stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ken Takakura

Gōichi Oda (jap. 小田 剛一) eli Ken Takakura (jap. 高倉 健; 16. helmikuuta 1931 – 10. marraskuuta 2014) oli japanilainen näyttelijä. Hän nousi kansainväliseen maineeseen muun muassa roolillaan Sydney Pollackin elokuvassa Yakuza – samuraitten kirous (1975).
Kitakyūshūssa syntynyt ja Meijin yliopistosta Tokiossa valmistunut Takakura jatkoi uraansa vanhoille päivilleen saakka. Hän voitti Japanin akatemian parhaan näyttelijän palkinnon neljästi ja oli lisäksi kahdesti epäonnistuneesti ehdolla.
Aiheesta muualla

Ken Takakura Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karibert I

Karibert I:tä esittävä Jean-Joseph Dassyn maalaus 1800-luvulta.
Karibert I (noin 520–567) oli merovingien kuningashuoneeseen kuulunut Neustrian kuningas. Hän oli Klotar I:n ja Ingonden kolmas poika. Klotarin kuoltua vuonna 561 frankkien valtakunta jaettiin hänen poikiensa kesken. Karibert sai pääkaupungikseen Pariisin ja hallittavakseen alueen, joka oli aiemmin ollut Kildebert I:n hallussa. Siihen kuuluivat muun muassa Rouen, Tours, Poitiers, Limoges, Bordeaux ja Toulouse.
Karibert naitti tyttärensä Berthan Kentin kuninkaalle Ethelbertille, joka välitti kristinuskon anglosaksiseen Englantiin.
Karibert oli kaunopuheinen ja sivistynyt, mutta elämäntavoiltaan hillitön, mikä johti ennenaikaiseen kuolemaan. Karibertin kuoltua hänen hallitsemansa maat jaettiin hänen veljiensä Guntramin, Sigebert I:n ja Kilperik I:n kesken.
Puolisot

Ingoberge
Meroflede
Marcovefa
Teodikilde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karibert I Wikimedia Commonsissa
Kartiskalampi (Hirvensalmi)

| Kartiskalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°46′04″N, 26°28′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Koiralampeen 
Järvinumero:  14.851.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,1 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  1,359 km  
Pinta-ala:  4,968 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKartiskalampi 
Kartiskalampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Kuitulan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 330 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,1 metriä mpy.
Katharine Fuge

| Katharine Fuge> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1968 (ikä 55–56) Jersey
Ammatti:  oopperalaulaja (sopraano)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Katharine Fuge (s. 1968 Jersey) on englantilainen sopraano. Hän varttui Kanaalisaarilla ja muutti Lontooseen, jossa hän opiskeli musiikkia ensin The City Universityssa ja sitten Guildhall School of Music and Dramassa.
Fuge on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Gabriel Consortin, Monteverdi-kuoron, English Baroque Soloistsin (ja John Eliot Gardinerin) sekä Bach Cantata Pilgrimagen kanssa. Huhtikuussa 2001 hän esitti Matteus-passiota eri puolilla Alankomaita De Nederlandse BachVerenigingin kanssa. Fuge on esiintynyt muun muassa Wigmore Hallissa. Hänen levyttämiensä teosten joukkoon lukeutuu Johann Sebastian Bachin, Georg Friedrich Händelin ja Antonio Vivaldin teosten tulkintoja.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Kari Turunen (kuoronjohtaja)

Kari Antero Turunen (s. 5. syyskuuta 1962 Joensuu) on suomalainen kuoronjohtaja, tenori ja musiikin tohtori.
Turunen on opiskellut kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa professori Matti Hyökin johdolla. Kuoronjohdon diplomin hän suoritti vuonna 1998, ja vuonna 2000 hän valmistui musiikin maisteriksi. Musiikin tohtorin tutkinnon Turunen suoritti 1500-luvun kirkkomusiikin esittämiskäytännöistä Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa vuonna 2014. Hänellä on opintoja myös Helsingin yliopistosta.
Turunen on toiminut kanadalaisen ammattikamarikuoro Vancouver Chamber Choirin taiteellisena johtajana syyskuusta 2019 alkaen. Suomessa hän toimii renessanssin musiikin esittämiseen keskittyneen I Dodici -lauluyhtyeen toisena johtajana.
Turunen on aiemmin johtanut mm. Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajia vuosina 1990–2002, Akademiska Damkören Lyrania vuosina 1998–2009, Akademiska Sångföreningeniä 2009-2019, Kampin Laulua 2011-2019 sekä Spira Ensembleä 2012-2019. Hän oli vuonna 1993 perustetun lauluyhtye Lumen Valon perustajajäsen ja lauloi yhtyeessä vuoteen 2019.
Turunen toimi Sulasolin toiminnanjohtajana vuosina 1990–1996 ja Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1997–2018.
Turunen valittiin kesäkuussa 2021 vuonna 2023 järjestettävän Tampereen sävel -festivaalin taiteelliseksi johtajaksi.
Kamppailu Jumalasta

| Kamppailu Jumalasta>  12 erää uskosta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jaakko Heinimäki ja Jussi K. Niemelä
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Helsinki-kirjat
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  192
ISBN:  978-952-587417-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kamppailu Jumalasta. 12 erää uskosta on vuonna 2011 ilmestynyt kirja, jossa pappi Jaakko Heinimäki ja ateisti Jussi K. Niemelä keskustelevat uskonnosta. Teoksen julkaisi Helsinki-kirjat.
Vastaanotto

Teos otettiin vastaan uskontotieteilijä Teemu Tairan luonnehdinnan mukaan maltillisen myönteisesti. Kristilliseltä kirjailijalta Antti Nyléniltä teos sai penseän arvion Helsingin Sanomissa.
Keltiberisodat

Keltiberisodat olivat sarja sotia Rooman tasavallan ja keltiberiheimojen välillä Hispaniassa.
Ensimmäinen keltiberisota käytiin vuosina 181-179 eaa.
Toinen keltiberisota käytiin vuosina 154-151 eaa.
Kolmas keltiberisota eli Numantian sota oli viimeinen keltiberisodista. Se käytiin vuosina 143-133 eaa.
Hispanian Lusitaniassa käytiin vuosina 155-139 eaa. myös Lusitanian sota paikallisia heimoja vastaan.
Ken Uston

Ken Uston (12. tammikuuta 1935 New York City, Yhdysvallat – 19. syyskuuta 1987 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen blackjack-ammattilainen, liikemies ja kirjailija. Hänen on arvioitu olleen yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä kortinlaskijoita, mutta hänen aggressiivinen ja huomiota herättävä pelityylinsä vaikeutti muiden blackjack-ammattilaisten menestystä.
Ura

Uston aloitti yliopisto-opinnot 16-vuotiaana Yalen yliopistossa ja suoritti sitten MBA-tutkinnon Harvardin yliopistossa. Hän työskenteli aluksi liikkeenjohdon konsulttina ja siirtyi sitten Pacific Stock Exchange -pörssin varatoimitusjohtajaksi. Vuonna 1974 Uston tapasi blackjack-ammattilaisen Al Francescon ja kiinnostui korttien laskemisesta. Francesco oli kehittänyt korttien laskemiseen "big player" -strategian, jossa ryhmä kortinlaskijoita seuraa pakasta pelattuja kortteja ja kutsuu salaa pöytään ryhmään kuuluvan, isoja panoksia pelaavan pelaajan pakan koostumuksen käännyttyä tilastollisesti pelaajille otolliseksi.
Uston omaksui strategian nopeasti ja siirtyi täyspäiväiseksi blackjack-ammattilaiseksi. Uransa ensimmäisen kuuden kuukauden aikana Uston voitti Nevadan kasinoissa ryhmänsä kanssa 150 000 dollaria (nykyrahassa noin 660 000 euroa). Eräänä iltana hän voitti 27 600 dollaria (nykyrahassa noin 122 000 euroa) 45 minuutissa.
Ustonin suuret panokset, voitot ja pöydästä pöytään siirtyminen herättivät kasinon työntekijöiden huomion. Hänelle annettiin pian porttikielto Nevadan kasinoihin. Uston jatkoi pelaamista Atlantic Cityn kasinoilla, joihin hän myös sai pian porttikiellon. Uston yritti kiertää porttikieltoja naamioitumalla ja käyttämällä peitenimiä. Toisinaan hän joutui kasinon turvamiesten pahoinpitelemäksi kiinni jäätyään. Ustonin voittojen vuoksi kasinot alkoivat kiinnittää enemmän huomiota kortinlaskijoihin ja pyrkivät vaikeuttamaan näiden pelaamista sääntömuutoksilla ja tarkkailulla.
Uston kirjoitti useita kirjoja blackjackista. Hän oli myös jazz-muusikko ja soitti pianoa ja bassoa hotelleissa.
Uston kuoli sydänkohtaukseen Pariisissa 19. syyskuuta 1987.
Kellolampi (Iitti)

| Kellolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Iitti
Koordinaatit:  61°07′26″N, 26°10′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konniveden alue (14.13)
Laskuoja:  oja Konniveteen 
Järvinumero:  14.131.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,3 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  1,106 km  
Pinta-ala:  5,313 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKellolampi 
Kellolampi  on Päijät-Hämeessä Iitissä, Vuolenkosken pohjoispuolella Kelloniemessä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähialueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,3 metriä mpy.
Keskibikol

| Keskibikol |
| --- | --- |
Oma nimi:  Bikol Sentral
Tiedot
Alue:   Filippiinit
Puhujia:  2,5 miljoonaa (1990)
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet keskifilippiiniläiset kielet bikol-kielet
ISO 639-3:  bcl
 Ohje 
Keskibikol on austronesialaisten kielten keskifilippiiniläiseen alaryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Filippiineillä Bicolin alueella. Keskibikolia puhuu äidinkielenä 2,5 miljoonaa ihmistä, mikä tekee siitä puhujamäärältään suurimman bikol-kielen.
Keskiarvostrategia

Keskiarvostrategia tarkoittaa sijoitusstrategiaa, jossa sijoituksia tehdään tasaisin väliajoin. Keskiarvostrategialla hajautetaan ajallista riskiä.
Keskiarvostrategioita on kahta eri tyyppiä:
Hintakeskiarvostrategiassa (cost averaging) ostetaan samaa sijoituskohdetta tasasummalla säännöllisin väliajoin. Tämä strategia sopii esimerkiksi kuukausisäästämiseen. Kun hinta on matalalla, kohdetta saadaan enemmän ja vastaavasti vähemmän, kun hinta on korkea. Keskimääräinen ostohinta jää siten alemmaksi.
Arvokeskiarvostrategiassa (value averaging) ostetaan sijoituskohdetta enemmän silloin, kun sen hinta on laskenut, ja vähemmän silloin, kun sen hinta on noussut.
Karula järv

| Karula järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Viljandimaa
Kunnat:  Viljandin kunta
Koordinaatit:  58°23′50″N, 25°36′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  Uueveski oja
Järvinumero:  VEE2074800
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  70 m
Rantaviiva:  3,014 km
Pinta-ala:  22,1 ha
Keskisyvyys:  4,8 m
Suurin syvyys:  15 m
Valuma-alue:  32,2 km²
 fiKarula järv 
Karula järv (myös Uue-Võidu järv) on Virossa Viljandin kunnassa pari kilometriä Viljandista Viljandimaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvi sijaitsee pari kilometriä Viljandin taajama-alueesta pohjoiseen. Alue järven ympäriltä on peltomaata, mutta järven rantojen rinteet ovat metsämaata tai niittyä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 70,0 m mpy. Järven läpi virtaa Uueveski oja, joka alkaa Võistre järvestä ja joka yhtyy Tänassilma jõgeen Viljandin taajama-alueen itäpuolella. Järveen laskee vain muutama lyhyt pelto-oja, mutta Uueveski oja takia sen Järven valuma-alueen laajuus on 32,2 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys 15 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0011 kuutiokilometriä eli 1,1 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja sen rannalle on rakennettu neljä asuntoa ja rineteeseen pienei asuinalue. Järven itäpuolella sijaitsee Karulan kylä ja sen länsipuolella kulkee pohjoiseen maantie 50.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Ken Thompson

