stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Baikoven hautausmaa

Baikoven hautausmaan portti
Baikoven hautausmaa on 1833 perustettu historiallinen hautausmaa Kiovassa. Sinne on haudattu tunnettuja ukrainalaisia, esimerkiksi Myh'ailo Hruševskyi, Lesja Ukrajinka, Volodymyr Štšerbytskyi ja Valeri Lobanovskyi. Hautausmaa on saanut nimensä lähellä olevasta Baikovon kartanosta.
Ylösnousemuksen kirkko
Neuvosto-Ukrainan aikana hautausmaalle haudattiin ukrainalaista älymystöä, ja hautakivet ovat usein monumentaalitaideteoksia. Hautausmaa on Kiovan hautausmaista edelleen arvostetuin. Siellä on 1884–1889 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko. Alueen länsiosassa on 1975 rakennettu modernin tyylin mukainen krematorio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baikoven hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Bellamyn tervehdys

Joukko koululaisia tekee Bellamyn tervehdyksen toukokuussa 1942
Lapset tervehtivät Yhdysvaltain lippua maaliskuussa 1941
Bellamyn tervehdys on Yhdysvalloissa vuosina 1892–1942 käytössä ollut tervehdys, jota käytettiin ennen muuta Yhdysvaltain lipun tervehtimiseen nk. lippuvalan yhteydessä. Tervehdys on saanut nimensä Francis Bellamyn (1855–1931) mukaan, joka otti sen osaksi lippuvalaansa vuonna 1892. Hänen alkuperäisen ohjeensa mukaan lippua tervehdittiin ensin sotilaallisesti nostamalla oikea käsi kämmenpuoli alaspäin otsalle, ja kun valassa mainittiin sana ”lippu”, oikea käsi nostettiin suoraksi yläviistoon, kämmenpuoli ylöspäin. Bellamyn mukaan tämä ele korosti iloa ja ylpeyttä, jonka vapauden symbolin, Yhdysvaltain lipun, tuli herättää katsojissa.
Koska monet vierastivat sotilaallisen tervehdyksen käyttämistä lippuvalan yhteydessä (joka yleensä vannottiin luokkahuoneissa koulupäivän aluksi), Bellamy korvasi sen pian käden asettamisella rinnalle, sydämen korkeudelle. Siitä käsi nostettiin ylös tervehdykseen.
1920-luvulla Italian fasistit ottivat käyttöön nk. roomalaisen tervehdyksen, jonka Saksan kansallissosialistit pian omaksuivat itselleen nimellä Hitler-tervehdys tai saksalainen tervehdys. Tämä erosi vain vähän Bellamyn tervehdyksestä, lähinnä siten, että kämmenen asento oli erilainen (tässäkin suhteessa Bellamyn tervehdyksesta oli useita muunnoksia). Lisäksi Bellamyn tervehdys on määritelty nimenomaan lipun tervehtimisen yhteyteen, kun taas roomalainen ja saksalainen tervehdys olivat yleisesti käytössä tervehdyksinä. Tästä huolimatta monet yhdysvaltalaiset pitivät kiusallisena, että Yhdysvaltain luokkahuoneissa koululaiset tervehtivät maan lippua tavalla, joka oli lähes identtinen Italian fasistien tai Saksan kansallissosialistien tervehdyksen kanssa.
Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 Yhdysvallat joutui mukaan toiseen maailmansotaan. Tällöin Bellamyn tervehdys joutui entistä kiusallisempaan valoon. Presidentti Franklin D. Roosevelt määräsikin, että lippuvalan yhteydessä lippua tuli tervehtiä pitämällä käsi sydämellä koko valan ajan; sama koski myös Yhdysvaltain kansallislaulua, Tähtilippua. Yhdysvaltain kongressi hyväksyi asiaa koskevan lain 22. kesäkuuta 1942. Tämän jälkeen Bellamyn tervehdys poistui käytöstä nopeasti, vaikkakin osa kansalliskonservatiivisista piireistä halusikin ensiksi jatkaa sen käyttöä.
Argentiinan Grand Prix 1960

|  Argentiinan Grand Prix 1960  |
| --- | --- |
 1 osakilpailu 10 osakilpailusta kaudella 1960. 

Päivämäärä:  7. helmikuuta 1960
Sijainti:  Autódromo Oscar Alfredo Gálvez Buenos Aires, Argentiina
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  3,912 km
Kilpailun pituus:  80 kierrosta, 312,96 km
Paalupaikka
Kuljettaja:   Stirling Moss   (Cooper-Climax)
Paaluaika:  1.36,90
Palkintokoroke
Voittaja:   Bruce McLaren   (Cooper-Climax)
Toinen:   Cliff Allison   (Ferrari)
Kolmas:    Maurice Trintignant  Stirling Moss   (Cooper-Climax)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Stirling Moss   (Cooper-Climax)
Kierrosaika:  1.38,90 (kierroksella 37)
Argentiinan Grand Prix 1960 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. helmikuuta 1960 Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Bruce McLaren.
Kilpailuviikonlopun alussa Cooperilla oli vaikeuksia saada autojaan ajoissa valmiiksi, koska laivakuljetus oli myöhässä ja Charles Cooper sai hankittua erityisluvan McLarenille ja Jack Brabhamille korvaavaan harjoitusajankohtaan. Stirling Moss puolestaan joutui vaikeuksiin, koska hän oli menettänyt kotimaassaan brittiläisen ajokorttinsa liikennerikkomusten vuoksi ja hän sai Royal Automobile Clubin erikoisluvalla tilalle yhdysvaltalaisen ajokortin.
Kilpailussa Moss lähti paalupaikalta ja joutui taistelemaan johtopaikasta Graham Hilliä ja Jo Bonnieria vastaan, mikä helpottui Hillin keskeyttäessä paahtavan helteen vuoksi ja Bonnierin auto puolestaan ylikuumeni. Mossin ja Brabhamin autot hyytyivät kierroksilla 41 ja 42. Moss sai lainattua autoa Maurice Trintignantilta, millä hän sijoittui kolmanneksi eikä saanut jaetun auton vuoksi pisteitä.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax | 80 | 2:17.49,5 | 13 | 8 |
| 2 | 24 |  Cliff Allison | Ferrari | 80 | + 26,3 | 7 | 6 |
| 3 | 38 |  Maurice Trintignant   Stirling Moss | Cooper-Climax | 80 | + 36,9 | 8 | 0 |
| 4 | 6 |  Carlos Menditeguy | Cooper-Maserati | 80 | 53.3 | 12 | 3 |
| 5 | 30 |  Wolfgang von Trips | Ferrari | 79 | + 1 krs. | 5 | 2 |
| 6 | 20 |  Innes Ireland | Lotus-Climax | 79 | + 1 krs. | 2 | 1 |
| 7 | 40 |  Jo Bonnier | BRM | 79 | + 1 krs. | 4 |   |
| 8 | 26 |  Phil Hill | Ferrari | 77 | + 3 krs. | 6 |   |
| 9 | 46 |  Alberto Rodriguez Larreta | Lotus-Climax | 77 | + 3 krs. | 15 |   |
| 10 | 32 |  José Froilán González | Ferrari | 77 | + 3 krs. | 11 |   |
| 11 | 4 |  Roberto Bonomi | Cooper-Maserati | 76 | + 4 krs. | 17 |   |
| 12 | 2 |  Masten Gregory | Behra-Porsche-Porsche | 76 | + 4 krs. | 16 |   |
| 13 | 14 |  Gino Munaron | Maserati | 72 | + 8 krs. | 19 |   |
| 14 | 10 |  Nasif Estefano | Maserati | 70 | + 10 krs. | 20 |   |
| Kesk. | 34 |  Harry Schell | Cooper-Climax | 63 | Polttoainepumppu | 9 |   |
| Kesk. | 18 |  Jack Brabham | Cooper-Climax | 42 | Vaihdelaatikko | 10 |   |
| Kesk. | 36 |  Stirling Moss | Cooper-Climax | 40 | Ripustukset | 1 |   |
| Kesk. | 42 |  Graham Hill | BRM | 37 | Ylikuumeneminen | 3 |   |
| Kesk. | 22 |  Alan Stacey | Lotus-Climax | 24 | Kuljettaja | 14 |   |
| Kesk. | 44 |  Ettore Chimeri | Maserati | 23 | Kuljettaja | 21 |   |
| Kesk. | 12 |  Antonio Creus | Maserati | 16 | Kuljettaja | 22 |   |
| Kesk. | 8 |  Giorgio Scarlatti | Maserati | 11 | Ylikuumeneminen | 18 |   |
Muuta

Nopein kierros: Stirling Moss 1.38,900
Huomioita

↑  Trintignant ja Moss ajoivat jaetulla autolla ja eivät siksi saaneet pisteitä.
Baikonur

| Baikonur Байконур |
| --- | --- |
 Näkymä Baikonuriin lentokoneesta
 vaakuna
 Baikonur
 Koordinaatit: 45°37′0″N, 63°19′0″E 
Valtio:   Kazakstan
Alue:  Qızılordan alue
perustettu:  1955
kaupunkioikeudet:  1966
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  57 km²
Korkeus:  100 m
Väkiluku (2006):  70 000
Aikavyöhyke:  UTC+5
Postinumero:  101503
Suuntanumero(t):  +7 73622
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baikonur (ven. Байконур, kaz. Байқоңыр), vuoteen 1995 Leninsk, on kaupunki Kazakstanin Qızılordan alueella. Sen on vuokrannut Venäjä, joka ylläpitää alueella Neuvostoliiton aikaan perustettua Baikonurin kosmodromia. Kaupungissa on noin 70 000 asukasta (2006).
Paikkakunta perustettiin 1955 ja sai kaupunkioikeudet 1966. Se oli Neuvostoliiton aikana suljettu kaupunki. Kazakstan muutti kaupungin nimen Baikonuriksi virallisesti 20. joulukuuta 1995. Alkuperäinen Baikonur-niminen paikkakunta on kaivoskylä 320 km  kosmodromista koilliseen. Aikoinaan Neuvostoliiton tärkeimmälle avaruuskeskukselle, jossa oli sen alkuvuosina myös sotilaallisia toimintoja, annettiin tarkoituksella harhaanjohtava nimi ja sijainti osana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välisen kylmän sodan toimintoja.
Aiheesta muualla

Secrecy around Baikonur RussianSpaceWeb.com. Viitattu 30.10.2010.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kazakstanin alueellinen jako
| --- | --- |
Alueet:   Almaty  Aqmola  Aqtöbe  Atıraw  Etelä-Kazakstan  Itä-Kazakstan  Jambıl  Karaganda  Länsi-Kazakstan  Mañğıstaw  Pavlodar  Pohjois-Kazakstan  Qızılorda  Qostanay 
Kaupungit:   Almaty  Astana (pääkaupunki)  Baikonur
Barbie ja Pegasoksen taika

| Barbie ja Pegasoksen taika> Barbie and the Magic of Pegasus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Greg Richardson
Käsikirjoittaja:   Cliff Ruby  Elana Lesser 
Tuottaja:   Luke Carroll  Jesyca C. Durchin 
Säveltäjä:  Arnie Roth
Leikkaaja:  Logan McPherson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Lionsgate Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Barbie ja pegasoksen taika (engl. Barbie and the Magic of Pegasus) vuonna 2005 suoraan DVD julkaistu tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasi Greg Richardson.
Barbie Horse Adventures: Riding Camp

| Barbie Horse Adventures: Riding Camp |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Activision
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  Nintendo eShop
Julkaistu:  2008
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli, ajopeli, seikkailupeli ja toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Nintendo DS, Wii, PlayStation 2 ja Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Barbie Horse Adventures: Riding Camp on Pixel Talesin kehittämä ja Activisionin vuonna 2008 julkaisema ratsastusteemainen simulaatiopeli. Peli on julkaistu Windowsille, PlayStation 2:lle, Wii-konsolille ja Nintendo DS:lle. Pelin juoni perustuu Barbie-elokuviin, joissa ratsastetaan, ja siellä seikkailevat tunnetut Barbie-hahmot, kuten Barbie ja Ken.
Peli sijoittuu ratsastusleirille, joka pidetään vastikään myrskyn kourissa olleella saarella. Pelihahmo suorittaa pelin NPC-hahmoilta saamiaan tehtäviä samalla hevosella ratsastaen. Myrskyn takia pelaajan on esimerkiksi korjailtava saarella monia asioita. Hahmot saattavat myös pyytää pelaajaa etsimään jotain kadottamaansa. Haasteet näkyvät saaren kartassa, joka on pelaajan apuna. Tehtävien suorittamisen lisäksi pelaaja pukee pelihahmoa, hoitaa ja koristelee hevosta ja tekee aikarajallisia ratsastushaasteita. Peli on varsin yksinkertainen ja läpäistävissä arviolta 2–6 tunnissa, eli lyhyehkö.
Apertura ja clausura

Vihreällä maat, jossa kausi pelataan keväästä syksyyn, ja oranssilla maat, jossa syksystä kevääseen. Numerolla 1 merkitty maat, joissa apertura- ja clausura-mestarit pelaavat keskenään erillisen mestaruusottelun.
Apertura ja Clausura ovat Väli- ja Etelä-Amerikan maiden jalkapalloliigoissa käytettävään kaksiosaiseen sarjajärjestelmään liittyviä nimityksiä. Järjestelmä on hieman erilainen kuin Euroopan liigoissa käytetty. Vastaavanlainen malli on ollut käytössä myös Japanissa ja Etelä-Koreassa.
Kaksiosainen sarjajärjestelmä

Latinalaisen Amerikan maissa kausi jakautuu kahteen osaan ja molemmilla kausilla on oma mestarinsa. Näistä kausista käytetään nimiä Apertura (suom. avaus) ja Clausura (suom. päätös, päättäminen). Boliviassa, Chilessä, Kolumbiassa, Panamassa ja Paraguayssa, Uruguayssa ja Venezuelassa  Apertura on vuoden ensimmäisellä puoliskolla eli keväällä. Argentiinassa, Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Uruguayssa, ja Puerto Ricossa Apertura alkaa vuoden jälkimmäisellä puoliskolla eli syksyllä. Suurimmassa osassa mainituista liigoista sekä Aperturalla että Clausuralla on oma mestarinsa. Nicaraguassa, Uruguayssa ja Venezuelassa Aperturan ja Clausuran voittajat pelaavat finaalissa, joka ratkaisee koko kauden mestarin. Näin ollen yllä ensin mainitun ryhmän maissa tulee joka vuosi kaksi mestaria ja jälkimmäisen ryhmän maissa yksi. Meksikossa taas pelataan molempien kausien voittajien kesken uudesta tittelistä ennen seuraavan kauden alkua. Myös Japanissa oli kausilla 2015 ja 2016 kaksiosainen sarjajärjestelmä.
Sarjasta putoaminen

Näiden kahden kauden yhteistaulukko päättää sijoitukset sarjasta putoamiseen. Joissakin liigoissa on kaksiosainen ottelu putoajien kesken tai sitten pelataan alemman sarjatason parhaita vastaan. Argentiinassa, Kolumbiassa ja Paraguayssa on hieman poikkeava käytäntö. Siellä lasketaan kolmen viimeisen kauden kaikki pisteet ja päätetään putoajat sillä perusteella. Argentiinassa kaksi viimeistä putoavat suoraan, kun taas 1. divisioonan 17. ja 18. pelaavat kaksiosaisen ottelun 2. divisioonan kolmannen ja neljännen kanssa. Kolumbiassa putoaa sarjatasoa alemmaksi viimeinen joukkue ja 17. joukkue pelaa 2. divisioonan toiseksi tullutta joukkuetta vastaan kaksiosaisen ottelusarjan. Tämä on ollut käytössä vuodesta 2006 lähtien. Paraguayssa putoaa kaksi viimeistä joukkuetta ja heidän tilalleen tulee seuraavalta sarjatasolta kaksi parasta.
Muunlaisia järjestelmiä

Vuodesta 2006 lähtien on Ecuadorissa on käytetty perinteistä Apertura ja Clausura -järjestelmää. Vuonna 2005 siellä pelattiin Apertura 12 joukkueen kesken, sekä koti- että vierasottelu kaikkia vastaan, ja Clausurassa pelattiin kaksinkertaisena kuuden Aperturalla parhaiten sijoittuneen joukkueen kesken.
Brasilia ja Argentiina

Brasilia on Argentiinan ohella ainoa latinalaisen Amerikan maa, jossa ei käytetä kaksiosaista sarjajärjestelmää. Siellä on yksi kausi, johon kuuluu kaksi kierrosta. Sarja pelataan kuitenkin huhtikuusta joulukuuhun. Tammikuusta huhtikuuhun siellä pelataan aluemestaruuksista. Sen lisäksi Brasiliassa on oma kansallinen cup, jota pelataan vain harvoissa latinalaisen Amerikan maissa, kuten Kolumbiassa, Chilessä, Venezuelassa ja Argentiinassa. Myös Argentiinassa on nykyisin eurooppalaistyylinen sarjajärjestelmä.
Aiheesta muualla

Argentiinan jalkapalloliitto (espanjaksi)
BTR-90

BTR-90
BTR-90 (ven. БТР-90 «Росток») on nykyaikainen venäläinen panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Se on BTR-80-vaunun uusin kehitysversio, johon on liitetty BMP-2:n torni. Vaunu esiteltiin julkisesti 1994.
Etusektorin panssarointia on vahvistettu kestämään 14,5 mm -kaliiperin osumat. Muun BTR-sarjan tavoin BTR-80 on 8-pyörävetoinen ja kulkee tiellä 100 km/h tuntinopeudella ja voi vetää 120 mm tykkejä tai muuta vastaavan kokoisia aseita. [lähde? ]
Venäjän puolustusministeriö kieltäytyi tilaamasta vaunua.
Sen sijaan tilattiin BTR-80:n uudistettua versiota BTR-82A.
Venäjän asevoimilla oli myös 2010-luvulla suunnittelukilpailu uudesta vaunusta, johon osallistuivat Bumerang ja Kurganets.
Tekniset tiedot

Miehistö: 3+7
Paino: 21 000 kg
Pituus: 7,64m
Korkeus: 2,79m
Toimintamatka: 800km
Aseistus:
30 mm automaattitykki
7,62 mm PKT-konekivääri
Automaattinen kranaatinheitin
4 AT-5 SPANDEL PST-ohjusta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/btr-90.htm
Beit Lidin joukkomurha

| Beit Lidin joukkomurha |
| --- | --- |

Paikka:  Israel
Kohde:  itsemurhaisku
Ajankohta:  22. tammikuuta 1995  9.30
Kuolleita:  20 israelilaissotilasta ja yksi siviili
Haavoittuneita:  69 israelilaista
Epäilty/epäillyt:  Islamilainen jihad
Beit Lidin joukkomurha oli israelilaisia sotilaita täynnä olleeseen ruokalaan kohdistunut itsemurhapommi-isku, jonka suoritti Islamilainen jihad -järjestö. Kahdessa räjähdyksessä kuoli 20 sotilasta ja 1 siviili
Eloonjääneiden mukaan ensimmäisen pommin räjäytti univormuun pukeutunut mies. Sotilaiden rynnättyä paikalle räjähti toinen pommi.
Baalbek

| Baalbek (بعلبك) |
| --- | --- |
 Bacchuksen temppeli
 Baalbek
 Koordinaatit: 34°00′25″N, 36°12′14″E 
Valtio:  Libanon
Kuvernoraatti:  Baalbek-Hermel
Korkeus:  1 130 m
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Baalbek (arab. بعلبك‎, Ba‘albik) on kaupunki Bekaan laaksossa Libanonissa. Se tunnetaan erityisen hyvin hellenistisistä ja roomalaisista raunioista, kuten Jupiterin ja Bacchuksen temppeleistä. Antiikin aikana kaupunki tunnettiin nimellä Heliopolis ja se on ollut vuodesta 1984 Unescon maailmanperintökohde.
Maantiede

Baalbek sijaitsee Bekaan laaksossan Libanonin itäosassa noin 1 130 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sen etäisyys maan pääkaupunki Beirutista on noin 80 kilometriä. Ra's al-'Ayn virtaa kaupungin alueelle Anti-Libanonvuorilta ja tuo vettä alueen lukuisille puutarhoille.
Historia

Ensimmäiset merkit mittavasta asutuksesta nykyisen Baalbekin alueelta ovat pronssikauden keskivaiheilta noin 1700-luvun eaa. paikkeilta. Vähäisempiä arkeologisia löytöjä on tehty myös pronssikauden alulta. Pronssikautinen Tell sijaitsi sittemmin rakennetun Jupiterin temppelin paikalla. Silloista Egyptiä hallinnut Ptolemaiosten hallitsijasuku valtasi Baalbekin 300-luvulla eaa. ja paikka sai kreikankielisen nimensä Heliopolis. Ptolemaieja seurasivat Antiokian Seleukidit, jotka ajoivat Ptolemaiokset takaisin Egyptiin 200-luvulla eaa. ja vuosien 100 ja 75 eaa. välillä kaupunkia hallitsivat kreikkalaistunut, mutta arabitaustainen hallitsijasuku. Roomalainen Pompeius valtasi kaupungin vuonna 63 eaa. Syyrian sotaretkellään ja Marcus Antonius luovutti Syyrian Kleopatra VII:lle. Vuoden 16 eaa. paikkeilla keisari Augustus asutti roomalaisen legioonan sotilaita Baalbekiin Beirutiin ja Baalbekin Juppiterin temppelin rakentaminen aloitettiin. Temppelin piha-alue rakennettiin 100-luvulla jaa. ja samoihin aikoihin aloitettiin 200-luvun puolella valmistuneen Bacchuksen temppelin rakentaminen. 200-luvulla valmistui myös propylaia.
Kristinuskosta tuli Rooman valtakunnan valtionusko vuonna 330 ja keisari Konstantinus Suuri sulki Baalbekin temppelit. Theodosius I:n tuhosi temppelit ja niiden osia käytettiin vuoden 440 paikkeilla rakennetussa kirkossa. Jupiterin temppeli oli tuhoutunut maanjäristyksessä jo ennen kirkon rakentamista.
Muslimit valtasivat Syyrian Bysantin valtakunnalta Jarmukin taistelun jälkeen vuonna 636. Umaijadien valtakaudella Baalbekissa sijaitsi rahapaino, jonka kolikoihin lyötiin nimi Baalbak. Tästä voidaan päätellä, että viimeistään tähän mennessä kaupungista käytettiin jälleen sen vanhaa seemiläistä nimeä, joka viittaa Bekaan laakson Baal-jumalaan. Umaijadien jälkeen kaupunkia hallitsivat useat eri muslimidynastiat, kuten abbasidit, tulunidit ja fatimidit. 1000- ja 1100-luvuilla kaupunki kärsi useista maanjäristyksistä ja vuonna 1175 sen valloittivat Saladinin joukot. Mongolit ryöstivät kaupungin vuonna 1260 ja hieman tämän jälkeen sen valtasivat Egyptiä hallinneet mamelukit.
Kaupungin aikaisempi merkitys väheni mamelukkien valtakaudella kulkureittien kiertäessä sen ohitse. Vuonna 1516 kaupunki liitettiin Osmanien valtakuntaan ja alueella vaikuttivat osmanien alaiset paikalliset hallitsijat, kuten Harfush-suku. Libanoniin Baalbek liitettiin Ranskan mandaattihallinnon aikana ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kaupunki liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1984.
Sittemmin kaupungista on muodostunut merkittävä Libanonin šiialaisten aseellisen liikkeen Hizbollahin tukikohta. Vuoden 2006 Libanonin sodan aikana kaupunki oli Israelin ilmaiskujen kohde ja lähes 70 % kaupungin asukkaista pakeni kodeistaan.
Juppiterin temppelin kuusi säilynyttä pylvästä
Juppiterin temppelin raunioita
Bacchuksen temppelin sisäänkäynti
Propylaia Baalbekin raunioilla
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Baalbek (englanniksi)
The Mystery of the Stones at Baalbek (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Baahubali: The Conclusion

| Baahubali: The Conclusion> బాహుబలి 2: ది కన్ క్లూజన్ பாகுபலி (திரைப்படம்) |
| --- | --- |

Ohjaaja:  S. S. Rajamouli
Käsikirjoittaja:  S. S. Rajamouli K. V. Vijayendra Prasad
Tuottaja:  Shobu Yarlagadda Prasad Devineni K. Raghavendra Rao
Säveltäjä:  M. M. Keeravani
Kuvaaja:  K. K. Senthil Kumar
Leikkaaja:  Kotagiri Venkateswara Rao
Lavastaja:  Sabu Cyril
Pääosat:  Prabhas Anushka Shetty Tamannaah Rana Daggubati
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Tuotantoyhtiö:  Arka Mediaworks
Levittäjä:  Arka Media Works
Ensi-ilta:  28. heinäkuuta 2017
Kesto:  171 min
Alkuperäiskieli:  telugu, tamili
Edeltäjä:  Baahubali: The Beginning
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baahubali: The Conclusion on intialainen, telugun- ja tamilinkielinen elokuva vuodelta 2017. Elokuvan on ohjannut S. S. Rajamouli ja pääosarooleja siinä esittävät Prabhas, Anushka Shetty, Tamannaah sekä Rana Daggubati. Elokuva on kaksiosaisen Baahubali-sarjan toinen osa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Prabhas  | … |  Amarendra Baahubali ja Mahendra Baahubali/Shivudu   |
|  Rana Daggubati  | … |  Bhallaladeva/Palvaalthevan   |
|  Anushka Shetty  | … |  Devasena   |
|  Tamannaah  | … |  Avanthika   |
|  Ramya Krishna  | … |  Sivagami   |
|  Sathyaraj  | … |  Karikala Kattappa Nadaar   |
|  Nassar  | … |  Bijjaladeva/Pingaladeva   |
|  Subbaraju  | … |  Kumara Varma   |
|  Rakesh Varre  | … |  Sethupathi   |
|  Meka Ramakrishna  | … |  Jaya Varma   |
Soundtrack

| Telugu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Saahore Baahubali | Daler Mehndi, M. M. Keeravani, Mounima | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Hamsa Naava | Sony, Deepu | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kannaa Nidurinchara | T. Sreenidhi, V. Srisoumya | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Dandaalayyaa | Kaala Bhairava | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Oka Praanam | Kaala Bhairava | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
Kaikki sanat Madhan Karky.
| Tamili |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulajat(s) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Bale Bale Bale | Daler Mehndi, M. M. Keeravani, Mounima | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Orey Oar Ooril | Mohana, Deepu | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kanna Nee Thoongadaa | Nayana Nair | 4.52 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Vandhaai Ayya | Kaala Bhairava | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Oru Yaagam | Kaala Bhairava | 2.56 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 18.10 |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto
Baahubali: The Conclusion Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Beginners

| Beginners |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Mills
Käsikirjoittaja:  Mike Mills
Tuottaja:  Leslie Urdang Lars Knudsen Dean Vanech Jay Van Hoy Miranda de Pencier
Säveltäjä:  Roger Neill Dave Palmer Brian Reitzell
Kuvaaja:  Kasper Tuxen
Leikkaaja:  Olivier Bugge Coutté
Pääosat:  Ewan McGregor Christopher Plummer Mélanie Laurent Goran Višnjić
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Focus Features
Levittäjä:  Focus Features Netflix
Ensi-ilta:  11. syyskuuta 2010
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beginners on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Mike Millsin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Sen pääosissa ovat Ewan McGregor, Christopher Plummer, Mélanie Laurent ja Goran Višnjić.
Christopher Plummer palkittiin roolistaan muun muassa parhaan miessivuosan Oscarilla ja Golden Globella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ewan McGregor  | … |  Oliver   |
|  Christopher Plummer  | … |  Hal, Oliverin isä   |
|  Mélanie Laurent  | … |  Anna, ranskalainen näyttelijä   |
|  Goran Višnjić  | … |  Andy, Hal's much-younger lover   |
|  Mary Page Keller  | … |  Georgia, Oliverin äiti   |
|  Kai Lennox  | … |  Elliot, Oliverin ystävä   |
|  China Shavers  | … |  Shauna, Oliverin ystävä   |
|  Cosmo  | … |  Arthur   |
Aiheesta muualla

Bradshaw, Peter: Beginners – review The Guardian.  21.7.2011. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
Ebert, Roger: How a father and a son finally find love RogerEbert.com.  8.6.2011. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)
Beginners (2010) British Film Institute – BFI. Viitattu 14.4.2021. (englanniksi)