stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louis Braille
Syntymä, sokeutuminen ja koulunkäynti

Braille syntyi 1809 Coupvrayn kylässä nelilapsisen perheen nuorimpana. Hänen perheensä oli köyhä, ja perheen isä työskenteli kylän satulaseppänä. Braille menetti näkönsä kolmivuotiaana leikkiessään isänsä pajalla. Naskali lävisti hänen toisen silmänsä ja toinenkin sokeutui, kun siihen kehittyi sympaattinen oftalmia.
Vammastaan huolimatta Braille menestyi hyvin paikallisessa koulussa. Paikallinen maanomistaja huomasi Braillen kyvyt ja järjesti tälle paikan Pariisiin sokeainkouluun. Braillet olivat huolissaan poikansa tulevaisuudesta kotipaikan ulkopuolella, mutta suostuivat lähettämään hänet kouluun. Louis Braille aloitti opintonsa Pariisissa 10-vuotiaana.
Elämä sokeainkoulussa oli melko raskasta, sillä rakennus oli kostea ja epäterveellinen ja kuri tiukkaa. Siellä opetettiin pääasiassa erilaisia käytännön neuvoja, joiden avulla oppilaat pystyisivät pärjäämään kouluajan jälkeen. Koulussa oli myös käytössä sokeiden kirjoja, jotka oli tehty kuitenkin kömpelöllä ”kohokirjoituksella”. Niissä kirjaimet oli painettu sivulle kuparilangan avulla. Oppilaat kyllä oppivat lukemaan, mutta he eivät pystyneet kirjoittamaan. Braille koki lisäksi kirjat hidaslukuisiksi.
Braillekirjoituksen kehittäminen

Braille tutustui 1821 ensimmäisen kerran pisteiden avulla toteutettuun kirjoitukseen, kun kapteeni Charles Barbier vieraili koulussa. Barbier oli kehittänyt niin kutsutun yökirjoituksen, jonka avulla sotilaat pystyivät lähettämään toisilleen viestejä puhumatta. Braille ymmärsi nopeasti Barbier’n kirjoituksen edut, mutta piti sitä edelleen liian monimutkaisena. Seuraavien vuosien aikana Braille kehitti menetelmää, joka käyttäisi kuutta pistettä kaikkien aakkosten esittämiseen. Braille sai vuoteen 1824 mennessä omaa nimeään kantavan pistekirjoitusjärjestelmän valmiiksi; hän oli tuolloin vasta 15-vuotias. Barbier’n yökirjoituksessa käytettiin 12 merkkiä, mutta Braillen järjestelmässä vain kuutta merkkiä. Braille lisäsi 1837 kirjoitukseensa myös matemaattiset merkit sekä merkit säveltapailua varten.
Koulun oppilaat alkoivat käyttää Braillen käyttämää metodia, mutta sitä ei otettu viralliseen opetusohjelmaan. Braillesta tuli koulun opettaja vuonna 1826, ja hän julkaisi vuonna 1829 pistekirjoitusta esitelleen 32-sivuisen kirjan. Braillen pistekirjoitus ei noussut suosioon Braillen elinaikana. Koulua valvonut sosiaaliministeriö kielsi 1838 kirjoituksen ottamisen opetusohjelmaan. Ministeriö vaati, että sokeiden opetuksessa tuli käyttää vain latinalaisia aakkosia, kuten näkevienkin opetuksessa. Australialaisen elämäkerturin Lennard Bickelin mukaan aran ja sosiaalisesti syrjäänvetäytyvän Braillen henkinen tasapaino järkkyi huomattavasti hänen kuultuaan ministeriön päätöksen. Braillen järjestelmää tukenut koulun johtaja Pignier erotettiin virastaan vuonna 1840.
Sairastuminen ja kuolema

