stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Black Rose (Thin Lizzy)

| Black Rose Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Pariisi ja Lontoo joulukuu 1978- helmikuu 1979
 Julkaistu: 13. huhtikuuta 1979
 Tuottaja(t): Tony Visconti
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 38.49
 Levy-yhtiö: Vertigo Records  Warner Bros 
Listasijoitukset
  2.  8.  15.  81.
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Live and Dangerous 1978 | Black Rose 1979 | Chinatown 1980 |
Black Rose: A Rock Legend on Thin Lizzyn yhdeksäs studioalbumi.
Black Rose ilmestyi vuonna 1979. Se nousi Britannian albumilistalla toiseksi ja on listasijoitusten perusteella yhtyeen menestynein levy siellä. Sitä vastoin Yhdysvalloissa yhtyeen menestys alkoi levyn ilmestyessä jo hiipua, ja listasijoitus oli vasta 81.
Levyllä soittaa kitaraa yhtyeelle jo aikaisemmin tuttu Gary Moore Brian Robertsonin jätettyä yhtyeen monien vaiheiden jälkeen. Gary Moore lähti pian levyn julkaisun jälkeen yhtyeestä keskittyäkseen soolouraansa. Täten Black Rose on ainut levy, jolla Gary Moore oli täysipäiväisesti mukana. Aikaisemmin hän oli ollut mukana vierailevana artistina.
Albumilla on Thin Lizzyn historian toinen "Sarah"-niminen kappale. Ensimmäinen, vuoden 1972 Shades of a Blue Orphanage -albumilta löytyvä kappale kertoo Phil Lynottin isoäidistä ja toinen Black Rose -albumilta löytyvä on omistettu Lynottin vastasyntyneelle tyttärelle. Päätöskappale "Róisín Dubh" on sikermä irlantilaisia perinnelauluja Lynottin ja Mooren sovittamana (Róisín Dubh on iiriä ja tarkoittaa mustaa ruusua (black rose)). Singlenä julkaistusta "Waiting for an Alibi" -kappaleesta (Britannian single-listan 9. sija) tehtiin promovideo ja siitä tuli vakionumero yhtyeen konserteissa. "Got to Give It Up" kertoo päihdeongelmista, jotka alkoivat tulla esille yhtyeen jäsenten keskuudessa levyn teon aikana.
Albumilla vierailivat Rainbow- ja Dio-yhtyeistä tuttu Jimmy Bain ja 1980-luvulla suureen menestykseen noussut Huey Lewis.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Do Anything You Want To" | Lynott | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Toughest Street in Town" | Gorham, Lynott, Moore | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "S&M" | Downey, Lynott | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Waiting for an Alibi" | Lynott, Moore | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Sarah" | Lynott, Moore | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Got to Give It Up" | Gorham, Lynott | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Get Out Of Here" | Lynott, Ure | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "With Love" | Lynott | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Róisín Dubh (Black Rose): A Rock Legend" | Lynott, Moore | 7.06 |  |  |  |  |  |  |
| Remasteroidun version (2011) bonus-cd |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Just the Two of Us" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "A Night in the Life of a Blues Singer" (pitkä versio)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Rockula (Rock Your Love)" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Don't Believe a Word" (hidas versio)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "Toughest Street in Town" (erilainen versio)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "S&M" (Nassau, 1978)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Got to Give It Up" (Nassau, 1978)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "Cold Black Night" (Nassau, 1978)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "With Love" (Nassau, 1978)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Black Rose" (Nassau, 1978)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Brian Downey (rummut)
Scott Gorham (kitara)
Phil Lynott (basso, laulu, 12-kielinen kitara)
Gary Moore (kitara)
Lisäksi:
Huey Lewis - huuliharppu kappaleissa "Sarah" ja "With Love"
Jimmy Bain - Basso kappaleessa "With Love"
Aiheesta muualla

