Jukka-Pekka Palo
Suomen Kansallisteatteri 1991–2023

Kansallisteatterin johtaja vaihtui 1991, jolloin työssä aloitti Maria-Liisa Nevala. Tämä halusi uudistaa teatteria, mikä johti katsojalukujen laskuun. 2000-luvun vaihteessa teatterin toimintaan vaikutti iso peruskorjaus, jonka aikana väistötilana oli Aleksanterin teatteri. Eritoten Suuren näyttämön peruskorjaus oli hankalaa: talo sijaitsi vanhan merenpohjan päällä, se paalutettiin peruskallioon, mutta virheellisesti. Sisääntuloaulan fresko lohkesi ennen kuin maahan paalutetut teräsputket vihdoin asettuivat.
Palo näytteli muun muassa kolmessa Otso Kauton näytelmässä. Angels in America (1994) tapahtuu New Yorkin homoyhteisössä 1980-luvun lopulla, jolloin Aids-epidemia oli pahimmillaan. Palo oli mustaihoinen homoseksuaalinen transvestiitti. Aarre Karén näytteli homoja metsästelevää Roy Cohnia. Kauton ohjaamassa näytelmässä Tyttö tuli (2009) Palon roolina oli isä. Näytelmässä merkittävä osa on venäläisellä itsepuolustuslaji systemalla.
Arto af Hällströmin ohjaama Taide (1997) oli Palon kannalta mielenkiintoinen. Hänen roolinaan oli Yvan, joka herkkänä ihmisenä jää kahden vahvatahtoisen miehen musertamaksi. Vahvatahtoisia miehiä näyttelivät Esko Salminen ja Tapani Perttu, ja heidän onnistui luoda lavalle räjähtävä tunnelma. Palo luonnehtii Taidetta nykyaikaiseksi klassikoksi ja älykkääksi draamakomediaksi.
Venäläisiksi vuosikseen Palo kutsuu näytelmiä Lokki, Kolme sisarta ja Rikos ja rangaistus. Ne esitettiin 2000-luvun vaihteessa. Palo näytteli Rikoksessa ja rangaistuksessa sekä tuomari Petrovitšin että Raskolnikovin roolit, toki eri tuotannoissa. Raskolnikovia Palo näytteli Kalle Holmbergin ohjaamana ja Petrovitšia Esa Leskisen ohjaamana. Leskisen ohjaamaa versiota vaikeutti Janne Reinikaisen sairastuminen, tämän kun oli määrä näytellä Raskolnikovia.
Syyskaudella 2003 Palo näytteli Christopher Wegeliuksen ja Raimo Sailaksen roolit Reko Lundánin ohjaamassa ja kirjoittamassa draamassa Ihmisiä hyvinvointivaltiossa. Kappale oli menestys hieman yli 44 000 katsojallaan ja 145 esityskerrallaan.
Syyskaudella 2008 Palolla oli nimirooli William Shakespearen tragediassa Othello. Desdemonana oli Anna Paavilainen. Näytelmää esitettiin Suurella näyttämöllä 30 kertaa ja se sai lähes 9 000 katsojaa. Syyskaudella 2010 Palon roolina oli mestari Yehudi näytelmässä Mr Vertigo. Ohjaajana oli Kristian Smeds. Palo kertoo näytelmän olleen yksi parhaista, joissa hän on esiintynyt, huolimatta ohjauksen herpoamisesta toisella puoliajalla. Näyttelijät, joihin kuului muun muassa Tea Ista, saivat kokonaisuuden toimimaan lopulta varsin nopeasti. Mr Vertigo keräsi Suurelle näyttämölle runsaat 16 000 katsojaa ja se sai 81 esityskertaa.
Kevätkaudella 2017 Palo näytteli J.:n roolin Thomas Mannin teoksessa Kuolema Venetsiassa. Ohjaajana oli Michael Baran. Pääroolia näytteli Jukka Puotila. Palo mainitsee roolinsa ”isoksi henkiseksi kynnykseksi”, sillä Luchino Viscontin aiheesta tekemä elokuva on hänen mielestään yksi kautta aikain parhaista elokuvista. Kuolema Venetsiassa keräsi Pienelle näyttämölle runsaat 6 000 katsojaa ja se esitettiin 25 kertaa.
Palo jäi eläkkeelle Kansallisteatterista keväällä 2023.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Mikään ei ole niin helppoa kuin riistää näyttelijältä tämän itsetunto. | ” |
– Jukka-Pekka Palo