stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän suurajot 1988
Reitti

Reitin pituus oli 1445,95 km, josta erikoiskokeita 496,33 km . Erikoiskokeita oli yhteensä 39 eikä yhtäkään ajettu kahteen kertaan, toisin kuin edellisinä vuosina oli usein tehty.
| Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- |
| Jyväskylä–Joutsa–Jyväskylä | Jyväskylä–Valkeakoski–Jyväskylä | Jyväskylä–(Konnevesi)*–Jyväskylä |
| 12 EK:ta | 18 EK:ta | 9 EK:ta |
| 124,79 km | 280,19 km | 91,35 km |
*=ei kokoomataukoa
Ralli oli lyhentynyt edellisvuodesta kolmipäiväiseksi. Aiempiin kolmipäiväisiin Suurajoihin verrattuna ajoaikaa oli lisätty, sillä nyt ralli starttasi jo perjantaiaamuna. Lauantain 280 erikoiskoekilometriä oli rallin historian pisin ajopäivä, lähes yhtä paljon kuin koko vuoden 1975 ralli.
FISA oli myöntänyt 20% toleranssia 110 km/h keskinopeusrajoitukselle, joten erikoiskokeita ei tarvinnut enää yrittää hidastaa.
Perjantaina ajettiin Joutsan suuntaan kuten edellisvuonna. Töppöspohja oli kokonaan uusi erikoiskoe, kun taas Ylemmäinen oli edellisvuoden Mynnilän alkuosa. Iltapäivällä ajetun Harjun jälkeen ajettiin vielä Jyväskylän länsipuolella kaksi metsäpätkää, joista jälkimmäinen, Parkkola, oli uusi, hyödyntäen edellisvuosien Pöykyn reittiä eri suuntaan.
Konivuori oli rallin pisin erikoiskoe, ensimmäinen yli 30 km mittainen sitten vuoden 1980. Västilä ja Sahalahti oli ajettu edellisen kerran vuonna 1981. Siitama ja Surkee puolestaan olivat uusia, joskin Surkeen loppuosa oli sama kuin edellispäivän Parkkola. Myös lauantai-illan Hassi toisti kokonaan aamulla ajetun Rapsulan reitin.
Sunnuntaina ajettiin uusi kaupunkierikoiskoe Vaajakoski. Päivän uutuuksia olivat myös Laukaa ja Lankamaa. Rallin viimeisenä erikoiskokeena ajettiin Kuukanpää viimeistä kertaa ikinä.
Kilpailun tapahtumia

Mikael Sundströmin ja Hannu Mikkolan Mazdat keskeyttivät konerikkoihin. Myös Timo Salosella oli polttoaineensyöttöhäiriöitä ja turbon öljyvuodosta johtunutta savutusta.
Ari Vatasen matka päättyi ohjauksen hajoamisesta johtuneeseen ulosajoon lauantaiaamuna Leustun erikoiskokeella. Kenneth Erikssonin vaihdelaatikko hajosi Rapsulan erikoiskokeella.
Kärkipaikka oli ehtinyt vaihtua Juha Kankkusen ja Markku Alenin kesken viisi kertaa kunnes Juha Kankkunen keskeytti johtoasemasta sunnuntaina EK34:llä Lankamaassa moottoririkkoon.
Tulokset

|  |  | Kuljettaja | Auto | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Markku Alén | Lancia Delta Integrale | 4:35:29 |
| 2. |  | Mikael Ericsson | Lancia Delta Integrale | +2:55 |
| 3. |  | Didier Auriol | Ford Sierra RS Cosworth | +9:46 |
| 4. |  | Timo Salonen | Mazda 323 4WD | +10:21 |
| 5. |  | Stig Blomqvist | Ford Sierra RS Cosworth | +11:03 |
| 6. |  | Carlos Sainz | Ford Sierra RS Cosworth | +11:12 |
| 7. |  | Alessandro Fiorio | Lancia Delta Integrale | +17:45 |
| 8. |  | Harry Joki | Lancia Delta Integrale | +19:42 |
| 9. |  | Tomas Jansson | Audi 80 quattro | +20:02 |
| 10. |  | Mats Jonsson | Opel Kadett GSi | +21:19 |
Lähde: 
N-ryhmän voitti Jorge Recalde.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla
Osakilpailut MM-rallikaudella 1988
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Yhdysvallat
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Norsunluurannikko
Italia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Jyväskylän suurajot 1985

