stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kouvalanjärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 71 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Se sijaitsee Aitoon taajaman itäpuolella näkien välissä olevassa painaumassa. Järven pohjoispuolella sijaitsee Mustikkavuori ja länsipuolella pienialainen Tepulinna. Järven etelä- ja itäpuolet ovat alavampaa, mutta kuitenkin järveen viettävää metsä- tai peltoaluetta. Järven rantaviiva on melko selväpiirteinen, mutta pohjoispäässä sijaitsee 250 metriä pitkä Koskenlahti ja kaakkoispäässä 400 metriä pitkä Pitkonlahti. Järvellä on kartan mukaan kaksi nimetöntä saarta. Toisessa saaressa on rakennus. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä ja se on pääasiassa peltoon rajautuvaa pusikkoa tai itäpuolella metsämaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa, mutta etelässä Kaukkalan kylän maatilat vaikuttavat järven tilaan Urkanojan kautta. Sen rannoille on rakennettu yli 15 vapaa-ajan asuntoa ja muutama kiinteä asuntokin. Niille tulee tiet kylän poikki kulkevilta yhdystieltä 3221 ja 13972. Tepulinnan lähellä on yleinen uimaranta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi metsä- tai pelto-ojaa. Suurempi merkitys veden vaihtumiselle on etelästä järveen laskevalla Urkanojalla. Se on Urkanjärven laskuoja. Järven oma laskuoja on Myllyoja, joka laskee kahden kilometrin päässä Pälkänevedellä Jouttesselän etelärannan Tepunlahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven länsi- ja etelärannat oli raivattu osittain peltomaaksi, ja muu reuna-alue niityiksi. Eteläpuolella sijaitsi jo Kaukkalan kylä ja länsipuolella Kouvalan kylä.
Imre Kertész

| Imre Kertész |
| --- | --- |
 Imre Kertész
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. marraskuuta 1929 Budapest, Unkari
Kuollut: 31. maaliskuuta 2016 (86 vuotta) Budapest, Unkari
Ammatti:  kirjailija, toimittaja, kääntäjä
Kirjailija
Tuotannon kieli: unkari
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto (2002) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Imre Kertész (9. marraskuuta 1929 Budapest – 31. maaliskuuta 2016 Budapest) oli unkarilainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2002. Kertészin useimmat kirjat käsittelevät joko elämää keskitysleireillä tai keskitysleirikokemusten vaikutusta myöhemmissä elämänvaiheissa.
Kertész syntyi juutalaiseen perheeseen Budapestissä. Keväällä 1944 hänet pakkosiirrettiin 7 000 muun unkarinjuutalaisen kanssa Auschwitziin ja muutaman kuukauden kuluttua edelleen Buchenwaldiin. Keväällä 1945 liittoutuneet vapauttivat keskitysleirin ja Kertész palasi Unkariin, missä hän työskenteli toimittajana vuoteen 1951. Suoritettuaan kaksivuotisen asepalveluksen Kertész toimi kääntäjänä. Hän käänsi unkariksi muiden muassa Nietzschen, Hofmannsthalin, Schnitzlerin, Freudin, Wittgensteinin ja Canettin teoksia.
Kertész pysyi Unkarissa aina ulkopuolisena eikä samaistunut esimerkiksi juutalaiseen yhteisöön. Hänen esikoisteoksensa Kohtalottomuus (Sorstalanság) ilmestyi vasta vuonna 1975, sillä Unkarissa maan natsimenneisyydestä vaiettiin. Se kertoo teini-ikäisen pojan keskitysleirikokemuksista, joita kuvataan toteavalla tavalla. Kirjan pohjalta on vuonna 2005 tehty Kertészin käsikirjoittama elokuva Fateless – ikuisesti merkitty.
Kohtalottomuus muodostaa yhdessä kirjojen Kaddish syntymättömälle lapselle, Tappio ja Lopetus kanssa Kertészin pääteoksena pidetyn romaanisarjan. Kaddish syntymättömälle lapselle kuvaa keskitysleiriltä vapautuneen miehen tunnontuskia "luvattomasta" olemassaolostaan sekä kieltäymyksestään tehdä lapsia. Tappio on kafkamainen romaani, jonka päähenkilö joutuu keskitysleiriltä vapauduttuaan Unkarin kommunistibyrokratian pyörteisiin. Lopetus etsii vastausta kysymykseen, miksi keskitysleirillä syntynyt kirjailija tekee itsemurhan kommunistivallan päätyttyä. Kirjasarjan yhtenä keskeisenä teemana on kumota tunnettu väite "Auschwitzille ei ole selitystä".
Suomennetut teokset

