stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lokaalisti yhtenäinen avaruus
Määritelmiä ja esimerkkejä

Olkoon X topologinen avaruus ja x piste avaruudessa X.
Sanotaan, että X on lokaalisti yhtenäinen pisteessä x, jos jokaista avointa joukkoa V kohti, johon x kuuluu, on olemassa yhtenäinen avoin joukko U siten, että  x\in U\subset V.  Avaruus X on lokaalisti yhtenäinen, jos se on lokaalisti yhtenäinen kaikissa pisteissä.
Lokaali yhtenäisyys ei ole sama asia kuin yhtenäisyys: avaruus voi olla yhtenäinen olematta lokaalisti yhtenäinen tai myös lokaalisti yhtenäinen olematta yhtenäinen. Molemmista tapauksista annetaan jäljempänä esimerkki.
Sanotaan, että X on heikosti lokaalisti yhtenäinen pisteessä x (eli  yhtenäinen im kleinen pisteessä x), jos jokaista avointa joukkoa V kohti, johon piste x kuuluu, on olemassa sellainen V:n yhtenäinen osajoukko N, että x on X:n sisäpiste. Yhtäpitävä vaihtoehtoinen määritelmä kuuluu: jokainen avoin joukko V, joho piste x kuuluu, sisältää x:n sellaisen avoimen ympäristön Y, ett' mitä tahansa kahta  U:n pistettä kohti voidaan valita jokin V:n yhtenäinen osajoukko, johon molemmat pisteet kuuluvat. Avaruutta X sanotaan heikosti lokaalisti yhtenäiseksi, jos se on heikosti lokaalisti yhtenäinen jokaisessa pisteessään.
Toisin sanoen ainoa ero lokaalin yhtenäisyyden ja heikon lokaalin yhtenäisyyden välillä on se, että lokaali yhtenäisyys edellyttää, että pisteellä x on avoimista joukoista koostuva ympäristökanta, kun taas heikko lokaali yhtenäisyys edellyttää vain, että pisteellä x on yhtenäisistä joukoista koostuva ympäristökanta.
Jokainen avaruus, joka on lokaalisti yhtenäinen pisteessä x, on tässä pisteessä selvästi myös heikosti lokaalisti yhtenäinen. Kääntäen ei välttämättä ole, mistä jäljempänä annetaan esimerkki. Toisaalta on yhtä selvää, että lokaalisti yhtenäinen avaruus on heikosti lokaalisti yhtenäinen, mutta ei välttämättä kääntäen: avaruus, joka on kaikissa pisteissään heikosti lokaalisti yhtenäinen, ei välttämättä ole kaikissa pisteissään lokaalisti yhtenäinen. Tämä todistetaan jäljempänä.
Sanotaan, että x on lokaalisti polkuyhtenäinen pisteessä x, jos jokaista avointa joukkoa V kohti, johon piste x kuuluu, on olemassa polkuyhtenäinen avoin joukko U siten, että  x\in U\subset V.  Avaruus X on lokaalisti polkuyhtenäinen, jos se on lokaalisti polkuyhtenäinen jokaisessa pisteessään.
Koska jokainen polkuyhtenäinen avaruus on myös yhtenäinen, jokainen polkuyhtenäinen avaruus on myös lokaalisti yhtenäinen. Jäljempänä esimerkki 6 osoittaa, että lokaalisti yhtenäinen avaruus ei kuitenkaan ole välttämättä lokaalisti polkuyhtenäinen.
Määritelmiä ja esimerkkejä > Ensimmäisiä esimerkkejä