|  Suomen ralli 1985 |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1985. 
Ajankohta:  23.–25. elokuuta 1985
Pituus:  51 erikoiskoetta, 458,01 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Timo Salonen    Seppo Harjanne  (Peugeot Talbot Sport)
Toinen:   Stig Blomqvist    Björn Cederberg  (Audi Sport)
Kolmas:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki  (Lancia Martini)
Suomen ralli 1985 (viralliselta nimeltään 35. Rally of the 1000 Lakes) oli rallin maailmanmestaruussarjan yhdeksäs kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 23.–25. elokuuta 1985 Jyväskylässä.
Osallistujat

Mukana olivat tehdastalleista Peugeot (Timo Salonen ja Kalle Grundel tuuraamassa loukkaantunutta Ari Vatasta), Lancia (Markku Alen ja Henri Toivonen), Audi (Stig Blomqvist ja Hannu Mikkola) sekä Toyota (Juha Kankkunen ja Björn Waldegård).
Reitti

Erikoiskokeiden yhteispituus oli 458,01 kilometriä. Reitti oli suurilta osin samanlainen kuin edellisenä vuonna. Viimeisen erikoiskokeen numero oli 50, mutta erikoiskokeita oli yksi enemmän, sillä EK33 oli jaettu kahteen osaan, EK33a ja EK33b. Toisaalta Vaherin erikoiskoe peruttiin ennen rallin alkua, joten erikoiskokeita ajettiin 50 kpl.
| Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- |
| Jyväskylä–(Kuhmoinen)*–Jyväskylä | Jyväskylä–(Konnevesi)*–Jyväskylä–Hämeenlinna | Hämeenlinna–Mänttä–Jyväskylä |
| 10 EK:ta | 21 EK:ta | 19 EK:ta |
| 94,74 km | 184,40 km | 178,87 km |
*=ei kokoomataukoa
Lauantai-illan kokoomatauko oli siirretty Kalpalinnasta Aulangolle. Viimeinen etappi Aulangolta Jyväskylään kiersi Näsijärven nyt länsipuolelta. Uusia erikoiskokeita tällä osuudella olivat Maso, Perämaa, Pengonpohja ja Ekojärvi, joista viimeisin on rallin MM-historian läntisin erikoiskoe.
Kilpailun tapahtumia

Rallin ensimmäisellä erikoiskokeella Laajavuoressa Hannu Mikkola, Henri Toivonen ja Kalle Grundel ajoivat ulos, mutta pääsivät jatkamaan. Mikkola ajoi uudelleen ulos lauantaina Pöykyn erikoiskokeella ja vaurioitti takapyörää. Lopulta Mikkola keskeytti EK31:llä, kun autosta tulivat öljyt ulos.
Markku Alen johti rallia ensimmäisen päivän jälkeen, mutta Timo Salonen ohitti hänet lauantaiaamun ensimmäisellä erikoiskokeella ja piti johtonsa maaliin asti.
Ennen viimeistä erikoiskoetta Henri Toivonen ja Kalle Grundel olivat tasa-ajalla neljännellä sijalla. Toivonen teki viimeisellä erikoiskokeella paremman ajan, ja kuittasi neljännen sijan.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Timo Salonen |  Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 | 4:10.35 | 0.0 |  |
| 2. |  Stig Blomqvist |  Björn Cederberg | Audi Sport Quattro E2 | 4:11.23 | +0:48 |  |
| 3. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Lancia Rally 037 | 4:14.14 | +3:39 |  |
| 4. |  Henri Toivonen |  Juha Piironen | Lancia Rally 037 | 4:22.01 | +11:26 |  |
| 5. |  Kalle Grundel |  Peter Diekmann | Peugeot 205 Turbo 16 E2 | 4:22.03 | +11.28 |  |
| 6. |  Per Eklund |  Bruno Berglund | Audi Quattro A2 | 4:23.08 | +12.33 |  |
| 7. |  Björn Waldegård |  Hans Thorszelius | Toyota Celica Twincam Turbo | 4:30.08 | +19.33 |  |
| 8. |  Mikael Ericsson |  Reinhard Michel | Audi 80 Quattro | 4:37.51 | +27.16 |  |
| 9. |  Lars-Erik Torph |  Jan Svanström | Volkswagen Golf GTI | 4:38.26 | +27.51 |  |
| 10. |  Sebastian Lindholm |  Staffan Pettersson | Audi 80 Quattro | 4:46.51 | +36.16 |  |
Lähde:

