stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanna Castrén

| Hanna Castrén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1861 Alatornio
Kuollut: 1943 (81–82 vuotta)
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Opettaja
Hanna Castrén (25. huhtikuuta 1861 Alatornio – 1943) oli suomalainen opettaja, koulujen perustaja ja helluntaiherätyksen vaikuttaja.
Castrénin vanhemmat olivat maanviljelijä August Henrik Castrén ja Eufrosyne Khoseström. Castrén kävi tyttökoulun ja Tammisaaren seminaarin. Hän oli vt. kollega Oulussa 1887–1888 ja Uudenkaarlepyyn tyttökoulun johtaja 1888–1891. Hän perusti sisarensa kanssa Tornion käsityökoulun. Castrén kutsuttiin 1881 perustamaan Hankoon yhteiskoulua, jonka johtaja hän oli viisi vuotta. Hän johti viisi vuotta Helsingissä oppilaitosta Privatläroverket för flickor. Hän perusti pieniä juutalaislapsia varten Helsinkiin lähetyskoulun ja perusti 1902 Sörnäisiin suomenkielisen yhteiskoulun (Kallion yhteiskoulu), jonka johtaja hän oli vuoteen 1913. Castrén oli vuonna 1907 Sörnäisten kristillisen kansanopiston perustajia.
Castrénia on sanottu helluntaiherätyksen äidiksi, sillä hän oli aktiivisesti mukana liikkeen Suomeen tulon alkuvaiheissa.
Teokset

Muutamia raamatunlauseita, jotka koskevat juutalaiskysymystä , Kirjassa : Sörnäisten yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodelta 1907-1908.
Julkaistu vuonna 2017 teoksena Juutalaiskysymys, ISBN: 978-952-68800-0-6
Meksikon Grand Prix 1989

|  Meksikon Grand Prix 1989  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1989. 

Päivämäärä:  28. toukokuuta 1989
Sijainti:  Autódromo Hermanos Rodríguez, México, Meksiko
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  4,421 km
Kilpailun pituus:  69 kierrosta, 305,049 km
Sää:  kuuma, kuiva, aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Ayrton Senna   (McLaren-Honda)
Paaluaika:  1:17.876
Palkintokoroke
Voittaja:   Ayrton Senna   (McLaren-Honda)
Toinen:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kolmas:   Michele Alboreto   (Tyrrell-Ford Motor Company)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Ferrari)
Kierrosaika:  1:20.420 (kierroksella 41)
Meksikon Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. toukokuuta 1989 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla. Kilpailun voitti jo kolmatta kertaa perättäin paalupaikalta voittoon ajanut Ayrton Senna.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 69 | 1:35.21,431 | 1 | 9 |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 69 | + 15,560 | 5 | 6 |
| 3 | 4 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford | 69 | + 31,254 | 7 | 4 |
| 4 | 19 |  Alessandro Nannini | Benetton-Ford | 69 | + 45,495 | 13 | 3 |
| 5 | 2 |  Alain Prost | McLaren-Honda | 69 | + 56,113 | 2 | 2 |
| 6 | 40 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford | 68 | + 1 krs. | 17 | 1 |
| 7 | 10 |  Eddie Cheever | Arrows-Ford | 68 | + 1 krs. | 24 |   |
| 8 | 26 |  Olivier Grouillard | Ligier-Ford | 68 | + 1 krs. | 11 |   |
| 9 | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Judd | 68 | + 1 krs. | 20 |   |
| 10 | 8 |  Stefano Modena | Brabham-Judd | 68 | + 1 krs. | 9 |   |
| 11 | 11 |  Nelson Piquet | Lotus-Judd | 68 | + 1 krs. | 26 |   |
| 12 | 38 |  Christian Danner | Rial-Ford | 67 | + 2 krs. | 23 |   |
| 13 | 21 |  Alex Caffi | Dallara-Ford | 67 | + 2 krs. | 19 |   |
| 14 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Ford | 66 | + 3 krs. | 25 |   |
| 15 | 20 |  Johnny Herbert | Benetton-Ford | 66 | + 3 krs. | 18 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 53 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 27 |  Nigel Mansell | Ferrari | 43 | Vaihdelaatikko | 3 |   |
| Kesk. | 9 |  Derek Warwick | Arrows-Ford | 35 | Sähköt | 10 |   |
| Kesk. | 12 |  Satoru Nakajima | Lotus-Judd | 35 | Ulosajo | 15 |   |
| Kesk. | 30 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 28 | Ei sijoitusta | 16 |   |
| Kesk. | 22 |  Andrea de Cesaris | Dallara-Ford | 20 | Ripustukset | 12 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 16 | Vaihdelaatikko | 6 |   |
| Kesk. | 36 |  Stefan Johansson | Onyx-Ford | 16 | Voimansiirto | 21 |   |
| Kesk. | 5 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | 15 | Sähköt | 8 |   |
| Kesk. | 3 |  Jonathan Palmer | Tyrrell-Ford | 9 | Kaasu | 14 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | March-Judd | 1 | Voimansiirto | 4 |   |
| DNQ | 24 |  Luis Pérez Sala | Minardi-Ford |   |   |   |   |
| DNQ | 15 |  Mauricio Gugelmin | March-Judd |   |   |   |   |
| DNQ | 29 |  Yannick Dalmas | Larrousse-Lamborghini |   |   |   |   |
| DNQ | 31 |  Roberto Moreno | Coloni-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 37 |  Bertrand Gachot | Onyx-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 33 |  Gregor Foitek | Euro Brun-Judd |   |   |   |   |
| DNPQ | 17 |  Nicola Larini | Osella-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 39 |  Volker Weidler | Rial-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 34 |  Bernd Schneider | Zakspeed-Yamaha |   |   |   |   |
| DNPQ | 35 |  Aguri Suzuki | Zakspeed-Yamaha |   |   |   |   |
| DNPQ | 18 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 41 |  Joachim Winkelhock | AGS-Ford |   |   |   |   |
| DNPQ | 32 |  Pierre-Henri Raphanel | Coloni-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Ensimmäiset ja ainoat pisteet: Gabriele Tarquini.
Ensimmäinen Grand Prix -lähtö: Onyx
Meretojan tauti

Meretojan tauti on autosomin kautta vallitsevasti periytyvä amyloidoosisairaus, josta kärsii Suomessa noin tuhat ihmistä. Täten se on Suomessa selvästi yleisempi kuin muualla, missä sitä kuitenkin esiintyy yhä enenevässä määrin. Meretojan tauti kuuluu suomalaiseen tautiperintöön. Sairauden aiheuttaa kromosomissa 9 oleva geenivirhe. Potilaan elimistössä gelsoliinin aineenvaihduntahäiriö saa aikaan amyloidikertymiä.
Meretojan taudin oireisiin kuuluu muun muassa silmän sarveiskalvon verkkomaista rappeutumista, joka heikentää näköä ja altistaa silmän kuivumiselle, silmätulehdukselle, glaukoomalle ja harmaakaihille. Usein esiintyy myös iho-oireita, kuten ihon kutinaa, kuivumista, vähittäistä löystymistä, ohentumista ja haurastumista. Neurologisiin oireisiin voi kuulua muun muassa kasvolihasten riippumista ja sormitunnon heikkoutta. Toisinaan Meretojan tautiin liittyy lisäoireina häiriöitä munuaisten ja sydämen toiminnassa. Sairauteen ei tunneta parantavaa hoitoa. Tauti on dominoivasti periytyvä.
Meretojan tauti on nimetty silmälääkäri Jouko Meretojan mukaan. Hän löysi taudin ensimmäisenä 1969. Muilla kuin suomalaisilla sairaus on äärimmäisen harvinainen.
Aiheesta muualla

Sari Kiuru-Enari ja Matti Haltia,  Perinnöllinen gelsoliiniamyloidoosi – 40 vuotta Meretojan tautia Duodecim-lehti 10/2010
Meri Rantanen

Meri Maaria Rantanen (s. 19. lokakuuta 1993 Nummi-Pusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Rami Virlander.
Rantanen voitti Kalevan kisoissa pronssia vuonna 2017 Seinäjoella 10 000 metrillä ajalla 35.23,35. Vuoden 2017 SM-maastoissa hän sijoittui kahdeksanneksi ja voitti joukkuekilpailussa hopeaa.
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Tallinnassa Rantanen sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi ja 5 000 metrillä viidenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Tallinnassa hän sijoittui 10 000 metrillä 14:nneksi.
Suomi–Ruotsi-maaottelussa Rantanen on edustanut Suomea vuonna 2011 Helsingissä 5 000 metrillä juosten neljänneksi ja vuonna 2015 Tukholmassa 10 000 metrillä, jossa hän oli viides.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 000 m | 16.30,21 | Helsinki | 10.9.2011 |
| 10 000 m | 34.46,99 | Tallinna | 10.7.2015 |
Lähde
Mergozzo

| Mergozzo |
| --- | --- |
 Mergozzo ja Mergozzojärvi
 Mergozzo
 Koordinaatit: 45°57′N, 8°27′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Paolo Tognetti
Pinta-ala:  
 – Maa:  27,00  km²
Korkeus:  204 (min. 196 - maks. 1 990) m
Väkiluku (2015):  2 185
 – Väestötiheys:  80,94  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mergozzo on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Mergozzon naapurikunnat ovat Gravellona Toce, Ornavasso, Premosello-Chiovenda, San Bernardino Verbano ja Verbania.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mergozzo Wikimedia Commonsissa
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta
Antrona Schieranco | Anzola d’Ossola | Arizzano | Arola | Aurano | Baceno | Bannio Anzino | Baveno | Bee | Belgirate | Beura-Cardezza | Bognanco | Borgomezzavalle | Brovello-Carpugnino | Calasca-Castiglione | Cambiasca | Cannero Riviera | Cannobio | Caprezzo | Casale Corte Cerro | Cavaglio-Spoccia | Ceppo Morelli | Cesara | Cossogno | Craveggia | Crevoladossola | Crodo | Cursolo-Orasso | Domodossola | Druogno | Falmenta | Formazza | Germagno | Ghiffa | Gignese | Gravellona Toce | Gurro | Intragna | Loreglia | Macugnaga | Madonna del Sasso | Malesco | Masera | Massiola | Mergozzo | Miazzina | Montecrestese | Montescheno | Nonio | Oggebbio | Omegna | Ornavasso | Pallanzeno | Piedimulera | Pieve Vergonte | Premeno | Premia | Premosello-Chiovenda | Quarna Sopra | Quarna Sotto | Re | San Bernardino Verbano | Santa Maria Maggiore | Stresa | Toceno | Trarego Viggiona | Trasquera | Trontano | Valstrona | Vanzone con San Carlo | Varzo | Verbania | Vignone | Villadossola | Villette | Vogogna
Greenslade

Greenslade on englantilainen progressiivinen rockyhtye. Yhtyeen perustivat marraskuussa 1972 kosketinsoittaja Dave Greenslade ja basisti Tony Reeves, joilla oli idea "kitarattomasta kosketinsoitinbändistä". Ensimmäiseen kokoonpanoon tulivat mukaan kosketinsoittaja-laulaja Dave Lawson ja rumpali Andrew McCulloch.
Historia

Dave Greenslade ja Tony Reeves olivat alkuperäisjäseniä maineikkaassa Colosseum-yhtyeessä. Dave Lawson oli aiemmin jäsenenä progressiivista rockia soittaneessa Web-yhtyeessä, joka vaihtoi myöhemmin nimensä Samuraiksi. McCulloch oli King Crimsonissa rumpalina yhtyeen kolmannella albumilla (Lizard, 1970).
Ensimmäinen levy Greenslade (1973) ei saavuttanut kovin suurta menestystä. Saman vuoden loppupuolella Greenslade julkaisi toisen levyn Bedside Manners Are Extra, jota pidetään englantilaisen Melody Maker -lehden mukaan yhtyeen ehkä onnistuneimpana kokonaisuutena. Se oli myös myynnillisesti menestynein levy yhtyeen 1970-luvun tuotannosta. Yhtyeen albumien kansitaiteesta vastasi tunnettu Roger Dean. Kolmannella albumilla Spyglass Guest (1974) vieraili Dave "Clem" Clempson (entinen Bakerloon, Colosseumin ja Humble Pien jäsen), soittaen kitaraa kahdella kappaleella.
Vuoden 1975 alkupuolella kokoonpanosta erosi Tony Reeves, joka oli osaltaan toiminut myös tuottajana. Hänet korvasi Yhdysvaltojen kiertueella ja neljännellä albumilla Time And Tide (1975), Martin Briley, joka soitti myös kitaraa. Levyn kappale "Gangsters" oli myös teema-musiikkina BBC 1:n ohjelmassa "Play For Today". Greenslade esiintyi Turun konserttitalossa 17.3.1975. Yhtye menestyi kohtalaisen hyvin Englannissa ja monissa Euroopan maissa tehden myös toisen kiertueen Yhdysvalloissa vuonna 1975. Tästä huolimatta Greenslade hajosi vuonna 1976, minkä jälkeen Dave Greenslade julkaisi sooloalbumin Cactus Choir (1976).
Vuonna 1977 yhtye kuitenkin perustettiin uudelleen. Kokoonpanoon kuuluivat Dave Greenslade, Tony Reeves, Colosseumissa soittanut rumpali Jon Hiseman ja kitaristi-laulaja Mick Rodgers, entinen Manfred Mann Chapter III -jäsen, mutta tämä yhtye ei tehnyt kuin yhden kiertueen.
Vuonna 1979 ilmestyi Dave Greensladen ja fantasia-kirjoittaja, taiteilija Patrick Woodroffen yhteistyönä teemallinen kaksoisalbumi The Pentateuch Of The Cosmogony . Kunnianhimoinen levy ei kuitenkaan ajankohtaan nähden saavuttanut suurempaa huomiota.
Sittemmin 1980- ja 1990-luvuilla Dave Greenslade on säveltänyt musiikkia televisioon ja englantilaisiin elokuviin.
Vuonna 2000 Dave Greenslade ja Tony Reeves lyöttäytyivät yhteen rumpali John Trotterin ja laulaja-kosketinsoittaja John Youngin kanssa. He levyttivät uuden Greenslade-studioalbumin: Large Afternoon. Kiertue seurasi pian, ja se äänitettiin ja vuonna 2002 julkaistiin nimellä Greenslade 2001 - Live: The Full Edition.
Diskografia

1973 : Greenslade
1973 : Bedside Manners Are Extra
1974 : Spyglass Guest
1975 : Time and Tide
1997 : Shades Of Green (1972-75)
2000 : Live (recorded in 1973-75)
2000 : Large Afternoon
2002 : Greenslade 2001 - Live The Full Edition
Jäsenet

Alkuperäisjäsenet:
Dave Greenslade - koskettimet ja laulu (perustajajäsen, synt. 18.1.1943, Woking, Surrey, Lontoo)
Tony Reeves – bassokitara (perustajajäsen, Anthony Reeves, synt. 18.4.1943, Lontoo)
Dave Lawson - koskettimet & laulu (David Lawson, synt. 25.4.1945, Hampshire)
Andrew McCulloch - rummut (synt. 19.11 1945)
Myöhemmät jäsenet:
Martin Briley - basso ja kitara
John Trotter - rummut (2000 alkaen)
John Young - laulaja-kosketinsoittaja (2000 alkaen)
Hambantotan piirikunta

Hambantotan piirikunta (sinhaliksi හම්බන්තොට දිස්ත්‍රික්කය, Hambantoṭa distrikkaya, tamiliksi அம்பாந்தோட்டை மாவட்டம், Ampāntōṭṭai māvaṭṭam) on yksi Sri Lankan 25 piirikunnasta. Se kuuluu Eteläiseen provinssiin. Piirikunta rajautuu lännestä Mataran piirikuntaan, pohjoisesta Ratnapuran, Moneragalan ja Amparan piirikuntiin ja etelästä Intian valtamereen.
Hambantotan satama

2010-luvun alussa kiinalaiset alkoivat rakentaa suurta satamaa Hambantotaan osin Sri Lankan hallituksen rahoituksella, osana Kiinan Vyö ja tie -hanketta. Pian lainojen takaisinmaksu alkoi käydä raskaaksi maan hallitukselle, ja vuonna 2017 se joutui vuokraamaan Hambantotan kiinalaisille 99 vuoden leasing-sopimuksella. Sataman uudeksi operaattoriksi tuli kiinalainen valtionyhtiö China Merchants Group. Sataman käyttö on ollut toistaiseksi hyvin vähäistä: siellä on vieraillut 2010-luvun lopulla keskimäärin vain yksi laiva päivässä.
Merja Vaaran katoaminen

Merja Tuulikki Vaara (s. 19. heinäkuuta 1963) oli henkilö, joka katosi Rovaniemellä 27. heinäkuuta 1980. Hän oli katoamisen aikaan 17-vuotias. Vaara poistui työpaikaltaan vartiointiliikkeestä aamulla kello 5.30 paikkeilla, ja viimeisen vahvistetun havainnon hänestä teki vartiointiliikkeen omistaja. Tällöin tyttö oli astelemassa maantien suuntaan. Vaara julistettiin kuolleeksi 19. toukokuuta 1999.
Vaarasta kirjattiin katoamisilmoitus 28. heinäkuuta 1980. Katoamisilmoituksen teki hänen äitinsä, sillä hän oli jättänyt saapumatta Jaatilan kylässä sijainneeseen kotiinsa. Kävi ilmi, että Vaara palasi sinne usein liftaamalla. Katoamisaamuna ohi ajanut nainen teki vielä epävarman havainnon Vaarasta vakiintuneella liftauspaikalla Keskon rakennuksen kohdalla. Lehdistö tiedotti katoamisen jälkeen lisäksi poliisin tietoon saatetusta vihjeestä, jonka mukaan Vaara olisi noussut katoamisesta seuraavana päivänä noin 40-vuotiaan miehen kuljettamaan ruskeaan mustakattoiseen Vauxhall Viva- tai Opel Kadett -merkkiseen autoon, jonka rekisteri alkoi kirjaimilla OH. Toisaalta aamulenkillä ollut mies kertoi nähneensä mahdollisesti Vaaran nousevan katoamisaamuna kuorma-auton kyytiin tavanomaiselta liftauspaikaltaan valtatiellä.
Poliisi ei uskonut Vaaran kohdalla omaehtoiseen katoamiseen, mutta tätä ei kyetty sulkemaan kokonaan poiskaan, kuten ei onnettomuuden tai itsemurhan mahdollisuuksiakaan. Poliisi piti henkirikoksen mahdollisuutta varteenotettavana. Tapaukseen liittyviä vihjeitä on tarkistettu vielä ainakin vuonna 2019.
Merja Vaaran katoaminen on yksi yhdestätoista tapauksesta, joita Tiina Saari ja Maiju Majamaa käsittelevät Into Kustannuksen kustantamassa Ei jälkeäkään – 11 suomalaista kadonnutta ja kaivattua -kirjassa.
Merja Savolainen

Merja Savolainen (s. 4. maaliskuuta 1962) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Pallo-Kerho-37:ää, Turun Palloseuraa, Turun Pyrkivää ja PP-Futista. Hän voitti Suomen mestaruuden Unitedissa kaudella 1990. Savolainen pelasi vuosina 1981–1990 maajoukkueessa 30 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Martti Kononen

Martti Kononen on Eero Pasasen dekkareiden päähenkilö.
Kononen on keskusrikospoliisin rikostarkastaja. Hän on ylipainoinen ja näyttää presidentti Ahtisaarelta. Laihdutusta on kyllä yritetty tuloksitta. Kononen asuu ja liikkuu lähinnä Helsingin keskustassa, Töölön ja Kruununhaan alueilla. Hän siirtyy etätöihin kun keskusrikospoliisi muuttaa Vantaan Jokiniemeen. Oluen ystävänä Kononen kuluttaa ajastaan paljon Helsingin kapakoissa ja osa rikoksista selviääkin juuri kapakoissa tehdyn selvitystyön avulla. Konosen apurina on usein etsivä Sumanen. Virkaintoisesta komisario Hämäläisestä puolestaan aiheutuu harmia aina välillä.
Kirjojen kirjoittaja Eero Pasanen oli koulutukseltaan tekniikan tohtori ja työskenteli Helsingin kaupungin liikennesuunnitteluosastolla.
Konosesta kertovat kirjat

Kunnes tuli Kononen (Like 1994)
Kononen vaihtaa kapakkaa (Like 1997)
Kononen käy kuumana (Like 1999)
Kolmen Koon Kononen (Like 2001) - sisältää kolme edellistä romaania ja kaksi uutta novellia
Kononen ja contract killer (Like 2002)
Kononen ja kiväärimurhaaja (Like 2003)
Kononen ja kolmen kopla (Like 2005)
Kononen ja naulamurhaaja (Like 2007)
Kononen ja kidnappajat (Like 2007)
Kononen ja keltainen ruusu (Like 2008)
Kononen ja yövieraat (Like 2009)
Kononen käyttää järkeä (Like 2011)
Aiheesta muualla

Kononen.fi - tietoa kirjoista, niiden henkilöistä ja paikoista
Tietoa kirjoista, Eero Pasasesta ja Konosesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Heavy Metal Kids

Heavy Metal Kids on brittiläinen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1973 Lontoossa. Yhtyeen perustivat kitaristit Mickey Waller ja Cosmo, basisti-laulaja Ronnie Thomas, rumpali Keith Boyce, sekä laulaja Gary Holton. Yhtye otti nimensä William S. Burroughsin Nova Express -kirjassa esiintyneestä katujengistä. Yhtyeen musiikissa oli myös vaikutteita glam rockista sekä varhaisia punk -vaikutteita (proto-punk). Yhtye ei koskaan saavuttanut suurta kaupallista suosiota, mutta on saanut huomiota kuuluisilta muusikoilta, kuten The Rolling Stonesin kitaristi Keith Richardsilta.
Yhtye julkaisi kolme studioalbumia ennen johtohahmonsa, solisti Gary Holtonin kuolemaa vuonna 1985. Yhtye teki paluun vuonna 2002 ja julkaisi uuden studioalbumin seuraavana vuonna.
Diskografia > Studioalbumit

Heavy Metal Kids (1974)
Anvil Chorus (1975)
Kitsch (1977)
Hit the Right Button (2003)
Meri Lintulahti-Thomas

Meri Lintulahti-Thomas (s. 1946) on suomalainen entinen televisioesiintyjä ja elokuvanäyttelijä, myöhemmin yhdysvaltalainen yritysjohtaja.
Diplomaatti Martti Lintulahden tyttärenä eri puolilla maailmaa varttunut Lintulahti-Thomas esiintyi 1960-luvulla Japanin ja Suomen televisiossa nimellä Meri Li ja toimi joissakin maiden välisissä PR-tehtävissä, muun muassa tulkkina Tokion olympiakisoissa 1964 ja Suomen-osaston emäntänä Osakan maailmannäyttelyssä 1970. Hän näytteli naispääosaa ensimmäisessä Spede-komediassa X-Paroni (1964) ja juonsi yhdessä Niilo Tarvajärven kanssa vuoden 1964 olympiakisoja edeltänyttä television viihdeohjelmasarjaa Kympillä Tokioon.
1970-luvun taitteessa Meri Lintulahti asettui Yhdysvaltoihin ja avioitui Harvey Lowell Thomas III:n kanssa. Hän toimi vuosina 1972–1983 kultaseppäyritys Tiffany & Co.:n johtajistossa New Yorkissa. Sen jälkeen hän on työskennellyt kiinteistönvälittäjänä Connecticutin osavaltion Greenwichissä, jossa hän on perheineen asunut 1980-luvulta alkaen.
Melodi Grand Prix 1987

| Eurovision laulukilpailu 1987  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1987 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  28. helmikuuta 1987
Tapahtumapaikat:  Château Neuf, Oslo
Juontaja(t):  Eldbjørg Vaage
Kapellimestari:  Terje Fjærn
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Kate Gulbrandsen ”Mitt liv”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1986  1988 ► 
Melodi Grand Prix 1987 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1987 Eurovision laulukilpaluun. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen kilpailuun lähetettiin 305 kappaletta, joista kuusi valittiin karsinnan finaaliin, minkä lisäksi finaalissa kilpaili neljä kutsukilpailijaa. 28. helmikuuta pidetyssä finaalissa voittajan valitsivat seitsemän ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Kilpailun voitti Kate Gulbrandsen kappaleella "Mitt liv".
Tulos

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tor Endresen & Thowsen Band | "Hemmelig drøm" | Knut Koppang | 27 | 9 |
| 2 | Egil Eldøen | "Til kvarandre" | Per Røise | 13 | 10 |
| 3 | Kjersti Bergesen | "Go-go" | Harald Græsdahl, Kjersti Bergesen, Tore Holm | 54 | 3 |
| 4 | Sigvart Dagsland | "I samme båt" | Amund Enger, Erik Hillestad | 38 | 7 |
| 5 | Håkon Iversen | "Mange millioner" | Håkon Iversen, Kaj Jordahl | 56 | 2 |
| 6 | Kate Gulbrandsen | "Mitt liv" | Rolf Løvland, Hanne Krogh | 60 | 1 |
| 7 | Olav Stedje | "Snurra på barten" | Jonas Fjeld, Ingvar Moe | 40 | 5 |
| 8 | Catwalk | "Dialog" | Tore Aas, Eyvind Skeie | 40 | 5 |
| 9 | Finn Kalvik | "Malene" | Finn Kalvik | 42 | 4 |
| 10 | Frank Aleksandersen | "Tru mæ" | Frank Aleksandersen, Tore Hansen | 36 | 8 |
| Eritellyt raatiäänet> Numero | Eritellyt raatiäänet> Kappale | Eritellyt raatiäänet> Trondheim | Eritellyt raatiäänet> Bergen | Eritellyt raatiäänet> Elverum | Eritellyt raatiäänet> Stavanger | Eritellyt raatiäänet> Tromssa | Eritellyt raatiäänet> Oslo | Eritellyt raatiäänet> Kristiansand | Eritellyt raatiäänet> Yht. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Hemmelig drøm" | 5 | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 3 | 27 |
| 2 | "Til kvarandre" | 2 | 1 | 1 | 1 | 6 | 1 | 1 | 13 |
| 3 | "Go-go" | 3 | 7 | 12 | 12 | 10 | 8 | 2 | 54 |
| 4 | "I samme båt" | 7 | 4 | 3 | 7 | 8 | 2 | 7 | 38 |
| 5 | "Mange millioner" | 12 | 8 | 7 | 10 | 1 | 12 | 6 | 56 |
| 6 | "Mitt liv" | 10 | 12 | 8 | 5 | 3 | 10 | 12 | 60 |
| 7 | "Snurra på barten" | 4 | 10 | 5 | 4 | 7 | 5 | 5 | 40 |
| 8 | "Dialog" | 1 | 3 | 10 | 6 | 12 | 4 | 4 | 40 |
| 9 | "Malene" | 6 | 5 | 4 | 8 | 5 | 6 | 8 | 42 |
| 10 | "Tru mæ" | 8 | 2 | 6 | 3 | 4 | 3 | 10 | 36 |
Aiheesta muualla

Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix
| --- | --- |
1960–luku:   1960  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–luku:   1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Melodi Grand Prix 1992

| Eurovision laulukilpailu 1992  Norjan euroviisukarsinta> Melodi Grand Prix 1992 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  21. maaliskuuta 1992
Tapahtumapaikat:  Oslo Spektrum
Juontaja(t):  Elisabeth Andreassen Jahn Teigen
Kapellimestari:  Rolf Løvland
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Merethe Trøan ”Visjoner”
Norja Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1990  1993 ► 
Melodi Grand Prix 1992 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1992 Eurovision laulukilpailuun. Koska Norja oli vuonna 1991 valinnut edustajansa poikkeuksellisesti sisäisesti, kilpailu järjestettiin nyt vuoden tauon jälkeen. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu pidettiin 21. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa. Voittajan valitsivat kymmenen ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Jokaisessa alueraadissa oli sata jäsentä, joista kukin sai antaa yhden äänen niin monelle kappaleelle kuin halusi. Kilpailun voitti Merethe Trøan kappaleella "Visjoner".