stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
In Rainbows
Julkaisu > Levy-yhtiö ja albumin jakelu

Radioheadin kuuden albumin sopimus EMI:n kanssa täyttyi vuoden 2003 albumilla Hail to the Thief. Kun In Rainbows oli saatu valmiiksi, yhtye ei ollut vielä päättänyt, miten julkaisisi sen. Yorke sanoi myös yhdessä vaiheessa, että hänellä oli mielessä materiaalin julkaiseminen singleinä tai EP:inä. Hän päätti kuitenkin, ettei albumia julkaistaisi vain Internetissä. Hänen mielestään kaikilla faneilla ei olisi välttämättä ollut teknologisia valmiuksia ladata uutta albumia Internetistä.
Vuonna 2006 yhtye kertoi, että sillä ei ollut sopimusta eikä julkaisun määräaikaa, mikä oli sekä vapauttavaa että pelottavaa. Yorke kommentoi levytyssopimusta niin, että yhtye olisi pitänyt "vanhasta EMI:stä", jossa ei oltu liian huolestuneita osakkeenomistajista, mutta sellaisesta ei ollut juuri toivoa.
Haastattelussa Jonny Greenwoodilta kysyttiin, miksi yhtye ei uusinut sopimustaan Parlophonen kanssa, ja  Greenwood vastasi seuraavasti:
»Parlophonella oli kolme tai neljä ihmistä, joista todella pidimme, ja he olivat ainoa asia, jota todella kaipaamme vanhasta järjestelystä. Levy-yhtiön kanssa työskentely ei vain tuntunut enää samalta. Ei ihmisten takia, vaan siitä syystä, millaisiksi kaikki isot levy-yhtiöt ovat tätä nykyä muuttuneet. Kyse on aina osakkaista ja rahoittajista eikä musiikin tekeminen ole enää yhtä hauskaa ja vapaata kuin mitä se ennen oli. Sellainen ei vain, noh, sovi meille. Siellä ei koskaan varsinaisesti ymmärretty, mitä olimme tekemässä tai mitä halusimme tehdä. Oikeastaan siellä ei ymmärretty juuri mitään muutakaan.» 
(Jonny Greenwood)
Radiohead on pitänyt itsellään oikeudet albumin nauhoituksiin ja kappaleiden sävellyksiin. Internetin kautta ladattava ja disc-box-versio ovat yhtyeen itse julkaisemia, mutta CD-julkaisua varten musiikki on lisensoitu levy-yhtiöille. Albumin lisenssisopimuksia hoitaa yhtyeen julkaisija Warner Chappell.
Julkaisu > Singlet

Ensimmäinen single albumilta oli "Jigsaw Falling into Place", joka julkaistiin 14. tammikuuta 2008 Kappale oli useita viikkoja sadan radiossa soitetuimman joukossa Yhdysvalloissa, ja se sijoittui "modern rock" -listalla 69:nneksi. Britannian singlelistalla single nousi ensimmäisellä viikollaan 30:nneksi, mikä oli Radioheadille huonoin sijoitus sitten vuoden 1993 singlen "Pop Is Dead".
Toinen single albumilta oli "Nude", joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2008. Singlen markkinoimiseksi julkaistiin kilpailu, jossa fanien piti remiksata kappale. Remiksit julkaistiin myöhemmin iTunesissa.
Kappaleet "House of Cards" ja "Bodysnatchers" julkaistiin promosinglenä kesällä 2008. Kappaleesta "House of Cards" tehtiin myös erikoinen musiikkivideo, jossa ei käytetty lainkaan kameraa, vaan se luotiin käyttämällä 3D- ja laserteknologiaa.
Neljäntenä singlenä albumilta julkaistiin syyskuussa 2008 "Reckoner", jolle organisoitiin samantyyppinen remix-kilpailu kuin "Nudelle".
Vastaanotto > Kriitikoiden arviot

