stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hans-Erwin Königsmann

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1950 (ikä 74)
Syntymäpaikka: ,  Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Junioriseurat
: VfR 08 Oberhausen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| –1974 | VfR 08 Oberhausen | – | (–) |
| 1974–1975 | Rot-Weiß Oberhausen | 20 | (3) |
| 1976–1977 | RPallo | – | (24) |
| 1978 | Kiffen | 21 | (3) |
| 1979–1983 | RPallo | – | (35) |
| 1984–1985 | UTU | – | (–) |
| 1986–1989 | RPallo | – | (6) |
Valmennusura
1994–2006: Pallo-Iirot
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hans-Erwin Königsmann (s. 18. tammikuuta 1950) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka on 1970-luvun puolivälistä lähtien vaikuttanut Suomessa.
Länsi-Saksassa syntynyt Königsmann pelasi kaudella 1974–1975 2. Bundesligan Rot-Weiß Oberhausenin joukkueessa. Vuotta myöhemmin hän muutti suomalaisen puolisonsa kanssa Raumalle ja siirtyi II divisioonassa pelanneeseen Rauman Palloon. Vuonna 1978 Königsmann edusti SM-sarjassa pelannutta helsinkiläistä Kiffeniä. Lopetettuaan pelaajauransa Rauman Pallossa vuonna 1989, Königsmann valmensi 1990–2000-luvuilla pitkään Pallo-Iiron erijoukkueita vuoteen 2006 saakka. Seuran edustusjoukkue pelasi hänen johdollaan useita kausia Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä.
Havaijinvaris

| Havaijinvaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Luonnosta hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidaee
Suku::  Varikset Corvus
Laji::  hawaiiensis
Kaksiosainen nimi
 Corvus hawaiiensis  (Peale, 1848) 
Katso myös
   Havaijinvaris Wikispeciesissä   Havaijinvaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Havaijinvaris (Corvus hawaiiensis), jota on kutsuttu myös havaijinkorpiksi, on varisten sukuun kuuluva lintulaji, joka eli Havaijin kaakkoisosan saarilla. Havaijin kielellä lajin nimi on ʻAlalā.
Havaijinvariksen höyhenpuku on korpin tapaan musta ja sen siipien kärkiväli on noin 50 senttimetriä, eli se on suurin piirtein variksen kokoinen.
Havaijinvaris on hävinnyt luonnosta, ja kaikki jäljellä olevat yksilöt elävät vankeudessa. Yritykset istuttaa laji takaisin luontoon ovat epäonnistuneet lintujen jouduttua havaijinhaukkojen saaliiksi. Viimeiset luonnonvaraiset yksilöt hävisivät vuonna 2002. Häviämisen syytä ei tarkkaan tiedetä, mutta syyksi on arveltu loisia ja tauteja, kuten lintumalariaa.
Aiheesta muualla

Hawaiian Crow - BirdLife Species Factsheet (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
ITIS: Corvus hawaiiensis (englanniksi)
Güzelyurt (Aksaray)

| Güzelyurt |
| --- | --- |

 Güzelyurt
 Koordinaatit: 38°16′N, 34°22′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Aksarayn maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Kudret Özeş
Väkiluku (2019):  11 223
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Güzelyurt on piirikunta Turkin Aksarayn maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Güzelyurtin väkiluku oli 11 223.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Güzelyurt (Aksaray) Wikimedia Commonsissa
Helligværin kappeli

| Helligværin kappeli Helligvær kapell |
| --- | --- |

Sijainti:  Bodø, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1899
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helligværin kappeli (norj. Helligvær kapell) on Bodøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1899.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helligværin kappeli Wikimedia Commonsissa
Gýtheion arkeologinen museo

| Gýtheion arkeologinen museo Αρχαιολογική Συλλογή Γυθείου |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Gýtheio, Anatolikí Máni, Lakonia, Peloponnesos, Kreikka
Perustettu:  1980
Koordinaatit:  36°45′37″N, 22°33′57″E (vanha)
 fiGýtheion arkeologinen museo 
   
