stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Mäkelä (elokuvatuottaja)

| Jukka Mäkelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. helmikuuta 1952 (ikä 72) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  elokuvatuottaja ja Finnkino ensimmäinen toimitusjohtaja
Käsikirjoittaja
Palkinnot
 elämäntyö-Jussi-palkinto (1997)  Ranskan valtion taiteiden ja kirjallisuuden kunniaritari (1991) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jukka Mäkelä (s. 8. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen elokuvatuottaja sekä yksi Finnkino Oy:n perustajista ja yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja. Hänelle myönnettiin elokuvaneuvoksen arvonimi 2002.
Mäkelä pääsi ylioppilaaksi 1973 ja suoritti ekonomin tutkinnon 1978. Hän toimi perheyhtiö Kinoston teatteritarkastajana 1974–1977, teatteripäällikkönä 1978–1982 ja toimitusjohtajana 1982–1986. Finnkino Oy:n toimitusjohtajana hän oli 1986–1995.
Mäkelä on toiminut lukuisissa elokuva-alan luottamustoimissa. Hän oli Filmikamari ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1994 ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajana vuodet 1987–1988 ja puheenjohtajana 1989–1990. Suomen elokuvasäätiön hallituksen puheenjohtajana hän oli 1990–91 ja Suomen elokuva-arkiston johtokunnan jäsen 1994–95. Mäkelälle myönnettiin 1997 elämäntyö-Jussi-palkinto. Hänet on lyöty 1991 Ranskan valtion taiteiden ja kirjallisuuden kunniaritariksi.
Mäkelän muistelmateos, tietokirjailija ja kriitikko Kalle Kinnusen kirjoittama Valkokankaan valtakunta – elokuvamoguli Jukka Mäkelän tunnustukset (Teos) ilmestyi syyskuussa 2021. Kirjassa Mäkelä kertoo laajasti Finnkinon perustamisesta, perheyrityksen riitaisuudesta, suomalaisista elokuvantekijöistä kuten Spede Pasasesta ja Aki Kaurismäestä ja Edvin Laineesta ja omasta tuottajanurastaan sekä elämästä Töölössä ja alkoholismistaan.
Jorma Kairimo

Jorma Tapio Kairimo (s. 30. marraskuuta 1948 Tampere) on suomalainen dramaturgi, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Henkilöhistoria

Jorma Kairimo syntyi veturinkuljettaja Rauni Kairimon ja Laura Virtasen perheeseen. Hän solmi ensimmäisen avioliiton 1970 ja jäi leskeksi 1993. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1996 näyttelijä Heidi Vaarna. Kairimo tuli ylioppilaaksi 1967 ja suoritti teatteritutkinnon 1972 ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1975 Tampereen yliopistossa. Hän aloitti dramaturgin uran vuonna 1973. Hän toimi Rovaniemen teatterin dramaturgina 1974–1977, Tampereen työväen teatterin 1977–1998 ja Kom-tekstin 2000–2002. Kairimo perusti yhdessä Vaarnan kanssa Toijalan Kellariteatterin ja toimi sen dramaturgina vuodesta 2005, kunnes teatteri lopetettiin 2013 Vaarnan sairastuttua. Kairimolle on myönnetty muun muassa Eino Salmelaisen säätiön palkinto (1981, 1995) ja Akaan kulttuuripalkinto (2007).
Näytelmiä

