stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarkasenlampi

| Sarkasenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°56′35″N, 26°38′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Säynätlampeen 
Järvinumero:  14.923.1.063
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97,9 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  490 m  
Rantaviiva:  3,178 km  
Pinta-ala:  26,678 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSarkasenlampi 
Sarkasenlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,1 kilometriä pitkä, 490 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,9 metriä mpy.
Carlos Muñoz

Carlos Muñoz vuonna 2011
Carlos Andrés Muñoz (s. 2. helmikuuta 1992, Bogota) on kolumbialainen autourheilija. Hän kilpailee kaudella 2013 Pohjois-Amerikassa, Indy Lights ja IndyCar Series -sarjoissa.
2013 Indianapolis 500

Pääluokka IndyCar Seriesissä Muñoz selviytyi eturiviin, toiseen lähtöruutuun vuoden 2013 Indy 500 -kilpailussa, joka on yksi moottoriurheiluvuoden suurimmista tapahtumista. 21-vuotiaana Muñoz on kilpailun historian nuorin eturivistä starttaava kuljettaja, ja myös ensimmäinen tulokas sitten maanmiehensä Juan Pablo Montoyan, joka starttasi eturivistä vuoden 2000 kilpailussa.
Itse kilpailussa Muñoz onnistui säilyttämään toisen sijansa, jääden ainoastaan kilpailun ensimmäistä kertaa voittaneen Tony Kanaanin taakse.
British Wind Energy Association

The British Wind Energy Association BWEA on Ison-Britannian tuulivoiman ja merellisen uusiutuvan energian tuottajien kaupallinen ja ammatillinen edunvalvontajärjestö. Vuonna 1978 perustettu BWEA on johtava teollisuusjärjestö uusiutuvan energian alalla Isossa-Britanniassa, nykyisin siihen kuuluu jäseninä yli 310 yritystä. BWEAn näkemyksen mukaan tuulivoima on nopeiten kasvava uusiutuva energian muoto maailmassa, ja järjestö itse odottaa tuulivoiman kasvun jatkuvan sen hinnan laskun ja hiilidioksidin vähennystarpeen vuoksi. Vuonna 2004 BWEA laajensi toimialaansa tuulivoimasta  aalto- ja vuorovesienergiaan.
BWEA on arvioinut tuulivoiman samanhintaiseksi kuin hiilivoima ja halvemmaksi kuin ydinvoima.
BWEA on EWEAn jäsen.
Aiheesta muualla

BWEA:n internet-sivusto
Shadow of the Beast

| Shadow of the Beast |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Reflections Interactive
Julkaisija:  Psygnosis
Säveltäjä:  David Whittaker
Julkaistu:  1989
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Amiga, Atari Lynx, Atari ST, Amstrad CPC, Commodore 64, ZX Spectrum, SNES, Sega Mega Drive, Sega Master System
Jakelumuoto:  CD-ROM, levyke, C-kasetti, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Shadow of the Beast on Reflections Interactiven kehittämä ja Psygnosiksen julkaisema toimintaseikkailupeli vuodelta 1989. Peli julkaistiin alun perin Commodore Amigalle mutta suosion lisääntyessä siitä tehtiin versiot monille muille aikansa laitteille.
Psygnosis oli jo aikaisemminkin julkaissut näyttäviä sivuttaiseen ruudunvieritykseen perustuvia pelejä (ennen kaikkea Obliterator) mutta Shadow of the Beast oli silti ilmestyessään graafisesti ennennäkemätön. Tämän lisäksi David Whittakerin loisteliaasti säveltämä taustamusiikki vahvisti pelin tunnelmaa.
Shadow of the Beast on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmästä Amiga-pelistä.
Vastaanotto ja jatko-osat

