stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kanadan Grand Prix 1991

|  Kanadan Grand Prix 1991  |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1991. 

Päivämäärä:  2. kesäkuuta 1991
Sijainti:  Montréal, Quebec, Kanada
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,430 km
Kilpailun pituus:  69 kierrosta, 305,670 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.19,837
Palkintokoroke
Voittaja:   Nelson Piquet   (Benetton-Ford)
Toinen:   Stefano Modena   (Tyrrell-Honda)
Kolmas:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.22,385 (kierroksella 65)
Kanadan Grand Prix 1991 oli 505. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 2. kesäkuuta 1991 Circuit Gilles Villeneuve -radalla. Kilpailun voitti onnekkaasti brasilialainen Nelson Piquet, kun koko kilpailua ylivoimaisesti hallinneen Nigel Mansellin keskittyminen herpaantui viimeisellä kierroksella vaihteen vaihdon sijasta yleisölle vilkutteluun ja auton moottori sammui alle kilometri ennen maalia. Samalla katkesi myös Ayrton Sennan neljä kilpailua kestänyt paalupaikka- ja voittoputki.
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 69 | 1:38.51,4 | 8 | 10 |
| 2 | 4 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 69 | +31,832 | 9 | 6 |
| 3 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 69 | +42,217 | 1 | 4 |
| 4 | 33 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 69 | +1.20,210 | 11 | 3 |
| 5 | 32 |  Bertrand Gachot | Jordan-Ford | 69 | +1.22,351 | 14 | 2 |
| 6 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 68 | Sähköt | 2 | 1 |
| 7 | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ferrari | 68 | + 1 krs. | 18 |   |
| 8 | 26 |  Érik Comas | Ligier-Lamborghini | 68 | + 1 krs. | 26 |   |
| 9 | 21 |  Emanuele Pirro | Dallara-Judd | 68 | + 1 krs. | 10 |   |
| 10 | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Honda | 67 | + 2 krs. | 12 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Ilmor | 61 | Moottori | 23 |   |
| Kesk. | 22 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Judd | 50 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 10 |  Stefan Johansson | Footwork-Porsche | 48 | Kaasuvaijeri | 25 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Ilmor | 42 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 28 |  Jean Alesi | Ferrari | 34 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 29 |  Éric Bernard | Lola-Ford | 29 | Vaihdelaatikko | 19 |   |
| Kesk. | 27 |  Alain Prost | Ferrari | 27 | Vaihdelaatikko | 4 |   |
| Kesk. | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Lamborghini | 27 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 25 | Sähköt | 3 |   |
| Kesk. | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Judd | 21 | Ulosajo | 24 |   |
| Kesk. | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Yamaha | 21 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Ferrari | 20 | Ulosajo | 15 |   |
| Kesk. | 19 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 10 | Jousitus | 5 |   |
| Kesk. | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 4 | Polttoaineruisku | 6 |   |
| Kesk. | 30 |  Aguri Suzuki | Lola-Ford | 3 | Bensavuoto | 22 |   |
| Kesk. | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Porsche | 2 | Kaasuvaijeri | 21 |   |
| DNQ | 18 |  Fabrizio Barbazza | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 8 |  Mark Blundell | Brabham-Yamaha |   |  |  |   |
| DNQ | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Judd |   |  |  |   |
| DNPQ | 14 |  Olivier Grouillard | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 34 |  Nicola Larini | Lambo-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNPQ | 35 |  Eric van de Poele | Lambo-Lamborghini |   |  |  |   |
Muuta

Molemmat Williamsit ensimmäistä kertaa kaudella eturivissä
Piquet saavutti viimeisen F1 GP -voittonsa
Stefano Modenan viimeinen palkintosija
Bertrand Gachotin paras sijoitus (5.sija)
Muuta > Merkkipaalut

Bertrand Gachot: 1. MM-pisteet
Jordan: 1. MM-pisteet
Ford: 4100 MM-pistettä
G: 250. paalupaikka
Muuta > Kuljettajien MM-tilanne

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 40 |
| 2 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 16 |
| 3 |  Alain Prost | Ferrari | 11 |
| 4 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 10 |
|  |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 10 |
| 6 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 9 |
| 7 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 7 |
| 8 |  Jean Alesi | Ferrari | 5 |
| 9 |  JJ-Lehto | Dallara-Judd | 4 |
| 10 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ferrari | 3 |
Muuta > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  McLaren-Honda | 50 |
| 2 |  Benetton-Ford | 19 |
| 3 |  Williams-Renault | 17 |
| 4 |  Ferrari | 16 |
| 5 |  Tyrrell-Honda | 11 |
Reino Niiniranta

Reino Niiniranta (1927 – 12. marraskuuta 2012) oli suomalainen kuvataiteilija ja animaatioelokuvien tekijä. Hän sai Jussi-palkinnon vuonna 1980 lyhytelokuvasarjastaan Jumalten aika, kahdesti valtion elokuvataidepalkinnon ja monia muita palkintoja Suomessa ja ulkomailla.
Niiniranta menestyi animaatioillaan kaitafilmiharrastajien kansainvälisissä kilpailuissa 1960-luvulta lähtien.
Niinirannan silkkipaperia ja pahvia hyödyntävää pala-animaatiotekniikkaa on kutsuttu siluettitekniikaksi ja kollaasianimaatioksi. Hän teki elokuvansa alusta loppuun itse ilman tarkkaa etukäteiskäsikirjoitusta niin, että tarinan yksityiskohdat syntyivät kuvaushetkellä. Selostustekstin ja muut äänet hän mietti vasta kuvallisen tarinan valmistuttua.
Reino Niiniranta on suunnitellut Satakunnan maakuntalipun. Vuonna 1982 Niinirannan ystävistään tekemiä karikatyyrejä oli esillä elokuvateatteri Nordian aulassa Helsingissä. Niiniranta tunnettiin myös harrastajarumpalina.
Filmografiaa

Mies (1971)
Kalevala (1976)
osat Synty, Väinämöinen ja Joukahainen, Sampo, Lemminkäinen, Pohjolan häät, Kullervo ja Sammon ryöstö
Pieni merenneito (1977)
Jumalten aika (1979)
osat Prometheus, Faethon, Daidalos, Kadmos, Midas ja Orfeus
Lohengrin (1982)
Aiheesta muualla

Reino Niiniranta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kalifornia

Kalifornia (engl. ja esp. California) on Yhdysvaltain osavaltio Pohjois-Amerikan länsirannikolla Tyynenmeren rannalla. Osavaltion väkiluku oli 39 538 223 vuonna 2020. Kalifornia on Yhdysvaltain väkiluvultaan suurin osavaltio ja pinta-alaltaan kolmanneksi laajin Alaskan ja Texasin jälkeen.
Osavaltiossa sijaitsevat Yhdysvaltain toiseksi ja viidenneksi suurimmat metropolialueet, Los Angelesin metropolialue sekä San Franciscon lahden ympäristö. Kahdeksan Yhdysvaltain viidestäkymmenestä suurimmasta kaupungista sijaitsee Kaliforniassa: Los Angeles, San Diego, San Jose, San Francisco, Fresno, Sacramento, Long Beach, ja Oakland. Osavaltion pääkaupunki on Sacramento.
Eteläinen Kalifornia on tiheästi asuttu ja suurin osa väestöstä elää korkeintaan 80 kilometrin etäisyydellä Tyynestämerestä.
Osavaltion nimi tulee 1400-luvulla eläneen kirjailija Garci Rodríguez de Montalvon teoksesta Las sergas de Esplandián (ensimmäinen tunnettu painos vuodelta 1510), jossa esiintyy California-niminen saariparatiisi. Kalifornian alue itsenäistyi Espanjasta vuonna 1821 osana Meksikoa. Osa Yhdysvaltoja alueesta tuli vuonna 1848 Meksikon–Yhdysvaltain sodan seurauksena ja osavaltio vuonna 1850. Kalifornian kultaryntäys oli vuosien 1848–1855 välillä tapahtunut kultaryntäys. Siinä Kaliforniaan saapui noin 300 000 ihmistä Yhdysvalloista ja muualta maailmasta etsimään kultaa. Asutus levisi Kaliforniaan kuitenkin verrattain myöhään, sillä se sijaitsee Euroopasta tarkasteltuna kaukana lännessä. San Francisco oli tuolloin syrjäinen kaupunki. Kalifornian kasvuun vaikutti rautateiden rakentaminen ja tällä tavalla Kalifornia yhdistettiin muuhun maahan. Vuonna 1898 Kaliforniassa asui miljoona ihmistä.
Kalifornian talous perustui 1900-luvun alussa maatalouteen ja sieltä löydettyihin öljyesiintymiin. Kalifornia tuotti neljänneksen maailman öljystä vuonna 1930. Myöhemmin Kalifornia on tullut tunnetuksi elokuvateollisuudesta (Hollywood) ja Piilaakson teknologia-alan yrityksistä. Kalifornian talous on yhtä suuri kuin Isolla-Britannialla ja Ranskalla. Kalifornian kasvamiseen merkittäväksi taloudeksi on vaikuttanut Aasiasta tulevat rahtilaivat, jotka tuovat tavaraa kalifornialaisiin satamiin. Kaupankäynti Kiinan kanssa on Kalifornialle tärkeää.
Kaliforniassa on Yhdysvaltojen osavaltioista korkein köyhyysaste. Vuonna 2014 Kalifornian väestöstä 15 miljoonaa oli latinalaisamerikkalaisia. Tämä on noin 40 prosenttia väestöstä. Kalifornialla on yhteinen raja Meksikon kanssa ja rajalla on useita rajanylityspaikkoja.
Maantiede > Sijainti ja maastonmuodot

Kaliforniaa rajoittavat Tyynimeri, Oregon, Nevada, Arizona ja Meksikon Baja California.
Maantieteellisesti se koostuu hedelmällisestä Keskuslaaksosta, vuorijonoista ja aavikoista. Pääosa asutuksesta on viileimmillä rannikon alueilla Tyynenmeren rannalla, erityisesti San Franciscossa, San Joséssa, Los Angelesissa ja San Diegossa. Osavaltion pääkaupunki Sacramento sijaitsee kuitenkin Keskuslaaksossa.
Idässä Keskuslaaksoa rajaa Sierra Nevada, pohjoisessa Kaskadit ja etelässä Tehachapivuoret. Korkein kohta on Mount Whitney Sierra Nevadalla 4 418 metriä. Sierra Nevadan vuoristossa sijaitsee myös Yosemiten kansallispuisto. Etelässä vuorien takana on Mojaven aavikko, jonka koillispuolella sijaitsee Kuolemanlaakso, Pohjois-Amerikan matalin ja kuumin paikka. Tyynenmeren rannalla kasvaa suojeltuja punapuita (Sequoia sempervirens). Ne ovat maailman korkeimpia puita. Mammuttipetäjät (Sequoiadendron giganteum) kasvavat Sierra Nevadalla. Ne ovat tilavuudeltaan maailman suurimpia puita.
Kalifornia tunnetaan maanjäristyksistään, joita esiintyy San Andreasin siirroksen alueella. Alueella on myös aktiivisia tulivuoria, kuten Mammoth Mountain. Lassen Peak -tulivuori purkautui viimeksi vuonna 1917.
Kaliforniassa on usein vaarallisia maastopaloja. Lokakuussa 2003 Etelä-Kalifornian maastopalot polttivat 800 000 eekkeriä (noin 3 200 neliökilometriä), tuhosivat 3 400 kotia ja tappoivat 22 henkeä. Lokakuussa 2006 maastopalojen sammutustöissä kuoli useita palomiehiä.
Yosemiten kansallispuisto
Mount Shasta
Kuolemanlaakso
Maantiede > Ilmasto

Kalifornian ilmasto vaihtelee suuresti paikasta toiseen, sillä osavaltio on pitkä pohjois–eteläsuunnassa, sen länsiosat ovat rannikolla ja itäosat sisämaassa vuorten suojassa, ja korkeuserotkin ovat suuret Kuolemanlaaksosta merenpinnan alapuolelta Mount Whitneylle yli neljän kilometrin korkeuteen.
Suuressa osassa osavaltiota vallitsee välimerenilmasto: kesät ovat kuumia ja kuivia, talvet viileitä ja sateisempia. Kylmä Kalifornian merivirta rannikon lähellä viilentää rannikkoalueiden kesiä, sisämaassa kesät ovat kuumempia. Vuoristossa on vuoristoilmasto. Vuorijonojen takana on aavikkoalueita.
Historia

Ennen eurooppalaisten tuloa Kalifornian alueella asui yli 70 eri intiaaniheimoa, kuten chumashit, pomot ja salinanit.
Ensimmäinen Tyynenmeren rannikkoa tutkinut eurooppalainen oli Juan Rodriguez Cabrillo vuonna 1542, häntä seurasi 37 vuotta myöhemmin Francis Drake 1579. 1700-luvun lopulla espanjalaiset lähetyssaarnaajat perustivat pieniä asumuksia Kalifornian niemimaan pohjoispuolelle. Espanja sai Kalifornian haltuunsa juuri ennen venäläisten tuloa sinne, venäläiset perustivatkin vain muutamia asutuspaikkoja. Meksikon itsenäistyttyä lähetysasemat joutuivat Meksikon hallitukselle, ja ne purettiin ja hylättiin.
Eurooppalaiset siirtolaiset julistautuivat itsenäiseksi Kalifornian tasavallaksi 10. kesäkuuta 1846 kapinoiden Meksikoa vastaan. Presidenttinä oli William B. Ide. Tasavalta kuitenkin päättyi lyhyeen 9. heinäkuuta kommodori John D. Sloatin taistelulaivan purjehdittua San Franciscon lahteen ja vaadittua Kaliforniaa Yhdysvalloille. Vuoden 1847 Meksikon–Yhdysvaltain sodan jälkeen Kalifornia jaettiin valtioiden kesken. Meksikon puoleisesta Baja Californiasta tuli Baja Californian ja Baja California Surin osavaltiot ja Yhdysvaltain puoleisesta Alta Californiasta Yhdysvaltain Kalifornian osavaltio 1850.
Kalifornian kultalöytöjen jälkeen vuonna 1848 alueella alkoi väkiryntäys. Tuolloin Kaliforniassa oli noin 4 000 espanjaa puhuvaa asukasta.
Sisällissodan aikana väki jakaantui pohjoisen ja etelän kannattajiin, ja vaikka Kalifornia liittyi pohjoisen puolelle, molemmille puolille mentiin vapaaehtoisina.
Ensimmäinen rautatie yhdisti rannikot 1869. Kalifornian havaittiin soveltuvan trooppisten hedelmien kasvatukseen ja maanviljelyyn yleensä.
Vuosina 1900–1965 asukasluku kasvoi alle miljoonasta Yhdysvaltain suurimmaksi. Väestö koostuu lukuisista etnisistä ryhmistä ja on monikulttuurinen. Osavaltio on nykyisin Yhdysvaltain teknologian ja elokuvateollisuuden keskus ja merkittävä maataloustuottaja. Kaliforniassa päätettiin sallia kannabiksen viihdekäyttö vuoden 2016 presidentinvaalien yhteydessä suoritetussa äänestyksessä ja ensimmäiset lisensoidut kannabismyymälät avasivat ovensa 1. tammikuuta 2017. Yli 21-vuotiaat voivat ostaa enintään 28 grammaa raakakannabista tai siihen verrattavan määrän muita kannabistuotteita yhdellä ostokerralla. Kotonaan saa kasvattaa enintään kuusi kannabiskasvia. Käyttö julkisilla paikoilla on kuitenkin edelleen kiellettyä.
Hallinto

Kalifornian osavaltion lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Ylähuoneessa eli senaatissa on 40 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 80 jäsentä. Alahuoneen jäsenet valitaan kahdeksi vuodeksi, senaattorit neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Hänet valitaan neljän vuoden välein osavaltion parlamenttivaalien yhteydessä. Vuodesta 2019 kuvernöörinä on toiminut Gavin Newsom. Newsom voitti vaalit jatkokaudelleen marraskuussa 2022.
Kuolemanrangaistus on käytössä Kaliforniassa. 725 vankia odotti kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa tammikuussa 2020. Vuoden 1976 jälkeen osavaltio on suorittanut kolmetoista teloitusta, joista viimeisin suoritettiin 2006. Kuvernööri Gavin Newsom on ilmoittanut, ettei ketään teloiteta hänen kautensa aikana.
Talous > Elinkeinoelämä

Kalifornian bruttokansantuote on noin 3,9 biljoonaa (3 900 000 000 000 Yhdysvaltain dollaria vuonna 2023) ollen suurempi kuin minkään muun Yhdysvaltain osavaltio. Valtiona Kalifornia sijoittuisi seitsemänneksi maailmassa Yhdysvaltain, Kiinan, Japanin, Saksan, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan jälkeen (ostovoiman mukaan).
Kalifornia on myös koti useille merkittäville talouden aloille kuten Hollywood (viihdeteollisuus), Kalifornian Keskuslaakso (maatalous), Piilaakso (tietokoneet ja huipputeknologia) ja viinintuotantoalueet kuten Santa Barbara ja Pohjois-Kalifornian Wine Country.
Tärkeimpiä maataloustuotteita ovat hedelmät, vihannekset, maitotuotteet ja viinit. Piilaakson korkean teknologian alat ajautuivat taantumaan Internet-buumin jälkeen, mutta lääketieteellinen tekniikka, videopelit ja animaatio ovat tuoneet kasvua.
Tammikuussa 2007 jäämyrsky ja kylmä sää tuhosi Los Angeles Timesin mukaan Kaliforniassa appelsiini-, sitruuna- ja sitrussatoa jopa 1,1 miljardin dollarin arvosta.
Kalifornia tuottaa viisi prosenttia sähköstä aurinkoenergialla.
Talous > Liikenne

Los Angelesin kansainvälinen lentoasema ja San Franciscon kansainvälinen lentoasema ovat ensisijaisia solmukohtia Tyynenmeren ylittävälle ja Pohjois-Amerikan itä-länsisuuntaiselle liikenteelle. Osavaltiossa on noin tusina muuta tärkeää siviililentoasemaa ja lukuisia muita laskeutumispaikkoja pienemmille lentokoneille.
Kaikkiaan osavaltiossa on 145 lentoasemaa.
Kalifornian 37 satamasta Long Beachin satama oli rahtimäärillä mitaten Yhdysvaltojen neljänneksi vilkkain, ja Los Angelesin satama yhdeksänneksi vilkkain vuonna 2011.
Yhdysvalloissa Kalifornia on ollut autojen päästöjen sääntelyn edelläkävijä.
Väestö

| Vuosi | Väestö | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1850 | 92 597 | —     |
| 1860 | 379 994 | +310.4% |
| 1870 | 560 247 | +47.4% |
| 1880 | 864 694 | +54.3% |
| 1890 | 1 213 398 | +40.3% |
| 1900 | 1 485 053 | +22.4% |
| 1910 | 2 377 549 | +60.1% |
| 1920 | 3 426 861 | +44.1% |
| 1930 | 5 677 251 | +65.7% |
| 1940 | 6 907 387 | +21.7% |
| 1950 | 10 586 223 | +53.3% |
| 1960 | 15 717 204 | +48.5% |
| 1970 | 19 953 134 | +27.0% |
| 1980 | 23 667 902 | +18.6% |
| 1990 | 29 760 021 | +25.7% |
| 2000 | 33 871 648 | +13.8% |
| 2010 | 37 253 956 | +10.0% |
| 2020 | 39 538 223 | +6.1% |
Kaliforniassa on 478 kaupunkia, joista suurin osa on metropolialueilla. Osavaltion asukkaista 68 % asuu kahdella suurella metropolialueella, Suur-Los Angelesin ja San Franciscon lahden alueella. Väestönlaskennan mukaan Kaliforniassa ei ole selkeää enemmistöryhmää. Espanjaa puhuvia on noin kolmannes, muita merkittäviä ryhmiä ovat aasialaiset, mustat ja intiaanit. Espanjan puhujien ennustetaan olevan enemmistönä vuoteen 2040 mennessä.
Väestö > Suurimpien kaupunkien asukasluvut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 1. | Los Angeles | 3 898 747 |
| 2. | San Diego | 1 386 932 |
| 3. | San José | 1 013 240 |
| 4. | San Francisco | 873 965 |
| 5. | Fresno | 542 107 |
| 6. | Sacramento | 524 943 |
| 7. | Long Beach | 466 742 |
| 8. | Oakland | 440 646 |
| 9. | Bakersfield | 403 455 |
(Tilastot huhtikuulta 2020)
Väestö > Kielet

Vuonna 2005 kalifornialaisista yli 5-vuotiaista puhui äidinkielenään englantia 57,59 % ja espanjaa 28,21 %. Filipino oli kolmanneksi puhutuin kieli 2,04 % osuudella, seuraavana kiina 1,59 %, vietnam 1,4 % ja korea 1,05 %.
Väestö > Uskonnolliset ryhmät

Uskonnollinen jakauma oli vuonna 2014 seuraava:
Kristittyjä – 64 %
Protestantteja – 32 %
Katolisia – 28 %
Muita kristittyjä – 4 %
Juutalaisia – 2 %
Buddhalaisia – 2 %
Hinduja – 2 %
Muslimeja – 1 %
Muita uskontoja – 3 %
Uskonnottomia – 27 %
Kulttuuri

Kaliforniassa on monia tunnettuja yliopistoja. Kalifornian yliopisto toimii kymmenellä kampuksella.
Kaliforniassa on monia tunnettuja huvipuistoja kuten Disneyland.
Kalifornian kulttuurielämälle on ollut tyypillistä yksityisen rahan käyttäminen näyttäviin kulttuurilaitoksiin kuten gallerioihin, museoihin ja konserttisaleihin.
Hollywood ja sen ympäristö ovat vetäneet puoleensa elokuvantekijöitä alan alkuvuosista lähtien. Kalifornian eteläosissa on paljon auringonpaistetta, kohtuulliset lämpötilat, monipuolinen maasto ja paljon erilaista koulutettua työvoimaa tarjolla. 1920-, 1930- ja 1940-lukujen filmitähdet, ohjaajat ja muut kuuluisuudet tungeksivat Hollywoodissa ja rakennuttivat sinne ökykartanoitaan. Toisen maailmansodan jälkeen televisio ja tuotantorakenteiden kehittyminen muuttivat alaa pysyvästi, mutta 2000-luvulla on näkynyt merkkejä Hollywoodin uudesta noususta.
Kultakuumeen aikana San Francisco houkutti kirjailijoita siinä missä teatteri- ja musiikkipiirejäkin. Ensimmäiset Kaliforniassa työskennelleet kirjailijat olivat syntyneet muualla. Toinen sukupolvi, kuten Jack London ja John Steinbeck olivat jo Kaliforniassa syntyneitä. Kultakauden Hollywoodiin muutti myös kirjailijoita, jotka tekivät muun työn ohessa käsikirjoituksia tai kuvasivat paikallista elämänmenoa.
Kalifornian kansalliseläin on karhu (Ursus arctos californicus tai Ursus californicus), kansallispuu punapuu ja kansalliskukka kaliforniantuliunikko.
Urheilu

Kaliforniassa kisattiin talviolympialaiset vuonna 1960 (Squaw Valley) ja kesäolympialaiset vuosina 1932 (Los Angeles) ja 1984 (Los Angeles), sekä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1994. Vuoden 2028 kesäolympialaiset järjestetään Los Angelesissa.
Kaliforniassa on kisattu pitkään moottoriurheilussa. Long Beachissa kisataan joka vuosi IndyCar-sarjan kisa. Myös lainelautailu eli surffaus on suosittua Kaliforniassa.
| Joukkue | Kaupunki | Sarja ja laji |
| --- | --- | --- |
| Oakland Raiders | Oakland | NFL, amerikkalainen jalkapallo |
| San Diego Chargers | San Diego | NFL, amerikkalainen jalkapallo |
| San Francisco 49ers | San Francisco | NFL, amerikkalainen jalkapallo |
| Sacramento Mountain Lions | Sacramento | UFL, amerikkalainen jalkapallo |
| Los Angeles Dodgers | Los Angeles | MLB, baseball |
| Los Angeles Angels of Anaheim | Anaheim | MLB, baseball |
| Oakland Athletics | Oakland | MLB, baseball |
| San Diego Padres | San Diego | MLB, baseball |
| San Francisco Giants | San Francisco | MLB, baseball |
| Golden State Warriors | Oakland | NBA, koripallo |
| Los Angeles Clippers | Los Angeles | NBA, koripallo |
| Los Angeles Lakers | Los Angeles | NBA, koripallo |
| Sacramento Kings | Sacramento | NBA, koripallo |
| Anaheim Ducks | Anaheim | NHL, jääkiekko |
| Los Angeles Kings | Los Angeles | NHL, jääkiekko |
| San Jose Sharks | San José | NHL, jääkiekko |
| Chivas USA | Carson | MLS, jalkapallo |
| Los Angeles Galaxy | Los Angeles | MLS, jalkapallo |
| Los Angeles FC | Los Angeles | MLS, jalkapallo |
| San Jose Earthquakes | San José | MLS, jalkapallo |
| Stockton Cougars | Stockton | AFL, arena football |
| Los Angeles Sparks | Los Angeles | WNBA, koripallo |
| FC Gold Pride | Hayward | WPS, jalkapallo |
Martti Viljanen (professori)

