stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakul Preet Singh
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Kieli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Gilli | Arati | Kannada |  |
| 2011 | Keratam | Sangeetha | Telugu |  |
| 2011 | Yuvan | Sangeetha | Tamili |  |
| 2012 | Thadaiyara Thaakka | Gayathri Ramakrishnan | Tamili |  |
| 2013 | Puthagam | Divya | Tamili |  |
| 2013 | Venkatadri Express | Prarthana | Telugu |  |
| 2014 | Yaariyan | Saloni | Hindi |  |
| 2014 | Yennamo Yedho | Nithya | Tamili |  |
| 2014 | Rough | Nandu | Telugu |  |
| 2014 | Loukyam | Chandrakala ”Chandu” | Telugu |  |
| 2014 | Current Theega | Kavita | Telugu |  |
| 2015 | Pandaga Chesko | Divya | Telugu |  |
| 2015 | Kick 2 | Chaitra | Telugu |  |
| 2015 | Bruce Lee: The Fighter | Riya Rao | Telugu |  |
| 2016 | Nannaku Prematho | Divyanka / Divya | Telugu |  |
| 2016 | Sarrainodu | Jaanu / Mahalakshmi | Telugu |  |
| 2016 | Dhruva | Ishika | Telugu |  |
| 2017 | Winner | Sitara | Telugu |  |
| 2017 | Rarandoi Veduka Chudham | Bhramarambha | Telugu |  |
| 2017 | Jaya Janaki Nayaka | Janaki / Sweety | Telugu |  |
| 2017 | Spyder | Charlie (telugu), Shalini (tamili) | Tamili, telugu |  |
| 2017 | Theeran Adhigaaram Ondru | Priya Theeran | Tamili |  |
| 2018 | Aiyaary | Sonia Gupta | Hindi |  |
| 2019 | N.T.R: Kathanayakudu | Sridevi | Telugu | Erikoisesiintyminen |
| 2019 | Dev | Meghna | Tamili |  |
| 2019 | De De Pyaar De | Ayesha | Hindi |  |
| 2019 | NGK | Vanathi | Tamili |  |
| 2019 | Manmadhudu 2 | Avantika | Telugu |  |
| 2019 | Marjaavaan | Aarzoo | Hindi |  |
| 2020 | Shimla Mirchi | Naina Sharma | Hindi |  |
| 2021 | Check | Manasa | Telugu |  |
| 2021 | Sardar and Grandson | Radha Kaur Khasan | Hindi |  |
| 2021 | Konda Polam | Obulamma | Telugu |  |
| 2022 | Attack | Sabaha Qureshi | Hindi |  |
| 2022 | Runway 34 | Tanya Albuquerque | Hindi |  |
| 2022 | Cuttputlli | Divya Malhotra | Hindi |  |
| 2022 | Doctor G | Fatima Duggal | Hindi |  |
| 2022 | Thank God | Ruhi Kapoor | Hindi |  |
| 2023 | Chhatriwali | Sanya Dhingra | Hindi |  |
| 2023 | Ayalaan |  | Tamili |  |
| 2023 | Indian 2 |  | Tamili |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rakul Preet Singh Wikimedia Commonsissa
Rakul Preet Singh Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Punainenmeri

Punainenmeri satelliitista kuvattuna
Punainenmeri on Afrikan ja Arabian niemimaan rajoittama pitkähkö ja kapea vesialue, joka kuuluu Intian valtamereen. Punaisenmeren länsipuolella olevat valtiot ovat pohjoisesta lukien Egypti, Sudan, Eritrea ja Djibouti sekä itäpuolella Egypti, Israel, Jordania, Saudi-Arabia ja Jemen. Pohjoisessa on strategisesti tärkeä Egyptin hallinnassa oleva Suezin kanava, josta on kulkuyhteys Välimerelle. Etelästä Punainenmeri on Bab el Mandebin salmen (suom. Kyynelten portti) kautta yhteydessä Adeninlahteen ja siitä edelleen Arabianmeren kautta Intian valtamereen.
Punaisenmeren nimi johtuu siellä havaittavasta Trichodesmium erythraeum -nimisestä levästä, joka "kukkiessaan" muuttuu punertavan ruskeaksi. Meren punaisuutta lisää auringonlaskun aikaan sen pinnasta heijastuvat punasävyiset vuoret sekä toisinaan punaisena hehkuva taivaanranta.
Punainenmeri on suolaisimpia ja lämpimimpiä kaikista merielämää sisältävistä vesistöistä. Suotuisista merivirroista ja runsaasta haihtumisesta johtuva meren korkea suolapitoisuus ovat luoneet erinomaiset edellytykset rikkaalle eläimistölle ja satumaisille koralliriutoille. Punaisessameressä on yli 1 100 erilaista kalalajia ja sieltä on tavattu yli 200 erilaista korallityyppiä.
Maantiede