Gýtheion arkeologinen museo tai Gýtheion arkeologinen kokoelma (kreik. Αρχαιολογική Συλλογή Γυθείου, Archaiologikí Syllogí Gytheíou) on arkeologinen museo Gýtheion kaupungissa Anatolikí Mánin kunnassa Kreikassa. Se esittelee seudulta löydettyä antiikin aikaista esineistöä.
Kokoelma on syntynyt paikallisten ihmisten yksityiskokoelmista ja laitettu esille alun perin vuonna 1980. Se oli vuoteen 1996 saakka sijoitettuna Gýtheion uusklassista arkkitehtuuria edustavaan kunnantaloon ja siirrettiin myöhemmin samoin uusklassiseen tyttökouluun.
Kokoelmat

Kokoelmaan kuuluu löytöjä Gýtheion paikalla sijainneesta antiikin Gytheionin kaupungista sekä seudun muista vapaiden lakonialaisten liittoon kuuluneista kaupungeista, kuten Lasista. Monet merkittävimmät löydöt ovat roomalaiselta kaudelta. Esineistöön lukeutuu muun muassa patsaita, votiivireliefejä, sarkofageja, hautaepigrammeja ja hallintoon liittyviä piirtokirjoituksia. Merkittävimpiä museoesineitä ovat muun muassa filosofi Epikuroksen rintakuva, joka on roomalaisaikainen kopio varhaisemmasta veistoksesta 300-luvulta eaa; Hermeenä esitetyn epistatēs hēgemōnin Eurykleen eli Gaius Julius Eurycleen patsas; vuodelle 15 jaa. ajoitettu piirtokirjoitus, joka käsittelee pyhää lakia ja mainitsee gytheionlaiset juhlat Kaisareia ja Eurykleia; naispatsas 300-luvulta jaa.; sekä keisarin, oletettavasti Konstantinus Suuren, Sol Invictuksena esittävän patsaan pää samalta vuosisadalta.
Heraion

Heraion (m.kreik. Ἡραῖον, Hēraion, lat. Heraeum) voi viitata seuraaviin:
Heran temppeli eli Heraion, useita rakennuksia antiikin maailmassa
Heraion eli Heraion Teikhos, antiikin aikainen kaupunki Traakiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heraion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heraia

Heraia (m.kreik. Ἡραία, Hēraia, lat. Heraea) voi viitata seuraaviin:
Heraia, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa Kreikassa
Heraian kisat, antiikin aikaiset urheilukilpailut Olympiassa Kreikassa
Hybla Heraia, antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisessä Italiassa
George Robinson Ripon

| George Robinson Ripon |
| --- | --- |
 Sigismund Rosenthalin muotokuva jaarli Riponista vuodelta 1872
Intian varakuningas
 huhtikuu 1880 – 13. joulukuuta 1884  
Monarkki:  Viktoria
Edeltäjä:  Robert Bulwer-Lytton, Lyttonin 1. jaarli
Seuraaja:  Frederick Hamilton-Temple-Blackwood, Dufferinin 1. markiisi
Henkilötiedot
Koko nimi:  George Frederick Samuel Robinson
Syntynyt: 24. lokakuuta 1827
Kuollut: 9. heinäkuuta 1909 (81 vuotta)
Vanhemmat:  Frederick John Robinson (isä)
Puoliso:  Henrietta Vyner
Tiedot
Puolue:  liberaalipuolue
George Frederick Samuel Robinson, Riponin 1. markiisi, Riponin 2. jaarli, Goderich of Noctonin varakreivi (24. lokakuuta 1827 Lontoo – 9. heinäkuuta 1909 Studley Royal, lähellä Riponia, Yorkshire) oli brittiläinen liberaalipuolueen poliitikko. Hänen isänsä oli poliitikko ja lyhytaikainen pääministeri Frederick John Robinson. Hän oli ensin alahuoneen jäsen, kunnes nousi isänsä kuoltua ylähuoneeseen ja peri tämän sekä myöhemmin setänsä arvonimet. 1860-luvulla ja 1870-luvun alkupuolella hän toimi usean ministerin asemassa. Vietettyään kuusi vuotta ulkona politiikasta Ripon nimitettiin Intian varakuninkaaksi vuonna 1880. Hän toteutti tehtävässä joitakin liberaaleina pidettyjä uudistuksia, kunnes jätti tehtävän vuonna 1884. Tämän jälkeen hän toimi vielä muutamassa ministerin asemassa ja pyrki edistämään Irlannin itsehallintoa.
Elämäkerta

