stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Franciscon lahti

| San Franciscon lahti> San Francisco Bay |
| --- | --- |
 Näkymä San Franciscon lahdelle.
 fiSan Franciscon lahti 
Valtio:  Yhdysvallat
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  1 400 km² 
Pituus:  97 km 
Leveys:  5–19 km 
Suurin syvyys:  91  m
Keskisyvyys:  4,3  m
San Franciscon lahti on Tyynestämerestä erkaneva lahti Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Se on noin 97 kilometriä pitkä ja 5–19 kilometriä leveä ja pinta-alaltaan yli 1 400 neliökilometriä. Sen syvyys on keskimäärin vain noin 4 metriä mutta kasvaa lähellä Golden Gaten salmea yli 91 metriin. Lisäksi pohjaan on ruopattu laivaväyliä.
Lahti on kutakuinkin rannikon myötäinen, ja se yhdistyy pohjoisessa San Pablon lahteen ja lännessä Tyyneenmereen Golden Gaten kautta. Golden Gaten eteläpuolella sen erottaa Tyynestämerestä San Franciscon niemimaa ja pohjoispuolella Marinin niemimaa. Lahdella sijaitsee monia saaria, muun muassa Alcatrazin entinen vankilasaari, Treasure Island, Yerba Buena Island ja Angel Island. Joissakin yhteyksissä San Pablon lahti ja Suisun Bay saatetaan lukea osaksi sitä.
Alcatraz aamunkoitteessa San Franciscon lahdella.
San Franciscon lahti on myös Yhdysvaltojen länsirannikon suurin estuaari, johon virtaa vettä Sacramento- ja San Joaquin -joista San Pablon lahden kautta. Makean jokiveden sekoittuminen suolaiseen meriveteen on johtanut suureen biologiseen monimuotoisuuteen ja lajirunsauteen. Alueella sijaitsee runsaasti mutamatalikkoja ja kosteikoita, jotka tarjoavat merkittävän elinympäristön monille lajeille. Sadattuhannet muuttolinnut käyttävät lahtea levähdyspaikkana ja sen vesissä esiintyy yli 130 kalalajia.
Lahden ympäristössä elää 7,7 miljoonaa ihmistä yhdeksän piirikunnan alueella (2020). Sen rannoilla sijaitsee yli 40 kaupunkia, joista suurimpia ovat San Francisco, Oakland ja San José. Lahtea ympäröivä väestökeskittymä on maailman 19. suurin talousalue, jossa sijaitsee kaksi kansainvälistä lentoasemaa ja Yhdysvaltojen 5. suurin satama Oaklandissa – lahti itsessään on maailman hienoimpia luonnonsatamia. Alueen kaupunkeja yhdistää toisiinsa Bay Area Rapid Transit -järjestelmä ja useita siltoja: Richmond–San Rafael Bridge, Golden Gate Bridge (oikeastaan lahden ulkopuolella), San Francisco–Oakland Bay Bridge, San Mateo–Hayward Bridge ja Dumbarton Bridge.
Harrislee

| Harrislee |
| --- | --- |
 Harrislee
 Koordinaatit: 54°48′N, 9°23′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Schleswig-Flensburg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,92 km²
Korkeus:  43 m
Väkiluku:  11 433
 
 www.harrislee.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Harrisleen sijainti Schleswig-Flensburgin piirikunnassa. Pienessä kuvassa piirikunnan sijainti Schleswig-Holsteinin osavaltiossa.
Harrislee (tansk. Harreslev) on kunta Flensburgin kaupungin läheisyydessä Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Tanskan rajan tuntumassa sijaitsevassa Harrisleessa on rajanylityspaikat Bov-Padborg (Pattburg) ja Bov-Kruså (Krusau). Saksan kielen lisäksi Harrisleessa puhutaan tanskaa ja alasaksaa. Kaupungissa asui 11 433 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Harrisleen osa-alueet ovat Harrislee-Feld, Harrislee-Dorf, Slukefter, Niehuus (Nyhus), Kupfermühle (Kobbermølle), Wassersleben (Sosti) sekä Harrisleehof.
Historia

