stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julija Zdanovska
Elämäkerta

Zdanovska opiskeli Kiovan kansallisen yliopiston fysiikan ja matematiikan lyseossa  saatuaan kutsun 14-vuotiaana. Hän voitti hopeamitalin 2017 Euroopan naisten matematiikan olympiadissa ja valmistui sitten matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen alalta Kiovan kansallisesta yliopistosta.
Hän oli vapaaehtoisena Teach for Ukraine -yrityksessä.
Kuolema

Zdanovska kuoli Harkovan taistelun aikana tehdyssä pommituksessa. Hän toimi vapaaehtoisena Harkovan rautatieasemalla, jolloin hänestä tuli neljäs vapaaehtoinen, joka on kuollut hyökkäyksen alun jälkeen.
Kuolema > Vastaukset

International Mathematical Unionin matematiikan alan naisten komitea ja European Society of Women Mathematicians surivat Zdanovskan murhaa. Brasilian matemaattinen yhdistys julkaisi ilmoituksen, kuten myös Saksan matemaattinen yhdistys.  Fieldsin mitalin saanut matemaatikko Terence Tao kirjoitti hänen kuolemastaan.  Massachusetts Institute of Technologyn MATH PRIMES -ohjelman stipendiohjelma nimetään hänen mukaansa, ”Yulia's Dream”.
Zdanovskan äiti kirjoitti Facebookissa avoimen kirjeen surullisena hänen kuolemastaan.
Kolumbian varapresidentti

| Kolumbian varapresidentti |
| --- | --- |
 Vicepresidente de la República de Colombia
 Varapresidentin sinetti
 
 Nykyinen Francia Márquez 7. elokuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Varapresidentin talo
Nimittäjä:  suora kansanvaali
Kauden pituus:  4 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  1819
Ensimmäinen:  Francisco Antonio Zea
Palkka:  24,7 milj. Col$ / kk (2015)
Kotisivut:  Vicepresidencia de la República
Kolumbian varapresidentti on Kolumbian hallituksen toimeenpanoelimen toiseksi korkein virkamies Kolumbian presidentin jälkeen ja presidentin vallanperimysjärjestyksessä ensimmäinen. Kolumbian kansa valitsee kansanäänestyksellä epäsuorasti varapresidentin yhdessä presidentin kanssa neljän vuoden toimikaudeksi. Kolumbian perustuslain 102 artiklan muutoksen hyväksymisestä vuonna 1991 lähtien presidentti voi myös nimittää uuden varapresidentin täyttämään vapautunut virka, mikäli edellisen varapresidentin toimikausi on päättynyt virkavapauden, kuoleman, eroamisen tai erottamisen kautta. Varapresidentillä on ollut 1990-luvulta lähtien virallinen asuinpaikka Bogotán varapresidenttitalossa.
Luettelo varapresidenteistä

| Järjestys | Varapresidentti | Varapresidentti | Aloitti | Lopetti | Puolue | Presidentti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Eliseo Payán | 13. joulukuuta 1887 | 8. helmikuuta 1888 | Konservatiivi | Núñez |
|  |  | Avoin | 8. helmikuuta 1888 | 7. elokuuta 1892 |  | Núñez |
| 2 |  | Miguel Antonio Caro | 7. elokuuta 1892 | 18. syyskuuta 1894 | Konservatiivi | Núñez |
|  |  | Avoin | 18 syyskuuta 1894 | 7. elokuuta 1898 |  | Caro |
| 3 |  | José Manuel Marroquín | 7. elokuuta 1898 | 31. heinäkuuta 1900 | Konservatiivi | Sanclemente |
|  |  | Avoin | 31. heinäkuuta 1900 | 7. elokuuta 1904 |  | Sanclemente |
| 4 |  | Ramón González Valencia | 7. elokuuta 1904 | 10. maaliskuuta 1905 | Konservatiivi | Reyes |
|  |  | Lakkautettu asema | 10. maaliskuuta 1905 | 7. elokuuta 1994 |  | Reyes |
| 5 |  | Humberto de la Calle | 7. elokuuta 1994 | 10. syyskuuta 1996 | Liberaalinen | Samper |
|  |  | Avoin | 10. syyskuuta 1996 | 19. syyskuuta 1996 |  | Samper |
| 6 |  | Carlos Lemos Simmonds | 19. syyskuuta 1996 | 7. elokuuta 1998 | Liberaalinen | Samper |
| 7 |  | Gustavo Bell | 7. elokuuta 1998 | 7. elokuuta 2002 | Konservatiivi | Pastrana |
| 8 |  | Francisco Santos | 7. elokuuta 2002 | 7. elokuuta 2010 | Kolumbia ensin | Uribe |
| 9 |  | Angelino Garzón | 7. elokuuta 2010 | 7. elokuuta 2014 | Kansanliittopuolue | Santos |
| 10 |  | Germán Vargas Lleras | 7. elokuuta 2014 | 21. maaliskuuta 2017 | Kansanliittopuolue | Santos |
|  |  | Avoin | 21. maaliskuuta 2017 | 29. maaliskuuta 2017 |  | Santos |
| 11 |  | Oscar Naranjo | 29. maaliskuuta 2017 | 7. elokuuta 2018 | Riippumaton | Santos |
| 12 |  | Marta Lucía Ramírez | 7. elokuuta 2018 | 7. elokuuta 2022 | Demokraattinen keskus | Duque |
| 13 |  | Francia Márquez | 7. elokuuta 2022 | virassa | Historiallinen sopimus | Gustavo Petro |
Raymond Briggs

