stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Megalonyx

| Megalonyx |
| --- | --- |
 Megalonyx-luuranko
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Pilosa
Alalahko::  Laiskiaiset Folivora
Heimo::  Kaksivarvaslaiskiaiset Megalonychidae
Suku::  Megalonyx  Harlan, 1825
Infobox OKNimi-testi OK: 
Megalonyx (kreikkaa ”iso kynsi”) on verraten hyvin tunnettu hävinnyt maalaiskiaisten suku. Se kuului heimoon Megalonychidae ja asusteli Pohjois-Amerikassa plioseeni- ja pleistoseenikaudella. Se kuoli sukupuuttoon 11,000 vuotta sitten.
Ulkonäkö

Megalonyx oli pienempi kuin sukulaisensa Megatherium, mutta se oli silti suuri eläin. 2,5–3 metriä pitkä, 1,70 metriä korkea ja pystyi painamaan tonnin.
Kokonsa vuoksi se oli helpompi saalis sapelihammaskissoille, mutta puolustukseksi sillä oli terävät kynnet. 
Megalonyxillä oli lyhyt ja leveä kuono.
Sen jäänteitä on löydetty Alaskasta Kolumbiaan asti ja se eli tiheässä metsässä.
Yksi laji (M. jeffersoni) on nimetty Yhdysvaltain entisen presidentin Thomas Jeffersonin mukaan.
Lajit

Megalonyx matthisi Hirschfeld & Webb 1963
Megalonyx wheatleyi Cope 1871
Megalonyx leptostomus Cope 1893
Megalonyx jeffersonii Wistar 1822
Kokovertailu
Käännös suomeksi
Mastorava

Mastorava (’Maaäiti’, ersämordvaksi Масторава) on mordvalaisten kansalliseepos. Se perustuu A. M. Šaronovin kokoamiin kansanrunoihin. Mastorava julkaistiin vuonna 1994 ersän kirjakielellä N. S. Makuškinin kuvittamana 496-sivuisena laitoksena. Vuonna 2001 eepos ilmestyi M. Moisejevin mokšamordvaksi kääntämänä.
Mastoravan julkaisun myötä päättyi väittely siitä, onko mordvalaisilla omaa kansalliseeposta. Mordvalaisten aiempi, kiistanalaisempi, kansalliseepos on nimeltään Sijažar.
Teoksen on suomentanut Raija Bartens.
Aiheesta muualla

Mastoravan suomennos M. A. Castrenin seuran Internet-sivuilla
Profiled

| Profiled Led Zeppelin |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Jimmy Page
 Kesto: 57.06
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Led Zeppelin:n muut julkaisut
| Remasters 1990 | Profiled 1990 | Box Set, Vol.1 1990 |
Profiled on rockyhtye Led Zeppelinin vuoden 1990 lokakuussa julkaistu promo-albumi, joka sisältää yhtyeen jäsenten haastatteluja. Se julkaistiin yhtyeen kokoelma-albumin, Box setin, mainostamiseksi. Levy on julkaistu myös osana albumia Remasters.
Punalepinkäinen

| Punalepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Tropiikkilepinkäiset Laniarius
Laji::  erythrogaster
Kaksiosainen nimi
 Laniarius erythrogaster  (Cretzschmar, 1829) 
Katso myös
   Punalepinkäinen Wikispeciesissä   Punalepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punalepinkäinen (Laniarius erythrogaster) on keskiafrikkalainen varpuslintu, joka elää lännessä Koillis-Nigeriasta itään Länsi-Eritreaan, ja sieltä etelään Tansaniaan ja Kongoon. Philipp Jakob Cretzschmar kuvaili sen holotyypin Kordofanista Sudanista 1829.
Martha Scott

| Martha Scott |
| --- | --- |
 Martha Scott vuonna 1942.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Martha Ellen Scott
Syntynyt: 22. syyskuuta 1912 Jamesport, Missouri
Kuollut: 28. toukokuuta 2003 (90 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä ja tuottaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Martha Ellen Scott (22. syyskuuta 1912 Jamesport, Missouri – 28. toukokuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän teki tunnetuimmat roolinsa elokuvissa Kymmenen käskyä (1956) ja Ben-Hur (1959). Ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa Meidän kaupunkimme (1940) hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta.
Filmografia

