stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kota (täsmennyssivu)

Kota voi viitata johonkin seuraavista:
kota, pieni asumus
kota, hedelmätyyppi
Kota, kylä Särkisalossa
kotat, afrikkalainen kansa
kota, Intiassa puhuttu kieli
Kota, kaupunki Intiassa
Joonas Kota (s. 1976), suomalainen taiteilija
Matti Kota (s. 1939), suomalainen taiteilija
Kōta Yamada (s. 1999), japanilainen jalkapalloilija
KOTA-tietokanta, opetusministeriön tilastotietokanta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kota”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kirsti Paakkanen

| Kirsti Paakkanen |
| --- | --- |
 Kirsti Poikonen ja Jorma Paakkanen vuonna 1951. He olivat naimisissa vuosina 1952–1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. helmikuuta 1929 Saarijärvi
Kuollut: 3. marraskuuta 2021 (92 vuotta) Espoo
Arvonimi: yrittäjäneuvos
Muut tiedot
Yritys:  Womena (1969–1990) Marimekko (1991–2008)
Puoliso:  Jorma Paakkanen (1952–1964)
Kirsti Kaarina Paakkanen (o.s. Poikonen; 12. helmikuuta 1929 Saarijärvi – 3. marraskuuta 2021 Espoo) oli suomalainen yrittäjäneuvos ja yritysjohtaja. Oman mainosyrittäjäuransa jälkeen hän osti vuonna 1991 rahavaikeuksiin ajautuneen Marimekon, josta Paakkasen johtamana kehittyi yksi Suomen menestyneimmistä tekstiili- ja vaatetusalan yrityksistä.
Ura

Kirsti Paakkasella oli suomen kielen opintoja sekä arvosana mainonnassa ja markkinoinnissa (mainosalan tutkinto). Ennen oman mainostoimiston perustamista hän työskenteli muun muassa Stockmannilla ulkomaisten kankaiden osto-osastolla ja Mainostoimisto Kunnas Oy:ssä.
Yrittäjänä Paakkanen aloitti tyhjästä. Hän perusti vuonna 1969 Womenan, naisten mainostoimiston, ja johti sitä menestyksekkäästi yli 20 vuotta. Womenan palveluksessa Paakkanen ideoi ja lanseerasi nykyäänkin tunnettuja tuotemerkkejä, kuten Erittäin hienon suomalaisen shampoon ja Hellä Mietosen.. Paakkanen myi Womenan mainostoimisto McCann Oy:lle 1990. Hän vetäytyi eläkepäivien viettoon Ranskaan mutta joutilaisuuteen kyllästyttyään tarttui vielä tilaisuuteen, kun Marimekko tuli myyntiin. Paakkanen osti konkurssin partaalle ajautuneen design-talon ja palasi työelämään.
Paakkanen pelasti Marimekon ja samalla raivasi tietä suomalaisen muotoiluosaamisen uudelle tulemiselle. Hän omisti Marimekon vuodesta 1991 ja nosti yrityksen talouden nousuun.
Paakkanen palautti Marimekon juurilleen, Armi Ratian luomaan painettujen kankaiden maailmaan. Marikuosien uusia aluevaltauksia on nähty muun muassa matkapuhelimissa ja kodintekniikassa, ja klassikkojen paluun rinnalla on syntynyt uusia vaatemallistoja ja tuotekonsepteja. Marimekko toi esiin sekä nimekkäitä että aloittelevia muotoilijoita ja heidän osaamistaan. Marimekko listautui Helsingin pörssiin 1999.
Paakkanen palkittiin useilla kunniamaininnoilla. Hän korosti paitsi vahvan brändin myös vahvan yrityskulttuurin merkitystä. Paakkasen johtamisfilosofiassa työntekijä ei ollut kustannuskysymys vaan tuloskysymys, jonka sitoutuminen ja innostus ovat edellytyksenä koko yrityksen menestykselle. Yritysjohtajilta Paakkanen peräänkuulutti suurempaa vastuuta toiminnasta ja työntekijöistä – Marimekossa talousvaikeudet toivat lomautusvaroituksen johtajille, eivät työntekijöille.
Huomionosoitukset

