stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japanese chin

| Japanese chin |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Japani
Määrä:  Suomessa rekisteröity 4 420
Rodun syntyaika:  700-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Elinikä:  10–12 vuotta
Muita nimityksiä:  chin, japaninspanieli, Japanese Chin, Japan-Chin, épagneul japonais, spaniel japonés, jaapani chin
FCI-luokitus:  ryhmä 9 Seura- ja kääpiökoirat alaryhmä 8 Japanilaiset ja kiinalaiset rodut #206
Ulkonäkö
Paino:  n. 2–4 kglähde?
Väritys:  mustavalkoinen tai punavalkoinen
Japanese chin (jap. 狆, chin) on japanilainen kääpiökoirarotu. Suomessa rodun suosio on ollut vakaa 1970-luvulta lähtien, mutta viime vuosinamilloin? se on alkanut hieman laskea. Pentuja syntyy vuosittain noin 80 ja koko kanta on noin 4 000 yksilöä.lähde?
Ulkonäkö

Pää on pyöreä ja leveä, kuono lyhyt, silmät suuret ja pyöreät. Runko on neliömäinen, joskin nartut ovat rungoltaan hieman uroksia pitempiä. Karvapeite on pitkä, suora ja silkkinen; koko runko naamaa lukuun ottamatta on runsaan karvan peittämä. Väritys on joko mustavalkoinen tai punavalkoinen; leveä päälaelta kuonoon ulottuva valkoinen läsi on toivottava ominaisuus. Säkäkorkeus on noin 25 cm, narttu on urosta hieman pienempi.
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan japanese chin on lempeä, eloisa, leikkisä, kiltti ja tottelevainen. Chineillä ei varsinaisesti ole miellyttämisenhalua, mutta oikealla motivoinnilla, esimerkiksi makupaloilla saat chinin toimimaan hyvin. Ne oppivat erittäin nopeasti uusia ja erilaisia asioita. Temppuja on helppo opettaa. Myös pienille koirille sopiviin lajeihin, kuten TOKOon, DOBOon, aglityyn ja rallytokoon, chinit sopeutuvat hyvin. Ne eivät hauku juurikaan eivätkä välitä muista koirista. Chinit rakastavat vapaana juoksemista esimerkiksi omalla pihalla tai metsässä. Ne eivät vaadi erityisen pitkiä hihnalenkkejä, mutta nauttivat niistäkin.lähde?
Alkuperä

Rodun juuret juontavat vuoteen 732, jolloin Korean hallitsijat antoivat sen esi-isiä lahjaksi Japanin hoviin. Seuraavan vuosisadan aikana Japaniin tuotiin vielä paljon lisää rodunedustajia. Lisäksi Tung-dynastian (618–910) aikana Kiinassa ja Po H'ain-dynastian (698–926) aikana Koreassa palvelleet japanilaiset lähettiläät toivat kotimaahansa palatessaan mukanaan paikallisia yksilöitä. Vuosien 1680–1709 aikana chinejä kasvatettiin Edon linnassa "koristekoiriksi".
Englantiin ensimmäinen rodunedustaja saapui vuonna 1613 brittikapteeni Searlesin mukana ja Yhdysvaltoihin useampia yksilöitä vuonna 1853 USA:n laivaston kommodori Perryn mukana - näistä jälkimmäisistä kaksi annettiin lahjaksi kuningatar Viktorialle. Vuodesta 1868 alkaen rotu onkin ollut erityisesti aatelisnaisten suosiossa.
Hoito

Japanese chinin turkki on pitkä ja silkkinen, mutta sen turkinhoito ei ole kovin hankalaa. Pysyäkseen kunnossa turkki vaatii kuitenkin säännöllistä ja perusteellista hoitoa. Pesu kuukauden parin välein on tarpeen ja harjaus pari kertaa viikossa. Etenkin korvakarvat täytyy kammata huolellesesti, sillä pitkien karvojen takia korvat takkuuntuvat helposti. Ulkokorvia kannattaa myös putsata säännöllisesti, sillä korvien roikkuessa alaspäin ne myös likaantuvat herkemmin.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Japanese chin -alajaosto
| n k Japanilaiset koirarodut |
| --- | --- |
FCI:  akita  hokkaidonkoira  japanese chin  japaninpystykorva  japaninterrieri  kainkoira  kishunkoira  shiba  shikokunkoira  tosa 
Harvinaiset:  iwatenkoira  kawakaminkoira  koshijinkoira  riukiunkoira  sahalininhusky  sanshu  satsumankoira 
Sukupuuttoon kuolleet:  aizunkoira  awankoira  koshikijimankoira  sanininkoira  takayasunkoira
Evankeliumi