Meidän kaupunkimme (Our Town, 1940) Emily Webb
Kappale taivasta (One Foot in Heaven, 1941) Hope Morris Spence
They Dare Not Love (1941) Marta Keller
Malja neiti Bishopille (Cheers for Miss Bishop, 1941) Ella Bishop
Hi Diddle Diddle (1943) Janie Prescott [Phyffe]
Sotapesä tähdille tai Tähtien kanttiini (Stage Door Canteen, 1943)
Oklahoman musta kulta (In Old Oklahoma tai War of the Wildcats, 1943) Catherine Allen
Hyvässä muistissa (So Well Remembered, 1947) Olivia [Channing Boswell Winslow]
Kuoleman kauppa (Strange Bargain, 1949) Georgia Wilson
When I Grow Up (1951) Mother Reed
Kauhun hetkiä (The Desperate Hours, 1955) Eleanor Hilliard
Kymmenen käskyä (The Ten Commandments, 1956) Yochabel
Sayonara (1957) Mrs. Webster
Kuriton nuoriso (Eighteen and Anxious (1957) Lottie Graham
Ben-Hur (1959) Miriam
Paholaisen tytär (The Devil’s Daughter, 1973) Mrs Stone
Laulava porsas tai Charlotten verkko (Charlotte’s Web, 1973) rouva Arable (äänirooli)
Torstai on pelipäivä (Thursday’s Game, 1974) äiti
Jättiläinen taivaalla (Airport ’75 tai Airport 1975, 1975) Sister Beatrice
The Abduction of Saint Anne (1975) Mother Michael
Medical Story (1975) neiti Mcdonald
The Legendary Curse of the Hope Diamond (1975) Mummsie
My Wife Next Door (1975)
Käännekohta (The Turning Point, 1977) Adelaide
Charleston (1979) täti Louisa; rouva Farrell
Father Figure (1980) Hilda Wollman
Adam (1983) Gram Walsh
Kesäpainajainen (Summer Girl, 1983) Martina Shelburne
Adam - kadonnut poikamme (Adam: His Song Continues, 1986) Gram Walsh
Boltsi hukassa, pallo jalassa (Doin’ Time on Planet Earth, 1988) Virginia Camalier
William Holden: The Golden Boy (1989)
Hylätty (Love and Betrayal (1989) Genger
A Girl’s Life (1989) Betty Robbins
Katujen tytär (Daughter of the Streets, 1990) Sarah
Charlton Heston: For All Seasons (1995) haastateltavana
Lähde:
Aiheesta muualla

Martha Scott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martha Scott NNDB. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
Poreamme

Poreamme
Poreamme (monissa kielissä jacuzzi) on eräänlainen muunnelma perinteisestä kylpyammeesta. Porekylvyt ovat hoito- ja rentoutumiskylpyjä, joissa koko keho tai sen osat ovat (yleensä lämpimien) vesivirtauksien hierottavana. Poreammeet ovat usein hieman tilavampia kuin kylpyammeet. Ne voivat mallista riippuen kierrättää vettä, pumpata lisää vettä tai puhaltaa ilmaa veteen. Poreammeet ruiskuttavat voimakkaasti vettä, useissa malleissa säädettävästi. Poreammeiden monimuotoisen rakenteen ja porekylpyjen pitkäkestoisuuden vuoksi ammeen sekä sen ilma- ja vesiputkien puhtauteen on kiinnitettävä erityisen paljon huomiota. Joissakin malleissa amme on jokaisen käyttökerran jälkeen desinfioitava, jottei esimerkiksi likaa jäisi kuivumaan putkistoihin, joista se voisi seuraavalla käyttökerralla päätyä ammeeseen.
Ensimmäinen ja tunnetuin poreammeiden valmistaja on yhdysvaltalainen Jacuzzi, joka aloitti poreammeiden teollisen tuotannon vuonna 1956. Yhtiö valmistaa vuosittain noin 40 000 poreammetta Italiassa ja Yhdysvalloissa sijaitsevilla tehtaillaan. Jacuzzilla on hallussaan 250 porealtaiden teknologiaan liittyvää patenttia.
Matra Rancho