Kohtalottomuus.  (Sorstalanság, 1975)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2003.  ISBN 951-1-18713-9.
Tappio.  (A kudarc, 1988)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2005.  ISBN 951-1-19930-7.
Kaddish syntymättömälle lapselle.  (Kaddis a meg nem született gyermekért, 1990)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2004.  ISBN 951-1-19342-2.
Kaleeripäiväkirja.  (Gályanapló, 1992)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-21597-4.
Kieli maanpaossa: Kaksi juhlapuhetta.  (”Kieli maanpaossa” on ilmestynyt esseekokoelmassa A száműzött nyelv (2001). ”Heureka!” on Kertészin Nobel-puhe vuonna 2002)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2003.  ISBN 951-1-18666-3.
Lopetus.  (Felszámolás, 2003)  Suomentanut Outi Hassi. Otava, 2006.  ISBN 978-951-1-18928-2.
Aiheesta muualla

The Nobel Prize in Literature 2002 (elämäkerta, julkaisuluettelo ja palkinnon myöntämispuhe) The Official Web Site of the Nobel Foundation. (englanniksi)
Olivia Blair: Imre Kertesz: Nobel Prize Laureate and Holocaust survivor dies age 86 The Independent.  31.3.2016. Viitattu 31.3.2016. (englanniksi)
Lastenkirja

Lastenkirja on nimitys eräälle kirkolliselle asiakirjaryhmälle, joka sisältyy kirkonarkiston henkilörekisteriarkistoon. Muodoltaan se on rippikirjan kaltainen ja sitä täydentävä. Lastenkirjan tehtävänä oli kontrolloida niiden lasten edistymistä kristinopintaidoissa, jotka eivät vielä olleet päässeet ripille ja näin olleen tulleet merkityiksi seurakunnan rippikirjaan muun perheen yhteyteen.
Lastenkirjat ovat vielä 1700-luvulla pääsääntöisesti käsin kirjoitettuja, mutta jo aivan 1800-luvun alussa tavataan painettuja blanketteja, joihin rippikirjan tavoin vietiin käsin tarvitut tiedot. Malliltaan ne ovat tosin rippikirjoja yksinkertaisempia. Lastenkirja on jaoteltu kylittäin, taloittain ja perheittäin. Tavallisesti se sisältää seuraavat tiedot henkilöistä: Isän nimi ja ammatti, äidin nimi ja ikä, lasten nimet, syntymäajat ja kristinopintaitojen kehitys. Lisäksi kirjaan on useimmiten merkitty mahdolliset kuolemantapaukset ja henkilön siirto varsinaiseen rippikirjaan. Myös aviottomat lapset on lastenkirjoissa saatettu kirkollisen kontrollin piiriin. Itä-Suomen suurpitäjien laajuus ja pitkät kirkkomatkat aiheuttavat toisinaan lastenkirjoihin kronologista sekavuutta, minkä vuoksi niihin on suhtauduttava paikoin kriittisesti, kuten muihinkin vastaaviin asiakirjaryhmiin.
Lastenkirjat ovat tyypillisesti itäsuomalainen ilmiö. Alun perin ne näyttävät syntyneet itäsuomalaisten seurakuntien tarpeisiin nopeasti kasvaneen mutta silti hajallaan asuvan väestön kontrolloimiseksi. Läntisessä osassa maata lastenkirjoja ei välttämättä edes pidetty, vaan ne korvattiin erilaisilla lukukirjoilla ja ripille päässeiden luetteloilla, jotka eivät kuitenkaan vastaa täysin käyttötarkoitukseltaan varsinaista lastenkirjaa.
Yleisesti lastenkirjoja on säilynyt n. 1790-luvulta lähtien, mutta myös vanhempia tunnetaan. Vanhoja lastenkirjoja tavataankin Savon alueella seuraavista pitäjistä: Pieksämäki 1744, Iisalmi 1747, Kaavi 1748, Kuopio 1749, Mäntyharju 1755, Joroinen 1757, Maaninka 1766, Kiuruvesi 1768, Rautalampi 1769, Mikkeli 1770, Rantasalmi 1771.
Lastenkirjoja ei pidä missään nimessä sekoittaa ns. historiakirjoihin (syntyneiden ja kastettujen, kuulutettujen ja vihittyjen sekä kuolleiden ja haudattujen luettelot), vaikka näin toisinaan tehdään.
Kuvasjärvi (Kangasniemi)

| Kuvasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°00′51″N, 26°25′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  Kuvaspuru Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,3 m  
Pituus:  2,3 km  
Leveys:  960 m  
Rantaviiva:  7,464 km  
Pinta-ala:  1,03311 km²   
Saaria:  5 
 fiKuvasjärvi 
Kuvasjärvi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Pappalanmäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,3 kilometriä pitkä, 960 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 103 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 7,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,3 metriä mpy.
Krossen (Vinje)

| Krossen |
| --- | --- |
 Krossen
 Koordinaatit: 59°41′41″N, 8°03′47″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Telemark
Kunta:  Vinje
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  558
 – Väestötiheys:  620 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krossen on taajama Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 558 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krossen (Vinje) Wikimedia Commonsissa
Lasten toiminnan tukisäätiö

| Lasten toiminnan tukisäätiö |
| --- | --- |
Perustettu:  1991
Kotipaikka:  Helsinki
Johtaja:  Ville-Petteri Risberg
Hallitus:   Turja Lehtonen (pj.)  Jukka-Pekka Hiltunen  Joni Korhonen  Matias Lehto  Tarja Syyli  Satu Tuppurainen 
Lasten toiminnan tukisäätiö (aik. SDPL:n säätiö) on vuonna 1991 perustettu Suomen Demokratian Pioneerien Liiton taustasäätiö. SDPL perusti säätiön vuonna 1991. Säätiö muutti nimensä nykyiseen muotoon vuonna 1998.
Säätiön tarkoitus on tukea varhaisnuorisotyötä, lapsi- ja nuorisotutkimusta sekä varhaisnuorisojärjestöjen kansainvälisen yhteistyön edistämistä. Säätiön hallitus täydentää itse itseään mutta pioneeriliitto vastaa yhden hallituksen jäsenen valinnasta. Säätiön hallinto koostuu pioneeriliiton johtohenkilöistä ja Vasemmistoliiton järjestöaktiiveista.
Säätiö tuki 2000-luvun alussa pioneeritoimintaa vuosittain yli 10 000 eurolla. 2010-luvulla säätiön työnkuvassa varhaisnuorisotyön tukeminen on vähentynyt. Säätiö omistaa Samis Fortis-yrityksen ja on lainoittanut yhtiötä yhteensä 20 000 eurolla. Säätiön on antanut säätiön läheisjärjestöille korotonta lainaa yli 220 000 eurolla. Suurimmaksi osaksi lainat on osoitettu Lasten Tuki ry:lle, jonka toiminta keskittyy Juupajoella sijaitsevaan Sammalniemen loma- ja kurssikeskukseen.
Kivilampi (Hirvensalmi)

| Kivilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°37′05″N, 26°43′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Isoon Metsälampeen 
Järvinumero:  14.921.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,7 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,434 km  
Pinta-ala:  1,24 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKivilampi 
Kivilampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Parkkolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Vahvajärven alueeseen (14.921) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,7 metriä mpy.
Krossberg

| Krossberg |
| --- | --- |
 Krossberg
 Koordinaatit: 58°58′01″N, 5°38′50″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Stavanger
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,12 km²
Väkiluku (2023):  391
 – Väestötiheys:  3 258,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krossberg on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,12 neliökilometriä ja asukasluku 391 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krossberg Wikimedia Commonsissa
Krossen (Lindesnes)

| Krossen |
| --- | --- |

 Krossen
 Koordinaatit: 58°05′46″N, 7°31′29″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Agder
Kunta:  Lindesnes
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,5 km²
Väkiluku (2023):  624
 – Väestötiheys:  1 248 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krossen on taajama Lindesnesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 624 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krossen (Lindesnes) Wikimedia Commonsissa
Källstad

| Källstad |
| --- | --- |
 Källastadin kirkko
 Källstad
 Koordinaatit: 58°23′N, 14°46′E 
Valtio:  Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Vadstena
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Källstad on kylä Vadstenan kunnassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Kylästä on matkaa linnuntietä Vallaan  1,9 kilometriä, Herrestadiin 1,9 km, Rogslösaan 1,9 km, Nybyhyn 2,7 km, Frebergaan 3,5 km, Hagebyhyn 4,2 km, Väversundaan 5,4 km, Örbergaan 5,9 km ja Kastaan 6,8 km.
Kylässä sijaitseva nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1870-luvulla, jolloin torniin rakennettiin porraspääty. Kappeli ja torni valmistuivat keskiajalla.
Källstad oli vuosina 1863–1951 itsenäinen kunta. Vuonna 1952 se yhdistyi Strån, Nässjan, Örbergan, Herrestadin, Rogslösan ja Väversundan kuntien kanssa Östgöta-Dalin kunnaksi. Östgöta-Dal puolestaan liittyi vuonna 1967 Vadstenaan.
Kuningas Baudouinin stadion

Kuningas Baudouinin stadion.
Kuningas Baudouinin stadion (ransk. Stade Roi Baudouin, holl. Koning Boudewijnstadion) on urheilustadion Brysselissä, Belgiassa. Se toimii Belgian jalkapallomaajoukkueen kotistadionina sekä yleisurheilun Timanttiliigan (entinen Kultainen liiga) kuuluvan Memorial Van Damme -kilpailun tapahtumapaikkana. Stadion sijaitsee Laekenissa Brysselin luoteisosassa niin sanotulla Heyselin tasangolla, jossa pidettiin maailmannäyttely vuonna 1958.
Historia

Stadion avattiin 23. elokuuta 1930 nimellä Jubilee-stadion (ransk. Stade du Jubilé, holl. Jubelstadion). Toisen maailmansodan jälkeen stadionia alettiin kutsua Heyseliksi (ransk. Stade du Heysel, holl. Heizelstadion). Stadionilla järjestettiin jalkapallon Euroopan cupin loppuottelu vuosina 1958, 1966, 1974 ja 1985 sekä cup-voittajien cupin loppuottelu vuosina 1964, 1976 ja 1980.
Historia > Heyselin tragedia

Toukokuussa 1985 Heyselillä pelattiin Euroopan cupin loppuottelu italialaisen Juventuksen ja englantilaisen Liverpoolin välillä. Juventus voitti ottelun maalein 1–0, mutta suurin huomio kiinnittyi 39 ihmisen hengen vaatineeseen onnettomuuteen, joka sai alkunsa Liverpoolin fanaattisten kannattajien hyökättyä Juventus-kannattajien kimppuun. Onnettomuuden seurauksena Liverpool suljettiin eurocup-kilpailuista kuudeksi ja muut englantilaisjoukkueet viideksi vuodeksi.
Historia > Kunnostaminen ja uusi nimi

Stadionin uudelleenrakennettiin vuosikymmen onnettomuuden jälkeen ja uusia avajaisia vietettiin 23. elokuuta 1995. Nykyisen nimensä stadion sai edesmenneeltä belgialaisten kuninkaalta Baudouin I:ltä.
Stadionin nykykapasiteetti on 50 122, ja se on Belgian suurin. Sillä pelattiin vuoden 2000 jalkapallon EM-kilpailuiden avausottelu sekä muita alkulohko-, puolivälierä ja välieräotteluita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuningas Baudouinin stadion Wikimedia Commonsissa
Kuningas Baudouinin stadionin esittely Belgian jalkapalloliiton sivustolla (ranskaksi)
Kross

Kross on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
David Kross (s. 1990), saksalainen näyttelijä
Eerik-Niiles Kross (s. 1967), virolainen diplomaatti, turvallisuusalan asiantuntija ja yrittäjä
Ellen Kross, Ellen Niit (1928–2016), virolainen kirjailija
Jaan Kross (1920–2007), virolainen kirjailija
Kayden Kross (s. 1985), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Muuta

Kris Kross, yhdysvaltalainen rap-duo
Kris Kross Amsterdam, alankomaalainen DJ-tuottajakolmikko
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jan-Erik Boström

Jan-Erik "Janne" Boström (s. 21. maaliskuuta 1961) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kymmenottelija. Hän edusti koko uransa ajan Riihimäen Kiskoa. Kalevan kisoista Boström saavutti kymmenottelun pronssia vuonna 1985. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista seitsenottelun hopeaa vuonna 1983. Virallisissa kilpailuissa Boström ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Iranin siveyspoliisi

| Opastuspartio> گشت ارشاد |
| --- | --- |
 siveyspoliisin tunnus
Perustettu:  2005
Tyyppi:  siveyspoliisi
Toiminta-alue:   Iran
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iranin siveyspoliisi (pers. ‏گشت ارشاد‎, gašt-e eršād, ’opastuspartio’) on Iranissa toimiva poliisiyksikkö, jonka tehtävä on valvoa šaria-lain mukaista pukeutumista ja julkista käytöstä. Siveyspoliisi perustettiin vuonna 2005. Virallisesti poliisin tehtäviin kuuluu yhtä lailla niin naisten kuin miestenkin pukeutumisen ja käytöksen valvonta. Käytännössä poliisi valvoo lähinnä naisten hijabin käyttöä sekä miesten ja naisten välistä julkista kanssakäymistä. Vuonna 2022 siveyspoliisi luvattiin lakkautta sen toimintaa vastustaneiden protestien (ns. Iranin huivikapina) myötä. Vuonna 2023 siveyspoliisi kuitenkin palasi takaisin toimintaan.
Siveyspoliisin joukkoja
Historia

Šaria-lain mukaista moraalinormistoa alettiin Iranissa valvoa valtion toimesta heti vuoden 1979 vallankumouksen jälkeen. Vallankumouksen yhteydessä perustettu islamilainen tasavalta pyrki heti valtaan päästyään vakiinnuttamaan ideologiansa osaksi kansalaisten jokapäiväistä elämää. Alussa uskonnollista moraalilakia valvoivat erilaiset puoliviralliset ryhmät, kuten vallankumouskomiteat.
Uuden vallan vakiinnuttua myös moraalilain valvontaa alettiin institutionalisoida. Aluksi valvontaa ei kuitenkaan annettu minkään yksittäisen viranomaisen tehtäväksi. Valvonta myös hieman hellitti suhteellisen uudistusmielisen presidentti Mohammad Khatamin valtakaudella 1997-2005.
Siveyspoliisi perustettiin vuonna 2005 Mahmud Ahmadinežadin valtakauden alettua. Yksikkö perustettiin sisäministeriön alaisuuteen, osaksi valtion virallista lainvalvontaa.
Huivikapina ja väitetty lakkauttaminen

Vuonna 2022 protestit siveyspoliisia vastaan Iranissa kiihtyivät suoranaiseksi kapinaksi. Kiihtyneiden mielenosoitusten taustalla oli Mahsa Aminin kuolema siveyspoliisin käsissä, siveyspoliisin syytettyä tätä puutteellisesta pukeutumisesta. Protestien myötä Iranin oikeuskansleri Mohammed Jafar Montazeri ilmoitti lopulta joulukuussa 2022 siveyspoliisin lakkauttamisesta.
Lakkautuspäätös osoittautui alusta alkaen riitaisaksi ja epäselväksi. Iranin sisäministeriö, jonka alaisuudessa siveyspoliisi toimii, ei vahvistanut lakkautuspäätöstä. Julkilausutun lakkautusilmoituksen taustalla myös epäiltiin olevan halua hillitä kapinoita, ilman aitoa aietta lakkauttaa siveyspoliisin toimintaa.
Vuonna 2023 Iran ilmoitti virallisesti siveyspoliisin jatkavan toimintaansa. Siveyspoliisin myös ilmoitettiin jatkossakin pidättävän henkilöitä, joiden pukeutuminen tulkittaisiin epäsopivaksi.
Virheellisestä huivin käytöstä pidätetty nainen.
Ilmatyynyalus

Mountbatten SR-N4, suurin ilmatyynyalus
Ilmatyynyalus on vesikulkuneuvo, joka liikkuu ilmapatsaan kannattamana. Ilmatyynyalus pystyy liikkumaan maalla monenlaisissa maastoissa sekä veden ja jään päällä. Ilmatyynyalus toimii tyypillisesti kahden moottorin avulla. Toinen niistä tuottaa ilmatyynyn aluksen alle, ja toinen pyörittää takana olevaa potkuria, joka työntää alusta eteenpäin.
Ilmatyynyalusta muistuttava kulkuneuvo on patosiipialus eli pintaliitäjä.
Historia

Ensimmäinen kirjallinen suunnitelma laitteesta, jota voidaan kutsua ilmatyynyalukseksi, on ruotsalaisen keksijän, filosofin ja teologin Emanuel Swedenborgin näkemys laitteesta vuodelta 1716. Hän suunnitteli lihasvoimalla toimivan laitteen, joka muistutti ylösalaisin käännettyä venettä, jonka keskellä oli hytti. Airomaisilla kauhoilla oli määrä lihasvoimin painaa ilmaa laitteen alle. Laitetta ei koskaan rakennettu, sillä epäiltiin, ettei ihmisvoimin saada aikaan tarpeeksi nostetta.
Ensimmäiset käyttökelpoiset ilmatyynyalukset rakensi brittiläinen lentokonevalmistaja Saunders Roe, joka toteutti useita koeohjelmia vuosina 1959–1961, esimerkiksi Englannin kanaalin yli. Huomattavana parannuksina aiempiin kokeiluihin oli joustavasta kumista tai kankaasta tehty helma, joka auttoi ilmaa pysymään aluksen alla.
Kohta käyttöön otettiin pienten matkustajalaivojen kokoisia malleja, kuten suurin alus, British Hovercraft Corporationin Mountbatten SR-N4. Siihen mahtui 254 matkustajaa ja 30 autoa ja laajennettuun malliin 418 matkustajaa ja 60 autoa. Ilmatyynyalusten laajamittainen kaupallinen käyttö tyrehtyi kuitenkin 1970-luvun energiakriisiin. Silti viimeinen SR-N4 lopetti liikennöinnin vasta 2000-luvun puolella. Nykyään ilmatyynyalukset ovat jääneet erikoisuudeksi, jotka puolustavat paikkaansa lähinnä pelastustehtävissä heikon jään aikana.
Joillakin valtioilla on sotilaskäytössä ilmatyynyaluksia. Tässä kohdin kunnostautui erityisesti Iran viimeisen shaahin aikana; näin siksi, että maan rannikoiden runsaiden suo- ja juoksuhiekka-alueiden vuoksi ilmatyynyalus oli ehdottomasti käyttökelpoisin ratkaisu: alukset olivat nopeita, kaikissa maasto- ja vesioloissa liikkuvia sekä kantoivat voimakkaan ohjusaseistuksen.
Wärtsilä rakensi koemielessä vuonna 1981 suuren ilmatyynyaluksen, joka sai nimen Larus. Alus jäi ainoaksi lajissaan, koska kokeet eivät onnistuneet. Viimeiset aikansa se oli koemielessä Hailuodon lauttana ja myytiin 1980-luvun puolivälissä Kanadan Tuktoyaktukiin. Siellä sen käyttäjänä toimi Arctic Hovertrans Ltd. (AHL).
Ilmatyynyalus Suomessa

Suomen alusrekisterissä on historian aikana ollut joitakin yksityisiä ilmatyynyalusia.
Suomen puolustusvoimat tilasi 1990-luvun lopussa muutamia ilmatyynyaluksia, joista valmistui vain ITA Tuuli. Ne todettiin sittemmin pitkälti hyödyttömiksi Merivoimien puolustusdoktriinin muututtua.
Rajavartiolaitoksen käytössä on joitakin ilmatyynyaluksia. Niille on käyttöä etenkin talvikaudella kun pienemmät vartioveneet eivät voi toimia etenkin pelastustehtävissä helikopterikaluston ohella.
Ilmatyynyalus Suomessa > Ilmatyynyaluksella liikkumisen säännöt Suomessa

Yksityinen ilmatyynyalus on avovedessä liikkuessaan vesikulkuneuvo, jonka kuljettajalla pitää olla olosuhteisiin nähden tarvittava ikä, kyky ja taito. Jos moottoriteho on yli 15 kilowattia, on alus rekisteröitävä veneeksi ja kuljettajan on oltava 15 vuotta täyttänyt. Talvella jäällä liikkuessaan ilmatyynyalus on maastoajoneuvo, jonka kuljettajan on oltava 15 vuotta täyttänyt. Vesistössä ja jäällä saa liikkua vapaasti tarpeetonta häiriön aiheuttamista välttäen ellei aluetta ole erikseen suljettu. Maalla liikkuessaan ilmatyynyalus on aina maastoajoneuvo, joka tarvitsee liikkumiseensa maan omistajan tai haltijan luvan. Moottorikäyttöistä ajoneuvoa saa maastossa kuljettaa 15 vuotta täyttänyt henkilö. Viranomaisten aluksilla on vapaammat liikkumisoikeudet. Avovedessä liikuttaessa ilmatyynyalus ei tarvitse vakuutusta, jäällä tai maastossa kuljettaessa aluksella pitää olla rekisteröimättömän maastoajoneuvon vakuutus kuten esim. mönkijällä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilmatyynyalus FAQ eli Usein Kysytyt Kysymykset (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomessa kuvattuja ilmatyynyalusvideoita
The Hovercraft Museum (englanniksi)
English hovercraft of the 1960s (englanniksi)
History of the Hovercraft (englanniksi)
Boeingin ilmatyynyalus kuljettaa halvalla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmatyynyalus vie mökille joka kelissä
Ilmatyynyalus Hiivari II:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
BUFOcraft Hovercrafts
Tietoja ilmatyynyalus Laruksesta sivuilla 78-79 (Arkistoitu – Internet Archive)
Historiallisia ilmatyynyalusvideoita (Arkistoitu – Internet Archive)
Minna Rosvall: Saariston lasten koulumatkasta tuli harvinaista herkkua – "Ilmatyynyaluksessa hauskinta on nopea kyyti, nyt saa nukkuakin pitempään"  9.3.2018. Yle Uutiset.
A48-ilmatyynyalus
Moderni ilmatyynyalus "Marshal".
Venäläisvalmisteinen ilmatyynyalus Hiivari kotisatamassaan Tampereen Mustalahdessa.