Raymond Briggs (oikealla) vuonna 1983.
Raymond Redvers Briggs (18. tammikuuta 1934 – 9. elokuuta 2022) oli englantilainen kuvittaja, kirjailija ja sarjakuvataiteilija. Hänet tunnettiin parhaiten lastenkirjastaan Lumiukko (1978), josta on tehty Oscar-ehdokkaana ollut samanniminen animaatioelokuva vuonna 1982.
Briggs syntyi Wimbledonissa, Lontoossa. Hän opiskeli Wimbledonin ja Sladen taidekouluissa. Hän aloitti maalaamisella, mutta ryhtyi lopulta piirtämään pilapiirroksia.
Lumiukon lisäksi Briggsin muita tunnettuja teoksia ovat Joulupukki-sarjakuvat. Lastenkirjojen lisäksi hän on tehnyt muun muassa ydinsota-aiheisen sarjakuvan Minne tuuli kuljettaa.
Albumeja

Herrasmies Jim.  ((Gentleman Jim, 1980.) Suom. Risto Lehmusoksa)  Gummerus, 1980.  ISBN 951-20-1987-6
Minne tuuli kuljettaa.  ((When the Wind Blows, 1982.) Suom. Leena Annala)  Otava, 1982.  ISBN 951-1-07028-2
Aiheesta muualla

Raymond Briggs Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Schütze

Toisen maailmansodan aikainen Schützen olkalappu
SS-Schützen kauluslaatat
Schütze on Saksan armeijan sotamiestä vastaava sotilasarvo, joka on ollut käytössä ensimmäisestä maailmansodasta lähtien. Vuoteen 1918 saakka Schütze oli alin värvättyjen arvo konekivääriyksiköissä sekä joissakin eliittiyksiköissä.
Suomeksi käännettäessä Schütze voi olla ”ampuja” tai ”kiväärimies”, mutta käytännössä sillä tarkoitetaan sotamiestä. Schütze voi olla myös sukunimi. Sana juontuu saksan verbistä schützen, joka tarkoittaa puolustautumista ja vartioimista.
Kaksi SS-Schützen arvoista lapsisotilasta antautumassa yhdysvaltalaisille vuonna 1945.
Aluksi SS käytti SS-Schützen sijaan arvoa SS-Mann, kuten myös Sturmabteilung, jolla oli oma arvonsa SA-Mann. SS- ja SA-Mann olivat alimpia palvelukseen hyväksyttyjen värvättyjen arvova. Vuodesta 1938 lähtien Waffen-SS käytti vastaavaa arvoa SS-Schütze, mutta Allgemeine SS ja muut SS:n haarat pitivät SS-Mannin arvon. Vastaavasti SS:n seuraavaksi ylempi arvo oli SS-Obermann, lukuun ottamatta Waffen-SS:a, joka käytti tilalla arvoa SS-Oberschütze.
Nykyajan Saksan armeijassa Schütze on harvinainen arvo, sillä eri aselajit käyttävät omia vastineitaan. Esimerkiksi viestijoukoissa (Fernmelder) alin värvätyn arvo on radisti (Funker).
Mt. Van Hoevenberg Olympic Bobsled Run