| Matra Rancho |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Valmistaja:  Matra
Konserni:  Chrysler (1977-1978) PSA (1979-1984)
Valmistusvuodet:  1977-1984
Tuotantomäärä:  57 792
Korimalli:  3-ovinen farmari
Luokka:  SUV
Muotoilija:  Antonis Volanis
Teknisesti samankaltaisia:  Simca 1100
Vetotapa:  etuveto
Matra Rancho on automalli, jota ranskalainen Matra-konserni valmisti yhteistyössä Simca-automerkin kanssa. Se oli yksi ensimmäisistä katumaastureista, ja se vastasi Range Roverin aloittamaan trendiin tarjoamalla tälle pienemmän ja edullisemman vaihtoehdon. Rancho tuotiin markkinoille vuonna 1977. Siitä tuli nopeasti suosittu, mutta se ei auttanut Simcan emoyhtiön Chryslerin tuolloisiin ongelmiin. Chrysler myi eurooppalaisen tytäryhtiönsä PSA:lle vuonna 1978, ja PSA päätti nimetä kaikki Simca-mallit Talboteiksi vuodesta 1979 lähtien. Näin Matra-Simca Rancho -nimi vaihdettiin Talbot Matra Rancho-nimeen. Ranchon valmistus jatkui vuoteen 1984 asti, johon mennessä valmistettiin 57 792 autoa, vaikka alkuperäinen suunnitelma oli 20 000 kappaletta .
Ranchon suunnitteli Antonis Volanis. Auto perustui Simcan suositun 1100-pikkuauton pick-up-versioon, jossa oli tavallista 1100-mallia pitempi akseliväli. Ranchossa oli sama etuosa kuin 1100:ssa, mutta loput korista Matra valmisti lasikuidusta ja polyesteristä, kuten myös koria kiertävät listat, jotka antoivat autolle jykevämmän ulkonäön. Myös maavaraa korotettiin. Toisin kuin useimmissa muissa maastoautoissa, Ranchossa ei ollut nelivetoa, vaan se oli etuvetoinen. Tekniikan lisäksi myös esimerkiksi kojelauta ja etupenkit olivat peräisin Simca 1100:sta. Ranchon voimanlähteenä toimi 1442 cm³, 80 hv (59 kW) versio nelisylinterisestä Simca Type 315 -rivimoottorista.
Ranchoa myytiin vuosien varrella useina eri versioina. Perusmallin ohella saatavilla oli Grand Raid, jossa oli "maastovarusteita" kuten sähkövinssi kiinnitettynä etupuskuriin ja varapyörä katolla. Rancho X oli paremmin varusteltu malli, jossa oli vakiovarusteena muun muassa kevytmetallivanteet ja metalliväri. Découvrable-malli, jonka peräosa koostui metallirungosta ja kangaspeitteistä, oli Ranchon avomalli. Rancho AS oli pakettiautoversio, jossa ei ollut takapenkkejä, eikä siitä siten tarvinnut maksaa Ranskassa autoveroa. Suomessa kaikki mallit olisivat olleet verollisia ja ne jäivät täällä tuntemattomiksi. Ranchoa tuotiin maahan vain muutama yksittäiskappale.
Rancho oli saatavilla myös seitsemänpaikkaisena, jolloin kaksi takimmaista istuinta olivat selkä menosuuntaan. Matra ehdotti PSA:lle Ranchon korvaajaksi muunneltavalla istuinjärjestelyllä varustettua tila-autoa, mutta PSA hylkäsi ehdotuksen. Matra myi suunnitelman lopulta Renault'lle, ja siitä tuli ensimmäinen nykyaikainen tila-auto, Renault Espace.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matra Rancho Wikimedia Commonsissa
Matra-Simca Rancho matrasport.dk -sivustolla (englanniksi)
The Matra Rancho: Chrysler Europe’s Car-Based SUV, allpar.com (englanniksi)
SIMCA Club UK (englanniksi)
Marsilio Ficino

Yksityiskohta Domenico Ghirlandaion freskosta Sakarja temppelissä (1486–1490): Marsilio Ficino, Cristoforo Landino, Angelo Poliziano ja Demetrios Chalkondyles. Santa Maria Novella, Tornabuoni Cappella, Firenze.
Marsilio Ficino (lat. Marsilius Ficinus; 19. lokakuuta 1433 – 1. lokakuuta 1499) oli italialainen renessanssifilosofi, astrologi ja kääntäjä. Hän oli yksi varhaisen italialaisen renessanssin vaikutusvaltaisimpia humanisteja ja uusplatonismin henkiinherättäjä, joka oli yhteyksissä aikansa kaikkiin merkittäviin akateemisiin ajattelijoihin ja kirjoittajiin. Hän oli ensimmäinen, joka käänsi kaikki Platonin teokset latinaksi. Ficinon johtama Firenzen Akatemia, yritys herättää Platonin Akatemia henkiin, vaikutti huomattavasti italialaisen renessanssin suuntaan ja eurooppalaisen filosofian kehitykseen.
Kirjallisuutta

Ernst Cassirer, Paul Oskar Kristeller, John Herman Randall, Jr., The Renaissance Philosophy of Man.  The University of Chicago Press (Chicago, 1948.)  Marsilio Ficino, Five Questions Concerning the Mind, pp. 193–214.
Paul Oskar Kristeller, Eight Philosophers of the Italian Renaissance.  Stanford University Press (Stanford California, 1964)  Chapter 3, "Ficino," pp.37–53.
Thomas Moore, The Planets Within:  The Astrological Psychology of Marsilio Ficino.  Lindisfarne Books (Associated University Presses, Great Barrington, Massachusetts, 1982.)
Marsilio Ficino, Three Books on Life (De vita libri tres) translated by Carol V. Kaske and John R. Clarke, with notes and commentaries and including the latin text on facing pages, The Renaissance Society of America (Vol. 11 of Renaissance Text Series.)  (Tempe Arizona, 2002.)
Platonic Theology, vol I, II, III Latin with English translation, 2001–2003.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Celenza, Christopher S.: Marsilio Ficino The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Encyclopaedia Britannica 11th ed. (1911), hakusana ”Marsilio Ficino”. Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.
Schumacher, Matthew: Marsilio Ficino Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Renessanssifilosofia
Francesco Petrarca
Georgios Gemistos Plethon
Leonardo Bruni
Georgios Trapezuntios
Nicolaus Cusanus
Johannes Bessarion
Lorenzo Valla
Johannes Argyropulos
Marsilio Ficino
Pietro Pomponazzi
Giovanni Pico della Mirandola
Gianfrancesco Pico della Mirandola
Erasmus Rotterdamilainen
Niccolò Machiavelli
Thomas Cajetanus
Nikolaus Kopernikus
Thomas More
Martti Luther
Juan Luis Vives
Paracelsus
Agostino Steuco
Bernardino Telesio
Petrus Ramus
Francesco Patrizi da Cherso
Jacopo Zabarella
Michel de Montaigne
Hieronymus Fabricius
Justus Lipsius
Giordano Bruno
Francisco Suárez
Francisco Sánchez
Cesare Cremonini
Francis Bacon
Galileo Galilei
Tommaso Campanella
De triplici vita, 1560
Delle divine lettere del gran Marsilio Ficino, 1563
Marsilio Ficinon patsas Firenzen katedraalissa (Andrea Ferrucci).
Pyssyvaara

Pyssyvaara on vaara ja näköalapaikka Nurmeksen Lipinlahdella, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee noin 10 km itään Nurmeksesta ja 2 km Pielisestä. Vaara on laaja, monilakinen ja sen korkein kohta on 230 m korkea. Vaaralle on rakennettu retkeilypolkuja, laavu ja näkötorni. Rinteillä on useita kallioalueita ja Hiidenportin rotkomuodostuma.
Matrah

| Matrah (مطرح, Maṭraḥ) |
| --- | --- |
 Matrah
 Koordinaatit: 23.619°N, 58.564°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Masqat
Wilaya:  Matrah
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  42,9 km²
Väkiluku (2010)  ():  150 067
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Matrah (arab. مطرح‎, Maṭraḥ, joskus muodossa Mutrah tai Muttrah) on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omaninlahden etelärannalla, aivan pääkaupunki Masqatin länsipuolella sijaitseva kaupunki. Matrah on myös yksi Omanin aluehallinnon toisen tason 61:stä piirikunnasta (wilaya), ja on osa Masqatin suurkaupunkialuetta eli Masqatin kuvernoraattia.
Matrah on vanha kauppakaupunki, joka oli Omanin talouselämän ja kaupan keskus ennen maaöljyn löytymistä. Matrahin satama, jonka osia ovat Qaboosin yleissatama (vanhan kaupungin edustalla) ja erillinen öljyterminaali (Port al-Fahl), on nykyäänkin Omanin tärkeimpiä kauppasatamia ja toisinaan myös risteilyalusten vierailupaikka. Satama-altaan rannalta alkaville Matrahin vanhoille kauppakujille (souk) on vain kolme kilometriä Omanin sulttaanin Masqatin hallintopalatsista (joka tarkkaanottaen on naapurikaupungissa ja eri piirikunnassa). Matrahin kaupungissa toimii suurehko kalamarkkina, joka palvelee omanilaisia asiakkaita ja pakastetun kalan muodossa myös ulkomaisia ostajia. Kaupunki on lähtöpiste sisämaahan suuntautuville kala- ja hedelmäkuljetuksille.
Matrahin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 153 526 (VL 2003), 150 067 (VL 2010) ja 216 578 (ennuste 7/2013). Koko 90,3 neliökilometrin laajuisen Matrahin piirikunnan väkiluku oli 150 067 as. (2010)selvennä ja 216 578 (2013)selvennä, joista Omanin kansalaisten osuus oli vain 24,3 prosenttia.
Matrahin vanhaa keskustaa ja Qaboosin satama-altaan etelärantaa.
Matrahin vanhaa keskustaa kauppakujien (souk) seudulta.
Matrahin kauppakujaa (souk).
Matrahin kauppakujaa.
Risteilyalus Matrahin vanhan keskustan edustalla Qaboosin satamassa.
Kalamarkkinoilla.
Jalkapallolla on katsojia (Royal Oman Police Stadium), Matrah.
Ruwin aluetta Matrahissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matrah Wikimedia Commonsissa
Punaleukakanastero

| Punaleukakanastero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Säämiskäkanasterot Thripophaga
Laji::  cherriei
Kaksiosainen nimi
 Thripophaga cherriei  Berlepsch & Hartert, 1902 
Katso myös
   Punaleukakanastero Wikispeciesissä   Punaleukakanastero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punaleukakanastero (Thripophaga cherriei) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punaleukakanasteroa tavataan pienellä alueella Venezuelassa, eikä sitä ole havaittu lajin alkuperäisen löytöpaikan ulkopuolelta. Lajin kannaksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä, mutta se saattaa olla paljon yleisempi.
Metsot

| Metsot |
| --- | --- |
 Metso (Tetrao urogallus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Metsäkanat Tetraonidae
Suku::  Metsot Tetrao  Linné, 1758
Katso myös
   Metsot Wikispeciesissä   Metsot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metsot (Tetrao) on metsäkanojen alaheimoon kuuluva lintusuku.
Metsoihin (Tetrao) kuuluvia lajeja

Metso (Tetrao urogallus)
Siperianmetso (Tetrao urogalloides)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Tetrao (englanniksi)
Men of War: Assault Squad 2

| Men of War: Assault Squad 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Digitalmindsoft
Julkaisija:  1C Company
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  Men of War
Pelimoottori:  GEM 2
Julkaistu:  15.5.2014
Lajityyppi:  Strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16, ESRB: M  , OFLC: 15+, USK: 18
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  DVD, Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Men of War: Assault Squad 2 on 15.5.2014 julkaistu reaaliaikainen strategiapeli. Se on jatkoa Men of War: Assault Squad:ille. Sen kehitti Digitalmindsoft ja julkaisi 1C Company.
Laitevaatimukset

Windows Vista tai uudempi
4,0 GHz ydinprosessori / 2,0 GHz tuplaydinprosessori
2 Gt muistia
DirectX 10 -näytönohjain
Aiheesta muualla

Men of War: Assault Squad 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Profile Records

| Profile Records |
| --- | --- |

Perustettu:  14. huhtikuuta 1981
Tyylilajit:  hip hop
Kotimaa:  Yhdysvallat
Sijainti:  New York
Infobox OKNimi-testi OK: 
Profile Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, joka erikoistuu muun muassa hip hopiin. Levy-yhtiö perustettiin 14. huhtikuuta 1981.
Muusikkoja

| --- | --- |
 Hip hop 2nd II None  52nd Street  Caveman  Euro-K  Camp Lo  Dana Dane  DJ Quik  Dr. Jeckyll & Mr. Hyde  Rob Base and DJ E-Z Rock  Nemesis  MOBSKI Zakia/Profile  Poor Righteous Teachers  Derek B  King Sun (Zakia / Profile)  Run–D.M.C.  Nine  Jaybok the City Ace (Zakia / Profile)  Potna Deuce  Ganksta C  Pumpkin  Special Ed  Joint Ventures  Smoothe da Hustler  Sweet Tee & Jazzy Joyce  L.A. Star  Tucka da Huntaman  Prophet L-CEE :  Muita Asher D & Daddy Freddy  Artz & Kraftz  Thom Bishop  Boys Don't Cry  Sharon Brown  Cro-Mags  The Cucumbers  Frighty & Colonel Mite  Leeway  The LeRoi Brothers  Paul Hardcastle  Barrington Levy  MOBSKI Zakia/Profile  Murphy’s Law  Plasmatics  Cutty Ranks  Nardo Ranks  Judy Torres  The Accelerators  The Nils  Moev  Spencer Jones  Wargasm
Melodifestivalen 1960

| Eurovision laulukilpailu 1960  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 1960 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  semifinaali 28. joulukuuta 1959 finaali 2. helmikuuta 1960
Tapahtumapaikat:  Cirkus, Tukholma
Juontaja(t):  Thore Ehrling (semifinaalit) Jeanette von Heidenstam (finaali)
Kapellimestari:  Göte Wilhelmsson (pieni orkesteri) Thore Ehrling (suuri orkesteri)
Valintamenetelmä:  asiantuntijaraadit
Voittaja:  Östen Warnerbring/Inger Berggren ”Alla andra får varann”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1959  1961 ► 
Melodifestivalen 1960 (tuolloin tunnettu nimellä Eurovisionsschlagern - Svensk final) oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 1100 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan semifinaaliin.
Karsinnan semifinaali pidettiin 28. joulukuuta 1959. Semifinaalissa valittiin neljä kappaletta karsinnan finaaliin. Ei ole tiedossa, miten finalistit valittiin, eikä semifinaalin tarkempi tulos myöskään ole tiedossa. Karsinnan finaali pidettiin 2. helmikuuta 1960 Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokaisen kappaleen esitti kaksi eri esittäjää, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestyksellä. Finaalissa voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Karsinnan voitti kappale Alla andra får varann, jonka karsintafinaalissa esittivät Östen Warnerbring ja Inger Berggren. Jo ennen karsintafinaalia oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Siw Malmkvist.
Kilpailun kulku > Semifinaali

| Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) |
| --- | --- | --- |
| Mona Grain | Alexander | Åke Gerhard |
| Östen Warnerbring | Alla andra får varann | Åke Gerhard, Ulf Källqvist |
| Lill-Babs | En kyss, en kyss | Fritz-Gustaf Sundelöf, Albert Stenbock |
| Bertil Englund | Flicka med positiv | Eric Sandström, Bobbie Ericson |
| Britt Damberg | Nancy, Nancy | Åke Gerhard, Sune Borg |
| Lars Lönndahl | Res med mig | Eric Sandström, Bobbie Ericson |
| Inger Berggren | Underbar, så underbar | Per Lindqvist |
| Tommy Jacobsson | Vårens första flicka | Åke Gerhard, Gunnar Hoffsten |
Kilpailun kulku > Finaali

| Numero | Artisti (suuri orkesteri) | Artisti (pieni orkesteri) | Kappale | Lauluntekijä(t) | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Inger Berggren | Östen Warnerbring | "Underbar, så underbar" | Per Lindqvist | 2 | 76 |
| 2 | Britt Damberg | Mona Grain | "Nancy, Nancy" | Sune Borg, Åke Gerhard | 4 | 56 |
| 3 | Östen Warnerbring | Inger Berggren | "Alla andra får varann" | Ulf Källqvist, Åke Gerhard | 1 | 85 |
| 4 | Mona Grain | Britt Damberg | "Alexander" | Åke Gerhard | 3 | 67 |
Kilpailun kulku > Finaali > Pistetaulukko

| Kappale | Tukholma | Göteborg | Malmö | Luulaja | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Underbar, så underbar | 18 | 10 | 25 | 23 | 76 |
| Nancy, Nancy | 10 | 12 | 21 | 13 | 56 |
| Alla andra får varann | 16 | 20 | 19 | 30 | 85 |
| Alexander | 14 | 11 | 24 | 18 | 67 |
Meat Puppets (albumi)

| Meat Puppets Meat Puppets |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 1981
 Julkaistu: 1982
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 21.29
 Levy-yhtiö: SST Records
Meat Puppetsin muut julkaisut
| In a Car (EP) 1981 | Meat Puppets  | Meat Puppets II 1983 |
Meat Puppets on samannimisen yhdysvaltalaisen rockyhtyeen debyyttialbumi. Se on hyvin erilainen kuin yhtyeen muut, myöhemmät julkaisut sen hardcore punk -soundin vuoksi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Meat Puppets, ellei toisin mainita.
Reward – 1.11
Love Offering – 1.28
Blue-Green God – 1.22
Walking Boss – Doc Watson).02 (säv. 52, san. Doc Watson)
Melons Rising – 0.53
Saturday Morning – 1.30
Our Friends – 2.11
Tumbling Tumbleweeds – 2.02 (säv. Bob Nolan)
Milo, Sorghum, and Maize – 2.15
Meat Puppets – 1.38
Playing Dead – 1.28
Litterbox – 0.50
Electromud – 0.47
The Gold Mine – 1.02
Uusintapainoksen bonuskappaleet

In a Car – 1.21
Big House – 1.07
Dolphin Field – 1.09
Out in the Gardener – 1.04
Foreign Lawns – 0.37
Meat Puppets – 1.33
Everybody's Talking – 2.42 (säv. Fred Neil)
H-Elenore – 1.39 (säv. Curt Kirkwood)
Hair (Monitor) – 1.26
I Got a Right – 2.40 (säv. Iggy Pop)
I Am a Child – 2.14 (säv. Neil Young)
Franklin's Tower – 4.52 (säv. Jerry Garcia/Robert Hunter/Bill Kreutzmann)
Milo Sorghum & Maize – 1.32
Electromud – 0.45
Love Offering – 1.03
Saturday Morning – 1.11
Magic Toy Missing – 1.28 (säv. Curt Kirkwood)
Unpleasant – 1.02 (säv. Curt Kirkwood/Derrick Bostrom)
Raidat 15-19 ovat In a Car -EP:ltä.
Raidat 10-32 ovat bonusraitoja.