Monet kriitikot kehuivat In Rainbowsia, ja se sai esimerkiksi Metacriticissa arvosanan 88/100. The Guardianin arvostelu oli erittäin myönteinen, kuten The Provincenkin, joka kertoi In Rainbowsin olevan "ihastuttavin, koskettavin ja ihmisläheisin" Radioheadin levy sitten OK Computerin." Useat arvostelijat sanoivat albumin kuulostavan siltä, että yhtye oli nauttinut studiossa tehdessään sitä. The Hartford Courant kutsui kappaleita "taidokkaaksi soittimien ja elektronisten äänten sekoitukseksi, jossa on mukana aineksia kaikista niistä asioista, joita Radiohead on tehnyt ennen, mutta se ei silti kuulosta tarkalleen niiltä".
Albumi sai myös negatiivista palautetta: Dusted Magazinen arvostelussa sanottiin, että kappaleet vaikuttavat syntyneen jameissa eikä tämäntyylinen tekniikka ole yhtyeen vahvuuksia. Arvostelun mukaan yhtyeen vahvoja puolia ovat Yorken ääni ja melodiat, joita ei albumilla kuulla tarpeeksi. Eräässä arvostelussa sanottiin myös, että albumilla ei ollut yhtään erottuvaa kappaletta eikä kohokohtaa. Albumi nimettiin kuitenkin yhdeksi vuoden 2007 parhaimmista albumeista monissa julkaisuissa. Se oli vuoden paras Billboardin, Filterin, Mojon, PopMattersin ja Soundin listoilla; NME ja The A.V. Club pitivät sitä kolmanneksi parhaana, Pitchfork Media ja Q sijoittivat sen neljänneksi ja Rolling Stone ja Spin kuudenneksi. In Rainbows oli ehdokkaana Mercury Music Prize -palkinnon saajaksi vuonna 2008. Levy oli ehdokkaana myös vuoden 2009 Grammy-gaalassa, osioissa vuoden albumi, paras vaihtoehtomusiikin albumi, vuoden tuottaja ja paras erikoisversion pakkaus. Albumi voitti osiot paras vaihtoehtomusiikin albumi ja paras erikoisversion pakkaus. Kappaleelle "House of Cards" ja sen musiikkivideolle osui kolme ehdokkuutta.
Vastaanotto > Kriitikoiden arviot > Albumin arvosteluja

| --- | --- |
 All Music Guide 2007:   Entertainment Weekly 16. lokakuuta 2007:   The Guardian 10. lokakuuta 2007:   Mesta 22. lokakuuta 2007:   NME 14. joulukuuta 2007:  :  Pitchfork Media 15. lokakuuta 2007: 9.3/10  Q-lehti Joulukuu 2007:   Rolling Stone 10. lokakuuta 2007:   Soundi 10. lokakuuta 2007:   The Wire Joulukuu 2007:
Vastaanotto > Myynti

Lokakuussa 2007 paljastettiin, että suurin osa albumin lataajista maksoi siitä normaalin vähittäismyyntihinnan, vain harvat latasivat sen ilmaiseksi ja monet tilasivat boksiversion. Gigwise.com kertoi, että julkaisupäivänä 10. lokakuuta 2007 albumia ladattiin 1,2 miljoonaa kertaa. Yhtyeen manageri Bryce Edge piti lukua kuitenkin liioiteltuna. Noin kolmasosa niistä, jotka latasivat albumin, eivät maksaneet mitään, ja keskimääräinen maksu albumista oli neljä puntaa. Joulukuun 2007 haastattelussa yhtyeen jäsenet kertoivat albumin boksiversioita ostetun 60 000–80 000 kappaletta.
Albumin Internetin kautta tapahtunutta latausta ja boksiversion myyntiä ei lasketa Britannian albumilistalle. Kuitenkin monia albumin kappaleita soitettiin Yhdysvaltojen radiokanavilla ja albumin menestynein kappale, "Bodysnatchers", nousi 12:nneksi Yhdysvaltojen "Modern Rock" -listalla. In Rainbows nousi ensimmäisellä viikollaan Billboard 200 -listalla 156:nneksi ja toisella viikollaan ensimmäiseksi, ja sitä myytiin yli 120 000 kopiota. Myös Britannian listoilla albumi oli ensimmäinen. Kaikkiaan In Rainbowsia on myyty Yhdysvalloissa noin 281 000 kopiota.
Kappaleet

15 Step – 3.57
Bodysnatchers – 4.02
Nude – 4.15
Weird Fishes/Arpeggi – 5.18
All I Need – 3.48
Faust Arp – 2.09
Reckoner – 4.50
House of Cards – 5.28
Jigsaw Falling into Place – 4.09
Videotape – 4.39
Jigsaw Falling into Place – 4.09
Down Is the New Up (Live) – 5.07
Last Flowers (Live) – 4.11
Tämä versio albumista sisälsi "Jigsaw Falling into Place" -singlen kappaleet.
Kappaleet > Bonuslevy

