stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viherminttu

| Viherminttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Mintut  Mentha
Laji::  spicata
Kaksiosainen nimi
 Mentha spicata  L. 
Katso myös
   Viherminttu Wikispeciesissä   Viherminttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherminttu (Mentha spicata) on huulikukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen pehmeälehtinen mintun tuoksuinen yrtti. Se kasvaa villinä Keski-Euroopassa ja viljeltynä myös pohjoisessa, muun muassa koko Suomessa. Se on maultaan vähemmän ärhäkkä kuin piparminttu, joten se sopii tuoreena ruokien koristeeksi ja mausteeksi. Englantilaiset säilövät minttua lampaanlihan lisäkkeeksi.
Vihermintun kähärälehtistä muunnosta nimitetään kähärämintuksi (Mentha spicata var. crispa). Viherminttu voi myös risteytyä muiden minttujen kanssa. Piparminttu (Mentha × piperita) on vihermintun ja vesimintun (Mentha aquatica) risteymä.
Vihermintusta valmistetaan tislaamalla viherminttuöljyä.
Vihermintun tunnistaminen.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Mentha spicata (englanniksi)
Flora of China: Mentha spicata (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Mentha spicata (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vikin kirkko (Flatanger)

| Vikin kirkko Vik kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 1963.
Sijainti:  Flatanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1873
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  190
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vikin kirkko (norj. Vik kirke) on Flatangerin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vikin kirkko (Flatanger) Wikimedia Commonsissa
Waterland (täsmennyssivu)

Waterland tarkoittaa seuraavia:
Waterland, kunta Alankomaissa
Waterland, suom. Veden maa, Graham Swiftin romaani
Waterland, festivaali Serenassa
Waterland, Stephen Gyllenhaalin ohjaama elokuva vuodelta 1992
Sukunimi

Daniel Waterland (1683 –1740), englantilainen teologi
Vikin kirkko (Vik)

| Vikin kirkko Vik kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2015.
Sijainti:  Vik, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1877
Suunnittelija:  H. Thorsen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vikin kirkko (norj. Vik kyrkje) on Vikin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1877.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vikin kirkko (Vik) Wikimedia Commonsissa
Vitali Anikejenko

| Vitali Anikejenko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1987 Jaroslavl, Neuvostoliitto
Kuollut: 7. syyskuuta 2011 (24 vuotta) Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  192 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  57
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2011
Seurat:  HK Lokomotiv Jaroslavl (KHL)
NHL-varaus:  70. vuoro, 2005 Ottawa Senators
Vitali Sergejevitš Anikejenko (ven. Вита́лий Серге́евич Анике́енко, 2. tammikuuta 1987 Jaroslavl, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa.
Anikejenko edusti kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavlia koko uransa ajan. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi kaudella 2005–2006. Hän sai hopeaa Lokomotivissä vuonna 2008. Hänellä on lisäksi hopeaa nuorten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista vuodelta 2007.
Anikejenko menehtyi 7. syyskuuta 2011 lentoturmassa joukkueen ollessa matkalla kohti Minskiä.
Västerbyn kartano

| Västerbyn kartano> Västerby gård |
| --- | --- |

Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Kartano
Perustettu:  1531
Runkorakenne:  Puu
Julkisivumateriaali:  Lauta
Kerrosluku:  2
 Merkittäviä omistajasukuja mm. Fleming, Silfverpatron ja Agricola 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Västerbyn kartano (ruots. Västerby gård) sijaitsee Siuntiossa Uudellamaalla. Kartano on viimeksi erotettu itsenäiseksi tilakseen Tyyskylän kartanosta vuonna 1920. Varhaisimmat kirjalliset lähteet Västerbyn tilasta ovat kuitenkin vuodelta 1531. Västerbyn kartano sijaitsee puukujan päässä pienen puistoalueen keskellä ja kartanolta on näkymä Tjusträskille.
Historia

