stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Piirrä ja Arvaa
Pelin kulku

Ensimmäinen pelaaja heittää arpakuutiota ja ottaa pakasta kortin. Ruutu, johon arpakuution osoittamalla silmäluvulla liikutaan, määrää sen, mitä kortin sanaa käytetään. Vuorossa oleva pelaaja katsoo sanan mutta ei näytä sitä muille. Tämän jälkeen hän alkaa piirtää sitä paperille, tavoitteenaan saada muut arvaamaan kyseessä oleva sana. Aikaa piirtämiseen ja arvaamiseen on tiimalasin näyttämä aika. Oikein arvatusta sanasta saa pisteen ja pääsee liikkumaan pelilaudalla.
Piirrä ja Arvaa Junior

Piirrä ja Arvaa Junior on lastenversio alkuperäisestä Piirrä ja Arvaa -lautapelistä. Jokaisessa kortissa on yksi kuva lukutaidottomia lapsia varten ja kolme sanaa jaettuna eri aihealueisiin, jotka ovat esineet, eläimet ja luonto sekä nimet ja hahmot. Sanat ovat helpompia kuin alkuperäisessä pelissä. Peliä suositellaan yli 5-vuotiaille.
Aiheesta muualla

Piirrä ja Arvaa-lautapelin säännöt
Piirrä ja Arvaa Junior-lautapelin säännöt
Polyfagia

Polyfagia eli hyperfagia tarkoittaa liiallista ruokahalua ja näläntunnetta. Nälkä kasvaa normaalisti fyysisen rasituksen myötä, mutta polyfagian taustalla voi olla psykiatrinen tai somaattinen patologia. Polyfagia on esimerkiksi yksi diabeteksen kolmesta tyyppioireesta polydipsian ja polyurian ohella, mutta voi johtua myös monista muista ongelmista.
Hoitamattomassa tai huonossa hoitotasapainossa olevassa diabeteksessa esiintyy hyperglykemiaa, jossa keho ei onnistu muuttamaan syötyä ruokaa energiaksi. Tämä energian puutos voi aiheuttaa polyfagian. Jos diabeetikolla on polyfagia, nälän tunne ei poistu syömisen myötä, koska syöminen kasvattaa veren glukoositasoa entisestään. Kuitenkin myös hypoglykemia voi aiheuttaa ruoan tarpeen ja nälän kasvun. Jos polyfagia ei liity diabetekseen, taustalla voi olla psyykkisiä tekijöitä, kuten stressi, masennus, ahdistuneisuushäiriö, bulimia tai ahmintahäiriö. Myös esimerkiksi hypertyreoosi, kuukautisia edeltävä oireyhtymä, kortikosteroidit tai muut lääkkeet, Kleine–Levinin oireyhtymä ja Prader–Willin oireyhtymä voivat aiheuttaa polyfagian.
Pihkanjalostustuotteet

Postikortti vuodelta 1912 esittää mäntypihkan keräämistä tärpätin valmistusta varten.
Pihkanjalostustuotteet tai mäntyuutetuotteet (engl. naval stores) ovat männystä ja muista havupuista saatavia kemikaaleja, joihin lukeutuvat muun muassa piki, tärpätti, mäntyöljy, resiini ja terpeenit. Kemikaaliryhmän englanninkielinen nimi naval stores viittaa niiden erilaisiin käyttökohteisiin puulaivojen rakentamisessa ja huollossa. Suurimmat pihkanjalostajat olivat Yhdysvallat ja Ranska, mutta teollisuudenala oli suuri myös Kreikassa, Espanjassa, Portugalissa ja Meksikossa.
Pickin’ Up the Pieces

| Pickin’ Up the Pieces Poco |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1969
 Julkaistu: 19. toukokuuta 1969
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jim Messina
 Tyylilaji: Country rock
 Levy-yhtiö: Epic Records
Pocon muut julkaisut
|   | Pickin’ Up the Pieces 1970 | Poco 1970 |
Pickin’ Up the Pieces on Pocon debyyttialbumi vuodelta 1969. Alkuperäinen luettelotunnus on BN 26460.
Kappaleet > A-puoli

