stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert Costa
Ura > Kaudet 2003–2006

Ranskan avointen voitto jäi Costan uran viimeiseksi kaksinpelin turnausvoitoksi. Kaudella 2003 hän menestyi parhaiten Miamin Masters-turnauksessa ja Ranskan avoimissa, joissa hän eteni välieriin. Ranskan avoimissa 2003 neljä Costan voittamista viidestä ottelusta kesti täydet viisi erää. Välierissä hän kohtasi edellisvuotisen loppuotteluvastustajansa Ferreron, joka voitti ottelun suoraan kolmessa erässä ja eteni lopulta turnauksen voittoon. 26. toukokuuta julkaistulla maailmanlistalla Costa oli viimeisen kerran listan kymmenen kärjessä.
Kaudella 2004 eteneminen välieriin Rooman Masters-turnauksessa oli Costan paras saavutus ja kaudella 2005 kaksinpelissä välieräpaikat Dohassa ja Valenciassa ja nelinpelissä Dohan turnauksen voitto Rafael Nadalin kanssa. Dohan turnausvoitto on Costan ainoa nelinpelissä.
Costa päätti ammattilaisuransa kauteen 2006. Viimeiset ottelunsa hän pelasi huhtikuussa Barcelonassa 30-vuotiaana. Viimeisen voittonsa hän otti turnauksen toisella kierroksella Dominik Hrbatýa vastaan ja viimeisen ottelunsa hän pelasi turnauksen neljännesvälierissä Juan Carlos Ferreroa vastaan, joka voitti luvuin 6–1, 5–7, 7–5.
Ura > Uran yhteenveto

Albert Costa voitti ammattilaisurallaan 12 kaksinpelin ATP-turnausta, kaikki massakenttäturnauksia, ja yhden kovalla alustalla pelatun nelinpeliturnauksen. ATP:n kaksinpelin maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan kuudes (heinäkuussa 2002) ja nelinpelin listalla 102. (tammikuussa 2004).
Yksityiselämä

Costa avioitui Cristina Venturan kanssa vuonna 2002 viisi päivää Ranskan avointen voittonsa jälkeen. Álex Corretja toimi Costan bestmanina. Costalla ja Venturalla on kaksi lasta, kaksoset Claudia ja Alma, jotka syntyivät huhtikuussa 2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Costa Wikimedia Commonsissa
1 2  Bud Collins, The Bud Collins History of Tennis, New York, New Chapter Press, 2010, 2. painos  (ISBN 978-0-942257-70-0, OCLC 456175786), s. 687 . Tieto on haettu Wikidatasta.
Vihreä Nuoli
Tunnetut viholliset

Merlyn, oikealta nimeltään Arthur King, on Vihreän Nuolen tapaisesti mestarillinen jousiampuja, joka tunnettiin ennen rikollisuraansa taiteilijanimellä ”Merlyn the Magicia” työskennelleenä kuuluisana jousiampujana. ”Merlyn the Magicia” sai myös Oliver Queenin kokeilemaan jousiammuntaa vuosia ennen kuin Oliver ryhtyi Vihreänä Nuolena suojelemaan Star Cityn kaupunkia.
Kreivi Vertigo on Vertigon hallitsijasuvun viimeinen elossa oleva jäsen. Hänen sukunsa hallitsi itäisessä Euroopassa Vlatavan valtiota, ennen kuin Neuvostoliitto valtasi sen. Tämän jälkeen hän aloitti rikollisen uransa Star Cityssä. Omaa kyvyn lentää ja vaikuttaa ihmisten tasapainoon.
Rainbow Archer, oikealta nimeltään Albrecht Raines, on entinen taiteilija, joka sai huonosti palkkaa teoksistaan. Hän käytti luovuuttaan hyväksi ja ryhtyi väärentämään rahaa.
Muissa medioissa > Televisio > Smallville

Vihreä Nuoli esiintyi ensimmäisen kerran näytelmäroolissa Smallville-sarjan jaksossa ”Arrow” lokakuussa 2006, jossa hahmoa näytteli Justin Hartley.
Oliver Queenin yhtiö mainittiin jo sarjan pilottijaksossa (helikopterissa Lionel Luthorin lukiessa sanomalehteä). Varsinaisen esiintymisen Oliver Queen teki Smallvillen kuudennen kauden jaksoissa rikkaana nuorena miehenä, jolla on yhteinen menneisyys Lex Luthorin kanssa. Sittemmin hän on käyttänyt varallisuuttaan ja Vihreän Nuolen alter egoa estääkseen Luthorin aikeet muun muassa tuhoamalla hänen tehtaitaan ja vakoilemalla Luthorin uusien projektien edistystä. Queen perusti supersankariryhmän, joka esiteltiin jaksossa ”Justice”, jossa työskentelevät erinäiset sankarit, kuten Vesimies, Salama ja Kyborgi. Myös Clark Kent ja Musta Kanarialintu ovat olleet hetkellisesti ryhmän apuna. Queen lopetti sarjan aikana hetkellisesti Vihreän Nuolen seikkailut saadessaan selville olleensa orpo ja ryhtyi viettämään railakasta elämää naisten ja alkoholin parissa. Queen kuitenkin ryhdistäytyi Chloe Sullivanin ansiosta, joka auttoi häntä takaisin normaaliin elämäänsä.
Muissa medioissa > Televisio > Arrow

Vihreä Nuoli esiintyy päähahmona sarjassa Arrow, jossa häntä näyttelee Stephen Amell.
Muissa medioissa > Animaatio > Superystävät

Vihreällä Nuolella oli yhden jakson mittainen vierasesiintyminen Superystävät-animaatiosarjassa vuonna 1974. Hahmon äänenä oli Norman Alder.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Unlimited

Vihreällä Nuolella oli vakituinen vieraileva rooli Justice League Unlimitedissa, jossa hahmon äänenä oli Kin Shriner. Hän kuului Oikeuden Puolustajiin, joskin ei aluksi halunnut liittyä ryhmään, koska oletti heidän vain keskittyvän suurtapahtumiin, jonka myötä vähemmälle huomiolle jäävät pikkurikokset jäisivät huomaamatta. Vihreällä Nuolella on sarjan aikana romanttinen suhde Mustan Kanarialinnun kanssa.
Muissa medioissa > Animaatio > The Batman

Vihreä Nuoli esiintyi Batman-sarjan viidennellä tuotantokaudella kolmessa jaksossa. Hahmon äänenä oli Chris Hardwick.
Vihreä Nuoli teki ensiesiintymisensä jaksossa ”Vertigo”, jossa hän saapui Gotham Cityyn epäillessään Bruce Waynea kaupungissa levinneestä sairauksesta. Hän kuitenkin selville tapahtumien takana olleen Kreivi Vertigo, joka oli hänen alter egonsa Oliver Queenin entinen työntekijä. Vertigo oli varastanut Queen-yhtiön teknologiaa ja hylännyt pomonsa autiolle saarelle. Vihreä Nuoli esiintyi vielä tuotantokauden kaksiosaisessa päätösjaksossa.
Muissa medioissa > Animaatio > Batman – pelottomat

Vihreä Nuoli on Batman – pelottomat -animaatiosarjan vierailevista hahmoista eniten esiintymisiä tehnyt hahmo, jonka äänenä toimi James Arnold Taylor.
Vihreä Nuoli on usein sarjan jaksoissa kilpailemassa Batmanin kanssa muun muassa siitä kumpi saa napattua enemmän rikollisia tai kumpi saa napattua tietyn rikollisen kiinni. Kilpailuhenkisyyden teeman ohella kaksikko tekee kuitenkin yhteistyötä sovussa.
Muissa medioissa > Animaatio > DC Showcase: Green Arrow

Neal McDonough ääninäytteli Vihreää Nuolta lyhytanimaatioelokuvassa DC Showcase: Green Arrow vuonna 2010.
Elokuvassa Oliver Queen on matkalla lentokentälle hakemaan Dinah Lancea aikomuksenaan kosia naista. Hän kuitenkin huomaa Merlynin olevan myös paikalla ja hänelle herää epäilys. Samalla lentokentälle on saapunut Vlatavan prinsessa Perdita, joka joutuu pian hyökkäyksen kohteeksi. Vihreä Nuoli saapuu pelastamaan tytön ja pakenee hänen kanssaan ulos, jossa Merlyn yllättää heidät ja onnistuu haavoittamaan Vihreää Nuolta. Kaksikko onnistuu lopulta pakenemaan takaisin sisälle, jossa Vihreä Nuoli joutuu jälleen tappeluun Merlynin kätyriä vastaan. Voitettuaan kaksinkamppailun hän putoaa huomaamattaan ränniä pitkin alas takaisin terminaalin matkustajien odotussaliin. Samalla Merlyn yrittää tappaa molemmat, mutta Vihreä Nuoli onnistuu tyrmäyskaasulla varustetun nuolensa avulla kukistamaan Merlynin. Samalla Vihreä Nuoli on joutua tapetuksi, kun Kreivi Vertigo yllättää hänet erikoisaseellaan. Hän pelastuu lopulta, kun Musta Kanarialintu saapuu paikalle ja tyrmää Kreivi Vertigon ”Canary Cry” huudollaan. Tilanteen jälkeen Vihreä Nuoli päättää samalla tilaisuuden tullen kosia Mustaa Kanarialintua, joka vastaa myöntyvästi.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League Action

Vihreä Nuoli esiintyi animaatiosarjassa Justice League Action, jossa häntä ääninäytteli Chris Diamantopoulos.
Muissa medioissa > Animaatio > Young Justice

Vihreä Nuoli esiintyi animaatiosarjassa Young Justice, jossa häntä ääninäytteli Alan Tudyk.
Muissa medioissa > Animaatio > DC Super Hero Girls

Teini-ikäinen versio Oliver Queenista esiintyi vuoden 2019 DC Super Hero Girls animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Eddie Perino. Sarjassa Oliver Queen on Metropolisin lukion oppilas ja näyttelijä, joka ottaa usein yhteen Zatannan kanssa kilpaillen hänen kanssaan yleisön suosiosta. Hän on myös Invincibros supersankariryhmän jäsen.
Muissa medioissa > Animaatio > Justice League: Crisis on Two Earths

Paha versio Vihreästä Nuolesta nimeltä Archer esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths, jossa häntä ääninäytteli Jim Meskimen. Tämä versio käytti punaista asua ja toimi Amerikan Rikossyndikaatin jäsenenä, joka yritti murhata presidentti Slade Wilsonin tyttären Rosen, mutta Metsästäjä Marsista pelasti Rosen ja kukisti Archerin.
Muissa medioissa > Animaatio > Batman Unlimited

Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvissa Batman Unlimited: Animal Instincts, Batman Unlimited: Monster Mayhem ja Batman Unlimited: Mechs vs. Mutants, joissa häntä ääninäytteli Chris Diamantopoulos.
Muissa medioissa > Animaatio > Injustice

Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvassa Injustice, jossa häntä ääninäytteli Reid Scott. Elokuvassa Vihreä Nuoli ottaa karanneen Harley Quinnin kiinni ja vie tämän turvaan päämajaansa, jotta Teräsmies ei löydä häntä ja tee hänelle samaa kuin Jokerille. Myöhemmin Vihreä Nuoli liittyy Batmanin ryhmään vastustamaan Teräsmiestä ja taistellessaan Fortress of Solitudessa Ra's al Ghulin kätyreitä vastaan Vihreä Nuoli yrittää ampua Teräsmiestä kryptoniittikärkisellä nuolella, mutta nuoli kimpoaa Teräsmiehestä tämän isään Jonathan Kentiin kuolettavasti, minkä seurauksena Teräsmies tappaa Vihreän Nuolen ampumalla lämpökatseensa tämän pään läpi.
Muissa medioissa > Animaatio > Green Lantern: Beware My Power

Vihreä Nuoli esiintyi animaatioelokuvassa Green Lantern: Beware My Power, jossa häntä ääninäytteli Jimmi Simpson.
Muissa medioissa > Videopelit

Vihreä Nuoli on pelattavana hahmona vuoden 1995 Justice League Task Forcen molemmilla konsoleilla SNES:ssä ja Sega Mega Drivella.
Vihreä Nuoli esiintyi toisen kerran lukittuna hahmona vuoden 2006 Justice League Heroesin Xbox, PlayStation 2 ja PlayStation Portable alustoilla. Hahmon äänenä oli Ralph Garman.
Vihreä Nuoli on yksi pelattavista hahmoista vuoden 2010 Batman: The Brave and the Bold – The Videogamessa.
Vihreä Nuoli esiintyy vuonna 2010 DC Universe Onlinessa, jossa se ei ole pelattavana hahmona.
Vihreä Nuoli on pelattavana hahmona peleissä Injustice: Gods Among Us ja Injustice 2, joissa häntä ääninäyttelee Alan Tudyk.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Videopelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Norman Alder | Superystävät |  |  |
| 2004–2006 | Kin Shriner | Justice League Unlimited |  |  |
| 2006  | Ralph Garman |  |  | Justice League Heroes |
| 2006–2011 | Justin Hartley | Smallville |  |  |
| 2007  | Chris Hardwick | Batman |  |  |
| 2008–2011 | James Arnold Taylor | Batman – pelottomat |  | Batman: The Brave and the Bold – The Videogame |
| 2010 | Neal McDonough |  | DC Showcase: Green Arrow |  |
| 2010–2013, 2017 | Alan Tudyk | Young Justice |  | Injustice: Gods Among Us Injustice 2 |
| 2012–2020 | Stephen Amell | Arrow |  | Injustice: Gods Among Us |

Vihreä Nuoli 1970-luvulla.
Justin Hartley Vihreän Nuolen roolissa televisiosarjassa Smallville.
Vihreä Nuoli sarjassa Justice League Unlimited.
Vihreä Nuoli elokuvassa DC Showcase: Green Arrow.
Alpo S. Tuura

Alpo Siimes Tuura (23. heinäkuuta 1902 Riihimäki – 2. kesäkuuta 1928 Cleveland, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen taidemaalari.
Alpo Tuuran vanhemmat olivat Juho Tuura ja Emilia o.s. Punkari. Hän kävi yhteiskoulua Riihimäellä, kunnes muutti 1916 Yhdysvaltoihin jatkaakseen siellä opintojaan. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Harborissa ja opiskeli sitten neljä vuotta Clevelandin taideopistossa. Hän ehti pitää ensimmäisen oman näyttelyn ja oli valmistelemassa toista, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa kesäkuun alussa 1928. Tuuran kuoltua hänen ystävänsa taiteilija Max Albin Bachofen (1903–1987) järjesti Tuuran jäämistöstä löytyneiden teosten muistonäyttelyn.
Aiheesta muualla

Luettelo Tuuran teoksista, jotka olivat esillä Clevelandin taidemuseon May Show -näyttelyssä keväällä 1928 (Internet Archive)
Andersonville

Andersonvillen vankileiri
Andersonville oli Yhdysvaltojen sisällissodan aikainen Georgian osavaltiossa sijainnut etelävaltioiden vankileiri. Leiri oli kooltaan Konfederaation suurin. Vankileirille joutui yhteensä noin 45 000 pohjoisvaltioiden sotilasta, joista lähes 13 000 kuoli. Pääasiallinen syy kuolleisuuteen olivat taudit ja nälkä. Leirin hygienia oli heikko. Kapteeni Henry Wirz, Andersonvillen komendantti, tuomittiin sodan jälkeen kuolemaan sotarikoksista ja teloitettiin. Leirillä toimi myös unionin armeijasta karanneen William Collinsin rosvojoukko, joka ryöväsi säälimättä vankitovereitaan. Andersonvillen vankila sijaitsi Camp Sumterissa, ja oli koko Konfederaation sotilasvankila sisällissodan aikana.
Leirin paikalla on nykyään kansallishistoriallinen muistomerkki. Alueella on Andersonvillen kansallinen hautausmaa ja kansallinen vankila- ja sotamuseo.
Yleisön palvelija

| Yleisön palvelija Marko Haavisto & Poutahaukat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. helmikuuta 2022
 Kesto: 36.44
 Levy-yhtiö: Emsalö Music
Listasijoitukset
  6.
Marko Haaviston muut julkaisut
| 2005 2021 | Yleisön palvelija 2022 |   |
Yleisön palvelija on Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 25. helmikuuta 2022.
Kappaleet

Kirkkaat valot – 3.00
Kourallinen pähkinöitä – 4.09
Mari oottaa – 4.00
Kaikki soittajat pääsee taivaaseen – 3.45
Lennä ja rokkaa – 4.17
Toukokuun ensimmäinen – 3.28
Hellapuut ja jumalat – 3.32
Yleisön palvelija – 2.59
Otamoon – 3.28
Suoraan pullosta, suoraan sydämestä – 4.02
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Soundi:
Albategnius

Galilein Sidereus Nunciuksessa julkaistu piirros Kuusta ja sitä vastaava valokuva
Albategnius on muinainen törmäyskraatteri Kuun keskusylängöllä. Tasaisen keskustan  ympärillä on korkea pengerrys. Kraatterin syvyys on yli 4 000 metriä ja halkaisija 130,84 kilometriä.
Kraatterin uskotaan olleen Galileo Galilein Sidereus Nuncius teoksessa olevassa piirroksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albategnius Wikimedia Commonsissa
Yö tekee meistä varkaat

| Yö tekee meistä varkaat Sir Elwoodin hiljaiset värit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: lokakuussa 1992
 Tyylilaji: Poprock
 Kesto: 45.19
 Levy-yhtiö: Herodes
Sir Elwoodin hiljaisten värien muut julkaisut
| Varjoissa vapaan maailman 1991 | Yö tekee meistä varkaat 1992 | Kymmenen tikkua laudalla 1993 |
Yö tekee meistä varkaat on suomalaisen Sir Elwoodin hiljaiset värit -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1992. Yhtyeen suosio oli tuolloin nousussa. Levynjulkaisukeikka Tavastialla veti paljon yleisöä albumin noustessa yhdenneksitoista myyntilistalla.
Albumin tunnetuin kappale on singlenäkin julkaistu "Neiti Kevät". Levy aloitti myös "Meidän pikku kuppila" -nimisen trilogian, mikä on saanut myöhemmin monta jatko-osaa.
Kappaleet

Kerran elämässä – 6.33
Mustasukkaisuus – 3.16
Illan kaunein nainen – 3.47
Neiti Kevät – 2.55
Yö tekee meistä varkaat – 5.04
Meidän pikku kuppila (Osa 1) – 1.55
Beatles – 3.45
Karhubaari – 3.50
Yksin – 3.15
Kylätie (31.8.) – 5.26
Marssi – 5.28
Singlet

Neiti Kevät / Tarjoilija / Eräänä päivänä (huhtikuu 1992)
Kerran elämässä / Karhubaari / Yksin (syyskuu 1992)
Mustasukkaisuus / Kylätie (31.8.) (marraskuu 1992)
Albatros-luokka

| Albatros-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  800 t (standardi) 950 t (kuormattu)
Pituus:  76,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,7 m
Syväys:  2,8 m
Koneteho:  5 200 bhp
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  110
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 324 mm Mark 32 torpedoputkea 2 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitintä 1 x syvyyspommikiskoa
Ilmatorjunta:  4 x Bofors 40 mm L/70
Albatros-luokka oli Italian merivoimien kahdeksan korvetin muodostama alusluokka, jonka alukset oli suunniteltu ja valmistettu Italiassa 1950-luvulla. Yhdysvaltain varoilla valmistetut alukset olivat Italian, Tanskan ja Alankomaiden laivastoissa. Luokan viimeinen alus poistettiin 1991 palveluksesta Italiassa.
Alukset

| Nimi> Italian laivaston Albatros-luokka | Telakka> Italian laivaston Albatros-luokka | Kölinlasku> Italian laivaston Albatros-luokka | Vesille> Italian laivaston Albatros-luokka | Valmis> Italian laivaston Albatros-luokka | Kohtalo> Italian laivaston Albatros-luokka | Italian laivaston Albatros-luokka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Albatros | Navalmeccanica, Castellammare di Stabia |  | 18. heinäkuuta 1954 | 1. kesäkuuta 1955 | poistettu alusluettelosta 30. huhtikuuta 1989 |  |
| Alcione | Navalmeccanica | 1953 | 19. syyskuuta 1954 | 23. lokakuuta 1955 | poistettu alusluettelosta 1991 |  |
| Airone | Navalmeccanica | 1953 | 21. marraskuuta 1954 | 29. joulukuuta 1955 | poistettu alusluettelosta 1991 |  |
Tanskan laivaston Bellona-luokka
| KDM Bellona | Navalmeccanica | 1954 | 9. tammikuuta 1955 | 31. tammikuuta 1957 | poistettu alusluettelosta 1981 |  |
| KDM Diana | Cantiere del Tirreno, Riva Trigoso | 1953 | 19. joulukuuta 1954 | 30. heinäkuuta 1955 | poistettu alusluettelosta 1974 |  |
| KDM Flora | Cantiere del Tirreno | 1953 | 25. kesäkuuta 1955 | 28. elokuuta 1956 | poistettu alusluettelosta 1978 |  |
| KDM Triton | Cantiere del Tirreno | 1953 | 12. syyskuuta 1954 | 10. elokuuta 1955 | poistettu alusluettelosta 1981 |  |
Alankomaiden laivaston alus
| Hr.Ms. Lynx | Breda Marghera | heinäkuu 1953 | 31. heinäkuuta 1954 | 2. lokakuuta 1956 | Italialle lokakuussa 1961 Aquila (F542) poistettu alusluettelosta 1991 |  |
Aleksanteri I (Skotlanti)

Aleksanteri I:n sinetti.
Aleksanteri I (1077–1124) oli Skotlannin kuningas. Hän oli Malcolm III:n viides poika, ja nousi valtaistuimelle vasta veljiensä jälkeen. Kun Edgar kuoli, hän jätti Aleksanterille vain valtakuntansa pohjoisosat, kun taas Forthin ja Clyden eteläpuoliset maat Lothia ja Cumbria erotettiin omaksi jaarlikunnakseen, jonka sai David I.
Aleksanteria pidettiin rohkeana soturikuninkaana, sillä hän tukahdutti kapinan Morayn alueella. Toisaalta hänet tunnetaan myös hurskaudestaan, sillä hän perusti luostareita. Hän piti yllä edeltäjänsä luomia hyviä suhteita Englannin Henrik I:een, joka oli Aleksanterin siskon aviomies, ja Aleksanteri puolestaan vei vihille Henrikin aviottoman tyttären Sibyllan.
Amundsen (elokuva)

| Amundsen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Espen Sandberg
Käsikirjoittaja:  Ravn Lanesskog
Tuottaja:  Espen Horn
Säveltäjä:  Johan Söderqvist
Kuvaaja:  Pål Ulvik Rokseth
Leikkaaja:  Perry Eriksen Martin Stoltz
Pääosat:  Pål Sverre Hagen Katherine Waterston Christian Rubeck
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Norja
Tuotantoyhtiö:  SF Studios
Levittäjä:  Vertigo Média Disney+
Ensi-ilta:  10. toukokuuta 2019
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  norja englanti
Budjetti:  75 000 000 NOK
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amundsen on norjalainen vuonna 2019 valmistunut elokuva, joka perustuu tutkimusmatkailija Roald Amundsenin elämään. Sen on SF Studios -tuotantoyhtiölle ohjannut Espen Sandberg.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pål Sverre Hagen  | … |  Roald Amundsen   |
|  Katherine Waterston  | … |  Bess Magids   |
|  Christian Rubeck  | … |  Leon Amundsen   |
|  Ruby Dagnall  | … |  Aline Amundsen   |
|  Trond Espen Seim  | … |  Fridtjof Nansen   |
|  Mads Sjøgård Pettersen  | … |  Helmer Hanssen   |
|  Jonas Strand Gravli  | … |  Leif Dietrichson   |
|  Fridtjov Såheim  | … |  Hjalmar Johansen   |
|  Ole Andre Kaada  | … |  Oscar Wisting   |
|  Ole Christopher Ertvaag  | … |  Hjalmar Riiser-Larsen   |
|  Ted Otis  | … |  Lincoln Ellsworth   |
|  Ida Ursin-Holm  | … |  Kristine "Kiss" Elisabeth Bennett   |
|  Preben Hodneland  | … |  Fredrik Ramm   |
|  Herbert Nordrum  | … |  Kristian Prestrud   |
|  Eirik Evjen  | … |  Paul Knutsen   |
|  Sondre Larsen  | … |  Gennady Olonkin   |
|  Elg Elgesem  | … |  Olav Bjaaland   |
|  Torgny Gerhard Aanderaa  | … |  Harald Sverdrup   |
|  Geoffrey Kirkness  | … |  Charles Bennett   |
|  David Bark-Jones  | … |  Robert Falcon Scott   |
|  Adrian Lukis  | … |  George Curzon   |
|  Přemysl Bureš  | … |  Robert Peary   |
|  Luca Calvani  | … |  Umberto Nobile   |
|  Vojtěch Kotek  | … |  Karl Feucht   |
|  Kenneth Åkerland Bergas  | … |  Sverre Hassel   |
|  Marius Lien  | … |  Oskar Omdal   |
|  Endre Hellestveit  | … |  Peter Tessem   |
Aiheesta muualla

The Internet Movie Database (englanniksi)
Aleksanteri I (Epeiros)

Aleksanteri I aikana lyöty raha.
Aleksanteri I (noin 362 eaa. – 331/330 eaa.) oli Epeiroksen kuningas vuodesta 343 eaa./342 eaa. kuolemaansa asti. Hän oli Aleksanteri Suuren eno.
Aleksanterin isä oli Epeiroksen kuningas Neoptolemos ja hänen siskonsa oli Olympias, joka meni naimisiin Makedonian kuninkaan Filippos II:n kanssa. Vuonna 336 eaa. Aleksanteri meni naimisiin Filippoksen ja Olympiaan tyttären, oman siskontyttärensä Kleopatran kanssa.
Samalla kun Aleksanteri Suuri aloitti Persian valtakunnan valloituksen, sai Aleksanteri avunpyynnön Italiasta eräältä kreikkalaiselta kolonialta, joka taisteli italialaisia heimoja vastaan. Aluksi Aleksanterin sotaretki sujui hyvin, mutta pian kreikkalaiset alkoivat epäillä, että hän aikoi liittää valloituksensa omaan valtakuntaansa. Vuonna 330 eaa. tai 331 eaa. Aleksanterin joukot kukistettiin taistelussa ja hänet surmattiin.
Þórhildur Sunna Ævarsdóttir

| Þórhildur Sunna Ævarsdóttir |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 2016–  
Ryhmä/puolue:  Piraattipuolue
Vaalipiiri:  Suðvesturkjördæmi (2016–2017), Reykjavíkurkjördæmi suður (2017–2021), Suðvesturkjördæmi (2021–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1987 (ikä 37) Akranes
Kansalaisuus:  Islanti
Tiedot
Puolue:  Piraattipuolue
Þórhildur Sunna Ævarsdóttir (s. 6. toukokuuta 1987) on islantilainen piraattipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuodesta 2016 lähtien.
Þórhildur syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Groningenin yliopistossa kansainvälistä oikeutta ja Eurooppa-oikeutta ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2012, minkä jälkeen hän opiskeli Utrechtin yliopistossa ihmisoikeuksia ja kansainvälistä rikosoikeutta ja valmistui oikeustieteen maisteriksi vuonna 2013. Vuonna 2014 hän toimi harjoittelijana Jugoslavia-tuomioistuimessa. Vuosina 2014–2016 hän työskenteli Kvennablaðiðilla toimittajana. Vuosina 2015–2016 hän toimi kahden islantilaisen ihmisoikeusjärjestön tutkijana. Vuosina 2016–2017 hän toimi piraattipuolueen puheenjohtajana. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Hän on toiminut piraattipuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana vuonna 2016–2017 ja vuodesta 2021 lähtien. Vuonna 2017 hän toimi Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtajana. Vuosina 2019–2020 hän toimi Alþingin perustuslaki- ja valvontavaliokunnan puheenjohtajana.
Andersonin piirikunta (Texas)

Andersonin piirikunta (engl. Anderson County) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 57 735 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Palestinen kaupunki. Piirikunta perustettiin 24. maaliskuuta 1846.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andersonin piirikunta (Texas) Wikimedia Commonsissa
Albas (Lot)

| Albas |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä
 vaakuna
 Albas
 Koordinaatit: 44°28′10″N, 1°14′15″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Lot
Arrondissementti:  Cahors
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,8 km²
Väkiluku (2020):  523 
 – Väestötiheys:  23 as./km²
Kunnan numero:  46001
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Albas on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 24 kilometriä Cahorsin kaupungista länteen.
Riippusilta
Kunnan keskusta sijaitsee korkealla joentörmällä. Näkymää hallitsee Saint-Étiennen kirkko. Kaupungintalo on kirkon vieressä olevassa vanhassa piispanlinnassa. Keskustan kohdalla joen ylittää vuonna 1933 rakennettu 119 metriä pitkä riippusilta, jonka käyttö on rajoitettu kevyelle liikenteelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albas (Lot) Wikimedia Commonsissa