stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Varjojen kadut

| Varjojen kadut> Dead End |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Wyler
Käsikirjoittaja:  Lillian Hellman
Perustuu:  Sidney Kingsley näytelmään
Tuottaja:  Samuel Goldwyn
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Gregg Toland
Leikkaaja:  Daniel Mandell
Tuotantosuunnittelija:  Richard Day
Pääosat:   Sylvia Sidney  Joel McCrea  Humphrey Bogart  Wendy Barrie  Claire Trevor  Allen Jenkins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Samuel Goldwyn Productions
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  27. elokuuta 1937
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Varjojen kadut (Dead End) on yhdysvaltalainen William Wylerin ohjaama elokuva vuodelta 1937. Elokuvaa pohjautuu Sidney Kingsleyn Broadway-näytelmään, ja sen tapahtumat sijoittuvat New Yorkin slummeihin, jossa Sylvia Sidneyn esittämä Drina Gordon yrittää estää veljeään tuhlaamasta aikaansa paikallisessa katujengissä. Humphrey Bogart näyttelee entisille kotikulmilleen palavaa gangsteria Baby Face Martinia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Varjojen kadut vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylvia Sidney  | … |  Drina Gordon   |
|  Joel McCrea  | … |  Dave Connell   |
|  Humphrey Bogart  | … |  Hugh 'Baby Face' Martin   |
|  Wendy Barrie  | … |  Kay Burton   |
|  Claire Trevor  | … |  Francey   |
|  Allen Jenkins  | … |     |
Aiheesta muualla

Varjojen kadut Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ark Therapeutics

| Ark Therapeutics Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1993
Toimitusjohtaja:  Timo Ristola
Avainhenkilöt:  Timo Ristola (tj.) Martyn Williams (hall. pj.) Seppo Ylä-Herttuala
Kotipaikka:  Kuopio, Suomi
Toimiala:  Biotekniikka
Tuotteet:  Geenilääkkeet
Liikevaihto:   9,6 milj. € (2010)
Liikevoitto:   36 000 € (2010)
Henkilöstö:  73 (2011)
Emoyhtiö:  Ark Therapeutics Group Plc.
Kotisivu:  arktherapeutics.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ark Therapeutics Oy oli brittiläisen Ark Therapeutics Group Plc:n (LSE: AKT) suomalainen tytäryhtiö, joka on keskittynyt geeniterapiahoidoissa käytettävien adenovirusten valmistamiseen sekä geenilääkkeiden tutkimiseen ja valmistamiseen. Emoyhtiö Ark Therapeutics Plc. oli listattu Lontoon pörssiin. Yritys myytiin myöhemmin pääomasijoittajalle ja yrityksen toiminta lopetettiin.
Nykymuotoinen konserni syntyi vuonna 2000, kun englantilainen Eurogene Ltd. osti suomalaisen Oy Quatrogene Ltd:n, joka on nykyisin Ark Therapeutics Oy. Yrityksen ensimmäiset aivosyöpälääkkeiden patentit ovat peräisin vuonna 1993 perustetusta Medigene Oy:stä.
Konsernin tuotekehitys pohjaa perustajien, Itä-Suomen yliopiston professori Seppo Ylä-Herttualan sekä University College Londonin professori John Martinin ja Stephen Barkerin tekemään pitkäaikaiseen tutkimustyöhön.
Ark Therapeutics Oy työllisti aikoinaan noin 5-80 työntekijää. Yrityksen toimitilat sijaitsivat Technopolis Kuopiossa. Emoyhtiö toimi aikaisemmin Lontoossa.
Geenilääketehdas

