stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1887
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Vicente Fermin Marquez y Carrizosa, meksikolainen katolinen piispa (s. 1811)
14. tammikuuta – Ferdinand Friedrich Zeidler, Viipurin Behmin koulun saksalaissyntyinen johtaja (s. 1832)
22. tammikuuta – Joseph Whitworth, englantilainen insinööri, yrittäjä keksijä ja filantrooppi (s. 1803)
24. tammikuuta – Charles Pomeroy Stone, yhdysvaltalainen kenraali ja insinööri (s. 1824)
26. tammikuuta – Nakayama Miki, japanilainen uskonnollinen johtaja (s. 1798)
31. tammikuuta – Maria Charlotta Alcenius, suomalainen runoilija (s. 1834)
31. tammikuuta – Semjon Nadson, venäläinen runoilija (s. 1862)
1. helmikuuta – Luigi Agazio, italialainen katolinen piispa (s. 1807)
5. helmikuuta – Peder Balke, norjalainen taidemaalari (s. 1804)
7. helmikuuta – Hanna Brooman, ruotsalainen säveltäjä (s. 1809)
7. helmikuuta – Aukusti Mäkipeska, suomalainen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustaja (s. 1812)
9. helmikuuta – Napoléon Alexandre Berthier, Wagramin 2. ruhtinas, ranskalainen aatelinen ja poliitikko (s. 1810)
10. helmikuuta – Berndt Leonard Frosterus, suomalainen kirkkoherra (s. 1808)
18. helmikuuta – Karl Grün, saksalainen lehtimies, kulttuurihistorioitsija ja sosialisti (s. 1817)
19. helmikuuta – Eduard Douwes Dekker (”Multatuli”), alankomaalainen kirjailija (s. 1820)
27. helmikuuta − Aleksandr Borodin, venäläinen säveltäjä (s. 1833)
28. helmikuuta – Juhana Fredrik Cajan, suomalainen historioitsija, kirjailija ja pappi (s. 1815)
4. maaliskuuta – Axel Ludvig Born, suomalainen senaattori (s. 1803)
8. maaliskuuta – James Eads, yhdysvaltalainen keksijä ja insinööri (s. 1820)
8. maaliskuuta   – Paul Féval vanhempi, ranskalainen romaanikirjailija (s. 1816)
9. maaliskuuta – Karoline zu Sayn-Wittgenstein, puolalainen aatelisnainen, Franz Lisztin seuralainen ja tukija (s. 1819)
13. maaliskuuta – Serafia Fredrika Schaeffer, suomalainen kansanparantaja (s. 1800)
18. maaliskuuta – Fredrik Ferdinand Carlson, ruotsalainen historioitsija ja poliitikko (s. 1811)
22. maaliskuuta – Karl Fredrik Öller, suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies (s. 1822)
28. maaliskuuta – D. G. Monrad, tanskalainen piispa ja poliitikko, Tanskan pääministeri 1863–1864 (s. 1811)
29. maaliskuuta – Gabriel Mauritz Waenerberg, suomalainen teologian tohtori, senaatin esittelijäsihteeri ja Suomen Lähetysseuran puheenjohtaja (s. 1818)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

5. huhtikuuta – Ivan Kramskoi, venäläinen taidemaalari ja taidekriitikko (s. 1837)
20. huhtikuuta – Erik Blom, suomalainen pappi ja runoilija (s. 1817)
20. huhtikuuta – Dinah Craik, englantilainen kirjailija (s. 1826)
7. toukokuuta – C. F. W. Walther, yhdysvaltalainen luterilainen teologi ja Missouri-synodin presidentti (s. 1811)
14. toukokuuta – Marija Kutitonskaja, venäläinen narodnikki (s. 1856)
16. toukokuuta – João Guilherme Daddi, portugalilainen säveltäjä ja pianisti (s. 1813)
16. toukokuuta – Edouard Suenson, tanskalainen vara-amiraali (s. 1805)
20. toukokuuta – Aleksandr Uljanov, venäläinen narodnikki, Vladimir Leninin vanhin veli (s. 1866)
22. toukokuuta – Honoré Jacquinot, ranskalainen lääkäri ja lintutieteilijä (s. 1814)
27. toukokuuta – Coenraad Johannes van Houten, alankomaalainen kemisti ja suklaatehtailija (s. 1801)
29. toukokuuta – Pierre Millière, ranskalainen apteekkari ja hyönteistieteilijä (s. 1811)
4. kesäkuuta – William A. Wheeler, Yhdysvaltain varapresidentti 1877–1881 (s. 1819)
22. kesäkuuta – Frans Johan Franzén, suomalainen kauppaneuvos, laivanvarustaja, saha- ja rautateollisuuden harjoittaja (s. 1819)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

2. heinäkuuta – Theofron Munktell, ruotsalainen liikemies ja poliitikko (s. 1805)
2. heinäkuuta – Wilhelm von Wright, suomalais-ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja (s. 1810)
8. heinäkuuta – Ashley Eden, englantilais-intialainen siirtomaavirkamies, diplomaatti ja ministeri (s. 1831)
12. heinäkuuta – Frans Emil Lönnblad, suomalainen senaattori ja hovioikeuden presidentti (s. 1823)
14. heinäkuuta – Alfred Krupp, saksalainen teollisuusjohtaja (s. 1812)
25. heinäkuuta – John Taylor, yhdysvaltalainen mormonikirkon presidentti, profeetta ja ilmestyksensaaja (s. 1808)
29. heinäkuuta – Agostino Depretis, italialainen poliitikko (s. 1813)
1. elokuuta – Mihail Katkov, venäläinen lehtimies (s. 1818)
2. elokuuta – Henrik Wilhelm Johan Zilliacus, suomalainen senaattori (s. 1823)
4. elokuuta – Valfrid Leopold Brehmer, suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtioneuvos (s. 1818)
16. elokuuta – Julius von Haast, saksalainen geologi, luonnontutkija ja paleontologi (s. 1822)
19. elokuuta – Spencer Fullerton Baird, yhdysvaltalainen lintu- ja kalatieteilijä (s. 1823)
2. syyskuuta – Emilia Fröding, ruotsalainen runoilija ja naisasianainen (s. 1827)
7. syyskuuta – Theodor Thilén, suomalainen kenraaliluutnantti, kuvernööri ja senaattori (s. 1818)
12. syyskuuta – Washington Bartlett, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko (s. 1824)
21. syyskuuta – Victor Maréchal, ranskalainen katolinen piispa (s. 1838)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

12. lokakuuta – Dinah Craik, englantilainen kirjailija (s. 1826)
15. lokakuuta – Carl Fredrik Pousar, suomalainen maanviljelijä, kauppias ja valtiopäivämies (s. 1822)
17. lokakuuta – Gustav Kirchhoff, saksalainen fyysikko (s. 1824)
19. lokakuuta – Alexander August Brunou, suomalainen senaattori (s. 1821)
23. lokakuuta – Elihu B. Washburne, yhdysvaltalainen poliitikko, yksi republikaanisen puolueen perustajista (s. 1816)
2. marraskuuta – Alfred Domett, brittiläinen valtiomies ja runoilija (s. 1811)
2. marraskuuta − Jenny Lind, ruotsalainen laulaja (”Ruotsin satakieli”) (s. 1820)
7. marraskuuta − Karl Gustaf Wetterhoff, ruotsinsuomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1832)
8. marraskuuta − Doc Holliday, yhdysvaltalainen hammaslääkäri ja peluri (s. 1851)
11. marraskuuta − Albert Parsons, yhdysvaltalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktiivi (s. 1848)
11. marraskuuta – Francisco de Paula Van Halen, espanjalainen taidemaalari (s. 1814)
18. marraskuuta – Gustav Fechner, saksalainen luonnontutkija, filosofi ja psykologi (s. 1801)
18. marraskuuta – Eduard Marxsen, saksalainen pianisti ja säveltäjä (s. 1806)
19. marraskuuta – Emma Lazarus, yhdysvaltalainen runoilija (s. 1849)
20. marraskuuta – Louis Gallait, belgialainen taidemaalari (s. 1810)
20. marraskuuta – Pehr Arvid Säve, ruotsalainen kulttuurihistorioitsija (s. 1811)
27. marraskuuta – Frank Dalton, yhdysvaltalainen lainvalvoja, yksi Daltonin veljeksistä (s. 1859)
27. marraskuuta – Petre Ispirescu, romanialainen toimittaja, folkloristi, kertoja, kirjailija ja typografi (s. 1830)
29. marraskuuta – William Read Miller, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja kuvernööri (s. 1823)
1. joulukuuta – William Emory, yhdysvaltalainen kenraali (s. 1811)
5. joulukuuta – Eliza R. Snow, yhdysvaltalainen runoilija mormonikirkon vaikuttaja (s. 1804)
6. joulukuuta – Heinrich Ernst Schirmer, saksalainen arkkitehti (s. 1814)
27. joulukuuta – José María Mora y Daza, meksikolainen katolinen piispa (s. 1820)
28. joulukuuta – John S. Marmaduke, Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1833)
29. joulukuuta – Ferdinand Johan Wiedemann, saksalais-ruotsalainen kielitieteilijä (s. 1805)
Karl Ivanainen, suomalaissyntyinen venäläinen vallankumouksellinen (s. 1856)
Anders Parviainen, suomalainen tukkukauppias (s. 1848)
Nikolai Sittkoff, ahvenanmaalainen laivanvarustaja (s. 1828)
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1887
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Via Cassia

| Via Cassia |
| --- | --- |
 Via Cassian sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Pituus:  n. 402 km
Alkupiste:  Rooma
Reitti:  Volsinii – Clusium – Florentia
Päätepiste:  Luca  (n. 353 km) tai  Luna (n. 402 km)
Muodostettu:  240 eaa. jälkeen
Via Cassia oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa ja johti Roomasta Florentian kautta Lucaan tai Lunaan.
Historia

Via Cassia rakennettiin joskus vuoden 240 eaa. jälkeen, mutta sen tarkkaa rakentamisaikaa ei tunneta. Se rakennettiin osaksi uusina osuuksina ja osaksi hyödyntäen jo aiemmin olemassa olleita teitä. Se oli esimerkiksi myöhäisempi kuin Via Amerina, jonka reittiä se noudatti alkumatkasta.
Cicerolta käy ilmi, että Via Cassia oli hänen aikanaan tunnettu ja yleisesti käytetty valtatie, ja hän mainitsee sen Via Flaminian ja Via Aurelian ohella yhtenä niistä kolmesta tiestä, joiden kautta Roomasta pääsi Gallia cisalpinaan. Hän kuvaa Via Flaminian kulkeneen Galliaan Adrianmeren rannikon kautta, Via Aurelian Tyrrhenanmeren rannikon kautta ja Via Cassian Etrurian poikki (”Etruriam discriminat Cassia”). Näin käy selväksi, että tie oli päätie Etrurian läpi. Tie on selvästi sama, joka kuvataan Itinerarium Antonini Augustissa, vaikkakin se käyttää tiestä virheellisesti nimitystä ”Via Clodia”. Kuitenkin jo pelkästään Forum Cassiin esiintyminen reitillä osoittaa, että kyse oli todellisuudessaa Via Cassiasta.
Reitti