Jokainen euklidinen avaruus  \mathbb {R} ^{n}, missä n on positiivinen kokonaisluku, on lokaalisti polkuyhtenäinen ja näin ollen myös lokaalisti yhtenäinen, ja samalla myös yhtenäinen.
Reaaliakselin  \mathbb {R} ^{1} osajoukko  [0,1]\cup [2,3], joka on kahden erillisen suljetun välin yhdiste, on lokaalisti polkuyhtenäinen ja näin ollen myös lokaalisti yhtenäinen, mutta ei yhtenäinen.
Topologin sinikäyrä on euklidisen tason osajoukko, joka on yhtenäinen, mutta ei lokaalisti yhtenäinen.
Rationaalilukujen joukko  \mathbb {Q}  varustettuna tavallisella euklidisella topologialla ei ole yhtenäinen eikä lokaalisti yhtenäinen.
Kampa-avaruus, jonka muodostavat tason pisteiden (0,0) ja (0,1) välinen jana sekä kaikki pisteiden (1/n, 0), (1/n, 1) väliset janat janat, kun n on positiivinen kokonaisluku, on lokaalisti yhtenäinen, mutta ei lokaalisti polkuyhtenäinen.
Ääretön numeroituva joukko varustettuna kofiniittisella topologialla on lokaalisti yhtenäinen ja samalla hyperyhtenäinen, mutta ei lokaalisti polkuyhtenäinen.
Jäljempänä tässä artikkelissa esitetään lisää esimerkkejä.
Ominaisuuksia

Lokaali yhtenäisyys on määritelmän mukaan topologisen avaruuden lokaalinen ominaisuus, toisin sanoen sellainen topologinen ominaisuus P, että  avaruudella O on tämä ominaisuus P, jos ja vain jos jokaisella X:n pisteellä x on sellaisista joukoista koostuva ympäristökanta, joilla on ominaisuus P. Samoin kaikki "metaominaisuudet", jotka pätevät lokaaleille ominaisuuksille, pätevät lokaalille yhtenäsiyydelle. Erityisesti:
Avaruus on lokaalisti yhtenäinen, jos ja vain jos sillä on yhtenäisistä osajoukoista koostuva kanta.
Avaruuksien  \{X_{i}\} erillinen yhdiste  \coprod _{i}X_{i} on lokaalisti yhtenäinen, jos ja vain jos jokainen  X_{i} on lokaalisti yhtenäinen. Erityisesti koska jokainen vain yhden pisteen käsittävä osajoukko on lokaalisti yhtenäinen, tästä seuraa, että diskreetti avaruus on lokaalisti yhtenäinen. Toisaalta diskreetti avaruus on täysin epäyhtenäinen, joten se on yhtenäinen vain, jos siinä on enintään yksi piste.
Kääntäen täysin epäyhtenäinen avaruus on lokaalisti yhtenäinen, jos ja vain jos se on diskreetti. Tästä seuraa edellä mainittu seikka, että rationaalilukujen joukko ei ole lokaalisti yhtenäinen.
Komponentit ja polkukomponentit > Esimerkkejä

Joukolla I × I (missä I = [0,1]) varustettuna järjestystopologialla on vain yksi komponentti, koska se on yhtenäinen, mutta ylinumeroituva määrä polkukomponentteja. Itse asiassa jokainen muotoa {a} × I oleva joukko, missä  a\in I, on a:n polkukomponentti.
Olkoon f jatkuva kuvaus  \mathbb {R} \to \mathbb {R} _{\scriptstyle {l}}, missä  \mathbb {R} _{\scriptstyle {l}} on  \mathbb {R}  varustettuna alarajatopologialla. Koska  \mathbb {R}  on yhtenäinen ja yhtenäisen joukon kuva jatkuvassa kuvauksessa on yhtenäinen, on  \mathbb {R} :n f:llä muodostettu kuva yhtenäinen. Se on siis jonkin  \mathbb {R} \to \mathbb {R} _{\scriptstyle {l}}:n komponentin osajoukko. Koska tämä kuvajoukko ei ole tyhjä, ainoita jatkuvia kuvauksia  \mathbb {R} :sta  \mathbb {R} _{\scriptstyle {l}}:ään ovat vakiokuvaukset. Itse asiassa jokainen jatkuva kuvaus yhtenäisestä avaruudesta täysin epäyhtenäiseen avaruuteen on vakio.
Kvasikomponentit

