Redjoen kapina
Riel nousee johtajaksi

Elokuun loppupuolella pitämässään puheessa Louis Riel tuomitsi maanmittaustoimet, koska Kanadan hallitus ei ollut neuvotellut maansiirron vaikutuksista ja ehdoista alkuperäisväestön kanssa. Joukko métis-miehiä pakotti maanmittausryhmän keskeyttämään työnsä 11. lokakuuta 1869. Joukko kutsui itseään nimellä "Métis National Committee". Johtajinaan heillä oli ministeri Louis Riel ja presidentti John Bruce. Tapahtuman johdosta 25. lokakuuta Hudson's Bay Companyn hallinnossa oleva Assiniboian neuvosto kutsui ryhmän kuultavakseen. Kuulustelussa Louis Riel ilmoitti ryhmän estävän kaikki hallituksen yritykset ottaa alueet haltuunsa, kunnes he neuvottelevat ehdoista métisien kanssa. Kenraalikuvernöörin nimittämä McDougall joukkoineen yritti matkustaa alueelle, mutta 2. marraskuuta heidän etenemisensä estettiin lähellä nykyistä Yhdysvaltain rajaa. He joutuivat perääntymään Pembinan kaupunkiin, ja saman päivän aikana Rielin johtama 400 miehen vahvuinen métis-joukko otti haltuunsa Fort Garryn linnoituksen ilman verenvuodatusta. Asukkaiden keskuudessa oli huomattavia erimielisyyksiä neuvottelujen käynnistä ja ehdoista, etenkin englanninkielisten ja ranskankielisten asukkaiden välillä. Tasapuolisuuden nimissä Riel kutsui koolle molempien kielien edustajat jokaisesta hallintopiiristä. Neuvottelijat eivät silti päässeet sopuun ehdoista ja englanninkieliset edustajat kantoivat kaunaa McDougalin kohtelusta.
Marraskuun 16. päivä Assiniboian neuvosto kuvernööri Mactavishin johdolla teki julistuksen, jossa métisejä kehotettiin lopettamaan vihamielisyydet ja laskemaan aseensa. Riel ehdotti väliaikaishallituksen perustamista 23. marraskuuta, jotta pystyisi neuvottelemaan Kanadan kanssa, mutta englanninkieliset vastustivat esitystä.
McDougall julisti 1. joulukuuta, ettei Hudson’s Bay Companyllä enää ollut määräysvaltaa Rupertinmaalla ja julisti itsensä varakuvernööriksi. Julistus oli poliittisesti ongelmallinen, koska se päätti Assiniboian neuvoston määräysvallan, mutta ei pystynyt muodostamaan Kanadan määräysvaltaa alueella. Maakauppa oli väliaikaisesti jäädytetty, kun uutiset alueen levottomuuksista saavutti Ottawan. Joulukuun puolivälissä Riel toi neuvottelupöydälle neljätoista vaatimusta, joilla he suostuisivat liitymään osaksi liittovaltiota. Lista sisälsi muun muassa vaatimukset edustuksesta parlamenttiin, kaksikielisen lainsäädännön, kaksikielisen oikeuslaitoksen ja eräitä vaatimuksia asukkaiden maaoikeuksiin. Suurin osa alueen asukkaista hyväksyi ehdot ja métisien oikeudet, mutta vähemmistöön jääneet äärikanadalaiset vastustajat perustivat Canadian Party -puolueen John Christian Schultzin Charles Mairin, eversti John Stoughton Dennissin ja majuri Charles Boultonin johdolla. McDougall määräsi Dennisin kokoamaan asukkaista joukon aseistettuja miehiä, mutta siirtolaiset eivät olleet kiinnostuneet nousemaan aseelliseen vastarintaan. Schultz onnistui värväämään noin viidenkymmenen miehen vahvuisen joukon, joka linnoittautui hänen kotiinsa ja omistamaansa kauppaan. Riel määräsi talon piiritettäväksi. Määrällisesti alakynteen jääneet englantilaiset antautuivat 7. joulukuuta. Heidät vangittiin ja kuljetettiin Fort Garryn linnoitukseen.
Métisit perustivat 8. joulukuuta väliaikaishallituksen vakauttamaan oloja. Kun MacDougal ja Dennis saivat 18. joulukuuta tiedon maakaupan lykkääntymisestä he lähtivät paluumatkalle Ontarioon. Boulton pakeni Portage la Prairien kylään.