Kairimo on dramatisoinut ja ohjannut kymmeniä näytelmiä, samoin kuin kirjoittanut itse useita näytelmiä:
Ensi suudelman salaisuus, 2011
Keisarin valssi, 2008
Brecht Suomessa, 2007
Lehtikeisari, 2007
Neiti Susan Marple ja kadonneen neidon arvoitus, 2006
Tämä tarina on tosi, 2005
Pielisen balladi, 2004
Pippuri eli Turkkilaisen rantakoiran seikkailuja Pohjolassa, 2002
Minulla oli kesän Helmi, 2001
Talvisota, 2001
Sibban matka Kolille eli Sibban matka Kolille eli 'Sibeliuksen paluu', 2001
Three Weeks in the Clouds, 2000
Käytetyn miehen löytö, 1999
Savottakokki – Lempi eli savottakokin rakkaus, 1998
Kaksin halki pitkän järven, 1997
Oi kallis Suomenmaa eli hakkaa päälle pohjanpoika, 1996
Pohjanmaan Antti, 1995
Kappale taivasta, 1994
Tango veressä, 1994
Helppo-Heikki, 1993
Kolme viikkoa pilvissä – Olin hetken löytö, 1993
Kohtalon tango, 1991
Turmiolan Tommi, 1991
Mua ällös hylkää, 1990
Ottakaamme ilo irti elämästä eli Tannermaista huumaa, 1988
Hätätila, 1987
Kosken korvalla, 1986
Enten tenten höpötintti, 1983
Tangosäveltäjä, 1983
Onnen taikaa eli taistelu hornan aarteesta, 1981
Kuparinen pursi, 1980
Satu ihmeellisestä veturista, 1980
K. V. Hurmerinta
Teokset

Kyläluvut Suomen kirkossa. Hämäläisen kirjapaino, Hämeenlinna 1900.
Vaalikäsikirja muistolistoineen, asiakirjakaavoineen, vaalipiiriluetteloineen y. m. ja vaalilaki. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906.
Raittiuden ystävät 1883–1908. Raittiuden ystävät, Helsinki 1908. (useita kirjoittajia)
Neljännesvuosisataa Helsingin Sörnäisten suomalaisen seurakunnan historiassa. Helsingin Sörnäisten suomalainen seurakunta, Helsinki 1932.
Käpylän seurakuntapiirin 10 ensimmäistä vuotta. Käpylän seurakuntapiiri, Helsinki 1936. (Lennart Pinomaan kanssa)
Sörnäisten suomalaisen seurakunnan nuorisotyö vv. 1933–1937. Sörnäisten suomalainen seurakunta, Helsinki 1937. (toim.)
Jytte Guteland

| Jytte Guteland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1979 (ikä 45) Huddinge, Ruotsi
Poliitikko
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 1.7.2014–
Vaalipiiri:  Ruotsi
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Jytte Gunlög Elisabeth Guteland (s. 16. syyskuuta 1979 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Guteland valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa.
Ura

Guteland on koulutukseltaan taloustieteen maisteri Södertörnin yliopistosta. Guteland toimi Ruotsin sosialidemokraattisten nuorten kansallisessa liittohallituksessa vuosina 2005–2007, vastuualueenaan hyvinvointiasiat. Vuosina 2007–2011 hän toimi liiton puheenjohtajana. Vuonna 2011 hänet mainittiin Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen mahdollisena tulevaisuuden puheenjohtajana.[lähde? ]
Guteland on toiminut poliittisena avustajana valtionvarainministeriössässä ja opetusministeriössä. Lisäksi hän on työskennellyt myös projektikoordinaattorina ruotsalaisessa Global Utmaning -ajatuspajassa.[lähde? ]
Guteland valittiin Euroopan parlamenttin vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa. Hän on työskennellyt erityisesti ympäristön, terveyden ja ruokaturvallisuuden komiteassa. Komiteatyönsä lisäksi hän toimii parlamentin Iran-suhteiden delegaatiossa sekä Länsi-Saharan yhteistyöryhmän puheenjohtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jytte Guteland Wikimedia Commonsissa
Jytte Guteland Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Kotte