Black Rose (Thin Lizzy) Discogsissa. (englanniksi)
Hiilidioksidipäästöt

Hiilidioksin kierto
Hiilen kiertokulku
Hiilidioksidipäästöt
Hiilidioksidin geologinen varastointi
Hiilinielu
Hiilidioksidin talteenotto
Hiilivuoto
Hiilijalanjälki
Hiilidioksidiekvivalentti
Hiilidioksidipäästöt syntyvät palamisreaktioissa, joista lopputuotteena on muun muassa hiilidioksidikaasua. Hiilidioksidipäästöt ovat lisääntyneet fossiilisten polttoaineiden käytön lisääntymisen mukana. Myös esimerkiksi liha, maito, maatalous ja sementin tuotanto synnyttää hiilidioksidipäästöjä. Päästöt ovat osallisena ilmastonmuutokseen, jota kutsutaan kasvihuoneilmiöksi.
Hiilidioksidipäästöjä yritetään vähentää muun muassa Kioton ilmastosopimuksella ja suosittelemalla käyttämään joukkoliikennettä.
Monet kaupungit ovat sitoutuneet CO2-päästöjen vähentämiseen: Lontoo  −20 % (1990–2010) ja −60 % (2050), New York −20 % (1995–2010).
Organisaatiot kompensoivat aiheuttamiaan hiilidioksidipäästöjä tukemalla hiilidioksidipäästöjä rajoittavia toimia organisaationsa ulkopuolella. Päästöjen kompensoinnissa organisaatio ostaa päästövähennyksiä, jotka ovat tulleet esimerkiksi energiatehokkuudesta.
Liikenteen päästövähennykset Suomessa

Eri toimenpiteiden vaikutukset vuoden 2030 päästöihin miljoonina tonneina hiilidioksidiekvivalenttia ovat seuraavat:
Liikenteen päästökiintiöjärjestelmä: jopa 1,55.
Polttoaineveron korotus 200 euroon hiilidioksiditonnilta (150 euroa 2025): 0,9–1.
Biopolttoaineiden jakeluvelvoite 34,4 prosenttiin (biokaasut mukaan): 0,211.
Autonvalmistajien päästöraja 40 prosenttiin: 0,106.
Kevyen liikenteen ja joukkoliikenteen sekä liikennepalveluiden edistäminen kaupunkiseuduilla: 0,065–0,1.
Ruuhkamaksut Helsingin seudulle, Tampereelle ja Turkuun: 0,062–0,095.
Taloyhtiöiden latausinfran tuki 5,5 Meur: 0,015–0,08.
Täyssähköauton hankintatuen korotus 6 000 euroon vuosina 2021–2025: 0,0003–0,002.
Autoveron poisto täyssähkö-, hybridi- ja kaasuautoilta: 0,0001–0,0063.
Autoveron poisto: päästöt kasvavat hieman.
Useissa tutkituissa toimissa vähennysten kustannukset olivat hyvin korkeita. Siksi olisi tärkeää vertailla eri toimien kustannustehokkuutta. Biokaasulla saisi 0,211 miljoonan CO2-tonnin vähennyksen, miljoonan henkilöautomatkan muuttamisella rataliikenteeksi 0,0096 miljoonan CO2-tonnin. Liikenteen hiilitonnin vähentäminen maksoi 100–300 euroa vuonna 2020. Polttoaineveron laskentaperusteena on 77 euroa/tCO2.
Aiheesta muualla

Carbon dioxide emissions (CO2), metric tons of CO2 per capita (CDIAC) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (mdgs.un.org)
Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat

Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry (vuoteen 2022 Suomen Nuorisokirjailijat r.y.) on suomalainen valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjailijoiden yhdistys. Se perustettiin 8. lokakuuta 1946. Yhdistyksen tavoitteena on edistää lasten ja nuorten lukemista sekä siihen liittyvää julkaisu- ja palkintotoimintaa. Yhdistys jakaa Topelius-palkintoa, Arvid Lydecken -palkintoa ja Pääskynen-palkintoa.
Yhdistyksen puheenjohtaja on Elisabet Aho.
Aiheesta muualla

Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry
Strathspey

Glenfiddichin panimo Dufftownissa
Strathspey (gaeliksi Srath Spè) on Speyjoen laakso Skotlannin Morayn hallinnollisella alueella.
Strathspey on Skotlannin viskintuotannon keskuksia. Alueen pääkaupunki on Grantown-on-Spey, jossa on runsaat 2 000 asukasta.
Strathspeyssä asui englantilainen kirjailija Desmond Nethersole-Thompson.
Chinatown (albumi)

| Chinatown Thin Lizzy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Lontoo huhtikuu- elokuu 1980
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1980
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Thin Lizzy & Kit Woolven
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 41.02
 Levy-yhtiö: Vertigo Records  Warner Bros 
Listasijoitukset
  7.  13.  20.  120.
Thin Lizzyn muut julkaisut
| Black Rose: A Rock Legend 1979 | Chinatown 1980 | Renegade 1981 |
Chinatown on irlantilaisen Thin Lizzy -yhtyeen albumi vuodelta 1980. Albumilla soittaa kitaraa Gary Mooren tilalle pysyväksi jäseneksi tullut Snowy White. Kosketinsoittimia albumilla soittaa Darren Wharton, josta tuli albumin julkaisun jälkeen täysivaltainen jäsen yhtyeeseen. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat "Killer on the Loose" (Britannian single-listan 10. sija) ja nimikappale "Chinatown" (21. sija).
Kappaleet

"We Will Be Strong" (Lynott) – 5:11
"Chinatown" (Brian Downey, Scott Gorham, Lynott, Snowy White) – 4:43
"Sweetheart" (Lynott) – 3:29
"Sugar Blues" (Downey, Gorham, Lynott, White) – 4:22
"Killer on the Loose" (Lynott) – 3:55
"Having a Good Time" (Lynott, White) – 4:38
"Genocide (The Killing of the Buffalo)" (Lynott) – 5:06
"Didn't I" (Lynott) – 4:28
"Hey You" (Downey, Lynott) – 5:0
Kappaleet > Remasteroidun version (2011) bonus-cd

"Don't Play Around" (single-versio)
"We Will Be Strong" (single-versio)
"Sugar Blues" (City Hall, Cork, 1980)
"Whiskey in the Jar" (City Hall, Cork, 1980)
"Are You Ready" (City Hall, Cork, 1980)
"Chinatown" (City Hall, Cork, 1980)
"Got to Give It Up" (RDS Hall, Dublin, 1980)
"Dear Miss Lonely Hearts" (RDS Hall, Dublin, 1980)
"Killer on the Loose" (Hammersmith Odeon, 1981)
"Chinatown" (editoitu versio)
"Chinatown" (Soundcheck, Cork, 1980)
"Don't Play Around" (Soundcheck, Hammersmith, 1980)
"Sweetheart" (Soundcheck, Hammersmith, 1980)
"Didn't I" (Soundcheck, Cork, 1980)
"Hey You" (Soundcheck, Cork, 1980)
Muusikot

Phil Lynott - basso, laulu, kosketinsoittimet
Scott Gorham - kitara, taustalaulu
Snowy White - kitara, taustalaulu
Brian Downey - rummut, perkussiot
Darren Wharton - kosketinsoittimet, taustalaulu
Midge Ure - kosketinsoittimet, urut
Tim Hinkley - sähköpiano
Stefan Larsson

| Stefan Larsson |
| --- | --- |
 Larsson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hans Tage Stefan Larsson
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1964 (ikä 60)
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, teatterinjohtaja
Aiheesta muualla
IMDb
Hans Tage Stefan Larsson (s. 19. kesäkuuta 1964) on ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja norjalaisen Den Nationale Scene -teatterin johtaja vuodesta 2020. Hän on johtanut myös Aarhusin teatteria ja kööpenhaminalaista Betty Nansenin teatteria. Larsson näytteli jo lapsena sekä teatterissa että elokuvissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefan Larsson Wikimedia Commonsissa
Svensk Filmdatabas (ruotsiksi) (englanniksi)
Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2006

Suunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2006 järjestettiin 7.–14. toukokuuta Viron Otepäässä. Sekä miehet että naiset kilpailivat kolmella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Suomi voitti kolme kultamitalia, Ruotsi ja Sveitsi kaksi sekä Ranska yhden.
Søren Kierkegaard

