stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ginger Rogers
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) – elämäkerta, elokuvat ja kuvia (englanniksi)
Ginger Rogers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ginger Rogers Elonetissä.
Ginger Rogers Allmoviessa (englanniksi)
Ginger Rogers Notable Names Databasessa (englanniksi)
Ginger Rogers TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Ginger Rogers Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Kuvia ja kirjallisuutta Ginger Rogersista (englanniksi)
Rogers elokuvassa The Thirteenth Guest (1932).
Rogers vuonna 1943
Rogers, Cary Grant ja Marilyn Monroe elokuvassa Rakas, minä nuorrun (1952).
Ginger Rogers Oscar-palkitussa roolissaan elokuvassa Kitty Foyle (1940)
Rogers elokuvan Kultakalat 1933 (1933) trailerissa
Ghaznin maakunta

| Ghaznin maakunta |
| --- | --- |

 Ghazni Afganistanin kartalla
Valtio:  Afganistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ghazni
Pinta-ala:  22 915 km²
Väkiluku (2020)  (Arvio):  1 362 504
Aikavyöhyke:  UTC+4:30
Ghaznin maakunta on  yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan itäosassa, strategisesti tärkeän Kabulin ja Kandaharin välisen maantien varrella.  Vuonna 2006 Ghaznin alueella arvioitiin elävän noin 1 626 000 asukasta. Afganistanissa ei ole vuosiin suoritettu väestönlaskentoja; vuonna 1979 asukkaita oli 646 623.  Vuonna 2020 asukkaita oli noin 1,4 miljoonaa.
Ghaznin maakunnan pääkaupunki on Ghazni. Kuivuus ja tulvat ovat heikentäneet maakunnan infrastruktuuria 2000-luvulla
Väestöstä 49% on paštuja, 46% hazaroita, 4,7% tadžikkeja ja  0,4% hinduja ja sikhejä. Uskonnoltaan paštut ja tadžikit ovat sunneja, hazarat šiioja. Vuonna 2017 arvioitiin, että 22,7 % väestöstä oli lukutaitoisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ghaznin maakunta Wikimedia Commonsissa
Afganistanin maakunnat
Badahšan
Badghis
Baghlan
Balkh
Bamiyan
Daikond
Džouzdžan
Farah
Farjab
Ghazni
Ghowr
Helmand
Herat
Kabul
Kandahar
Kapisa
Khust
Konar
Qunduz
Laghman
Logar
Nangarhar
Nimruz
Nurestan
Uruzgan
Paktia
Paktika
Panjshir
Parvan
Samangan
Sar-e Pol
Takhar
Vardak
Zabol
Good Life Recordings

Good Life Recordings on belgialainen levy-yhtiö, jossa muun muassa Avenged Sevenfold on äänittänyt esikoisalbuminsa Sounding the Seventh Trumpet.
Aiheesta muualla

Yhtiön sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Gunnar Tideström

Gunnar Tideström vuonna 1950.
Lars Gunnar Gabriel Tideström (s. 7. helmikuuta 1906, Folkärna Koppargenin lääni) oli ruotsalainen kirjallisuudentutkija ja vuosina 1948–1971 kirjallisuushistorian professori Upsalassa. Tutkimuksissaan hän sovelsi uuskritiikin periaatteita. Hän toimitti Edith Södergranin kootuista runoista laitoksen Samlade dikter.
Teoksia

Runeberg som estetiker (1941)
Edith Södergran (1949)
Dikt och bild (1965)
Ombord på aniana (1975).
H. E. J. Hårdh

Henrik Edvard Johannes (Heikki) Hårdh (22. lokakuuta 1877 Jyväskylä – 16. helmikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen lyseon ja lukion lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Hårdhin vanhemmat olivat seminaarinlehtori Johan Rafael Hårdh ja Selina Sofia Charlotta Dahlström. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1904. Hårdh teki vuosina 1899–1900 maailmanympäripurjehduksen Orient-laivalla tutkien matkansa aikana eteläisen pallonpuoliskon tähtitaivasta. Hårdh opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä Göttingenissä 1908 ja 1912 ja hän teki vuonna 1912 kasvatusopillisen opintomatkan Saksaan ja Ranskaan.
Hårdh oli matematiikan ja luonnonopin lehtorina jatkoluokilla Turussa Heurlinin tyttökoulussa sekä Turun ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1904–1910, matemaattisten aineiden lehtorina Kuopion lyseossa 1909–1923 ja matematiikan ja luonnonopin vanhempana Helsingin tyttölukiossa 1923–1944. Hän oli Helsingin tyttölukion vararehtorina 1927–1932. Lisäksi Hårdh toimi matemaattisten aineiden v.t. yliopettajana Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa 1927–1929 sekä opetti matemaattisia aineita Helsingin II suomalaisessa tyttökoulussa ja Helsingin suomalaisessa lyseossa ja kasvatusopin historiaa Ebeneser-kodin seminaarissa. Hårdh osallistui Suomen sisällissotaan lääkintämiehenä.
Hårdh julkaisi tutkielmia Suomen Tiedeseuran julkaisuissa. Hän teki yhdessä rehtori Laurin Zilliacuksen kanssa fysiikan ja tähtitieteen oppikirjan. Hårdh oli jäsenenä useissa ulkomaisissa tieteellisissä seuroissa.
Hårdh oli naimisissa vuodesta 1916 lastentarhanopettaja Ester Lovisa Zidbäckin (1890–1949) kanssa. Heidän poikansa oli kasvipatologi ja professori J. E. (Hannu) Hårdh.
Julkaisuja

Einige Radianten der südlichen Halbkugel
Sternschuppen-Beobachtune, en in Port Adelaide
Les perséides en 1913
Die Bahnelemente der Kometen in Bezug auf die unveränderliche Eben
Fysiikka ja tähtitiede: keskikouluja ja seminaareja varten; tekijät Laurin Zilliacus ja H. E. J. Hårdh. Otava 1932
Suomennoksia

Nimellä Heikki Hårdh:
Agnes Giberne : Aurinko, kuu ja tähdet: maailmankaikkeuden tarina; esipuheella varustanut C. Pritchard ; englanninkielestä suom. Heikki Hårdh. WSOY 1921 (alkuteos Sun, moon and stars)
Good Karma

| Good Karma Roxette |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2015 – maaliskuu 2016
 Julkaistu: 3. kesäkuuta 2016
 Tuottaja(t): Christoffer Lundquist, Clarence Öfwerman, Per Gessle, Addeboy vs. Cliff
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 38.09
 Levy-yhtiö: Roxette Recordings, Parlophone
Listasijoitukset
  20.
Roxetten muut julkaisut
| The RoxBox! 2015 | Good Karma 2016 |   |
Singlet albumilta Good Karma
 ”It Just Happens” Julkaistu: 8. huhtikuuta 2016  ”Some Other Summer” Julkaistu: 17. kesäkuuta 2016  ”Why Don’t You Bring Me Flowers?” Julkaistu: 4. marraskuuta 2016
Good Karma on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten albumi. Se julkaistiin 3. kesäkuuta 2016.
Kappaleet

Why Dontcha? – 2.46
I Just Happens – 3.46
Good Karma – 3.19
This One – 3.12
You Make it Sounds So Simple – 3.42
From a Distance – 3.31
Some Other Summer – 3.09
Why Don’t You Bring Me Flowers? – 3.32
You Can’t Do This to Me Anymore – 3.50
20 BPM – 3.48
April Clouds – 3.30
Good Life

| ”Good Life” Kanye West |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Graduation
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2007
 Formaatti: CDS, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Kanye West, Faheem Najm, James Ingram, Quincy Jones, Aldrin Davis
 Tuottaja(t): Kanye West, DJ Toomp
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Roc-A-Fella, Def Jam
Kanye Westin muut singlet
| ”Stronger” 2007 | ”Good Life” 2007 | ”Pro Nails” 2007 |
”Good Life” on kappale Kanye Westin kolmannelta studioalbumilta Graduation. Se julkaistiin singlenä samaan aikaan albumin kanssa, 11. syyskuuta 2007. Kappaleella vierailee T-Pain. Kappale voitti parhaan rap-kappaleen Grammy-palkinnon.
Kappale

Kappale sämplää Michael Jacksonin kappaleen ”P.Y.T” outrosta löytyviä ääniä, jotka muodostavat kappaleen biitille perusasetelman jota syntentisaattorit tukevat. Kappaleen rumpujen ohjelmointiin West sai apua hip-hop-supertuottaja Timbalandilta. Kappaleen taustalla laulavat Ne-Yo ja John Legend.
Kanye West
| --- | --- |
Studioalbumit::  The College Dropout (2004)  ·  Late Registration (2005)  ·  Graduation (2007)  ·  808s & Heartbreak (2008)  ·  My Beautiful Dark Twisted Fantasy (2010)  ·  Yeezus (2013)  ·  The Life of Pablo (2016)  ·  Ye (2018)  ·  Jesus Is King (2019)  ·  Donda (2021)
Yhteistyöalbumit::  Watch the Throne (Jay-Z:n kanssa) (2011)  ·  Cruel Summer (GOOD Musicin kanssa) (2012)  ·  Kids See Ghosts (Kid Cudin kanssa) (2018)  ·  Jesus Is Born (Sunday Service Choirin kanssa) (2019)
Livealbumit::  Late Orchestration (2006)  ·  VH1 Storytellers: Kanye West (2010)
Singlet::  ”Through the Wire” (2003)  ·  ”All Falls Down” (feat. Syleena Johnson) (2004)  ·  ”Jesus Walks” (2004)  ·  ”The New Workout Plan” (2004)  ·  ”Diamonds from Sierra Leone” (2005)  ·  ”Gold Digger” (feat. Jamie Foxx) (2005)  ·  ”Heard ’Em Say” (feat. Adam Levine) (2005)  ·  ”Touch the Sky” (feat. Lupe Fiasco) (2006)  ·  ”Drive Slow” (feat. Paul Wall, GLC) (2006)  ·  ”Can’t Tell Me Nothing” (2007)  ·  ”Stronger” (2007)  ·  ”Good Life” (feat. T-Pain) (2007)  ·  ”Flashing Lights” (feat. Dwele) (2007)  ·  ”Homecoming” (feat. Chris Martin) (2008)  ·  ”Love Lockdown” (2008)  ·  ”Heartless” (2008)  ·  ”Amazing” (feat. Young Jeezy) (2009)  ·  ”Paranoid” (feat. Mr Hudson) (2009)  ·  ”Power” (2010)  ·  ”Runaway” (feat. Pusha T) (2010)  ·  ”Monster” (feat. Jay-Z, Rick Ross, Nicki Minaj, Bon Iver) (2010)  ·  ”All of the Lights” (feat. Rihanna) (2010)  ·  ”Black Skinhead” (2013)  ·  ”Bound 2” (2013)  ·  ”Famous” (2016)  ·  ”Father Stretch My Hands” (2016)  ·  ”Fade” (2016)  ·  ”Yikes” (2018)  ·  ”All Mine” (2018)  ·  ”Follow God” (2019)  ·  ”Closed on Sunday” (2019)
Gyeongsang

Gyeongsang
Gyeongsang on Korean historiallinen maakunta. Se on jaettu kahteen osaan, Pohjois-Gyeongsangiin ja Etelä-Gyeongsangiin. Maakunta muodostettiin Goryeon dynastian kaudella.
John Hillerman

| John Hillerman |
| --- | --- |
 John Hillerman näyttelijäkollega Betty Whiten kanssa vuonna 1977.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1932 Denison, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 9. marraskuuta 2017 (84 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1958–1999
Merkittävät roolit:  Jonathan Higgins (Magnum)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
John Benedict Hillerman (20. joulukuuta 1932 Denison, Texas – 9. marraskuuta 2017 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hillerman oli parhaiten tunnettu roolistaan Jonathan Quayle Higginsinä televisiosarjassa Magnum.
Ura > Alkuvaiheet

Hillerman syntyi Denisonissa, Texasissa, jossa hänen vanhempansa Leonora Joan ja Christopher Benedict Hillerman pitivät huoltoasemaa. Hillerman valmistui ensin St. Xavier Academystä ja sitten Texasin yliopiston Austinin kampukselta pääaineenaan journalismi. Vuonna 1953 hän liittyi Yhdysvaltain asevoimiin, palveli neljä vuotta ja yleni kersantiksi. Armeija-aikana hän työskenteli muutamissa teattereissa. Opiskeltuaan New Yorkissa teatterityötä hän sai kiinnityksen ohiolaiseen teatteriin 1957.
Ura > Televisio- ja elokuvaura

Elokuvadebyyttinsä Hillerman teki 1970. Hän teki pieniä rooleja muun muassa elokuvissa Viimeinen elokuva (1971), Ottaaks’ päähän? (1972), Ruoska (1973), Paperikuu (1973), Villiä hurjempi länsi (1974) ja Chinatown (1974).
Parhaiten Hillerman kuitenkin tunnetaan Jonathan Quayle Higginsinä televisiosarjasta Magnum, jota tuotettiin kahdeksan kautta vuosien 1980 ja 1988 välillä.
Muuta

Hillerman on kertonut opetelleensa Magnumissa käyttämäänsä brittiaksenttia katselemalla Laurence Olivierin elokuvia. Hänen vastanäyttelijänsä Tom Selleck kuvaili Hillermania ”Amerikan suurimmaksi partiopojaksi” (The biggest boy scout in America).
Aiheesta muualla

John Hillerman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Johan Gadolin

| Johan Gadolin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1760 Turku
Kuollut: 15. elokuuta 1852 Mynämäki
Kansalaisuus:  Ruotsi, myöhemmin Suomen suuriruhtinaskunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Uppsalan yliopisto (1781)
Väitöstyön ohjaaja:  Torbern Bergman
Instituutti:  Turun Akatemia
Tutkimusalue:  Kemia, fysiikka
Tunnetut työt:  Yttriumin löytäminen
Johan (Johannes Jacobi) Gadolin (5. kesäkuuta 1760 Turku – 15. elokuuta 1852 Mynämäki) oli suomalainen  kemisti, fyysikko, mineralogi ja professori. Gadolin löysi alkuaine yttriumin vuonna 1794, ja laajemmin hänen työnsä johti harvinaisten maa­metallien eli lantanoidien löytämiseen. Hän oli toinen kemian professori Suomessa ja häntä pidetään Suomen kemiantutkimuksen isänä. Gadolin vaikutti myös suomalaiseen teollisuuteen; hän oli mukana Suomen Talousseuran perustamisessa ja toimi siinä aktiivisesti. Seurassa Gadolin esitti muun muassa käsityö- ja manufaktuurikoulujen perustamista Suomeen. Tämä oli ensi askel teknisen opetuksen aloittamiseksi Suomessa.
Elämäkerta > Sukutausta ja nuoruus

Gadolinin äidinpuoleinen isoisä Johan Browallius oli Carolus Linnaeuksen oppilas, Ruotsin tiedeakatemian esimies (preses) ja sittemmin Turun piispa ja Turun Akatemian fysiikan ja teologian professori. Johan Gadolinin isänisä oli pappi, joka oli ottanut sukunimekseen Gadolin, joka perustuu hepreankieliseen suurta tarkoittavaan sanaan גדול (gadol). Johan Gadolinin isä Jakob Gadolin taas oli Turun Akatemian astronomian ja fysiikan professori, sittemmin teologian professori ja edelleen Turun piispa.
Elämäkerta > Opinnot ja opintomatka Eurooppaan

Johan Gadolin sai 5-vuotiaasta alkaen yksityisopetusta päivittäin kymmenen tunnin ajan. Opiskelu oli suurimmaksi osaksi ulkomuistiin opettelemista, joka oli Gadolinille kaikkein vaikeinta. Gadolin itse muisteli myöhemmin, että ”muistini ei ollut kaikkein nopein”. Yliopisto-opinnot hän aloitti 15-vuotiaana. Tuohon mennessä hän oli jo lukenut Eukleideen ja Arkhimedeen teoksia. Jakob-isä rohkaisi poikaansa opiskelemaan matematiikkaa, mutta Johan itse tunsi, että matematiikan vaatima ankara keskittyminen sai hänessä aikaan huimausta. Niinpä Gadolin päätti valita kemian opinnot, koska se oli kiinnostavampaa ja helpompi aine. Akatemiassa hän kuunteli Suomen ensimmäisen kemian professorin Pehr Adrian Gaddin luentoja sekä myös fysiikan ja kasvitieteen luentoja. Gadolin oli innokas opiskelemaan kemiaa, sillä hän luki jokaisen kemiaan liittyvän kirjan, jotka olivat hänen isänsä kirjastossa sekä ne, jotka professori Gadd lainasi hänelle.
Pian 19 täytettyään Gadolin siirtyi Uppsalan yliopistoon opiskelemaan tutkimusmenetelmiä tunnetun analyyttisen kemistin ja yliopiston johtavan kemianopettajan Torbern Bergmanin ohjauksessa. Uppsalassa hän tutustui orgaaniseen kemiaan. Hän julkaisi raudan analyysiä käsitelleen pro excertio -väitöskirjansa De analysi ferri vuonna 1781 ja pro gradu -väitöskirjan otsikolla De problemato catenario vuonna 1782 (nykyisen kaltaista väitöskirjaa ei tuolloin tunnettu). Gadolinista tuli filosofian maisteri 1782.
Gadolin palasi Turkuun vuonna 1783 ja lähti kaksi vuotta myöhemmin opintomatkalle Keski-Eurooppaan. Hän kävi Tanskassa, Saksassa, Alankomaissa sekä Isossa-Britanniassa. Lisäksi hän tutustui Göttingenin, Amsterdamin, Lontoon ja Dublinin yliopistoihin sekä kaivoksiin Saksassa, Englannissa ja Irlannissa. Gadolin osasi kirjoittaa latinaa, saksaa, venäjää, englantia, ranskaa ja ruotsia. Näin hän pystyi matkallaan tutustumaan aikansa suurimpiin kemisteihin sekä luomaan antoisia yhteyksiä tieteilijöihin. Erityisesti tutustuminen saksalaiseen Lorenz Crelliin ja brittiläiseen Adair Crawfordiin olivat hedelmällisiä. Pisimpään Gadolin viihtyi Lontoossa, jossa hän työskenteli Crawfordin ja  myös Richard Kirwanin kanssa sekä osallistui muutamiin Royal Societyn kokouksiin. Gadolin liittyi vapaamuurareihin Lontoossa.
Elämäkerta > Tutkimukset

Gadolin teki merkittäviä tutkimuksia usealla eri tieteenalalla, esimerkiksi termodynaamisten mittausten ja maametallien parissa.
Elämäkerta > Tutkimukset > Lämmön siirtymistä koskevat tutkimukset

Gadolin jatkoi skotlantilaisen kemistin ja lääkärin Joseph Blackin 1760-luvulla aloittamaa työtä, joka koski lämmön ja kemiallisten muutosten välistä yhteyttä, ja erityisesti sitä, kuinka paljon lämpöä eri aineiden lämpötilan muuttamiseen tarvitaan (ominaislämpö), sekä lämmön absorptiota olomuodonmuutosten yhteydessä (latenttilämpö). Nämä termokemian tutkimukset olivat hyvin vaativia mittaustarkkuuden kannalta. Gadolin julkaisi merkittäviä ominaislämpöä käsitteleviä tutkimuksia vuoteen 1784 asti, ja vesihöyryn latenttilämpöä koskevan tutkimuksen vuonna 1791. Hän osoitti että jään ja lumen ominaislämpökapasiteetit vastaavat toisiaan, sekä julkaisi taulukot eri aineiden ominaislämpökapasiteeteista. Yksi merkittävä seuraus Gadolinin työstä oli, että hänen kokoamiensa taulukoiden avulla oli mahdollista määrittää lämpötilan absoluuttinen nollapiste eli alin mahdollinen lämpötila.
Elämäkerta > Tutkimukset > Yttriumin löytäminen

Gadolinista tuli maailmalla tunnettu kemisti, kun hän löysi ensimmäisen niin sanotun harvinaisen maametallin. Hän sai vuonna 1792 käsiinsä Ytterbyn kylästä Tukholman saaristosta löytynyttä mustaa, raskasta mineraalia. Ennen Gadolinia samaa mineraalia olivat turhaan yrittäneet analysoida kokeneet kemistit Bengt Reinhold Geijer (1758–1815) ja Sven Rinman (1720–1792). Gadolinin huolelliset tutkimukset osoittivat, että mineraalissa oli uusi, alumiini- ja kalsiumoksidia muistuttava maametallioksidi. Se nimettiin löytöpaikan mukaan yttriaksi eli yttriumoksidiksi. Alkuaine yttriumin eristi Friedrich Wöhler vuonna 1828.
Gadolin esitti ensimmäisenä, että tinalla voi olla kaksi hapetusastetta. Vuosina 1787–1803 Gadolin julkaisi yhteensä 37 julkaisua Crellin toimittamassa Crells chemische Annalen-aikakauslehdessä. Hän muun muassa määritteli ominaislämmön ja laati oman mineraalijärjestelmän. Ominaislämpötutkimuksia hän teki myös Crawfordin kanssa. Tulokset julkaistiin Uppsalan tiedeseuran sarjassa vuonna 1792.
Elämäkerta > Virat ja perhe

Gadolin nimitettiin Turun Akatemian ylimääräiseksi kemian professoriksi vuonna 1785. Tätä aiemmin hän oli ollut Uppsalan yliopistossa kemian professorina entisen opettajansa Bergmanin kuoltua. Pehr Gaddin kuoltua 1797 Gadolin pääsi varsinaiseksi kemian professoriksi Turkuun. Hän järjesti laboratorioharjoituksia opiskelijoille, mikä ei siihen aikaan ollut yleistä muissakaan maissa. Gadolin jopa antoi oman laboratorionsa opiskelijoiden käyttöön. Gadolin myös kannatti Antoine Lavoisierin palamisteoriaa, joka perustuu palavan aineen ja  hapen yhdistymiseen. Hänen kirjoittamansa Inledning till Chemien (Johdatus kemiaan) vuodelta 1798 oli ensimmäinen pohjoismainen kemian oppikirja, jossa kyseenalaistettiin flogiston-teoria ja hapen roolia palamisreaktiossa käsiteltiin nykyaikaisella tavalla Lavoisierin järjestelmän mukaisesti.
Gadolin oli Turun Akatemian rehtori kahteen otteeseen. Häntä voidaan pitää Suomen Talousseuran varsinaisena alkuunpanijana. Hän toimi myös yrittäjänä. Gadolin oli perustamassa Turun Soitannollista Seuraa vuonna 1790.
Vuonna 1794 Gadolin avioitui Hedwig Magdalena Thielmanin kanssa, ja parille syntyi yhdeksän lasta. Muun muassa professori Jakob Algot Gadolin ja meriupseeri, valtiopäivämies Nils Anders Gadolin olivat hänen poikiaan. Thielmanin kuoltua hän nai vuonna 1820 Ebba Katariina Palanderin.
Gadolin erosi professorin virasta täysin palvelleena vuonna 1822. Turun palon jälkeen 1827 Gadolin lopetti tutkimuksensa ja muutti Mynämäkeen, jossa kuoli 25 vuotta myöhemmin 92-vuotiaana.
Kunnianosoitukset

Gadolinin tutkima mineraali nimettiin gadoliniitiksi vuonna 1800. Alkuaine gadolinium, joka löydettiin 1880, on sekin saanut nimensä Gadolinilta. Alun perin Gadolinin mukaan nimettiin itse asiassa gadoliniumin oksidi, gadolinia. Suomalaisten Kemistien Seura jakaa kultaista Gadolin-mitalia, jonka on suunnitellut Emil Wikström vuonna 1936. Mitali on vuoteen 2004 mennessä annettu tunnustukseksi kymmenelle ansioituneelle kemistille.
Gadolinista on julkaistu juhlapostimerkki vuonna 1960. Åbo Akademin teknillisen tiedekunnan päärakennus on nimeltään Gadolinia. Helsingin yliopiston kemian laitoksen vieressä on Gadolininkatu. Lisäksi Helsingin yliopiston kemian laitoksessa Kumpulassa toimiva opetuslaboratorio Kemianluokka Gadolin on nimetty Johan Gadolinin mukaan.
Suomen Radiologiyhdistys järjesti 15.6.2010 symposiumin Johan Gadolinin syntymän 250-vuotisjuhlan kunniaksi IRPA-konferenssin (International Radiation Protection Association) yhteydessä Finlandia-talossa.
Kirjallisuutta

Hjelt–Tigerstedt: Johan Gadolin 1760–1852. In memoriam. Wissenschaftliche Abhandlungen Johan Gadolins in Auswahl. Acta Soc. Sci. Fennica 39 (1910).
Kemia-Kemi 2/1982 (s. 85–88), 12/1985 (s. 1112–1115), 5/2002 (s. 24–25), 8/2004 (s. 16–17).
Koskikallio, Jouko: Johan Gadolin. Tieteessä tapahtuu 6/2010, s. 23–24.
Niinistö, Lauri: ”Gadolin, Johan (1760–1852)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 161–163.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4.  / Teoksen verkkoversio.
Pyykkö, Pekka – Orama, Olli: Johan Gadolin's 1788 paper mentioning the several oxidation states of tin and their disproportionation reaction. New J. Chem. 12 (1988) 881–883; 13 (1989) 269.
Pyykkö, Pekka – Orama, Olli: What did Johan Gadolin actually do? Episodes from the History of the Rare Earth Elements, s. 1–12. Toimittanut C. H. Evans. Kluwer, Dordrecht 1996.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ytterbyn musta kivi.Helsingin yliopisto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Johan Gadolin. (Arkistoitu – Internet Archive) Turun Kemistikerho.
Kemianluokka Gadolin.
Gadolin, Johan hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Gadolinin elämäntyön kunniaksi on pystytetty muistokivi Mynämäen kirkon viereiseen puistoon. Kivi on peräisin Ytterbyn kaivoksesta.
Gojko Kačar

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gojko Kačar
Syntymäaika: 26. tammikuuta 1987 (ikä 37) 
Syntymäpaikka: Novi Sad, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Junioriseurat
: Vojvodina
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2008 2008–2010 2010– | Vojvodina Hertha Berlin Hamburg | 78 (16) 64 (10) 9 (1) |
Maajoukkue
| 2007– | Serbia | 22 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. joulukuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. joulukuuta 2010.
Gojko Kačar (serb. Гојко Качар; s. 26. tammikuuta 1987 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kymmenen vuotta Saksassa ja edusti siellä Hertha Berliniä, Hamburgia ja FC Augsburgia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gojko on syntyisin kuuluisasta nyrkkeilyperheestä. Hänen enonsa Slobodan Kačar voitti olympiakultaa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa, kun neljä vuotta aikaisemmista kesäolympialaisista Tadija Kačar oli voittanut olympiahopeaa. Gojko itse jatkoi olympiaperinnettä, kun hän oli Serbian maajoukkueen mukana vuoden 2008 kesäolympialaisissa.
Ura

Kačar pelasi Vojvodinan nuorisojoukkueissa, ennen kuin hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Tammikuussa 2008 hän siirtyi saksalaisseura Hertha Berliniin 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hänestä tuli silloin Vojvodinan historian kallein pelaaja.
7. syyskuuta 2008 hän teki viisi maalia Serbian ja Unkarin välisessä alle 21-vuotiaiden vuoden 2009 EM-kilpailujen karsintaottelussa. Itse turnauksessa hän teki Serbian ainoan maalin kolmen ottelun aikana.
Aiheesta muualla

Esittely Hertha Berlinin virallisella kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Serbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Stojković |
2 Rukavina |
3 Kolarov |
4 Kačar |
5 Vidić |
6 Ivanović |
7 Tošić |
8 Lazović |
9 Pantelić |
10 Stanković |
11 Milijaš |
12 Isailović |
13 Luković |
14 Jovanović |
15 Žigić |
16 Obradović |
17 Krasić |
18 Ninković |
19 Petrović |
20 Subotić |
21 Mrđa |
22 Kuzmanović |
23 Đuričić |
Valmentaja Antić
Gyeongsan

| Gyeongsan (경산시) |
| --- | --- |

 lippu

 Gyeongsan
 Koordinaatit: 35°49′0″N, 128°44′0″E 
Valtio:  Korean tasavalta
Maakunta:  Pohjois-Gyeongsang
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  411,58 km²
Väkiluku (2020):  263 728
Suuntanumero(t):  +82-53-8xx
 
 gbgs.go.kr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gyeongsan (hangul: 경산시; hanja: 慶山市; uudistettu latinisaatio: Gyeongsan-si) on kaupunki Etelä-Koreassa Pohjois-Gyeongsangin provinssissa. Se sijaitsee Daegun metropolialueella ja itse kaupungin itäpuolella.
Gyeongsanissa sijaitsee useita yliopistoja, kuten Yeungnamin yliopisto, Daegun yliopisto, Daekyeungin yliopisto ja Daegun katolinen yliopisto.
Gyeongsanin sisaruskaupunkeja ovat Japanin Jōyō, Kiinan Xihai’an eli Huangdao sekä Etelä-Korean Soulin Gangdong ja Etelä-Jeollan Sinanin piirikunta. Ystävyyskaupunkeja ovat Kiinan Hangzhou, Shengzhou, Zhalantun ja Yinchuan sekä Yhdysvaltain Kalifornian San Bernardino.