stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen videopelialan historia
Dokumentit

Mattila, Tommi: Pelinrakentajat. YLE Kulttuuri ja viihde, 2012.
Aiheesta muualla

Sukellus pelimaailmaan: Pelialan historioitsija Juho Kuorikoski, Yle
| n k Suomalaiset videopeliyritykset |
| --- | --- |
15 suurinta (2022): Supercell • Small Giant Games • Rovio • Seriously • Reworks • Remedy Entertainment • Yousician • Next Games • Fingersoft • Lightheart • Housemarque • Sulake • Futureplay • Panzerdog • RedLynx 
Muita: 10tons • Almost Human • Alternative Games • Bugbear Entertainment  • Colossal Order • Everywear Games • Fingersoft • Futuremark Games Studio • Gamelion • Grand Cru • Frozenbyte • Iceflake Studios • LudoCraft • Mekiwi • Nitro Games • PlayRaven • Reborn Games • Red Stage Entertainment • Secret Exit • Star Arcade • Skydome Entertainment • Shiver Games • Small Giant Games • TicBits • Tracktwenty 
Lakkautettuja: Farmind • Fathammer • Mr. Goodliving • Ninai Games • Recoil Games • Rival Games • Sumea (Digital Chocolate) • Teknopiste • Turmoil Games • Universomo • Wargaming Helsinki 
Suurimmat yritykset mitattuna liikevaihdon mukaan, Talouselämä 2022
Commodore 64 suomalaisen pojan huoneessa 1980-1990-lukujen vaihteessa. Commodore 64 oli 1980-luvun alussa Suomen suosituin kotitietokone.
Suomalaisia videopelejä esillä vitriinissä mediamuseo Rupriikissa.
Assembly vuonna 2004. Assembly kokosi 1990-luvun alussa demoskenen harrastajat ja pelikehittäjät yhteen.
Kuvakaappaus Future Crew -ryhmän tekemästä Second Reality -demosta.
Vuonna 2003 julkaistu Nokian N-Gage-pelilaite ei menestynyt.
Vuonna 2012 ISS:n lentoinsinööri Donald Pettit esitteli mikropainovoimaa Angry Birds -hahmon avulla.
Solutrén kulttuuri

