Spede Pasanen
Ura > 1980-luku

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Elokuva on minun välineeni. Teen mielelläni elokuvia, jos vain tunnen, että niitä tarvitaan. | ” |
– Pasanen Helsingin Sanomissa 1990
Pasanen toi vuonna 1981 julkisesti esille turhautumisensa siihen, että Suomen elokuvasäätiö ei anomuksista huolimatta myöntänyt hänen elokuvilleen tuotantotukea. Konkreettiseksi todisteeksi tästä hän uhkasi tuhota kolmen ensimmäisen elokuvansa kaikki negatiivifilmit. Pasanen kutsui lehtikuvaajan paikalle todistamaan uhkauksensa toteutumista. Ilta-Sanomat uutisoi asiasta näyttävästi etusivullaan ja varsinaisessa artikkelissa kuvasarjan kanssa, jossa Pasanen pilkkoo kirveellä filmivarastonsa lattialla pinon filmirullia kappaleiksi. Uusi skandaali syntyi syyskuussa 1982, kun Pasanen syytti elokuvasäätiötä suosimisesta. Tuen olivat saaneet vain ne elokuvat, joiden tekijä istui säätiön hallituksessa. Myöhemmin selvisi, että Pasanen oli todellisuudessa pilkkonut ainoastaan muutamia elokuviensa esityskopioiden filmirullia alkuperäisten negatiivifilmien jäädessä ehjinä talteen. Näin hänen onnistui dramatisoida yhden miehen protestiaan.
Niin Turhapurot kuin muukin tuotettu viihde oli Pasaselle puhtaasti liiketoimintaa, jolla hän halusi tehdä voittoa. 1970-luvulla hänen omaisuutensa oli jo mittava, ja vuonna 1983 hän myi tv- ja elokuvayhtiöidensä osakkeet ja kaikkien elokuviensa oikeudet MTV:lle. Spede-yhtiöihin kuului tuolloin kymmenen eri osakeyhtiötä, mukaan lukien Filmituotanto Spede Pasanen Oy, Amusement Films Oy ja Funny Films Oy. Pasanen jatkoi itse sulautuneen yhtiön toimitusjohtajana ja halusi MTV:lle siirtyneen Ere Kokkosen mukaan tuotantopäälliköksi. Kokkonen suostui ehdoilla, että saisi muun muassa kirjoittaa itse tulevat Turhapuro-elokuvat.
Pasanen suunnitteli käynnistävänsä Spede Show’n uudelleen vuonna 1982, mutta hanke kaatui Vesa-Matti Loirin aikatauluhaasteisiin. Saman vuoden keväällä tehtiin kuitenkin kaksi Spede Show -kokoomajaksoa, joissa esitettiin vanhoja mustavalkosketsejä ja joihin kuvattiin Pasasen, Simo Salmisen ja Vesa-Matti Loirin välijuonnot väreissä. Vuonna 1984 alkoi uusi värillinen Spede Show,  josta tuli sekä yleisön että kriitikoiden suosikki ja saatiin haastaja Yleisradion Velipuolikuulle. Uudessa Spede Show’ssa Pasanen jättäytyi jälleen kakkosmieheksi ja antoi valokeilan Vesa-Matti Loirille, joka toi ohjelmaan yhden suosituimmista hahmoistaan, Nasse-sedän. Ohjelma sai useita tv-alan palkintoja ja Pasaselle myönnettiin Erikois-Telvis vuonna 1985. 1980-luvun lopulla Pasanen alkoi tuottaa myös ohjelmia, joissa ei itse esiintynyt tai muuten juurikaan vaikuttanut sisältöön. Näistä sketsisarjoista tunnetuimmat ovat Vesku Show (1988–1991) ja Pulttibois (1989–1991).
1980-luku oli Uuno Turhapuro -elokuvien kulta-aikaa ja ne olivat Pasasen suurimmat kaupalliset menestykset. Turhapuroja tehtiin vuosien 1981–1988 aikana yhteensä kahdeksan kappaletta, joista viisi oli Pasasen käsikirjoittamia. Yhden niistä, elokuvan Uuno Turhapuro – kaksoisagentti, Pasanen joutui myös ohjaamaan yksin sen jälkeen kun hänelle ja Kokkoselle tuli jälleen paha välirikko. Turhapuro-elokuvien rinnalla Pasanen tuotti MTV:n kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti myös niin sanottuja ”kakkostuotantoja”. Näitä olivat esimerkiksi Lentävät luupäät (1984) ja Liian iso keikka (1986). Useimmat Pasasen B-tuotannoista oli luotu televisiosarjoista tuttujen hahmojen ympärille. Niihin lukeutuivat Hei kliffaa hei (1985), Pikkupojat (1986), Fakta homma (1987), Onks Viljoo näkynyt (1988) ja Rampe & Naukkis – kaikkien aikojen superpari (1990).