Braillessa alkoi näkyä 1830-luvun lopulla ensimmäiset merkit keuhkotuberkuloosista, johon hän myös myöhemmin kuoli. Sairaus oli todennäköisesti seurausta kosteista ja vetoisista olosuhteista, jossa hän oli joutunut elämään. Braillen sairauteen ei alkuun suhtauduttu vakavasti, mutta 1840-luvulla hänet lähetettiin toipumaan kotiinsa Coupvrayyn, kun hän alkoi yskiä verta. Braille joutui 1840-luvulla olemaan pitkiä jaksoja kotiseudullaan, mutta aina oireiden helpottuessa hän palasi Pariisiin. Braille menetti lopullisesti työkykynsä 1850-luvun alkupuolella, ja hän kuoli Pariisissa vuonna 1852.
Braille haudattiin kotikyläänsä Coupvrayyn, mutta hänen ruumiinsa haluttiin myöhemmin siirtää Panthéoniin, johon on haudattu monia ranskalaisia merkkihenkilöitä. Braillen jäännökset siirrettiinkiin Panthéoniin 20. heinäkuuta 1952. Tilaisuuteen osallistui muun muassa Ranskan presidentti Vincent Auriol. Braillen kädet jätettiin kuitenkin Coupvrayyn, jossa ne lepäävät betonilaatikossa tyhjässä haudassa.
Merkitys

Braillekirjoitus levisi Braillen kuoleman jälkeen ympäri maailmaa. Ranskasta se levisi Belgiaan ja Sveitsiin ja lopulta muualle Eurooppaan. Suomeenkin pistekirjoitus tuli jo 1860-luvulla. Pariisilaisessa kongressissa 1878 päätettiin alkaa käyttää braillekirjoitusta sokeiden maailmanlaajuisena kirjoitusjärjestelmänä. Sen rinnalla oli silti pitkään monia muitakin järjestelmiä, ja esimerkiksi englanninkieliset maat ottivat käyttöönsä yhtenäisen braillekirjoituksen vasta 1932. Braillen kehittämä kirjoitusjärjestelmä on kuitenkin auttanut maailmanlaajuisesti monia näkövammaisia lukemaan ja kirjoittamaan. Sokea kirjailija Helen Keller on muun muassa sanonut, että Braillen merkitys sokeille on sama kuin Johannes Gutenbergin merkitys koko ihmiskunnalle.
Braille on saanut monia tunnustuksia ympäri maailmaa. Hänen kotitalossaan Coupvrayssä on nykyään museo, ja se on julistettu kulttuurihistorialliseksi muistomerkiksi. Braillen työn kunniaksi vietetään vuosittain Braillen syntymäpäivänä 4. tammikuuta maailman pistekirjoituspäivää. Braillen syntymän 200-vuotisjuhlaa vuonna 2009 juhlistettiin muun muassa Ranskassa, ja esimerkiksi Intiassa, Belgiassa ja Italiassa lyötiin Braillen kunniaksi juhlakolikoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Braille Wikimedia Commonsissa
Louis Braille Online Museum (englanniksi)
Kirjallisuus

Maijaliisa Dieckmann: Väläys pimeässä. Louis Braille ja pistekirjoituksen tarina. (BTJ, 2010)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Taiwan  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Braillen kotitalo.
Louis Braille pistekirjoituksella
Braillen hauta Panthéonissa.
Inho

