Solomon (500-luku)
Elämä > Armeijan kapina 536

Karthagossa Solomon valmisteli uutta sotaretkeä Iaudasta vastaan keväällä 536. Tällä kertaa se oli määrä suorittaa ilman epäluotettavia mauriliittolaisia. Hän valmisteli myös armeijaa, joka oli määrä lähettää Sardiniassa asuvia maureja vastaan. Ennen kuin Solomon ehti saattaa suunnitelmansa päätökseen, armeijassa puhkesi vakava kapina keväällä 536.
Roomalaisten vallattua Pohjois-Afrikan vandaaleilta monet Itä-Rooman armeijan sotilaat olivat menneet naimisiin vandaalisoturien vaimojen tai tyttärien kanssa. He odottivat nyt perivänsä ne maat, jotka heidän vaimonsa isät tai entiset puolisot olivat ennen omistaneet. Keisari Justinianuksen lähettämät veronkerääjät kuitenkin ilmoittivat, että maat kuuluivat nyt keisarille. Sotilaat kääntyivät Solomonin puoleen, mutta tämä kieltäytyi tukemasta heitä, mikä aiheutti paljon tyytymättömyyttä. Roomalaiset myös kielsivät areiolaisuuden harjoittamisen, mikä suututti monia armeijassa palvelevia areiolaisia, kuten heruleja. Tämän lisäksi armeijan palkanmaksu oli myöhässä, mikä aiheutti myös laajaa tyytymättömyyttä armeijan parissa. Kaikki nämä osatekijät provosoivat armeijaa nousemaan kapinaan, joka alkoi pääsiäisenä 536.
Kapinalliset aikoivat ensin tappaa Solomonin pääsiäisen juhlallisuuksien aikana, mutta eivät pystyneet siihen. Seuraavana päivänä he eivät myöskään pystyneet toimimaan, ehkä kunnioituksesta Solomonia kohtaan. Tämän jälkeen suurin osa kapinallisista lähti Karthagosta ja alkoi ryöstelemään maaseutua. Solomon yritti pitää kaupungissa olevat joukkonsa uskollisina, mutta pian hekin nousivat kapinaan. Solomon lähetti alaisensa Theodoros Kappadokialaisen hillitsemään kapinallisia, mutta he valitsivat tämän johtajakseen, ja alkoivat ryöstelemään kaupunkia. Solomon onnistui pakenemaan läheisen palatsin kirkkoon, jossa häneen liittyi sotapäällikkö Martinus. Sieltä he pääsivät yön pimeydessä Theodoroksen taloon. Theodoros pakotti heidät aterialle kanssaan ja näyttää vakuuttaneen heille olevansa vain pelinappula kapinallisten käsissä. Aterian jälkeen Theodoros auttoi heitä pakenemaan kaupungista. Solomon lähti kaupungista veneellä Missuaan yhdessä historioitsija Prokopioksen ja muutaman muun seuraajansa kanssa. Sieltä hän lähetti sotapäällikkönsä Martinuksen ja Valerianuksen Numidiaan yrittämään turvaamaan alueen joukkojen uskollisuutta. Hän lähetti myös kirjeen Theodorokselle ohjeistaen häntä huolehtimaan Karthagosta ja toimimaan parhaansa mukaan. Tämän jälkeen Solomon ja Prokopios seilasivat Belisariuksen luo Syrakusaan, Sisiliaan, jonka roomalaiset olivat juuri vallanneet gooteilta.
Belisarius otti mukaansa 100 luotettua miestä bucellarius-joukoistaan ja purjehti Solomonin kanssa Karthagoon. Kuullessaan Belisariuksen saapumisesta kapinalliset pakenivat. Belisarius kokosi 2 000 miehen armeijan ja kukisti kapinajohtaja Stotzaksen johtaman armeijan Membressassa (nykyinen Majaz al Bab), noin 64 kilometriä Karthagosta. Osa kapinallisarmeijasta onnistui kuitenkin pakenemaan, ja Belisariuksen oli pian palattava Sisiliaan. Keisari Justinianus lähetti serkkunsa Germanuksen Pohjois-Afrikkaan kukistamaan kapinaa, kun taas Solomon palasi takaisin Konstantinopoliin.