Tyypillinen laakerinlehtimäinen Solutrén keihäänkärki.
Solutrén kulttuuri vallitsi eteläisessä Länsi-Euroopassa jääkauden kylmimmän vaiheen aikoihin noin 26 000–19 000 kalenterivuotta sitten. Se oli tyypillinen kivikautinen myöhäispaleoliittinen metsästyskulttuuri, joka tunnetaan parhaiten taidokkaasti tehdyistä litteistä kivityökaluista. Kulttuurin edustajat olivat nykyisessä Ranskassa ja Espanjassa asuneita homo sapienseja. Solutrén ihmiset valmistivat laakerinlehteä muistuttavia piikivisiä keihäänkärkiä ja veitsiä ja osasivat lämpökäsitellä kiveä. Solutrén kulttuuri on nimetty Itä-Ranskassa sijaitsevan paikkakunnan mukaan. Viime jääkaudella jäätikkö oli laajimmillaan Solutré-kaudella, jolloin asutus oli Ranskassa vetäytynyt suojaisiin luoliin noin 400 km jään reunasta etelään, suureksi osaksi ikiroutarajan eteläpuolelle.
Pohjoisen ilmasto oli ihmiselle liian ankara. Solutrén ihmiset asuivat jääkauden ankarimman vaiheen aikana läntisessä Euroopassa, idässä jatkui Gravetten kulttuuri muun muassa Tšekkoslovakiassa, Romaniassa ja Ukrainassa. Solutrén jälkeen tuli Madeleinen kulttuuri.
Solutrén kulttuurin alue.
Solutrén kulttuuri vallitsi Länsi-Euroopassa kivikaudella noin 26 000–21 500/19 800 vuotta sitten eli noin 20 500–18 000/16 500 radiohiilivuotta sitten. Kulttuuri tunnetaan parhaiten pajunlehden muotoisista piikivestä tehdyistä keihäänkärjistä. On löydetty myös talttamaisia kaivertimia sekä kaapimia, poria ja neuloja. Kivenkäsittelyn työstötaito ja tarkkuus oli ainutlaatuista. Tuolloin osattiin valmistaa myös hyvin istuvia vaatteita löydetyistä luuneuloista päätellen.
Viimeistään myöhäissolutrén aikoihin 20 000–18 000 vuotta sitten kehitettiin keihäslinko, mutta Euroopassa se levisi laajemmalle vasta Madeleinen kaudella. Solutrén kulttuuri kukoisti Ranskassa, Espanjassa ja Portugalissa.
Solutren kulttuuri kukoisti, kun Skandinavian yllä ollut jääkenttä oli laajimmillaan. Eteläisessä Keski-Ranskassa ilmasto vaihteli Solutren kaudella rajusti, välillä oli kylmä arovaihe, välillä lauha metsävaihe. Noin 20 000 radiohiilivuotta sitten ollut jääkauden huippukylmä vaihe LGM autioitti muutamia luolia Espanjassa. Pian lauhtui nopeasti lämpimänä Laugerie-interstadiaalina 19 000 radiohiilivuotta sitten lyhyeksi ajaksi. Kylmä ilmasto palasi 18 000 radiohiilivuotta sitten. Ranskaan levisi arolajeja.
Esisolutrélaisen kauden aikana ihmisasutus levisi Siperiassa. Ihmisiä asui Lenajoen laaksossa 30 000 vs. Asutusta oli myös Englannin keskiylängön eteläosissa Cresswell Cragsissa Derbyshiressä. Alue asutettiin useaan otteeseen 43000–10000 vuotta sitten. Noin 43 000 vuotta sitten siellä vaikutti neandertalinihmisten Moustierin kulttuuri. Creswell Crags oli asuttu jälleen 32 000–30 000 vuotta sitten. Viimeinen Creswellin asutusvaihe oli 12 000 vuotta sitten, jolloin kehittyi Creswellin kulttuuri. Se oli Maglemosen välitön edeltäjä.
Työkalut

Solutrén taidokkaasti muotoilluissa työkaluissa on hienostuneesti toteutettu  kaksipuolinen iskentä.
Keihäänkärjet viimeisteltiin taltan avulla painamalla, ei iskemällä. Kiven hiomista ei tunnettu. Solutrén kaudelle ovat tyypillisiä sekä laakerinlehtimäiset että pajunlehtimäiset piikivestä tehdyt kärjet. Laakerinlehtikärki on toisesta sivusta tasainen, toisesta terävä. Pajunlehtikärjen molemmat päät ovat teräviä. Keihäänkärjet olivat suuria ja ohuita. On löydetty kaapimia, joissa on terä vain kärjessä, sekä piikivestä tehtyjä veitsiä ja sahoja. Alueella tunnettiin myös pienet piikiviterät, mikroliitit, jo 33 000 vuotta sitten. On löytynyt veitsimäisiä keihäänkärkiä, joissa on pitkä kiinnitystappi takana vain kärjen yhdellä puolella. Työkaluja tehtiin myös sarvesta. Luuesineet muistuttavat myöhempiä Madeleinen esineitä. Solutren kauden eläinlöydöissä esiintyy hevonen, peura, mammutti, luolaleijona, sarvikuono, karhu ja alkuhärkä.
Pohjois-Amerikan varhaisten paleointiaanien Clovis-kärkien sanotaan muistuttavan Solutrén kärkiä, koska molempien valmistuksessa on käytetty samaa kiven taltalla painamistekniikkaa. Kivenkäsittelytekniikka on saattanut levitä Amerikkaan Ranskasta tai jostakin toisesta Solutrén perinteen alkukodista Atlantin yli tai myös maitse Siperian kautta.lähde?
Luolataide

