stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arthur Kennedy

| Arthur Kennedy |
| --- | --- |
 Kennedy (oik.) Brandon deWilden kanssa 1966
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1914 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 5. tammikuuta 1990 (75 vuotta) Branford, Connecticut, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Mary Cheffrey (1938–1975)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Arthur Kennedy (17. helmikuuta 1914 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 1990 Branford, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kennedy oli viisi kertaa Oscar-ehdokkaana. Parhaasta miespääosasta hän oli ehdolla elokuvasta Kirkas voitto (1951). Sivuosaehdokkuudet hän sai elokuvista Nyrkkeilysankari (1949), Murhaajako? (1955), Peyton Place – vihan tyyssija (1957) ja Yli kaiken ymmärryksen (1958).
Teatterissa Kennedy kuului 1940- ja 1950-lukujen taitteessa useiden Arthur Millerin näytelmien alkuperäismiehityksiin. Tony-palkinnon hän sai vuonna 1949 roolistaan Biffinä näytelmässä Kauppamatkustajan kuolema.
Kennedy on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Apollo 440

Apollo 440 (Tunnetaan myös nimillä Apollo Four Forty ja @440) on vuonna 1990 perustettu brittiläinen yhtye. Yhtye on tähän mennessä tehnyt neljä albumia. Apollolla oli levytyssopimus Sony BMG:n kanssa vuodesta 1993 vuoteen 2004. Nykyisin yhtye on Epic Recordsin listoilla.
Apollo 440 on tehnyt musiikkia myös useisiin elokuviin ja videopeleihin, kuten S.W.A.T., Puhallettu 60 sekunnissa ja Gran Turismo. Suomessa yhtye on tullut tunnetuksi muun muassa esiintymisestään Provinssirockissa vuonna 1997.
Diskografia > Albumit

Millennium Fever (1994) #117 UK
Electro Glide in Blue (1997) #62 UK
Gettin' High on Your Own Supply (1999) #20 UK
Dude Descending a Staircase (2003)
The Future's What It Used To Be (2012)
Diskografia > EP:t

"A Deeper Dub EP" (2011)
Diskografia > Singlet

"Lolita" (1991)
"Destiny" (1991)
"Blackout" (1992)
"Rumble EP" (1993)
"Astral America" (1994) #36 UK
"Liquid Cool" (1994) #35 UK
"(Don't Fear) The Reaper" (1995) #35 UK
"KrupaKrupa" (1996) #23 UK
"Ain't Talkin' 'bout Dub" (1997) #7 UK
"Raw Power" (1997) #32 UK
"Carrera Rapida" (1997)
"Rendez-Vous 98" (with Jean Michel Jarre; 1998) #12 UK
"Lost in Space" (1998) #4 UK
"Stop the Rock" (1999) #10 UK
"Heart Go Boom" (1999) #57 UK
"Cold Rock The Mic / Crazee Horse" (2000) (promo only)
"Charlie's Angel 2000" (2000) #29 UK
"Say What?" ( 28 Daysin kanssa; 2001) #23 Australia
"Dude Descending A Staircase" (feat. The Beatnuts; 2003) #58 UK
Arthur Kane