Västerbyn tilan varhaisin tunnettu omistaja on Suitian kartanolinnan omistanut Erik Fleming, joka mainitaan tilan omistajana vuonna 1531. Kuitenkin vuonna 1564 Västerbyn tila siirtyi Hans Grelsson Silfverpatronille rälssitilana tämän aateloinnin yhteydessä.
Vuonna 1713 Västerby, josta oli tullut rustholli, myytiin adjutantti Georg Agricolalle, sillä Västerbyn nimeltä tuntematon rusthollari oli muuttanut Ruotsiin isoavihaa pakoon. Isovihan aikana venäläiset sotilaat tuhosivat Västerbytä pahoin; tilan rakennuksia ja aitoja poltettiin, ikkunat rikottiin, takat ja savupiiput tuhottiin ja irtaimisto ryöstettiin. Isovihan jälkeen Ruotsiin paennut rusthollari kuitenkin palasi ja osti tilan takaisin Agricolalta. Tila mainitaan verokirjoissa jälleen vuonna 1738.
Västerby on kirjoitettu myös muodoissa Vesterby ja Westerby.
Entinen Päivärinteen koulu on rakennettu Västerbyn kartanon maille.
Päärakennus

Västerbyn kartanon päärakennus on puurakenteinen kaksikerroksinen suorakaiteen muotoinen rakennus, josta erottuu keskellä tornimainen erkkeri. Tämä ”torni” onkin kartanon yksi tunnuspiirteitä. Kartanossa on kaksi savupiippua.
Vilho Sipilä

Vilho Sipilä (1899 – 1976) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Elämäni runot.       V. Sipilä, Orivesi 1976
Vilppulan työväentalo Eteenpäin

| Työväentalo Eteenpäin> "Ittipää" |
| --- | --- |
 Vilppulan työväenyhdistyksen työväentalo Eteenpäin.
Sijainti:  Vilppula, Mänttä-Vilppula
Valmistumisvuosi:  1909
Rakennuttaja:  Vilppulan Työväenyhdistys Eteenpäin ry
Omistaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  117 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vilppulan työväentalo Eteenpäin on entisessä Vilppulan kunnassa (vuodesta 2009 osa Mänttä-Vilppulaa) sijaitseva entinen työväentalo. Alue on kuulunut aikanaan myös Ruoveteen.
Historiaa

Vilppulan sosialidemokraattinen työväenyhdistys Eteenpäin rakensi talon, joka valmistui vuoteen 1909 mennessä. Tuolloin yhdistyksen jäsenluku oli 40. Taloa kutsuttiin myös ”Ittipääksi”.
Yhdistys ei alkuaikojen jälkeen koskaan ollut kovin aktiivinen. 1930-luvulla talo oli jo hajoamispisteessä, mutta eräs yhdistyksen jäsen korjasi sen omaan laskuunsa. Myöhemmin yhdistys ilmeisesti lakkasi kokonaan olemasta; vuonna 1947 kerrottiin, ettei yhdistystä ainakaan vuodesta 1941 eteenpäin ollut enää ollut olemassa. Talo päätyi vuonna 1947 paikkakunnalle perustetun SKDL:n osaston haltuun ilmeisesti sitä kautta, että se oli 1930-luvulla mennyt sen korjanneen henkilön omistukseen. SKDL lunasti sitten talon kyseiseltä henkilöltä. Eteenpäin-työväenyhdistys ilmeisesti perustettiin uudelleen ja se piti taloa hallussaan vuoteen 2015 saakka, jolloin se myytiin yksityisomistukseen. Uudet omistajat ovat kunnostaneet taloa, pitäneet siellä omia juhliaan ja vuokranneet sitä muun muassa taidenäyttelykäyttöön.
Toimintaa työväentalolla

1930–1940-luvuilla talolla muun muassa esitettiin näytelmiä ja järjestettiin iltamia ja tansseja. Talolla on myös näytetty elokuvia.
Rakennus

Talo on hirsirunkoinen ja punaiseksi maalattu. Sen pinta-ala on 117 m². Taloon kuuluu juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittiön asunto. Vuonna 1926 taloa laajennettiin saliosalla.
Vladimir (täsmennyssivu)

Vladimir voi tarkoittaa seuraavia:
Vladimir (ven. Владимир), kaupunki Venäjällä
Vladimirin alue, hallinnollinen alue Venäjällä
Vladimir–Suzdal, Vladimirin ruhtinaskunta, valtio Keski-Venäjällä 1157–1318
Vladimir, miehen etunimi
Vladimir Suuri, Vladimir I, Kiovan Venäjän ruhtinas 980–1015
Vladimir Monomah (Vladimir II), Kiovan suuriruhtinas 1123–1125
Vladimir III, Kiovan Rusin ruhtinas 1223-1239
Vladimir Jaroslavitš, Novgorodin ruhtinas 1036–1052.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vladimir”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vinsonin massiivi

Satelliittikuva Vinsonin massiivista
| --- | --- |
Tyyppi:  massiivi (en), vuoristo 
Sijainti:   Etelämanner (Chilen territorio) -
Vuoristo:  Sentinelvuoristo
Korkeus merenpinnasta:  4 892 m
Prominenssi:  4 892 m
Ensimmäinen nousu huipulle:  Nicholas Clinch 18. joulukuuta 1966
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mount Vinson luoteen suunnasta kuvattuna.
Vinsonin massiivi on Antarktiksen korkein vuori. Se sijaitsee noin 1 200 kilometrin päässä Etelänavalta. Vuori peittää alleen 21 kilometriä pitkän ja 13 kilometriä leveän alueen. Vuoren korkein huippu Mount Vinson kohoaa 4 892 metrin korkeuteen.
Vuori on osa Sentinelin vuorijonoa Ellsworthvuoristossa ja sijaitsee Ronnen jäätiköllä lähellä Antarktiksen niemimaata.
Massiivin olemassaolosta ei tiedetty ennen vuotta 1957, jolloin Yhdysvaltain laivaston ilma-alus havaitsi sen. Massiivi nimettiin georgialaisen kongressinjäsenen Carl Vinsonin mukaan. Vinson oli tuolloin merkittävä tuki Antarktiksen tutkimuksen rahoittamisessa.
Vuonna 1963 yhdysvaltalainen vuorikiipeilykerho American Alpine Club alkoi lobata Yhdysvaltain kansalliselta tiedesäätiöltä tukea Vinsonin massiiville suuntautuvaan kiipeilytutkimusmatkaan. Tarkoituksena oli organisoida hyvin järjestetty tutkimusmatka ja osittain myös estää maineeltaan hankalien tutkimusmatkojen järjestäjän, Woodrow Wilson Sayren, järjestämä yksityisrahoitteinen tutkimusmatka, joka vaatisi todennäköisesti hankalaa pelastusoperaatiota. Alpine Club sai viimein luvan 1966 ja laivaston avustuksella kiipeilijäryhmä lensi Sentinelin vuorijonolle suksin varustetulla C-130 Hercules -koneella. Nicholas B. Clinchin johtama ryhmä saavutti vuorenhuipun 18. joulukuuta 1966.
Kiipeäminen Vinsonille ei poikkea teknisten vaatimusten osalta paljoakaan muusta Antarktiksen oloissa suoritettavasta vuorikiipeilystä, ja koska Vinson on yksi Seitsemästä huipusta, se on saanut runsaasti huomiota kokeneilta kiipeilijöiltä viime vuosina. Vuosina 1985–2000 Adventure Network International, joka ainoana järjesti kiipeilymatkoja Vinsonin massiiville, on opastanut yli 450 kiipeilijää massiivin huipulle.
Antarctic Logistics and Expeditions (ALE) hankki Adventure Network Internationalin omistukseensa ja on nykyisin ainoa yritys, joka järjestää lentomatkoja Vinsonin massiiville. Kiipeilymatkoja järjestää nykyisin useampi yhtiö.
Ensimmäinen itäseinämän nousu

Suurin osa kiipeilijöistä nousee Vinsonin massiivin länsiseinämää Branscombin jäätiköltä käsin. Ensimmäinen onnistunut itäseinämän nousu tapahtui tammikuussa 2001, kun kahdeksanhenkinen Novan sponsoroima ryhmä kiipesi huipulle saakka. Ryhmän jäsenet olivat:
Conrad Anker – matkanjohtaja
Jon Krakauer – vuorikiipeilijä ja kirjailija
Dave Hahn – opas, joka on noussut opastetun reitin 19 kertaa
Andrew Mclean – extreme-hiihtäjä
Dan Stone – jäätikkötutkija
Lisel Clark – tuottaja (myös ensimmäinen nainen, joka yritti itäseinämän nousua)
John Armstrong – kameramies
Rob Raker – äänimies, apulaiskameramies
Ryhmä ei ainoastaan suorittanut ensimmäistä itäseinämän nousua, vaan suoritti samalla myös tieteellistä tutkimusta lumen kinostumisesta eri korkeuksilla sekä otti ensimmäisenä GPS-määrityksen huipusta. GPS-määrityksen mukaan huipun korkeudeksi osoitettiin 4 897 metriä, joka ylitti aiemmat vuosien 1959 ja 1979 mittaustulokset.
Novan tuottama dokumentti sai nimekseen ”Mountain of Ice”, ja se esitettiin ensi kertaa PBS-kanavalla helmikuussa 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vinsonin massiivi Wikimedia Commonsissa
Nova – Mountain of Ice
Antarctic Logistics and Expeditions
Vladimir Aksjonov

| Vladimir Aksjonov |
| --- | --- |
 Vladimir Aksjonov neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuodelta 1980.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1935 Giblitsy, Venäjän SFNT
Kuollut: 9. huhtikuuta 2024 (89 vuotta)
Ammatti:  insinööri
Ura
Valittu avaruuslentäjäksi:  3. maaliskuuta 1975
Eläköityminen:  17. lokakuuta 1988
Lennot

 :  Sojuz 22
 
 :  Sojuz T-2
 
Vladimir Viktorovitš Aksjonov (ven. Влади́мир Ви́кторович Аксёнов; 1. helmikuuta 1935 Giblitsy, Venäjän SFNT – 9. huhtikuuta 2024) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Aksjonov valmistui insinööriksi ja sen jälkeen Ilmavoimien instituutista. Hänet valittiin kosmonautiksi 3. maaliskuuta 1975. Hän lensi Sojuz 22- ja Sojuz T-2 -avaruuslennoilla. Hän siirtyi eläkkeelle 17. lokakuuta 1988. Hän toimi sen jälkeen tutkimusinstituutin johtajana.
Washingtonin piirikunta

Washingtonin piirikunta (engl. Washington County tai Louisianan tapauksessa Washington Parish) voi tarkoittaa 31 eri piirikuntaa  Yhdysvaltojen osavaltioissa. Se on maan yleisin piirikunnan nimi.
Washingtonin piirikunta Alabamassa
Washingtonin piirikunta Arkansas’ssa
Washingtonin piirikunta Coloradossa
Washingtonin piirikunta Floridassa
Washingtonin piirikunta Georgiassa
Washingtonin piirikunta Idahossa
Washingtonin piirikunta Illinois’ssa
Washingtonin piirikunta Indianassa
Washingtonin piirikunta Iowassa
Washingtonin piirikunta Kansasissa
Washingtonin piirikunta Kentuckyssä
Washingtonin piirikunta Louisianassa
Washingtonin piirikunta Mainessa
Washingtonin piirikunta Marylandissä
Washingtonin piirikunta Minnesotassa
Washingtonin piirikunta Mississippissä
Washingtonin piirikunta Missourissa
Washingtonin piirikunta Nebraskassa
Washingtonin piirikunta New Yorkissa
Washingtonin piirikunta Ohiossa
Washingtonin piirikunta Oklahomassa
Washingtonin piirikunta Oregonissa
Washingtonin piirikunta Pennsylvaniassa
Washingtonin piirikunta Pohjois-Carolinassa
Washingtonin piirikunta Rhode Islandissa
Washingtonin piirikunta Tennesseessä
Washingtonin piirikunta Texasissa
Washingtonin piirikunta Utahissa
Washingtonin piirikunta Vermontissa
Washingtonin piirikunta Virginiassa
Washingtonin piirikunta Wisconsinissa
Vilho Sorvari

Vilho Sorvari (6. heinäkuuta 1906 Viipuri – 22. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Sorvari pääsi kauppakoulusta 1926 ja hän opiskeli myös Viipurin kirkkomusiikkiopistossa sekä harjoitti jonkin aikaa viuluopintoja säveltäjä Väinö Haapalaisen johdolla. Sorvari työskenteli aluksi Viipurin kaupungin satamarakennusosastolla sekä Kaukas Oy:n palveluksessa laivaajana. Hän oli 1930-luvulla toimittajana Viipurissa, Joensuussa ja Helsingissä. Sotavuodet Sorvari palveli rannikkopuolustusjoukoissa. Sotavuosien jälkeen hän työskenteli toimittajana ja kustannusalalla käsikirjoitusten painokuntoon saattajana. Hän oli liikennetoimiston virkailijana Helsingin poliisilaitoksella 1945–1949, Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirjastovirkailijana ja kansakoulunopettajana Oulunsalossa 1952–1956. Vuodesta 1956 alkaen Sorvari oli vapaa kirjailija. Hän asui vuosina 1950–1960 Oulunsalossa kunnes palasi sitten Helsinkiin.
Vilho Sorvari julkaisi aluksi merimies- ja satamaelämää kuvanneita romaaneja (Kongon Oskari, Kultainen fregatti), mutta keskittyi sen jälkeen historiallisten romaanien tekemiseen.
Teoksia

Kongon Oskari, romaani.  Otava 1945
Kosto on minun, historiallinen romaani.  1946
Kultainen fregatti, romaani.  Otava 1947
Etelämeren auringon alla, seikkailuromaani.  Otava 1948
Hammurabi, romaani suuren lainsäätäjän ajoilta (vv. 1728–1686 e.Kr.).  Otava 1949
Karthagon merituomari, romaani.  Otava 1950
Semiramis, Assyrian kuningatar, romaani naisen vaiheista n. v. 800 e.K.r.  Otava 1951
Ruukunvalaja ja hänen orjansa, romaani.  Otava 1953
Kraaterisaari. Poikien seikkailukirjasto 117.  Otava 1954
Ezeniläiset sadunsepittäjät romaani muinaisitämaalaisen talonpojan ja hänen vaimonsa vaiheista.  Otava 1956
Armottomat apajapaikat, romaani.  Otava 1958
Ikuisen elämän yrtti : radiokuunnelma. 1963
Polttava leveysaste, romaani.  Otava 1965
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

| Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 |
| --- | --- |
 London Aquatics Centre
Alkaa:  9. toukokuuta 2016
Loppuu:  22. toukokuuta 2016
Tapahtumapaikka:  London Aquatics Centre
Paikkakunta:  Lontoo, Iso-Britannia
Kotisivut
33. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Ison-Britannian Lontoossa, London Aquatics Centressä 9.–22. toukokuuta 2016.
Aikataulu

| --- | --- |
 1 : Loppukilpailuja
| Toukokuu 2016 | 9 Ma | 10 Ti | 11 Ke | 12 To | 13 Pe | 14 La | 15 Su | 16 Ma | 17 Ti | 18 Ke | 19 To | 20 Pe | 21 La | 22 Su | Finaa- leja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Uinti  |   |   |   |   |   |   |   | 4  | 6  | 5  | 7  | 5  | 7  | 8 | 42 |
|  Uimahypyt  | 1  | 2  | 2  | 2  | 2  | 2  | 2  |   |   |   |   |   |   |  | 13 |
|  Taitouinti  | 1  | 1  | 2  | 2  | 3  |   |   |   |   |   |   |   |   |  | 9 |
| Finaaleja yhteensä | 2 | 3 | 4 | 4 | 5 | 2 | 2 | 4 | 6 | 5 | 7 | 5 | 7 | 8 | 64 |
Mitalistit > Uinti > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Florent Manaudou | 21,73 |  Andri Hovorov | 21,79 |  Benjamin Proud | 21,85 |
| 100 m |  Luca Dotto | 48,25 |  Sebastiaan Verschuren | 48,32 |  Clément Mignon | 48,36 |
| 200 m |  Sebastiaan Verschuren | 1.46,02 |  Velimir Stjepanović | 1.46,26 |  James Guy | 1.46,42 |
| 400 m |  Gabriele Detti | 3.44,01 KE |  Henrik Christiansen | 3.46,49 |  Péter Bernek | 3.46,81 |
| 800 m |  Gregorio Paltrinieri | 7.42,33 KE |  Gabriele Detti | 7.43,52 |  Myh’ailo Romantšuk | 7.47,99 |
| 1 500 m |  Gregorio Paltrinieri | 14.34,04 EE |  Gabriele Detti | 14.48,75 |  Myh’ailo Romantšuk | 14.50,33 |
Selkäuinti
| 50 m |  Camille Lacourt | 24,77 |  Richárd Bohus | 24,82 |  Grigori Tarasevitš | 24,86 |
| 100 m |  Camille Lacourt | 53,79 |  Grigori Tarasevitš | 53,89 |  Apóstolos Chrístou  Simone Sabbioni | 54,19 |
| 200 m |  Radosław Kawęcki | 1.55,98 |  Yakov-Yan Toumarkin | 1.56,97 |  Danas Rapšys | 1.57,22 |
Rintauinti
| 50 m |  Adam Peaty | 26,66 |  Peter John Stevens | 27,09 |  Ross Murdoch | 27,31 |
| 100 m |  Adam Peaty | 58,36 KE |  Ross Murdoch | 59,73 |  Giedrius Titenis | 1.00,10 |
| 200 m |  Ross Murdoch | 2.08,33 |  Marco Koch | 2.08,40 |  Luca Pizzini | 2.10,39 |
Perhosuinti
| 50 m |  Andri Hovorov | 22,92 |  László Cseh | 23,31 |  Benjamin Proud | 23,34 |
| 100 m |  László Cseh | 50,86 KE |  Konrad Czerniak | 51,22 |  Mehdy Metella | 51,70 |
| 200 m |  László Cseh | 1.52,91 KE |  Viktor Bromer | 1.55,35 |  Tamás Kenderesi | 1.55,39 |
Sekauinti
| 200 m |  Andréas Vazaíos | 1.58,18 |  Gal Nevo | 1.59,69 |  Alexis Manaças Santos | 1.59,76 |
| 400 m |  Dávid Verrasztó | 4.13,15 |  Richard Nagy | 4.14,16 |  Federico Turrini | 4.14,74 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Ranska William Meynard Florent Manaudou Fabien Gilot Clément Mignon | 3.13,48 |  Italia Luca Dotto Luca Leonardi Jonathan Boffa Filippo Magnini | 3.14,29 |  Belgia Glenn Surgeloose Jasper Aerents Dieter Dekoninck Pieter Timmers | 3.14,30 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Alankomaat Dion Dreesens Maarten Brzoskowski Kyle Stolk Sebastiaan Verschuren | 7.07,82 |  Belgia Louis Croenen Glenn Surgeloose Dieter Dekoninck Pieter Timmers | 7.08,28 |  Italia Andrea Mitchell D’Arrigo Filippo Magnini Luca Dotto Gabriele Detti | 7.08,30 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Iso-Britannia Chris Walker-Hebborn Adam Peaty James Guy Duncan Scott | 3.32,15 |  Ranska Benjamin Stasiulis Giacomo Perez-Dortona Mehdy Metella Florent Manaudou | 3.33,89 |  Unkari Gábor Balog Gábor Financsek László Cseh Richárd Bohus | 3.34,12 |
Mitalistit > Uinti > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Ranomi Kromowidjojo | 24,07 KE |  Francesca Halsall | 24,44 |  Jeanette Ottesen | 24,61 |
| 100 m |  Sarah Sjöström | 52,82 |  Ranomi Kromowidjojo | 53,24 |  Femke Heemskerk | 53,72 |
| 200 m |  Federica Pellegrini | 1.55,93 |  Femke Heemskerk | 1.55,97 |  Charlotte Bonnet | 1.56,51 |
| 400 m |  Boglárka Kapás | 4.03,47 |  Jazmin Carlin | 4.04,85 |  Mireia Belmonte | 4.06,89 |
| 800 m |  Boglárka Kapás | 8.21,40 |  Jazmin Carlin | 8.23,52 |  Tjaša Oder | 8.25,68 |
| 1 500 m |  Boglárka Kapás | 15.50,22 KE |  Mireia Belmonte | 16.00,20 |  María Vilas | 16.01,25 |
Selkäuinti
| 50 m |  Francesca Halsall | 27,57 KE |  Mie Nielsen | 27,77 |  Georgia Davies | 27,87 |
| 100 m |  Mie Nielsen | 58,73 KE |  Katinka Hosszú | 58,94 |  Kathleen Dawson | 59,68 |
| 200 m |  Katinka Hosszú | 2.07,01 |  Daryna Zevina | 2.07,48 |  Matea Samardžić | 2.09,24 |
Rintauinti
| 50 m |  Jennie Johansson | 30,81 |  Hrafnhildur Lúthersdóttir | 30,91 |  Jenna Laukkanen | 30,95 |
| 100 m |  Rūta Meilutytė | 1.06,17 |  Hrafnhildur Lúthersdóttir | 1.06,45 |  Chloe Tutton | 1.07,50 |
| 200 m |  Rikke Møller Pedersen | 2.21,69 |  Jessica Vall | 2.22,56 |  Hrafnhildur Lúthersdóttir | 2.22,96 |
Perhosuinti
| 50 m |  Sarah Sjöström | 24,99 |  Jeanette Ottesen | 25,44 |  Francesca Halsall | 25,48 |
| 100 m |  Sarah Sjöström | 55,89 KE |  Jeanette Ottesen | 56,83 |  Ilaria Bianchi | 57,52 |
| 200 m |  Franziska Hentke | 2.07,23 |  Liliána Szilágyi | 2.07,24 |  Judit Ignacio Sorribes | 2.07,52 |
Sekauinti
| 200 m |  Katinka Hosszú | 2.07,30 KE |  Siobhan-Marie O’Connor | 2.09,03 |  Hannah Miley | 2.11,84 |
| 400 m |  Katinka Hosszú | 4.30,90 KE |  Hannah Miley | 4.35,27 |  Zsuzsanna Jakabos | 4.38,39 |
Viestit
| 4 × 100 m vapaauinti |  Alankomaat Maud van der Meer Femke Heemskerk Marrit Steenbergen Ranomi Kromowidjojo | 3.33,80 |  Italia Silvia Di Pietro Erika Ferraioli Aglaia Pezzato Federica Pellegrini | 3.37,68 |  Ruotsi Sarah Sjöström Ida Marko-Varga Ida Lindborg Louise Hansson | 3.37,84 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Unkari Zsuzsanna Jakabos Evelyn Verrasztó Boglárka Kapás Katinka Hosszú | 7.51,63 |  Espanja Melanie Costa Patricia Castro Fátima Gallardo Mireia Belmonte | 7.53,38 |  Alankomaat Andrea Kneppers Esmee Vermeulen Robin Neumann Femke Heemskerk | 7.53,63 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Iso-Britannia Kathleen Dawson Chloe Tutton Siobhan-Marie O’Connor Francesca Halsall | 3.58,57 |  Italia Carlotta Zofkova Martina Carraro Ilaria Bianchi Erika Ferraioli | 4.00,73 |  Suomi Mimosa Jallow Jenna Laukkanen Emilia Pikkarainen Hanna-Maria Seppälä | 4.01,49 |
Mitalistit > Uinti > Sekajoukkueet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 × 100 m vapaauinti |  Alankomaat Sebastiaan Verschuren Ben Schwietert Maud van der Meer Ranomi Kromowidjojo | 3.23,64 KE |  Italia Filippo Magnini Luca Dotto Erika Ferraioli Federica Pellegrini | 3.24,55 |  Ranska Clément Mignon Jérémy Stravius Charlotte Bonnet Anna Santamans | 3.25,49 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Iso-Britannia Chris Walker-Hebborn Adam Peaty Siobhan-Marie O’Connor Francesca Halsall | 3.44,56 |  Italia Simone Sabbioni Martina Carraro Piero Codia Federica Pellegrini | 3.45,74 |  Unkari Gábor Balog Gábor Financsek Evelyn Verrasztó Zsuzsanna Jakabos | 3.49,50 |