| Kotte Sri Jayawardenapura |
| --- | --- |

 Kotte
 Koordinaatit: 6°54′39″N, 79°53′16″E 
Valtio:  Sri Lanka
Provinssi:  Läntinen provinssi
Piirikunta:  Colombo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17 km²
Väkiluku (2001):  115 826
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kotte (tunnetaan myös nimellä Sri Jayewardenepura tai Sri Jayewardenepura-Kotte; sinhaliksi ශ්‍රී ජයවර්ධනපුර කෝට්ටේ, Śrī Jayavardhanapura Kōṭṭē, tamiliksi சிறீ ஜெயவர்தனபுர கோட்டை, Ciṟī Jeyavartaṉapura Kōṭṭai) on Sri Lankan lainsäädännöllinen pääkaupunki. Kotte sijaitsee käytännössä pääkaupunkina toimivan Colombon eteläpuolella. Kotte oli muinaisen Kotten kuningaskunnan pääkaupunki 1200–1500-luvuilla. Portugalilaiset saapuivat kaupunkiin 1500-luvulla, mutta hylkäsivät sen ja tekivät Colombosta uuden pääkaupunkinsa. Kotten uudelleenrakentaminen alkoi vasta 1800-luvulla.
Historia

1500-luvun Kotte oli vesistöjen suojaama kolmionmuotoinen linnoitus. Kotte-sana tarkoittaakin linnoitusta. Linnoitettu alue oli 2,5 neliökilometrin laajuinen. Sen suojamuurit olivat 2,5-metrisiä.
Portugali valtasi Ceylonin rannikkoalueita vuonna 1505 ja perusti useita kauppa-asemia. Samalla Portugali siirsi pääkaupungin Kottesta Colomboon. Saaren ylänköalueen asukkaat liittoutuivat hollantilaisten kanssa Portugalia vastaan. Lopulta 1658 Portugali joutui vetäytymään saarelta ja hollantilaiset saavat monopolin kanelin myynnissä.
Kotten modernisoituminen alkoi 1800-luvulla. Britannia sai sen hallinnan vuonna 1815 ja teki saaresta kruununsiirtomaansa. Rakennustoiminta tuhosi arkeologisia jäänteitä kaupungin aikaisemmasta historiasta. Kotte valittiin itsenäisen Sri Lankan maan uudeksi pääkaupungiksi vuonna 1977, ja Sri Lankan parlamentti on sijainnut Kottessa vuodesta 1982.
Kotten kaupunki 1550-luvulla.
Jääkiekon Suomensarja 1964–1965

| Jääkiekon Suomensarja 1964–1965 |
| --- | --- |
Nousseet joukkueet:  Kärpät, TuTo ja Reipas
Pudonneet joukkueet:  OTP, Pohjan Haukat, Karhu-Kissat, TKT, KTP ja HP-47
Ylempi sarjataso:  SM-sarja
Alempi sarjataso:  Maakuntasarja
  ← 1963–1964 :  1965–1966 → 
Jääkiekon Suomensarja kaudella 1964–1965 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat nousivat SM-sarjaan ja lohkojen kaksi viimeistä putosivat maakuntasarjaan.
Suomensarja > Pohjoislohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kärpät, Oulu | 14 | 10 | 2 | 2 | 85 | 33 | +52 | 22 |
| Hermes, Kokkola | 14 | 10 | 0 | 4 | 91 | 49 | +42 | 20 |
| KaPa, Kajaani | 14 | 9 | 0 | 5 | 78 | 54 | +24 | 18 |
| Valo, Mänttä | 14 | 9 | 0 | 5 | 68 | 64 | +4 | 18 |
| JyP, Jyväskylä | 12 | 7 | 0 | 5 | 71 | 59 | +12 | 14 |
| Vesa, Raahe | 14 | 5 | 0 | 9 | 63 | 83 | -20 | 10 |
| OTP, Oulu | 14 | 2 | 1 | 11 | 45 | 89 | -44 | 5 |
| Pohjan Haukat, Kemi | 14 | 1 | 2 | 11 | 36 | 106 | -70 | 4 |
Suomensarja > Lounaislohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| TuTo, Turku | 14 | 12 | 0 | 2 | 79 | 20 | +59 | 24 |
| TPV, Tampere | 14 | 11 | 2 | 1 | 59 | 32 | +27 | 24 |
| Tarmo, Hämeenlinna | 14 | 10 | 1 | 3 | 55 | 45 | +10 | 21 |
| Hokki, Rauma | 14 | 6 | 1 | 7 | 75 | 68 | +7 | 13 |
| HPK, Hämeenlinna | 14 | 6 | 0 | 8 | 59 | 60 | -1 | 12 |
| Töölön Vesa, Helsinki | 14 | 5 | 0 | 9 | 67 | 77 | -10 | 10 |
| Karhu-Kissat, Helsinki | 14 | 2 | 1 | 11 | 32 | 77 | -45 | 5 |
| TKT, Tampere | 14 | 1 | 1 | 12 | 28 | 77 | -49 | 3 |
Suomensarja > Kaakkoislohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Reipas, Lahti | 14 | 11 | 1 | 2 | 75 | 37 | +38 | 23 |
| JoKP, Joensuu | 14 | 8 | 1 | 5 | 69 | 44 | +25 | 17 |
| SaPKo, Savonlinna | 14 | 6 | 4 | 4 | 58 | 60 | -2 | 16 |
| KalPa, Kuopio | 14 | 7 | 1 | 6 | 76 | 62 | +14 | 15 |
| MP, Mikkeli | 14 | 5 | 4 | 5 | 55 | 47 | +8 | 14 |
| WU, Varkaus | 14 | 5 | 1 | 8 | 59 | 77 | -18 | 11 |
| KTP, Kotka | 14 | 3 | 2 | 9 | 59 | 88 | -29 | 8 |
| HP-47, Heinola | 14 | 4 | 0 | 10 | 40 | 76 | -36 | 8 |
Kärpät, TuTo ja Reipas nousivat SM-sarjaan, josta putosi Tappara. Lohkojen kaksi viimeistä joukkuetta putosivat maakuntasarjaan, josta nousivat PiTa, TKV, LaPa, OPS, PiPS, VehU, MU ja Jäähaukat.
Kim Eun-suk

| Kim Eun-suk> 김은숙.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kim Eun-suk
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Soul, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Koripalloilija
Pituus:  170 cm
Paino:  62 kg
Maajoukkueet
:   Etelä-Korea
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Naisten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Naisten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 |  |  |
Kim Eun-suk (hangul: 김은숙; hanja: 金銀淑; uudistettu latinisaatio: Gim Eunsuk, s. 31. maaliskuuta 1963 Soul) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.
Kim saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986. Aasian kisoista Kim saavutti hopeaa vuonna 1986.
Aiheesta muualla

Kim Eun-suk Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Etelä-Korean joukkue – Kesäolympialaiset 1984
4 Choi A. ·
5 Park Y. ·
6 Kim E. ·
7 Lee H. ·
8 Choi G. ·
9 Lee M. ·
10 Mun ·
11 Kim H. ·
12 Jeong ·
13 Kim Y. ·
14 Seong ·
15 Park C. ·
Valmentaja Sin
Kottiset Alpit

| Kottiset Alpit> ital. 	Alpi Cozie; ransk. Alpes cottiennes, saks. Cottische Alpen |
| --- | --- |

Maantiede
 Kottiset Alpit ovat tällä kartalla numero 4. Valtionrajat ruskealla, rantaviiva mustalla.
Sijainti:   Italia  Ranska
Päävuoristo:  Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Monte Viso
Korkeus meren-pinnan tasosta:  3 841 m
Kottiset Alpit (ital. 	Alpi Cozie; ransk. Alpes cottiennes, saks. Cottische Alpen) on Läntisiin Alppeihin kuuluva vuorijono, joka sijaitsee vuoriston eteläosassa osittain Italiassa, osittain Ranskan puolella. Sen korkein huippu on Monte Viso.
Rooman provinssi Alpes Cottiae oli tällä seudulla. Alue sai nimensä ligurialaisten kuninkaan Cottiuksen mukaan. Nykyisin alueella on useita talviurheilukeskuksia ja pieniä jäätiköitä.
Korkeimpiin huippuihin kuuluvat
Monte Viso Rocciamelonista, Italiasta nähtynä.
| Gipfel | Höhe | Höhe |
| --- | --- | --- |
| Monviso eli Monte Viso | 3841 m |  |
| Viso di Vallante | 3672 m |  |
| Aiguille de Scolette | 3505 m |  |
| Aiguille de Chambeyron | 3412 m |  |
| Bric de Chambeyron | 3388 m |  |
| Pic de la Font Sancte | 3387 m |  |
| Rognosa d'Etache | 3385 m |  |
| Dents d'Ambin | 3382 m |  |
| Punta Ferrant | 3364 m |  |
| Visolotto | 3353 m |  |
| Bric de Rubren | 3340 m |  |
| Rochebrune | 3324 m |  |
| Punta Sommeiller | 3321 m |  |
| Bric Froid | 3302 m |  |
| Grand Glaiza | 3286 m |  |
| Rognosa di Sestriere | 3279 m |  |
| Panestrel | 3253 m |  |
| Roche du Grand Galibier | 3242 m |  |
| Peou Roc | 3231 m |  |
| Pic du Pelvat | 3218 m |  |
| Pointe Haute de Mary | 3212 m |  |
| Pain de Sucre | 3208 m |  |
| Mont Thabor | 3182 m |  |
| Pointe des Cerces | 3180 m |  |
| Tete des Toillies | 3179 m |  |
| Monte Granero | 3170 m |  |
| Pic du Thabor | 3144 m |  |
| Mont Chaberton | 3135 m |  |
| Tete de Moyse | 3110 m |  |
| Monte Meidassa | 3105 m |  |
| Pelvo d'Elva | 3064 m |  |
| Rocca Bianca | 3059 m |  |
| Mont Politri | 3051 m |  |
| Mont Albergian | 3040 m |  |
| Pic Caramantran | 3025 m |  |
| Bric Bouchet | 2998 m |  |
| Pointe des Marcelettes | 2909 m |  |
| Pic du Malrif | 2906 m |  |
| Punta Cournour | 2868 m |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kottiset Alpit Wikimedia Commonsissa
Peakware
Korholan kartano

Korholan Kartano eli Korholan hovi on Rautalammilla sijaitseva kartano, joka on nykyisin matkailukäytössä. Tilan maat olivat laajimmillaan 1900-luvun alussa, jolloin sen koko oli 2 061 hehtaaria. Kartanon oli perustanut Birger Westzynthius (k. 1877) nimellä Korholan hovi. Hän kehitti tilaa voimakkaasti ja rakennutti rakennukset 1870. Vuonna 1891 kartanon osti Adolf Peura, ja 1906 tila siirtyi hänen pojalleen Heikki Peuralle.
Kartanon meijeri tuotti voita vientiin, vuonna 1890 muun muassa Tanskaan ja Englantiin. 1890 meijeriin hankittiin sitä varten separaattori, ja voin valmistukseen ostettiin maitoa ja kermaa tilan ulkopuolelta. Muutaman vuoden meijerissä toimineesta meijerikoulusta valmistui neljä meijerikköä vuodessa.
Heikki Peuran vaimo Aina Peura perusti Rautalammin museon. Hänen isänsä oli kansanrunoilija Albert Kukkonen, jolta periytyi arvostus vanhan kulttuuripitäjän historiaan.
Aiheesta muualla

Korholan kartano
Kaarle Ekholm

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuevoimistelu,vapaa järjestelmä |  |
Kaarle Väinö ”Kalle” Ekholm (7. joulukuuta 1884 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta – 13. toukokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Viipurin Reipasta.
Ekholm voimisteli Suomen joukkueessa sen saavuttaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912. Moniottelussa hän keskeytti.
Kreetan hiippakunta

Kreetan hiippakunta voi viitata seuraaviin:
Kreetan arkkihiippakunta, ortodoksinen hiippakunta
Kreetan roomalaiskatolinen hiippakunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreetan hiippakunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kanadan konservatiivipuolue

| Kanadan konservatiivipuolue> Conservative Party of Canada Parti conservateur du Canada |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. joulukuuta 2003
Puheenjohtaja:  Pierre Poilievre
Ideologia:  konservatismi liberaalikonservatismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Jäsenmäärä:   259 010 (2017)
Edustajainhuone:  121 / 338
Senaatti:  24 / 105
Kansainväliset jäsenyydet:  – International Democrat Union
Kotisivu:  www.conservative.ca
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanadan konservatiivipuolue (engl. Conservative Party of Canada, ransk. Parti conservateur du Canada) on keskusta-oikeistolainen puolue Kanadassa, joka perustettiin vuonna 2003, kun maan merkittävimmät oikeistopuolueet Kanadan Allianssi ja Kanadan progressiivinen konservatiivipuolue sulautuivat yhdeksi puolueeksi.
Konservatiivipuolue muodosti Kanadan hallituksen vuosina 2006–2015 puheenjohtaja Stephen Harperin toimiessa maan pääministerinä. Vuoden 2015 vaalitappion jälkeen Harper ilmoitti jättävänsä puolueen puheenjohtajan tehtävän. Konservatiivipuolue valitsi 5. marraskuuta 2015 entisen terveysministeri Rona Ambrosen puolueen väliaikaiseksi puheenjohtajaksi. Ambrose erosi tehtävästä 27. toukokuuta 2017 Andrew Scheerin tultua valituksi puolueen vakituiseksi puheenjohtajaksi alle prosentin erolla Maxime Bernieriin. Scheer erosi tehtävästä joulukuussa 2019 ja elokuussa 2020 Erin O’Toole valittiin puoluejohtajaksi.
Vaalitulokset

| Vaalit | Paikkoja | Äänimäärä | Osuus | Asema |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 99 / 308  | 3 994 682 | 29,6 % | oppositio |
| 2006 | 124 / 308  | 5 374 071 | 36,3 % | vähemmistöhallitus |
| 2008 | 143 / 308  | 5 205 334 | 37,6 % | vähemmistöhallitus |
| 2011 | 166 / 308  | 5 832 401 | 39,6 % | enemmistöhallitus |
| 2015 | 99 / 338  | 5 578 101 | 31,9 % | oppositio |
| 2019 | 121 / 338  | 6 150 177 | 34,4 % | oppositio |
| 2021 | 119 / 338  | 5 747 410 | 33,7 % | oppositio |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Konservatiivipuolueen sivusto (englanniksi, ranskaksi)
Rekisteröidyt Kanadan puolueet
Animal Alliance Environment Voters Party of Canada | 
Bloc Québécois | 
Canadian Action Party | 
Christian Heritage Party of Canada | 
First Peoples National Party of Canada | 
Kanadan kommunistinen puolue | 
Kanadan konservatiivipuolue | 
Kanadan liberaalipuolue | 
Kanadan vihreä puolue | 
Libertarian Party of Canada | 
Marijuana Party of Canada | 
Neorhino.ca | 
Uusi demokraattinen puolue | 
Newfoundland and Labrador First Party | 
People's Political Power of Canada | 
Progressive Canadian Party | 
Western Block Party | 
Work Less Party
Jussi Jäppinen

| Jussi Jäppinen |
| --- | --- |
 Jussi Jäppinen Vanhan Kirjan Talvi -tapahtumassa Jyväskylässä helmikuussa 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1948 (ikä 76) Joutseno
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jussi Jäppinen (s. 25. toukokuuta 1948 Joutseno) on suomalainen filosofian tohtori, graafinen suunnittelija, tietokirjailija, valokuvaaja ja tutkija. Hän on toiminut näyttelysihteerinä museossa 1970-luvun puolivälissä, vuosina 1977–1984 tietokirjatoimittajana kustannusliike Gummeruksessa ja vuodesta 1984 lähtien omassa graafisen suunnittelun toimistossaan.
Jussi Jäppisen kiinnostuksen kohteita ovat arkkitehtuuri- ja kulttuuriympäristöasiat sekä visuaaliset taiteet. Hän on julkaissut nelisenkymmentä kuvateosta etenkin Keski-Suomesta mutta muualtakin Suomesta ja lähes 30 omaa tai yhteistyökumppanin kanssa tehtyä muuta teosta, etupäässä tietokirjoja arkkitehtuurista ja rakennetusta kulttuuriympäristöstä. Lisäksi Jäppinen on osallistunut kuvittajana, taittajana tai toimittajana satoihin kirja- ja esiteprojekteihin sekä toiminut näyttelyarkkitehtina ja graafisena suunnittelijana useissa museoissa eri puolilla Suomea. Hän on tehnyt myös tyttökalentereita. Hän on pitänyt omia valokuva- ja taidenäyttelyjä sekä osallistunut yhteisnäyttelyihin vuodesta 1971 lähtien.
Hänen laaja väitöskirjansa Oletko koskaan nähnyt kauniin kaupungin (2005) käsittelee Jyväskylän ruutukaava-alueen kaupunkikuvan kehitystä.
Jäppinen on myös tehnyt Jyväskylän vaakunan nykyisen version, joka sopii aiempia versioita paremmin nykyaikaiseen painotekniikkaan. Se otettiin käyttöön vuonna 2000.
Jussi Jäppisen poika on graafinen suunnittelija ja valokuvaaja Juho Jäppinen.
Tietokirjat

Kirjoissa eri tekstintekijöitä (*=omat tekstit, H-MV=Heli-Maija Voutilainen)
Jyväskylän kaupungin kirkon historia *, opinnäytetyö 1972
Kaupunkiympäristön muutos Jyväskylän keskustassa, Keski-Suomi 15 *, 1976
Lastenkirjat Mansikin maidoton päivä ja Elisabet von Lamppuharja ja maaseudun ihmeet *, 1980
Vanhojen karttojen Suomi (Harri Rosbergin kanssa), 1984
Vaaleansininen friisi, arkkitehtuuria ja nähtävyyksiä Jyväskylässä *, 1988, 2. p 1992, engl. 1992
Vanhan Jyväskylän karttakirja, 1990 (työryhmä)
Jyväskylän julkisivukuvat *, 1991
Seminaarinmäeltä Ylistönrinteelle, suom. ja eng. 1995 (työryhmä)
Kärrytiestä Kävelykaduksi (Kauppakadun historia), (Erkki Fredriksonin kanssa), 1995
Pikkukaupungin pihoja ja puistoja (toim), 1996
Fiesolen puutarhat, sarjakuvakirja Alvar Aallon elämästä (Risto Oikarisen kanssa), osa 1, 1998; osa 2, 2000; osa 3, 2003
Gardens of Fiesole, The Life of Alvar Aalto (with Risto Oikarinen), Vol 1, 1998; Vol 2, 2000, Vol 3, 2003
Liikuttiin sitä ennenkin. Katsaus Keski-Suomen liikenteellisiin oloihin vuonna 1799 *. 1999
Maakunnan maut (toim.), (H-MV), 2000, 2. p. 2000
Petäjäveden vanhan kirkon tarina, 2001 (H-MV)
Maailman suurin puukirkko Kerimäellä, 2002 (H-MV)
Keski-Suomen kirkot, 2002 (H-MV)
”Oletko koskaan nähnyt kauniin kaupungin?” Väitöskirja *, 2005
Loisto ja Lyhty – Löytöretki Jyväskylän rakennettuun ympäristöön, 2006 (H-MV)
Jyväskylän maaseurakunnan 150-vuotisjuhlakirja (H-MV), 2006
Viestejä maisemassa, keskisuomalainen kulttuuriympäristö, 2006, toimittaja, kuvitus. Eri kirjoittajia.
Kilven suojassa. Jyväskylän kaupungin vaakunakirja*. 2007.
Jyväskylä – kaupunkikuvakirja *. 2010.
Taivaspyörylä ja muita löytöjä – Keskisuomalaisen kulttuuriympäristön aarteita, 2010 (H-MV)
Ristiretki Savoon *. 2011
Kaupunki siipien alla – Jyväskylä vanhoissa ilmavalokuvissa*. 2014.
Hauskanlainen katuperspektiivi. Kaupunkikuvallinen aikamatka Jyväskylässä *. 2015
Keski-Suomen kirkot, 2016 (H-MV)
Kadonnutta kaupunkia etsimässä. Tarinoita Jyväskylän puretuista rakennuksista. * 2017 (Vuoden kotiseututeos)
Viimeisen kesän maisemia – Aikamatkailua Suomessa 1939–2019.*
Wivi Lönn – Muistojen albumi.* 2021.
Kuvateokset

Kirjoissa eri tekstintekijöitä (*=omat tekstit, PM=Pekka Mäkelä, TL=Toivo Laakso, JJ=Jaana Janhila, H-MV=Heli-Maija Voutilainen)
Jyväskylä Albumi *, 1977, 2.p. 1977
Keski-Suomi *, 1978
Suomen eduskunta, 1979, 2. p. 1986. Kuusi kieliversiota + kansanedustajaversio (eri kirjoittajia)
Savonlinna *, 1981, 2. p. 1986
Jyväskylä *, 1982, 2. p. 1987
Pirkanmaa, 1983
Satakunta, 1983
Kaarina *, 1984
Viimeinen kesä – värivalokuvakertomus Suomesta kesällä 1939 (toim*) 1985, 2.p. 1985, 3.p. 1987, 4.p. 1992
Muurame *, 1986
Kotka – merestä noussut (PM), 1987, 2. p. 1989
Oodi Jyväskylälle (TL), 1987
Jyväskylän maalaiskunta – 120 kuvaa (PM), 1988
Jyväskylä – elämää Harjun ja järvien välissä *, 1989, 2.p. 1991, 3.p. 1992
Keski-Suomi lähikuvassa (PM), 1989
Päivä Linnanmäellä *, 1990
Lohtaja *, 1990
Järvenpää – Kartanosta kaupungiksi (PM), 1991
Pihtipudas (PM), 1991
Jyväskylä *, 1993
Äänekoski (teksti Pekka Soininen), 1994
Luomisen tähteillä (PM),1994
Lilithin tarina (JJ). 1995
Kohtaamisia *, 1995
Tänä iltana me pojat soitamme teille musiikkia, 1996 (JJ)
Talo Etelärinteellä *, 1996
Jyväskylän seutu *, 1996
Keski-Suomi *, 1997
Kuokkalan kartanon albumi (JJ), 1999
Jyväskylä – kaupungin kuvia *, 2000
Katsojan kirja *, 2001
Jyväskylä lähiympäristöineen, 2003 *, 2. p. 2005
Unelmia kesäyössä – Uutta suomalaista nukketaidetta, 2004
Kontiokujan nallet (teksti Sari Kanala) 2004
Keski-Suomi kuvissa *, 2007, 2. p. 2009
Pohjois-Savo *, 2008
Jyväskylä uusilla aalloilla *, 2009
Keski-Suomen keskussairaala 1954–2014, 2014 (eri kirjoittajia)
Kangas. Metamorfoosi 1. (5 kuvaajaa), 2014
Yön kuningatar (teksti Arja Jäppinen) 2018
Eletty eilinen. Suomen Nukketaiteilijat ry 2000–2020 (teksti Arja Jäppinen) 2020