stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarah McLeod

| Sarah McLeod> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1971 (ikä 53) Putaruru, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–2012
Merkittävät roolit:  Ruusa Tölli (Taru sormusten herrasta)
Aiheesta muualla
IMDb 
Sarah McLeod (s. 18. heinäkuuta 1971 Putaruru) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta, jossa hän näytteli hobitti Ruusa Tölliä elokuvissa Sormuksen ritarit ja Kuninkaan paluu. McLeod on näytellyt myös May Belleä elokuvassa Unohdetut kuvat vuonna 1995.
SS Noronic

SS Noronic Torontossa 1930-luvulla.
SS Noronic oli höyrylaiva, joka laskettiin vesille 1913 Ontarion Port Arthurissa Kanadassa. Aluksen rakensi Western Dry Dock and Shipbuilding Company, ja se luovutettiin Northern Navigation Companylle, Canada Steamship Linesin operatiiviselle osastolle. Suurten järvien matkustajaliikenteeseen. Lempinimellä The Queen of the Lakes tunnettu laiva tuhoutui tulipalossa Toronton satamassa 17. syyskuuta 1949. Onnettomuudessa menehtyi 120 henkeä.
Laivan pituus oli 110,3 metriä, ja sen bruttopaino oli 6 095 tonnia. Aluksella oli tilaa 600 matkustajalle sekä 200 miehistönjäsenelle. Aluksen matkustajakannet A–D oli sijoitettu rungon yläosiin, eikä yhdeltäkään kannelta ollut poistumistietä suoraan laiturille. Ainoat poistumistiet sijaitsivat alhaalla E-kannella.
Tutkinta

Kuolleiden tarkkaa lukumäärää ei koskaan pystytty tarkasti päättelemään. Lopulliset arviot vaihtelevat 118 ja 139 kuolonuhrin välillä. Suurin osa menehtyi tukehtumalla tai palamalla elävältä. Osa tallautui kuoliaaksi paniikin keskellä tai hyppäämisen seurauksena. Vain yksi kuolonuhreista menehtyi hukkumalla. Suurta yleisöä raivostuttanut tosiasia oli, että kaikki menehtyneet olivat matkustajia: yhtäkään miehistön jäsentä ei ollut kuolonuhrien joukossa.
Hallitus suoritti onnettomuudesta laajan tutkinnan. Sen mukaan tulipalo oli syttynyt liinavaatevarastossa huolimattoman tulenkäsittelyn vuoksi; todennäköisesti joku hyttipalvelijoista tai pesulan henkilökunnasta oli pudottanut tupakan varastoon.
Miehistön raukkamaista käytöstä ja pelkuruutta syytettiin suurimmaksi aiheuttajaksi kuolonuhrien suureen märään. Paloyönä laivalla oli liian vähän miehiä virantoimituksessa, ja osa miehistöstä pakeni välittömästi laivalta, eikä heistä kukaan hälyttänyt palokuntaa. Myöskään matkustajia ei ollut ohjeistettu evakuoinnin varalta.
Laivan suunnittelusta löydettiin myös vikaa. 36-vuotiaan laivan sisätilat oli vuorattu öljytyillä puupaneeleilla tulenkestävän materiaalin sijaan. Kaikki poistumistiet sijaitsivat yhdellä kannella, palon syttymiskohdan alapuolella. Myöskään palonsammutusjärjestelmä ei ollut toimintakuntoinen.
Päällikkö Tayloria pidettiin sankarina muutamia viikkoja onnettomuuden jälkeen. Hän lähti Noronicilta viimeisten joukossa ja avusti palomiehiä rikkomalla ikkunaventtiilejä ja vetämällä matkustajia turvaan. Hänen kerrotaan myös kantaneen tajuttoman naisen turvaan savun täyttämältä käytävältä. Tästä huolimatta hän menetti merikapteenin pätevyyskirjansa vuodeksi.
SS Noronic upposi matalaan satama-altaaseen, ja se purettiin osittain tapahtumapaikalla. Ylimmät kannet purettiin ennen kuin runko saatiin kellutettua pintaan 29. marraskuuta 1949. Runko hinattiin romutettavaksi Ontarion Hamiltoniin.
Canada Steamship Lines maksoi uhrien omaisille korvauksia yhteensä yli kaksi miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

FactualTV.com: Disasters of the Century – Noronic Fire (Arkistoitu – Internet Archive), Noronicin tulipalosta kertova dokumentti (englanniksi)
LostLiners.com: Death of a Great Lakes Queen (Arkistoitu – Internet Archive)
Samara Morgan

Samara Morgan on fiktiivinen, vuosina 2002, 2005 ja 2017 ilmestyneiden Ring-elokuvien hahmo. Morganin hahmo perustuu elokuvan alkuperäisen japanilaisversion Ringun Sadako Yamamuraan. The Ringin mainoskampanja antoi aikanaan ymmärtää, että Morgan olisi joskus todellisuudessakin elänyt. Samara Morgania esittää Ring-elokuvassa Daveigh Chase ja Ring 2-elokuvassa Kelly Stables.
Samaran hahmo

Samara Morgan (s. 1970, k. 1978) syntyi Evelyn-nimiselle 16-vuotiaalle yksinhuoltajaäidille St. Mary Magdalenin turvakodissa Washingtonin osavaltiossa. Evelyn huomasi jo aikaisin että Samara ei ollut tavallinen vauva, vaan psyykkisesti epävakaa eikä koskaan nukkunut. Tyttö alkoi aina huutaa joutuessaan lähelle vettä. Evelyn yritti hukuttaa Samaran turvakodin koristealtaaseen Samaran käskettyä Evelynin hukuttaa hänet. Hukutusyrityksen epäonnistuttua turvakodin johtajat päättivät antaa Samaran adoptoitavaksi ja Evelynin psykiatriseen sairaalaan.
Hevostilan omistaneet Richard ja Anna Morgan adoptoivat Samaran Moesko Islandin saarelle. Morganit olivat yrittäneet jo kauan saada omaa lasta lääketieteellisinkin keinoin. Vaikka Samara eli lapsuutensa Morganin tilalla, hän ei ollut normaali. Anna Morgan alkoi nähdä näkyjä ja tulla hulluksi, koska Samara täytti hänen mielensä. Pian tämän jälkeen Samara vietiin mielisairaalaan, jossa häntä tutkittiin. Tytön todettiin pystyvän polttamaan mielessään olevia kuvia erilaisille pinnoille ja jopa toisten ihmisten mieliin. Samara ei koskaan nukkunut tai tuntenut kipua. Myöhemmin Richard Morgan pyysi mielisairaalalta tutkimusten lopettamista vastoin hoitajien tahtoa, koska uskoi että Annan ja Samaran välinen pidempi etäisyys lopettaisi hänen vaimonsa näyt. Samara laitettiin nukkumaan talliin hevosten kanssa, vaikka hevoset yrittivät loitota mahdollisimman kauas tytöstä; myöskään Annan näyt eivät loppuneet. Koska Anna ei enää sietänyt toistuvia näkyjä, hän Richardin rohkaisemana murhasi 8-vuotiaan Samaran. Anna sulki Samaran pään tiukasti mustalla roskapussilla ja pudotti hänet kaivoon. Samara ei kuitenkaan tukehtunut, kuten oli tarkoitus, vaan eli kaivossa seitsemän päivää yrittäen kiivetä kynsillään kaivon reunoja pitkin ylös. Ainut kaivoon tullut valo kumotti kaivon kannen reunoista ympyrän muotoisena. Anna Morgan teki itsemurhan.
Vaikka Samara itse kuoli kaivoon, hänen sielunsa jäi henkiin. Kaivon päälle rakennettiin vuokramökki ja Samaran sielu loi videonauhan. Nauhalla oli hänen kuolemaansa ja elämäänsä liittyviä asioita, kuten hevosia, poltettu puu, Moesko Islandin majakka, Anna Morgan ja eräänlaisia muita kuvia kuten seinää vasten pystytetyt tikapuut. Kaikki, ketkä katsoivat nauhan, saivat välittömästi puhelinsoiton, jossa Samara kuiskasi "Seven days" merkkinä siitä, että katsojilla oli enää viikko aikaa ennen kuolemaa. Toimittaja Rachel Kellerin (Naomi Watts) katsottua nauha hän alkoi selvittää sen alkuperää.
Ring-elokuvan lopussa Rachel löysi vuokramökin alla olleesta kaivosta Samaran ruumiin. Rachel lupasi hänelle kunnolliset hautajaiset ja hänen sielulleen levon. Samara ei kuitenkaan levännyt, vaan murhasi viimeisen videon katsoneen henkilön, Rachelin entisen miesystävän Noahin. Rachel ja hänen poikansa Aidan tajusivat, että ainut keino paeta kuolettavaa kirousta on tehdä videosta kopio ja näyttää se jollekulle muulle henkilölle.
Ring 2-elokuvassa Samara yrittää ottaa Rachelin Aidan-pojan haltuunsa ja Rachel etsii lisää tietoa Samarasta. Lopulta Samara kukistetaan lopussa.
Pikkukäpylintu

| Pikkukäpylintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Käpylinnut Loxia
Laji::  curvirostra
Kaksiosainen nimi
 Loxia curvirostra  Linnaeus, 1758 

Katso myös
   Pikkukäpylintu Wikispeciesissä   Pikkukäpylintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkukäpylintu.
Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra) on kuusensiemeniin erikoistunut varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Pikkukäpylintua kutsutaan havumetsän papukaijaksi. Siemensyöjäksikin sen nokka on huomiota herättävän paksu, ja muutenkin se on tanakka vartalonmuodoiltaan. Vartalo on uroksella tiilenpunertava, naaraalla ja nuorilla yksilöillä kellertävä. Siivet ja pyrstö ovat molemmilla sukupuolilla tummanharmaat. Väri vaihtelee asuinalueen mukaan, ja käydään keskustelua siitä onko kyseessä alalajien synty vai ravintokasvin vaikutus: antosyaanit siirtyvät ravinnosta höyheniin. Nykyisessä jaottelussa pikkukäpylinnulla on 21 alalajia.
Vanhin eurooppalainen rengastettu pikkukäpylintu on ollut ruotsalainen, vähintään 6 vuoden 10 kuukauden ikäinen lintu.
Koko ja ulkonäkö > Koko

Pikkukäpylinnun pituus nokan kärjestä pyrstön kärkeen on 16–19 cm, koiras on hieman suurempi. Paino on keskimäärin 40 grammaa. Nokan korkeus on 10–12,3 mm, nokan tyvestä mitattuna.
Aikuisilla pikkukäpylinnuilla on täydellinen sulkasato loppukesällä, nuorilla osittainen tai lähes täydellinen postjuvenaalinen sulkasato yleensä loppukesällä ja alkusyksyllä. Koska käpylinnut voivat pesiä myös syksyllä, ei nuorten lintujen sulkasadon ajankohta ole aina sama.
Koko ja ulkonäkö > Ääni

Pikkukäpylintu ”höpöttää” hermostuneesti ja terävästi ”kip kip kip”. Ääni on yksi parhaista tavoista erottaa tämä ja isokäpylintu toisistaan. Laulu on kuuluvaa ja kaunista visertelyä, jossa on sekaisin sekä hyvin kirkkaita ja kuuluvia äännähdyksiä että vaimeampaa rupattelua ja surahtelua. Koiras laulaa yleensä kuusen latvassa, usein lähellä pesää, joskus myös laululennossa. Vieraan koiraan erehtyessä reviirille laulu entisestään voimistuu, ja koiras lentelee levottomasti tunkeilijan ympärillä. Varoitusääni on punakylkirastasmainen ”kys-kys-kys” pitkinä sarjoina, ja sitä kuulee sekä pesän lähellä että ruokailumetsiköissä ainakin silloin, kun närhi on lähettyvillä. Kaikki äänet ovat hieman korkeampia kuin isokäpylinnun.
Levinneisyys

Kaikkialla Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan havumetsävyöhykkeellä läntistä Espanjaa myöten. Muuttaa paikasta toiseen, jos entiselle kanta-alueelle tulee huono käpyvuosi. Suomen pesimäkanta vaihtelee kuusen siemensadon mukaan, ollen 50 000 – 400 000 paria. Läntisessä Euroopassa arvioidaan pesivän 1–1,6 miljoonaa paria, mikä arvio vaikuttaa liian pieneltä, koska Venäjällä pesinee miljoonia pareja.
Elinympäristö

Viihtyy havumetsissä ympäri vuoden. Pesimämetsikkö on yleensä kuusivaltainen havu- tai sekametsä, joskus männikkö, eikä koskaan lehtipuumetsikkö. Pesimäajan ulkopuolella lajia tavataan myös puhtaissa männiköissä, Keski-Euroopassa myös puistoissa ja hautausmailla.
Lisääntyminen

Käpylintujen pesintä alkaa jo talvella. Varhaisimmat munapesät on tavattu jo tammikuussa. Kannan pääosa aloittaa munimisen helmikuun lopun ja huhtikuun puolivälin maissa, riippuen ravintotilanteesta ja talven sääoloista. Pesintää voi tapahtua myös keskikesällä ja toisinaan syksylläkin. Naaras rakentaa kuivista kuusenoksista ja naavasta lujan ja paksuseinäisen pesän joko kuuseen tai mäntyyn keskimäärin kuuden metrin korkeuteen. Munia on tavallisimmin kolme tai neljä, joskus viisi. Naaras aloittaa haudonnan heti ensimmäisen munan munittuaan. Koiras ruokkii naarasta säännöllisesti. Haudonta-aika on noin 13 vrk. Poikaset kasvavat pesässä noin 18 vrk. Emot hoitavat ja ruokkivat poikasia vielä pari-kolme viikkoa pesästälähdön jälkeen.
Ravinto

Havupuiden siemenet, etenkin kuusten, toissijaisesti mäntyjen, Pohjois-Amerikassa myös lännendouglaskuusen. Myös lehtikuusten siemenet maistuvat. Kesällä pikkukäpylintu syö myös jonkin verran hyönteisiä ja havupuiden siemenkadon sattuessa muita siemeniä. Syksyllä ja talvella se voi syödä pihlajanmarjoja. Viime vuosina laji on tavattu myös lintulaudoilla auringonkukan siemeniä jyrsimässä.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Pikkukäpylintu (Loxia curvirostra)
ITIS: Loxia curvirostra (englanniksi)
Pikkukäpylinnun munia.
Sarany

Sarany (ven. Сара́ны) on kaupunkimainen taajama ja maalaiskunta Permin aluepiirin Gornozavodskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 31 kilometriä Gornozavodskista koilliseen. Asukkaita on 1100 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopulla vielä nykyäänkin toimivan kromiittikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1940 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Saranyssa on peruskoulu, kerhotalo, kirjasto ja sairaala.
Sarantáporos (Epeiros)

| Sarantáporos Σαραντάπορος |
| --- | --- |
 Sarantáporos-joki Pyrsógiannin kylän lähellä.
Alkulähde:  Grámmos, Píndos
Laskupaikka:  Aóos-joki  40°4′18″N, 20°35′17″E
Maat:   Albania  Kreikka
Pituus:  50 km
Sarantáporos (kreik. Σαραντάπορος) on joki, joka virtaa Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa sekä eteläisessä Albaniassa. Sen pituus on noin 50 kilometriä. Joki saa alkunsa Grámmos-vuorelta Píndos-vuoristosta ja se laskee Aóos-jokeen. Sarantáporos on Aóoksen merkittävin sivujoki Voïdomátis-joen ohella.
Saint George Gingerland

Saint George Gingerlandin sijainti
Saint George Gingerland on Saint Kitts ja Nevisin kunta, joka sijaitsee Nevisin saarella. Kunnan asukasluku on 12 277 (vuonna 2011).
Samoa kesäparalympialaisissa 2012

Samoa osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kaksi villin kortin avulla paikkansa kisoihin saanutta yleisurheilijaa. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Maan lipunkantajana avajaisissa toimi sprintteri Milo Toleafoa.
Joukkue > Yleisurheilu

Milo Toleafoa - Miesten 400 metrin juoksu (Luokka:T38)
Leitu Miliamu - Naisten kuulantyöntö (Luokka:F42/44)
Samara Weaving

| Samara Weaving |
| --- | --- |
 Samara Weaving InStyle Awards -gaalassa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1992 (ikä 32) Adelaide, Etelä-Australia, Australia
Ammatti:  näyttelijä, malli
Puoliso:  Jimmy Warden (kihloissa)
Sukulaiset:  Hugo Weaving (eno)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008–
Merkittävät roolit:  Home and Away Three Billboards Outside Ebbing, Missouri The Babysitter
Palkinnot
 Parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG  2017 Three Billboards Outside Ebbing, Missouri 
Aiheesta muualla
IMDb 
Samara Weaving (s. 23. helmikuuta 1992 Adelaide, Etelä-Australia) on australialainen näyttelijä ja malli.
Weavingin ensimmäinen rooli oli Kirsten Mulroney draamasarjassa Out of the Blue (2008). Sittemmin hän on näytellyt muun muassa Indigo ”Indi” Walkeria saippuasarjassa Home and Away (2009–2013), Heatheria kauhukomediasarjassa Ash vs Evil Dead (2015–2016), Nelson Rosea komediasarjassa SMILF (2017–2019), Bee’tä kauhukomediaelokuvassa The Babysitter (2017) ja sen jatko-osassa The Babysitter: Killer Queen (2020) sekä Scarlettia supersankarielokuvassa Snake Eyes (2021). Hänellä oli myös rooli draamaelokuvassa Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017), josta hän sai SAG-palkinnon.
Weaving on näyttelijä Hugo Weavingin siskontyttö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samara Weaving Wikimedia Commonsissa
Samara Weaving Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Samoa kesäparalympialaisissa 2016

Samoa osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maan molemmat edustajat osallistuivat yleisurheiluun kiekonheittoon. Kumpikaan ei saavuttanut mitaleita. Heistä Maggie Aiono toimi maan lipunkantajana avajaisissa.
Joukkue > Yleisurheilu

Alefosio Laki - Miesten kiekonheitto (Luokka:F37)
Maggie Aiono - Naisten kiekonheitto (Luokka:F43-44)
Rosalyn Sussman Yalow

| Rosalyn Sussman Yalow |
| --- | --- |
 Rosalyn Yalow vuonna 1977.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1921 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 30. toukokuuta 2011 (89 vuotta) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  lääketieteellinen fysiikka
Tunnetut työt:  radioimmunomenetelmä (RIA)
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1977)
Rosalyn Sussman Yalow (19. heinäkuuta 1921 New York – 30. toukokuuta 2011 New York) oli yhdysvaltalainen lääketieteellinen fyysikko, joka palkittiin radioimmunomenetelmän kehittämisestä Nobelin lääketieteen palkinnolla vuonna 1977. Hän oli järjestyksessä toinen nainen, jolle on myönnetty Nobelin lääketieteen palkinto. Ensimmäinen oli Gerty Cori.
Rosalyn Sussman syntyi New Yorkissa 1921 juutalaissiirtolaisten perheeseen. Hän valmistui New Yorkin yliopiston Hunter Collegesta 1941 ja väitteli tohtoriksi fysiikasta Illinois’n yliopistosta 1945. Opiskellessaan hän tapasi Aaron Yalow ja meni naimisiin 1943. Valmistumisen jälkeen hän opetti muutamia vuosia fysiikkaa Hunter Collegessa. Vuonna 1947 Yalow ryhtyi konsultoimaan Bronxin veteraanisairaalaa ydinfysiikasta ja vuodesta 1950 alkaen hän työskenteli siellä fyysikkona ja radioisotooppilaboratorion apulaisjohtajana. Työskennellessään sairaalassa Yalow ja hänen työtoverinsa Solomon Berson ryhtyivät käyttämään radioaktiivisia isotooppeja tutkiessaan sairauksia. Työ johti lopulta radioimmunomenetelmän kehittämiseen, mistä Yalow sai Nobelin 1977 Bersonin ehdittyä jo kuolla aiemmin. Menetelmä mullisti biologista ja lääketieteellistä tutkimusta ja sitä on hyödynnetty lukuisilla tavoilla. Yalow palkittiin työstään myös Albert Lasker -palkinnolla 1976 ja National Medal of Sciencella 1988.
Aiheesta muualla

Omaelämäkerta (englanniksi)
Rosalyn Yalow: Assaying the unknown (englanniksi)
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Sabrina Online

Sabrina Online on verkkosarjakuva, joka kertoo turrihahmo Sabrinan ja hänen tuntemiensa elämästä (päähenkilön tietokone on myös suuressa osassa sarjakuvassa, samoin Transformerit). Sarjakuvaa on piirtänyt jo vuodesta 1996 Eric W. Schwartz ja sitä on julkaistu yli 800 mustavalkoista strippiä ja joukko värillisiä sivuja vuoteen 2019 mennessä. Julkaisutahtina on ollut yleensä 3–6 strippiä kerran kuukaudessa. Sabrina Online on yksi vanhimmista edelleen julkaistavista nettisarjakuvista ja sitä on myös myyty kirjoina yhden vuoden sarjakuvastripit (noin 40) kirjaa kohden. Sarjakuva on saanut monta palkintoa Web Cartoonist’s Choice Awardista, mm. 2001 ”Parhaan romanttisen sarjakuvan” ja ”Parhaan antropomorfisen sarjakuvan” palkinnon.
Juoni lyhyesti

Sarjakuva alkaa messuilta, joilla on Sabrina – sarjakuvan päähenkilö. Sieltä nettiyhteyden saatuaan hän kokeilee IRC–keskustelua huonolla menestyksellä. Samaan aikaan Amy saa tietää olevansa raskaana poikaystävälleen Thomakselle. Silloin Sabrina tapaa netissä Carlin, jonka kanssa ystävystyy heti. Amyn raskauden johdosta Thomas muuttaa heidän luokse asumaan. Sabrina valmistuu taidekoulusta ja saa ensimmäisen työpaikkansa. Amy vie Thomaksen tapaamaan vanhempiaan.
Sabrina saa potkut työstään ja tapaa netissä tulevan poikaystävänsä, R.C.:n. Sabrina saa kuitenkin graafikon töitä Zig Zagin johtamalta aikuisviihdestudiolta. Myöhemmin Sabrina ja R.C. tapasivat toisensa tekniikkamessuilla ja Amy synnytti poikansa, Timothyn. Amy ja Thomas menivät naimisiin.
Zig Zag otti Sabrinan mukaansa liikematkalle, jossa hän tutustuu paremmin Sabrinaan. Matkan jälkeen Sabrina ja R.C. tapaavat jälleen kerran, minkä jälkeen he menevät Sabrinan kotiin. Myöhemmin Sabrina ja R.C. osallistuvat Zig Zagin järjestämiin juhliin (joissa selviää, että Sabrina on tähtimerkiltään neitsyt, syntynyt 15. syyskuuta). Ryöstöyrityksen jälkeen Sabrina tutustuu Zig Zagiin ja studioon vielä paremmin. Myöhemmin Sabrina ja R.C. alkoivat tutustua toisiinsa enemmän.
Seuraavaksi Sabrina vei pikkusiskonsa ja Timothyn ZZ-studiolle, josta Zig Zag oli tehnyt lapsiturvallisen. Vielä myöhemmin Sabrinan vanhemmat kutsuivat hänet ja R.C.:n illalliselle. Jälkeenpäin Sabrinan auto hajosi kesken matkan, jolloin hän joutui pyytämään apua Zig Zagilta, joka auttoi häntä saamaan uuden auton. Jälkeenpäin Sabrina vei isänsä ja poikaystävänsä Zig Zagin studioille. Sen jälkeen Sabrinan tietokone lopetti toimintansa ja hänen on lähetettävä osa siitä Saksaan. Zig Zag houkuttelee Sabrinan pitämään hänen kanssaan tyttöjen illan, jolloin Sabrina ymmärtää, että Zig Zag on hänelle tärkeä ja myös päinvastoin.
Asiat mutkistuvat, kun Sabrinan äiti haluaa tavata Zig Zagin ja kutsuu hänet illalliselle. Sabrina yllättyy, kun Zig Zag saapuu asiallisen näköisenä vanhempien asunnolle. Uuden Transformers-elokuvan tultua elokuvateatteriin Sabrina oli katsomassa sitä.
Sabrina Harman

Harman hymyilemässä kuolleeksi kidutetun Manadel al-Jamadin vieressä.
Sabrina D. Harman (s. 5. tammikuuta 1978 Lorton, Virginia) on yhdysvaltalainen entinen maavoimien sotilas, joka tuli tunnetuksi yhtenä useasta Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaalin yhteydessä tuomitusta sotilaasta.
Harman tuomittiin 26. syyskuuta 2005 yhteensä kuudesta vankien pahoinpitelyyn liittyvästä syytteestä. Tuomioksi Harman sai kuuden kuukauden ehdottoman vankeustuomion, josta hän istui vain neljä kuukautta, sillä hän oli istununut tutkintavankeudessa noin kaksi kuukautta.
Ennen tuomitsemistaan Harman pyysi julkisesti anteeksi kaikilta vangeilta, ja kertoi epäonnistuneensa työssään ja velvollisuuksissaan. Harman on yksi kolmesta naisesta, jotka liittyivät Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaaliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sabrina Harman Wikimedia Commonsissa