stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Max Johanson
Veemax kilpa-auto

Formula Vee perustuu VW:n tekniikkaan ja Max Johanson aloitti Veemax kilpa-auton suunnittelun vuonna 1965 ja ensimmäinen Veemax valmistui samana vuonna. Alusta alkaen Veemax oli kilpailukykyinen ulkomaisten tehdastalli-autojen kanssa. Vuonna 1970 tulivat säännöt Super Vee-luokkaan, johon Max Johanson keskittyi perustaen suunnittelufirman Racing Design Oy. Johansonin Super Veet voittivat v.1971 kaksi Euroopan mestaruus-osakilpailua. Varsinainen menestys alkoi vuonna 1975, kun saatiin itsekantavakorinen edistyksellinen Veemax MkVII. Seuraavalla kaudella (1976) Mika Arpiainen voitti sekä Euroopan-mestaruuden että Castrol GTX -cupin ja Veemax voitti valmistajien mestaruuden. Vuosi 1976 oli Veemaxin ylivoiman osoitusta kun sillä voitettiin 10 kisaa 13 kisasta ja Veemaxeja saatiin myytyä huomattavasti ulkomaille.
Max Johanson vetäytyi kilpa-autoilusta 1980.
Muuta

Max Johanson oli ensimmäinen suomalainen teollinen kilpa-autovalmistaja, jonka autoilla ovat kilpailleet mm. Keke Rosberg, Henri Toivonen ja Mikko Kozarowitzky.
Autourheilu-uran jälkeen Max Johanson perusti satamalogistiikka yrityksen Johanson Intermodal Oy:n.
Perhe

Max Johansonin puoliso oli maisteri Ninni o.s. Willberg (s. 2. toukokuuta 1942 Hamina) ja heillä oli kaksi poikaa, Thomas Johanson (s. 3. kesäkuuta 1969 Helsinki) ja Andreas Johanson.
María Guadalupe González

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  María Guadalupe González ja Rion 2016 olympiamitali. |  María Guadalupe González ja Rion 2016 olympiamitali. |  María Guadalupe González ja Rion 2016 olympiamitali. |  |
Maa:   Meksiko
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 20 km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2017 | 20 km kävely |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Toronto 2015 | 20 km kävely |  |
María Guadalupe ”Lupita” González Romero (s. 9. tammikuuta 1989 Tlalnepantla de Baz, Estado de México) on meksikolainen kilpakävelyn olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 162 cm.
González saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.28.37. Hän hävisi kultaa voittaneelle Liu Hongille kaksi sekuntia. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 González saavutti samalla matkalla niin ikään hopeaa (ajalla 1.26.19) sekunnin Yang Jiayulle hävinneenä
González käveli 20 kilometrin kävelyn Keski- ja Pohjois-Amerikan ennätyksen 1.26.17 voittaessaan MM-joukkuekilpailun henkilökohtaisen kilpailun Roomassa 2016. Hän voitti 20 kilometrin kävelyn Pan-Amerikan kisoissa 2015 ajalla 1.29.24 ja 10 kilometrin kävelyn Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2013. González voitti 20 kilometrin henkilökohtaisen kilpailun myös vuoden 2018 MM-joukkuekilpailussa.
González jäi lokakuussa 2018 kiinni trenloboni-nimisen anabolisen steroidin käyttämisestä. Hän sai neljän vuoden kilpailukiellon. González väitti steroidin olevan peräisin syömästään punaisesta lihasta ja valitti tuomiostaan urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen ja piti kilpailukiellon voimassa. González myönsi valehdelleensa dopingtutkinnassa ja toimittaneensa väärennettyjä dokumentteja. Tämän vuoksi heinäkuussa 2021 hänen kilpailukieltoaan jatkettiin neljällä vuodella dopingtutkinnan peukaloimisesta.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 10 000 m kävely | 48.38,86 | Zapopan | 21. kesäkuuta 2013 |
| 10 km kävely | 47.49 | Morelia | 7. heinäkuuta 2013 |
| 20 km kävely | 1.26.17 | Rooma | 7. toukokuuta 2016 |
Meritxell Serret

Meritxell Serret
Meritxell Serret i Aleu (s. 1975 Vallfogona de Balaguer) on katalonialainen poliitikko. Hän edustaa Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa ja toimi Katalonian aluehallinnon maatalousministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Serret lähti Puigdemontin ja kolmen muun ministerin (Antoni Comín, Lluís Puig ja Clara Ponsatí) kanssa Belgiaan maanpakoon Espanjan nostettua kansanäänestyksen järjestämisen takia heitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanja antoi heistä myös eurooppalaisen pidätysmääräyksen, mutta perui sen myöhemmin 5. joulukuuta 2017.
Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 yhä maanpaossa ollut Serret valittiin uudelleen parlamenttiin. Hän kuitenkin ilmoitti 28. tammikuuta 2018 samaan aikaan Ponsatín ja Puigin kanssa luopuvansa parlamenttipaikastaan varmistaakseen pääministeriäänestyksessä itsenäisyysmielisen enemmistön, sillä Espanjan korkein oikeus oli torpannut maanpaossa olevilta edustajilta oikeuden valtuuttaa toisen edustajan äänestämään istunnossa puolestaan.
Serretin kohdalla kapinasyytettä (kat. rebel·lió) lievennettiin maaliskuussa 2018 syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (kat. desobediència) ja "julkisten varojen väärinkäytöstä" (kat. malversació). Espanja uusi 23. maaliskuuta 2018 aiemmin jäädytetyn eurooppalaisen pidätysmääräyksen Puigdemontista ja useasta muusta maanpaossa olevasta katalaanipoliitikosta, mukaan luettuna Serret, joka ilmoittautui itse poliisille Belgiassa 5. huhtikuuta 2018 yhdessä muitten Belgiassa yhä olleitten eli Comínin ja Puigin kanssa. Heitä ei kuitenkaan pidätetty ja he saivat odottaa Espanjan vaatiman luovutuksen oikeuskäsittelyä Belgiassa vapaana. Heille ei myöskään määrätty takuita, eikä passeja takavarikoitu, vaikka heiltä kiellettiinkin Belgiasta poistuminen. 16. toukokuuta 2018 Belgian oikeus ilmoitti, että Serretiä, Comínia ja Puigia ei luovuteta Espanjaan.
Mattias Öhlund

| Mattias Öhlund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1976 (ikä 48) Piitime, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lightning Lund
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  102 kg
Sarja:  NHL
Pelinumero:  5
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2011
Aik. seurat:  Piteå HC (Allsvenskan),   Luleå HF (Elitserien),   Vancouver Canucks (NHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)
NHL-varaus:  13. varaus, 1994 Vancouver Canucks
Mattias Öhlund (s. 9. syyskuuta 1976 Piitime, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Öhlund oli pelipaikaltaan puolustaja.
Öhlund on voittanut urallaan olympiakultaa, useita MM-mitaleita ja Ruotsin-mestaruuden. Hän edusti NHL:ssä Vancouver Canucksia 11 kauden ajan. Öhlund nousi Vancouverissa ennen siirtymistään Tampa Bayhyn seurahistorian eniten maaleja ja pisteitä tehneeksi puolustajaksi.
Ura > Seurajoukkueissa

Öhlund pelasi ensimmäiset miesten ottelut Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa kotikaupunkinsa Piitimen joukkueessa Piteå HC. Sieltä hän siirtyi 1994 Elitserieniin Luulajan riveihin. Vancouver Canucks varasi 18-vuotiaan Öhlundin 1994 ensimmäisellä kierroksella 13. varauksena. Luulajassa Öhlund pelasi lopulta kolme kautta. Kaudella 1995–1996 hän oli voittamassa Elitserienin mestaruutta ja seuraavallakin kaudella Luleå sijoittui hopealle.
Vancouveriin Öhlund siirtyi kaudeksi 1997–1998. Vancouver oli jo menettää Öhlundin pelaajaoikeudet, kun joukkue ei ollut päässyt puolustajan kanssa yhteisymmärrykseen sopimuksesta. Vancouverin toimitusjohtaja Pat Quinn joutui lopulta tarjoamaan neljän vuoden sopimuksen Öhlundille, kun Toronto Maple Leafs oli tehnyt sopimustarjouksen Öhlundille. Tulokaskausi meni häneltä onnistuneesti ja kauden päätteeksi Öhlund sijoittui Calder Trophy -äänestyksessä toiseksi Sergei Samsonovin jälkeen.
Öhlund loukaantui vakavasti kauden 1999–2000 harjoitusotteluissa. Hän sai kiekon silmäänsä, mikä vaaransi koko uran. Hän palasi Vancouverin kokoonpanoon kuitenkin vielä saman kauden aikana tammikuussa 2000. Öhlund oli myös seuraavalla kaudella sivussa 17 ottelusta, kun hänen silmäänsä jouduttiin leikkaamaan uudestaan. Ennen kauden 2001–2002 alkua Öhlund solmi Vancouverin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Öhlundista kehittyi Vancouverin luottopuolustajia, ja hän saikin runsaasti peliaikaa. Työsulkukauden jälkeen Vancouver teki Öhlundin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen. Kauden 2007–2008 aikana Öhlundista tuli Vancouverin seurahistorian eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän teki joulukuussa 2007 Edmonton Oilersia vastaan uransa 84:nnen maalinsa Vancouverissa ja ohitti Jyrki Lumpeen seuratilastoissa. Seuraavalla kaudella Öhlund nousi Vancouverin eniten pisteitä tehneeksi puolustajaksi. Hän teki 756 ottelussaan marraskuussa 2009 Vancouverissa 322 pisteensä ja ohitti aiemmin tilastoa johtaneet Lumpeen ja Dennis Kearnsin.
Öhlund pelasi Vancouverissa lopulta 770 runkosarjaottelua. Kesällä 2009 Tampa Bay Lightning solmi Öhlundin kanssa monivuotisen sopimuksen. Öhlund on ollut polvivaivojen vuoksi sivussa syksystä 2011 lähtien, eikä ole varmaa pystyykö hän jatkamaan pelaamista.
Ura > Maajoukkueessa

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1998 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Saksa 2001 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tšekki 1994 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 1996 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 1995 | jääkiekko |  |
Öhlund pelasi ennen NHL:ään siirtymistään kolme kertaa nuorten MM-kisoissa. Hän voitti joka kerta mitalin. Vuosina 1994 ja 1996 Ruotsi voitti hopeaa sekä vuonna 1995 pronssia. Vuoden 1996 nuorten kisoissa Öhlund valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen.
A-maajoukkueessa Öhlund pelasi ensimmäiset arvokisansa 1997, joissa Ruotsi otti hopeaa ja Öhlund valittiin turnauksen toiseen tähtikentälliseen. Tämän jälkeen Öhlund on pelannut kahdet MM-kisat (1998 ja 2001) ja kolmet olympialaiset (1998, 2002 ja 2006). Torinossa 2006 Ruotsi voitti olympiakultaa. Öhlund edusti Ruotsia myös World Cupissa 2004.
Pelityyli

Öhlund on yksi NHL:n parhaista puolustajista ja on erittäin vahva fyysisellä puolella sekä puolustustaidossa. Öhlund on myös hyvä hyökkäyspäässä, mutta hyökkäysominaisuudet jäävät usein puolustuspelin varjoon. Öhlund omaa myös loistavan pelisilmän ja hyvät ja tarkat avaukset. Heikkoutena voidaan pitää turhia jäähyjä.
Saavutukset > Joukkuekohtaiset

Elitserienin mestaruus 1996
MM-hopeaa 1997
MM-kultaa 1998
MM-pronssia 2001
Olympiakultaa 2006
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Toinen sija Calder Trophy äänestyksessä 1997
NHL All Rookie Team 1998
Babe Patt Trophy (Canuksin paras puolustaja) 1998, 2000, 2004, 2006
NHL:n tähdistöottelu 1999
Öhlund Vancouverissa lokakuussa 2005.
Melrose (täsmennyssivu)

Melrose voi tarkoittaa:
Melrose, suomalainen yhtye
Melrose, omenalajike
Melrose Place, yhdysvaltalainen televisiosarja.
Patrick Melrose, brittiläis-yhdysvaltalainen television minisarja
Paikkoja

Melrose, Australia
Melrose, Skotlanti
Melrose, Yhdysvaltojen Iowa
Melrose, Yhdysvaltojen Massachusetts
Melrose, Yhdysvaltojen Minnesota
Melrose, Yhdysvaltojen New Mexico
Melrose, Yhdysvaltojen Ohio
Melrose, Yhdysvaltojen Wisconsin.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Melrose”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Media Group Ukraine

| Media Group Ukraine |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  holdingyhtiö
Kotipaikka:  vul. Žyljanska 75а, 04070 Kiova, Ukraina (operatiiviset toiminnot muualla) 
Toiminta-alue:   Ukraina, koko maailma
Toimiala:  Viestintä (media-alan holidingyhtiö)
Tuotteet:  televisiotuotanto ja -lähetykset, multimedia, tuotantoyhtiö, sanoma- ja aikakauslehdet
Emoyhtiö:  System Capital Management Group
Omistaja:  emoyhtiön kuuluu oligarkki Rinat Ah’metovin valtapiiriin
Kotisivu:  mgukraine.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Media Group Ukraine (ukr. Медіа Група Україна, Media Grupa Ukrajina) on yksityinen ukrainalainen media-alan holdingyhtiö. Yhtiö on kotoisin Kiovasta. Media Group Ukraine muodostaa osan paljon laajempaa holdingyhtiömuotoista, Itä-Ukrainan Donetskissa kotipaikkaansa pitävää System Capital Management yritysrypästä. Tämän emoyhtiön taustalta löytyy Ukrainan rikkaimpiin liikemiehiin kuuluva oligarkkimiljardööri Rinat Ah’metov.
Media Group Ukraine hallitsee muutamia ukrainalaisista televisiokanavista. Näistä tunnetuin on Ukrajina-kanava (ukr. Канал Україна), joka sijoittui maaliskuun 2014 katsojatilastoissa maassaan viidenneksi 7,06 prosentin katsojaosuudella.
Aiheesta muualla

Columbia Journalism Review: Meet Ukraine’s media moguls (26.3.2014) (englanniksi) (cjr.org)
Paweł Pieniążek: Ukraine: Are the oligarchs with the nation? (New Eastern Europe Online, 13.1.2014) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (neweasterneurope.eu)
Columbia Journalism Review: Ukraine’s deep-rooted media problem (12/2013) (englanniksi) (cjr.org)
Ukraine profile - Media (BBC:n maakatsaus Ukrainasta: Media) bbc.com.  2013. (englanniksi)
Media & Acquisitions (7/2013) (englanniksi) (ukrainianweek.com)
Five Ukrainian media companies included in the ranking of the largest companies on the Post-Soviet space (englanniksi) (interfax.com.ua)
IVY-maiden suurimmat mediayhtiöt (4/2013) (venäjäksi) (rating.rbc.ru)
Mary Warnock

| Mary Warnock> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1924 Winchester, Englanti
Kuollut: 20. maaliskuuta 2019 (94 vuotta)
Ammatti:  filosofi
Helen Mary Warnock, o.s. Wilson (14. huhtikuuta 1924 Winchester, Englanti – 20. maaliskuuta 2019) oli brittiläinen filosofi, joka tunnettiin erityisesti etiikan, kasvatusfilosofian ja eksistentialismin parista. Hän johti muun muassa vaikutusvaltaista komiteata, jonka suosituksesta Britanniassa luotiin vuonna 1990 hedelmöityshoitoja ja sikiötutkimusta käsittelevä laki.
Nuoruus ja opiskelu

Helen Mary Wilson syntyi Winchesterissä vuonna 1924. Hänen isänsä oli Winchester Collegen opettaja Archibald Wilson ja hänen äitinsä juutalaisen pankkiirin tytär Ethel Schuster. Mary ei tavannut ikinä isäänsä, sillä tämä kuoli ennen tyttärensä syntymää.
Wilson pääsi opiskelemaan Oxfordin yliopiston Lady Margaret Halliin. Hän jätti vuonna 1942 opintonsa väliaikaisesti ja liittyi asevoimien palvelukseen. Hän toimi sota-aikana Sherborne Schoolin opettajana. Oxfordiin hän palasi vuonna 1946. Wilson valmistui vuonna 1948, ja seuraavana vuonna hän meni naimisiin Magdalen Collegen tutkijan Geoffrey Warnockin kanssa.
Uran alku ja Sartre-tutkimus

Mary Warnock aloitti vuonna 1949 Oxfordin St Hugh’s Collegen filosofian opettajana. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1966. Oxford oli 1950- ja 1960-luvuilla maailman filosofian keskuspaikka, ja Warnockit tutustuivat muun muassa Isaiah Berliniin, Peter Strawsoniin, Stuart Hampshireen ja David Pearsiin. Filosofian maailma oli kuitenkin hyvin miehinen, eikä Mary Warnock saanut esimerkiksi osallistui Oxfordin filosofian opettajakunnan lauantaitapaamisiin.
Warnockin 1960-luvun keskeisin panos filosofian alalla liittyi Jean-Paul Sartreen, joka oli vielä tuolloin englanninkielisten filosofien keskuudessa varsin tuntematon. Warnock kirjoitti kolme teosta Sartresta ja eksistentialismista,  The Philosophy of Sartre (1963), Existentialist Ethics (1966) ja Existentialism (1970). Kahden ensimmäisen kirjansa jälkeen Warnockista tuli säännöllinen radioääni, sillä häntä kutsuttiin usein BBC Radio 3 -kanavalle kommentoimaan filosofiaa.
Komiteoita

Warnock toimi 1966–1972 Oxford High Schoolin rehtorina. Hän erosi tehtävästä, kun hänen miehensä oli valittu Oxfordin Hertford Collegen rehtoriksi. Hän kuitenkin halusi myös kirjoittaa kirjan kuvittelusta, jonka hän sai valmiiksi vuonna 1976. Vuosina 1973–1981 Warnock toimi myös Independent Broadcasting Authorityssä ja kirjoitti 1970-luvun lopulla kolme kirjaa koulutuksesta. Warnock valittiin vuonna 1974 erityisopetusta tutkineen komitean johtoon. Komitea julkaisi vuonna 1978 ensimmäisen ”Warnock-raportin”, joka muun muassa ehdotti, että erityislapset tulisi sijoittaa samoihin kouluihin kuin muutkin lapset.
Vuonna 1982 perustettiin komitea tutkimaan ihmisen hedelmöittämistä ja embryologiaa. Komitea oli seurausta parlamentin ja yleisön vaatimuksesta muuttaa lakeja uusien hedelmöityshoitotapojen valvomiseksi. Warnock valittiin komitean johtoon. Warnock otti pragmaattisen lähestymistavan, sillä jonkinlaista sääntelyä sikiökokeille joka tapauksessa tarvitaan, vaikka filosofiset, uskonnolliset ja bioeettiset moraaliargmentit eivät välttämättä tuottaisi kaikkien hyväksymää lopputulosta. Siksi Warnock lähestyi ongelmaa moraalipäättelyn kautta. Hän ehdotti ratkaisuksi melko tiukkoja rajoja varsin suurta alan seurantaa, jotta hedelmöityshoitoja ja sikiötutkimusta voitaisiin edellene jatkaa. Komitea tuotti lopputuloksena vuonna 1984 julkaistun vaikutusvaltaisen raportin A Question of Life: The Warnock Report on Human Fertilisation and Embryology. Sen suositukset johtivat vuonna 1990 säädettyyn lakiin.
Suurimmaksi osaksi komiteatyönsä ansiosta Warnockista tuli vuonna 1984 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentaja, ja seuraavana vuonna hän sai elinikäisen eli periytymättömän päärin arvon. Hän oli vuosina 1985–2015 Britannian ylähuoneen riippumattomana jäsenenä.
Viimeiset vuodet

Warnockit muuttivat 1990-luvulla Marlboroughin lähellä olevaan kylään, missä he muun muassa pystyivät keskittymään puutarhanhoitoon. Mary Warnock ei kuitenkaan jättänyt kirjoitusuraansa ja toimi myös useissa koulutus- ja lääketeteen etiikan komiteioissa. Hän julkaisi teokset The Uses of Philosophy (1992), Imagination and Time (1994) ja An Intelligent Person’s Guide to Ethics (1998). Warnockin viimeinen teos oli vuonna 2015 julkaistu  A Critical Reflection on Ownership.
Geoffrey ja Mary Warnock olivat naimisissa Geoffreyn kuolemaan 1995 asti. Heille syntyi liitostansa viisi lasta. Mary Warnock kuoli 94-vuotiaana vuonna 2019.
Mels

Mels (ven. Мэлс) on miehen etunimi, jota annettiin lapsille eri puolilla Neuvostoliittoa. Se on kirjainlyhenne kommunismin oppi-isien sukunimistä: Marx, Engels, Lenin ja Stalin.
Tunnettuja Melsejä

Mels Hamzajevitš Eleusizov, kazakstanilainen poliitikko ja ympäristöaktivisti
Mark Allen

| Mark Allen |
| --- | --- |
 Mark Allen vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1986 (ikä 38) Antrim, Pohjois-Irlanti
Kansalaisuus:   Pohjois-Irlanti
Snookerpelaaja
Lempinimi:  The Pistol
Ammattilaisena:  2005–
Ranking:  3 (1.10.2023)
Korkein ranking:  3.
Palkintorahat:  £4 328 190
Korkein breikki:  147 (3 kpl)
Sadan breikit:  575
Turnausvoitot
Ranking-turnaukset:  9
Pienet ranking-turnaukset:  5
Rankingittomat turnaukset:  3
Mark Allen (s. 22. helmikuuta 1986), lempinimeltään "The Pistol", on pohjoisirlantilainen snooker-ammattilainen, joka asuu Antrimissa. Allen on voittanut UK Championship-turnauksen vuonna 2022 ja The Mastersin vuonna 2018. Allen oli naimisissa maailman parhaana pidetyn naispuolisen snookerin pelaajan Reanne Evansin kanssa.
Ura > Lupaava nuori ja amatööriturnausten hallitsija

Mark Allen aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 ja tätä ennen hän voitti useita amatööritason turnauksia, kuten Euroopan mestaruuden ja useita Pohjois-Irlannin nuorten mestaruuksia. Jo ensimmäisellä kaudellaan 2005/2006 hän eteni pääturnaukseen Maplin UK Championship- sekä Welsh Open-turnauksissa. Ensimmäisellä kaudellaan Allen oli lähellä pääturnauspaikkaa myös maailmanmestaruusturnauksessa, mutta Andy Hicks pudotti hänet tällöin jatkosta viimeisellä karsintakierroksella. Kauden päätteeksi hän sijoittui ranking-listalla sijalle 62.
Kaudella 2006/2007 Allen jatkoi vahvaa nousua ranking-listalla ollen kauden päätteeksi jo 32 parhaan joukossa sijalla 29. Kauden päättävässä maailmanmestaruusturnauksessa Allen raivasi tiensä pääturnaustasolle jo toisella ammattilaiskaudellaan, ja voitti Crucible-teatterissa ensimmäisellä kierroksella maailmanmestari Ken Dohertyn. Toisella kierroksella kuitenkin kokenut Matthew Stevens osoittautui paremmaksi. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Allen oli 16 parhaan joukossa ranking-turnauksessa.
Ura > Top 16 pelaaja

Kausi 2007/2008 viimeistään oli läpimurtokausi Allenille. Kauden päätteeksi hän sijoittui lajin eliittiin eli 16 parhaan joukkoon ranking-listalla. Näin seuraavalla kaudella hänen ei tarvinnut pelata lainkaan karsintaotteluita. Kauden alkupuoliskolla Allen saavutti ensimmäisen ranking-turnauksen semifinaalinsa kotiturnauksessaan Northern Ireland Trophy. Matkalla semifinaaliin Allen pudotti Graeme Dottin, Ryan Dayn sekä Gerard Greenen. Semifinaalissa Fergal O'Brien kuitenkin osoittautui vahvemmaksi. Maplin UK Championship-turnauksessa Allen pudotti Stephen Hendryn edeten 16 parhaan joukkoon, ja Honghe Industrial China Open-turnauksessa Allen eteni jopa puolivälieriin häviten kuitenkin siellä Shaun Murphylle.
Ura > Turnausvoittaja

Kausi 2008/2009 käynnistyi Allenin osalta hyvin, sillä Northern Ireland Trophy-turnauksessa hän eteni puolivälieriin saakka saavuttaen näin hyvän määrän ranking-pisteitä heti kauden alussa. Shanghai Masters ja London Royal Watches Grand Prix eivät sujuneet yhtä hyvin, sillä näissä Allen hävisi jo ensimmäisen ottelunsa. Bahrain Championship-turnauksessa Allen palasi voittojen tielle, edeten aina semifinaaliin asti, jonka voitti koko turnauksen voittaja Neil Robertson erin 6-4. Kauden päätteeksi Allen nousi listalla sijalle 11. Kesällä 2009 järjestetyssä Wuxi Classicissa Allen saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa kukistaen puolustavan mestarin Ding Junhuin finaalissa puhtaasti 6-0 .
Kausi 2009-2010 sujui Allenin osalta tasaisesti, mutta ilman suurta menestystä. Kauden päätteeksi hän nousi yhden sijan listalla päätyen 10 parhaan joukkoon sijalle 10. Finaalipaikka Championship Leaguessa, jossa Marco Fu voitti erin 3-2, ei tuonut ranking-pisteitä. Kauden paras sijoitus ranking-turnauksissa oli semifinaali China Openissa, missä Ding eteni tästä ottelusta finaaliin kuitenkin vain hävitäkseen Mark Williamsille.
Allen on urallaan tienannut jo yli 4 miljoonaa puntaa palkintorahoina.
Aggressiivisuutta ja temperamenttia

Mark Allen on erittäin hyökkäävä pelaaja, eikä pelkää aloittaa lyöntisarjaa haastavalla pitkällä pussituksella. Allen on hyökkäävällä pelityylillään haastanut monta huippupelaajaa ranking-turnauksissa uransa aikana. Asiantuntijat pitävät hänen lyöntitekniikkaansa ja eritoten asentoa hieman tavallisesta poikkeavana.
Vuoden 2007 Royal London Watches Grand Prix-turnauksessa Allen aiheutti paheksuntaa lyömällä nyrkillä pöydän reunaan lyötyään mustan pallon pussiin, ja huomattuaan, että tuomari ei laittanut tätä takaisin omalle pisteelleen, koska se ei mahtunut tähän. Varsinkin vastapeluri Ken Doherty piti toimintaa epäammattimaisena ja häpeällisenä .
Turnausvoitot > Rankingturnaukset

World Grand Prix 2023
UK Championship 2022
Northern Ireland Open 2021, 2022
Scottish Open 2018
International Championship 2018
Players Championship Grand Final 2016
World Open 2012, 2013
Turnausvoitot > Pienet rankingvoitot

Bulgarian Open 2015
Paul Hunter Classic 2014
Kay Suzanne Memorial Open 2013
Ruhr Open 2013
Antwerp Open 2012
Turnausvoitot > Kutsuturnaukset

The Masters 2018
Champion of Champions 2020
Wuxi Classic 2009
Melillan lentoasema

Melillan lentoasema (esp. Aeropuerto de Melilla) (IATA: MLN, ICAO: GEML) on lentoasema, joka sijaitsee neljän kilometrin päässä Afrikan rannikolla olevasta, Espanjalle kuuluvasta Melillan kaupungista lounaaseen. Sitä käytti 447 450 matkustajaa vuonna 2022.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Europa: Málaga
Iberia Air Nostrumin operoimana: Madrid-Barajas, Málaga, Almería, Granada, Sevilla, Barcelona Kausittainen: Gran Canaria, Palma de Mallorca
Lähde: Aena. Kausittaiset kohteet kesäkauden 2023 mukaan.
Katso lähdekoodikysely ja lähteet.