Vaikka autot olivat edellisvuotta nopeampia koko rallin keskinopeus ei olleet suurempi kuin edeltävänä vuonna. Osasyy tässä on pienemmissä teissä ja risteyksissä, joita oli lisätty reitille.
A-ryhmän voitti Mikael Ericsson.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1985
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Italia
Norsunluurannikko
Yhdistynyt kuningaskunta
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Karl Hisinger

Karl Hising, aateloituna vuodesta 1784 Hisinger (20. marraskuuta 1738 Fagervik – 10. syyskuuta 1805 Vaasa) oli suomalainen Vaasan hovioikeuden varapresidentti.
Hisingerin vanhemmat olivat Fagervikin ruukinpatruuna, Kalmarin rykmentin kapteeni Johan Vilhelm Hising (k. 1751) ja Maria Kristina Licin. Hidingerin isä osti veljensä Mikael Hisingin kanssa Billnäsin ruukin vuonna 1723. Karl Hisinger pääsi ylioppilaaksi Turussa 1754 ja oli auskultanttina Turun hovioikeudessa ja Svean hovioikeudessa.
Hisinger oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1757 ja hän sai hovisihteerin arvonimen 1758. Hänestä tuli Turun hovioikeuden varanotaari 1759, kanslisti 1765, notaari 1770, kanneviskaali 1773 ja asessori 1775. Vuonna 1775 Hisingeristä tuli Vaasan hovioikeuden asessori ja hovioikeudenneuvos vuonna 1778. Hän toimi Ruotsin korkeimman oikeuden jäsenenä 1793–1796 ja oli Vaasan hovioikeuden varapresidentti vuodesta 1802 alkaen. Hisinger aateloitiin 1784 adoption kautta.
Karl Hisinger oli naimisissa 1767–1769 Anna Magdalena Bremerin (k. 1769) kanssa. Heidän poikansa oli senaattori, todellinen valtioneuvos ja Kymin laamannikunnan laamanni Jacob Wilhelm Hisinger. Karl Hisingerin veli oli hovimajoitusmestari Erik Vilhelm Hising (1722–1788).
Karbonylaatio

Karbonylaatio on kemiallinen reaktio, jossa hiilimonoksidi liittyy johonkin orgaaniseen tai epäorgaaniseen yhdisteeseen. Hiilimonoksidi on yleinen aine, ja sitä käytetään usein teollisissa prosesseissa reaktanttina.
Karbonylaatio ihmisessä

Karbonylaation aiheuttaja ihmisen aineenvaihdunnassa on usein hapetusstressi . Karbonylaatio edeltää usein solujen kuolemaa , .
Veren sokeripitoisuuden noustessa valkuaisaineiden vapaat aminohapot reagoivat kemiallisesti karbonyyliryhmien kanssa ja pelkistävät sokereita alfaketoaldehydiksi, joka aiheuttaa sokeroitumista eli glykaatiota.
Karbonyyliryhmiä syntyy kudoksissamme monesta syystä:
aminohappojen sivuketjujen suorasta hapettumisesta vapaiden radikaalien ja reaktiivisten happiyhdisteiden vaikutuksesta
lipidien peroksidaatiotuotteiden (MDA) reagoinnista aminohappojen (lysiinin, arginiinin ja histidiinin) kanssa glykaatiossa, joissa sokerit ja proteiinit muodostavat karbonyyliryhmiä Maillard-reaktiossa ja muilla tavoilla
krotyylialkoholin muuntuessa elimistössä myrkylliseksi krotonaldehydiksi .
Aldehydit ja ketonit ovat karbonyyliyhdisteitä, toisin sanoen niiden molekyylissä on funktionaalisena ryhmänä karbonyyliryhmä >C=O.
Proteiinit eivät ole ainoita yhdisteitä, joissa syntyy karbonyyliryhmiä. Myös solukalvojen fosfolipidit muodostavat niitä hapettuessaan, vapaiden radikaalien ja reaktiivisten happiyhdisteiden vaikutuksesta.
Hyvinkäänkylän työväentalo

| Hyvinkään työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Työväentalonkuja 5, 05460 Hyvinkää
Sijainti:  Hyvinkää
Koordinaatit:  60°36′07.2″N, 024°48′54.6″E
Valmistumisvuosi:  1909
Rakennuttaja:  Hyvinkäänkylän työväenyhdistys
Omistaja:  Hyvinkäänkylän työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
Kerrosala:  500 m²
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hyvinkäänkylän työväentalo on Hyvinkäällä sijaitseva aktiivisessa käytössä oleva työväentalo.
Historiaa

Joulukuussa 1905 perustettiin Hyvinkäänkylän palvelijain, torppareiden ja itsellisten yhdistys. Se toimi aluksi Hyvinkään työväenyhdistyksen alaosastona mutta rekisteröityi vuonna 1909 itsenäiseksi Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseksi. Perustavassa kokouksessa oli valittu 10-henkinen huvitoimikunta, jonka tehtävänä oli huvien järjestämisen lisäksi varojen hankinta työväentalon rakennusrahastoon. Ennen työväentalon rakentamista yhdistyksellä oli tanssilava, jossa ensimmäiset tanssit järjestettiin jo vuonna 1907. Hyvinkään työväenyhdistys yhdistyi vuonna 1996 Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseen.
Rakennus

Vuonna 1908 yhdistys osti 7 500 m²:n tontin muodollisella yhden markan hinnalla Mutilan kartanolta. Talo rakennettiin talkoilla. Torpparit ajoivat tukit hevosillaan rakennuspaikalle, missä ne veistettiin talon rakennushirsiksi. Yhdistyksen ensimmäinen kokous pidettiin uudessa työväentalossa vuonna 1909. Työväentalossa on säilytetty alkuperäiset huonetilat: juhlasali näyttämöineen, kokoushuone, ravintola ja keittiö, eteinen, harjoitussali ja talonmiehen asunto.
Toisen maailmansodan jälkeen taloa kunnostettiin, lattia uusittiin talkootyönä. Työväentaloa on laajennettu vuosina 1920, 1939 ja 1947. Pärekatto vaihdettiin peltikatoksi vuonna 1939. Sisäseinät ja katto olivat paneloituja, mutta vuonna 1947 ne peitettiin pahvilla ja seinät tapetoitiin. Ikkunoita on muutettu vuonna 1939 ja kuisteja vuonna 1970. Hyvinkään kaupunki on antanut avustusta vesi- ja viemäriuudistukseen ja opetusministeriö talon ulkoseinien korjaukseen.
Toimintaa työväentalolla

Työväenyhdistys järjesti jäsenille perheineen joulu- ja kuusijuhlia. Vuonna 1910 järjestettiin joulupäivän iltana juhla, jossa yhdistys tarjosi kaksi kuppia kahvia tai teetä, toisen leivän kanssa. Vuonna 1916 yhdistyksen 10-vuotisjuhlissa oli puhujana Oskari Tokoi. Kansalaissodan aikana vuonna 1918 työväentalolla oli punakaartin esikunta. Vuonna 1934 kylän kansakoulu paloi ja työväentalo toimi tilapäisenä kansakouluna. Vuosina 1940–1944 talo toimi Suomen armeijan koulutuskeskuksena..
Työväenyhdistys perusti vuonna 1916 rahaston torvien ostoa varten. Torvet seitsikkoa varten hankittiin käytettyinä Pelastusarmeijalta. Ensimmäisen kerran soittokunta, nykyiseltä nimeltään Hyvinkäänkylän Puhallinorkesteri, esiintyi vuonna 1920. Sen jälkeen se oli mukana vappumarsseilla, esiintyi yhdistyksen juhlissa ja osallistui kilpailuihin. Vuonna 1920 alkoi loputon tanssien, iltamien, kurssien ja arpajaisten järjestäminen.
Hyvinkäänkylän työväentalo on edelleen aktiivisessa käytössä. Tiloja vuokrataan juhla- ja kokouskäyttöön.
Karl Hjalmar Rosenbröijer

Karl (Carl) Hjalmar Rosenbröijer (22. kesäkuuta 1847 Pyhäjärvi Vpl – 7. heinäkuuta 1916 Kangasala) oli suomalainen upseeri ja virka- ja valtiopäivämies.
Rosenbröijerin vanhemmat olivat Carl Johan Rosenbröijer ja Rosalie Aqvilina Wilhelms ja puoliso Sarah Jane Barritt. Rosenbröijer kävi Jyväskylän lyseota ja Helsingin junkkarikoulun ja palveli sitten Venäjän keisarillisessa armeijassa. Luutnantiksi hän yleni 1873 ja osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Hän erosi sotapalveluksesta alikapteenina viimeksi mainittuna vuonna ja siirtyi valtionrautateiden palvelukseen Shuvalovon aseman asemapäälliköksi. Hän toimi asemapäällikkönä myös Raivolassa, Pietarissa ja 1891 Helsingissä, mutta siirtyi 1892 liikennetarkastajaksi Vaasan ratajaksoon. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1915 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Rosenbröijer oli saanut jo edellisenä vuonna mitalin 40-vuotisesta palveluksesta rautateillä.
Rosenbröijer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Jääkärieverstiluutnantti John Rosenbröijer oli Karl Hjalmar Rosenbröijerin poika.
Kaksikot

| Kaksikot |
| --- | --- |
 Soikkokaksikko (Listera ovata) ja   herttakaksikko (Listera cordata).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Suku::  Kaksikot Listera  R.Br.
Katso myös
   Kaksikot Wikispeciesissä   Kaksikot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaksikot (Listera) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Suvussa on 20 lajia. Se on nimetty englantilaisen Martin Listerin (1638–1712) mukaan.
Kaksikkolajeja

herttakaksikko (Listera cordata → nykyisin Neottia cordata pesäjuurten suvussa)
soikkokaksikko (Listera ovata → Neottia ovata)
Kaksikot Pohjoismaissa

Pohjoismaissa tavataan kaksi kaksikkolajia, herttakaksikko ja soikkokaksikko. Ne ovat matalahkoja ruohokasveja, joilla on varressa kaksi vastakkaista lehteä. Lajien kukat ovat pienet, niiden huuli on pitkä ja syvästi kaksiliuskainen. Hertta- ja soikkokaksikko leviävät maavarsien avulla muodostaen kasvustoja. Suomessa molempia lajeja kasvaa melkein koko maan alueella.
Karl Hjalmar Schreck

Karl Hjalmar Schreck
Karl Hjalmar Schreck (1. joulukuuta 1857 Vanaja – 13. huhtikuuta 1921 Tampere) oli suomalainen hovioikeudenneuvos, kihlakunnantuomari ja Tampereen kunnallispormestari.
Schreckin vanhemmat olivat kruununvouti, kapteeni Karl Fredrik Wilhelm Schreck ja Emilia Elisabet Ottiliana Ladau. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1881. Schreck sai varatuomarin arvon 1884.
Schreck oli senaatin talousosaston kopistina 1885 ja Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa reistraattorina 1885–1888. Hän oli Tampereen kaupungin oikeusneuvosmiehenä 1888–1904 ja Tampereen kunnallispormestarina 1904–1914. Tämän jälkeen Schreck oli Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1914–1916, Lappeen tuomiokunnan tuomarina 1916–1919 ja Pirkkalan tuomiokunnan tuomarina 1919–1921.
Schreck perusti Tampereelle tiilitehtaan 1898 ja puunjalostustehtaan 1905. Hän harjoitti myös maanviljelystä ja rakennutti 1902 Tampereelle Schreckin talon.
Karl Hjalmar Schreck oli naimisissa 1891–1905 Eva Nadine Helsingiuksen (k. 1905) kanssa ja vuodesta 1911 filosofian maisteri Signe Maria Westlinin kanssa.  Karl Hjalmar Schreckin ja Eva Nadine Helsingiuksen poika oli varatuomari, kansanedustaja ja Kuopion pormestari Alvar Hjalmar Mikael (Mikko) Hurtta. Heillä oli yhteensä 8 lasta, joista 5 kasvoi aikuiseksi.  Toisesta avioliitosta Signe Maria Westlinin kanssa syntyi  vielä 1 poika.
Kari Tapanen

Kari Tapanen (s. 5. huhtikuuta 1962 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija. Tapanen edusti pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa Kiteen Urheilijoita ja Imatran Pallo-Veikkoja. Tapanen saavutti urallaan yhden SM-kullan kaudella 1991 ja kolme SM-hopeaa kaudella 1989, kaudella 1990 ja kaudella 1993. Tapanen pelasi urallaan kuusi Itä–Länsi-ottelua vuosina 1987, 1989, 1990, 1991, 1992 ja 1993. Hän pelasi ulkokentällä kolmosvahtina. Tapanen pelasi urallaan pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 298 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 250 tavallista juoksua, toi 207 juoksua ja keräsi 1 621 kärkilyöntiä. Tapanen pelasi urallaan 43 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 22 tavallista juoksua, toi 27 juoksua ja keräsi 232 kärkilyöntiä.
Kati Annika Häkkinen

Kati Annika Häkkinen kesäkuussa 2023.
Kati Annika Häkkinen (s. 17. kesäkuuta 1980 Haukivuori) on suomalainen yrittäjä, poliitikko ja kirjailija.
Häkkinen on kirjoittanut ylioppilaaksi Haukivuoren lukiosta vuonna 2000. Hän aloitti korkeakouluopinnot Lahden AMK:ssa 2001 ja opiskeli Erasmus-vaihdossa Espanjan Alicantessa vuosina 2003-2004. Vuonna 2008 Häkkinen ja kumppaninsa ostivat maata Thaimaan Khanomista ja rakennuttivat Aava Resort & Spa -nimisen hotellin. Aava Resort & Spa on voittanut useana vuonna World Luxury Hotel Awards palkintoja ja vuonna 2016 se nimettiin Aasian parhaaksi resortiksi.
Häkkinen palasi Suomeen 2019 ja toimi muun muassa Mikkelin keskustan kehittämisyhdisty Mikke ry:n toiminnanjohtajana. Vuonna 2021 hänet valittiin keskustan ehdokkaana Mikkelin kaupunginvaltuustoon. Häkkinen valmistui tradenomiksi Xamk – Kaakkois-Suomen AMK:sta joulukuussa 2020. Hän toimii myös muun muassa Mikkelin kehitysyhtiö Miksein ja konserttitalo Mikaelin hallituksissa. Tammikuussa 2024 hänet nimettiin kaupunginhallituksen varajäseneksi.
Yhdessä tietokirjailija Antti Helinin kanssa kirjoitettu esikoisteos Tuhansien hymyjen hotelli julkaistiin tammikuussa 2024.
Aiheesta muualla

Kati Annika Häkkisen kotisivut
Helme

| Helme vald |
| --- | --- |
 Taageperan kartano
 lippu:  vaakuna
 Helmen sijainti Virossa
 Koordinaatit: 58°00′10″N, 25°55′25″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Valgamaa
Kunta:  Tõrvan kunta
Yhdistetty Tõrvan kuntaan:  2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  312,73 km²
Väkiluku (2010):  2 522
 – Väestötiheys:  8,1 as./km²
 
 www.helme.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helme (saks. Helmet) on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Tõrvan kunnassa Valgamaan maakunnassa Virossa. Helme liitettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa osaksi uutta Tõrvan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin Helmeestä tuli Tõrvan kuntaan kuuluva pienkauppala.
Entinen kunta

Helmen asukasluku oli 2 522 (2010), pinta-ala 312,73 neliökilometriä ja asukastiheys 8,1 asukasta neliökilometrillä. Hämeenlinnaan liitetty Hauhon kunta oli Helmen ystävyyskunta.
Entinen kunta > Kylät

Helmen kylät olivat: Ala - Holdre - Jõgeveste - Kalme - Karjatnurme - Kirikuküla - Koorküla - Kähu - Linna - Möldre - Patküla - Pilpa - Roobe - Taagepera.
Entinen kunta > Väestö

Vuonna 2011 Helmen kunnassa oli 1 901 asukasta, joista 1 857 (97,7 %) oli virolaisia, 18 (0,9 %) venäläisiä ja 27 (1,4 %) muita kansallisuuksia.
Muuta

Suomen Yleisradion entinen pääjohtaja Hella Wuolijoki (Ella Maria Murrik) oli kotoisin Helmen kunnasta.
Hauksbók

Kuva käsikirjoituksesta AM 544 4to (Hauksbók)
Hauksbók ( ”Haukrin kirja”) on laaja, keskiajan islantilainen käsikirjoitus, joka on nimetty omistajansa Haukr Erlendssonin (k. 1334) mukaan. Haukr oli islantilainen lainoppinut, joka toimi laamannina ensin Islannissa ja myöhemmin Norjassa. Valtaosa käsikirjoituksesta on laadittu todennäköisesti vuosien 1306–1308 välisenä aikana Haukrin oleskellessa Islannissa, osa taas vuoden 1310 paikkeilla tai sen jälkeen. Haukr on itse kirjoittanut suuren osan käsikirjoituksesta, minkä lisäksi kirjoittamiseen on osallistunut myös muutama muu, todennäköisesti islantilainen ja norjalainen tai färsaarelainen kirjuri.
”Haukrin kirjan” erityispiirteitä

Hauksbók sisältää (keskiajan näkökulmasta katsottuna) historiallisia, Islannin varhaishistoriaan ja Skandinavian muinaiseen menneisyyteen liittyneitä saagoja (islantilaissaagoja ja muinaissaagoja) sekä latinankielisten historianteosten käännöksiä (antiikkisaagoja), edda-runoutta (Völuspá) ja teologiaa, filosofiaa, maantiedettä, luonnonhistoriaa, ajanlaskua sekä matematiikkaa ja keskiaikaista lääketiedettä (esim. humoraalioppia) käsitteleviä tekstejä. Kokonaisuutena Hauksbók on ollut vaikuttava henkilökohtainen kirjasto. Kootessaan käsikirjoitusta Haukrin esikuvana on voinut olla jokin vastaava eurooppalainen käsikirjoitus, mahdollisesti Lambert Saint-Omerilaisen  1000-luvun lopulla ja 1100-luvun alussa laatima ensyklopedinen, keskiajan tieteellisiä ja oppineita tekstejä summaava kokoelmateos Liber floridus (”Kukkien kirja”).
Sisältö

Keskiajalla Hauksbók-käsikirjoitus oli vielä yhtenäinen, mutta myöhemmin se jaettiin kolmeksi erilliseksi käsikirjoitukseksi, AM 371 4to,  AM 544 4to ja  AM 675 4to. Hauksbókin alkujaan yli kahdestasadasta lehdestä on säilynyt vain 141.  Hauksbókin tunnettu sisältö on seuraava (tahojen Landsbókasafn Íslands, Stofnun Árna Magnússonar sekä Den arnamagnæanske samling (Arkistoitu – Internet Archive) ylläpitämän Handrit.is -sivuston mukaan):
Sisältö > AM 371 4to

(1r-14v): Landnámabók
(15r-18v): Kristni saga (islantilaista kirkkohistoriaa vuoteen 1118 saakka)