| Søren Kierkegaard |
| --- | --- |
 Kierkegaardin serkun Niels Christian Kierkegaardin 27-vuotiaasta Søren Kierkegaardista tekemä piirros.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Søren Aabye Kierkegaard
Syntynyt: 5. toukokuuta 1813 Kööpenhamina, Tanska-Norja
Kuollut: 11. marraskuuta 1855 (42 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Koulutus ja ura
Koulukunta:  mannermainen filosofia, eksistentialismin edelläkävijä
Vaikutusalueet:  uskonto, teologia, estetiikka, etiikka, psykologia
Tunnetut työt:  Filosofisia muruja, Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus
Opettaja:  Poul Martin Møller, Frederik Christian Sibbern ja Hans Lassen Martensen
 Nimikirjoitus
Søren Aabye Kierkegaard (5. toukokuuta 1813 Kööpenhamina – 11. marraskuuta 1855 Kööpenhamina) oli tanskalainen teologi, filosofi ja uskonnollinen kirjailija, joka on vaikuttanut merkittävästi sekä kristilliseen teologiaan, fenomenologiaan että eksistentialismiin. Hän sai vaikutteita kristillisestä perinteestä, antiikin kreikkalaisesta filosofiasta, saksalaisesta idealismista ja romantiikan ironiasta.
Elämä

Søren Kierkegaard eli lapsuutensa Länsi-Jyllannissa seitsenlapsisen perheen nuorimpana. Hänen kauppiasisänsä Michael Kierkegaard oli älykäs, uskonnollinen ja usein synkkämielinen hahmo. Sørenin isän vaikutus tämän henkiseen kehitykseen oli merkittävä. Søren Kierkegaard tuli ylioppilaaksi 1830 ja ryhtyi opiskelemaan teologiaa. Samalla hän osallistui riehakkaasti opiskelijaelämään. Vuonna 1838 Kierkegaard koki uskonnollisen herätyksen. Hän aloitti laajan kirjallisen tuotantonsa, josta suuren osan hän julkaisi salanimellä. Kierkegaard suoritti teologian kandidaatin tutkinnon vuonna 1840 ja väitteli teologian maisteriksi (nykyinen tohtorintutkinto) vuonna 1841. Hän ei kuitenkaan hakeutunut papiksi tai akateemiselle uralle. Vuonna 1841 hän erosi rakastetustaan Regine Olsenista vuoden kihlauksen jälkeen. Kierkegaard eli enimmäkseen isänsä hankkimalla varallisuudella, jonka turvin hän kykeni kirjoittamaan ja julkaisemaan teoksiaan ja Øieblikket-sanomalehteä. Kierkegaard teki koko elämänsä aikana vain kolme kuukautta palkkatyötä, latinan opettajana borgerdydskolenissa (”porvarillisen hyveen koulu”).
Kierkegaardilla oli nuoruudesta lähtien selässä kyttyrä tai selkärangan kaareutuma.
Kierkegaardin teos Joko – tai (Enten – Eller, 1843) herätti huomiota, mutta muiden teosten myynti oli kirjailijan omana aikana vähäistä. Viimeisenä elinvuotenaan Kierkegaard arvosteli valtionkirkkoa. Kierkegaardin mukaan kirkon ei tulisi olla etuoikeuksien puolustaja. Valtionkirkon edustajien tulisi hänen mukaansa tunnustaa liberaalien ja sosialistien oikeutettu kritiikki ja suuntautua vallankäytön sijasta kristilliseen uskoon.
Kierkegaard kuoli 11. marraskuuta 1855 kuninkaallisessa Frederikin sairaalassa Kööpenhaminassa kahdeksan viikon sairauden jälkeen. Sairaalaan hän joutui äkillisistä alaruumiin halvausoireista, jotka aiheuttivat myös inkontinenssia. Kuolinsyyn arvellaan johtuvan siitä, että hän putosi lapsena puusta, minkä komplikaatiot sitten aiheuttivat kuoleman 42-vuotiaana. Kuolintodistuksen kuolinsyyn kohdalla on kysymysmerkki.
Muistaminen

Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Kierkegaardin kuvan yhden Boeing 737-800 -lentokoneensa pyrstöön.
Teokset > Merkittävimmät filosofiset teokset