Inho saa ihmisen usein nyrpistämään nenäänsä vaistomaisesti.
Inho on voimakkaan vastenmielisyyden ja iljetyksen tunne, johon liittyy halu päästä pois inhottavaksi koetun asian läheltä. Yleisiä inhon kohteita ovat asiat, joihin liittyy tartuntavaara.
Useimmat inhon kohteet ovat yleismaailmallisia, etenkin tautien tarttumisen tai myrkyttymisen vaaraan liittyvät. Sosiaalisesti, kulttuurisesti ja moraalisesti määräytyvät inhon kohteet ovat kulttuuriippuvaisia ja voivat liittyä esimerkiksi vieraisiin asioihin tai tabuihin.
Inhon kokeminen on kehittynyt evoluutiossa suojaamaan ihmistä taudeilta ja myrkyttymiseltä. Ihminen kokee inhoa muun muassa haistaessaan tai maistaessaan pilaantunutta ruokaa tai muuta bakteeripitoista ainetta kuten ulostetta. Sen seurauksena hän jättää ruoan koskematta tai sylkäisee sen suustaan, jolloin hän välttyy tauteja aiheuttavilta bakteereilta. Puolustusreaktioon voi kuulua myös oksentaminen. Ihminen voi myös nyrpistää nenäänsä, mikä estää taudinaiheuttajien pääsyn elimistöön nenän kautta. Inhoa kokeva ihminen myös välttää yleensä avaamasta suutaan ammolleen.
Ruoka muuttuu inhottavaksi myös kun sitä on koskettanut jokin tauteja kantava eläin kuten torakka tai kärpänen. Myös maahan pudonnut ruoka voi muuttua inhottavaksi, sillä se voi olla likaista. Sairauteen kuolleen ihmisen vaatteisiin pukeutuminen inhottaa ihmisiä jopa silloin, kun vaatteessa ei olisi mitään tautiriskiä.
Ruokamyrkytyksen jälkeen ihminen inhoaa jonkin aikaa kaikkea sellaista, jota hän söi ennen taudin puhkeamista.
Haavojen, ruhjeiden, ihottuman ja näppylöiden näkeminen voi inhottaa, koska niissä voi olla tulehdusta aiheuttavia bakteereita tai viruksia. Kehollisista asioista inhoa aiheuttavat myös ulosteet, virtsa ja räkä. Moni seksiin liittyvä asia kuten jollain tavalla epäviehättävä kumppani voi inhottaa, etenkin jos ihminen ei ole kiihottuneessa tilassa. Ihmiset pitävät ajatusta seksistä lähisukulaisen kanssa yleensä inhottavana. Tämän evolutiivinen tausta on siinä, että sisäsiittoisuus on geeniperimälle haitallista.
Liian paljon ihmistä muistuttava mutta hiukan kuitenkin ihmisestä poikkeava robotti eli androidi voi aiheuttaa inhoa. Sama pätee ihmistä muistuttaviin kauhuelokuvien zombeihin ja eläviin mallinukkeihin. Kun robotti sen sijaan on vain hiukan ihmisen kaltainen mutta ei liikaa, se saattaa jopa vaikuttaa sympaattiselta.
Lapsia eivät inhota monet niistä asioista, joita aikuisia inhottavat. Lapsi ei esimerkiksi inhoa ulosteita ja voi syödä monenlaisia asioita joita aikuinen ei inholtaan laittaisi suuhunsa. Lapsen varttuessa hän kuitenkin alkaa inhota monia uusia ruokia.
Jos inhon aiheuttaja häviää ihmisen läheltä, myös inhon tunne katoaa nopeasti. Ihminen voi totuttelun kautta lakata inhoamasta asioita. Tämä pätee niin ruokaan, likaan kuin toisiin ihmisiinkin.
Inhon kokemus on saanut ihmiset kehittämään hygieniaa siivoamalla kodit ja pitämällä jätteet ja ulosteet loitolla ruoasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inho Wikimedia Commonsissa
Ylpeys

Ylpeys on yksi ihmisen tunteista. Ylpeä henkilö voi tuntea onnellista tyytyväisyyttä esimerkiksi omia suorituksiaan ja ominaisuuksiaan kohtaan. Ylpeys on läheisesti yhteydessä muinaiskreikan hybris-käsitteeseen. Ylpeys voi siis tarkoittaa myös korostunutta itsetietoisuutta, kopeutta, korskeutta tai pöyhkeyttä. Ylpeä henkilö voi siis teeskennellä hienompaa kuin hän todellisuudessa onkaan. Perinteisen näkemyksen mukaan ylpeys on pahin kristillisen opin seitsemästä kuolemansynnistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylpeys Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Caacupé

| Caacupé |
| --- | --- |
 Caacupén tuomiokirkko
 lippu:  vaakuna
 Caacupé
 Koordinaatit: 25°23′10″S, 57°8′27″W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  Cordillera
Väkiluku (2022):  50 409
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Caacupé on Cordilleran departementin pääkaupunki Paraguayssa. Caacupén neitsyen juhlapäivä 8. joulukuuta on Paraguayn tärkein uskonnollinen juhlapäivä, jonka yhteydessä kaupunkiin saapuu pyhiinvaeltajia. Caacupén asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennassa 50 409.
Maantiede

Caacupé sijaitsee Paraguayn Cordilleran departementissa noin 54 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista itään.
Historia

