stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
International Press Telecommunications Council

International Press Telecommunications Council (IPTC) on 1965 perustettu kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on parantaa uutistoimistojen välisen tiedonvaihdon teknisiä edellytyksiä. Sillä on 64 jäsenjärjestöä. Perustajajäseninä olivat Alliance Européenne des Agences de Presse, ANPA (nykyään Newspaper Association of America eli NAA), FIEJ (nykyään WAN-IFRA) sekä Associated Pressin, Canadian Pressin sekä United Press Internationalin muodostama yhteistyökomitea North American News Agencies. Muita IPTC:n jäseniä ovat muun muassa BBC News ja Deutsche Presse-Agentur. Suomalaisia jäseniä ovat Frameright, Neuwo.ai, Profium ja Yle. Järjestön pääpaikka sijaitsee Windsorissa, Englannissa.
1970-luvulta alkaen järjestö on keskittynyt kustantajien uutistietojen vaihdossa käyttämien standardien kehittämiseen ja julkaisemiseen, erityisesti kuvien julkaisemiseen.
1979 IPTC kehitti kuvia varten metatietomäärittelyn, jota uudistettiin melkoisesti 1991 Information Interchange Modeliksi (IIM). 1994 Adobe kehitti sitä edelleen soveltamalla sitä digitaalikuviin, ja menetelmä tunnetaan IPTC-otsikointina (IPTC headers). JPEG-, TIFF Rev. 6.0- ja RIFF WAVE-tiedostomuotoa olevat tiedot voidaan merkitä Exchangeable image file formatin metatiedolla.. 2001 Adobe esitteli XML/RDF:ään perustuvan Extensible Metadata Platformin. IPTC:n kanssa tästä muodostui IPTC Core Schema for XMP, jonka avulla kyettiin lisäämään metatieto myös JPEG2000-, GIF-, PNG-, HTML-, PostScript-, PDF-, SVG-, Adobe Illustrator- ja DNG-tiedostoihinkin Information Interchange Modelin jo 1994 määrittelemien tiedostotyyppien lisäksi. Määrittelyä käytetään monissa kuvankäsittelyohjelmissa.
Tradenomiopiskelijaliitto

| Tradenomiopiskelijaliitto TROL |
| --- | --- |

Perustettu:  2002
Toimiala:  tradenomi- ja BBA-opiskelijoiden edunvalvonta
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Jäsenmäärä:  yli 14 000
Toiminnanjohtaja:  Juha Hämäläinen (2021–)
Puheenjohtaja:  Essi Lappalainen
Hallitus (2025):  Essi Lappalainen (pj.) Jere Niemi (vpj.) Susanna Hakaoja Ronja Honkala Alina Heinonen Jarkko Kinnunen Viivi Kurppa Aleksi Saarivirta Ronja Tuominen
Jäsenlehti:  Tradenomi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tradenomiopiskelijaliitto TROL ry, lyhyesti Tradenomiopiskelijat, on vuonna 2002 perustettu suomalaisten tradenomi- ja BBA-opiskelijoiden edunvalvontajärjestö, jonka jäseneksi voivat liittyä kaikki tradenomi- tai BBA-tutkintoa opiskelevat. Liitossa on yli 14 000 jäsentä, jotka ovat järjestäytyneet useisiin paikallisiin tradenomiopiskelijayhdistyksiin ympäri Suomen. Tradenomiopiskelijat on yksi Akavan opiskelijavaltuuskunta AOVAn suurimmista jäsenjärjestöistä.
Historia

Tradenomiopiskelijat perustivat liiton vuonna 2002. Toiminnan historia juontaa juurensa vuoteen 1996, jolloin perustettiin Liiketalouden ammattikorkeakouluopiskelijayhdistys. Tradenomin tutkintonimikkeen myötä yhdistys muutti nimensä Tradenomiopiskelijoiden liitoksi. Myöhemmin yhdistyksen toiminta sulautui osaksi Tradenomiliiton opiskelijatoimintaa, jolloin syntyi Tradenomiliiton opiskelijavaltuuskunta. Vuoden 2002 aikana opiskelijavaltuuskunnassa heräsi ajatus oman opiskelijaliiton toiminnan käynnistämisestä uudelleen, minkä seurauksena aloitettiin TROL:n toiminta. Vuonna 2019 liitto muutti markkinointinimensä lyhyempään muotoon Tradenomiopiskelijat.
Toiminta

