2.28
En Alabama – 2.37
Wahala Manitou – 2.32
Je N Ai Besoin Que de Tendresse – 2.12
La Licorne D'or – 2.43
J Ai Le Mal de Toi – 2.49
Poup E de Cire, Poup E de Son (Ending Version) – 2.29
Les Sucettes (Bonuskappale) – 2.40
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Inferno:
Soundi:
Aiheesta muualla

Les Fleurs du Mal Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Les Fleurs du Mal Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Therion
| --- | --- |
Studioalbumit:   Of Darkness...  Beyond Sanctorum  Symphony Masses: Ho Drakon Ho Megas  Lepaca Kliffoth  Theli  A'arab Zaraq - Lucid Dreaming  Vovin  Crowning of Atlantis  Deggial  Secret of the Runes  Sirius B  Lemuria  Gothic Kabbalah  Sitra Ahra  Les Fleurs du Mal  Beloved Antichrist  Leviathan  Leviathan II  Leviathan III 
Livealbumit:   Live in Midgård  Live Gothic  The Miskolc Experience
Lisleheradin kirkko

| Lisleheradin kirkko Lisherad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2015.
Sijainti:  Notodden, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1873
Suunnittelija:  Jacob Wilhelm Nordan
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  140
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lisleheradin kirkko (norj. Lisleherad kirke) on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisleheradin kirkko Wikimedia Commonsissa
Lippulaivalaji

Lippulaivalaji on luonnonsuojeluyhdistyksen symbolilaji. Lippulaivalajiksi valitaan usein eläin, jota ihmiset pitävät söpönä ja joka synnyttää positiivisia mielikuvia. Eräs lippulaivalaji on WWF:n isopanda.
Lippukunta

Lippukunta tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Partiolippukunta, partiotoiminnan perusyksikkö.
Puolirykmentti, eurooppalainen taktinen jalkaväen yksikkö 1500-luvun lopulta 1700-luvun alkupuoliskolle.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lippukunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lentokoneen turvaohje

Polskie Linie Lotnicze LOTin turvaohje vuodelta 1968. Samaa korttia käytettiin neljässä konetyypissä: Il-14, Il-18, An-24 ja Tu-134.
Germania Expressin Fokker 100:n turvaohje.
Ryanairin lentokoneissa erilliset turvaohjekortit on korvattu istuinten selkänojiin kiinnitettävillä tarroilla.
Lentokoneen turvaohje on matkustajalentokoneesta, yleensä istuintaskusta, löytyvä kortti, jonka tarkoitus on yhdessä turvallisuusdemonstraation kanssa kertoa matkustajille turvallisuudesta lennolla sekä erityisesti toiminnasta hätätilanteissa.
Historia

Ensimmäiset turvaohjekortit tulivat käyttöön 1920-luvun lopussa. 1930-luvulla turvaohjeet olivat vielä täysin tekstimuotoisia. Ensimmäiset kuvat kortteihin tuli 1940-luvulla, jolloin korttien tärkeä tehtävä oli myös rohkaista lentopelkoisia matkustajia. Korteissa oli humoristisia iskulauseita, kuten ”pelastusliivit ovat muodikkaita ja varsin hyvin räätälöityjä” ja ”ei märkiä jalkoja Teille” sekä hauskoja kuvia.
Lentokoneiden monimutkaistuessa 1960-luvun alussa myös turvaohjeisiin alkoi tulla enemmän tietoa, kuten valokuvia ja kaavioita happinaamarin ja pelastusliivien käytöstä sekä hätäuloskäyntien sijainnista. Rahan säästämiseksi monet lentoyhtiöt painoivat vain yhdenlaisia turvaohjeita, joista näkyi hätäuloskäyntien sijainti eri konetyypeissä. Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA kielsi nämä ”laivastokortit” vuonna 1967 ja määräsi, että joka konetyypillä tulee olla oma turvaohjeensa.
Sisältö

Ilmailuviranomaiset vaativat, että turvaohjeista löytyvät vähintään seuraavat asiat.
Miehistön käskyjen sekä merkkivalojen noudattaminen.
Tupakointikielto.
Turvavyön kiinnittäminen, kiristäminen ja avaaminen.
Hätävalaistus lattian tasossa.
Hätäuloskäyntien sijainti ja toiminta.
Hätäuloskäyntien toiminnasta on oltava tarkemmat ohjeet niille, jotka istuvat uloskäynnin kohdalla. Tarkempi ohjeistus voidaan antaa erillisillä turvaohjekorteilla tai painamalla tarkemmat ohjeet kaikkiin kortteihin.
Hätäliukumäen käyttö (tai muu vastaava ohjeistus, jos konetyypissä ei ole liukumäkiä).
Ikkunahätäuloskäyntien käyttö ja toiminta sellaisen kautta poistuttaessa.
Käsimatkatavarat. Ohjeessa on kerrottava, mihin käsimatkatavarat tulee sijoittaa, ja muistutettava, että kaikki henkilökohtaiset tavarat on hätätilanteessa jätettävä koneeseen.
Pakkolaskuasento koneen erilaisilla istuimilla ja istumapaikoilla.
Pelastusliivi ja muut kelluntavälineet: sijainti, käyttöönotto, käyttö.
Happinaamari, sen säätäminen ja käyttö.
Kannettavat laitteet: rajoitukset, ehdot ja kielletyt laitteet.
Muut lisätiedot, kuten ohjeistus lentoonlähtöön ja laskeutumiseen valmistautumisesta (tarjotin ylös, selkänoja pystyasentoon, käsinojat alas).
Ongelmia

