stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arthur von Posadowsky-Wehner

Arthur von Posadowsky-Wehner
Arthur von Posadowsky-Wehner (3. kesäkuuta 1845 – 23. lokakuuta 1932) oli saksalainen konservatiivinen poliitikko ja valtiomies. Hän palveni mm. Saksan rahaministeriössä 1893–1897 sekä Preussin valtioministerinä ja varavaltakunnankanslerina 1897–1907.
Posadowsky-Wehner opiskeli lakia Berliinissä, Heidelbergissa ja Breslaussa. Vuonna 1871 hänet valittiin Posenin provinssin hallitukseen.
Posadewsky-Wehner oli ehdolla Saksan presidentiksi vuoden 1919 presidentinvaaleissa, mutta hävisi Friedrich Ebertille. Hän toivoi monien muiden tavoin Saksan palaamista monarkiaan ja puhui asiasta intohimoisesti Weimarin tasavallan alkuaikoina 1919, mutta vastusti Wolfgang Kappin vallankaappausyritystä alkuvuonna 1920. Hän oli myöhemmin Saksalaiskansallisen kansanpuolueen edustaja maan valtiopäivillä.
András Szente

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | 1 000 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | 4×500 m:n kajakkiviesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1958 | 1 000 m:n kajakkinelikko |  |
|  Hopeaa | Itä-Berliini 1966 | 4×500 m:n kajakkiviesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Duisburg 1959 | 500 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Kultaa | Duisburg 1959 | 1 000 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Hopeaa | Poznań 1961 | 1 000 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Pronssia | Poznań 1961 | 500 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Pronssia | Poznań 1961 | 1 000 m:n kajakkinelikko |  |
|  Pronssia | Snagov 1965 | 500 m:n kajakkikaksikko |  |
|  Pronssia | Snagov 1965 | 4×500 m:n kajakkiviesti |  |
András Szente (10. joulukuuta 1939 Budapest – 14. syyskuuta 2012 Florida, Yhdysvallat) oli unkarilainen ratameloja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän meloi usein György Mészárosin parina.
Szente saavutti 1 000 metrin kajakkikaksikkossa ja 4×500 metrin kajakkiviestissä olympiahopeaa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui Unkarin 1 000 metrin kajakkinelikkojoukkueessa neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuista Szente saavutti kaksi hopeamitalia. Euroopan-mestaruuskilpailuista Szente voitti vuonna 1959 kaksi kultamitalia ja myöhemmistä kisoista viisi himmeämpää mitalia lisää.
Szente kuoli Floridassa, Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2012, 72-vuotiaana.
Arthur von Willebrand

Arthur Fredrik William von Willebrand (16. joulukuuta 1843 Tosarby, Sund – 10. marraskuuta 1900 Turku) oli suomalainen eversti, kielenkääntäjä ja kirjailija.
Arthur von Willebrand syntyi kapteeni ja kruununvouti Adolf Fredrik von Willebrandin ja Johanna Bassin perheeseen. Hän valmistui Suomen kadettikoulusta vuonna 1863, suoritti Pietarin paašikoulun vuonna 1864 ja liittyi samana vuonna vänrikkinä henkivartiokaartin rakuunarykmenttiin Novgorodissa. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1868 ja alikapteeniksi vuonna 1874.
Von Willebrand palasi vuonna 1874 Suomeen, jossa hän sai valvojan toimen kadettikoulusta. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1878. Von Willebrand toimi sen jälkeen kadettikoulussa ratsastuksen opettajana vuoteen 1882, jolloin hän erosi palveluksesta everstinä.
Sotilasuransa jälkeen Von Willebrand työskenteli kuolemaansa saakka Turun lääninhallituksen venäjän kielen kääntäjänä. Virkatoimiensa ohella hän julkaisi Åbo Tidningissä kronikoita, novelleja, kaunokirjallisia luonnoksia ja suuren joukon matkakuvauksia. Von Willebrand teki myös käännöksiä venäjästä, ranskasta ja saksasta, joista osa ilmestyi lehdessä nimimerkillä ”Ib”. Hän avusti myös ruotsalaisia lehtiä kuten Ny Illustrerad Tidningiä. Hän osallistui Suomen edustajana Rooman lehdistökongressiin vuonna 1899.
Von Willebrand oli naimisissa kuvernööri Carl Magnus Creutzin tyttären Augusta Creutzin kanssa vuodesta 1876.
Amongst the Catacombs of Nephren-Ka