Evankeliumi (kreikaksi εὐαγγέλιον, euangelion 'hyvä sanoma') tarkoittaa
Kristinuskon ydinsanomaa Jeesuksesta Kristuksesta ja hänen ihmisille valmistamastaan pelastuksesta.
Evankeliumia, Raamatussa olevaa tai muuta kristinuskon alkuaikana aikana syntynyttä kirjaa, jossa kerrotaan Jeesuksen elämästä, kuolemasta ja ylösnousemuksesta.
Evankeliumitekstiː Jumalanpalveluksissa luettava Uuden testamentin jonkin evankeliumin ote, joka on jumalanpalveluksen keskeinen teksti.
Luterilaisessa teologiassa lain vastakohtana Raamatun sanomaa ja kristillistä julistusta siltä osin kuin se kertoo, mitä Jumala haluaa ihmiselle armosta antaa.
Saksan valtakunnan siviilihallinto toisen maailmansodan aikana

Saksan valtakunnan siviilihallinto toisen maailmansodan aikana ja myös sitä ennen 1934 tehdyn valtiosääntöuudistuksen perusteella pohjautui valtakunnanpiireihin (saksaksi Reichsgau erotukseksi Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piireistä, saksaksi Gau).
Itävalta liitettiin 1939 Saksan valtakuntaan. Siitä ei tullut autonomista valtiollista muodostelmaa, vaan se liitettiin alueittain suoraan Saksan valtakuntaan.
Tšekkoslovakian tultua purkautuneeksi se jakautui kolmeen osaan: Sudeettien valtakunnanpiiriin, joka saksankielisenä ja saksalaismielisenä alueensa liitettiin Saksan valtakuntaan. Slovakia julistautui itsenäiseksi ja jäljelle jääneistä entisen Tšekkoslovakian alueista muodostettiin Böömin ja Määrin protektoraatti.
Tämän jälkeen valtakunnanpiirit olivat:
Ala-Itävalta
Ala-Sleesia
Baden
Brandenburginmaa
Danzig-Länsi-Preussi
Düsseldorf
Essen
Etelä-Hannover-Braunschweig
Etelä-Westfalen
Frankfurt
Halle-Merseburg
Hampuri
Hessen
Hessen-Nasau
Itä-Baijeri
Itä-Hannover
Itä-Preussi
Kärnten
Köln-Aachen
Mecklenburg
Meinfranko
Moselland
Pohjois-Westfalen
Pommeri
Saksi
Saksi-Anhalt
Salzburg
Schleswig-Holstein
Steiermark
Sudeetit
Suur-Berliini
Svaabia
Thuringen
Tiroli-Vorarlberg
Wartheland
Weser-Ems
Westmark
Wien
Württemberg-Hohenzollern
Ylä-Baijeri
Ylä-Itävalta
Ylä-Sleesia
Puola 1939

Osa Puolan saksalaisalueista ja Danzigin vapaakaupunki liitettiin kolmeen valtakunnanpiiriin, osan vei 17. syyskuuta 1939 aloittamallaan valtauksella Neuvostoliitto, joka sulautti osat ilman kansallista autonomista muodostelmaa Ukrainan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Lopuista Puolan alueista muodostettiin Puolan kenraalikuvernementti.
A priori ja a posteriori

A priori ja a posteriori ovat tietoteoreettisia termejä, jotka viittaavat tietyn tiedon luonteeseen. Termit viittaavat havaintokokemukseen, jonka suhteen a priori tarkoittaa samaa kuin ”ennen” ja a posteriori samaa kuin ”jälkeen”. Nämä termit tulivat käyttöön myöhäiskeskiajan skolastiikassa, mutta varsinaisesti niitä alkoivat käyttää rationalistit ja empiristit 1600-luvulla.
Termien käyttö

Termejä a priori ja a posteriori voidaan käyttää 1) ideoista eli käsitteistä, 2) propositioista eli väitelauseista ja 3) argumenteista.
1) Empiristien kuten John Locken ja David Humen mukaan kaikki ideat eli käsitteet ovat kokemuksesta peräisin eli ne ovat aposteriorisia. Rationalistien mukaan jotkin ideat (esimerkiksi substanssin idea) ovat apriorisia eli synnynnäisiä, eivätkä edellytä kokemusta. Immanuel Kantin mukaan kategoriat ovat apriorisia, kun ne mahdollistavat kokemuksen. Tällaisia ovat muun muassa ajan, tilan ja kausaliteetin kategoriat. Ilman näitä mikään aistihavainto tai kokemus ei ole hänen mukaansa mahdollista.
2) Aprioriset propositiot ovat sellaisia, ettei niiden totuusarvon määrittämiseen tarvita aistikokemuksia. Aposterioristen propositioiden totuusarvon selvittäminen edellyttää aistikokemusta. Aprioriset propositiot ovat usein analyyttisia, välttämättömiä totuuksia ja tosia käsitteidensä määritelmien perusteella. Aposterioriset totuudet ovat usein kontingentteja ja synteettisiä väittämiä.
Apriorisia, analyyttisiä väittämiä:
”Kaikki poikamiehet ovat naimattomia.”
”Kaikki poikamiehet ovat miehiä.”
”2 + 2 = 4.” (Kantin mukaan synteettinen kts. alla)
Aposteriorisia, synteettisiä väittämiä:
”Kaikki poikamiehet ovat harmaatukkaisia.”
”Matti on punatukkainen.”
”Mikä tahansa riittävän kevyellä vauhdilla ilmaan heitetty kappale palaa takaisin maan pinnalle.”
3) Argumentit ovat apriorisia, mikäli ne sisältävät deduktion apriorisista väitteistä johtopäätökseen.
Immanuel Kant

Jaottelua on filosofiassa käytetty pitkään, mutta nykymerkityksessään se alkoi yleistyä Immanuel Kantin töiden myötä. Hänen aikalaisensa filosofit, kuten David Hume, päätyivät kieltämään jopa kausaliteetin. Humen argumentti kulkee seuraavasti: Kausaliteetti oletetaan kokemukseen, koska olemme tottuneet siihen, että yhtä ilmiötä seuraa aina toinen. Kuitenkaan emme voi päätellä siitä, että aurinko on aina noussut sitä, että se nousee huomennakin. On hyvin kuviteltavissa että se ei nouse, kyseessä ei ole käsitteellinen mahdottomuus kuten kulmikas ympyrä. Isaac Newtonin kehittämä fysiikan kuvaus kuitenkin perustuu pitkälti kausaliteetille ja kuvaa ulkomaailmaa hämmästyttävän tarkasti. Tämän vuoksi Kant halusi luoda vahvemman filosofisen perustan kausaliteetille.
Immanuel Kantin mukaan kaikki analyyttiset väitteet ovat apriorisia ja perustuvat ristiriidan lakiin. Analyyttiset väitteet ovat hänen mukaansa määritelmänsä kautta tosia. Tällainen on esimerkiksi ”Kaikki kappaleet ovat ulottuvaisia.” Synteettiset väitteet puolestaan lisäävät eli syntetisoivat väitteen subjektiin uutta tietoa. Tällainen on esimerkiksi väite ”Kappale on raskas.” Tässä predikatiivi ”raskas” syntetisoidaan käsitteeseen ”kappale”. Synteettisiä väitteitä hänen mukaansa ovat kokemusarvostelmat eli -väitteet ja matemaattiset väitteet, sillä väittämällä "7+5=12" siis todellakin laajennamme käsitettämme ja lisäämme ensimmäiseen käsitteeseen uuden.
Kantin teoksen Puhtaan järjen kritiikki keskeisenä kysymyksenä on synteettisen apriorisen tiedon eli informaatiota lisäävän, mutta havaintokokemusta edeltävän tiedon mahdollisuus. Kantin mukaan puhdas matematiikka ja puhdas luonnontiede kuten Newtonin fysiikka kuuluvat tälle alueelle. Se on synteettistä tietoa, koska se lisää informaatiota tiedon kohteesta, ja apriorista, koska se perustuu pelkästään apriorisiin kategorioihin. Aika, tila ja kausaliteetti ovat apriorisia ennakkoehtoja, jotka jäsentävät kokemusta ja yhdistää havaittuja ilmiöitä toisiinsa. Nykyään keskustelu koskee sitä, onko kausaliteettitieto tai mikään muukaan synteettistä ja apriorista.
Aiheesta muualla

Baehr, Jason S.: A Priori and A Posteriori The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Russell, Bruce: A Priori Justification and Knowledge The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
EMDR

EMDR (Eye Movement Desensitization and Reprocessing) on silmänliikkeisiin perustuva, varsinkin traumaterapiassa käytetty hoitomenetelmä. Sen tarkoituksena on auttaa potilasta selviämään jostain psyykkisestä traumasta, joka saattaa edelleen painaa mieltä ja häiritä ihmisen normaalia elämää. Menetelmän on kehittänyt kalifornialainen psykologi Francine Shapiro.
EMDR-menetelmässä muistikuvia neutraloidaan ja muutetaan ohjattujen silmäliikesarjojen avulla. Hoidon toteuttamiseen kuuluu kahdeksan vaihetta. Hoito alkaa asiakkaan hoidon suunnittelemisesta. Liikesarjaan kuuluu silmien kääntämistä puolelta toiselle. EMDR-terapiassa käydään yleensä 5–10 kertaa. EMDR-menetelmää käytetään tyypillisesti osana laajempaa, muita terapiamenetelmiä käsittävää hoitoa; se ei ole itsenäinen terapiamuoto.
Aiheesta muualla

Trauma ja dissosiaatio: Silmänliiketerapia (EMDR) (Arkistoitu – Internet Archive)
(Suomen EMDR) (emdr.fi)
Kaliumpermanganaatti

| Kaliumpermanganaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7722-64-7
PubChem CID:  516875
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  KMnO4
Moolimassa:  158,04
Ulkomuoto:  Violetteja kiteitä
Sulamispiste:  240 °C
Tiheys:  2,7 g/cm3
Liukoisuus veteen:  6,38 g/100 ml
     
Vahvasti violettia kaliumpermanganaattiliuosta
Kaliumpermanganaatti, KMnO4, on permangaanihapon kaliumsuola.
Kaliumpermanganaattia käytetään hapettimena elektroniikassa piirilevyjen valmistuksessa, metallien pintakäsittelyssä sekä lääke- ja kemianteollisuudessa, hapetus- ja valkaisuaineena, reagenssina analyyttisessä ja synteettisessä orgaanisessa kemiassa, valokuvauskemikaalina, desinfiointiaineena, hajunpoistossa, levänestoaineena vedenkäsittelyssä, värjäysaineiden valmistuksessa, raudan ja mangaanin poistamiseen liuoksista ja parkituksessa.
Kaliumpermanganaatti on terveydelle haitallista. Sen nieleminen aiheuttaa polttavaa tunnetta, vatsakipua, ripulia, pahoinvointia, oksentelua, šokin tai tajuttomuuden. Huumausainelainsäädäntöön kesän 2002 aikana tulleen muutoksen jälkeen kaliumpermanganaatti on siirretty lähtöaineiden luettelosta III luetteloon II.  Kaliumpermanganaatin käyttö heroiinin ja kokaiinin valmistuksessa on vaikuttanut rajoitusten tiukentumiseen.
Kaliumpermanganaatti hajoaa lämmitettäessä se 240 °C. Lopputuotteena on happea ja mustaa jauhetta, joka koostuu kaliummanganaatin ja mangaanidioksidin seoksesta.
Lääketieteellinen käyttö

Kaliumpermanganaatin vesiliuoksella on antiseptisiä ja fungisidisia ominaisuuksia. Sitä on etenkin aiemmin käytetty ulkoisesti eräiden rakkulaisten ihotautien, vetistävien sieni-infektioiden, alaraajahaavojen ja kynsivallintulehduksen hoitoon . Liuoksen tahraavuuden vuoksi käyttö on nykyään vähentynyt.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaliumpermanganaatin kansainvälinen kemikaalikortti
OVA-ohje (Arkistoitu – Internet Archive)
Iso-Kilpastin

| Iso-Kilpastin |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°22′54″N, 25°09′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  oja Miestämään 
Järvinumero:  14.252.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,9 m  
Pituus:  740 m  
Leveys:  710 m  
Rantaviiva:  2,69 km  
Pinta-ala:  24,279 ha  
Saaria:  2 
 fiIso-Kilpastin 
Iso-Kilpastin  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Arrakosken kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,9 metriä mpy.
Nokia 260C

Nokia 260C on Nokian kiintolevyllä varustettu kaapeliverkon digitaalisovitin. Kiintolevylle voi tallentaa 80 gigatavun edestä televisio-ohjelmia, myös ajastetusti. Vastaanottimeen kuuluu ominaisuus, joka voi pysäyttää televisio-ohjelman ruudulle, jolloin käyttäjä voi katsoa sen loppuun halutessaan. Nokia 260C on yhteensopiva Nokian kamerapuhelinten kanssa, mikä mahdollistaa digitaalivalokuvien siirtämisen langattomasti vastaanottimeen. Digitaalivastaanottimella voi katsoa vapaiden televisio- ja radiokanavien lisäksi maksullisia kanavia Conax-salauksenpurkua ja -kortinlukijaa hyödyntäen. Nokia 260C:ssä on myös seitsemän vuorokauden sähköinen ohjelmaopas (EPG).
Aiheesta muualla

Nokia 260C:n tuotetukisivu
Verkkotopologia

Verkkotopologialla tarkoitetaan tietokoneverkon perusrakennetta eli tapaa jolla verkon laitteet on liitetty toisiinsa. Verkon perustopologiat ovat väylä, rengas ja tähti.
Fyysisellä topologialla tarkoitetaan sitä, miten koneet on fyysisesti liitetty toisiinsa kaapeleilla. Fyysinen rakenne ei ota kantaa siihen, miten paketit liikkuvat johdoissa. Kun verkon rakennetta aletaan tarkastella siinä liikkuvien pakettien kannalta, tulee eteen verkon looginen rakenne. Verkon fyysinen rakenne voi olla erilainen kuin sen looginen rakenne.
Tavallisimmat verkkotopologiat: väylä, tähti ja rengas
Väylä

Väylätopologia on vanhin käytössä olevista topologioista. Siinä verkon laitteet on kytketty yhteen yhdistävään kaapeliin, jonka molemmat päät on kytketty terminaattoriksi kutsuttuun vastukseen. Esimerkiksi 10Base2 ja 10Base5 ovat väylätyyppisiä verkkoja, joita ei enää rakenneta. Väylätopologian heikkous on siinä, että sen käyttö perustui kilpavarausmenettelyyn (CSMA/CD), jolloin verkkoa saattoi käyttää vain yksi laite kerrallaan ja jokainen laite joka yritti liikennöidä verkossa yhtä aikaa jonkin toisen laitteen kanssa aiheutti törmäyksen ja ruuhkautti verkkoa. Näin ollen laitteiden määrä oli rajattu. Väylärakenteessa kaikki verkossa olevat koneet saavat sanoman samaan aikaan. Kaapelina käytetään joko koaksiaali- tai valokuitukaapelia. Väylärakenteen ongelmana on, että mikäli kaapeli menee epäkuntoon, on verkko tämän jälkeen kahdessa osassa ja lakkaa toimimasta.
Rengas

Rengastopologiassa verkosta on muodostettu fyysinen rengas, jonka jokaisessa solmussa on verkkolaite. Verkkolaitteet on yhdistetty verkkoon MAU-yksiköllä (Multistation Access Unit). Tunnetuin esimerkki rengasverkosta on IBM:n Token Ring -verkko, joka on toteutettu fyysisenä tähtenä IBM:n kaapelointijärjestelmällä, joka kytkeytyy renkaaksi. Token Ring -verkkoja ei enää kehitetä, sillä ne eivät olleet kilpailukykyisiä Ethernet-teknologian kanssa.
Rengasrakenteisessa verkossa kullakin asemalla on kaksi naapuria. Toiselta asemalta saadaan sanoma ja toiselle lähetetään. Vain yksi asema kerrallaan saa sanoman. Token on itse asiassa valtuus puhua (eng. token = valtuus), eli verkossa kiertää ns. token, jonka haltijakone saa puhua, jolloin muut koneet eivät lähetä mitään. Jos koneella ei ole mitään lähetettävää, token siirtyy seuraavalle koneelle. Token kiertää aina myötäpäiväänselvennä.
Tähti

Tähtitopologiassa on keskuslaite, kuten kytkin tai keskitin, johon verkkolaitteet on kytketty. Verkon kaikki tietoliikenne kulkee keskuspisteen kautta. Kytkimet/keskittimet voivat mallista riippuen liittää verkkoon yleensä 12 tai 24 eri verkkolaitetta. Kytkin/keskitin on yleensä kytketty joko toiseen kytkimeen tai reitittimeen, josta yhteys jatkuu toisille laitteille. Keskittimien käyttö on vähenemässä, sillä ne kaiuttavat kaiken liikenteen jokaiseen keskittimessä kiinni olevaan verkkolaitteeseen, jolloin liikenne voi ruuhkautua. Kytkin puolestaan ohjaa datan vain siihen osoitteeseen jonne se on tarkoitettu, joten verkko ei ruuhkaudu datapakettien törmäyksistä. Tähtitopologia on yleisin käytössä olevista Ethernet-verkkotopologioista. Tähtirakenteen huomattava etu on ettei yhden kaapelin rikkoutuminen vaikuta muun verkon käyttöön.
Esimerkkinä tähtirakenteisesta verkosta voidaan mainita tavallinen lankapuhelinverkko. Ennen mikrotietokoneiden aikakautta yleiset keskustietokonejärjestelmät päätelaitteineen muodostivat myös tähtirakenteisen verkon.
Tähtirakenteisen lähiverkon kaapelina voidaan käyttää koaksiaali-, valokuitu- ja kierrettyä parikaapelia.
Tähti > Laajennettu tähti

Laajennettu tähti (graafiteorian käsittein, puu) yhdistää yksittäiset tähdet toisiinsa - luomatta ympyräreittejä - ja lisää tähtitopologiaan hierarkian käsitteen (eli suhteet: edellä, vieressä, jäljessä). Sitä käytetään erityisesti tiukkaa laitehierarkiaa vaativien reititysprotokollien (kuten esimerkiksi OSPF:n) yhteydessä.
Mesh

Mesh-topologiassa eli silmukkatopologiassa (silmukkaverkko, silmukka) kaikki asemat ovat suorassa yhteydessä toisiinsa. Graafiteoreettisesti kyseessä on ns. täydellisesti yhdistetty graafi. Mesh-topologia on usein käytännöllinen langattomissa verkoissa, joissa kaikki voivat vapaasti viestiä kaikkien kanssa riippumatta kaapeloinnin rajoiteista.
Aiheesta muualla

Oulun seudun ammattiopisto – Verkon topologiat (arkistoitu versio)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mesh-topologia
Persian muslimivalloitus

Lähi-Idän poliittinen kartta 630-luvulla islaminuskon mukaan. Rašidun-kalifaatin olemassaolosta Arabian niemimaalla ei ole säilynyt aikalaistietoa.
Persian muslimivalloitus tarkoittaa islamilaisen historiankirjoituksen kuvaamia tapahtumia 630- ja 640-luvuilla, joissa Arabian niemimaalta hyökänneet muslimiarmeijat tuhosivat sassanidien dynastian hallitseman Persian valtakunnan kahdessa suurtaistelussa. Niissä sassanideja vastassa olivat oikeaan johdettujen kalifien eli Rašidun-kalifaatin huomattavasti pienemmät armeijat. Valloituskertomukset ovat peräisin islamilaisista lähteistä, jotka alkavat vasta 800-luvulta. Niiden luotettavuus on sen vuoksi kyseenalaistettu.lähde?
Islamilainen kuvaus valloituksesta

Persian muslimivalloitus, kuten arabien valloitussodat 800-luvulle asti, ovat osa islamin syntymisestä kertovaa perimätietoa. Ne ovat islaminuskossa pyhää historiaa, joten sen ei katsota kuuluvan kriittisen historiantutkimuksen alueeseen. Valloituksen aikaan kalifina kerrotaan olleen Umar ibn al-Khattab (634–644), mutta se vietiin päätökseen kalifi Uthman ibn Affanin (644–656) aikana.lähde?
Islamilainen kuvaus valloituksesta > Qadisiyyan taistelu

Islamilaisten lähteiden mukaan ensimmäinen suurtaistelu käytiin Qadisyyassa nykyisen Irakin alueella vuonna 634 tai 637.  Tällöin al-Tabarin kertoman mukaan 12 000 miestä käsittävä kalifaatin armeija löi kymmenkertaisen vastustajan eli sassanidien 120 000 miestä ja 30 elefanttia käsittäneen armeijan ja tuotti sille 22 000 kaatuneen tappiot. Taistelun kolmantena päivänä persialaisarmeijan sanotaan romahtaneen, kun eräs arabisoturi surmasi näiden komentajan Rustamin. Persialaisten armeija tuhottiin miltei tyystin. Arabit ajoivat pakenevia persialaisia takaa aina heidän pääkaupunkinsa Ktesifonin portille saakka. Kaupunki kukistui, ja Yazdegerd III pakeni itään. Mesopotamia oli nyt muslimien hallussa.
Qadisiyyan taistelusta kertoo Ibn Ishaq 700-luvun lopulla, mutta yksityiskohtaisimman kuvauksen esittää Tabari Historia-teoksensa 12. osassa 900-luvun alussa. Kriittinen historiantutkimus on pitänyt taistelua taruna, koska siitä ei ole aikalaistodisteita eikä arkeologisia löytöjä.
Islamilainen kuvaus valloituksesta > Nahavandin taistelu

Lopullinen yhteenotto tapahtui kahdesta kahdeksaan vuotta myöhemmin Nahavandissa, joka oli Bagdadin ja Teheranin puolivälissä. Islamilaiset lähteet esittävät taistelun ajankohdaksi vuoden 639, 640 tai 642. Perimätieto kertoo, että al-Numanin johtama 30 000 miehen muslimiarmeija kukisti Firuzanin (tai Dhu al-Hajin) johtaman 100 000 tai jopa 150 000 miehen persialaisen armeijan ja tuotti tälle yli 100 000 miehen tappiot. Tarkan taistelukuvauksen asemesta Tabari kertoo, että "[a]rmeijat taistelivat hirmuisen ottelun miekoillaan aiheuttaen sellaista melua, että ne, jotka kuulivat sen, kertoivat, etteivät olleet koskaan kuulleet sellaista taistelun melskettä".
Lopputuloksena oli iranilaisen sassanidivaltion romahdus. Valloituksen katsotaan tulleen päätökseen, kun Persian viimeinen kuningas Yazdegerd III kuoli vuonna 651 Mervissä.
Tabarin taistelukuvaukset

Persian muslimivalloituksista kertovat monet varhaiset islamilaiset lähteet, joista tärkein on al-Tabari. Tabarin historiateoksille on tyypillistä, että niistä puuttuvat taisteluiden konkreettiset kuvaukset. Niiden sijaan Tabari kirjoittaa esimerkiksi: "Armeijat taistelivat hirmuisen ottelun miekoillaan aiheuttaen sellaista melua, että ne, jotka kuulivat sen, kertoivat, etteivät olleet koskaan kuulleet yhtä suurta taistelun melskettä". Tabarin melko stereotyyppinen taistelukuvaus sisältää tyypillisesti seuraavia asioita. Muslimien komentaja saapuu paikalle, ja kärkijoukon, jälkijoukon ja molempien siipien kenraalit nimitetään. Seuraavaksi vuorossa voi olla piiritys. Sen jälkeen voidaan käydä kaksintaistelu, johon saattaa yhdistyä kiinnostava tarina. Jos seuraa taistelu, Jumalan johtamat muslimit murskaavat polyteistien armeijan. Muutamia muslimeja tapetaan, mutta he ovat säännöllisesti sankareita, jotka antavat henkensä Jumalan asialle aavistaen kohtalonsa ja valmistautuen suurimpaan uhriin. Vihollinen voi toisinaan huomata muslimiarmeijan mahdin ja moraalisen ylivoiman, mistä seuraa antautuminen ilman taistelua.