stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Paranormal Evening with the Moonflower Society
Kokoonpano

Tobias Sammet - laulu, taustalaulu, koskettimet, bassokitara
Ronnie Atkins – laulu kappaleessa "Paper Plane"
Bob Catley - laulu kappaleessa "The Moonflower Society"
Floor Jansen - laulu kappaleissa "Kill the Pain Away" & "Misplaced among the Angels"
Michael Kiske - laulu kappaleissa "The Inmost Light" & "Arabesque"
Jorn Lande - laulu kappaleissa "I Tame the Storm" & "Arabesque"
Eric Martin - laulu kappaleessa "Rhyme and Reason"
Ralf Scheepers - laulu kappaleessa "The Wicked Rule the Night"
Geoff Tate - laulu kappaleessa on "Scars"
Sascha Paeth - rytmikitara, soolokitara, bassokitara
Felix Bohnke - rummut
Oliver Hartmann – soolokitara kappaleessa 4, taustalaulu kappaleissa 1, 3, 6 & 7
Michael Rodenberg - koskettimet kappaleissa 5 & 11
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Inferno:
Soundi:
Aiheesta muualla

A Paranormal Evening with the Moonflower Society Discogsissa. (englanniksi)
Albumi A Paranormal Evening with the Moonflower Society Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Avantasia |
| --- | --- |
 Tobias Sammet 
Studioalbumit:  The Metal Opera  The Metal Opera Part II  The Scarecrow  The Wicked Symphony  Angel of Babylon  The Mystery of Time  Ghostlights  Moonglow  A Paranormal Evening with the Moonflower Society  Here Be Dragons 
Livealbumit:  The Flying Opera 
Videoalbumit:  The Flying Opera 
Kokoelmat: Lost in Space Part I & II The Metal Opera: Pt 1 & 2 – Gold Edition 
EP:t:  Avantasia  Lost in Space Part 1  Lost in Space Part 2 
Singlet:  ”Avantasia”  ”Lost in Space”  ”Carry Me Over”  ”Drying for an Angel”  ”Sleepwalking”  ”Mystery of a Blood Red Rose”  ”The Raven Child”  ”Moonglow”  ”Misplaced Among The Angels” (Feat. Floor Jansen)  ”The Inmost Light” 
Muuta:  diskografia
Jatkosodan heimosoturit

Jatkosodan heimosoturit olivat jatkosodassa vuosina 1941–1944 Suomen puolustusvoimien yksiköitä, joissa palveli tverin-, vienan- ja aunuksenkarjalaisia, inkeriläisiä, vepsäläisiä, komeja, virolaisia, saamelaisia sekä muita suomensukuisiin heimoihin kuuluneita miehiä. Näistä osa oli siirtynyt Suomeen jo vuoden 1918 jälkeen, ja osa oli suomalaisten sotavangiksi jääneitä puna-armeijan sotilaita. Noin tuhat suomensukuista sotavankia palveli Suomen armeijassa. Lisäksi joukoissa palveli amerikansuomalaisia, ruotsinsuomalaisia, siperiansuomalaisia ja sellaisia suomalaisia, jotka olivat muuttaneet aikaisemmin Neuvostoliittoon. Eniten oli virolaisia, liki 3 500 lähde?.
Heti jatkosodan alussa suomalaiset heimoaktivistit ajoivat ajatusta heimoprikaatin perustamisesta, johon kuuluisi Itä-Karjalan suomensukuisten kansojen pataljoonia, virolaisista muodostettu pataljoona ja niin sanottu Prometheus-joukko, jossa olisi muita Neuvostoliiton vähemmistökansojen jäseniä kuin suomensukuisia. Päämaja ei suostunut Prometheus-joukon perustamiseen. Erityisesti näitä heimoaatteellisia tavoitteita ajoi Akateeminen Karjala-Seura. Sekä presidentti Risto Ryti että ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim olivat hyvin ymmärtäväisiä heimoaatetta kohtaan jatkosodan alkuvaiheessa.
Yksiköt