Caacupén perusti kuvernööri Carlos Morphy 4. huhtikuuta 1770. Paraguayn itsenäistymisen jälkeen puhkesi kolmoisliiton sota Sodan aikana paraguaylaiset valmistivat ensin aseitaan Rosadassa, mutta kun se tuhottiin liittoutuneiden armeijan edetessä aseteollisuus siirtyi sodan loppuvaiheilla Caacupéen. Liittoutuneet valtasivat Caacupén asetehtaineen 15. elokuuta 1869. Paikalla vangittiin 23 brittiläistä asevalmistuksen asiantuntijaa.
Caacupén neitsyt on kaupungin historiaan liittyvä uskonnollinen kuva. Sen kulttia tuettiin etenkin kolmoisliiton sodan jälkeisellä liberaalilla kaudella. Siihen liittyviä juhlallisuuksia vietetään 8. joulukuuta ja tapahtuma on ollut ajoittain myös muiden poliittisten ajankohtaisten asioiden näyttämö. Katolinen kirkko käytti 1960-luvulla tilaisuutta Alfredo Stroessnerin hallinnon kritisointiin esimerkiksi perumalla siihen liittyviä juhlallisuuksia protestina hallinnon ihmisoikeusloukkauksille.
Väestö

Caacupén asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 50 409.
Kulttuuri

Caacupén neitsyt on Paraguayn tärkein pyhäinkuva. Paraguayssa 8. joulukuuta on tärkeä neitsyelle omistettu juhlapäivä, jolloin kaupunkiin saapuu runsaasti pyhiinvaeltajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caacupé Wikimedia Commonsissa
Kaupunkikuvaa.
Torikauppiaita pyhiinvaelluksen aikana.
Punakko

| Punakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Punakot Bartsia
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Bartsia alpina  L. 
Katso myös
   Punakko Wikispeciesissä   Punakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakko eli pohjanpunakko (Bartsia alpina) on monivuotinen ruohokasvi, joka elää puoliloisena.
Ulkonäkö ja koko

Punakon varret ovat 10–30 senttimetriä korkeita, väriltään vihreitä, mutta latvasta tumman sinipunaiset. Lehdet ovat vihreitä ja ne kasvavat toisiaan vastakkain ja ovat ruodittomia. Kukat sijaitsevat tukilehtien hangoissa ja ovat väriltään myös tumman sinipunaisia. Kukka on kaksineuvoinen. Punakon hedelmät ovat soikeita kotia ja siemenet ovat siipipalteisia. Suomessa punakko kukkii keskikesällä, kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys

Punakkoa kasvaa Euraasian alueella muun muassa Pohjois-Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa. Pohjois-Amerikassa se kasvaa Grönlannissa ja Kanadassa. Kanadassa punakko kasvaa Québecin pohjoisosassa, Labradorissa ja Nunavutin saarilla. Kanadan arktisilla saarilla kasvi on kapea-alainen ja saarista Baffininsaarella se on harvinainen.
Elinympäristö

Punakko kasvaa rannoilla, puronvarsilla, letoilla, kosteilla tunturiniityillä ja lehtokorvissa paljakan keskiosiin saakka.
Kasvi viihtyy kalkkipitoisessa kasvualustassa.
Aiheesta muualla

Luontoportti: Punakko (Bartsia alpina)
Pohjolan kasvien pauloissa: Bartsia alpina - punakko
Kasviatlas: Punakko eli pohjanpunakko, levinneisyys ja yleisyys
Levinneisyyskartta (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Bartsia alpina (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q162552  Wikispecies: Bartsia alpina  BioLib: 40919  CoL: 5WDGL  EoL: 594913  EPPO: BABAL  EUNIS: 184451  GBIF: 3170807  iNaturalist: 131144  IPNI: 273085-2  IRMNG: 10195493  ITIS: 192972  NatureServe: 2.139938  NBN: NBNSYS0000004168  NCBI: 46052  Observation.org: 115479  Open Tree of Life: 83791  PFI: 4967  Plant List: kew-2670487  PLANTS: BAAL4  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:273085-2  Tropicos: 29200020  VASCAN: 6971  WFO: wfo-0000560824  Laji.fi: MX.39654
Bilha

| Bilha> בִּלְהָה‎ |
| --- | --- |
 Maalaus Bilhasta 1500-luvulta.
Henkilötiedot
Puoliso:   Raakelin sijaissynnyttäjä Jaakobille. 
Lapset:   Dan  Naftali 
Bilha (hepr. ‏בִּלְהָה‎, ’huoleton’) on Ensimmäisen Mooseksen kirjan henkilö. Hänet kuvataan Raakelin isän Laabanin orjattarena, joka annettiin Raakelille palvelijattareksi Raakelin ja Jaakobin avioitumisen jälkeen. Kun Raakel ei saanut lapsia, Raakel antoi Bilhan Jaakobille sijaissynnyttäjäksi. Bilha synnytti kaksi poikaa, jotka Raakel otti omakseen ja nimesi Daniksi ja Naftaliksi.
Drusus Caesar

