stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšudovo
Historia

Novgorodin Vatjan viidenneksen Gruzinon pogostaan kuulunut Tšudovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1539. Nimen on arveltu liittyvän seudulla asuneisiin tšuudeihin, mutta kielentutkijoiden mukaan tämä ei ole rakenteellisesti mahdollista. Todennäköisemmin sen taustalla on kirkollinen selitys (ven. tšudo, ’ihme’) tai venäläinen henkilönimi.
Vuonna 1714 rakennettiin Tšudovon kautta kulkenut Pietarin ja Moskovan välinen maantie. Kylässä sijaitsi postiasema eli jaama, jonka mukaan se sai nimen Jam-Tšudovo. Tärkeimmän elinkeinon muodostivat kyytipalvelut. Niiden kysyntä väheni Pietarin ja Moskovan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1851. Novgorodiin johtaneen kapearaiteisen radan rakentaminen vuonna 1871 lopetti hevoskuljetukset lähes kokonaan. Kylän asukkaat harjoittivat maataloutta, kävivät metsä- ja uittotöissä sekä hakkasivat ja kuljettivat kalkki- ja rakennuskiveä.
Vuonna 1876 Tšudovon asemalle perustettiin lasitehdas ja seuraavana vuonna tulitikkutehdas. Myöhemmin rakennettiin kaksi sementtitehdasta. Vuonna 1907 paikkakunta oli yli tuhannen asukkaan volostikeskus, ja vuonna 1928 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1937 Tšudovosta tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä. Sodan jälkeen siitä muodostui huomattava teollisuuskeskus.
Liikenne, talous ja palvelut

Tšudovon rautatieasema on tärkeä henkilö- ja tavaraliikenteen risteyspaikka. Sen kolmelta laiturilta on yhteydet Pietariin, Moskovaan, Olhavaan, Novgorodiin ja Malaja Višeraan. Kaupungin länsirajaa pitkin kulkevalta M10-valtatieltä haarautuu Tihvinään johtava maantie. Pietariin on matkaa 118 ja Moskovaan 574 kilometriä.
Kaupungissa on elintarvike-, puunjalostus-, rakennustarvike- sekä kone- ja laiteteollisuutta. Suurimmat tuotantolaitokset ovat makeisia ja purukumia valmistava Dirol-Cadbury, UPM-Kymmenen vaneritehdas, URSA-Tšudovon lämpöeristetehdas, ratapölkkyjä tuottava Tšudovon teräsbetonitehdas sekä Energomašin kompressoritehdas. Muita yrityksiä ovat Tšudovon piirin kulutusosuuskunta, leipomo, meijeri, tulitikkutehdas Russkaja spitška, valtiollisen tutkimusinstituutin metallitehdas ja käsinetehdas Viktorija.
Julkisiin palveluihin kuuluu viisi koulua, ammattikoulu, lasten taidekoulu, urheilutalo ja piirisairaala. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, nuorisokeskus, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja taidegalleria. Kauppa- ja ravintolapalveluja tarjoavat etupäässä pienet myymälät, kahvilat ja ruokalat. Kunnallisella yleisönpalvelukeskuksella on hotellihuoneita.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Moskovan ja Pietarin välinen rautatie jakaa kaupungin kahteen osaan. Keskusta sijaitsee radan länsipuolella ja koostuu etupäässä matalista kerrostaloista ja julkisista rakennuksista. Lännessä se rajoittuu M10-valtatiehen.
Tšudovon huomattavin nähtävyys on runoilija Nikolai Nekrasovin kotimuseo. Muita historiallisia kohteita ovat 1800-luvulta peräisin olevat Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko, rautatieasema sekä tulitikku- ja lasitehtaiden rakennukset. Lähistöllä Sjabrenitsyn kylässä sijaitsee kirjailija Gleb Uspenskin kotimuseo.
Aiheesta muualla

Tšudovon kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tšudovon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Novgorodin alueen kaupungit
Pääkaupunki: Novgorod

Borovitši • Holm • Malaja Višera • Okulovka • Pestovo • Soltsy • Staraja Russa • Tšudovo • Valdai
Turun kaupunginosat

Turun kaupunginosat ja suuralueet 2017.
Turun kaupunki on jaettu yhdeksään suuralueeseen ja 87 kaupunginosaan. Kaupunginosajako ei kaikissa tapauksissa seuraa tarkkaan edes suuralueita, joten kahdella tai useammalla suuralueella sijaitsevat kaupunginosat on merkitty erikseen. Ydinkeskustan kaupunginosat on merkitty roomalaisin numeroin; muille kaupunginosille on annettu nimet. Kaupunginosien ruotsinkieliset nimet ovat suluissa.
Luettelon jälkeen on vielä mainittu joitakin asuinalueiden nimiä, mutta nämä alueet eivät kuitenkaan ole virallisia kaupunginosia.
Keskusta (suuralue 1)

| --- | --- |
 I kaupunginosa  II kaupunginosa – Vartiovuori (Vårdberget)  III kaupunginosa  IV kaupunginosa – Martti (Martinsbacken)  V kaupunginosa – Itäranta (Öststranden)  VI kaupunginosa  VII kaupunginosa  VIII kaupunginosa – Port Arthur  IX kaupunginosa – Länsiranta (Väststranden):  Iso-Heikkilä (Storheikkilä)  Korppolaismäki (Korppolaisbacken)  Kupittaa (Kuppis)  Kurjenmäki (Tranbacken)  Mäntymäki (Tallbacka)  Nummi (Nummisbacken)  Pihlajaniemi (Rönnudden)  Ruissalo (Runsala)  Satama (Hamnen)  Vähäheikkilä (Lillheikkilä)
Hirvensalo-Kakskerta (suuralue 2)

| --- | --- |
 Friskala  Haarla (Harlax)  Illoinen (Illois)  Jänessaari  Kaistarniemi (Kaistarudden)  Kakskerta  Kukola  Lauttaranta (Färjstranden):  Maanpää  Moikoinen (Moikois)  Oriniemi  Papinsaari (Prästholm)  Pikisaari (Beckholmen)  Satava  Särkilahti (Särkilax)  Toijainen (Toijais)  Vepsä (Vepsarn)
Skanssi-Uittamo (suuralue 3)

| --- | --- |
 Harittu  Ilpoinen (Ilpois)  Ispoinen (Ispois)  Katariina (Katarina)  Koivula (Björkas)  Korppolaismäki (Korppolaisbacken)  Luolavuori:  Peltola  Pihlajaniemi (Rönnudden)  Puistomäki (Parkbacken)  Skanssi (Skansen)  Uittamo  Vasaramäki (Hammarbacka)  Vähäheikkilä (Lillheikkilä)
Varissuo-Lauste (suuralue 4)

| --- | --- |
 Huhkola  Lauste (Laustis)  Pääskyvuori (Svalberga):  Vaala (Svalas)  Varissuo (Kråkkärret)
Nummi-Halinen (suuralue 5)

| --- | --- |
 Halinen (Hallis)  Itäharju (Österås)  Kohmo  Koroinen (Korois):  Kurala  Nummi (Nummisbacken)  Oriketo  Räntämäki
Runosmäki-Raunistula (suuralue 6)

| --- | --- |
 Kaerla  Kastu  Kärsämäki:  Raunistula  Runosmäki (Runosbacken)
Länsikeskus (suuralue 7)

| --- | --- |
 Kaerla  Kähäri  Mälikkälä  Pitkämäki (Långbacka)  Pohjola (Norrstan):  Raunistula  Runosmäki (Runosbacken)  Ruohonpää  Teräsrautela  Vätti
Pansio-Jyrkkälä (suuralue 8)

| --- | --- |
 Artukainen (Artukais)  Pahaniemi:  Pansio  Perno
Maaria-Paattinen (suuralue 9)

| --- | --- |
 Haaga (Haga)  Jäkärlä  Koskennurmi  Lentokenttä (Flygfältet)  Metsämäki (Skogsbacka)  Moisio:  Paattinen (Patis)  Paimala  Saramäki (Starrbacka)  Tasto  Urusvuori (Urusberget)  Yli-Maaria (Övre S:t Marie)
Suuralueeseen kuuluu itse asiassa myös hyvin pieniä Ohikulkutien pohjoispuolella sijaitsevia osia Runosmäen ja Kärsämäen kaupunginosista.
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia

Seuraavat alueet eivät ole virallisia kaupunginosia, mutta ne ovat kuitenkin tunnettuja asuinalueiden ja lähiöiden niminä. Kaupunginosien tapaan nämä alueet on lueteltu suuralueiden mukaisessa järjestyksessä.
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia > Hirvensalo-Kakskerta

| --- | --- |
 Arola  Honkainen (Hongais)  Häppilä  Kulkkila  Latokari (Ladugrundet)  Majamäki:  Maunula  Pyölinmäki (Bölebacken)  Seulu  Syvälahti (Syvälax)  Tammisto  Ylikylä
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia > Länsikeskus

| --- | --- |
 Hepokulta  Kuninkoja (Kungsbäcken)  Karjalaiskylä (Karelarbyn)  Liljalaakso (Liljedalen):  Länsinummi  Muhkuri  Nättinummi  Pläkkikaupunki (Bleckstaden)  Suikkila  Westpark
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia > Pansio-Jyrkkälä

| --- | --- |
 Ankkurikylä (Ankarbyn)  Härkämäki (Oxbacken)  Jyrkkälä:  Paakarla (Bagarla)  Upalinko (Upplinge)  Vienola
Asuinalueita, jotka eivät ole kaupunginosia > Maaria-Paattinen

| --- | --- |
 Auvainen  Ikkala:  Kreivilä  Tortinmäki
Aiheesta muualla

Turun palvelualueet ja kaupunginosat  19.8.2013. Turun kaupunki. Viitattu 27.8.2013.
Katariina Hilke: Paikkatietoanalyysi havainnollistaa tietoa, jolla on sijainti (PDF) Paikkatietoiskuja.  1/2011. Turun kaupunki. Kaupunkitutkimus- ja tietoyksikkö. Viitattu 28.8.2013.
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Ilmakuva Turun keskustasta.
Tula (Meksiko)

Atlanteja Tulassa
Tulan pyramidit B ja C
Tula on Meksikossa sijaitseva muinainen kaupunki ja arkeologinen kohde. Se toimi tolteekkien pääkaupunkina.
Vuosien 300–600 välillä Tulan alue kuului Teotihuacánin valtion alaisuuteen. Vuosien 600–650 tienoilla pohjoisesta ilmestyi alueelle uusi Coyotlatelco-kulttuuri. Alue alkoi kaupungistua 700-luvun alussa teotihuacánilaisen perinteen ja pohjoisesta tulleen kulttuurin etnisenä ja kulttuurisynteesinä.
Kaupungin varhainen keskustori tunnetaan nimellä Pikku-Tula. Se hylättiin rakennuksineen 900-luvun alussa ja uusi, suurempi keskus rakennettiin toisaalle. Kaupunkialueen pinta-ala oli tuolloin 13 neliökilometriä.
Tula oli laajimmillaan vuosina 1000–1150, jolloin se saavutti 16 neliökilometrin laajuuden. Kaupungissa oli satoja julkisia rakennuksia, pyramiditemppeleitä ja asuinrakennuksia. Niitä yhdisti monimutkainen kujien ja katujen verkko. Tula rapistui ja sortui 1100-luvulla toistaiseksi tuntemattomasta syystä.
Tulan taidetta ja arkkitehtuuria hallitsee militarismi, sota ja ihmisuhraus. Kaupungin suuret monumentaaliveistokset kuten atlantet esittävät tolteekkisotureita. Pyramidi B:n pylväisiin on kaiverretu kuninkaiden ja muiden johtajien muotokuvia. Tulan tori oli myöhempien asteekkikaupunkien torien esikuva asemakaavansa suhteen. Torilla oli pääkalloalttareita, käärmeseiniä, soturifriisein koristeltuja penkkejä, chac mool-veistoksia, atlanteja ja standaarinkantajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tula (Meksiko) Wikimedia Commonsissa
Tukehtuminen

Tukehtuminen on ihmisen tai eläimen hapen puutteesta johtuva kuoleminen, joka johtuu hengityksen estymisestä tai lakkaamisesta. Sitä edeltää asfyksia. Tukehtuminen saattaa seurata monista asioista. Yleisimpiä tukehtumisen aiheuttajia ovat:
Vieras esine kuten iso ruoan pala hengitysteissä, yleensä nielussa, kurkunpäässä tai henkitorvessa.
Hengityselinsairaudet, jotka saattavat tukkia hengitystiet.
Kurkunpään tai henkitorven puristaminen kuristuksessa.
Tukahduttaminen väkivalloin tai tukehtuminen vahingossa suun ja nenän peittyessä.
Keuhkojen puristuminen kasaan esimerkiksi raskaan painon alla.
Harvinainen allerginen yleisreaktio, anafylaktinen šokki.
Angioneuroottinen ödeema, joka saattaa aiheuttaa turvotusta kurkunpäässä.
Hapen korvautuminen muulla kaasulla, usein hiilidioksidilla tai hiilimonoksidilla (häkämyrkytys).
Hukkuminen
Vierasesineeseen tukehtuminen

Esimerkiksi Suomessa kuoli tapaturmaisesti ruokaan tukehtumalla vuonna 2013 58 ja 2014 44 henkilöä. Tukkeen pois yskäisyn yrittämisen ja erilaisen täräyttämisen jälkeen annettavia ensiaputoimenpiteitä ovat heimlichin ote ja hätätrakeostomia. Näistä heimlichin ote ja hätätrakeostomia ovat viimeisiä toimenpiteitä, jos muu ei auta. Heimlichin otteella saatetaan aiheutta vaurioita ja trakeostomia jo itsessään on ainetta rikkova lääketieteellinen toimenpide.
Aiheesta muualla

Gasping Activity In Vitro: A Rhythm Dependent on 5-HT2A Receptors
TUL:n paras urheilija

TUL:n parhaan urheilijan palkinto on jaettu vuodesta 1961 alkaen. Palkinto jaettiin erikseen naisille vuosina 1961–1990.
TUL:n parhaan urheilijan palkinnon saajat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1961 Hannu Rantakari  1962 Reino Suominen  1963 Reino Suominen  1964 Hannu Rantakari  1965 Eero Tapio  1966 Eero Tapio  1967 Eero Tapio  1968 Marjatta Kajosmaa  1969 Eero Tapio  1970 Ari Salin  1971 Reima Virtanen  1972 Reima Virtanen  1973 Ossi Karttunen  1974 Ossi Karttunen  1975 Seppo Hovinen  1976 Seppo Hovinen  |  1977 Reima Salonen  1978 Tarmo Uusivirta  1979 Tarmo Uusivirta  1980 Tapio Sipilä  1981 Tapio Sipilä  1982 Reima Salonen  1983 Tapio Sipilä  1984 Tapio Sipilä  1985 Kari Myyryläinen  1986 Tapio Sipilä  1987 Tapio Sipilä  1988 Tapio Sipilä  1989 Ismo Kamesaki ja Anna-Liisa Prinkkala  1990 Tea Vikstedt-Nyman ja Timo Niemi  1991 Marjut Lukkarinen  1992 Marjut Rolig  |  1993 Jani Sievinen  1994 Jani Sievinen  1995 Jani Sievinen  1996 Jani Sievinen  1997 Raija Koskinen  1998 Valentin Kononen ja Tuuli Matinsalo  1999 Tuuli Matinsalo  2000 Jarno Pihlava  2001 Raija Koskinen  2002 Jani Sievinen  2003 Jani Sievinen  2004 Ari Härkänen  2005 Raija Koskinen  2006 Raija Koskinen  2007 Jussi-Pekka Vehviläinen  2008 Virpi Kehänen  |  2009 Mika Poutala  2010 Mika Poutala  2011 Tiia Kiviranta  2012 Joonas Kylmäkorpi  2013 Pauliina Hietaniemi  2014 Laura Vihervä  2015 Mika Poutala  2016 Benedek Oláh  2017 Mika Poutala  2018 Mika Poutala  2019 Elias Kuosmanen  2020 Ida Hulkko  2021 Ida Hulkko  2022 Wilma Murto  2023 Akseli Saurama  |
Tulenpuhallus

Maharaja Brass Bandin tulenpuhaltaja Jaipurissa, Intiassa.
Tulenpuhaltaja Suomessa
Tulenpuhallus on tulitaiteilijan temppu, jossa annetaan vaikutelma tulen puhaltamisesta suusta. Todellisuudessa suusta puhalletaan vain nestettä, joka sytytetään liekkiin vasta suun ulkopuolella.
Tulenpuhallusta käytetään usein sirkuksessa esityksen jännittävimmässä vaiheessa. Myös monet black metal -musiikkia esittävät yhtyeet ovat käyttäneet tulenpuhaltajia visuaalisen ilmeensä luomisessa. Tarueläimistä esimerkiksi lohikäärmeellä on uskottu olevan kyky sylkeä tulta luonnostaan.
Tulta voi puhaltaa usealla eri tekniikalla. Niiden yhteinen periaate on pitää suussa jotain syttyvää, mielellään myrkytöntä nestettä, joka tempun aikana puhalletaan ulos suusta, minkä jälkeen se syttyy palamaan. Perinteinen tekniikka on ottaa suuhun nesteellä täytetty pähkinä, jossa on kaksi reikää vastakkaisilla puolilla. Neste saadaan lentämään suusta puhaltamalla pähkinän läpi. Toinen tekniikka on piilottaa suuhun rätti, joka on kastettu herkästi haihtuvaan nesteeseen. Jotkut käyttävät erityisiä putkia, joiden kautta neste voidaan puhaltaa suusta ulos.
Tulenpuhallus on hyvin vaarallista, ja voi aiheuttaa jopa kuoleman. Sen vuoksi sitä voi harjoitella vain kokeneen henkilön valvonnassa. Tulenpuhalluksen riskejä ovat ihon tai vaatteiden palaminen ja haitallisen nesteen joutuminen keuhkoihin tai muualle elimistöön.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heikki Uusitalo: Tytti syöksee tulta (Arkistoitu – Internet Archive). Kaleva 12.3.2010.
Tšopina

| Tšopina Чёбино, Tšobino |
| --- | --- |
 Tšopinan taloja.
 Tšopina
 Koordinaatit: 62°54′50″N, 34°9′30″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Karhumäen piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 501,35 km²
Väkiluku (2012):  649
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšopinan kunta Karhumäen piirin kartalla.
Tšopina, Tšepina tai Tšobene (ven. Чёбино, Tšobino) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 17 kilometriä Karhumäestä länteen. Kylässä on 270 ja kunnassa 649 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Tšopinan kunnan pinta-ala on 1 501,35 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Karhumäen piirin Paateneen, idässä Pinduisen ja Karhumäen, etelässä Kontupohjan piirin Käppäselän ja Hirvaksen, sekä lännessä Suojärven piiriin Porajärven kuntiin.
Seudulla virtaavat Semsjoki (Semtša), Uunitsanjoki (Unitsa), Kumsa ja Porusta. Järviä ovat Seesjärvi, Kumsjärvi, Semsjärvi, Osterjärvi ja Vuosmajärvi (Vožema).
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Kumsin (ven. Kumsa-2), Padunin ja Suurselän (Bolšaja Selga) asutukset sekä Ahvenjärven (Ostretšje), Karjalan Maaselän, Karsikkoselän (Karzikozero), Kumsjärven, Lahdenperän (Zaozerje), Mäntyselän ja Semsjärven kylät. Suurempia asutuskeskuksia ovat vajaan kahdensadan asukkaan Mäntyselkä ja Kumsi sekä reilun sadan asukkaan Padun. Lahdenperässä, Semsjärvellä ja Suurselässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 63 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 23 % karjalaisia, 5 % ukrainalaisia ja 5 % valkovenäläisiä.
Historia

Tšopinan karjalaiskylä kuului Mäntyselän kuntaan 1920-luvulle asti, jolloin kunta lakkautettiin ja liitettiin Karhumäen piiriin. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.
Liikenne, talous ja palvelut

Tšopinan kautta kulkee Karhumäen, Juustjärven ja Porajärven välinen maantie. Kylässä on geologian tutkimusyritys, metsänhoitoalueen konttori ja sahalaitos. Kumsissa toimii Karhumäen meijeri. Palveluihin kuuluvat kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus sekä lääkintäasema.
Nähtävyydet

Kunnan alueelta on löydetty kaksi kivikautista asuinpaikkaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Kumsjärven kylän tsasouna. Seudulla on jatkosodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikkoja.
Aiheesta muualla

Tšopinan kunta Karhumäen piirin sivustolla (venäjäksi)
| n k Karhumäen piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Karhumäki  Pinduinen  Poventsa  Paatene  Sunku  Suurlahti  Tolvoja  Tsolmuinen  Tšopina
Tšuuppa

| Tšuuppa Чупа, Tšupa Čuuppa |
| --- | --- |
 Tšuupan kunta Louhen piirin kartalla.
 lippu:  vaakuna
 Tšuuppa
 Koordinaatit: 66°16′N, 33°2′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Louhen piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkimainen taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50,29 km²
Väkiluku (2011):  3 200
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panoraamakuva Tšuupasta mereltä päin katsottuna.
Tšuuppa (ven. Чупа́, Tšupa; karjalaksi Čuuppa) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Karjalan tasavallan Louhen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Tšuupanlahden perukassa Louhesta 48 kilometriä maanteitse pohjoiseen. Taajamassa on 3 200 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus

Tšuupan kunnan pinta-ala on 50,29 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Louhen piirin Kiestingin ja muissa ilmansuunnissa Malinavaaran maalaiskuntiin. Pinta-alasta suurin osa on metsää ja vesialuetta.
Kunnan alueella virtaavat pienet Tšupinka-, Plavežma-, Melnitšnaja- ja Srednjajajoet. Pieniä järviä ovat Levdozero ja kaksi Ivanovskojejärveä. Luonnonvaroihin kuuluvat loppuun asti hyödynnetyt savi- ja maasälpäesiintymät sekä koristekivi.
Tšuupan taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukkaista 84 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 8 % karjalaisia, 4 % valkovenäläisiä ja 2 % ukrainalaisia.
Historia

Tšuupan pogosta mainitaan Solovetskin luostarin asiakirjoissa vuonna 1574. Kylä kärsi opritšnikkien hävityksistä ja vuosina 1589 ja 1590 sen tuhosivat suomalaiset ja ruotsalaiset. Paikkakunta syntyi uudelleen Muurmannin radan asemana vuonna 1916. Vuonna 1922 siellä alettiin louhia maasälpää, kvartsia ja kiillettä. Tšuupan kaivos- ja rikastamokombinaatti oli aikoinaan Neuvostoliiton suurin muskoviitin, maasälvän ja pegmatiitin tuottaja, joka työllisti 2 500 henkeä. Tšuuppa sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1943.
Liikenne, talous ja palvelut

Taajaman ohi kulkevasta Muurmannin radasta haarautuu sivurata Tšuupan satamaan, jossa on 2–7 metriä syvät laivalaiturit. Tšuupan asema sijaitsee kolmen kilometrin päässä taajamasta. Asemalla pysähtyy päivittäin molempiin suuntiin noin kymmenen kaukojunaa ja kaksi paikallisjunaa.
Tšuupasta on tieyhteys sen länsipuolelta kulkevalle Pietarin ja Murmanskin väliselle M18-valtatielle. Sen kautta menevät tiet Plotinaan, Tškalovskiin ja Hiitolammelle (ven. Hetolambina). Taajamasta on linja-autoyhteydet Tedinoon, Plotinaan, Malinavaaraan ja Hiitolammelle, etelään kohti Louhea ja Petroskoita sekä länteen Pääjärvelle.
Taajamassa toimii 1990-luvulla vaikeuksiin ajautunut Tšuupan kaivos- ja rikastamokombinaatti. Siellä on myös rakennustarvike- ja metsäteollisuutta, metsänhoitoalueen konttori sekä Pietarin yliopiston biologian tutkimusasema.
Julkisiin palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, urheilukoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala. Taajamassa on joukko kauppoja, pieni hotelli, kahvila ja huoltoasema. Vuonna 2002 avattiin Varlaam Kierettiläiselle omistettu ortodoksinen kirkko.
Aiheesta muualla

Tšuupan kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| n k Louhen piirin kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Ambarnyi  Kiestinki  Malinavaara  Plotina  Pääjärvi  Tšuuppa 
| n k Karjalan tasavallan kaupungit ja taajamat |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Aunus  Belomorsk  Karhumäki  Kemi  Kontupohja  Kostamus  Lahdenpohja  Petroskoi  Pitkäranta  Puudosi  Segeža  Sortavala  Suojärvi  |  |
| Taajamat |  Helylä  Louhi  Mujejärvi  Pinduinen  Poventsa  Prääsä  Pääjärvi  Tšuuppa  Uhtua  Vojatšu  Värtsilä  |  |
Tudor (suku)

Allegorian Tudorien hallitsijasuvusta (yksityiskohta) lienee maalannut Lucas de Heere noin 1572; vasemmalta oikealle: Filip II, Maria I, Henrik VIII, Edvard VI, Elisabet I.
Tudor on viisi monarkkia käsittävä, alun perin Walesistä kotoisin oleva suku, joka hallitsi Englantia ja Irlantia vuosina 1485–1603.
Tudorien kausi oli Englannin historiassa väkivaltaista ja myrskyisää aikaa. Ruusujen sota loppui, ja Englanti siirtyi keskiajasta renessanssin aikaan. Henrik VIII:n uskonnolliset uudistukset tekivät maasta vahvasti protestanttisen. Englantilaiset löytöretkeilijät purjehtivat Amerikkaan ja aloittivat Englannin kasvun suureksi imperiumiksi. Myös englantilainen kirjallisuus ja taiteet kukoistivat etenkin Elisabet I:n aikana. Tudorit tukivat William Shakespearen, Edmund Spenserin ja kardinaali Wolseyn kaltaisia yksilöitä.