Kirsti Paakkanen sai yrittäjäneuvoksen arvonimen vuonna 1999, taiteen kunniatohtorin arvonimen Taideteollisesta korkeakoulusta 2001 ja kauppatieteiden kunniatohtorin arvonimen 2006 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Vuonna 2002 hän sai Estlander-palkinnon merkittävästä työstä suomalaisen muotoilun hyväksi.
Kirsti Paakkaselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki ja Norjan Kuninkaallisen ansioritarikunnan ensimmäisen luokan ritarimerkki.
Yksityiselämä

Paakkanen oli naimisissa Jorma Paakkasen kanssa vuosina 1952–1964. Eron syyksi Paakkanen itse kertoi sen, ettei hän voinut saada lasta, ja koki olevansa miehensä onnen esteenä. Myöhemmin, ennen Marimekon ostoa, Paakkanen seurusteli pitkään ranskalaisen Jean Cyprier Fabren kanssa, mutta seurustelu päättyi Paakkasen keskittyessä johtamaan Marimekkoa.
Omaisuus

Paakkasen kuollessa hänen omaisuutensa arvioitiin 50–100 miljoonan euron suuruiseksi. Hän oli testamentannut kaiken omaisuutensa vuoden 1999 testamenttiversiossa perustetulle säätiölle, jonka tehtäväksi tarkennettiin vuoden 2015 testamentissa taideteollisuuden ja taloustieteiden sekä suomalaisen muotoilun kehittäminen ja kansainvälistämisen edistäminen sekä näiden alueiden opetuksen edistäminen ja tukeminen. Pesänhoitajiksi määrättiin Paakkasen pitkäaikainen asiainhoitaja Kari Miettinen ja Juhani Mäkinen. Omaiset pitivät heitä esteellisinä, mutta tämä väite ei menestynyt käräjäoikeudessa. Eräät omaisista kuitenkin jatkavat oikeusprosesseja esittäen, että Paakkasen laatimat testamentit ovat pätemättömiä ja tehottomia.
Myytyään Marimekon 2007 Kirsti Paakkanen osti miljardöörien suosimasta Cap Ferrat’sta brittiarkkitehti Norman Fosterin itselleen rakentaman nelikerroksisen rantatalon nimeltä Villa Voile, joka oli Paakkasen järjestyksessä kolmas asuinkiinteistö Rivieralla. Espoon Westendissä hänellä oli kolmikerroksinen valkoinen rantatalo. Lisäksi hän omisti kesämökin kotiseudullaan Saarijärvellä.
Kirjallisuutta

Paakkanen, Kirsti: ”Olisi mahdotonta tehdä tätä työtä, jos pitäisi jatkuvasti selitellä itselleen, että henkiset arvot ovat ainoat arvot, jotka saa ääneen tunnustaa ja jotka tekevät ihmisen onnelliseksi”, Sanan voimalla, s. 69–71.  Helsinki:  A-lehdet Oy, 1982.  ISBN 951-99425-4-8.
Paavilainen, Ulla-Maija: Suurin niistä on rakkaus: Kirsti Paakkasen tarina.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-35022-4.
Aiheesta muualla

Kirsti Paakkanen, haastatteluja ja dokumenttiotteita 1991–2004. Ylen Elävä arkisto.
Paakkanen, Kirsti hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Oininginlahti

| Oininginlahti |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  62°04′15″N, 27°11′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Kyyveteen 
Järvinumero:  14.932.1.034
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,9 m  
Pituus:  760 m  
Leveys:  540 m  
Rantaviiva:  1,843 km  
Pinta-ala:  15,365 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOininginlahti 
Oininginlahti  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Tervalahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 760 metriä pitkä, 540 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 15,4 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Kyyveden lähi-alueeseen (14.932) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,9 metriä mpy.
Kohdatessa

| Kohdatessa A>  Aimo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1936–1947
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Jarmo Kantola, Timo Leppänen, Hannu Saarinen
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 74.05
 Levy-yhtiö: Salix
A. Aimon muut julkaisut
| Unohtumattomat 1986 | Kohdatessa 2006 |   |
Kohdatessa on A. Aimon kokoelma-albumi vuodelta 2006, jossa on 26 vanhaa äänitettä vuosilta 1936–1947. Albumi sisältää kolme koelevyä, joita ei ole ilmestynyt ennen millään kokoelmalla.
Kappaleet

