stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ambrosius Bosschaert

| Ambrosius Bosschaert |
| --- | --- |
 Kukkakimppu lasimaljakossa, 1621, 31,6 × 21,6 cm, National Gallery of Art, Washington, D.C.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1573 Antwerp, Alankomaat
Kuollut: 1621 Haag, Alankomaat
Kansalaisuus:  Alankomaat
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Barokki, Alankomaiden kultakauden maalaustaide, Asetelmamaalaus
Ambrosius Bosschaert (18. marraskuuta 1573 Antwerp – 1621 Haag) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut asetelmiin erikoistunut taidemaalari, joka kuvasi erityisesti kukkia. Hän oli erittäin arvostettu aikakautensa taiteilijoiden ja taiteen ostajien keskuudessa.
Bosschaertin maalaukset aloittivat Alankomaissa 1600-luvun puoliväliin saakka jatkuneen asetelmamaalauksen genren. Hänen töitään ylenkatsottiin 1700- ja 1800-luvuilla, mutta 1900-luvulla Bosschaert herätti uudelleen tutkijoiden ja keräilijöiden mielenkiinnon.
Elämä ja ura

Monien protestanttien tavoin Bosschaertin perhe pakeni uskonnollista vainoa katolisesta Espanjan Alankomaasta. Perhe asettui silloisen Zeelandin saarialueen Middelburgiin, joka oli merkittävä Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian keskus. Valinta vaikutti Bosschaertin taiteeseen ja aiheisiin, sillä kaupungissa myytiin eksoottisia kukkia ja hedelmiä, joita kasvatettiin myös alueen kasvitieteellisissä puutarhoissa. Bosschaertille näistä tuli hänen asetelmiensa materiaalia.
Bosschaert toimi vuodesta 1593 vuoteen 1613 Pyhän Luukkaan taidemaalarien killan hallituksen jäsenenä ja dekaanina. Vuonna 1602 Bosschaert meni naimisiin Maria van der Astin kanssa. Marian veli Balthasar van der Ast (1593/1594–1657) oli hyvin todennäköisesti Bosschaertin oppilas. Bosschaert menestyi sekä maalarina että taidekauppiaana.
Bosschaert työskenteli myöhemmin myös Amsterdamissa (1614), Bergen op Zoomissa (1615–1616), Utrechtissa (1616–1619)  ja Bredassa (1619). Bosschaert menehtyi vuonna 1621 matkalla Haagissa, jossa hän oli toimittamassa maalaamansa kukka-asetelmaa ostajalle Fredrick van Schurmanille. Bosschaertin kolmesta pojasta Johanneksesta, Ambrosius nuoremmasta ja Abrahamista tuli isänsä tavoin maalareita, jotka keskittyivät kukka-asetelmiin.
Tyyli ja teokset

Bosschaertilta on säilynyt noin 50 työtä. Hänen ensimmäiset kukka-asetelmansa saattoivat olla kasvitieteellisille puutarhoille tehtyjä tilaustöitä. Maalaukset osoittautuivat erittäin suosituiksi ja kaupalliseksi menestykseksi. 1600-luvun Alankomaissa jalostettiin, keräiltiin ja kaupattiin eksoottisia kukkia ja kukkasipuleita, mikä johti lopulta tulppaanimaniana tunnettuun sijoituskuplaan 1634–1637. Myös kukka-asetelmia arvostettiin ja niille riitti ostajia. Bosschaertille maksettiin  yhdestä maalauksesta jopa 1 000 guilderia.
Samaan aikaan Bosschaertin kanssa katolisessa Espanjan Alankomaassa flaamilainen Jan Brueghel vanhempi maalasi kukka-asetelmia. Brueghel myös mitä ilmeisimmin työskenteli välillä Middelburgissa. Voidaan olettaa, että mestarit saivat vaikutteita toisiltaan.
Bosschaertin maalaukset ovat pienikokoisia ja yleensä kovalle kuparialustalle maalattuja. Maalaukset ovat sommittelultaan symmetrisiä ja maalattu pystyasentoon. Lähes kaikissa on yksi monokromaattisella alustalla kuvattu maljakko, johon on aseteltu runsas kimppu värikkäitä kukkia. Kimpussa ovat tieteellisen tarkasti maalattuja jalostettuja kukkia, yleensä tulpaaneja, ruusuja ja liljoja. Pöydällä on muutamia huolella valittuja irrallisia kukkia, pieniä eläimiä tai vesipisaroita. Joissakin Bosschaertin maalauksissa on voimakas trompe l'oeil -motiivi.
On kiistanalaista, miten paljon Bosschaert jatkoi 1500- ja 1600-lukujen perinnettä, jossa kaikilla maalauksissa näkyvillä elementeillä oli voimakas symbolinen, usein uskonnollinen merkitys. Ilmeisesti maalauksissa on ainakin joitakin symbolisia merkityksiä. Bosschaertin kimpuissa on eri aikoina kukkivia kasveja, joten maalaukset eivät ole realistisia todellisuuden jäljitelmiä. Jokainen kukka on kuvattu huolellisesti, ja maalauksia onkin kutsuttu joskus kukkamuotokuviksi.
Teoksia

Kukkakimppu kaari-ikkunassa, n. 1618, 64 × 46 cm, Mauritshuis, Haag.
Tulppaaneja, ruusuja, neilikka, lemmikkejä, kieloja ja muita kukkia maljakossa, n. 1619, 28,5 × 19,5 cm, yksityiskokoelma.
Kukka-asetelma Wan-Li -maljakossa, 1619, 31 × 22,5 cm Rijksmuseum, Amsterdam.
Kukka-asetelma maljakossa, 1620, 130,3 × 85,5 cm Nationalmuseum, Tukholma.
Kukkakimppu ikkunalaudalla, 1619–1620, 27,9 × 22,9 cm, Los Angeles County Museum of Art, Los Angeles.
Kukkakimppu lasimaljakossa, 1621, 31,6 × 21,6 cm, National Gallery of Art, Washington, D.C.
Kukka-asetelma, 1614, 30,5 × 38,9 cm, J. Paul Getty Museum, Los Angeles.
Kukka-asetelma kivisyvennyksessä, 1618, 55,5 × 39,5 cm, Statens Museum for Kunst, Kööpenhamina.
Kukka-asetelma, 1617, 30 × 19,5 cm, Hallwylin museo, Tukholma.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ambrosius Bosschaert Wikimedia Commonsissa
Kukka-asetelma lasimaljakossa marmorisyvennyksessä, 1610, 35,3 × 23,3 cm, yksityiskokoelma.
Alaskan klee kai

| Alaskan Klee Kai |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Alaska,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa on parikymmentä koiraa joista 4 on rekisteröityä yksilöä.
Rodun syntyaika:  1970-luvun puoliväli
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Miniature Husky, Klee Kai of Alaska
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu AKC: Foundation Stock
Ulkonäkö
Paino:  5–12 kg
Säkäkorkeus:  25–43 cm
Alaskan klee kai on Alaskassa kehitetty pienikokoinen koirarotu. Ensimmäinen alaskan klee kai on tuotu Suomeen Englannista vuonna 2009. Sittemmin klee kaita on tuotu USA:sta ja Tanskasta. Suomessa on tällä hetkellä noin 40 alaskan klee kaita joista kuitenkin vain 4 on rekisteröity UKC:hen. Alaskan klee kai yhdistys ylläpitää UKC rekisteröityjen koirien sukutauluja ja muita koirakohtaisia terveystietoja. Rodulla on Suomessa oma yhdistys.
Ulkonäkö

Vaatimuksien mukainen alaskan klee kai näyttää pieneltä siperianhuskylta. Vaikka rotujen tulisi muistuttaa pitkälti toisiaan, niillä on fyysisiä eroavaisuuksia: alaskan klee kailla on lyhyempi kuono, suuremmat korvat ja korkeammalle asettunut häntä, jotka erottavat sen selvästi siperianhuskysta.[lähde? ] Rodulla on siperianhuskyn ja alaskanmalamuutin tapaan valkoinen "kasvomaski".
Alaskan klee kailla on kolme eri kokomuunnosta:
Toy: säkä alle 33 cm
Mini: säkä 33–38 cm
Standard: säkä 38–43 cm
Koon poikkeaman virheet on luokiteltu perustuen poikkeaman vakavuuteen:[lähde? ]
Vakava  virhe: säkä 43–55 cm
Hylätty: säkä yli 55 cm
Luonne ja käyttäytyminen

Alaskan klee kai on energinen, eloisa, utelias, ylpeä, intuitiivinen, tarkkaavainen, sitkeä, ketterä ja nopea. Lisäksi se on älykäs ja aktiivinen koira.[lähde? ] Vaikka se on omaa perhettään kohtaan erittäin ystävällinen, vieraisiin se suhtautuu pidättyväisesti. Sosiaalistaminen onkin sen vuoksi tärkeää, jotta se oppii sietämään vieraita.[lähde? ] Se on erittäin ketterä kiipeilemään, joten se voi päästä helposti karkuun kotipihastaan. Kenneleissä yhdessä pidetyt klee kait ulvovat usein ryhmässä varhain aamulla ja myöhään yöllä.
Alaskan klee kait ovat kohtuullisen aktiivisia ja niillä on korkea saalisvietti. Tämä tarkoittaa että vaikka niitä käsitellään hyvin ja ne kasvatetaan pienempien eläinten, kuten kanien, hamstereiden, kissojen taikka lintujen, kanssa ne saattavat silti yrittää hyökätä niiden kimppuun. Ne ovat mahtavia perhekoiria, jos ne totutetaan lasten kanssa olemiseen. Koska ne ovat älykkäitä ja niillä on suuri miellyttämisenhalu, ne menestyvät hyvin tottelevaisuuskoulutuksessa. Toinen sopiva laji on agility, joka auttaa energian purkamisessa.[lähde? ]
Alaskan klee kai pyydystää ja tappaa miellellään hiiriä, kaniineja, oravia, hyönteisiä ja jopa käärmeitä.
Alkuperä

Linda Spurlin aloitti rodun kehittämisen Alaskassa Wasillan kaupungissa 1970-luvun alussa. Jalostuksessa käytettiin siperianhuskyä, alaskanmalamuuttia, schipperkeä ja amerikaneskimokoiraa. Kaksi viimeistä valittiin jotta koko saataisiin sopivan pieneksi.[lähde? ] Vasta vuonna 1988 Spurlin oli riittävän tyytyväinen jalostamaansa kantaan antaakseen yksilöitä myös muiden kasvattajien käyttöön.
The Klee Kai National Kennel Club perustettiin vuonna 1995, jolloin julkaistiin myös ensimmäinen rotumääritelmä, ja United Kennel Club tunnusti rodun virallisesti 1. tammikuuta 1997. Jalostusta jatkettiin, kunnes rotu tuli suuren yleisön tietoon vuonna 1998.[lähde? ]
1900-luvun lopulla rodun kanta oli arviolta noin 500 yksilöä, levinneenä eri puolille Yhdysvaltoja.
Alkuperä > Etymologia

Inuiittien kielellä klee kai tarkoittaa "pientä koiraa".
Terveys

Alaskan klee kai on moniin muihin rotuihin verrattuna huomattavan terve. Rodulla on kuitenkin joitain terveydellisiä vikoja:
Nuoruusiän kaihi
Maksasairaudet
Todella suuri arkuus
Sydänsairaudet, PDA mukaan lukien
Rotu voi kärsiä erilaisista vielä tuntemattomista sairauksista, sillä se on vielä nuori eikä se ole geneettisesti yhtenäinen.
Hoito

Alaskan klee kait ovat suhteellisen helppohoitoisia, sillä ne ovat todella siistejä. Monet eivät pidä kastumisesta ja ne tarvitsee muutenkin pestä vain harvoin. Kuten suurosalla koirista, klee kailla on karvanlähtöaika kahdesti vuodessa.
Terve ja iloinen alaskan klee kai.
Alessia Cara

| Alessia Cara |
| --- | --- |
 Cara vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alessia Caracciolo
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1996 (ikä 28) Brampton, Ontario, Kanada
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  pop, R&B
Soittimet:  kitara, ukulele, kosketinsoitin ja piano 
Levy-yhtiöt:  EP Entertainment Def Jam Recordings
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.alessiacara.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Cara vuonna 2018.
Alessia Caracciolo (s. 11. heinäkuuta 1996 Brampton, Ontario, Kanada), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Alessia Cara, on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hän esitti aluksi muiden artistien cover-kappaleita omalla YouTube-kanavallaan, ja allekirjoitti levytyssopimuksen Def Jam Recordings -yhtiön kanssa vuonna 2015. Hänen debyyttisinglestään ”Here” tuli yllätyshitti sekä Kanadassa että Yhdysvalloissa, jossa se sijoittui viidenneksi. Cara voitti parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon vuonna 2018.
Cara julkaisi debyyttialbuminsa Know-It-All vuonna 2015. Albumilta kolmantena julkaistu single ”Scars to Your Beautiful” nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 8. Vuonna 2017 Cara teki yhteistyössä Zeddin kanssa kappaleen ”Stay” ja oli myös mukana rap-artisti Logicin kappaleella ”1-800-273-8255”. Molemmista tuli listahittejä, päästen Yhdysvalloissa sijoille 7 ja 3.
Vuonna 2016 julkaistiin Caran virallinen single ”How Far I’ll Go” Disneyn elokuvasta Vaiana.
Caran musiikillisiin esikuviin kuuluvat Lauryn Hill, Amy Winehouse, Pink, Fergie, Drake ja Ed Sheeran.
Tausta

Cara syntyi Bramptonissa, Ontariossa italialaisille vanhemmille. Lapsena hän harrasti teatteria sekä runojen kirjoittamista. 13-vuotiaana Cara alkoi tehdä cover-videoita muiden artistien kappaleista YouTube-verkkopalveluun. Ennen levytyssopimusta hän esiintyi useilla radiokanavilla.
Diskografia > EP:t

Four Pink Walls (2015)
Diskografia > Albumit

Know-It-All (2015)
The Pains of Growing (2018)
Diskografia > Singlet

”Here” (2015)
”Wild Things” (2016)
”Scars to Your Beautiful” (2016)
”How Far I’ll Go” (2016)
”Stay” (Zeddin kanssa, 2017)
”Growing Pains” (2018)
”Trust My Lonely” (2018)
”Out of Love” (2019)
”Ready” (2019)
”Rooting For You” (2019)
”OKAY OKAY” (2019)
”October” (2019)
Diskografia > Vierailevana artistina

”Wild” (Troye Sivan, 2016)
”1-800-273-8255” (Logic feat. Khalid, 2017)
”Let Me Down Slowly” (Alec Benjamin, 2019)
Käännös suomeksi
Mitä lapsesi tekisi

| Mitä lapsesi tekisi?> What Would Your Kid Do? |
| --- | --- |
Tyyli:  visailuohjelma
Kestoaika:  40 minuuttia (ilman mainoksia)
Pääosissa:  Anni Hautala Ari Hursti
Alkuperämaa:   Iso-Britannia (alkuperäisformaatti)  Suomi
Verkko:  Nelonen Ruutu
Esitetty:  19. maaliskuuta 2019 – 28. toukokuuta 2019
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Mitä lapsesi tekisi on suomalainen visailuohjelma, jossa testataan, kuinka hyvin perhe tuntee oman lapsensa. Ohjelma perustuu brittiläiseen formaattiin What Would Your Kid Do?. Ohjelmaa juontaa Anni Hautala ja lasten kanssa visailee Ari Hursti.
Ohjelman kolmella kierroksella vanhemmilta kysytään, mitä lapsesi tekisi tietyssä tilanteessa, kuten uskaltaako hän antaa madon eläimille tai söisikö lapsi karkkia salaa. Finaalikierrokselle pääsee eniten pisteitä saanut perhe. Finaalikierroksella ensin vanhemmilta, lopuksi lapselta kysytään monivalintakysymyksiä. Lapsi vastaa sanomalla a, b tai c. Oikein vastatessaan hän saa valita toisen kahdesta palkinnosta, esimerkiksi leikkisähköauton tai ulkomaanmatkan.
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- |
| 1 | 19.03.2019 | 323 000 |
| 2 | 26.03.2019 | 248 000 |
| 3 | 02.04.2019 | 211 000 |
| 4 | 09.04.2019 | 202 000 |
| 5 | 16.04.2019 | 207 000 |
| 6 | 23.04.2019 | 176 000 |
| 7 | 07.05.2019 | 195 000 |
| 8 | 14.05.2019 | 171 000 |
| 9 | 21.05.2019 | 143 000 |
| 10 | 28.05.2019 | 199 000 |
Mezii

| mezii> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  William Merriman
Syntynyt: 15. lokakuuta 1998 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  mezii
Aktiivisena:  2016–
Nyk. joukkue:  Team Vitality
Rooli:  Pelin sisäinen johtaja (In-game leader)
Peli:  Counter-Strike 2
William ”mezii” Merriman (s. 15. lokakuuta 1998) on brittiläinen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa nykyään Team Vitalityä.
Vitalityn lisäksi mezii on edustanut urallaan muun muassa joukkueita Cloud9 ja fnatic. Vitalityn kanssa hän on voittanut tuottavimmillaan BLAST Premier: World Final 2023 -turnauksen, josta joukkue ansaitsi 500 000 dollaria. Meziin rating oli finaalissa joukkueen alhaisin 0,98. Hän liittyi Vitalityyn marraskuussa 2023.
Mihail Anikušin

Mihail Konstantinovitš Anikušin (ven. Михаи́л Константи́нович Анику́шин, 2. lokakuuta 1917 Moskova – 18. toukokuuta 1997 Pietari) oli palkittu neuvostoliittolainen kuvanveistäjä ja akateemikko. Hän oli Neuvostoliiton Taideakatemian jäsen ja hänelle on myönnetty Sosialistisen työn sankarin arvonimi ja Leninin kunniamerkki.
Mihail Anikušinin mukaan on nimetty pikkuplaneetta 3358 Anikushin, jonka löysi neuvostoliittolainen tähtitieteilijä Nikolai Tšernyh vuonna 1978.
Töitä

Anikušinin tunnetuimpien töitten joukkoon kuuluu kolme Pietarissa olevaa teosta: Aleksandr Puškinin patsaat Taiteiden aukiolla (1957) ja Puškinskajan metroasemalla (1954) ja Leninin patsas Moskovskajan aukiolla entisen Neuvostojen talon edessä.
Turussa Aurakadun yläpäässä on Anikušinin suunnittelema Leninin patsas, joka on paljastettu 13. marraskuuta 1977. Pronssinen rintakuva on Leningradin kaupungin lahja ystävyyskaupungilleen Turulle.. Kotkassa on Kuusisen saarella Anikušinin suunnittelema Ruotsinsalmen taisteluissa 1789–1790 kuolleiden merimiesten muistolle omistettu ja 25. heinäkuuta 1998 paljastettu muistomerkki.
Töitä > Teoskuvia

Aleksandr Puškinin patsas (1954), Puškinskajan metroasema, Pietari.
Aleksandr Puškinin patsas (1957), Taiteiden aukio, Pietari.
Saarto (1974), veistosryhmä Leningradin sankarillisten puolustajien muistomerkillä, Voiton aukio, Pietari.
V. I. Leninin muistomerkki (1977–2022), Aurakatu, Turku.
Ruotsinsalmen taisteluissa kuolleiden muistomerkki (1998), Kuusisen saari, Kotka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Anikušin Wikimedia Commonsissa
Lyhyt elämäkerta (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mikhail Anikushin
Käännös suomeksi
Mezzo Mix

Mezzo Mix ja Mezzo Mix Zero
Mezzo Mix on The Coca-Cola Companyn valmistama kolan ja appelsiinin makuinen virvoitusjuoma, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1973 Saksassa. Mezzo Mixiä on saatavana sokeria sisältävällä perus-Mezzo Mixinä ja sokerittomana Mezzo Mix Zerona. Juoman tunnuslause on Cola küsst Orange (suom. kola pussaa appelsiinia). Suomeen Mezzo Mix tuli vuonna 2010. Juoma on suosittu monessa Keski-Euroopan maassa, etenkin Saksassa. Mezzo Mix on hieman samanlainen kuin myös Coca-Cola Companyn valmistama Coca-Cola Orange.
Käännös suomeksi
Milena Canonero

| Milena Canonero |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1946 (ikä 78) Torino, Italia
Ammatti:  puvustaja, pukusuunnittelija
Puoliso:  Marshall Bell
Milena Canonero (s. 1. tammikuuta 1946 Torino, Italia) on italialainen puvustaja ja pukusuunnittelija. Hän on tehnyt urallaan puvustuksia muun muassa elokuviin ja teatteriesityksiin.
Canonero on ollut ehdolla parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon saajaksi yhdeksän kertaa ja voittanut palkinnon neljä kertaa: vuonna 1975 elokuvalla Barry Lyndon, vuonna 1981 elokuvalla Tulivaunut, vuonna 2006 elokuvalla Marie Antoinette ja vuonna 2014 elokuvalla The Grand Budapest Hotel.
Hän on naimisissa näyttelijä Marshall Bellin kanssa.
Valikoitu filmografia

Kellopeliappelsiini (1971)
Barry Lyndon (1975) (voitti Oscar-palkinnon)
Keskiyön pikajuna (1978)
The Shining – Hohto (1980)
Tulivaunut (1981) (voitti Oscar-palkinnon)
Verenjano (1983)
Minun Afrikkani (1985) (Oscar-ehdokkuus)
Miami Vice (1986) (televisiosarja)
Baarikärpänen (1987)
Tucker – mies ja unelma (1988) (Oscar-ehdokkuus)
Kummisetä, osa III (1990)
Dick Tracy (1990) (Oscar-ehdokkuus)
Yö ei tunne armoa (1994)
Titus (1999) (Oscar-ehdokkuus)
Kohtalokas kaulakoru (2001) (Oscar-ehdokkuus)
Solaris (2002)
Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004)
Ocean’s Twelve (2004)
Marie Antoinette (2006) (voitti Oscar-palkinnon)
The Darjeeling Limited (2007)
The Wolfman (2010)
Carnage (2011)
The Grand Budapest Hotel (2014) (voitti Oscar-palkinnon)
Pariisi saa odottaa (2016)
The Sisters Brothers (2018)
Aiheesta muualla

Milena Canonero Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milena Canonero Elonetissä.
Minamata-tauti

| Minamata-tauti> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  T56.1
ICD-9:  985.0
MedlinePlus:  001651
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Minamata-tauti tai Minamata-sairaus (jap. 水俣病, Minamata-byō, joskus Chisso-Minamata -tauti jap. チッソ水俣病, Chisso-Minamata-byō) on elohopeamyrkytyksen aiheuttama neurologinen oireyhtymä.
Minamata-tauti havaittiin ensimmäisen kerran Minamatan kaupungissa Japanissa vuonna 1956. Sen aiheutti metyylielohopean päästö teolliseen jäteveteen Chisso Corporationin kemikaalitehtaasta, joka jatkui vuosina 1932–1968. On myös esitetty, että metaboliset bakteerit olisivat muuntaneet jäteveden elohopeasulfaattia metyylielohopeaksi.[lähde? ]
Oireet

Oireisiin kuuluvat ataksia, käsien ja jalkojen parestesia, lihasheikkous, supistunut näkökenttä, kuulovaurio ja puhehäiriö. Vakavimmissa tapauksissa vaikeat psykiatriset oireet, halvaus, kooma ja kuolema seuraavat viikoissa ensimmäisten oireiden esiinnyttyä. Taudilla on myös synnynnäinen muoto, joka kohdistuu sikiöihin.[lähde? ]
Mezz Mezzrow

Mezz Mezzrow
Milton Mesirow, paremmin tunnettu nimellä Mezz Mezzrow (9. marraskuuta 1899 – 5. elokuuta 1972) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut klarinetisti ja saksofonisti.
Mikkelin Seurahuone

Mikkelin Seurahuone oli Mikkelissä vuosina 1847–1939 toiminut hotelli ja ravintola. Samanniminen hotelli avattiin Hallituskatu 9:n uuteen E-liikkeen taloon vuonna 1963. Alkuperäinen Seurahuone toimi valkoisen armeijan päämajana sisällissodan loppuvaiheissa vuonna 1918 ja tuhoutui talvisodassa..
Historiaa > Alkuperäinen Seurahuone 1847–1939

P. C. Billing oli ruotsalainen kondiittori, joka asettui kaupunginoikeudet saaneeseen Mikkeliin ja perusti hotellin vuonna 1847. Se sai nimekseen Seurahuone, jolla nimellä toimivat monet hotellit muissakin Suomen kaupungeissa. Sitä kuitenkin kutsuttiin perustajansa Petter Carl Billingin mukaan usein Pillingiksi, mistä sai nimensä myöhemmin (vuodesta 1954) Säästöpankin talossa toiminut hotelli Mikkelin Pillinki.
Seurahuoneesta muodostui pian Mikkelin porvariston tärkeä huvittelupaikka, jossa oli ravintolan lisäksi teatterihuone ja tanssisali.
Mikkelin vuotuisten markkinoiden aikaan Seurahuone oli toiminnan keskipiste. Hotellin kukoistuskautta kesti vuoteen 1893 asti, jolloin valmistul uusi teatteritalo ja juhlahuoneisto. Seurahuone muutettin 1904 asuin- ja liikehuoneistoksi.
Mikkelin rautatieasemaa vastapäätä sijainnut Seurahuone toimi sisällissodan aikana runsaan kuukauden verran Päämajan majoituspaikkana ja toimitiloina. Talvisodan aikana Seurahuone toimi Päämajan henkilökunnan ravintolana. Ylipäällikkö, marsalkka Mannerheim asui siellä huoneessa numero 7.
Seurahuone tuhoutui maaliskuun alun 1940 pommituksissa. Ylipäällikön ja korkeimpien upseerien majoitus- ja ruokailupaikaksi tuli sen jälkeen hotelli Kaleva ja Mikkelin Klubi vastavalmistuneessa osuuskauppa Suur-Savon talossa.
Historiaa > Uusi Seurahuone 1963–1982

Syksyllä 1963 E-liikkeeseen kuulunut Osuusliike Savonseutu avasi uuden 32 huoneen Mikkelin Seurahuoneen Hallituskatu 9:ään valmistuneeseen moderniin liiketaloon, johon sijoittui myös tavaratalo Centrum. Hotelli sijaitsi rakennuksen 3.–5. kerroksessa ja 400-paikkainen suurravintola toisessa kerroksessa..
Vuonna 1982 Mikkelin Seurahuoneen tilalle valmistui osuusliike Savonseudun uusi Cumulus, joka 115 huoneellaan kasvatti Mikkelin keskustan hotellihuonemäärää 70 prosentilla. Cumuluksen tanssiravintola jatkoi nimellä Seurahuone.
Uusi Seurahuone ja Centrum-tavaratalo 1960-luvun puolivälissä.
MobyGames

| MobyGames |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.mobygames.com
Tyyppi:  videopelitietokanta
Omistaja:  Atari SA
Avattu:  30.1.1999
MobyGames on vuonna 1999 perustettu videopelien luetteloimiseen keskittynyt verkkosivusto.
Sisältöä lisätään palveluun vapaaehtoisvoimin. Muutokset voidaan jäljittää nimettyihin tunnuksiin. Muutokset on hyväksyttävä ennen niiden esittämistä.
Blue Flame Labs on ostanut palvelun vuonna 2013 GameFly:lta, joka oli ostanut palvelun vuonna 2010. Vuonna 2022 Atari SA osti palvelun.
Huomattavaa on, että sivustolla pelit nimetään ensisijaisesti yhdysvaltalaisen julkaisunimen mukaan, joka voi olla eri kuin Euroopassa käytetty nimi.
Minako Honda

Minako Honda (31. heinäkuuta 1967 – 6. marraskuuta 2005) oli japanilainen poplaulaja. Hän aloitti uransa 1980-luvulla laulamalla J-poppia. Myöhemmin hän levytti animelauluja. 1990-luvulla Minako Honda alkoi esiintyä myös musikaaleissa. Hän kuoli leukemiaan marraskuussa 2005.
Honda levytti Brian Mayn kanssa kappaleen ”Crazy Nights”/”Golden Days”.
Studioalbumit

M'Syndrome (M'シンドロームEmu'Shindorōmu) (1985)
Lips (1986)
Cancel (1986)
Oversea (1987)
Midnight Swing (1988)
Hyōteki (豹的, Target) (1989)
Wild Cats (1989)
Junction (1994)
Hare Tokidoki Kumori (晴れ ときどき くもり, Fine, Sometimes Cloudy) (1995)
Ave Maria (2003)
Toki (時, Time) (2004)
Amazing Grace (アメイジング・グレイス Ameijingu Gureisu) (2005)
Kokoro Wo Komete... (心を込めて... Heartily) (2006)
Yasashii Sekai (優しい世界 Gentle World) (2006)
Eternal Harmony (2008)
Last Concert (ラスト・コンサート) (2008)
Aapo Holtinkoski

| Aapo Holtinkoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. helmikuuta 2001 (ikä 23) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Laser HT
Sarja:  II-divisioona
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  KooKoo (SML) KeuPa HT (Mestis) Hokki (Mestis)
Aapo Holtinkoski (s. 8. helmikuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa II-divisioonajoukkue Laser HT:ssä.