stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saab 90

| Saab 90 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Valmistaja:  Saab
Konserni:  Saab-Scania
Valmistusvuodet:  1984–1987
Tuotantomäärä:  25 380 kpl
Korimalli:  2-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Muotoilija:  Björn Envall
Edeltäjä:  Saab 99
Teknisesti samankaltaisia:  Saab 900
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  5
Iskutilavuus:  1 998 cm³
Teho:  73 kW (100 hv)
Vääntö:  162 Nm
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali
Mitat
Pituus:  4 580 mm
Leveys:  1 690 mm
Korkeus:  1 430 mm
Saab 90 on ruotsalaisen autonvalmistaja Saabin vuosina 1984–1987 valmistama automalli. Sitä valmistettiin Uudenkaupungin autotehtaalla, jonka omistivat silloin Saab-Scania ja Valmet. Auto on Suomessa suunniteltu ja sen on katsottu olevan ainoa varsinaisesti suomalainen sarjatuotettu automalli.
Saab 90 oli Saab 99:n seuraaja. Se perustui muuten edeltäjänsä koriin B-pilarista eteenpäin, mutta siinä oli Saab 900:n perä. Tämä teki tavaratilasta ja polttoainesäiliöstä suuremmat, mutta auto oli kuitenkin pienempi kuin Saab 900. Auto oli saatavana ainoastaan kaksiovisena sedanina ja siinä oli 100-hevosvoimainen Saabin H-moottori. Saab 90 oli saatavana kahtena mallina, neli- tai viisivaihteisena manuaalina koko tuotannon ajan. Viisivaihteinen malli oli paremmin varusteltu ja siinä oli nelivaihteisesta poiketen etuspoileri, kierroslukumittari ja tihkukytkin. Vuonna 1985 auton hinta Suomessa oli nelivaihteisena 81 900 markkaa ja viisivaihteisena 85 500 markkaa.
Varustelu ja ominaisuudet

Saab 90:n ainoat saatavilla olleet lisävarusteet olivat metallikiiltoinen maalipinta, kattoluukku ja ohjaustehostin.
Vuonna 1986 mallia uudistettiin pienin kosmeettisin muutoksin ja uusin iskunvaimentimin. Vuonna 1987 kaasutinta muutettiin niin, että auto käynnistyisi paremmin kylmällä säällä. Mallia valmistettiin yhteensä 25 378 kappaletta, ja kaikki myytiin Euroopan markkinoille.
Varustelu ja ominaisuudet > Erikoismalli Saab 90 Lumikko

Saab 90:stä oli olemassa myös yksi erikoismalli, Saab 90 Lumikko, jossa oli parempi varustelutaso. Kaikki Lumikko-mallit olivat valkoisia, ja niissä oli Saab Airflow -korisarja. Muita erityisvarusteita mallissa olivat Saab Aeron vanteet, nahkainen ohjauspyörä, laminoitu kojelauta, lisämittarit mittaristossa, turbomallin takaspoileri, "Finlandia"-kattoluukku ja Scan-Auton myymistä rekkojen Lumikko-kylmälaitteista saadut nimikilvet. Lumikkoja varusteltiin Tampereella kymmenen kappaletta juhlistamaan kaupungin läpi kulkeneessa paraatissa Tampereen Scan-Auton 20-vuotisjuhlia marraskuussa 1985.
Tollered

| Tollered |
| --- | --- |

 Tollered
 Koordinaatit: 57°49′02″N, 12°25′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Lerum
Väkiluku (31.12.2023):  882
Tollered on taajama Lerumin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 882 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tollered Wikimedia Commonsissa
Björboholm

| Björboholm |
| --- | --- |
 Björboholm
 Koordinaatit: 57°52′35″N, 12°19′35″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Lerum
Väkiluku (31.12.2023):  1 215
Björboholm on taajama Lerumin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 215 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Björboholm Wikimedia Commonsissa
Tuoksumatara

| Tuoksumatara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Suku::  Matarat Galium
Laji::  odoratum
Kaksiosainen nimi
 Galium odoratum  (L.) Scop. 
Katso myös
   Tuoksumatara Wikispeciesissä   Tuoksumatara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksumatara (Galium odoratum) on touko-kesäkuussa kukkiva 15–30 cm korkea monivuotinen kasvi. Se on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi, muualla Euroopassa elinvoimaiseksi.
Ulkonäkö ja koko

