stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kanal – kirottujen tie
Tuotanto

Puolan kotiarmeija eli Armia Krajowa käynnisti Varsovan kansannousun Neuvostoliiton joukkojen lähestyessä Saksan miehittämää kaupunkia elokuussa 1944. Ideana oli vapauttaa Puolan pääkaupunki ennen neuvostojoukkojen saapumista. Puna-armeija pysäytti kuitenkin tarkoituksellisesti etenemisensä ja saksalaisten onnistui kukistaa kapina. Kapinan aikana sai surmansa tuhansia puolalaisia taistelijoita ja satojatuhansia siviilejä. Jerzy Stefan Stawiński oli ollut Puolan kotiarmeijan komppanian komentaja. Sodan jälkeen hän julkaisi omiin kokemuksiinsa perustuvan tarinan Kanal kirjallisuusjulkaisussa Twórczość, ja kehitti edelleen siihen pohjautuvan elokuvakäsikirjoituksen.
Käsikirjoitus oli Neuvostoliiton johtamassa Itä-Euroopassa arkaluontoinen, mutta yhteiskunta alkoi vapautua Neuvostoliiton johtaja Josif Stalinin kuoltua vuonna 1954. Hänen seuraajansa Nikita Hruštšovin kaudella tiukka sensuuri löyheni. Ideaan elokuvasta suhtauduttiin nyt kommunistien hallitsemassa Puolassa kuitenkin nihkeästi. Valtio hyväksyi sen tuotannon lopulta paljolti koska hiljattain perustetun tuotantoyhtiö Kadrin edustaja Tadeusz Konwicki lobbasi sen puolesta. Elokuvan ohjaajaksi valikoitui Andrzej Wajda.
Elokuvan kuvaukset alkoivat Varsovassa vuonna 1956. Monet kuvauksista tehtiin paikallisella studiolla P. P. Film Polski. Ulkoilmakohtauksia tehtiin myös Varsovan vanhankaupungin raunioilla, joista kaikkea ei vielä oltu jälleenrakennettu maailmansodan jälkeen. Viemäreihin kohdistuviin kohtauksiin rakennettiin yksityiskohtaiset lavasteet kuvaaja Jerzy Lipmanin johdolla.
Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa Varsovassa 20. toukokuuta 1957. Elokuva sai aluksi jonkin verran kritiikkiä kotimaassaan, koska sen tarinaa pidettiin epäsankarillisena ja liian synkkänä.
Elokuva esitettiin Ranskassa Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 1957. Se sai jaetun tuomariston erikoispalkinnon yhdessä Ingmar Bergmanin elokuva Seitsemäs sinetti kanssa. Vastaanotto kriitikkojen taholta Ranskassa oli hyvä, mikä vaikutti myös kriitikkojen myöhempiin mielipiteisiin elokuvan kotimaassa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 1961, jossa sitä esitettiin muutamassa taide-elokuvateatterissa.
Aiheesta muualla

Kanał Filmpolski.pl -tietokanta. (puolaksi)
Andrzej Wajda: Kanał (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Kanal artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive) Criterion Collection -verkkosivustolla. (englanniksi)
Karhunpää (Pori)

| Karhunpää |
| --- | --- |
 Promenadikeskus Karhunpäässä.
Kaupunki:  Pori
Suuralue:  Keskikaupunki
Kaupunginosa nro:  4
Väkiluku:  1 229 (2013)
Postinumero(t):  28100
Karhunpää (ruots. Björnen) on Porin IV kaupunginosa. Karhunpäähän sijoittuu suuri osa kaupungin ydinkeskustan toiminnoista. Rakennuskanta koostuu suurin osin kerrostaloista lukuun ottamatta suojeltuja, historiallisesti tärkeitä puutaloja. Karhunpään alue rajoittuu Etelä- ja itäpuistoon, Itsenäisyydenkatuun ja Isolinnankatuun.
Uudisrakentaminen on ollut viime vuosina hyvin vilkasta. Uusin rakentamiskohde on Europa-kortteli, joka sijaitsee Eteläpuiston ja Itsenäisyydenkadun kulmakorttelissa.
Aiheesta muualla

Karhunpää Pori-tiedossa (poritieto.com)
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Kartanonmäki