Joissakin arvosteluissa valitettiin pelin vaikeutta ja tyylillisten seikkojen ajamista ohi sisällöstä, mutta pelin myyntiä tämä ei hidastanut. Mikrobitti-lehdessä Jukka Tapanimäki antoi pelille täydet viisi tähteä. Shadow of the Beastista tuli menestystarina ja pelille julkaistiin kaksi jatko-osaa: Shadow of the Beast II (1990) ja Shadow of the Beast III (1992). Muille laitteille käännetyt versiot olivat yleensä teknisesti heikompia johtuen Amigan tuohon aikaan ylivertaisista laiteominaisuuksista. Beast II arvioitiin ilmestyessään yleensä vielä ensimmäistä osaa vaikeammaksi (ensimmäisen pelin pystyivät sinnikkäät pelaajat vielä läpäisemään). Tyyliltään jatko-osa ei ollut muuttunut, joskin siinä oli alkeellinen jäsennin, jolla pystyi joskus kommunikoimaan joidenkin muiden pelihahmojen kanssa. Beast III sen sijaan keskittyi enemmän ongelmanratkaisuun, ja siinä vaikeustaso oli huomattavasti matalampi – joskin pelaajat saattoivat jumittua pelin moniin pulmatehtäviin. Sarjan viimeinen osa ei ilmestyessään kuitenkaan häikäissyt enää teknisessä mielessä, joten se jäi selvästi vähemmälle huomiolle.
Mikrobitti antoi arvostelussaan pelin ykkösosan Master System -versiolle 78 pistettä sadasta.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin kakkososan Amiga-versiolle 83 pistettä sadasta. Hän kehui pelin teknistä tasoa mutta moitti sen vaikeutta.
Juoni

Ensimmäisen Beast-pelin tarinan pääosassa on mies nimeltä Aarbron, joka siepattiin lapsena ja taikuuden vaikutuksesta muuttui ajan myötä pahaksi mestaajahirviöksi, joka palveli pahaa lordi Maletothia. Aarbronin muistot ihmiselämästään palautuvat, kun Aarbron määrätään teloittamaan vanki, jonka hän tunnistaa omaksi isäkseen. Aarbron vannoo kostoa kaikille hänelle vääryyttä tehneille ja seikkailu alkaa.
Aiheesta muualla

Shadow of the Beast MobyGamesissa (englanniksi)
Unexotica – pelimusiikin kokoelma, josta löytyy Amiga-version soundtrackit alkuperäisessä formaatissa (vaatii ilmaisen Deliplayer-ohjelman kuuntelemiseen)
Satoshi Yamaguchi (1978)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. huhtikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Kochi, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seura
Seura: JEF United Chiba
Pelinumero: 5
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996-2000 2001-2011 2012- | JEF United Ichihara Gamba Osaka JEF United Chiba |  |
Maajoukkue
| 2009 | Japani | 2 (0) |
Satoshi Yamaguchi (s. 17. huhtikuuta 1978 Kochi, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2009.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2009 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 2 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Samuel Beckett

| Samuel Beckett |
| --- | --- |
 Beckett vuonna 1977
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1906 Dublin, Irlanti
Kuollut: 22. joulukuuta 1989 (83 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  kirjailija, novellisti, näytelmäkirjailija, runoilija, esseisti
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti, ranska
Kirjallinen suuntaus: modernismi, absurdi teatteri
Pääteokset:  Huomenna hän tulee
 Nimikirjoitus
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto (1969) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Samuel Barclay Beckett (13. huhtikuuta 1906 Dublin – 22. joulukuuta 1989) oli irlantilainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1969. Beckettin romaanit, näytelmät ja runot ovat minimalistisia ja syvästi pessimistisiä. Hänen tunnetuin työnsä on näytelmä Huomenna hän tulee, jota on esitetty usein Suomessakin.
Valikoitu bibliografia > Näytelmät

Huomenna hän tulee (En attendant Godot, 1953, esitetty myös nimellä Godot)
Leikin loppu (Fin de partie, 1956, esitetty myös nimellä Loppupeli)
Sanaton näytös I–II (Acte sans paroles, 1957)
Viimeinen ääninauha (Krapp's Last Tape, 1959, myös nimellä Viimeinen nauha)
Voi miten ihana päivä (Happy Days, 1961, esitetty myös nimillä Onnen päivät ja Onnelliset päivät)
Näytelmä (Play, 1963)
Valikoitu bibliografia > Romaanit

Murphy (1938)
Mercier ja Camier (Mercier et Camier, 1946, julkaistu 1974)
Molloy.  ((Molloy, 1951.) Suom. Raili Phan-Chan-Thé)  Otava, 1968.
Malone kuolee.  ((Malone meurt, 1951.) Suom. Caj Westerberg)  Basam Books, 2007.
Sanoinkuvaamaton. (L'innomable, 1953.) Suom. Caj Westerberg. Teos, 2018.
Watt.  ((Watt, 1953.) Suom. Caj Westerberg)  Basam Books, 2006.
Millaista on: Romaani.  ((Comment c’est, 1961.) Suom. Juha Mannerkorpi)  Otava, 1962.
Valikoitu bibliografia > Novellikokoelmat