Tradenomiopiskelijoiden toiminta tähtää tradenomiopiskelijoiden ammatilliseen edunvalvontaan ja ammatti-identiteetin kasvattamiseen. Liiton tehtävänä on tukea jäsentensä työelämävalmiuksia, auttaa työllistymisessä sekä tehdä työelämän pelisäännöt tutuiksi jo opiskeluaikana. Tradenomiopiskelijoiden kautta tradenomiopiskelijat voivat tuoda esille ajankohtaisia kysymyksiä ja ongelmia opiskelijakentältä: muun muassa opiskeluajan koulutuspoliittiset kysymykset, ura- ja rekrytointiasiat sekä työharjoitteluasiat. Tradenomiopiskelijat tuovat opiskelijanäkökulmaa myös Tradenomien (Tradenomiliitto TRAL ry) päätöksentekoon.
Tradenomiopiskelijoiden toiminnasta vastaa liittohallitus, johon valitaan edustajat vuosittain liittokokouksessa jäsenistön keskuudesta. Liiton toiminnanjohtajana toimii Tradenomien opiskelija- ja nuorisoasiantuntija.
Toiminta > Koulutuspolitiikka

Liitto tekee koulutuspoliittista vaikuttamistyötä yhdessä Tradenomien kanssa. Keskeisiä teemoja ovat koulutusverkko, tutkintomäärät, opetuksen laatu, opintojen työelämärelevanssi, koulutuspolku jatko-opintoihin, koulutuksen rahoitus, harjoittelut, opinnäytetyöt sekä aiemmin hankitun osaamisen (AHOT) tunnistaminen.
Toiminta > Tradenomiopiskelijakulttuuri

Tradenomiopiskelijakulttuuria alkoi syntyä paikallisesti vuodesta 1996 alkaen, jolloin tradenomin tutkintonimike julkaistiin. Tradenomiopiskelijakulttuurin näkyvimpänä osana ovat erilaiset tradenomiopiskelijoita valtakunnallisesti yhdistävät tapahtumat, kuten Tradenomiopiskelijoiden valtakunnallinen juhlatapahtuma Tradenologia, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Paikallisella tasolla tradenomiopiskelijakulttuuri näkyy Tradenomiopiskelijoiden jäsenyhdistysten järjestäminä tapahtumina.
Toiminta > Tradenomilakki

Tradenomeilla ja Tradenomiopiskelijoilla on oma tutkintolakki, Tradenomilakki, joka julkaistiin 30.4.2005. Kaikki lakit valmistaa E.R. Wahlman Oy käsityönä. Tradenomilakki on tupsulakki, jonka muodostaa 6-kulmainen valkoinen samettipäällys, harmaa samettireuna, lippa sekä harmaa-vihreä silkkitupsu, joka on kiinnitetty oikealle sivulle. Sisävuoressa on vihreävalkoinen painatus. Tradenomilakissa on kokardi harmaassa samettireunassa keskellä lipan yläpuolella. Kokardi on kullanvärinen Tradenomiopiskelijoiden tunnus tammenlehvin. Tradenomilakin käyttöoikeus on tradenomitutkinnon suorittaneilla ja tradenomitutkintoa opiskelevilla henkilöillä ensimmäisen opiskeluvuoden vapusta alkaen. Lakin käyttöä ohjaa Tradenomien ja Tradenomiopiskelijoiden hyväksymä lakkiohjesääntö ja mahdolliset paikalliset perinteet.
Toiminta > Tradenomiopiskelijoiden jaostot

Tradenomiopiskelijat voi perustaa vuosittain toimintansa tueksi erilaisia jaostoja. Jaostojen tehtävänä on auttaa suunnittelemaan ja kehittämään liiton toiminnan eri osa-alueita kuten viestintää, koulutuspolitiikkaa sekä kulttuuri- ja perinnetoimintaa.
Jäsenjärjestöt