Ensimmäinen maininta Harrisleesta on Schleswigin tuomiokapitulin dokumentissa vuodelta 1352. Kunnan alueella on asuttu jo paljon aiemmin, mistä on todisteena kolme suurta kivihautaa eli dolmenia. Megaliittiperinteeseen kuuluvat dolmenit sijaitsevat Ellundiin ja Wasserslebeniin johtavien teiden varsilla.
Kun Schleswigin herttuakunta (Herzogtum Schleswig) liitettiin Preussiin vuonna 1864, Handewittin seurakuntaan (Kirchspiel Handewitt) kuuluneesta Harrisleesta tuli itsenäinen maalaiskunta. Sitä ympäröivät maalaiskunnat Niehuus, Fröslee, Ellund ja Handewitt sekä Flensburgin kaupunki. Vuoden 1920 rajankäynnissä Harrisleesta tuli rajakunta, Fröslee jäi tuolloin Tanskan puolelle. Vuonna 1928 Harrislee sai oman kirkon.
Tiiliteollisuus oli aikoinaan merkittävä elinkeino Harrisleessa. Nykyisen kunnan alueella on toiminut samanaikaisesti jopa kuusi tiilitehdasta. Viimeisenä lopetettiin Ochsenwegin tehdas kunnan lounaisosassa vuonna 1970. Kaakkoisessa Harrisleefeldissa oli kaksi tiilitehdasta, vuoden 1900 tienoilla kyseinen alue kasvoi yhteen voimakkaasti teollistuneen Flensburger Nordstadtin kanssa.
Toisen maailmansodan jälkeen rajakauppa voimisti Harrisleen talouselämää. Ochsenwegissa sijaitsi laaja teollisuusalue, jossa erityisesti useat tanskalaisyritykset hoitivat Saksan liiketoimintojaan. 1960-luvulta alkaen Harrisleen väestömäärää on kasvattanut eritoten muuttoliike Flensburgista ja kunnasta on kehittynyt Flensburgin lähiö.
Talous, liikenne ja kulttuurielämä

Harrisleen erikoisuutena ovat niin kutsutut rajasupermarketit (Grenzsupermärkte). 1980-luvun alusta alkaen ne ovat verraten huokeine hintoineen olleet Skandinaviasta saapuneiden matkailijoiden suosiossa. Eritoten alkoholi- ja tupakkatuotteet ovat houkutelleet asiakkaita pohjoisesta.
Harrislee sijaitsee moottoritie A 7 varrella. Kunnasta on säännöllinen linja-autoyhteys paitsi Flensburgiin, myös Tanskan puolelle Padborgiin.
Harrisleessa on saksankielisen koulun ohella kaksi tanskalaista koulua, Harreslev Danske Skole ja Kobbermølle Skole. Kunnassa on myös tanskalainen harrastelijateatteri Harreslev Amatørscene. Kunnan tunnetuimmat urheiluseurat ovat TSV Nord Harrislee sekä tanskalainen Verein HKUF (Harreslev-Kobbermølle Ungdomsforening e.V.). Hallitseva laji on käsipallo.
Saksankielisten evankelisen ja katolisen kirkon lisäksi Harrisleessa on tanskalainen evankelinen kirkko. Harrisleessa on kaksi museota: Industriemuseum Kupfermühle e.V. ja Kobbermølle Museum. Erholungswald Wassersleben eli Klueser Wald on puolestaan suosittu virkistysalue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harrislee Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivusto
Bürgerhaus Harrislee. Talossa toimii kunnanvaltuuston lisäksi Harrisleen saksankielinen teatteri.
Salpakankaan koulu

Salpakankaan koulu on Hollolan kuntakeskuksessa sijaitseva peruskoulu. Oppilaita koulussa on noin tuhat. Luokkien 1–9 lisäksi koulussa on esiopetus sekä perusopetukseen valmistava opetus. Vuosiluokilla 3–9 on musiikkipainoitteinen vaihtoehto, johon haetaan pääsykokeella.
Salpakankaan koulurakennukset ovat valmistuneet vuosina 2012–2016. Vanha koulurakennus jouduttiin purkamaan sisäilmaongelmien vuoksi.
Rudolf G. Binding