More Pricks Than Kicks, 1934
Ensi rakkaus (Premier amour, 1970) Suom. Ulla-Kaarina Jokinen. Otava, 1970.
Piiritetyn huoneen novelleja.  ((Stories and texts for nothing, 1954.) Suom. Anni Sumari)  Like, 2000.
Huonosti nähty huonosti sanottu
Valikoitu bibliografia > Lyriikka ja esseet

Whoroscope, 1930
Proust, 1931
Miten sanoa: runoja vuosilta 1930-1988
Kirjallisuutta

Bailes, Sara Jane – Till, Nicholas (toim.): Beckett and Musicality.  Farnham:  Ashgate, 2014.  ISBN 978-1-4724-0963-8.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Samuel Beckettille omistettu laaja sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Huomenna hän tulee.
Burgutši

| Burgutši |
| --- | --- |
 Burgutši
 Koordinaatit: 37°44′N, 65°24′E 
Valtio:  Turkmenistan
Maakunta:  Lebap
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Burgutši on kaupunki Turkmenistanissa Lebabin maakunnassa lähellä Afganistanin rajaa. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 242 metriä. Kaupungissa sijaitsee rautatieasema.
Lähimmät kaupungit ja kylät ovat: Kizyl-Turkmenistan, Dostluk, Bataš, Kyzyl-Daykhan, Tyl'-Ter  ja Agar.
Shadowgate

| Shadowgate |
| --- | --- |

Kehittäjä:  ICOM Simulations, Inc.
Julkaisija:  MindScape Kemco-Seika (NES)
Jakelija:  Steam ja Humble Store
Ohjaaja:  Dave Marsh Karl Roelofs
Säveltäjä:  Hiroyuki Masuno (NES)
Pelimoottori:  MacVenture
Julkaistu:   30. heinäkuuta 1987 Macintosh NA 30. heinäkuuta 1987 Amiga NA 1987 DOS NA 1988 NES JP 31. maaliskuuta 1989 NA joulukuu 1989 PAL 30. toukokuuta 1991 JP 30. huhtikuuta 2014 (Nintendo 3DS Virtual Console) Windows NA 1993 EU 1993 Game Boy Color NA tammikuu 1999 JP 13. elokuuta 1999 Pocket PC NA 2002 PlayStation 4 NA lokakuu 2017 
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E10+  
Alusta:  Apple Macintosh, Apple IIGS, Atari ST, Commodore Amiga, DOS, NES, Windows, Game Boy Color, Palm OS, PocketPC (ARM, MIPS), CD-i, mobiili, Virtual Console, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  levyke, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Shadowgate on ICOM Simulationsin kehittämä ja Mindscapen julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1987 Macintoshille.
Peli on MacVenture-sarjan suosituin osa. Peli julkaistiin Macintoshin lisäksi monelle muullekin alustalle, kuten Nintendo Entertainment Systemille, jolle julkaistusta versiosta tuli pienimuotoinen menestys. NES:ille pelin julkaisi Kemco. Jatko-osat ovat TurboGrafx 16:lle julkaistu Beyond Shadowgate ja Nintendo 64:lle julkaistu Shadowgate 64: Trials of the Four Towers.
Pelistä on vuonna 2014 julkaistu Zojoin kehittämä uusintaversio (remake) Shadowgate Linux-, Mac OS X - ja Windows-alustoille.
Pelaaminen