Atkins ry (Haaga-Helia)
Haaga-Helian opiskelijayhdistys HePo ry
Haaga-Helian liiketalouden opiskelijat Talko ry
Handel- och Service studentföreningen, HanSe Sf
Hämeenlinnan Tradenomiopiskelijat HÄTÄ ry
Joensuun Tradenomiopiskelijoiden Kilta ry
Jyväskylän Tradenomiopiskelijat ry
Kajaanin Tradenomiopiskelijat - KAATO ry
Kuopion Tradenomiopiskelijat ry
Kymenlaakson tradenomiopiskelijat Klato ry
Lahden tradenomiopiskelijat Linkki ry
Lappeenrannan Tradenomiopiskelijat LapTOp ry
Laurean Trietojenkäsittelyn opiskelijat - Jenkins ry
Laurean Tradenomiopiskelijat LATO ry
Mikkelin tradenomiopiskelijat MTO ry
Opiskelijayhdistys Hattara ry (Haaga-Helia)
Opiskelijayhdistys Sture ry (Haaga-Helia)
Opiskelijayhdistys Trade ry (Turku)
Oulun tradenomiopiskelijat Outo ry
PeriKATO ry (Kokkola)
Porin Tradenomiopiskelijat PORA ry
Rauman Liiketalousopiskelijain Kilta ry
Rovaniemen Tradenomiopiskelijayhdistys ROTTA ry
Seinäjoen tradenomiopiskelijat SULKA ry
Tampereen Tradenomiopiskelijat TTO ry
Tokko ry (Tornio)
Tradenomiopiskelijat Metropolian Bisnes Intellektuaalit Trombi ry
TradeÅ rf
Vaasan tradenomiopiskelijat VATO ry
Wasa Svenska Tradenomförening - WsTF RF
Lähde
Aiheesta muualla

Tradenomiopiskelijat
Tradenomit
Suomalainen Tradenomilakki
The Zephyr Song

| ”The Zephyr Song” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: By The Way
 Äänitetty : marraskuu 2001- toukokuu 2002
 Julkaistu: 17. elokuuta 2002
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.53
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”By The Way” 2002 | ”The Zephyr Song” 2002 | ”Can't Stop” 2003 |
The Zephyr Song on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 2002 albumilta By the Way. Kappale on albumin toinen single. Singlenä kappale menestyi hyvin listoilla ja oli mm. kuudes Alternative Songs -listalla..
Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasivat Jonathan Dayton and Valerie Faris. Video näyttää siltä, että se olisi kuvattu kaleidoskoopin läpi.
Singlen b-puolet ovat "Body of Water", "Out of Range", "Rivers of Avalon" ja "Someone"
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Billboard Hot 100 | 49 | 14 |
| Hot Mainstream Rock Tracks  | 14 |  ? |
| Alternative Songs | 6 | 46 |
| Britannian singlelista | 11 | 10 |
| Irlannin singlelista | 22 | 2 |
| ARIA Charts | 21 | 13 |
| Sveitsin singlelista | 100 | 1 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 9 | 15 |
| Ranskan singlelista | 90 | 6 |
| Alankomaiden singlelista | 72 | 14 |
| Italian singlelista | 20 | 1 |
Suomen euroviisukarsinta 1981

| Eurovision laulukilpailu 1981>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |

Päivämäärä:  21. helmikuuta 1981 semifinaali 29. tammikuuta
Tapahtumapaikka:  Ylen tv-studio 2, Pasila, Helsinki
Juontaja(t):  finaali Erkki Pohjanheimo
Kapellimestari:  Ossi Runne
Valintamenetelmä:  Finaali: Asiantuntijaraati,  semifinaali: Postikorttiäänestys
Kilpailumenetelmä:  Kutsukilpailu
Kappaleiden määrä
Semifinaalissa:  15
Voittaja:  Riki Sorsa ”Reggae OK”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 1980  1982 ► 
Suomen euroviisukarsinta 1981 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1981 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, jossa 15 suomalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Säveltäjät saivat itse valita kappaleiden sanoittajat ja esittäjät. Kaikki kutsutut suostuivat kilpailuun. Kappaleet kilpailivat semifinaalissa 29. tammikuuta, ja postikorttiäänestäjät äänestivät niistä kahdeksan finaaliin. Mahdollisesti semifinaalissa oli siirrytty postikorttiäänestykseen siksi, että edellisenä vuotena karsinnan semifinaalissa asiantuntijaraadin oli kritisoitu pudottavan kaikki iskelmällisimmät teokset. Postikorttiääniä vastaanotettiin 265 573.
Finaali pidettiin lauantaina 21. helmikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.30. Finaalia pidettiin korkeatasoisena, mutta toisaalta asiantuntijaraadin näkemyksiä pidettiin kansan näkemyksestä eroavana, ja erityisesti pettymystä herätti postikorttiäänestyksen voittaneen Frederikin seitsemäs sija. Myös juontaja Erkki Pohjanheimon euroviisuinstituutiota vähättelevä juontotyyli herätti huomiota.
Finaalin tuomariston muodostivat puheenjohtaja Heikki Seppälä, Åke Granholm, Marion Rung, John Wikström, Arto Pajukallio, Upi Sorvali, Liisa Lääveri, Jarmo Porola, Kati Bergman ja Lasse Mårtenson.
Tulos

| Sija | Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Riki Sorsa | Reggae OK | Jim Pembroke (säv.), Olli Ojala (san.) | 66 p. |
| 2. | Mikko Alatalo group | Leuhkat eväät | Mikko Alatalo (säv. & san.), Harri Rinne (san.) | 30 p. |
| 3. | Taiska | Hiroshima | Raul Reiman (säv. & san.) | 27 p. |
| 4. | Juice Leskinen & Slamfonia | Ilomantsi | Juice Leskinen (säv. & san.) | 26 p. |
| 5. | Markku Aro & Nisa Soraya | Mun suothan tulla vierees sun | Veikko Samuli (säv.), Juha Vainio (san.) | 13 p. |
| 6. | Tapani Kansa | Sunnuntailapsi | Esko Koivumies (säv. & san.) | 5 p. |
| 7. | Frederik | Titanic | Jori Sivonen (säv.), Raul Reiman (san.) | 3 p. |
| 8. | Paula Koivuniemi | Ei tule toista kertaa | Esa Nieminen (säv.), Juha Vainio (san.) | 1 p. |
Tulos > Pistetaulukko

| Sävelmä | Åke Granholm | Marion Rung | John Wikström | Arto Pajukallio | Upi Sorvali | Liisa Lääveri | Jarmo Porola | Kati Bergman | Lasse Mårtenson | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sunnuntailapsi | 0 | 2 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 5 |
| Ei tule toista kertaa | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Leuhkat eväät | 3 | 3 | 5 | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 5 | 30 |
| Titanic | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 3 |
| Hiroshima | 2 | 0 | 3 | 2 | 2 | 2 | 5 | 8 | 3 | 27 |
| Mun suothan tulla vierees sun | 1 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 2 | 13 |
| Reggae OK | 8 | 8 | 8 | 5 | 8 | 8 | 8 | 5 | 8 | 66 |
| Ilomantsi | 5 | 0 | 2 | 8 | 5 | 5 | 0 | 1 | 0 | 26 |
Tulos > Semifinaalissa karsiutuvat

| Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) |
| --- | --- | --- |
| Eija Ahvo | Allegro | Jukka Linkola (säv.), ei tietoa sanoittajasta |
| Cumulus | Jos vielä ees kerran sais kunnon jenkan | Kim Kuusi (säv.), ei tietoa sanoittajasta |
| Pepe Willberg | Nouse aamuusi | Mikko Jokela (säv.), ei tietoa sanoittajasta |
| Leevi and the Leavings | Sinisilmä, mansikkasuu | Gösta Sundqvist (säv. & san.) |
| Marketta Joutsi | Tangetto | Rauno Lehtinen (säv. & san.) |
| Tomas Ek | Tuhlaajapoika | Tomas Ek (säv. & san.) |
| Aija Pentinmikko | Virta | Yari (säv.), Hector (san.) |
Palanneet artistit

Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.
| Artisti | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Suomen karsinnat) | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Eurovision laulukilpailu) |
| --- | --- | --- |
| Mikko Alatalo | 1976 (5.) 1977 (6.) | - |
| Taiska | 1978 (1.) 1979 (4.) | - |
| Markku Aro (duetto Nisa Sorayan kanssa) | 1969 (5.) 1971 (1.) 1974 (8.) 1979 (5.) | 1971 (8.) |
| Tapani Kansa | 1975 (karsiutui semifinaalissa) 1978 (7.) 1980 (molemmat kappaleet karsiutuivat semifinaalissa) | - |
| Paula Koivuniemi | 1976 (9.) 1979 (6.) 1980 (karsiutui semifinaalissa) | - |
| Eija Ahvo | 1974 (1. semifinaalin 6.) 1980 (5.) | - |
| Pepe Willberg | 1971 (5.) 1974 (3.) 1975 (4.) 1979 (3.) 1980 (karsiutui semifinaalissa) | - |
Aiheesta muualla

Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
Suomen euroviisukarsinta 1981 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Gunilla Bielke

| Gunilla Bielke |
| --- | --- |
 Gunilla Bielke, aikalaismuotokuva
Ruotsin kuningatar
Valtakausi:  21. helmikuuta 1585 – 17. marraskuuta 1592
Kruunajaiset:  22. helmikuuta 1585 Västeråsin tuomiokirkko
Edeltäjä:  Katariina Jagellonica
Seuraaja:  Anna Itävaltalainen

Syntynyt:  Gunilla Johansdotter Bielke af Åkerö 25. kesäkuuta 1568
Kuollut:  25. kesäkuuta 1597 Bråborgin linna, Itä-Götanmaa
Hautapaikka:  Uppsalan tuomiokirkko
Puoliso:  Juhana III
Lapset:  Juhana nuorempi
Suku:  Bielke
Isä:  Johan Axelsson Bielke
Äiti:  Margareta Axelsdotter Posse
Uskonto:  protestanttisuus
Gunilla Bielke (ruots. Gunilla Johansdotter Bielke af Åkerö) ; (25. kesäkuuta 1568 –  25. kesäkuuta 1597 Bråborgin linna, Itä-Götanmaa) oli Ruotsin kuningatar, Juhana III:n toinen puoliso vuodesta 1585.
Hän toimi kuningas Juhanan neuvonantajana ja tämän kautta vaikutti todistetusti Ruotsin politiikkaan johtamalla sitä protestanttiseen suuntaan. Hän teki myös laajaa hyväntekeväisyystyötä ja perusti lastenkodin Uppsalaan.
Hänen poikansa oli Itä-Göötanmaan herttua Juhana nuorempi.
Suku

Gunillan isä oli kuningas Juhanan serkku, Itä-Götanmaan käskynhaltija, valtaneuvos Juhana Axelsson (Bielke), Häradssäterin ja Räfvelstan herra  ja hänen äitinsä oli Margareta Axelsdotter (Posse). Hän jäi nuorena orvoksi ja kasvoi 10-vuotiaasta lähtien kuninkaan tyttären Anna Vasan kanssa ja vuonna 1582 hänestä tuli kuningatar Katarina Jagellonican hovineito.
Hovineito

Puolitoista vuotta Katarina Jagellonican kuoleman jälkeen vuonna 1583 melankoliasta kärsivä 48-vuotias kuningas alkoi etsiä uutta kuningatarta ja hänen valintansa osui serkkunsa 16-vuotiaaseen tyttäreen, Gunilla Johansdotter Bielkeen. Kuninkaan sisarukset, herttua Kaarle sekä Cecilia, Anna, Elisabet ja erityisesti Katariina, yrittivät kaikin tavoin saada veljensä luopumaan tästä suhteesta ja valitsemaan sen sijaan kuningattaren jostain ulkomaisesta ruhtinassuvusta.
Yksi sisaruksista, joka Juhanan lausunnon mukaan "käytti eniten suutaan ja valitti tästä asiasta", oli hänen vanhin sisarensa Katarina, joka jopa väitti "joskus muilla loukkaavilla sanoilla, että paholainen kulutti monta kenkäparia rikki, ennen kuin Ruotsin kuningatar saavutti viimeisen korkeutensa". Kirjeessä sisarelleen Elisabetille, jossa Juhana valitti tästä, hän lisäsi: "Joka haluaa Meiltä hyvää, ei saa provosoida Meitä ilman syytä vihaan. Muuten meidän olisi hyvä löytää keino ja korjata se niin, että se saa heidät katumaan sellaista tekoa ja se spesi tulee panettelijan ovelle."
Juhana pysyi järkähtämättömänä. Syynä olla valitsematta ulkomaalaista prinsessaa hän totesi, että liitto ulkomaisen ruhtinassuvun kanssa vaikuttaisi liiaksi hänen lapsiinsa poliittisesti, mutta myös, että avioliittoneuvotteluissa ei voi luottaa muotokuviin, ja siksi oli turvallisinta "ottaa tänne maahan sellainen henkilö, joka on sen itse nähnyt". Hän huomautti myös, että heidän isänsä Kustaa Vaasa oli mennyt naimisiin myös syntyperäisten ruotsalaisen aateliston jäsenten kanssa, että ulkomainen avioliitto maksoi aikaa ja rahaa ja että hän halusi mennä naimisiin nopeasti. Hän uskoi myös, että kotimainen alamainen ei pystyisi esittämään samoja vaatimuksia kuin ulkomaalainen prinsessa, vaan olisi kiitollinen, tottelevainen ja velvellisuudentuntoinen niin kuin vaimon odotetaan olevan.
Gunilla Bielke itse vastusti avioliittoa. Hän oli antanut myöntävän vastauksen avioliitolle nuoren Per Jonssonin (Liljesparre) kanssa eli kihlautunut, ja kun kuningas ilmoitti Gunillalle valinnastaan, hän sai kosinnalleen tiukan kieltäytymisen. Kertoman mukaan kuningas oli tästä niin järkyttynyt, että löi naista käsineillään kasvoihin ja lähti matkoihinsa. Bielken suku oli eri mieltä, koska he pitivät yhteyttä kuningashuoneeseen tilaisuutena, jota ei kannata jättää väliin, ja painostivat tyttöä rukouksilla ja uhkauksilla, kunnes Gunilla lopulta antoi suostumuksensa.
Avioliitto

Häät pidettiin Västeråsissa 21. helmikuuta 1585. Gunilla Bielke kruunattiin Ruotsin kuningattareksi seuraavana päivänä Västeråsin tuomiokirkossa. Häät ja kruunajaiset olivat erittäin ylelliset ja Gunilla Bielken asemaa ja arvoa kohtaan esitetyn kritiikin vuoksi Juhana piti huolen siitä, että puitteet olivat loisteliaat. Tilaisuutta varten valmistettiin erityiset kruunajais-regaalit, kuten helmillä koristeltu kultainen valtakunnanomena, jonka valmisti kultaseppä Frantz Beijer.
Vieraiden joukossa olivat valtaistuimen perillinen Sigismund ja tytär Anna, leskikuningatar Katarina Stenbock ja kuninkaan sisar Saksi-Lauenburgin herttuatar Sofia Vaasa poikansa Gustafin kanssa sekä kuningashuoneen kanssa sukua olevaa ylhäisaatelia. Juhanan sisaruksista vain Sofia osallistui häihin. Tämä aiheutti sisarusten välille kiistaa, ja Juhana rankaisi Elisabetia ja Ceciliaa muun muassa taloudellisesti.
Vaikein konflikti kuninkaalla oli veljensä Kaarlen kanssa. Hääkutsuun herttua vastasi: "Vaikka olisimme mieluummin ja toivoneet, että Teidän Majesteettinne olisi valinnut korkeamman ja jalomman avioliiton, mutta kun tämä on ollut Teidän Majesteettinne mieleen, toivomme Teidän Majesteeteillenne onnea ja Jumalan siunausta ja rukoilemme Jumalaa, että se tapahtuisi Teidän Kuninkaalliselle Majesteetillenne ja Teidän Kuninkaalliselle Majesteetillenne ja Majesteettienne rakkaille lapsille, maalle ja valtakunnalle hyödyksi ja hyväksi."  Herttuapari kiittää edelleen kutsusta. "Mutta", siinä sanotaan, "sen jälkeen, kun aika on liian köyhä meille, emmekä ole kuulleet sellaisesta juhlallisuudesta, voisimme näin huonona aikana valmistautua kuninkaalliseen juhlaan. Pyydän tästä syystä veljellisesti ja rakkaudella, että Teidän Kuninkaallinen Majesteettinne haluaa meidän ja rakkaan vaimomme olevan veljellisiä ja rakastavasti yhtenäisiä."
Vihkiseremonian toimitti Västeråsin tuomiokirkossa arkkipiispa Andreas Laurentii Björnram, ja sitä seurasivat turnajaiset, joihin herttua Sigismund oli lähettänyt kutsut ja jossa uusi kuningatar jakoi palkinnot. Ericus Jacobi Skinnerus oli kirjoittanut häitä varten latinankielisen ylistysrunon heksametrillä.
Leskikuningatar

Kuninkaan kuoleman jälkeen vuonna 1592 hän eli leskenelatuksella, jota herttua Kaarle yritti rajoittaa. Kuninkaan kuoleman jälkeen hän jäi pitkäksi aikaa Tukholman Tre Kronor-linnaan odottamaan Sigismundin saapumista ja Juhanan hautajaisia, mitä ​​Kaarle vastusti. Kaarle levitti huhua, että Gunilla oli salannut kuninkaan kuolemaa useiden päivien ajan piilottaakseen perintötavarat ja inventoinut taloustavarakamarin. Itse asiassa Kaarle oli ollut asioista hyvin perillä ja saanut säännöllisesti raportteja kuninkaan terveydentilasta. Sigismundin saapuessa Gunilla vaati inventaariota selvitäkseen tilanteesta ja osoitti omistusoikeutensa Juhanan lahjakirjalla.
Hän kuitenkin hankki itselleen niin monia etuja kuin laillisesti pystyi, ja uusi kuningatar Anna Itävaltalainen valitti, että Tukholman Tre Kronor-linna oli epämukava, koska Gunilla oli ottanut suurimman osan siitä mukanaan. Gunilla taisteli Juhanan hänelle testamenttaamasta perinnöstä ja elatuksesta, vaikka Kaarle yritti kiistää hänen oikeuksiaan sillä perusteella, että Gunilla oli saanut liikaa ja että Juhanan testamenttia tulisi pitää laittomana. Sigismund vahvisti kuitenkin Gunillan vaatimukset 18. toukokuuta 1594.
Gunilla vetäytyi Benhammarin tilalle Uplantiin kesällä 1594, jonka hän sai useilla lahjoituskirjeillä tehtynä lahjoituksena, johon kuului 95 tilaa ja 14 torppaa. Juhana III:n toisella lahjoituksella oli myös laajennettu hänen lapsuudenkotinsa Liljestadin perintötilan Skönbergan maita. Testamentissa Gunilla oli saanut poikansa Juhana nuoremman, Itä-Götanmaan herttuan täyden huoltajuuden. Loppusyksystä 1595 hän muutti Bråborgin linnaan Bråvikeniin Itä-Götanmaalle, joka oli perustettu leskentilaksi hänen huomenlahjatiloilleen Dagsbergin, Konungsundin ja Östra Stenbyn pitäjiin.
Hänen omaisuuteensa kuuluivat laajat läänitykset Suomessa, Porin kaupunki ja kuninkaankartano, joissa oli yhteensä 3 000 taloutta. Huomenlahjakirjassa hänelle taattiin myös 30 000 taaleria käteistä. Mutta hän ei koskaan saanut monia luvatuista eduista. Hän neuvotteli turhaan sekä Kaarlen että Sigismundin kanssa saadakseen vuokrat maistaan ja yritti myös saada kruunun maksamaan itselleen 6 000 taaleria, koska oli rahoittanut "sota-asiat" puolisonsa viimeisinä hallitusvuosina.
Gunilla Johansdotter Bielke kuoli Bråborgin linnassa 29. syntymäpäivänään kesäkuussa 1597 kuusi viikkoa kestäneen kuumeisen sairauden jälkeen. Hänet haudattiin 21. tammikuuta 1598 Uppsalan tuomiokirkon Vaasa-kuoriin regaalien kanssa kruunattuna ja valtakunnanomenan sekä valtikan kanssa, toisten tietojen mukaan Kustavilaiseen kuoriin.
Uppsalan linnan Gunilla-kello on nimetty hänen mukaansa.
Aiheesta muualla

Gunilla Bielke Svenskt biografiskt lexikon. (ruotsiksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Kansallisbiografia 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kuningatar Gunilla Bielke n. 1588
Kuningatar Gunilla Bielken vaakuna
Bråborgin linna, Erik Dahlbergin Suecia antiqua et hodierna 1716 mukaan
Käännös suomeksi