| Amongst the Catacombs of Nephren-Ka Nile |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998, The Sound Lab, Columbia, Etelä-Carolina
 Julkaistu: 28. huhtikuuta 1998
 Tuottaja(t): Bob Moore
 Tyylilaji: brutaali death metal   tekninen death metal
 Kesto: 33.12
 Levy-yhtiö: Relapse Records
Nilen muut julkaisut
| Festivals of Atonement 1995 | Amongst the Catacombs of Nephren-Ka 1998 | In the Beginning 1999 |
Amongst the Catacombs of Nephren-Ka on amerikkalaisen death metal -yhtye Nilen ensimmäinen vuonna 1998 julkaistu studioalbumi. Levy eroaa tyyliltään yhtyeen myöhemmistä tuotoksista rujomman äänimaiseman ja huomattavasti lyhyempien kappaleiden vuoksi.
Erikoisena yksityiskohtana voidaan mainita 7. kappaleen kielioppivirhe, saksan kielen mukainen monikkomuoto olisi Assyrer.
Kappaleet

Smashing the Antiu – 2.18
Barra Edinazzu – 2.47
Kudurru Maqlu – 1.05
Serpent Headed Mask – 2.18
Ramses Bringer of War – 4.45
Stones of Sorrow – 4.17
Die Rache Krieg Lied der Assyriche – 3.13
The Howling of the Jinn – 2.34
Pestilence and Iniquity – 1.54
Opening of the Mouth – 3.39
Beneath Eternal Oceans of Sand – 4.17
Kokoonpano

Karl Sanders – laulu & kitara
Chief Spires – basso
Pete Hammoura – rummut
Kokoonpano > Sessiojäsenet

Pete Hammoura, Mahala Kapala & Drilbu Dungkar – perkussiot
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Albumi Amongst the Catacombs of Nephren-Ka Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Annikki Wiirilinna

Annikki Wiirilinna,  o.s. Tilvis (10. marraskuuta 1921 Kalajoki – 2013) oli suomalainen toimittaja.
Wiirilinna opiskeli vuodesta 1942 lähtien Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa ja suoritti siellä 1946 sanomalehtitutkinnon.
Wiirilinna oli aluksi toimittajana muun muassa Mikkelin Sanomissa ja Lapin Kansassa. Hän oli Kokkolassa ilmestyvän Keskipohjanmaa-lehden toimittajana 30 vuoden ajan 1948–1978.
Teoksia

Kokkolan kaupunginvaltuusto 1879–1979 ; kirj. Annikki Wiirilinna, Matti Järvi. Kokkolan kaupunki, Kokkola 1979
80 vuotta kokkolalaista teatteria 1905–1986. Kokkolan kaupunginteatteri, Kokkola 1986
Merestä noussut kaupunki : Kotiseututietoa Kokkolasta, osa 3. Kokkolan koulutuslautakunta, Kokkola 1994
Toimitustöitä

Vilho Kyrölä : Akustiikka : valittuja pakinoita ; alkusanat Eero Hietala ; koonnut ja valikoinut Annikki Wiirilinna; kuvat Bo Aurén. Keski-Pohjanmaan kirjapaino oy, Kokkola 1968
Kalajoki 1525–1975 : 450-vuotisjuhlajulkaisu ; toim. Annikki Wiirilinna, Eeva-Inkeri Pöyhtäri. Kalajoen kunta, Kokkola 1975
Hilma Heikkilän runoja ; toim. Annikki Wiirilinna. Keski-Pohjanmaan nuorisoseura, Kokkola 1978
Palkinnot

Kalevalan juhlavuoden mitali 1985
Keski-Pohjanmaan Kulttuurirahaston apuraha
Aiheesta muualla