Suomen-pojat ja heistä muodostettu Jalkaväkirykmentti 200
Prikaati Kuussaari (Prikaati K (Pr.K)
Erillinen pataljoona 6 (ErP 6)
Erillinen pataljoona 7 (ErP 7), aiemmin Aunuksen Heimosoturipataljoona (AHSP)
Erillinen pataljoona 8  (ErP 8), aiemmin Vienan Heimosoturipataljoona (VHSP)
Heimopataljoona 3 (HeimoP 3)
Lisäksi suomalaisten palveluksessa oli kymmeniätuhansia suomensukuisia Neuvostoliiton kansalaisia. He palvelivat pääosin Itä-Karjalan Sotilashallinnon alaisissa laitoksissa ja tehtävissä. Heimosotavankeja työskenteli muun muassa päämajan tiedusteluosastolla sekä tiedotus-, propaganda-, asiamies- ja erikoistehtävissä.
Suomalaisten palveluksessa olleiden Neuvostoliiton kansalaisten kohtalo sodan päätyttyä

Heimosotureille oli luvattu Suomen kansalaisuus, jos he ryhtyvät suomalaisten palvelukseen. Tästä huolimatta sodanjälkeinen Valvontakomissio esitti vaatimuksensa sotavankien palauttamisesta Neuvostoliittoon.
Esimerkiksi Heimopataljoona 3:lle ilmoitettiin 25. lokakuuta 1944, että pataljoona kotiutetaan, ja se siirrettiin Oulun kautta Raaheen. Todellisuudessa Valvontakomission vaatimuksesta pataljoonassa palvelleet Neuvostoliiton kansalaiset piti palauttaa Neuvostoliittoon. Tätä ei ilmoitettu pataljoonan miehille. Pataljoona purettiin Raahessa 3. marraskuuta 1944. Kun sen miehille selvisi heidän määräasemansa, pataljoonan heimosotureista karkasi jo Raahessa 14 miestä. Junan lähtiessä Raahesta kohti Naarajärven sotavankileiriä, sen kyydissä lähti 650 miestä. Perille Naarajärvelle tuli noin 200 miestä. Loput olivat karanneet Raahen ja Pieksämäen välillä. Osin tähän syynä oli se, että suomalaiset tarkoituksella hiljensivät junan vauhtia, jotta petetyt aseveljet pääsevät pakenemaan.lähde?
Punainen Valpo etsintäkuulutti ja etsi heimosotureita vuoteen 1953 saakka. Vuoteen 1953 mennessä Valpo onnistui palauttamaan Neuvostoliittoon Heimopataljoona 6:n miehiä 187 ja ErP 3:n miehiä 654. Yksityishenkilöt ja paikallistason viranomaiset auttoivat heimosotilaita pääsemään turvaan ja pakenemaan Ruotsiin, johon tiedetään varmuudella päässeen yhteensä 396 miestä vuoteen 1953 mennessä. Viimeinen inkeriläinen heimosotilas vietiin vankivaunussa Suomesta Neuvostoliittoon vuonna 1955.
Palautetut joutuivat Neuvostoliiton keskitysleireille ja saivat 10 ja 25 vuoden tuomioita. (Eräs alaikäinen sai vain viiden vuoden tuomion. Myös kuolemanrangaistuksia langetettiin, mutta niitä ei pantu täytäntöön.) Arviolta 15 prosenttia leireille joutuneista heimosotureista kuoli leireillä.
Suomi maksaa nykyisin rintamapalveluksessa olleille heimosotureille rintamalisää yhdessä erässä vuosittain ja he kuuluvat myös rintamaveteraanien kuntoutuksen piiriin. Elossa olevat heimosoturit asuvat pääosin Suomen, Ruotsin ja Venäjän alueella. He kuuluvat pääosin Inkeriläiset ja Karjalaiset Heimoveteraanit ry:een. Suomalaisten palveluksessa olleet siviilihenkilöt eivät saa korvauksia Suomen valtiolta. Vuonna 2010 valtioneuvosto antoi asetuksen, jonka mukaan rintama-avustusta voidaan myöntää Suomen puolustusvoimissa vuosien 1939–1945 sotiin osallistuneille vapaaehtoisina palvelleille ulkomaalaisille rintamasotilaille, jotka asuvat pysyvästi Virossa tai muualla entisen Neuvostoliiton alueella ja elävät vaikeissa taloudellisissa olosuhteissa. Vuoden 2010 lopussa arvioitiin, että avustuksia myönnettäisiin vuonna 2011 noin 180 henkilöllepäivitettävä.
Mikko Savola

| Mikko Savola |
| --- | --- |
 Mikko Savola vuonna 2023.
Suomen puolustusministeri
 Marinin hallitus 5.1.2023–28.2.2023  
Edeltäjä:  Antti Kaikkonen
Seuraaja:  Antti Kaikkonen
Kansanedustaja
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1981 (ikä 43) Ähtäri
Tiedot
Puolue:  Keskusta
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:   vääpeli
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mikko Tapio Savola (s. 29. marraskuuta 1981 Ähtäri) on suomalainen keskustalainen poliitikko ja entinen puolustusministeri. Hänet valittiin kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 2011. Savola toimi puolustusministerinä Marinin hallituksessa tammi−helmikuussa 2023.
Elämä

Savola toimi vuodesta 2013 vuoden 2016 loppuun Suomen suurimman maanpuolustusjärjestön Reserviläisliitto ry:n puheenjohtajana. Hän työskentelee maatalousyrittäjänä ja on koulutukseltaan tradenomi.
Poliittinen toiminta

Savola valittiin 19-vuotiaana vuonna 2001 Ähtärin kaupunginvaltuustoon, missä hän on toiminut sen jälkeen yhtämittaisesti. Vuosina 2005−2008 Savola oli kaupunginhallituksen jäsen. Vuoden 2009 vaalien jälkeen hänet valittiin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Savola ilmoitti luopuvansa kaupunginhallituksen puheenjohtajan tehtävästä tultuaan valituksi kansanedustajaksi.
Savola on toiminut Keskustan Etelä-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtajana vuodesta 2010 ja vuodesta 2020 lähtien hän on toiminut piirin puheenjohtajana. Lisäksi hän on edustajana Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin kuntayhtymän valtuustossa vuodesta 2009 alkaen vuosina 2011–2017 hän toimi Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin yhtymävaltuuston puheenjohtajana.
Etelä-Pohjanmaan liiton maakuntavaltuuston jäsenenä hän toimi vuosina 2005–2012. Vuodesta 2021 lähtien hän on toiminut jälleen maakuntavaltuutettuna toimien maakuntavaltuuston puheenjohtajana.
Savola toimi vuosina 2005–2008 Etelä-Pohjanmaan Keskustanuorten puheenjohtajana.
Poliittinen toiminta > Kansanedustajana

Savola pyrki eduskuntaan jo 24-vuotiaana vuonna 2007, sai 5 281 ääntä eikä tullut valituksi. Kevään 2011 eduskuntavaaleissa Savola sai 5 987 ääntä ja tuli valituksi kansanedustajaksi Vaasan vaalipiiristä.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Savola sai kaikkiaan 8 476 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle. Savolan äänimäärä oli vaalipiirin kuudenneksi suurin.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Savola valittiin kansanedustajaksi 5 710 äänellä.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Savola valittiin kansanedustajaksi 6 770 äänellä.
Savola on toiminut Naton parlamentaarisen yleiskokouksen (NatoPA]) Suomen valtuuskunnassa vuodesta 2011. Montrealin kokouksessa 25.11.2024 hänet valittiin NatoPA:n varapresidentiksi.
Yksityiselämä

Savola on naimisissa. Sotilasarvoltaan hän on reservin vääpeli.
Savola toimi Ähtärin eläinpuiston hallituksen puheenjohtajana ja keskeisenä vaikuttajana pandojen hankkimisessa ja saamisessa Ähtäriin.
Aatu Saastamoinen

| Aatu Saastamoinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Aatu Santeri Saastamoinen
Syntynyt: 14. toukokuuta 2001 (ikä 23) Ylivieska, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Sase
Ulkopelipaikka:  Polttolinja
Sisäpelirooli:  Etenijä / Vaihtaja
Seura:  Kempeleen Kiri
Pelaajaura
Junioriseurat
–2020:  Ylivieskan Kuula Sotkamon Jymy
Ammattilaisjoukkueet
2020–:  Ylivieskan Kuula Sotkamon Jymy Kempeleen Kiri
Aatu Santeri Saastamoinen (s. 14. toukokuuta 2001 Ylivieska) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Kempeleen Kiriä.
Ura

Saastamoinen on Ylivieskan Kuulan kasvatti. Hän teki Ykköspesis-debyyttinsä 16-vuotiaana 19. heinäkuuta 2017 vieraissa Haminan Palloilijoita vastaan. Kauden 2018 Saastamoinen pelasi vielä kokonaan Ylivieskassa, jonka jälkeen hän siirtyi Sotkamon Jymyn junioreihin ja pelasi Ylivieskan Kuulassa Ykköspesistä. Saastamoinen teki Superpesis-debyyttinsä 2. heinäkuuta 2020 kotona Kempeleen Kiriä vastaan. Hän toi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä heti seuraavassa ottelussa, 5. heinäkuuta 2020 vieraissa Pattijoen Urheilijoita vastaan. Saastamoisen kausi päättyi Suomen mestaruuteen. Syksyllä 2021 Saastamoinen siirtyi Kempeleen Kiriin.
Saavutukset

1 SM-kulta: 2020
B-poikien Itä–Länsi-ottelu (2018)
Muuta

Saastamoinen valmistui ylioppilaaksi keväällä 2020 Sotkamon lukiosta. Hän on pelannut nuorempana jääkiekkoa.
ABC (sodankäynti)

ABC-aseilla tarkoitetaan ydinaseita, biologisia aseita ja kemiallisia aseita (atomic, biological and chemical). ABC-aseista käytetään usein myös lyhennettä NBC (nuclear, biological and chemical) tai nykyisin WMD (weapons of mass destruction) eli joukkotuhoaseet sekä CBRN (chemical, biological, radiological and nuclear).lähde?
ABC-aseet eivät ole normaalisti sodankäynnissä käytettäväksi hyväksyttyjä aseita, ja niiden valmistusta, varastointia ja käyttöä pyritään estämään ja valvomaan sopimuksilla. ABC-aseet on suunniteltu surmaamaan suuria määriä ihmisiä kerralla, joten niitä kutsutaan myös joukkotuhoaseiksi. Näille on tyypillistä, ettei niitä käytettäessä voida kohteessa eritellä sotilaita ja siviilejä. Sotilasosastojen toimintakykyä heikentää varautuminen ABC-aseiden uhkaan.lähde?
Historia

Ensimmäisiä ABC-aseita käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa. Käytössä olivat kaasumaiset taisteluaineet, kuten kloori ja fosgeeni. Vuonna 1925 solmitussa Geneven sopimuksessa kiellettiin C-aseiden käyttö.
Biologiset aseet

Biologisilla aseella tarkoitetaan mikrobien tai niiden osien käyttöä aseena. Tiettävästi B-aseita ei ole käytetty nykyaikaisessa sodankäynnissä.
Biologiset aseet > Levitystavat

Tärkein B-aseen sotilaallinen levitystapa on aerosolilevitys, jossa vaikuttava aine on nestepisaroina. Aerosolilevityksessä pitää huomioida partikkelien koko (yleensä 1–10 µm) ja auringon UV-säteilyn vaikutus mikrobiin: monet B-aseet voidaan levittää vain yöaikaan. Aerosolilevitykseen soveltuvat helikopterit, lentokoneet, pommit ja ohjukset.
Teknisesti helpompi levitystapa on saastuttaa talousvesi sekä ruoka-aineet. Tämä on myös terroristien käytettävissä oleva keino.
Biologiset aseet > Yleisimmät B-aseet ja niiden vaikutus

Monet B-aseet ovat luonnosta löydettäviä taudinaiheuttajia ja täten niiden aiheuttamat sairaudet ovat luonnosta löydettäviä. On kuitenkin mahdollista, että mikrobien genomia on käsitelty, jolloin taudinkuva on erilainen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Erilaisia B-aseita
| Sairaus | Inkubaatio | Kuolleisuus   (Hoidotta) | Hoito | Muuta |  |
Bakteeritauteja
| Rutto | 2–5 vrk | 50–100 % | Streptomysiini | Aerosolilevitys voi aiheuttaa ns. keuhkoruton |  |
| Pernarutto   (Anthrax) | 3–5 vrk | n. 100 % | G-penisilliini | Kestää hyvin UV-säteilyä ja kuivuutta, aiheuttaa oireita sekä ihmisissä että eläimissä |  |
| Tularemia   (Jänisrutto) | 1–10 vrk | < 20 % | Streptomysiini | Pienikokoinen, aerosolilevitys voi aiheuttaa keuhkoinfektion |  |
| Lavantauti | 7–21 vrk | < 20 % | Siprofloksasiini | Talousveden saastutus |  |
| Kolera | 1–5 vrk | 20–50 % | Oraalinen nestehoito   Doksisykliini | Talousveden saastutus |  |
| Bruselloosi   Luomistauti | 5–60 vrk | < 20 % | Streptomysiini   Doksisykliini | Ei tapa yleensä tällaisenaan, vaan sen aiheuttamat endokardiitti ja aivokalvontulehdus tappavat |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ABC (sodankäynti) Wikimedia Commonsissa
Sota
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aikakaudet | Sotatoimialueet | Aseet | Sodankäynnin tasot | Taistelevat aselajit | Tukevat aselajit | Luetteloita | Yleistä |
|  Esihistoria  Antiikki  Keskiaika  Uusi aika  Teollistunut aika  Nykyaika |  Avaruus  Ilmasota  Informaatio  Maasota  Merisota  Kotirintama |  ABC  Elektroninen  Ilmavoimat  Maavoimat  Merivoimat  Psykologinen |  Strategia  Operaatiotaito  Taktiikka  Taistelutekniikka |  Ilmavoimat  Jalkaväki  Laivasto  Merijalkaväki  Panssarijoukot  Ratsuväki |  Huolto  Ilmatorjunta  Pioneeri  Tykistö  Viesti |  Kenraalit  Piiritykset  Operaatiot  Sisällissodat  Sodat  Sotarikokset  Taistelut  Vapaus-itsenäisyyssodat |  Sodankäynti  Sotahistoria  Taistelu  Piiritys  Propaganda  Rauha  Pasifismi |
Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus ydinaseille.
Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus biologisille aseille.
Yhdysvaltain asevoimien käyttämä tunnus kemiallisille taisteluaineille.
Sariini eli O-isopropyylimetyyli- fosfonofluoridaatti on erittäin myrkyllinen hermokaasu.
Sinappikaasun aiheuttamia rakkoja kädessä.
Petteri Kaijasilta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. elokuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Junioriseurat
1986–1987: TuPa
1988–1994: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995–1999 | TPS | 72 | (17) |
| 1995 | → TuWe (laina) | 11 | (3) |
| 1995 | → PIF (laina) | 1 | (0) |
| 1996 | → K-Allianssi (laina) | 18 | (21) |
| 1996 | → Falkirk (laina) | 1 | (0) |
| 1999 | VPS | 10 | (5) |
| 2000–2001 | Jokerit | 33 | (4) |
| 2000 | → Jokrut | 1 | (1) |
| 2001 | → HIK (laina) | 2 | (2) |
| 2001 | Atlantis | 9 | (3) |
| 2002–2003 | Allianssi | 38 | (15) |
| 2004–2005 | PK-35 | 37 | (37) |
| 2005 | MyPa | 7 | (1) |
| 2006–2010 | PK-35 | 119 | (71) |
| Yhteensä | Yhteensä | 359 | (180) |
Maajoukkue
| 1998–1999 | Suomi | 3 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Harri-Petteri Kaijasilta (s. 3. elokuuta 1974 Turku) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura > Nousu liigaeliittiin

Petteri Kaijasilta nousi ensimmäistä kertaa TPS:n edustusjoukkueeseen kaudella 1995. 20-vuotiaan Kaijasillan debyyttiottelu oli heinäkuussa pelattu vierasottelu Vaasan Palloseuraa vastaan, jonka isännät voittivat 1–0. Kaiken kaikkiaan Kaijasilta pääsi kauden aikana kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle, mutta avausmaali jäi tekemättä.
Kaijasilta sai hieman paremmin vastuuta kaudella 1996, joskin ottelumäärä jäi lopulta vain viiteen. Näissä otteluissa syntyneet kaksi maalia riittivät kuitenkin vakuuttamaan seurajohdon miehen kyvyistä.
Kaudella 1997 TPS ei aivan kyennyt uusimaan edelliskaudella saavutettua kolmossijaa, mutta Kaijasillasta oli tullut seuran selkeä ykköshyökkääjä. Kaijasilta iski 26 ottelussa yhdeksän maalia, ja sijoittui näillä lukemilla maalipörssin viidennelle sijalle.
Ura > Taantuma ja siirto uusiin ympyröihin

Kausi 1998 ei sujunut Turun Palloseuralta toivotulla tavalla, ja myös Kaijasillalla oli vaikeuksia löytää parasta maalijyväänsä. Vaikka Kaijasilta pelasi lähes kaikissa otteluissa, maalimäärä jäi kolmeen.
Seuraavallakin kaudella TPS tuskaili aivan sarjan häntäpäässä, ja Kaijasilta joutui toteamaan jääneensä turkulaisseuran uuden maalitykin, Saku Puhakaisen varjoon. Kaijasilta päätti vaihtaa maisemaa löytääkseen kadonneen maalijyvänsä, ja uudeksi seuraksi valikoitui VPS. Vaasassa Kaijasilta pääsikin hyvään vauhtiin, ja kymmenessä ottelussa syntyneillä viidellä maalillaan turkulainen auttoi uutta seuraansa säilyttämään sarjapaikkansa.
Ura > Vaikeuksia pääkaupunkiseudulla

Kaudella 2000 rakennettiin Helsingissä FC Jokereista uutta huippujoukkuetta. Kaijasillan kyvyt tiedettiin, ja turkulainen päätettiin lunastaa Vaasasta Helsinkiin. Avauskaudesta muodostui kuitenkin valtava pettymys, sillä Kaijasilta jätettiin armotta Shefki Kuqin ja Antti Sumialan varamieheksi. Läpimurto avaukseen ei onnistunut seuraavallakaan kaudella, joten edessä oli jälleen maiseman vaihtuminen.
Kaijasilta muutti Helsingistä Vantaan Atlantikseen kesken kauden 2001. Syyskausi ei liiemmin herättänyt lupauksia, mutta konkurssiin ajautuneen Atlantiksen tilalle syntyneen AC Allianssin seurajohto päätti luottaa Kaijasiltaan.
Päätös osoittautui erinomaiseksi, sillä kaudella 2002 Kaijasilta tulitti peräti 13 osumaa ja sijoittui siten Veikkausliigan maalipörssissä peräti kolmannelle sijalle Allianssin sijoittuessa lopulta sarjassa neljänneksi.
Kaijasilta päätti jatkaa vantaalaisseurassa, mutta hyvää kautta seurasi vaihteeksi epäonnistunut vuosi. Kaksi maalia 14 ottelussa riitti ja Kaijasilta vaihtoi Veikkausliigan divareihin.
Ura > Menestystä Pallokerhossa

Sittemmin Petteri Kaijasilta on kerännyt kehuja ja niittänyt mainetta PK-35:n riveissä Ykkösessä ja Kakkosessa. Kaudella 2004 Kaijasilta voitti Kakkosen maalipörssin ylivoimaisesti 26 osumallaan ja samalla auttoi PK-35:ä nousemaan Ykköseen.
Kaudella 2005 PK-35 sijoittui Ykkösessä kolmanneksi, ja Kaijasilta oli jälleen joukkueen paras maalintekijä 11 osumallaan. Vielä paremmin Kaijasilta onnistui Ykkösessä vuonna 2006, vaikka hänen joukkueensa jäikin vasta kymmenenneksi. Kaijasilta iski joukkueensa 33 maalista peräti 19 ja voitti näillä lukemilla Ykkösen maalipörssin. Kaijasilta valittiin myös vuoden herrasmiespelaajaksi Ykkösessä.
Kaudella 2007 Kaijasilta voitti jälleen maalikuninkuuden 18 maalilla.
Kaijasilta lopetti uransa vuonna 2010.
Valtiovarainministeri

Valtiovarainministeri on valtion  hallituksen jäsen, joka muun muassa vastaa valtion tulo- ja menoarviosta eli budjetista. Näin ollen kaikkien muiden ministeriöiden varoja vaativat hankkeet käsitellään myös valtiovarainministeriössä, minkä vuoksi valtiovarainministerin tehtävä on yksi merkittävimmistä  hallituksen jäsenyyksistä.
Hans von Boetticher

Boetticherin tutkimuskohde preeriapöllö
Hans von Boetticher (30. elokuuta 1886  Staraja Derewnja – 20. tammikuuta 1958 Coburg) oli saksalainen eläintieteilijä, jonka tutkimusalaa olivat hyönteiset ja linnut.
Boetticher oli oppiarvoltaan tohtori ja toimi Coburgin museon johtajana. Hän luokitteli lintuja niiden morfologisten, eliömaantieteellisten ja fylogenisten ominaisuuksien mukaan. Hän tutki etenkin sorsia, hanhia, turakoja, papukaijoja, kyyhkyjä ja merilintuja. Hän nimesi amazoniantavin suvun Amazonetta, sepelsorsan suvun Specularis ja preeriapöllön (Athene cunicularia) alalajin pichinchae.
Teoksia

Gänse- und Entenvögel aus aller Welt (1952)
Albatrosse und andere Sturmvögel (1955)
Lärmvögel, Turakos und Pisangfresser (1955)
Fasanen, Pfauen, Perlhühner und andere Zierhühner (1956)
Pelikane, Kormorane und andere Ruderfüßler (1957).
Etelä-Kalifornian yliopisto

| Etelä-Kalifornian yliopisto> University of Southern California |
| --- | --- |
  

Motto:  Palmam qui meruit ferat
Perustettu:  6.10.1880
Tyyppi:  Yksityinen
Säätiön varat:  5,73 miljardia dollaria
Budjetti:  5,3 miljardia dollaria
Kansleri:  Carol Folt
Henkilökunta:  4 604
Opiskelijoita:  20 500
Jatko-opiskelijoita:  28 000
Sijainti:  Los Angeles, Kalifornia  Yhdysvallat
Kampus:  University Park campus, Health Sciences campus
Maskotti:  Traveler
Sivusto:  www.usc.edu
”Tommy Trojan” (”Tommy Troijalainen”) tunnetaan yliopiston symbolina, vaikkei se olekaan virallinen maskotti. Patsaan taustalla Bovard Hall.
Bovard Hall, yksi yliopiston hallintorakennuksista, 1920-luvulla pian rakentamisensa jälkeen.
Etelä-Kalifornian yliopisto (engl. University of Southern California, lyhenne USC) on vuonna 1880 perustettu yksityinen yliopisto, joka sijaitsee Los Angelesissa, Kaliforniassa. Yhdysvaltojen parhaiden korkeakoulujen listalla USC oli vuonna 2020 sijalla 15. Koulussa on noin 16 600 opiskelijaa.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa USC:tä edustavat USC Trojansin nimellä kulkevat joukkueet. Yliopistolla on perinteisesti ollut vahva edustus etenkin amerikkalaisessa jalkapallossa.
Yliopisto kerää USC Dornsife -nimistä presidentinvaalien kannatusmittausta, jossa kysytään 3 000 henkilön paneeliin kuuluvilta säännöllisesti, ketä he äänestäisivät vaalipäivänä. Kannatusmittausta kutsutaan myös Daybreak polliksi, ja se on metodiltaan erilainen kuin kyselyt yleisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Kalifornian yliopisto Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut (englanniksi)
ASCII

ASCII-merkistön kirjoitusmerkit.
ASCII (akronyymi sanoista American Standard Code for Information Interchange) on 7-bittinen eli 128 merkkipaikan laajuinen tietokoneiden merkistö, joka sisältää ensisijaisesti amerikanenglannissa tarvittavat kirjaimet, numerot, väli- ja erikoismerkkejä sekä eräitä ohjauskoodeja. Lähes kaikkien nykyisin yleisessä käytössä olevien tietokonemerkistöjen 128 ensimmäistä merkkiä ovat samat kuin ASCII:ssa, joten ne voidaan luokitella ASCII:n laajennuksiksi. Unicode-merkistön yhteydessä tätä ensimmäistä lohkoa kutsutaan latinalaiseksi perusosaksi.
Joskus kuulee virheellisesti puhuttavan ”8-bittisestä ASCII:sta” tai ”high-ASCII:sta”, jonka merkkipaikkojen määrä olisi kaksinkertaistettu 256:een ottamalla käyttöön ASCII:ssa ylimääräiseksi jäänyt tavun kahdeksas bitti. Tällaisia merkistöjä on ASCII:n pohjalta kuitenkin kehitetty useita, eikä niistä yhteenkään ole asianmukaista viitata nimellä ASCII. Koska 8-bittiseenkään merkistöön eivät mahdu edes kaikkien latinalaisin aakkosin kirjoitettavien kielten kirjaimet, alueittain on pitänyt kehittää keskenään yhteensopimattomia laajennusversioita, joista länsieurooppalaisittain ja suomalaisittain tärkein on ISO 8859-1 eli niin sanottu Latin 1 ‑merkistö. Lisäksi esimerkiksi MS-DOS-järjestelmän käyttämien ASCII-pohjaisten merkistöjen laajennusosat poikkeavat täysin Windowsin merkistöistä, jotka ovat ISO 8859 ‑standardien muunnelmia.