Ripon syntyi Downing Street 10:ssä Lontoossa, sillä hänen isänsä oli tuolloin lyhytaikaisesti pääministerinä toiminut Frederick John Robinson, joka oli vielä silloin Goderichin varakreivi ja josta tuli Riponin jaarli. Hänen isoisänsä oli toiminut Madrasin kuvernöörinä Intiassa. Poika tunnettiin Goderichin varakreivinä, kunnes hän peri tammikuussa 1859 isänsä kuollessa Riponin jaarlin arvon ja myöhemmin samana vuonna myös sedälleen kuuluneen De Greyn jaarlin arvon, minkä jälkeen hänet tunnettiin De Greyn ja Riponin jaarlina.
Nuoruudessaan Ripon sai vaikutteita Frederick Denison Mauricen kristillisestä sosialismista, mutta hänen mielipiteensä muuttuivat myöhemmin maltillisen liberalismin suuntaan. Hän säilytti koko elämänsä ajan vakaan uskon asiaansa.
Ripon kuului 1852–1859 parlamentin alahuoneeseen, ensin Hullin, vuodesta 1853 Huddersfieldin ja vuodesta 1857 West Riding of Yorkshiren edustajana. Perittyään isänsä päärinarvon hän siirtyi ylähuoneeseen. Hän toimi alivaltiosihteerinä sotaministeriössä 1859–1861 ja Intian asioiden ministeriössä 1861–1863. Vuonna 1863 hänet nimitettiin sotaministeriksi häntä tehtävässä edeltäneen Sidney Herbertin pyynnöstä. Hän toimi sotaministerinä vuoteen 1866 asti, jolloin hänestä tuli lyhyeksi aikaa Intian asioiden ministeri.
William Ewart Gladstonen ensimmäisessä hallituksessa Ripon oli 1868–1873 lordipresidenttinä (Lord President of the Council). Hän johti myös 1871 Britannian ja Yhdysvaltojen välistä niin sanottua Alabama-kiistaa ratkonutta komiteaa, jonka työ toimi pohjana Washingtonin sopimukselle ja Genevessä järjestetylle välitystuomiolle. Ripon palkittiin tästä hyvästä 1871 markiisin arvolla. Hänet valittiin 1870 myös Englannin vapaamuurarien suurmestariksi, mutta käännyttyään 1874 katoliseksi hän erosi tehtävästä ja vetäytyi politiikasta kuudeksi vuodeksi. Hän piti tuona aikana ylähuoneessa joitakin kirkkoon ja koulutukseen liittyviä puheita.
Elämäkerta > Intian varakuninkaana

Gladstonen palattua pääministeriksi Ripon nimitettiin huhtikuussa 1880 Intian varakuninkaaksi jaarli Lyttonin seuraajana. Hänen valintansa tuli šokkina monille, erityisesti konservatiiveille ja Intian viranomaisille, mutta johtavat liberaalit ja länsimaissa opiskelleet intialaiset olivat asiasta mielissään. Alun perin Ripon ehdotti sihteerikseen William Francis Butleria, joka oli katolinen irlantilaissyntyinen upseeri, mutta Gladstone esti tämän, koska pelkästään katolisen varakuninkaan katsottiin olevan riittävän riskialtis valinta. Ripon otti tehtävään lopulta Charles George Gordonin, mikä herätti laajalti ihmetystä, sillä tällä katsottiin olevan hyvin vähän tehtävän vaatimia ominaisuuksia. Nimitykseen vaikutti kenties Florence Nightingale, joka oli sekä Riponin että Gordonin ystävä.
Varakuninkaana Ripon ryhtyi osin peruuttamaan edeltäjänsä linjauksia. Hän lopetti toisen afgaanisodan tunnustamalla Abd al-Rahman Khanin aseman Afganistanin emiirinä ja veti 1881 brittijoukot pois Afganistanista. Hän kuitenkin määräsi Sibin ja Pishinin raja-alueet miehitettäviksi, koska ne olivat strategisesti merkittäviä.
Ripon toteutti liberaaleina pidettyjä uudistuksia Intiassa. Vuonna 1882 hän kumosi vuoden 1878 Vernacular Press Actin ja palautti siten ei-englanninkieliselle lehdistölle tasaveroiset oikeudet englanninkielisen kanssa. Hän laajensi paikallishallinnon valtuuksia, alensi suolaveroa ja yritti huonolla menestyksellä tasata maan verotusta. Riponin vuonna 1883 esittämä laki oikeuslaitoksen uudistamista (ns. Ilbert Bill) nostatti vastarintaa Intian eurooppalaistaustaisessa väestössä, sillä se olisi antanut intialaistuomareille tasaveroiset oikeudet käsitellä eurooppalaissyntyisiä Britannian kansalaisia koskeneita oikeusjuttuja. Laki hyväksyttiin muutettuna siten, että Britannian kansalaisilla olisi aina oikeus vaatia tapauksensa sellaisen valamiehistön käsiteltäväksi, jonka jäsenistä vähintään puolet oli eurooppalaisia tai amerikkalaisia.
Ripon erosi varakuninkaan tehtävistä 13. joulukuuta 1884. Hän oli aikonut pysyä varakuninkaana koko viisivuotisen kautensa kevääseen 1885 asti, mutta erosi etuajassa, sillä halusi välttää uuden varakuninkaan nimityksen oikeuden siirtymisen konservatiiveille – Gladstonen hallitus oli alkanut muuttua epävakaaksi, ja hallituksen kaatumista odotettiin ennen vuoden loppua. Häntä seurasi varakuninkaana Frederick Temple Hamilton-Temple-Blackwood, joka jatkoi hänen edistysmielistä sosiaalipolitiikkaansa.
Elämäkerta > Myöhempi elämä

Palattuaan Intiasta Ripon otti osaa keskusteluun Irlannin home rulen puolesta, osittain katolisen uskonsa takia.
Ripon toimi meriministerinä Gladstonen kolmannessa hallituksessa 1886 sekä siirtomaaministerinä 1892–1895. Vuonna 1905 hänet nimitettiin pienemmän valtiosinetin hoitajaksi (Lord Privy Seal) sekä liberaaliryhmän johtajaksi ylähuoneessa. Hän erosi tehtävästään loppuvuodesta 1908 sen jälkeen, kun oli ajautunut erimielisyyksiin sisäministeri Herbert Gladstonen kanssa. Aiemmin samana vuonna hän oli pyytänyt pääministeri Herbert Asquithia ”syöttämään Gladstoneen hiukan lujuutta”, kun Gladstone oli epäröinyt kaivostyöläisten päivittäisiä työtunteja koskevan lain laatimisessa.
Ripon kuoli 9. heinäkuuta 1909 Studley Royalissa Yorkshiressä.
Henkilökuva

William Ewart Gladstone luonnehti Riponia ”ensiluokkaiseksi toisen asteen valtiomieheksi”. Liberaalipuolue kaipasi Riponin aikana usein vahvaa johtajaa, ja Ripon olisi voinut toimia tällaisena, mutta häntä harkittiin tällaiseen tehtävään tuskin koskaan.
Perhe

Ripon avioitui Henrietta Anne Theodosia Vynerin (1833–1907) kanssa 24-vuotiaana vuonna 1851. Avioparin osapuolet olivat keskenään sukua, sillä Henrietta oli Riponin sedän lapsenlapsi. Riponin markiisin arvonimen ja Studley Royalin peri Riponin kuollessa hänen poikansa Frederick Robinson (1852–1923), joka tunnettiin huomattavana metsästäjänä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Robinson Ripon Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Robert Bulwer-Lytton, Lyttonin 1. jaarli | Intian varakuningas 1880–1884 | Seuraaja: Frederick Temple Hamilton-Temple-Blackwood, Dufferinin 1. markiisi |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Frederick John Robinson | Riponin markiisi ja jaarli 1859–1909 | Seuraaja: Frederick Robinson |
Washingtonin sopimuksesta vastannut komitea. George Robinson Ripon kolmantena oikealta.
Haitin ja Yhdysvaltain suhteet

Haitin ja Yhdysvaltain sijainti.   Haiti  Yhdysvallat
Haitin ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Haitin tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Port-au-Princessa ja Haitilla on Washington DC:ssä. Yhdysvallat tunnusti Haitin itsenäisyyden 12. heinäkuuta 1862. Haiti on läntisen pallopuoliskon toiseksi vanhin tasavalta Yhdysvaltain jälkeen.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 56 prosenttia haitilaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 32 prosenttia olivat sitä vastaan ja 30 prosenttia eivät osanneet sanoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haitin ja Yhdysvaltain suhteet Wikimedia Commonsissa
Helmikirjorastas

| Helmikirjorastas |
| --- | --- |
 Helmikirjorastas kuvattuna Etelä-Afrikassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Kenttärastaat Geokichla
Laji::  guttata
Kaksiosainen nimi
 Geokichla guttata  Vigors, 1831 
Synonyymit
 Turdus fischeri  Zoothera fischeri  Zoothera guttata 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmikirjorastas (Geokichla guttata) on erittäin uhanalainen rastaisiin kuuluva varpuslintu. Lajin kanta on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n arvion mukaan alle 250–1000, täysikasvuista yksilöä. Linnun levinneisyysalue on laaja mutta pirstaleinen. Rastas elää muuttolintuna Keniassa ja Tansaniassa, kun taas Malawissa ympäri vuoden. Yksi yksilö on tavattu sekä Sudanissa että Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Helmikirjorastas on 19–23 senttimetriä pitkä ja 45–78 grammaa painava.
Aiheesta muualla

ITIS: Zoothera guttata (englanniksi)
Gavin DeGraw

| Gavin DeGraw |
| --- | --- |
 Gavin DeGraw vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1977 (ikä 47)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  rock, poprock
Soittimet:  laulu, piano, kitara
Levy-yhtiöt:  J Records   Sony Music Entertainment
Aiheesta muualla
www.gavindegraw.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gavin Shane DeGraw (s. 4. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kappaleistaan ”Chariot” ja ”I Don’t Want to Be”.
Hänen viimeisin albuminsa Something Worth Saving julkaistiin syyskuussa 2016.
Nuoruus

DeGraw varttui Catskillin vuoristossa South Fallsburgissa New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli vanginvartija ja äitinsä myrkkyasiantuntija, kuten hän mainitsee kappaleessa ”I Don’t Want To Be”.  DeGraw aloitti laulamisen ja pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Berklee College of Music -musiikkiopistoa samaan aikaan kuin laulaja John Mayer. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Joey ja Neeka. Veljensä ehdotuksesta hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Joey DeGraw soittaa kitaraa ja laulaa taustoja Gavinin yhtyeessä ja esittää myös omaa musiikkiaan.
Ura

DeGraw aloitti Manhattanin klubeissa paikallisten pianistien Andrew Westin ja Lenny Revellin kanssa, joissa hän sai paikallisia faneja. Hän sai suuren läpimurtonsa kun ”I Don’t Want To Be” valittiin Tunteet pelissä -sarjan tunnuskappaleeksi. Useat kilpailijat ovat myös esittäneet kappaletta eri maiden Idols-kilpailuissa. DeGraw’n kaksi muuta kappaletta ”Follow Through” ja ”Chariot” ovat myös saavuttaneet suosiota ja niitä on soitettu radiossa. Hänen kappaleensa ”We Belong Together” on mukana vuoden 2006 elokuvassa Tristan & Isolde. Vuonna 2004 DeGraw julkaisi albumistaan Chariot akustisen version nimeltä Chariot Stripped. DeGraw nauhoitti albumin yhtyeensä kanssa studiossa ainoastaan yhdellä otolla pyrkien intiimiin tulokseen.
Vuoden 2004 jälkeen hän on tullut tunnetummaksi esiintyessään myös muissa osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa myöhäisillan keskusteluohjelmassa Last Call with Carson Daly. DeGraw on esiintynyt myös keskusteluohjelmissa The Tonight Show with Jay Leno, Late Show with David Letterman, The Ellen DeGeneres Show ja Live With Regis And Kelly. Hän on esiintynyt cameorooleissa ohjelmissa Dead Like Me, Sisko ja sen sisko (What I Like About You) ja American Dreams. Hän on myös laulanut Tunteet pelissä -ohjelmassa kappaleet ”I Don’t Want To Be” ja ”Chariot” Karenin kahvilassa.
DeGraw on ollut kiertueella Sister Hazelin, Barenaked Ladiesin, Howie Dayn, Michael Tolcherin, Butterfly Boucherin, The Allman Brothers Bandin, Marc Broussardin, Saving Janen, Jason Mrazin ja Maroon 5:n kanssa.
Julkaisut > Albumit

Chariot (2003)
Chariot (Stripped) (2004)
Gavin DeGraw (2008)
Free (2009)
Sweeter (2011)
Make a move (2013)
Something Worth Saving (2016)
Julkaisut > Singlet

"Follow Through" (2003)
"I Don’t Want to Be (2004)
"Chariot" (2005)
"Just Friends", "We Belong Together" (2006)
"In Love With a Girl", "She Holds a Key", "Cheated on Me" (2008)
"I Have You to Thank", "Stay" (2009)
Best I Ever Had, Who's Gonna Save Us, Make A Move (2013)
Fire (2014)
She Sets the City on Fire, Making Love With the Radio On (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gavin DeGraw Wikimedia Commonsissa
Gavin DeGraw’n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
DeGraw esiintymässä vuonna 2005.
DeGraw esiintymässä NHL:n talviklassikossa vuonna 2015.
John Adams (täsmennyssivu)

John Adams -nimisiä henkilöitä ovat:
John Adams (1735–1826), Yhdysvaltain toinen presidentti (1797–1801) ja ensimmäinen varapresidentti (1789–1797)
John Adams (1768–1829), yksi Pitcairnille asettuneista HMS Bountyn kapinallisista
John Adams (s. 1947), yhdysvaltalainen säveltäjä
John Couch Adams (1819–1892), englantilainen tähtitieteilijä
John Bodkin Adams (1899–1983), brittiläinen sarjamurhasta epäilty lääkäri
John Luther Adams (s. 1953), yhdysvaltalainen säveltäjä
John Quincy Adams (1767–1848), Yhdysvaltain kuudes presidentti (1825–1829), John Adamsin poika
John Quincy Adams (1874–1933), itävaltalainen yhdysvaltalaissyntyinen taidemaalari
Lisäksi on olemassa:
John Adams, presidentti John Adamsista kertova HBO:n televisiosarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”John Adams”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Half-Life: Alyx

| Half-Life: Alyx |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Valve Corporation
Julkaisija:  Valve Corporation
Jakelija:  Steam
Käsikirjoittaja:  Erik Wolpaw, Jay Pinkerton, Sean Vanaman
Säveltäjä:  Mike Morasky
Pelisarja:  Half-Life
Pelimoottori:  Source 2
Julkaistu:   23. maaliskuuta 2020
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Oheislaite:  SteamVR-yhteensopivat virtuaalitodellisuuslasit
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Half-Life: Alyx on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Se julkaistiin Windowsille 23. maaliskuuta 2020 ja Linuxille 15. toukokuuta.
Peli on Half-Life-sarjan ensimmäinen peli vuoden 2007 Half-Life 2: Episode Two:n jälkeen.
Peli on suunniteltu toimimaan SteamVR-rajapinnan kanssa yhteensopivien virtuaalitodellisuuslasien kanssa, joka kattaa julkaisuhetkellä kaikki tietokoneiden kanssa yhteensopivat VR-laitteet.
Alyxia on pidetty ensimmäisenä VR:n läpimurtopelinä ja sen on sanottu tuoneen miljoona uutta VR:n käyttäjää.
Pelaaminen

Pelin tapahtumat sijoittuvat ajanjaksoon Half-Life- ja Half-Life 2-pelien väliin. Pelissä pelataan Alyx Vance -nimisellä henkilöllä, joka taistelee isänsä Eli Vancen ja muiden kapinallisten kanssa maapallon valloittanutta Combine-avaruusolentosivilisaatiota vastaan.
Vastaanotto

Half-Life: Alyx sai positiivisen vastaanoton pelikriitikoilta. Metacritic-sivuston laskema painotettu keskiarvo valikoiduista 68 arvostelusta on 92/100. Peli sai IGN:n arvostelussa 10/10. Peli keräsi julkaisun ensimmäisenä päivänä 43 000 yhtäaikaista pelaajaa Steamissa, ja sitä oli vuoden 2020 lopussa myyty SteamSpy:n mukaan yli miljoona kappaletta.
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 92/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Destructoid: 9/10
Game Informer: 9/10
IGN: 10/10
Pelaaja: 9/10
The Guardian: 
VG247:
John Adair

John Adair
John Adair (9. tammikuuta 1757 Chesterin piirikunta, Etelä-Carolinan provinssi – 19. toukokuuta 1840 Harrodsburg, Kentucky) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja sotilas.
Adair palveli Yhdysvaltain vapaussodassa ja kuului Yhdysvaltain perustuslain ratifioineeseen Etelä-Carolinan konventioon. Hän muutti Kentuckyyn vuonna 1788 ja jatkoi 1790-luvun alkupuolella sotilaallista uraansa majurina James Wilkinsonin ja everstiluutnanttina Charles Scottin alaisuudessa. Vuonna 1792 Adair oli Kentuckyn perustuslakikonvention jäsenenä. Kentuckyn edustajainhuoneessa hän istui vuosina 1793–1795, 1798 ja 1800–1803. Sen puhemiehenä hän palveli vuosina 1802 ja 1803.
Adair valittiin demokraatti-republikaanina Yhdysvaltain senaattiin täyttämään John Breckinridgen erottua vapautuneen paikan. Hän istui senaattorina marraskuusta 1805 marraskuuhun 1806 ja oli epäonnistuneesti ehdolla uudelleen valittavaksi. Adair oli kuvernööri Isaac Shelbyn avustaja Thamesin taistelussa vuonna 1813 ja toimi Kentuckyn kivääriprikaatin komentajana Andrew Jacksonin alaisuudessa vuosina 1814–1815. Adair valittiin Kentuckyn edustajainhuoneen jäseneksi jälleen vuonna 1817, ja hän toimi Kentuckyn kuvernöörinä vuosina 1820–1824.
Vuosina 1831–1833 Adair istui 22. Yhdysvaltain kongressissa jacksonilaisena. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1832. Adair kuoli vuonna 1840 ja tuli haudatuksi Frankfortin hautausmaalle, johon pystytettiin hänen muistomonumenttinsa.