Annikki Wiirilinnan lehtikirjoituksia vuosilta 1960–1991, julkaistu pääosin Keskipohjanmaa ja Kokkola -lehdissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Areometri

Areometri
Areometri eli hydrometri on mittalaite, jota käytetään nesteiden ominaispainon määrittämiseen. Se on yleensä valmistettu lasista ja tasapainotettu pienillä hauleilla tai elohopealla. Joihinkin areometreihin kuuluu säiliö, johon nestettä laitetaan, ja varsinainen mittapää päästetään kellumaan siinä, jolloin se Arkhimedeen lain mukaisesti asettuu kellumaan nesteen tiheydestä riippuvalle syvyydelle. Toiset areometrit tipautetaan suoraan mitattavan nesteen astiaan, esimerkiksi oluttynnyriin.
Areometrejä käytetään muun muassa oluen ja viinin alkoholipitoisuuden sekä maidon rasvapitoisuuden ja kokonaisproteiinipitoisuuden määrittämiseen, ja suolaliuoksen sekä piirilevyjen syövyttämisessä käytetyn happoliuoksen vahvuuden määrittämiseen.
Akkuhapon ominaispainon mittaaminen areometrillä. Akkuhapon ominaispainosta voidaan päätellä akun varaus. A=Areometri, B=Akku
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Areometri Wikimedia Commonsissa
Arrasin taistelu (1918)

Arrasin taistelu oli ensimmäisessä maailmansodassa Koillis-Ranskan Arrasissa keväällä 1918 käyty taistelu, jota nimitetään myös nimillä St. Mihiel ja Operaatio Michael (taistelun saksalainen koodinimi). Taistelu oli osa Saksan vuoden 1918 kevätoffensiivia eli Kaiserschlachtia.
Saksalainen kenraali Erich Ludendorff arveli voivansa hyötyä siitä, että alue oli brittiläisten ja ranskalaisten joukkojen saumakohta. Sen vuoksi hän aloitti kolmen armeijan, kaikkiaan 63 divisioonan voimin 21. maaliskuuta 1918 hyökkäyksen niitä vastaan Sommejoen eteläpuolella. Tarkoitus oli edetä Arrasista St. Quentiniin ja La Fèreen ulottuvalla 80 kilometrin pituisella rintamanosalla. Puolustautuvilla briteillä oli käytössä 26 divisioonaa. Britit pyrkivät pitämään asemansa, mutta ranskalaiset halusivat vain estää etenemisen Pariisin suuntaan, kuten Ludendorff oli arvellut. Päävastuu alueen puolustuksesta annettiin 26. maaliskuuta ranskalaiselle kenraali Ferdinand Fochille.
Hyökkäys repi brittien puolustuksen auki hyökkäyksen rajuuden ja sankan sumuverhon vuoksi. Saksalaiset etenivät vajaassa viikossa 65 kilometriä lähelle Amiensin kaupunkia ja aiheuttivat puolustajille noin 240 000 sotilaan tappiot. Hyökkääjät olivat kuitenkin jo melko uupuneita. Ludendorff käski 5. huhtikuuta keskeyttämään hyökkäyksen, koska oli käynyt selväksi, ettei sillä saavuteta ratkaisevaa voittoa Sommen alueella. Saksa siirsi toimintansa painopisteen tämän jälkeen operaatio Georgetteen Lysnejoen suunnalla.
Arequipan alue

Alue Perun kartalla
Arequipan alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan eteläosassa, Tyynenmeren rannalla.
Alueen pinta-ala on 63 345 neliökilometriä ja vuoden 2017 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 382 730. Alueen pääkaupunki on samanniminen Arequipa.
Arequipan tunnetuimpia eläimiä ovat andienkondorit, vikunjat ja alpakat. Maatalous tuottaa vehnää, riisiä, sipulia, valkosipulia, kvinoaa ja maitoa. Arequipan liepeillä on edelleen käytössä pengerrettyjä peltoja, jotka on perustettu ennen inkojen valtakautta. Alueella on syvä rotkoja ja Andaguan tulivuorilaakso.
Aiheesta muualla

