stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Caroline Criado-Perez

| Caroline Criado-Perez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1984 
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  toimittaja, tietokirjailija
Kirjailija
Pääteokset:  Invisible Women: Exposing Data Bias in a World Designed for Men, 2019
Palkinnot
 Order of the British Empire 2013,  Royal Society Insight Investment Science Books -palkinto 2019,  Financial Times Business Book of the Year -palkinto teoksesta Näkymättömät naiset 
Aiheesta muualla
www.carolinecriadoperez.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Caroline Criado-Perez (s. kesäkuussa 1984) on brittiläinen toimittaja, feministi ja tietokirjailija.
Criado-Perez on syntynyt Brasiliassa. Hänen isänsä on argentiinalaisen liikemies ja äitinsä brittiläinen sairaanhoitaja, joka on työskennellyt kansainvälisissä avustustehtävissä.
Criado-Perez työskenteli työuransa alussa markkinointitehtävissä. Hän alkoi vuodesta 2012 kiinnittää huomiota naisten syrjintään mediassa. Marraskuussa 2012 hän perusti Catherine Smithin kanssa Naisten huoneen (Women's Room), jonka tavoitteena on painostaa toimittajia lisäämään naisten osuutta tiedotusvälineissä, erityisesti asiantuntijoina. Tämän kehityksen välitön syy oli lokakuussa 2012 peräkkäisinä päivinä lähetetyn BBC Radio 4 Today -kanavan kaksi lähetystä, jotka koskivat teini-ikäisten raskauksien ja rintasyövän ehkäisyä ja joissa ei haastateltu naispuolisia asiantuntijoita – haastattelijat olivat miehiä.
Vuonna 2013 Criado-Perez aloitti kampanjan naisten olemattomasta osuudesta Britannian seteleiden kuvituksena, kun viiden punnan setelissä ollut filantrooppi Elizabeth Fryn kuva korvattiin pääministeri Winston Churchillin kuvalla. Kampanjan ansiosta keskuspankki lupasi, että tulevaan 10 punnan seteliin tulee kirjailija Jane Austenin kuva. Kampanjat aiheuttivat Criado-Perezin Twitter-tilille häirintäviestien tulvan, jota Twitter ei suostunut patoamaan vedoten toimintatapoihinsa.
Vuonna 2016 Criado-Perez aloitti keskustelun siitä, miksi Lontoon parlamenttitalon edustalla olevat patsaat ovat kaikki miehiä. Hän ehdotti, että joku suffragettinaisista saisi paikalle patsaan. Kampanjan ansiosta paikalle pystytettiin keväällä 2018 Millicent Fawcettin patsas sen kunniaksi, että naisten äänioikeusliike oli sata vuotta aikaisemmin osoittanut äänioikeusvaatimusta samalla paikalla.
Teoksia

Do It Like a Woman (Portobello, 2015, ISBN 9781846275814)
Invisible Women: Exposing Data Bias in a World Designed for Men (Chatto & Windus, 2019, ISBN 9781784741723) Suomennos: Näkymättömät naiset, WSOY 2020. ISBN 9789510446652.
Aiheesta muualla

https://www.carolinecriadoperez.com/
Paleletko työpaikalla? Jonotatko aina vessaan? Brittitietokirja todistaa, että naiset elävät miehille suunnitellussa maailmassa. Yle uutiset 26.4.2020.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Corpus Christi College (Oxford)

| Corpus Christi College |
| --- | --- |
  
 Collegen sisäänkäynti ja pelikaanipatsaan kruunaama aurinkokellopylväs pääpihalla.
Perustettu:  1517
Opiskelijoita:  252
Jatko-opiskelijoita:  93
Sijainti:  Oxford,  Yhdistynyt kuningaskunta (51.750909°N, 1.253702°W)
Osoite:  Oxford OX1 4JF
Yhteistyö:  Corpus Christi College (Cambridge)
Sivusto:  www.ccc.ox.ac.uk
Corpus Christi College (viralliselta nimeltään The President and Scholars of the College of Corpus Christi in the University of Oxford; epävirallisesti käytetään usein lyhenteitä Corpus tai CCC) on yksi Oxfordin yliopiston 38 collegesta. Sen perusti vuonna 1517 Richard Foxe, Winchesterin piispa ja se on Oxfordin 12. vanhin college. Corpus Christi on yksi Oxfordin pienimpiä collegeja opiskelijamäärillä mitattuna, ja tunnetaan korkeasta akateemisesta tasostaan. Corpus Christi College oli anglikaanisten teologien tukikohta. Collegen presidentti John Rainolds ehdotti kansankielisen raamatunkäännöksen tekemistä. Tuloksena oli Kuningas Jaakon Raamattu, jonka käännöstyöhön Rainolds ja muut collegen oppineet ottivat osaa.lähde?
Pelikaanipylväs

College on kuuluisa kullatun pelikaanin koristamasta pylväästä pääpihallaan. Siihen kuuluu yhteensä 27 aurinkokelloa, sekä kalenteritaulut joista yhden avulla voidaan määrittää kirkkovuoden liikkuvien juhlapyhien paikat, toinen toimii ikuisena kalenterina, ja kolmannen avulla voidaan määrittää kellonaika kuun valossa.
Kuuluisia alumneja

Isaiah Berlin, brittiläinen filosofi ja aatehistorioitsija
David Miliband, brittiläinen poliitikko
Ed Miliband, brittiläinen poliitikko, entinen Työväenpuolueen puheenjohtaja
Thomas Nagel, yhdysvaltalainen filosofi
Vikram Seth, intialainen kirjailija
John Keble, brittiläinen kirkonmies, Oxfordin liikkeen perustaja jonka mukaan Keble College on nimetty
William Buckland, englantilainen geologi, paleontologi ja teologi
James Oglethorpe, englantilainen upseeri ja parlamentin jäsen, Georgian perustaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Corpus Christi College (Oxford) Wikimedia Commonsissa
Oxfordin yliopiston colleget
All Souls
Balliol
Brasenose
Christ Church
Corpus Christi
Exeter
Green Templeton
Harris Manchester
Hertford
Jesus
Keble
Kellogg
Lady Margaret Hall
Linacre
Lincoln
Magdalen
Mansfield
Merton
New
Nuffield
Oriel
Pembroke
Queen’s
St Anne’s
St Antony’s
S Catherine’s
St Cross
St& Edmund Hall
St Hilda’s
St Hugh’s
St John’s
St Peter’s
Somerville
Trinity
University
Wadham
Wolfson
Worcester
Chris Crawford

| Chris Crawford |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1950  Houston 
Ammatti:  pelisuunnittelija, ohjelmoija
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:   Eastern Front (1941)  Balance of Power 
Chris Crawford pelisuunnittelija, joka on tunnettu strategiapeleistä kuten Balance of Power ja on julkaissut useita kirjoja videopelien kehityksestä ja suunnittelusta. Hän kuuluu Game Developers Conferencen perustajiin.
Crawfordin ensimmäinen peli oli Tanktics IBM 1130:lle. Crawford työskenteli Atarille kunnes vuoden 1983 videopelilaman seurauksena menetti työnsä vuonna 1984. Työttömänä ollessaan Crawford kehitti Balance of Powerin, joka julkaistiin vuonna 1985.
Crawford kirjoitti vuonna 1982 kirjan The Art Of Computer Game Design, joka vuonna 1984 julkaistiin Osborne/McGraw-Hillin kautta. Kirja on ensimmäinen, joka käsittelee videopelien teoriaa. Kirja käsittelee mitä pelit ovat ja miksi ihmiset pelaavat niitä, etenee suunnittelunäkökohtiin sekä kuvaa menetelmiä ja tekniikoita. Samalla kirjassa esitetään näkökohta, että videopelit ovat taidemuoto, joka tuolloin oli uusi ja kehittymätön taidemuoto.
Kirjoja

Chris Crawford: The Art Of Computer Game Design.  Osborne/McGraw-Hill, 1984.  ISBN 0-88134-117-7  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
The Art Of Interactive Design (2002) ISBN 1-886411-84-0
Chris Crawford on Game Design (2003) ISBN 0-13-146099-4
Chris Crawford on Interactive Storytelling (2004) ISBN 0-321-27890-9
Pelit

Tanktics: Computer Game of Armored Combat on the Eastern Front (1978)
Legionnaire
Wizard (julkaistu 25 vuotta kehittämisen jälkeen)
Energy Czar
Scram
Eastern Front (1941) (1981)
Gossip
Excalibur (1983)
Balance of Power (1985)
Patton Versus Rommel (1987)
Trust & Betrayal: The Legacy of Siboot (1987)
Balance of Power: The 1990 Edition (1989)
The Global Dilemma: Guns or Butter (1990)
Balance of the Planet (1990)
Patton Strikes Back (1991)
Balance of Power: 21st Century (2009)
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Crawfordin blogi Gamasutra-sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea 
Tieteilijät:  CiNii  DBLP 
Muut:  SNAC  IdRef
Nicholas Culpeper

Nicholas Culpeper
Nicholas Culpeper (1616–1654) oli englantilainen lääkäri, jolla oli suuri vaikutus yrttien lääkinnällisessä käytössä. Hänen teoksessaan London Pharmacopeia (1654) kuvatut yrttilääkkeet olivat laajasti käytössä monien sukupolvien ajan. Hänen laaja yrttikasvionsa The English Physician, tunnetaan myös nimellä The Complete Herbal,  on vuodelta 1651. Culpeper uskoi kasvien ulkonäön kertovan myös niiden lääketieteellisestä merkityksestä. Tuohon aikaan hänen teoriansa hyväksyttiin sellaisenaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicholas Culpeper Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Australia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Kenneth Copeland

| Kenneth Copeland |
| --- | --- |
 Kenneth Copeland vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1936 (ikä 88) Lubbock, Texas
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  televisioevankelista
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Gloria Copeland (vih. 1963–) Cynthia Davis (1958–1961) Ivy Bodiford (1955–1958)
Lapset:  John Copeland, Terri Pearsons ja Kellie Copeland-Kutz
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kenneth Copeland (s. 6. joulukuuta 1936, Lubbock Texas) on yhdysvaltalainen kristitty televisioevankelista ja uskonnollisen Kenneth Copeland Ministries (KCM) -organisaation perustaja. Copeland lukeutuu karismaattiseen liikkeeseen. Hän on tunnettu kiistanalaisesta opetuksestaan, jota on myös sanottu menestysteologiaksi. Copeland kääntyi kristinuskoon marraskuussa 1962 ja toimi aluksi Oral Robertsin lentäjänä. Hän on opiskellut Oral Roberts -yliopistossa ja myös muun muassa Kenneth E. Haginin johdolla.
Opetus ja kritiikki

Sivustollaan Copelandin organisaatio julistaa muun muassa uskovansa uskovien ihmisten pelastuvan Kristuksen veren tähden, uskovien ikuiseen pelastukseen ja kadotettujen ikuiseen kadotukseen. Järjestö julistaa myös ihmisten parantumista Jeesuksen nimen kautta, vesikastetta, sekä siitä erillistä Pyhän Hengen kastetta. KCM:n motto "Jeesus on Herra" perustuu Roomalaiskirjeen jakeeseen 10:9.
Paavo Hiltunen ja Leo Meller kritisoivat Copelandia vuonna 1992 opista, jonka mukaan Jeesuksen fyysinen kärsimys olisi "maksanut hinnan" ihmisen ruumiin tarpeista, kuten paranemisesta. Hiltusen ja Mellerin mukaan kyseessä on harhaoppi, jonka mukaan Kristuksen veri ei riitä ihmisten lunastukseksi. Copeland on heidän mukaansa opettanut myös, että Kristus "otti päälleen saatanan luonnon", eli käytännössä maksoi synnit saatanalle, eikä kristinuskon Jumalalle. Hiltunen ja Meller myös kertovat Copelandin kutsuneen Kristukseen uskovia ihmisiä pieniksi jumaliksi.
Liiketoiminta ja politiikka

Copelandia on kritisoitu liiketoiminnastaan, muun muassa osakeyhtiönsä konkurssin jäljiltä maksamattomista palkoista, ja organisaationsa kalliista yksityislentokoneesta, jota on väitetty käytetyn myös yksityiskäyttöön.
Copeland on tehnyt myös omia lännenelokuvia, joissa hän itse esiintyy pääosassa Wichita Slimin roolissa.
Copeland tuki presidenttiehdokas Mike Huckabeen vaalikampanjaa vuonna 2008.
Yksityiselämä

Kenneth ja Gloria Copeland avioituivat 1963. Heillä on kolme lasta, John Copeland, Terri Pearsons ja Kellie Copeland-Kutz, joka toimii myös julistajana. Copeland on ollut naimisissa kahdesti aikaisemmin: ensimmäisen kerran Ivy Bodifordin kanssa 1955–1958 ja toisen kerran Cynthia Davisin kanssa 1958–1961.
Copeland on yksi Yhdysvaltain rikkaimmista televisioevankelistoista. Arviot hänen omaisuudestaan vaihtelevat 300–760 miljoonan dollarin välillä. Copeland asuu Fort Worthissa tontilla, jossa on kirkon lisäksi yksityinen lentokenttä, lentokonehalli ja Copelandin seurakunnan omistama usean miljoonan dollarin arvoinen kartano. Copelandilla on käytössään useampi yksityislentokone. Tontista ei makseta kiinteistöveroa.
Yksityiselämä > Suomennetut teokset

Kielen voima (The Power of the Tongue). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1988. ISBN 951-95790-7-9
Tervetuloa perheeseen (Welcome to the Family). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1987. ISBN 951-95790-4-4
Vapaaksi pelosta (Freedom from Fear). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1988. ISBN 951-95790-6-0
Géza Csáth

Géza Csáthin patsas Suboticassa
Géza Csáth (oik. József Brenner, s. 13. helmikuuta 1887 Subotica, Itävalta-Unkari – 11. syyskuuta 1919 Kelebija, Serbia) oli unkarilainen neurologi, kirjailija, näytelmäkirjailija ja muusikko.
Csáth oli morfiiniriippuvainen. Hän joutui mielisairaalaan, pakeni sieltä ja surmasi vaimonsa. Hän myrkytti itsensä mutta ei kuollut. Géza Csáth halusi mennä Moravcikin psykiatriseen sairaalaan, mutta Jugoslavian poliisien pysäyttäessä hänet hän ampui itsensä.
Tuotanto > Suomennetut teokset

Novelli "Pikku Emma" teoksessa Miljoona kilometriä Budapestiin : valikoima unkarilaisia novelleja 1909-1986. Suom. Hannu Launonen. Porvoo: WSOY 1987. ISBN 951-0-14660-9 (sid.).
Tuotanto > Suomentamattomia teoksia

A repülö vucsidol ISBN 963-271-178-5
A varázsló halála ISBN 963-15-3370-0 (sid.)
Mesék, amelyek rosszul végzönek : összegyüjtött novellák ISBN 963-14-1988-6 (sid.)
Válogatott novellái ISBN 963-9393-49-5 (sid.)
Grace Coddington

| Grace Coddington |
| --- | --- |
 Grace Coddington signeeraamassa kirjaansa The Catwalk Cats, 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1941 Anglesey, Wales
Ammatti:  kirjailija, malli ja toimittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
www.gracecoddington.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Grace Goddington (s. 20. huhtikuuta 1941) on entinen malli ja Amerikan Voguen taiteellinen johtaja.
Lapsuus

Coddington syntyi 20. huhtikuuta 1941 Angleseyn saarella Walesissa, jossa hänen vanhempansa pitivät hotellia. Gracen kiinnostus muotiin syntyi varhain teini-iässä, jolloin hänen ainut kontakti muotimaailmaan oli paikallisen kaupan tilaamien Voguen lehtien selaaminen. Grace kävi koulunsa läheisen luostarissa.
Ura

Koulun jälkeen hän suuntasi Lontooseen, jossa aloitti uransa poseeraamalla alasti valokuvaaja Norman Parkinsonin ateljeessa. Samana vuonna Vogue-lehti järjesti mallikilpailun, johon joku lähetti Gracen kuvan. Grace päätyi voittamaan Young Model -sarjan, ja aloitti siten mallin uransa Voguella.
26-vuotiaana Grace joutui auto-onnettomuuteen, joka aiheutti hänelle päävammoja ja irronneen silmäluomen. Sitä korjattiin myöhemmin viidessä eri leikkaukksessa plastiikkakirurgialla kahden vuoden ajan. Hän teki Twiggy ja Jean Shrimptonin ohella paluun. Kun hän lähestyi 30 vuoden ikää hän oli huolissaan mallin uran jatkosta kun kaksi vuotta onnettomuuden jälkeen Beatrix Miller, englantilaisen Voguen toimittaja haastetteli Coddingtonia ja aloitti työskentelyn lehden avustajana.
Työskenneltyään 19 vuotta englantilaisen Voguen kuvatoimittajana Grace muutti New Yorkiin työskentelmään Calvin Klainille. Heinäkuussa 1988 Grace siirtyi työskentelmään Amerikan Voguelle Anna Wintourin alaisuuteen, jossa hän työskenteli taiteellisena johtajana.
Tammikuussa 2016 Coddington ilmoitti poistuvansa taiteellisen johtajan työstä Voguelta, jotta voi keskittyä muihin projekteihinsa.
Dokmenttielokuva

Coddington tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2009 julkaistun The September Issue -dokumentin myötä, jossa seurattiin vuoden syyskuun 2007 Vogue-lehden valmistumista.
Yksityiselämä

Coddington meni naimisiin vuonna 1968 ravintoloitsija Michael Chown kanssa, mutta pari erosi vuoden avioliiton jälkeen. Myöhemmin Grace nai valokuvaaja Willie Christien ja he erosivat vuonna 1980.
Grace kasvatti veljenpoikansa Tristanin 8-vuotiaaksi saakka pojan äidin, Gracen siskon Rosemaryn kuoltua.
Vuodesta 1986 saakka muutettuaan New Yorkiin työskentelmään Calvin Klainille Grace on asunut yhdessä puolisonsa hiusmuotoilija Didier Maligen ja usean kissan kanssa.
Kirjat

Kaikki Grace Coddingtonin kirjat keskittyvät malleihin ja muotimaailmaan niin kuin hänen ainoa elokuvansakin, ainakin yksi hänen kirjoistaan on julkaistu Suomeksi, Grace. Elämäni muodin maailmassa.
Julkaisut

Coddington, Grace, Anna Wintour, André Leon Talley, John Galliano, Manolo Blahnik, and Michael Roberts. The Snippy World of New Yorker Fashion Artist Michael Roberts. Paris: Edition 7L, 2005. ISBN 978-3-865-21151-4
Coddington, Grace, and Didier Malige. The Catwalk Cats. Paris: Edition 7L, 2006. ISBN 978-3-865-21344-0
Coddington, Grace, and Michael Roberts. Grace: A Memoir. London: Vintage Books, 2012. ISBN 978-0-307-36276-6
Gordon, Michael, Grace Coddington, and Heather Gordon. Vidal Sassoon: How One Man Changed the World with a Pair of Scissors. New York: Rizzoli, 2012. ISBN 978-0-847-83859-2
Donovan, Terence, Diana Donovan, David Hillman, and Robin Muir. Terence Donovan Fashion. London: Art/Books, 2012. ISBN 978-1-908-97002-2
Coddington, Grace, Michael Roberts, Jay Fielden, and Bridget McCarthy. Grace: Thirty Years of Fashion at Vogue. London: Phaidon Press, 2015. ISBN 978-0-714-87059-5
Grace Coddington, Michael RobertsGrace. Elämäni muodin maailmassa Helsinki: Nemo, 2013. ISBN 978-952-240-212-7
Gottfried von Cramm

Gottfried von Cramm (vas.) ja irlantilainen George Lyttleton-Rogers vuonna 1932.
Gottfried von Cramm (7. heinäkuuta 1907 Nettlingen – 9. marraskuuta 1976 Kairo) oli saksalainen tennispelaaja.
Peliura

Gottfried von Cramm voitti Ranskan avoimen tennisturnauksen vuosina 1934 ja 1936. Wimbledonin finaalissa hän pelasi kolmasti (1935, 1936 ja 1937) ja U.S. Openin finaalissa kerran (1937).
Lisäksi von Cramm voitti nelinpelin sekä Ranskan että Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1937 ja sekanelinpelin Wimbledonissa 1933. Maailman ykköspelaajaksi hänet rankattiin vuonna 1937. Suomessa von Cramm vieraili pelaamassa vuonna 1939 Westend Tennis Stadion Klubbin kutsumana.
Yksityiselämä

Von Cramm oli biseksuaali, joka avioitui kahdesti. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli vuosina 1931–1937 paronitar Elisabeth von Dobeneckin kanssa. Von Dobeneckin myöhempi puoliso oli jääkiekkoilija Gustav Jaenecke. Vuonna 1955 von Cramm solmi avioliiton amerikkalaisen perijättären Barbara Huttonin kanssa. Pariskunta erosi 1959.
Vuonna 1938 von Cramm sai vuoden pituisen vankeustuomion homoseksuaalisesta suhteesta, joka hänellä oli ollut usean vuoden ajan vuosikymmenen alkupuolella juutalaistaustaisen näyttelijän Manasse Herbstin kanssa. Häntä syytettiin myös rahan lähettämisestä Palestiinaan vuonna 1936 muuttaneelle Herbstille. Von Cramm oli vankilassa puoli vuotta, kunnes hänet vapautettiin hyvän käytöksen ansioista lokakuussa 1938. Vapauttamiseen saattoivat vaikuttaa myös hänen ulkomaisten kilpakumppaneidensa Don Budgen johdolla Adolf Hitlerille lähettämät vetoomukset. Vapautumisensa jälkeen von Cramm muutti väliaikaisesti Ruotsiin, jonne hänet oli kutsunut kuningas Kustaa V.
Biseksuaalisuudestaan huolimatta von Cramm onnistui välttämään keskitysleirit. Hän oli propagandasyistä natseille tärkeä arjalaista rotua edustavana menestyksekkäänä kilpaurheilijana. Von Cramm ei kuitenkaan suostunut milloinkaan liittymään natsipuolueeseen. Vuonna 1940 von Cramm määrättiin armeijaan ja hän taisteli itärintamalla. Sodan jälkeen von Cramm toimi liikemiehenä ja kuoli auto-onnettomuudessa liikematkallaan Egyptin Kairossa vuonna 1976. International Tennis Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 1977 ja Saksan urheilun Hall of Fameen 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gottfried von Cramm Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Cooper Hewitt -museo

| Cooper Hewitt -museo Cooper Hewitt, Smithsonian Design Museum |
| --- | --- |
 Museo toimii Andrew Carnegien entisessä asuintalossa läntisellä Manhattanilla.
Sijainti:  Upper East Side, Manhattan, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°47′05″N 73°57′29″W﻿ / ﻿40.7847°N 73.9581°W﻿ / 40.7847; -73.9581
Rakennustyyppi:  Arkkitehtoninen rakenne (en) ja museo
Valmistumisvuosi:  1896
Rakennuttaja:  Eleanor Garnier Hewitt (d) ja Sarah Cooper Hewitt (d)
 fiCooper Hewitt -museo 
Cooper Hewitt -museo (engl. Cooper Hewitt, Smithsonian Design Museum) on New Yorkin Manhattanilla toimiva muotoilu- ja taideteollisuusmuseo. Se on yksi 19:stä Yhdysvaltojen liittovaltion rahoittamaan Smithsonian-instituuttiin kuuluvasta museosta ja Yhdysvaltojen ainoa muotoiluun ja sen historiaan keskittynyt museo.
Historiaa

Cooper Hewitt -museo perustettiin vuonna 1896 nimellä Cooper Union Museum for the Arts of Decoration. Aloitteen museosta olivat tehneet teollisuuspohatta Peter Cooperin kolme tyttärentytärtä, jotka pyysivät vuonna 1895 Cooper Union -muotoiluoppilaitokselta tiloja perustaakseen Pariisin Musée des Arts Décoratifsin kaltaisen kokoelman ja näyttelytilan New Yorkiin.
1900-luvun alkupuolen mittaan museon ja Cooper Unionin yhteistyö vähitellen viileni, kun koulun eri osastot katsoivat museon syövän liikaa varoja koulun opetusbudjetista. Tämä johti museon sulkemiseen heinäkuussa 1963. Yleisön vaatimuksesta museon toiminnan varmistamiseksi muodostettiin neuvottelukunta, ja vuonna 1968 museon ylläpitäjäksi tuli Smithsonian-instituutti.
Cooper Hewitt oli ensimmäinen Smithsonian-museo Washingtonin ulkopuolella. Se päätettiin vuonna 1970 siirtää terästehtailija Andrew Carnegien entiseen asuintaloon, joka kunnostettiin ja avattiin museokäyttöön vuonna 1976. Museo sai tekstiilien ja paperituotteiden konservointiin erikoistuneen laboratorion vuonna 1978.
Vuonna 2011 museo suljettiin korjaustöiden vuoksi, mutta se avautui uudelleen joulukuussa 2014. Korjaustöiden aikana museon kokoelmia oli näytteillä muun muassa YK:n päämajassa Manhattanilla. Vuonna 2012 museolle avattiin opetustiloja Harlemin kaupunginosaan.
Rakennus

Terästehtailija Andrew Carnegien asuintalo oli valmistuessaan vuonna 1903 Yhdysvaltojen ensimmäinen teräsrunkoinen ja ensimmäinen hissillä varustettu yksityistalo. Siinä oli myös tuolloin harvinainen keskuslämmitys ja jonkinlainen ilmastointi.
Kokoelmat

Cooper Hewitt -museon kokoelmien aiheisiin ovat alusta asti kuuluneet arkkitehtuuri, kuvanveisto, sisustustaide, puu- ja metalliesineet, keramiikka, vaatetus, musiikki-instrumentit ja huonekalut.
Kirjallisuutta

Dolkart, Andrew: Cooper-Hewitt, National Design Museum: The Andrew and Louise Carnegie Mansion : Art Spaces. New York: Scala Publishers, 2002. ISBN 1857592689
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cooper Hewitt -museo Wikimedia Commonsissa
Museon sivusto
Käännös suomeksi