Ark Therapeuticsin  (GMP 1 ja GMP 2 -luokiteltu) geenilääketehdas valmistui vuonna 2007 Kuopioon.
Joulukuussa 2007 yritys julkisti laajennushankkeen 500 neliön tuotantotilojen rakentamisesta. Tuotantokapasitetti on 120 000–150 000 annosta vuodessa, kun aikaisemmin se oli vain 1 000 annosta vuodessa. Investoinnin kokonaisarvo oli yli 10 miljoonaa euroa, josta viidenneksen kattoi TE-keskus. Tämä 2,19 miljoonan euron avustus on TE-keskuksen kaikkien aikojen suurin toimialalle myöntämä tuki.
Laajennuksen myötä heinäkuussa 2008 Kuopioon valmistui tuotantolaitos, jossa voidaan yrityksen mukaan täyttää EU:n ja Yhdysvaltojen biotekniikka- ja turvallisuussäännökset. Se on yksi geenilääkkeiden kaupalliseen tuotantoon hyväksytyistä lääketehtaista. Uudet 547 neliön tilat työllistivät noin 10-15 henkilöä. Uusissa GMP 3 -luokitelluissa puhdastiloissa Ark Therapeutics aikoi aloittaa pahanlaatuisen aivosyövän hoitoon tarkoitetun Cerepro-lääkkeen valmistuksen. Cerepron kaupallista tuotantoa ei kuitenkaan koskaan käynnistetty. Huhtikuussa 2012 Fimea sertifioi Arkin uusimman 650m² GMP 3 -luokitellun puhdastilan.. Tilat ovat uuden yrityksen käytössä.
Cerepro

Cerepro läpäisi puolueettomat potilastutkimukset kesällä 2008. Kyseessä oli ensimmäinen laaja faasi III -tutkimus, jossa on osoitettu tilastollisesti merkittävä geenivalmisteen hoitoteho. Yhtiö haki lupaa lääkkeen kaupallisen tuotannon aloittamiseksi Euroopan lääkeviranomaisilta. Kaupallisen tuotannon kerrottiin alkavan aikaisintaan keväällä 2010. Helmikuussa 2009 Ark ilmoitti, että Ranskan lääkevalvontaviranomainen AFSSAPS hyväksyi lääkkeen käytön yksittäisten glioomapotilaiden hoitoon, vaikka Cereprolla ei ollut vielä varsinaista myyntilupaa. Suomen lääkeviranomaiset myönsivät toukokuussa 2009 samanlaisen rajatun Named Patient Basis -myyntiluvan Cereprolle.
Huhtikuussa 2009 Ark julkaisi ensimmäisen päivityksen faasi III -tutkimuksen jatkoseurannassa. Tulokset tukivat alkuperäisiä havaintoja ja osin paransivat niitä, minkä lisäksi tutkimuksen tilastollinen merkitsevyys parani. Tämä nosti Ark Therapeuticsin pörssikurssia 15 prosentilla.
Lokakuussa 2009 Turun Sanomissa arvioitiin, että Cerepro olisi ensimmäinen myyntiluvan saava suomalainen biolääke. Tämä tapahtuisi kesällä 2010. 16. joulukuuta 2009 EMEA kuitenkin ilmoitti negatiivisesta mielipiteestään hakemuksen suhteen, koska kokeiden puolueettomuudesta ei ollut varmuutta. Lisäksi sivuvaikutusten epäiltiin olevan liian vakavia standardihoitoon verrattuna. Vaikka myyntilupaa ei tullutkaan, Ark tulkitsi koko lääkekehityksensä pohjana olevan adenovirusmallin saaneen vihreää valoa. Yritys ilmoitti myös valittavansa hylkäyspäätöksestä, mutta veti valituksensa pois myöhemmin. Kielteisen myyntilupapäätöksen seurauksena Arkin osakekurssi puolittui 18. joulukuuta 15 pennyyn. 5. tammikuuta 2010 yritys ilmoitti aloittavansa Kuopion yksikössään YT-neuvottelut, joiden tarkoituksena oli puolittaa työntekijämäärä viiteen kymmeneen.. Cerepron oikeudet siirtyivät kaupassa uudelle yritykselle.
Lymphatix Oy:n osto