Drusus Caesar
Drusus Julius Caesar (7 jaa. – 33) oli roomalainen aristokraatti. Hän oli Germanicuksen ja Agrippina maiorin toiseksi vanhin poika.
Drusus meni naimisiin Marcus Aemilius Lepiduksen tyttären Aemilia Lepidan kanssa. Tiberius adoptoi Drusuksen sen jälkeen kun hänen oma poikansa Drusus kuoli. Drusus juonitteli vanhempaa veljeään Neroa vastaan, mutta lopulta Drususta itse syytettiin juonittelusta Tiberiusta vastaan ja hänet vangittiin vuonna 30. Drusus kuoli nälkään vankeudessa vuonna 33. Drusuksen veljiä olivat Nero Caesar ja Caligula.
Empatia

Empatia tarkoittaa kykyä ymmärtää mitä toinen ihminen kokee tämän näkökulmasta, eli itsensä asettamista toisen henkilön asemaan. Empaattisessa vuorovaikutuksessa henkilö ymmärtää toisen henkilön tunteet. Empatia-sanan perusmerkitys viittaa myötätuntoiseen eläytymiseen.tarvitaan parempi lähde
Tutkimuksissa on havaittu, että ihmiset kokevat eniten empatiaa silloin, kun he ovat tekemisissä itsensäkaltaisten ihmisten kanssa. Suomalaiset ovat yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan yksi epäempaattisimmista kansoista. Suomi sai kuudenneksi kehnoimmat empatiapisteet  63 maan vertailussa. Maailman vähiten empaattiset maat ennen Suomea olivat Liettua, Venezuela, Viro, Puola ja Bulgaria.
Empatiakyvyn puutteet on esitetty olevan myös esimerkiksi psykopatian taustalla, joskin systemaattisen katsauksen mukaan ei kuitenkaan ole todisteita siitä, että psykopaateilta puuttuisi empatia.
Etymologia

Englantilainen psykologi Edward Titchener käänsi vuonna 1909 filosofi Theodor Lippsin käyttämän saksankielisen Einfühlung-käsitteen empatiaksi (engl. empathy), jonka hän johti kreikan sanoista ἐν (sisään) ja πάθος (tuntemus, kärsimys, intohimo).
Lipps käytti termiä Einfühlung (eläytyminen) etenkin ulkoisten ärsykkeiden jäljittelystä. Esimerkiksi vihaisen ilmeen näkeminen toisen ihmisen kasvoilla saa katsojankin kasvot jäljittelemään itsekin niin sanottua vihaisuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Empatia Wikimedia Commonsissa
Toward a consensus on the nature of empathy: A review of reviews
Rebekka (Raamatun henkilö)

| Rebekka> רִבְקָה |
| --- | --- |
 Benjamin Westin Abramin palvelija sitomassa rannekorun Rebeccan käsivarteen (1775).
Henkilötiedot
Vanhemmat:   Betuel 
Puoliso:  Iisak
Lapset:   Esau  Jaakob 
Sukulaiset:  Laaban (veli)
Johannes Takasen Rebekka-patsas, jossa Rebekka on kuvattu ihastelemassa Abrahamin taloudenhoitajalta saamaansa rannerengasta.
Rebekka (hepr. ‏רִבְקָה‎, Rivqa) on Raamatussa esiintyvä nainen, Betuelin tytär, patriarkka Iisakin vaimo, Labanin sisar ja patriarkka Jaakobin äiti. Rebekkaa käsitellään Ensimmäisen Mooseksen kirjan luvuissa 24–27.
Rebekan noutaminen Kaksoisvirtainmaasta

Kun Abraham on tullut vanhaksi ja voimattomaksi, hän käskee taloudenhoitajansa lähtemään Mesopotamiaan hakemaan pojalleen Iisakille vaimoa, sen sijaan, että tälle otettaisiin vaimo Abrahamin asuinseudun Kanaanin asukkaiden keskuudesta. Kun taloudenhoitaja matkan päättyessä saapuu illansuussa mesopotamialaiseen kaupunkiin, naiset ja tytöt ovat kaivolla. Taloudenhoitaja rukoilee nyt Jumalaa pyytäen tältä merkkiä: jos hän ensimmäistä tyttöä puhutellessaan ja pyytäessään tältä vettä saa vastaukseksi: ”juo, minä juotan kamelisikin”, on tämä tyttö Herran Iisakin vaimoksi määräämä. Juuri silloin paikalle saapuu Rebekka, Betuelin tytär, kaunis ja koskematon nuori neitsyt. Tämä vastaa juuri pyydetyllä tavalla ja juottaa taloudenhoitajan kamelit.
Rebekan juotettua taloudenhoitajan kamelit tämä antaa hänelle lahjaksi painavia kultakoruja ja pyytää yösijaa tytön perheen luota. Osoittautuu, että Rebekka on Abrahamin veljen Natuelin pojantytär. Taloudenhoitajan päästyä Rebekan kotiin hän esittää asiansa ja pyytää tätä vaimoksi Iisakille. Tytön perhe toteaa kyseessä olevan jumalallisen johdatuksen, jota vastaan ei voida pyristellä. Heti seuraavana päivänä taloudenhoitaja ja Rebekka lähtevät paluumatkalle. Abrahamin perhekunta löytyy Negevistä, jossa Iisak ottaa välittömästi tytön tavattuaan hänet vaimokseen:
»Iisak vei Rebekan äitinsä Saaran telttaan ja otti hänet vaimokseen. Iisak rakasti häntä ja sai lohdun äitinsä kuoleman tuottamaan suruun.»
Rebekan myöhemmät vaiheet

Rebekka synnytti Iisakille kaksi poikaa, Eesaun ja Jaakobin. Näistä Eesau oli vanhempi ja isälleen mieluisampi, mutta Rebekalle Jaakob oli rakkaampi. Lisäksi Eesau otti nelissäkymmenissään kaksi vierasmaalaista vaimoa, jotka tuottivat vanhemmille mielipahaa. Jo Rebekan raskauden aikana Jumala kertoo Rebekalle, että tämän pojista polveutuisi kaksi suurta kansaa, joista vanhempi tulisi palvelemaan nuorempaa.
Iisakin tultua vanhaksi ja sokeaksi tämä halusi antaa siunauksen vanhimmalle pojalleen Eesaulle ja käski lähteä metsälle ja valmistaa saaliistaan hänelle herkullisen aterian. Rebekka kuitenkin halusi siunauksen Jaakobille. Hän valmisti Jaakobin teurastamista lampaista Iisakin mieliruokaa ja naamioi Jaakobin mahdollisimman Eesaun kaltaiseksi. Äitinsä kehotuksesta Jaakob meni sitten isänsä luo ja huijasi tältä siunauksen.
Eesaun suututtua asiasta Rebekka pelkäsi tämän tappavan Jaakobin ja kehotti tätä matkustamaan pois. Hän sai myös Iisakin ylipuhuttua antamaan Jaakobille ohjeen matkustaa setänsä Labanin luo hakemaan itselleen vaimoa oman kansansa joukosta Mesopotamiasta. Rebekan myöhempiä vaiheita Raamattu ei kerro.
Hänen mainitaan olleen jo kuollut kun Jaakob palaa isänsä kotiin uusien vaimojensa kanssa.
Silpa

| Silpa> זִלְפָּה |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Puoliso:   Lean sijaissynnyttäjä Jaakobille. 
Lapset:   Gad  Asser 
Silpa (hepr. ‏זִלְפָּה‎, Zilpa) oli Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Lean orjatar. Lean isä, Laaban, lahjoitti Silpan Lealle, kun Lea meni naimisiin Jaakobin kanssa. Raamatun mukaan Lea antoi Silpan Jaakobille synnyttääkseen hänelle lapsia. Silpa synnytti kaksi poikaa, jotka Lea otti omakseen ja antoi nimet Gad ja Asser.
HC Sparta Praha

