stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Havulinna

Havulinna voi tarkoittaa seuraavia:
Havulinna, huvila Helsingin Oulunkylässä
Havulinna, huvila Porin Noormarkussa
suomalaisena sukunimenä:
Jussi Havulinna (1887–1948), talousneuvos ja tamperelaisen Havulinnan Sähköliike Oy:n perustaja ja johtaja
Juho Werner Havulinna (ent. Hummelin, 1865–1925), liikemies, kauppaopiston opettaja ja ylioppilaspoliitikko
Kalle Havulinna (1924–1916), jääkiekkoilija, Jussi Havulinnan popika
Matti Havulinna (1931–2012), meloja, Jussi Havulinnan poika
Veijo Havulinna (ent. Hummelin, 1903–1986), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Juho Werner Havulinnan poika.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Havulinna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikkilänjärvi (Pello)

| Heikkilänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°42′09″N, 24°27′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Veksajoki 
Järvinumero:  67.936.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,7 m  
Rantaviiva:  7,90421 km  
Pinta-ala:  1,4406 km²   
Tilavuus:  0,00045917237 km³ 
Keskisyvyys:  0,33 m  
Suurin syvyys:  1 m  
Saaria:  3 
 fiHeikkilänjärvi 
Heikkilänjärvi  on Lapissa Pellossa Lampsijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 144 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,2 hehtaaria. Saarista kaksi on pinta-alaltaan on alle hehtaarin ja yksi yli hehtaarin. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 459 200 kuutiometriä eli 0,00046 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 0,33 metriä ja suurin syvyys on 1,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 7,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Lampsijoen valuma-alueeseen (67.936) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,7 metriä mpy.
HMS Hurworth

| HMS Hurworth |
| --- | --- |
 HMS Hurworth

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vosper Thornycroft
Laskettu vesille:  25. syyskuuta 1984
Palveluskäyttöön:  2. heinäkuuta 1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  750 t
Pituus:  60 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  2-akselinen Napier Deltic -dieselmoottori 3 540 shp
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  6 upseeria ja 49 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 × 30 mm automaattitykki 2 × Minigun 3 × 7,62 mm konekivääriä
HMS Hurworth (viirinumero M39) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 25. syyskuuta 1984 kumminaan amiraali Sir David Halifaxin puoliso Lady Anne Halifax ja valmistui 2. heinäkuuta 1985.
Palvelus

Alus on sijoitettu Portsmouthin laivastotukikohtaan 2. miinantorjuntalaivueeseen (engl. Second Mine Countermeasure Squadron, MCM2).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Hurworth Wikimedia Commonsissa
Hunt-luokan miinantorjunta-alukset
| --- | --- |
Royal Navy:  HMS Atherstone - HMS Berkeley - HMS Bicester - HMS Brecon - HMS Brocklesby - HMS Cattistock - HMS Chiddingfold - HMS Cottesmore - HMS Dulverton - HMS Hurworth - HMS Ledbury - HMS Middleton - HMS Quorn
Kreikan laivasto:  Europa - Kallisto
Liettuan merivoimat:  Skalvis - Selis
Hinattava laite

Hinattava laite on moottorikäyttöiseen ajoneuvoon kytkettävä hinattava ajoneuvo, jota ei ole tarkoitettu henkilöiden tai tavaran kuljettamiseen eikä matkailuun. Hinattavana laitteena ei pidetä moottoriajoneuvoa, jota sen epäkuntoisuuden vuoksi tai muusta syystä tilapäisesti hinataan. Hinattavia laitteita ovat esimerkiksi aggregaattivaunu, henkilönostin, kioskivaunu, kenttäkeitin ja siirrettävä työmaakoppi.
Hinattavan laitteen takaosassa vaaditaan punaiset takavalaisimet ja punaiset kolmion muotoiset heijastimet sekä suuntavalaisimet, mikäli vetävän ajoneuvon suuntavalaisimet eivät ole selvästi taakse näkyvissä. Jos hinattavan laitteen leveys ylittää 1,6 metriä, sen etuosassa tulee olla valkoiset heijastimet.
Suurin sallittu ajonopeus hinattavaa laitetta vedettäessä on pääsääntöisesti 80 kilometriä tunnissa. Jos jarruttoman hinattavan laitteen kokonaismassa on yli 750 kilogrammaa tai laite on jousittamaton, suurin sallittu ajonopeus sitä vedettäessä on 60 kilometriä tunnissa, samoin vaurioitunutta autoa apuvaunun avulla hinattaessa.
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi

| Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi |
| --- | --- |
 Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin jäsenmaat
Perustettu:  1893
Päämaja:  Haag, Alankomaat
Jäsenet:  83 jäsentä (82 jäsenvaltiota ja Euroopan unioni)
Viralliset kielet:  ranska, englanti
Aiheesta muualla
www.hcch.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi (HCCH, engl. The Hague Conference on Private International Law, ransk. Conférence de La Haye de droit international privé) on Haagissa toimiva hallitustenvälinen järjestö, joka harjoittaa maailmanlaajuisesti valtioiden välistä lakiyhteistyötä erityisesti yksityisoikeudellisissa kysymyksissä. Järjestön lakisääteisenä tavoitteena on yhdenmukaistaa kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjä, jonka mukaisesti se pyrkii löytämään kansainvälisesti hyväksyttäviä ratkaisuja muun muassa tuomioistuinten toimivaltaan ja sovellettavaan lainsäädäntöön kansainvälisissä oikeustapauksissa.
Valtiosopimus Haagin kansainvälisestä yksityisoikeudellisesta konferenssista on yksi Haagin sopimuksista. Konferenssilla on tarkkailijan asema YK:n yleiskokouksessa.
Organisaatio

Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi kokoontuu varsinaiseen istuntoon yleensä joka neljäs vuosi. Istuntojen ajankohdan ja kokousjärjestyksen määrää Alankomaiden valtion komitea, joka vastaa konferenssin toiminnasta. Varsinaisissa istunnoissa käsitellään kansainvälisen yksityisoikeuden eri aloja koskevia esityksiä valtioiden välisiksi yleissopimuksiksi. Konferenssi on laatinut historiansa aikana noin 30 yleissopimusta, joista noin 20 on voimassa olevia. Yleissopimukset koskevat muun muassa avioliittoa, lasten elatusta, perintöä ja tieliikennettä.
Konferenssin sihteeristönä toimii niin kutsuttu pysyvä toimisto, joka pääsihteerin johtamana valmistelee ja järjestelee konferenssin varsinaisia istuntoja ja valiokuntien kokoontumisia. Pysyvä toimisto tutkii konferenssin käsittelemiä lainsäädännöllisiä kysymyksiä sekä pitää yhteyttä konferenssin jäsenten edustajiin, kansainvälisen oikeuden asiantuntijoihin, kansainvälisiin järjestöihin ja muihin konferenssin toimintaan liittyviin tahoihin.
Organisaatio > Jäsenet

Konferenssilla on 83 jäsentä, joista 82 on valtioita. Valtioiden lisäksi Euroopan unioni on alueellisena liittona liittynyt konferenssin jäsenyyteen. Konferenssin jäsenet ovat hyväksyneet järjestön perussäännön. Suomi on liittynyt konferenssin jäseneksi joulukuussa vuonna 1955, jonka myötä perussääntö on astunut Suomen lainsäädännössä voimaan vuonna 1956.
Historia

Konferenssin ensimmäinen istunto pidettiin Tobias Michael Carel Asserin aloitteesta vuonna 1893 Haagissa . Asser voitti myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisen keskeinen peruste oli Asserin panos kansainvälisen yksityisoikeuden alan kehittämisessä.
Konferenssi on toiminut pysyvänä hallitustenvälisenä järjestönä vuodesta 1955 lähtien, jolloin konferenssin perussääntö astui voimaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi Wikimedia Commonsissa
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin viralliset verkkosivut
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi perustettiin Tobias Asserin aloitteesta
Hekkalanlahti

| Hekkalanlahti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kello, Oulu
Koordinaatit:  65°08′18″N, 25°20′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Himottuoja
Järvinumero:  84.114.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  3,4 m
Rantaviiva:  1,15 km 
Pinta-ala:  0,056 km² 
 fiHekkalanlahti 
Hekkalanlahti on järvi Kellon kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin kilometrin verran pohjoiseen Kellon kylän keskustasta.
Suoperäinen järvi on pieni ja osittain umpeen kasvanut. Vapaata vesialuetta reunustavat lähes joka puolelta vetelät suot. Aiemmin järvi on ollut hyvä kalapaikka ja sieltä on saatu jopa haukia, mutta umpeen kasvamisen ja rehevöitymisen myötä kalakannat ovat romahtaneet, ja vapaan vesialueen koko on kutistunut noin viiteen hehtaariin.
Tarina kertoo Hekkalanlahden lähialueelle uponneen historiassa jääteitse kuljetetun kirkonkellon, josta kylän nimen "Kello" arvellaan syntyneen.
Järvi laskee Himottuojan ja Lahdenojan eli "Lahenojan" kautta Kalimeenojaan ja edelleen Perämereen.
Hekku Haukka

Hekku Haukka (engl. Henery Hawk) on Looney Tunes ja Merrie Melodies -sarjoissa esiintyvä piirroshahmo, pienikokoinen ja sisukas kanahaukan poikanen. Hekku esiintyy yleensä yhdessä Kukko Koppavan kanssa. Huumori syntyy pääasiassa siitä, että Hekku pyrkii pyydystämään kanoja, mutta ei tiedä miltä kana näyttää, jolloin Kukko Koppava usuttaa hänet naapurin koiran kimppuun väittäen sitä kanaksi. Hekku Haukan ääninäyttelijänä on toiminut muun muassa Mel Blanc.
Harmaa alue (elokuva)

| Harmaa alue> The Grey Zone |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Tim Blake Nelson
Käsikirjoittaja:  Tim Blake Nelson Miklós Nyiszli (romaani)
Tuottaja:  Avi Lerner Christine Vachon
Säveltäjä:  Jeff Danna
Kuvaaja:  Russell Lee Fine
Leikkaaja:  Michelle Botticelli Tim Blake Nelson
Pääosat:  David Arquette Steve Buscemi Harvey Keitel Mira Sorvino 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lions Gate Entertainment
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  5 miljoonaa $
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaa alue (engl. The Grey Zone) on Tim Blake Nelsonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2001. Sen pääosissa näyttelevät David Arquette, Steve Buscemi, Harvey Keitel, Mira Sorvino ja Daniel Benzali. Elokuva perustuu lääkärin ja keskitysleirivangin Miklós Nyiszlinin kirjaan (engl. Auschwitz: A Doctor's Eyewitness Account).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Arquette  | … |  Hoffman    |
|  Steve Buscemi  | … |  ”Hesch” Abramowics   |
|  Harvey Keitel  | … |  SS-Oberscharführer Eric Muhsfeldt   |
|  Mira Sorvino   | … |  Dina   |
|  Allan Corduner  | … |  tohtori Miklós Nyiszli   |
|  Natasha Lyonne   | … |  Rosa   |
|  Brían F. O’Byrne  | … |  Gestapon kuulustelija, SS-Untersturmführer   |
Hansel