PeruInfo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wolrd Facts.us (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arequipan alue Wikimedia Commonsissa
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Anton Losenko

Anton Pavlovitš Losenko ( ven. Анто́н Па́влович Лосе́нко; 10. elokuuta (J: 10. heinäkuuta) 1737 Hlukhiv - 4. joulukuuta (J: 23. marraskuuta) 1773 Pietari) oli venäläinen uusklassinen taidemaalari ja akateemikko, joka erikoistui historiallisiin aiheisiin ja muotokuviin.
Elämä

Syntynyt vuonna 1737 venäläisen kauppiaan Pavel Jakovlevitš Losevin perheeseen. Hänestä tuli orpo ja seitsemänvuotiaana hänet lähetettiin Pietariin hovikuoroon. Vuonna 1753 hän oli menettänyt äänensä, mutta oli osoittanut lahjakkuutta maalaamisessa ja hänet lähetettiin taiteilija Ivan Argunovin oppiin. Viiden ja puolen vuoden opiskelun jälkeen hänet hyväksyttiin Keisarilliseen taideakatemiaan vuonna 1759. Siellä maalaamiinsa teoksiin kuuluu Ivan Šuvalovin muotokuva (1760) ja Aleksandr Sumarokovin muotokuva (1760).
Vuonna 1760 Akatemia lähetti Losenkon Pariisiin opiskelemaan ranskalaisen uusklassisen taidemaalarin Jean II Restout'n alaisuudessa. Pariisissa ollessaan hän maalasi suuren Uuteen testamenttiin Luukkaan evankeliumiin perustuneen maalauksen Pietarin kalasaaliista (Luuk. 5:1-11). Vuosina 1766-1769 Losenko työskenteli Roomassa opiskellen Italian taidetta, erityisesti Rafaelin maalauksia. Siellä hän teki maalaukset Kain ja Abel.
Vuonna 1769 Losenko palasi Pietariin. Hänelle tarjottiin mahdollisuus historiamaalauksen tekemiseen keinona saada akateemikon arvonimi Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän maalasi teoksen klassisen teoksen Volodymyr ja Rohnida Kiovan rusien historiasta. Tämän teoksen ansiosta hän ei saanut vain akateemikon arvonimeä vaan myös professuurin Keisarillisesta taideakatemiasta (aluksi vuonna 1770 dosentuuri, mutta 1772 alkaen professuuri ja akatemian johtajuus). Tässä asemassa Losenko kirjoitti teoksen Ihmisen mittasuhteiden lyhyt selostus, joka palveli monia taidemaalarien sukupolvia Venäjän keisarikunnassa. Losenko työskenteli taideakatemian johtajana aina kuolemaansa asti vuonna 1773.
Tunnustukset ja vaikutus

Anton Losenkoa pidetään Venäjän historiamaalauksen yhtenä perustajana, ja yhdessä oppikirjansa kanssa hän vaikutti taiteen opetukseen Venäjän keisarikunnassa. Taidemaalari Ivan Akimov ja kuvanveistäjä Mihail Kozlovski opiskelivat hänen alaisuudessaan.
Losenkon kunniaksi julkaistiin  vuonna 1972 Neuvostoliitossa hänestä postimerkki, johon oli kuvattu hänen teoksensa Fjodor Volkovin muotokuva.
Teoksia

Ivan Šuvalov, 1760
Aleksandr Sumarokov, 1760
Fjodor Volkov, 1763
Pietarin kalasaalis, 1762
Abel, 1768
Volodymyr ja Rohnida, 1770
Hektorin ja Andromakheen jäähyväiset, 1773
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Anton Losenko
Käännös suomeksi
Alex Kapranos

| Alex Kapranos |
| --- | --- |
 Kapranos vuonna 2005
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alexander Paul Kapranos Huntley
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Almondsbury, Englanti
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, tuottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1990-luku–
Tyylilajit:  indie rock, alternative rock, post-punk revival, poprock
Soittimet:  laulu, kitara, basso, koskettimet
Yhtyeet:  The Karelia (1996–1998) The Yummy Fur (1998–1999) The Amphetameanies (1999–2000) Franz Ferdinand (2002–)
Levy-yhtiöt:  Domino Records Epic Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alexander ”Alex” Paul Kapranos Huntley (s. 20. maaliskuuta 1972 Almondsbury, Englanti) on skotlantilainen muusikko ja lauluntekijä, joka on rockyhtye Franz Ferdinandin laulaja ja kitaristi. Hän on toiminut musiikkialalla myös tuottajana ja miksaajana.
Kapranos syntyi Englannissa, mutta on asunut suurimman osan elämästään Glasgow’ssa Skotlannissa ja pitää itseään skottina syntyperästään huolimatta. Kapranos aloitti musiikkiuransa 1990-luvulla. Hän soitti useissa glasgow’laisissa indie rock -yhtyeissä ja vierailikin monissa. Hän perusti vuonna 2001 Bob Hardyn ja Nick McCarthyn kanssa yhtyeen, joka myöhemmin sai nimen Franz Ferdinand. Kapranos on yhtyeen laulaja, toinen kitaristi ja pääasiallinen sanoittaja.
Nuoruus

Alexander ”Alex” Paul Kapranos Huntley (myöhemmin pelkkä Kapranos) syntyi Almondsburyn kylässä Gloucestershiressa Englannissa 20. maaliskuuta 1972. Hän oli yksi kolmesta lapsesta. Hänen isänsä oli kreikkalainen ja äiti britti. Alexin ollessa seitsemänvuotias perhe muutti Edinburghiin, missä he asuivat vuosina 1980–1984. Vuodesta 1984 Alex on asunut Glasgow’ssa. Hän alkoi kirjoittaa kappaleita 15-vuotiaana, vaikka pianonsoitonopettaja piti häntä musikaalisesti lahjattomana. Kapranos aloitti 15-vuotiaana myös kitaran soiton ja äänitti kaverinsa kanssa kappaleita neliraiturilla. Hän sairasti jo lapsena astmaa eikä ollut erityisen kiinnostunut urheilusta.
Kapranos opiskeli teologiaa Aberdeenin yliopistossa puoli vuotta, mutta vaihtoi englannin kieleen Strathclyden yliopistoon Glasgow’hun. Ennen musiikkialalle siirtymistä hän työskenteli muun muassa kokkina, baarimikkona, autonkuljettajana ja hitsaajana.
Ura > Ensimmäiset yhtyeet 1990-luvulla

Opiskelujensa jälkeen Kapranos työskenteli glasgow’laisessa The 13th Note -baarissa, jossa hän tapasi muun muassa Mogwai- ja Belle & Sebastian -yhtyeiden jäseniä. Hän jopa esiintyi Belle & Sebastianin varhaisissa promokuvissa, vaikkei ollut yhtyeen jäsen. Kapranos (joka esiintyi silloin nimellä Huntley) perusti oman yhtyeen The Blistersin, jonka hän myöhemmin nimesi The Kareliaksi kreikkalaisen savukemerkin mukaan. Jazzvaikutteista musiikkia soittanut yhtye julkaisi vain yhden studioalbumin, keväällä 1997 ilmestyneen Divorce at High Noon.
The Karelian lopetettua vuonna 1998 Kapranos siirtyi rockyhtye The Yummy Furiin basistiksi. Siellä hän tapasi rumpali Paul Thomsonin. He soittivat vuoden 1998 albumilla Sexy World, joka jäi yhtyeen viimeiseksi. The Yummy Furin hajottua 1999 Kapranos työskenteli jonkin aikaa elektronisen musiikin parissa. Hän oli myös lyhyen aikaa ska-yhtye The Amphetameaniesin jäsen ja soitti yhtyeen albumilla Right Line in Nylons (2000).
Ura > Franz Ferdinand (2001–)

Vuoden 2001 loppupuolella Kapranos alkoi opettaa kaverilleen Bob Hardylle basson soittoa saatuaan Belle & Sebastian -yhtyeen Mick Cookelta basson. He tapasivat samana vuonna bassoa ja pianoa soittaneen Nick McCarthyn, joka palasi Glasgow’hun opiskeltuaan Saksassa. Kolmikko soitti yhdessä McCarthyn asunnolla jonkin aikaa. Kokoonpanon täydensi entinen The Yummy Furin rumpali Paul Thomson.
Itävalta-Unkarin arkkiherttuan mukaan Franz Ferdinandiksi nimetty yhtye julkaisi samannimisen debyyttialbumin alkuvuodesta 2004. Yhtyeen suosio nousi räjähdysmäisesti etenkin Kapranosin ja McCarthyn kirjoittaman hittisinglen "Take Me Out" myötä. Franz Ferdinand on julkaissut viisi studioalbumia, joissa Kapranos on ollut yhtyeen pääasiallinen solisti ja kitaristi. Hän on kirjoittanut suurimman osan yhtyeen kappaleista yhdessä McCarthyn kanssa ja muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta laulanut ne. Franz Ferdinandin keulakuvana Kapranos yleensä esiintyy mediassa ja haastatteluissa yhtyeen edustajana.
Kapranos soitti myös kitaraa ja kosketinsoittimia Franz Ferdinandin ja Sparksin muodostaman superyhtye FFS:n vuonna 2015 julkaistulla samannimisellä debyyttialbumilla. Hän kuuluu myös indie rock -superyhtye BNQT:hin, joka julkaisi 2017 ensimmäisen albuminsa Volume 1. Kapranos kirjoitti albumille kappaleet "Hey Banana" ja "Fighting the World" ja lauloi ne.
Ura > Tuottajana

Kapranos työskenteli vuonna 2007 brittiläisen rockyhtye The Cribsin kanssa ja tuotti albumin Men’s Needs, Women’s Needs, Whatever, joka äänitettiin Vancouverissa Kanadassa. Hän tuotti myös The Cribsin singlen "Don’t You Wanna Be Relevant?", joka julkaistiin seuraavana vuonna. Vuonna 2012 hän tuotti Citizens!-yhtyeen albumin Here We Are ja samana vuonna skotlantilaisen kitaristin RM Hubbertin studioalbumin Thirteen Lost & Found.
Kapranos on myös remiksannut kappaleita, esimerkiksi Little Bootsin kappaleen "New in Town" ja Chew Lips -yhtyeen kappaleen "Salt Air".
Julkisuuskuva

Franz Ferdinandin julkaisuista Yhdysvalloissa vastaava Epic Records oli vuonna 2010 antanut ilman yhtyeen suostumusta pikaruokaketju McDonald’sille luvan käyttää yhtyeen kappaletta mainoksessaan. Kapranos oli tapauksesta selvästi harmissaan ja kommentoi ”mieluummin syövänsä lehmän ulostetta sämpylän päällä kuin McDonald’sin hampurilaisen”. Vuonna 2014 Kapranos syytti Pharrell Williamsia kappaleen "Take Me Out" kitarariffin lainaamisesta Williamsin tuottamalla singlellä "Can’t Rely On You".
Kapranos sai vuonna 2016 julkisuutta kritisoimalla julkisesti Yhdysvaltain presidentinvaalien ehdokasta Donald Trumpia, jota varten hän kirjoitti kappaleen "Demagogue". Hän myös kommentoi, että "hän ei voita, kukaan ei äänestä tätä ääliötä".
Yksityiselämä

Kapranos tunnetaan muun muassa intohimoisena kulinaristina ja ruokaharrastajana. Hän kirjoitti vuonna 2007 aiheesta kirjan Sound Bites, Eating on Tour with Franz Ferdinand.
Kapranos oli aiemmin parisuhteessa yhdysvaltalaisen Eleanor Friedbergerin kanssa. Kapranosin kirjoittama kappale ”Eleanor Put Your Boots On” on omistettu hänelle.
Diskografia > Muusikkona > Yhtyeen jäsenenä

The Karelia – Divorce at High Noon (1997)
The Yummy Fur – Sexy World (1998)
The Amphetameanies – Right Line in Nylons (2000)
Franz Ferdinand – Franz Ferdinand (2004)
Franz Ferdinand – You Could Have It So Much Better (2005)
Franz Ferdinand – Tonight: Franz Ferdinand (2009)
Franz Ferdinand – Right Thoughts, Right Words, Right Action (2013)
FFS – FFS (2015)
BNQT – Volume 1 (2017)
Franz Ferdinand – Always Ascending (2018)
Diskografia > Muusikkona > Vierailevana artistina

Handsome Boy Modeling School – ”The World’s Gone Mad” (feat. Del the Funky Homosapien, Barrington Levy, Alex Kapranos) (2004)
RM Hubbert – ”Car Song” (feat. Aidan Moffat, Alex Kapranos) (2012)
It’s a Fine Line – ”Redelivered” (feat. Alex Kapranos) (2016)
Diskografia > Tuottajana

The Cribs – Men’s Needs, Women’s Needs, Whatever (2007)
RM Hubbert – Thirteen Lost & Found (2012)
Citizens! – Here We Are (2012)
Diskografia > Remiksaajana

Little Boots – ”New in Town” (Al Kapranos Remix)
Chew Lips – ”Salt Air” (Alex Kapranos Remix)
Kirjallisuutta

Kapranos, Alex: Sound Bites, Eating on Tour with Franz Ferdinand.  Penguin, 2007.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kapranosin Twitter-sivu
Kapranos esiintymässä Franz Ferdinandin kanssa vuonna 2008.
Kapranos kirjansa Sound Bites, Eating on Tour with Franz Ferdinand julkaisutilaisuudessa vuonna 2007.
Arlette Laguiller

Arlette Laguiller
Arlette Yvonne Laguiller (s. 18. maaliskuuta 1940) on ranskalainen trotskilainen poliitikko. Hän on Lutte Ouvrière (suomeksi Työläisten taistelu) -puolueen tunnetuimpia edustajia.
Laguiller syntyi Les Lilasissa. Hän liittyi LO:hon vuonna 1968 ja nousi sen johtoon vuonna 1973. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen GUE/NGL-ryhmässä vaalikaudella 1999–2004.
Laguiller on ollut ehdolla Ranskan presidentinvaaleissa 1974, 1981, 1988, 1995, 2002 ja 2007. Parhaan tuloksensa, viidennen sijan (5,72 % äänistä), hän saavutti vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arlette Laguiller Wikimedia Commonsissa
Arlette Laguiller Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Bahrainin Grand Prix 2007

|  Bahrainin Grand Prix 2007  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2007. 

Päivämäärä:  15. huhtikuuta 2007
Sijainti:  Bahrain International Circuit, Sakhir, Bahrain
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  5.412 km
Kilpailun pituus:  57 kierrosta, 308,238 km
Sää:   Aurinkoinen, tuulinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Felipe Massa   (Ferrari)
Paaluaika:  1.32,652
Palkintokoroke
Voittaja:   Felipe Massa   (Ferrari)
Toinen:   Lewis Hamilton   (McLaren)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Felipe Massa   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.34,067 (kierroksella 42)
Bahrainin Grand Prix 2007 (virallisesti 2007 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2007 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 15. huhtikuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Sakhirissa Bahrainissa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Felipe Massa, joka ajoi samalla kilpailun nopeimman kierroksen.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. huhtikuuta | 10:00–11:30 | 10:00–11:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 31–32 °C | 43–46 °C | 50 % |
| 13. huhtikuuta | 14:00–15:30 | 14:00–15:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 33–34 °C | 45–48 °C | 32–37 % |
| 14. huhtikuuta | 11:00–12:00 | 11:00–12:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 30–31 °C | 38–39 °C | 44–57 % |
| 14. huhtikuuta | 14:00–15:00 | 14:00–15:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 33–34 °C | 42–45 °C | 35 % |
| 15. huhtikuuta | 14:30–16:30 | 14:30–16:30 | Kilpailu |  Aurinkoinen | 29–30 °C | 36–40 °C | 25 % |
Lähde: