stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Liebknecht
Elämä

Liebknecht syntyi Leipzigissa. Hänen isänsä Wilhelm Liebknecht oli yksi Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen perustajista. Karl oli isäänsä radikaalimpi ja sai voimakkaita marxilaisia vaikutteita opiskeltuaan lakia ja poliittista taloustiedettä Leipzigissa ja Berliinissä. Palveltuaan asepalveluksensa keisarillisissa pioneerijoukoissa Potsdamissa vuosina 1893–1894 ja työskenneltyään Arnsbergissä ja Paderbornissa vuosina 1894–1898 hän sai tohtorinarvon 1897 ja muutti Berliiniin 1899 pitämään lakiasiaintoimistoa veljensä Theodor Liebknechtin kanssa.
Liebknecht meni naimisiin Julia Paradiesin kanssa 8. toukokuuta 1900. Pari sai kaksi poikaa ja tyttären ennen vaimon kuolemaa 1911.
Vasemmistolainen toiminta

Lakimiehenä Karl Liebknecht toimi usein puolustusasianajajana toisille vasemmistososialisteille, joita syytettiin mm. sosialistisen propagandan salakuljettamisesta Venäjälle. Liebknecht osallistui myös itse tähän toimintaan. Hän liittyi Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD) vuonna 1900 ja oli sosialistisen nuorisointernationaalin (IVSJO) pääsihteerinä vuosina 1907–1910. Hän myös kirjoitti laajasti militarismia vastaan (esim. Militarismus und Antimilitarismus – Militarismi ja antimilitarismi). Kyseinen kirjoitus johti myös hänen pidätykseensä 1907 ja hänet tuomittiin 18 kuukauden vankeusrangaistukseen Sleesian Glatzissa. Seuraavana vuonna hänet valittiin Preussin parlamenttiin huolimatta siitä, että hän oli edelleen vankilassa. Vuonna 1907 hän perusti vasemmistonuorten kansainvälisen liiton IUSYn.
Sota

Liebknecht oli toisen internationaalin aktiivinen jäsen ja sosialistisen nuorisointernationaalin perustaja. Vuonna 1912 Liebknecht valittiin valtiopäiville sosiaalidemokraattien listalta, osana SPD:n vasemmistosiipeä. Hän vastusti Saksan osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan, mutta puoluelinjaa seuraten äänesti välttämättömien sotalainojen puolesta 4. elokuuta 1914. Toisessa äänestyksessä 2. joulukuuta 1914 hän oli valtiopäivien ainoa sotaa vastaan äänestänyt jäsen. Hän kritisoi toimikaudellaan aktiivisesti sosiaalidemokraattista johtoa, etunenässä Karl Kautskya – ja etenkin puolueen kantaa sotaan. Edustajakaudellaan Liebknecht meni myös uudelleen naimisiin taidehistorioitsija Sophie Ryssin kanssa.
Vuoden 1914 loppuun mennessä Liebknecht, yhdessä Rosa Luxemburgin, Leo Jogichesin, Paul Levin, Ernest Meyerin, Franz Mehringin ja Clara Zetkinin kanssa perustivat ns. spartakistiliigan (Spartakusbund). Liiga julkaisi näkemyksiään sanomalehdessä nimeltä Spartakusbriefe, ”spartakistikirjeet”. Lehti julistettiin pian laittomaksi. Liebknecht pidätettiin ja lähetettiin itärintamalle. Hän kieltäytyi taistelemasta ja palveli sodassa hautaamalla kaatuneita. Rintamalla hänen terveytensä alkoi heikentyä nopeasti ja  lokakuussa 1915 hänen sallittiin palata takaisin Saksaan.
Liebknecht pidätettiin uudelleen sodanvastaisen mielenosoituksen jälkeen Berliinissä 1. toukokuuta 1916. Tapahtuman oli organisoinut spartakistiliiga. Hänet tuomittiin kahden ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen valtiopetoksesta, ja myöhemmin rangaistus nostettiin neljään vuoteen ja yhteen kuukauteen. Liebknecht kuitenkin vapautui lokakuussa 1918 Maximilian von Badenin armahdettua kaikki poliittiset vangit. Saksan vallankumouksen puhjettua Liebknecht jatkoi toimintaansa spartakistiliigassa ottaen kaksoisjohtoaseman yhdessä Rosa Luxemburgin kanssa ja julkaisi lehteä Rote Fahne ("punalippu").
9. marraskuuta Liebknecht julisti vapaan sosialistisen tasavallan (freie sozialistische Republik) syntyneeksi Berliinin kaupunkilinnan parvekkeelta kaksi tuntia sen jälkeen, kun Philipp Scheidemann oli julistanut Weimarin tasavallan perustetuksi valtiopäivätalon parvekkeelta.
Spartakistikapina