Foreword  – 0.48 (säv. Richie Furay)
What A Day – 3.00 (säv. Richie Furay)
Nobody’s Fool – 3.30 (säv. Richie Furay)
Calico Lady – 3.05 (säv. Richie Furay, Jim Messina, Skip Goodwin)
First Love – 3.15 (säv. Richie Furay)
Make Me Smile  – 3.18 (säv. Richie Furay, Jim Messina)
Short Changed – 3.17 (säv. Richie Furay)
Kappaleet > B-puoli

Pickin’ Up The Pieces – 3.15 (säv. Richie Furay)
Grand Junction – 2.25 (säv. Rusty Young)
Oh Yeah – 4.28 (säv. Richie Furay, Jim Messina)
Just In Case It Happens, Yes Indeed – 2.45 (säv. Richie Furay)
Tomorrow – 3.10 (säv. Richie Furay, Skip Goodwin)
Consiquently, So Long – 3.50 (säv. Richie Furay, Skip Goodwin)
Kokoonpano

Jim Messina – kitara, laulu
Richie Furay – kitara, 12-kielinen kitara, laulu
Rusty Young – steel-kitara, banjo, dobro, kitara, piano
Randy Meisner – basso, akustinen kitara, taustalaulu
George Grantham – rummut, laulu
Arviot

Allmusic:
Pohjois-Savon opisto

Pohjois-Savon opiston rakennus Kuopion Hiltulanlahdessa.
Pohjois-Savon opistoa.
Pohjois-Savon opisto on Kuopion keskustan eteläpuolella Hiltulanlahden kaupunginosassa sijaitseva sitoutumaton kansanopisto, joka tarjoaa yleissivistävää ja ammatillista koulutusta. Vuonna 1895 perustetusta opistosta valmistuu nykyisin muun muassa viittomakielen ohjaajia ja Humanistisen ammattikorkeakoulun kouluttamia viittomakielen tulkkeja, yhteisöpedagogeja ja opettajia. Pohjois-Savon opistossa opetetaan lisäksi muun muassa eläintenkoulutusta, kuvataiteita ja sisustussuunnittelua.
Opisto perustettiin kauppaneuvos Gustaf Raninin lahjoittamille, omistamastaan Koivumäen kartanosta erotetuille maille. Opiston ensimmäinen ja pitkäaikainen johtaja oli Hjalmar Mikander.
Vuonna 2015 opisto ohjeisti naisopiskelijoitaan pukeutumaan peittävämmin turvapaikanhakijoiden vuoksi, mikä aiheutti hämminkiä ja uutisoitiin mediassa.
Aiheesta muualla

Pohjois-Savon opisto Kansanopistot.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Koponen, Anneli: Pohjois-Savon kansanopisto 1895–1985. 1984.
Mikander, Hj. Kolmekymmentä vuotta Pohjois-Savon Kansanopistossa 1895–1925. Kuopio 1925.
Konttilampi (Ikaalinen)

| Konttilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°52′02″N, 23°22′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  oja Hulppojärveen 
Järvinumero:  35.585.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,8 m 
Rantaviiva:  0,429 km 
Pinta-ala:  0,01147 km² 
 fiKonttilampi 
Konttilampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Eränperän kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Konttilampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee Juurijärven, Hulppojärven ja Vähäveden välissä olevalla kapealla suolla. Lampeen on kaivettu neljä suo-ojaa, joista itäisin laskee 300 metrin päähän Hulppojärveen. Rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannat ovat metsistä suota. Lammen eteläpuolella sijaitsee maatila, mutta muuten lampi on autio. Hulppojärven ympäri kulkeva tie ohittaa läheltä lammen itärannan.
Polos

Polos (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen sofisti ja puhetaidon opettaja, joka tunnetaan lähinnä Platonin dialogista Gorgias. Polos oli sofisti Gorgiaan oppilas. Hän oli kotoisin Akragaasta Sisiliasta ja opetti Ateenassa.
Gorgiaassa Polos katsoi mm., että hyvä ja oikeudenmukaisuus ovat eri asioita, että puhujilla on valtiossa eniten valtaa ja että vääryyden kärsiminen on pahempaa kuin sen tekeminen. Sokrates oli kaikissa näissä asioissa päinvastaista mieltä.
Aiheesta muualla