Kartanonmäki tarkoittaa suomen kielessä useissa tapauksissa paikkaa, jolla kartanon päärakennus mahdollisine talousrakennuksineen on sijainnut tai jonka jäänteet siellä edelleen sijaitsevat. Kartanonmäkiä on muun muassa Jämsässä, Seinäjoella, Sysmässä, Padasjoella, Tammelassa, Myrskylässä, Hollolassa ja Asikkalassa.
Kartanotalouden päättymisen jälkeen on kartanonmäestä voinut tulla kylä tai merkittävä kulmakunta, kun maita jaettiin siirtoväelle, jolloin alueen väkiluku kasvoi pienen kylän mittoihin.
Kartanonmäki (Asikkala), talo
Kartanonmäki (Hollola), Messilän kartano
Kartanonmäki (Jämsä)
Kartanonmäki (Myrskylä), Myrskylän kartano
Kartanonmäki (Orimattila)
Kartanonmäki (Padasjoki)
Kartanonmäki (Seinäjoki)
Kartanonmäki (Sysmä)
Kartanonmäki (Tammela)
Karjamaa

| Karjamaa |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Põhja-Tallinn
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,97 km²
Väkiluku (1.1.2018):  5 247
 – Väestötiheys:  5 409,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karjamaa on asuinalue (vir. asum) Põhja-Tallinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria ja väkiluku 5 247 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 32 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karjamaa Wikimedia Commonsissa
Kairlampi (Luumäki, Kiurula)

| Kairlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°56′38″N, 27°42′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.192.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,1 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,526 km  
Pinta-ala:  1,816 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKairlampi 
Kairlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Kiurulan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,1 metriä mpy.
Kamila Lićwinko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kamila Lićwinko vuonna 2015  |  Kamila Lićwinko vuonna 2015  |  Kamila Lićwinko vuonna 2015  |  |
Maa:  Puola
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lontoo 2017 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sopot 2014 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Portland 2016 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Praha 2015 | korkeushyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Kazan 2013 | korkeushyppy |  |
Kamila Lićwinko (o.s. Stepaniuk, s. 22. maaliskuuta 1986 Bielsk Podlaski) on puolalainen korkeushyppääjä. 184 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Lićwinko edustaa KS Podlasie Białystok -seuraa.
Lićwinko voitti vuoden 2014 sisäratojen MM-kilpailuissa Puolan Sopotissa kultaa tuloksella 200. Hän jakoi voiton yhdessä Venäjän Marija Kutšinan kanssa. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista hän saavutti pronssia. Vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Lićwinko voitti pronssia tuloksella 194.
Lićwinko on osallistunut viisi kertaa MM-kilpailuihin. Berliinissä 2009 hän karsiutui ja Moskovassa vuonna 2013 hän sijoittui seitsemänneksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Lićwinko oli finaalin neljäs tuloksella 199. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia tuloksella 199. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 198. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli yhdeksäs ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa yhdestoista. Hän osallistui EM-kilpailuihin vuonna 2014 ollen finaalin yhdeksäs. Kesäuniversiadeissa 2013 Lićwinko voitti kultaa tuloksella 200.
Lićwinkon valmentajana toimii Michał Lićwinko.
Ennätykset

Ulkoradoilla
199 cm (Opole 2013, Peking 2015, Szczecin 2016, Lontoo 2017)
Sisäradoilla
202 cm (Toruń 2015)
Kapreomysiini

| --- | --- |


Kapreomysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 11003-38-6
ATC-koodi: J04AB30
PubChem CID: 3000502
DrugBank: DB00314
Kemialliset tiedot
Kaava: C25H44N14O8 
Moolimassa: 668,706
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Kapreomysiini (CM, myyntinimi Capastat) on antibiootti. Kapreomysiiniä on käytetty tuberkuloosin hoidossa niin kutsuttuna toisen linjan eli sekundäärisenä lääkkeenä. Kapreomysiini voitiin ottaa käyttöön muiden vastaavien ”ensilinjan” primaaristen lääkkeiden hoitovaikutuksen ollessa tehottomia.
Kapreomysiinin tuotenimi oli Capastat. Lääkettä annosteltiin parenteraalisti eli i.m.-ruiskeina. Sivuvaikutukset olivat streptomysiinin tyyppiset. Annostus oli 1 g eli 1 000 mg/vrk.
Kapreomysiiniä on pidetty streptomysiiniä vähemmän myrkyllisenä ja sopivampana erityisesti vanhuksille.
Lääkityshoidon aikana kuitenkin suositeltiin korvalääkärin konsultaatiota. Kapreomysiinillä oli ototoksisia haittavaikutuksia.
Kapreomysiini on kapreomysiini IA:n ja kapreomysiini IB:n seos.
Kapreomysiinejä