Uudenvuodenyönä 1918–1919 Liebknecht osallistui KPD:n, Saksan kommunistisen puolueen perustamiseen. Rosa Luxemburgin, Leo Jogichesin ja Clara Zetkinin kanssa Liebknecht oli myös tärkeä vaikuttaja tammikuun 1919 ns. spartakistikapinassa Berliinissä. Saksan uusi hallitus Friedrich Ebertin johdolla vastasi kapinaan väkivaltaisesti käyttäen apunaan keisarillisen armeijan rippeitä ja oikeistolaisia aseellisia joukkoja Freikorpseja. 13. tammikuuta kansannousu oli kukistettu. Liebknecht ja Rosa Luxemburg joutuivat Freikorpsin sotilaiden kaappaamaksi ja heidät vietiin Berliinin Eden-hotelliin. Siellä heitä kidutettiin ja kuulusteltiin useita tunteja. Tämän jälkeen heidät surmattiin erikseen 15. tammikuuta 1919.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Liebknecht Wikimedia Commonsissa
Karl Liebknecht archive (Karl Liebknectin keskeisimpiä kirjoituksia, englanniksi).
Työväenliikkeen kirjasto
↑  Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Liebknecht, Karl. Verkossa
Kiinteistötalous

Kiinteistötalous on tekniikan ala, jossa keskitytään tutkimaan ympäristöä sijoittamisen, suunnittelun, suojelemisen ja lain näkökulmasta. Kiinteistötalouden asiantuntijoita tarvitaan esimerkiksi kiinteistöjohtajina, maankäytön suunnittelijoina, maanmittausinsinööreinä ja kiinteistömarkkinoiden tutkijoina.
Aiheesta muualla

Aalto-yliopisto, Kiinteistötalous
Kehitystehtävä

Kehitystehtäväksi kutsutaan psykologiassa ihmisen normaaliin kehitykseen kuuluvaa tavoitetta, kuten kävelyn ja puheen opettelua. Kehitystehtävä on käsitteellinen apuväline ihmisen kehityksen jäsentämiseen, ei konkreettinen tehtävä. Katsotaan, että kehitystehtävän täyttäminen tuottaa onnellisuutta ja edellytyksiä uusien kehitystehtävien täyttämiseen.
Ihmiseen kohdistuvat yhteiskunnalliset paineet voivat tuottaa ihmiselle esimerkiksi ulkonäöllisiä kehitystehtäviä. Toisaalta kehitystehtävät voivat olla esimerkiksi biologisia, kuten sukukypsyyden saavuttaminen. Normatiiviset kehitystehtävät ovat yhteiskunnan säätelemiä kehitystehtäviä, jotka ovat usein kulttuuririippuvaisia. Hyvä esimerkki siitä on itsenäistyminen: eteläeurooppalaisessa kulttuurissa lapset itsenäistyvät myöhemmin kuin suomalaisessa. Psyykkiset kehitystehtävät puolestaan liittyvät yksilön mielen kehitykseen - esimerkiksi tunteiden hallinnan tai moraalin kehitys.
Havighurstin kehitystehtäväteoria

Kehitystehtävien lähtökohdat:
Fyysisestä kehityksestä kumpuavat tehtävät: kävelyn opettelu, pidätyskyky, käyttäytyminen sukupuolen mukaan…
Henkilökohtaisten arvojen luomat tehtävät: ammatin valinta, ideologian rakennus…
Yhteiskunnan painostuksesta lähtevät tehtävät: lukemaan oppiminen, kunnon kansalaisuus…
Kehitystehtävien suorituksesta

Havighurstin teoria syntyi 1940-luvun Yhdysvalloissa. Olennaisin muutos nykyaikaan verrattuna on tullut nuoruusajan venymisen seurauksena. Kehitystehtävät ovat pääosin samoja, mutta niiden tapahtuma-aika saattaa vaihdella hyvinkin paljon. Vain ensimmäisen vaiheen tehtävät on pakko suorittaa tiettynä aikana, kun taas toisen vaiheen tehtävien suoritukseen voi mennä loppuikä.
Kehitystehtävien läpikäyminen ei ole kaavamaista. Jos jokin kehitystehtävä jää suorittamatta tai se suoritetaan huomattavan myöhään, ihminen kokee usein huonommuuden tunteita. Lisäksi suorittamatta jäänyt kehitystehtävä voi vaikeuttaa huomattavasti seuraavista kehitystehtävistä selviytymistä. Joskus kehitystehtävän joutuu käymään uudelleen läpi myöhemmässä vaiheessa.
Kehitystehtävät ikäkausittain

Vauvaiän ja pikkulapsen kehitystehtävät (0-2 vuotta)
perusturvallisuuden saavuttaminen
alkeellisen ruumiinkuvan muodostaminen
kävelyn ja puheen opettelu
selviäminen erotilanteista
Leikki-iän (2-6 vuotta) ja varhaisen kouluiän (6-12 vuotta) kehitystehtävät
minäkäsityksen kehittyminen
itsearvostuksen eli itsetunnon kehittyminen
oman sukupuoliroolin oppiminen
omantunnon kehittyminen
moraalin ja arvojen kehittyminen
oppiminen toimimaan ikätovereiden kanssa
työperiaatteen oppiminen
maskuliinisen tai feminiinisen sosiaalisen roolin oppiminen
Nuoruuden kehitystehtävät: (12-18v.)
Uuden kypsemmän kuvan muodostaminen itsestä
Henkilökohtaisen ja sosiaalisen identiteetin yhteensovittaminen
Oman sukupuolen ymmärrys ja hyväksyminen
Sosiaalisen roolin saavuttaminen omassa sukupuolessa
Fyysisen kehityksensä hyväksyminen
Emotionaalisen itsenäisyyden saavuttaminen (vanhemmistaan ja muista ihmisistä)
Mahdolliseen seurusteluun, avioon ja perhe-elämään valmistautuminen
Oman maailmankuvan, ideologian ja moraalikäsityksen kehittäminen
Sosiaalisesti vastuullisen toimintatavan saavuttaminen
Varhaisaikuisuuden kehitystehtävät: (18-30v.)
Kodin hoitaminen
Työelämään siirtyminen
Vastuun ottaminen
Mahdollisen puolison valinta
Mahdollinen yhteiselon opettelu
Mahdollisen perheen perustaminen
Vertaisryhmän ja ystävien hankkiminen
Myöhäisaikuisuuden kehitystehtävät (30-60v.)
Aikuisen sosiaalisen vastuun saavuttaminen
Ammatillinen tyytyväisyys saavuttaminen ja ylläpitäminen
Itselle mieleisten vapaa-ajan harrastuksien hankkiminen
Mahdollisen parisuhteen hankkiminen
Mahdollisten teini-ikäisten lasten tasapainoisiksi ja vastuullisiksi aikuisiksi kasvun tukeminen
Iästä johtuviin fysiologisten muutoksiin mukautuminen ja hyväksyminen
Vanhempien ikääntymiseen mukautuminen
Vanhuuden kehitystehtävät (60- v.)
Fyysisen voiman ja terveyden heikkenemiseen mukautuminen
Eläkkeelle jäämiseen ja väheneviin tuloihin mukautuminen
Mahdollisen puolison kuoleman hyväksyminen
Erilaisiin rooleihin joustavasti mukautuminen
Kritiikkiä

Teoria on osin erittäin vaikeasti testattava ja todistettava.[lähde? ]kenen mukaan?
Kiinteistötietojärjestelmä

Kiinteistötietojärjestelmä (KTJ) on digitaalinen tietopankki, josta saa kiinteistörekisterin ja -rekisterikartan sekä lainhuuto- ja kiinnitysrekisterin tiedot koko maasta. Kiinteistötietojärjestelmästä selviävät kiinteistöt ja niiden omistus. Rekisterit ovat julkisia ja ne kattavat koko Suomen.
Kiinteistötietojärjestelmään kuuluu kiinteistörekisteri sekä lainhuuto- ja kiinnitysrekisteri.
Aiheesta muualla

Kiinteistötietojärjestelmästä Maanmittauslaitoksen sivuilla
Laki kiinteistötietojärjestelmästä ja siitä tuotettavasta tietopalvelusta, Finlex
Kii-luokka

| Kii-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  42 600 t (standardi) 48 500 t (kuormattu)
Pituus:  252 m
Leveys:  31 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  131 200 shp
Nopeus:  30 solmua
Aseistus
Meritorjunta:  10 × 410 mm/45 tykkiä kaksoistorneissa 16 × yksiputkista 140 mm/50 tykkiä 8 × 610 mm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  4 × 4,7″ ilmatorjuntatykkiä
Kii-luokan (jap. 紀伊型戦艦, Kii-gata senkan) piti olla keisarillisen Japanin laivaston neljän nopean taistelulaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Luokan alusten suunnittelussa voidaan havaita laivastoesikunnan päätös yhdistää taistelulaivojen ja taisteluristeilijöiden ominaisuudet. Luokka oli luokiteltu yksinkertaisesti nopeiksi taistelulaivoiksi. Luokan suunnitteli Y. Hiraga. Alukset perustuivat Amagi-luokan taisteluristeilijöihin kuitenkin hieman paksummalla panssarivyöllä ja kannella varustettuna. Kansi oli 4,675 eikä 3,75 tuumaa paksu. Kaksi ensimmäistä alusta tilattiin 12. lokakuuta 1921. Kaikki luokan alukset peruutettiin Washingtonin laivastosopimuksen nojalla.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | suunniteltu valmistuminen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kii | Kuren laivastontelakka | - | - | marraskuu 1923 | rakennustyöt keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 peruutettu 14. huhtikuuta 1924 |
| Owari | Yokosukan laivastontelakka | - | - | - | rakennustyöt keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 peruutettu 14. huhtikuuta 1924 |
| Numero 11 | Kawasaki, Kōbe | - | - | - | peruutettu 19. marraskuuta 1923 |
| Numero 12 | Mitsubishi, Nagasaki | - | - | - | peruutettu 19. marraskuuta 1923 |
Kiripi Katembo

Kiripi Katembo Siku (1979 Goma – 5. elokuuta 2015 Kinshasa) oli kinshasankongolainen valokuvaaja.
Katembo opiskeli Kinshasan Académie des Beaux-Artsissa. Hän työskenteli alun perin taidemaalarina ja videotaiteilijana. Valokuvillaan Katembo ilmaisi suhdettaan Kinshasan urbaaniin ympäristöön. Hänen ensimmäinen valokuvasarjansa oli Un regard, jonka tekemisen hän aloitti vuonna 2008 ja jota esiteltiin Kinshasassa sekä Lubumbashin biennaalissa. Katembolle myönnettiin vuonna 2011 Fondation Blachèren palkinto. Hänen valokuviaan on ollut esillä muun muassa Venetsian biennaalissa, Berliinin elokuvajuhlilla, Rencontres d’Arlesissa ja Rencontres de Bamakossa. Vuonna 2013 hän kuvitti Avignonin festivaalin julisteen.
Katembo teki myös dokumenttielokuvia. Hän perusti Kinshasan Yango-biennaalin, Yabela-nimisen valokuva- ja videotaiteilijakollektiivin sekä Mototu-nimisen elokuvayhtiön. Katembo kuoli vuonna 2015 aivo-oireiseen malariaan.
Karri Kuuttila

| Karri Kuuttila |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1987
Kansalaisuus:   Suomi
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  201 cm
Paino:  143 kg
Pelipaikka:  hyökkäyksen linjamies
Seura
Seura:  Helsinki Wolverines
Sarja:  Vaahteraliiga
Pelaajaura
Seurat:  Lock Havenin yliopisto St. Louis Rams Maryland Blizzard Turku Trojans
Pääsarjaura:  2012–
Karri Kuuttila (synt. 29. joulukuuta 1987) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on yksi harvoista suomalaisista, joka on päässyt NFL-joukkueen harjoitusleirille. Kuuttila pelaa Vaahteraliiga-seura Helsinki Wolverinesissa. Pelipaikaltaan hän on hyökkäyksen linjamies.
Pelaajaura

Kuuttila pelasi nuoruudessa koripalloa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin kun hän oli 17-vuotias. High schoolissa Kuuttila pelasi koripalloa ja harrasti yleisurheilua, ja hänen kaverinsa houkuttelivat hänet kokeilemaan amerikkalaista jalkapalloa. Kuuttila kävi Lock Havenin yliopiston avoimessa harjoitustilaisuudessa, jossa hänet huomattiin ja hänelle tarjottiin stipendi yliopistoon.
Kuuttilasta tuli hyökkäyksen linjamies. Hän harjoitteli pelipaikkaa yhden kesän ennen opintojen alkua, mutta onnistui saamaan pelipaikan Lock Havenin kokoonpanosta. Kuuttila pelasi neljä kautta yliopistojoukkueen vasempana tacklena ja NFL:n kykyjenetsijät arvioivat hänet maan 50 parhaimman uloimman linjamiehen joukkoon. Kuuttilaa ei kuitenkaan varattu NFL:n varaustilaisuudessa, mutta hän teki kesällä 2011 sopimuksen St. Louis Ramsin kanssa. Kuuttila osallistui Ramsin harjoitusleirille, mutta hänet leikattiin kokoonpanosta kolmen viikon jälkeen.
Kuuttila pelasi syksyn 2011 puoliammattilaisena Maryland Blizzard -joukkueessa. Hän palasi loppuvuodesta Suomeen ja teki sopimuksen Helsinki Wolverinesin kanssa. Wolverines pelasi Vaahteraliigan finaalissa 2012 häviten sen Helsinki Roostersille. Kaudella 2013 Wolverines hävisi finaalin toistamiseen Roostersille. Kuuttila siirtyi kaudeksi 2014 Turku Trojansiin, ja hänen kolmas kautensa Vaahteraliigassa päättyi jälleen finaalitappioon Roostersia vastaan.
Kauden 2016 jälkeen Kuuttila lopetti pelaajauransa ja marraskuussa hänet nimitettiin Turku Trojansin päävalmentajaksi kaudelle 2017. Peliuran lopetus jäi vain yhden kauden mittaiseksi. Vuonna 2018 Kuuttila teki sopimuksen Helsinki Wolverinesin kanssa.
Aiheesta muualla

Karri Kuuttila: NFL-leiri vastaa Broadway castingia (Arkistoitu – Internet Archive) Ruutu.fi
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karri Kuuttila Wikimedia Commonsissa
Kihlanki

Kihlanki on pieni Muonion kunnassa Muonionjoen varressa sijaitseva noin kolmenkymmenen asukkaan kylä Kolarin kylältä noin 35 kilometriä Muonioon päin. Itse Muonion kirkonkylälle on matkaa noin 45 kilometriä.

Muonio
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Kangosjärvi · Kerässieppi · Kihlanki · Kirkonkylä · Kotimaa · Kätkäsuvanto · Liepimä · Särkijärvi · Ylimuonio · Muonion järvialue
Nähtävyydet:  Keimiöniemen kalapirtit · Kirkko · Pakasaivo · Pallas-Yllästunturin kansallispuisto · Äkäsmylly · Äkäsaivo
Tunturit ja vesistöt:  Jerisjärvi · Muonionjoki · Olostunturi · Pallastunturi
Kallenaution kestikievari

| Kallenaution kestikievari |
| --- | --- |
 Kallenaution rakennuksia vuonna 2011.
Tyyppi:  Erikoismuseo
Sijainti:  Kallenautiontie 327, Juupajoki
Perustettu:  1958
Ylläpitäjä:  Juupajoki-seura
Kotisivut:  kallenautio.com
Koordinaatit:  61°50′3″N, 24°16′55.88″E
 fiKallenaution kestikievari 
    
Kallenaution kestikievari on Pirkanmaalla Juupajoen Hyytiälässä kantatie 66:n varrella sijaitseva kestikievarimuseo. Kallenaution rakennukset on sijoitettu perinteisen umpipihan muotoon ja ne sijaitsevat alkuperäisillä paikoillaan. Osa rakennuksista on peräisin 1700-luvulta, mutta kestikievarin nykyinen ulkoasu on pääosin muotoutunut 1800-luvulla. Kallenaution kestikievarin tilalla oli peltopinta-alaa 12 tynnyrinalaa, ja niityt tuottivat 30 heinäkuormaa vuosittain.
Rakennukset

Päärakennuksena oli 1800-luvulla kahdeksankymmenen neliömetrin laajuinen pirtti, jossa keskellä oli eteinen ja toisessa päässä kaksi kammaria. Pirtissä oli leivinuuni ja liesi. Toinen kammareista oli varattu kievarissa yöpyvien matkustajien käyttöön.
Pihan toisella puolella on pakaritupa, jonka yhteydessä oli myös hollitupa.
Ratasliiteri oli rakennettu 1778. Alueella oli aittarivi luhtineen. Lisäksi kokonaisuuteen kuuluivat sauna, talli, paja, riihi, latoja ja pienempiä rakennuksia. Rakennuksissa oli tuohikattoja, lautakattoja ja malkakattoja.
Historia

Kallenautiossa oli 1600-luvulla talo, joka autioitui. Sen asutti uudelleen Matti Yrjänänpoika 1757. Kallenaution kestikievarin pito aloitettiin 1778 ja kievari jatkoi toimintaansa vuoteen 1881. Aloite kestikievarin perustamiseksi tuli ruoveteläisiltä, joille oli tullut ylivoimaiseksi pitää yllä vilkastuneen liikenteen hollikyytejä. Kallenaution uudistalolla oli velvoite ylläpitää kahta hevosta. Sen aputiloina toimivat Aituan ja Hyytiälän uudistalot. Kallenaution kestikievarin liikenteen liittymäkohdat olivat Tapion kestikievari Ruovedellä ja Oriveden kestikievari Orivedellä. Edelliseen oli matkaa 1 3/4 peninkulmaa ja jälkimmäiseen 1/8. Juho Pietarinpoika otti vastatakseen kyydityksistä myös muiden talojen puolesta 1796–1806 saaden jokaiselta talolta kolme kappaa rukiita ja neljä leiviskää heiniä. Sen jälkeen palasi yleinen hollikyytivelvollisuus alueen taloille. Herman Kustaa osti Kallenaution 1865 perintötilaksi ja 1881 kestikievari siirtyi Aituan taloon.
Kallenautiossa alettiin pitää majataloa uudelleen 1920–1928. Kallenaution rakennuksista tehtiin kievarimuseo vuonna 1958. Kievarin rakennusten säilymiseen ja museon perustamiseen vaikutti erityisesti kirjailija ja taiteilija Heikki Asunta.
Vuonna 1955 Liisa, Pentti ja Seppo Teittinen luovuttivat Kallenaution kestikievarin rakennukset ja 50 aaria maata 1954 perustetulle Juupajoki-seuralle. Kantatie 66:n suunniteltu linjaus uhkasi Kallenaution kestikievaria, minkä vuoksi tien linjauksen muutosta kannattivat muun muassa Heikki Asunta ja Kustaa Vilkuna. Niilo Valonen laati Kallenaution kestikievarille korjaussuunnitelman, ja kunnostuksen lisäksi sinne lahjoitettiin myös kotiseutumuseoon sopivaa esineistöä.
Kantatie 66:n varrella jonkin matkan päässä Kallenaution kestikievarilta on Ruoveden puolella Ryövärinkuopan luonnonsuojelualue.
Kulttuuriympäristö

Kallenaution kestikievari on yksi Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristoistä.
Aiheesta muualla

Kallenaution kievari
Kaukokäyttölaite

Kaukokäyttölaite on laite, jolla voidaan käyttää radiota etäältä. Koska kenttäradion sijainti voidaan suuntia ja sen käyttäjää kohtaan voidaan kohdistaa tulta, on järkevää viedä kenttäradio sähkömagneettisen säteilynsä vuoksi paljastavine antenneineen etäälle, jotta mahdollinen yhteyden katkaisemiseen tähtäävä radion tuhoaminen tai tuhoamisyritys ei vahingoita radiota päivystävää käyttäjää. Hyvä etäisyys esimerkiksi epäsuoralta kranaatinheittimistön tai kenttätykistön tulelta voi olla 50 metriä.
Mikäli myös kenttäradio halutaan suojata, kaivetaan se poteroon maan sisälle suojaan epäsuoralta tulelta, mutta sateen mahdollisuuden ja epäpuhtauden vuoksi se voidaan asettaa poterossa puusta tehdylle telineelle, jolloin se ei joudu suoraan kosketukseen poteron maan kanssa. Myös käyttäjä voi olla omassa poterossaan.
Radioon kiinnitetty kaukokäyttölaite ja radiota mahdollisesti kaukokäyttävä kenttäpuhelin yhdistetään usein parikaapelilla.
Yleisesti Suomen puolustusvoimissa käytössä olevissa pataljoonaradioissa LV 217:ssä ja LV 217M:ssä kaukokäyttölaiten liitetään radioon MIL-C-55116-audioliittimen avulla.
Kehitystaloustiede

Kehitystaloustiede on taloustieteen osa-alue, joka tutkii kehitysmaiden talouksiin liittyviä erityiskysymyksiä. Sen perinteisiä tutkimusteemoja ovat muun muassa talouskasvu, talouden rakennemuutos, köyhyyden vähentäminen, väestön kasvuun liittyvät kysymykset, epätasaarvokysymykset, maaseudun kehitysongelmat, globaali ympäristökriisi sekä kansantalouksien velkaongelmat.
Kehitystaloustieteellinen tutkimus jakaantuu mikrotaloustieteen ja makrotaloustieteen haaraan. Kehitystalouden mikrotaloustiede käsittelee yksilön, kotitalouden, yrityksen tai markkinoiden toimintaa köyhissä maissa. Esimerkkejä kehityksen mikrotaloustieteen kysymyksistä ovat lasten aliravitsemuksen vaikutus aikuisiän köyhyteen, maan omistusoikeuksien vaikutus investointeihin ja sosiaalisten turvaverkkojärjestelmien merkitys ruokaturvaan. Kehitystalouden makrotaloustiede sen sijaan käsittelee kehityskysymyksiä koko kansantalouden näkökulmasta. Esimerkkejä kehityksen makrotaloustieteen kysymyksistä ovat tutkimus kehitysavun vaikutuksesta talouskasvuun, ja talouskasvun vaikutuksesta köyhyyteen sekä kansainvälisen kaupan tulonjakovaikutukset kehittyvissä maissa. Molemmissa haaroissa harjoitetaan sekä empiiristä että teoreettista tutkimusta.
Kehitystaloustiede Suomessa

Kehitystaloustieteeseen erikoistunut, YK:n yliopiston World Institute for Development Economics Research, UNU-WIDER -tutkimuslaitos on toiminut Suomessa vuodesta 1985 asti. Tästä huolimatta suomalaisten yliopistotutkijoiden keskuudessa kehitystaloustieteen tutkimus on ollut vähäistä. Kenties kansainvälisesti tunnetuin suomalainen kehitystaloustieteilijä on Maailmanpankissa työskennellyt Ritva Reinikka.
Tunnettuja kehitystaloustieteilijöitä

Daron Acemoğlu
Abhijit Banerjee
Pranab Bardhan
Kaushik Basu
Anne Case
Paul Collier
Angus Deaton
Stefan Dercon
Esther Duflo
William Easterly
Oded Galor
John Hoddinott
Dean Karlan
Michael Kremer
Pinelopi Koujianou Goldberg
Justin Yifu Lin
Arthur Lewis
Raúl Prebisch
Lant Pritchett
Martin Ravallion
Ritva Reinikka
Dani Rodrik
Mark Rosenzweig
Walt Rostow
Jeffrey Sachs
Amartya Sen
Hans Singer
Hernando de Soto Polar
Frances Stewart
Joseph Stiglitz
Jakob Svensson
Finn Tarp
Erik Thorbecke
Michael Todaro
Robert M. Townsend
Muhammad Yunus
Kirjallisuutta

Debraj Ray: Development Economics.  Princeton University Press, 1998.  ISBN 9780691017068.
Christopher Udry Pranab Bardhan: Development Microeconomics.  Oxford University Press, 1999.  ISBN 0198773706.
William R. Easterly: The Elusive Quest for Growth: Economists' Adventures and Misadventures in the Tropics.  MIT Press, 2001.  ISBN 9780262050654.
Daryl Collins, Jonathan Morduch, Stuart Rutherford,  Orlanda Ruthven: Portfolios of the Poor: How the World's Poor Live on $2 a Day.  Princeton University Press, 2010.  ISBN 9780691148199.
Abhijit V. Banerjee and Esther Duflo: Poor Economics: A Radical Rethinking of the Way to Fight Global Poverty.  PublicAffairs, 2011.  ISBN 9781586487980.
Daron Acemoglu, James A. Robinson: Why Nations Fail: The Origins of Power, Prosperity, and Poverty.  Crown Publishing Group, 2012.  ISBN 0307719219.
Angus Deaton: The Great Escape: Health, Wealth, and the Origins of Inequality.  Priceton University Press, 2013.  ISBN 9780691153544.
Pierre-Richard Agénor & Peter J. Montiel: Development Macroeconomics - 4th Edition.  Princeton University Press, 2015.  ISBN 9780691165394.
Martin Ravallion: The Economics of Poverty: History, Measurement, and Policy.  Oxford University Press, 2016.  ISBN 9780190212773.
Kirjallisuusvuosi 1801

Kirjallisuusvuosi 1801 käsittelee vuoden 1801 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.