stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aílton (jalkapalloilija, 1973)
Aiheesta muualla

Aílton FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Bundesliigan maalikuninkaat
1964: Seeler • 1965: Brunnenmeier • 1966: Emmerich • 1967: Emmerich & G. Müller • 1968: Löhr • 1969: G. Müller • 1970: G. Müller • 1971: Kobluhn • 1972: G. Müller • 1973: G. Müller • 1974: Heynckes & G. Müller • 1975: Heynckes • 1976: Fischer • 1977: D. Müller • 1978: D. Müller & G. Müller • 1979: K. Allofs • 1980: Rummenigge • 1981: Rummenigge • 1982: Hrubesch • 1983: Völler • 1984: Rummenigge • 1985: K. Allofs • 1986: Kuntz • 1987: Rahn • 1988: Klinsmann • 1989: T. Allofs & Wohlfarth • 1990: Andersen • 1991: Wohlfarth • 1992: Walter • 1993: Kirsten & Yeboah • 1994: Kuntz & Yeboah • 1995: Basler & Herrlich • 1996: Bobic • 1997: Kirsten • 1998: Kirsten • 1999: Preetz • 2000: Max • 2001: Barbarez & Sand • 2002: Amoroso & Max • 2003: Christiansen & Élber • 2004: Aílton • 2005: Mintál • 2006: Klose • 2007: Gekas • 2008: Toni • 2009: Grafite • 2010: Džeko • 2011: Gómez • 2012: Huntelaar • 2013: Kießling • 2014: Lewandowski • 2015: Meier • 2016: Lewandowski • 2017: Aubameyang • 2018: Lewandowski • 2019: Lewandowski • 2020: Lewandowski • 2021: Lewandowski • 2022: Lewandowski
Ben Lovejoy

| Ben Lovejoy |
| --- | --- |
 Ben Lovejoy vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1984 (ikä 40) Concord, New Hampshire, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Dallas Stars
Sarja:  NHL
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Anaheim Ducks   Pittsburg Penguins   New Jersey Devils
Benjamin Lovejoy (s. 20. helmikuuta 1984 Concord, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana NHL-seura Dallas Starsissa.
Ura

Lovejoy opiskeli Deerfield Academy -lukiossa ja pelasi koulun jääkiekkojoukkueessa. Montreal Canadiens tarjosi Lovejoylle NHL-sopimusta hänen kolmantena opiskeluvuotenaan, mutta hän kieltäytyi käydäkseen lukion loppuun ja kasvaakseen pelaajana. Lovejoy, jota ei ollut varattu NHL:ään, pelasi vuoden Boston Collegessa ja kolme vuotta Dartmouth Collegessa, jossa hän pelasi myös haavipalloa. Hän valmistui Dartmouthista vuonna 2007. Hänen ammattilaisuransa alkoi vain muutamien päivien päästä ja hän ehti pelata kauden aikana viisi ottelua AHL:ssä pelaavan Norfolk Admiralsin joukkueessa. Samana kesänä Lovejoy allekirjoitti sopimuksen AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin Pyhän Patrickin päivänä. Lovejoy teki kauden aikana pelaamissaan 72 ottelussa 20 pistettä (2+18).
Ura > Pittsburgh Penguins

7. heinäkuuta 2008 Lovejoy allekirjoitti ensimmäisen NHL-sopimuksensa Pittsburgh Penguinsin kanssa. 7. joulukuuta 2008 Lovejoy kutsuttiin ensimmäisen kerran NHL:ään korvaamaan Hal Gilliä. Hän teki NHL-debyyttinsä 8. joulukuuta, kun Pittsburgh hävisi Buffalo Sabresille 4–3.
Lovejoy nimettiin PlanetUSA-joukkueeseen vuoden 2009 AHL:n All-Stars-tapahtumassa 25.–26. tammikuuta DCU Centerissä, Worcesterissa.
11. huhtikuuta 2009 Lovejoy valittiin AHL:n tähdistökentälliseen ja hänet nimettiin arvokkaimmaksi puolustajaksi.
Lovejoy teki ensimmäisen pisteensä NHL:ssä syöttämällä maalin, kun Pittsburgh voitti Boston Bruinsin 6–5 22. joulukuuta 2009. Ensimmäisen maalinsa hän teki vuotta myöhemmin 22. joulukuuta 2010 laukoessaan kiekon Florida Panthersin maalivahdin Scott Clemmensenin vartioimaan maaliin. Samassa ottelussa kiekko osui hänen poskeensa aiheuttaen massiivisen turvotuksen.
Ura > Anaheim Ducks

Työsulun vuoksi lyhyeksi jääneen kauden 2012–2013 alun jälkeen Pittsburgh kauppasi Lovejoyn Anaheim Ducksiin. Tilalle Anaheim antoi viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2014 varaustilaisuuteen.
Ennen kautta 2013–2014 Lovejoy ehti jo siirtyä vapaaksi agentiksi, mutta teki Anaheimin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
3. tammikuuta 2014 Lovejoy juhlisti ensimmäisen lapsensa syntymää (s. 31.12.2013) tekemällä kaksi maalia Edmonton Oilersia vastaan. Maalit olivat alle kolmen minuutin päässä toisistaan, mikä on Anaheimin seuraennätys.
Ura > Tilastot

Käännös suomeksi
Aígion arkeologinen museo

| Aígion arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Αιγίου |
| --- | --- |
 Aígion arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Aígio, Aigiáleia, Akhaia, Länsi-Kreikka, Kreikka
Perustettu:  1994
Koordinaatit:  38°15′9″N, 22°5′17″E
 fiAígion arkeologinen museo 
   
Aígion arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Αιγίου, Archaiologikó Mouseío Aigíou) on arkeologinen museo Aígion kaupungissa Kreikassa. Se esittelee seudun esihistoriallisia ja antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on avattu vuonna 1994. Se toimii Ernst Zillerin suunnittelemassa, vuonna 1890 valmistuneessa uusklassisessa rakennuksessa, joka toimi aiemmin Aígion kunnallisena agorana eli kauppahallina. Museo kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1995 ja avattiin uudelleen korjausten jälkeen vuonna 1999. Museorakennuksessa on kuusi salia.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Esineet ovat peräisin nykyisen Aigiáleian seudun antiikin aikaisista kaupungeista, kuten Aigionista, Aigeirasta, Keryneiasta ja Rhypesistä, sekä monista muista seudun arkeologisista kohteista.
Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, figuriineja eli pienoispatsaita, arkiesineitä ja työkaluja, keramiikkaa, pronssi-, lasi- ja norsunluuesineitä, piirtokirjoituksia sekä koruja. Merkittävimpiä esineitä ovat muun muassa keskiseltä neoliittiselta kaudelta noin 6000 eaa. peräisin oleva maalauskoristeltu malja; kolmikahvainen pithos-amfora 1400-luvulta eaa; kaulakoru 1300/1200-luvulta eaa.; korinttilainen krateeri noin vuodelta 690 eaa.; Aigeirasta peräisin oleva temppelin maalauskoristeltu antefiksi noin vuodelta 500 eaa.; sekä Aigiokhos-patsas eli aigista kantava Zeuksen tai nuorukaisen marmoripatsas ensimmäiseltä vuosisadalta jaa.
Museon lapidariumia.
Museon lapidariumia.
Museon Melína Merkoúri -salia.
Mykeneläisaikaisia hautalöytöjä.
Mykeneläinen rhyton.
Mykeneläinen jalustinkannu.
Mykeneläistä keramiikkaa.
Mykeneläistä keramiikkaa.
Mykeneläinen nk. lintujumalatar-tyypin figuriini.
Zeus Aigiokhos, 1. vuosisata, klassisen esikuvan mukaan.
Birgit Haveneth

| Birgit Haveneth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Birgit Marita Tarko
Syntynyt: 16. helmikuuta 1938 (ikä 86) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Kikka
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1960:   Tampereen Pyrintö
Birgit Marita Tarko (o.s. Haveneth, s. 16. helmikuuta 1938 Tampere) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija. Tampereen Pyrinnön kasvatti Haveneth saavutti kasvattajaseurassaan seitsemän SM-mitalia, joista kolme kultaista.
Haveneth työskenteli konttoristina. Hänen myöhempiin harrastuksiinsa kuuluivat purjehdus ja Hämeen Moottorikerhon naisjaostossa toimiminen. Hänen sisarensa Brita Lindberg oli myös pyrintöläinen Suomen mestari ja maajoukkue-edustaja.
Haveneth oli vuodesta 1961 lähtien naimisissa jääkiekkoilija Kari Tarkon (1938–2024) kanssa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1955, 1957 ja 1958
SM-hopeaa 1956 ja 1959
SM-pronssia 1954 ja 1960
Birgit Dressel

Birgit Dressel (4. toukokuuta 1960 Bremen – 10. huhtikuuta 1987 Mainz) oli saksalainen seitsenottelija.
Dressel voitti seitsenottelussa Saksan mestaruuden vuonna 1986. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui yhdeksänneksi. Universiadeissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1983, viidenneksi 1985 ja yhdeksänneksi 1981.
Dressel kuoli 10. huhtikuuta 1987. Ennen kuolemaansa hän oli parin päivän ajan kärsinyt suurista kivuista lannenikamien alueella. Tämän vuoksi hänelle oli annettu suuria määriä kipulääkkeitä ja rauhoittavia lääkkeitä. Lopulta hän hakeutui sairaalaan, jossa kuoli samana iltana. Syyttäjälle laaditun oikeuslääketieteellisen lausunnon mukaan Dressel kuoli lääkeaineiden aiheuttamaan allergiseen sokkiin. Reaktion aiheuttanut aine ei kuitenkaan selvinnyt. Lausunnon mukaan Dressel oli käyttänyt viime aikoina ennen kuolemaansa kaikkiaan noin sataa erilaista lääkeainetta, mukana luvussa muun muassa vitamiineja mutta myös vahvoja kipulääkkeitä ja antibiootteja sekä Megagrisevit- ja Stromba-nimiset anaboliset steroidit.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 metrin juoksu: 24,68 (1986)
800 metrin juoksu: 2.14,02 (1986)
100 metrin aitajuoksu: 13,56 (1986)
Korkeushyppy: 192 (1986)
Pituushyppy: 628 (1986)
Kuulantyöntö: 14,12 (1986)
Keihäänheitto: 45,70 (1986)
Seitsenottelu: 6487 (1986)
Boris Tišin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 71 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Varsova 1953 | 71 kg |  |
Boris Ivanovitš Tišin (ven. Борис Иванович Тишин, 2. tammikuuta 1929 – 28. elokuuta 1980) oli Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Tišin voitti 71 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuonna 1953 hän voitti EM-pronssia.
Blues for the Red Sun

| Blues for the Red Sun Kyuss |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Van Nuys , Kalifornia 1992
 Julkaistu: 30. kesäkuuta 1992
 Tuottaja(t): Kyuss   Chris Goss
 Tyylilaji: Stoner rock
 Kesto: 50.39
 Levy-yhtiö: Dali Records
Kyussin muut julkaisut
| Wretch 1991 | Blues for the Red Sun 1992 | Welcome to Sky Valley 1994 |
Blues for the Red Sun on Kyussin vuonna 1992 julkaistu toinen studioalbumi. Se on nimetty Carl Saganin TV-sarjan Cosmos jakson "Blues for a Red Planet", mukaan. Albumi on yksi stoner rock-genren kantalevytyksiä. Sleepin Holy Mountainin ja Monster Magnetin Spine of Godin ohella se on yksi stoner rockin pilareista.
Q -lehti nimesi sen yhdeksi kaikkien aikojen 50 raskaimmaksi albumiksi vuonna 2001.
Kappalelista

"Thumb" (Brant Bjork/Josh Homme) – 4:41
"Green Machine" (Brant Bjork) – 3:38
"Molten Universe" (John Garcia/Josh Homme) – 2:49
"50 Million Year Trip (Downside Up)" (Brant Bjork) – 5:52
"Thong Song" (Josh Homme) – 3:47
"Apothecaries' Weight" (John Garcia/Josh Homme) – 5:21
"Caterpillar March" (Brant Bjork) – 1:56
"Freedom Run" (Brant Bjork/Josh Homme) – 7:37
"800" (John Garcia/Josh Homme) – 1:34
"Writhe" (Josh Homme) – 3:42
"Capsized" (John Garcia/Josh Homme) – 0:55
"Allen's Wrench" (Brant Bjork/Josh Homme) – 2:44
"Mondo Generator" (Nick Oliveri) – 6:15
"Yeah" (John Garcia) – 0:04
Aiheesta muualla

Blues for the Red Sun Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Blues for the Red Sun Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Birgit Finnilä

Birgit Finnilä (s. 20. tammikuuta 1931 Falkenberg, Ruotsi) on ruotsalainen konsertti- ja oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän on Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.
Finnilä opiskeli Ingalill Lindénin johdolla Göteborgissa ja Roy Hendersonin johdolla Lontoon Royal Academy of Music -oppilaitoksessa. Hän teki vuonna 1967 menestyksekkään esikoisroolin Orfeuksena Gluckin oopperassa Orfeus ja Eurydike Göteborgissa. Sen jälkeen hän sai kansainvälistä mainetta tulkinnoillaan muun muassa Bachin, Brucknerin, Mahlerin ja Wagnerin teoksista. Hän on konsertoinut muun muassa Claudio Abbadon, John Barbirollin, Daniel Barenboimin, Sergiu Comissionan, John Eliot Gardinerin, Bernard Haitinkin, Herbert von Karajanin, Rafael Kubelikin, Erich Leinsdorfin ja Georg Soltin johdolla.  Hänen uransa on painottunut konserttiesiintymisiin, mutta hän on tehnyt myös oopperarooleja muun muassa Brittenin, Gluckin ja Mozartin oopperoissa.
Birgit Finnilä on levyttänyt paljon etenkin EMI-, Philips- ja Erato- levymerkeille.
Aiheesta muualla

Finnilän levytyksiä Discogs-tietokannassa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Birgit Finnilä
Käännös suomeksi
Boris Taimitarha

Boris Johannes Taimitarha (15. syyskuuta 1930 Helsinki – 15. lokakuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen matkailualan vaikuttaja, joka uransa viime vuosina työskenteli Matkailun edistämiskeskuksen Lontoon-toimiston johtajana, joka vastasi myös MEKin Ranskan, Espanjan ja Italian toiminnoista. Hän oli International Association of Travel and Tourism Professionalsin kansalliskomitean puheenjohtaja. Hänelle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki. Taimitarha oli taustavaikuttajana Lappiin suuntautuvien Concordella tehtävien päivänmatkojen aloittamisessa.
Manitbois

| Manitbois |
| --- | --- |
 Sarjan logo.
Tyyli:  Sketsi
Kestoaika:  25 minuuttia
Luoja(t):  Hannu Seikkula (ohjaus)
Pääosissa:  Aake Kalliala Pirkka-Pekka Petelius
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  5. syyskuuta 1992 – 26. joulukuuta 1992
Jaksoja:  17
Aiheesta muualla
IMDb 
Aaken ja Pirkka-Pekan Hynttyyt yhteen -parodia Vehkeet levällään.
Omituinen höpöttäjä (Pirkka-Pekka Petelius).
Radiotoimittajat Ben Hur ja Doctor Zivago hokevat: "Upeeta, mahtavaa".
Manitbois on Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Aake Kallialan tähdittämä 17-osainen sketsisarja, joka tehtiin jatkosarjaksi Pirkka-Pekan ja Aaken aikaisemmin tähdittämälle Pulttiboisille. Sitä esitettiin MTV:llä syksyllä 1992, jolloin se oli viikkokausia katsojatilastojen kärjessä jopa 1,3 miljoonalla katsojallaan.
Manitboisin tuottivat Pee Pee Oy ja MTV Viihde. Sketsit perustuvat monilta osin niissä esiintyviin hahmoihin ja hokemiin. Osa hahmoista esiintyi jo Yleisradion vuosina 1987–1988 tuottamassa viihdesarjassa Hymyhuulet sekä edellisessä sarjassa Pulttibois. Sarjan tunnusmusiikkina oli Dream Warriorsin kappale My Definition of a Boombastic Jazz Style, joka sämplää Quincy Jonesin instrumentaalihittiä ”Soul Bossa Nova”.
Manitbois on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:nä.
Sarjan hahmoja ja sketsejä

Kerttu ja Einari Keski-Pörhölä
Herra 47 (Naama Velli)
James Potkukelkka
Johannes ja Kyllikki Virolainen
Jylppy ja Nulli
Kulttuuritoimittaja Eila-Pertti Sostakovits
"Kultaisia muistoja Gullenburgin kartanosta"
Lääkäri ja steppaava potilas Einari "Jazz" K.
Venäläismiehet Anatoli Tarantella ja Sakari Pääsiäinen
Omituinen höpöttäjä
"Ostakaa, ostakaa!" -kauppias
Poliisit Pesonen ja Sojakka
Radiotoimittajat Ben Hur ja Doctor Zivago
Saamelaismiehet Naima-Aslak ja Soikiapää
Taikuri Mr. Granada ja Lady Manhattan (Duo Satsumas)
A capella -laulajat Pirkka-Pekka Petelius ja Aake Kalliala
Tuntematon sotilas 3
Kustaa III 2.
Työhönotto (Pepita Kannabis & Richard III)
Urheilutoimittaja Juha Jokinen
YLE:n kisalähetys Barcelonan olympialaisista, reportterina Kari Mänty
Vehkeet levällään (Hynttyyt yhteen - tv-sarjan parodia)
Ex-kirvesmies Kalevi Sorsa
Virolainen tullimies
Tupakoiva taksikuski
Iippo Vinetto
Naureskelevat jutunkertojat
Nuorisopastori Leo ja Marko
Suomen poliittisen käyttäytymisen asiantuntija P. Kaarna
Sketsien ja hahmojen esittely > Työhönotto

Työhönotto-sketseissä ravintoloitsija Richard III opettaa tarjoilijaksi pyrkivää homoseksuaalista miestä, Pepita Kannabista, erilaisissa tarjoilijan töissä, kuten juomien tarjoilussa. Usein sketsit menevät siten, että Richard III esittää "hienoa rouvaa", jolle Pepitan pitää tarjoilla juomat pöytään. Kun Pepitan pitäisi antaa asiallisesti juomat rouvalle, hän viskookin tarjottimen pöydälle ja huutaa vihaisesti: "Tos on sulle, pyh!", jonka jälkeen hän juoksee pois. Kun Richard III sanoi kerran esittävänsä hienon rouvan sijasta "hienoa herraa", Pepita innostui ja tarjoili tälle juomat iloisesti, kyseli kuulumisia ja lauloi iloisesti. Pepita Kannabis on sanonut lempinimiensä olevan Pukamat, Peppu ja Pepsi. Sketsit päättyvät usein Richard III:n sanoihin: "Hän on lahja!"
Sketsien ja hahmojen esittely > Vehkeet levällään

Vehkeet levällään on parodia Eija Vilppaan televisiosarjasta Hynttyyt yhteen. Sketseissä Petelius esittää karjalan murteella puhuvaa "Perttiä", eli parodioi Vappua. Hahmo toistaa usein sanaa "isse". Kallialan hahmon nimi on myös "Pertti" ja hän on vastaavasti Virpin tapainen. Sketsit päättyvät aina riitaan, jonka hahmot saivat aikaiseksi, ja lopussa toinen poistuu vihaisena asunnosta. Vastaavanlainen kohtaus on Hynttyyt yhteen -sarjan jaksossa 2, jossa Virpi ja Vappu riitelevät ja Vappu poistuu asunnosta. Studio lavastettiin samanlaiseksi kuin Vapun ja Virpin asunto. Huonekalut eivät olleet samat, mutta vastaavanlaiset ja täysin samoilla paikoilla.
Sketsien ja hahmojen esittely > Einari Keski-Pörhölä

Sketseissä Hannu Karpon tapainen juontaja Kerttu haastattelee veteliläistä sotaveteraani Einari Keski-Pörhölää. Einari Keski-Pörhölä on todella vaikeissa oloissa elänyt lyhytkasvuinen mies, joka kertoo haastatteluissa omista kokemuksistaan elämänsä varrella. Hän on esimerkiksi elänyt ilman keuhkoja ja ollut hengissä sydän pysähtyneenä yli puoli vuotta. Einari sanoo usein, että "en minä valita, mutta kyrsiihän se joskus". Sketsien lopussa Kerttu antaa "karpomaiseen" tapaan Einarille jonkun pienen lahjoituksen, kuten kourallisen haulikon hylsyjä. Pirkka-Pekka ja Aake saivat idean sketseihin eräästä Karpolla on asiaa -ohjelman jaksosta, jossa veteliläinen mies kertoili tilusrajaongelmistaan.
Hahmo esiintyi aiemmin Pulttibois -sarjan viimeisessä jaksossa (asui tuossa sketsissä Kärsämäellä).
Sketsien ja hahmojen esittely > Eila-Pertti Sostakovits

Eila-Pertti Sostakovits on kulttuuritoimittaja, joka usein on todistamassa jotakin taiteellista tapahtumaa, kuten Lumilinna-nimisen kuunneltavan elokuvan julkistamista. Usein sketsien alussa hän nukkuu kuorsaten kovaan ääneen, kunnes huomaa olevansa lähetyksessä. Eila-Pertti puhuu matalalla äänellä, ikään kuin kuiskaten. Hänen äänessään on vivahteita toimittaja Erkki Toivasen äänestä. Hahmon ulkonäkö ja ääni on eräänlainen sekoitus miestä ja naista. Nimessä ja hahmon käyttäytymisessä on viittausta Ylen tv-uutisten pitkäaikaiseen kulttuuritoimittajaan Eila-Maija Mirolyboviin.
Sketsien ja hahmojen esittely > Anatoli Tarantella ja Sakari Pääsiäinen

Venäläismiehiä, jotka ovat myymässä erilaisia tavaroita ja esineitä. He ovat yrittäneet myydä muun muassa viinaa, televisioita ja kelloja. He huutelevat usein kaduilla "Ostakaa ostakaa!".
Sketsien ja hahmojen esittely > Omituinen höpöttäjä

Omituinen höpöttäjä on mies, joka taukoamatta nopeaan tahtiin puhuu itsekseen kaikenlaisista asioista. Joskus hän saattaa kysyä itseltään jotain asiaa ja kysymyksensä jälkeen vastata itselleen. Kun kuka tahansa mies tulee kysymään häneltä jotakin, hänen puhetulvansa loppuu ja hän alkaa tuijottaa silmät suurina miestä, eikä vastaa mihinkään tämän esittämään kysymykseen. Hän on hetken täysin hiljaa, kunnes mies luovuttaa ja lähtee pois paikalta. Sen jälkeen hän huudahtaa hämmästyneenä: "Omiituinen höpöttäjä!" ja jatkaa samaa puhettaan. Omituinen höpöttäjä on useissa sketseissä samassa ravintolassa, jossa hän ei osaa päättää mitä tilaisi. Ja yhdessä sketsissä mies on kirjastossa ja lukee kirjaansa ääneen itsekseen vuorotellen Kallialan esittämän samantyyppisen miehen kanssa. Kun kirjastonhoitaja huutaa miehille "hiljaa!!!", molemman miehet hiljenevät ja sanovat yhteen ääneen: "Omiituinen höpöttäjä!"
Sketsien ja hahmojen esittely > Einari "Jazz" K.

Einari "Jazz" K. on lääkärillä usein käyvä jazzmusiikkia kuunteleva mies. Hänen kiinnostuksensa jazzmusiikkiin käy ilmi joka sketsissä; hän steppailee joka kerta sketsin alussa mennessään lääkärin vastaanotolle. Einarin lääkärin nimi on Jörn Erkobe. Einari "Jazz" K. puhuu rytmikkäästi, kirjakieltä käyttäen ja toistaen muutamia sanoja, kuten: "Jaaha." "Päivää.". Hän on potenut muun muassa unettomuutta ja selkäkipua. Sketsien alussa soiva jazz-kappale on Jumpin' At The Woodside.
Sketsien ja hahmojen esittely > Ex-kirvesmies Kalevi Sorsa

Kalevi Sorsa on metsässä asustava luontoihminen, jonka mielestä metsästä voi syödä periaatteessa mitä vain edestään löytää. Hän on syönyt ohjelmassaan muun muassa pikkulintuja ja sontiaisia. Hän käyttää usein sanontaansa "täysin syötävä, täysin syötävä".
Sketsien ja hahmojen esittely > Virolainen tullimies

Suomalainen mies saapuu Tallinnaan ja menee tulliin iso matkalaukku kädessään. Tullimies pysäyttää hänet ja käskee tämän riisuuntua. Mies ihmettelee omituista tullimiestä, mutta tottelee silti jokaista käskyä. Lopulta miehellä ei ole päällään muuta kuin alushousut. Sen jälkeen tullimies ei päästäkään miestä Tallinnaan, jonne mies oli matkalla, vaan käskee miehen mennä takaisin Suomeen ostamaan hänelle kaikenlaisia tavaroita ja elintarvikkeita kahvista pesukoneeseen. Hän antaa miehelle ostoslistan, ja lähettää tämän takaisin pelkissä alushousuissa.
Sketsien ja hahmojen esittely > Iippo Vinetto

Lama-ajan Suomen kriittisessä talouspoliittisessa tilanteessa toimittaja (Petelius) menee haastattelemaan talouspoliittisten asioiden erikoistuntijaa, ex-valtiovarainministeri Iippo Vinettoa (Kalliala). Vineton vastaukset ovat tosin lähinnä epämääräistä ääntelyä ja hänellä on myös pakkoliikkeenomaisia maneereita. Puhelimeen vastatessa Vinetto puhuu kuitenkin lähes normaalisti. Nimi on väännös ex-valtiovarainministeri Iiro Viinasesta.
"Musiikki-imitaatiot"

Manitboisissa esitettiin myös monia pop- ja iskelmäartistien imitaatioita/playback-jäljitelmiä, joita esitettiin ns. siirtymäsketseinä ennen mainostaukoa.
Seuraavat musiikkiesitykset ovat aikajärjestyksessä:
Jakso 1: Rauli "Badding" Somerjoki: Fiilaten ja höyläten
Jakso 2: Elvis Presley: (You're The) Devil in Disguise
Jakso 3: Gipsy Kings: Bamboleo
Jakso 4: J. Karjalainen: Hän
Jakso 5: Ann-Christine: Kun twistataan
Jakso 6: ZZ Top: Gimme All Your Lovin'
Jakso 7: Kari Kuuva: Hei vielä yksi
Jakso 8: Simo Salminen & Spede Pasanen: Keltainen jäänsärkijä (Yellow Submarine)
Jakso 9: Roy Orbison: Only the Lonely
Jakso 11: Pepe Willberg: Saat miehen kyyneliin
Jakso 12: Sammy Davis Jr.: Mr. Bojangles
Jakso 13: Steppenwolf: Born to Be Wild
Jakso 14: Teijo Joutsela: Jazztyttö
Jakso 15: Michael Jackson: Black or White
Jakso 16: Rauli "Badding" Somerjoki: Mä jäin kii
DVD-julkaisut

Sarja julkaistiin kokonaisuudessaan DVD:llä vuonna 2005. Kaikki kolme DVD:tä on julkaistu myös yhteisenä boxsettina, joka käsittää kaikki sarjan 17 jaksoa.
| Kansikuva | Nimi | Julkaisu | Jaksot | Lisämateriaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Manitbois N.o 1 "...täällä parseloona..." | 2005 | Sisältää jaksot 1–6 |  Poistettuja kohtauksia ja pieleenmenneitä otoksia |
|  | Manitbois N.o 2 "...että tämmönen tapaus..."  | 2005 | Sisältää jaksot 7–12 |  Poistettuja kohtauksia ja pieleenmenneitä otoksia |
|  | Manitbois N.o 3 "...omituinen höpöttäjä..." | 2005 | Sisältää jaksot 13–17 |  Poistettuja kohtauksia ja pieleenmenneitä otoksia |
Aiheesta muualla

Manitbois Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Boris Tokarev

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 4 x 100 metriä |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 4 x 100 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bern 1954 | 4×400 metriä |  |
|  Pronssia | Tukholma 1958 | 4×400 metriä |  |
Boris Sergejevitš Tokarev (ven. Борис Сергеевич Токарев)  (16. toukokuuta 1927 Nevinnomyssk – 17. joulukuuta 2002) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pikajuoksut.
Hän urheili Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 x 100 metrin viestissä, jossa hän voitti hopeaa. Sama sijoitus uusiutui neljä vuotta myöhemmin Melbournessa. Siellä hän lisäksi osallistui henkilökohtaisiin kilpailuihin ollen 200 metrillä viides ja 100 metrillä välierässään kuudes.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa tuli sekä 1954 että 1958 pikaviestipronssia.