stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mário Fernandes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mário Figueira Fernandes
Syntymäaika: 19. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: São Caetano do Sul, Brasilia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 187 cm 
Paino: 80 kg 
Seura
Seura:  TsSKA Moskova
Pelinumero: 2
Junioriseurat
2006–2009:  São Caetano
2012:  Grêmio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 |  Grêmio | 54 | (1) |
| 2012– |  TsSKA Moskova | 231 | (6) |
Maajoukkue
| 2014 |  Brasilia | 1 | (0) |
| 2017– |  Venäjä | 29 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. kesäkuuta 2021.
Mário Figueira Fernandes (ven. Марио Фигейра Фернандес, s. 19. syyskuuta 1990) on brasilialais-venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edusti Brasiliassa Grêmiota ja on heinäkuusta 2012 alkaen edustanut Venäjän Valioliigan TsSKA Moskovaa. Hän on pelannut Venäjän liigassa 231 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut Venäjän-mestaruuden vuosina 2013, 2014 ja 2016 sekä Venäjän cupin vuonna 2013.
Lokakuussa 2014 Fernandes edusti Brasilian maajoukkuetta harjoitusottelussa Japania vastaan. Myöhemmin hän siirtyi edustamaan Venäjän maajoukkuetta. Hän sai Venäjän kansalaisuuden vuonna 2016 ja edusti maata ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 harjoitusottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Fernandes valittiin Venäjän joukkueeseen MM-kotikisoihin 2018. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua ja teki yhden maalin, maaottelu-uransa ensimmäisen, puolivälieräottelussa Kroatiaa vastaan. Tämän  jälkeen hän on tehnyt maalin syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan, syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan sekä maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Maltaa ja Slovakiaa vastaan. Hän on kesäkuun 8. päivään 2021 mennessä pelannut 29 maaottelua, joista 25 ottelua avauskokoonpanossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mário Fernandes Wikimedia Commonsissa
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Akinfejev |
2 Fernandes |
3 Kutepov |
4 Ignaševitš |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Kuzjajev |
8 Gazinski |
9 Dzagojev |
10 Smolov |
11 Zobnin |
12 Lunjov |
13 Kudrjašov |
14 Granat |
15 Al. Mirantšuk |
16 An. Mirantšuk |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Gabulov |
21 Jerohin |
22 Dzjuba |
23 Smolnikov |
Valmentaja Tšertšesov
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Šunin |
2 Fernandes |
3 Divejev |
4 Karavajev |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Ozdojev |
8 Barinov |
9 Sobolev |
10 Zabolotnyi |
11 Zobnin |
12 Djupin |
13 Kudrjašov |
14 Džikija |
15 Mirantšuk |
16 Safonov |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Žemaletdinov |
20 Ionov |
21 Fomin |
22 Dzjuba |
23 Kuzjajev |
24 Jevgenjev |
25 Makarov |
26 Muhin |
Valmentaja Tšertšesov
Mustajoki (Lomonosovin piiri)

| Mustajoki Чёрная |
| --- | --- |

Laskupaikka:  Hevaanjoki
Maat:  Venäjä
Pituus:  34 km
Mustajoki (ven. Чёрная, Tšornaja, myös Черновка, Tšernovka) on joki Venäjällä Leningradin alueen Lomonosovin piirissä. Se saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängön ja Suomelahden etelärannan väliseltä suoalueelta ja virtaa kohti länttä muodostaen Hevaanjoen yhdessä Ruitsanjoen kanssa. Mustajoen pituus on 34 kilometriä.
Ennen toista maailmansotaa Mustajoen varrella sijaitsi muutamia inkerinsuomalaisten, venäläisten ja inkerikkojen asuttamia kyliä, jotka tuhoutuivat sodan aikana. Nykyään ainoa asutuskeskus on Orsitsan kuntaan kuuluva Petrovskin kylä (ven. Петровское, Petrovskoje).
Aiheesta muualla

Mustajoki Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Molekyylimassa

Molekyylimassa kertoo molekyylin massan atomimassayksiköissä (yksikkönä u tai amu). Molekyylimassa on molekyylin muodostavien atomien atomimassojen summa, koska kemiallisessa reaktiossa atomiytimen massa ei muutu. Moolimassan lukuarvo on sama kuin vastaavan molekyylin molekyylimassan, mutta moolimassan yksikkö on g/mol.
Esimerkiksi vedyn atomimassa on 1,008 u ja hapen 16,00 u. Täten vesimolekyylin H2O molekyylimassa on 2 · 1,008u + 16,00 u = 18,016 u. Veden moolimassa on siten 18,016 g/mol. Kaasuseoksille voidaan myös laskea keskimääräinen molekyylimassa. Jos seoksessa on 78 % typpeä ja 21 % happea, seoksen molekyylimassa on 28 u· 0,78 + 32 u · 0,21 eli noin 28,6 u. Kuivan ilman tarkempi molekyylimassa on
28,964 u.
Aiheesta muualla

Ilman tarkempi molekyylimassa[vanhentunut linkki]
Mäntykankaan koulu

Mäntykankaan koulu
Mäntykankaan koulu on Kokkolassa sijaitseva alakoulu. Koulussa on luokat 1-6 sekä musiikki- ja erityisluokat. Mäntykankaan varsinaiset musiikkiluokat alkavat kolmannella luokalla, mutta 1. ja 2. luokka ovat musiikkipainotteisia. Koulu on nykyään keltainen, ennen koulu on ollut muun muassa punainen. Koulu on rakennettu vuonna 1930, joten se on Kokkolan toiseksi vanhin toimiva koulurakennus. Koulu toimi sotasairaalana vuodesta 1941, koulurakennus siitä tuli 1950-luvun lopulla.
Aiheesta muualla

Koulun sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Proton Holdings

| Proton Holdings Berhad |
| --- | --- |

Perustettu:  9. heinäkuuta 1985
Perustaja:  Mahathir Mohamad
Avainhenkilöt:  Ahmad Fuaad
Kotipaikka:   Shah Alam, Selangor, Malesia
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot
Kotisivu:  www.proton.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Proton Holdings Berhad on malesialainen autonvalmistaja, joka valmistaa Proton-merkkisiä autoja. Yrityksen omistavat malesialainen - Malesian pörssissä noteerattu - monialayritys DRB-Hicom (50,1 %) ja kiinalainen autonvalmistaja Geely, joka osti Protonista 49,9 prosentin osuuden vuonna 2017. Yritys työllistää maailmanlaajuisesti noin 9 500 henkilöä.
Historia

Proton (malajinkielinen nimi  Perusahaan Otomobil Nasional) perustettiin toukokuussa 1985. Mitsubishi Motors omisti siitä 7,93 prosentin osuuden vuosien 1983 ja 2004 välillä. Mitsubishi myi osuutensa Protonista Khazanah Nasionalille. Protonin ensimmäinen malli oli Mitsubishin lisenssillä valmistettu Proton Saga. Se esiteltiin vuonna 1985 ja sen valmistus alkoi heinäkuussa 1985. Proton listautui Kuala Lumpurin pörssiin vuonna 1992. Yritys osti Bugatilta 80 prosentin osuuden brittiläisestä Lotuksesta. Vuonna 2002 sen osuus kasvoi 95,65 prosenttiin. Vuoden 2004 huhtikuussa yhtiö otti käyttöön uuden nimen Proton Holdings Berhad.  Vuonna 2012 DRB-Hicom hankki Protonin omistuksen kokonaisuudessa itselleen. Vuonna 2017 DRB-Hicom myi Protonista 49,9 % Geely:lle.
Vuonna 1989 Protonin valmistamia autoja alettiin viedä myös Isoon-Britanniaan, ja nykyäänmilloin? sitä viedään yli 50 maahan, esimerkiksi Turkkiin, Etelä-Afrikkaan, Australiaan sekä useisiin Aasian ja Lähi-idän maihin. Suomeen Protonia ei toistaiseksi olla tuotu. Protoneja valmistetaan Malesian lisäksi myös Indonesiassa ja Iranissa. Indonesiassa sitä on valmistettu vuodesta 2005 lähtien. Se aloitti myös Volkswagen Passatin valmistamisen vuonna 2005 ja Volkswagen Foxin valmistuksen vuonna 2006.
Myyntimäärät vuonna 2004 olivat Malesiassa 155 420 kappaletta ja ulkomailla 16 000 kappaletta.
Geely osti Protonilta Lotuksesta 51 % vuonna 2017. Loput 49 % Lotuksesta omistaa Etika Automotive, joka on malesialaisen virvoitusjuomavalmistaja Etika holdings:in kokonaan omistama tytäryhtiö.
Mallit

Yksi Protonin suurimmista omistajista on Mitsubishi, ja suurin osa Protonin malleista perustuukin Mitsubishin malleihin. Esimerkiksi Protonin ensimmäinen malli Saga perustuu Mitsubishi Lanceriin. Vasta vuonna 2001 esitelty malli Proton Waja on Protonin kokonaan itse suunnittelema. Senkin alusta ja moottori tosin ovat Mitsubishiltä. Proton Gen-2 on ensimmäinen kokonaan Malesiassa kehitetty malli.
Mallit > Nykyiset mallit

Proton Saga (1985–)
Proton Persona (2007–)
Proton Iriz (2014–)
Proton Ertiga (2016–)
Proton Exora (2009–)
Proton Perdana (1995–)
Proton X50 (2020–)
Proton X70 (2019–)
Mallit > Entiset mallit

Proton Arena (2002–2010)
Proton Gen-2 (2004–2012)
Proton Inspira (2010–2015)
Proton Juara (2001–2003)
Proton Prevé (2012–2020)
Proton Putra (1996–2001)
Proton Satria (1994–2005)
Proton Satria Neo (2006–2015)
Proton Savvy (2005–2011)
Proton Suprima S (2013–2019)
Proton Tiara (1996–2000)
Proton Waja (2000–2011)
Proton Wira (1993–2009)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Proton Perdana
Proton Wira
Mäntysalo

Mäntysalon koulu on Nurmijärven Klaukkalassa, Mäntysalon asuinalueella toimiva peruskoulu.
Mäntysalo on noin tuhannen asukkaan asuinalue Nurmijärven Klaukkalan pohjoisosassa Vanhan kirkkotien varrella. Mäntysalossa on vuonna 1996 perustettu koulu, jossa on luokat 4–9 (aiemmin luokat 3–9). Mäntysalossa on kaksi päiväkotia/esikoulua, Mäntysalon päiväkoti ja Havumäen päiväkoti. Mäntysalon ympäristössä sijaitsevat Haikalan ja Ripatin asuinalueet. Mäntysalossa toimii asukasyhdistys Mäntysalon Seura.
Alueella on puistolampi, Enkun lampi, jonka aluetta Mäntysalon Seura pyrkii pitämään siistinä talkoovoimin kunnan avustamana.
Mohamed Fofana

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. lokakuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka:  Conakry, Guinea
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| –2006   2006–2008   2009–2010   2011   2011   2012–2013 2014 2015–2016 |  Oxford United    MYPA    FC Lahti    FC PoPa    LoPa    Atlantis FC   PK-35   FC Viikingit | 0 (0)   44 (3)   32 (4)   6 (0)   14 (4)   45 (10) 2 (0) 36 (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. helmikuuta 2018.
Mohamed Fofana (s. 21. lokakuuta 1985) on guinealainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Kakkosessa pelannutta FC Viikinkejä.
Seurajoukkueura

Fofana muutti Pariisiin vuonna 2001 ja sieltä myöhemmin Englantiin, jossa hän edusti Oxford Unitedia kolmen vuoden ajan. MYPAn kanssa Fofana teki sopimuksen elokuussa 2006. Lisäksi hän pelasi Veikkausliigassa FC Lahden joukkueessa kaudet 2009–2010. Yhteensä Fofanalle kertyi 88 liigaottelua, joissa hän teki 7 maalia.
Kaudeksi 2011 hän siirtyi Ykkösessä pelaavaan FC PoPaan ja sieltä jo kesäkuun alussa Kakkosen B-lohkon Lohjan Palloon loppukauden mittaisella sopimuksella. Lohjalta hän siirtyi vuonna 2012 Atlantikseen, jossa hän pelasi 2 kautta. Kaudeksi 2014 Fofana siirtyi Ykkösen PK-35:een, jossa keskikenttäpelaaja pelasi ainoastaan 2 ottelua.
Viimeisin seura Fofanalla oli Kakkosessa pelaava FC Viikingit. Viikingeissä Fofana pelasi kausina 2015–2016 yhteensä 36 ottelua, joissa hän teki 8 maalia.
Maajoukkueura

Vuonna 2007 Fofana pelasi myös Guinean olympiajoukkueessa.
Mäntynakkeli

| Mäntynakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittidae
Suku::  Nakkelit Sitta
Laji::  pygmaea
Kaksiosainen nimi
 Sitta pygmaea  Vigors, 1839 
Katso myös
   Mäntynakkeli Wikispeciesissä   Mäntynakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mäntynakkeli (Sitta pygmaea) on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mäntynakkelia tavataan Kanadan lounaisosissa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Myrmekologia

Myrmekologia on muurahaisiin erikoistunut tutkimusala. Myrmekologiaa tutkivia tieteilijöitä kutsutaan myrmekologeiksi. Myrmekologit ovat monesti myös etologian tutkijoita.
Tieteenalan nimen kehitti amerikkalainen tiedemies William Morton Wheeler (1865–1937) muinaiskreikan sanan μύρμηξ (múrmēx), "muurahainen" pohjalta.
Kuuluisia myrmekologeja

Auguste Forel
Bert Hölldobler
Edward O. Wilson
William Morton Wheeler
Eläintiede
| --- | --- |
Osa-alueita:   antrozoologia  araknologia  entomologia  etologia  helmintologia  herpetologia  iktyologia  malakologia  mammalogia  myrmekologia  nematologia  ornitologia  paleozoologia  planktologia  primatologia 
Tieteilijöitä:   Karl Ernst von Baer  Georges Cuvier  Charles Darwin  Jean-Henri Fabre  William Kirby  Carl Linnaeus  Konrad Lorenz  Thomas Say  Jakob von Uexküll  Alfred Russel Wallace
Mikkola (Vantaa)

| Mikkola |
| --- | --- |
 Venuksenkujan 1960-luvun asuinaluetta lokakuussa 2021.
 Kaupungin kartta, jossa Mikkola korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Korson suuralue
Kaupunginosa nro:  82
Pinta-ala:  0,9 km² 
Väkiluku:  3 071 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  513 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01480
Lähialueet:  Jokivarsi Matari Metsola  Sipoon Myyraksen (Myras) asuinalue
Mikkola on kaupunginosa Vantaan koillisosassa Korson suuralueella. Se rajautuu lännessä Matariin, pohjoisessa Kulomäentiehen (Metsolan kaupunginosa), idässä Lahdenväylään (Jokivarren kaupunginosa) ja etelässä Sipoon rajaan. Mikkola sijaitsee Jokivarren ja Rekolan murroslaaksojen välissä niin sanotun Metsolan selänneryhmän alueella, jossa on loivia mäkiä. Vuonna 2015 kaupunginosassa oli 3 280 asukasta. Samana vuonna alueen väestöstä 30 prosenttia oli vieraskielisiä. Vuoden 2020 lopussa osuus oli 33,6 prosenttia. Mikkolassa on vuonna 1971 valmistunut Ilmo Valjakan suunnittelema ostoskeskus, joka on Vantaan kaupunginmuseon 2020 selvityksen mukaan rakennusperintöarvoltaan erityisen merkittävä. Lisäksi Mikkolassa on useita päiväkoteja sekä iso yhtenäiskoulu (Mikkolan koulu), jonka yhteydessä on neuvola ja hammaslääkäri.
Historia

Mikkolasta on löydetty kolme kivistä hautaröykkiötä, joiden arvellaan olevan peräisin rautakaudelta. Nämä muinaishaudat ovat nykyisin suojeltuja. Maarukanmetsän alueelta on löydetty merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta. Sen arvellaan olleen pyyntiväestön kausiasuinpaikka, joka oli sijaitsi lähellä rantaa: merenpinta oli kivikaudella nykyistä ylempänä.[lähde? ]
Mikkola oli aikanaan osa Keravan kauppalaa. Mikkolan nimi juontaa juurensa Mikkolan tilasta, jonka maille kaupunginosa rakennettiin.
Alueen katujen ja puistojen nimet ovat peräisin 1950- ja 1960-lukujen rakennuskaavasta. Kuulentojen innoittamana nimistön teemaksi valittiin planeetat. Sen vuoksi Mikkolassa on esimerkiksi Marsinkuja, Venuksentie ja Saturnuksenpuisto.[lähde? ]
Mikkolan ytimenä on melko väljästi rakennettu, paljolti kolme- tai neljäkerroksellisista kerrostaloista muodostunut kerrostaloalue. Joukossa on muutama hieman korkeampi tornitalo. Alueen valmistuminen ajoittui pääosin vuosille 1969–1974. Ensimmäiset kerrostalot valmistuivat vuonna 1968 Mikkolanpuistoon taloyhtiöön, joka muodostuu kahdeksasta erillisestä talosta Venuksentien itäpuolella (alkujaan katuosoiteena Mikkolanpuisto). Mikkolanpuiston jälkeen seurasi kiivas teollisen elementtirakentamisen kausi. Tämän jälkeen valmistui kymmenkunta pistetaloa 1970-luvun loppupuoliskolla.[lähde? ]
Mikkola on Myyrmäen jälkeen Vantaan toiseksi kerrostalovaltaisin kaupunginosa ja yksi kaupungin tiheimmin asutuista alueista. Asuntokannasta vajaa puolet muuodostuu yhden hengen talouksista. Lähes puolet asunnoista on omistusasuntoja.
Historia > 2000-luvulla

Mikkolan kaakkoiskulmaan rakennettiin 2000-luvulla Maarukanmetsän asuinalue. Mikkolan vanhimpien talojen peruskorjaukset ovat kohentaneet kaupunginosan yleisilmettä. Alueen täydennysrakentamista on suunniteltu.  Vantaan kaupungin vuokrataloyhtiö VAV Asunnot purki syksyllä 2015 neljän asuintalon kerrostalokorttelin Marsinkujalta. Tilalle rakennetut uudet kerrostalot valmistuivat alkuvuonna 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mikkola Wikimedia Commonsissa
Morane-Saulnier Alcyon

Morane-Saulnier Alcyon
Morane-Saulnier Alcyon (suom. kuningaskalastaja) oli Ranskan ilmavoimien alkeiskoulukone 1950-luvun alussa.
Koneen suunnitteli Morane-Saulnier-yhtiö, ensilento lennettiin 11. elokuuta 1949. Alatasoisen koneen kiinteä laskuteline muutettiin pian sisäänvedettäväksi. Koneita valmistettiin 208 kappaletta. Ranskan laivasto hankki 40 konetta, 15 konetta vietiin Kamputseaan Indo-Kiinan sotaan. Ranskakin käytti koneitaan Algerian vapaustaistelijoita vastaan rynnäkkökoneina.
Tekniset tiedot (MS.733)

miehistö 2–3
pituus 9,3 m
kärkiväli 11,3 m
korkeus 2,4 m
siipipinta-ala 21,9 m2
tyhjäpaino 1 260 kg
lentopaino 1 670 kg
voimalaite Potez 6D.30 rivimoottori, 240 hv
suurin nopeus 260 km/h
lentomatka 920 km
lakikorkeus 4 800 m
Myrmidon-luokka (hävittäjä)

| Myrmidon-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  356 t
Pituus:  66,90 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,32 m
Syväys:  2,72 m
Koneteho:  6 200 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  63
Aseistus
Meritorjunta:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Myrmidon-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (engl. torpedo boat destroyer, TBD). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa  1913 B-luokkaan.
Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.
Alusten voimanlähteenä olivat 6 300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Myrmidon | Palmers Shipbuilding and Iron Company, Jarrow | 23. lokakuuta 1899 | 26. toukokuuta 1900 | toukokuu 1901 | uponnut 26. maaliskuuta 1917 kolaroituaan |
| HMS Syren | Palmers | 24. marraskuuta 1899 | 20. joulukuuta 1900 | helmikuu 1902 | myyty romutettavaksi 1920 |
Muhoksen Urheilijat

Muhoksen Urheilijat (MuhU)  on Muhoksella toimiva, vuonna 1945 perustettu urheiluseura. Seuralla on ollut toimintaa jalkapallossa, salibandyssä ja kuntoliikunnassa. Muhoksen Urheilijat on pelannut pesäpallon SM-sarjaa 1954, 1957 ja 1960 ja voittanut pesäpallon Suomensarjan pohjoislohkon viisi kertaa. Muhoksen Urheilijat ry:n puheenjohtajana toimii Aimo Manelius.
Pesäpallo > Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Kultaa | 1954 | 1 |  |
| A-pojat |  Pronssia | 1960 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 2 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Kalevi Rantakangas (1957)
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Naima Mora

Naima Mora
Naima Mora (s. 1. maaliskuuta 1984[lähde? ] Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen malli, joka voitti  Huippumalli haussa -ohjelman neljännen tuotantokauden. Ennen sarjaan lähtemistä hän toimi tanssijana Dance Theatre of Harlem -teatterissa.
Vuonna 2013 Mora julkaisi oman kirjansa, jossa hän kertoo muun muassa mallinurasta.
Naima Sahlbom

Naima Sahlbom
Naima Sahlbom (15. toukokuuta 1871 Tukholma – 29. maaliskuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen kemisti ja pasifisti. Hänen jälkimaineensa perustuu erityisesti hänen työhönsä kansainvälisessä naisasia- ja rauhanliikkeessä. Hän muun muassa vastusti aktiivisesti tieteen valjastamista sodan tarkoitusperään.
Sahlbom oli yksi perheensä viidestä lapsesta. Hän opiskeli aluksi Tukholmassa, sitten Uppsalan yliopistossa, Aachenin teknillisessä korkeakoulussa ja Baselin yliopistossa. Sahlbom väitteli filosofian tohtoriksi Neuchâtelin yliopistosta vuonna 1910. Vuonna 1914 hän perusti Tukholmassa kemiallista analyysiä varten yksityisen laboratorion. Hän johti sitä loppuelämänsä ajan. Sahlbom oli Naisten kansainvälisen rauhan ja vapauden liiton hallituksen jäsen vuosina 1919–1944. Lisäksi hän muun muassa työskenteli Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa ja vuosina 1902–1903 Geologian tutkimuskeskuksessa Helsingissä. Sahlbom valittiin Geologiska Föreningenin jäseneksi Tukholmassa 10. toukokuuta 1894 Helge Bäckströmin ja Arvid Högbomin suosituksesta. Lisäksi hänet valittiin Signe Malmgrenin ohella ensimmäisenä naisena Finska Kemistsamfundetin jäseneksi.
Sahlbom kuului Nya vägar -lehden toimituskuntaan vuosina 1922–1929. Vuonna 1946 hänelle myönnettiin Illis quorum -mitali. Sahlbom oli naimaton. Hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin Solnaan.
Mustaselkäpuikkija

| Mustaselkäpuikkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Puikkijat Cephalophinae
Suku::  Cephalophus
Laji::  dorsalis
Kaksiosainen nimi
 Cephalophus dorsalis  Gray, 1846 
Alalajit
 C. d. dorsalis  C. d. castaneus 
Katso myös
   Mustaselkäpuikkija Wikispeciesissä   Mustaselkäpuikkija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaselkäpuikkija eli mustaselkäsukeltaja-antilooppi (Cephalophus dorsalis) on Afrikassa elävä  sorkkaeläinlaji. Se elää metsissä ja liikkuu öisin.
Koko ja ulkonäkö

Mustaselkäpuikkijan ruumiin pituus on 70–100 senttiä, säkäkorkeus 40–55 senttiä ja hännän pituus on 8–15 senttiä. Paino on 15–24 kiloa. Laji on melko raskasrakenteinen. Karkeakarvaisen turkin pääväri on yleensä punaruskea tai kellertävänruskea. Jalkojen alaosat ovat mustat tai tummanruskeat. Selkää pitkin kulkee myös päästä häntään ulottuva lajille ominainen musta juova. Juova on keskimäärin 5–7 senttiä leveä, ja se paksunee takaruumiin kohdalla. Myös vatsan keskellä voi olla tumma juova. Häntä on päältä musta, mutta tuuhea alapuoli on valkoinen. Poikaset ovat syntyessään suklaanruskeita. Ne saavat selkäjuovan vasta neljän kuukauden ikäisinä. Aikuisen värityksen ne saavat noin vuoden vanhoina. Mustaselkäpuikkijalla on suippeneva pää ja voimakkaat poskilihakset. Silmien alla on suuret naamarauhaset. Mustaselkäpuikkijan pää on leveämpi ja litteämpi kuin muilla puikkijalajeilla. Sen kuono on myös lyhyt, ja silmät ovat suhteellisen korkealla, mikä on seurausta lajin suurista poskilihaksista, jotka mahdollistavat tehokkaan pureskelun. Molemmilla sukupuolilla 5,5–10,5 senttiä pitkät, sileät, lähes suorat ja kiilanmuotoiset sarvet. Ne ovat verraten pitkät muiden sukeltaja-antilooppilajien sarviin verrattuna.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mustaselkäpuikkijaa tavataan Keski- ja Länsi-Afrikassa. Se levinneisyysalue ulottuu Guinea-Bissausta Ruwenzorivuorille, Itä-Afrikan hautavajoaman länsihaaraan ja Tanganjikajärvelle. Etelässä sen levinneisyys ulottuu Angolan koillisosiin saakka. Laji on ilmeisesti hävinnyt Ugandasta. Kannan kooksi arvioitiin vuonna 1999 olevan 725 000 yksilöä. Mustaselkäpuikkijoiden määrä on laskussa elinympäristöjen vähenemisen ja liiallisen metsästyksen vuoksi, ja se on määritelty silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä tavataan useilla suojelualueilla. Kannan tiheys on melko alhainen. 12–20 hehtaarin laajuista metsää asuttaa keskimäärin 2–3 mustaselkäpuikkijaa.
Lajin pääasiallista elinympäristöä ovat alavien maiden sademetsät, erityisesti koskemattomat metsäalueet. Metsien lisäksi lajia tavataan myös maatalousalueiden pensaikoissa ja vanhentuneissa uudismetsissä sekä alueilla, joilla metsä ja savanni vuorottelevat.