Tuoksumatara voi kasvaa 30 cm korkeaksi. Sen poikkileikkaukseltaan nelikulmaiset varret ovat pystymmät kuin muilla mataralajeilla. Esimerkiksi paimenmatara ja lehtomatara ovat varsin rentoja, lähes köynnöksiä. Vaaleanvihreät, soikeat tai puikeat otakärkiset lehdet kasvavat kuudesta kahdeksaan kappaleen tähtimäisinä ruusukkeina tai kiehkuroina. Tuoksumataran teriö on valkoinen ja halkaisijaltaan 4–6 mm pitkä. Tuoksumatara tuoksuu kumariinilta varsinkin kuivattuna.
Käyttö

Puutarhoissa tuoksumataraa käytetään maanpeitekasvina. Sitä on käytetty tuoksunsa vuoksi myös liinavaatekaappien hajusteena ja tuholaisten karkotteena. Keski-Euroopassa tuoksumataralla maustetaan hyytelöitä ja juomia, etenkin viiniboolia. Kasville tuoksun antava kumariini on suurina määrinä nautittuna myrkyllistä.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tuoksumatara (Galium odoratum)
Kasviatlas 2021: Tuoksumataran levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Tuoksumatara (Galium odoratum)
UPM-Kymmene: Metsiemme lehtokasveja (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
ITIS: Galium odoratum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Galium odoratum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Galium odoratum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Galium odoratum:  Wikidata: Q161090  Wikispecies: Galium odoratum  APDB: 153112  APNI: 448612  BioLib: 40601  CoL: 3F66X  EoL: 1107990  EPPO: GALOD  EUNIS: 181805  FNA: 250096343  FoC: 250096343  GBIF: 2914642  GRIN: 103279  iNaturalist: 56065  IPA: 11974  IPNI: 750339-1  IRMNG: 10801175  ITIS: 502715  MichiganFlora: 2591  MoBotPF: 286666  NatureServe: 2.133376  NBN: NBNSYS0000004306  NCBI: 35899  Observation.org: 6814  Open Tree of Life: 598872  PalDat: Galium_odoratum  PfaF: Galium odoratum  PFI: 4119  Plant List: kew-87028  PLANTS: GAOD3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:750339-1  RHS: 7595  Tropicos: 27900095  VASCAN: 9012  WFO: wfo-0000969693  Laji.fi: MX.39285 
Asperula odorata:  Wikidata: Q21871496  APDB: 153003  CoL: HCSK  Ecocrop: 12500  EUNIS: 182084  GBIF: 2914643  GRIN: 103350  IPNI: 744099-1  IRMNG: 10793608  ITIS: 35235  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:744099-1  Tropicos: 27903049  WFO: wfo-0000287929
Nexus

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Nexus tai neksus voi tarkoittaa:
Nexus, Henry Millerin romaani vuodelta 1960
Nexus, tietokonekomponentteja valmistava merkki
Nexus, kuvitteellinen paikka Kuolemanportti-fantasiakirjasarjassa
Google Nexus, Googlen Android-käyttöjärjestelmää käyttäviä laitteita
Nexus One, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus S, Googlen markkinoima älypuhelin
Galaxy Nexus, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 4, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 5, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 5X, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 6, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 6P, Googlen markkinoima älypuhelin
Nexus 7, Googlen markkinoima taulutietokone
Nexus 10, Googlen markkinoima taulutietokone
Nexus Q, Googlen kotipalvelin
neksus, kielitieteessä subjektin ja predikaatin liitto
The Nexus, showpainijoiden ryhmittymä World Wrestling Entertainmentissa
Nexus-6, fiktiivisiä biologisia robotteja kirjassa Palkkionmetsästäjä ja elokuvassa Blade Runner.
Nexus (selain), Tim Berners-Leen verkkoselain (ent. WorldWideWeb (selain))
Nexus (Vaihteisto), Japanilaisen Shimanon valmistama polkupyörien kappavaihteisto Shimano (Nexus))
Nexus, 2C-sarjan psykedeelinen päihde
Musiikissa

