stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vuosaaren satamarata
Hanke > Taustaa

Vuosaaren satamahanke perustui sille, että Helsingin vanhat rahtisatamat eli Länsisataman konttisatama ja Sörnäisten satama haluttiin poistaa käytöstä. Satamia ei olisi voinut laajentaa, ja kapasiteettiongelman vuoksi niiden rinnalle olisi pitänyt lähitulevaisuudessa rakentaa arviolta yli 200 miljoonan euron arvoinen kolmas satama muualle, mahdollisesti Siuntioon. Uuden Vuosaaren sataman käyttökapasiteetiksi laskettiin 18–20 miljoonaa tavaratonnia, mikä on yli puolet enemmän kuin Sörnäisten satamalla ja Länsisatamalla yhteensä.
Vanhojen satamien vapauttaminen muuhun rakennuskäyttöön koettiin tärkeäksi, koska se tarjosi kantakaupunkiin runsaasti toimitilaa yrityksille sekä asuntoja yli 28 000 ihmiselle. Satamien aiheuttaman raskaan liikenteen kulkua haluttiin vähentää taajaan asutuilla alueilla, kuten Kuusisaaressa ja Vallilassa, sekä välttää ruuhkia erityisesti Länsisataman ympäristössä Ruoholahdessa. Vuosaaren sataman sijainnin laskettiin vähentävän kuorma-autojen keskimääräistä matkanpituutta, ja uuden satamaradan katsottiin muun muassa pienentävän autokuljetusten osuutta rahtiliikenteessä ja lyhentävän tarvittavien rautatiekilometrien määrää. Uuden radan myötä voitiin purkaa kantakaupungin vanhat rataosuudet Helsingin satamarata ja Sörnäisten satamarata, ja tilaa vapautui paljon myös Pasilan ratapiha-alueelta.
Hanke > Rakentaminen ja kustannukset

Sataman ratapihan rakentaminen aloitettiin vuonna 2003 ja tunneleiden louhiminen joulukuussa 2004. Porvarinlahden ylittävälle ratasillalle saatiin rakennuslupa useiden valitusten jälkeen vasta keväällä 2004. Silta valmistui syyskuussa 2005. Rataa rakennettiin samanaikaisesti sekä Vuosaaren että Keravan suunnasta. Tunneleiden sisärakennustyöt käynnistyivät lokakuussa 2006 ja radan kiskotus- sekä turvalaitetyöt huhtikuussa 2007. Rataa varten vastaanotettiin 2 600 tonnia ratakiskoja Espanjasta. Ratapölkkyjä käytettiin 62 000 kappaletta.
Savion tunnelin pohjoispäästä rakennettiin Keravan asemalle ulottuva noin kolme kilometriä pitkä lisäraide pelkästään satamaradan käyttöön. Aiempien kiskojen itäpuolelle rakennetusta lisäraiteesta tuli kaupunkiradan viides raide. Lisäraiteen rakentaminen meluesteineen sekä turvalaite- ja alikulkutöineen kesti noin puolitoista vuotta.
Radan kiskoitus yhdistettiin Savion tunnelissa huhtikuussa 2008, minkä jälkeen kiskot hitsattiin kiinni toisiinsa ja rata sepelöitiin. Koko rataosa avattiin liikenteelle 28. marraskuuta, lähes täysin samaan aikaan kuin Vuosaaren satama. Viimeistelytöitä jatkettiin vielä joulukuun aikana.
Satamaradan kustannukset olivat 202 miljoonaa euroa, josta tunnelilouhinnan osuus noin 71 miljoonaa. Satamahankkeen kokonaiskustannukset olivat yhteensä noin 700 miljoonaa euroa, josta sataman osuus 400 miljoonaa ja liikenneväylien osuus noin 300 miljoonaa.
Satamaradalta suunniteltiin pistoraidetta Savion logistiikkakeskuksiin, mutta pian radan avautumisen jälkeen raidevarauksesta luovuttiin. Hankkeen peruuntumista perusteltiin silloisilla markkinoiden epävarmuudella ja muuttuneilla tarpeilla, sillä alueen yritykset eivät sittemmin enää kokeneet rataa tarpeelliseksi.
Radan käyttö