Punainenmeri on pitkä ja kapea ja suuntautuu pohjoisluoteesta eteläkaakkoon. Sen pohjoispäässä on kaksi kapeaa lahtea: Suezinlahti ja Akabanlahti. Suezinlahden pohjoispäästä lähtee Suezin kanava, joka yhdistää sen Välimereen. Lahtien väliin jää Siinain niemimaa.
Meren pituus on noin 2 000 kilometriä ja leveys leveimmässä kohdassa 352 kilometriä. 
Pinta-ala on 438 000 neliökilometriä. Meren keskisyvyys on noin 500 metriä ja syvin kohta noin 2 500 metriä.
Punaisessameressä on useita pieniä saaria, jotka muodostavat saaristoja. Näihin kuuluvat Dahlakin saaristo Eritrean rannikolla, Hanish-saaret Jemenin ja Eritrean välissä sekä Farasan-saaret Saudi-Arabian rannikolla. Myös meren pohjoispäässä, Siinain niemimaan kärjen tuntumassa on lukemattomia pieniä saaria, joiden välissä on koralliriuttoja.
Punaisenmeren rantaviiva on jaettu yhdeksän valtion kesken. Pisimmät osat rantaviivaa on Saudi-Arabialla, Eritrealla, Egyptillä, Sudanilla ja Jemenillä. Kummallakin puolella lähellä rannikkoa kohoaa kukkuloita tai vuorijono: Sudanissa ja Egyptissä Punaisenmerenkukkulat, Saudi-Arabian puolella Sarawat-vuoret ja niiden edessä Hejaz-vuoret.
Fysikaaliset ominaisuudet

Punainenmeri on yhteydessä Arabianmeren kautta Intian valtamereen. Sen valuma-alueella sataa todella vähän. Haihtuminen on suurempaa kuin makean veden virtaus mereen, ja Intian valtamerestä tuleva täydennysvesi estää Punaistamerta haihtumasta kuiviin. Siksi vesi on suolaisempaa kuin muissa maailman merissä: tyypillisesti 3,8 %, Suezin- ja Aqabanlahdella jopa 4,1 %.
Keskimääräinen vuorovesi on 60 cm meren pohjoisosassa ja 90 cm eteläosassa.
Historia ja kulttuuri

Vanhimmat muistiinmerkityt pitkät merimatkat pitkin Punaistamerta olivat muinaisten egyptiläisten matkat Puntmaahan. Toinen Mooseksen kirja kertoo israelilaisten vaelluksesta meren poikki; perinteisesti tämä matka yhdistetään Punaiseenmereen. Paikalta onkin löydetty vaunun jäänteitä sijoitettuna samalle ajanjaksolle sekä muun muassa ihmisen luita. Alueelta löydetty reisiluu on pystytty ajoittamaan noin 3500 vuoden ikäiseksi  Tukholman yliopistossa. Lisäksi alueelta on löydetty kaksi kivipaalua, steelaa, kertomassa tapahtumasta molemmilta rannoilta, tosin nämä steelat on  myöhemmin sijoitettu muualle.  Persian kuningas Dareios I rakennutti 500-luvulla eaa. kanavan Niililtä Punaisellemerelle ja lähetti Punaisellemerelle tutkimusmatkailijoita. Ne paikallistivat vaarallisia karikkoja ja lisäsivät meren arvoa kuljetusväylänä. Kreikkalaiset jatkoivat kartoitustyötä, ja 100-luvulla jaa. julkaistu kirjoitus kertoo Punaisenmeren olevan lyhyin meritie Intiaan. Kauppareitti Roomasta Kiinaan kulki sitä pitkin, kunnes Aksumin kuningaskunta esti kauppaliikenteen 200-luvulla. Keskiajalla Punainenmeri oli tärkeä osa mausteiden reittiä Eurooppaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Red Sea Invertebrates kuvagalleria selkärangattomista
Ympärysvaltiot ja topografinen kartta
Radio Keskisuomalainen