| HC Sparta Praha |
| --- | --- |

Perustettu:  1903
Kaupunki:  Praha, Tšekki
Kotiareena:  O2 Arena
– kapasiteetti:  17,360
Sarjataso:  Tipsport Extraliga
Värit:                     
Puheenjohtaja:   Petr Vosmík
Päävalmentaja:   Pavel Gross
Kapteeni:   Miroslav Forman  Vladimír Sobotka
Omistaja:   Karel Pražák
Mestaruudet:  8 (1953, 1954, 1990, 1993, 2000, 2002, 2006, 2007)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Sparta Praha on tšekkiläinen jääkiekkoseura Prahasta. Sparta Prahalla on myös jalkapallo-osasto AC Sparta Praha. Seura on perustettu vuonna 1903, mutta virallisesti seura perustettiin vasta vuonna 1909. Sparta Praha on yksi maansa menestyksekkäimmistä jääkiekkoseuroista.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 32 |  | Josef Kořenář | L | 2027 | Pelhřimov, Tšekki |  |
| 43 |  | Jakub Kovář | L | 2026 | Písek, Tšekkoslovakia |  |
| 82 |  | Tomáš Volevecký | L | 2026 | Děčín, Tšekki |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 6 |  | Michal Kempný (A) | L | 2026 | Hodonín, Tšekkoslovakia |  |
| 7 |  | Ondřej Mikliš | L | 2025 | Šumperk, Tšekki |  |
| 24 |  | Aaron Irving | R | 2027 | Edmonton, Alberta, Kanada |  |
| 27 |  | Vojtěch Mozík | R | 2025 | Písek, Tšekkoslovakia |  |
| 33 |  | Tomáš Tomek | L | 2026 | Praha, Tšekki |  |
| 36 |  | Jakub Krejčík | L | 2027+1 | Praha, Tšekkoslovakia |  |
| 44 |  | Valtteri Kemiläinen | R | 2025 | Jyväskylä, Suomi |  |
| 73 |  | Michal Moravčík | L | 2025 | Klatovy, Tšekki |  |
| 77 |  | David Němeček | L | 2027 | Plzeň, Tšekki |  |
| 80 |  | Niko Seppälä | L | 2025 | Helsinki, Suomi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 11 |  | Kryštof Hrabík | L | H | 2026 | Praha, Tšekki |
| 14 |  | Filip Chlapík (A) | L | KH / VLH | 2026 | Praha, Tšekki |
| 18 |  | Petr Ton | L | H | Laina | Kladno, Tšekki |
| 19 |  | Ondřej Hrabík | L | H | 2025 | Praha, Tšekki |
| 20 |  | Miikka Salomäki | L | H | 2025 | Raahe, Suomi |
| 23 |  | Pavel Kousal | L | LH | 2028 | Jihlava, Tšekki |
| 25 |  | Jani Lajunen (A) | L | KH | 2025 | Espoo, Suomi |
| 26 |  | Michal Řepík (A) | R | OLH | 2026 | Vlašim, Tšekkoslovakia |
| 34 |  | Michael Špaček | R | KH / OLH | 2028 | Mariánské Lázně, Tšekki |
| 37 |  | Michal Vitouch | L | H | 2025+1 | Neratovice, Tšekki |
| 38 |  | Tomáš Hyka | R | OLH | 2027 | Mladá Boleslav, Tšekki |
| 42 |  | David Vitouch | L | KH / VLH | 2026 | Neratovice, Tšekki |
| 46 |  | Ondřej Najman | L | KH / VLH | 2027+1 | Jihlava, Tšekki |
| 51 |  | Roman Horák | L | KH | 2027 | České Budějovice, Tšekkoslovakia |
| 71 |  | Vladimír Sobotka (C) | L | KH / VLH | 2025 | Třebíč, Tšekkoslovakia |
| 88 |  | Miroslav Forman (C) | L | OLH | 2026 | Mělník, Tšekkoslovakia |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Pavel Gross
Apuvalmentaja: Antonín Stavjaňa
Apuvalmentaja: Otakar Vejvoda
Maalivahtivalmentaja: Petr Přikryl
Videovalmentaja & Joukkueenjohtaja: Jakub Zelenka
Fysiikkavalmentaja: Ondřej Ježek
Taitovalmentaja: David Kalivoda
Huoltopäällikkö: Jaroslav Kasík
Huoltopäällikkö: Hynek Svoboda
Huoltopäällikkö: Josef Toma
Puheenjohtaja: Petr Vosmík
Jääkiekkotoiminnanjohtaja: Tomáš Divíšek
Urheilutoimenjohtaja: Jaroslav Hlinka
Omistaja: Karel Pražák
Lähde: EliteProspects