Satamarataa käytetään ainoastaan tavaraliikenteeseen. Rataa ei voitaisi hyödyntää matkustajaliikenteessä, koska tunneliosuudella ei ole matkustajille tarvittavia hätäpoistumisteitä eikä muita välttämättömiä turvavarusteita.
Radalla liikennöidään pääosin Sr2- ja Sr3-vetureilla. Suurin sallittu nopeus on 80 kilometriä tunnissa ja suurin sallittu akselipaino 25 tonnia. Satamaradan käyttö aloitettiin alun perin Sr1-vetureilla, jotka suunniteltiin radan pääasialliseksi kalustoksi. Tunnelin äärimmäisen kosteissa oloissa Sr1:een kuitenkin kondensoitui vettä ja sähkölaitteisiin alkoi tulla ongelmia, mikä laukaisi veturien turvajärjestelmän ja jumitti tunneliin kymmeniä junia. Ongelmia ei ilmennyt Sr2-vetureissa, joiden sähkölaitteet on eristetty paremmin. Sr2-kalustoa ei kuitenkaan ollut heti radan avaamisen jälkeen riittävästi saatavilla.
Radalta on suora tavaraliikenneyhteys Kiinan Hefeihin, ja vuonna 2018 reitillä alettiin kulkea kahdesti kuussa. Lentorahtiin verrattuna yhteyden kustannuksia on kutsuttu murto-osaksi, ja 18 päivää kestävä kuljetusaika on vain kolmannes verrattuna merirahtiin.
Eniten radalla kuljetetaan sellua, jota viedään ulkomaille sataman kautta noin 800 000 tonnia.
Radan käyttö > Tavaramäärät

Radan liikennettä on kutsuttu hiljaiseksi ja kuljetusmääriä ennakoitua alhaisemmiksi. Avaamisen jälkeen ensimmäisenä vuonna 2009 satamaradalla kuljetettiin noin 0,7 miljoonaa tonnia tavaraa, ja seuraavien vuosien aikana määrä väheni entisestään. Vuoden 2016 tietojen mukaan Vuosaaren sataman kautta kulki vuotuisesti 6 miljoonaa tonnia rahtia, mutta satamaradalla vain 0,5 miljoonaa tonnia eli noin kolme tai neljä junaa päivässä. Määrä vastasi noin kymmenesosaa Kotkan Sataman kiskorahdista. Täydellä kapasiteetilla radalle mahtuisi vuorokaudessa 16–20 junaa.
Kuljetusmäärät nousivat, kun Äänekosken uusi biotuotetehdas alkoi käyttää rataa vuonna 2017. Vuosina 2018–2019 tavaramäärä oli noin 1,5 miljoonaa tonnia, ja vuonna 2019 rataa käytti keskimäärin neljä tai viisi junaa päivässä. Luvut eivät vastaa suunnitteluvaiheen ennusteita, jolloin vuotuiseksi kuljetusmääräksi arvioitiin 4 miljoonaa tonnia vuodessa, mikä vastaisi 10–12 junaa päivässä. Syyksi on nimetty radan valmistuminen huonoon aikaan, vuoden 2008 matalasuhdanteeseen, jolloin koko Suomen tavaraliikennemäärät putosivat selvästi. Myös ennakoitua suurempi osa rahdista toimitetaan Etelä-Suomen keskuksiin kuorma-autoilla, minkä vuoksi junalle on vähemmän tarvetta. Vuonna 2020 arvioitiin koronapandemian vaikuttavan talouteen heikentävästi ja vähentävän radan käyttöä entisestään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuosaaren satamarata Wikimedia Commonsissa
Savion rautatietunnelin pohjoinen sisäänkäynti sijaitsee Keravalla ja eteläinen (kuvassa) Länsisalmessa.
Rautatiesilta Porvarinlahden yli. Sataman ympäristön Natura-arvot vaikuttivat merkittävästi suunnittelutyöhön. Kokonaisuudessa huomioitiin radan vaikutus muun muassa vesistöön, pohjavesiin, linnustoon, tärinään ja meluarvoihin.
Ympäristövaikutukset karsivat suunnitteluvaiheessa useita linjausvaihtoehtoja myös naapurikunnissa. Muun muassa Hanabölen kulttuurihistoriallista peltomaisemaa Havukoskella suunniteltiin mahdollisena reittinä satamaradan yhdistämiseen päärataan Koivukylässä.
Vuosaaren ratapihalla on kahdeksan raidetta.
Vuosaaren satama junaratoineen.
Jussi Virkkunen

| Jussi Virkkunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Titteli:  päätoimittaja, toimitusjohtaja
Vanhemmat:  Janne Virkkunen
Jussi Virkkunen (s. 1979) on suomalainen toimittaja, joka on Kansan Uutisten päätoimittaja sekä lehteä kustantavan Kansan Uutiset Oy:n toimitusjohtaja.
Ura

Virkkunen opiskeli kansainvälistä politiikkaa Canterburyn yliopistossa ja suoritti BA-tutkinnon vuonna 2004.
Vuosina 2012–2015 Virkkunen työskenteli MTV3:n uutistoimituksessa ja sen jälkeen Yleisradiossa, josta hän siirtyi 2017 Kansan Uutisten politiikan toimittajaksi. Vuonna 2021 Virkkunen aloitti lehden päätoimittajana ja toimitusjohtajana.
Yksityiselämä

Virkkusen isä on Helsingin Sanomien vastaavana päätoimittajana työskennellyt Janne Virkkunen.
Christoffer Ingo

| Christoffer Ingo> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 16.7.2024–  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1994 (ikä 30) Mustasaari
Puoliso:  Jenni Ingo (vih. 2023)
Tiedot
Puolue:  RKP
Koulutus:  tradenomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Christoffer Carl Gustav Ingo (s. 16. marraskuuta 1994 Mustasaari) on suomalainen RKP:n poliitikko. Hän on toiminut maatalousyrittäjänä ja maatalouspolitiikan asiantuntijana Svenska lantbruksproducenternas centralförbundissa.
Ingo toimi Svensk Ungdomin puheenjohtajana vuosina 2017–2019. Hän on ollut Mustasaaren kunnanvaltuutettu vuodesta 2017 ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 2021.
Ingo nousi kansanedustajaksi vuonna 2024 kansanedustaja Anna-Maja Henrikssonin tultua valituksi Euroopan parlamenttiin.
Ura

Mustasaaren Jokikylistä (ruots. Älvbyarna) kotoisin oleva Ingo valmistui vuonna 2013 Yrkesakademin i Österbotten -ammattikoulusta opiskeltuaan maatalousyrittäjyyttä. Hän valmistui tradenomiksi Ammattikorkeakoulu Noviasta vuonna 2017.
Ingo valittiin vuoden 2017 kuntavaaleissa Mustasaaren kunnanvaltuustoon 259 äänellä. Hän toimi valtuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 2017-2021.
Ingo toimi vuosina 2017–2019 RKP:n nuorisojärjestö Svensk Ungdomin puheenjohtajana. Eduskuntavaaleissa 2019 Ingo sai Vaasan vaalipiirissä 2 082 ääntä eikä tullut valituksi.
Vuosina 2019–2020 Ingo työskenteli opetusministeri Anna-Maja Henrikssonin eduskunta-avustajana. Hän työskenteli vuosina 2020-2022 ProAgrian taloudellisena neuvonantajana.
Ingo valittiin kuntavaaleissa 2021 437 äänellä jatkokaudelle Mustasaaren kunnanvaltuustoon ja hänet nimettiin kunnanvaltuustoon puheenjohtajaksi.
Vuodesta 2022 Ingo on työskennellyt maanviljelijöiden etujärjestö SLC:n maatalouspoliittisena asiantuntijana.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Ingo valittiin 4 802 äänellä varakansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä.
Yksityiselämä

Ingo meni naimisiin vuonna 2023 Pohjanmaan RKP:n toiminnanjohtaja Jenni Ingon (o.s. Ahlbäck) kanssa.
Savilahti (täsmennyssivu)

Savilahti voi viitata seuraaviin:
Savilahti, Savon vanhin kirkkopitäjä
Savilahti, Saimaan lahti Mikkelissä
Savilahti, Mikkelin kaupunginosa
Savilahti, Kuopion kaupunginosa
Savilahti, sukunimenä:
Eero Savilahti (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
Mika Savilahti (s. 1963), suomalainen meloja
Per Savilahti-Nagander (s. 1985), ruotsalainen jääkiekkoilija
Valtteri Savilahti (s. 2005), suomalainen pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Savilahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Focus

Wikisanakirjassa on tähän liittyviä sananselityksiä:   ja .
Focus tai fokus voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
fokus, focus, optiikassa linssin tai pallopeilin polttopiste
fokus, focus, geometriassa eräiden käyrien polttopiste
Focus Bikes, saksalainen polkupyörämerkki
Ford Focus, keskiluokan henkilöautomalli
Ford Focus WRC, ralliauto
Ford Focus RS WRC 06, ralliauto
Focus, hierarkkis-relaatiotietokanta
Focus, alankomaalainen progressiivisen rockin yhtye
Focus, Focus-yhtyeen albumi vuodelta 1985
Focus, yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Cynicin albumi
”Focus”, laulaja Ariana Granden singlekappale vuodelta 2015
Focus, saksalainen aikakauslehti
Focus, vuoden 2001 elokuva
Focus, vuoden 2015 elokuva
Otavan iso Fokus, 1970-luvulla julkaistu suomalainen tietosanakirja
Fokus Fabrik, suomalainen designalan yritys
Kulttuuri- ja uskontofoorumi Fokus (ent. Kristillinen kulttuuriliitto), suomalainen kulttuurijärjestö
Fokus Media, suomalainen lehdenkustannusyhtiö
Focus Home Interactive, ranskalainen videopelien julkaisija
Fokus, ruotsalainen aikakauslehti
HP FOCUS, suoritinarkkitehtuuri
Operaatio Focus, Israelin 5.6.1967 tekemä ilmahyökkäys, joka aloitti kuuden päivän sodan
Focus, taiteilijanimenä:
Focus, oik. Jussi Sirviö (s. 1983), suomalainen break-tanssija, tanssinopettaja, yrittäjä ja kulttuurituottaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Focus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Christian Silfver

| Christian Silfver> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. elokuuta 1991 (ikä 33) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Silu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Kiekko-Vantaa (Mestis) HIFK (SML) Peliitat (Mestis) Pelicans (SML) Herning Blue Fox (Tanska) Hvidovre Fighters (Tanska) SønderjyskE Ishockey (Tanska) Chamonix (Ranska)
Christian Silfver (s. 19. elokuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

Silfver on pelannut neljä nuorten maaottelua.
Transgender Europe

| Transgender Europe |
| --- | --- |

Perustettu:  2005
Toiminnanjohtaja:  Julia Ehrt
Puheenjohtaja:  Alecs Recher & Arja Voipio
Aiheesta muualla
www.tgeu.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Transgender Europe eli TGEU on eurooppalainen järjestö, jonka tavoitteena on transihmisten täydellinen tasa-arvo Euroopassa. Se on perustettu vuonna 2005 nimellä ”European Transgender Network”, mutta on nykyisin rekisteröity yhdistys.
TGEU:lla on 56 jäsenjärjestöä 32 maassa. Suomesta jäseninä ovat Seta, Trasek, Dreamwear Club ja Helsingin seudun Seta.
Suomalainen Arja Voipio on ollut TGEU:n hallituksen jäsen ja taloudenhoitaja kaudella 2012–2014 ja puheenjohtaja vuodesta 2014.
Puheenjohtajia

Wiktor Dynarski & Kemal Ördek 2012–2014
Alecs Recher & Arja Voipio 2014–2016
Aiheesta muualla

Transgender Europen verkkosivut.
Sliki

| Sliki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Jan Vikman
Ammatti:  muusikko, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sliki
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2021-
Tyylilajit:  rap, memphis-rap, trap
Levy-yhtiöt:  Epic Records Finland/Sony Music Finland
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sliki (oik. Jan Vikman) on suomalainen rap-artisti. 2021 aikana hän julkaisi soolouransa kaksi ensimmäistä singleä: Hodari ja PV omakustanteena. Sliki kiinnitettiin Epic Records Finlandille marraskuussa 2022 ja julkaisi kesäkuussa 2023 memphis-tyylisen debyytti-EP BIG MONEY -EP.  Sliki on maininnut saavansa vaikutteita lähinnä ulkomaan artisteista mm. Notorious B.I.G., Three 6 Mafia, Young Dolph ja Key Glock.
Kappaleissaan hän käsittelee laajalti ihmissuhteita ja rahaa. Lisäksi hänen sanoituksissaan on mainintoja sijoitusmaailmaan liittyen.
Diskografia

ALBUMIT
• EXIT
Diskografia > EP

BIG MONEY -EP
Diskografia > Singlet

"Hodari" mukana SKII6, MELO (5/2021, omakustanne)
"PV" mukana Turisti (10/2021, omakustanne)
"Europe" (11/2022, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Hard Rock" (1/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Alpha" (5/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Oma vika" (feat TIPPA) (6/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Sliki x OFF THE BOOTH (S2)" (8/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Menetän mun järjen" (10/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Toistoi" (12/2023, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Eiks nii" (2/2024, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
"Eläke" (5/2024, Epic Records Finland/Sony Music Finland)
Diskografia > Musiikkivideot

"Hodari" mukana SKII6, MELO (5/2021)
"PV" mukana Turisti (10/2021)
"Europe" (11/2023)
"Sliki x OFF THE BOOTH (S2)" (8/2023)
Chris Connolly

| Chris Connolly> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1987 (ikä 37) Duluth, MN, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  71 kg
Seura
Seura:  Univ. of Minnesota-Duluth
Sarja:  WCHA (naiset)
Tehtävä:  apuvalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–2016
Seurat:  Tappara (SML) Iserlohn Roosters (DEL) Leksands IF (SHL)
Christopher Connolly (s. 23. heinäkuuta 1987 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi yliopistovuosiensa jälkeen koko ammattilaisuransa Euroopassa, jossa Connolly pelasi Suomen, Saksan ja Ruotsin pääsarjatasoilla. Hänen saavutuksiinsa kuuluu mm. USHL:n Clark Cup -mestaruus vuodelta 2008, NCAA:n mestaruus vuodelta 2009 ja hopea SM-liigajoukkue Tapparasta vuodelta 2013. Nykyään Connolly toimii Minnesota-Duluthin yliopiston naisten jääkiekkojoukkueen apuvalmentajana.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Matias Strozykin mukaan Connolly oli pienikokoinen, taitava ja nopea laitahyökkääjä, joka omasi hyvät hyökkäyspään vaistot ja teki älykkäitä ratkaisija kiekollisena. Hän oli myös työteliäs pelaaja, joka käytti luisteluaan ja ketteryyttään luodessaan painetta vastustajan päätyyn.
Ura > Seuraura

Connolly pelasi kaudet 2005–2006 ja 2006–2007 NAHL-joukkue Fargo-Moorhead Jetsissä ollen molempina kausina joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies. Kaudella 2006–2007 hän jakoi NAHL:n syöttöpörssin toisen sijan Alpena IceDiggersin Todd Rudasillin kanssa ja pistepörssin kahdeksannen sijan Santa Fe Roadrunnersin Tibor Kutálekin kanssa. USHL-joukkue Chicago Steel varasi Connollyn 109. pelaajana jo vuonna 2006, mutta hänet varasi vuotta myöhemmin Omaha Lancers numerolla 49. Vielä yhtä Jetsissä pelattua ottelua lukuun ottamatta Connolly pelasi kauden 2007–2008 Lancersissa, jonka paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies hän oli tehoilla 26+29=55. Connolly jakoi USHL:n maalipörssin kuudennen sijan Sioux Falls Stampeden Nick Dineenin sekä hänen siellä pelanneen pikkuveljensä Jackin kanssa. Connolly voitti liigan mestaruuden, Clark Cupin keväällä 2008.
Vuodet 2008–2012 Connolly kävi Bostonin yliopistoa. Hän voitti ensimmäisen kautensa 2008–2009 päätteeksi Hockey Eastin ja koko NCAA:n mestaruuden sekä valittiin Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kahdella seuraavalla kaudella Connolly sijoittui Bostonin yliopiston sisäisessä pistepörssissä toiseksi. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina. Connolly teki viimeisellä yliopistokaudellaan NCAA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+31=40. Hän oli Alex Chiassonin kanssa Bostonin yliopiston paras syöttäjä sekä kolmanneksi paras pistemies. Connolly palkittiin Hockey Eastin parhaana puolustavana hyökkääjänä sekä urheiluhenkisimpänä pelaajana Len Ceglarski Awardilla. Hänet valittiin myös toiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2012 Connolly teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue Tapparan kanssa. Hän oli kaudella 2012–2013 tehoilla 19+22=41 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Connolly onnistui tekemään ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun 30. lokakuuta 2012 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hänen ensimmäinen maalinsa oli Tapparan 0–5-voittoon päättyneen ottelun avaus- ja voittomaali. Connolly palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Hänen kautensa päättyi kuitenkin viidennessä puolivälieräottelussa Helsingin IFK:ta vastaan jalkavamman takia. Connolly voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Huhtikuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa.
Kaudella 2013–2014 Connolly joutui sivuraiteille päävalmentaja Jukka Rautakorven suunnitelmissa ja hän siirtyi marraskuussa 2013 loppukauden kattaneella sopimuksella Saksan DEL:ssä pelaavaan Iserlohn Roostersiin. Kaudeksi 2014–2015 Connolly siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigassa pelanneen Leksands IF:n paitaan. Hän pelasi siellä kuitenkin vain viisi ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Connolly palasi lokakuussa 2014 loppukaudeksi Iserlohn Roostersiin. Toukokuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Connolly lopetti pelaajauransa kevääseen 2016.
Connolly aloitti kaudella 2016–2017 Minnesota-Duluthin yliopiston naisten jääkiekkojoukkueen apuvalmentajana.
Ura > Maajoukkueura

Connolly edusti Yhdysvaltoja Deutschland Cupissa vuonna 2013. Turnaus päättyi joukkueen voittoon.
Muuta

Connollyn pikkuveli Jack pelaa SHL-joukkue Luleå HF:ssä. Veljekset pelasivat samaan aikaan Leksands IF:n SHL-joukkueessa kaudella 2014–2015.
Read Hour

Read Hour oli Lasten ja nuorten säätiön organisoima lukukampanja vuosina 2019–2023. Sitä vietettiin 8. syyskuuta, jolloin on myös YK:n kansainvälinen lukutaitopäivä. Tunnin aikana on tarkoitus keskeyttää muut meneillä olevat asiat ja keskittyä pelkästään lukemiseen. Helmikuussa 2024 säätiö ilmoitti, ettei enää toteuta kampanjaa tulevana syksynä, vaan keskittyy jatkossa vahvistamaan tulevaisuususkoa muilla tavoin.
Tausta

Kampanjan taustalla oli huoli etenkin nuorten lukutaidon heikkenemisestä. Tavoitteena oli innostaa suomalaiset – erityisesti lapset ja nuoret – lukemisen pariin.
Ensimmäinen Read Hour järjestettiin sunnuntaina 8. syyskuuta 2019 kello 19.00–20.00. Read Hour sai suurta suosiota, ja se näkyi Suomessa niin katukuvassa kuin sosiaalisessa mediassa. Esimerkiksi virallinen kampanjavideo tavoitti Ylen kanavilla 1,5 miljoonaa katsojaa. Sosiaalisessa mediassa hashtagilla #ReadHour jaettiin lähes 6 000 kertaa julkaisuja. Read Hour näkyi esimerkiksi Big Brother -talon asukkaiden päivätehtävässä ja sitä vietti koulussaan yli 6 000 nuorta eri puolilla Suomea. Kampanjan suojelijana toimi Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö.
Viron venäläiset

Venäjänkielisten osuus Viron väestöstä kunnittain vuoden 2000 väestönlaskennassa.
Venäjänkielinen kartta vanhauskoisten asuttamista kylistä Peipsijärven rannoilla (punaisella).
Viron venäläiset ovat Viron toiseksi suurin etninen ryhmä. Viron venäläisiä on vuoden 2024 Viron tilastolaitoksen tietojen mukaan 296 268. Heistä vuonna 2024 79 332 on Venäjän kansalaisia, ja 63 109 on  vailla minkään valtion virallista kansalaisuutta.
Taustaa

Virossa on jo satoja vuosia asunut venäläisiä, muun muassa vanhauskoisia Peipsijärven rannoilla. Ennen Viron neuvostomiehitystä itsenäisessä Virossa oli noin 8 prosenttia asukkaista venäläisiä, heistä merkittävä osa Neuvostoliitosta paenneita emigrantteja.
Molotovin-Ribbentropin sopimuksen jatkona Neuvostoliitto miehitti Viron kesäkuussa 1940. Se pakotti miehittämänsä Viron valitsemaan eduskunnan perustuslain vastaisissa vaaleissa, joissa ehdolla oli vain kommunisteja. Tämä parlamentti päätti sitten liittyä Neuvostoliittoon.
Neuvostoviranomaiset aloittivat heti sortotoimet vironvenäläisiä aktivisteja ja emigrantteja vastaan. Heidän venäjänkieliset lehtensä lakkautettiin, ja vuosina 1940–1941 pidätettiin ja teloitettiin paljon Virossa asuneita venäläisiä. Miehityksen aikana tulleista uusista vironvenäläisistä osa pakeni 1941–1944 saksalaismiehitystä takaisin Neuvostoliittoon ja muista saksalaiset teloittivat monia.
Neuvostomiehityksen aikana tuhansia virolaisia pakkosiirrettiin muualle Neuvostoliittoon ja Viroon sijoittui venäjänkielistä väestöä. Vuosina 1945–1991 vironvenäläisten määrä kasvoi 23 000 hengestä 475 000 henkeen ja slaavilaisväestö kaikkiaan 551 000 henkeen, 35 prosenttiin väestöstä.
Maailmansodan päätyttyä Stalin ulotti Neuvostoliiton väestönsiirrot laajemminkin Viroon. Viroon siirtyi sotilaita ja monia väestöryhmiä, lähinnä työläisiä. 1980-luvulla venäläiset muodostivat jo kolmanneksen Viron väestöstä.
Suurin osa Viron venäläisistä on tullut maahan Viron sosialistisen neuvostotasavallan aikana. Neuvostoliitto edellytti raskaampaa teollistumista kuin aikaisemmin. Myös Viroon palkattiin asiantuntijoita raskaaseen teollisuuteen, ja sen painopiste oli Itä-Virossa. Alueelliset kansallisuussuhteet muuttuivat voimakkaasti. Raskaan teollisuuden lisäksi Neuvostoliiton muista osista tulleita työntekijöitä oli erityisesti rautateillä. Maataloudessa työskenteli runsaasti virolaisia.
On tärkeää huomata, että käsite "venäläinen" on kuitenkin tässä yhteydessä epäselkeä, sillä osa Viroon muuttaneista edusti Venäjän vähemmistökansallisuuksia. Esimerkiksi itsenäistyneen Tšetšenian ensimmäinen presidentti Džohar Dudajev asui neuvostoaikana Virossa. Monet Viron juutalaisista ovat Venäjältä muuttaneita antisemitismiä paenneita tai heidän jälkeläisiään. Nämä vähemmistöt eivät välttämättä pidä itseään venäläisinä, vaikka käyttävätkin venäjän kieltä. Venäläisiksi laskettavat saattavat myös olla todellisuudessa valkovenäläisiä tai ukrainalaisia.