stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael McFaul

Michael McFaul
Michael Anthony McFaul (s. 1963) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja suurlähettiläs. Hän on Stanfordin yliopiston politiikan tutkimuksen professori.
McFaul suoritti kandidaatin- ja maisterintutkintonsa Stanfordin yliopistossa. Filosofian tohtorin arvon hän sai Oxfordin yliopistosta. Hän liittyi Stanfordin yliopiston henkilökuntaan vuonna 1995.
McFaul toimi vuosina 2009–2012 presidentin erityisavustajana Barack Obaman hallinnossa sekä Venäjän ja Euraasian asioiden vanhempana johtajana Yhdysvaltain kansallisessa turvallisuusneuvostossa. 10. tammikuuta 2012 hän sai nimityksen Yhdysvaltain Venäjän-suurlähettilääksi, jona hän toimi vuoden 2014 helmikuun 26. päivään saakka. McFaul on myös muun muassa johtanut Freeman Spogli Institute for International Studiesia sekä toiminut Peter and Helen Bing Senior Fellow'na Hoover Institutionissa ja vanhempana neuvonantajana National Democratic Institutessa.
McFaul on julkaissut monia kirjoja, joihin ovat kuuluneet Privatization, Conversion and Enterprise Reform in Russia (Tova Perlmutterin kanssa, 1994), Russia’s 1996 Presidential Election: The End of Polarized Politics (1997), Russia's Unfinished Revolution: Political Change from Gorbachev to Putin (2001), Advancing Democracy Abroad: Why We Should, How We Can, Transitions to Democracy: A Comparative Perspective (Kathryn Stonerin kanssa) ja Power and Purpose: American Policy toward Russia after the Cold War (James Goldgeierin kanssa). McFaul yhdistää historiankirjoituksen ja muistelmateoksen kirjassa From Cold War to Hot Peace: An American Ambassador in Putin’s Russia (2018). Hän on toiminut NBC:n uutisanalyytikkona ja Washington Postin kolumnistina.
Matador

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Matador tarkoittaa seuraavia asioita:
matador eli härkätaistelija
Matador, drinkki
Matador, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo
Matador II, kouluratsu
AMC Matador, henkilöauto
Elokuvat ja televisio

Matador, espanjalainen elokuva vuodelta 1986
Matador (The Matador), irlantilais-saksalais-yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005
Matador, tanskalainen televisiosarja
Henkilöt

Lloyd ”Matador” Daley, jamaikalainen muusikko
Luis ”El Matador” Hernández, meksikolainen jalkapalloilija
Jessy Matador, ranskalainen laulaja ja tanssija
Marcelo ”El Matador” Salas, chileläinen jalkapalloilija
Musiikki

Matador Records, levy-yhtiö
Matador, Arms and Sleepersin albumi
Matador, Day Elevenin albumi
Matador, Kenny Dorhamin albumi
Matador, Grant Greenin albumi
Matador, Mariskan albumi
”Matador”, Arctic Monkeysin kappale
Sotakalusto

Matador, panssaroitu miehistönkuljetusvaunu
MATADOR, panssarintorjuntasinko
AEC Matador, tykinvetäjä
MGM-1 Matador, risteilyohjus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matador”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Melvil Poupaud

| Melvil Poupaud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1973 (ikä 51) Pariisi
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Lapset:  Anna-Lisa
Melvil Poupaud (s. 26. tammikuuta 1973) on ranskalainen näyttelijä. Poupaud on esiintynyt muiden muassa useissa Raúl Ruizin elokuvissa sekä François Ozonin teoksessa Aika lähteä (2005).
Hän on ollut kaksi kertaa ehdolla César-palkinnon saajaksi, ensimmäinen ehdokkuus hänellä oli jo teini-iässään. Hänellä on parhaan näyttelijän palkinto vuodelta 2005 Valladolidin kansainvälisiltä elokuvajuhlilta. Palkinto myönnettiin osasta Romainina elokuvassa Aika lähteä.
Poupaud on myös levyttänyt rockmuusikko. Hänen käsikirjoittajaäitinsä nimesi hänet kirjailija Herman Melvillen mukaan.
Elokuvat