Martti Viljanen (16. maaliskuuta 1949 Iisalmi – 22. toukokuuta 2015 Espoo) oli Aalto-yliopiston rakennusfysiikan professori. Viljanen kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1970. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta vuonna 1976 ja tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1983.
Måns Nilsson Kling

Måns Nilsson Kling (Mauno t. Maunu Kling; 1600–1657) oli vuosina 1638–1640 Uuden-Ruotsin siirtokunnan kuvernööri
Tausta

Maunu Klingin elämästä ennen Uuteen Ruotsiin päätymistä ei tiedetä kovin paljon. Hän oli suomalaista sukua, todennnäköisesti Vaasan seudulta. Myöhemmin hän muutti Smålandiin, jossa hän liittyi armeijan Jönköpingissä. Hän palveli Adolf Hårdin ryksemntissä vuoteen 1636 saakka, jolloin hän erosi upseerina.
Luutnantiksi ylennyt Kling matkasi vuonna 1637 Peter Minuitin johtaman retkikunnan mukana Atlantin yli alueelle, johon Uuden Ruotsin siirtokunta perustettiin. Retken oli organisoinut ja sitä valvoi amiraali Klas Fleming. Hollantilainen siirtomaaherra Samuel Blommaert auttoi järjestelyissä.  Hollannin Länsi-Intian kauppakomppaniaan johtajiin kuuluneen Willem Usselincxin suosituksesta kansleri Axel Oxenstierna oli nimittänyt hollantilaisen Peter Minuitin retkikunnan johtoon.
Retkikunta lähti Göteborgista lokakuussa 1637 ja rantautui Amerikkaan maaliskuun 1638 lopulla. Retkikuntaan kuului kaksi purjealusta, Kalmar Nyckel ja Fågel Grip. Retkikunnan jäsenistöön kuului ruotsalaisia, suomalaisia ja muutamia hollantilaisia.
Saapumisen jälkeen Kling kartoitti siirtokunnan ympäristöä ja osan Delawarejoen suistoa.
Uuden Ruotsin kuvernöörinä

Ensimmäisten maahankintojen ja Fort Christinan siirtokunnan rakentamisen jälkeen Minuit lähti Kalmar Nyckelin matkassa Ruotsiin ja nimitti 15. kesäkuuta Klingin apulaiskuvernööriksi. Minuit kuitenkin kuoli jo Länsi-Intiassa välipysähdyksen aikana St. Christopherilla.
Vuonna 1639 Fågel Grip palasi Fort Christinaan Karibian matkaltaan. Laiva lastattiin turkiksilla, ja huhtikuun lopussa se lähti siirtokunnasta.
Kling jatkoi tehtävässään Fort Christinan kuvernöörinä. Hän ja kaksikymmentäneljä miestä, komissaari Hendrick Huygen, tulkki, vapaa angolalainen orja Anthony Swartz ja 21 sotilasta jäivät odottamaan uusia aluksia.
Vasta huhtikuussa 1640 Peter Hollander Ridder saapui Kalmar Nyckel -laivalla. Hän ryhtyi 17. huhtikuuta uudeksi kuvernööriksi ja vapautti Klingin tehtävistään.