Tammikuussa 2008 Ark Therapeutics Plc. osti Lymphatix Oy:n Licentia Ltd/Helsingin yliopistolta sekä Ludwig Institute for Cancer Researchilta 2,25 miljoonalla eurolla. Kaupan myötä Ark sai rojaltivapaat oikeudet VEGF-D ja VEGF-C -kasvutekijäpohjaisten geenilääkkeiden kehittämiseen (angiogeneesi ja lymfangiogeneesi). Oston myötä Ark kasvatti VEGF-portfoliotaan, jota se alkoi tutkia ja kehittää Kuopiossa aikaisempien Trinamin ja Cerepron mallien pohjalta. Tammikuussa 2009 Ark myönsi alilisenssin VEGF-geeniteknologian käyttöön Oy Lx Therapies Ltd:lle imusuonistosairauksien (lymfaödeema, lymfadeema) lääkehoidon kehittämiseen.
Patenttikiistat

Lokakuussa 2009 australialainen Circadian Technologies Limited (ASX: CIR) ilmoitti peruuttavansa Arkin oikeuden käyttää VEGF-D lisenssiään Arkin Trinam-tuotteeseen liittyen. Syyksi ilmoitettiin maksamattomat lisenssimaksut. Tämän lisäksi yritys ilmoitti ryhtyvänsä oikeustoimiin myös Arkin tytäryhtiö Lymphatix Oy:ta vastaan.
Myynti

2013 Ark Therapeuticsin Kuopion toiminnat myytiin aluksi Wölbern Private Equity:lle ja tästä eteenpäin saksalaiselle säätiölle. Uuden yrityksen nimeksi tuli FinVector Vision Therapies. Toiminta on ollut tappiollista myös uudessa omistuksessa
Aiheesta muualla

Yhtiön nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Dawber, Alistair: Ark gains on hopes for cancer drug The Independent.  31.7.2008. (englanniksi)
Cerepron kohtalo ratkeaa keväällä (Arkistoitu – Internet Archive) Mediuutiset, 18.1.2010.
Geenilääke tulee vielä Kantti.net, 2.4.2010. (Seppo Ylä-Herttualan haastattelu)
13th District

| 13th District> Banlieue 13 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pierre Morel
Käsikirjoittaja:  Luc Besson
Tuottaja:  Luc Besson
Säveltäjä:  Bastide Donny Damien Roques
Kuvaaja:  Manuel Teran
Leikkaaja:  Stéphanie Gaurier Frédéric Thoraval
Pääosat:  David Belle Cyril Raffaelli Tony D'Amario Dany Verissimo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  EuropaCorp TF1 Films Production
Levittäjä:  EuropaCorp Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  ranska espanja
Budjetti:  12 milj. €
Seuraaja:  District 13 - Ultimatum
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
13th District (ransk. Banlieue 13) on vuonna 2004 julkaistu Pierre Morelin ohjaama ja Luc Bessonin käsikirjoittama toimintaelokuva. Yhtä elokuvan pääroolia näyttelee parkourin perustajana tunnettu David Belle, ja lajia hyödynnetään näkyvästi elokuvan toimintakohtauksissa.
Elokuva sai District 13 - Ultimatum -nimisen jatko-osan vuonna 2009. Alkuperäistä juonta tarkasti seuraava Paul Walkerin tähdittämä englanninkielinen uudelleenfilmatisointi Brick Mansions julkaistiin 2014.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat vuoden 2010 Pariisiin, jossa slummimainen Alue 13 on ympäröity muurilla muusta kaupungista siellä olevan rikollisuuden vuoksi. Alueella ei ole enää kouluja, posteja tai edes poliisi-asemaa.
Leïto joutuu kahnaukseen paikallisen rikollisliigan kanssa hävittäessään näiden huume-erän. Nämä kidnappaavat Leïton siskon, Lolan, mutta Leïto onnistuu vapauttamaan tämän ja vangitsee samalla rikollisliigan johtajan, Tahan. Leïto luovuttaa Tahan muurin ympärillä valvovalle poliisille. Nämä ovat kuitenkin vetääntymässä pois ja vapauttavat Tahan ja antavat tälle Leïton siskon mukaan. Tästä suuttuneena Leïto tappaa yhden poliiseista ja joutuu vankilaan.
Damien Tomaso on arvostettu poliisi, joka lähetetään deaktivoimaan Alue 13:lle joutunut ydinkärki. Mukaansa oppaaksi Tomaso saa Leïton.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Belle  | … |  Leïto   |
|  Cyril Raffaelli  | … |  Damien Tomaso   |
|  Dany Verissimo  | … |  Lola   |
|  Tony D'Amario  | … |  K2   |
Yrjö Ylänne

Yrjö Werner Ylänne (sukunimi vuoteen 1906 Dahlgren; 31. elokuuta 1888 Helsinki – 26. lokakuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja eräkirjailija.
Ylänteen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Verner Dahlgren ja Mathilda Wilhelmina Reiman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja maisteriksi 1919.
Ylänne oli Uuden Suomettaren kotimaan osaston toimittajana ja eduskuntaselostajana 1914-1918 ja Suomen Kuvalehden
toimitussihteerinä 1918-1927. Hän oli lisäksi 1917-1934 Suomen Kennelklubin Aikakauskirjan toimittajana ja vuodesta 1917 Metsästys ja Kalastus-lehden päätoimittajana.
Ylänne toimi vuosina 1927-1944 suojeluskuntien Hakkapeliitta-lehden päätoimittajana. Ylänne sai professorin arvonimen 1970.
Teokset

Patruunan nimipäivälahja: yksinäytöksinen huvinäytelmä, kirjoittanut Y. Y. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1907
Mailman loppu: yksinäytöksinen pila. Karisto 1909
Metsästäjän käsikirja. Otava 1926, 2. uud. painos 1932, 3. uud. painos 1945, 4. painos 1948, 5. uud. painos ilmestyi 1965 nimellä Metsästyksen taito, tekijät Yrjö Ylänne ja Tauno V. Mäki, 2. painos 1967
Metsän väkeä: tarinoita riistapolkujen varsilta. Otava 1929
Koirakirja: rotukoiria sanoin ja kuvin. Otava 1936, 2. painos 1948, 3. painos 1960
Kalamiehen käsikirja, tekijät Erkki Levanto ja Yrjö Ylänne. Otava 1948, 2. uud. painos 1956, 3. uud. painos ilmestyi 1967 nimellä Kalastuksen taito.
Lasten oma koirakirja: kuvia nelijalkaisista ystävistämme. Otava 1954
Suomen riistapoluilta, toimittanut Yrjö Ylänne. Otava 1961 Sarja: Kaikkien aikojen erätarinoita 1
Kaukomaiden riistapoluilta , toimittaja Yrjö Ylänne, kuvitus Martti Poikolainen. Otava 1961 Sarja: Kaikkien aikojen erätarinoita 2
Yhteisnide: Kaikkien aikojen erätarinoita: kaksi valikoimaa: Suomen riistapoluilta & Kaukomaiden riistapoluilta, toimittanut Yrjö Ylänne. Otava 1961
Pohjolan kalavesiltä, toimittanut Yrjö Ylänne. Helsinki: Otava 1964 Sarja: Kaikkien aikojen erätarinoita 3
Erätaipaleella tavattuja, kuvitus Seppo Polameri. Otava 1968
Aiheesta muualla

Yrjö Ylänteen elämäkerta Kansallisibiografiassa
Yrjö Ylänteen lehtiartikkeleita:
Puhtauden, uutteruuden ja rikkauksien maassa, Suomen Kuvalehti, 06.09.1924, nro 36, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Puhtauden, uutteruuden ja rikkauksien maassa, jatk., Suomen Kuvalehti, 13.09.1924, nro 37, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Joulukukkiemme tarina. Käymässä kukkaviljelyksen kehtoseudulla, Suomen Kuvalehti, 20.12.1924, nro 51-52, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tapion talvisessa tarhassa. Hieman talvisesta urheilumetsästyksestämme, Helsingin Sanomat, 04.03.1928, nro 63, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Perussanoma

| Perussanoma |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1974
Toimitusjohtaja:  Jouni Lallukka
Puheenjohtaja:  Matti Sartonen
Kotipaikka:  Kauniainen, Suomi
Toimiala:  kristillinen kustannustoiminta
Omistaja:  Suomen Raamattuopiston Säätiö
Kotisivu:  perussanoma.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perussanoma Oy on suomalainen kristillinen kustannusyhtiö. Perussanoma kustantaa kirjoja, lehtiä, kortteja ja muita tuotteita. Perussanoman kustantamia lehtiä ovat Elämä ja Perusta. Lisäksi Perussanoma julkaisee Seurakuntalainen.fi-verkkolehteä. Perussanoma Oy:n toimitusjohtajana toimii Jouni Lallukka. Perussanoma on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.
Kulmakiihtyvyys

Kulmakiihtyvyys (tunnus  \alpha ) on suure, joka kuvaa ympyrä- tai pyörimisliikkeessä olevan kappaleen kulmanopeuden muutosta tietyssä ajassa. Kulmakiihtyvyys voidaan määritellä kulmanopeuden aikaderivaattana yhtälöllä
missä  \omega  on kulmanopeus ja  t on aika.
Kulmakiihtyvyyden yksikkö on
Kahdessa ulottuvuudessa kulmakiihtyvyys on kulmanopeuden tavoin pseudoskalaari. Sen etumerkki katsotaan positiiviseksi, jos vastapäivään kiertävän liikkeen kulmanopeus kasvaa tai myötäpäivään kiertävän pienenee, ja negatiiviseksi, jos myötäpäivään kiertävän liikkeen kulmanopeus kasvaa tai vastapäivään kiertävän pienenee.
Jos kulmanopeus on positiivinen, niin negatiivinen kulmakiihtyvyys tarkoittaa pyörimisliikkeen hidastumista. Tällöin suuri positiivinen kulmakiihtyvyys vastaa nopeaa kulmanopeuden kasvua.
Tasaisesti kiihtyvän pyörimisliikkeen kulmanopeuden riippuvuutta ajasta esittää suora
 \omega =\omega _{0}+{\alpha t}\;, missä  \omega _{0} on alkukulmanopeus ja  \alpha  on pyörimisliikkeen kulmakiihtyvyys.
Kulmakiihtyvyys on kiertokulman  \varphi  toinen derivaatta ajan suhteen.
Kulmakiihtyvyyttä vastaava suure suoraviivaisessa liikkeessä on kiihtyvyys.
Jäykän kappaleen kulmakiihtyvyyden aiheuttaa aina siihen kohdistuvan ulkoisen voiman momentti. Näin ei kuitenkaan välttämättä ole laita ei-jäykkien kappaleiden tapauksessa. Esimerkiksi taitoluistelija saa pyörimisnopeutensa kasvamaan ja siten saamaan kulmakiihtyvyyttä vain siirtämällä käsivartensa ja säärensä lähemmäksi toisiaan, mikä ei edellytä mitään ulkoista momenttia.
Massapisteen rataliikkeen kulmakiihtyvyys > Hiukkanen kahdessa ulottuvuudessa

Kahdessa ulottuvuudessa ratakulmakiihtyvyys ilmaisee, kuinka nopeasti kappaleen kaksiulotteinen ratakulmanopeus annetun pisteen, origon suhteen muuttuu ajan kuluessa. Kappaleen hetkellinen kulmanopeus ω kullakin hetkellä on
missä   r on etäisyys keskuksesta ja  v_{\perp } kappaleen hetkellisen nopeuden sen paikkavektoriin nähden kohtisuora komponentti, joka tavallisesti katsotaan positiiviseksi vastapäivään ja negatiiviseksi myötäpäivään kiertävälle liikkeelle.
Näin ollen kappaleen hetkellinen kulmakiihtyvyys α on
Soveltamalla yhtälön oikeaan puoleen tulon derivoimissääntöä saadaan:
Siinä erikoistapauksessa, että kappale on ympyräliikkeessä origon ympäri,  {\frac {dv_{\perp }}{dt}} on sama kuin sen ympyrän tangentin suuntainen kiihtyvyys  a_{\perp }, ja  {\frac {dr}{dt}} häviää, koska sen etäisyys origosta pysyy vakiona, ja näin ollen yhtälö yksinkertaistuu muotoon.
Kahdessa ulottuvuudessa kulmakiihtyvyys on siis luku, jonka etumerkki ilmaisee kiertosuuunnan mutta jolla itsellään ei ole tiettyä suuntaa. Tavanomaisesti kulmakiihtyvyys katsotaan positiiviseksi, jos kulmanopeus kasvaa vastapäivään tai pienenee myötäpäivään kiertävässä liikkeessä, ja negatiiviseksi, jos kulmanopeus kasvaa myötäpäivään tai pienenee vastapäivään kiertävässä liikkeessä. Näin ollen kulmakiihtyvyys on on luonteeltaan pseudoskalaari , numeerinen suure, jonka etumerkki muuttuu peilikuvassa päinvastaiseksi.
Massapisteen rataliikkeen kulmakiihtyvyys > Kappale kolmessa ulottuvuudessa

Kolmessa ulottuvuudessa ratakulmakiihtyvyys ilmaisee, kuinka nopeasti kolmiulotteinen ratakulmanopeus muuttuu ajan kuluessa. Kappaleen hetkellinen kulmanopeus  {\boldsymbol {\omega }} kullakin hetkellä t on vektori
missä  \mathbf {r}  on kappaleen paikkavektori,  r sen etäisyys origosta ja  \mathbf {v}  sen nopeusvektori.
Näin ollen kappaleen hetkellinen kulmakiihtyvyys  {\boldsymbol {\alpha }} määritellään seuraavasti:
Soveltamalla yhtälön oikeaan puoleen ristitulon ja osamäärän derivoimissääntöjä saadaan:t
Koska  \mathbf {r} \times \mathbf {v}  on sama kuin  r^{2}{\boldsymbol {\omega }}, jälkimmäinen termi voidaan kirjoittaa yös muotoon  -{\frac {2}{r}}{\frac {dr}{dt}}{\boldsymbol {\omega }}. Mikäli kappaleen etäisyys origosta  r pysyy vakiona, kuten on laita esimerkiksi ympyräliikkeessä mutta myös muunlaisessa pallon pinnalla tapahtuvasaa liikkeessä, tämän lausekkeen jälkimmäinen termi häviää ja yhtälö yksinkertaistuu muotoon
Tästä saadaan sädettä vastaan kohtisuoralle kiihtyvyydelle tässä erikoistapauksessa lauseke:
Toisin kuin kahdessa ulottuvuudessa, kolmessa ulottuvuudessa nollasta poikkeava kulmakiihtyvyys ei välttämättä edellytä, että myös kulmanopeuden itseisarvo  \omega =|{\boldsymbol {\omega }}| muuttuu ajan kuluessa.  Jos kappaleen paikka "kiertyy" avaruudessa siten, ettei se pysy samassa tasossa, sen kumanopeuden  {\boldsymbol {\omega }} suunnan muutokset saavat aikaan nollasta poikkeavan kulmakiihtyvyyden. Tämä ei ole mahdollista, jos kappale pysyy jatkuvasti samassa tasossa, sillä tällöin kulmanopeuden suunta ei muutu vaan se on koko ajan kohtisuorassa tähän tasoon nähden.
Kulmakiihtyvyysvektori on oikeammin sanottuna pseudovektori. Sen samoin kuin kulmanopeusvektorinkin suunta on määritelty oikean käden säännön mukaisesti: jos kiertoliike tapahtuu nyrkkiin puristetun oikean käden sormien suuntaisesti, sen ojennettu peukalo osoittaa kulmanopeusvektorin suunnan.  Pseudovektoreilla on kolme komponenttia, jotka rotaatiossa muuttuvat samaan tapaan kuin pisteen karteesiset koordinaatit, mutta peilikuvassa ne käyttäytyvät toisin.
Massapisteen rataliikkeen kulmakiihtyvyys > Kulmakiihtyvyys ja momentti

Pistemäiseen kappaleeseen kohdistuva momentti määritellään pseudovektorina
missä  \mathbf {F}  on kappaleeseen vaikuttava nettovoima
Momentti on voiman analoginen vastine liikkeessä: se aiheuttaa muutoksen systeemin pyörimisliikkeeseen, samaan tapaan kuin voima aiheuttaa muutoksen sen siirtoliikkeeseen. Kuten kappaleeseen vaikuttavan voiman ja sen saaman kiihtyvyyden välillä on yhteys  \mathbf {F} =m\mathbf {a} , on myös kappaleeseen kohdistuvan momentin ja sen saaman kulmakiihtyvyyden välillä vastaava yhteys, joskin monimutkaisempi.
Jos ensinnäkin yhtälössä  \mathbf {F} =m\mathbf {a}  voima korvataan momentilla, saadaan
Edellisestä kappaleesta saadaan
missä  {\boldsymbol {\alpha }} on kappaleen ratakulmakiihtyvyys ja  {\boldsymbol {\omega }} sen ratakulmanopeus. Näin ollen
Siinä erikoistapauksessa, että kappaleen etäisyys  r origosta pysyy vakiona (eli ( {\tfrac {dr}{dt}}=0), yhtälön jälkimmäinen termi häviää ja yhtälö yksinkertaistuu muotoon
mikä voidaan tulkita pyörimisliikettä koskevaksi analogiaksi yhtälölle  \mathbf {F} =m\mathbf {a} , missä suureella  mr^{2} eli kappaleen hitausmomentilla on vastaava merkitys kuin massalla  m etenemisliikkeessä. Tämä yhtälö ei kuitenkaan päde kaikilla mahdollisilla liikeradoilla, vaan ainoastaan sellaisilla, joissa kappale pysyy koko ajan saman origokeskeisen pallon pinnalla.
Slonim

| Slonim (Сло́нім, Слоним) |
| --- | --- |
 Slonimin miliisiasema
 vaakuna
 Slonim
 Koordinaatit: 53°03′53″N, 25°28′31″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Hrodnan alue
Perustettu:  1000-luku
Väkiluku (2009):  48 970
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 slonim.grodno-region.by/en/document 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slonim (valkoven. Сло́нім, ven. Слоним, puol. Słonim) on keskikokoinen kaupunki Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa. Kaupungin asukasluku vuonna 2009 oli 48 970 ja koko Slonimin hallinnollisen piirin 67 288.
Slonimin piirissä sijaitsee Valko-Venäjän ortodoksipappien koulutuskeskus Minskin ylempi ortodoksinen teologinen seminaari. Se on yksityinen korkeakoulu.lähde?
Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1840 | 1897 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&07560.&&&&007 560 | &&&&&&&&&&015863.&&&&0015 863 | &&&&&&&&&&017509.&&&&0017 509 | &&&&&&&&&&030279.&&&&0030 279 | &&&&&&&&&&036659.&&&&0036 659 | &&&&&&&&&&045741.&&&&0045 741 | &&&&&&&&&&048970.&&&&0048 970 |

Katolinen Pyhälle Andreille omistettu kirkko.
Ortodoksinen Pyhän kolminaisuuden kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slonim Wikimedia Commonsissa
Tiivis kaupunkikuvaus (englanniksi) (bycity.org)
Hrodnan alueen viralliset sivut Slonimin piiristä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (valkovenäjäksi) ja (venäjäksi) (region.grodno.by)
Kantakaupungin kartta (venäjäksi) (bycity.org)
WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin (englanniksi) tai (venäjäksi)
Valkovenäläinen sääennuste Slonimiin (venäjäksi) (pogoda.by)
Kaupungin valokuvia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) ja (venäjäksi)
Moi Slonim -kaupunkisivusto (venäjäksi)
Valokuvia kaupungista (englanniksi), (puolaksi) tai (venäjäksi) (Radzima.org)
Algebran peruslause

Matematiikassa algebran peruslause sanoo, että jokaisella yhden muuttujan polynomilla  p(z), jonka aste  n ≥  1 ja jonka kertoimet ovat reaali- tai kompleksilukuja, on ainakin yksi nollakohta kompleksilukujen joukossa. Toisin sanoen kompleksilukujen kunta on algebrallisesti suljettu kunta, ja siten yhtälöllä  p(z)=0 on asteluvun mukainen määrä juuria. Juurista voi tosin olla joitakin keskenään samoja, joten juurten kertaluku täytyy ottaa huomioon juurten lukumäärää laskettaessa.
Algebran peruslausetta pohti ensimmäisenä Albert Girard vuonna 1629, mutta vasta Gauss antoi sille vuoden 1800 vaiheilla (useammankin) pätevän todistuksen. Yksinkertaisin todistus perustuu funktioteorian Liouvillen lauseeseen.
Lauseen nimi on monien matemaatikoiden mielestä harhaanjohtava, sillä nykyään algebra tutkii paljon muutakin kuin pelkkiä polynomeja.
Kirjallisuutta

Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi II: Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku.  Helsinki:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-022-0
Fontana Media

| Fontana Media |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1974
Toimitusjohtaja:  Nicklas Storbjörk
Puheenjohtaja:  Hans Boije
Kotipaikka:  Eteläranta 8 Helsinki, Suomi
Toimiala:  kristillinen kustannustoiminta
Omistaja:  Församlingsförbundet
Kotisivu:  www.fontanamedia.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fontana Media on suomenruotsalainen kustantamo. Kustantamo julkaisee kirjoja, jotka liittyvät elämän kysymyksiin, uskontoon ja teologiaan. Kustantamo tarjoaa kirjoja ja materiaaleja seurakunnille. Fontana Media on myös Kyrkpressen-lehden julkaisija.
Fontana Median omistaja on Församlingsförbundet rf. Fontana Media on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.
Elisa Ferreira

| Elisa Ferreira |
| --- | --- |
 Elisa Ferreira.
EU:n koheesio- ja uudistusasioista vastaava komissaari
 Von der Leyenin I komissio 1.12.2019–30.11.2024  
Edeltäjä:  Corina Crețu
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elisa Maria da Costa Guimarães Ferreira
Syntynyt: 17. lokakuuta 1955 (ikä 69) Porto, Portugali
Kansalaisuus:  portugalilainen
Tiedot
Puolue:  Sosialistinen puolue
Elisa Ferreira (s. 17. lokakuuta 1955) on portugalilainen poliitikko. Hän toimii Von der Leyenin I komissiossa komissaarina, jonka vastuualueena oli koheesio- ja uudistusasiat. EU-puolueista hän edustaa Euroopan sosialidemokraattinen puolue PES:iä ja kansallisesti Sosialistipuoluetta.
Ferreira oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2016.