Olkoon X topologinen avaruus. Määritellään X:ssä kolmas relaatio:
 x\equiv _{qc}y, jos ja vain jos ei olemassa X:n separaatioa sellaisiksi avoimiksi joukoiksi A ja B, että  x\in A ja  y\in B.  Tämä on X:n ekvivalenssirelaatio, ja ekvivalenssiluokkaa  QC_{x}, johon x kuuluu, sanotaan x:n kvasikomponentiksi.
QC_{x} on samalla kaikkien niiden X:n osajoukkojen leikkaus, jotka ovat sekä avoimia että suljettuja. Näin ollen  QC_{x} on suljettu, mutta ei välttämättä avoin.
Selvästikin  C_{x}\subseteq QC_{x} kaikilla  x\in X  Yleensäkin pisteen x polkukomponenteille, komponenteille ja kvasikomponenteille pätee.
Jos X on lokaalisti yhtenäinen,  C_{x} on kuten edelläkin sekä avoin että suljettu ja sisältää pisteen x, joten  QC_{x}\subseteq C_{x} ja näin ollen  QC_{x}=C_{x}.  Koska lokaalista polkuyhtenäisyydestä seuraa lokaali yhtenäinen, tästä seuraa, että kaikille lokaalisti polkuyhtenäisen avaruuden pisteille x pätee:
Kvasikomponentit > Esimerkkejä

Esimerkin avaruudesta, jonka kvasikomponentit eivät ole samoja kuin sen komponentit, on numeroituva joukko X, johon kuuluvat pisteet a ja b ja joka on varustettu sellaisella topologialla, että jokaiseen pisteen a ympäristöön joko kuuluu myös piste b tai tähän ympäristöön kuulumattomien X:n pisteiden lukumäärä on äärellinen ja toisaalta jokaiseen pisteen b ympäristöön joko kuuluu myös piste a tai tähän ympäristöön kuulumattomien X:n pisteiden lukumäärä on äärellinen.  Piste a kuuluu samaan kvasikomponenttiin kuin b, mutta ei samaan komponenttiin.
Arensin–Fortin avaruus ei ole lokaalisti yhtenäinen, mutta kuitenkin sen komponentit ja kvasikomponentit ovat samoja; itse asiassa  QC_{x}=C_{x}=\{x\} jokaiselle pisteelle x.
Lisää lokaalista yhtenäisyydestä ja heikosta lokaalista yhtenäisyydestä

Lause
Jos X on heikosti lokaalisti yhtenäinen avaruus, se on lokaalisti yhtenäinen.
Todistus
Riittää osoittaa, että avoimien joukkojen komponentit ovat avoimia. Olkoon U avoin X:ssä ja C yksi U:n komponenteista. Olkoon x komponenttiin C kuuluva piste. Silloin x kuuluu myös joukkoon U, ja  niinpä on olemassa X:n yhtenäinen aliavaruus A, johon U sisältyy ja johon sisältyy myös jokin x:n ympäristö V. Koska A on yhtenäinen ja siihen kuuluu piste x, a:n on oltava C:n osajoukko, sillä C on se komponentti, johon a kuuluu. Niinpä myös x:n ympäristö V on C:n osajoukko.  Koska x oli mielivaltainen, olemme osoittaneet, että jokaisella C:n pisteellä x on ympäristö V, joka sisältyy komponenttiin C. Tämä osoittaa, että C on avoin joukko U:ssa. Niinpä x on lokaalisti yhtenäinen.
Esimerkkinä avaruudesta, joka on heikosti lokaalisti yhtenäinen tietyissä pisteissä, joissa se ei ole lokaalisti yhtenäinen, voidaan mainita eräs laskeva luuta-avaruuksien ääretön yhdiste.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Locally connected space
Topologin sinikäyrä on yhtenäinen, mutta ei lokaalisti yhtenäinen.
Kampa-avaruus on lokaalisti yhtenäinen, mutta ei lokaalisti polkuyhtenäinen.
Käännös suomeksi
Mäti

Vasemmalla lohen mätiä, oikealla sammen mätiä eli kaviaaria.
Mäti on naaraskalan hedelmöittymättömiä munasoluja. Jokainen mätijyvänen sisältää lisääntymissolun ja ruskuaisen, joka on vararavintoa.
Mätiä käytetään ruoanvalmistuksessa yleensä tuoresuolattuna, mutta myös kypsennettynä.
Ravintoarvot

Mädissä on erilaisia ravintoaineita, kuten rasvoja, valkuaista, vitamiineja ja kivennäisaineita. Energiaa 100 grammassa mätiä on noin 140–200 kilokaloria.
Eri kalalajien mädissä on erilaiset vitamiinipitoisuudet. A-vitamiinia on paljon muun muassa sillin, turskan ja koljan mädissä. E-vitamiinia on paljon turskakalojen mädissä, D-vitamiinia lohen ja muikun mädissä. Monen kalan mädissä on myös C-vitamiinia ja B12-vitamiinia.
Joidenkin kalojen mädin rasvasta EPA- ja DHA-rasvahappoja on yli 30 prosenttia. Rasvaisimpien kalojen mädissä on runsaasti kolesterolia.
Kivennäisaineista mädissä on runsaasti fosforia ja seleeniä. Joissakin mätituotteissa on runsaasti suolaa.
Talteenotto

Mäti on herkkä tuote, joten sen talteenotossa, käsittelyssä ja kuljetuksessa on oltava hygieeniset olosuhteet ja katkeamaton kylmäketju. Mäti on parhaimmillaan kahdesta kolmeen viikkoa ennen kalan kutuaikaa mutta käyttökelpoista jo aiemminkin. Kudun alettua mäti alkaa vetistyä.
Mäti otetaan talteen avaamalla saaliskala menetelmällä, joka riippuu kalalajista. Mäti erotellaan kalvoista, puhdistetaan huuhtelemalla ja valutetaan kuivaksi. Lopuksi mäti suolataan vähintään kaksiprosenttiseksi, jotta se säilyy. Hauen, ahvenen, mateen ja kiiskin mäti pakastetaan vuorokauden ajaksi, jotta estetään mahdollinen heisimatotartunta. Mäti säilyy tuoreena pakastimessa muutaman kuukauden ajan.
Käyttö

Mäti on monikäyttöinen raaka-aine. Sitä syödään sellaisenaan, sillä koristellaan ja täydennetään alku- ja välipaloja, ja siitä valmistetaan kalakastikkeita. Myös kuivatusta mädistä voidaan valmistaa erilaisia välipaloja. Mädistä valmistetaan lisäksi mätitahnaa ja mätihyydykkeitä. Mätiä syödään usein blinien kanssa. Aasiassa mätiä käytetään esimerkiksi susheissa.
Kokonaisia mätipusseja voidaan paistaa pannulla. Irralliseksi puhdistettu mäti paistetaan joskus sidosaineiden kanssa. Mätiä voidaan myös kylmäsavustaa ja lämminsavustaa.
Käyttörajoitukset

Kala-allergikot voivat saada mädistä oireita. Listeriavaaran vuoksi mätiä ei suositella raskauden aikana. Kihtipotilaat voivat nauttia mätiä pieniä määriä, sillä mädissä on melko vähän puriineja.
Valikoimat

Suomen ruokakaupoissa myytävä mäti on usein joko kirjolohen, muikun tai siian mätiä, joskus silakan, mateen tai villakuoreen mätiä. Mätiä myydään tuoreena, pakastettuna, tyhjiöpakattuna lasipurkissa tai öljyyn säilöttynä säilykepurkissa, tai mätitahnana tuubeissa.
Mäti on paljon kalliimpaa kuin kala, kilohinnaltaan viidestäkymmenestä eurosta ylöspäin. Sammen mädin eli kaviaarin kilohinta on tuhansia euroja.
Mädin sesonkia Suomessa on joulukuu ja alkuvuosi.
Eri maiden mätiruokia > Japani

Japanilaisessa keittiössä  käytetään mätiä eri muodoissa:
ikura, lohen mäti irtonaiseksi puhdistettuna
sujiko, kokonaisia lohen mätipusseja
kazunoko, silakan ja silakansukuisten kalojen mäti tiiviinä mätipusseina
masago, villakuoreen mäti
tobiko, lentokalan mäti
mentaiko, suolattu ja chileillä maustettu alaskanseitin mäti
tarako, maustamaton alaskanseitin mäti
karasumi, keltin mätipusseja
Mätiä käytetään japanissa usein sushin raaka-aineena.
Eri maiden mätiruokia > Pohjoismaat

Ruotsissa käytetään suolattua ja savustettua turskan mätiä leivänpäällysteenä.
Rasvakalan mätiä käytetään yleisesti tanskalaisessa keittiössä. Se tarjotaan yleensä kovaksi keitettyjen kananmunien päällä tai sen kanssa voidaan nauttia esimerkiksi katkarapuja. Myös turskan mätiä syödään yleisesti.
Eri maiden mätiruokia > Välimeri