Solutrén luolataide on melko harvinaista, joitakin kivireliefejä tehtiin luolien seiniin. Solutrén ihmiset tuottivat piirrosmaista luolataidetta. Jääkauden luolataiteessa on mammutin, peuran, luolakarhun, alkuhärän, villasarvikuonon ja villihevosen kuvia. Solutrén kaudella metsästettiin Euroopan mammuttikanta loppuun tai lähes loppuun. Kaudella kaiverrettiin kivilevyjä.
Väestö

Etelä-Ranskassa oli jääkauden huipun aikoihin noin 2000-3000 asukasta. Ihmiset asuivat ehkä 15-20 hengen suurperheinä. Heimoissa saattoi olla 500-800 ihmistä. Alle puolet eli 21 vuotta, 12 % 40 vuotta ja naiset olivat lyhytikäisempiä kuin miehet, koska eivät eläneet yli 30-vuotiaiksi.  Väestö kolminkertaistui seuraavan 10000 vuoden aikana. Ei tiedetä, syntyikö Solutren kulttuuri uuden väestön saapumisesta Ranskan ja Iberian alueelle. Äitilinjan haploryhmä oli U.
Solutrén kulttuurin kehitys

Enne Solutrea oli myöhäisgravetten perinne, "Esi-Madeleine". Siinä käytettiin puu/luukärkiä ja pieniä teriä. Tämän jälkeen tuli Gravetten loppuvaihe.  Solutren perinne hylkäsi mikroliittitekniikan ja alkoi käyttää kokonaan kivisiä kärkiä. Solutren perinne voidaan nähdä siirtymävaiheena Moustierin kivityökalujen ja Madeleinen kulttuurin luutyökalujen välillä.
Solutrén kulttuuri lienee ilmaantunut ensin nykyisessä läntisessä Espanjassa  noin 26000 kalenterivuotta sitten. Tarkempi syntyalue saattoi olla Etelä-Iberia, ehkä nykyinen Katalonia tai Portugali..
Varhaissolutré-kaudella käytettiin perinteisiä, yhdeltä puolelta käsiteltyjä kiviä "pajunlehtikärkiä", mutta keskisellä Solutré-kaudella ne korvautuivat asteittain kaksipuolisesti isketyillä laakerinlehtikärjillä.. Myöhäissolutrélla tulivat muotiin kapeat pajunlehden muotoiset ja yhdeltä puolelta viimeistellyt kärjet , sekä myös varrelliset veitsimäiset olkapääkärjet. Tehtiin myös tylppäkärkisiä ja tasaperäisiä pieniä kärkiä.
Ilmaantui erikoisia, epäsymmetrisiä muotoja, joissa on nokka. On epäilty, käytettiinkö ohuita, piikivestä tehtyjä työkaluja työssä, vai olivatko ne vain ylellisyystavaroita tai oliko niillä jokin rituaalinen merkitys. Terä saattoi olla pyöreäkin. Niistä kärjistähän Solutrén kulttuuri parhaiten tunnetaankin. Oli myös puukkomaisia kärkiä, jotka pääosin viimeisteltiin yksipuoleisesti. Myöhäissolutrella koristeltiin kiviä ja luuesineitä ornamentiikalla. Kivi, josta työkalu valmistettiin, valittiin sen hienon ulkomuodon vuoksi. Kiviset laakerinlehtiterät kapenivat ja litistyivät, kun Solutrén kulttuuri kehittyi .
Ranskassa Solutren perinne korvautui melko erilaisella Badegoulen kulttuurilla noin 22000 kalenterivuotta sitten. Iberian niemimaalla
Solutren kulttuuri jatkoi vielä ainakin parituhatta vuotta.
Solutrén kulttuurin kehitys > Solutrén kulttuurin aikajako

Ranskassa, ajat kalenterivuotta sitten
Protosolutre 26000-25000 cal bp
Varhaissolutre 25000-24500 cal BP
Myöhäissolutre 24000-23000 cal BP
Badegoule 23500-20500
Portugalissa
25500-25000 PS
n 25000 VS
n 24500 KS
22500-21500 MS
21500-19500 solutreao-gravette?
19500-17000 alamadeleine
Välimeren Espanjassa
25000 Varhais
24000 Keski
22000 Myöhäis
21500-19500 kehittynyt Solutree
19500-18000 Badegoule
Kantabrian espanja
Varhais- ja protosolutrea ei ollut
24000-23000 keskisolutre
23000-20000 myöhäissolutre
20000-19000 päätesolutre/alku/arkaainen madeleine
19000-16500 Alamadeleine
| Laugerie-Hauten  luolan kerrostuma | Nimi | Radiohiili-vuotta sitten | Kalenterivuotta sitten | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| G | Esisolutré (Protosolutré) | noin 21500 BP (luultavimmin jo 22200?) | 25700 tai jo 26800 | Aurignac 5 tai V, Moustierin työkaluja muistuttavia työkaluja. |
| H1 | Varhaissolutré | 20000 BP (22000–21000?) | noin 21900 , 26600–25100 | Yksipuolisesti iskettyjä työkaluja. Solutrén kauden ensimmäiset tuhat vuotta? |
| H2 | Keskisolutré | 20000–20500 BP noin 20000 | noin 22500–21900 n.21900 | Kaksipuolinen, tarkka kivenkäsittelytekniikka kehittyy asteittain, Yksipuolinen jää ajan myötä pois käytöstä. Laakerinlehtimäiset ohuet keihäänkärjet ja veitset. |
| H3 | Myöhäissolutré | noin 18 000–16 000?? | 21600–19000 | Pajunlehtikärki. Kaulalliset kolmiomaiset? kärjet Veitsimäiset kärjet. |
Solutrén kulttuurin ajoituksesta

Esisolutre ja solutre 25 000–22 000 kalenterivuotta (21 700–18 500 radiohiilivuotta)
Varsinainen solutre (varhainen, myöhäinen) noin 23500–22000 vuotta eli n. 20500/20000–18500 radiohiilivuotta sitten. Myöhäinen alkoi noin 22700 vuotta eli 19300 radiohiilivuotta sitten.
Chauvetin luola ajoitettu välille 19 700–18 500 BP
Abri Fritschin kerrostuma 8d 19180 BP
Portugali Estemadura Tagus- ja Mondegojoet 20500–18000 BP
Portugalin laakerinlehtikärjet noin 20500–20000 ja esisolutre n 21500 BP.
Interstadiaali IX 25500–24400 vuotta sitten eli 22300–21000 radiohiilivuotta sitten.
Kylmä kausi (LGM) 24400–23500 vuotta eli 21000–20200 radiohiilivuotta sitten
Laugerie-interstadiaali 23500–22000 vuotta sitten 20200–18500 vuotta sitten
Solutrén löytöpaikkoja

Tunnetuimmat Solutrén kauden löytöpaikat ovat La Solutrén ja Laugerie Hauten luolat. La Solutrén luola sijaitsee Mâconin kunnassa Saône-et-Loiren departementissa Itä-Ranskassa melko lähellä Rhônen jokilaaksoa. Solutrén kulttuurin tutkimus on keskittynyt luoliin, koska niistä on helpointa paikallistaa kivikauden jäänteitä.
Solutrén löytöpaikkoja > Lounais-Ranska

La Solutré Rhonen jokilaaksossa
Laugerie-Hauten kalliojyrkänne
Laussel
Combe-Capelle en Dordogne
Le Placard
Roc-de-Sers en Charente
Isturitz
Brassempouy dans les Pyrénées-Atlantiques
Bourdeilles
Solutrén löytöpaikkoja > Espanja

Parpallo
Cueva de Ambrosio
Solutrén löytöpaikkoja > Solutrén luolamaalausten löytöpaikkoja

Badegoule – varhaissolutré
Pech-Merle – keskisolutré, noin 24 700 vuotta sitten luolaan maalattuja täplikkäitä hevosia
Grotte Cosquer 18 010–18 530 BP myöhäissolutré/Badegoul-kausi
Grotte Chauvet- Solutrén loppupuoli
Aiheesta muualla

Stone Age Columbus BBC TV programme summary
Ruth Bernhard

| Ruth Bernhard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. lokakuuta 1905 Berliini, Saksa
Kuollut: 18. joulukuuta 2006 (101 vuotta) San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  valokuvaaja, opettaja
Taiteilija
Ala:  valokuvataide
Ruth Bernhard (14. lokakuuta 1905 Berliini, Saksa – 18. joulukuuta 2006 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti alastontutkielmistaan. Hän pyrki alastonvalokuvissaan voimakkaalla valon ja varjon käytöllä luomaan selkeitä muotoja.
Ura

Ruth Bernhard syntyi Berliinissä 1905. Hänen isänsä oli tunnettu graafinen suunnittelija Lucian Bernhard. Ruth kävi Berliinissä kahden vuoden ajan taideakatemiaa, mutta muutti vuonna 1927 New Yorkiin.
Bernhard teki vuonna 1929 lyhen aikaa töitä The Delineator -lehden valokuvausosaston johtajan Ralph Steinerin pimiöavustajana mutta sai potkut oltuaan ujostelemattoman epäkiinnostunut tehtävästä. Bernhard osti viimeisen palkkansa avulla oman kameran ja kuvausvarusteita. Hän alkoi toimia freelancer-valokuvaajana.
Bernhardin valokuva ”Lifesavers” herätti Voguen taiteellisen johtajan Mehemed Fehmy Aghan mielenkiinnon, ja tämä auttoi vuonna 1931 Bernhardin valokuvan Advertising Artiin. Bernhard sai tämän jälkeen toimeksiantoja mainostoimistoilta ja teollisuusmuotoilun parista.
Bernhard tapasi 1935 Edward Westonin ja muutti tämän innoittamana Kaliforniaan. Hän oli vakuuttunut Westonin töistä ja valokuvauksen taiteellisista mahdollisuuksista. Hän alkoi valokuvata asetelmia ja alastonkuvia. Bernhardin ajan kuviin kuuluu myös muun muassa ”Doll's Head”, joka on surrealistisen valokuvataiteen malliesimerkkejä.
Bernhard muutti vuonna 1939 takaisin New Yorkiin, mutta palasi kahdeksan vuoden päästä Kaliforniaan, missä hän kohosi valokuvauksen West Coast -liikkeen johtaviin taiteilijoiden joukkoon. Hän kuului muun muassa Westonin, Ansel Adamsin, Minor Whiten, Imogen Cunninghamin, Wynn Bullockin ja Dorothea Langen kanssa f/64-ryhmään.
Bernhard aloitti 1967 pitkän uran opettajana, ja hän opetti muun muassa Utahin osavaltionyliopistossa, Kalifornian yliopiston jatkokoulutuksessa, Berkeleyn yliopistossa ja San Franciscon yliopistossa.
Yksityiselämä

Bernhard kertoi Margaretta Mitchellin kirjoittamassa elämäkerrassa avoimesti yksityiselämästään. Hänellä oli elämänsä aikana useita suhteita sekä naisiin että miehiin. Hän aloitti 1940-luvun alussa kymmenisen vuotta kestäneen suhteen taiteilija ja muotoilija Eveline Phimisterin kanssa. Kymmenen vuotta itseään nuoremman ilmavoimien everstin Price Ricen kanssa Bernhard oli yhdessä vuodesta 1967 Ricen kuolemaan 1999.
Bernhard kuoli joulukuussa 2006 luonnollisiin syihin kotonaan San Franscisossa.
Tyyli

Bernhard tunnetaan parhaiten draamaattisesti valaistuista alastontutkielmistaan. Hän kertoi itse, että hänen tavoitteenaan oli valoilla ja varjoilla yksinkertaistaa esitystä ja painottaa muotojen selkeyttä. Bernhard loi valokuvissaan abstrakteja muotoja ja veistoksillisia kokonaisuuksia. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on Two Forms (1962), jossa kaksi alastonta naista on painautunut toisiaan vastaan.
Bernhard otti lähes kaikki kuvansa studiossa, ja hän oli hyvin tarkka sommittelusta. Hän saattoi yhtä valokuvaa varten tehdä usean päivän ajan sopivaa sommittelua.
Naantalin purjehdusseura

Kuva vuoden 2007 Hai-veneiden Suomen mestaruuskisoista Pietarsaaresta, jonka voitti kuvassa oleva NPS:n Roni Saksin kipparoima 238 Foster's -vene.
Naantalin purjehdusseura ry (alun perin Nådendalhs Segelförening, lyh. NPS) on vuonna 1917 perustettu naantalilainen purjehdusseura, jonka alkuperäinen tarkoitus oli palvella Naantalin kylpylän asiakkaita. Seura järjestää nykyään muun muassa purjehduskouluja ja erilaisia purjehdustapahtumia. Seura on järjestänyt vuodesta 1982 lähtien saaristolaisvenekilpailut. Seuralla on lähes 700 jäsentä ja yli 300 venettä käytössään. Seuran jäsenet ovat voittaneet useita Suomen mestaruuksia kilpapurjehduksessa. Hai-veneiden Suomen mestaruuden NPS on voittanut 12 kertaa, viimeksi vuonna 2011.
Seuran toiminta keskittyy kolmeen osa-alueeseen: retkiveneily, kilpailutoiminta ja junioritoiminta. NPS:n tukikohtana on Meri-Naantalissa sijaitseva Lammasluoto, jota se on vuokrannut Naantalin kaupungilta 1980-luvulta lähtien. Retkiveneilijöille on kaksi tukikohtaa saaristossa, Mustaluoto Naantalin Rymättylässä ja Halvvägsstenarna Paraisten Iniössä.
Historia

Naantalin purjehdusseura perustettiin 5. toukokuuta 1917. Purjehdusseura perustettiin kolmesta syystä: Naantalin kylpylävieraiden aktivointi, veneilyturvallisuuden edistäminen ja Naantali-pokaali. Kylpylävieraille haluttiin tarjota merellisiä aktiviteetteja ja Naantali oli jo ennestään arvostettu purjehduspiireissä. Nådendals tvänne Seglingspokaler eli Naantalin Ystävien pokaali, nykyiseltä nimeltään Naantali-pokaali, oli kylpylävieraiden lahjoittama arvostettu kiertopokaali. Kilpailuun saivat ottaa osaa vain Suomen Purjehtijaliiton alaisten seurojen veneet, joten Naantalin oli tästä syystä perustettava oma seura. NPS:n järjestemä kilpailutoiminta on ollut muutenkin suosittua, muun muassa monet presidentit ovat lahjoittaneet palkintoja NPS:n kilpailuihin.
Vuonna 1963 seura ylitti sadan jäsenen määrän. Seura oli vuoteen 1981 pelkästään purjehdusseura, jolloin siihen liitettiin Naantalin Moottorivenekerho (NMVK) moottorivenejaokseksi. NPS sai Suomen Purjehtijaliiton myöntämän vuoden purjehdusseuran arvon vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Naantalin purjehdusseuran kotisivut
Antonio de Leyva

Antonio de Leyva, 1596.
Antonio de Leyva, Terranovan herttua (1480–1536 Milano) oli espanjalainen kenraali Italialaissotien aikana.
Elämäkerta

Leyvan ensimmäinen taistelu oli kapinoivia maureja vastaan käyty Alpujarrasin taistelu vuonna 1502. Hän palveli vuosina 1503–1504 kenraali Gonzalo Fernández de Córdoban alaisuudessa Italiassa. Leyva haavoittui Ravennan taistelussa vuonna 1512 ja osallistui vuonna 1524 tehtyyn Provencen sotaretkeen.
Leyva johti Pavian varuskuntaa Pavian piirityksen aikana. Hän jakoi Pohjois-Italiassa toimineen keisarillisen armeijan ylipäällikkyyden Vaston markiisin kanssa joulukuusta 1525 lähtien, jolloin kenraali Fernando d'Avalos Pescara kuoli. Leyva toimi hyvin vuosien 1526–1527 sotaretkellä. Leyva jatkoi keisarillisen armeijan komentajana kuolemaansa asti. Hänellä oli kuollessaan muun muassa seuraavat tittelit: Ascolin ruhtinas, Newfoundlandin herttua ja Antillien markiisi.
Keisari Kaarle V nimitti Leyvan Milanon kuvernööriksi vuonna 1536.
Leyva oli rakenteeltaan pieni ja hän kärsi suurimman osan elämästään vakavasta kihdistä. Hänet haudattiin Milanoon.
Luettelo suomalaisten muusikoiden taiteilijanimistä – G
G

G-Stealer (Sami Keinänen)
Gas Lipstick (Mika Karppinen)  Popp (2002)
Gavin Kotona (Ykä Fonselius)
General Njassa (Jyrki Leo Jantunen)
Geoffrey Hopkins (Ronnie Kranck)
Gerald Beach (Harry Bergström)
Gismo (Ismo Lappalainen)
Gobseck (Artto Anders Blom)
Grandma Delay / Diley (Jari-Pekka Kolanen)
Grant (Timo Tapio Lehtinen)
Greger (Greger Nervander)
Griff Henkel (Urho Sipponen)
Gugi (Vasilij Kokljuschkin)
Guitar (Unto Mononen)
Gulliver (Markku Keijo Tapani Laamanen)
Gyp Casino (Jesper Sporre)  huom! ruotsalainen
Forssan Alku

Forssan Alku on forssalainen urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1913, mutta jo vuonna 1902 se toimi Forssan Työväenyhdistyksen alaosastona. Seuran lajeihin kuuluvat nykyisin koripallo, lentopallo, salibandy, voimistelu sekä yleisurheilu.
Lajit > Koripallo

Koripalloa seurassa alettiin harjoittaa vuonna 1944. Koripallossa seura on voittanut naisten puolella kahdeksan Suomen-mestaruutta, joista seitsemän on saavutettu 1990–luvulla. Tämän lisäksi Forssan Alku on voittanut kaksi hopeaa sekä kaksi pronssia. Koripallon Suomen cupin joukkue on voittanut kolme kertaa.
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi vuosina 1993–1997 SM-sarjassa neljä kautta. Parhaimmillaan Forssan Alku sijoittui neljänneksi kaudella 1993–1994. Pronssiotteluissa joukkue hävisi paikallisvastustaja Forssan Koripojille.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
| n k Naisten koripallon Suomen mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1944: Helsingin Tarmo  1945: Eiran Kisa-Veikot  1946: Eiran Kisa-Veikot  1947: Ei pelattu  1948: Helsingin Tarmo  1949: Eiran Kisa-Veikot  1950: Tampereen Pyrintö  1951: Porin Veto  1952: Lahden Koripalloilijat  1953: Tampereen Pyrintö  1954: Helsingin Tarmo  1955: Tampereen Pyrintö  1956: Helsingin Visa  1957: Tampereen Pyrintö  1958: Tampereen Pyrintö  1959: Helsingin Visa  1960: Helsingin Työväen Uimarit  1961: Helsingin Työväen Uimarit  1962: Helsingin Työväen Uimarit  1962–63 Helsingin Työväen Uimarit  1963–64 Helsingin Työväen Uimarit  1964–65 Helsingin Työväen Uimarit  1965–66 Lahden Sampo  1966–67 Helsingin Kisa-Toverit  1967–68 Työväen Maila-Pojat  1968–69 Lahden Sampo  1969–70 Lahden Sampo  1970–71 Jyväskylän Kiri  1971–72 Nokian Urheilijat  1972–73 Jyväskylän Kiri  1973–74 Nokian Urheilijat  1974–75 Nokian Urheilijat  1975–76 NoU Stars  1976–77 Lahden Sampo  1977–78 Nokian Urheilijat  1978–79 Nokian Urheilijat  1979–80 Nokian Urheilijat  1980–81 Nokian Urheilijat  1981–82 Lahden Sampo  1982–83 Tampereen Pyrintö  1983–84 Tampereen Pyrintö  1984–85 Sampo-Basket  1985–86 Tampereen Pyrintö  1986–87 Sampo-Basket  1987–88 Sampo-Basket  1988–89 Forssan Alku  1989–90 Turun Riento  1990–91 Pussihukat  1991–92 Pussihukat  1992–93 Forssan Alku  1993–94 Forssan Alku  1994–95 Forssan Alku  1995–96 Forssan Alku  1996–97 Forssan Alku  1997–98 Forssan Alku  1998–99 Forssan Alku  1999–00 Pantterit  2000–01 Pantterit  2001–02 Pantterit  2002–03 Äänekosken Huima  2003–04 Pantterit  2004–05 BC Nokia  2005–06 Pantterit  2006–07 Peli-Karhut  2007–08 Peli-Karhut  2008–09 Espoo Team  2009–10 Catz Lappeenranta  2010–11 Peli-Karhut  2011–12 Catz Lappeenranta  2012–13 Catz Lappeenranta  2013–14 Catz Lappeenranta  2014–15 Catz Lappeenranta  2015–16 Catz Lappeenranta  2016–17 Hyvinkään Ponteva  2017–18 Peli-Karhut  2018–19 Peli-Karhut  2019–20 Ei pelattu  2020–21 Peli-Karhut  2021–22 Peli-Karhut  2022–23 Peli-Karhut 
| n k Naisten Korisliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  Espoo Basket Team  Forssan Alku  HBA-Märsky  Kouvottaret  Peli-Karhut  Tampereen Pyrintö  Tapiolan Honka  Torpan Pojat  Vimpelin Veto
Ostrakismos

Arkontit
Arkontti
Basileus
Polemarkki
Thesmothetai
Muut virkamiehet
Prytani
Strategos
Nomothetai
Muita virkamiehiä...
Toimielimet
Ekklesia eli kansankokous
Bule eli neuvosto
Areiopagi
Heliaia
Muuta
Ostrakismos
Ostrakismos eli ostrakismi (m.kreik. ὀστρακισμός, sanasta ὄστρακον, ostrakon, 'ruukunsirpale') oli antiikin Ateenassa äänestys, jonka perusteella saatettiin tuomita kuka tahansa kansanvallan uhkaajaksi katsottu kymmeneksi vuodeksi maanpakoon eli karkotetuksi Ateenasta. Äänestys sai nimensä siitä, että se suoritettiin saviastian palasilla. Karkotus ei ostrakismin tapauksessa ollut rangaistus mistään tehdystä rikoksesta, vaan sillä pyrittiin estämään valtiorikokset ennalta. Karkotuspäätöksen tekemiseen tarvittiin vähintään 6 000 ääntä. Käytännössä äänestysperusteet saattoivat olla mielivaltaisia.
Ostrakismoksen otti käyttöön ateenalainen Kleisthenes osana tekemäänsä valtiomuodon uudistusta vuonna 508/507 eaa. Sen perusteella karkotettiin useita merkittäviä valtiomiehiä, kuten Aristeides, Themistokles ja Kimon. Ensimmäinen karkotus lain perusteella tapahtui vuonna 487 ja viimeinen vuonna 416 eaa., jonka jälkeen laki muuttui käytännössä kuolleeksi kirjaimeksi. Samankaltainen menettely tunnetaan Ateenan lisäksi myös eräistä muista kaupungeista.