Ota myös sydämeni
Rantakoivun alla
Unohtumaton hetki
Pääskystango
Minä ostin huuliharpun
Rikkaus - rakkaus
Kun ruusu aukeaa
Kohdatessa
Kotoa lähtiessä
Keinu vielä armahani
Sinua kaipaan
Unelma keitaalla
Itämaan haaveita
Luotsi
Muistojen puu
Sydänsuruni
Pilvilinnoja
Yön sävel
Laiskan pojan jenkka
Pilkkapolkka
Viel sua muistan
Paula
Armain sana pieni suo
Armain
Orjanruusu
Kuutamoiltana
Aiheesta muualla

Salix.fi
Kjell Ingolf Ropstad

| Kjell Ingolf Ropstad |
| --- | --- |
 Ropstad vuonna 2015.
Norjan lapsi- ja perheministeri
 Solbergin hallitus 22. tammikuuta 2019 – 20. syyskuuta 2021  
Edeltäjä:  Linda Hofstad Helleland
Seuraaja:  Olaug Bollestad
Suurkäräjäedustaja
 Länsi-Agderin vaalipiiri 2021– Itä-Augderin vaalipiiri 2009–2021  
Kristillisen kansanpuolueen puheenjohtaja
 2019–2021  
Edeltäjä:  Knut Arild Hareide
Seuraaja:  Olaug Bollestad
KrFU:n puheenjohtaja
 2007–2010  
Edeltäjä:  Inger Lise Hansen
Seuraaja:  Elisabeth Løland
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Arendal, Norja
Tiedot
Puolue:  kristillinen kansanpuolue
Kjell Ingolf Ropstad (s. 1. kesäkuuta 1985 Arendal) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Vuosina 2019–2021 hän toimi puolueensa puheenjohtajana sekä Norjan lapsi- ja perheministerinä. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2009.
Ura

Ropstad nousi kristillisen kansanpuolueen puheenjohtajaksi, kun hänen edustamansa kanta oli voittanut enemmistön taakseen ylimääräisessä puoluekokouksessa marraskuussa 2018 ja puolue päättänyt liittyä Solbergin hallitukseen (hänen edeltäjänsä Knut Arild Hareide oli kannattanut yhteistyötä työväenpuolueen kanssa). Vuoden 2021 vaaleissa kristilliset saivat huonoimman tuloksensa sitten toisen maailmansodan, puolue putosi neljän prosentin äänikynnyksen alle ja jäi ilman tasauspaikkoja. Ropstad ilmoitti silti jatkavansa puheenjohtajana, mutta joitakin päiviä vaalien jälkeen paljastui, että Ropstad oli vältellyt maksamasta veroja ministerin virka-asunnostaan, ja hän joutui eroamaan puheenjohtajan tehtävästä.
Huomioita

↑  Norjan suurkäräjien 169 paikasta 150 jaetaan vaalipiirien sisällä, ja loput 19 ovat valtakunnallisia tasauspaikkoja, joilla edustajien määrä pyritään saamaan vastaamaan puolueiden valtakunnallista kannatusta. Tasauspaikkoihin ovat oikeutettuja vähintään neljän prosentin valtakunnallisen kannatuksen saaneet puolueet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kjell Ingolf Ropstad Wikimedia Commonsissa
Kjell Ingolf Ropstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Knut Arild Hareide | Kristillisen kansanpuolueen puheenjohtaja 2019–2021 | Seuraaja: Olaug Bollestad |
Kjell Folkeson Palander

Kjell Folkeson Palander (18. lokakuuta 1910 Göteborg – 13. maaliskuuta 1938 Catania, Sisilia) oli ruotsalainen kirjailija ja selvänäkijä. Hänen veljensä oli professori ja taloustieteilijä Tord Folkeson Palander (1902–1972).
Elämä

Palanderin vanhemmat olivat insinööri Folke Wilhelm Palander ja Elin Mathilda Viktoria Sandberg. Hän kouluttautui valokuvaajaksi mutta toimi pääasiassa journalistina avustaen Åhlén & Åkerlundin kustantamon julkaisuja. Palander oleskeli vuosina 1933–1934 Suomessa esiintyen selvänäkijänä. Vuoden 1934 lopulla häneltä kiellettiin oleskelu maassa sisäministeriön kiertokirjeellä, joka koski selvänäkijöitä, ennustajia ja puoskareita. Talvella 1934–1935 Palander esiintyi Skånessa Ruotsissa useissa parapsykologisissa istunnoissa, joissa hän muun muassa sidotuin silmin luki eteensä tuotujen kirjojen sisältämää tekstiä. Hänen esiintymisistään käytiin vilkasta keskustelua lehtien palstoilla ja monet epäilivät hänen parapsykologisten kykyjensä aitoutta.
Palanderin kerrottiin kyenneen tunnistamaan silmät peitettynä hänen eteensä tuotujen esineiden värin ja kuvioinnin. Hänen väitettiin kykeneen tunnistamaan eteensä tuodun kirjan nimen ja tekijän sekä lukemaan kirjan sisältöä pelkästään tunnustelemalla kirjaa käsillään. Palander kertoi kiertäneensä ympäri maailmaa ja asuneensa kahden vuoden ajan Syyriassa jossa hän oleskeli muutamia kuukausia eräälle salaiselle uskonnoliselle seuralle kuuluneessa luostarissa. Hän kertoi syntyneensä Ruotsissa, kuuluvansa Palanderin tunnettuun tutkijasukuun ja olevansa uskonnoltaan muhamettilainen. Suomeen Palander tuli 1933 tavattuaan Pariisissa morsiamensa, Suomessa syntyneen ja kasvaneen, suomalais-venäläisten vanhempien tyttären Irja Ingeborg (Tamara) Ahlforsin (s. 1913). He asuivat Helsingissä Töölössä Runeberginkatu 40:ssa. Asuntonsa Palander oli sisustanut funkkistyyliin, ja asuntoon kuului myös oma baari.
Poliisi kutsui Palanderin kuulusteltavaksi helmikuussa 1934 erääseen taulujuttuun liittyen. Palander oli saanut joulukuussa 1933 okkultisia asioita harrastaneelta rouva Vikstrandilta haltuunsa erään tämän Venäjältä tuoman vanhan äitiä ja lasta esittäneen maalauksen ottaakseen selkoa onko maalaus alkuperäinen vai väärennetty. Kun rouva Vikstrand ei saanut lausuntoa asiasta eikä maalaustaan takaisin hän ilmoitti asiasta poliisille. Folkeson vapautettiin seuraavana päivänä, kun hän oli palauttanut taulun. Hän kertoi vieneensä taulun Tukholmaan asiantuntijan arvioitavaksi ja taulun paljastuneen jäljennökseksi. Taulu oli tässä vaiheessa myös vaurioitunut.  Palanderin oleskelulupaa Suomessa ei enää jatkettu ja hän joutui lähtemään Turun kautta Ruotsiin helmi-maaliskuun vaihteessa 1934.
Palander väitti vuonna 1937 eräässä ruotsalaislehdessä julkaistussa artikkelissa auttaneensa lokakuussa 1933 suomalaisia viranomaisia suuren vakoilujutun selvityksessä. Hänelle oli näytetty luutnantti Vilho Pentikäiselle kuulunut muistikirja ja Mary-Louise Martinille kuulunut Kanadan passi, ja hän oli kykyjensä avulla tunnistanut esineiden omistajat ja kuvannut viranomaisille heidän toimiaan. Palander väitti joutuneensa sittemmin sen vuoksi poistumaan joksikin aikaa Ruotsiin ja joutuneensa myös Suomessa pahoinpitelyn uhriksi.
Palander kuoli 27-vuotiaana maaliskuussa 1938 junaonnettomuudessa Catanian lähellä Sisiliassa.
Kirjallisutta

Harald Schiller: Fallet Folkeson - En objektiv redogörelse. Åhlén & Åkerlunds förlag 1935
Aiheesta muualla

Göran Brusewitz: Fallet Folkeson
Märklig Mystiker Magiker och Muhemmadan. Den svenske clairvoyanten "Folkeson" i Helsingfors, Allas Krönika, 5.8.1933, nro 15, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ihmemies, joka lukee sidotuin silmin. Kuudes aisti - röntgen-silmät?, Suomen Kuvalehti, 23.9.1933, nro 39, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Folkesons åsikt om dagens problem, Helsingfors-Journalen, 11.11.1933, nro 23, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vad Kjell Folkeson tror om år 1934 och litet om hans erfarenheter i Helsingfors anno 33, Helsingfors-Journalen, 6.1.1934, nro 1, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Fallet Folkeson och liknande Fall, Julen, 1.12.1935, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kiina kesäolympialaisissa 1996

Kiina osallistui Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisiin 294 urheilijan joukkueella 25 eri lajissa. Kiina voitti kisoissa yhteensä 50 mitalia, joista 16 oli kultaisia. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi koripalloilija Liu Yudong.
Mitalistit

Lähde:
Mitalistit > Kultaa

Li Xiaoshuang – telinevoimistelu, miesten moniottelu
Wang Junxia – yleisurheilu, naisten 5 000 metrin juoksu
Ge Fei ja Gu Jun – sulkapallo, naisten nelinpeli
Xiong Ni – uimahypyt, miesten 3 metrin ponnahduslauta
Fu Mingxia – uimahypyt, naisten 3 metrin ponnahduslauta
Fu Mingxia – uimahypyt, naisten 10 metrin kerroshypyt
Sun Fuming – judo, naisten yli 72 kg
Yang Ling – ammunta, miesten 10 metrin olympiakivääri
Li Duihong – ammunta, naisten 25 metrin urheilupistooli
Le Jingyi – uinti, naisten 100 metrin vapaauinti
Liu Guoliang – pöytätennis, miesten kaksinpeli
Deng Yaping – pöytätennis, naisten kaksinpeli
Kong Linghui ja Liu Guoliang – pöytätennis, miesten nelinpeli
Deng Yaping ja Qiao Hong – pöytätennis, naisten nelinpeli
Tang Lingsheng – painonnosto, miesten 54–59 kg
Zhan Xugang – painonnosto, miesten 64–70 kg
Mitalistit > Hopeaa

He Ying – jousiammunta, naisten yksilökilpailu
Li Xiaoshuang – telinevoimistelu, miesten permanto
Mo Huilan – telinevoimistelu, naisten hyppy
Bi Wenjing – telinevoimistelu, naisten eritasonojapuut
Li Xiaoshuang, Zhang Jinjing, Shen Jian, Fan Bin, Huang Huadong, Huang Liping ja Fan Hongbin – telinevoimistelu, miesten joukkuekilpailu
Wang Junxia – yleisurheilu, naisten 10 000 metrin juoksu
Sui Xinmei – yleisurheilu, naisten kuulantyöntö
Dong Jiong – sulkapallo, miesten kaksinpeli
Yu Zhuocheng – uimahypyt, miesten 3 metrin ponnahduslauta
Cao Mianying ja Zhang Xiuyun – soutu, naisten pariairokaksikko
Wang Yifu – ammunta, miesten 10 metrin ilmapistooli
Xiao Jun – ammunta, miesten 10 metrin olympiakivääri
Le Jingyi – uinti, naisten 50 metrin vapaauinti
Liu Limin – uinti, naisten 100 metrin perhosuinti
Le Jingyi, Chao Na, Nian Yun ja Shan Ying – uinti, naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviesti
Wang Tao – pöytätennis, miesten kaksinpeli
Lu Lin ja Wang Tao – pöytätennis, miesten nelinpeli
Liu Wei ja Qiao Yunping – pöytätennis, naisten nelinpeli
Zhang Xiangsen – painonnosto, miesten alle 54 kg
Kiinan naisten jalkapallomaajoukkue – jalkapallo, naisten turnaus
Kiinan naisten softballmaajoukkue – softball, naisten turnaus
Kiinan naisten lentopallomaajoukkue – lentopallo, naisten turnaus
Mitalistit > Pronssia

Fan Bin – telinevoimistelu, miesten rekki
Wang Yan – yleisurheilu, naisten 10 kilometrin kävely
Qin Yiyuan ja Tang Yongshu – sulkapallo, naisten nelinpeli
Sun Man ja Liu Jianjun – sulkapallo, sekanelinpeli
Xiao Hailiang – uimahypyt, miesten 10 metrin kerroshypyt
Wang Xianbo – judo, naisten 66 kg
Zhang Bing – ammunta, miesten kaksoistrap
Lin Li – uinti, naisten 200 metrin sekauinti
Chen Yan, Han Xue, Cai Huijue ja Shan Ying – uinti, naisten 4 × 100 metrin sekauintiviesti
Qiao Hong – pöytätennis, naisten kaksinpeli
Xiao Jiangang – painonnosto, miesten 59–64 kg
Sheng Zetian – paini, miesten kreikkalais-roomalaisen 57 kg
Kosmiset etäisyystikapuut

Kosmisten etäisyystikapuiden askelmien soveltuvuusalueet.
Kosmiset etäisyystikapuut on yhteisnimitys menetelmille, joilla kosmologiassa määritetään taivaankappaleiden etäisyys havaitsijasta. Suora etäisyyden määritys onnistuu kosmisessa mittakaavassa vain verrattain lähellä oleville kappaleille. Nimitys tulee siitä ettei samoja menetelmiä voida käyttää kaikille etäisyyksille. Kutakin menetelmää voidaan käyttää varmentamaan seuraavan "askelman" paikkansa pitävyyttä.
Etäisyysportaiden pohjalla ovat 'todelliset' etäisyyden mittaukset, joissa etäisyys määritetään suoraan ilman tarvetta tehdä oletuksia kappaleiden fysikaalisista ominaisuuksista. Nämä menetelmät perustuvat geometriaa ja valon tietyssä ajassa kulkemaan matkaan.
Ensimmäinen askelma on etäisyys Maasta Aurinkoon, eli Maan kiertoradan säde. Tätä kutsutaan astronomiseksi yksiköksi (AU). Aurinkokunnan sisällä voidaan käyttää vielä tutkaa mutta sen ulkopuolisten kappaleiden määritykseen tarvitaan trigonometriaa ja tarkkaa kulman mittausta samaan tapaan kuin maanmittauksessa. Tärkein Aurinkokunnan ulkopuolisten kohteiden etäisyyden mittaukseen käytetty tapa on parallaksi. Suorilla mittausmenetelmillä päästään vain noin tuhannen parsekin etäisyyksiin. Suuremmilla etäisyyksillä, joudutaan tekemään oletuksia kappaleiden ominaisuuksista.
Parallaksin jälkeen seuraava askel perustuu nk. standardikynttilöihin eli taivaankappaleisiin, joiden todellinen kirkkaus voidaan tietää jollain menetelmällä. Lyhyemmillä matkoilla käytetään kefeidi-tyypin tähtiä. Ne ovat joukko tähtiä, joiden kirkkaus sykkiin tietyssä jaksossa. Jakson pituuden on havaittu korreloivan tähden kirkkauden kanssa. Pidemmillä matkoilla käytetään tyypin Ia supernovia.
Pisimmillä matkoilla käytetään punasiirtymää.
Aiheesta muualla

The ABC's of distances (UCLA)
The Extragalactic Distance Scale by Bill Keel
The Hubble Space Telescope Key Project on the Extragalactic Distance Scale
The Hubble Constant, a historical discussion
The Cepheid Distance scale (Arkistoitu – Internet Archive) by N. J. Allen
We Can't Measure* Distance In Outer Space! The Science Asylum - Yleiskielinen esitys kosmisista tikapuista
Konsta Saarilehto

Konsta Saarilehto (s. 30. elokuuta 2002 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija. Saarilehto edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkokentällä polttolinjassa. Saarilehto on pelannut urallaan 15 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntiä. Saarilehto on pelannut urallaan neljä Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt seitsemän kärkilyöntiä. Lisäksi Saarilehto on pelannut urallaan 11 Ykköspesiksen runkosarjaottelua Puijon Pesiksen joukkueessa.
Krag

Krag on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Astrid Krag (s. 1982), tanskalainen poliitikko
Hans Hagerup Krag (1829–1907), norjalainen insinööri ja tielaitoksen johtaja
Jens Otto Krag (1914–1978), Tanskan pääministeri 1962–1968 ja 1971–1972
Nikolaj Krag Christensen (s. 1998), tanskalainen jääkiekkoilija
Thomas P. Krag (1868–1913), norjalainen kirjailja
Vilhelm Krag (1871–1933), norjalainen runoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Konsta Piironen

| Konsta Piironen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. syyskuuta 1996 (ikä 28)  Joensuu
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  kolmoskoppari
Sisäpelirooli:  etenijä
Heittokäsi:  oikea
Lyöntipuoli:  oikea
Seura:  Joensuun Maila
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
 2016– :    Joensuun Maila 
Konsta Piironen (s. 24. syyskuuta 1996 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Sisäpelissä hän pelaa kärkietenijän tai kärjen vaihtajan roolissa ja ulkokentällä kolmoskopparina.
Piironen on koko uransa ajan edustanut kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 2016. Kolmen ensimmäisen kautensa aikana Piironen pelasi lähinnä etenijäjokerina eikä saanut juurikaan ulkopelivastuuta, mutta kaudella 2019 hän siirtyi joukkueensa kärkietenijäksi ja kolmoskoppariksi ulkokentälle.
Superpesiksessä Piironen on pelannut 172 runkosarjaottelua tehoin 4+5 lyötyä juoksua, 212 tuotua juoksua ja 637 kärkilyöntipistettä. SM-kultaa hän on voittanut kahdesti (2018, 2019) ja SM-pronssia kolmesti (2016, 2017, 2022). Itä–Länsi-otteluun hänet valittiin ensimmäistä kertaa kaudella 2022, toista kertaa kaudella 2023. ja kolmatta kertaa kaudella 2024.
Piironen opiskelee luokanopettajaksi.
O2-Jyväskylä

O2-Jyväskylä on 2001 perustettu jyväskyläläinen salibandyn erikoisseura. Seuran perustivat Juha Hirvonen, Kari Ritvanen ja Risto Häkkinen. Seuran miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2017–2018 maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Divariin. Naisten edustusjoukkue pelaa F-liigassa. Seuralla on myös aikuisissa miesten kakkosjoukkue. Seuran puheenjohtajana toimii Jaakko Andersson. O2-Jyväskylä tarjoaa myös junioritoimintaa tytöille ja pojille.
Historia

Miesten edustusjoukkue aloitti toimintansa Salibandyliiton alaisissa sarjoissa kaudella 2001–2002. Se aloitti II-divisioonasta ja onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan nousemaan I-divisioonaan. Parhaiten joukkue on menestynyt kausilla 2002–2003 ja 2003–2004, jolloin se molempina kausina sijoittui miesten I-divisioonan itälohkon kolmannelle sijalle. Kaikkiaan joukkue pelasi I-divisioonassa neljä kautta, kunnes se putosi takaisin II-divisioonaan, jossa joukkue on siitä lähtien pelannut.[lähde? ]
Kaudella 2007–2008 Jyväskylän Tahdon miesten joukkueen toiminta siirtyi O2-Jyväskylän alaisuuteen. Joukkue aloitti nimellä O2 II V-divisioonassa ja onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan nousemaan sarjatasoa ylemmäs. Seuraava kausi kuitenkin päättyi joukkueen putaoamiseen takaisin V-divisioonaan. Kaudeksi 2010-2011 O2 II nousi takaisin IV-divisioonaan.[lähde? ]
Kaudella 2008-2009 seuraan liittyi myös Jyväskylän Tahdosta naisten joukkue. Joukkue pelasi ensimmäisellä kaudellaan II-divisioonaa ja pääsi kauden päätteeksi karsimaan paikasta I-divisioonaan, mutta hävisi karsinnoissa NST:n naisten kakkosjoukkueelle suoraan kahdessa ottelussa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut