stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amasia (manner)
Mannerliikunnot

Yalen yliopiston tutkija Ross Mitchell kertoo, että Pohjois- ja Etelä-Amerikka yhdistyvät, kun Karibianmeri sulkeutuu. Lisäksi Pohjoinen jäämeri sulkeutuu, jolloin Amerikka ja Aasia yhdistyvät. Tutkijat kertovat ennustuksistaan Nature-lehdessä. Pohjois-Amerikan ja Aasian arvioidaan törmäävän toisiinsa sadan miljoonan vuoden kuluessa.
Useimmat teoriat Amasian synnystä perustuvat Atlantin pohjan venymiseen tai kuroutumiseen, mutta geologi Ross Mitchellin muinaisten kivien paleomagneettiseen tutkimukseen perustuvassa mallissa Jäämeri sulkeutuu ja supermanner liukuu pohjoiseen uudelle paikalleen.
Amasian tulevaisuus

Maapallon historian aikana mannerlaatat ovat kokoontuneet useamman kerran jättiläismantereiksi ja taas hajonneet osiin. Samoin tuleva jättiläismanner Amasia hajoaa aikanaan. Liike on hidasta mutta varmaa.
Aiheesta muualla

Kuva Amasian muodostumisesta
Kuva Amasiasta
Arno Viljanen

Arno Elias Viljanen (16. kesäkuuta 1924 Helsinki – 29. syyskuuta 2004 Turku) oli suomalainen kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Viljasen vanhemmat olivat kauppaneuvos, kultaseppä Lauri Viljanen ja Impi Minna Agatha Wallenius ja puoliso vuodesta 1947 Sirkka Annikki Jokiaho. Viljanen sai kultasepän oppia Oy Suomen Kellosepät Ab:ssä, tuli ylioppilaaksi Helsingin yhteiskoulu ja reaalilukiosta 1945, valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1949 ja suoritti tarkastusleimaustutkinnon 1954. Hän oli K. Kallio Kulta ja Kello Oy:n palveluksessa 1945–1948 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1947, Oy Suomen Kellosepät Ab:n palveluksessa 1949 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1953, Suomen Kultasepät Oy:n toimitusjohtaja 1950–1988, johtokunnan jäsen vuodesta 1952 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1977, Kultateollisuus Ky:n toimitusjohtaja 1950–1977 ja vuodesta 1982 sekä hallituksen puhenejohtaja vuodesta 1977. Viljasella oli myös lukuisia oman alansa ja muita luottamustehtäviä. Hän oli Saksan liittotasavallan kunniakonsuli Turun ja Porin sekä Vaasan lääneissä 1976–1989. Sotilasarvoltaan Viljanen oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1977. Kuvanveistäjä Jarkko Roth suunnitteli 1984 Arno Viljasen 60-vuotismuistomitalin. Liikesivistysrahastoon on nimetty Sirkka ja Arno Viljasen erikoisrahasto.
RN Amerigo Vespucci (1882)

| RN Amerigo Vespucci |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Venetsian laivastontelakka
Kölinlasku:  9. joulukuuta 1879
Laskettu vesille:  31. heinäkuuta 1882
Palveluskäyttöön:  1. syyskuuta 1884
Poistui palveluskäytöstä:  22. tammikuuta 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 493 t (normaali) 2 751 t (maksimi)
Pituus:  78,00m
Leveys:  12,78 m
Syväys:  5,48 m
Koneteho:  3 340 ihp
Nopeus:  13,66 solmua (koeajoissa)
Miehistöä:  268
Aseistus
Aseistus:  8 × 149 mm/40 tykkiä 3 × 75 mm/24 tykkiä 4 × Maxim-konekivääriä
RN Amerigo Vespucci (ital. Regia Nave Amerigo Vespucci) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu teräsrunkoinen parkkitakiloitu korvetti.
Valmistus

Carlo Vignan suunnittelema alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1879. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1882 ja se liitettiin laivastoon 1. syyskuuta 1884.
Aluksen höyrykoneen valmisti Ansaldo. Alus oli varustettu laidoilta viistotulla panssarikannella ja kennokerroksella.
Palvelus

Vuonna 1893 alus muutettiin koululaivaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli neljä 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä ja kaksi 14 tuuman torpedoputkea. Muutostöiden jälkeen aluksen miehistöntarve kasvoi 270 henkeen. Alus poistettiin palveluksesta 22. tammikuuta 1928.
Pannacotta

Pannacotta mansikkakastikkeella.
Panna cotta on italiaa ja tarkoittaa sananmukaisesti ”keitettyä kermaa”. Sillä tarkoitetaan yleensä Piemonten alueelta peräisin olevaa kermavanukasta. Tämän jälkiruoan alkuperä ei ole tiedossa, mutta teorian mukaan kermaa nautittiin aluksi sellaisenaan tai hedelmillä makeutettuna. Vuosien kuluessa tämä herkku kehittyi nykyiseen muotoonsa, jossa kerma sakeutetaan liivatteella vanukkaaksi ja maustetaan vaniljalla ja marjoilla tai hedelmillä. Panna cottaa hyydytetään viileässä tilassa 3-4- tuntia. Marjoja ja hedelmiä käytetään myös soseen muodossa. Perinteisen panna cotan kevyempänä vaihtoehtona voidaan tehdä versioita, joissa kerman sijaan käytetään maitoa tai jugurttia. Kuitenkaan kerman ja maidon sekoitus ei sovellu panna cottaan, koska ne saattavat kerrostua panna cotan kaltaisessa hyydytettävässä ruoassa. Panna cottaa voidaan maustaa myös kermaliköörillä ja siihen voidaan käyttää karamellikastiketta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Resepti Pirkka-lehden sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Resepti Yhteishyvä-lehden sivuilla
Resepti Kevennys.fi-sivuilla (archive.org 2016-04-16)
SS American Legion

| SS American Legion |
| --- | --- |
 SS American Legion noin vuonna 1944-1945.
Tyyppi:  kuljetusalus
Lippuvaltio:  Yhdysvallat
Kotipaikka:  New York
Omistaja:  Yhdysvaltain armeijan merivoimat
Aiemmat omistajat:  United States Shipping Board (USSB) Munson Steamship Line
Rakennustelakka:  New York Shipbuilding, USA
Tilattu:  11. lokakuuta 1919
Luovutettu:  23. heinäkuuta 1921
Status:  myytiin romutettavaksi 5. helmikuuta 1948
Tekniset tiedot
Pituus:  163,12 m
Leveys:  22 m
Syväys:  9,53 m
Uppouma:  21 900 t
Bruttovetoisuus:  13 529 brt
Koneisto:  2 × Westinghouse-turbiinia, 8 × Babcock & Wilcox -höyryturbiinia
Nopeus:  18 km/h
Nopeus:  22 kn
Miehistö:  639, joista 43 upseeria
S/S American Legion oli matkustajakäyttöön rakennettu, vuonna 1921 United States Lines -yhtiölle valmistunut höyryturbiinilaiva. Alus oli vuoteen 1939 palvellut kaupallisessa liikenteessä lähinnä Yhdysvaltain ja Etelä-Amerikan välillä. Toisen maailmansodan sytyttyä syksyllä 1939 alus otettiin sotilaskäyttöön, ja se palveli koko sota-ajan Yhdysvaltain laivaston kuljetustehtävissä niin Atlantin kuin Tyynenmeren sotanäyttämöillä.
American Legion sotapakolaisten kuljettajana Petsamosta

Suomalaisittain merkittävän vierailun American Legion teki välirauhanaikaiseen Petsamoon ja sen satamaan Liinahamariin. Se saapui satamaan 5. elokuuta noutamaan Pohjoismaissa olleita Yhdysvaltain kansalaisia ja eräitä muita sotapakolaisia. Petsamo oli tähän aikaan ainoa paikka koko Pohjois-Euroopassa, josta oli yhteys Amerikkaan.
Salailuyrityksistä huolimatta aluksen vierailu Petsamossa herätti suurta huomiota. Laiva oli Petsamossa redillä kaksi viikkoa ja lähti 16. elokuuta 1940. Kun laiva lähti, laivassa oli 870 matkustajaa, vaikka tilaa matkustajille oli vain 772. Huomattava joukko halukkaita jäi Petsamoon odottamaan muuta laivakuljetusta. Tunnetuimpia laivan matkustajia oli ylipäällikkö marsalkka Mannerheimin turvakirjalla matkustaneet Norjan kuningasperheen jäsenet eli kruununprinsessa Märtha, prinsessat Ranghild ja Astrid sekä myöhempi kuningas Harald. Muita matkustajia olivat mm. pianisti Victor Borge, Yhdysvaltain Norjan-lähettiläs sekä useita latinalaisen Amerikan diplomaatteja. Muita matkustajia tuli juuri neuvostomiehityksen kokeneista Baltian maista. Salamatkustajana oli 17-vuotias australiansuomalainen Leone Aino Hirmukallio, joka jäi kiinni laivan saavuttua New Yorkiin.
Yhdysvaltain hallitus ei sallinut tuoda tyhjässä laivassa Petsamoon suomalaisten pyynnöistä huolimatta hyvin tarpeellista bensiiniä maansa puolueettomuuslakiin eli Neutrality Act vedoten. Amerikkalaiset veivät paluumatkallaan kaksi ruotsalaista Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa, joita käytettiin sittemmin mallina omalle vastaavalle sotatarviketuotannolle.
Laivan saapuminen 28. elokuuta New Yorkiin oli todellinen mediatapahtuma, olihan matkassa Norjan kuningasperheen jäseniä, jotka tulivat Yhdysvaltain presidentin vieraaksi. Suomalainen salamatkustaja Hirmukallio oli myös seurannan kohteena. Laivalla oli mukana amerikansuomalainen toimittaja Lily Leino, joka kirjoitti matkasta Eeva-lehteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS American Legion (APA-17) Wikimedia Commonsissa
Amaryllis

| Amaryllis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Suku::  Amaryllis
Laji::  belladonna
Kaksiosainen nimi
 Amaryllis belladonna  L. 
Katso myös
   Amaryllis Wikispeciesissä   Amaryllis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amaryllis (Amaryllis belladonna) on Etelä-Afrikasta kotoisin oleva sipulikasvi, jota käytetään myös leikkokukkana. Sen viljely on aloitettu Hollannissa noin vuonna 1620. Puhekielessä amarylliksellä tarkoitetaan usein ritarinkukkien (Hippeastrum) suvun jaloritarinkukkia eli jouluamarylliksiä.
Tuntomerkit

Amarylliksen kukkavanat nousevat sipulin sivuista. Kukkavarsi on ontto, ja voi kasvaa jopa metrin mittaiseksi. Lehdet ovat pitkät ja kapeat, lähes kukintovarren pituiset. Kukintovarren kärjissä on 8–10 kellomaisen kukan ryhmä. Väritys vaihtelee vaaleanpunaisesta karmiininpunaiseen ja valkoiseen. Leikkokukkakäytössä varren päähän laitetaan kuminauha tai teippiä estämään varren halkeamista.
Hoito

Kun kukkavarsi on kasvanut muutaman sentin, aloitetaan kastelu. Sipuli mätänee, jos vettä kaadetaan suoraan sen päälle. Siksi vettä pitää panna aluslautaselle tai sipulin viereen. Amarylliksen lepoaika alkaa toukokuussa ja kukkanuppu alkaa näkyä elo-syyskuussa. Kasvupaikan pitää olla lämmin.
Aiheesta muualla

Nicehouse (hoito-ohjeita)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q159792  Wikispecies: Amaryllis belladonna  APDB: 15978  APNI: 85498  BOLD: 412382  Calflora: 8632  CoL: CHJM  eFloraSA: Amaryllis_belladonna  EoL: 1085758  EPPO: AMYBE  FloraBase: 1489  FNA: 242430978  FoAO2: Amaryllis belladonna  GBIF: 5325855  GRIN: 2815  iNaturalist: 61827  IPNI: 62705-1  IRMNG: 10198321  ISC: 112201  ITIS: 182706  NatureServe: 2.159671  NBN: NBNSYS0000034330  NCBI: 51432  NSWFlora: Amaryllis~belladonna  NZOR: 5e00921e-6291-4a97-9a3b-80741d14cd7f  NZPCN: 2472  Open Tree of Life: 655586  PFI: 6978  Plant List: kew-298570  PLANTS: AMBE3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:62705-1  RHS: 63092  SANBI: 2082-1  Tropicos: 1200004  VicFlora: edb18747-5b73-45c9-bc8c-499120ab2276  WFO: wfo-0000759455
Corning (yritys)

| Corning inc>  |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: GLW S&P 500 Component
ISIN:  US2193501051
Perustettu:  1851
Toimiala:  monialayritys
Kotisivu:  corning.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Corning on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa pääasiassa lasia ja keramiikkaa. Se tunnetaan parhaiten valmistamastaan Gorilla Glass -näyttölasista. Yhtiön nimi oli Corning Glass Works vuoteen 1989 saakka.
Marraskuussa 2024 kerrottiin, että Euroopan komissio on aloittanut tutkinnan Corningin toimintaan monopoliaseman käytöstä. Ilmoituksen mukaan Corning sekä vaatii että palkitsee asiakkaita ostamaan vain Corningilta, ja ilmoittamaan Corningille kilpailevista tarjouksista. Ilmoituksen mukaan tämä estää kilpailevien toimijoiden pääsyn samoille markkinoille.
Pantšo Vladigerov

Pantšo Vladigerov (13. maaliskuuta 1899 – 8. syyskuuta 1978) oli bulgarialainen säveltäjä, pianisti ja soitonopettaja. Hän oli tuottelias monilla musiikin aloilla, sävelsi oopperoita, baletteja, konserttoja, kamarimusiikkia, lauluja ja teatterimusiikkia.
Vladigerov syntyi Zürichissa ja kasvoi Šumenissa, Pohjois-Bulgariassa. Hän soitti konsertissa ensimmäistä kertaa 7-vuotiaana, alkoi säveltää 10-vuotiaana, ja 13-vuotiaana hän pääsi stipendin turvin opiskelemaan Berliiniin. Hän asui Saksassa vuoteen 1932 asti, ja vaikka hän asui kaukana kotoa hän sävelsi uutta bulgarialaista musiikkia, joka herätti huomiota Euroopan musiikkipiireissä.
Bulgariaan palattuaan hänestä tuli Bulgarian valtion musiikkiakatemian lehtori ja myöhemmin professori, oppiaineinaan pianonsoitto, kamarimusiikki ja säveltäminen.
Amerikanniittysirkku

| Amerikanniittysirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Pooecetes
Laji::  gramineus
Kaksiosainen nimi
 Pooecetes gramineus  (Gmelin, 1789) 
 Amerikanniittysirkun levinneisyysalue, pesimäalue oranssilla ja talvehtimisalue sinisellä
Alalajit
 P. g. affinis  P. g. confinis  P. g. gramineus 
Katso myös
   Amerikanniittysirkku Wikispeciesissä   Amerikanniittysirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanniittysirkku (Pooecetes gramineus) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan hyvin laajalla alueella Pohjois-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Amerikanniittysirkku kasvaa 13–16 cm pitkäksi. Alalajeista P. g. confinis on suurin ja P. g. affinis pienin. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään, mutta koiras on hieman kookkaampi. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko. Amerikanniittysirkun pää, selkä ja siivet ovat pohjaväriltään harmahtavan ruskeat. Niissä on tummanruskeita juovia. Siipien kyynärpäät ovat punaruskeat. Alalaji P. g. confinis on muita harmaampi. Linnun silmiä ympäröi ohut valkoinen rengas. Rinta ja vatsa ovat valkoiset alalajillaP. g. gramineus ja muilla ruskehtavat. Amerikanniittysirkun pyrstön reunasulat ovat valkoiset.
Levinneisyys ja elintavat

Amerikanniittysirkku pesii erittäin laajalla alueella Kanadan Albertasta ja Yhdysvaltojen Delawaresta New Mexicoon ja Virginiaan. Laji talvehtii Yhdysvaltojen eteläosassa ja Meksikossa. Amerikanniittysirkun elinympäristöä ovat ruohomaat kuten preeriat, pellot, pensaikot ja metsien reunamaat. Sen ravintoa ovat kasvien siemenet ja kesällä myös hyönteiset. Kevätmuutto on maaliskuussa ja syysmuutto syyskuussa. Amerikanniittysirkun pesimäkausi on huhtikuusta elokuulle. Heinistä ja sammalista tehty kuppimainen pesä sijaitsee maassa heinäturppaan juurella. Naaras munii kolmesta kuuteen valkoista ja ruskealaikkuista munaa. Pesintöjä voi kauden aikana olla kolme.
Amerikanniittysirkun pesä ja munia
Amerikanpääsky

| Amerikanpääsky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pääskyt Hirundinidae
Suku::  Keijupääskyt Petrochelidon
Laji::  pyrrhonota
Kaksiosainen nimi
 Petrochelidon pyrrhonota  (Vieillot, 1817) 
Katso myös
   Amerikanpääsky Wikispeciesissä   Amerikanpääsky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanpääsky (Petrochelidon pyrrhonota) on pääskyjen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit

Amerikanpääsky on 13-14 senttimetriä pitkä. Sillä on punaruskeat posket, kurkku ja kaulansivut ja kermanvalkoinen otsa ja vaalea niska. Yläperä on oranssi ja siivet sekä pyrstö tummat. Selässä on epäselvää valkeaa viirutusta.
Amerikanpääskyn kutsuääni on varpusmainen tsiev.
Levinneisyys

Amerikanpääskyjä pesii Pohjois- ja Väli-Amerikassa. Talvehtimisalueet sijaitsevat Etelä-Amerikan keskiosissa.
Eeva Kallio

Eeva K. Kallio (s. 1959)  on Jyväskylän yliopiston ja Tampereen yliopiston dosentti, alueinaan aikuisuuden kognitiivinen ja psyykkinen kehitys. Hänen erikoisalansa on viisauden tutkimus. Hän toimii erikoistutkijana Jyväskylän yliopiston Koulutuksen tutkimuslaitoksessa.
Kallio on väitellyt Jyväskylän yliopiston psykologian laitoksella 1988 aiheenaan yliopisto-opiskelijoiden tieteellisen ajattelun kehittäminen. Hänen tuotantonsa on kuitenkin enemmän keskittynyt filosofisen psykologian ja teoreettisen tutkimuksen alueelle, erityisesti aikuisuuden kognitiivisen kehityksen postformaaliksi oletetun kehitysvaiheen kriittiseen analyysiin. Kriittinen artikkeli postformaalin ajattelun käsitteestä on mainittu Oxford University Online Bibliography -tietokannassa yhtenä merkittävänä alueen tutkimuksista.
Kallio on toimittanut Ajattelun kehitys aikuisuudessa – kohti moninäkökulmaisuutta -teoksen, julkaisijana Suomen Kasvatustieteellinen Seura. Vuonna 2020 on julkaistu hänen toimittamansa Routledgen  teos Development of Adult Thinking. Interdisciplinary Perspectives on Cognitive Development and Adult Learning. Hän on lisäksi kirjoittanut Jenni Spännärin kanssa teoksen Viisaus – käyttäjän opas (2020).
Kallio on ollut julkisuudessa lähinnä viisautta koskevan teoreettisen tiedon levittäjänä osana aikuisuuden kehitystä . Kallio toimii myös Viisaus ja oppiminen -tutkimusryhmän johtajana Jyväskylän yliopistossa Koulutuksen tutkimuslaitoksessa  ja on European Society for Research in Adult Development -järjestön perustajajäsen ja sen kunniapresidentti . Hän on saanut Jyväskylän yliopiston Tiedonvalo-palkinnon vuonna 2018. Hän on Suomen Akatemian rahoittaman Wisdom in Practice- tutkimusryhmän jäsen 2022–2026 ja sen psykologisen osuuden johtaja.  Hän on ollut keskustelemassa aikuisuuden kehityspsykologiasta Johanna Korhosen kanssa 10-osaisessa YLE:n Aikuislapset-ohjelmasarjassa, .
Kallio on myös osallistunut Kriittisen korkeakoulun toimintaan.
Julkaisut

Kallio, E. K. (Ed.). 2020. Development of Adult Thinking.Interdisciplinary Perspectives on Cognitive Development and Adult Learning. London: Routledge.
Spännäri, J. & Kallio, E.K. 2020. Viisaus: käyttäjän opas. Jyväskylä: Tuuma.
Kallio, Eeva (toim.) 2016 Ajattelun kehitys aikuisuudessa: kohti moninäkökulmaisuutta. Helsinki: Suomen kasvatustieteellinen seura[vanhentunut linkki]
Kallio, Eeva 2005. Kasvatus hajoavassa ajassa. Jyväskylä: Jyväskylän yliopistopaino. (tutkimusraportti)
Kallio, Eeva 1998 Training of Students' Scientific Reasoning Skills. Volume 139 of Jyväskylä studies in education, psychology and social research, University of Jyväskylä.
Alumiinihydroksidi

| Alumiinihydroksidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
Muut nimet:  Alumiinioksidi-trihydraatti Trihydroksialumiini
CAS-numero:  21645-51-2
PubChem CID:  10176082
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Al(OH)3
Moolimassa:  78,00344 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen amorfinen kokkaremainen jauhe
Sulamispiste:  300 °C (573 K)
Kiehumispiste:  -
Tiheys:  2,42 g/cm3
Liukoisuus veteen:  liukenematon
Alumiinihydroksidi on alumiini- (Al3+) ja hydroksidi-ionien (OH−) ioniyhdiste, jota esiintyy mineraaleissa neljänä eri polymorfina: gibsiittinä, bayeriittinä, nordstrandiittinä ja doyeliittinä, joista gibsiitti on erittäin yleinen ja muut hyvin harvinaisia. Gibsiittiä on bauksiitissa eli alumiinimalmissa yleensä hyvin runsaasti.
Teollisesti lähes kaikki alumiinihydroksidi valmistetaan Bayer-prosessilla, jossa liuotetaan bauksiittia natriumhydroksidiin jopa 270 °C lämpötilassa. Alumiinihydroksidia käytetään alumiinioksidin valmistamiseksi kuumentamalla sitä 1 200 – 1 300 celsiusasteeseen. Alumiinihydroksidia käytetään myös alumiinifosfaatin tavoin vatsahappoja neutraloivana antasidinä. Alumiinihydroksidin alumiini sitoo fosfaatteja verestä. Siksi joissain maissa ainetta käytetään hyperfosfatemiassa, jossa fosfaatteja on veressä liikaa. Alumiinihydroksidi on alumiinifosfaatin ohella rokotteissa yleisimmin käytetty apuaine (adjuvantti).
Ominaisuudet

Alumiinihydroksidi on valkoinen amorfinen kokkaremainen jauhe. Yhdiste ei liukene neutraaliin veteen, mutta liukenee emäksisiin ja happamiin vesiliuoksiin sekä suolahappoon, rikkihappoon ja muihin vahvoihin happoihin, mikäli näissä on hieman vettä. Happoihin liuotessaan se muodostaa Al3+-ioneja ja emäksiin liuetessaan aluminaatteja. Alumiinihydroksidi on amfoteerinen, ja se muodostaa geelimäisen massan altistuessaan pitkäaikaisesti vedelle ja absorboi happoja ja hiilidioksidia.
Alumiinihydroksidin rakenne on usein monimutkaisempi kuin Al(OH)3 – aine on vaihtelevassa määrin alumiinioksidin vesiyhdiste eli hydratoitunut alumiinioksidin muoto. Alumiinihydroksidia pidetään hydratoituneena alumiinioksidina, alumiinihydraattina tai trihydraattina.
Esiintyminen

Alumiinihydroksidia on mineraaleissa neljänä eri polymorfina: gibsiittinä, bayeriittinä, nordstrandiittinä ja doyeliittinä, joista gibsiitti on erittäin yleinen ja muut hyvin harvinaisia. Gibsiittiä on bauksiitissa eli alumiinimalmissa yleensä hyvin runsaasti. Muita alumiinihydroksidin kanssa kemialliselta koostumukseltaan samankaltaisia mineraaleja ovat muun muassa böhmiitti (AlO(OH)) ja diaspori (AlO(OH)).
Valmistus

Teollisesti lähes kaikki alumiinihydroksidi valmistetaan Bayer-prosessilla, jossa liuotetaan bauksiittia natriumhydroksidiin jopa 270 °C lämpötilassa. Liuotuksessa muodostunut kiinteä jäte poistetaan ja alumiinihydroksidi saostetaan liuoksesta, johon jää natriumaluminaattia. Alumiinihydroksidi voidaan muuntaa alumiinioksidiksi kuumentamalla hapen läsnäollessa eli kalsinoimalla.
Käyttö

Alumiinihydroksidia käytetään alumiinioksidin valmistamiseksi kuumentamalla sitä 1 200 – 1 300 celsiusasteeseen.
Alumiinihydroksidia käytetään alumiinifosfaatin tavoin vatsahappoja neutraloivana antasidinä mm. Suomessa, ja mahdollisesti yhdistettynä muihin antasideihin kuten algiinihappoon. Alumiinihydroksidi reagoi vatsan suolahappojen kanssa alumiinikloridiksi (AlCl3). Suun kautta otetun alumiinihydroksidin alumiinista enintään 20 prosenttia voi imeytyä ruoansulatuskanavasta muualle kehoon, josta se poistuu lähinnä virtsan kautta. Ainetta pidetään silti normaalikäytössä turvallisena, myös raskauden ja imetyksen aikana. Aine on usein kompleksoituna sulfatoituihin polysakkarideihin, sillä nämä voivat auttaa parantamaan kroonisia haavaumia vatsassa.
Alumiinihydroksidin alumiini sitoo fosfaatteja verestä. Siksi joissain maissa ainetta käytetään hyperfosfatemiassa, jossa fosfaatteja on veressä liikaa. Munuaisten vajaatoiminta on tällainen tila. Muun muassa Suomessa alumiinihydroksidi on korvattu muilla aineilla, kuten kalsiumkarbonaatilla ja kalsiumasetaatilla, sillä alumiinihydroksin pitkäaikainen käyttö aiheuttaa osteomalasiaa (luiden pehmenemistä) ja enkefalopatiaa (aivosairauksia). Fosfaattisitovuuden vuoksi alumiinihydroksidi voi joissain tilanteissa antasidikäytössä suurin annoksin aiheuttaa hypofosfatemiaa (liian alhaista veren fosfaattipitoisuutta). Veren alhainen magnesiumpitoisuus (hypomagnesemia) voi olla myös eräs haittavaikutus.
Alumiinihydroksidi on alumiinifosfaatin ohella rokotteissa yleisimmin käytetty apuaine (adjuvantti). Alumiiniadjuvantit tehostavat immuunivastetta rokotteen antigeeniin tuntemattomalla tavalla. Alumiiniyhdisteitä käytetään niiden halpuuden, pitkän käyttöhistorian takaaman tunnetun turvallisuuden vuoksi ja siksi että ne yleensä toimivat kyllin hyvin eri antigeenien kanssa. Ne voimistavat kuitenkin usein huonosti IgE-välitteistä vastetta ja voivat aiheuttaa pistosalueella muun muassa turvotusta tai punoitusta.
Muita käyttökohteita ovat deodoranttien hikoilua vähentävät antiperspirantit, ioninvaihto, kromatografia, kankaiden värjäys (aine toimii väriaineita kankaisiin sitovana aineena), lasin valmistus, voiteluaineet, poltettavat savet, paperit, painovärit, kankaiden vettähylkivyyden lisäys, ruosteenestomaalit ja lasitteiden valmistus.
Aiheesta muualla

Alumiinihydroksidin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Aluminum Hydroxide (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Aluminum hydroxide (englanniksi)
ChemBlink: Aluminium hydroxide (englanniksi)
Gibsiitin kiderakenne, joka on yleisin alumiinihydroksimineraali.
Organisaatioiden välinen tiedonsiirto

Organisaatioiden välinen tiedonsiirto (OVT) on standardoitu tekniikka, jota käytetään organisaatioiden välisten tietojärjestelmien kommunikointiin. Myös englanninkielistä termiä EDI (lyhenne sanoista Electronic Data Interchange) käytetään yleisesti suomenkielisessä tekstissä OVT-lyhenteen asemasta.
Organisaatioiden välistä tiedonsiirtoa on käytetty yritysten väliseen sähköiseen kaupankäyntiin 1970-luvulta alkaen. Nykyisin laajimmin käytetty EDI-standardi on YK:n EDIFACT (lyhenne sanoista Electronic Data Interchange for Administration, Commerce and Transport), jonka ensimmäiset määritykset julkaistiin vuonna 1988. EDIFACT:ia kehittää YK:n Euroopan talouskomissio (UNECE).