Sprengtportenin perustuslakiehdotus
Perustuslakiehdotuksen sisältö > Tiivistelmä sisällöstä

Lähde:
1 §
Tasavallan pääuskonto on luterilainen kristinusko. Muunuskoiset eivät saa rakentaa temppeleitä tai pitää jumalanpalveluksia ilman valtioneuvoston suostumusta. Muunuskoisia kansalaisia tai ulkomaalaisia ei saa vainota tai loukata mielipiteidensä tai uskonsa takia.
2 §
Yleisenä lakina maassa noudatetaan vuonna 1734 Tukholman valtiopäivillä vahvistettua lakia. Kaikkien tuomioistuinten tulee noudattaa lakia.
3 §
Kansalla on oikeus edusmiestensä (kongressin jäsenten) kautta joka säädystä hallita itseään. Tasavalta perustuu kaikkien neljän maakunnan keskinäiseen sopimukseen ja liittoon yhteisen valtakunnan muodostamisesta. Kaikkien maakuntien tulee olla osallisina hallinnossa. Joka maakunnasta valitaan 2 edusmiestä Ritaristosta ja Aatelista, jolla on kiinteätä omaisuutta ja kaksi aatelittomista. Joka hiippakunnasta valitaan 1 hengellinen edusmies ja jokaisesta tapulikaupungista 1 edusmies porvaristosta.
4 §
Talonpoikia ei voi valita kongressiin, koska heillä ei ole tietoja eikä kokemusta, jota valtakunnan tärkeimpien asioiden hoidossa tarvitaan. Talonpojat saavat valita kongressiin 2 aatelitonta maakuntajäsentä, jotka toimivat talonpoikien nimissä.
5 §
Valtiosäädyt kokoontuvat joka kolmas vuosi siten kuin kongressi päättää. Ritaristo ja Aateli kokoontuvat Ritarihuoneessa ja muut säädyt erikseen toisistaan. Valtiopäivien päätteeksi maakunnissa valitaan uudet kongressin jäsenet valtiopäiväjärjestyksen määräämällä tavalla. Maakunnat, hiippakunnat ja tapulikaupungit voivat milloin tahansa erottaa ja vaihtaa kongressiedustajansa. Kongressin tulee tehdä valtiosäädyille selonteko hallinnostaan valtiopäivien väliseltä ajalta. Valtiosäädyillä on oikeus olla hyväksymättä kongressin päätöksiä ja muuttaa niitä.
6 §
Suomen Kongressi käyttää korkeinta valtaa tasavallassa. Valtiosäädyt päättävät uusista veroista, ylimääräisistä veroista, sodan alkamisesta, rauhan teosta ja uudesta laista. Kongressi voi kuitenkin päättää myös näistä asioista, jos sitä ei voida lykätä seuraaviin valtiopäiviin, mutta päätös on vietävä viipymättä jokaisen maakunnan maakuntakokouksen ratkaistavaksi siten kuin valtiopäiväjärjestyksessä säädetään. Kongressin jäsenen tulee noudattaa maakuntansa mielipidettä, vaikka olisi itse eri mieltä.
7 §
Jokainen maakunta saa lähettää kongressiin 2 ylimääräistä jäsentä yli neljän varsinaisen. Jokainen tapulikaupunki saa lähettää 2 ylimääräistä porvaria ja jokainen hiippakunta 2 hengellistä. Ylimääräisillä jäsenillä on kongressissa puheoikeus, muttei äänioikeutta.
8 §
Kongressissa puhetta johtaa yksi sen jäsenistä, joka valitaan kolmen kuukauden välein vaalin kautta.
9 §
Kongressin päätösten täytäntöönpanosta vastaa valtakunnanneuvosto, johon kuuluvat valtiopresidentti, 6 neuvosta ja 2 valtiosihteeriä. Neuvostossa puhetta johtaa valtiopresidentti ja hänen poissa ollessaan vanhin neuvos. Neuvostolle on uskottu kaikkien ulkonaisten ja sisäisten asiain lähin ja välitön hoito, mm. kirjeenvaihto vieraissa maissa olevien ministerien kanssa, sotalaitos, valtiovarat, oikeuslaitos, kauppa yms., mutta ei ole oikeutettu tekemään päätöksiä ilman kongressin määräystä. Jokainen neuvos on vastuunalainen omasta hallinnon haarasta. Yhden neuvoksen tulee hoitaa valtionvaroja, toisen kameraalisia asioita, kolmannen taloutta jne. Valtiosihteerit hoitavat kirjeenvaihtoa ja säilyttävät tasavallan asiakirjoja. Toinen valtiosihteereistä vastaa ulkoasioista ja toinen sisäasioista. Jos kongressin jäsen tulee valituksi neuvostoon, samasta maakunnasta on valittava kongressiin uusi jäsen tilalle.
