stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FC Famalicão

Futebol Clube de Famalicão on jalkapalloseura Vila Nova de Famalicãon kaupungista. Seura pelaa kaudella 2024–2025 Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa.
Famalicão on perustettu vuonna 1931. Ensimmäisen kerran pääsarjaan se nousi kesäkuussa 1946, joskin putosi takaisin toiselle sarjatasolle yhden kauden jälkeen. Vuonna 1952 Famalicão siirtyi pelaamaan nykyiselle kotistadionilleen Estádio Municipal 22 de Junholle. 50-luvun lopulla se pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sekä alueellisissa sarjoissa. 60-luvulla seura nousi takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Vuonna 1978 Famalicão nousi jälleen pääsarjaan, mutta putosi yhden kauden jälkeen takaisin sarjatasoa alemmas. Seuraavan kerran pääsarjassa se pelasi vuonna 1990. 2000-luvun alussa seura putosi aina kolmannelle sarjatasolle asti. Pääsarjaan Famalicão palasi 25 vuoden jälkeen kaudeksi 2018–2019.
Miesten Ykköspesis-kausi 2018

| --- | --- |
Järjestyksessä:  38
Joukkueita:  11
Runkosarja
Päiväys:  12. toukokuuta – 11. elokuuta
Voittaja:  Kempeleen Kiri
Lyöjäkuningas:  Kimmo Lukkari (Siilinjärven Pesis)
Etenijäkuningas:  Simo Vainikainen (Siilinjärven Pesis)
Kärkilyöntikuningas:  Simo Vainikainen (Siilinjärven Pesis)
Pudotuspelit
Päiväys:  15. elokuuta – 23. elokuuta
Mestari:  Kempeleen Kiri
Hopeaa:  Siilinjärven Pesis
Pronssia:  Manse PP
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Kannuksen Ura Simon Kiri
Putoaja(t):  Jokioisten Koetus
Muut sarjat
Ylempi sarja:  Superpesis
Alempi sarja:  Suomensarja
Naisten kausi:  Naisten Ykköspesis
   ← 2017  2019 →
Ykköspesis-kausi 2018 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 38. kausi. Kauteen osallistui 11 joukkuetta. Tarkoituksena oli, että sarjassa olisi pelannut 12 joukkuetta, mutta Jyväskylän Kiri ilmoitti vetäytyvänsä sarjasta lokakuun 2017 lopussa, eikä sarjaa enää täydennetty. Edellisen kauden putoamiskarsinnan hävinnyt Vähänkyrön Viesti sen sijaan säilytti paikkansa Ykköspesiksessä Muhoksen Pallo-Salamien luopuessa sarjapaikastaan jo lokakuun 2017 alussa.
Sarjan voitti Kempeleen Kiri, joka nousi takaisin Superpesikseen kaudeksi 2019. Myös Siilinjärven Pesis onnistui nousemaan Superpesiskarsinnan kautta. Kauden päätteeksi Jokioisten Koetus putosi takaisin Suomensarjaan. Lisäksi Lievestuoreen Kisan sarjapaikka siirrettiin vastaperustetulle Laukaan Urheilijoiden pesäpallojaostolle.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta | Kotistadion | Perustettu | Ykköseen |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jokioisten Koetus | Jokioinen | Jokioisten pesäpallokenttä | 1902 | 2018 (Nousi) |
| Kempeleen Kiri | Kempele | Koukkupaja Areena | 1915 | 2018 (Putosi) |
| Lievestuoreen Kisa | Laukaa | Lievestuoreen keskuskenttä | 1927 | 2015 (Nousi) |
| Manse PP | Tampere | Kaupin pesäpallostadion | 2005 | 2013 (Nousi) |
| Puijon Pesis | Kuopio | Puijon pesäpallostadion | 1999 | 2010 (Putosi) |
| Pöytyän Urheilijat | Pöytyä | Kymppi-Katto Areena | 1945 | 2015 (Nousi) |
| Siilinjärven Pesis | Siilinjärvi | Manttu | 1987 | 2014 (Nousi) |
| Sotkamon Jymy -2 | Sotkamo | Hiukka | 1909 | 2018 (Nousi) |
| Ulvilan Pesä-Veikot | Ulvila | Ulvilan Automaatio Areena | 1957 | 2011 (Putosi) |
| Vähänkyrön Viesti | Vaasa | Kyrölän pesäpallokenttä | 1938 | 2017 (Nousi) |
| Ylivieskan Kuula | Ylivieska | Suvanto | 1909 | 2011 (Nousi) |
Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja kaikkia joukkueita vastaan sekä kaksi lisäottelua paikallisvastustajia vastaan. Runkosarjan voittaja nousi suoraan Superpesikseen. Sijoille 2–5 sijoittuneet joukkueet pelasivat välieräsarjat paras viidestä -järjestelmällä, joiden voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet pelasivat putoamiskarsinnat paras kolmesta -menetelmällä. Ottelusarjan hävinnyt joukkue putosi Suomensarjaan.
Paikallisotteluparit olivat:
Jokioinen-Pöytyä
Kempele-Sotkamo -2
Kuopio-Lievestuore-Siilinjärvi (yksinkertainen sarja)
Tampere-Ulvila
Vähäkyrö-Ylivieska
Runkosarja

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kempele | 22 | 17 | 3 | 0 | 2 | 305 | 117 | +188 | 57 | Nousi Superpesikseen |
| 2 | Siilinjärvi | 22 | 13 | 7 | 2 | 0 | 269 | 107 | +162 | 55 | Välierät |
| 3 | Tampere | 22 | 14 | 4 | 0 | 4 | 263 | 135 | +128 | 50 | Välierät |
| 4 | Kuopio | 22 | 3 | 9 | 0 | 10 | 192 | 216 | −24 | 27 | Välierät |
| 5 | Vähäkyrö | 22 | 4 | 5 | 4 | 9 | 197 | 243 | −46 | 26 | Välierät |
| 6 | Sotkamo -2 | 22 | 5 | 4 | 2 | 11 | 177 | 242 | −65 | 25 |  |
| 7 | Pöytyä | 22 | 4 | 3 | 6 | 9 | 145 | 174 | −29 | 24 |  |
| 8 | Ulvila | 22 | 5 | 3 | 2 | 12 | 155 | 215 | −60 | 23 |  |
| 9 | Ylivieska | 22 | 2 | 6 | 4 | 10 | 144 | 251 | −107 | 22 |  |
| 10 | Jokioinen | 22 | 4 | 2 | 5 | 11 | 152 | 207 | −55 | 21 | Putoamiskarsinta |
| 11 | Lievestuore | 22 | 2 | 2 | 5 | 13 | 119 | 211 | −92 | 15 | Putoamiskarsinta |
↑  Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja ja kaksi lisäottelua per joukkue.
Sarjakarsinta > Välierät

Välieräpareissa kohtasivat toiseksi sijoittunut Siilinjärven Pesis ja viidenneksi sijoittunut Vähänkyrön Viesti sekä kolmanneksi sijoittunut Manse PP ja neljänneksi sijoittunut Puijon Pesis. Välieräparien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Välieräsarjojen voittoon vaadittiin kolme otteluvoittoa.
Sarjakarsinta > Putoamiskarsinta

Putoamiskarsinnassa kohtasivat runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet Jokioisten Koetus ja Lievestuoreen Kisa. Voittaja säilyi sarjassa ja häviäjä putosi Suomensarjaan. Karsintasarjan voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa.
| Jokioisten Koetus – Lievestuoreen Kisa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. elokuuta 2018 | Jokioinen | Lievestuore | 0–2 (0–4, 2–10) | Raportti |
| 18. elokuuta 2018 | Lievestuore | Jokioinen | 1–0 (5–3, 3–3) | Raportti |
Lievestuore voitti sarjan 2–0 ja säilytti sarjapaikkansa. Jokioinen putosi Suomensarjaan.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
15.: Kempeleen Kiri
16.: Siilinjärven Pesis
17.: Manse PP
18.: Puijon Pesis
19.: Vähänkyrön Viesti
20.: Sotkamon Jymy -2
21.: Pöytyän Urheilijat
22.: Ulvilan Pesä-Veikot
23.: Ylivieskan Kuula
24.: Lievestuoreen Kisa
25.: Jokioisten Koetus
En Avant de Guingamp

En Avant de Guingamp on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1912. Seura tulee pieneltä 8000 asukkaan Guingampin paikkakunnalta Côtes-d'Armorin departementista. Seurassa on pelannut historian aikana monia jalkapallon huippunimiä, esimerkiksi Didier Drogba, Stéphane Guivarc'h, Jean-Pierre Papin ja Vincent Candela.
Kaudella 2008–2009 seura juhli historiansa ensimmäistä Coupe de Francen voittoa kaadettuaan finaalissa Stade Rennes'n 2–1. Guingampin mestaruus oli historiallinen, sillä edellisen kerran toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaava seura oli voittanut cupin 1959.
Cup-mestaruuden jälkeinen kausi 2009–2010 sujui kuitenkin surkeasti ja Guingamp putosi kauden jälkeen Nationaliin. Visiitti jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi seuran sijoituttua kauden 2010–2011 päätteeksi sarjassa kolmanneksi. Kaudella 2012–2013 Guingamp oli yllättäen Ligue 2:n toinen ja nousi liigaan. Kaudella 2013–2014 joukkue varmisti sarjapaikkansa liigassa ja voitti seurahistorian toisen Coupe de Francen mestaruuden. EAG kaatoi finaalissa jälleen Stade Rennes'n, tällä kertaa maalein 2–0.
Saavutukset

Ligue 2
Hopeaa (3): 1995, 2000, 2013
Coupe de France (2): 2009, 2014
Finaali: 1997
Intertoto Cupin voitto: 1996
Entisiä pelaajia

Claudio Beauvue
Vincent Candela
Stéphane Guivarc'h
Florent Malouda
Daniel Moreira
Jean-Pierre Papin
Guy Stéphan
Ricardo Cabanas
Didier Drogba
Lars Jacobsen
Jonas Lössl
Mustapha Yatabaré
Christopher Wreh
Entisiä päävalmentajia

1989–1990 Erick Mombaerts
1990–1999 Francis Smerecki
1999–2002 Guy Lacombe
2004–2005 Yvon Pouliquen
2007–2010 Victor Zvunka
2010–2016 Jocelyn Gourvennec
2016–2018 Antoine Kombouaré
2018–2019 Jocelyn Gourvennec
2019 Patrice Lair
2019–2020 Sylvain Didot
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Ernest Sosa

Ernest Sosa (s. 1940) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Rutgersin yliopiston filosofian professorina vuodesta 2007. Aiemmin hän on toiminut Brownin yliopistossa vuodesta 1964, ja samaan aikaan vierailevana professorina Rutgersissa joka kevät vuosina 1998–2006.
Sosa suoritti BA- ja MA-tutkinnot Miamin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Pittsburghin yliopistosta, jossa hänen ohjaajanaan toimi Nicholas Rescher. Tämän jälkeen hän siirtyi Brownin yliopistoon, jossa hän sai filosofisia vaikutteita Roderick Chisholmilta.
Sosa on erikoistunut tietoteoriaan. Hän on kirjoittanut myös metafysiikasta, uuden ajan filosofiasta ja mielenfilosofiasta. Sosa on puolustanut hyve-epistemologian muotoa, jota kutsutaan ”hyveperspektivismiksi”.
Sosa on toiminut American Philosophical Associationin puheenjohtajana ja ollut American Academy of Arts & Sciencesin jäsenenä. Hän toimittaa filosofisia aikakausjulkaisuja Noûs ja Philosophy and Phenomenological Research.
Sosan poika David Sosa toimii filosofian apulaisprofessorina Texasin yliopistossa Austinissa.
Teoksia

Knowledge in Perspective (1991)
A Virtue Epistemology (2007)
Aiheesta muualla

Ernest Sosan kotisivu (englanniksi)
Ernest Thiel

| Ernest Thiel |
| --- | --- |
 Thiel vuonna 1918.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1859 Norrköping, Ruotsi
Kuollut: 1947 (87–88 vuotta) Djursholm, Ruotsi
Ammatti:  pankkiiri
Puoliso:  Signe Maria Thiel, o.s. Hansen (vih. 1897) Anna Josephson (1894–1897)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Ernest Thiel (1859 Norrköping – 1947 Djursholm) oli ruotsalainen pankkiiri ja merkittävä taidemesenaatti. Hän rikastui 1890-luvulla johtaessaan Stockholms Diskontobankia, mutta menetti omaisuutensa ensimmäistä maailmansotaa seuranneessa talouskriisissä. Menestysvuosinaan Thiel tuki rahallisesti useita kuvataiteilijoita ja elvytti Svenska Dagbladet -lehden. Hän teki yhteistyötä Wallenbergien suvun kanssa Pohjois-Ruotsin kaivostoiminnassa ja perusti heidän kanssaan Saltsjöbadenin.
Thiel muistetaan nykyisin erityisesti nimeään kantavasta Thielin taidegalleriasta, joka toimii hänen rakennuttamassaan, Ferdinand Bobergin suunnittelemassa jugendhuvilassa Tukholman Djurgårdenilla. Sinne hän kokosi suuren taidekokoelman. Valtio osti sen, ja se avautui julkisena museona vuonna 1924.
Elämä ja ura

Thiel syntyi Norrköpingissä vuonna 1859. Hänen isänsä oli vallonialaissyntyinen teknikko Jean-Jacques Thiel ja äitinsä saksalaisyntyinen juutalainen Fanny Thiel (o.s. Stiebel). Oltuaan harjoittelussa pankissa Saksan Hampurissa Thiel palkattiin Tukholman Enskilda Bankeniin. Siellä hän eteni nopeasti, ja vuonna 1891 hän perusti oman pankin. Vuosisadan vaihteessa hän oli jo Ruotsin rikkaimpia henkilöitä.
Ensimmäisen vaimonsa Anna Josephsonin kautta Thielistä tuli Bonnier-kirjankustantajasukuun kuuluneen Karl Otto Bonnierin lankomies. Hänen välityksellään Thiel tapasi monia aikansa merkittävimpiä taiteilijoita, joiden kanssa hän ei kuitenkaan viihtynyt. Thiel rakastui pian vaimonsa kotiapulaiseen Signe Maria Hanseniin ja nai tämän vuonna 1897. Signe Maria kuului taiteilijapiireihin, joihin Thiel viehättyi enemmän. Hän alkoi kerätä maalauksia, muun muassa Bruno Liljeforsin luontoaiheisia tauluja. Kun hänen asuntonsa Strandvägenillä alkoi käydä kokoelmalle ahtaaksi, hän pyysi Ferdinand Bobergia suunnittelemaan huvilan Djurgårdenin Blockhusuddenille. Siitä tuli hänen kokoelmansa koti ja taiteilijoiden kohtaamispaikka. Thielin ystäviä olivat yllä mainitun Liljeforsin lisäksi muun muassa taidemaalarit Carl Larsson ja Edvard Munch sekä kirjailijat Oscar Levertin, Verner von Heidenstam ja Hjalmar Söderberg.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernest Thiel Wikimedia Commonsissa
Villa Eolskulle, jossa nykyisin toimii Thielin taidegalleria.
Extrême-Nord

| Extrême-Nord |
| --- | --- |

 Sijainti
 Koordinaatit: 11°00′0″N, 14°30′0″E 
Valtio:  Kamerun
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Maroua
Väkiluku:  2 721 463
Extrême-Nord on Kamerunin pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Maakunnan hallinnollinen keskus on Maroua. Maakunnassa asui 2 721 463 ihmistä vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Extrême-Nord Wikimedia Commonsissa
Kamerunin maakunnat
Adamaoua
Centre
Est
Extrême-Nord
Littoral
Nord
Nord-Ouest
Ouest
Sud
Sud-Ouest
Ernest Thomas Gilliard

Ernest Thomas Gilliard (23. marraskuuta 1912 York, Pennsylvania – 26. tammikuuta 1965 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
American Museum of Natural History New Yorkissa.
Gilliard aloitti koko elämän kestäneen yhteistyön American Museum of Natural Historyn (AMNH) kanssa New Yorkissa vuonna 1932 työskentelemällä ensin vapaaehtoisena. 1933 hänet palkattiin assistentiksi, ja lopulta virkaportaita edettyään hän päätyi lintuosaston kuraattoriksi 1963. Gilliard kuoli sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen 1965.
1930-luvulla Gilliard osallistui tutkimusretkiin, jotka suuntautuivat Quebeciin, Newfoundlandiin ja Venezuelaan. 1940-luvulla hän tutki Brasilian, Filippiinien ja Uuden-Guinean linnustoa. 1950-luvulla hän matkusteli yhä enemmän, nyt Uuden-Guinean lisäksi Nepalissa ja Länsi-Intian saaristossa. Uuden-Guinean linnut, eritoten paratiisilinnut ja lavastajat, kiehtoivat häntä niin suuresti, että hän teki sinne kaikkiaan viisi retkeä, viimeisen vuonna 1964.
Gilliard kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita niin museon omassa sarjassa kuin myös Natural History ja National Geographic Magazine -julkaisuihin.
Gilliard oli erinomainen valokuvaaja ja elokuvaaja ja osallistui Search for Paradise -dokumenttielokuvan tekemiseen vuonna 1957. Elokuvan ohjasi Otto Lang. Hänen vaimonsa Margaret Gilliard oli erinomainen piirtäjä ja maalari ja matkusti toisinaan miehensä mukana tallentaen kansatieteellisiä ja luonnonhistoriallisia yksityiskohtia.
Gilliard kuvaili ja nimesi suuren joukon lintujen alalajeja ja myös uusia lajeja, kuten rusosiipinapsijan (Phylloscartes chapmani) ja pitkäpartamesikon (Melidectes princeps), jälkimmäisen yhdessä Ernst Mayrin kanssa.
Teoksia

Living Birds of the World, 1958
Birds of Paradise and Bower Birds, 1969
Handbook of New Guinea Birds (yhdessä Austin L. Randin kanssa), 1967
Aiheesta muualla

The passionate naturalist (Jenny Lawrence) Natural History 1998
Euroclear Finland

Euroclear Finland Oy (aiemmin Suomen Arvopaperikeskus Oy) hoitaa Suomessa arvo-osuusjärjestelmää ja siihen liittyviä tehtäviä. Arvopaperikeskuksen asiakkaita ovat arvopapereiden liikkeeseenlaskijat, arvopaperimarkkinoilla toimivat pankit ja sijoituspalveluyritykset sekä yksittäiset sijoittajat (tietopalvelut).
Suomen Arvopaperikeskus Oy siirtyi belgialaisen Euroclearin omistukseen marraskuussa 2008 toteutuneessa yrityskaupassa.selvennä Tämän seurauksena yhtiön toiminimeksi muutettiin 2.2.2009 alkaen Euroclear Finland Oy. Euroclear hoitaa arvopaperikeskustoimintaa Ranskassa, Belgiassa, Hollannissa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Suomessa ja Ruotsissa.
Euroclear Finlandista saa kuka tahansa tietoa pörssiyhtiöiden omistajista, ns.  hallintarekisteröityjä ulkomaalaisomistajia lukuun ottamatta. Esimerkiksi lehtien palstoilla ajoittain näkyvät tiedot eri henkilöiden arvo-osuusomistuksista on saatu pääsääntöisesti Arvopaperikeskuksesta. Tietoa saa myös yhtiöiden sisäpiiriin kuuluvista henkilöistä, heidän omistuksistaan ja niissä tapahtuneista muutoksista. Tiedot ovat vapaasti katsottavissa Euroclear Finlandin ylläpitämästä NetSire -palvelusta.
Tehtävät

Arvopaperikeskuksen tehtävät voidaan jaotella seuraavasti:
Arvo-osuusrekisteripalvelut - arvo-osuustilien ylläpitäminen sekä tileille tehtävien arvo-osuuskirjausten tallentaminen. Arvopaperikeskus hoitaa siis järjestelmiä, joista käy ilmi kuinka paljon kenelläkin arvo-osuuksia on sekä mistä ne ovat tulleet.
Selvityspalvelut - arvopaperikauppojen toteuttaminen niin, että arvopaperit siirtyvät myyjän tililtä ostajan tilille ja että rahat siirtyvät vastaavasti ostajan välittäjältä/selvitysosapuolelta myyjän vastaavalle. Arvopaperikeskus ylläpitää järjestelmiä, joissa arvopaperimarkkinoilla toimivat yritykset voivat toteuttaa pörssissä sopimansa kaupat. Järjestelmien avulla pörssikauppojen arvopaperit ja rahat saadaan siirrettyä tehokkaasti lukuisan osallistujajoukon kesken.
Liikkeeseenlaskupalvelut arvopapereiden liikkeeseenlaskijoille - Arvopaperikeskus pitää kirjaa liikkeeseenlaskijan puolesta osakeyhtiön omistajista. Arvopaperikeskus antaa tämän perusteella tietoja liikkeeseenlaskijalle ja toisaalta yleisölle. Näitä palveluita ovat mm. osakasluetteloiden ja sisäpiirin omistusta koskevien rekisterien ylläpito sekä yhtiökokouspalvelut. Toisaalta Arvopaperikeskus toteuttaa liikkeeseenlaskijoiden toimeksiannosta yhdessä arvopaperimarkkinoilla toimivien yritysten kanssa erilaiset pääomajärjestelyt (kuten osakeannit, fuusiot jne.) sekä osingon- ja tuotonmaksut.
Arvo-osuustilit

Euroclear, silloinen Suomen Arvopaperikeskus, tarjosi vuodesta 1992 alkaen ilmaisen arvo-osuustilin osakkeille. Vuonna 2017 tuli voimaan lakimuutos, joka johti tilipalvelun lakkauttamiseen. Euroclearin palvelussa oli aikanaan yli 55 000 arvo-osuustiliä. Lakkauttamisen yhteydessä niistä valtaosa siirtyi pankkien hoitoon. 3505 tiliä jäi siirtämättä, koska niiden omistajia ei tavoitettu. Tileillä olleet osakkeet myytiin 7.8.2019 ja rahat talletettiin aluehallintavirastoihin.
Aiheesta muualla

Euroclear Finland
Laki arvo-osuustileistä (17.5.1991/827)
Laki arvo-osuusjärjestelmästä ja selvitystoiminnasta (16.6.2017/348)
Pörssitieto: Arvo-osuusjärjestelmästä
Exuma

| Exuma |
| --- | --- |

  
Merialue:  Atlantti
Saaria yht.:  365
Suurin saari:  Great Exuma
Pinta-ala:  250 km²
Valtio
Valtio:  Bahama
Alue:  Exuma, Black Point
Väestö
Väkiluku:  7 314
Asutuskeskukset:  George Town
Exuma on saariryhmä Bahamalla suunnilleen saarivaltion keskellä. Saariryhmä koostuu Great Exuman ja Little Exuman saarista ja lukuisten pienten saarten ketjusta jota kutsutaan nimellä Exuma Cays. Monet saariryhmän saarista on myyty yksityisomistukseen.
Exuma kuuluu Exuman hallintoalueeseen lukuun ottamatta Great Guana Cayn saarta, joka kuuluu Black Pointiin. Exuman isoin kaupunki on George Town Great Exumalla.
Historia

Exumaa asuttivat Karibian intiaanit aina 1500-luvulle saakka, jolloin espanjalaiset orjuuttivat alkuperäisväestön ja kuljetti heidät siirtokuntiinsa. Saaret olivat asumattomia 1600-luvun lopulle, jolloin englantilaiset saapuivat alueelle. Suolasta tuli nopeasti Exuman alueen tärkein vientituote. Amerikan vapaussota 1775–1783 toi saarille paljon lojalisteja jotka toivat puuvillan mukanaan. Exuman asukasluku kasvoi nopeasti ja uusi kaupunki George Town perustettiin 1793.
Eroosio ja orjuuden lakkauttaminen ajoi Exuman puuvillaplantaasit pikkuhiljaa alas. Plantaasinomistajat muuttivat saarilta ja ne siirtyivät entisten orjien omistukseen. Exuma oli köyhä alue aina toisen maailmansodan jälkeiseen turismin syntymiseen asti. Nykyään Exuman talous perustuu turismiin.
Esko Suikkanen (ammattiyhdistysjohtaja)

Esko Ahti Suikkanen (16. joulukuuta 1922 Ruokolahti – 23. heinäkuuta 2008) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.
Suikkasen vanhemmat olivat sahatyöntekijät Aksel Suikkanen ja Tyyne Hänninen. Hän avioitui 1947 laborantti Lilli Eila Inkeri Mertasen kanssa. Suikkanen kävi kansakoulun 1930–1937 ja metallialan ammattikoulun 1939–1940. Jatkosodan aikana radiosähköttäjäksi koulutettu Suikkanen palveli sodan jälkeen värvättynä rajajääkärinä 1944–1945 ja oli Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtaiden hitsaaja-putkiasentaja 1945–1951. Suomen Metallityöväen Liiton toimitsija Suikkanen oli vuodesta 1951, palkkasihteeri vuodesta 1955 ja sihteeri 1961–1967. Hän oli Enso-Gutzeit Oy:n palkkatarkastaja 1967–1969, Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen ammattiyhdistyssihteeri 1970–1973 ja Puutyöväen liiton puheenjohtaja 1973–1985.
Kaukopään tehtaiden pääluottamusmies Suikkanen oli 1948–1951 ja ministeri Seija Karkisen poliittinen avustaja 1971–1972. Suikkanen oli myös Imatran kauppalanvaltuuston jäsen 1949–1955 ja kauppalanhallituksen jäsen 1951–1955, minkä lisäksi hänellä oli useita ammattiyhdistysliikkeen ja muita luottamustoimia.
Aiheesta muualla

Esko Suikkanen Biografiasampo.
Erwig

| Erwig |
| --- | --- |
 
Visigoottien kuningas
Valtakausi:  680–687
Edeltäjä:  Wamba
Seuraaja:  Egica

Syntynyt:  643
Kuollut:  15. marraskuuta 687 Toledo
Puoliso:  Liuvigoto
Lapset:  Cixilo
Isä:  Ardabast
Erwig tai Ervig oli visigoottien kuningas vuosina 680–687. Erwig syrjäytti edeltäjänsä Wamban vuonna 680. Vuonna 681 Erwig julkaisi korjatun ja laajennetun version Recceswinthin julkaisemasta Liber Judiciorum -lakikokoelmasta.
Eteläiset bougainvillekielet

Eteläiset bougainvillekielet merkitty sinisellä.
Eteläiset bougainvillekielet, myös nasioi-kielet, on kielikunta, joka sijoittuu Bougainvillen saaren eteläosaan. Tosinaan kielikunta niputetaan yhteen pohjoisten bougainvillekielten kanssa bougainvillekieliksi..
Kieliryhmään kuuluu yhdeksän kieltä:
Buinkielet
Terei
Uisai
Siwai
Nasioi-kielet
Simeku
Naasioi
Ounge
Daantanai'
Koromira
Sibe
Esko Suomalainen

Esko Suomalainen (11. kesäkuuta 1910 Helsinki – 15. toukokuuta 1995 Helsinki) oli perinnöllisyystieteilijä ja Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen professori 1948–1976. Suomalainen valmistui ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1928, jonka jälkeen hän aloitti opiskelut Helsingin yliopistossa pääaineenaan perinnöllisyystiede. Hän tutki erityisesti hyönteisten perinnöllisyyttä sekä kromosomeja. Pro Gradu -tutkielmassaan vuonna 1933 hän selvitti kirvojen elämänkiertoa ja vuonna 1940 julkaistussa väitöskirjassaan hän käsitteli partinogeneesiä eli neitseellistä lisääntymistä. Hänelle myönnettiin Suomen akatemian kunniapalkinto vuonna 1974 ja akateemikon arvonimi vuonna 1990.
Esko Suomalaisen vanhemmat olivat kanslianeuvos Gustaf Viktor Suomalainen ja Saimi Vilhelmina Suomalainen (os. Lähde). Suomalaisen veljiä olivat biokemisti Heikki Suomalainen ja eläintieteilijä Paavo Suomalainen.
Aiheesta muualla

Biography of Prof. Esko Suomalainen, honorary member of SEL BioStor.
Suomalainen, Esko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Eteläisten koulu

| Eteläisten koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Hauhontie 1585, 14770 Hauho
Koordinaatit:  61.0729°N, 24.6830°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Joonas Rokkanen
Luokat:  0–6
Oppilaita:  97 (2017)
Verkkosivut
Eteläisten koulu on Hämeenlinnan Hauhon pitäjän Eteläisen kylässä sijaitseva kyläkoulu, joka toimii 1.-6. luokkien alakouluna. Lukuvuoden 2017-2018 alussa yksisarjaista koulua kävi 97 oppilasta. Koulun yhteydessä (Riihipelto 15) on myös Eteläisten päiväkoti, jonka esiopetuksesta saman rakennuksen toisella puolella sijaitseva alakoulu vastaa.
Koulun rehtorina toimii Joonas Rokkanen.
Finnsonic

| FinnSonic Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Cleaner Safer Smarter / Puhtaampi, Turvallisempi Älykkäämpi
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1979
Toimitusjohtaja:  Jukka Rantanen
Kotipaikka:  Lahti
Liikevaihto:  9,1 milj (2016)
Henkilöstö:  34 (2016)
Kotisivu:  finnsonic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
FinnSonic Oy on Lahdessa toimiva yritys, joka on perustettu 1979. FinnSonic kehittää ja valmistaa ultraäänipesu- ja särötarkastuslaitteita teollisuuden osienpesutarpeisiin ja NDT-järjestelmiin. Ensimmäisen pöytämallisen ultraäänipesurin FinnSonic valmisti vuonna 1979. FinnSonic on toimittanut laajoja osienpesu- ja tarkastusratkaisuja ilmailualalle vuodesta 1991.
Yrityksen päätuotteita ovat ultraäänitekniikkaan perustuvat manuaaliset ja automaattiset pesulaitteet. Noin 34 henkilöä  (2016) työllistävä Finnsonic on ainoa suomalainen yritys, jossa valmistetaan ultraäänipesulaitteita. FinnSonic on yksi pohjoismaiden suurimmista teollisten pesulaitteiden valmistajista. Yrityksen liikevaihdosta yli 80 % menee vientiin.