Arthur Kane
Arthur ”Killer” Kane (3. helmikuuta 1949 – 13. heinäkuuta 2004) tunnetaan parhaiten glam punk -yhtye New York Dollsin basistina. Kane perusti New York Dollsin vuonna 1971 yhdessä David Johansenin, Johnny Thundersin ja Rick Rivetsin ja Billy Murcian kanssa. Hän lähti yhtyeestä vuonna 1975, pian sen jälkeen kun Johnny Thunders ja Jerry Nolan olivat lähteneet.
Arthur Kane syntyi irlantilaisperheeseen New Yorkissa Bronxin kaupunginosassa. Mallioppilaaksi arvioitu Kane opiskeli Brooklynin yksityisessä Pratt Institute -yliopistossa.
Vuonna 1971 Kane muutti Amsterdamiin, jossa bändiyritelmien epäonnistuttua hän päätyi myymään hashista. Jäätyään kiinni varastetulla moottoripyörällä ajamisesta hänet palautettiin takaisin Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa Kane työskenteli postissa, kunnes tutustui Johnny Thundersiin, Billy Murciaan ja Sylvain Sylvainin. David Johansenin liityttyä mukaan syntyi the New York Dolls -yhtye.
Dollsin hajoamisen jälkeen Kane perusti Blackie Lawlessin kanssa lyhytikäisen yhtyeen nimeltä Killer Kane, joka julkaisi singlen "Mr. Cool". Kane soitti myös mm. Sid Viciousin yhtyeessä tämän lähdettyä Sex Pistolsista sekä The Idols -yhtyeessä, jossa mukana oli myös entinen New York Dolls -rumpali Jerry Nolan. Nämäkin projektit jäivät lyhytikäisiksi.
Kane osallistui The Smiths -yhtyeestä tunnetun Morrisseyn, joka tunnetaan suurena New York Dolls -fanina, järjestämään paluukonsertteihin Lontoon Royal Festival Hallissa 16. kesäkuuta ja 18. kesäkuuta 2004. Mukana olivat myös loput kaksi elossa ollutta New York Dolls -jäsentä David Johansen ja Sylvain Sylvain.
Arthur Kane kuoli leukemiaan 13. heinäkuuta 2004 55 vuoden iässä, muutamia viikkoja paluukonsertin jälkeen. Hänestä kertova dokumentti New York Doll näytettiin vuonna 2005 Sundancessa.
Art Metrano

Arthur M. "Art" Metrano (22. syyskuuta 1936 Brooklyn, New York – 8. syyskuuta 2021 Aventura, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Metrano syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, ja esiintyi 1970-luvulla useasti The Tonight Show'ssa. Hänellä oli roolit Poliisiopisto-elokuvasarjan toisessa (1985) ja kolmannessa (1986) osassa.
Metrano putosi tikkailta kotonaan 17. syyskuuta 1989. Hän sai onnettomuuden seurauksena selkäydinvamman, joka aiheutti väliaikaisen halvaantumisen. Hän pystyi kuntoutuksen ansiosta kävelemään itsenäisesti jonkin verran, mutta tavallisesti joutui käyttämään liikkumiseen pyörätuolia.
Metrano oli vuodesta 1972 naimisissa vaimonsa Rebeccan kanssa; parilla oli neljä lasta.
Aiheesta muualla

Art Metrano Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Arnold Machin

Machinin alkuperäinen muotokuva Elisabet II:sta.
Machinin Elisabet II:sta tekemällä muotokuvalla varustettuja Machin definitive -postimerkkejä.
Arnold Machin (1911 – 8. maaliskuuta 1999) oli brittiläinen kuvanveistäjä. Hänen tekemänsä muotokuva kuningatar Elisabet II:sta oli vuosikaudet käytössä Englannin punnan kolikoissa ja Royal Mailin postimerkeissä.
Machin syntyi Stoke-on-Trentissä Staffordshiressä perheeseen, jolla oli pitkät perinteet savenvalannassa. Hän pääsi 14-vuotiaana oppipojaksi Mintonsin posliinitehtaaseen. Hän kävi useita taidekouluja, joista yksi oli Lontoon Royal College of Art. Toisen maailmansodan aikana hän oli aseistakieltäytyjä ja oli tämän vuoksi jonkin aikaa vankilassa.
1940-luvulla kolme Machinin terrakottatyötä pääsi Tate-taidegalleriaan. 1950-luvulla hän teki rintakuvia useista merkkihenkilöistä, kuten Winston Churchillistä, prinssi Philipistä ja Franklin D. Rooseveltistä.
Vuonna 1965 Postmaster General Tony Benn pyysi Machinia yhtenä muiden taiteilijoiden joukosta toimittamaan oman ehdotuksensa uudeksi postimerkkeihin painettavaksi kuningattaren muotokuvaksi. Machinin ehdotus valittiin, ja ensimmäiset hänen kuvaansa kantavat Royal Mailin postimerkit tulivat myyntiin 5. kesäkuuta 1967. Samaa kuvaa käytettiin postimerkeissä 50 vuoden ajan yli 130 erivärisessä merkissä. Se lyötiin myös punnan kolikoihin vuosien 1968–1984 välillä.
Machin kuoli 8. maaliskuuta 1999 kotonaan Staffordshiressä. Hänen vaimonsa Patricia Newton oli tunnettu kukka-aiheiden maalari ja heidän poikansa Francis arkkitehti.
Kunnianosoitukset ja arvonimet

Machinista tehtiin vuonna 1965 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen arvolla Officer.
Alex Virot

| Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Maa:   Ranska>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | Piirrokset ja akvarellit |  |
Alexandre Virot (1890 Pariisi – 14. heinäkuuta 1957) oli ranskalainen piirtäjä ja urheilutoimittaja.
Ura

Nuoruudessaan Virot kiinnostui urheilusta ja taiteesta, johon hän sai vaikutteita kuvanveistäjä Antoine Bourdellelta. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän taisteli sekä juoksuhaudoissa että ilmavoimissa ja toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä.. Virot toimi piirtäjänä Miroir des Sports -lehdelle ja hän sekä raportoi että osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa sai hopeaa piirroksista ja akvarelleista teoksellaan “Gestes de football“.
Toimittajana Virot taltioi 22 Ranskan ympäriajoa. Ensimmäisen radiotaltioinnin kilpailusta hän teki vuonna 1929 ja ensimmäinen suora lähetys Col d'Aubisquen nousuvaiheelta vuonna 1932. Urheilulajien lisäksi Virot taltioi myös Ranskan ensimmäisen lottoarvonnan vuonna 1934 sekä haastatteli Etiopian kuningasta Haile Selassieta. Hän työskenteli myös yleisradiotoiminnassa Radiodiffusion-Télévision Françaisella ja Radio Luxembourgilla.
Kuolema

Virot kuoli moottoripyöräonnettomuudessa taltioidessaan vuoden 1957 Ranskan ympäriajoa. Onnettomuus tapahtui Ranskan kansallispäivänä reitillä Barcelona–Ax-les-Thermes, missä hän ja hänen kuljettajansa René Wagner ajautuivat 30 km/h vauhdilla rotkoon. Virot sai kallonmurtuman ja hän kuoli matkalla sairaalaan. Wagner kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin. Molempien muiston kunniaksi ympäriajoissa järjestettiin hiljainen hetki.
Kunnianosoitukset

Vuosina 1960–1967 Ranskan ympäriajot palkitsivat kunniallisia pyöräilijöitä Alex Virot-palkinnolla.
Virot’n ensimmäinen radiolähetys Ranskan ympäriajon nousuvaiheelta (engl. Summit Finish) tapahtui Col d'Aubisquessa vuonna 1932.
Associação Chapecoense de Futebol

Associação Chapecoense de Futebol eli Chapecoense Real on brasilialainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1973. Seura on voittanut Santa Catarinan osavaltion mestaruuden eli Campeonato Catarinensen viisi kertaa, viimeksi vuonna 2016. Se on myös sijoittunut yhdeksänneksi Brasilian pääsarjassa Serie A:ssa.
Seuran edustusjoukkuetta kuljettanut kone putosi maahan 28. marraskuuta 2016. Lento-onnettomuus vaati 71 ihmisen hengen. Koneessa oli 77 henkilöä, joista 68 oli matkustajia ja yhdeksän miehistön jäsentä. Seitsemän selvisi aluksi hengissä, mutta yksi kuoli saamiinsa vammoihin sairaalassa. Matkustajina oli joukkueen pelaajia, valmennusjohto ja kahdeksan johtokunnan jäsentä. Joukkue oli menossa Etelä-Amerikan Copa Sudamericanan finaaliin, jossa se olisi ollut vastakkain kolumbialaisen Atlético Nacionalin kanssa. Atlético Nacionalin pyynnöstä mestaruus luovutettiin Chapecoenselle finaalia pelaamatta.
Anna Bågenholm

Anna Bågenholm (s. 1970) on ruotsalainen radiologi. Hän selviytyi alle 13,8 °C:seen pudonneesta ruumiinlämmöstä, joka on alin elävällä ihmisellä mitattu lämpötila.
Toukokuun 20. päivänä vuonna 1999 Anna Bågenholm oli hiihtämässä Norjan tuntureilla kahden ystävänsä kanssa. Bågenholm kaatui mäkeä laskiessaan ja liukui jään läpi jäiseen virtaan. Hän kiilautui pää alaspäin selälleen railoon paksun jään alle. Bågenholmin ystävät tarttuivat hänen jalkoihinsa ja estivät tätä vajoamasta enempää, mutta eivät saaneet vedettyä häntä pinnalle vaan hälyttivät apua. Bågenholm onnistui löytämään jään alta ilmataskun, jossa pystyi hengittämään, kunnes menetti tajuntansa ruumiinlämmön laskettua.
Kun pelastushelikopteri saapui, Bågenholm oli ollut jään alla noin 80 minuuttia. Hänellä ei tuntunut enää sydämensykettä, hänen ihonsa oli valkoinen ja pupillinsa laajentuneet. Helikopterimatka Tromssan yliopistolliseen sairaalaan Narvikiin kesti vielä tunnin, jonka aikana Bågenholmia yritettiin elvyttää. Hänen  saapuessaan sairaalaan hänessä ei kuitenkaan ollut elonmerkkejä. Ruumiinlämpö oli vielä sairaalaan tullessa alle 13,8 celciusastetta.
Ensiapuosaston johtaja tohtori Mads Gilbert kuitenkin päätti, ettei Bågenholmia julisteta kuolleeksi, vaikka elonmerkkejä ei ole, ennen kuin hän on lämmennyt. Bågenholm kytkettiin sydän-keuhkolaitteeseen, jolla veri pumpattiin pois ruumiista ja lämmitettynä takaisin. Vähitellen hänen oma sydämensä alkoi taas pumpata verta ja elintoiminnot alkoivat palautua. Kaksitoista päivää myöhemmin hän avasi jälleen silmänsä.
Aluksi Bågenholm oli halvaantunut kaulasta alaspäin mutta on vuosien kuntoutuksen jälkeen toipunut lähes ennalleen. Tosin hän joutui luopumaan kirurgiksi opiskelusta sormien heikentyneen toiminnan takia. Nykyään Bågenholm työskentelee radiologina samassa sairaalassa, jossa häntä hoidettiin.
Anna Byström

Anna Byström
Anna Byström-Sternvall (21. tammikuuta 1854 Tukholma, Ruotsi – 1926 Porvoo) oli ruotsalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä, joka viime vuotensa asui Porvoossa. Hänellä oli suomalaisia juuria, sillä hänen isoisänsä isä Anders Byström oli helsinkiläinen kauppias ja toimi myös kunnallisissa tehtävissä ja oli porvarien edustajana valtiopäivillä Tukholmassa.
Byström-Sternvallin vanhemmat olivat professori Oscar Byström ja Augusta Bäckström. Hän opiskeli 1871–1880 laulua Isidor Dannströmin ja Pietarissa Henriette Nissen Salomanin oppilaana; plastisuutta Signe Hebben oppilaana, lausuntaa Bertha Tammelinin oppilaana. Hän oli kiinnitettynä Dramatenissa 1878–1881, Stora teaternissa Göteborgissa 1881–1890; Svenska teaternissa Tukholmassa 1890–1891, Dramatenissa jälleen 1891–1899, August Ranftin teattereissa 1899–1909 ja Knut Lindrothin kiertueella 1909–1910. Lindrothin kiertueen jälkeen hän muutti Porvooseen, jossa hän kuoli 1926.
Byström esiintyi laulajana isänsä Oscar Byströmin kanssa Turussa huhtikuussa 1875 ja sai osin kriittiset mutta pääosin hienot arvostelut.
Byström-Sternvall oli vuosina 1883–1905 naimisissa näyttelijä Oscar Sternvallin kanssa.
Aristofanes (vaasimaalari)

| Aristofanes> Ἀριστοφάνης |
| --- | --- |
 Gigantomakhia. Aristofaneen maalaaman kyliksin tondo, n. 410 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 400-luku eaa.
Kuollut: 300-luku eaa.?
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 430–400 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Aristofanes (m.kreik. Ἀριστοφάνης, Aristofanēs) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi punakuviokeramiikkaa. Hän toimi klassisella kaudella noin vuosina 430–400 eaa.
Teoksia

Gigantomakhia-kyliks, n. 410 eaa.
Saman kyliksin alapuoli.
Aristofaneen nimiin laitettuja Panathenaia-amforoita.
Arvo Naukkarinen

Arvo Artturi Naukkarinen (s. 11. huhtikuuta 1938 Parikkala) on Oulun yliopiston maantieteen professori emeritus. Hän on alueellisen kehittämissuunnittelun asiantuntija.
Naukkarinen kirjoitti ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseossa 1958 ja valmistui Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1964, filosofian lisensiaatiksi 1966 ja väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistossa 1970.
Oulun yliopisto on ollut Arvo Naukkarisen työnantajana koko hänen työuransa ajan. Hän aloitti maantieteen assistenttina 1964, sai maantieteen apulaisprofessorin  viransijaisuuden 1971 ja toimi maantieteen professorin viransijaisena 1973–1978. Vuosina 1977–1978 hän työskenteli myös maantieteen apulaisprofessorina, kunnes nimitettiin maantieteen professoriksi 1978. Naukkarinen oli myös yliopiston maantieteen laitoksen johtaja 1987–1999, luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaani 1988–1993. Hän jäi professorin virasta eläkkeelle 2001.
Päätyönsä ohessa Naukkarinen on toiminut Maaseutuneuvottelukunnan puheenjohtajana 1994–1999, Thule-instituutin johtokunnan puheenjohtajana 1997–1999, Siirtolaisuusinstituuttisäätiön valtuuskunnan jäsenenä 1987–2001 sekä matkailualan verkostoyliopiston hallituksen jäsenenä 1994–2001. Hänet on palkittu Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkillä, valtion virka-ansiomerkillä 30 vuoden palveluksesta ja Oulun yliopisto teetti hänestä 1999 muotokuvan, jonka maalasi Olli Pohjola.
Arvo Männikkö

Arvo Untamo Männikkö (21. helmikuuta 1917 Vimpeli – 9. helmikuuta 1982 Seinäjoki) oli suomalainen rakennusmestari ja teollisuusneuvos.
Männikkö perusti veljiensä kanssa Seinäjoelle vuonna 1955 (toisen lähteen mukaan 1953) Veljekset Männikön Rakennusliikkeen. Rakennusliike rakensi Seinäjoelle muun muassa Alvar Aallon suunnittelemat kaupunginkirjaston ja valtion virastotalon. Myöhemmin hän laajensi yritystoimintaansa auto- ja kone- sekä majoitusalalle. Männikön veljekset perustivat vuonna 1965 VM-Koneen ja rakensivat vuonna 1975 Seinäjoelle hotelli Aapon jonka suunnitteli arkkitehti Touko Saari. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Männikkö oli useita vuosia Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Arttu Aromaa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. tammikuuta 1995
Syntymäpaikka: Jalasjärvi, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
–2014: SJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014 | Kerho 07 | 6 | (0) |
| 2015– | SJK Akatemia | 42 | (0) |
| 2016 | → SalPa | 6 | (0) |
| 2017 | → FC Jazz |  |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. elokuuta 2017.
Arttu Aromaa (s. 5. tammikuuta 1995 Jalasjärvi) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Veikkausliigassa Seinäjoen Jalkapallokerhoa.
Association of American Railroads

Association on Americal Railroads (AAR) on teollisuuden ja kaupan ryhmittymä, joka edustaa Pohjois-Amerikan (Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat) tavaraliikenteen rautatieyhtiöitä. AAR:n jäseniä ovat myös Amtrak sekä jotkin paikalliset lähiliikenneyhtiöt.
AAR muun muassa määrittelee Pohjois-Amerikassa käytettävät rautateiden nimilyhenteet sekä valvoo yleistä raideliikenneturvallisuutta kehittämällä turvallisuusstandardeja ja yhtenäistämällä käytäntöjä.
Association of American Railroads perustettiin 12. lokakuuta 1934, kun viisi teollisuusryhmittymää fuusioitui:
American Railway Association,
Association of Railway Executives,
Bureau of Railroad Economics,
Railway Accounting Officers Association ja
Railway Treasury Officers Association.
Aiheesta muualla

Association of American Railroads
RailServe: AAR:n määrittelemät rautateiden nimilyhenteet (Arkistoitu – Internet Archive)
Andy Delmore

| Andy Delmore |
| --- | --- |
 Andrew J. Delmore
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1976 LaSelle, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Andy
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2013
Andrew J. Delmore (s. 26. joulukuuta 1976 LaSelle, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Delmore pelasi NHL:ssä yhteensä 283 ottelua, joissa hän teki 43 maalia ja keräsi 58 syöttöpistettä. Tehopisteitä hänelle kertyi NHL-uran aikana 101.
Delmore edusti NHL-urallaan Philadelphia Flyersia, Nashville Predatorsia, Buffalo Sabresia sekä Columbus Blue Jacketsia. Tällä hetkellä Delmore toimii Toledo Walleyen apuvalmentajana.
Aiheesta muualla

Elite Prospects.com
Ares (yritys)

Moottoritehdas Oy Ares Ab oli 1922 perustettu helsinkiläinen moottorivalmistaja. Se aloitti toimintansa Sirpalesaaressa, jossa sen vuokra-aika päättyi 1948. Yritys valmisti vene- ja maatalousmoottoreita  ja moottoriveneitä. Yritys toimi nimellä Ares vuodesta 1928 alkaen. Yrityksen toiminta päättyi 1951.
Yrityksen perustaja oli keksijä, insinööri Ernst Pohjanpalo (1888–1983), joka osti Erkko & Markoffin 1904 perustaman tehtaan, joka oli toiminut välillä nimellä Helsingin Moottoritehdas. Pohjanpalo myi Areksen 1941, jolloin hän meni Valtionrautateiden palvelukseen. Toimitusjohtaja oli vuosina 1945–1950 Gustaf Wrede.
Yrityksen liikevaihto vuonna 1939 oli 5,5 miljoonaa markkaa ja henkilökuntaa oli 60.
Aiheesta muualla

Edeltäjän Osakeyhtiö Helsingin Moottoritehtaan historiaa (linkki porssitieto.fi)
500 hv. venemoottori. Suomalainen teknillinen ennätys, Suomen Kuvalehti, 20.09.1930, nro 38, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alex Webster

| Alex Webster |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1969 (ikä 54)
Ammatti:  basisti
Muusikko
Tyylilajit:  Death metal
Soittimet:  Basso
Yhtyeet:  Cannibal Corpse
Levy-yhtiöt:  Metal Blade Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Cannibal Corpse: Alex Webster ja laulaja George Fisher
Alex Webster on yhdysvaltalainen basisti, joka tunnetaan parhaiten death metal -yhtye Cannibal Corpsen jäsenenä.
Hän on Cannibal Corpsessa yhä soittavan rumpali Paul Mazurkiewiczin kanssa yhtyeen alkuperäisjäsen. Alex soittaa bassoa myös bändeissä Hate Eternal, Beyond Death ja Blotted Science.
Musiikillinen elämäkerta

Webster kertoi "Olen pitänyt musiikista pikkulapsesta saakka. Musiikki oli aina soundtrack päässäni asioille, jotka olivat menossa silloin elämässäni. Olen aina halunnut soittaa. Halusin soittaa rumpuja kun olin noin kolmevuotias. Halusin tehdä musiikkia. Monille muusikoille kenenkään ei pitänyt sanoa, että heidän on tehtävä musiikkia. En koskaan tyrkyttäisi musiikkia kenellekään, koska se on jotain jota ei pidä tyrkyttää. Jos aiot tehdä musiikkia, sinä teet sitä."
Webster oli alun perin yhtyeessä Beyond Death, entisen Cannibal Corpse kitaristin Jack Owenin kanssa 1987. He molemmat tapasivat Chris Barnesin, Bob Rusayn ja Paul Mazurkiewiczn, jotka soittivat bändissä Tirant Sin. Alex keksi bändin nimen Cannibal Corpse. Haastattelussa hän sanoi, että se oli todella tarttuva nimi bändille. Websterillä on maine ystävällisenä ihmisenä, usein kysyen kysymyksiä ja vilpittömästi välittäen mitä hänen faninsa ajattelevat ja säännöllisesti vastaten kysymyksiin bändin foorumilla.
Alex oli basisti Erik Rutanin death metal -bändissä Hate Eternal. Erik tuotti Cannibal Corpsen albumin Evisceration Plaguen sekä albumin Kill (2006). Vuonna 2005 Ron Jarzombek otti yhteyttä Alexiin ja ehdotti yhteistyötä, josta lopulta kehittyi Blotted Science, instrumentaalinen Extreme metal -projekti. He julkaisivat debyyttialbuminsa The Machinations of Dementia syksyllä 2007. Kun kysyttiin Alexin Cannibal Corpsen lempikappaletta, hän vastasi: "En tiedä, olisi vaikeaa valita sitä yhtä ja parasta, mutta yksi suosikeistani on 'From Skin to Liquid', pääasiassa siksi koska se oli erilaista meiltä."
Musiikimaku

Alex Webster on suuri Slayer-fani. "Tutustuin bändin musiikkiin 80-luvun puolivälissä, kun kuulin heistä joiltain koulumme oppilailta. He olivat sen ajan paras thrash metal -bändi. En voi korostaakaan sitä kuinka paljon minä ja muut Cannibal Corpsen jäsenet kuuntelemme Slayeriä. He olivat valtava vaikuttaja meidän musiikkiimme." Alex sanoi että hänen lempikappaleensa sanoitus olisi "mikä tahansa Slayerin". Hän sanoi myös että jos jokin bändi tekisi coverin Cannibal Corpsen kappaleesta, se olisi Slayer.
Aiheesta muualla

Alex Webster Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Angolangenetti

| Angolangenetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae
Alaheimo::  Sivettikissat Viverrinae
Suku::  Genetit Genetta
Laji::  angolensis
Kaksiosainen nimi
 Genetta angolensis  Bocage, 1882 
 Angolangenetin levinneisyys
Katso myös
   Angolangenetti Wikispeciesissä   Angolangenetti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Angolangenetti (Genetta angolensis) on afrikkainen sivettieläin.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli "miombogenetti".
Ulkonäkö ja koko

Angolangenetti on kissankokoinen petoeläin, joka tyypillisesti painaa 1–2 kg. Sillä on pieni pää, pitkä selkä, lyhyet jalat mutta pitkä häntä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Angolangenettiä tavataan kapealla vyöhykkeellä joka ulottuu eteläisen Afrikan poikki Atlantilta Intian valtamerelle 5 ja 15 leveyspiirin välillä. Angolan lisäksi alueeseen kuuluu Kongon demokraattinen tasavalta, Malawi, Mosambik, Tansania ja Sambia.
Ann Linde

| Ann Linde |
| --- | --- |

Ruotsin ulkoministeri
 Löfvenin II, III ja Anderssonin hallitus 10.9.2019–18.10.2022  
Edeltäjä:  Margot Wallström
Seuraaja:  Tobias Billström
Ruotsin EU-ministeri
 Löfvenin I ja II hallitus 25. toukokuuta 2016 – 21. tammikuuta 2019  
Edeltäjä:  Margot Wallström
Seuraaja:  Hans Dahlgren
Ruotsin ulkomaankauppaministeri
 Löfvenin I ja II hallitus 25. toukokuuta 2016 – 21. tammikuuta 2019  
Edeltäjä:  Mikael Damberg
Seuraaja:  Anna Hallberg
Ruotsin pohjoismaaministeri
 Löfvenin II hallitus 21. tammikuuta 2021 – 10. syyskuuta 2019  
Edeltäjä:  Margot Wallström
Seuraaja:  Anna Hallberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1961 (ikä 62)  Helsingborg, Ruotsi
Tiedot
Puolue:  sosiaalidemokraatit
Ann Christin Linde (s. 4. joulukuuta 1961 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Ruotsin entinen ulkoministeri. Linde on toiminut myös ulkomaankaupasta ja pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä. Löfvenin I hallituksessa hän oli EU- ja kauppaministeri. Linde on aiemmin työskennellyt sisäministerin valtiosihteerinä.
Linde on suorittanut filosofian kandidaatin tutkinnon Tukholman yliopistossa vuonna 1994.