Erickson, Daniel N.: Gorgias, Polus, and Socrates on Rhetoric in Plato’s Gorgias (englanniksi) (PDF)
Pihkalan pesäpallostadion

| Pihkalan pesäpallostadion> Pihkala |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Urheilukatu 19, 05800 Hyvinkää
Koordinaatit:  60°38′19″N, 024°52′00″E
Remontoitu:  2012–2013
Omistaja:  Hyvinkään kaupunki
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Käyttäjät
 Pesäpallo:   Hyvinkään Tahko (1915–)   Cobra Team (1994–)   Hard Rock Team (1992–) 
Katsojakapasiteetti
 4 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pihkalan pesäpallostadion (Pihkala) on Hyvinkäällä sijaitseva pesäpallokenttä. Se on miesten ja naisten Superpesiksessä pelaavan Hyvinkään Tahkon kotikenttä. Pihkalan pesäpallostadion oli muutaman kauden ajan Sisu-Stadion sponsorisopimuksen johdosta. Pihkalan yleisöennätys syntyi syyskuussa 1992 ensimmäisessä loppuottelussa Sotkamon Jymyä vastaan, jolloin ottelua oli katsomassa 7 640 katsojaa. Pihkalan pesäpallostadionia remontoitiin loppusyksyn ja alkutalven aikana 2012–2013. Pihkalaan rakennettiin uusi päärakennus, jossa ovat muun muassa VIP-tilat sekä selostamo. Myös katsomoita uudistettiin. Itä–Länsi-ottelu on järjestetty stadionilla vuosina 1965 (naiset), 1969, 1973 (miehet), 1974 (naiset), 1975 (naiset), 1981 (miehet), 1997, 2004, 2013 (naiset) sekä 2015. Näistä vuoden 1975 ottelu oli Etelä–Pohjoinen-ottelu.
Pohjois-Savon Liikunta

| Pohjois-Savon Liikunta |
| --- | --- |

Perustettu:  7. lokakuuta 1997
Tyyppi:  liikunnan aluejärjestö
Kotipaikka:  Kuopio
Toiminta-alue:  Pohjois-Savo
Aluejohtaja:  Risto Kovanen
Varapuheenjohtaja:  Pekka Hahl
Aiheesta muualla
Sivusto
Pohjois-Savon Liikunta (lyh. PSL) on Pohjois-Savon alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Pohjois-Savon alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Pohjois-Savon liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Pohjois-Savossa.
Pohjois-Savon Liikunta on perustettu 7. lokakuuta 1997. Järjestön toimisto sijaitsee Kuopiossa.
Pohjois-Savon Liikunta on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.
Polonnaruwa

| Polonnaruwa |
| --- | --- |

 Polonnaruwa
 Koordinaatit: 7°54′57″N, 81°0′2″E 
Valtio:  Sri Lanka
Provinssi:  Keskipohjoinen
Piirikunta:  Polonnaruwa
Väkiluku:  11 800
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Polonnaruwa on kaupunki Sri Lankan pohjoisosassa.
Polonnaruwasta tuli Ceylonin (nykyisen Sri Lankan) pääkaupunki sen jälkeen kun tamilit valloittivat Anuradhapuran vuonna 993. Alusta alkaen siellä elivät rinnakkain Etelä-Intiasta tullut hindukulttuuri ja singaleesien buddhalainen kulttuuri. Vuonna 1293 Etelä-Intiasta tulleet palkkasoturit valloittivat kaupungin, se hylättiin ja jäi viidakon peittoon.
Polonnaruwa otettiin uudelleen käyttöön 1900-luvulla, kun vanha tekoallas kunnostettiin tukemaan maanviljelyä lähiseudulla. Nykyisin siellä on myös rautatieasema.
Kaupungin vanha osa on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1982. Arkeologisella alueella on satoja rakennuksia kaupungin loistokaudelta: temppeleitä, stupia ja hautakammioita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polonnaruwa Wikimedia Commonsissa
Discovering Polonnaruwa The Hindu. 2006.
Polska Cerekiew

