Tuotekehitys
Tuotekehitysprojektin vaiheita

Tuotekehitys toteutetaan usein projektina, jolloin projektinhallinta on yksi tärkeimmistä tuotekehityksen osaamisalueista teknisen osaamisen lisäksi. Tuotekehitysprojekti muuntaa markkinatarpeet ja tekniset mahdollisuudet myytäviksi tuotteiksi, ja se voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Tehtävän rajaus ja tarkennus
Uuden tuotekehitystehtävän aluksi yritys joutuu tekemään tarkan markkinaselvityksen, jossa on seuraavanlainen kysymyksen asettelu: Mitä asiakas haluaa, mitä tarjoavat kilpailijat, missä meillä on uusia ajatuksia, missä on meidän kohderyhmämme, missä elämänvaiheessa ovat muut tuotteemme, mitä hyötyjä uusi tuote voisi tuoda? Jatko ohjautuu vastausten mukaan. Tavoitteena on tässä eliminoida virheelliset ajatukset ennen kuin tuotekehitykseen suunnataan enemmän resursseja.
Uuden tuotteen tuotto-kustannuslaskelmasta määräytyy tavoitehinta uudelle tuotteelle sekä tuotekehitykseen käytettävissä olevat rahat.
Tuotekehitys alkaa usein vaatimuslistan tai vaatimusmäärittelyn laatimisella. Tässä kuvataan ulkonäköä, lainsäädännön vaatimuksia, käyttöä ja vastaavia. Listatut toiminnot jaetaan vaatimuksiin, jotka uuden tuotteen pitää vähintään täyttää ja toivomuksiin täydentävistä toiminnoista. Vaatimuslistaan haetaan asiakkaan näkökulmaa.
Vaatimuslistan valmistuttua selvitetään teknisiä toteutusmahdollisuuksia ja laaditaan tuotekehityssuunnitelma (toteutussuunnitelma tai -määrittely), jonka pohjalta alkaa varsinainen tuotekehitystyö. Tässä apuna voidaan käyttää QFD-menetelmää (Quality Function Deployment), jolla pyritään muuttamaan asiakastarpeet tärkeysjärjestykseen asetetuiksi mitattaviksi tavoitteiksi, joita tuotesuunnittelussa on helpompi käsitellä.
Ideointivaihe ja tuotekonseptin laadinta
Tässä vaiheessa pyritään uuden tuotteen toiminnot jakamaan erillisiin osatoimintoihin, joihin etsitään mahdollisimman systemaattisesti kaikkia ratkaisumahdollisuuksia. Ideointivaiheessa pyritään olemaan abstraktilla tasolla, jotta voidaan edetä nopeasti ja järjestelmällisesti löytää mahdollisimman monta ratkaisumahdollisuutta. Ratkaisumahdollisuuksien kartoittamisen jälkeen valitaan niistä sopivimmat, joilla vaaditut toiminnot saadaan toteutettua.
Ideoita uusiksi ratkaisuiksi voidaan saada asiakkailta ja käyttäjien kokemuksesta, tuotekehitysosastolta, kilpailijoiden tuotteista, messuilta tai julkisista idea lähteistä, esimerkiksi patenteista.
Ideoinnissa voidaan käyttää avuksi erilaisia ideointitekniikoita, kuten aivoriihtä, morfologiaa, ongelman analysointia ym.
Luonnosteluvaihe
Luonnosteluvaiheessa sijoitetaan pääkomponentit ja toiminnot laitteeseen.Piirustukset eivät ole tarkasti piirrettyjä, vaan tarkoitus on tuoda esille tuotteen idea. Esimerkiksi koneesta tehdään ensimmäinen pääkokoonpanopiirustus, "uloslyönti", minkä jälkeen luonnostelua tarkennetaan ja käydään pääkomponenttien tekniset mitoituslaskelmat tarkasti läpi. Koneensuunnittelussa käytetään tässä nykyään avuksi mallinnusta, simulointia ja CAD-ohjelmistoja. Ohjelmistosta tehdään ensimmäiset tarkemmat toiminnalliset spesifikaatiot (esimerkiksi UML-kuvaus sisältäen käyttötapaukset, Use Case), ja ohjelmiston arkkitehtuurikuvaukset.
Jos tuotteella on ulkonäkövaatimuksia, niin tässä vaiheessa tuotekehitysryhmään kutsutaan mukaan teollinen muotoilija. Muotoilija laatii useampia skisseja uuden tuotteen ulkonäöstä, joista sitten valitaan sopivin.
Jos on tarvetta testata teknisiä toimintoja, voidaan tehdä prototyyppi teknisen konseptin toimivuuden varmistamiseksi. Usein prototestit rajoittuvat tässä vaiheessa vain kriittisiin toimintoihin.
Monimutkaisten tuotteiden, kuten autojen suunnittelu jakaantuu usealla osastolle, esimerkiksi moottoriosasto ja ovisuunnitteluryhmä, ja jotka toimivat varsin itsenäisesti ja rinnakkaisesti.
Viimeistelyvaihe
Viimeistelyvaiheessa tuotetaan tuotedokumentaatio, esimerkiksi vaadittavat dokumentit valmistusta varten sekä lopuksi käyttäjädokumentaatio. Kun osien kuvat ovat valmistuneet, tehdään uutta tuotetta vastaava prototyyppi. Hyvin suurista tuotteista, kuten paperikoneista ei prototyyppejä voida tehdä. 3D-mallit pystyvät nykyään korvaamaan osan prototyypeistä. Prototyyppien rakentamisesta ja kokeista syntyy virhelistaa, jotka korjataan tuotteeseen (kuviin ja malleihin). Tässä vaiheessa tehdään tuotteelle erilaisia testejä, usein esimerkiksi tuoteturvallisuuteen liittyvät standardit vaativat että tuote testataan tietyllä tapaa, tyyppitesteillä. Valmistettavuuden parantamiseksi voidaan tehdä nollasarjoja, joilla optimoidaan valmistusprosessia ja eliminoidaan häiriöitä tuotannosta.
Yllä esitetyn jaottelun lisäksi lukuisat kirjat ja artikkelit tarjoavat omaa jaotteluansa. Esimerkiksi Cooper, joka tunnetaan tästä Stage-Gate (TM) mallistaan, jaottelee tuotekehityksen seuraaviin vaiheisiin: sisällön määrittely, liiketoimintasuunnitelman laatiminen, kehittäminen, testaus ja validointi sekä lanseeraus. Scoping, Building Business Case, Development, Testing and Validation, Launch.