stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hurrikaani-Loimaa
SM-liigahistoria > Ensimmäiset liigakaudet

Ennen historiansa ensimmäistä SM-liigakautta, joukkue vaihtoi nimensä Loimijoen Hurrikaanista Hurrikaani-Loimaaksi, koska joukkue oli keskittynyt viimeiset kaudet pelkästään Loimaaseen.
Hurrikaanin joukkue lähti historiansa ensimmäiseen SM-liigakauteen tavoitteenaan pudotuspelit ja sarjapaikan säilyttäminen ilman karsintoja. Joukkueessa pelasivat 2007–2008 kauden alussa muun muassa kaksi etelä-amerikkalaista vahvistusta: venezuelalainen Renzo Sanchez ja brasilialainen Pedro olivat joukkueen ulkomaanvahvistukset kauden alussa. Hurrikaani hankki kuitenkin jo neljännen liigapelinsä jälkeen joukkueeseen lisää ulkomaanvahvistuksia Yhdysvalloista. Amerikkalaiset Mark Dusharme ja Dan Kellum pelasivat alkukautensa Tšekissä, kunnes päättivät vaihtaa seuraa. SM-liiga salli tuolloin kentällä kuitenkin yhtä aikaa vain kaksi ulkomaalaista, joten Hurrikaani ei voinut käyttää kaikkia ulkomaanvahvistuksiaan samassa pelissä. Pedron ja Renzo Sanchezin sopimukset purettiin lopulta, ja Hurrikaani jatkoi yhdysvaltalaisvahvistuksilla.
Ulkomaanavut Amerikasta olivat hyvä hankinta Hurrikaanille, sillä joukkue alkoi ottaa voittoja hiljalleen liigassa. Lopulta runkosarja huipentui viimeiseen otteluun, jossa oli panoksena pudotuspelit tai liigakarsinnat Hurrikaanin kohdalta. Hurrikaani pelasi Muuramen Lentopalloa vastaan viimeisen runkosarjan ottelunsa ja otti 3–0 voiton täydessä Loimaan liikuntahallissa ja näin varmisti pudotuspelipaikan. Hurrikaani nousi näin karsintaviivan yläpuolelle ja tiputti samalla Isku-Veikot karsintasarjaan. Pudotuspeleissä Hurrikaani kohtasi jopa mitaleille povatun Mutalan Riennon avauskierroksella. Hurrikaani yllätti täydellisesti Riennon ja eteni sarjanousijana puolivälieriin mestarisuosikki Pielaveden Sampoa vastaan. Puolivälierissä Sampo osoittautui kuitenkin kovemmaksi ja eteni näin välieriin otteluvoitoin 3–0.
Kaudelle 2008–2009 Hurrikaani lähti tavoittelemaan entistä parempaa sijoitusta. Joukkue hankki riveihinsä muun muassa 179 A-maaottelun verran kokemusta omanneen passari Petteri Laurilan sekä yleispelaaja Teemu Tolosen. Hurrikaani ei kuitenkaan saanut suurempaa menestystä kauden aikana. Joukkue kuitenkin paransi edelliskauden seitsemättä sijaansa pykälällä ollen kuudes SM-liigassa.
Kausi 2009–2010 oli pettymys seuralle ja koko joukkueelle. Hurrikaani tippui pudotuspeleistä ja joutui yllättäen liigakarsintoihin. Joukkue pystyi säilyttämään kuitenkin liigapaikkansa, kun se voitti Kokkolan Tiikerit karsintasarjassa otteluvoitoin 3–1. Kaudella 2010–2011 Hurrikaani selviytyi pudotuspeleihin jälleen. Joukkue tippui kuitenkin tulevalle mestarille Perungan Pojille puolivälierissä. Seuralla oli kyseisellä kaudella toistaiseksi sen ehkä nimekkäin pelaajamateriaali liigahistoriansa aikana.
SM-liigahistoria > Heikompien vuosien kautta mestariksi

Kaudella 2020–2021 Hurrikaani sijoittui runkosarjassa kolmanneksi mutta hävisi puolivälierissä Vantaa Ducksille.
Kaudella 2021–2022 Hurrikaani sijoittui runkosarjassa viidenneksi, ja lopullinen sijoitus oli neljäs, kun joukkue hävisi pronssiotteluissa Akaa-Volleylle otteluvoitoin 1–2. Nuori Luka Marttila valittiin kauden läpimurtopelaajaksi, mutta hän siirtyi syksyllä 2022 Italiaan.
Kaudella 2022–2023 Hurrikaani ei yltänyt mitalipeleihin. Päävalmentaja Jussi Heino ja kroatialainen apuvalmentaja Inoslav Krnic erotettiin vähän ennen joulua.
Hurrikaani voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa kaudella 2023–2024. Se voitti loppuottelusarjassa Akaa-Volleyn suoraan neljässä ottelussa. Mestarijoukkuetta valmensi Olli Kuoksa, ja sen tärkeimpiä pelaajia olivat passari Santeri Välimaa, hakkuri Eetu Häyrinen, keskitorjujat Miika Haapaniemi ja Daenan Gyimah, yleispelaajat Greg Petty ja Väinö Rahko sekä libero Troy Gooch.
Aiheesta muualla

Hurrikaani-Loimaan kotisivut
| n k Lentopallon Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1957: Porin Pyrintö  1958: Järvensivun Kisa  1959: Järvensivun Kisa  1960: Kimmo  1961: Järvensivun Kisa  1962: Kimmo  1963: Rantaperkiön Isku  1963–64: Kimmo  1964–65: Käpylän Lentopalloilijat  1965–66: Käpylän Lentopalloilijat  1966–67: Johanneksen Pojat  1967–68: Johanneksen Pojat  1968–69: Luolajan Kajastus  1969–70: Luolajan Kajastus  1970–71: Luolajan Kajastus  1971–72: Luolajan Kajastus  1972–73: Karhulan Rateko  1973–74: Karhulan Rateko  1974–75: Pieksämäen NMKY  1975–76: Pieksämäen NMKY  1976–77: Pieksämäen NMKY  1977–78: Pieksämäen NMKY  1978–79: Pieksämäen NMKY  1979–80: Pieksämäen NMKY  1980–81: Pieksämäen NMKY  1981–82: Loimu -79  1982–83: Loimu -79  1983–84: Loimu -79  1984–85: Hesa  1985–86: Seinäjoen Maila-Jussit  1986–87: Seinäjoen Maila-Jussit  1987–88: Rantaperkiön Isku  1988–89: Varkauden Tarmo  1989–90: Raision Loimu  1990–91: KuPS-Volley  1991–92: KuPS-Volley  1992–93: KuPS-Volley  1993–94: KuPS-Volley  1994–95: KuPS-Volley  1995–96: KuPS-Volley  1996–97: Raision Loimu  1997–98: KuPS-Volley  1998–99: Keski-Savon Pateri  1999–00: KuPS-Volley  2000–01: Raision Loimu  2001–02: Tampereen Isku-Volley  2002–03: Perungan Pojat  2003–04: Pielaveden Sampo  2004–05: Pielaveden Sampo  2005–06: Tampereen Isku-Volley  2006–07: Rovaniemen Santasport  2007–08: Rovaniemen Santasport  2008–09: Pielaveden Sampo  2009–10: Sun Volley  2010–11: Team Lakkapää  2011–12: VaLePa  2012–13: Kokkolan Tiikerit  2013–14: VaLePa  2014–15: Kokkolan Tiikerit  2015–16: Kokkolan Tiikerit  2016–17: VaLePa  2017–18: VaLePa  2018–19: VaLePa  2019–20: Ei jaettu  2020–21: VaLePa  2021–22: VaLePa  2022–23: VaLePa  2023–24: Hurrikaani-Loimaa 
| n k Lentopallon Mestaruusliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  Akaa-Volley  Hurrikaani-Loimaa  Karelian Hurmos  Kokkolan Tiikerit  Kyyjärven Kyky-Betset  Raision Loimu  Savo Volley  TuTo Volley  VaLePa
Hot Wheels

| Hot Wheels Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1976 Microvox-studio, Lahti
 Julkaistu: lokakuu 1976
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Hurriganes
 Tyylilaji: rock and roll, hard rock, rhythm and blues
 Kesto: 35.56
 Levy-yhtiö:  Love Records    Sonet
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
  Suomi: 1.    Ruotsi: 18.
Hurriganesin muut julkaisut
| Crazy Days 1975 | Hot Wheels 1976 | Sixteen Golden Greats 1977 |
Singlet albumilta Hot Wheels
 ”Elephant’s Boogie" / "Find a Lady” Julkaistu: syyskuu 1976
Hot Wheels on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen lokakuussa 1976 ilmestynyt neljäs albumi. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, joka sisälsi vain sen itse kirjoittamaa materiaalia. Se sisältää pääosin samoja kappaleita kuin samana vuonna ilmestynyt Hurriganes-aiheinen elokuva Kuumat kundit. Kriitikot arvostelivat albumia mielikuvituksettomaksi ja tasapaksuksi, mutta kaikesta huolimatta se myi Suomessa timanttia (yli 50 000 kappaletta) ja pysyi albumilistan kärjessä neljä viikkoa. Ruotsissa Hot Wheels on listasijoituksella mitattuna Hurriganesin menestynein albumi (sija 18).
Albumi levytettiin Pekka Nurmikallion Microvox-studiolla Lahdessa. Tuloksena oli raaka, pelkistetty soundi, josta oli riisuttu kaikki pop-maailmaan viittaava. Tällä haluttiin tehdä selvä ero edellislevy Crazy Daysin kevyempään ilmaisuun. Lisäksi Microvoxin neliraitatekniikka loi suuren kontrastin kahteen edellisalbumiin, jotka oli äänitetty tukholmalaisen Marcus Music -studion 16-raitatekniikalla. Hot Wheels on samalla ainoa Microvoxissa äänitetty timanttilevy.
Samoilta äänityssessioilta olevaa kappaletta ”I’m Movin On” ei ole julkaistu missään muodossa. Se on ainoastaan Kuumat Kundit -elokuvassa erään kohtauksen taustamusiikkina.
Taustaa

Hurriganesin edellinen, vuoden 1975 lopulla julkaistu albumi Crazy Days oli ollut kaupallisesti suuri menestys. Se oli listaykkönen vuoden 1976 tammi-, helmi- ja maaliskuussa, ja top 10:ssä vielä seuraavinakin kuukausina. Lisäksi single ”My Only One” oli mukana singlelistalla huhtikuuhun asti. Viisi kuukautta ilmestymisensä jälkeen Crazy Days putosi top 20:een.
Huhtikuussa 1976 ilmestyi uusi single ”An Awful Crime”, joka nousi singlelistan kolmoseksi. Samoihin aikoihin Crazy Daysin ja sitä edeltäneen Roadrunnerin yhteenlaskettu myynti oli jo noin 100 000 kappaleen luokkaa. Suuren suosion myötä Hurriganes sai paljon palstatilaa aikakaus- ja nuortenlehdissä. Heinäkuussa ilmestyi basisti Cisse Häkkisen soololevy Teendreams, joka nousi seitsemäksi viikoksi listaykköseksi ja oli vuoden myydyin rocklevy.
Vuosi 1976 oli ollut Hurriganesille kiireinen, sillä kaiken lisäksi yhtye kuvasi elokuvaa Kuumat kundit. Uusia kappaleita oli kuitenkin syntynyt Kulosaaren harjoitustilassa kiitettävästi, ja keikkatauon päätyttyä niitä päästiin hiomaan myös yleisön eteen. Heinäkuuksi oli suunnitteilla levytysmatka Ruotsiin, mutta sitä jouduttiin lykkäämään. Kesäkuun alussa oli tehty demonauhoituksia, mutta kappaleista puuttuivat esimerkiksi kunnolliset sanat. Hurriganesin keikkasettiin oli tosin jo pidempään kuulunut lainakappaleita, kuten The Beatlesin ”I Saw Her Standing There”, ja Shel Silversteinin säveltämä ja Dr. Hook -yhtyeeltä löydetty humoristinen country-kappale ”Everybody’s Makin’ It Big”. Rumpali-solisti Remu Aaltonen halusi kuitenkin ehdottomasti, että uusi levy sisältää vain omaa materiaalia.
Musiikki

Uudella albumilla Hurriganes halusi irtautua täysin edellisalbumi Crazy Daysin silotellusta äänimaailmasta, joten Hot Wheelsilla tavoiteltiin mahdollisimman ”rankkaa” soundia. Microvoxissa syntyneestä raa’asta ja pelkistetystä äänimaailmasta olikin riisuttu kaikki pop-maailmaan viittaava. Ile Kallio on kutsunut albumia ”garagesoundin esi-isäksi”. Musiikillisesti albumi nojaa Ile Kallion kitarariffeihin, ja yhtyeen rock and roll -soundiin on yhdistetty rhythm and bluesia, hard rockia, boogieta ja shufflea.  Albumin tyyliin vaikutti myös uuden aallon nousu. Vaikutteita saatiin esimerkiksi Dr. Feelgood- ja Eddie and the Hot Rods -yhtyeiltä. Mukana ei ole yhtäkään Hurriganesille tyypillistä Cisse Häkkisen laulamaa kevyempää kappaletta – ainoan rauhallisen laulun, ”Judy”, tulkitsee Remu Aaltonen.
Ile Kallion on sanottu tällä levyllä osoittaneen kykynsä edellisen kitaristin Albert Järvisen korvaajana. Kallio pysytteli albumin sooloissa useimmiten mahdollisimman yksinkertaisissa ja selkeissä ratkaisuissa. Poikkeuksena on Bo Diddleyn kunniaksi tehty kappale ”Hey Bo Diddley”, joka tunnettiin jo kesän keikoilla Kallion improvisoinneista.
Kaikkia Hot Wheelsin kappaleita ei kuultu Kuumat kundit -elokuvassa, mutta vastaavasti albumilta jäi pois kappale ”I’m Movin’ On”, joka soi filmin kylpyhuonekohtauksessa. Pekka Nurmikallio kertoi myöhemmin, että kappaleen masternauhaa ei ole säilytetty.
Yhtye tuotti levyn itse, sillä parilla edellisellä albumilla mukana ollut Richard Stanley ei ollut mukana studiossa. Sen sijaan sanoitukset olivat jälleen pitkälti hänen kirjoittamiaan, vaikka albumin tekijätiedot väittävätkin kaikkien kappaleiden tekijöiksi Aaltosen ja Häkkisen. Stanley on kertonut tehneensä kertakorvauksella joitakin sanoituksia demonauhojen pohjalta. Myös Ile Kallion nimi oli jätetty pois, vaikka kappaleet työstettiin yhdessä. Syyksi on esitetty Aaltosen kostoa hänen ja Kallion välisestä riidasta sekä rahaa. Aaltonen sanoi vuonna 2020, ettei hän ole asiasta tietoinen, vaan tekijätiedot Teostoon ja levyn kanteen välittänyt levy-yhtiön työntekijä unohti Kallion nimen. Kallio lisättiin kappaleiden tekijätietoihin Teostoon lopulta vuonna 2006, jolloin ilmestyi Kuumat kundit -elokuvan DVD-versio. Se oli Kallion ehto julkaisulle.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti

Hot Wheels ilmestyi lokakuussa 1976. Se oli jo ilmestyessään timanttilevy, ja samalla ainoa timanttilevy, joka äänitettiin Microvoxissa. Albumi oli Suomen listaykkösenä neljän viikon ajan, ja se pysyi listalla kaikkiaan 19 viikkoa. Levyä on myyty yhteensä yli 50 000 kappaletta. Edullisen tuotannon ja hyvien myyntilukujen ansiosta Love Records sai oiottua heikentynyttä talouttaan.
Ruotsissa Hot Wheels on listasijoituksella mitattuna Hurriganesin menestynein albumi. Se ylsi kahdeksan viikon aikana sijalle 18.
Julkaisu ja vastaanotto > Arvioita

Kriitikot arvostelivat uutta albumia tasapaksuksi ja yllätyksettömäksi, ja sen katsottiin sisältävän tuhansia kertoja kuultuja kaavamaisia kliseitä. Hurriganesin vihjattiin kärsivän mielikuvituksen puutteesta ja jopa ”rahan rauhoittavasta vaikutuksesta”.
Ile Kallio on myöhemmin kertonut, ettei ole varma, ovatko albumin kaikki kappaleet hyviä, mutta levyn äänimaailma on hänelle mieleinen. Samankaltaista ”raakaa kellarisoundia” hän olisi toivonut jo Crazy Daysille. Kallion mielestä Hot Wheelsille syntyi Revox-nauhureiden ja olemattomien lisälaitevalikoimien ansiosta outo ja persoonallinen soundi, joka teki levystä omanlaisensa. Soundista voi hänen mielestään olla mitä mieltä hyvänsä, ”mutta ei se huono ollut”. Myös Pekka Nurmikallio oli albumiin myöhemmin tyytyväinen, vaikkakin olisi halunnut muuttaa autotallimaista soundia parempaan suuntaan.
Kappaleet

Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Remu Aaltonen ja Cisse Häkkinen.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Bad Baby | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Elephant’s Boogie | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hey Hey Hey | 2.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Find a Lady | 3.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Woo-oo-oo-oo-o | 2.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Judy | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tripper’s Story | 2.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ridin’ Ridin’ | 2.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Come to Me Baby | 2.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Kenny at the Corner | 2.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hey Bo Diddley | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Hot Wheels | 2.40 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 35.56 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Muusikot
Remu Aaltonen – rummut, laulu
Cisse Häkkinen – basso, laulu
Ile Kallio – kitarat
Muut
Pekka Nurmikallio – äänittäjä
Hurriganes – tuottaja
Gua Vainio – kansi
Painokset

Albumi julkaistiin alkujaan vinyylilevynä ja C-kasettina. Ensimmäinen CD-painos ilmestyi vuonna 1991.
| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Love LRLP 206 | 1976 |  |
| LP |  | Sonet SLP 3021 | 1976 |  |
| MC |  | Love LRC 206 | 1976 |  |
| MC |  | Sonet SKA-201 | 1976 |  |
| LP |  | Love LRLP 206 (uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Sonet SLP 3021 (1. uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Sonet SLP 3021 (2. uusintapainos) | 19?? |  |
| CD |  | Love LRCD 206 | 1991 |  |
| CD |  | Love LRCD 206 | 2001 |  |
Aiheesta muualla

Tietoa Hot Wheelsin vinyylipainoksista
Tietoa Hot Wheelsin kasettipainoksista
Hurriganes
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rock and Roll All Night Long  Roadrunner  Crazy Days  Hot Wheels  Tsugu Way  Hanger  Jailbird  10/80  Fortissimo  Rockin’  Seven Days, Seven Nights  Hurrygames  30th Anniversary  Electric Play 
Livealbumit:   Live at Metropol  Live in Stockholm 1977  Live in Hamina 
Kokoelmat:   Sixteen Golden Greats  Hurrigane By The Hurriganes  20 Golden Greats  1978–1984  Rockin’ Tonight – 18 All Time Hits  The Legacy  20 suosikkia – Get On  Double Trouble  25 Golden Greats  20 suosikkia – Muskogee  20 suosikkia – Let's Go Rocking Tonight  Scandia Years 1977–1984  Rock Rock Tonight  30 Golden Greats 
VHS/DVD:   Oowee – Oohla  Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 
Filmografia:   Kuumat kundit  Ganes 
Ile Kallion kitaransoitto on albumilla voimakkaasti esillä. Kuva Helsingin musiikkimessuilta 2012.
Hv1

| Hv1 |
| --- | --- |
 Hv1 554 Riihimäellä muistomerkkinä.
Perustiedot
Tyyppi:  höyryveturi
Liikennöitsijä:  Valtionrautatiet
Valmistaja:  Tampella, Lokomo
Lukumäärä:  42
Valmistusvuodet:  1915–1921
Romutettu:  39
Museoitu:  3 (554, 555 ja 575)
Numerointi:  545–578, 648–655
Lempinimi:  Heikki
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  95 km/h
Paino:  55,2 + 33,3 t
Pituus:  15 814 mm
Pyörästö:  4-6-0 (2′C-3T)
Pyörästön pituus:  12 935 mm
Suurin akselipaino:  12,4 t
Pyörän halkaisija:  860 – 1 750 mm
Vetovoima:  6 950 kp = 68 kN
Hv1 ('H8 ennen vuotta 1942) on Valtionrautateiden käytössä ollut höyryveturi. 1910-luvun alussa vanhemmat veturisarjat olivat junapainojen kasvaessa tulleet pienitehoisiksi, joten Valtionrautatiet suunnitteli entisiä huomattavasti voimakkaamman veturityypin H8. Ensimmäiset 12 veturia valmisti Tampella syksyyn 1915 mennessä, ja ne saivat numerot 545–556. Tampellalta tilattiin 18 veturia lisää. Ne toimitettin vuosina 1915–1916 ja saivat numerot 557–574. Lokomo valmisti 12 veturia, jotka valmistuivat 1920–1921 ja saivat numerot 575–578 ja 648–655. Alkuperäinen suurin sallittu nopeus 80 kilometriä tunnissa korotettiin 95 kilometriin tunnissa vuonna 1934. Kalustosarjatunnus H8 muutettiin Hv1:ksi vuonna 1942.
Hv1-veturit olivat käytössä noin 50 vuoden ajan. Niitä käytettiin eri puolilla Suomea, kunnes dieselveturit syrjäyttivät ne 1960-luvun puolivälissä. Hv1-veturit hylättiin vuosina 1965–1967. Veturit 546 ja 576 oli hylätty jo vuosina 1940 ja 1962 törmäyksissä aiheutuneiden vaurioiden takia.
Hv1-veturi 553 Turussa 1964 vetämässä pikajunaa.
Hv1-sarjasta ovat säilyneet veturit 554, 555 ja 575. Numero 555, joka on saanut yksilökohtaisen lempinimen Prinsessa, oli ajokuntoisena museoveturina vuosina 1995–2000 ja kunnostettiin jälleen ajokuntoon VR:n 150-vuotisjuhlien yhteyteen vuonna 2012.
Säilyneet

| Veturi | Valmistaja | Valmistettu | Sijoitettu | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 554 | Tampella | 1915 | Riihimäki | Veturi siirrettiin 31. lokakuuta 2013 Paloheimonkadulta Riihimäen kaupungin varikolle kunnostettavaksi. Veturi siirrettiin 21. syyskuuta 2020 Riihimäen talliin. |
| 555 | Tampella | 1915 | Suomen Rautatiemuseo, Hyvinkää | ”Prinsessa”, museoajoja 1995–2000 ja 2012– |
| 575 | Lokomo | 1920 | Tampere, "Hatanpää" | Ensimmäinen Lokomolla valmistettu veturi. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hv1 Wikimedia Commonsissa
Suomalaiset veturit ja junayksiköt
Kylmäkosken vaakuna

Kylmäkosken vaakuna (1965-2010)
Kylmäkosken vaakuna oli Kylmäkosken kunnan tunnus. Aiheen aaltokoro ja lumikide tekevät siitä puhuvan vaakunan.
Vaakunan selitys on ”aaltokoroisesti katkoinen hopea-punainen kilpi; punaisessa alakentässä hopeinen lumikide.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kylmäkosken kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. kesäkuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. lokakuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2011, kun Kylmäkosken kunta liittyi Akaan kaupunkiin.
Hyakinthia

| Hyakinthia> Ὑακίνθια |
| --- | --- |
 Hyakinthoksen kuolema. Alexander Kiselev, 1800-luku.
Tyyppi:  uskonnollinen juhla Apollonin ja Hyakinthoksen kunniaksi
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:  Amyklai
Paikkakunta:  Sparta, Kreikka
Hyakinthia (m.kreik. Ὑακίνθια, lat. Hyacinthia) oli antiikin kreikkalainen juhla, jota vietettiin Spartassa ja muissa doorilaisissa kaupungeissa Apollonin ja Hyakinthoksen kunniaksi. Juhla kesti useita päiviä.
Historia

Spartassa Hyakinthia oli toinen kaupungin kahdesta suurimmasta juhlasta Karneian ohella. Se oli Karneian tavoin peräisin Lakonian doorilaisvalloitusta edeltäneeltä ajalta, mutta doorilaiset spartalaiset olivat omaksuneet sen itselleen. Juhla kunnioitti Apollonia sekä tämän vahingossa kiekolla surmaamaa nuorta heerosta Hyakinthosta. Hyakinthokseen liitetty Apollon oli kuitenkin käytännössä hyvin erilainen jumala kuin doorilaisten muutoin kunnioittama Apollon. Hyakinthoksen kuolemasta kertova myytti liittyi selvästi kasvillisuuden kuolemiseen kuumaan ja kuivaan kesäaikaan, ja Apollonin kiekon voidaan näin nähdä edustavan Auringon kiekkoa.
Sparta ei voinut juhlan aikana osallistua sotatoimiin, millä oli usein vaikutusta kaupungin historiaan. Kerran spartalaiset tekivät neljänkymmenen päivän rauhan vain palatakseen kotiin juhlan viettoon. Ateenalaiset lupasivat rauhansopimuksessa vuonna 421 eaa. hyvän tahtonsa osoituksena osallistua Hyakinthian viettoon joka vuosi sopimuksen uudistamiseksi, siinä missä spartalaiset lupasivat osallistua Ateenassa Dionysia-juhlaan.
Ohjelma

Spartassa Hyakinthia-juhla kesti kolme päivää ja alkoi paikallisen Hekatombeus-kuun, joka vastasi attikalaisen kalenterin Hekatombaion-kuuta, pisimpänä päivänä. Se sijoittui kaupungin ulkopuolelle Amyklaissa olleeseen Amyklaioniin eli Apollon Amyklaioksen pyhäkköön, jonka keskiössä oli Hyakinthoksen hauta.
Juhlan ensimmäisenä päivänä uhrattiin kuolleille sekä surtiin Hyakinthoksen kuolemaa. Siihen kuului Apollonille omistettu kulkue, jossa muualla asuneet spartalaiset siirtyivät Amyklaihin, sekä Hyakinthokselle omistettu uhritoimitus. Uhritoimituksessa ei käytetty seppeleitä eikä laulettu paiaaneita, ja päivään kuului muutoinkin pidättäytyminen ja yksinkertainen ruoka, mikä oli epätyypillistä muille Apollonin juhlille.
Juhlan toinen päivä sen sijaan oli ilon päivä, ja vaikuttaa olleen juhlan pääpäivä. Pojat soittivat kitharaa tai lauloivat ja tanssivat kuoroina (khoros) huilun säestyksellä, sekä ylistivät Apollonia anapestimitassa. Samana päivänä järjestettiin myös hevosurheilukilpailut. Nuoret neidot puolestaan kulkivat kulkueena vaunuissa. Päivään kuului myös lukuisia uhreja, ja ihmiset kutsuivat luokseen ystäviä. Juhlaan kuului tietynlainen ruoka, joka tunnettiin nimellä kopis (κοπίς). Myös orjat saivat osallistua juhliin. Juhlan kolmannesta päivästä tiedetään vain vähän, mutta se muistutti hartaampana ilmeisesti ensimmäistä päivää.
Huurre

Huurretta aidassa
Huurre on jääkidekerros, joka syntyy nestemäisestä vedestä pakkasella pintoihin, etenkin pystypintoihin.
Huurretta muodostuu pienistä alijäähtyneistä vesihöyrypisaroista, kun ilman kosteus on 100 prosenttia, eli ilman lämpötila vastaa kastepisteen lämpötilaa. Tällöin pisarat tiivistyvät sumu- tai pilvipisaroiksi ja kohtaavat jonkin kylmän pinnan, jolloin ne jäätyvät siihen kiinni.
Huurretta esiintyy esimerkiksi puiden oksistossa ja talojen seinäpinnoilla. Se on usein paksumpaa kuin kuura, eikä siinä erotu selkeitä kiteitä kuten kuurassa.
Syntyminen

Huurretta voi syntyä kahdella tavalla. Ensimmäisessä tavassa ilmassa leijuva vesihöyry tiivistyy vedeksi, kun se esimerkiksi joutuu kosketuksiin kylmän pinnan kanssa. Riittävän matalassa lämpötilassa vesi jäätyy ja muodostaa pinnalle yhtenäisen poimuisen kalvon. Tällä tavoin syntyy huurretta esimerkiksi auton ikkunaan.
Toisessa syntytavassa vesi on tiivistynyt ilmassa leijuviksi vesipisaroiksi. Riittävän kovalla pakkasella sumupisarat alijäähtyvät voimakkaasti ja jäätyvät hetkessä huurteeksi osuessaan johonkin kiinteään aineeseen. Näin syntyvä jääkerros on usein väriltään likaisenharmaata, mikä johtuu vedessä olevasta noesta tai muista hiukkasista. Tällä tavoin huurretta voi syntyä esimerkiksi puiden oksille koskien lähellä.
Muodostumisen ehdot

Huurteen syntyyn vaikuttavat etenkin lämpötilaolot, ilman vesihöyry- tai vesipitoisuus sekä kylmävarastovaikutus. Usein huurretta esiintyy pienenpienten olosuhde-erojen johdosta yhdessä paikassa mutta ei viereisessä tai samankaltaiselta vaikuttavassa paikassa.
Huurretta voi syntyä vain, kun ilman lämpötila on niin sanotun kastepisteen alapuolella ja ilmassa oleva vesihöyry jäähtyy sille tasolle. Seuraavaksi lämpötilan on laskettava niin matalaksi, että vesi jäätyy.  Koska maanpinnan lämpötila ja vain hieman maanpinnan yläpuolella olevan ilman lämpötila voivat poiketa huomattavasti toisistaan, ensimmäisenä huurteeseen peittyy syksyllä ruohikon tai heinikon ylin kerros, jossa on kylmempää kuin maanrajassa.
Huurteen syntymiseksi ilmassa on oltava runsaasti vesihöyryä. Sellaiset olosuhteet ovat usein avoveden lähellä, etenkin virtaavan veden läheisyydessä. Joen uomaa voi myös edetä alavirtaan hidas, kylmä ilmavirtaus, joka lisää huurtumista.
Kylmävarastovaikutus viittaa lämmön siirtymiseen huurtumisessa ja lämmön varastoitumiseen esimerkiksi suurissa kivissä. Se voi aiheuttaa esimerkiksi sen, että huurretta on joillain perusmuureilla ja talonseinillä, mutta toisilla ei.