| Ken Thompson |
| --- | --- |
 Ken Thompson ja Dennis Ritchie
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kenneth Lane Thompson
Syntynyt: 4. helmikuuta 1943 (ikä 81) New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kalifornian yliopisto
Instituutti:  Bell Labs
Tutkimusalue:  tietojenkäsittelytiede
Tunnetut työt:  B-ohjelmointikieli, Go-ohjelmointikieli, Unix-käyttöjärjestelmä
Palkinnot:  Turing-palkinto (1983) Japani-palkinto
Aiheesta muualla
cs.bell-labs.co/who/ken
Kenneth Lane Thompson (s. 4. helmikuuta 1943 New Orleans) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja tietotekniikan kehittäjä.
Hän loi B-ohjelmointikielen ja Unix-käyttöjärjestelmän yhdessä Dennis Ritchien kanssa Bell Labsissa. Thompson on myös tutkinut tietokoneshakkia, muun muassa luoden vuoden 1980 WCCC-mestaruuden voittaneen Belle-shakkitietokoneen ja loppupelitietokannan kaikille 6 nappulan ja alle loppupeleille.
Thompson oli mukana kehittämässä Multics-käyttöjärjestelmää ja kehitti Bon-ohjelmointikielen ennen B-kielen kehittämistä.
1970-luvun puolivälissä Thompson lähti hetkeksi Bell Labsilta ja opetti Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella (UCB).
Thompson valmistui elektroniikan ja tietojenkäsittelytieteen maisteriksi Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä vuonna 1966. Hän työskenteli lähes koko työuransa ajan Bell Labs -yhtiössä, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. Tämän jälkeen hän on ollut mukana Google Researchin ryhmissä.
Thompsonille myönnettiin Turing-palkinto vuonna 1983 yhdessä Dennis Ritchien kanssa. Thompsonille ja Ritchielle on myönnetty Japani-palkinto vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Thompsonin kotisivu Bell Labsilla
Ritchie, Dennis M.: KEN, UNIX, AND GAMES (Thompsonista ja hänen osallisuudestaan tietokoneshakin ja muiden pelien kehitykseen)  2001. Ritchie, D.. Viitattu 6.8.2014.
Jääpallon SM-sarjakausi 1978–1979

| SM-sarja 1978–1979 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  OLS
Toinen sija:  Veiterä
Kolmas sija:  HIFK
Paras maalintekijä:  Veikko Niemikorpi, HIFK (51)
Alempi sarjataso:  II-divisioona
  ← 1978 :  1980 → 
Jääpallon Suomenmestaruus kaudella 1978–1979 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä | 18 | 15 | 1 | 2 | 109–38 | 31 |
| Helsingin IFK | 18 | 14 | 2 | 2 | 99–35 | 30 |
| Oulun Luistinseura | 18 | 11 | 3 | 4 | 98–67 | 25 |
| Veitsiluodon Vastus | 18 | 9 | 4 | 5 | 84–53 | 22 |
| Porvoon Akilles | 18 | 7 | 4 | 7 | 61–75 | 18 |
| Warkauden Pallo -35 | 18 | 6 | 3 | 9 | 54–79 | 15 |
| Botnia-69, Helsinki | 18 | 6 | 2 | 10 | 66–78 | 14 |
| Oulun Palloseura | 18 | 4 | 3 | 11 | 54–81 | 11 |
| Mikkelin Kampparit | 18 | 4 | 3 | 11 | 45–72 | 11 |
| Kemin Palloseura | 18 | 1 | 1 | 16 | 34–126 | 3 |
KePS putosi sarjasta. Tilalle nousi Sakta Farten Porvoosta.
Mestaruussarja > Runkosarjan parhaat maalintekijät

| Sija | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Veikko Niemikorpi | HIFK | 51 |
| 2. | Leo Segerman | Veiterä | 42 |
| 3. | Matti Alatalo | OLS | 32 |
| 4. | Seppo Laakkonen | WP-35 | 31 |
| 5. | Pekka Vartiainen | Akilles | 22 |
| 5. | Seppo Siiskonen | Botnia | 22 |
| 5. | Eero Hamari | OLS | 22 |
| 8. | Kauko Rautiainen | HIFK | 20 |
| 8. | Asko Eskola | OLS | 20 |
| 10. | Martti Aarni | Vastus | 19 |
| 11. | Markku Suorsa | OPS | 17 |
Pistepörssin voitti Veikko Niemikorpi 64 pisteellä.
Välierät

Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 | Ottelu 1 | Ottelu 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Veitsiluodon Vastus | 6–11 | Lappeenrannan Veiterä | 5–7 (2–4) | 1–4 (0–3) |
| Oulun Luistinseura | 9–6 | Helsingin IFK | 5–1 (2–1) | 4–5 (1–3) |
Pronssiottelu

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Helsingin IFK | 3–2 (2–1) | Veitsiluodon Vastus |
Loppuottelu

| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Lappeenrannan Veiterä | 3–5 (2–4) | Oulun Luistinseura |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Oulun Luistinseura
2.: Lappeenrannan Veiterä
3.: Helsingin IFK
4.: Veitsiluodon Vastus
Suomenmestarit