"Discbox"-versio albumista sisältää toisen levyn, joka sisältää kahdeksan ylimääräistä kappaletta. Levyn pituus on 26:53.
MK 1 – 1.04
Down Is the New Up – 4.59
Go Slowly – 3.48
MK 2 – 0.53
Last Flowers – 4.27
Up on the Ladder – 4.17
Bangers + Mash – 3.20
4 Minute Warning – 4.06
Tekijät

| --- | --- |
 Yhtyeen kokoonpano Thom Yorke – laulu, kitara, piano, rummut, erilaiset elektroniset instrumentit  Jonny Greenwood – kitara, ondes martenot, koskettimet, ohjelmointi, modulaarisyntetisaattori, sekvensseri, celesta, jousiorkesteri  Colin Greenwood – bassokitara, sekvensseri  Ed O'Brien – kitara, taustalaulu  Phil Selway – rummut, ohjelmointi Muut muusikot The Millennia Ensemble – kielisoittimet  Matrix musiikkikoulu – lapsikuoro kappaleessa "15 Step" :  Tuotanto Nigel Godrich – tuottaja, miksaaja, tekniikka  Richard Woodcraft – tekniikka  Hugo Nicolson – tekniikka  Dan Grech-Marguerat – tekniikka  Bob Ludwig – masterointi Kansitaide Stanley Donwood – kansitaide  Thom Yorke (nimellä Dr Tchock) – kansitaide
Julkaisuhistoria

| Maa | Päivä | Levy-yhtiö | Formaatti | Kataloginumero |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Maailmanlaajuinen (Internet) | 10. lokakuuta 2007 | Omakustanne | Digitaalinen (ladattavissa Internetistä) | – |
|  Maailmanlaajuinen | 3. joulukuuta 2007 | Omakustanne | 2xLP / 2xCD / boksi | _X_X001 / CD_X_X001 / CDS_X_X001 |
|  Japani | 26. joulukuuta 2007 | Hostess | CD | XCXX60001 |
|  Australia | 29. joulukuuta 2007 | Remote Control, XL Recordings | CD | XLCD324 / 6 34904 03242 5 |
|  Australia | 29. joulukuuta 2007 | Remote Control, XL Recordings | LP | XLLP324 / 6 34904 03241 8 |
|  Maailmanlaajuinen  (paitsi Yhdysvallat ja Kanada) | 31. joulukuuta 2007 | XL Recordings | CD | XLCD324 / 6 34904 03242 5 |
|  Maailmanlaajuinen  (paitsi Yhdysvallat ja Kanada) | 31. joulukuuta 2007 | XL Recordings | LP | XLLP324 / 6 34904 03241 8 |
|  Yhdysvallat | 1. tammikuuta 2008 | TBD Records, ATO Records | CD | TBD0001 / 88088-21622-2 |
|  Yhdysvallat | 1. tammikuuta 2008 | TBD Records, ATO Records | LP | ATLP03 / 21623 |
|  Kanada | 1. tammikuuta 2008 | TBD Records, MapleMusic, Fontana | CD | TBD0001 |
|  Yhdistynyt kuningaskunta† | 2008 | Hi-Note Music UK | CD | 481 |

†Erikoisversio, jossa mukana bonuskappaleita
Aiheesta muualla

InRainbows.com (englanniksi)
TBD:n sivusto In Rainbowsille (englanniksi)
In Rainbows MusicBrainz sivustolla (englanniksi)
Radiohead
|  Thom Yorke  Jonny Greenwood  Ed O'Brien  Colin Greenwood  Phil Selway  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Pablo Honey  The Bends  OK Computer  Kid A  Amnesiac  Hail to the Thief  In Rainbows  The King of Limbs  A Moon Shaped Pool 
EP:t:  Manic Hedgehog (On a Friday)  Drill  Itch  My Iron Lung  No Surprises/Running from Demons  Airbag/How Am I Driving?  I Might Be Wrong  COM LAG (2plus2isfive) 
Kokoelmat:  Radiohead  Radiohead: The Best of 
Singlet:  "Creep"  "Anyone Can Play Guitar"  "Pop Is Dead"  "Stop Whispering"  "My Iron Lung"  "High and Dry"/"Planet Telex"  "Fake Plastic Trees"  "Just"  "Street Spirit (Fade Out)"  "Paranoid Android"  "Karma Police"  "No Surprises"  "Pyramid Song"  "Knives Out"  "There There"  "Go to Sleep"  "2 + 2 = 5"  "Jigsaw Falling into Place"  "Nude"  "House of Cards"/"Bodysnatchers"  "Reckoner"  "Harry Patch (In Memory Of)"  "These Are My Twisted Words"  "Supercollider / The Butcher"  "The Daily Mail / Staircase" 
Videotallenteet:  Live at the Astoria  7 Television Commercials  Meeting People Is Easy  The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  In Rainbows – From the Basement 
Muut artikkelit:  Diskografia  Kappaleet  B-puolet ja muut harvinaisuudet  Nigel Godrich  Stanley Donwood  The Eraser  Jonny Greenwood Is the Controller 
Radiohead esiintymässä Berkeleyssä Kaliforniassa vuoden 2006 kiertueellaan.
Yorke konsertissa Barcelonassa kesällä 2008.
Thom Yorke kappaleen "House of Cards" musiikkivideolla.
Aaltovoima

Aaltovoima on kehitteillä oleva energian tuotantotapa, jossa tuulten synnyttämien aaltojen energiaa muunnetaan sähköksi. Menetelmä on pääosin koevaiheessa, kustannustason vuoksi tuotantokäyttöön ei 2010-luvulle tultaessa ollut aaltovoimalaitoksia juurikaan rakennettu. Aaltovoiman merkittävä kilpailija on merituulivoima.
Veden aaltoliike sisältää runsaasti energiaa, mutta sen hyödyntäminen on haastavaa.
Aaltovoimaloiden kehitystyön haasteina on ollut rikkoutuminen myrskyissä sekä suuri tilantarve varsinkin rannikoilla. Energiantuotannon kannalta parhaat alueet ovat usein myös hankalimpia voimaloiden rakentamiselle. Merienergialaitokset halutaan tyypillisesti sijoittaa lähellä rannikkoa, sillä sähkön siirtäminen merikaapeleilla on kallista. Aaltovoimaloiden rakenteita koettelevat korroosio ja meressä ajelehtivat esineet.
Aaltoenergian lisäksi veden mekaanista energiaa hyödyntäviä energiantuotantomuotoja ovat vuoroveden, merivirran ja vesiputousten (jota nimitetään vesivoimaksi) energian valjastamiseen perustuvat tekniikat.
Historia

Ensimmäinen patentti aaltovoimalle myönnettiin vuonna 1799. Alalla oli kuitenkin hiljaista 1970-luvulle saakka.
Historia > Salterin ankat

Kuuluisimpia on englantilainen suunnitelma kelluvista "ankoista", jotka ovat aaltojen heiluttamia kellukkeita. Niiden liikettä käytettäisiin pumppaamaan vettä energiavarastona toimivaan tekojärveen.
1970-luvun puolivälissä öljykriisi innoitti Edinburghin yliopiston insinöörin, tohtori Stephen Salterin kehittämään aaltogeneraattorin, joka tunnetaan nimellä Salterin ankka. "Ankat" olivat talon kokoisia kelluvia kanistereita, jotka kiinnitettäisiin meren pohjaan narulla. Niiden keinuessa edestakaisin hydrauliikka muuttaisi liikkeen pyöriväksi, ja sitten se pyörittäisi generaattoria. Laskelman mukaan yksi "ankka" pystyisi tuottamaan 6 megawattia sähköä — tarpeeksi 4 000:lle kodille. Niitä oli määrä asentaa usean tusinan ryhmiin.
Ensimmäisten arvioiden mukaan näin tuotettu sähkö olisi kalliimpaa kuin millään muulla tavalla tuotettava sähkö. Mutta kun Salter ryhmineen paranteli suunnitelmaa, hinta saatiin laskemaan ydinvoimalan tuottaman sähkön tasolle.
Vuonna 1982 hallitus lakkautti Salterin tutkimusohjelman. Syyt pidettiin salassa. Yleisesti uskotaan, että syynä oli ydinenergiateollisuuden lobbaus. Tri Salterin mukaan uusia energianlähteitä voitaisiin arvioida tarkasti vasta kun ydinvoiman vaikutus poistettaisiin yhtälöstä.
Uusia toteutustapoja

Aaltovoimalat voidaan brittiläisen merienergian tutkimuskeskuksen (EMEC) mukaan jakaa toimintatavaltaan kahdeksaan eri tyyppiin, jonka lisäksi on joitain muita ratkaisutapoja. Erilaisia pilottihankkeita on käynnissä runsaasti eri puolilla maailmaa.
Eräs aaltovoimalan toimintaperiaate (englanniksi).
Piirros toisesta aaltovoimalan toimintatavasta (englanniksi).
Periaatepiirros Uppsalan yliopiston Lysekil-hankkeen aaltovoimalan toiminnasta (englanniksi).
Uusia toteutustapoja > Käärmemäinen Pelamis

Salterin ankat innoittivat muita suunnitelmia. Yksi sellainen on 140-metrinen, käärmemäinen, meren pinnalla kelluva Pelamis. Sen suunnittelivat Salterin entiset oppilaat Pelamis Wave Power -yhtiössä. Tämän aaltovoimalan sylinterin muotoiset, halkaisijaltaan 3,5 metrin rakenneosat on liitetty toisiinsa saranoiduilla liitoksilla. Aallot kääntävät näitä Pelamiksen niveliä, minkä vaikutuksesta männät pumppaavat nestettä turbiineihin ja pyörittävät sähköä tuottavia generaattoreita. Sähkö siirretään kaapelilla rannalle. Pelamisin laitteet tuottavat sitä enemmän energiaa, mitä suurempia aallot ovat. Yksi Pelamis pystyy tuottamaan 750 kW.
Uusia toteutustapoja > Poijumalli

Finavera Renewablesin Aquabuoy on yksinkertainen 25-metrinen putki joka on ankkuroitu merenpohjaan.
Se kelluu pystyssä niin, että vain sen pää näkyy pinnalle. Sen pystysuuntainen liike paineistaa sen sisälle varastoitua vettä. Kun paine on riittävän suuri, vesi purkautuu turbiiniin, joka tuottaa sähköä. Aquabuoysta tulee rahallisesti kannattava vain jos jokainen laite pystyy tuottamaan vähintään 250 kW, mutta vielä siihen ei ole ylletty. Kalifornian rannikolle avattaneen Aquabuoy-voimala vuonna 2012.
Finavera Renewablesin laitteen kaltaisia poijuja kehittelevät myös muut, esimerkiksi newjerseyläinen Ocean Power Technologies, jonka malli on nimeltään PowerBuoy, ja skottilainen AWS Ocean Energy, jonka mallissa poiju on kokonaan pinnan alla.
CETO:n merenpohjaan ankkuroituja aaltovoimayksiköitä.
Uusia toteutustapoja > Maalla ja merellä

Skottilaisen Aquamarine Powerin The Oyster jakaa aaltovoimalan kahteen osaan. Ajatus on viedä merelle yksinkertaisia ja kestäviä osia ja pitää monimutkaiset ja herkät osat kuivalla maalla. Oyster on 12 m x 18 m kokoinen metallikaistale. Kun aallot vierivät sen yli, kaistale vääntyilee niiden mukana. Sen liike vaikuttaa mäntiin, jotka pakottavat merivettä paineella putken kautta rannalla sijaitsevaan generaattoriin. Yksi Oyster tuottaa 600 kW.
Uusia toteutustapoja > Maalla: Limpet ja Blower

Skottilaisen Wavegenin Limpet (land installed marine powered energy transformer) sijaitsee rannalla. Kun aallot lyövät rantaan, vettä työntyy avonaisesta pohjan läpi kammioon, josta ilma työntyy pois. Poistuessaan ilma pyörittää turbiinia. Kun aalto vetäytyy, alipaine vetää ilman takaisin kammioon, ja tullessaan se pyörittää turbiinia uudelleen. OWC-lähestymiseen (oscillating water column) kehitetty Wellsin turbiini pyörii samaan suuntaan ilman virtaussuunnasta riippumatta. Islayn saarella sijaitseva prototyyppi on ollut toiminnassa vuodesta 2000. Sen kolme kammiota tuottavat keskimäärin 100 kW, mutta suuremmat laitokset voisivat tuottaa kolme kertaa enemmän.
Menestyksekkäin aaltovoimala on Skotlannin ja Norjan rannikoilla kokeiltu englantilaisten yliopistojen yhteistyössä kehittelemä "Blower", jossa aallot työntyvät betoniputkeen puristaen ilmaa tuuliturbiinin läpi. Vetäytyessään aallot imevät ilmaa putkeen ja turbiinin pyörimissuunta vaihtuu. Turbiiniin liitetty generaattori tuottaa sähköä pyörimissuunasta riippumatta. Generaattorin kehitystyö oli projektin suurin haaste, ja se toteutettiin lähes kokonaan opiskelijavoimin ja tietokonemallinnuksena ennen käytännön kokeita. Laitoksen tuotannonvaihteluita voidaan tasata käyttämällä vesitornia tai tekojärveä energian varastoimiseen.
Uusia toteutustapoja > Suomessa valjastetaan pohja-aaltoja

Suomessa aaltovoiman hyödyntämistä on kehittänyt esimerkiksi espoolainen AW-Energy. Yhtiön Waveroller-niminen aaltovoimalayksikkö asennetaan rannikkoveteen meren pohjalle. Laitteella kerätään merien pohja-aaltojen energiaa. Näiden voimakkuuden vaihtelu on huomattavasti pinta-aaltoja pienempää. Tekniikassa vettä kevyemmän levyn edestakainen liike muuntaa aaltojen energian männän liikkeeksi, joka siirretään hydraulijärjestelmällä generaattorille, joka tuottaa siitä sähköä. AW-Energy ja Fortum ovat testanneet menetelmää Portugalissa Penichessä. Kehitteillä on myös koehanke Ranskan Bretagnessa.
Wärtsilä toimittaa AW-Energyn voimaloita asiakkaille.
Uusia toteutustapoja > Wellon kelluva Pingviini

Suomalainen Wello on menestyksellisesti testannut pinnalla kelluvaa, Pingviiniksi kutsuttua 0,5 MW:n aaltovoimalaa vaativissa aalto-olosuhteissa eurooppalaisella merienergian tutkimuslaitoksen (EMEC) testialueella Skotlannissa. Sähkön tuotanto perustuu aallokon liikkeessä pitämään pyörivään epäkeskoon. Usean vuoden aikana avomerioloissa testatun aaltovoimalayksikön rakennetta on myös kehitetty optimaalisemmaksi. Pinta-aaltovoiman talteenotto on tuulivoimaa hankalampi aaltojen epäsymmetrisyyden vuoksi. Pinnalla kelluvan Wello-voimalan on kehittänyt arkkitehti Heikki Paakkinen. Sen ensimmäinen kaupallinen versio on koottu valmiiksi Tallinnassa, ja se siirretään Skotlannin Orkneyn kaupungin läheisyyteen. Tämän sarjatuotantoon siirtyvän voimalan nimellisteho on 600 kilowattia.
Uusia toteutustapoja > Vedenalaiset tuulimyllyt

Brittiläinen Marine Current Turbines on kehittänyt vedenalaisiksi tuulimyllyiksi kutsuttuun lähestymiseen pohjautuvaa aaltovoimalaa.
Kaupallinen tilanne

Ensimmäinen kaupallisesti kannattava aaltovoimala avattiin lokakuussa 2007 Portugalin rannikolla. Se koostuu kolmesta käärmemäisestä putkesta, jotka kohoilevat aaltojen mukana.
Ruotsalainen Seabased Ab ja Fortum liittivät joulukuussa 2015 Fortumin tilaaman operatiivisen 1 MW:n (3 MW) aaltovoimapuiston valtakunnan sähköverkkoon Ruotsin lounaisrannikolla Sotenäsissä. Tämä 34 pienvoimalayksikön toteutus oli ensimmäinen vaihe suunnitellusta 10 MW:n ja 340 aaltovoimalayksikön kokonaisuudesta. Wellon kelluva voimala tulee sarjatuotantoon vuonna 2019.
Alan haasteita

Aaltovoima laahaa tuuli- ja aurinkovoiman perässä, koska sen teknologia on uutta ja kehittymätöntä.
Merellisen Britannian aaltovoimalatutkimusohjelma oli 1970-luvulla maailman suurin, ja kun se lakkautettiin Margaret Thatcherin kaudella "puuhasteluna", tutkimus nähtiin parhaaksi lakkauttaa myös muualla.
Uusien laitteiden suunnittelijat eivät osaa varautua meren voimaan.
Laitteiden asentaminen on kallista erikoistyötä, ja monet siihen sopivat alukset on varattu öljynporaukseen.
Generaattoreiden kytkeminen voimaverkkoon ei onnistu, koska infrastruktuuri puuttuu. Infrastruktuurin pystyttäminen ei onnistu pienissä hankkeissa verkkoliitännän hinnan vuoksi. Suuret projektit taas ovat valtavan kalliita. Testauksen helpottamiseksi Cornwalliin asennetaan sopivia rakenteita 2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AW-Energy Oy (englanniksi) (aw-energy.com)
Wello Oy (englanniksi) (wello.eu)
Seabased AB (englanniksi) (seabased.com)
Marine Current Turbines Ltd.
Pelamis Wave Power
Wavegen
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima:  aurinkokenno  aurinkolämmitys  aurinkokeräin  keskittävä aurinkovoima  aurinkojäähdytys 
Tuulivoima:  merituulivoima  luettelo merituulivoimasta  tuulipuisto  tuulimylly 
Vesivoima:  aaltoenergia  vuorovesienergia  vuorovesimylly 
Maa, vesi ja ilma:  geoterminen energia  maalämpö  ilmalämpöpumppu  ilma-vesilämpöpumppu  ilmavirtavoimala 
Biologinen:  biomassa  energiakasvit  puupolttoaine  pelletti  biopolttoaine  bioetanoli  E85  biodiesel  biokaasu 
Kemiallinen:  polttokenno  vetytalous  metanolitalous 
Muuta:  energiansäästö  energiatehokkuus  fuusioreaktori  vihreä sähkö  hajautettu energiantuotanto  sähköntuotanto  lämmöntuotanto  kaukolämpö  energiankulutus  valaistus  tuontisähkö  säätövoima  lämmön varastointi  sähkön varastointi  kuljetus  sähköauto  hybridiauto  joukkoliikenne  kimppakyyti 
Teemasivut:  Kestävä kehitys  Ympäristönsuojelu  Energia 
Energiantuotanto
Pelamis brittiläisen merienergian tutkimuslaitoksen (EMEC) koealueella.
Limpet-hankkeen rakenteita.
AW-Energyn Waveroller-aaltovoimala, kuvassa siirron vuoksi merenpinnalla.
Wellon "Pingviini"-aaltovoimala (2014).
Hakojärvi (Utajärvi)

| Hakojärvi |
| --- | --- |
 Hakojärveä Kortekannansaaresta hieman etelään
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Juorkuna, Utajärvi
Koordinaatit:  64°57′55″N, 27°04′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kiiminkijoki
Järvinumero:  60.041.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116 m 
Rantaviiva:  14,22 km 
Pinta-ala:  2,7 km² 
 fiHakojärvi 
Hakojärvi on Kiiminkijoen vesistöalueen kuudenneksi suurin järvi Juorkunan ja Särkijärven kylien välimaastossa Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järven etelärantaa kiertää seututieltä 837 lähtevä ja sille palaava Kaihlasentie. Pohjoisrannalle on vain pistotieyhteyksiä metsäautoteiltä.
Järvimaisema

Hakojärvi on Kiiminkijoen järvilaajentuma toisesta vastaavasta eli Kaihlasesta alavirtaan. Hakojärven ja Kaihlasen välistä jokiosuutta nimitetään Salmenjoeksi. Järven länsipäässä puolestaan Koiravirta-niminen salmi erottaa sen toisesta, pienemmästä järvilaajentumasta, Haukilammesta. Pohjoisin järven lahdelma on   Pietosenniemen takainen Pietosenlahti, sitä vastapäätä on pieni Peuralahti. Pohjoispuolen rannalla ovat Piimäranta ja Käpyrinlahti, etelärannalla laaja Taikinaisenlahti, johon Särkijoki laskee. Järvessä on kaksi lähekkäistä saarta, Käpyrinsaaret, sekä pieni Kortekannansaari-niminen luoto. Rannat ovat asuttuja, talojen ohella järven ympärillä on kesäasumuksia. Pohjoisen puolella niitä on vähemmän tieyhteyksien takia ja siksi, että rannat ovat siellä enemmän suota ja rämettä.
Järvessä viihtyvät tavanomaiset kalat kuten hauki, ahven ja särki.  Hakosenjärvi on Kiiminkijoen laajentumana ollut pitkään käytössä kalapaikkana, samoin kuin kulkureittinä kesäisin ja talvisaikaan. Se on mm. entisestä Kurimon rautaruukista vain vajaan kymmenen kilometrin päässä jokea alavirtaan.