Koska turvaohjeen lukeminen on vapaaehtoista, vain harva tutustuu siihen ennen lentoa. National Transportation Safety Boardin vuonna 2000 tekemän tutkimuksen mukaan 68 prosenttia matkustajista ei edes vilkaissut turvaohjetta. 44 prosenttia matkustajista ei tutustunut turvaohjeeseen eikä seurannut turvademonstraatiota. Suurin osa ilmoitti syyksi aiemman kokemuksen lentomatkustamisesta ja turvaohjeista.
Ongelmia tuottaa myös kuvallisten ohjeiden ymmärtäminen. FAA julkaisi aiheesta vuonna 2013 tutkimuksen, jossa matkustajilta kysyttiin turvaohjeiden kuvien merkityksiä. Yksittäisten kuvien sisällön ymmärrys vaihteli tutkimuksessa 70 prosentista vain 18 prosenttiin. Erityisen suuria vaikeuksia oli niillä, jotka eivät koskaan olleet lentäneet.
Keräily

Turvaohjeet ovat ilmailuharrastajien keskuudessa suosittuja keräilyesineitä, sillä ne kuvastavat aikaa ja kulttuuria, jossa ne on valmistettu, sekä erilaisia tyylejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lentokoneen turvaohje Wikimedia Commonsissa
Turvaohjekeräilijöiden internetsivuhakemisto
Lentomatkustaminen
| --- | --- |
Lentoyhtiöt:   Halpalentoyhtiöt  Holdingyhtiöt  Kaikki lentoyhtiöt  Kansalliset lentoyhtiöt  Lentoyhtiökoodit  Rahtilentoyhtiö  Tilauslentoyhtiöt 
Allianssit:   Oneworld  SkyTeam  Star Alliance  U-FLY Alliance  Value Alliance  Vanilla Alliance 
Historia:   Ilmailu  Lentokoneteollisuus  Lentoliikenne 
Kauppayhdistykset:   A4A  A4E  AACO  AAPA  AEA  AFRAA  ATAG  ATPCO  ELFAA  ERA  IATA  IATAN  ICAO  ISTAT  RAA  RAAA 
Miehistö:   Kapteeni  Perämies  Toinen perämies  Kolmas perämies  Lentoemäntä  Stuertti  Lentomekaanikko  Lastaaja  Lentäjä  Purseri  Deadheading 
Lentäminen:   Matkustusluokka Ykkösluokka  Business-luokka  Premium economy  Turistiluokka  Buy on board  Kymppikerho  Lentokoneen istuin  Lentokoneen istuinpaikkakartta  Lentokoneen käymälä  Lentokoneen viihdejärjestelmä  Lentosukka  Lentokoneruoka  Matkustamo  Oksennuspussi  Tarjoomo  Tupakointi lentokoneessa 
Lentoasemat:   Halpalentoterminaali  Kansainvälinen lentoasema  Kiitotie  Koneeseennousu  Lentoaseman raideyhteys  Lentokenttähotelli  Lentokoneen portaat  Lounge  Lähtöportti  Lähtöselvitys  Matkustajasilta  Paikallislentoasema  Solmukohta 
Tulli/Maahanmuutto:   Maahantulokortti  Maastapoistumiskortti  Matkustusasiakirja  Passi  Rajavalvonta  Timatic  Viisumi 
Matkatavarat:   Aulakuormaaja  Kadonnut matkatavara  Käsimatkatavara  Matkalaukkuhihna  Matkalaukkukärry  Matkalaukkulukko  Matkalaukkutunniste  Matkatavaroiden kuljetinjärjestelmä  Matkatavaroiden noutoalue  Sallittu matkatavaran määrä 
Turvallisuus:   Hätäliukumäki  Ikkunahätäuloskäynti  Kansallinen ilmailuviranomainen  Lennonjohto  Lentokoneen turvaohje  Lentoasemaviranomainen  Lentokenttäpaloauto  Lentokenttäpoliisi  Musta laatikko  Pakkolaskuasento  Sky marshal  Turvallisuus lentokentällä  Turvallisuusdemonstraatio lennolla 
Lentoliput:   Code sharing  Hinnoitteluperustetunnus  Kanta-asiakasohjelma  Koneeseennousukortti  Lennon myöhästyminen ja peruminen  Lentoaikataulu  Lentolippu  Maailman ympäri -lentolippu  Matkailusivusto  Matkatoimisto  Matkustajan nimitieto  Montrealin yleissopimus  Open jaw -lippu  Sähköinen lippu  Varasija  Varausjärjestelmä  Varsovan yleissopimus  Yksisuuntainen matkustaminen
Lippulaiva

HMS Victory
Lippulaiva on sota-alus, jolta amiraalin arvoinen komentaja johtaa laivasto-osastoa. Lippulaivalla on lisäksi oma komentaja, joka on aluksen päällikkö. Amiraalia alempiarvoisemman komentajan alusta kutsutaan johtoalukseksi. Lisäksi merivoimille voidaan nimetä lippulaiva, vaikka aluksella ei olisi vakituista laivasto-osaston komentajaa. Tästä esimerkinä esimerkiksi Suomen merivoimien miinalaiva Pohjanmaa, joka toimi pitkään merivoimien lippulaivana. Pohjanmaan poistuessa käytöstä merivoimat todennäköisesti vuorottelee Hämeenmaa-luokan miinalaivoja lippulaivana.
Purjelaivojen aikakaudella lippulaiva oli yleensä laivaston suurin ja voimakkain alus, mutta nykyisin lippulaivojen tärkeimmät ominaisuudet ovat tehokkaat viestivälineet ja toimintatilat johtoportaalle. Tämän vuoksi nykyaikaisessa lippulaivassa on korkeatasoiset tietokoneet ja yhteydenpitojärjestelmät. Lisäksi on tehty joitakin varsinaisia komentoaluksia, kuten esimerkiksi yhdysvaltalainen Blue Ridge-luokka, mutta pääsääntöisesti komentoaluksen ominaisuudet sisällytetään riittävän kokoiseen taistelu- tai huoltoalukseen.
Kuuluisia lippulaivoja ovat esimerkiksi 1800-luvulla eläneen englantilaisen amiraali Horatio Nelsonin HMS Victoryn, Kristoffer Kolumbuksen Santa María sekä uponnut ruotsalainen Vasa. Victory on myös edelleen toisen merilordin (engl. Second Sea Lord) lippulaiva ja näin ollen vanhin yhä palveluskäytössä oleva sota-alus.. Tunnettu on myös Moskva, joka oli Venäjän laivaston lippulaiva Mustallamerellä ja upposi huhtikuussa 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan samana vuonna.
Kauppalaivastossa lippulaivaksi kutsutaan yleensä kunkin varustamon suurinta tai muuten huomattavinta alusta.
Science fictionissa lippulaiva on avaruuslaivastoa komentava sotakäyttöön tarkoitettu avaruusalus. Kuuluisia tieteiselokuvissa esiintyviä lippulaivoja ovat esimerkiksi Star Trekin USS Enterprise ja Tähtien sodan Executor.
Luettelo Libanonin kaupungeista

Libanonin kartta
Tämä on luettelo Libanonissa sijaitsevista kaupungeista.
Antilyas
Baalbeck
Batroun
Beirut
Chekka
Chiah
Hermel
Jazzin
Jbail
Joünié
El Mina
Naqoura
Rushayia
Sidon
Tripoli
Tyros
Zahlé
Ez Zahrâni
Zgharta
Louise Weaver

Louise Weaver (s. 1966 Mansfield Victoria, Australia) on australialainen Melbournessa asuva kuvataiteilija. Hän on  tehnyt suurikokoisia eläinteemaisia veistosinstallaatioita.
Weaver suoritti RMIT-yliopistossa Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1988 ja Master of Artsin maalauksessa vuonna 1996.
Weaverin teoksia on muun muassa British Museumin ja Australian kansallisgallerian kokoelmissa. Hän sai Cicely and Colin Rigg Contemporary Design Award -palkinnon vuonna 2003 tekstiiliteoksistaan.
Aiheesta muualla

Louise Weaverin teoksia Art Gallery of New South Walesin kokoelmissa
Louise Weaverin retrospektiivi Buxton Contemporaryssä (Arkistoitu – Internet Archive)
Louise Weaver Instagramissa
Luettelo Liechtensteinin kaupungeista

Liechtensteinin kartta
Tämä on luettelo Liechtensteinissa sijaitsevista kaupungeista.
Balzers
Eschen
Gamprin
Malbun
Mauren
Planken
Ruggell
Schaan
Schellenberg
Triesen
Triesenberg
Vaduz