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rudolf G. Binding. |  Rudolf G. Binding. |  Rudolf G. Binding. |  |
Maa:   Saksa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | Lyriikka |  |
Rudolf Georg Binding (13. elokuuta 1867 Basel Sveitsi – 4. elokuuta 1938 Starnberg Saksa) oli saksalainen kirjailija ja runoilija.
Binding osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla lyriikassa teoksellaan "Reitvorschrift für eine Geliebte".
Rudolf G. Bindingin muistolaatta Traben-Trarbachissa.
Binding ei kuulunut kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen, mutta hän omaksui siitä muutamia kansallisia näkökulmia kuten menemättä Nürnbergin lakien vuoksi naimisiin saksanjuutalaisen sihteerinsä Elisabeth Jungmannin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rudolf Hammarström

Edvard Rudolf Hammarström (26. lokakuuta 1863 Perniö – 27. tammikuuta 1928 Vaasa) oli suomalainen rehtori ja luonnontutkija.
Hammarströmin vanhemmat olivat työnjohtaja ja kauppias Titus Hammarström ja Augusta Langh. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1884. Hän suoritti vielä voimistelunopettajatutkinnon 1885.
Hammarström toimi Turun suomalaisen klassillisen lyseon luonnonhistorian ja maantiedon kollegana 1891–1897 sekä Vaasan suomalaisen reaalilyseon vanhempana lehtorina ja koulun vararehtorina ja rehtorina 1897–1927.
Hammarström teki vuonna 1885 seitsemän kuukautta kestäneen tutkimusmatkan Pohjois-Mongoliaan ja Etelä-Siperiaan yhdessä Karl Johan Ehnbergin kanssa. Matkan aikana kerättiin hyönteisiä mutta Ehnberg ja Hammarström tutkivat myös Kiinan vallan alla olleen Pohjois-Mongolian puolella elänyttä sojoottien paimentolaiskansaa. Myöhemmin Hammarström teki tutkimuksia järvistä ja vedenjakaja-alueista Hämeessä ja Pohjanmaalla. Kesällä 1893 ja 1894 Hammarström teki tutkimuksia Lappajärvellä ja hän julkaisi mittaustensa perusteella 1896 ensimmäisen karkean syvyyskartan Lappajärvestä. Hän kuvasi myös Lappajärven alueen kasvillisuutta ja laati selostuksen Lappajärvellä esiintyvästä kärnäiitti-kivilajista ja sen esiintymisalueesta.
Hammarström toimi Helsingissä vuonna 1902 pidetyn Pohjoismaiden luonnontieteilijöiden kokouksen aikana maantieteellisen ja hydrografisen jaoston sihteerinä. Hän oli jäsenenä Societas pro Fauna et Flora Fennica-seurassa, Maantieteellisessä yhdistyksessä, Suomen maantieteellisessä seurassa ja Vanamo-seurassa.
Rudolf Hammarström oli naimisissa vuodesta 1892 Emmy Cannelinin kanssa.
Julkaisuja

Nimellä R. Hammarström:
Några iakttagelser öfver den Tavastländska vattendelaren. Geografiska föreningen i Finland Helsingfors 1893
Om strandbildningar och marina gränsen i södra Österbotten och angränsande trakter.  Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1901
Leipzig'in ja Dresden'in kotiseutuopilliset koulumuseot: muutamia tietoja teoksessa Vaasan realilyseo. Kertomus lukuvuodesta 1913-1914. Vaasa 1914
Kristallivankila

| Kristallivankila> The Crystal Prison.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Robin Jarvis
Kuvittaja:  Robin Jarvis
Kansitaiteilija:  Robin Jarvis
Kieli:  englanti
Genre:  nuortenkirjallisuus, fantasia
Julkaistu:  1989
Suomennos
Suomentaja:  Osmo Ryytty
Kuvittaja:  Robin Jarvis
Kansitaiteilija:  Robin Jarvis
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2000
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  300
ISBN:  951-23-4055-0
Sarja: Deptfordin hiirten seikkailuja
Edeltävä:  Pimeyden kutsu
Seuraava:  Tilinteon hetki
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kristallivankila on Robin Jarvisin kirjoittama fantasiaromaani. Teos on Deptfordin hiirten seikkailuja -sarjan toinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 1989 ja Osmo Ryytyn tekemä suomennos vuonna 2000. Robin Jarvis on kuvittanut kirjan itse, ja tämä alkuperäiskuvitus on myös kirjan suomennoksessa.
Tarina

Hiirineito Audrey Brown joutuu vanhan rottarouva madame Akkikujun mukana maaseudulle. Hiiriyhteisössä sattuu outoja kuolemantapauksia. Peltohiiri Alice on kateellinen kauniille Audreylle ja koettaa vierittää syyn ikävistä tapahtumista tämän niskaan. Yhteisössä alkavat levitä huhut, joiden mukaan Audrey veljeilee pimeyden voimien kanssa.
Kristana Esperantista Ligo Internacia

La Kristana Esperantista Ligo Internacia (KELI) on esperantoa käyttävien protestanttien järjestö. Se ei ole Esperanton maailmanliiton jäsen mutta tekee yhteistyötä UEA:n kanssa. Järjestö perustettiin vuonna 1911 Antverpenin esperantokongressin aikana.
KELI pyrkii saamaan jäseniä eri protestanttisista yhteisöistä kuten luterilaisuudesta, kalvinismista, metodisteista ja baptisteista, mutta jäseninä on myös katolilaisia ja ortodokseja.
KELI:n tavoitteena on saada aikaan yhteistyötä erilaisten maiden kristittyjen välille ja esperanton avulla levittää sanomaa Kristuksesta.
Aiheesta muualla

http://keli.chez.com
Samick

| Samick Musical Instruments Co> , Ltd. |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  KRX: 002450
Perustettu:  1958
Kotipaikka:  Incheon, Korean tasavalta
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  soitinvalmistus
Tuotteet:  pianot, flyygelit, kitarat ja puhallinsoittimet
Omistaja:  Speco
Kotisivu:  samick.co.kr/eng/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tyypillinen Samick-sähköbasso.
Samick on eteläkorealainen soitinvalmistaja, jonka tuotteita ovat pianot, kitarat, jousisoittimet, rummut sekä puu- ja vaskipuhaltimet. Yritys on yksi maailman suurimmista soitinvalmistajista ja omistaa osuuksia myös monista muista soitinyrityksistä eri puolilla maailmaa.
Flyygelien ja jousisoitinten valmistajana Samick kertoo olevansa maailman suurin. Sen pianomerkkejä ovat Samickin ohella muun muassa Kohler & Campbell ja Knabe. Samick on valmistanut pianoja myös muille yrityksille, kuten Hyundaille, Baldwinille ja Wurlitzerille.
Pianojen ja jousisoitinten lisäksi Samick tuottaa vuosittain noin miljoona kitaraa tehtaissaan Koreassa, Indonesiassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Sen kitaramerkkejä ovat Samick, Abilene, Silvertone ja Greg Bennett Signature Series. Samick on valmistanut kitaroita myös muun muassa Gibsonille ja Fenderille.
Historiaa

Vuonna 1958 perustettu Samick oli yksi Etelä-Korean ensimmäisistä pianovalmistajista yhdessä Chung Eum -yhtiön, Soodo Pianon ja Young Changin kanssa, jotka kaikki perustettiin 1950-luvun loppupuoliskolla. Vuonna 1971 Chung Eum ja Soodo poistuivat markkinoilta, ja korealaisiksi pianonvalmistajiksi jäivät Young Chang ja Samick. Samick lanseerasi vuonna 1960 pystypianomerkin Horugel, mutta vuodesta 1973 käytti pianomerkkinään Samickia. Yhtiö alkoi rakentaa flyygeleitä vuonna 1970 ja digitaalisia pianoja vuonna 1987. Vuonna 1990 Samick valmisti yli 100 tuhatta pystypianoa, 7 583 flyygeliä ja 7 959 digipianoa. Korean ulkopuolelle vietiin pystypianoista vajaa neljännes, flyygeleistä noin 80 prosenttia ja digipianoista noin 40 prosenttia. Vuonna 1990 Samick siirsi valmistusta Korean ulkopuolelle perustamalla pianotehtaan Indonesian Jakartaan. Vuonna 2000 yhtiö valmisti noin 35 tuhatta pystypianoa, 10 tuhatta flyygeliä ja 10 tuhatta digipianoa, mutta viennin osuus oli hieman pienempi kuin vuosikymmen aiemmin. Samickin markkinaosuus maailman pianotuotannosta oli 1990-luvun puolivälissä noin 14 prosenttia.
Kitaroiden valmistuksen Samick aloitti maailmanlaajuisen sähkökitaravillityksen aikoihin vuonna 1965 ja ryhtyi pian yhteistyöhön texasilaisen Hondo-kitaravalmistajan kanssa. 1980-luvun alussa Samick aloitti yhteistyön yhdysvaltalaisten pianovalmistajien Baldwinin ja Wurlitzerin kanssa. Vuonna 1988 Samick-yhtiö listautui Soulin pörssiin ja hankki omistukseensa Kohler & Campbell -pianomerkin.
1990-luvun puolessavälissä Samick joutui taloudellisiin vaikeuksiin, joista se selviytyi vuonna 2003 kun uudeksi omistajaksi tuli korealainen rakennusyhtiö Speco. Pian Samick osti 60 prosenttia saksalaisen Bechstein-pianovalmistajan osakekannasta, mutta luopui omistuksestaan 2009. Vuonna 2004 Samick yritti ostaa korealaisen kilpailijansa Young Changin, mutta kilpailuviranomaiset torjuivat fuusion. Vuonna 2008 Samick osti saksalaisen vuonna 1849 perustetun Seiler-pianotehtaan. Vuonna 2009 Samick osti vähemmistöosuuden saksalaisesta Steinway & Sons -pianotehtaasta, mutta luopui omistuksesta vuonna 2013, kun Steinwayn osti John Paulson.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samick Wikimedia Commonsissa
Samick-kitaroiden faniwiki (englanniksi)
Laivan Greene

Laivan Greene (s. 17. helmikuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Keisha Rayn roolista elokuvassa Jump in! (2007). Lisäksi hän on tehnyt esiintymisiä muun muassa televisiosarjassa All of Us.
Aiheesta muualla

Laivan Greene Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Samiakasvit

| Samiakävykkikasvit |
| --- | --- |
 Meksikonsamiakävykki (Zamia furfuracea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Alakaari::  Siemenkasvit Spermatophytina
Luokka::  Cycadopsida
Lahko::  Cycadales
Heimo::  Samiakävykkikasvit Zamiaceae  Horan.
Katso myös
   Samiakasvit Wikispeciesissä   Samiakasvit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Samiakävykkikasvit eli samiakasvit (Zamiaceae) on käpypalmuihin kuuluva kasviheimo. Siihen kuuluu yhdeksän sukua ja noin 220 lajia. Heimon suurimpia sukuja ovat samiakävykit (Zamia), karrookävykit (Encephalartos) ja Macrozamia.
Sukuja

Bowenia – kuvernöörinkävykit (voidaan sijoittaa myös omaan Boweniaceae-heimoonsa tai saniaiskävykkikasveihin)
Ceratozamia – sarvikävykit
Dioon – kampakävykit
Encephalartos – karrookävykit eli karrookäpypalmut
Lepidozamia – suomukävykit
Macrozamia
Microcycas – siipikävykit, laji siipikävykki (M. calocoma)
Stangeria – saniaiskävykit, laji saniaiskävykki (S. eriopus) (voidaan sijoittaa myös saniaiskävykkikasveihin)
Zamia – samiakävykit (sisältää kolumbiankävykit Chigua)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Zamiaceae
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Zamiaceae
Flora of North America: Zamiaceae (englanniksi)
Samidare (1935)

| Samidare / 五月雨 |
| --- | --- |
 Samidare

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Uraga Dock Company
Kölinlasku:  19. joulukuuta 1934
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1935
Palveluskäyttöön:  19. tammikuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 26. elokuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 712 t (standardi) 2 011 t (kuormattu)
Pituus:  107,5 m (vesiraja)
Leveys:  9,9 m
Syväys:  3,5 m
Koneteho:  42 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  5 x 127 mm/50 type 3 2 x 13 mm ilmatorjuntakonekivääriä 8 x 61 cm torpedoputkea
Samidare (jap. 五月雨) oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 19. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1935 ja valmistui 19. tammikuuta 1937.
Palvelus

Alus upotettiin 26. elokuuta 1944.
Markin kunta

| Markin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Kinna
Kuntakoodi:  1463
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  929,20 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  35 201
 – Väestötiheys:  37,9 as./km²
 
 www.mark.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Markin kunta (ruots. Marks kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Kinna.
Kunnan maapinta-ala on 929,20 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 35 201 henkeä (31.12.2021).
Kunta on osa Sjuhäradin kulttuurimaantieteellistä aluetta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 109,08 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 11,7 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Markin kunta kattaa osan entisestä Markin kihlakunnasta. Alueelle muodostettiin vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan 19 maalaiskuntaa, joista kukin vastasi entistä pitäjää. Kinnan ja Skenen taajaväkiset yhdyskunnat perustettiin vuosina 1924 ja 1941. Vuonna 1947 Kinnan maalaiskunta muutettiin kauppalaksi, ja vuonna 1951 perustettiin Skenen kauppala erottamalla se Örbyn maalaiskunnasta. Ensimmäinen kuntaliitos alueella tehtiin vuonna 1926, jolloin Surtebyn ja Kattungan maalaiskunnat yhdistettiin Surteby-Kattungan maalaiskunnaksi.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat ”suurkunnat”:
Fritsla (Fritsla ja Skephult)
Horred (Horred, Istorp ja Öxnevalla)
Svansjö (Torestorp, Älekulla ja Öxabäck)
Sätila (Hyssna ja Sätila)
Västra Mark (Berghem, Fotskäl, Hajom, Surteby-Kattunga ja Tostared)
Örbyn maalaiskuntaan ja kauppaloihin uudistus ei vaikuttanut.
Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Markin kunta yhdistämällä kaksi kauppalaa ja kuusi maalaiskuntaa. Kinnasta tuli uuden kunnan keskustaajama ja nimensä kunta otti Markin kihlakunnasta, joka kuuluu nykyään osin myös Boråsin kuntaan ja Varbergin kuntaan Hallandin läänisä.
Vaakuna

Kinnan ja Skenen kauppaloilla sekä Sätilan maalaiskunnalla oli aikaisemmin oma vaakuna. Nykyinen kuntavaakuna ei ole mikään näistä.
Kinnan taajaväkinen yhdyskunta
(1934–1946)
Kinnan kauppala
(1947–1970)
Skenen kauppala
(1953–1970)
Sätilan maalaiskunta
(1956–1970)
Väestönkehitys

| Markin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 27 821 | 27 821 |
| 1955 | 1955 |    | 27 477 | 27 477 |
| 1960 | 1960 |    | 27 082 | 27 082 |
| 1965 | 1965 |    | 27 673 | 27 673 |
| 1970 | 1970 |    | 29 000 | 29 000 |
| 1975 | 1975 |    | 30 217 | 30 217 |
| 1980 | 1980 |    | 31 418 | 31 418 |
| 1985 | 1985 |    | 31 708 | 31 708 |
| 1990 | 1990 |    | 33 070 | 33 070 |
| 1995 | 1995 |    | 33 583 | 33 583 |
| 2000 | 2000 |    | 32 951 | 32 951 |
| 2005 | 2005 |    | 33 494 | 33 494 |
| 2010 | 2010 |    | 33 845 | 33 845 |
| 2015 | 2015 |    | 33 906 | 33 906 |
| 2020 | 2020 |    | 34 896 | 34 896 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 3 778 | 11,1 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 1 112 | 3,3 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 2 355 | 6,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 26 661 | 78,6 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 720 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,1 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,4 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 857 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 184 536 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 80 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 21,2 %
18–64-vuotiaat: 58,1 %
65 vuotta täyttäneet: 20,8 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. ”Päiväväestö” (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja ”yöväestö” (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 3,1 | 2,5 |
|   | jalostus | 27,2 | 27,9 |
|   | palvelut | 68,3 | 68,5 |
|   | tuntematon | 1,4 | 1,1 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 12 146 | 15 924 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 76,3 |  |
Taajamat

Kunnassa on 10 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 65,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 11 860 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kinna | 14 776 |
| 2 | Fritsla | 2 293 |
| 3 | Horred | 1 271 |
| 4 | Sätila | 1 059 |
| 5 | Hyssna | 638 |
| 6 | Björketorp | 467 |
| 7 | Torestorp | 419 |
| 8 | Rydal | 402 |
| 9 | Berghem | 360 |
| 10 | Öxabäck | 300 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Skene
Skene on sittemmin kasvanut yhteen Kinnan taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Almered + Bolg
Backäckra + Källäng
Fotskäl
Hagen och Annelund och Ljunglid
Hajom
Holmåkra + Hallagärde + Surteby
Hägnen + Flykanäs
Krok
Kulla (södra delen)
Lillaskog
Nätthult
Sundholmen + Viskabacka
Svansjökulle + Bokeliden
Västergården
Älekulla