stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beninin viestintä
Viestinnän vapaus

Freedom Housen yleisarvio sananvapauden toteutumisesta Beninissä on ”osittain vapaa” . Se luonnehtii Beninin lehdistöä moniarvoiseksi mutta usein poliitikkojen rahoittamaksi, eikä se ole aidosti vapaa. Lehdet julkaisevat artikkeleita ”jotka ovat hyvin kriittisiä sekä hallitusta että opposition puoluejohtajia kohtan."
Toimittajia vastaan on sovellettu ankaria kunnianloukkauslakeja, mutta perustuslaki takaa median vapauden. Viranomaiset ovat rankaisseet sanomalehteä sellaisen aineiston julkaisemisesta, jonka on arveltu olevan liian hyökkäävää valtionjohtoa kohtaan.
MFA:n mukaan vapaa ilmaisu ja mediavapaus kehittyvät jatkuvasti Beninissä huolimatta aikaisemmin esiintyneistä oikeuksien tukahduttamisesta ja loukkauksista. Nykyisin pääongelmat ovat ammattillisen tason heikkous, heikko johtamishallinta ja koulutus sekä logistisen kapasiteetin vähäisyys. Myös valtio vaikuttaa ja ohjaa mediaa paljon, erityisesti valtion omistamassa mediassa.
Mediaa sääntelee perustuslain määräämä korkea viestintäviranomainen (HAAC), jota pääasiassa ohjaa hallitus. Itsesääntelyelin on mediaeettisyyden tarkkailuun tarkoitettu (ODEM), ja lisäksi on lukuisia ammatillisia järjestöjä, kuten median tekijöiden ammattijärjestö (UPMB), kansallinen median harjoittajien liitto (SYNAPRMEB), mediatyöntekijöiden liitto (Syntra-Médias) ja Synprop-Bénin.
Freedom Housen mukaan vuonna 2016:
Toimittajat pystyivät yleensä käsittelemään presidentinvaaleja ilman puuttumisia, ja opposition ehdokkailla oli parempi mahdollisusuus päästä julkisuuteen kuin edellisinä vuosina.
Viestinnän korkea sääntelyelin (HAAC) sulki useita uutisten välittäjiä, jotka joko olivat oppositiopoliitikon liittolaisia tai kritisoivat presidentti Patrice Talonin hallintoa.
Länsi-Afrikan mediasäätiö (MWFA) dokumentoi kaksi vakavaa toimittajien ahdistelutapausta.
Vaikka Beninin media on yleisesti vapaa ja moninainen, median ja journalismin vapaata kehitystä hidastaa toimittajien heikko asema, sekä suora ja epäsuora sensuuri, jota valtio ja HAAC pääasiassa harjoittavat, sekä itsesensuurin asenteet ja sävyt.
Beninissä hyväksyttiin kesällä 2018 sosiaalisen median vero, mutta vastustuksen takia siitä luovuttiin.
Freedom House arvioi vuonna 2019, että vaikka Beninin perustuslaki takaa lehdistön vapauden ja painetussa mediassa on mielipiteen moninaisuutta, useimmat mediayhtiöt saavat suoraa taloudellista tukea poliitikoilta, ja harva julkaisu on aidosti poliittisesti itsenäinen.
Valtion viestintäviranomainen keskeytti vuonna 2018 maan laajalevikkisimpiin kuuluvan sanomalehden jakelun, koska se julkaisi presidenttiä arvostelevia artikkeleita. Digitaalisen median laki sallii, että valtio voi tuomita ja vangita toimittajia valheellisen sisällön tai ihmisten kiusaamisen takia. Toimenpidettä on käytetty toistuvasti toimittajien ja bloggareiden rankaisemiseen. Beninissä suljettiin internet jälleen vuoden 2019 vaalipäivänä.
Historiaa

Joukkoviestintä tuli hitaasti Dahomeyhin, toisin kuin englanninkielisiin siirtomaihin. Ensimmäiset sanomalehdet olivat virallisia lehtiä, joita siirtomaahallinto ja paluumuuttajat julkaisivat pääkaupungissa Porto-Novossa. 1930-1940-luvulla perustettiin useita riippumattomia sanomalehtiä, mutta niitä myös kiellettiin myöhemmin toimittajien kolonialismin vastaisuuden takia. Katolinen kirkko, joka oli ollut maassa 1800-luvulta lähtien, perusti 1946 aikakauslehden La Croixin, joka ilmestyy edelleen.
Itsenäistymisen jälkeen esiintyi useita valtion kustantamia sanoma- ja aikakauslehtiä, kuten Daho Express. Ne olivat informaatioministeriön alaisia. Vuosina 1960–1972 ilmestyi vain muutamia riippumattomia aikakauslehtiä. Sähköinen viestintä tuli maahan, kun Radio Cotonou perustettiin vuonna 1953. Beninin itsenäistyttyä se nimettiin Radio Dahomeyksi ja yhdistettiin perustettuun yleisradioyhtiö ORTB:hen.
Laajat radiolähetykset alkoivat useilla afrikkalaiskielillä 1970-luvulla nimellä La Voix de la Révolution ('vallankumouksen ääni'). Valtio perusti alueellisen radioaseman Parakouhun. Vuonna 1978 perustettiin televisio, joka levisi maahan hitaasti. Sosialistisella ajalla (1972–1989) valtion propaganda ja kasvatukselliset ohjelmat hallitsivat useimpia ohjelmia.
Vuonna 1990 säädetty perustuslaki takasi ilmaisun vapauden ja suojelun sekä lehdistön vapauden. Vapautuminen aikaan uusia riippumattomia sanomalehtiä,selvennä ja myöhemmin perustettiin uusia radioasemia maaseudulle. Mediatuotanto oli vapaampaa ja runsaampaa, ja varsinkin vaalien aikaan viestintä lisääntyi.
Vuonna 1997 säädetyn viestintälain ansiosta voitiin perustaa itsenäisiä radio- ja televisioasemia. Luvat myöntää HAAC (Haute Autorité de l’Audiovisuel et de la Communication), ja median laajeneminen on kasvattanut avoimuutta varsinkin poliittisissa väittelyissä. Viestintälaki vuodelta 2015 tarjosi toimittajille jonkin verran enemmän toimintavapauksia. Journalismin ja mediatuotannon kenttä kasvaa, samoin elävä elokuvateollisuus ja videotuotanto sekä myös useat erikokoiset kaupalliset mediatuotantoyhtiöt.
Median laajenemisesta huolimatta radio on Beninissä edelleen tärkein joukkoviestintäväline. Radio tavoittaa enemmän ihmisiä, ja radiolaitteita on helposti saatavilla. Radio-ohjelmia kuunnellaan yhä enemmän myös älypuhelimista. Beninissä on noin 80 eri puolilla maata toimivaa radioasemaa, ja ohjelmatoiminta on vilkasta varsinkin Cotonoussa ja Parakoussa.
Aiheesta muualla

Newspapers list of Benin (englanniksi)
ABP Agence Bénin Presse
ORTB Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin
Newtonin lait

Newtonin ensimmäinen ja toinen peruslaki latinaksi Principia Mathematican ensipainoksessa 1687.
Newtonin lait käsittelevät kappaleiden liikettä sekä kappaleeseen vaikuttavia voimia, ja ne voidaan nykytermein esittää seuraavassa muodossa:
Ellei kappaleeseen vaikuta mitään voimia, se säilyttää liiketilansa eli pysyy paikallaan tai liikkuu vakionopeudella pitkin suoraa viivaa.
Kappaleen liikemäärän muutos aikayksikköä kohti on yhtä suuri ja samansuuntainen kuin siihen vaikuttava kokonaisvoima.
Jos kappale A vaikuttaa kappaleeseen B tietyllä voimalla, B vaikuttaa A:han yhtä suurella mutta vastakkaissuuntaisella voimalla
Lait esitteli englantilainen fyysikko Isaac Newton vuonna 1687 teoksessaan Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica, jossa hän käytti niitä yhdessä esittelemänsä yleisen painovoimalain kanssa, selittäen planeettojen ja kuiden liikkeet. Ne tunnetaan myös nimellä mekaniikan peruslait, sillä ne muodostavat klassisen mekaniikan perustan.
Ensimmäinen laki