| Hansel |
| --- | --- |

 Hansel toimii Helsingin postitalossa.
Tunnuslause:  Teemme yhdessä onnistuneita hankintoja
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1995
Toimitusjohtaja:  Anssi Pihkala
Puheenjohtaja:  Antti Neimala
Avainhenkilöt:   Hanna Tainio  Antti Laakso  Johanna Luukkonen  Antti Koivula 
Kotipaikka:  Mannerheiminaukio 1a Helsinki, Suomi
Toimiala:  Yleisagentuuritoiminta
Liikevaihto:  14,3 milj. € (2022)
Liikevoitto:  –59 000 € (2022)
Henkilöstö:  121
Omistaja:   Suomen valtio (VM) (65,0 %)  Suomen Kuntaliitto (35,0 %) 
Kotisivu:  www.hansel.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hansel Oy on voittoa tavoittelematon yhteishankintayhtiö, jonka omistavat valtiovarainministeriö (65 %) ja Suomen Kuntaliitto ry (35 %). Yhtiön rooli ja tehtävä yhteishankintayksikkönä on määritelty julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä, Hansel Oy:tä koskevassa laissa ja valtion hankintastrategiassa. Hanselin tavoitteena on tuottaa julkishallinnolle säästöjä tuloksellisella hankintatoimella.
Hanselin palveluiden ytimen muodostavat yhteishankinnat, joiden lisäksi yhtiö tarjoaa asiakkailleen hankintojen asiantuntijapalveluita. Aiemmin Hansel palveli ainoastaan valtion hankintayksiköitä. Syyskuussa 2019 Hanselin ja KL-Kuntahankintojen välillä toteutettiin yritysjärjestely. Tämän jälkeen Hansel on palvellut koko julkishallintoa, ja sen asiakkaita ovat muun muassa ministeriöt ja niiden alaiset virastot, kunnat, kuntayhtymät, sairaanhoitopiirit, Keva, ev. lut. ja ortodoksiset kirkot ja niiden seurakunnat sekä lisäksi sellaiset julkisoikeudelliset laitokset, joihin valtio tai kunta käyttää määräysvaltaa.
Hanselin yhteishankintasopimuksilla tehtiin hankintoja vuonna 2019 yhteensä 900 miljoonalla eurolla. Koko julkissektorin hankinnat vuonna 2019 olivat noin 35 miljardia euroa.
Aiheesta muualla

Hansel Oy:n kotisivu
Valtiovarainministeriö: Valtion hankintatoimi
Laki julkisista hankinnoista ja käyttöoikeussopimuksista 29.12.2016/1397
Laki Hansel Oy -nimisestä osakeyhtiöstä 31.12.2008/1096
Harmaa linna

| Harmaa linna> Det gråa slottet |
| --- | --- |
 Vuoden 1925 painoksen kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Axel Gabriel Ingelius
Kieli:  ruotsi
Genre:  kauhukirjallisuus
Kustantaja:  J. W. Lillja
Julkaistu:  1851
Sivumäärä:  390
Suomennos
Suomentaja:  Juho Tyyskä (1888)   Eeva-Liisa Järvinen (2009)
Kustantaja:  G. W. Wilén ja kumpp. (1888, 1900)   Otto Andersin (1925)   Faros-kustannus (2009)
ISBN:  978-952-5710-10-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Harmaa linna (myös Harmaa linna tahi kertomus Ristilän howista, ruots. Det gråa slottet) on alun perin vuonna 1851 ilmestynyt suomalaisen kirjailijan ja säveltäjän Axel Gabriel Ingeliuksen teos. Sitä pidetään ensimmäisenä suomalaisena kauhuromaanina. Kirja suomennettiin lyhentäen ensimmäisen kerran vuonna 1888. Sen jälkeen se on julkaistu uusina käännöksinä vielä kolmasti, vuosina 1900, 1925 ja 2009. Viimeisimpään suomennokseen on jälkisanat kirjoittanut Turun yliopiston dosentti Jukka Sarjala, joka on myös julkaissut Ingeliuksen elämäkerran.
Tausta

Ingeliuksen teos on suomalainen vastine ajan suosituille goottilaisille kauhuromaaneille, joita julkaistiin erityisesti Englannissa. Suomessa oli Sakari Topelius kirjoittanut vastaavia kauhunovelleja jo 1840-luvulla, mutta Harmaa linna oli ensimmäinen suomalaisen kirjailijan kokonainen kauhuromaani. Se ilmestyi kahdeksan vuotta aikaisemmin kuin Topeliuksen huomattavasti tunnetumpi Linnaisten kartanon viheriä kamari.
Kirjan innoittajana on toiminut Ulvilassa sijainneessa Koiviston kartanossa tapahtunut epäselvä kuolemantapaus. Maaliskuun 29. päivänä 1839 löydettiin kartanon silloisen omistajan Gustaf Jakob von Willebrandin 23-vuotias tytär Sofia Gustava roikkumasta hirttoköydessä. Tapauksessa oli hämäriä piirteitä, eikä ilmeisesti saatu täyttä varmuutta siitä, tekikö hän itsemurhan, hirtettiinkö hänet, vai laitettiinko Sofia Gustava köyteen roikkumaan vasta kuoleman jälkeen mahdollisen murhan peittämiseksi. Ingelius oli tuolloin 16-vuotias ja kuuli todennäköisesti useita kartanonomistajan tyttären kuolemaan liittyviä tarinoita. Hänen elämäkertansa kirjoittanut Jukka Sarjala pitää mahdollisena, että Ingelius olisi vieraillut myös tapahtumapaikalla, koska se sijaitsi hänen syntymäseuduillaan Satakunnassa.
Harmaan linnan tapahtumat sijoittuvat satakuntalaiseen Ristilän kartanoon, jonka esikuvana Ingelius käytti Koiviston kartanoa ja sen vuonna 1869 palanutta päärakennusta. Teoksen nimi viittaa kartanon kansanomaiseen nimitykseen, joka näkyy vielä nykyäänkin Porin Harmaalinnan kaupunginosan nimessä. Yksi kirjan päähenkilöistä on pahamaineiseen Ristilän kartanoon kotiopettajaksi saapuva nuori maisteri Harald Thalberg. Harmaan linnan tarina mukailee joiltakin osin Sofia Gustava Willebrandista kerrottuja tietoja.
HS Metro

| HS Metro |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  kaupunkilehti
Kustantaja:  Sanoma Media Finland
Julkaisija:  Sanoma Media Finland
Perustettu:  1999
Lakkautettu:  2020
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  ma–pe (–2018),  ma, pe (2019–2020)
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
HS Metro (aiemmin Metro) oli Suomessa vuosina 1999–2020 ilmestynyt ilmainen kaupunkilehti. Lehti ilmestyi pääkaupunkiseudulla, mutta parhaimmillaan sen levikki ulottui Lahteen, Tampereelle ja Turkuun. Se ilmestyi pitkään joka arkipäivä, kunnes vuoden 2019 alusta lähtien kahdesti viikossa.
Lehden aihealueet kattoivat Suomen ja muun maailman keskeiset tapahtumat.
Lehteä jaettiin joukkoliikennevälineissä ja lehden sai myös käsijakelijoilta ja lehtitelineistä muun muassa kauppakeskuksissa, yritysten toimistorakennuksissa, businessparkeissa, oppilaitoksissa, kahviloissa ja lounasravintoloissa.
Historia

Lehden ilmestyminen alkoi syyskuussa 1999. Vuonna 2006 Sanoma-konserniin kuuluva Sanoma Osakeyhtiö (nykyinen Sanoma Media Finland) osti Suomen Metro-lehden liiketoiminnot Metro International S.A:lta.
Metron viikkoliitteen, Metro Liven, ensimmäinen numero ilmestyi perjantaina 7. syyskuuta 2007. Siinä missä kantalehti kertoi uutiset, Metro Live keskittyi viikonloppuun. Se ilmoitti olevansa manuaali viikonlopun viettoon sekä katsaus ihmisiin ja ilmiöihin.[lähde? ] Sittemmin Metro Live muuttui kiinteäksi osaksi Metroa, ja sen nimeksi vaihdettiin Metro wkd.
Metro Liven yhteydessä toimi jäsenklubi Club Metro, jonka tehtävänä oli tarjota Metron lukijoille viikoittain vaihtuvia jäsenetuja- ja tarjouksia.
16. marraskuuta 2016 Metron nimeksi tuli HS Metro, joka korvasi samalla myös HS Mestan.
Keväällä 2020 ilmoitettiin lehden lopettamisesta. Viimeisen numeron ilmestymispäivä oli 17. huhtikuuta 2020.
Aiheesta muualla

Metro-lehti – suomalaisversio
Metro – kansainväliset sivut
HMS U8

| HMS U8 HMS Laxen |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Kölinlasku:  1943
Laskettu vesille:  25. huhtikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  26. lokakuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1976
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  367 t (standardi) 450 t (sukelluksissa)
Pituus:  49,60 m
Leveys:  4,70 m
Syväys:  3,80 m
Koneteho:  2-akselinen, 1 x 8-sylinteristä Kockum-MAN/WV-30/38  dieselmoottori 1 100 hv 2 x sähkömoottoria
Nopeus:  13,8 solmua (pinnalla) 7,5 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  3 x 53,3 cm M/32 -torpedoputkea 1 x 53,3 cm M/39 kannelle asennettu torpedoputki 1 x 20 mm lvakan M/40
HMS U8 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (ruots. kustubåt).
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1943. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1944 ja liitettiin laivastoon saman vuoden lopulla 26. lokakuuta.
Palvelus

Alus siirrettiin muutettavaksi sukellusveneidentorjuntaveneeksi Malmöhön Kockums Mekaniska Verkstads AB:lle, mistä se palasi palvelukseen 7. helmikuuta 1964 Abborren-luokan aluksena nimellä HMS Laxen (runkonumeroilla La ja Lax).  Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1976 ja romutettiin Ystadissa.
Heikkilän kasarmi

| Heikkilän kasarmi |
| --- | --- |
 Heikkilän kasarmin päärakennus.
Sijainti:  Turku
Koordinaatit:  60°25′34″N, 22°14′44″E
Rakennustyyppi:  kasarmi, toimistorakennus
Käyttäjä:  mm. Merivoimien esikunta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heikkilän kasarmi on Turussa Pihlajaniemessä, pohjoisilta osiltaan osin Vähä-Heikkilässä sijaitseva kasarmialue.
Historia

Kasarmialueen rakentaminen aloitettiin syyskesällä 1915 ja se ehdittiin tehdä miltei valmiiksi ennen kuin venäläiset joukot poistuivat Suomesta.
Alueella toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjän Itämeren laivaston 2. Ilmailuprikaatin 5. lentodivisioonan toinen merilentoasema syksyyn 1917 saakka. Samana vuonna valmistunut kasarmialueen päärakennus rakennettiin Venäjän Itämeren laivaston viestipalvelun esikunta- ja kasarmirakennukseksi.
Venäjän vallankumouksen jälkeen ja Suomen itsenäistymisen myötä merilentoasema otettiin toukokuussa 1918 vastaperustettujen Suomen ilmavoimien käyttöön lentäjien, tähystäjien ja mekaanikkojen koulutuspaikaksi. Lokakuussa 1918 Lentokoulu kuitenkin siirrettiin Santahaminaan.
Kesäkuussa 1918 kasarmialueelle koottiin myös jalkaväkijoukko, joka sai myöhemmin nimen Porin rykmentti. Rykmentin yksiköitä oli sijoitettu Turun alueella myös Sirkkalan ja Turun kasarmeille. Jatkosodan aikana Porin Rykmentin lähdettyä rintamalle kasarmialueella koulutettiin laivastojoukkoja, mukaan lukien hieman yli 400 virolaista vapaaehtoisia.
Porin rykmentin nimi muuttui vuonna 1957 Porin prikaatiksi (PorPr), jonka viimeiset osat siirtyivät vuonna 1966 Heikkilästä Säkylään. Turun ilmatorjuntapatteristo (TurItPsto) muutti Pääskyvuoren kasarmilta alueelle vuonna 1963. Vuonna 1989 patteristo yhdistyi Toisen Erillisen Autokomppanian (2.ErAK) ja Toisen Erillisen Viestikomppanian (2.ErVK) kanssa Varsinais-Suomen ilmatorjuntarykmentiksi (VSItR), joka lakkautettiin vuoden 2002 lopussa. Alueella toimi myös Turun rannikkorykmentin esikunta (TurRRE) vuosina 1986–1998 sekä Turun ja Porin sotilasläänin esikunta vuosina 2003–2007.
Muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen Heikkilän kasarmialueen päärakennuksen tilat peruskorjattiin vuosien 2006–2007 aikana Merivoimien esikunnan (MERIVE) tarpeita vastaaviksi. Merivoimien esikunta siirtyi Heikkilän kasarmialueelle vuoden 2007 joulukuussa Helsingin Lauttasaaresta, ja se aloitti toimintansa päärakennuksessa vuoden 2008 alussa.
Nykyiset käyttäjät

Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2. logistiikkarykmentin esikunta, Merivoimien esikunta, Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen Järjestelmäkeskuksen merijärjestelmäosasto, Lounais-Suomen aluetoimisto ja Puolustuskiinteistöjen Turun palveluyksikkö toimivat Heikkilän kasarmialueen päärakennuksen tiloissa. Myös eräiden maanpuolustus- ja reserviläisjärjestöjen tilat sijaitsevat Heikkilän kasarmialueella.
Alkuperäisiä Venäjän vallan aikaisia rakennuksia on alueella säilynyt viisi tiilirunkoista rakennusta: pääkasarmi, viestiasema, kaksikerroksinen entinen asuinrakennus, huoltorakennus sekä hevos/autotalli.
Museovirasto on määritellyt Heikkilän kasarmialueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Aiheesta muualla

Heikkilän kasarmin ilmatorjunnan historiaa Ilmatorjuntaupseeriyhdistyksen lehdessä 3/00
Porin Prikaatin Historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kartta: Heikkilän kasarmialue Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto. Arkistoitu 27.12.2013. Viitattu 2.10.2010.
Wähä-Heikkilän kasarmialue ja Venäjän Itämeren Laivasto. Rannikon Puolustaja 4/2010, s 80-86
Heilbronnin piirikunta

Heilbronnin piirikunta (saks. Landkreis Heilbronn) on piirikunta Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Stuttgartin hallintopiirissä. Sen pinta-ala on 1 099,91 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 46 kuntaa. Kesäkuun 2022 lopussa piirikunnassa oli 352 084 asukasta. Piirikunnan keskus on Heilbronn, joka ei kuitenkaan itse kuulu piirikuntaan, vaan se muodostaa oman kaupunkipiirinsä.
Kunnat ja kaupungit

Heilbronnin piirikuntaan kuuluu 46 kuntaa, joista 18 on kaupunkeja. Suluissa kuntien asukasluvut 30. kesäkuuta 2022.
| --- | --- |
 Kaupungit Bad Friedrichshall (20 027)  Bad Rappenau (22 171)  Bad Wimpfen (7 325)  Beilstein (6 265)  Brackenheim (16 441)  Eppingen (22 089)  Güglingen (6 444)  Gundelsheim (7 619)  Lauffen am Neckar (11 816)  Leingarten (11 798)  Löwenstein (3 406)  Möckmühl (8 541)  Neckarsulm (26 459)  Neudenau (5 485)  Neuenstadt am Kocher (10 444)  Schwaigern (11 677)  Weinsberg (13 001)  Widdern (1 835):  Kunnat Abstatt (4 996)  Cleebronn (3 221)  Eberstadt (3 185)  Ellhofen (3 931)  Erlenbach (5 243)  Flein (7 283)  Gemmingen (5 462)  Hardthausen am Kocher (4 334)  Ilsfeld (9 766)  Ittlingen (2 613)  Jagsthausen (2 035)  Kirchardt (6 022)  Langenbrettach (3 919)  Lehrensteinsfeld (2 642)  Massenbachhausen (3 698)  Neckarwestheim (4 148)  Nordheim (8 480)  Obersulm (13 973)  Oedheim (6 601)  Offenau (2 978)  Pfaffenhofen (2 468)  Roigheim (1 461)  Siegelsbach (1 707)  Talheim (5 065)  Untereisesheim (4 301)  Untergruppenbach (8 595)  Wüstenrot (6 837)  Zaberfeld (4 277)