OLS:n joukkue: Rauno Kaikkonen, Yrjö Ervasti, Antti Ervasti, Timo Okkonen, Kalevi Immonen, Pertti Kärenaho, Pekka Liikanen, Esa Määttä, Kalevi Alatalo, Eero Hamari, Asko Eskola, Ari Vanha-Aho, Matti Karhumaa, Toivo Orava, Pasi Kalliokoski, Kari Moilanen. Valmentaja: Pentti Hiltunen
Kaikki on mahdollista (veistos)

Villu Jaanisoo, Kaikki on mahdollista, 2009.
Kaikki on mahdollista oli Villu Jaanisoon vuonna 2009 paljastettu veistos Helsingin Viikissä. Se oli Helsingin yliopiston Viikin kampuksen ympäristöteos.
Teos poltettiin 10. tammikuuta 2018.
Sijainti ja teos

Teos sijaitsi infokeskus Koronan vieressä olevassa puistikossa. Se kuvasi nurmikolla istuvaa gorillaa. Lähes viisi metriä korkea hahmo oli koottu käytetyistä autonrenkaista.
Viesti

Villu Jaanisoo halusi tuoda teoksellaan esille kysymykset ihmisen alkuperästä, vastuusta ja tulevaisuudesta. Gorilla oli hänen mukaansa muistutus niistä uhanalaisista eläinlajeista, joiden elinalue on ihmisen toiminnan myötä kutistunut.
Valitsemalla käytetyksi materiaaliksi käytetyt autonrenkaat taiteilija nosti esille ekologisen näkökulman. Jaanisoo toivoi, että eläin toisi iloa viikkiläisille, sekä vastapainoa tutkimustyölle ja opiskelulle yliopistossa.
Pessi Raution mukaan autonrenkaista tehty gorillaveistos oli ensisilmäyksellä humoristinen, mutta loppukatsannossa vakava kommentti. Kun tajusi teoksen sijaitsevan biotieteiden laitosten ympäröimänä, voi kysyä onko kaikki tosiaan mahdollista?
Materiaalit

Jaanisoo on käyttänyt taiteessaan erilaisia materiaaleja, kuten kiveä, tv-kuvaputkia, kaiuttimia, terästä, tulitikkuja, lasia, loisteputkia, puuta, kumia, kuparia, jäätä ja savea. Materiaalien moninaisuus nykykuvanveistossa on peräisin jo 1980-luvun ”uudesta brittiläisestä kuvanveistosta”, se kuinka monia aineita kuvanveistäjä voi käyttää taiteellisen tarkoituksensa saavuttamiseen.
Jaanisoo näkee julkisen taiteen tilanteen muuttuvana. Sanaa ”kuvanveistäjä” on alettu käyttämään uudelleen. Hän toteaa, että jos sisällön pitäisi olla ratkaiseva, niin eihän sillä pitäisi olla väliä, onko teos savea, tai vaikka suklaata.
Kaikki on mahdollista oli Valtion taideteostoimikunnan tilaustyö. Se voitti vuonna 2006 järjestetyn kutsukilpailun Helsingin yliopiston Viikin kampuksen ympäristöteoksesta. Jaanisoo totesi, että Viikin teos oli ympäristötaidekilpailu, johon hän esitti ainoana veistoksen. Hän totesi: ”Mutta nyt onkin kuulemma mahdollista, että ympäristötaidetta on myös objektimainen teos, joka käsittelee teemanaan ympäristöä.”
Teoksen tuhoaminen

Teos tuhottiin polttamalla 10. tammikuuta 2018. Tuhopoltosta epäilty mies saatiin kiinni 1. helmikuuta 2018. Hänet vangittiin todennäköisin syin törkeästä vahingonteosta epäiltynä. Vuotta myöhemmin syyteharkinta päättyi syyttämättäjättämispäätökseen, eikä tuhopolttajaa näin ollen saatu tietoon.
Aiheesta muualla

Veistos Helsingin taidemuseon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Keskiarvon keskivirhe

Keskiarvon keskivirhe on tilastollinen tunnusluku, joka kuvaa kuinka paljon keskimäärin otoskeskiarvot poikkeavat populaation keskiarvosta. Matemaattisesti se määritellään:
\sigma _{\bar {x}}={\frac {\sigma }{\sqrt {n}}}{\text{, jossa }}\sigma {\text{ = populaation hajonta ja }}n{\text{ = otoskoko}}
Keskiarvon keskivirheen avulla voidaan arvioida hyvin otoskeskiarvo estimoi koko populaation keskiarvoa. Määritelmästä voidaan päätellä, että estimointia voidaan parantaa otoskokoa kasvattamalla. Samoin jos koko populaation hajonta on pientä, voidaan otoskeskiarvojen avulla estimoida koko populaation paremmin kuin sellaisten populaatioiden, joiden hajonta on suurta.
Kambakkht Ishq

| Kambakkht Ishq |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sabbir Khan
Käsikirjoittaja:  Kiran Kotrial Anvita Dutt Guptan Ishita Mohitra Sabbir Khan
Tuottaja:  Sajid Nadiadwala
Säveltäjä:  Anu Malik
Pääosat:  Akshay Kumar Kareena Kapoor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Nadiadwala Grandson Entertainment
Levittäjä:  Eros International Netflix
Ensi-ilta:  3. heinäkuuta 2009
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kambakkht Ishq (suomeksi ”Uskomaton rakkaus”)  on vuonna 2009 ilmestynyt Sabbir Khanin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintakomediaelokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akshay Kumar  | … |  Viraj Shergill   |
|  Kareena Kapoor  | … |  Simrita "Sim" Rai   |
|  Aftab Shivdasani  | … |  Lavanya "Lucky" Shergill   |
|  Amrita Arora  | … |  Kamini Sandhu   |
|  Vindu Dara Singh  | … |  Gulshan "Tiger" Shergill   |
|  Kirron Kher  | … |  Dolly Bindra   |
|  Javed Jaffrey  | … |  Keswani   |
|  Rajesh Khera  | … |  Dr. Ali   |
|  Boman Irani  | … |  lääkäri   |
|  Brandon Routh  | … |  hän itse   |
|  Denise Richards  | … |  oma itsensä   |
|  Sylvester Stallone  | … |  hän itse   |
|  Holly Valance  | … |  oma itsensä   |
Soundtrack

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Singer(s) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Om Mangalam | RDB & Nindy Kaur | 4.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lakh Lakh | Neeraj Shridhar | 5.15 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Bebo | Alisha Chinai | 4.19 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kambakkht Ishq | KK, Sunidhi Chauhan | 4.51 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kyun | Shaan & Shreya Ghoshal | 5.29 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Om Mangalam – Reprise | RDB, Nindy Kaur | 4.35 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Lakh Lakh (Electro Dhol House Remix) | Eric Pillai | 4.02 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Bebo (Club Mix) | Kilogram K & G | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kambakkht Ishq (Remix) | Kilogram K & G | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Kyun (Female) – Reprise | Shreya Ghoshal | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Welcome To Hollywood | Karsh Kale, Anushka Manchanda | 2.11 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kambakkht Ishq Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jääpallon SM-sarjakausi 1981–1982

| SM-sarja 1981–1982 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  OLS
Toinen sija:  HIFK
Kolmas sija:  Akilles
Pudonneet joukkueet:  JPS
Paras maalintekijä:  Veikko Niemikorpi, HIFK (44)
Alempi sarjataso:  I-divisioona
  ← 1981 :  1983 → 
Jääpallon Suomen mestaruus 1982 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Luistinseura | 18 | 15 | 1 | 2 | 111–50 | 31 |
| Porvoon Akilles | 18 | 13 | 1 | 4 | 89–47 | 27 |
| Helsingin IFK | 18 | 12 | 0 | 6 | 95–57 | 24 |
| Oulun Palloseura | 18 | 10 | 1 | 7 | 64–39 | 21 |
| Warkauden Pallo -35 | 18 | 10 | 1 | 7 | 70–57 | 21 |
| Veitsiluodon Vastus | 18 | 6 | 2 | 10 | 58–71 | 14 |
| Lappeenrannan Veiterä | 18 | 6 | 1 | 11 | 52–85 | 13 |
| Botnia-69 | 18 | 6 | 1 | 11 | 52–87 | 13 |
| Mikkelin Kampparit | 18 | 4 | 1 | 13 | 47–75 | 9 |
| Jyväskylän Seudun Palloseura | 18 | 3 | 1 | 14 | 39–109 | 7 |
JPS putosi sarjasta suoraan. Kampparit säilyi karsinnan jälkeen. Sarjaan nousi Keminmaan Pallo.