| Mt>  Van Hoevenberg Olympic Bobsled Run |
| --- | --- |

Paikkakunta:: North Elba, New York
Maa::  Yhdysvallat
Avattu:: 1930
Remontoitu:: 1978–1979, 1999
Rakenne
Kokonaispituus:: 1 680 m
Kilpailupituus:: 1 455 m
Mutkia:: 20
Maksimijyrkkyys:: 20 %
Keskijyrkkyys:: 9 %
Mt. Van Hoevenberg Olympic Bobsled Run on ratti-, skeleton- ja ohjaskelkkailuun soveltuva kelkkailurata North Elban kunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Mt. Van Hoevenberg Olympic Bobsled Runilla on järjestetty Lake Placidin vuosien 1932 ja 1980 talviolympialaisten ja vuoden 2000 Hyvän tahdon talvikisojen kelkkailukilpailut. Se on myös isännöinyt kaikkien aikojen ensimmäisiä Euroopan ulkopuolella pidettyjä rattikelkkailun MM-kilpailuja vuonna 1949 ja ohjaskelkkailun MM-kilpailuja vuonna 1983 ja yhteensä yli kymmentä eri lajien MM-kelkkailutapahtumaa.
Vuonna 2010 Mt. Van Hoevenberg Olympic Bobsled Run lisättiin Yhdysvaltain kansallisesti arvokkaiden historiallisten paikkojen luetteloon.
Tietoja nykyisestä radasta

| Laji | Pituus | Mutkia | Korkeusero | Keskijyrkkyys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu ja skeleton | 1 455 m | 20 | 128 m | 8,8 % |
| Ohjaskelkkailu miehet | 1 335 m | 19 |  |  |
| Ohjaskelkkailu naiset ja parit | 1 135 m | 16 |  |  |
Keskimääräinen kallistusaste: 8–10 %
G-voimamaksimi: 5,1 G
Maksiminopeus: 130 km/h
| # | Nimi | Nimeämisen selitys |
| --- | --- | --- |
| 2., 3. | Cliffside | Nimetty kunnioittaen alkuperäistä Cliffside-mutkaa. |
| 4. | Whiteface | Nimetty paikallisen Whiteface Mountain -vuoren mukaan. Ohjaskelkkailun naisten ja parien lähtö yhdistyy rataan tässä mutkassa. |
| 5., 6., 7., 8., 9. | Devil’s Highway |  |
| 10. | Shady II | Nimetty kunnioittaen alkuperäistä Shady mutkaa. Mutka sijaitsee aina varjossa. |
| 11., 12., 13. | Labyrinth |  |
| 14. | Benham’s bend | Nimetty Stanley Benhamin mukaan, joka voitti maailmanmestaruuden neljän hengen rattikelkkailussa vuonna 1949. |
| 15., 16. | Chicane | Täydellisellä ajolinjalla kelkkailija menee suoralla linjalla mutkien läpi. |
| 17., 18., 19. | Heart   Dick Trickle | Sydämen symbolin muotoinen mutka yhdistelmä. Nimi Dick Trickle tulee vuoden 1986 NASCAR Daytona 500-mestarin Geoff Bodinen projektista NASCAR Modifioidun alustan rakentajan Bob Cuneon kanssa rakentaakseen paikallisesti suunniteltuja rattikelkkoja yhdysvaltalaiselle joukkueelle, joka aloitti vuonna 1992. Trickle oli suosittu Wisconsinin NASCAR-kuljettaja, joka osallistui 2 fundraiseriin. , ja kaatui kelkkansa käännöksessä molemmissa juoksuissa, ja käännös alkoi kantaa suositun kuljettajan nimeä. |
| 20. | Finish | Radan viimeinen mutka ennen maalia. |
Ennätykset > Starttiennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu naisten kaksikko | 15.12.2007 |  Humphries/Brown | 5,54 |
| Ohjaskelkkailu miehet | 1.12.2019 |  Semen Pavlichenko | 6,300 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 6.2.2009 |  Tatjana Hüfner | 6,350 |
| Ohjaskelkkailu parit | 8.2.2013 |  Wendl/Arlt | 6,202 |
Ennätykset > Rataennätykset

| Laji | Päivämäärä | Laskija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu naisten kaksikko | 15.12.2007 |  Kiriasis/Logsch | 56,94 |
| Skeleton miehet | 4.3.2011 |  Matthew Antoine | 53,68 |
| Skeleton naiset | 26.2.2009 |  Marion Trott | 56,23 |
| Ohjaskelkkailu miehet | 1.12.2019 |  Tucker West | 50,607 |
| Ohjaskelkkailu naiset | 30.11.2019 |  Julia Taubitz | 43,658 |
| Ohjaskelkkailu parit | 15.12.2017 |  Eggert/Benecken | 43,372 |
| Ohjaskelkkailu joukkue | 5.12.2015 |  Yhdysvallat Erin Hamlin Chris Mazdzer Krewson/Sherk | 2.32,767 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mt. Van Hoevenberg Olympic Bobsled Run Wikimedia Commonsissa
Vuoden 1932 talviolympialaisten kelkkailukilpailuja mainostava juliste.
Guillaume Canet

| Guillaume Canet |
| --- | --- |
 Guillaume Canet Cannesissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1973 (ikä 51) Boulogne-Billancourt
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näyttelijä ja elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Palkinnot
 Oscar elokuvasta Ei sanaakaan (2006) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Elonet
Guillaume Canet (s. 10. huhtikuuta 1973 Boulogne-Billancourt) on ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän voitti vuonna 2006 parhaan ohjaajan César-palkinnon elokuvasta Ei sanaakaan (Ne le dis à personne), jossa hän myös näytteli. Vuonna 2010 ilmestyi Canet’n ohjaama ja käsikirjoittama elokuva Pieniä valkoisia valheita (Les petits mouchoirs).
Canet on näytellyt muun muassa elokuvissa The Beach (2000), Vidocq ja neitsytmurhat (2001), Rakasta jos uskallat (2003), Narco (2004), Päivä ilman sotaa (2005), Ensemble, c’est tout – kimpassa (2007), Koodinimi: Farewell (2009) ja Last Night – Kohtalokas ilta (2010).
Yksityiselämä

Vuosina 2001–2006 Canet oli naimisissa Diane Krugerin kanssa. Vuodesta 2007 Canet’n kumppani on ollut Marion Cotillard, jonka kanssa hänellä on vuonna 2011 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Guillaume Canet Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Lumiukko (kuvakirja)

| Lumiukko> The Snowman |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Raymond Briggs
Kuvittaja:  Raymond Briggs
Genre:  kuvakirja
Kustantaja:  Hamish Hamilton
Julkaistu:  1978
Sivumäärä:  32
ISBN:  0241100046
Suomennos
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1979 (ensimmäinen painos)
Sivumäärä:  32
ISBN:  951-20-1680-X (alkuperäinen Suomen painos)
Aiheesta muualla
Finna
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lumiukko (engl. The Snowman) on kirjailija Raymond Briggsin vuonna 1978 julkaistu lasten kuvakirja. Kirja julkaistiin ensimmäisen kerran Yhdistyneessä kuningaskunnassa Hamis Hamiltonin kustantamana vuonna 1978. Yhdysvalloissa kirja julkaistiin samana vuonna Random Housen kustantamana.
Kirjan ensimmäisen suomennetun painoksen kustansi Gummerus vuonna 1979. Uudet painokset julkaistiin vuonna 2006 (Leena Järvenpään tekemällä suomennoksella) ja 2016 (Maija Heikinheimon tekemällä suomennoksella).
Kirja on täysin sanaton ja se on kuvitettu vain värikynillä.
Palkinnot

Yhdistyneessä kuningaskunnassa kirja sijoittui toiseksi kirjastoyhdistyksen Kate Greenaway -mitalilla, jolla tunnustettiin brittiläisen kirjailijan vuoden parhaan lastenkirjakuvitus. Yhdysvalloissa se nimettiin Lewis Carroll Shelf Award -palkintolistalle vuonna 1979.
Elokuva

Kirjasta tehtiin vuonna 1982 samanniminen animaatioelokuva, joka esimerkiksi Suomen televisiossa on esitetty nykyään vuosittain joka jouluaatto.
Allyylialkoholi

| Allyylialkoholi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-propen-1-oli
CAS-numero:  107-18-6
PubChem CID:  7858
SMILES:  C=CCO
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H6O
Moolimassa:  58,078 g/mol
Sulamispiste:  –129 °C
Kiehumispiste:  97 °C
Tiheys:  0,854 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Allyylialkoholi (C3H6O) on yksinkertaisin tyydyttymättömiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä ja polymeerejä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa allyylialkoholi on väritöntä ja pistävänhajuista nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja muihin poolisiin orgaanisiin liuottimiin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin liuottimiin ja hieman vähäisemmässä määrin alifaattisiin hiilivetyihin. Allyylialkoholi muodostaa veden kanssa atseotrooppisen seoksen, joka sisältää 72,4 massaprosenttia allyylialkoholia ja kiehuu 88,6 °C:n lämpötilassa. Allyylialkoholi voidaan hapettaa joko akroleiiniksi, glyseroliksi tai glysidoliksi. Yhdiste reagoi myös halogeenien kanssa ja tetrakloorimetaani reagoi allyylialkoholin kanssa muodostaen 2,4,4,4-tetrakloori-1-butanolia. Yhdiste reagoi kiivaasti hapettimien kanssa, mutta ei kuitenkaan polymeroidu itsestään kovin helposti muista tyydyttymättömistä alkoholeista poiketen. Polymeroitumista tapahtuu vasta kuumennettaessa sen vesiliuoksia yli 100 °C:n lämpötilaan. Allyylialkoholi on suhteellisen myrkyllinen yhdiste ja ärsyttää ihoa, hengitysteitä sekä silmiä aiheuttaen muun muassa kyynelvuotoa, pääkipua ja huonovointisuutta.
Valmistus ja käyttö

Ensimmäisen kerran allyylialkoholia valmistivat Auguste Cahours ja August Hofmann vuonna 1856 käsittelemällä allyylijodidia hydroksidiliuoksella. Nykyään yhdisteen teollinen valmistus perustuu neljään tapaan. Näitä ovat allyylikloridin hydrolysointi emäksisissä vesiliuoksissa, propeenin hapetus akroleiiniksi ja akroleiinin pelkistys isopropanolin avulla, propyleenioksidin isomerointi litiumfosfaatin katalysoimana sekä propeenin, etikkahapon ja hapen välinen palladiumin katalysoima reaktio allyyliasetaatiksi, joka hydrolysoidaan allyylialkoholiksi ja etikkahapoksi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös pelkistämällä propargyylialkoholia.
Tärkein allyylialkoholin käyttökohde on glysidolin valmistus, josta valmistetaan edelleen muun muassa glyserolia, epoksideja ja muita orgaanisia yhdisteitä. Muita allyylialkoholista saatavia yhdisteitä ovat diallyylieetteri, muovien pehmentimenä käytettävät allyyliesterit, hydroformyloinnilla saatava 1,4-butaanidioli, polymeerit ja niiden monomeerit esimerkiksi diallyyliftalaatti ja allyylialkoholi-styreeni-kopolymeeri. Ainetta voidaan käyttää myös fungisidisena ja bakterisidisena säilöntäaineena.
Markus Oden

| Markus Oden> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. heinäkuuta 2001 (ikä 23) Tacoma, WA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Suomi  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Make
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  177 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Odense Bulldogs
Sarja:  Metal Ligaen
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Jukurit (SML) Västerås IK (HA) TPS (SML) JoKP (Mestis)
Markus Oden (s. 19. heinäkuuta 2001 Tacoma, Washington, Yhdysvallat) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tanskan Metal Ligaenin Odense Bulldogsissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Oden laukoo oikealta. Hänellä on myös syntymämaansa Yhdysvaltain kansalaisuus.
Muuta

Odenin isoveli Joonas pelaa hyökkääjänä KooKoon SM-liigajoukkueessa. Veljesten isä on yhdysvaltalainen ja äiti suomalainen. Minna-äidin tarina on kerrottu Yle TV2:n Tuhkimotarinoita-sarjan jaksossa ”Minna – Lätkä-äidin uuvuttava lupaus” (2020). Veljekset puhuvat äidinkielenään englantia.
Markus Oden harrasti lapsena myös jalkapalloa ja painia.
Schwerin

| Schwerin |
| --- | --- |

 vaakuna
 Schwerin
 Koordinaatit: 53°38′N, 11°25′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Mecklenburg-Etu-Pommeri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Rico Badenschier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  130,46 km²
Korkeus:  38 m
Väkiluku (2017):  95 797
 – Väestötiheys:  734 as./km²
 
 www.schwerin.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Schwerin on kaupunki Pohjois-Saksassa. Se on Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion pääkaupunki. Kaupungin pinta-ala on 130,46 km² ja sen väkiluku oli 95 797 vuoden 2017 arvioissa. Viimesin väestönlaskenta oli vuonna 2011, jolloin asukkaita oli 91 293. Schwerinin ympärillä sijaitsevista järvistä suurin on Schweriner See (60 km²).
Nykyisen Schwerinin alueella sijaitsi 1000-luvulla obotriittien asutuskeskus. Aluetta kutsuttiin nimellä Zuarin, josta myös nykyinen nimi on johdettu.lähde?
Vuonna 1358 Schwerinistä tuli osa Mecklenburgin herttuakuntaa. Noin vuonna 1500 aloitettiin Schwerinin linnan rakentaminen. Mecklenburgin jaon jälkeen vuonna 1621 Schwerinistä tuli Mecklenburg-Schwerinin pääkaupunki. Vuosina 1765–1837 Schweriniä korvasi pääkaupunkina Ludwigslust. Mecklenburg-Vorpommernin pääkaupunki kaupungista tuli vuonna 1990.
Toisen maailmansodan jälkeen Schwerin jäi DDR:n eli Itä-Saksan puolelle Neuvostoliiton vaikutuspiiriin.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muiden muassa vuosina 1260–1416 rakennettu Schwerinin katedraali. Nykyinen pormestari on Rico Badenschier (SPD).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Schwerin Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Schwerin nettisivut (kouluprojekti)[vanhentunut linkki] (suomeksi)
Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Ludwigslust-Parchim
Mecklenburgische Seenplatte
Nordwestmecklenburg
Rostock
Rostock (piirikunta)
Schwerin
Vorpommern-Greifswald
Vorpommern-Rügen
Oberführer

SS-Oberführerin kauluslaatat.
SS-Oberführer Joachim Rumohr, 8. SS-ratsuväkidivisioona Florian Geyerin komentaja.
Oberführer (lyh. Obf, suom. ylijohtaja) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen SA-joukkojen varhainen, vuodesta 1921 käytössä ollut arvonimi, joka otettiin varsinaiseen arvojärjestykseen vasta vuonna 1925. Tyypillisesti Oberführer oli vastuussa tietyn alueen tai piirin puolisotilaallisista joukoista.
Myös SS otti arvon käyttöön vuonna 1925. SS-Oberführer oli vastuussa yhdestä useista SS-alueista, joihin Saksa oli jaettu. Vuonna 1930 SS reorganisoitiin rykmenteiksi ja prikaateiksi (SS-Gruppen ja SS-Brigaden). Uusi Brigadeführerin arvo tuli askelmaa korkeammaksi järjestön arvoasteikossa. Vuoteen 1932 mennessä Oberführerin arvoa pidettiin yhä SS- ja SA-joukoissa alimpana kenraalinarvona, lähellä prikaatikenraalia. Kun Waffen-SS alkoi kasvaa arvon luonne muuttui ja siitä tuli korkein everstin arvo. Sen siis voidaan katsoa vastaavan kenraalikuntaan kuuluvan everstin eli ylieverstin arvoa.
Singapore olympialaisissa

Singapore osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Lontoon 1948 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien se on osallistunut kesäolympialaisiin omalla joukkueellaan kahta poikkeusta lukuun ottamatta. Tokion 1964 olympialaisten aikaan maa kuului Malesiaan, jolloin Singaporen urheilijat olivat osa Malesian joukkuetta. Vuoden 1980 Moskovan olympialaisia Singapore boikotoi. Talviolympialaisiin Singapore osallistui ensimmäisen kerran Pyeongchangissa 2018.
Singapore on saavuttanut viisi olympiamitalia. Maan menestyksekkäin laji olympialaisissa mitalien määrällä mitattuna on pöytätennis, jossa se on saavuttanut yhden hopean ja kaksi pronssimitalia. Yksi hopeamitali on tullut painonnostosta. Ensimmäisen kultamitalinsa maa sai uinnista.
Singaporen ensimmäinen olympiamitalisti oli Rooman vuoden 1960 kesäolympialaisten painonnoston kevyessä sarjassa (alle 67,5 kg) hopeaa saavuttanut Tan Howe Liang. Maan seuraavat olympiamitalit tulivat vuoden 2008 Pekingin kesäolympialaisissa, jolloin naisten pöytätennisjoukkue Feng Tianwei, Li Jia Wei ja Wang Yue Gu, sijoittui naisten joukkuekilpailussa hopealle. Lontoossa 2012 maa sai kaksi mitalia pöytätenniksestä; Feng Tianwei saavutti pronssia naisten kaksinpelissä ja naisten joukkue sai pronssia joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 uimari Joseph Schooling voitti Singaporen historian ensimmäisen olympiakullan miesten 100 metrin perhosuinnissa.
Kaikista maailman valtiosta Singapore palkitsee olympiamenestyksen parhaiten rahallisesti; kullasta saa miljoona Singaporen dollaria (SGD) (noin 750 000 USD), hopeasta 500 000 SGD (~375 000 USD) ja pronssista 250 000 SGD (~188 000 USD).
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Painonnosto | 0 | 1 | 0 | 1 | 58 |
|  Pöytätennis | 0 | 1 | 2 | 3 | 7 |
|  Uinti | 1 | 0 | 0 | 1 | 42 |
| Yhteensä | 1 | 2 | 2 | 5 | 100 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1948  1948 Lontoo: 0
1952  1952 Helsinki: 0
1956  1956 Melbourne: 0
| 1960  1960 Rooma | 0 | 1 | 0 | 1 | 31 |
1968  1968 Mexico City: 0
1972  1972 München: 0
1976  1976 Montreal: 0
1984  1984 Los Angeles: 0
1988  1988 Soul: 0
1992  1992 Barcelona: 0
1996  1996 Atlanta: 0
2000  2000 Sydney: 0
2004  2004 Ateena: 0
| 2008  2008 Peking | 0 | 1 | 0 | 1 | 73 |
| 2012  2012 Lontoo | 0 | 0 | 2 | 2 | 77 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 1 | 0 | 0 | 1 | 54 |
2020  2020 Tokio: 0
| Yhteensä | 1 | 2 | 2 | 5 | 100 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Tan Howe Liang | 1960  1960 Rooma |  Painonnosto | Miesten 67,5 kg |
| 2 Hopeaa | Feng Tianwei Li Jiawei Wang Yuegu | 2008  2008 Peking |  Pöytätennis | Naisten joukkuepeli |
| 3 Pronssia | Feng Tianwei | 2012  2012 Lontoo |  Pöytätennis | Naisten kaksinpeli |
| 3 Pronssia | Feng Tianwei Li Jiawei Wang Yuegu | 2012  2012 Lontoo |  Pöytätennis | Naisten joukkuepeli |
| 1 Kultaa | Joseph Schooling | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Uinti | Miesten 100 metrin perhosuinti |
Lähteet:
Erik Ågren

Erik Ågren (4. elokuuta 1924 Uusikaarlepyy – 12. maaliskuuta 2008 Korsnäs) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Ura

Ågren oli ennen kirjailijaksi ryhtymistään metallityöntekijä. Hänen esikoisromaaninsa Sårad (Haavoittunut) ilmestyi vuonna 1973. Se kertoi sodan raakuudesta ja kirjailijan omista kokemuksista sodasta. Myöhemmät teokset käsittelivät muun muassa työläisiä, mutta hän kirjoitti myös lastenkirjan Sivs äventyr (1984) ja runokokoelman. Lisäksi Ågren kirjoitti näytelmiä.
Perhe

Erik Ågrenin veljiä olivat kirjailijat Gösta Ågren ja Leo Ågren.