Ding Ling
Elämäkerta

Ding Ling eli oikealta nimeltään Jiang Bingzhi syntyi 12. lokakuuta 1904 Linlissä Hunanin maakunnassa vauraaseen yläluokkaan kuuluneeseen perheeseen. Hän sai jo nuorena vahvan naisen esikuvan äidistään. Ding Lingin isä kuoli hänen ollessa vasta 3-vuotias, mutta hänen äitinsä ei jäänyt perinteiseen tapaan ja yhteiskunnan paineesta huolimatta leskierakoksi, vaan lähti opiskelemaan naisten kouluun.
Ding Ling oli yksi harvoja naispuolisia toukokuun neljännen päivän liikkeen naispuolisia osallistujia ja hän tuki ajatusta kiinalaisen kulttuurin uudistamisesta, jotta se kestäisi lännen imperialistisia voimia vastaan. Liikkeeseen liittyi myös ajatus naisten aseman parantamisesta osana yhteiskunnan suurempaa kehitystä. Sen ajamiin uudistuksiin lukeutuivat muun muassa jalkavaimojen, järjestettyjen avioliittojen ja jalkojen sitomisen lakkauttaminen. Ding Lingin teokset 1920- ja 1930-luvuilla, kuten hänen ensimmäinen teoksensa Mengke (1927) ja Miss Sophie’s Diary (1928), käsittelivät naisellisen subjektiivisuuden määrittelyä sisäisten ristiriitojen kautta. Monista oman aikansa romanttisista kirjailijoista poiketen Ding Lingin teokset keskittyivät pikemminkin ihmismielen psykologian tutkiskeluun, kuin romanttisen ihanteellisen rakkauden löytämiseen. Tarinat käsittelivät usein Ding Lingin omaa elämää ja esimerkiksi Mengke perustuu Ding Lingin omaan yritykseen löytää näyttelijän töitä Shanghaissa. Ylimalkaan kiinalaisessa keijallisuudessa oli käsitelty naisia jo ennen Ding Lingin teoksia, mutta hän kuului ensimmäisiin kiinalaisiin kirjailijoihin, jotka käsittelivät naisia muistakin näkökulmista, kuin miesten himon kohteina. Ding Lingin teoksia on helppo tulkita länsimaisesta näkökulmasta feministisinä, mutta Ding Ling itse kiisti käsitelleensä feministisiä ongelmia tai näkökantoja. Yhteiskunnallisten epäoikeudenmukaisuuksien sijaan hänen työnsä lähestyivätkin usein aiheita naisten omien sisäisten heikkouksien kautta.
Vuonna 1931 Ding Lingin rakastaja ja kommunistinen runoilija Hu Yepin päätyi kansallismielisten eli Kuomintangin surmaamaksi, minkä jälkeen Ding Ling alkoi lähentyä kommunistista radikaalimpaa linjaa. Hänen teoksensa alkoivat käsitellä nuorten naisten sijaan isänmaallisuutta ja kommunistisen puolueen poliittisia kantoja. Tätä edustavia Ding Lingin teoksia ovat esimerkiksi Muqin (1932), Wo zai Xia cun de shihou (1940) ja Taiyang zhao zai Sanggan he shang (1948), joista jälkimmäinen palkittiin Neuvostoliiton Stalin-palkinnolla vuonna 1951. Ding Ling itse oli kansallismielisten vankina vuosien 1932 ja 1936 välillä, jolloin hän pakeni sotilaaksi naamioituneena Kiinan kommunistien hallitsemaan Yan'aniin. Hän oli liittynyt kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1932. Ya’anissa Ding Ling ystävystyi Mao Zedongin kanssa, minkä lisäksi hänellä oli suhde Peng Dehuain kanssa. Vuoden 1942 essee Thoughts on March Eighth aiheutti puolestaan poliittisen myrskyn kritisoimalla Yan’anin naisten asemaa ja näihin kohdistunutta syrjintää. Mao Zedong tukahdutti kuitenkin syntyneen poliittisen keskustelun alistamalla taiteet ja kirjallisuuden puolueen työkaluiksi pitämässään sittemmin tunnetuksi tulleessa puheessa Yan’anin taide- ja kirjallisuusfoorumilla. Puolueen kritisoimista ei sallittu ja Ding Ling menetti rangaistuksena asemansa kommunistisen Jiefang ribao -lehden toimittajana.
Ding Lingillä oli huomattavia asemia kommunistisessa puolueessa aina vuoteen 1955 saakka, jolloin häntä alettiin kritisoida. Hän menetti asemansa ja vietti pääosan ajastaan aina kulttuurivallankumoukseen saakka vuonna 1976 työleireillä tai vankilassa. Hän jatkoi kuitenkin kirjoittamista tänäkin aikana. Vuonna 1981 Ding Ling sai luvan matkustaa Iowan yliopiston International Writing Centeriin, jossa hän luennoi ja tapasi muita kirjailijoita Yhdysvalloista ja muista maista. Tämä toi hänelle kansainvälistä julkisuutta. Diabeteksesta ja muista sairauksista kärsinyt Ding Ling jatkoi kirjoittamista aina kuolemaansa saakka Shanxin maakunnassa 4. maaliskuuta 1986.