44 Inch Chest (2009), Loverboy
A Christmas Tale (2008), Ivan
Speed Racer (2008), Johnny 'Goodboy' Jones
The Broken (2008), Stefan Chambers
Un Homme Perdu (2007), Thomas
Broken English (2007), Julien
Melvil (2006), Melvil
Time to Leave (2005), Romain
Pronobis (2003), Philippe / Philippen kaksoisveli
Eros thérapie (2002), Bruno
Les Sentiments (2002), Jacques
Le Divorce (2002), Charles-Henri de Persand
Shimkent hotel (2002), Alex
Reines d'un jour (2001), Ben
La Chambre obscure (2000), Bertrand
Combat d'amour en songe (2000), Paul
La Racine du coeur (2000), Vicente Corvo
Le Temps retrouvé (1998), Le Prince de Foix
Les Kidnappeurs (1998), Armand Carpentier
Souvenir (1998), Charles
Le Ciel est à nous (1997), Lenny
Généalogies d'un crime (1996), René
A Summer's Tale (1995), Gaspard
Trois vies et une seule mort (1995), Martin
Le Plus bel âge (1995), Axel
Les Pêchés mortels (1995), Louis Bernard
Le Journal du séducteur (1995), Grégoire Moreau
Hillbilly Chainsaw Massacre (1995), Ron
La Vie de Marianne (1994/TV), Valville
Fado majeur et mineur (1994), Antoine
Élisa (1994), Le fils du pharmacien
Boulevard Mac Donald (1994)
A la belle étoile (1993), Mathieu
Archipel (1993), Michel Rivière
Les Gens normaux n'ont rien d'exceptionnel (1992), Germain
The Lover (1991), le jeune frère
La Fille de 15 ans (1989), Thomas
Treasure Island (1985), Jim Hawkins
L'éveillé du Pont de l'Alma (1985), Michel
La ville des pirates (1983), Malo
Aiheesta muualla

Melvil Poupaud Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Meneng

| Meneng |
| --- | --- |

 Menengin alueen sijainti keltaisella
Valtio:   Nauru
Pinta-ala:  3,1 km²
Väkiluku (2011):  1 380
 – väestötiheys:  445,2 as./km²
Meneng eli Menen on yksi Naurun saarivaltion neljästätoista alueesta. Se muodostaa myös oman vaalipiirinsä. Meneng sijaitsee saaren kaakkoisosissa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja asukasluku 1380 (2011).
Tärkeät rakennukset

Menengin alueella sijaitsevat molemmat maan kaksi hotellia:
Menen Hotel
OD-N-Aiwo Hotel
María Espinoza

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  María Espinoza |  María Espinoza |  María Espinoza |  |
Maa:   Meksiko
Naisten taekwondo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | yli 67 kg |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | yli 67 kg |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | yli 67 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Peking 2007 | alle 73 kg |  |
|  Hopeaa | Manchester 2019 | alle 73 kg |  |
|  Pronssia | Muju 2017 | alle 73 kg |  |
María del Rosario Espinoza (s. 27. marraskuuta 1987 La Brecha, Sinaloa, Meksiko) on meksikolainen taekwondon olympiavoittaja, hopea- ja pronssimitalisti.
Meneoú

| Meneoú Μενεού |
| --- | --- |
 Meneoún rantaa.
 Meneoú
 Koordinaatit: 34°51′24″N, 33°36′15″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Lárnaka
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä ja kyläyhdyskunta
Väkiluku (2011):  1 625
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meneoú (kreik. Μενεού) on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 1 625 (2011).
Meneoún kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisrannikolla noin kuusi kilometriä etelään Lárnakan kaupungista. Heti sen itäpuolella sijaitsee Lárnakan kansainvälinen lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meneoú Wikimedia Commonsissa
Lárnakan alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Aradíppou · Athiénou · Dromolaxiá-Meneoú · Lárnaka · Léfkara · Livádia
Yhdyskunnat (koinótita):  Agía Ánna · Ágioi Vavatsiniás · Ágios Theódoros · Alaminós · Alethrikó · Anafotída · Anglisídes · Aplánta · Ársos · Avdelleró · Choirokoitía · Delíkipos · Kalavasós · Kaló Chorió · Káto Drys · Káto Léfkara · Kelliá · Kíti · Kivisíli · Klavdiá · Kofínou · Kórnos · Kósi · Lágeia · Marí · Maróni · Mazotós · Melíni · Meloúseia · Menógeia · Mosfilotí · Odoú · Orá · Ormídeia · Pérgamos · Perivólia · Petrofáni · Psematisménos · Psevdás · Pýla · Pyrgá · Skarínou · Softádes · Tersefánou · Tóchni · Tremetousiá · Troúlloi · Vavatsiniá · Vávla · Voróklini · Xylofágou · Xylotýmvou · Zýgi
María Elena Walsh

María Elena Walsh (1. helmikuuta 1930 – 10. tammikuuta 2011) oli argentiinalainen kirjailija, runoilija ja laulaja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Manuelita-kilpikonnasta ja tämän apinaystävästä kertovat laulut ja lastenkirjat.
Walsh julkaisi ensimmäiset runonsa 15-vuotiaana. Hän lähti pian Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin, missä hän kirjoitti ja esiintyi. Hän esitti Pariisissa argentiinalaiseen suulliseen perinteeseen perustuvia lauluja ja levytti niitä useita albumillisia. Niistä tuli suosittuja, ja Walsh alkoi kirjoittaa myös omia laulujaan. Kuuluisa albumi tuolta ajalta on Canciones para Mirar (1960), jolla kilpikonna Manuelita sai ensiesiintymisensä.
Walsh palasi Argentiinaan vuonna 1970 kuuluisana. Vuosien 1976–1983 diktatuurin aikana Walsh protestoi avoimesti ja kirjoitti protestilauluja.
Vuonna 1978 hän lopetti esiintymisen kyllästyttyään sensuuriin ja keskittyi kirjoittamiseen. Kantaa ottavien tekstien lisäksi hän julkaisi matkakertomuksia Euroopasta ja Amerikasta yhdessä partnerinsa, valokuvaaja Sara Facion kanssa.
Markus Büchel

Markus Büchel (14. toukokuuta 1959 – 9. heinäkuuta 2013) oli Liechtensteinin pääministeri 26. toukokuuta – 15. joulukuuta 1993. Hänen runsaan puolen vuoden mittainen hallituksensa oli Liechtensteinin tähän mennessä lyhytikäisin.
Pääministerikausi

Edistyksellisen kansanpuolueen (FBP) Markus Büchel valittiin helmikuussa 1993 pidettyjen maapäivävaalien jälkeen pääministeriksi.
12. toukokuuta pitämässään puheessa ruhtinas Hans Adam II ilmoitti suunnittelevansa virkanimityslainmuutosehdotusta, että ruhtinaalle annettaisiin oikeus virkamiesten ja tuomarien nimittämiseen. Vastavuoroisesti kansalle annettaisiin oikeus kansanäänestyksellä erottaa ruhtinas ja lakkauttaa monarkia. 24. kesäkuuta Büchelin hallitus ilmoitti, ettei se näe todellista eikä laillista perustetta pykälän monarkian lakkauttamisesta kirjaamiselle lakiin. 15. syyskuuta erityisistunnossa Landtag esitti epäluottamuslauseen juuri sata päivää virassa olleelle Büchelille ja pyysi ruhtinasta vapauttamaan hänet tehtävästään. Ruhtinas kieltäytyi erottamasta Bücheliä ja vastasiirtona hajottikin Landtagin ”tuntuvasta syystä”. Büchel sai jatkaa pääministerinä uuden hallituksen muodostamiseen joulukuussa saakka.
24. lokakuuta pidetyissä vaaleissa Isänmaallinen liitto (VU) sai Mario Frick pääministeriehdokkaanaan selvän enemmistön maapäivillä. VU ja FBP muodostivat Büchelin toistaiseksi johtaman koalition.
Myöhemmin syksyllä ruhtinas virallisti ehdotuksensa, kuten oli toukokuussa puheessaan ilmoittanut. 6. joulukuuta ehdotus astui voimaan sen jälkeen, kun pääministeri Büchel oli allekirjoittanut sen ennen kuin Landtag oli ehtinyt edes neuvotella asiasta. Pian esitettiin välikysymys, jonka mukaan uuden lain tietyt kohdat ovat perustuslaillisesti kyseenalaisia. Büchelin hallitus kaatui, ja uusi Mario Frickin johtama hallitus hylkäsi ruhtinaan lakiesityksen seuraavana keväänä.
Muu ura

Vuosina 1987–1999 Büchel kuului Ruggellin kunnanvaltuustoon, jonka varapuheenjohtaja hän oli 1991–1999. Vuosina 2000–2003 hän toimi FBP:n varapuheenjohtajana. Vuosina 2001–2009 Büchel oli edustajana maapäivillä, ja 2003 hänet valittiin FBP:n maapäiväryhmän puheenjohtajaksi.
Ammatiltaan diplomi-insinööri Markus Büchel oli henkilöstönvälitystoimisto ThyssenKrupp Prestan johtaja.
Me tehtiin tää 2012–2017

| Me tehtiin tää 2012–2017 Robin |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 27. lokakuuta 2017
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 49.62
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 3.
Robinin muut julkaisut
| Yhdessä 2015 | Me tehtiin tää 2012–2017 2017 | Rest In Beat PM 2020 |
Singlet albumilta Me tehtiin tää 2012–2017
 ”Me tehtiin tää” Julkaistu: 23. elokuuta 2017
Me tehtiin tää 2012–2017 on suomalaisartisti Robinin 27. lokakuuta 2017 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma sijoittui Suomen virallisella albumilistalla ensimmäisellä listaviikollaan listan kolmanneksi.
Kokoelmalta julkaistiin elokuussa 2017 single, ”Me tehtiin tää”, jonka Robin on tehnyt yhdessä Ilkka Wirtasen ja Vilma Alinan kanssa. Single nousi listaykköseksi Suomen virallisella listalla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Me tehtiin tää | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Onnellinen | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Boom Kah (feat. Mikael Gabriel, Uniikki) | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Hula Hula (feat. Nelli Matula) | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Haluun sun palaavan | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Puuttuva palanen (feat. Brädi) | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sua varten | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Erilaiset | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Miten eskimot suutelee? (feat. Sanni) | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Parasta just nyt (feat. Nikke Ankara) | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Frontside Ollie | 3.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Huudan sun nimee (feat. VilleGalle) | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Kipinän hetki (feat. Elastinen) | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Kesärenkaat | 3.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Milloin nään sut uudestaan? (feat. Kasmir) | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
Matti Eve

Matti Eve on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee lahtelaisen Radio Voiman toimitusjohtajana ja päätoimittajana. Eve siirtyi Radio Voimaan televisiokanava Nelosen urheilutoimittajan tehtävistä.
Matti Eve on muusikko Jarkko Even velipuoli. Molempien isä on raviohjastaja Timo Eve.
Aiheesta muualla

Matti Eve Twitterissä
Mielen tyyneydestä

Mielen tyyneydestä tai Mielentyyneydestä (lat. De tranquillitate animi) voi viitata seuraaviin teoksiin:
Mielen tyyneydestä , Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma
Mielen tyyneydestä, Plutarkhos-suomennosten kokoelma, joka sisältää samannimisen tutkielman
Mielentyyneydestä, Seneca nuoremman kirjoittama tutkielma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mielen tyyneydestä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Messer

| Messer |
| --- | --- |

Kirjailija:  Till Lindemann
Kieli:  saksa
Genre:  runous
Kustantaja:  Eichborn
Julkaistu:  15. marraskuuta 2002
Sivumäärä:  176
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Messer on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin laulajan Till Lindemannin runokokoelma. Kirjasta löytyy myös paljon kuvia Tillistä. Kirja on saksankielinen.
Maria Luisa (Espanjan kuningatar)

Parman prinsessa María Luisa, Asturian ruhtinattarena vuonna 1765.
Maria Luisa Teresa, alunp. Luisa Maria Teresa Ana (9. joulukuuta 1751 Parma, Parman herttuakunta – 2. tammikuuta 1819 Palazzo Barberini, Rooma, Kirkkovaltio) oli Parman prinsessa, joka oli Espanjan kuningatar vuosina 1788−1808.
Suku ja avioliitto

Maria Luisa Teresa oli Parman herttua Filipin (1720–1765) ja Ranskan prinsessa Louise-Élisabetin (1727–1759) nuorin tytär, joka sai hyvän koulutuksen kotiopettajiltaan. Hänen isoisänsä ja isoäitinsä olivat Espanjan kuningas Filip V ja kuningatar Maria Luisa; hänen äidinisänsä ja äidinäitinsä olivat Ranskan kuningas Ludvig XV ja kuningatar Maria Leszczyńska.
Hänet kihlattiin 13-vuotiaana serkulleen, tulevalle Espanjan kuningas Kaarle IV:lle, ja he avioituivat 4. syyskuuta 1765. Heidän poikansa, tuleva kuningas Ferdinand VII, syntyi vuonna 1784. Maria Luisa oli raskaana 14 kertaa, mutta vain seitsemän lapsista selvisi aikuisikään asti.
Hänen vanhempi sisarensa Isabella Bourbon-Parma (esp: Isabel María Luisa Antonieta, saks: Isabella Maria Ludovica Antonia); (1741–1763) avioitui 1760 Itävallan keisari Joosef II:n kanssa ja häntä 11 kuukautta vanhempi veli, Parman herttua Ferdinand I (Ferdinando Maria Filippo Lodovico Sebastiano Francesco Giacomo (1751–1802) avioitui 1769 Itävallan arkkiherttutar Maria Amalian kanssa.
Maria Luisan aviomies oli leskeksi jääneen Kaarle III:n ja kuningatar Maria Amalian poika ja perillinen, joka oli aiemmin ollut Parman herttua ja Molempain Sisiliain kuningas. Vaimo oli muodollisesti Asturian herttuatar eli kruununprinsessa, infanta. Koska Espanjassa ei tuolloin ollut kuningatarta, Maria Luisasta tuli hovin ensimmäinen nainen, kun kuningatar-äiti ja entinen kuninkaallinen valtionhoitaja, kuningatar Elisabet Farnese (joka oli myös Maria Luisan isänpuoleinen isoäiti) kuoli muutaman kuukauden kuluttua häistä.
Persoonallisuus ja kuningatar

Maria Luisaa kuvattiin älykkääksi, kunnianhimoiseksi sekä hallitsevaksi vaikka hän oli erityisen pienikokoinen. Häittensä aikaan häntä sanottiin sieväksi. Hänet tunnettiin tyylikkyydestään ja ylellisestä maustaan muodin ja korujen suhteen. Kuitenkin jo 30-vuotiaana hän oli kuulemma ennenaikaisesti ikääntynyt ja Venäjän suurlähettiläs Zinovjev kuvasi häntä: "Toistuvat synnytykset, huonovointisuus ja ehkä jotkut perinnölliset sairaudet ovat saaneet hänet kuihtumaan kokonaan; hänen ihonsa keltainen sävy ja hänen menettämänsä hampaat olivat hänen kauneutensa viimeinen kuolemanisku."
Marian Luisan appi Kaarle III piti miniäänsä kevytmielisenä ja yritti hallita ja valvoa tämän yksityiselämää  sekä rajoittaa tämän henkilökohtaista vapauttaan siinä suuremmin onnistumatta. Suhdetta aviomies Kaarleen kuvailtiin hyväksi, mutta Maria Luisa kuulemma hallitsi miestään jo avioliiton alusta pitäen. Hänen appensa yritti vaikuttaa siihen etteivät Kaarle ja Maria Luisa puuttuisi valtion asioihin. Hänen aviomiehensä oli luonteeltaan passiivinen ja omistautunut metsästykselle ja mekaanisille laitteille, mutta Maria Luisaa kiinnostivat valtion asiat ja hän oli suhteen hallitseva osapuoli.
Kaarle IV nousi valtaistuimelle vuonna 1788 isänsä kuoltua. Hän oli heikko kuningas, jonka aikana Espanja oli likimain Ranskan vasalli. Maria Luisa käytti paljon valtaa yhdessä pääministerin, rakastajansa Manuel de Godoyn kanssa.
Napoleon pakotti Kaarle IV:n ja Ferdinand VII:n luopumaan vallasta veljensä Joseph Bonaparten hyväksi vuonna 1808. Maria Luisa ja Kaarle lähtivät maanpakoon, ensin Ranskaan ja sieltä Italiaan.
Maria Luisa kuoli Roomassa 67-vuotiaana keuhkotautiin tai keuhkokuumeeseen tammikuussa 1819. Muutama viikko myöhemmin kuoli myös aviopuoliso Kaarle. Maria Luisa haudattiin El Escorialin palatsin kirkon Prinssien kryptaan eli Panteón de Infantes tai Kuninkaitten kryptaan eli Panteón de los Reyes'iin. [tiedot vaihtelevat]
Lapset

Kaarlella ja Maria Luisalla oli 14 lasta, joista seitsemän eli aikuiseksi: Maria Luisa oli raskaana 23 kertaa (yksi kaksosraskaus), joista kymmenen oli keskenmenoja.
Carlos Clemente (1771–1774), kuoli alle 3-vuotiaana
Carlota Joaquina, Portugalin ja Algarven kuningatar (1775–1830), avioitui serkkunsa Portugalin kuningas Juhana VI:n kanssa, ja heille syntyi yhdeksän lasta, joista yhdestä tuli Brasilian keisari Pedro I.
Maria Luisa (1777–1782), kuoli alle 5-vuotiaana
María Amalia (1779–1798), avioitui 25 vuotta vanhemman setänsä, Espanjan kruununprinssi Kaarle III:n pojan Antonio Pascualin kanssa. Ainoa poika juuttui hartioista synnytyskanavaan kahdeksi vuorokaudeksi ja kuoli. Infanta María Amalia kuoli synnytyksessä tulleeseen infektioon 19-vuotiaana.
Carlos Domingo (1780–1783), kuoli 3-vuotiaana
Maria Luisa, Etrurian kuningatar ja Luccan herttuatar (1782–1824), avioitui 1795 serkkunsa Etrurian kuningas Louis I:n (1773–1803) kanssa, joka oli Itävallan arkkiherttuatar Maria Amalian ja Parman herttua Ferdinand I:n vanhin poika. Heille syntyi kaksi lasta, joista toinen oli Parman herttua, Etrurian kuningas Louis II. Maria Luisa oli Luccan herttuatar omalla oikeudellaan 1817.
kaksospojat Carlos Francisco de Paula ja Felipe Francisco de Paula (1783–1784), kuolivat kuukauden välein hieman yli vuoden ikäisinä
Fernando, Espanjan kuningas Ferdinand VII (1784–1833), avioitui 1. serkkunsa Molempain Sisiliain prinsessan Maria Antonian kanssa 1802, ei jälkeläisiä. Avioitui 2. sisarentyttärensä Portugalin prinsessan Maria Isabelin kanssa 1816, ei jälkeläisiä. Avioitui 3. Saksin prinsessan Maria Josepha Amalian kanssa 1819, ei jälkeläisiä. Solmi 4. avioliiton sisarentyttärensä Molempain Sisiliain prinsessan Maria Christinan kanssa 1829, ja heillä oli jälkeläisiä, kuten Espanjan kuningatar Isabella II.
Carlos María Isidro Benito, Molinan kreivi (1788–1855), avioitui 1. sisarentyttärensä Portugalin prinsessan Maria Franciscan kanssa 1816, ja heillä oli jälkeläisiä. Avioitui 2. sisarentyttärensä Beiran prinsessa Maria Teresan kanssa 1838, ei jälkeläisiä. Karlistien kruununtavoittelija nimellä "Carlos V".
Maria Isabella de Bourbon, Molempain Sisiliain kuningatar (1789–1848), avioitui serkkunsa Molempain Sisiliain kuninkaan Frans I:n kanssa 1802, ja heillä oli jälkeläisiä, kuten Molempain Sisiliain kuningas Ferdinand II. Kaksi heidän tyttäristään Maria Christina ja Luisa Charlotta naivat oman setänsä eli Maria Isabellan veljen Fernandon ja Franciscon.
Maria Teresa (1791–1794), kuoli 3-vuotiaana isorokkoon
Felipe Maria (1792– 1794), kuoli alle 2-vuotiaana
Francisco de Paula (1794–1865) Cádizin herttua, nai 15-vuotiaan sisarentyttärensä, Molempain Sisilian prinsessa Luisa Carlottan (1804–1844) vuonna 1819 ja heille syntyi 11 lasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kuningatar Maria Luisa, Francisco de Goya 1789.
Kuningatar Maria Luisa, Parman prinsessa, Vicente López Portaña 1819
Kaarle IV:n ja Maria Luisan perhe, Francisco de Goya 1800–1801
Käännös suomeksi
Mnesarkhos Ateenalainen

Mnesarkhos (m.kreik. Μνήσαρχος, Mnēsarkhos; n. 160–85 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta.
Mnesarkhos oli Diogenes Babylonialaisen ja Antripatros Tarsoslaisen oppilas. Cicero mainitsee hänet yhtenä stoalaisen koulun johtajista (lat. principes Stoicorum) Ateenassa yhdessä Dardanoksen kanssa aikana, jolloin Antiokhos Askalonlainen oli luopumassa skeptisismistä (eli noin vuonna 95 eaa.). Antiokhos oli Mnesarkhoksen oppilas jonkin aikaa, ja tämä on saattanut opettaa myös Filon Larissalaista. Panaitioksen kuoltua (109 eaa.) Ateenan stoalainen koulu vaikuttaa hajaantuneen, ja niin Mnesarkhos oli todennäköisesti yksi useista johtavista stoalaisista tuona aikana.
Cicero mainitsee Mnesarkhoksen usein ja vaikuttaa tunteneen joitakin tämän teoksia. Hän lainaa muun muassa tämän puhujia koskevia mielipiteitä teoksessaan Puhujasta, vaikka ei itse yhdykään tämän mielipiteisiin:
»Toiset heistä, kuten itse Mnesarkhos, sanoivat että meidän roomalaisten puhujiksi kutsumamme miehet ovat vain jonkinlaisia sujuvasti ja harjaantuneesti puhuvia kielityöläisiä. He väittivät lisäksi, ettei voi olla todellinen puhuja olematta viisas ja että kaunopuheisuus on eräänlainen hyve, koska siinä on kyse hyvin puhumisesta. Sillä taas, jolla on yksi hyve, on ne kaikki, ja ne ovat keskenään samanlaisia ja samanarvoisia. Kaunopuheisella on siis sen mukaisesti kaikki hyveet ja hän on viisas.»
Mnesarkhoksen oletetaan olleen kuollut jo silloin, kun Cicero opiskeli filosofiaa Ateenassa vuonna 79 eaa.
Menen kotiin

| Menen kotiin> Je rentre à la maison |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Manoel de Oliveira
Käsikirjoittaja:  Manoel de Oliveira
Tuottaja:  Paulo Branco
Kuvaaja:  Sabine Lancelin
Leikkaaja:  Valérie Loiseleux
Tuotantosuunnittelija:  Yves Fournier
Pukusuunnittelija:  Isabel Branco
Pääosat:   Michel Piccoli  Catherine Deneuve  John Malkovich 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Portugali
Tuotantoyhtiö:  Madragoa Films (käännä suomeksi) Gémini Films
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Menen kotiin (Je rentre à la maison) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut, portugalilaisen veteraaniohjaajan Manoel de Oliveiran käsikirjoittama ja ohjaama ranskankielinen elokuva.
Juoni

Gilbert Valence (Michel Piccoli) on ikääntynyt näyttelijäsuuruus, joka saa yhtäkkiä kuulla vaimonsa, tyttärensä ja vävynsä kuolleen auto-onnettomuudessa. Valence saa hoitaakseen orvoksi jääneen yhdeksänvuotiaan tyttärenpoikansa, mutta yrittää silti jatkaa silti työtään. Hänelle tarjottu rooli kimalteisessa tv-show’ssa ja viime hetken paikkaus amerikkalaisohjaajan (John Malkovich) versiossa James Joycen Odysseuksesta saavat hänet kuitenkin vakuuttuneeksi, että on aika eläköityä ja omistautua lapsenlapsesta huolehtimiseen.