Via Cassia kulki alkumatkan samaa reittiä kuin Via Flaminia ja erkaantui siitä pian tien ylitettyä Tiberin Mulviuksen siltaa (nyk. Ponte Milvio) pitkin noin kolmen mailin päässä Roomasta. Via Clodia erkaantui Via Cassiasta vasemmalle noin yhdeksän mailin kohdalla kulkeakseen läntisempää reittiä. Hieman myöhemmin Via Cassia ohitti Vejin, joka on merkitty asemapaikaksi; tämä viitannee varsinaisen kaupungin sijasta Vejiin johtaneen tien risteykseen.
Tämän jälkeen Via Cassia nousi ylätasangolle ja kulki Baccanaehen, joka sijaitsi sammuneen tulivuoren kraatterissa. Sen kohdalla Via Amerina haarautui oikealle kulkeakseen itäisempää reittiä. Myöhemmin Via Cassia kulki muun muassa Volsiniin, Clusiumin ja Florentian kautta. Itinerarium Antonini Augustissa reitti päättyy Lucaan, mutta yleensä katsotaan, että tie jatkoi hieman edemmäs Lunaan, jossa se yhtyi Via Aureliaan.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:
| Kaupunki tai muu asema | Nykyinen paikka | Etäisyys edellisestä> mailia | Etäisyys edellisestä> km (n.) |
| --- | --- | --- | --- |
| Rooma | Rooma |  |  |
| Ad sextum |  | 6 | 8,9 |
| Veji |  | 6 | 8,9 |
| Baccanae | Baccano | 9 | 13,3 |
| Sutrium | Sutri | 12 | 17,7 |
| Vicus Matrini |  | 7 | 10,4 |
| Forum Cassii |  | 4 | 5,9 |
| Aquae Passeris |  | 28 | 41,4 |
| Volsinii | Bolsena | 28 | 41,4 |
| Ad Palliam fluvium |  | 30 | 44,4 |
| Clusium | Chiusi | 30 | 44,4 |
| Ad statuas |  | 12 | 17,7 |
| Arretium | Arezzo | 25 | 37,0 |
| Ad fines |  | 25 | 37,0 |
| Florentia | Firenze | 25 | 37,0 |
| Pistoriae | Pistoia | 25 | 37,0 |
| Luca | Lucca | 25 | 37,0 |
| Luna | Luni | 33 | 48,8 |
Tämä tekee tien kokonaispituudeksi Roomasta Lucaan 239 mailia eli noin 353 kilometriä, ja Roomasta Lunaan 272 mailia eli noin 402 kilometriä.
Arretiumista Via Cassian varrelta sai alkunsa Via Flaminia militare, joka johti Bononiaan. Se mainitaan kuitenkin vain harvoin antiikin lähteissä, ja vaikuttaa jääneen käytöstä ainakin sotilastienä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Via Cassia Wikimedia Commonsissa
Roomalaiset tiet
| --- | --- |
Italiassa: Via Aemilia · Via Aemilia Scauri · Via Amerina · Via Annia · Via Antiatina · Via Appia · Via Ardeatina · Via Augusta Sallentina · Via Aurelia · Via Aurelia (Venetia) · Via Aurelia Aeclanensis · Via Caecilia · Via Campana · Via Cassia · Via Ciminia · Via Claudia Augusta · Via Claudia nova · Via Claudia Valeria · Via Clodia · Via Collatina · Via Cornelia · Via Domitiana · Via Flaminia · Via Flaminia militare · Via Fulvia · Via Gemina · Via Herculia · Via Julia Augusta · Via Labicana · Via Latina · Via Laurentina · Via Minucia · Via Nomentana · Via Ostiensis · Via Pompeia · Via Popil(l)ia · Via Popil(l)ia · Via Portuensis · Via Postumia · Via Praenestina · Via Quinctia · Via Salaria · Via Selinuntina · Via Setina · Via Severiana · Via Sublacensis · Via Tiberina · Via Tiburtina · Via Trajana · Via Valeria · Via Valeria (Sisilia)
Britanniassa: Akeman Street · Ermine Street · Fosse Way · Icknield Street · King Street · Watling Street
Muualla: (Via Agrippa) · Via Aquitania · Via Augusta · (Via Belgica) · Via Domitia · Via Egnatia · Via Flavia · Via Julia Augusta · Via maris · Via militaris · Via Nerva · Via nova · Via Pontica · (Via Raetia) · Via Trajana nova
Via Cassian reittiä nykyisessä Serravallessa.
Via Cassian reitti.
Amaretto

| Amaretto |
| --- | --- |
 Disaronno Originale -merkkinen pullo amarettoa.
Tyyppi:  likööri
Alkuperä:   Italia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amaretto on italialainen karvasmantelilla maustettu makea likööri. Se valmistetaan aprikoosin kivistä, mantelipuun siemenistä tai molemmista. Liköörin nimi juontuu italian kielen sanasta amaro (suom. karvas), joka viittaa manteleiden makuun. Karvaus ei kuitenkaan hallitse liköörin makua, vaan se on voimakkaasti makeutettua.
Tunnetuihin amaretto-merkkeihin kuuluu esimerkiksi Disaronno Originale, jonka alkoholipitoisuus on 28 %.
Amarettolikööriä voidaan käyttää niin ruoanlaitossa kuin drinkeissäkin. Sitä voi lisätä pikantin aromin aikaansaamiseksi esimerkiksi liharuokiin ja jälkiruokiin, kuten jäätelöön. Likööri voidaan nauttia kuivana, jäillä ja muiden drinkkien pohjana. Kansainvälisesti tunnettuja amaretto-drinkkejä ovat muun muassa Godfather (1:1 amarettoa ja viskiä), French connection (1:1 amarettoa ja konjakkia) ja Alabama Slammer (1:1 amarettoa, Southern Comfort -likööriä, sloe giniä ja tilkka appelsiinimehua).
Amarettosta saadaan maistuva juoma myös sekoitettuna kahviin. Sitä käytetään myös monissa makeissa leivonnaisissa ja jälkiruoissa kuten tiramisussa ja suklaan makuparina.
Tunbsaaret

Suuri Tunb ilmakuvassa
| --- | --- |
Sijainti:  - -, -  Iran  Yhdistyneet arabiemiraatit, Ras al-Khaima
Merialue:  Persianlahti
| --- | --- |
Asukasluku:  ~200
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tunbsaaret ovat kaksi pientä Persianlahden saarta, Suuri Tunb (pers. ‏تنب بزرگ‎, Tonb-e bozorg, arab. طنب الكبرى‎, Ṭunb al-kubrā) ja Pieni Tunb (pers. ‏تنب کوچک‎, Tonb-e kučak, arab. طنب الصغرى‎, Ṭunb aṣ-ṣuġrā). Saaria hallitsee ne vuonna 1971 miehittänyt Iran, mutta niitä on vaatinut itselleen Yhdistyneiden arabiemiraattien Ras al-Khaima. Saaret ovat olleet eri aikoina asumattomia tai muutaman sadan henkilön asuttamia. Saarilla ei ole huomattavampia luonnonvaroja, mutta niiden omistus liittyy esimerkiksi mannerjalustan rajanvetoon.
Maantiede

Tunbsaaret sijaitsevat Persianlahden itäosassa. Suuri Tunb sijaitsee noin 27 kilometriä Iranin Qešmin saaresta lounaaseen ja 42 kilometriä Langan satamasta etelään. Lähin paikka Arabian niemimaalla Yhdistyneiden arabiemiraateissa  on Jazirat al-Hamra 74 kilometriä Suuresta Tunbista etelään. Suuri Tunb on pyöreä ja halkaisijaltaan noni 4 kilometriä. Sen korkein kohta on 52,5 m merenpinnasta.
Pieni Tunb sijaitsee noin 11 kilometriä Suuresta Tunbista länteen, 38 kilometriä Langasta etelään ja 72 kilometriä al-Hamrasta pohjoiseen. Saari on pohjoisesta etelään 1,6 km ja leveimmillään 1,2 km. Muodoltaan se on kolmiomainen. Saaren korkein kohta on 36 m merenpinnasta.
Kasvillisuus on enimmäkseen ruohikkoa ja pensaikkoa. Suurella Tunbilla kasvaa myös viikuna- ja palmupuita. Saarten eläimistö on enimmäkseen lintuja, liskoja ja käärmeitä. Suurella Tunbilla oli aikanaan vuohia, antilooppeja ja jäniksiä.
Saarilla ei ole huomatavampia luonnonvaroja. Toiveista huolimatta esimerkiksi öljyä ei ole löytynyt. Suurella Tunbilla on rautaoksidia, johon liittyvä toiminta ei ole kuitenkaan ollut taloudellisesti kannattavaa. Ympäröivällä merialueella harjoitetan kalastusta.
Väestö

Vuonna 2003 saarilla oli yhden arvion mukaan alle 200 asukasta. Asukasluku on heitellyt historian aikana. Saarten asukkaat ovat olleet peräisin Persianlahden molemmilta puolilta. Iranin kaudella valtio on tuonut asukkaita mantereelta, joiden lisäksi saarilla on iranilaisia sotilaita. Suurella Tunbilla on toiminut laivastotukikohta, koulu ja hallinnollisia virastoja. Saarella on myös kiitotie.
Itäinen Persianlahti Adolf Stielerin kartassa vuodelta 1891, kartassa molemmat Tunbsaaret.
Iranilaisia sotilaita Suurella Tunbilla.
La Pallice

La Pallice, myös: grand port maritime de La Rochelle, on Ranskassa sijaitsevan La Rochellen kaupungin teollisuussatama. Se on kaupallinen syväsatama. Siellä on edelleen, joskin poissa käytöstä, toisen maailmansodan aikana rakennettu sukellusvenetukikohta. La Pallicessa on öljynpurkulaitteisto, ja siellä käsitellään pääasiassa trooppista puutavaraa. Sinne on 1980-luvulla siirretty kaupungin keskustasta kalastusalusten satama.
Panoraamakuva La Pallicen teollisuussatamasta Ile de Rén suunnasta katsoen.
Floroninen Mies

Floroninen Mies (eng. Floronic Man) oikealta nimeltään Jason Woodrue) on superroisto, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hänet tunnetaan myös nimillä Plant Master, Floro ja Seeder. Hahmon loivat Gardner Fox ja Gil Kane ja hän esiintyi ensimmäisen kerran The Atom #1 tarinassa kesä-heinäkuussa 1962. Hahmo on tullut tunnetuksi Oikeuden Puolustajien ja Rämeen olennon vihollisena.
Muussa mediassa

Jason Woodrueen löyhästi pohjautuva hahmo nimeltä Straal esiintyi The Superman/Aquaman Hour of Adventure sarjan jaksossa "The Plant Master", jossa häntä ääninäytteli Ted Knight. Hän on tiedemies, joka löysi tavan käyttää aaltokuvioita kasvien kasvun lisäämiseen.
Jason Woodrue esiintyi vuoden 2019 Swamp Thing televisiosarjassa, jossa häntä esitti Kevin Durand. Tämä versio pyrkii käyttämään Marais'n, Louisianan suon ominaisuuksia, parantaakseen vaimonsa Carolynin Alzheimerin taudin. Saatuaan tietää samannimisestä Rämeen olennosta Woodrue kerää ja syö osan entisen kasviaineksesta ennen kuin yrittää pakottaa Carolynin tekemään samoin, mutta Abby Arcane ja Marisin poliisilaitos keskeyttävät hänet. Woodrue kokeilee myöhemmin ainesta itseensä ja muuttuu Floroniseksi Mieheksi.
Jason Woodrue esiintyy elokuvassa Batman & Robin, jossa häntä esitti John Glover. Tämä versio on Wayne Enterprisesin hullu tiedemies, joka toimii Amazonin sademetsässä ja käyttää kasvimyrkkyjä luodakseen supersotilasseerumin nimeltä "Venom". Kokeillessaan seerumia Baneen, Woodruen assistentti Pamela Isley huomaa hänen rikollisen luonteensa. Woodrue työntää Pamelan erilaisten kemikaalien, kuten Venomin, hyllyyn yrittääkseen tappaa hänet, mutta hän muuttuu kemikaalien vaikutuksesta Myrkkymuratiksi, tappaa Woodruen ja pakenee Banen kanssa.
Jason Woodrue esiintyy Floronisena Miehenä animaatioelokuvassa Batman and Harley Quinn, jossa häntä ääninäyttelee Kevin Michael Richardson. Elokuvassa Floroninen Mies liittoutui Myrkkymuratin kanssa varastaen tietoja S.T.A.R. Laboratoriosta Rämeen olennosta ja "Bio-Restorative Projektista". Batman saa selville, että rikollinen kaksikko käyttää tiedemies Harold Goldblumia toistaakseen prosessin (joka muutti Hollannin Rämeen olennoksi), mutta virusversiolla, joka muuttaa kaikki eläinten ja kasvien hybrideiksi. Woodrue haavoittaa kuolettavasti Goldblumia, mutta tämä ehtii ennen kuolemaansa kertoa heidän olinpaikan Batmanille. Harley Quinn onnistuu lopulta vakuuttamaan Ivyn perääntymään heidän suunnitelmassaan, koska pienikin virhe johtaisi kaikkien kasvien ja eläinten kuolemaan. Rämeen olento ilmestyy paikalle ilmoittaen Woodruelle, että tämä uhkaisi Vihreää elinvoimaa sekoituksellaan. Hän ei kuitenkaan aio puuttua asiaan. Batman ja Nightwing ihmettelevät, kuinka pysäyttää Woodrue, kunnes Harley huomauttaa, että hän on kasvi ja kysyy, onko heillä tulitikkuja. Kiitollisena he molemmat antavat hänelle suukon poskelle ja Batman sytyttää Woodruen tuleen kukistaen tämän.
Toivalan tsasouna

| Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen tsasouna Toivalan tsasouna |
| --- | --- |
 Toivalan tsasouna.
Sijainti:  Kivitie 21, 70910 Vuorela (Toivala, Siilinjärvi)
Koordinaatit:  62.96912°N, 27.70610°E
Seurakunta:  Kuopion ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1979
Suunnittelija:  Seppo Latvala
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toivalan tsasouna, eli Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen tsasouna on Siilinjärven eteläosassa, Toivalan alueella, aivan valtatien 5 itäpuolella, kallion päällä sijaitseva ortodoksinen rukoushuone. Puisen tsasounan piirsi Seppo Latvala ja sen vihki käyttöön 15. elokuuta 1979 arkkipiispa Paavali.
Tsasouna on yksi Kuopion ortodoksisen seurakunnan pyhäköistä. Jumalanpalveluksia tsasounassa toimitetaan lähinnä kesäisin ja jouluaattona.
Aiheesta muualla

Toivalan tsasounassa juhlitaan (2020) (ort.fi/kuopio)
Tšasouna – ortodoksinen rukoushuone (27.2.2017) (Arkistoitu – Internet Archive) (uutis-jousi.fi)
Leipomo Rosten

| Leipomo Rosten |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1939
Toimitusjohtaja:  Kari Meltovaara
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Toimiala:  leipomoteollisuus
Liikevaihto:   48,97 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:   375 (2023)
Tytäryhtiöt:  Porin Leipä Pekan leipä
Kotisivu:  www.leipomorosten.fi
Leipomo Rosten on suomalainen leipomoalan yritys, jonka kotipaikka on Turku. Se perustettiin vuonna 1939, ja sen omistaa Meltovaaran perhe. Rosten oli vuonna 2024 Suomen kolmanneksi suurin leipomokonserni.
Leipomotoiminnan aloittivat Heli ja Juho Rosten vuonna 1939. Leipomosta tuli yritys 1950-luvulla nimellä Leipomo-konditoria H&J Rosten Oy. Suvusta ei löytynyt leipomolle jatkajaa 1970-luvulla, ja uudeksi omistajaksi valittiin Aarne Arjonen, joka omisti Mantin leipomon. Arjonen myi vuonna 1981 leipomot Meltovaaran perheelle, ja he keskittivät molemmat leipomot Rostenin nimen alle.
Leipomo Rosten osti vuonna 2008 heinolalaisen leipomon Pekan leivän, ja vuonna 2022 porilaisen Porin leivän. Yrityksen tuotteisiin kuuluvat muun muassa leivät, siemennäkkileivät, kahvileivät, keksit ja konditoriatuotteet.
Aiheesta muualla

Leipomo Rostenin sivusto
Klínovec

Klínovec (saks. Keilberg) on 1 244 metriä korkea Erzgebirgen vuoriston (tšek. Krušné hory) korkein huippu. Se sijaitsee Tšekissä lähellä Saksan rajaa. Vuori on Karlovy Varyn läänin korkein kohta. Boží Darin (Gottesgab) kylä ja Jáchymovin (St. Joachimsthal) kaupunki sijaitsevat   Klínovecin lähellä. Vuoren huipulla on entinen turistihotelli ja lähetinmasto.
Entinen turistihotelli helmikuussa 2007.
Huipulla sijaitseva lähetinmasto helmikuussa 2007.
Näkymä Klínovecille elokuussa 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klínovec Wikimedia Commonsissa
Al-Haqqa

Suuran 69 jakeita 900-luvulta peräisin olevalla pergamentilla.
Al-Haqqa (arab. الحاقة)‎, al-hāqqa, suom. Tapahtuvan suura) on Koraanin 69. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi. Se sisältää 52 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Sisältö

Suura kertoo syntisiä odottavasta rangaistuksesta ja vakuuttaa, että profeetan sana on Jumalalta.
Jakeet 1–12 kertovat Thamudin ja Aadin hävityksestä, faraon ja hänen edeltäjiensä sekä syntisten kaupunkien kohtaamasta rangaistuksesta sekä siitä, että "kun vesi riistäytyi vapaaksi, me kannoimme teitä purjehtivassa laivassa". Vanhan Testamentin perusteella syntiset kaupungit tarkoittavat Sodomaa ja Gomorraa ja purjehtiva laiva kertomukseen Nooasta. Mystinen Aad mainitaan myös suurassa 89 (6–8): ”Etkö tiedä, mitä Herrasi teki Aadille, pylväikköjen Iramille, jonka kaltaista ei ole maailmaan toista luotu”.
Jakeet 13–37 ovat tuomiopäivän kuvauksia.
Jakeet 38–52 vakuuttavat, että "tämä on jalon lähettilään puhetta". Jaakko Hämeen-Anttila katsoo, että "lähettiläs" tarkoittaa Muhammedia. Perimätieto antaa toiseksi vaihtoehdoksi Gabrielin, mutta Hämeen-Antilan mukaan teksti ei tue tällaista tulkintaa. Koraani ei anna lähettiläälle nimeä. Suura kertoo, että "lähettiläs" ei ole runoilija tai ennustaja, vaan ainoastaan välittää Jumalalta saapuvan viestin, muussa tapauksessa Jumala katkaisee hänen kaulansa.
Suura 69 resitaationa