| Polska Cerekiewin kunta (Gmina Polska Cerekiew) Gemeinde Groß Neukirch |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kunnan kartta
 Polska Cerekiewin kunta
 Koordinaatit: 50°14′N, 18°08′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Kędzierzyn-Koźle
 – Kunnanjohtaja:  Krystyna Helbin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  60 km²
Väkiluku (2019):  4 013
Suuntanumero(t):  (+48) 077
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Polska Cerekiew (saks. Gemeinde Groß Neukirch) on maalaiskunta Kędzierzyn-Koźlen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 013. Kunnan keskus on Polska Cerekiewin kylä.
Kylät Polska Cerekiewin kunnassa ovat Ciężkowice, Dzielawy, Grzędzin, Jaborowice, Koza, Ligota Mała, Łaniec, Mierzęcin, Polska Cerekiew, Połowa, Witosławice, Wronin sekä Zakrzów. Se rajautuu Baborówin, Cisekin, Pawłowiczkin, Reńska Wieśn ja Rudnikin kuntiin. Polska Cerekiewin pinta-alasta noin 87 prosenttia on maatalousmaata ja noin viisi prosenttia metsää.
Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 51,5 prosenttia Polska Cerekiewin asukkaista oli naispuolisia ja 48,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 13,3 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 63,4 prosenttia ja eläkeikäiset 23,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 Polska Cerekiewin kunnassa syntyi 25 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 21,5 prosenttia oli saksalaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polska Cerekiew Wikimedia Commonsissa
Gmina Wiejska Polska Cerekiew Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Pienoiskivääri

Itselataavia Ruger 10/22 pienoiskiväärejä
.22 LR kaliiperinen patruuna
.22 Short ja .22 LR kaliiperisia pienoiskiväärin patruunoita.
Pienoiskiväärillä ("piekkari") tarkoitetaan Suomen lain mukaan luodin ja piipun sisähalkaisijamitaltaan enintään .22-kaliiperista (noin 5,6 mm) asetta, joka ampuu reunasytytteistä patruunaa.  Usein pienoiskivääristä puhuttaessa tarkoitetaan kaliiperia .22LR (Long Rifle)  joka on pienoiskiväärikaliipereista yleisin. Muita reunasytytteisiä pienoiskiväärikaliipereja ovat esimerkiksi .17hmr ja .22WMR.
Pienoispistooli on vastaavia, pienoiskivääriinkin sopivia patruunoita käyttävä pistoolityypin ase.
Pienoiskiväärin tarkkuus on muita kivääriaseita vastaava noin 100 metriin saakka, sen jälkeen tarkkuus ja teho laskevat nopeasti. Pienoiskiväärin luodin lähtönopeus on tavallisesti 300–450 m/s. Tällöin luodin lentoradan lakipiste sadalta metriltä voi olla jopa 90 cm:n korkeudella. Tehokkaalla kiväärillä lakipiste voi tuolloin olla vain muutamia senttejä. Vrt: yleisen metsästyskaliiperi 243 win:n luodin lentorata kaareutuu 28–32 cm 300 metrin matkalta.
Pienoiskivääri on metsästyslain muutoksen jälkeen jälleen yleistymässä Suomessa pienriistan metsästyksessä.
Pienoiskiväärin patruunatyypit

Pienoiskiväärit ja -patruunat luokitellaan patruunan pituuden mukaan: .22 Short, .22 Long, yleisin patruunatyyppi .22 LR (Long Rifle) ja .22 WMR (Winchester Magnum Rimfire) nk. Magnumpienoiskiväärin patruuna. .22 LR kaliiperisella aseella voi ampua myös kahta lyhyempää patruunatyyppiä. .22 WMR-aseella ei kuitenkaan voi ampua muita patruunatyyppejä. Muita reunasytytteisiä patruunoita ovat muun muassa 6 mm Flobert, eli "penniläinen", jonka hylsyssä ei yleensä ole ruutia, vaan luoti saa liike-energiansa nallimassan palamisesta. Hyvin matalatehoista penniläistä voi yleensä turvallisesti ampua muissa paitsi .22 WMR-pienoiskiväärikaliiperin aseissa.
Reunasytytteisessä patruunassa ei ole erillistä nallia, vaan nallimassa on sijoitettu messinki- tai teräshylsyn sisälle kantaan, sen takaosan levennyksen uraan. Näin iskusytytteistä nallimassaa on koko kannan alueella. Koska nallimassa täytyy voida sytyttää hylsyn kantaa äkillisesti iskien, ei hylsyn ainevahvuus voi olla suuri. Se puolestaan estää suuren ruutimäärän ja siitä syntyvän paineen. Näin pienoiskivääri ei voi olla koskaan niin tehokas kuin tavallinen niin sanottua keskussytytteistä patruunaa käyttävä ase.
Metsästys pienoiskiväärillä

Pienoiskiväärillä saa metsästää, kun osumaenergia on piipun suusta mitattuna vähintään 100 joulea (E0 > 100 J).
Pienoiskiväärillä metsästettäviä lajeja ovat villikani, orava, piisami, näätä, minkki, kärppä, hilleri, heinäsorsa, tavi, haapana, jouhisorsa, heinätavi, lapasorsa, punasotka, tukkasotka, haahka, alli, telkkä, tukkakoskelo, isokoskelo, riekko, kiiruna, pyy, peltopyy, fasaani, nokikana, lehtokurppa ja sepelkyyhky. Lisäksi saa ampua rauhoittamattomia lintuja.
Pienoiskivääriammunta > Olympialajit

Miesten 50 m:n pienoiskivääriammunta, makuu, 60 laukausta ja 20 laukauksen loppukilpailu
Miesten 50 m:n pienoiskivääriammunta, asentokilpailu, 3 × 40 laukausta (polvi, makuu ja pysty) ja 3 × 15 laukauksen loppukilpailu
Naisten 50 m:n pienoiskivääriammunta, 3 × 20 laukausta ja 3x15 laukauksen loppukilpailu
Pienoiskivääriä käytetään nykyään myös ampumahiihdossa.
Pickmanin malli

| Pickmanin malli> Pickman’s Model |
| --- | --- |
 Weird Talesissa julkaistun novellin enimmäinen sivu.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  H. P. Lovecraft
Kuvittaja:  Hugh Rankin
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu
Julkaistu:  Weird Tales, lokakuu 1927
Ulkoasu:  pulp-lehti
Sivumäärä:  10
Suomennos
Suomentaja:  Kari Nenonen
Kustantaja:  Jalava
Julkaistu:  Temppeli ja muita kertomuksia, 1988
Ulkoasu:  taskukirja

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pickmanin malli on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin novelli. Se kirjoitettiin syksyllä 1926 ja ilmestyi pulp-lehti Weird Talesissa runsasta vuotta myöhemmin. Novelli kertoo taidemaalarista, jonka ghūleja esittävät maalaukset herättävät laajaa pahennusta.
Juoni

»Sanoinkuvaamattomat hirviöt ryömivät vanhan uusienglantilaisen kaupungin murenevista seinistä» 
(Weird Talesissa julkaistun novellin johdate)
Novelli on Thurber-nimisen miehen sotaveteraanin selvitys siitä, miksei hän enää ole tekemisissä bostonilaisen taidemaalari Richard Upton Pickmanin kanssa. Thurber pysyi Pickmanin ystävänä vielä pitkään sen jälkeen, kun muut olivat katkaisseet välit tämän vastenmielisten maalausten vuoksi. Erityistä pahennusta herätti Ruumiinsyöjät aterialla (Ghoul Feeding) -niminen taulu. Sittemmin Pickman on kuitenkin kadonnut.
Thurber kertoo vierailleensa Pickmanin salaisessa kellariateljeessa lähellä Copp’s Hillin hautausmaata. Maalaukset kuvasivat irvokkaita koirankasvoisia olentoja, jotka syövät ihmisiä ja jättävät omia jälkeläisiään vaihdokkaina ihmislasten kehtoihin. Ateljeessa kuului outoja ääniä, ja kerran Pickman poistui huoneesta aseen kanssa. Hän palasi savuava ase kädessään ja kertoi ampuneensa rottia.
Kertoja poistui ateljeesta mukanaan rullattu paperinpalanen, jonka hän oli hermostuksissaan pannut taskuunsa Pickmanin ollessa rottia ampumassa. Hän kertoo polttaneensa paperinpalasen, silä se ei ollutkaan luonnos vaan valokuva, jota Pickman käytti mallina maalatessaan hirviömäisiä maalauksiaan.
Kirjoittaminen ja julkaisu

Lovecraft kirjoitti ”Pickmanin mallin” luultavimmin syyskuussa 1926. Se julkaistiin pulp-lehti Weird Talesissa lokakuussa 1927 ja uudestaan marraskuussa 1936. Se ilmestyi Lovecraftin eläessä antologioissa By Daylight Only (1929) ja Not at Night (1937).
Tausta ja teemat

Lovecraftin kuvaus Bostonin North Endistä on todenmukainen ja novellissa mainitaan esimerkiksiä monia todellisia katuja nimeltä. Myös novellissa mainitut maanalaiset tunnelit ovat todella olemassa. Ne ovat peräisin Yhdysvaltain siirtomaa-ajalta ja ovat todennäköisestä salakuljettajien rakentamia.
Pian novellin kirjoittamisen jälkeen suuri osa alueen vanhasta rakennuskannasta kuitenkin purettiin uusien talojen tieltä. Näin kävi myös kujalle ja talolle, johon ”Pickmanin malli” sijoittuu, mikä suretti Lovecraftia. Ei tiedetä, mitä rakennusta Lovecraft tarkkaan ottaen ajatteli novellia kirjoittaessaan.
Novellissa Lovecraft käyttää monia weird fictionin tehokeinoja, joita oli hiljattain käsitellyt esseessään Yliluonnollinen kauhu kirjallisuudessa. Näitä ovat esimerkiksi luopuminen Lordi Dunsanyn innoittamasta proosarunotyylistä sekä realismin painottaminen. Novellin fiktiivinen kertoja Thurber jopa kuvailee maalari Pickmanin tyyliä ”tieteelliseksi realismiksi”.
Pickman esiintyy sivuhahmona Lovecraftin myöhemmässä romaanissa Tuntematon Kadath. Siinä ghūlit esiintyvät kuitenkin ystävällisinä ja avuliaina olentoina, ja unimaailmaan asettunut Pickman on päähenkilö Randolph Carterin ystävä.
Vastaanotto

”Pickmanin malli” on Lovecraftin ihailijoiden parissa suosittu. S. T. Joshi ja David E. Schultz (2001) pitävät sitä kuitenkin suhteellisen perinteisenä kauhujuttuna, jonka päähenkilö Thurber on epäuskottava hahmo. Puhekielisyyttä tavoitteleva proosa ei tunnu luontevalta ja suuren sodan kovapintainen veteraani säikkyy pelkkiä maalauksia.
”Pickamin malli.” Lovecraftin ghūlia esittävä piirros (1934).
Prater

Praterin huvipuisto.
Prater (saks. Wiener Prater) on Wienin Leopoldstadtin kaupunginosassa sijaitseva suuri puistoalue. Prateriksi kutsutaan myös sen tunnettua huvipuistoa, josta löytyvät muun muassa planetaario, vahakabinetti sekä vuosina 1896–1897 rakennettu maailmanpyörä Riesenrad. Maailmanpyörässä on kuvattu Orson Wellesin elokuvan Kolmas mies avainkohtaus.
Keisarien metsästysmaasta vähitellen wieniläisten vapaa-ajanviettopaikaksi ja huvipuistoksi kehittyneen Praterin historiaan kuuluu myös metsästystä, makkaranmyyntiä ja prostituutiota. Alueella sijaitsevat myös muun muassa Ernst-Happel-Stadion sekä Krieaun ravirata.
Pomayrols

Pomayrolsin kylää, taustalla Château de Pomayrols
Pomayrols on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 152 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Pomayrolsin pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Pratovecchio Stia

| Pratovecchio Stia |
| --- | --- |
 Pieve di Romena
 Pratovecchio Stia
 Koordinaatit: 43°47′N, 11°43′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Arezzo
Perustettu:  1.1.2014
Pinta-ala:  
 – Maa:  138,24 km² km²
Väkiluku (2012):  5 962 
 – Väestötiheys:  43 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pratovecchio Stia on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Arezzon maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Pratovecchio (3 080 asukasta) ja Stia (2 882), yhdistyivät muodostaen Pratovecchio Stian kunnan.
Piero Soderini

Piero Soderini, Ridolfo del Ghirlandaion maalaama muotokuva.
Piero di Tommaso Soderini (17. maaliskuuta 1451 tai 18. toukokuuta 1452 Firenze – 13. kesäkuuta 1522 Rooma, Kirkkovaltio) oli italialainen valtiomies, joka oli vuosina 1502–1512 Firenzen tasavallan johtaja.
Soderini kuului vanhaan firenzeläissukuun, jotka tunnettiin lääkäreinä. Hänestä tuli priori vuonna 1481. Soderini pääsi Firenzeä johtaneen Piero di Lorenzo de’ Medicin suosioon, ja hänet nimitettiin vuonna 1493 Firenzen lähettilääksi Ranskaan. Kun Medicit oli ajettu pois Firenzestä ja tasavaltaa heidän jälkeensä johtanut kansanjohtaja Girolamo Savonarola myös syösty vallasta, valittiin Soderini vuonna 1502 Firenzen elinikäiseksi gonfalonieeriksi. Elinikäisen gonfalonieerin asettamisella pyrittiin vakiinnuttamaan tasavallan poliittisia oloja, ja Soderini osoittautuikin maltilliseksi ja harkitsevaiseksi johtajaksi. Firenzen puolustus siirrettiin vuonna 1505 ulkopuolisilta palkkasotilailta kaupunkivaltion omista asukkaista muodostetulle kansalaisarmeijalle, mikä oli ollut Soderinin kyvykkään alaisen Niccolò Machiavellin ehdotus. Pitkään jatkunut sota Firenzen ja Pisan välillä päättyi voittoon vuonna 1509, kun firenzeläiset valtasivat Pisan. Suurvaltapolitiikassa Soderini piti Firenzen Ranskan liittolaisena.
Vuonna 1512 Espanjan tukema Pyhä liiga valloitti Firenzen, ajoi Soderinin maanpakoon ja palautti Medicit valtaan. Soderini eli Ragusassa, kunnes uusi Medici-sukuinen paavi Leo X kutsui hänet Roomaan. Soderini ei voinut palata Firenzeen, joten hän asui Roomassa kuolemaansa asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piero Soderini Wikimedia Commonsissa
Pseudomyicola spinosus

| Pseudomyicola spinosus> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Yläluokka::  Multicrustacea
Luokka::  Hexanauplia
Alaluokka::  Hankajalkaiset Copepoda
Osaluokka::  Neocopepoda
Ylälahko::  Podoplea
Lahko::  Cyclopoida
Alalahko::  Ergasilida
Heimo::  Myicolidae
Suku::  Pseudomyicola  Yamaguti, 1936
Laji::  spinosus
Kaksiosainen nimi
 Pseudomyicola spinosus  (Raffaele & Monticelli, 1885) 
Alalajit
 P. s. petiti  P. s. stocki 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pseudomyicola spinosus on Myicolidae-heimoon kuuluva merivesissä elävä äyriäislaji. Se on sukunsa Pseudomyicola ainoa hyväksytty laji. Sillä on 2 alalajia. Se loisii atlantinsinisimpukassa (Mytilus edulis) tai on sille kommensalistinen laji.