Enten – Eller (1843, suom. aforistinen avausjakso Välisoittoja, lukuja nimellä Mozart-esseet sekä kaunokirjallinen Viettelijän päiväkirja)
Frygt og Bæven (1843, suom. Pelko ja vavistus)
Gjentagelsen (1843, suom. Toisto, kaunokirjallisuutta)
Philosophiske Smuler (1844, suom. Filosofisia muruja)
Begrebet Angest (1844, suom. Ahdistus)
Stadier paa Livets Vei (1845, ensimmäinen osa suom. In vino veritas, kaunokirjallinen)
Afsluttende uvidenskabelig Efterskrift (1846, suom. Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus, filosofinen pääteos)
En literair Anmeldelse (1846)
Kjerlighedens Gjerninger (1847, suom. Rakkauden teot)
Lidelsernes evangelium. Christelige Taler (1848, suom. Kärsimysten evankeliumi)
Sygdommen til Døden (1849, suom. Kuolemansairaus)
Indøvelse i Christendom (1850)
Teokset > Suomennetut teokset

Teoksia, osa 1. Itsensä-koettelemiseksi.  ((Til selvprøvelse, 1851.) Suomentanut G. A. Heman)  Porvoo:  WSOY, 1907.
Teoksia, osa 2. Joko – tahi. Katkelma elämästä.  ((Forførerens dagbog, teoksesta Enten – eller, 1843.) Suomentanut V. A. Koskenniemi)  Porvoo:  WSOY, 1907.
Kedon kukka ja taivaan lintu. Kolme puhetta.  ((Lilien paa marken og fuglen under himlen. Tre gudelige Taler, 1849.) Suomentanut Heikki Linnove)  Porvoo:  WSOY, 1915.  – 2. tarkistettu painos 1939. – 3. painos: Helsinki: WSOY, 1990.  ISBN 951-0-16158-6.
Anti-climacus: Kuolemansairaus. Kristillis-psykologinen kehitelmä mielenylennykseksi ja herätykseksi.  ((Sygdommen til døden. En christelig psychologisk Udvikling til opbyggelse og opvækkelse. Af Anti-Climacus, udgivet af S. Kierkegaard, 1849.) Suomentanut J. A. Hollo)  Porvoo:  WSOY, 1924.
Rakkauden teot. Muutamia kristillisiä mietteitä puheiden muodossa.  ((Kjerlighedens gjerninger. Nogle christelige overveielser i talers form, 1847.) Suomentanut J. Hollo)  Porvoo:  WSOY, 1926.
Kärsimysten evankeliumi. Kristillisiä puheita.  ((Lidelsernes evangelium. Christelige taler, 1847.) Suomentanut Niilo Syvänne)  Porvoo:  WSOY, 1948.
Viettelijän päiväkirja.  (Forførerens dagbog, teoksesta Enten – eller, 1843.) Suomentanut V. A. Koskenniemi (2. tarkistettu painos. 1. painos 1907 nimellä Joko – tahi)  Porvoo:  WSOY, 1960 (3. painos 1989).
Ahdistus.  ((Begrebet angest, 1844.) Suomentaneet Eila ja Johan Weckroth)  Jyväskylä:  Gummerus, 1964.  – Puutteellinen suomennos.
Välisoittoja.  ((Alkuteos sisältyy teokseen Enten – eller, 1843.) Suomentanut Torsti Lehtinen)  Helsinki:  Kirjapaja, 1988 (2. painos 1997).  ISBN 951-621-882-2
In vino veritas.  ((In vino veritas, ilmestynyt teoksessa Stadier paa livets vei. Studier af forskjellige, 1845.) Suomentanut Torsti Lehtinen)  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-21011-0
Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus.  ((Afsluttende uvidenskabelig efterskrift til de philosophiske smuler, 1846.) Suomentanut Torsti Lehtinen)  Helsinki:  WSOY, 1992 (4. painos 2001).  ISBN 951-0-18119-6
Pelko ja vavistus. Dialektista lyriikkaa.  ((Frygt og bæven. Dialektisk lyrik, 1843.) Suomentanut Torsti Lehtinen)  Helsinki:  WSOY, 2001.  ISBN 951-0-25138-0
Toisto.  ((Gjentagelsen, 1843.) Suomentanut Olli Mäkinen)  Jyväskylä:  Atena, 2001.  ISBN 951-796-234-7
Mozart-esseet.  ((De umiddelbare erotiska stadier, eller, Det musikalsk-erotiske, teoksesta Enten – eller, 1843.) Suomentanut Olli Mäkinen)  Helsinki:  Like, 2002.  ISBN 951-578-939-7
Filosofisia muruja.  ((Philosophiske smuler, eller, En smule philosophi, 1844.) Suomentanut Janne Kylliäinen)  Helsinki:  Summa, 2004.  ISBN 952-5418-09-X
Eräänlainen kiusaus. Søren Kierkegaardin ajatuksia luovuudesta.  (Valikoima mietelmiä teoksesta Päättävä epätieteellinen jälkikirjoitus. Suomentanut Torsti Lehtinen)  Turku:  Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-268-001-3
Kirjallisuutta

Alex, Ben: Søren Kierkegaard. Ajattelijan elämä.  ((Søren Kierkegaard. An Authentic Life, 1997.) Suomennos: Tytti Träff, Torsti Lehtinen)  Helsinki:  Kirjapaja, 1998.  ISBN 951-625-508-6
Barrett, Lee C.: Eros and Self-Emptying. The Intersections of Augustine and Kierkegaard.  (Kierkegaard as a Christian Thinker)  Michigan:  Wm. B. Eerdman, 2013.  ISBN 978-0-8028-6805-3  (englanniksi)
Eronen, Annika: Usko Arkhimedeen pisteenä. Niin & näin, 2001, nro 3.  Artikkelin verkkoversio. (PDF)
Lehtinen, Torsti: Søren Kierkegaard. Intohimon, ahdistuksen ja huumorin filosofi.  Helsinki:  Kirjapaja, 1990.  ISBN 951-625-022-X
Lehtinen, Torsti: Eksistentialismi. Vapauden filosofia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2002.  ISBN 951-625-723-2
Lippitt, John & Pattison, George (toim.): The Oxford Handbook of Kierkegaard.  Oxford:  Oxford University Press, 2013.  ISBN 978-0-19-960130-1  (englanniksi)
Mäkinen, Olli: Moderni, toisto ja ironia. Søren Kierkegaardin estetiikan aspekteja ja Joseph Hellerin Catch-22.  (Väitöskirja)  Oulu:  Oulun yliopisto, 2004.  ISBN 951-42-7267-6  Teoksen verkkoversio (PDF).
Thielst, Peter: Elämä ymmärretään taaksepäin, mutta se täytyy elää eteenpäin. Kertomus Søren Kierkegaardista.  ((Livet forstås baglaens, men må leves forlaens. Historien om Sören Kierkegaard, 1994.) Suomentanut Torsti Lehtinen)  Helsinki Porvoo Juva:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23455-9
Thulstrup, Marie Mikulová: Kierkegaard i kristenlivets historie.  (Väitöskirja)  København:  C. A. Reitzels Forlag, 1991.  ISBN 87-7421-710-0  (tanskaksi)
Vainio, Olli-Pekka: Ihmiseksi tuleminen. Søren Kierkegaardin teologia.  Helsinki:  Kirjapaja, 2004.  ISBN 951-607-091-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Søren Kierkegaard Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Søren Kierkegaard Wikisitaateissa
Aiheesta muualla > Teoksia

Søren Kierkegaardin teoksia. Christian Classics Ethereal Library. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Ensyklopedia-artikkeleita

McDonald, William: Søren Kierkegaard The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
McDonald, William: Søren Kierkegaard The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Vaikutusvaltaisimpia läntisiä filosofeja
Sokrates
Platon
Aristoteles
Augustinus
Tuomas Akvinolainen
Thomas Hobbes
René Descartes
Baruch Spinoza
John Locke
Gottfried Leibniz
George Berkeley
David Hume
Jean-Jacques Rousseau
Voltaire
Immanuel Kant
G. W. F. Hegel
Arthur Schopenhauer
Karl Marx
Søren Kierkegaard
John Stuart Mill
Friedrich Nietzsche
Bertrand Russell
Ludwig Wittgenstein
Edmund Husserl
Martin Heidegger
Jean-Paul Sartre
Boeing 737, jonka pyrstöön Kierkegaardin kuva on maalattu.
Strathmore (Maryland)

Strathmoren musiikkikeskus konserttisaleineen ja koulutustiloineen.
Strathmore on kartano ja kulttuurikeskus North Bethesdassa Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa lähellä maan pääkaupunkia Washington D.C.:tä. Vuonna 1981 perustettuun kulttuurikeskukseen valmistui vuonna 2005 lähes 2 000-paikkainen konserttisali, jota käyttävät Baltimoren ja Annapolisin sinfoniaorkesterit sekä National Philharmonic at Strathmore -orkesteri. Siirtomaatyylinen kartanorakennus on peräisin vuodelta 1899, ja sitä käytetään muun muassa kamarimusiikkikonserttien ja taidenäyttelyiden pitopaikkana. Kartanon 4,5 hehtaarin kokoisella alueella sijaitsee myös veistospuisto ja ulkoilmakonserttien pitopaikkana toimiva paviljonki.
Strathmoren kulttuurikeskusta palvelee Washingtonin metron asema nimeltä Grosvenor–Strathmore.
Käännös suomeksi
Herakles

Herakles ja Hydra. Antonio Pollaiolon maalaus. Uffizin taidemuseo, Firenze.
Eros (keskellä) yhdistää Herakleen (oikealla) ja Iolauksen. Etruskien pronssinen rituaalimalja, 4. vuosisata eaa., Cista Ficoroni, Villa Giulia, Rooma.
Herakles (m.kreik. Ἡρακλῆς) tai Herkules (lat. Hercules) on kreikkalaisen mytologian sankarihahmo, Zeuksen poika ja puolijumala, joka suoritti 12 urotyötä ja liittyi kuoltuaan jumalten joukkoon.
Elämäntarina

Herakles oli ylijumala Zeuksen ja kuningatar Alkmenen poika, jonka synty on kreikkalaisen mytologian tyypillinen jumalan ja ihmisen kohtaamistarina: Zeus huijasi Alkmenea valepuvussa, tämän aviomiehen hahmossa. Tyypillistä on myös, että Zeuksen vaimo Hera vainosi mustasukkaisuuttaan Heraklesta. Hera yritti estää Herakleen syntymän ja tämän kasvettua aikuiseksi ajoi hänet hulluuskohtaukseen, jossa Herakles surmasi ensimmäisen vaimonsa Megaran ja heidän kaikki lapsensa, toisten lähteiden mukaan vain lapsensa. Delfoin oraakkeli langetti Herakleelle rangaistuksen, jonka mukaan tämän täytyi suorittaa kymmenen urotyötä veriviholliselleen kuningas Eurystheukselle. Urotyöt suoritettuaan Herakles tulisi kuninkaaksi ja saisi kuolemattomuuden. Eurystheus hylkäsi urotöistä kaksi - Lernan Hydran ja Augeiaan tallit - joten määräksi tuli 12. Herakleen toinen vaimo oli jonkin aikaa Omfale.
Myöhemmin Herakles surmasi Hydran vereen kastetulla nuolella kentauri Nessoksen, joka oli yrittänyt raiskata hänen kolmannen vaimonsa Deianeiran. Viimeisillä hetkillään Nessos esitti katuvaista ja uskotteli Deianeiralle, että hänen verestään ja siemennesteestään sekoitettavalla juomalla tämä voisi tarvittaessa elvyttää miehensä rakkauden. Myöhemmin, kun Deianeira uskoi miehensä rakkauden hiipuvan itseään kohtaan, hän pyysi miehensä palvelijaa Likhasta viemään tälle paidan, joka oli kastettu tähän nesteeseen. Herakleen puettua paidan päälleen hänen lihansa kuoriutui irti. Päästäkseen tuskistaan Herakles valmisti itselleen rovion ja pyysi sytyttämään sen, mihin Filoktetes (toisissa versioissa Iolaos tai Poias) ainoana suostui. Hän sai lahjaksi Herakleen jousen ja nuolet, jotka myöhemmin ratkaisivat Troijan sodan. Herakles paloi ja liittyi jumalten joukkoon.
Urotyöt

Herakleen urotyöt yleisimmässä aikajärjestyksessä:
Urotyöt > Nemean leijona

Ensimmäinen tehtävä oli paikallista väestöä terrorisoineen Nemean leijonan taljan hakeminen. Herakleen ampuma nuoli kimposi leijonan otsasta, jonka jälkeen Herakles meni leijonan luokse ja kuristi sen, Zeuksen lähettämän Athenen suoman rohkeuden turvin. Kuristamisen jälkeen Herakles nylki leijonan sen omilla kynsillä, koska mikään muu ei leijonan turkkia läpäissyt. Leijonan taljaa hän käytti myöhemmin panssarinaan ja päätä kypäränään.