Kapreomysiini IA, C25H44N14O8, CAS-numero 37280-35-6
Kapreomysiini IB, C25H44N14O7, CAS-numero 33490-33-4
Kapreomysiini IIA, C19H32N12O7, CAS-numero 62639-89-8
Kapreomysiini IIB, C19H32N12O6, CAS-numero 62639-90-1
Aiheesta muualla

PubChem: Capreomycin (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Capreomycin (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
DrugBank: Capreomycin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Capreomycin (englanniksi)
ChemBlink: Capreomycin (englanniksi)
ChemBlink: Capreomycin IIA (englanniksi)
ChemBlink: Capreomycin IIB (englanniksi)
Kalužsko-Rižskaja

| Kalužsko-Rižskaja Калужско-Рижская |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  Moskovan metro
Reitti:  Novojasenevskaja–Medvedkovo
Avattu:  1. toukokuuta 1958
Tekniset tiedot
Pituus:  37,6 km
Asemia:  24
Raideleveys:  1 520 mm
Kalužsko-Rižskaja (ven. Калужско-Рижская) on Moskovan metron kuudes linja. Sen ensimmäinen osuus avattiin 1. toukokuuta 1958. Alun perin erilliset Rižskajan (rakennettu 1958) ja Kalužskon (rakennettu 1962) linjat yhdistyivät, kun osuus Oktjabrskajan ja Prospekt Miran asemien välillä valmistui vuonna 1971.
Linjan pituus on 37,6 kilometriä ja siinä on 24 asemaa.
Asemat

Medvedkovo (Медведково)
Babuškinskaja (Бабушкинская)
Sviblovo (Свиблово)
Botanitšeski sad (Ботанический сад)
VDNH (ВДНХ)
Aleksejevskaja (Алексеевская)
Rižskaja (Рижская)
Prospekt Mira (Проспект Мира), vaihtoyhteys Koltsevaja-linjalle
Suharevskaja (Сухаревская)
Turgenevskaja (Тургеневская), vaihtoyhteys Sokolnitšeskaja- ja Ljublinsko-Dmitrovskaja-linjoille
Kitai-gorod (Китай-город), vaihtoyhteys Tagansko-Krasnopresnenskaja-linjalle
Tretjakovskaja (Третьяковская), vaihtoyhteys Zamoskvoretskaja- ja Kalininskaja-linjoille
Oktjabrskaja (Октябрьская), vaihtoyhteys Koltsevaja-linjalle
Šabolovskaja (Шаболовская)
Leninski prospekt (Ленинский проспект)
Akademitšeskaja (Академическая)
Profsojuznaja (Профсоюзная)
Novyje Tšerjomuški (Новые Черёмушки)
Kalužskaja (Калужская)
Beljajevo (Беляево)
Konkovo (Коньково)
Tjoplyi Stan (Тёплый Стан)
Jasenevo (Ясенево)
Novojasenevskaja (Новоясеневская)
Rakennusvaiheet

| Osuus | Avattu | Pituus |
| --- | --- | --- |
| Prospekt Mira–VDNH | 1. toukokuuta 1958 | 4,5 km |
| Oktjabrskaja–Novyje Tšerjomuški | 13. lokakuuta 1962 | 12,6 km |
| Novyje Tšerjomuški–Kalužskaja (väliaikainen) | 15. huhtikuuta 1962 | 14,1 km |
| Oktjabrskaja–Kitai-gorod | 30. joulukuuta 1970 | 3,1 km |
| Prospekt Mira–Kitai-gorod | 31. joulukuuta 1971 | 3,1 km |
| Novyje Tšerjomuški-Beljajevo | 12. elokuuta 1974 | 2,2 km |
| VDNH-Medvedkovo | 30. syyskuuta 1978 | 8,1 km |
| Šabolovskaja | 6. marraskuuta 1980 | - |
| Beljajevo – Tjoplyi Stan | 6. marraskuuta 1987 | 2,9 km |
| Tjoplyi Stan – Novojasenevskaja | 17. tammikuuta 1990 | 3,6 km |
| Yhteensä: | 24 asemaa | 37,8 km |
Karin Ahrland

| Karin Ahrland |
| --- | --- |
 Ahrland vuonna 1970.
Ruotsin sairaanhoitoministeri
 Thorbjörn Fälldinin III hallitus 1981–1982  
Kansanedustaja
 1976–1989  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karin Margareta Ahrland
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1931 Torshälla, Ruotsi
Kuollut: 30. elokuuta 2019 (88 vuotta) Brösarp, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  juristi, poliitikko, diplomaatti
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Tutkinnot:  Lundin yliopisto
Karin Margareta Ahrland (20. heinäkuuta 1931 – 30. elokuuta 2019) oli ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän oli koulutukseltaan juristi ja toimi kansanedustajana vuosina 1976–1989. Hän oli sairaanhoidosta vastaava ministeri Thorbjörn Fälldinin kolmannessa hallituksessa vuosina 1981–1982 ja Ruotsin valtiopäivien oikeusvaliokunnan puheenjohtaja 1985–1989. Vuosina 1970–1976 hän johti Fredrika Bremer-förbundet -järjestöä. Poliittisen uransa jälkeen Ahrland siirtyi diplomaatiksi ja toimi Ruotsin pääkonsulina Kanadassa ja suurlähettiläänä Uudessa-Seelannissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karin Ahrland Wikimedia Commonsissa
Kaidi Finland

| Sunshine Kaidi (Finland) New Energy Co>  Oy  (Kaidi Finland) |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Toimitusjohtaja:  Olli-Pekka Viljakainen
Kotipaikka:  Espoo, Suomi
Toimiala:  biopolttoaineet
Emoyhtiö:  Sunshine Kaidi New Energy Group
Kotisivu:  www.kaidi.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaidi Finland, virallisesti Sunshine Kaidi (Finland) New Energy Co. Oy, on uusiutuvaan energiaan erikoistunut yhtiö, joka suunnittelee Kemiin toisen sukupolven biopolttoaineteknologiaa hyödyntävää biopolttoainejalostamoa . Alun perin vuonna 2019 avautuvaksi suunnitellun jalostamon investointiarvo on noin miljardi euroa ja biojalostamo toisi 150 työpaikkaa. Kaidi Finlandin investointi liittyy Euroopan unionin määräämään liikennepolttonesteiden biopolttoaineosuuteen, joka astuu voimaan vuonna 2020. Jalostamo tuottaisi vuodessa 200 000 tonnia toisen sukupolven biopolttoainetta, josta 75 % olisi uusiutuvaa dieseliä ja 25 % uusiutuvaa bensiiniä.
Kaidi Finlandin ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi tuli entinen RKP:n puheenjohtaja, europarlamentaarikko, ministeri ja kansanedustaja Carl Haglund..
Yhtiö on kuitenkin lykännyt investointipäätöstään.  Tarkoitus on odottaa ainakin EU:n uusiutuvan energian direktiivin liittämistä Suomen lainsäädäntöön, mikä tapahtuu vuoden 2020 jälkeen.
Kemin biojalostamo

Kemiin suunniteltu Kaidi Finlandin biopolttoainejalostamo tuottaisi vuosittain 200 000 tonnia biopolttoainetta, josta 75 % olisi biodieseliä ja loput 25 % biobensiiniä . Polttoaineen raaka-aineena jalostamolla käytettäisiin pääasiassa energiapuuta sekä lisäksi korjuutähteitä ja metsäteollisuuden ylijäämämateriaaleja .
Biojalostamon vuosittainen raaka-ainetarve puun osalta olisi kaksi miljoonaa tonnia energiapuuta. Kemistä 200 kilometrin säteellä on 120 000 hehtaaria ensihakkuita odottavaa metsää, joka tarjoaa 20 miljoonaa kuutiota energiapuuta vuodessa. Tällä hetkellä teollisuudelta jää kuusi miljoonaa kuutiota kasvamaan metsiin. Suomen lisäksi yhtiö on kertonut voivansa käyttää myös Ruotsia puunhankinnassa .
Jalostamon rakentaminen toisi töitä 4000 henkilötyövuotta. Valmistuttuaan se työllistäisi vakituisesti 150 henkilöä jalostamolle sekä toisi satoja työpaikkoja ympäröivien alueiden alihankkijoille ja energiapuun tarjoajille. Hankkeen kotimaisuusasteeksi on arvioitu noin 50 prosenttia. Lopullinen investointipäätös jalostamosta tehdään vuoden 2016 aikana .
Teknologia

Kaidin Kemin Ajokseen suunnittelema biojalostamo hyödyntää toisen sukupolven biopolttoaineteknologiaa, kuten plasmakaasutusta, synteesikaasun puhdistusta ja Fischer–Tropsch-menetelmää. Plasmakaasutuksessa käsiteltävä materiaali kuumennetaan huomattavasti kuumemmaksi kuin muissa kaasutusmenetelmissä, jolloin se sopii paremmin vaativien materiaalien, kuten puun käsittelyyn. Näin raaka-aineesta saadaan suurempi hyötysuhde.
Fischer-Tropsch-menetelmä on katalyyttinen kemiallinen reaktio, jossa hiilimonoksidia ja vetyä muunnetaan nestemäisiksi hiilivedyiksi. 
Tyypillisesti kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa nopeuttavat katalyytit ovat rauta ja -kobolttipohjaisia.
Menetelmän ensisijainen tarkoitus on tuottaa synteettistä öljyn korviketta käytettäväksi synteettisenä voitelu- tai polttoaineena. Menetelmän keksivät saksalaiset Franz Fischer ja Hans Tropsch jo 1920-luvulla nestemäisen polttoaineen tuottamiseksi.
Toisen sukupolven biopolttoaineilla tarkoitetaan sellaisia polttoaineita, joiden valmistuksessa voidaan hyödyntää yhdyskuntajätteitä ja materiaaleja, joiden lignoselluloosapitoisuus on korkea.
Hanke

Kaidi aloitti biopolttoainejalostamon suunnittelun vuonna 2014 heti Vapon ja Metsä Groupin suunnitteleman biojalostamohankkeen kariutumisen jälkeen. Ajos valikoitui kohteeksi, sillä Kemin kaupungilla oli aiemman hankkeen johdosta valmis tontti jalostamolle ja pitkälle hoidetut lupahakemukset. Vuoden 2016 aikana Kaidi Finland pyrkii saamaan lupahakemukset hoidettua ja jalostamon suunnittelun sekä mallinnuksen valmiiksi. Itse rakentaminen alkaisi vuonna 2017. Biojalostamo oli alun perin tarkoitus saada kaupalliseen toimintaan vuonna 2019.
Euroopan unioni antaa hankkeeseen 88,5 miljoonaa euroa investointitukea.
Kaidi Kiinassa

Kaidin emoyhtiö Kiinassa on Sunshine Kaidi Energy Group. Yhtiö perustettiin 1992, ja sen toimitusjohtaja on Chen Yilong . Sunshine Kaidi Energy Groupin pääkonttori sijaitsee Wuhanissa, Hubein maakunnassa. Yhtiö toimii Kiinassa 24 provinssissa sekä Vietnamissa. Yhtenä yhtiön päätavoitteista on 250 biomassan hyödyntämiseen perustuvan tuotantolaitoksen rakentaminen vuoteen 2022 mennessä. 
Yhtiön johtava holdingyhtiö on yksityisomistuksessa, ja sen tytäryritykset ovat listautuneina Shenzhenin pörssissä. Yhtiö on jo pitkään pyrkinyt laajentumaan Euroopan markkinoille, ja nyt Kemiin kaavailtu biojalostamo tekee ”Suomesta luontevan aloituskohteen laajentumiselle Eurooppaan”.
Karel Höger

Karel Höger vuonna 1946.
Karel Högerin muistolaatta Brnossa
Karel Höger (17. kesäkuuta 1909 – 4. toukokuuta 1977) oli tšekkoslovakialainen elokuvanäyttelijä.  Hän esiintyi lähes 100 elokuvassa vuosina 1939–1977.
Valikoitu filmografia

In the Still of the Night (1941)
Enchanted (1942)
Gabriela (1942)
Fourteen at the Table (1943)
Lost in the Suburbs (1948)
Krakatit (1948)
A Dead Man Among the Living (1949)
Old Czech Legends (1953)
Nástup (1953)
Jan Hus (1954)
Jan Žižka (1955)
Paroni Munchhausenin uskomattomat seikkailut (1961)
Lucie (1963)
I, Justice (1967)
Noc na Karlštejně (1973)
Aiheesta muualla

Höger Karel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kartasto

Imperii Orientalis et Circumjacentium Regionum -kartasto.
Kartasto eli atlas on usean toisiinsa liittyvän kartan kokoelma. Kartat ovat liitettynä toisiinsa kirjan tai multimediaformaatin muodossa. Maantieteellisten tietojen ja valtioiden rajojen lisäksi kartasto voi sisältää myös tarkempaa tietoa kartoitetusta alueesta, kuten kuvia nähtävyyksistä ja tietoa alueen historiasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kartastot Wikimedia Commonsissa
Karhunputket

| Karhunputket |
| --- | --- |
 Karhunputki (Angelica sylvestris)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Karhunputket Angelica  L.
Katso myös
   Karhunputket Wikispeciesissä   Karhunputket Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhunputket (Angelica) on kasvisuku sarjakukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 104 lajia. Karhunputkilajeista muutamia käytetään mauste- ja lääkekasvina, esimerkiksi väinönputkea.
Lajeja

Karhunputkilajeja:
valkokarhunputki (Angelica anomala)
väinönputki (Angelica archangelica )
pohjanväinönputki eli väinönputki (A. archangelica subsp. archangelica)
meriväinönputki eli meriputki (A. archangelica subsp. litoralis)
amerikankarhunputki (Angelica atropurpurea)
dahuriankarhunputki (Angelica dahurica)
jättikarhunputki (Angelica gigas)
beringinkarhunputki (Angelica gmelinii)
azorienkarhunputki (Angelica lignescens)
japaninkarhunputki (Angelica pubescens)
sahalininkarhunputki (Angelica sachalinensis)
kiinankarhunputki (kiinanväinönputki) (Angelica sinensis)
karhunputki eli niittykarhunputki (Angelica sylvestris)
pamirinväinönputki (Angelica tschimganica)
Pohjoismaissa ja Suomessa väinönputki ja karhunputki esiintyvät yleisenä.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Angelica
ITIS: Angelica (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Angelica (englanniksi)
Flora of China: Angelica (englanniksi)
Kati Katajisto

Kati Maaria Katajisto (s. 1974) on suomalainen filosofian tohtori, historiantutkija ja kirjailija, joka on tutkinut 1700-luvun talonpoikia, 1800-luvun alun eliitin suomalais-kansallisen identiteetin muodostumista ja kunnallispolitiikkaa itsenäistymisen ajan alussa.
Katajisto on ollut tutkijana Helsingin yliopiston historian laitoksessa ja valmistellut väitöskirjan eliitin ”suomalaistumisesta” autonomian ajan alussa.
Katajiston teoksia on julkaissut kustannusosakeyhtiö Otava.
Katajistolla on kolme poikaa.
Teokset

Verraton Virolainen, 2017 Otava
Sodasta sovintoon, 2018 Otava
Kahden kelmin kepposet

| Kahden kelmin kepposet> One More Time |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jerry Lewis
Käsikirjoittaja:  Michael Pertwee
Tuottaja:  Milton Ebbins
Säveltäjä:  Les Reed
Kuvaaja:  Ernest Steward
Leikkaaja:  Bill Butler
Tuotantosuunnittelija:  George Stevens
Pääosat:  Sammy Davis, Jr. Peter Lawford
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Chrislaw Productions Trace-Mark Productions
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   Toukokuussa 1970  4. kesäkuuta 1971
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahden kelmin kepposet (engl. One More Time) on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut Jerry Lewisin ohjaama komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Sammy Davis, Jr. ja Peter Lawford. Kahden kelmin kepposet on vuonna 1968 ilmestyneen komediaelokuvan Suolaa ja pippuria jatko-osa.
Juoni

Christopher Pepper (Peter Lawford) ja Charlie Salt (Sammy Davis Jr.) menettävät yökerhonsa ja kääntyvät avun toivossa Pepperin aristokraattisen kaksoisveljen, Sydneyn, puoleen. Hän kuitenkin kieltäytyy auttamasta heitä; pian tämän jälkeen Sydney löydetään murhattuna. Pepper ottaa hänen identiteettinsä ja huomaa pian, että hänen veljensä oli timanttisalakuljettaja ja päätyi rikoskumppaniensa murhaamaksi. Salt ja Pepper päättävät yhdessä laittaa rikolliset telkien taakse.