| Radio Keskisuomalainen |
| --- | --- |
 "Aidosti paikallinen"
Perustettu:  6. toukokuuta 2020
Kuuluvuus: paikallinen, internet
Jyväskylä: 95,9 MHz
Jämsä: 92,8 MHz
Pihtipudas: 95,4 MHz
Ohjelmat ja juontajat
Keskarin aamu: ma & pe: Timo Lievemaa & ti-to: Henri Berg (ma–pe 6.30-11)
Keskarin iltapäivä: ma-to: Jari Lindström & pe: Ile Jokinen (ma-pe 13–18)
Keskarin lauantai: Maria Markus (la 9–14)
Mediatiedot
Omistaja:  Keskisuomalainen
www.radiokeskisuomalainen.fi
Radio Keskisuomalainen on Jyväskylässä toimiva kaupallinen paikallisradio, joka aloitti lähetykset 6. toukokuuta 2020 kello 12.
Ensimmäisenä kappaleena kanavalla soi Keski-Suomen kotiseutulaulu Siiri Kankaan esittämänä. Avajaislähetyksessä paljastettiin myös, että Tuomas Heikkilä selostaa JYP:n ottelut kaudella 2020-2021. Se kuuluu Jyväskylässä taajuudella 95,9 MHz. Marraskuussa 2022 kanavan kuuluvuus laajeni Jämsään taajuudelle 92,8 MHz sekä Pihtiputaalle taajuudelle 95,4 MHz.
Radion päätoimittaja on Henri Berg. Lähetyksiä juontavat Bergin lisäksi Ilkka "Ile" Jokinen, Jari Lindström, Timo Lievemaa ja Maria Markus. Musiikissaan Radio Keskisuomalainen on erikoistunut soittamaan ulkomaalaisten ja tunnettujen suomalaisartistien lisäksi keskisuomalaisten sekä keskisuomalaistaustaisten artistien musiikkia. Keskiviikkoisin ja lauantaisin kanavalla kuullaan toimittaja Juho Hämäläisen juontama paikallisen musiikin ohjelma Keski-Suomesta kajahtaa!.
Radio Keskisuomalaisen omistaa mediakonserni Keskisuomalainen.
Aiheesta muualla

Radio Keskisuomalainen
Keskisuomalainen Oyj -konserni
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Enrico Tamberlik

Enrico Tamberlik
Enrico Tamberlik (16. maaliskuuta 1820 Rooma – 13. maaliskuuta 1889 Pariisi) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän aloitti uransa Teatro San Carlossa, Napolissa 1841. Italian lisäksi hän lauloi muun muassa Venäjällä, Portugalissa ja Espanjassa. Tamberlik myötävaikutti Giuseppe Verdin Kohtalon voiman syntymiseen ja hän myös lauloi oopperan päätenoriosan sen kantaesityksessä Pietarissa 1862.
Enrico Zoffoli

Enrico Zoffoli.
Enrico Zoffoli (3. syyskuuta 1915 Marino, Italia – 16. kesäkuuta 1996 Rooma, italia) oli italialainen pappi ja professori.
Zoffoli vihittiin papiksi 29. huhtikuuta 1939. Hän väitteli filosofian tohtoriksi ja oli toimi professorina Accademia Nazionale di San Tommaso D'Aquinossa ja sen jälkeen Paavillisessa Lateraani-yliopistossa. Hän kirjoitti useita teoksia aiheina filosofia, hengellisyys, teologian, historian ja hagiografia. Hänen merkittävin teoksen on monumentaalinen tutkimus Ristin Paolon elämästä ja hengellisyydestä. Zoffolin ajatteluun vaikuttivat voimakkaasti Pyhä Tuomas Akvinolainen ja karmeliittanunna Marie Françoise Thérèse Martin. Vuonna 1992 hän julkaisi kristinuskon tietosanakirjan Dizionario del Cristianesimo, jota seuraavana vuonna tervehdittiin innokkaasti L'Osservatore Romano -lehdessä. Viimeisinä elinvuosinaan hän syventyi eukaristian mysteeriin ja otti kantaa neokatekumenaalisen yhteisön tekemiin virheisiin.
RadioBrowser

|    RadioBrowser |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  radio-browser.info
Tyyppi:  internet-radiokanavien tietokanta
Kielet:  monikielinen
Kehittäjä:  RadioBrowser-projekti, Alex Segler
Sisällön lisenssi:  public domain
Ohjelmointikieli:  Rust, JavaScript
Ohjelmiston lisenssi:  MIT-lisenssi
Nykyinen tila:  aktiivinen
RadioBrowser on avoimen lähdekoodin internet-radiokanavien tietokantatarvitaan parempi lähde, jota kehittää RadioBrowser-projekti Alex Seglerin vetämänä. Palvelun ohjelmisto on lisensoitu avoimella MIT-lisensillä ja sen sisältämä data on public domainin alaista avointa dataa.
Palvelulla on päivittäin noin satatuhatta käyttäjää ja sitä hyödyntäviä sovelluksia on kymmeniä.
Tarkoitus

Internet-radio toimii siten, että verkkoon lähetetään datavirtoja (streamataan), joita sitten kuuntelijat vastaanottavat. Datavirtoja ja niiden URL-osoiteita on kuitenkin tuhansia, joten syntyi tarve luoda palvelu, josta hakea oikeat datavirtojen URL-osoitteet. RadioBrowser on yksi tällainen. Palveluun kerätään kanavien datavirtojen URL-osoitteita sekä metadataa – kuten nimi, kuva, kuvaus, kieli ja niin edelleen, josta esimerkiksi kuuntelusovellus voi hakea oikeat URL-osoitteet.[lähde? ]
Rajapinta

RadioBrowser tarjoaa tietokantansa sisällön rajapinnan kautta avoimena datana kenen tahansa hyödynnettäväksi.
Rajapinta > RadioBrowseria hyödyntävät sovellukset

Seuraavat sovellukset hakevat datavirtojen URL-osoitteet ja niihin liittyvää metadataa RadioBrowserin rajapinnasta:
| Alusta | Nimi | Verkkosivusto |
| --- | --- | --- |
| Android | RadioDroid2 | https://github.com/segler-alex/RadioDroid |
| iOS, iPadOS | Cuterdio | https://cuterdio.com |
| Linux | Shortwave | https://gitlab.gnome.org/World/Shortwave |
| macOS | Cuterdio | https://cuterdio.com |
| Windows | StreamTuner2 | http://milki.include-once.org/streamtuner2 |
| Web | Radio-li-se | https://radiolise.gitlab.io |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RadioBrowser
RadioBrowserin rajapinta
RadioBrowserin Git-arkistot
Eli Yishai

Eli Yishai
Eliyahu "Eli" Yishai (hepr. ‏אליהו "אלי" ישי‎,‎, s. 26. joulukuuta 1962 Israel) on israelilainen poliitikko ja Shas-puolueen puheenjohtaja. Hän on varapääministeri ja kauppa-, teollisuus- ja työvoimaministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuodesta 2009 sisäministeri Netanjahun hallituksessa.
Vuosina 1987–1988 Yishai oli Jerusalemin kaupunginvaltuutettu. Hänet oli knessetin jäsen 1996–2015.
Yishaita kritisoitiin hänen väitettyään 2006, että "homoseksuaalisuus on selvästi sairaus" ja toivotettuaan homoille ja lesboille "pikaista paranemista".
Ravintola Wanha Laamanni

Ravintola Wanha laamanni on vuodesta 1978 toiminut Porvoon vanhan kaupungin keskellä, keskiaikaisen tuomiokirkon kupeessa sijaitsevassa 1700-luvun hirsirakennuksessa.
Kaksikerroksisessa ravintolassa on 70 asiakaspaikkaa sisätiloissa ja 80 paikkaa kattoterassilla.
Tontin historiaa

Varhaisin säilynyt kiinteistön rakennuspaikkaan, tonttiin ja rakennuksiin liittyvä tieto on vuodelta 1657, jolloin porvari Erich Kårtson osti tontin. Kuitenkin jo useita vuosisatoja aikaisemmin Porvoon kirkon ympärillä oli asutusta. Vuoden 1696 tonttikirjan mukaan tontinomistajia ovat tuolloin Mattz Bonde ja hänen lankonsa Mattz Bijstock sekä Jören Lambertzs.
Nälkävuosien (1696–1697), Porvoon hävityksen (1708) ja isonvihan (1713–1721) ajoista, jolloin kaupunki oli useita vuosia autiona, ei ole paljon tietoa. Luettelo porvariston tonteista vuodelta 1726 kertoo tontin siirtyneen sorvari Jonas Saxberille ja kappalainen Paul Krogiukselle. Edellisen tontille oli pystytetty tupa vuonna 1711 nykyisen ravintolan tienoille sekä sodan päätyttyä myös vanha aitta ja kamari. Jälkimmäisen tontille, joka oli autio vuoteen 1724, oli rakennettu yksi rakennus, joka käsitti kaksi kamaria, keittiön, aitan sekä saman katon alla navetan ja tallin.
Porvoon palon (1760) jälkeen joutui tulipalossa palanut tontti Orraeus-suvun haltuun, mutta tontille rakennettiin ensimmäinen rakennus vasta vuonna 1780, kun pormestari ja laamanni Anders Orraeus rakensivat päärakennuksen Kirkkotorin varteen. Rakennuksessa kokoontui Porvoon valtiopäivillä 1809 talonpoikaissääty. Samassa yhteydessä rakennettiin päärakennuksen jatkeeksi talli, tunkiosuoja ja navetta. Näissä tiloissa, jotka on korjattu ravintolan aputiloiksi, sijaitsee keittiö ja sosiaalitilat. Vuonna 1790 rakennettiin Wuorikadun varteen aitta- ja asuinrakennus, joihin tiloihin on nyt sijoitettu ravintolasalit.
1800-luvun alkupuolella kun laamanni Orraeus siirtyi Turkuun, joutui tontti ja kiinteistö tullivirkailija Peronin haltuun. 1840-luvulla omistajana esiintyy kelloseppä Wikman, sekä tämän vuosisadan alusta kauppias F. W. Forsman. Vuodesta 1908 lähtien on tontin ja kiinteistön omistanut Berglöf-Hornamo-suku, nyt jo kolmannessa polvessa. Aina vuoteen 1972 saakka tontilla sijaitsi Berglöfien kivenhakkaamo. Vuosina 1977 - 78 korjatussa kiinteistössä aloittivat ravintolatoiminnan Ritva ja Pekka Hornamo. Vuodesta 2003 lähtien ravintolatoimintaa ovat harjoittaneet Matti Jussila ja Kari Jalava.
Palkintoja

Wanha Laamanni on saanut tunnustusta seuraavasti:
Ravintola-alan Oscar 2010
Suomen 50 parasta ravintolaa -listalla 2010, sija 36
Suomen 40 parasta viiniravintolaa -listalle 2009
Suomen 50 parasta ravintolaa -listalle 2009, sija 44
Suomen 50 parasta ravintolaa -listalle 2005, sija 33
Vanhan kaupungin säätiö palkitsi Wanhan Laamannin vuonna 2009 Vanhan Porvoon ruoka- ja viinikulttuurin vaalimisesta ja kehittämisestä.
Pieni Kattilajärvi (Kivijärvi)

| Pieni Kattilajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi
Koordinaatit:  63°15′07″N, 25°21′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen pohjoisosan alue (14.43)
Laskupuro:  puro Kattilajärveen 
Järvinumero:  14.437.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  167,2 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,528 km  
Pinta-ala:  1,627 ha  
Tilavuus:  0.000049 km³ 
Keskisyvyys:  3,02 m  
Suurin syvyys:  6,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Kattilajärvi 
Pieni Kattilajärvi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä  Tynnyrinperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 230 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 49 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen pohjoisosan alueella (14.43), jonka Komujoen valuma-alueeseen (14.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 167,2 metriä mpy.
Ravintola Samppalinna

Samppalinnan ravintola talvisena iltapäivänä.
Samppalinnan ravintola on Turussa sijaitseva, vuonna 1865 toimintansa aloittanut ravintola. Ravintolan huvilatyyppisen rakennuksen on suunnitellut kaupunginarkkitehti C. J. von Heideken.
Historia

Ravintolan rakennutti kauppaneuvos Pehr Cerelius Rettig Samppalinnanpuistoon, Aurajoen rannalla tuolloin sijainneen ylemmän höyrylaivasataman vierelle. Rettig lahjoitti ravintolan Turun kaupungille joulukuussa 1866. Lahjakirjan ehtoja mukaillen perustettiin ravintolan tuotoilla Samppalinnanrahasto, joka myönsi varoja ravintolaa ympäröivien mäen ja jokirannan kaunistamiseen. Ravintolaan rakennettiin 1890-luvulla musiikkipaviljonki rahaston varoilla. Vuonna 1902 valmistui kaupunginarkkitehti Arthur Kajanuksen suunnittelema lisärakennus keittiötä varten, ja vuonna 1909 ravintolan eteen tehtiin kaupunginarkkitehti J. E. Hinderssonin suunnittelema terassi.
Vuosikymmenien kuluessa ravintola rapistui, kunnes vuonna 1966 kaupunki päätti kunnostaa sen. Perusteellisen uudistuksen suunnittelivat kaupunginarkkitehti A. S. Sandelin sekä arkkitehdit Anja-Inkeri Sutinen ja Carin Bryggman.
Turun Osuuskauppa luopui Ravintola Samppalinnan liiketoiminnasta vuonna 2017. Ravintolatoimintaa alkoi hoitaa Aura Ravintolat Oy ja mukana oli muun muassa Sedu Koskinen, joka kuitenkin vetäytyi pois yhden vuoden jälkeen.
Aiheesta muualla

Ravintolan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Raflaamo, Samppalinna (Arkistoitu – Internet Archive)
Ralph Wiggum

| Ralph Wiggum |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Joulurauha” (1. tuotantokausi, epävarma) ”Pelastakaa sielumme” (2. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Nancy Cartwright
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Poika
Hiukset:  Harvakarvaista mustaa
Ikä:  8
Ammatti:  koululainen
Tärkeimmät sukulaiset:  Isä Clancy Wiggum Äiti Sarah Wiggum
Ralph Wiggum on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on poliisipäällikkö Clancy Wiggumin omituisesti käyttäytyvä, äärimmäisen naiivi ja poikkeuksellisen tyhmältä vaikuttava poika. Ralph tunnetaan tavastaan esittää spontaanisti absurdeja, mihinkään liittymättömiä lausahduksia. Hahmon ääninäyttelijä on Nancy Cartwright.
Simpsonien luoja Matt Groening on luonnehtinut Ralphia lempihahmokseen.
Ensiesiintymisestä

Ralphin ensiesiintymisestä on erilaisia tulkintoja. Jo 1. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa ”Joulurauha” nähtiin täysin Ralphin näköinen poika, jolla oli kuitenkin erilainen ääni. Myöhemmässä 1. kauden jaksossa ”Lisan blues” nähtiin puolestaan Ralphilta kuulostava, mutta täysin erinäköinen poika. Ääni ja ulkonäkö täsmäsivät ensimmäistä kertaa 2. kauden jaksossa ”Pelastakaa sielumme”. Ralphin olemus ja persoonallisuus vakiintuivat vasta 4. kaudella, jolloin käsikirjoittajat myös päättivät hänen olevan päällikkö Wiggumin poika. Hänen sukunimekseen mainitaan Wiggum ensi kerran jaksossa ”Kymmenen plus”, tosin hänen ulkonäkönsä ja äänensä poikkesivat vielä tässäkin vaiheessa myöhemmistä. Jaksossa ”Lisan ratsu” Ralphilla oli virheellisesti Nelson Muntzin ääni. Jaksossa ”Rakastan Lisaa” Clancy ja Ralph Wiggum kuvattiin ensimmäisen kerran isänä ja poikana.
Yleistä hahmosta

Ralph käy Springfieldin ala-astetta, jossa hän on samalla Elizabeth Hooverin opettamalla luokalla kuin Lisa Simpson. Ralph on koulussa toisella luokalla ja iältään kahdeksanvuotias, mutta älyltään ja tunne-elämältään hän vaikuttaa olevan paljon nuoremman lapsen tasolla. Hänellä on vaikeuksia ymmärtää kaikkein arkisimpienkin asioiden tai ilmiöiden toimintaa, hän tulkitsee ympäröivän maailman asioita hyvin omalaatuisella tavalla eikä useinkaan erota omaa mielikuvitustaan todellisuudesta. Hän saattaa esimerkiksi syödä liimaa, hammastahnaa ja muuta syötäväksi kelpaamatonta, jopa legopalikoita, ja väittää nähneensä piirroshahmoja ikkunan ulkopuolella. Hän harrastaa myös nenänkaivuuta ja laskee usein alleen, ja selostaa näitä asioita avoimesti muille. Ralphin koulumenestys on hyvin heikko, sillä hän harvoin edes ymmärtää tehtävänantoja, ja hän on kutsunut opettajaansa erehdyksessä äidikseen. Ralph joutuu nopeasti vaikeuksiin joutuessaan käyttämään mitä tahansa esinettä ja vanhemmat ovatkin kieltäneet häneltä esimerkiksi saksien käytön.
Ralphilla on tapana esittää tilanteessa kuin tilanteessa absurdeja, asiaan kuulumattomia ja täysin irrallisia huomautuksia, joihin toisinaan sisältyy tahaton oivallus. Hän on yleensä hyväntuulinen ja iloinen, sillä hän vaikuttaa olevan lähes jatkuvasti omissa maailmoissaan ja usein täysin tietämätön ympärillä tapahtuvista ilmeisistäkin asioista. Hän löytää helposti ilon aiheen täysin tyhjästäkin; esimerkiksi pääsiäismunajahdissa hän poimi riemukkaasti yhden ja saman munan pohjattomaan koriinsa yhä uudelleen ja uudelleen (17. kauden jaksossa ”Italiaa aloittelijoille”). Toisaalta Ralph  on myös naurettavan arka ja saattaa pelätä täysin mitättömiä asioita. Muita ihmisiä kohtaan Ralph on aina erittäin hyväntahtoinen ja hyväuskoinen.
Ralphilla ei ole varsinaisia ystäviä, mutta Lisa ja Bart Simpson viettävät joskus säälistä aikaa hänen kanssaan. Jostain syystä Springfieldin koulukiusaajat eivät kohdista erityistä mielenkiintoa häneen. Ralph saattaa satunnaisesti vaikuttaa älykkäämmältä tai lahjakkaammalta kuin normaalisti.
Hahmon vaiheet

Jaksossa ”Rakastan Lisaa” Ralph rakastui luokkatoveriinsa Lisa Simpsoniin tämän annettua Ralphille ystävänpäiväkortin säälistä, mutta Lisa särki hänen sydämensä paljastamalla totuuden. Samassa jaksossa Ralph osoitti poikkeuksellisesti ilmiömäisiä näyttelijänlahjoja esittäessään koulun näytelmässä George Washingtonia. Tulevaisuuteen sijoittuvassa 11. kauden jaksossa ”Tulevaisuus” aikuinen Ralph oli Bartin kämppäkaveri ja heillä oli yhteinen bändi. Myös Ralphin luonne oli aikuismaisempi ja järkevämpi.
19. kauden jaksossa ”Kuningasidea äänestykseen” springfieldiläiset asettavat Ralphin ehdolle Yhdysvaltain presidentinvaaleihin, jolloin molemmat pääpuolueet asettuvat tukemaan hänen kampanjaansa.
22. kauden jaksossa ”Unohduksissa” nähdään takauma, jonka mukaan Ralphin jälkeenjääneisyys ja outo käytös olisi mahdollisesti seurausta siitä, että hänen ollessaan vauva hänen isänsä pudotti hänet kerran vahingossa maahan pää edellä.
Muuta

The Bloodhound Gang levytti albumillaan Hefty Fine (2005) hahmon innoittaman kappaleen "Ralph Wiggum".