Ensimmäisen lain eli inertialain esimuodon esitti Galileo Galilei pyrkimyksenään osoittaa että kopernikaaninen aurinkokeskinen malli ei ole ristiriitainen. Aristoteelisessa mallissa maapallo pysyy paikoillaan ja taivaankappaleet pyörivät sen ympärillä. Aristoteelisen fysiikan kannattajat kyseenalaistivat kopernikaanisen mallin vedoten siihen että jos maapallo pyörisi, maapallon pinnan nopeus suhteessa maapallon keskipisteeseen olisi päiväntasaajan korkeudella noin 1700 km/h. Emme kuitenkaan huomaa tätä liikettä millään tavalla! Galileo huomautti että emme myöskään huomaa tasaisesti merellä liikkuvan laivan liikettä jos olemme sisällä hytissä verhot kiinni, vaan hytissä esineet liikkuvat samalla tavalla kuin jos laiva seisoisi paikoillaan satamassa. Galileo esitti, että kappaleiden luonnollinen liiketila on maapallon pinnan suuntainen kehämäinen liike.
Nykymuotoisen inertian lain, jonka mukaan kappaleen liike on suoraviivaista jos siihen ei vaikuta voimia, esitti René Descartes ensimmäisenä ja toisena luonnonlakinaan teoksessa Philosophiæ Principia. Newton yhdisti Descartesin kaksi lakia yhdeksi laiksi, jonka mukaan "kappale jatkaa tasaista suoraviivaista liikettä vakionopeudella tai pysyy levossa, jos siihen ei vaikuta ulkoisia voimia".
Nykyään ensimmäisen lain sisältönä pidetään usein sitä että se määrittelee inertiaalikoordinaatiston. Ensimmäistä lakia kutsutaan myös jatkavuuden laiksi.
Toinen laki

Ensimmäinen laki kuvaa sitä miten kappaleet liikkuvat kun niihin ei vaikuta voimia. Toinen laki eli dynamiikan peruslaki puolestaan kertoo miten kappaleeseen vaikuttava voima muuttaa sen liiketilaa. Kappaleeseen vaikuttava kokonaisvoima F antaa m-massaiselle kappaleelle kiihtyvyyden a siten, että:
Esimerkkejä: kun kahteen erimassaiseen kappaleeseen vaikutetaan samalla voimalla, saa pienempimassainen kappale suuremman kiihtyvyyden (sen nopeus muuttuu enemmän). Kun kaksi erimassaista kappaletta törmää toisiinsa kohtisuoraan ja täysin kimmoisasti, on pienempimassainen kappale se, jonka liiketila muuttuu enemmän. Kappaleen liike on tasaista (kiihtyvyys on nolla) tai se on paikallaan, jos siihen vaikuttavien voimien summa on nolla.
Newton ei käyttänyt Principiassaan differentiaali- ja integraalilaskentaa, vaan esitti tuloksensa geometristen konstruktioiden avulla. Niinpä toista lakia ei löydy kirjasta yllä annetussa modernissa muodossa. Sen sijaan Newton muotoilee lakinsa seuraavalla tavalla: "Kappaleen liikkeen muutos on verrannollinen siihen vaikuttavaan voimaan ja samansuuntainen sen kanssa."
Jos toinen laki esitetään muodossa
missä p on kappaleen liikemäärä, sitä voidaan käyttää sellaisenaan erityisessa suhteellisuusteoriassa. Erona on liikemäärän määritelmä: klassisessa mekaniikassa liikemäärä on massan ja nopeuden tulo  \scriptstyle \mathbf {p} =m\mathbf {v} , missä m on massa ja v on nopeus. Klassisessa kuvassa massa on vakio. Tällöin päädytään alussa esitettyyn lakiin, sillä  \scriptstyle \mathbf {a} ={\frac {d\mathbf {v} }{dt}}. Relativistisessa tapauksessa, missä kappaleen nopeus lähenee valon nopeutta tyhjiössä, täytyy kuitenkin ottaa huomioon erityisen suhteellisuusteorian antamat korjaukset.
Kolmas laki