10 §
Tasavallan sotavoimia johtaa tasavallan sotamarski, jonka valitsee kongressi. Sotamarski tekee esitykset armeijan virkojen täyttämiseksi vänrikistä everstiin asti. Esitykset everstiä ylemmistä viroista tekee neuvosto. Kaikissa esityksissä tulee olla ansioluettelo. Sotamarski ei saa lähettää sotajoukkoa sotaretkelle, perustaa linnoituksia tai varustuksia, rakentaa uusia laivoja tai muuttaa linnoitusväen lukua ilman kongressin lupaa. Sotamarskilla on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa, muttei äänioikeutta.
11 §
Neuvosto tekee esitykset virkamiesten nimittämisestä. Kaikissa virkanimitysehdotuksissa tulee olla ansioluettelot liitteenä, ja virkaan tulee valita aina pätevin. Palkkiota vastaan tehdyt virkojen luovutukset lakkautetaan ja kielletään.
12 §
Arkkipiispa johtaa Suomen kirkkoa. Hänen asuinpaikkanaan on Helsinki. Arkkipiispalla on puhe- ja läsnäolo-oikeus neuvostossa, muttei äänioikeutta.
13 §
Tasavallan amiraalilla on myös läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
14 §
Valtiovarain presidentti tarkastaa tililaitosten tilit ja pitää huolta tuloista sekä kongressin ohjeiden mukaan määrää maksuista. Valtiovarain presidentti on neuvoston alainen.
15 §
Tasavallan kansleri valvoo, että lakeja ja asetuksia noudatetaan. Kansalaisilla on oikeus valittaa kanslerille päätöksistä. Kanslerilla on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
16 §
Kenraali-intendentti vastaa sotajoukkojen tarpeista, varustamisesta ja rahoituksesta. Hänellä on läsnäolo- ja puheoikeus neuvostossa.
17 §
Sallitaan ”mitä rajattomin” ajatus-, kirjoitus- ja painovapaus. Jumalan olemassaolon ja kristinuskon pääperusteiden kritisointi sekä nuorison turmeleminen ja tapojen pilaaminen sopimattomilla ja pahennusta herättävillä valheilla on kielletty.
18 §
Kansalaisilla on oikeus tehdä valtiopäiville tai kongressille ehdotuksia vapauksien ja kansalaisturvallisuuden vahvistamiseksi.
19 §
Kansan lisääntymistä tulee edistää. Kongressin tulee vastustaa ja ehkäistä maastamuuttoa. Kongressin tulee edistää ulkomaalaisten siirtymistä tasavaltaan, varsinkin sellaisten, jotka ovat ammatti- ja käsityötaitoisia ja jotka elinkeinollaan voivat tuottaa hyötyä. Kongressin tulee myöntää heille etuja, jotta muut seuraisivat perässä.
20 §
Ulkomaalainen prinssi kuninkaallisesta tai ruhtinaallisesta suvusta ei voi olla tasavallan palveluksessa eikä johtaa sotajoukkoa. Yksikään tasavallan upseeri ei voi palvella ulkomaalaisia valtoja.
21 §
Kumotaan ritariston ja aateliston väliset luokkajärjestykset ja valtiosääty palautetaan alkuperäiseen muotoonsa. Kreivien ja vapaaherrojen arvonimet lakkautetaan.
22 §
Kenraali, joka johtaa armeijan ylipäällikkönä sotajoukkoja, saa toimia vapaan harkintansa mukaisesti. Ylipäällikön velvollisuutena on ainoastaan ilmoittaa kongressille toimistaan. Rooman tasavallan esimerkin mukaisesti ylipäälliköksi nimitetty saa myös diktaattorin arvonimen.
23 §
Kongressin jäsenille myönnetään lomaa joka vuosi kolmeksi kuukaudeksi, josta toinen puoli käytetään vuoden alussa ja toinen kuumimpana aikana kesällä. Neuvosto on lomalla yhteensä 6 viikkoa, josta 2 viikkoa ennen ja jälkeen uudenvuoden, 2 viikkoa ennen ja jälkeen joulun ja 2 viikkoa kuumimpaan aikaan kesällä.
24 §
Kongressin jäsenet saavat palkan niiltä maakunnilta, jotka ovat heidät valinneet. Kongressin puheenjohtaja saa palkanlisäyksen suurempien tehtäviensä vuoksi. Neuvosto saa palkan tasavallan kassoista.