Peli on kuvattu pelihahmon näkökulmasta. Peli sijoittuu nimensä mukaisesti Castle Shadowgateen, pahan Warlock Lordin asuinpaikkaan. Pelaaja, "sankarikuninkaiden suuren suvun viimeinen", joka tunnetaan sarjan myöhemmissä osissa nimellä Lord Jair, on velvoitettu pelastamaan maailma kukistamalla Warlock Lord, joka yrittää kutsua demoni Behemothin helvetistä.
Pelaajan täytyy ratkaista joukko arvoituksia järjestyksessä edetäkseen linnan läpi Warlock Lordin huoneeseen. Linnan vaarallisuuden vuoksi pelaajalla täytyy olla koko ajan vähintään yksi palava soihtu hallussaan. Soihdun sammuessa pelaaja kompastuu, murtaa niskansa ja joutuu palaamaan paikkaan, jossa viimeksi tallensi. Koska pelin aikana on mahdollista kerätä vain rajoitettu määrä soihtuja, ne ovat tavallaan pelin aikarajoituksena.
Peli on tunnettu siitä, että siinä on useita tapoja kuolla. Lohikäärmeen henkäys polttaa pelaajan, kykloopit hyökkäävät tämän kimppuun, rikkoutunut peili imaisee ulkoavaruuteen, maksun saanut peikko vetääkin sillan alta, hapokas lima liuottaa, väärästä aukosta kulkeminen pudottaa pohjattomaan kuiluun, väärin asetettu täydennysesine aiheuttaa kuolemaniskun, mutanttikoira tai ihmissusinainen raatelee, hait syövät kulkijan - unohtamatta itsemurhaa ja monia muita tapoja.
Itse asiassa jokainen pelaajan suorittama toiminto, joka ei ole oikea kunkin arvoituksen ratkaisemiseksi, aiheuttaa pelihahmon kuoleman. Nämä kuolemat kuvaillaan usein graafisesti pelin tekstikentässä, jopa NES-versiossa, huolimatta Nintendon tuon aikaisesta sensuuripolitiikasta.  Lisäksi monet ratkaisevat valinnat ovat täysin epäloogisia.
Monet pelin arvoituksista voi ratkaista vain yritys ja erehdys -menetelmällä. Kirjoista ja pelin teksteistä voi löytää hyviä vihjeitä pelissä etenemiseen. NES-versiossa nämä on korvattu epämääräisillä vihjauksilla siitä, mitä on otettava huomioon kussakin linnan huoneessa.
Kuvia

Kuvassa NES-version viattoman näköinen ihmissusinainen.
Kuva Macintosh-versiosta.
Aiheesta muualla

Shadowgate MobyGamesissa (englanniksi)
Carlos Osoro Sierra

| Carlos Osoro Sierra |
| --- | --- |

Madridin 12. arkkipiispa
 28. elokuuta 2014 – 
Edeltäjä:  Antonio María Rouco Varela
Valencian arkkipiispa
 2009–2014 
Oviedon arkkipiispa
 2002–2009 
Ourensen piispa
 1997–2002 
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1945 (ikä 79) Castañeda
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Carlos Osoro Sierra (s. 16. toukokuuta 1945 Castañeda) on espanjalainen katolisen kirkon kardinaali ja Madridin arkkipiispa.
Osoro Sierra sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 29. heinäkuuta 1973 ja piispaksi 22. helmikuuta 1997. Hän on toiminut Ourensen piispana, Oviedon arkkipiispana, Valencian arkkipiispana ja Madridin arkkipiispana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic-hierarchy.org: Archbishop Carlos Osoro Sierra (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:
Käännös suomeksi
Burrenin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Claren kreivikunta, Irlanti
Pinta-ala:  1500 ha
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Burren National Park
Tyyppi:  natural region (käännä suomeksi) 
Perustettu:  1991
Luokitus:  Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (4. elokuuta 2010) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Karstimaata Burrenissa.
Burrenin kansallispuisto on yksi Irlannin kuudesta kansallispuistosta. Se sijaitsee Claren kreivikunnassa saaren länsirannikolla. Puistoon kuuluu 1 600 hehtaaria Burrenin karstialueen kaakkoisnurkasta. Alueen karuutta on kuvattu sanomalla, ettei siellä ole tarpeeksi vettä, johon mies hukkuisi, ei tarpeeksi korkeaa puuta, johon miehen voisi hirttää eikä tarpeeksi maata, että hänet voisi siihen haudata (Cromwellin armeijan upseeri vuonna 1651). Ruoho kasvaa laikkuina kalkkikiven välissä. Puiston korkein kohta on Knockanes (207 metriä).
Burrenin kasvillisuuteen kuuluu sekä kalkinsuosijoita että happaman maan lajeja. Siellä tavataan kaikkiaan 16 kämmekkälajia.[lähde? ] Puiston pienet luolat tarjoavat talvehtimispaikan uhanalaiselle kääpiöhevosenkenkäyökölle ja muille lepakkolajeille.
Cecilia Tait