Nexus, argentiinalainen yhtye
Nexus, australialainen yhtye
Nexus, virolainen yhtye
Nexus, serbialainen yhtye
Nexus, englantilaisen Argent-yhtyeen albumi vuodelta 1974
”Nexus”, saksalaisen Bethlehem-yhtyeen kappale
”Nexus”, laulaja Dan Fogelbergin kappale
”Nexus”, Opshop-yhtyeen kappale
The Nexus, ruotsalais-tanskalaisen Amaranthen toinen albumi, joka sisältää myös samannimisen kappaleen.
Nexus, Blood Stain Childin EP
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nexus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hilde Benjamin

| Hilde Benjamin |
| --- | --- |
 Hilde Benjamin, ehkä vuonna 1947
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1902 Bemburg, Saksa
Kuollut: 18. huhtikuuta 1989 Berliini, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Ammatti:  Oikeustieteilijä, asianaja ja poliitikko
Poliitikko
Uskonto:  Ateismi
Hilde Benjamin (o.s Lange, s. 5. helmikuuta 1902 Bemburg - 18. huhtikuuta 1989 Berliini)  oli saksalainen oikeustieteilijä ja kommunistipoliitikko. Hän palveli Itä- Saksan oikeusministerinä, mutta hänet muistetaan sarjasta 1950-luvulla pidettyjä poliittisia oikeudenkäyntejä.
Elämänvaiheita > Varhaisvuodet

Hilde Lange syntyi nelilapsiseen, keskiluokkaiseen, perheeseen. Lapsi osoitti älykkyyttä ja oli perheen kapinallinen. Teini-ikäisenä hän julistautui ateistiksi. Erittäin hyvinä arvosanoja kerännyt Lange oli lukenut paljon, sai koulusta kunniamainintoja, mutta oli yksinäinen. Hän päätti opiskella oikeustiedettä ja liittyi Sosiaalidemokraattiseen opiskelijaliittoon.
Kriittinen Lange ryhtyi pian kritisoimaan emopuoluettaan. Hänen mielestään se oli ponneton nousevaa uhkaa vastaan. Uhkana olivat väkivaltaiset ideologiat, fasismi ja kansallissosialismi. Hän ei myöskään uskonut enää siihen, että yhteiskunta tulee paremmaksi tekemällä kompromisseja ja reformeja. Häntä alkoi viehättää kommunismi ja sen lupaukset luokattomasta yhteiskunnasta. Hän lähestyi Saksan kommunistista puoluetta, joka julisti Neuvostoliiton johtamaa vallankumousta.
Oikeustieteellisen tutkintonsa Benjamin suoritti valmiiksi vuonna 1924 ja täydet asianajajan oikeudet hän sai vuonna 1928.
Elämänvaiheita > Kommunistiksi

Lange työskenteli asianajajana Berliinin köyhissä kaupunginosissa. Hän avioitui idealistisen juutalaistaustaisen lääkärin Georg Benjaminin kanssa. Pariskunnasta tuli pidetty köyhissä kaupunginosissa, he omistautuivat asialleen. Benjamin auttoi työtapaturmien uhreja saamaan heille lain mukaan kuuluneet korvaukset, yritti saada abortin lailliseksi ja hankkia naisille täydet oikeudet lain edessä. Pariskunta oli uhattu: SA-joukot uhkasivat pahoinpidellä heidät. Yksityiselämää pariskunnalla oli vähän, työpäivät olivat pitkiä. He saivat pojan, Michaelin, vuonna 1932.
Elämänvaiheita > Kansallissosialismin vuodet

Kansallissosialistien tultua valtaan vuonna 1933 Georg Benjamin erotettiin koululääkärin virastaan. Hänet vietiin keskitysleirille huhtikuussa 1933, mistä pääsi vapaaksi joulukuussa 1933. Keskitysleirillä häntä oli pahoinpidelty ruumiillisesti ja henkisesti. Hän ei ollut menettänyt uskoaan kommunismiin. Hilde Benjamin oli yhtä vihattu. Hän oli puolustanut oikeudessa Ali Höhleriä, miestä, jonka väitettiin murhanneen Horst Wesselin. Uusi hallinto vei häneltä asianajajan toimiluvan.
Hilde Benjamin oli aktiivisesti mukana kansallissosialismin vastaisessa toiminnassa halinnon ensimmäisinä vuosina, sillä hän uskoi, että työväenluokka voi kumota hallinnon. George Benjamin pidätettiin uudelleen vuonna 1936 ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankeuteen. Hänet murhattiin keskitysleirillä vuonna 1942. Hilde Benjamin työskenteli sotavuodet tehtaassa.
Elämänvaiheita > Toisen maailmansodan jälkeen

Neuvostomiehitys antoi Benjaminille uuden alun. Hän oli kommunistiaktivistin leski ja tunnustettu antifasisti. Hän innostui politiikasta kun Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue (SED) perustettiin. Hän sai asianajajan lupansa takaisin ja toimi asianajana vuoteen 1947.
Koska Hilde Benjamin oli havaittu luotettavaksi, hänet nimitettiin Saksan demokraattisen tasavallan korkeimman oikeuden varapresidentiksi. Neuvostoliitto kiristi otetettaan ja uudesta valtiosta tuli nopeasti stalinistinen diktatuuri. Puolue vaati Benjaminia lähettämään poikansa Michaelin koulutettavaksi Neuvostoliittoon. Hän protestoi hetken, mutta taipui asiaan, sillä se oli puolueen etu. Poika palasi kotimaahansa vuonna 1956. Virassaan hän johti poliittisia näytösoikeudenkäyntejä poliittisia toisinajattelijoita ja Jehovan todistajia vastaan. Häntä inhosivat ja pelkäsivät antikommunistit ja oman puolueen reformistit. Kansa kutsui häntä "punaiseksi giljotiiniksi", sillä hän oli antanut kaksi kuolemantuomiota. Lisäksi hän jakoi kahdeksan elinkautistuomiota ja yhteensä 109 vuotta pakkotyötä. Oikeudessa hän usein totesi syytetyille, että "meillä ei ole aikaa typerille selityksillesi".
Berliinissä oli kansannousu kommunismia vastaan 17. kesäkuuta 1953. Hilde Benjamin nimitettiin sen jälkeen Saksan Demokraattisen tasavallan oikeusministeriksi. Hän hoiti virkaa vuoteen 1967 asti. Oikeusministerinä hänen maineensa kovan linjan kompromissittomana kommunistina vahvistui. Kaikki toisinajattelu oli hänen mielestään petturuutta. Toisaalta hänellä oli merkittävä osuus perhe- ja avioliittolainsäädännön uudistamisessa. Hänen  lainsäädäntönsä teki naisille mahdollisuuden osallistua työelämään ja teki heistä tasa-arvoisia.
Vuonna 1967 Itä-Saksan valtionpäämies Walter Ulbricht pyysi Benjaminia eroamaan oikeusministerin tehtävästään. Julkisuuteen kerrottiin syiden olleen terveydelliset, mutta kansainvälistä tunnustusta etsinyt hallinto ei halunnut pitää hallituksessaan kovan linjan stalinistia. Lännen puolella Benjaminista tehtiin julmaa pilaa ja häntä nimiteltiin julkisuudessa "maailman pahimmaksi naiseksi". Ministeriytensä jälkeen Benjamin oli Saksan sosialistisen yhteinäisyyspuolueen keskuskomitean jäsen aina kuolemaansa saakka.
Kritiikki

Saksan liittopresidentti Roman Herzog piti häntä epäoikeudenmukaisuuden symbolina.
Hilde Benjamin keskustelee nuorten kanssa, kuva vuodelta 1958.
Onni Määttänen

Onni Määttänen
Onni Henrik Määttänen (10. helmikuuta 1908 Ilomantsi – 13. kesäkuuta 2010 Joensuu) oli Mannerheim-ristin ritari n:o 119 ja ainoa 100 vuotta täyttänyt ritari. Sodan jälkeen Määttänen toimi maanviljelijänä Ilomantsin Maukkulassa vuoteen 1979 saakka. Hänelle on myönnetty talousneuvoksen arvonimi. Määttänen asui Joensuussa.
Talvisodassa Määttänen palveli lähellä kotiseutuaan Ilomantsin lohkolla toimien komppanianvääpelinä. 13. joulukuuta 1939 hän haavoittui lievästi Oinassalmella.
Jatkosodassa Määttäsestä tuli kaukopartiomies Osasto Kuismasen riveihin. Ritarinimitykseensä 1. elokuuta 1943 mennessä ErP 4:n kaukopartionjohtaja, vääpeli Määttänen oli ehtinyt suorittaa 16 partiomatkaa. Määttänen oli mukana esimerkiksi Petrovski Jamin huoltokeskuksen tuhoamisretkellä.
Ritarinimityksen perusteluissa mainitaan hänen yhtenä ominaisuutenaan mielenmaltti. Tämä ilmeni hieman erikoisella tavalla hänen haavoittuessaan eräällä partiomatkalla. Määttänen salasi haavoittumisensa ja toimi partiossa loppumatkan ajan tavalliseen tapaan. Toiset saivat tietää vammasta vasta partion palattua tukikohtaan.
Määttäsen viimeinen partiomatka on kuuluisa. Seitsemän miehen partio toimi Karhumäen eteläpuolella syyskuussa 1944. Muonan loppuessa partio yritti saada yhteyden yksikköönsä täydennyksen tilaamista varten, mutta yhteyttä Kyynel-radiolla ei  saatu. Yksi partion miehistä oli lisäksi kuumeessa.  Kun vastaus viimein saatiin, viesti kuului: "Sotatoimet loppuneet tulkaa kotiin niin kuin pääsette". Paluumatka kävellen olisi vienyt kolme viikkoa. Seuraavassa yhteydessä partiolle kuitenkin luvattiin noutolento. Lento oli poikkeuksellinen, koska se tapahtui Neuvostoliiton puolelle ilman lupaa aselevon ollessa jo voimassa.
Hänet ylennettiin ylivääpeliksi 24. helmikuuta 1968. Kun Määttänen 10. helmikuuta 2008 täytti 100 vuotta, hänen syntymäpäiviään juhlittiin Pohjois-Karjalan Prikaatissa. Paikalla oli lähes 400 kutsuvierasta. Juhlapuheen pitänyt Itä-Suomen sotilasläänin komentaja kenraalimajuri Jukka Pennanen luonnehti Määttästä poikkeukselliseksi sotilaaksi ja ihmiseksi. Pennanen välitti myös Puolustusvoimain komentajan amiraali Juhani Kaskealan sekä puolustusministeri Jyri Häkämiehen tervehdyksen ja onnittelut Määttäselle.
Mannerheim-ristin ritareista paikalla olivat Tuomas Gerdt ja Pentti Iisalo. Myös Iisalo piti juhlapuheen Määttäselle. Iisalo kuoli itse 8 kk myöhemmin samana vuonna. Neljäs elossa ollut ritari Heikki Nykänen ei päässyt osallistumaan juhliin.
Määttänen asui kotonaan 97-vuotiaaksi asti ja asui sen jälkeen joensuulaisessa sairaskodissa aina kuolemaansa saakka. Määttänen kuvaili vointiaan vielä hyväksi 100-vuotissyntymäpäivänsä aattona. Hän ei kuitenkaan enää osallistunut Itsenäisyyspäivän vastaanotolle.
Määttänen kuoli 102-vuotiaana sairaalassa Joensuussa.
Kirjallisuutta

Karhunen, Joppe: Taistelujen miehet.  WSOY, 1972.  ISBN 951-0-00639-4
Mäkelä, Jukka L.: OsKu : Tiedustelua ja kaukopartiointia välirauhan ja jatkosodan ajoilta.  WSOY, 1966.
Tikkanen, Pentti H.: Marskin kaukopartioritarit.  Hämeenlinna: Karisto, 1995.  ISBN 951-23-3482-8
Hurmerinta, Ilmari; Viitanen, Jukka (toim.): Suomen puolesta - Mannerheim-ristin ritarit 1941–1945.  4. painos. Ajatus kirjat, 2004.  ISBN 951-20-6224-0
Tupperware

Tupperdose-säilytysrasia
Tupperware on tuotemerkki perinteisesti muovisille mutta nykyisin myös metallisille kotitaloustuotteille niin ruuan valmistukseen, säilytykseen, kuljetukseen kuin tarjoiluun. Niitä kehittää, markkinoi ja valmistaa alun perin amerikkalainen Tupperware Brands Corporation (ent. Tupperware Corporation).
Tupperware-astiat kehitti Earl Silas Tupper 1940-luvulla. Vuonna 1946 tuotteet esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle. Tuotemerkki rekisteröitiin vuonna 1947. Brownie Wise, Tupperware-yrityksen myyntiedustaja, alkoi esitellä tuotteita kotiesittelyissä vuonna 1949. Kotikutsut-konsepti on siitä lähtien ollut Tupperwaren pääasiallinen toimintamalli. Tupperware on nykyisin New Yorkin pörssissä (NYSE) noteerattu suoramarkkinointiyritys, jonka tuotteita myyvät itsenäiset konsulentit yli sadassa maassa ympäri maailman. Tuotevalikoimasta löytyy edelleen perinteisiä muovisia Tupperware-tuotteita, mutta yritys jatkaa innovatiivisten tuotteiden kehittelyä. Uusimpina muun muassa pikakeitin, joka kypsentää paineella mikroaaltouunissa.lähde?
Tupperwaren myyntiorganisaatio: Itsenäisenä konsulenttina voi aloittaa kuka tahansa. Tupperwaressa voi edetä uralla edelleen tiiminjohtajaksi ja aina maahantuontirooliin asti.
Tupperware Suomessa

Suomeen Tupperware-tuotteet tulivat vuona 1965, maahantuojanaan Elisabeth Rehn.
Vuoden 2024 kesäkuussa alettiin Tupperwaren tuotteita myydä ensimmäistä kertaa myös vähittäismyymälöissä Suomessa, kun S-ryhmän Prisma (kauppaketju) sai yksinoikeudella luvan myydä niitä.
Syyskuussa 2024 Tupperware-yhtiö hakeutui yrityssaneeraukseen Yhdysvalloissa. Tämä voi vaikuttaa tuotteiden nyyntiin Euroopassa.
Aiheesta muualla

Tupperwaren kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tupperware Wikimedia Commonsissa
Aapo

| Aapo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  18. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  21. elokuuta, 29. lokakuuta
Muunnelmia:  Aappo, Aapi
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Abraham
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aapo on suomalainen miehen etunimi, Abraham-nimen lyhentymä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan joulukuuhun 2023 mennessä on Aapoksi nimetty 7 572 miestä.  Aapon nimipäivä on 18. joulukuuta. Nimestä esiintyy almanakassakin samalla päivällä myös muunnos Aappo, joka on annettu 800 miehelle.
Tunnettuja Aapoja

Aapo Ahola (s. 1999), jääkiekkoilija
Aapo Aitamurto (1876–1940), hiihtäjä
Aapo Halme (s. 1998), jalkapalloilija
Aapo Harjula (1880–1961), SDP:n kansanedustaja
Aapo Heikkilä (1931–1993), ortotopologia-pseudotieteen edustaja
Aapo Heikkilä (s. 1994), jalkapalloilija
Aapo Heinonen (s. 1985), jazzpianisti, säveltäjä ja sovittaja
Aapo Hiltunen (s. 2004), pesäpalloilija
Aapo Holtinkoski (s. 2002), jääkiekkoilija
Aapo Huhta (s. 1985), valokuvaaja
Aapo Hyvärinen (s. 1970), tietojenkäsittelytieteen professori
Aapo Häkkinen (s. 1976), cembalisti ja kapellimestari
Aapo Iho (1891–1979), inkerinsuomalainen opettaja ja runoilija
Aapo Inkinen (1898–1960), maalaisliittolainen poliitikko ja maanviljelijä
Aapo Junkola (1935–2017), kirjailija ja juristi
Aapo Kangasmaa, oik. Alvar Kangasmaa (1883–1951), taidemaalari
Aapo Kaskinen (s. 1982), laulaja ja kitaristi
Aapo Kiljunen (s. 1986), jalkapallomaalivahti
Aapo Kinnunen (s. 2003), pesäpalloilija
Aapo Kohonen (1864–1930), päätoimittaja ja kouluneuvos
Aapo Komulainen (s. 2003), pesäpalloilija
Aapo Korkeaoja (s. 1978), performanssitaiteilija
Aapo Krook (s. 2004), jääkiekkoilija
Aapo Kukko (s. 1991), sarjakuvantekijä
Aapo Kyrölä (s. 1979), toinen multimediayhtiö Sulakkeen perustajista
Aapo Lappalainen (s. 1989), jalkapalloilija
Aapo Laurén (1897–1953), kirjailija
Aapo Lehtonen (1936–2022), geriatrian professori
Aapo Lehtovirta (1913–1986), juristi, apulaisoikeusasiamies 1972–1979
Aapo Lyytinen (1852–1893), runoilija
Aapo Mäenpää (s. 1998), jalkapalloilija
Aapo Nuora (1864–1934), Nuorsuomalaisten ja Kokoomuksen kansanedustaja, kansakoulunopettaja
Aapo Oranen (s. 1986), näyttelijä ja muusikko
Aapo Perko (1924–2021), kuulantyöntäjä
Aapo Pihlajamäki (1861–1956), näyttelijä
Aapo Puusti (s. 1995/1996), näyttelijä
Aapo Pärnänen (1872–1955), opettaja ja kirjailija
Aapo Pääkkönen (1875–1956), kirjailija
Aapo Pölhö (1951–2023), diplomaatti
Aapo Rapi (s. 1977), kuvataiteilija
Aapo Repo (s. 1977), nukketeatteritaiteilija
Aapo Roselius (s. 1975), historiantutkija
Aapo Saari (s. 1944), maanviljelijä, Keskustan ent. kansanedustaja ja kunnallisneuvos
Aapo-Matti Salmi (1920–2005), rehtori ja eräkirjailija
Aapo Sarell (s. 2003), jääkiekkoilija
Aapo Savolainen (1921–1998), kenraaliluutnantti
Aapo Selja (1877–1940), näytelmäkirjailija
Aapo Seppälä (1905–1974), kokoomuslainen poliitikko ja diplomi-insinööri
Aapo Similä (1891–1972), laulaja, säveltäjä, muusikko, kirjailija
Aapo K. Tulkki (1921–2011), mainosalan yrittäjä
Aapo Vesikko (1872–1935), inkerinsuomalainen opettaja ja toimittaja
Aapo Vilhunen (1935–2003), näyttelijä
Aapo Välikangas (1864–1896), näyttelijä
Tunnettuja Aappoja

Aappo Heikkinen (1890–1961), Oulun työväenopiston rehtori
Aappo Jurvelin (1870–1962), kansanparantaja
Aappo Kärmekangas, Suomen työväenliikkeen varhaisvaiheen vaikuttaja
Aappo Luomajoki (1845–1919), hiihtäjä
Aappo Ojanperä (1856–1916), laulaja
Aappo I. Piippo (1950–2011), toimittaja ja sanoittaja
Aappo Pirilä (1890–1980), jääkärieverstiluutnantti
Aappo Rantaniemi (1841–1891), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Aappo Savikoski (s. 2002), pesäpalloilija
Aappo Walta (1843–1915), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Kuvitteellisia Aapoja

Aapo, yksi Aleksis Kiven romaanin Seitsemän veljestä hahmoista, Tuomaan kaksoisveli
Aapo, renki, Tero Jartin ohjaaman samannimisen elokuvan päähenkilö
Aapo Heiskanen, hahmo Marko Tapion romaanissa Aapo Heiskasen viikatetanssi (1956)
Aapo Rönkkö, tv-sarjassa Uusi päivä
Tyra Lundgren

Lundgrenin teos Fågel blå (1976), Kungsholmen.
Tyra Lundgren (9. tammikuuta 1897 Tukholma − 20. marraskuuta 1979) oli ruotsalainen kuvanveistäjä, keramiikkataiteilija, lasitaiteilija ja kuvanveistäjä.
Lundgren opiskeli Tukholman Konstfack-taideteollisuuskoulussa vuosina 1914–1918 ja Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa 1918–1922. Sen jälkeen hän asui ja työskenteli Italiassa ja Ranskassa vuoteen 1940 asti.
Ulkomailta käsin Lundgren loi käyttökeramiikkaa Lidköpings porslinsfabrikille, S:t Eriks Lervarufabrikerille, Rörstrandille ja Arabialle. Ruotsiin palattuaan hän työskenteli Gustavsbergin posliinitehtaassa vuosina 1940–1950. Lasitaidetta hän loi Reijmyre-, Kosta- ja Riihimäki-tuotemerkeille.
Kuvanveistäjänä Lundgren loi runsaasti pronssiveistoksia Tukholmaan ja muualle Ruotsiin.
Käännös suomeksi
SS-arvot

SS:n tunnus
Tämä on luettelo Schutzstaffelin (SS) sotilasarvoista. Taulukkojen arvot ovat järjestyksessä korkeimmasta alimpaan.