Kolmas laki, eli voiman ja vastavoiman laki, yhdistää kahden kappaleen toisiinsa kohdistamat voimat. Esimerkiksi lautanen aiheuttaa pöytään voiman, ja pöytä aiheuttaa lautaseen yhtä suuren mutta vastakkaissuuntaisen voiman. Lain välitön seuraus on että kahden kappaleen yhteenlaskettu liikemäärä säilyy vuorovaikutustapahtumassa. Liikemäärän säilymislaki on yksi fysiikan peruslaeista. 
Lain merkittävä seuraus, jonka Newton johtaa Principian ensimmäisessä kirjassa, on että kappaleen sisäiset voimat eivät voi muuttaa sen massakeskipisteen liiketilaa. Kolmas laki siis vaaditaan jotta ensimmäinen laki olisi voimassa monista osasista koostuvan kappaleen massakeskipisteelle.
Kolmannen lain mukaista voimaa ja vastavoimaa ei pidä sekoittaa toisesta laista johdettuun tasapainoyhtälöön, joka on usein algrebrallisesti samankaltainen, mutta jonka fysikaalinen merkitys on toinen. Oleellisena erona on se, että voima ja vastavoima vaikuttavat aina eri kappaleisiin. Esimerkiksi pöydän pinnan lautaseen kohdistama tukivoima, joka tasapainoyhtälössä kumoaa maan lautaseen kohdistaman painovoiman vaikutuksen, ei voi olla painovoiman vastavoima, sillä nämä molemmat voimat vaikuttavat samaan kappaleeseen. Todellisuudessa pöydän lautaseen kohdistaman tukivoiman vastavoima on voima, jolla lautanen vaikuttaa pöytään, ja maan lautaseen kohdistaman painovoiman vastavoima on painovoima, jolla lautanen vaikuttaa maahan. Voiman vastavoima on aina olemassa.
Neljäs laki

Esiteltyään kolme lakiaan Principiassa Newton antaa vielä ylimääräisen säännön, jota toisinaan kutsutaan Newtonin neljänneksi laiksi. Säännön mukaan kappaleeseen vaikuttavat voimat voidaan laskea yhteen niin että kokonaisvoima eli resultantti on yhteenlaskettavien voimien vektorisumma.
Absoluuttinen aika ja avaruus

Newtonin mekaniikan peruskäsitteitä ovat aika, avaruus, ja liike.  Principian kolmannen painoksen johdantoon lisäämässään kommentaarissa (lat. scholium) Newton tarkastelee näitä käsitteitä. Hänen mukaansa käsitteitä lähestytään yleensä arkikokemuksen kautta, suhteessa havaitsijan kehoon. Newtonin mukaan voidaan kuitenkin määritellä absoluuttiset aika ja avaruus, jotka eivät ole suhteellisia, eivätkä riipu niiden sisältämistä kappaleista. Absoluuttinen aika on Newtonin mukaan jotain, joka virtaa riippumatta mistään todellisesta kellosta, tai luonnonilmiöstä kuten maapallon pyörimisliikkeestä. Absoluuttinen avaruus puolestaan pysyy samanlaisena ja liikkumattomana, riippumatta kappaleiden liikkeistä. Newtonin näkemykset eroavat kartesiolaisen fysiikan kannattajien, eritoten Leibnizin näkemyksistä, sillä heidän mukaansa avaruus on suhteellinen, niin että ainoastaan kappaleiden väliset etäisyydet ovat merkityksellisiä.
Kommentaarissaan Newton kuitenkin myöntää, että liikelakien mukaan absoluuttista avaruutta ei voi havaita tai mitata millään tavoin, sillä inertian lain mukaan hiukkasjoukko, joka liikkuu tasaisesti absoluuttisen avaruuden suhteen, käyttäytyy täsmälleen samalla tavalla kuin hiukkasjoukko, joka on paikoillaan. Voidaan myös kuvitella voima, joka vaikuttaa yhtä voimakkaana ja samansuuntaisena jokaiseen hiukkaseen. Tätäkään ei Newtonin mukaan voida havaita hiukkasjoukon sisältä, sillä hiukkasjoukon sisäinen dynamiikka pysyy ennallaan.
Absoluuttisen avaruuden perusteluksi Newton esittää kokeen, jossa tarkastellaan pitkästä köydestä roikkuvaa, vedellä täytettyä ämpäriä. Jos ämpäri on paikoillaan, veden pinta on tasainen. Oletetaan sitten että ämpäriä kierretään niin että köysi kiertyy itsensä ympäri. Kun ämpäri vapautetaan, se pyörii itsensä ympäri, ja veden pinnan havaitaan kaareutuvan ns. keskipakoisvoiman takia niin että vesi on reunoilla korkeammalla kuin keskellä. Newtonin mukaan koe osoittaa absoluuttisen avaruuden olemassaolon, sillä ämpärin rakenneosaset eivät liiku toistensa suhteen. Kartesiolaisen koulukunnan edustajat ja myöhemmin esimerkiksi Ernst Mach ovat kritisoineet tätä Newtonin tulkintaa, sillä heidän mukaansa koe osoittaa vain kiertoliikkeen absoluuttisuuden, ei paikan absoluuttisuutta.
Kirjallisuutta

Salonen, Eero-Matti: Dynamiikka I.  Espoo:  Otatieto, 2003 (1978).  ISBN 951-672-303-9
Salonen, Eero-Matti: Dynamiikka II.  Espoo:  Otatieto, 2004 (1999).  ISBN 951-672-281-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus.tv: Fysiikan etäopiskeluympäristö, Newtonin lait, 1. Newtonin ensimmäinen laki, 2. Newtonin toinen laki, 3. Newtonin kolmas laki.
Mekaniikan peruslait (Arkistoitu – Internet Archive). Käytännön fysiikka -sivusto.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa
Operaattori (matematiikka)

Matemaattinen operaattori on funktio, joka muuntaa toista funktiota. Operaattorilla voi olla miten monta tahansa operoitavaa kohdetta, jolle se suorittaa toimintonsa, mutta useimmiten kohteita on vain yksi.
Määritelmä

Operaattori on siis muunnoslaki, joka muuntaa funktion uudeksi funktioksi. Jos merkitään tutkittavaa operaattoria symbolilla  \scriptstyle {\hat {A}} ja operoidaan sillä funktiota  \scriptstyle f(x), niin saadaan uusi funktio  \scriptstyle g(x). Tämä voidaan ilmaista muodossa  \scriptstyle {\hat {A}}f(x)=g(x).
Operaattori vai funktio?

Operaattoreita käytetään yleensä reaalilukuja monimutkaisempiin matemaattisiin kokonaisuuksiin, kuten vektoreihin, satunnaismuuttujiin ja matemaattisiin lausekkeisiin. Jos funktion lähtö- tai määrittelyjoukon rakenne on reaalilukua huomattavasti monimutkaisempi, se määritellään useimmiten operaattoriksi. Vastaavasti, jos funktion lähtö- ja maalijoukot ovat reaalilukuja, kutsutaan sitä vain funktioksi. Esimerkkinä tämänlaisesta monimutkaisten matemaattisten kokonaisuuksien operoimiseen ovat derivaatta-  \scriptstyle ''{\frac {d}{dx}}~'' ja integraalioperaattorit  \scriptstyle ''\int dx''.
Lisäksi, funktiota kutsutaan operaattoriksi, jos sitä käytetään usein tai sen merkintätapa on nopeampi kuin funktion yleinen muoto  F(x,y,x...). Esimerkkejä tällaisesta tapauksesta ovat summaoperaattori  ''+'', jako-operaattori  ''/'' ja kertomaoperaattori  ''!''. Näiden käyttö ei välttämättä liity monimutkaisten matemaattisten kokonaisuuksien laskemiseen.
Esimerkkejä matemaattisista operaattoreista > Lineaarioperaattorit

Lineaarisia operaattoreita käytetään lineaariavaruuksissa summaamaan vektoreita ja kertomaan skalaareilla.
Esimerkkejä matemaattisista operaattoreista > Todennäköisyysteorian operaattorit

Todennäköisyyslaskentaan liittyviä operaattoreita ovat mm. odotusarvo, varianssi ja kertoma.
Esimerkkejä matemaattisista operaattoreista > Differentiaali- ja integraalioperaattorit

Derivaatta kuvaa operoitavan funktion muutosnopeutta jonkin muuttujan sutheen.
Integraali on derivaatan käänteisoperaattori.
Gradientti on kuin derivaatta tai osittaisderivaatta, mutta sillä operoidaan erikseen eri muuttujien suhteen.
Divergenssi on gradientin ja operoitavan vektorikentän pistetulo.
Kirjallisuutta

Jalava, Väinö: Moderni analyysi II.  (25, 165 sivua)  Tampere:  TTKK, 1977.  ISBN 951-720-250-4
Benoît Pouliot

| Benoît Pouliot |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1986 (ikä 38) Alfred, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  82 kg
Sarja:  NHL
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2018
Seurat:  Minnesota Wild (NHL)   Montréal Canadiens (NHL)   Boston Bruins (NHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)   New York Rangers (NHL)  Edmonton Oilers (NHL)   Buffalo Sabres (NHL)
NHL-varaus:  4. varaus, 2005 Minnesota Wild
Benoît Pouliot (s. 29. marraskuuta 1986 Alfred, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä.
Ura > Junioriura

Pouliot aloitti OHL:ssä kaudella 2003–2004, jolloin hän pelasi Sudbury Wolvesissa neljä runkosarja- sekä pudotuspeliottelua. Pääosin Pouliot pelasi kauden vielä CJHL-joukkue Hawkesbury Hawksissa. Kausi 2004–2005 oli hänen tulokaskautensa OHL:ssä. Hän teki kauden aikana 67 runkosarjaottelussa tehopisteet 29+36=65 ja sijoittui Wolvesin sisäisessä pistepörssissä toiseksi Rafal Martynowskyn jälkeen. Hän jakoi Martynowskin kanssa myös joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton. Pouliot voitti Wolvesin sisäisen pistepörssin kevään 2005 pudotuspeleissä tehopisteillä 6+8=14. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n vuoden tulokkaaksi, josta hän sai Emms Family Awardin. Lisäksi hänet valittiin OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, koko CHL:n parhaaksi tulokkaaksi, OHL:n tulokkaiden tähdistöön sekä CHL:n tulokkaiden tähdistöön.
Minnesota Wild varasi Pouliotin neljäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 2005. Pouliot pelasi varauksensa jälkeen vielä kauden 2005–2006 Wolvesissa. Hän oli tehopisteillä 35+30=65 joukkueen paras maalintekijä sekä toiseksi paras pistemies Nick Folignon jälkeen. Pouliot voitti tehopisteillä 8+3=11 kevään 2006 pudotuspelien piste- ja maalipörssin. Samana keväänä Pouliot pelasi myös kaksi AHL:n pudotuspeliottelua koesopimuksella Minnesotan farmijoukkue Houston Aerosissa.
Ura > Ammattilaisura

Pouliot siirtyi kaudeksi 2006–2007 kolmivuotisella tulokassopimuksella Minnesotan organisaatioon. Hän pelasi kauden pääosin AHL:ssä Houston Aerosissa ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä 19 osumallaan Matt Foyn jälkeen. Pouliot pelasi kauden aikana myös kolme NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Hän debytoi NHL:ssä 22. marraskuuta 2006 Montréal Canadiensia vastaan. Kaudella 2007–2008 Pouliot pelasi 11 NHL:n runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 sekä yhden pudotuspeliottelun. Hän onnistui tekemään 22. maaliskuuta 2008 kaksi ensimmäistä NHL-maaliaan Calgary Flamesia vastaan.
Kaudeksi 2008–2009 Pouliot sai paikan Wildin NHL-kokoonpanoon, ja hän teki 37 runkosarjaottelussa tehopisteet 5+6=11. Pouliot lähetettiin tämän jälkeen kuitenkin loppukaudeksi farmijoukkueeseen. Kaudella 2009–2010 hän murtautui NHL:ään. Pouliot pelasi Minnesotassa 14 ottelua tehopistein 2+2=4, kunnes Minnesota myi hänet marraskuussa 2009 Montréal Canadiensiin, josta se sai vaihdossa Guillaume Latendressen. Pouliot pelasi kaudella Canadiensissa 39 ottelua ja kolme AHL-ottelua Hamilton Bulldogsissa. NHL:ssä hän teki yhden kauden maaliennätyksensä 17 osumallaan. Kesäkuussa 2010 Pouliot teki yksivuotisen ja 1,375 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Canadiensin kanssa.
Kaudella 2010–2011 Pouliot teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä, kun hän teki 79 runkosarjaottelussa tehopisteet 13+17=30. Heinäkuussa 2011 hän teki yksivuotisen ja 1,1 miljoonan dollarin arvoisen pelaajasopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Pouliot teki kaudella 2011–2012 tehopisteet 16+16=32. Kauden jälkeen hänet kaupattiin varaustilaisuuden yhteydessä Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Michel Ouellet’hin ja viidennen kierroksen varausvuoroon. Kaudeksi 2013–2014 Pouliot siirtyi New York Rangersiin ja pelasi kolme seuraavaa kautta Edmonton Oilersissa.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2006 | jääkiekko |  |
Pouliot voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2006. Hän jakoi turnauksessa Kanadan sisäisen syöttöpörssin voiton Luc Bourdonin kanssa.
Pelityyli

Pouliotin vahvuus on iso koko, josta hänelle on hyötyä maalinedustalla. Hän osaa pelata sekä keskellä että laidassa.
Muuta

Pouliotin veljet David ja Hugo ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heidän isänsä Sylvain Pouliot kuoli ystävänpäivänä 2004, jolloin Benoît Pouliot teki ensimmäisen OHL-maalinsa.
Suomen vahvin mies

Suomen vahvin mies on vuodesta 1987 alkaen järjestetty voimamieskilpailu. Ilkka Nummisto oli edellisenä vuonna osallistunut kansainvälisiin kilpailuun ja sai siitä idean kilpailun järjestämisestä Suomessa.
Suomen vahvin mies on yksi maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti järjestetyistä voimamieskilpailuista ja tapahtumassa on vuosien saatossa vieraillut myös legendaarisia voimailijoita kuten Bill Kazmaier ja Jón Páll Sigmarsson.
Vuodesta 2000 alkaen on yhtäjaksoisesti järjestetty myös Suomen vahvin nainen -kilpailu ja vuonna 2012 tapahtuma uudistui jälleen, kun mukaan tuli alle 105 kg sarja miehille.
| Suomen vahvin mies |
| --- | --- |
Laji:  Voimamieskilpailut
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1987
Toimitusjohtaja:  Jarkko Mehtälä
Hallitseva mestari:  Avoin: Severi Allonen   -105 kg: Jiri Grönman
Eniten mestaruuksia:  Avoin: Mika Törrö (5)  -105 kg: Jiri Grönman (6)
Sivusto:  https://www.suomenvahvinmies.fi/
Suomen vahvin mies -kilpailun voittajat

Avoin sarja
1987 Arto Lyytikäinen
1988 Riku Kiri
1989 Markku Suonenvirta (Jón Páll Sigmarsson)
1990 Ilkka Nummisto (Bill Kazmaier)
1991 Ilkka Nummisto
1992 Ilkka Nummisto (Jón Páll Sigmarsson)
1993 Riku Kiri
1994 Riku Kiri
1995 Marko Varalahti
1996 Jorma Ojanaho
1997 Jouko Ahola
1998 Janne Virtanen
1999 Janne Virtanen
2000 Janne Virtanen
2001 Janne Virtanen
2002 Juha-Matti Räsänen
2003 Juha-Matti Räsänen
2004 Tomi Lotta
2005 Jani Illikainen
2006 Jani Illikainen
2007 Jani Illikainen
2008 Jani Illikainen
2009 Ville Vihola
2010 Pedro Karlsson
2011 Jarno Jokinen
2012 Jarno Jokinen
2013 Janne Hartikainen
2014 Arto Niemi-Nikkola
2015 Jarno Kirselä
2016 Niko Vesterinen
2017 Niko Vesterinen
2018 Mika Törrö
2019 Mika Törrö
2020 Mika Törrö
2021 Mika Törrö
2022 Mika Törrö
2023 Jarkko Mehtälä
2024 Severi Allonen
Alle 105-kiloisten sarja
2012 Janne Hartikainen
2013 Janne Hartikainen
2014 Jiri Grönman
2015 Jarno Jokinen
2016 Jiri Grönman
2017 Topias Reinikainen
2018 Topias Reinikainen
2019 Jiri Grönman
2020 Jiri Grönman
2021 Jiri Grönman
2022 Joel Vuokila
2023 Antti Uimonen
2024 Jiri Grönman
Aiheesta muualla

Suomen vahvin mies -organisaatio