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Cecilia Tait |  Cecilia Tait |  Cecilia Tait |  |
Maa:   Peru
Naisten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | lentopallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Peru 1982 | lentopallo |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1986 | lentopallo |  |
Cecilia Tait Villacorta (s. 2. toukokuuta 1962 Miraflores, Peru) on perulainen poliitikko ja  entinen lentopalloilija.
Tait voitti olympiahopeaa Soulissa 1988. Hän edusti maataan kolmissa kesäolympialaisissa (Lisäksi  Moskovassa 1980 ja Los Angelesissa 1984). Maailmanmestaruuskilpailuista hän saavutti hopeaa kotikisoistaan 1982 ja pronssia vuonna 1986. Hän voitti myös Etelä-Amerikan mestaruuden neljästi (1979, 1983, 1985, 1987).
Urheilu-uransa jälkeen Tait on keskittynyt politiikkaan. Hänet valittiin Limasta parlamenttiin vuonna 2000 ja myös vuonna 2001 presidentti Alberto Fujimorin eron jälkeen järjestetyissä uusissa vaaleissa. Tait istui parlamentissa vuodet 2000–2006.
Catherine Booth

Catherine Booth.
Catherine Booth (17. tammikuuta 1829 – 4. lokakuuta 1890) oli Pelastusarmeijan perustajan William Boothin vaimo ja Pelastusarmeijan äidiksikin kutsuttu uskonnollinen vaikuttaja. Hyvänä puhujana tunnettu Booth raivasi aikalaisnaisilleen tietä saarnata yleisesti ja muutenkin esiintyä julkisesti viktoriaanisessa Englannissa.
Teoksia

Autuaaksi tekevä usko.  Suom. G. Tuuri. Suomentaja, 1888.
Vapahtava usko. Suom. G. Tuuri. G. Tuuri, 1892.
Hyökkäävä kristillisyys. Pelastusarmeijan päämaja, 1928.
Carlos P. Garcia

| Carlos P>  Garcia |
| --- | --- |

Filippiinien 8. presidentti
 18. maaliskuuta 1957 – 30. joulukuuta 1961  
Varapresidentti:  Diosdado Macapagal
Edeltäjä:  Ramon Magsaysay
Seuraaja:  Diosdado Macapagal
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1896 Talibon, Filippiinit
Kuollut: 14. kesäkuuta 1971 (74 vuotta) Quezon City, Filippiinit
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Leonila Garcia
Tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
 Nimikirjoitus
Carlos Polestico Garcia (4. marraskuuta 1896 Talibon – 14. kesäkuuta 1971 Quezon City) oli filippiiniläinen poliitikko, joka toimi Filippiinien presidenttinä vuosina 1957–1961.
Garcia valmistui lakimieheksi vuonna 1923 ja työskenteli jonkin aikaa opettajana. Hän oli Filippiinien edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1925–1931, Boholin provinssin kuvernöörinä 1933–1941 ja senaattorina 1941–1953. Toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikana hän oli aktiivinen vastarintaliikkeessä. Hän edusti nationalistipuoluetta. Garcia osallistui Filippiinien edustajana vuoden 1945 San Franciscon konferenssiin, jossa perustettiin Yhdistyneet kansakunnat. Hän oli vuosina 1953–1957 varapresidenttinä ja ulkoministerinä presidentti Ramon Magsaysayn hallituksessa. Tässä ominaisuudessa Garcia oli puheenjohtajana vuoden 1954 Manilan konferenssissa, jossa perustettiin Kaakkois-Aasian sopimusjärjestö SEATO. Hän osallistui samana vuonna myös Geneven konferenssiin.
Garcia tuli presidentiksi Magsaysayn kuoltua lento-onnettomuudessa maaliskuussa 1957. Myöhemmin samana vuonna pidetyissä presidentinvaaleissa hänet valittiin neljän vuoden virkakaudelle. Hän pyrki säilyttämään Filippiinien tiiviit suhteet Yhdysvaltoihin, jatkamaan vankasti kommunismin vastaista taistelua ja lähentämään yhteyksiä ei-kommunistisiin Aasian maihin. Garcian hallinto ajoi myös tiukkaa talouskuria ja esitteli niin sanotun ”filippiiniläiset ensin -politiikan”, jonka tarkoituksena oli lopettaa yhdysvaltalaisten suosiminen talouselämässä. Tämä käänsi Yhdysvallat häntä vastaan. Garcian kansansuosiota alensi myös poliittisen korruption jatkuminen hänen valtakaudellaan. Hän pyrki uudelle kaudelle marraskuun 1961 presidentinvaaleissa, mutta hävisi omalle varapresidentilleen Diosdado Macapagalille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carlos P. Garcia Wikimedia Commonsissa
Filippiinien presidentit
Aguinaldo (1899–1901) | Quezon (1935–1944)  | Laurel (1943–1945) | Osmeña (1944–1946) | Roxas (1946–1948) | Quirino (1948–1953) | Magsaysay (1953–1957) | Garcia (1957–1961) | Macapagal (1961–1965) | Marcos (1965–1986) | Aquino (1986–1992) | Ramos (1992–1998) | Estrada (1998–2001) | Arroyo (2001–2010) | Aquino III (2010–2016) | Duterte (2016–2022) | Marcos (2022–)
Sarakerttunen

| Sarakerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  paludicola
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus paludicola  (Vieillot, 1817) 

Katso myös
   Sarakerttunen Wikispeciesissä   Sarakerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sarakerttunen (Acrocephalus paludicola) on pienikokoinen, uhanalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11,5–13 cm ja paino 10–12 g. Ulkonäöltään muistuttaa ruokokerttusta, ollen kuitenkin hieman vaaleampi ja kirjavampi. Päälaella on selvä keltainen pitkittäisjuova, samoin selässä kaksi selkeää keltaista juovaa. Yläperä on tummaviiruinen. Äänet ja laulu muistuttavat ruokokerttusen vastaavia.
Levinneisyys

Sarakerttunen pesii Keski- ja Itä-Euroopassa. BirdLife International vuoden 2021 arvion mukaan koko kanta on 18 000 – 29 000 aikuista yksilöä, ja peräti 99 prosenttia niistä elää Puolassa, Valko-Venäjällä tai Ukrainassa. Lisäksi lajia tavataan ainakin Latviassa, Liettuassa ja Saksassa. Länti-Venäjältä laji lienee hävinnyt, ja Unkarissa on edellisen kerran tavattu laulava koiras vuonna 2012. Länsi-Siperia on kuitenkin huonosti tutkittu alue, joten Venäjän tilanne on epävarma. Sarakerttunen on maailmanlaajuisesti vaarantunut.
Sarakerttunen on muuttolintu, joka talvehtii ilmeisesti pääosin Länsi-Afrikassa Sahelin alueella. Merkittäviä talvehtimisalueita ovat Senegalin alajuoksun ja Mauritanian lounaisosien kosteikot ja Nigerin sisämaasuisto Malissa. Muuttomatkalla harhautuneita yksilöitä on tavattu Suomessa kuudesti vuoden 2006 loppuun mennessä.
Elinympäristö

Pesii saraniityillä ja -soilla. Rajoittuneen habitaattivaatimuksensa vuoksi laji on taantunut voimakkaasti, sillä niittyjä ja soita on kuivattu ja otettu viljelykäyttöön. Arvioidaan, että 2/3 maailman tunnetusta sarakerttuskannasta on kadonnut viimeisen 10 vuoden aikana.
Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti saramättäässä tai muualla kasvillisuuden kätköissä. Munia on 4–6, tavallisesti 5. Muna painaa noin 1,5 g. Haudonta-aika on 12–15 päivää ja vain naaras hautoo. Poikaset lähtevät pesästä 13–14 päivän ikäisinä. Pesyeitä on 1 tai 2 kesän aikana.
Ravinto

Hyönteissyöjä, jonka diettiin kuuluu myös hämähäkkejä ja muita pieniä selkärangattomia.
Muni : Acrocephalus paludicola
Bødalen (Stryn)

Bødalen on laakso Norjan Vestlandin läänissä, Strynin kunnassa. Se ulottuu pohjoisosassa on Lovatnetin eteläosa ja sen itäosassa ovat Lodalskåpa ja Bødalsbreen, joka on Jostedalsbreenin haara. Laakson yläpuolella on Bødalseter. Vuosina 1905 ja 1936 laaksossa tapahtui valtavia maanvyörymiä.