stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wincapita
Oikeudenkäynnit > Käräjäoikeudessa

Niin kutsutun Wincapitan päähaaran, eli Hannu Kailajärven ja hänen entisen naisystävänsä Tiina Wartin, joita epäiltiin tutkinnan jälkeen olleen Wincapitan päätekijät, oikeudenkäynti aloitettiin Vantaalla 2. helmikuuta 2011. Kailajärveä ja Warttia syytettiin ensisijaisesti törkeästä petoksesta sekä rahankeräysrikoksesta ja syyttäjä vaatii Kailajärvelle vähintään 5 vuotta vankeutta. Päähaaran lisäksi eri puolilla Suomea on noin 50 erillistä muuta tutkintahaaraa, joissa rikosepäiltyjä on yhteensä noin 600.
Hannu Kailajärvi tuomittiin 2. joulukuuta 2011 käräjäoikeuden päätöksellä neljän vuoden vankeusrangaistukseen, joka on törkeän petoksen enimmäisrangaistus. Syyte rahankeräysrikoksesta hylättiin. Tiina Wartti tuomittiin avunannosta törkeään petokseen 1 vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Sekä syyttäjä että tuomitut valittivat käräjäoikeuden päätöksestä. Samassa yhteydessä annettiin tuomio myös Kailajärven ja Wartin talokaupoista. Wartti tuomittiin puolen vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen veropetoksesta ja avunannosta törkeään veropetokseen. Kailajärven osalta syytteet talokauppojen epäselvyyksistä hylättiin. Hovioikeudessa Wartin ja mökkien myyjien ehdollinen vankeusrangaistus kaatui ja he saivat sakot.
Oikeudenkäynnit > Hovioikeuden tuomio

7. helmikuuta 2013 Helsingin hovioikeus katsoi Kailajärven syyllistyneen törkeän petoksen lisäksi myös rahankeräysrikokseen ja tuomitsi tämän viideksi vuodeksi vankeuteen. Hovioikeus määräsi hänet heti vangittavaksi. Naisystävän katsottiin syyllistyneen avunantoon törkeään petokseen ja rahankeräysrikokseen. Naisystävä oli tehnyt laskutettavana yrityksensä työnä käännöstöitä klubin taustayhtiöille viimeisen puolentoista vuoden ajan ennen klubin loppumista noin 40 tuntia kuukaudessa. Hänet tuomittiin vuodeksi ja kolmeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen. Kailajärvi tavoitettiin samana päivänä ja passitettiin vankilaan.
Oikeudenkäynnit > Korkein oikeus

Tuomioista valitettiin korkeimpaan oikeuteen. Se ei ottanut käsiteltäväkseen petososuutta, joten sen osalta hovioikeuden tuomio jäi pysyväksi. Helmikuussa 2014 korkein oikeus päätti äänestystuloksella 3-2, että hovioikeuden tuomiota rahankeräysrikoksesta ei muuteta.
Oikeudenkäynnit > Wincapitan jäsenistön Wincapita-tuottojen takaisinperinnät ja tuomiot

Klubin jäsenistöä vastaan käydään myös jatkuvia oikeudenkäyntejä, joissa heidän Wincapitasta saatuja tuottojaan määrätään palautettavaksi valtiolle. Osa jäsenistöstä joutuu maksamaan täysimääräisenä korvaukset. Joissakin käräjäoikeuksissa on takaisinmaksuja kohtuullistettu jopa 1/3-osaan saaduista tuotoista.
Kaksi Wincapitan jäsentä on saanut langettavan tuomion vuonna 2014. Toinen henkilö käräjäoikeudesta, jossa tuomio avunannosta törkeään petokseen ja rahankeräysrikokseen, ja toinen hovioikeudesta avunannosta rahankeräysrikokseen.lähde?
Vuoden 2010 uusi yhtiö

Maaliskuussa 2010 Espoossa esiteltiin uusi yhtiö, Worldwide Investment Solutions House WinCapita Oy. Hannu Kailajärvi konsultoi, mutta ei omista yhtiötä.
Pyramidihuijauksen periaate

Pyramidihuijauksessa keksitään kohde ja toimintatapa, joka houkuttelee jäseniä. Kohteen todellinen arvo on vain murto-osa väitetystä, tai kohde on täysin keksitty. Pyramidihuijauksessa uudet jäsenet maksavat vanhojen jäsenten tuotot. Toiminta loppuu siinä vaiheessa, kun pyramidin kasvu hidastuu niin paljon, että uusilta jäseniltä kerättävät varat eivät enää riitä vanhoille jäsenille meneviin maksuihin. Asiantuntijoiden mukaan pyramidipeleissä tienaa vain alle prosentti osallistujista.
Wincapitassa myös henkilöt, jotka eivät ole suositelleet ketään, ovat saaneet tuottoja.
Wincapitan puolustusrintama

Wincapitan jäsenistö perusti vuonna 2009 ns. Puolustusrintaman puolustamaan klubin jäsenien oikeuksia. Puolustusrintamassa oli tuhansia jäseniä. Puolustusrintaman jäsenet kokivat, että valtio haluaa takavarikoida itselleen kaikki klubituotot jäseniltä. Oulun KRP:n yksikkö, joka laitettiin tutkimaan tapausta, oli lopetusuhan alaisena vuonna 2008, joten sen väitettiin työllistävän itseään tällä tavoin. Pelkästään neljän kuukauden välein uusittuja jäsenistön takavarikko-oikeudenkäyntejä on ollut yli 10 000 noin kuuden vuoden aikana. Puolustusrintama arvosteli Oulun KRP:n esitutkintaa ammattitaidottomaksi ja jäseniä sekä päähaaraa pelkästään syyllistäväksi, eikä puolustavaa materiaalia otettu kenestäkään. Väitettiin myös, että klubin ongelma ei ollut sen varojen vähyys vaan Isossa-Britanniassa olevalle klubin päätilille olisi jäänyt noin 4,8 miljoonaa euroa klubin sulkemishetkellä.lähde?
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: WinCapita – Suomen laajin rikosjuttu 14.5.2008.
Petteri Mikkosen videoWincapita
Seydou Badian Kouyaté

Seydou Badian Kouyaté (kirjailijanimeltään Seydou Badian, 10. huhtikuuta 1928 Bamako – 28. joulukuuta 2018) oli malilainen kirjailija ja poliitikko.
Koyaté suoritti keskikoulun Ranskassa ja valmistui lääketieteen tohtoriksi Montpellier’n yliopistosta vuonna 1955. Hän työskenteli vuodesta 1962 lähtien Malin maatalousministerinä ja vuodesta 1965 suunnitteluministerinä. Vuonna 1966 hän jatkoi uraansa lääkärinä. Vuoden 1968 vallankaapauksen jälkeen Koyaté vietti seitsemän vuotta vankilassa. Vuodesta 1975 lähtien hän asui Senegalin Dakarissa, josta hän palasi vuonna 1991 Maliin ryhtyen jälleen aktiivipoliitikoksi.
Koyatén tunnetuin teos on sukupolvien ja kulttuurien konfliktia kuvaava romaani Sous l’orage (1957). Hän kirjoitti myös muita romaaneja ja näytelmiä. Kirjailijan teosten pääteema on afrikkalaisen identiteetin ja perinteiden säilyttäminen modernisoituvassa yhteiskunnassa.
Attaher Maïga

Attaher Maïga (1924 Baria, Bouremin piiri – 1985 Timbuktu) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko.
Maïga valmistui William Ponty -koulusta ja työskenteli hallintovirkailijana. Hänet valittiin Ranskan Sudanin aluekokouksen edustajaksi vuonna 1957. Maïga toimi Malin valtiovarainministerinä vuosina 1959–1966 ja johti Malin frangin käyttöön ottoa vuonna 1962. Vuosina 1966–1968 hän toimi maan kauppaministerinä. Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen Maïga oli vangittuna vuoteen 1975 saakka ja uudelleen vuosina 1977–1978. Hän kuoli lento-onnettomuudessa.
Maïga on entisen ministerin Konaté Mariama Suzanne Maïgan ja presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan puolison Keïta Aminata Maïgan isä.
Ibrahim Ikassa Maïga

Ibrahim Ikassa Maïga (s. 5. helmikuuta 1971 Tondibi, Taboye) on malilainen oikeustieteilijä ja poliitikko.
Maïga vietti lapsuutensa ja valmistui ylioppilaaksi Sévaréssa. Hän suoritti oikeustieteiden maisterintutkinnon Malin hallintokorkeakoulussa vuonna 1996 ja kansainvälisen talousoikeuden tutkinnon Ouagadougoun yliopistossa vuonna 1997.
Maïga on työskennellyt opettajana hallintokorkeakoulussa ja yksityisissä oppilaitoksissa sekä hallituksen ja pankkien asiantuntijana. Hän kuuluu Union pour la république et la démocratie -puolueen johtoon ja oli mukana perustamassa Espoir Mali Koura ja Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques -liikkeitä. Maïga nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen valtion uudistamisen ministeriksi ja instituutiosuhdevastaavaksi kesäkuussa 2021.
Maïga on naimisissa ja seitsemän lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, songhaita ja bambaraa.
Malick Coulibaly

Malick Coulibaly (s. 14. lokakuuta 1971 Bamako) on malilainen oikeustieteilijä. Hän on toiminut maan oikeusministerinä vuosina 2012–2013 ja uudelleen vuodesta 2019.
Coulibaly on suorittanut maisterintutkinnot yksityisoikeudesta Malin virkamieskorkeakoulussa ja Nanterren yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi Montpellierin yliopistossa vuonna 2003. Coulibaly toimi Malin oikeusministerinä vuosina 2012–2013.
Coulibaly työskenteli Malin ihmisoikeuslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2018. Hänet nimitettiin Boubou Cissén hallituksen oikeusministeriksi toukokuussa 2019.
Choguel Kokalla Maïga

Choguel Kokalla Maïga vuonna 2016.
Choguel Kokalla Maïga (s. 1958 Tabanco, Ansongon piiri) on malilainen insinööri ja poliitikko.
Maïgan suku pitää itseään songhaivaltakunnan hallitsijan Sonni Ali Berin jälkeläisinä. Maïga valmistui Bamakon teknisestä lyseosta vuonna 1977 ja suoritti insinöörin tutkinnon Moskovan televiestintäinstituutissa vuonna 1983. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1988.
Suoritettuaan asevelvollisuuden Maïga työskenteli vuoteen 1992 saakka puhelinyhtiö Sotelman palveluksessa. Vuosina 1992–1999 hän toimi kansallisten televiestintä- ja yleisradiosuunnitelmien koordinaattorina. Vuosina 1999–2000 Maïga oli vähän aikaa posti- ja televiestintäkoulun johtajana ja palasi sitten projektipäälliköksi Sotelmaan.
Maïga oli Moussa Traorén aikana virallisen nuorisoliiton UNJM:n jäsen. Vuodesta 1997 lähtien hän on johtanut Mouvement patriotique pour le renouveau -puoluetta, jota on pidetty Malin kansan demokraattisen liiton toiminnan jatkajana. Maïga osallistui puolueen ehdokkaana vuoden 2002 presidentinvaaleihin, joissa hän sai 2,71 prosenttia äänistä. Toisella kierroksella hän tuki Amadou Toumani Touréa.
Maïga toimi teollisuus- ja kauppaministerinä Ahmed Mohamed ag Hamanin ja Ousmane Issoufi Maïgan hallituksissa vuosina 2002–2007. Vuoden 2007 vaaleissa hän tuki presidentti Amadou Toumani Touréa. Vuosina 2008–2015 Maïga työskenteli televiestinnän sääntelykomitean sekä tele- ja postihallinnon johtajana.
Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Maïga sai 2,36 prosenttia äänistä. Toisella kierroksella hän tuki Ibrahim Boubacar Keïtaa. Maïga toimi digitalous- ja viestintäministerinä sekä hallituksen puhemiehenä vuosina 2015–2016. Hän osallistui vuoden 2018 presidentinvaaleihin saaden 2,16 prosenttia äänistä.
Oppositioliike M5-RFP:n strategisen komitean puheenjohtajana toiminut Maïga nimitettiin Malin pääministeriksi 7. kesäkuuta 2021.
Maïga on naimisissa ja hänellä on seitsemän lasta.
Marie-Thérèse Charlotte

Ranskan prinsessa Marie-Thérèse-Charlotte 17-vuotiaana pian vankeutensa päättymisen jälkeen tultuaan Wieniin, Heinrich Friedrich Füger 1778/1796
Angoulêmen herttuatar Marie-Thérèse-Charlotte, Antoine-Jean Gros 1816–1817
Marie-Thérèse Charlotte, Madame Royal (19. joulukuuta 1778 Versailles'n linna, Ranskan kuningaskunta – 19. lokakuuta 1851 Frohsdorfin linna, Lanzenkirchen, Itävallan keisarikunta) oli ranskalainen kuninkaallinen prinsessa ja Angoulêmen herttuatar, joka kuului Bourbon-sukuun.
Marie-Thérèsen äiti Marie Antoinette ja hänen kaksi sisarustaan: vas. Marie-Thérèse Charlotte, Louis-Charles (sylissä) ja Louis-Joseph, joka osoittaa tyhjää kehtoa, mikä viittaa Sophie-Hélène-Béatrixin äskettäiseen kuolemaan. Élisabeth Vigée Le Brun, 1787
Marie-Thérése veljensä Louis Josephin kanssa,  Élisabeth Vigée Le Brun, 1785
Suku

Hänen vanhempansa olivat kuningas Ludvig XVI ja Itävallan arkkiherttuatar Marie Antoinette. Hänellä oli kolme sisarusta, joista hän oli vanhin lapsi: Louis-Joseph-Xavier-François (1781–1789), Louis-Charles (1785–1795) Normandian herttua ja Sophie-Hélène-Béatrix (1786–1787).
Maanpako

Vanhempiensa teloituksen vuonna 1793 ja kolmen vankilavuoden jälkeen hänet vapautettiin vankilasta setänsä Ludvigin neuvottelemana joulukuussa 1795, ja lähti maanpakoon. Hän oli ainoa kuninkaallinen, joka selvisi vankeusajasta hengissä. Hän asui ensin Wienissä Habsburg-sukulaistensa luona tammikuusta 1796 lähtien. Sen jälkeen hänen holhoojakseen tuli Itävallan keisari Frans II:n suostumuksella setä Ludvig XVIII ja hän muutti tämän luokse Venäjälle Kuurinmaalle Jelgavan palatsiin. Tämän jälkeen hän asui Englannissa Hartwell Housen kartanossa Buckinghamshiressä sukunsa parissa.
Avioliitto

Setänsä Ludvig XVIII järjestämänä ja taivuttelemana, avioliitto oli muka hänen vanhempiensa toive, hän avioitui Kuurinmaalla serkkunsa Louis Antoine de Bourbonin, Angoulêmen herttuan kanssa 9. kesäkuuta 1799, jolloin hänestä tuli Angoulêmen herttuatar. Avioliitto ei ollut onnistunut ja jäi lapsettomaksi yhtä vuonna 1813 syntynyttä ja kuollutta lasta lukuun ottamatta.
Paluu Ranskaan ja uusi maanpako

Appi Kaarle X nousi valtaan vuonna 1824, ja Marie-Thérèse palasi Ranskan hoviin puolisonsa kanssa.
Marie-Thérèse piti paluutaan emotionaalisesti koettelevana ja oli epäluuloinen ranskalaisia kohtaan, jotka olivat tukeneet joko tasavaltaa tai kuningaskuntaa. Hän vieraili paikassa, jossa hänen veljensä oli kuollut, ja Madeleinen hautausmaalla, jonne hänen vanhempansa oli haudattu. Kuninkaalliset jäännökset kaivettiin esiin 18. tammikuuta 1815 ja haudattiin uudelleen Saint-Denis'n basilikaan, Ranskan kuninkaalliseen hautakammioon, 21. tammikuuta 1815, Ludvig XVI:n teloituksen 22-vuotispäivänä.
Kaarle X:n luopuessa kruunusta Heinäkuun vallankumouksen seurauksena 2. elokuuta 1830 Angoulêmen herttuapari lähti jälleen maanpakoon. Nyt reitti kulki Dorsetin ja Edinburghin kautta Prahaan. Miehensä kuoleman jälkeen Marie-Thérèse asettui Itävaltaan.
Kuninkaallinen perhe asui nykyisessä 22 (silloin 21) Regent Terracessa Edinburghissa vuoteen 1833 saakka, jolloin entinen kuningas päätti hoveineen muuttaa Prahaan Marie-Thérèsen serkun, Itävallan keisari Frans I:n kutsumana. He muuttivat ylellisiin huoneistoihin Prahan linnaan. Hallitsijan vaihduttua vuonna 1835 kuninkaallinen perhe lähti Prahasta ja muutti kansleri Klemens von Metternichin tukemana kreivi Graefenberg-Coroninin kartanoon lähellä Goriziaa, joka oli tuolloin Itävallan aluetta. Marie-Thérèse hoiti uskollisesti setäänsä vuonna 1836, kun tämä kuoli koleraan.
Leskeys

Hänen puolisonsa kuoli vuonna 1844 ja haudattiin isänsä viereen Kostanjevican fransiskaaniluostarin kirkkoon Nova Goriziaan Sloveniaan. Marie-Thérèse muutti Schloss Frohsdorfiin, barokkilinnaan Wienin ulkopuolelle, jossa hän vietti päivänsä kävelyillä, lukemalla, ompelemalla ja rukoillen. Hänen veljenpoikansa, joka nyt kutsui itseään Chambordin kreiviksi, ja hänen sisarensa tulivat hänen luokseen. Vuonna 1848 Ludvig-Filipin hallituskausi päättyi vallankumoukseen ja Ranskasta tuli toisen kerran tasavalta.
Marie-Thérèse kuoli 72-vuotiaana lokakuussa 1851 Schloss Frohsdorfissa Itävallassa. Hänet on haudattu puolisonsa viereen Kostanjevican fransiskaaniluostarin kirkkoon Nova Goriziaan Sloveniaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marie-Thérèse Charlotte Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Espanja 2  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef 
Kuningas Ludvig XVIII vastaanottaa 1823 Tuileriers'n linnassa Louis Antoine Angoulêmen herttuan, hänestä vas. Madame Royale, Marie-Thérèse Charlotte. Kuninkaan takana Artois'n kreivi Charles-Philippe pitää sylissään Berryn herttua Charles Ferdinandin poikaa Henriä, lapsen äiti Maria-Carolina seisoo hallitsijan vasemmalla puolella.
Villa Coronini
Hans Otto Donner

Hans Otto Donner (2. toukokuuta 1903 – 23. lokakuuta 1982 München, Länsi-Saksa) oli suomalainen diplomi-insinööri, keksijä ja liikemies, joka suunnitteli aseita Tampella-yhtiölle ja myi niitä ulkomaille.
Suku, koulutus ja perhe

Donner-sukuun kuuluneen Hans Otto Donnerin vanhemmat olivat Otto Donner nuorempi ja ranskalaissyntyinen Catherine Cécile Valentine Léléa Bardy. Hänen isoisänsä oli professori Otto Donner vanhempi. Hans Otto Donnerin nuoremmat veljet Fredric ja Sten Arno Donner vaikuttivat myös Tampellassa. Matemaattisesti lahjakas Donner kävi Ranskassa maineikasta École polytechnique -insinöörikoulua. Hänellä oli Suomen ja Ranskan kaksoiskansalaisuus ja kapteenin arvo Ranskan armeijassa.
Donnerin puoliso oli Clara Wallin. Heidän poikansa oli säveltäjä ja musiikkialan vaikuttaja Henrik Otto Donner.
Qarqarin taistelu

Qarqarin taistelu käytiin vuonna 853 eaa., Assyrian kuninkaan Salmanassar III:n ja Damaskoksen kuninkaan johtaman kahdentoista kuninkaan liittouman välillä.
Taistelu tunnetaan Salmanassarin myöhemmin laatimasta tekstistä. Siinä luetteloidaan häntä vastassa olleet joukot.
Hadadezer itse johti 1 200 sotavaunua, 1 200 ratsuväkeä ja 20 000 jalkaväkeä.
Hamathin kuningas Iruleni johti 700 sotavaunua, 700 ratsuväkeä ja 10 000 jalkaväkeä.
Israelin kuningas Ahab lähetti taisteluun 2 000 sotavaunua ja 10 000 jalkaväkisotilasta.
Kizzuwadne (Byblos) lähetti 500 sotilasta.
Musri lähetti 1 000 sotilasta
Kuningas Irqanata lähetti 10 sotavaunua ja 10 000 sotilasta
Arwadin kuningas Matinu-ba'lu lähetti 200 sotilasta
Kuningas Usannata lähetti 200 sotilasta
Shianun kuningas Adunu-ba'lu lähetti 30 sotavaunua ja ”tuhansia” sotilaita
Arabian kuningas Gindibu lähetti 1 000 kameliratsuväkeä
Ammonilaisten kuningas Ba'asa, Ruhubin poika, lähetti ”satoja” sotilaita
Itse taistelun kulusta ei ole säilynyt tietoja. Oman ilmoituksensa mukaan assyrialaiset voittivat, mutta ilmoitus on kyseenalainen, sillä taistelun jälkeen assyrialaiset eivät edenneet voitettujen vihollistensa maille, kuten heillä oli tapana, eivätkä he vieneet mukanaan sotasaalista. On todennäköistä, että taistelu on päättynyt ratkaisemattomana.
Maria Domenica Michelotti

| Maria Domenica Michelotti> San Marinon kapteenivaltionhoitaja Yhdessä Gian Marco Marcuccin kanssa |
| --- | --- |
 1.4.2000 – 1.10.2000  
Edeltäjä:  Giuseppe Arzilli Marino Bollini
Seuraaja:  Gianfranco Terenzi Enzo Colombini
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1952 (ikä 72)  Bourg-Saint-Maurice, Ranska
Kansalaisuus:   sanmarinolainen
Tiedot
Puolue:  PSD
Muut puolueet:  San Marinon demokraattinen edistyspuolue
Maria Domenica Michelotti (s. 8. lokakuuta 1952) on sanmarinolainen poliitikko, joka on toiminut maansa kapteenivaltionhoitajana eli valtionpäämiehenä yhdessä Gian Marco Marcuccin kanssa huhtikuusta lokakuuhun vuonna 2000.
Ennen politiikkaan nousuaan Michelotti toimi yliopistolehtorina San Marinon tasavallan yliopistossa. Michelotti on leski ja hänellä on kaksi tytärtä.
Mastodon

| Mastodon |
| --- | --- |

 Mastodon esiintymässä vuonna 2007. Vasemmalta oikealle: Brent Hinds, Troy Sanders, Brann Dailor ja Bill Kelliher
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  avantgardemetalli sludge metal progressiivinen metalli groove metal stoner metal metalcore post-metal doom metal alternative metal heavy metal post-hardcore hard rock
Kotipaikka:   Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Brann Dailor,  rummut, laulu/taustalaulu    Bill Kelliher,  rytmikitara, taustalaulu   Troy Sanders,  laulu, basso  
Entiset jäsenet:  Eric Saner,  laulu (2000)   Brent Hinds,  soolokitara, laulu (2000-2025)  
Levy-yhtiö:  Warner Music Group   Reprise Records   Relapse Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mastodon on yhdysvaltalainen metallimusiikin yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1999.
Mastodon on yksi vaikuttavista New Wave of American Heavy Metal-yhtyeistä.
Mastodonin musiikissa kuuluu vaikutteita muun muassa jazzista, stoner rockista, progressiivisesta metallista, grindcoresta ja hardcore punkista.
Historia

Mastodonin neljä ensimmäistä albumia ovat konseptialbumeja, joiden teemoina ovat elementit. Elementit ovat tuli (Remission), vesi (Leviathan), maa (Blood Mountain) ja ilma (Crack the Skye).
Leviathan – kertoo Moby Dickista ja sen hahmoista.
Blood Mountain – kertoo miehestä, joka etsii kristallikalloa "Blood Mountainin" huipulta.
Crack the Skye – albumi ei ole varsinaisesti konseptialbumi, koska albumilla on monta teemaa. Nimikkokappale on omistettu rumpali Brann Dailorin siskolle, joka teki itsemurhan 14-vuotiaana. Muuten albumi kertoo mustasta magiasta, astraaliprojektiosta ja Rasputinista Moskovan Venäjässä.
Albumit The Hunter ja Once More 'Round the Sun eivät ole konsepti-albumeja, koska yhtye on sanonut haastattelussa unohtavansa konseptialbumi-ideat, koska se antoi bändille tilaisuuden kirjoittaa kappaleita erilaisista aiheista, joita eivät pystyneet kirjoittamaan, kun yhtye oli tekemässä konsepti-albumeja.
Yhtyeen seitsemäs albumi Emperor of Sand on konsepti-albumi, joka kertoo henkilöstä jolle on annettu kuolemantuomio, ja tarinan lopussa henkilö kuolee ja pelastuu. Albumin teemana ovat kuolema ja syöpä. Nämä aiheet ovat saaneet inspiraatiota siitä lähtien kun bändin jäsenten ystävillä ja/tai perheenjäsenillä on todettu syöpä tai ovat menehtyneet.
Yhtyeen kappaleet "Elephant Man", "Joseph Merrick" ja "Pendulous Skin" on nimetty Joseph Merrickin mukaan.
Neurosis-yhtyeen laulaja Scott Kelly on ollut mukana jokaisella Remission -albumin jälkeen ilmestyneellä albumilla. Hän laulaa kappaleissa "Aqua Dementia", "Crystal Skull", "Crack the Skye", "Spectrelight", "Diamond in the Witch House" ja "Scorpion Breath".
Yhtye nousi musiikin valtavirtaan albumeillaan Leviathan, Blood Mountain ja Crack the Skye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Iron Tusk", "Blood and Thunder", "Colony of Birchmen", "The Wolf Is Loose", "Oblivion", "Divinations", "Crack the Skye", "Black Tongue", "Curl of the Burl" ja "High Road".
Kitaristi Brent Hinds jätti yhtyeen 7. maaliskuuta 2025, mistä yhtye kertoi sosiaalisessa mediassa.
Diskografia

Remission (2002)
Leviathan (2004)
Blood Mountain (2006)
Crack the Skye (2009)
The Hunter (2011)
Once More ’Round the Sun (2014)
Emperor of Sand (2017)
Hushed and Grim (2021)
Muu esiintyminen

Mastodon sävelsi Marco Beltramin kanssa musiikin elokuvalle Jonah Hex, jossa Brent Hinds myös tekee cameo-esiintymisen sotilaana elokuvassa.
Vuonna 2015, Brann Dailor, Brent Hinds ja Bill Kelliher esiintyivät Game of Thronesin viidennen kauden kahdeksannessa jaksossa "Wildings"-hahmoina.
Jäsenet

Brann Dailor – rummut, laulu/taustalaulu
Bill Kelliher – rytmikitara, taustalaulu
Troy Sanders – basso, laulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Eric Saner – laulu (jätti yhtyeen 2000)
Brent Hinds – soolokitara, laulu
Jäsenet > Muut jäsenet

Scott Kelly – laulu ja ylimääräiset lyriikat (sessio)
Mastodon Suomessa

17. lokakuuta 2004 (Jäähalli, Helsinki) – The Unholy Alliance -kiertue Slipknotin ja Slayerin kanssa.
11. maaliskuuta 2005 (Tavastia-klubi, Helsinki)
6.–7. heinäkuuta 2005 (Hartwall Areena, Helsinki) – Iron Maidenin lämmittelijänä.
6. heinäkuuta 2007 (Ruisrock, Turku)
26.–27. marraskuuta 2008, The Unholy Alliance -kiertue Slayerin, Triviumin ja Amon Amarthin kanssa
14.–15. kesäkuuta 2009 (Hartwall-areena, Helsinki) – Metallican lämmittelijänä.
25. heinäkuuta 2009 (Kirjurinluoto, Pori) Sonisphere-festivaali
2. heinäkuuta 2011 (Helsinki, Sonisphere-festivaali)
11. tammikuuta 2012 (Pakkahuone, Tampere)
12. tammikuuta 2012 (The Circus, Helsinki)
17. kesäkuuta 2012 (Provinssirock, Seinäjoki)
28. toukokuuta 2014 (Sonisphere, Helsinki) – Slayerin, Gojiran, Ghostin, Danzigin ja Metallican kanssa
19. joulukuuta 2014 (The Circus, Helsinki)
3. heinäkuuta 2015 (Ruisrock, Turku)
2. heinäkuuta 2017 (Tuska Open Air Metal Festival, Helsinki)
Kuvia

Brann Dailor
Brent Hinds
Bill Kelliher
Troy Sanders
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mastodon Wikimedia Commonsissa
Mastodon Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Mastodon Discogsissa. (englanniksi)
Yhtyeen virallinen kotisivu
Mastodon Myspacessa (englanniksi)
Relapse Records
| n k Mastodon |
| --- | --- |
 Brann Dailor  Bill Kelliher  Troy Sanders   Eric Saner  Brent Hinds 
Studioalbumit:  Remission  Leviathan  Blood Mountain  Crack the Skye  The Hunter  Once More ’Round the Sun  Emperor of Sand  Hushed and Grim 
Kokoelma-albumit:  Call of the Mastodon  Mastodon  Medium Rarities 
EP:t:  Slick Leg  Lifesblood  Oblivion EP  Jonah Hex: Revenge Gets Ugly EP  Cold Dark Place 
Livealbumit:  Live at the Aragon  Live at Brixton 
Muuta:  diskografia 
Brent Hinds ja Troy Sanders esiintymässä Ruisrockissa vuonna 2007.