Turri
Historia ja inspiraatio

Turrin varsinainen alkuperä juontaa Yhdysvalloissa koko 1900-luvun ajan vallinneeseen sarjakuva­kulttuuriin ja erityisesti underground-sarjakuvaan. Näille sarjakuville oli tyypillistä esittää asioita, jotka olivat kiellettyjä valtavirran julkaisuissa, kuten voimakasta yhteiskunnallista satiiria, poliittista kommentointia, huumeiden käyttöä ja pornografiaa, usein tunnettuja sarjakuvahahmoja hyväksikäyttäen. Suomessa tunnettuja vastaavankaltaisia esimerkkejä on mm. Myrkky-lehti tai MAD. ”Puhuvat eläimet” olivat ajoittain hyvin suosittuja tarinankerronnan välineitä, mikä heijastui myös underground-sarjakuvaan. Turrin inspiraatio genrenä perustuu puhtaimmillaan esimerkiksi 1970-luvun underground-sarjakuvaan kuten Robert Crumbin ”Fritz-kissa” tai Art Spiegelmanin ”Maus”, joskaan sen kantava ajatus ei ole yhteiskunnallinen kommentointi tai satiiri, vaan se keskittyy itsetarkoituksenaan ihmismäisten eläinhahmojen tai eläimellisten ihmishahmojen esittämiseen riippumatta varsinaisesta kerronnallisesta sisällöstä tai tyylistä. Aikaisemmin Disneyn tai muiden tuottamien eläinhahmojen fanit löysivät nämä sarjakuvat ja alkoivat kehittää ideaa eteenpäin omissa julkaisuissaan sekä kutsua itseään nimellä furry. Esimerkkinä tästä on Omaha kissatanssija, jonka katsotaan olevan yksi ensimmäisistä varsinaisista turrisarjakuvista. Suomessa genren pioneereihin kuuluu esimerkiksi Myrkky-lehdessä vaikuttanut Karri Aronen, jonka tuotoksiin kuuluu muun muassa kyseisessä lehdessä julkaistu Warner Brothersin piirrettyjä parodioinut Teeny Toons Admixtures.
Osa turrin määrittelyn ongelmaa on siinä, että valtavirran normien ja käsitysten mukaisesti tuotettua turrimateriaalia on käytännössä mahdoton erottaa tavanomaisesta sarjakuvataiteesta ja muista genreistä (esimerkiksi lasten piirretyt), joissa voidaan myös käyttää vastaavanlaisia eläinhahmoja. Tämän takia aiheen harrastajat ovat jakautuneet sen suhteen tarkoittaako ”turri” käsitteenä kaikenlaista antropomorfista sisältöä, joka liittyy eläimiin. Yksi käsitys asiasta on, että jokin teos kuuluu genreen vain silloin, kun se sisältää eläinhahmoja pääasiassa niiden oman viehätyksen vuoksi, eikä esimerkiksi allegorisena elementtinä (ihminen puettuna eläimeksi). Esimerkiksi Wagner-sika, joka symboloi sovinistista miestä, ei olisi täten turrihahmo. Toinen käsitys on, että kaikki ihmismäistetyt eläinhahmot kaikissa genreissä kuuluvat turriin, koska turri keskittyy olennaisesti näiden hahmojen ihailuun ja olisi täten itse asiassa hyvin vanha genre, jolle furry tai turri ovat vain uusia nimityksiä. Kolmannen näkökannan mukaan turri edustaa erityisesti aikuisille suunnattua sisältöä ja tyyliä, koska se koetaan genren erottavaksi tekijäksi. Tämän näkemyksen mukaan turrihahmot eivät ole ”hassuja eläimiä” kuten on tyypillistä esimerkiksi lasten sarjakuvissa.
Eräs motivaatio ihmismäisten eläinhahmojen käyttämiselle sarjakuvataiteessa on vaikeus esittää henkilöhahmoja uskottavalla tavalla. Katsoja odottaa ihmishahmolta tarinan tyyliin sopivaa käytöstä ja ulkomuotoa. Eläinhahmoja käyttäen hahmojen muotoa, sekä niiden ilmeiden ja eleiden symboliikkaa tai käytöstä ei voida tulkita ja arvostella suoraan vertaamalla niitä mihinkään olemassa olevaan. Tällöin taiteilijalla on suurempi vapaus luoda itse hahmojensa elekieli ja esitystapa, jonka katsoja omaksuu ja pitää sitä luonnollisena.