Kreikkalaisessa keittiössä tarama on suolattua ja palvattua karpin mätiä ja siitä valmistetaan taramosalataa sekoittamalla taramaa, sitruunanmehua, leivänmuruja, sipuleja ja oliiviöljyä. Taramosalataa käytetään dippinä.
Bottarga on etenkin Sardiniassa mutta myös muualla Välimeren rannikoilla tuotettu kelttikalojen kokonaisista mätipusseista valmistettu suolattu ja kuivattu ruoka.
Eri maiden mätiruokia > Iran

Iranin Kaspianmeren puoleisilla alueilla Gīlānissa ja Mazarandanissa käytetään eri mätilajeja. Mätiä nautitaan grillattuna, palvattuna, suolattuna tai sekoitettuna muihin ruoka-aineisiin. Suolattua tai palvattua mätiä käytetään mausteiden tapaan. Tuore mäti nautitaan yleensä grillattuna, höyrytettynä tai sekoitettuna kanamuniin ja paistettuna vanukasmaisena ruokalajina, joka tunnetaan nimellä ”Ashpal Kuku”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mäti Wikimedia Commonsissa
Mätiä ruotsalaisen paahtoleivän ja katkarapumajoneesin päällä.
Mätitahnaa leivällä.
Lohen mätiä Shiogaman kalatorilla Japanissa
Sirohuurresammal

| Sirohuurresammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Palmikkosammalten lahko Hypnales
Heimo::  Ritvasammalet Amblystegiaceae
Suku::  Sirohuurresammalet Cratoneuron
Laji::  filicinum
Kaksiosainen nimi
 Cratoneuron filicinum  (Hedw.) Spruce 
Katso myös
   Sirohuurresammal Wikispeciesissä   Sirohuurresammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirohuurresammal (Cratoneuron filicinum) on lehtisammallaji sirohuurresammalten heimossa (Cratoneuraceae). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoinen ja eteläinen puolisko. Suomen alueella sirohuurresammalta esiintyy melko laajasti paitsi useassa maan keskiosan maakunnassa. Se kasvaa kalkkilähteissä ja muilla kalkkipitoisilla kosteilla paikoilla.
Sirohuurresammal on hyvin samannäköinen kuin kalkkihuurresammal (Palustriella commutata). Sen versot eivät ole yhtä säännöllisesti sulkamaisen haarautuneita ja lehdet eivät ole
käyristyneet sirppimäisesti.
Gaby Stenberg

| Gaby Stenberg> Ida Gabriella Stenberg |
| --- | --- |
 Gaby Stenberg Titaniana näytelmässä Kesäyön unelma (1944).
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. tammikuuta 1923 Tokio, Japani
Kuollut: 20. syyskuuta 2011 (88 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Puoliso:  Fredrik Koch (1962–1983; Kochin kuolemaan asti)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1936–2003
Merkittävät roolit:  Ellinor / Beatrice Dahlén TV-sarjassa Varustamo
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
SvDb
Ida Gabriella Gaby Stenberg Koch (aiemmin Ida Gabriella Stenberg, 9. tammikuuta 1923 Tokio, Japani – 20. syyskuuta 2011 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä, joka näytteli noin 40 elokuvassa. Elokuvien lisäksi hän näytteli paljon Malmön kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi roolistaan Ellinorina / Beatrice Dahlénina TV-sarjassa Varustamo.
Elämä ja ura

Gaby Stenbergin isä oli Sven Stenberg, ruotsalainen liikemies, jonka työantaja oli  Gadeliuksen kauppahuone Japanissa. Perhe muutti takaisin Ruotsiin  Suuren Kantōn maanjäristyksen jälkeen eli samana vuonna kuin Stenberg syntyi. Ruotsissa Stenberg opiskeli pianoa Richard Anderssonin musiikkikoulussa ja oppi laulamista Andrejewa de Skilondzilta. Teatterikoulutusta hän sai Willy Koblanckin teatterikoulussa vuosina 1939–1942. Vuonna 1962 hän meni naimisiin Fredrik Kochin kanssa ja päätti pitää tauon näyttelemisestä. Sen aikana hän opiskeli Lundin yliopistossa ja valmistui vuonna 1978 filosofian kandidaatiksi pääaineena fonetiikka. Sen lisäksi hän toimi logopedin sijaisena Malmössä ja opetti Vadstena-Akademienissa vuosina 1983–1992.
Elämä ja ura > Valkokankaalla

Stenbergin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1936 elokuvassa Bombi Bitt ja minä, jossa hän näytteli nuorta tyttöä. Pari vuotta myöhemmin hän sai ison roolin Kristinana elokuvassa Sigge Nilsson ja minä.
Elämä ja ura > Lavalla

Stenbergin ensimmäinen esiintyminen lavalla oli Oscarsteaternissa vuonna 1942 Gustaf Wallyn operetissa Blåjackor. 23. syyskuuta 1944 Stenberg esiintyi Titanian roolissa William Shakespearen komedia Kesäyön unelma, joka oli Malmön kaupunginteatterin avajaisnäytelmä. Vuonna 1954 hän esiintyi Franz Lehárin suositussa operetissa Iloinen leski, jota ohjasi Ingmar Bergman. Stenberg oli kiinnitetty Malmön kaupunginteatteriin sekä eri teattereihin Tukholmassa ja Kööpenhaminassa vuoteen 1962 asti, jolloin hän päätti vetäytyä teatterimaailmasta ja omistautua perheelleen. Vasta vuonna 1985 teki Stenberg comebackinsa, jolloin hän esiintyi Malmön kaupunginteatterissa vastanäyttelijänään Jan Malmsjö musikaalissa Lainahöyhenissä. Sen jälkeen hän esiintyi monessa elokuvassa ja TV-sarjassa kuten Goda grannar (1987), Sunes jul (1991) ja pitkäaikaisessa TV-sarjassa Varustamo 1992 ja 1994–2002.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Stenberg oli naimisissa kirurgian dosentti Fredrik Kochin kanssa tämän kuolemaan asti. Heidän poikansa on professori John Koch. Stenberg on haudattu miehensä viereen Norra kyrkogårdenissa Lundissa.
Aiheesta muualla

Gaby Stenberg (Arkistoitu – Internet Archive) Malmön kaupunginteatterin sivuilla
Gaby Stenberg (Arkistoitu – Internet Archive) Dramatenin sivuilla
Svenska Klassiker: Gaby Stenberg (2003)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gaby Stenberg
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana 
Käännös suomeksi
Jorma Sipilä

| Jorma Sipilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1945 Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  professori 
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Tampereen yliopisto
Tutkimusalue:  sosiaalipolitiikka
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jorma Jaakko Kalevi Sipilä (s. 17. maaliskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen sosiaalipolitiikan tutkija ja valtiotieteiden tohtori. Hän on ollut Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan, erityisesti sosiaalityön professorina vuodesta 1982, yliopiston rehtori vuosina 1998–2004 ja kansleri vuosina 2004–2009. Hän toimi Suomalaisen tiedeakatemian esimiehenä vuosina 2012–2014.
Sipilän tutkimuksen aiheena ovat olleet muun muassa hyvinvointivaltio, sosiaalipolitiikka ja vanhusten ja lasten palvelut. Esimerkiksi Sipilän huomiot kotihoidon tuesta, jota hän itsekin on tutkinut, ovat saaneet näkyvyyttä.
Jorma Sipilän vanhemmat olivat Helvi Sipilä ja Sauli Sipilä.
Teoksia

Sipilä, Jorma – Österbacka, Eva (2013): Enemmän ongelmien ehkäisyä, vähemmän korjailua? Valtiovarainministeriö.
Sipilä, Jorma ym. (2012): Rakastettu ja vihattu lasten kotihoidon tuki. Tampere: Vastapaino.
Sipilä, Jorma – Repo, Katja – Rissanen, Tapio (toim.) (2010): Cash-for-Childcare: Consequences for Caring Mothers. Edward Elgar.
Sipilä, Jorma (2007): Valta yliopistossa. Tampere: Vastapaino.
Kröger, Teppo & Sipilä, Jorma (toim.) (2005): Overstretched: European families up against the demands of work and care. Malden: Blackwell.
Anttonen, Anneli – Baldock, John – Sipilä, Jorma (toim.) (2003): The young, the old and the state: Social care systems in five industrial countries. Cheltenham: Edward Elgar.
Anttonen, Anneli – Sipilä, Jorma (2000): Suomalaista sosiaalipolitiikkaa. Tampere: Vastapaino.
Sipilä, Jorma (1997) (toim.): Social Care Services: The Key to the Scandinavian Welfare Model. Aldershot: Avebury.
Sipilä, Jorma (1996) (toim.): Sosiaalipalvelujen Suomi. Helsinki: WSOY.
Sipilä, Jorma & Tiihonen, Arto (toim.): Miestä rakennetaan – maskuliinisuuksia puretaan. Tampere: Vastapaino.
Sipilä, Jorma (1989): Sosiaalityön jäljillä. Helsinki: Tammi.
Sipilä, Jorma (1985): Sosiaalipolitiikan tulevaisuus. Helsinki: Tammi.
Sipilä, Jorma (1979): Sosiaalisten ongelmien synty ja lievittäminen. Helsinki: Tammi.
Työpaikkojen sijainnin kehitys Suomessa (1976)
Sipilä, Jorma (1970): Sosiaalipolitiikka. Helsinki: Tammi.
Aiheesta muualla

Jorma Sipilä. University of Tampere, Tampere. Social Theory, Social Policy. Ph.D. (englanniksi) (researchgate.net)
Jorma Sipilä sai Sosiaalipolitiikka-palkinnon. Tampereen yliopisto 2009.
| n k Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja Tampereen yliopiston (1925–2018) rehtorit |
| --- | --- |
Kansalaiskorkeakoulu (1925–1930):  Yrjö Ruutu (1925–1930) 
Yhteiskunnallinen korkeakoulu (1930–1966):  Yrjö Ruutu (1930–1932)  Eino Kuusi (1932–1935)  Yrjö Ruutu (1935–1945)  Urpo Harva (1945–1948)  Antero Rinne (1948–1949)  Yrjö Ruutu (1949–1953)  V. J. Sukselainen (1953–1954)  Tuttu Tarkiainen (1954–1956)  Armas Nieminen (1957–1962)  Paavo Koli (1962-1966) 
Tampereen yliopisto (1966–2018):  Paavo Koli (1966–1968)  Jaakko Uotila (1969–1974)  Erkki Pystynen (1975–1976)  Reino Erma (1976–1981)  Jarmo Visakorpi (1981–1987)  Tarmo Pukkila (1987–1993)  Jarmo Visakorpi (1993–1996)  Uolevi Lehtinen (1996–1997)  Jorma Sipilä (1998–2004)  Krista Varantola (2004–2009)  Kaija Holli (2009–2015)  Liisa Laakso (2016–2018) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Sininiskaluri

| Sininiskaluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Lurit Lorius
Laji::  domicella
Kaksiosainen nimi
 Lorius domicella  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Sininiskaluri Wikispeciesissä   Sininiskaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sininiskaluri (Lorius domicella) on lurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 28 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen, selästä tummemman punainen. Otsa, päälaki ja takaraivo ovat mustat, päälakea kiertää violetti tai purppura reunus, vaihtelevan levyinen keltainen rintavyö, reidet violetinsiniset, siivet vihreät ja siiventaive valkoinen, sinisenkirjava. Siiven alapeitinhöyhenet siniset, käsisulkien alapinnalla on leveä keltainen vyö, pyrstö punainen ja laajalti punertavanruskeakärkinen. Nokka oranssi, iiris punaruskea-oranssi ja koivet tummanharmaat. Nuoren linnun niska on syvän purppuran värinen, keltainen rintavyö on leveämpi, siiven isot alapeitinhöyhenet mustareunaiset, pyrstönkärki on epäselvästi sininen ja nokka ruskehtava.
Esiintyminen

Sininiskaluri esiintyy luotaisesti Kaakkois-Indonesiassa Seramin ja Ambonin saarilla, ja sitä on siirretty Burulle. Se on vähälukuinen ja paikallisten asukkaiden suosima lemmikkieläin.
Sininiskalurin kanta on uhanalainen. Lemmikkieläinten pyydystäjät ovat lajin pahin uhka.
Elinympäristö

Sininiskalurit elävät vuoriston sademetsissä 300–1 100 metrin korkeudella.
Lisääntyminen

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan vain vankeudessa tapahtuneesta pesinnästä. Naaras muni 2 munaa ja hautoi niitä yksin 24 ja 26 päivää. Poikanen lähti pesästä 3 kuukauden ikäisenä.
Ravinto

Sininiskalurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä.