stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Formidable (1777)
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1778 vara-amiraali Sir Hugh Palliserin lippulaivana päällikkönään John Bazely. Se osallistui 27. heinäkuuta Ushantin taisteluun. Seuraavana vuonna päällikkönä oli John Stanton. Samana kesänä alus kuului Hardyn laivasto-osastoon ja oli helmikuussa 1780 kuparoitavana Plymouthissa. Vuoden 1780 aikana alus oli ensin Gearyn osastossa ja sitten Darbyn.
Vuonna 1781 päällikkönä oli John Cleland. Alus lähti 15. maaliskuuta murtamaan Gibraltarin saartoa, jonne se saapui 12. huhtikuuta. Kesän ja syksyn alus kuului Darbyn laivasto-osastoon. Aluksen pohjaan lisättiin joulukuussa kuparia Portsmouthissa. Vuonna 1782 aluksen päällikkönä oli John Symons, kun se oli amiraali Sir George Rooneyn lippulaivana. Alus lähti 14. tammikuuta Länsi-Intiaan, jonne se saapui 19. helmikuuta. Helmikuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Charles Douglas Symonsin jäädessä toiseksi kapteeniksi.
Alus osallistui 12. huhtikuuta voitokkaaseen Saintesin taisteluun.
Alus romutettiin 1813.
HK Donbass

| HK Donbass |
| --- | --- |

Perustettu:  2005
Entiset nimet:  Donbass Donetsk
Kaupunki:   Družkivka, Ukraina
Kotiareena:  Altair Arena
Sarjataso:  Ukrainan jääkiekkoliiga
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Fedor Iljenko
Puheenjohtaja:   Konstantin Kolesnikov
Päävalmentaja:   Pavel Mikulčik
Mestaruudet:  Ukraina: 3 (2016, 2017, 2018)   PHL: 2 (2012, 2013)   Vyštša Liha: 1 (2011)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HK Donbass (ukr.  ХК Донбас, ven. ХК Донбасс) on ukrainalainen jääkiekkojoukkue Družkivkasta, Donetskin alueelta. Seura pelaa Ukrainan jääkiekkoliigassa. HK Donbass on voittanut Ukrainan mestaruuden kuudesti.
Historia

HK Donbass perustettiin Donetskissa vuonna 2005. Se pelasi Ukrainan pääsarjassa Vyštša Lihassa vuosina 2005–2011. Kaudeksi 2011–2012 Donbass Donetskin edustusjoukkue siirtyi VHL-liigaan Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, kakkosjoukkueen jatkaessa uudistetussa Ukrainan pääsarjassa PHL:ssä. Kaudeksi 2012–2013 Donbass Donetsk liittyi laajennusjoukkueena KHL-liigaan. Donetskissa sijainneeseen seuran Družba-kotihalliin (suom. Ystävyys) mahtui 4 130 katsojaa. Ensimmäisellä KHL-kaudella Donbass Donetsk pelasi Bobrov-divisioonassa kaudella 2012–2013, toisella Tarasov-divisioonassa.
Ukrainan poliittisen tilanteen vuoksi Donbass Donetsk ei pelannut KHL:ää kaudella 2014–2015, eikä ole sen jälkeen osallistunut sarjaan. Joukkue siirrettiin Družkivkan kaupunkiin vuonna 2015 ja se liittyi kaudella 2015–2016 Ukrainan pääsarjaan.
Joukkue kaudella 2021–2022

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Bogdan Djačenko | L | 2022 | Harkova, Ukraina |
|   |  | Oleg Petrov | L | 2022 | Novosibirsk, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Igor Galigin | L | 2022 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Vladislav Gertsik | R | 2022 | Brovary, Ukraina |
|   |  | Andrei Grigoriev | L | 2022 | Kiova, Ukraina |
|   |  | Vladislav Sokolovski | R | 2022 | Minsk, Valko-Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Pavel Medvedev | L | LH | 2022 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Maksim Razumov | L | H | 2022 | Brovary, Ukraina |
|   |  | Stanislav Sadovikov | L | H | 2023 | Dnipro, Ukraina |
|   |  | Veniamin Trandafilov | L | H | 2022 | Donetsk, Ukraina |
|   |  | Viktor Zakharov | L | VLH / KH | 2022 | Kiova, Ukraina |
Joukkue kaudella 2021–2022 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Pavel Mikulčik
Apuvalmentaja: Igor Kugut
Puheenjohtaja: Konstantin Kolesnikov
Toimitusjohtaja: Fedor Iljenko
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
HMS Foresight (H68)

| HMS Foresight |
| --- | --- |
 HMS Foresight 2. heinäkuuta 1942

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  21. heinäkuuta 1933
Laskettu vesille:  29. kesäkuuta 1934
Palveluskäyttöön:  15. toukokuuta 1935
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut elokuussa 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 427,5 t (standardi) 1 971,1 t (max)
Pituus:  100,3 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  38 000 hv
Nopeus:  35,5 solmua (65,7 km/h)
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk XII -tykkiä CP Mk XVII -asennuksina 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk I -ilmatorjuntakonekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 1 × kisko, jolla 20 syvyyspommia
HMS Foresight (viirinumero H68) oli Britannian kuninkaallisen laivaston F-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli osan ajasta nopeana miinanraivaajana ja upposi elokuussa 1942 suojatessaan Maltalle matkannutta operaatio Pedestalin saattuetta.
Valmistus

Alus tilattiin Birkenheadistä Cammell Lairdilta, missä köli laskettiin 21. heinäkuuta 1933. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta 1935.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin F-luokan hävittäjistä muodostettuun Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueeseen, joka numeroitiin toukokuussa 1939 uudelleen 8. hävittäjälaivueeksi. Alus oli toukokuussa 1940 sijoitettuna Humberiin, josta se osallistui Dunkerquen evakuointia. Myöhemmin alus oli sijoitettuna milloin mihinkin Kanaalin satamaan.
Alus oli Gibraltarille perustetun Force H:n ensimmäisiä aluksia. Alus oli Force H:ssa aina lokakuuhun 1941.
Alus upotti 25. syyskuuta 1940 Dakarin taistelussa Vichyn Ranskan laivaston sukellusvene Bévéziersin, jonka laukaisema torpedo oli osunut taistelulaiva HMS Resolutioniin. Alus palasi kotimaahan, jossa se siirrettiin Liverpoolissa telakalle, jossa se vaurioitui 22. joulukuuta vastaisena yönä ilmahyökkäyksessä lähelle osuneesta pommista. Alus palasi telakalta Force H:hon, jonka mukana alus osallistui useaan operaatioon muun muassa Genovan pommitukseen, lentokoneiden kuljetukseen Maltalle ja Tiikeri-saattueen suojaamiseen.
Alus upotti 18. kesäkuuta 1941 Espanjan länsipuolella sisaralustensa HMS Faulknorin, HMS Fearlessin, HMS Foresterin ja HMS Foxhoundin kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-138.
Alus osallistui operaatio Substanceen, jonka aikana se joutui upottamaan torpedolla pahoin vaurioituneen Fearlessin. Lokakuussa 1941 alus palasi laivueen mukana kotimaahan, jossa se sijoitettiin Kotilaivastoon suojaustehtäviin sekä Biskajanlahden saattueiden suojaksi. Alus suojasi 6. huhtikuuta 1942 Jäämeren saattuetta PQ14, johon kuului 24 alusta. Aluksista 16 joutui palaamaan Islantiin lähtösatamaan jäätämisen ja kovan merenkäynnin vuoksi ja lisäksi sukellusveneet upottivat yhden aluksista. Alus saapui 19. huhtikuuta loppujen alusten mukana Murmanskiin, josta s elähti 29. huhtikuuta paluumatkalle suojaten saattuetta QP11.
Saattueen ohitettua 30. huhtikuuta Kuolan niemimaan sukellusvene U-456 (kapteeni Max-Martin Teichert) laukaisema torpedo osui risteilijä HMS Edinburghiin, joka kallistui vuodon seurauksena, mutta ei uponnut. Vaurioituneeseen risteilijään osui toinen torpedo, joka rampautti aluksen lopullisesti. Risteilijä otettiin hinaukseen kohti Murmanskia. Saksan ilmavoimien torpedopommittajat pyrkivät tuloksetta upottamaan aluksen. Hinausosaston kimppuun hyökkäsi 2. toukokuuta Saksan laivaston torpedoveneitä, jotka osuivat jälleen risteilijään. Tuhoontuomitun risteilijän miehistö poimittiin saattaneisiin hävittäjiin ja Foresight sai määräyksen upottaa aluksen.
Elokuussa 1942 alus osallistui nopeana miinanraivaajana Maltan täydennyssaattueen suojaamiseen operaatio Pedestalissa. Alukseen osui Italian ilmavoimien Savoia-Marchetti SM.79 -koneesta laukaistu torpedo, joka tuhosi aluksen peräosastot. Alus menetti täysin tehonsa, jolloin HMS Tartarin hinausyritykset olivat tuloksettomia. Tartar otti vaurioituneen aluksen miehistön kannelleen ja upotti Foresightin torpedolla. Aluksen tuhoutuessa menetti henkensä yksi upseeri ja kolme miehistön jäsentä.
Tartar upottaa pahoin vaurioituneen Foresightin.
Henpentakontaani

Henpentakontaani eli n-henpentakontaani (C51H104) on 51-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Henpentakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)49CH3, moolimassa 717,37 g/mol, kiehumispiste 583,1 °C, leimahduspiste 517,4 °C, tiheys 0,824 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,46 ja CAS-numero 7667-76-7.
| C50 | C51 | C52 |
| --- | --- | --- |
| Pentakontaani | Henpentakontaani | Dopentakontaani |
Aiheesta muualla

PubChem: Henpentacontane (englanniksi)
GuideChem: Henpentacontane (englanniksi)
Royal Society of Chemistry, ChemSpider: Henpentacontane (englanniksi)
Hard to Explain

| ”Hard to Explain” The Strokes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Is This It
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2001
 Tuottaja(t): Gordon Raphael
 Tyylilaji: indie rock garage rock
 Kesto: 03.48
 Levy-yhtiö: RCA Rough Trade
The Strokesin muut singlet
|   | ”Hard to Explain” 2001 | ”Last Nite” 2001 |
Hard to Explain on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin debyyttisingle, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2001. ”Hard to Explain” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 16.
Kappaleet > 7 tuuman vinyylijulkaisu

Hard to Explain – 3.43
New York City Cops – 3.30
Kappaleet > CD-julkaisu

Hard to Explain – 3.43
New York City Cops – 3.30
Take It or Leave It – 3.15
Trying Your Luck – 3.25
Herman Koroleff

Herman Koroleff (12. joulukuuta 1883 Helsinki – 5. huhtikuuta 1957 Kauniainen) oli suomalainen juristi ja virkamies. Hän oli filosofian maisteri, lakitieteen lisensiaatti ja varatuomari. Hän toimi Ahvenanmaan maaherrana 1945–1953.
Koroleff oli myös kirjailija. Muistelmissaan Den gamla goda tiden (1953) hän kuvaa helsinkiläistä porvariselämää 1900-luvun alussa. Teoksessa Mexikoresan (1956) hän kertoo matkastaan silloin vielä melko tuntemattomaan maahan.
Koroleff käänsi oikeustieteellistä kirjallisuutta suomesta ruotsiksi, muun muassa K. J. Ståhlbergin hallinto-oikeutta käsitteleviä teoksia. Hän toimi Korkeimman hallinto-oikeuden hallintosihteerinä, ensin nuorempana vuodesta 1918, sitten vuodesta 1933 vanhempana.
Hard to Love

| ”Hard To Love” Robin Packalen feat>  Alex Mattson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rest In Beat AM
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Joonas Angeria Alex Mattson
 Tyylilaji: tanssipop
 Kesto: 02.55
 Levy-yhtiö: Robin Entertainment & Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 19.
Robin Packalenin muut singlet
| ”Drop Dead” 2020 | ”Hard To Love” 2021 | ”Sucker For That Love” 2021 |
Alex Mattsonin muut singlet
| ””We Never End”” 2020 | ”Hard To Love” 2021 |   |
Hard To Love on suomalaislaulaja Robin Packalenin 26. maaliskuuta 2021 julkaistu ensimmäinen single hänen Rest In Beat AM -EP:ltä. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Packalenin lisäksi Alex Mattson ja Tiina Vainikainen. Mattson on myös tuottanut kappaleen yhdessä Joonas Angerian kanssa.
Kappaleeseen julkaistiin singlen julkaisupäivänä myös Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo. Alex Mattson oli musiikkivideon kuvausten aikaan omaehtoisessa karanteenissa ja siksi estynyt osallistumaan kuvauksiin. Mattson kuvasi puhelimellaan itse omat osuutensa omassa keittiössään.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hard To Love | 2.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| Maxlik Remix |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hard To Love (Mazlik Remix) | 2.15 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
HMS Decoy (H75)

| HMS Decoy |
| --- | --- |
 Alus Kanadan laivaston HMCS Kootenayna

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  25. kesäkuuta 1931
Laskettu vesille:  7. kesäkuuta 1932
Palveluskäyttöön:  4. huhtikuuta 1933
Poistui palveluskäytöstä:  Kanadan laivastolle 12. huhtikuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 397 t (standardi)
Pituus:  100 m
Leveys:  10 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  36 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 1 × QF 12 naulan 20 cwt Mk I -tykki 2 × QF 2 naulan Mk II yksiputkisina Mk II asennuksina 2 × nelipiippuista Vickers .50" -ilmatorjuntakonekivääriä 8 × 21" torpedoputkea
HMS Decoy (viirinumero H75) oli Britannian kuninkaallisen laivaston D-luokan hävittäjä maailmansotien välillä ja toisen maailmansodan alussa. Alus siirrettiin Kanadan laivastolle 12. huhtikuuta 1943 nimellä HMCS Kootenay.
Valmistus

Alus tilattiin 2. helmikuuta 1931 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa John I. Thornycroftilta Woolstonista, missä köli laskettiin 25. kesäkuuta 1931. Alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 4. huhtikuuta 1933. Valmistuskustannukset olivat 225 236 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Päälliköt

Aluksen päälliköitä olivat:
Eric George McGregor, DSO 1. helmikuuta 1939 – kesäkuu 1941
John Melvill Alliston, DSC kesäkuu 1941 – maaliskuu 1942
George Ian Mackintosh Balfour maaliskuu 1942 –
Hemiarktinen vyöhyke

Hemiarktinen vyöhyke eli subarktinen vyöhyke on vaihettumisvyöhyke pohjois-boreaalisen vyöhykkeeen ja tundran välillä. Hemiarktinen vyöhyke alkaa Enontekiön luoteisosassa. Hemiboreaaliseen vyöhykkeeseen kuuluu myös Norjan Varangin niemimaan alue. Hemiarktisella vyöhykkeellä puusto on harvaa ja se on enimmäkseen tunturikoivua. Orohemiarktinen vyöhyke on tuntureiden muoto hemiarktisesta vyöhykkeestä, jota on Enontekiön luoteisosan lisäksi Utsjoella. Enontekiön luoteisosassa Iiton palsasuolla on palsoja eli turvekumpuja, joiden sisässä on ikiroutaa.
Grails

| Grails |
| --- | --- |
 Zak Riles ja Emil Amos yhtyeen konsertissa vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  post-rock instrumental rock
Kotipaikka:  Oregon, Yhdysvallat
Jäsenet:  Alex Hall   Zak Riles   Bill Slater   Emil Amos  
Levy-yhtiö:  Neurot Recordings   Robotic Empire   Aurora Borealis   Southern Records   Temporary Residence  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grails on yhdysvaltalainen instrumental rock-/post-rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1999 Portlandissa Oregonissa.
Historia

Yhtyeen perustivat kitaristi Alex Hall, rumpali Emil Amos ja toinen kitaristi Paul Spitz ja se tunnettiin aluksi nimellä Laurel Canyon vuoteen 2003 asti. Yhtye sai positiivista palautetta ensimmäisten esiintymistensä jälkeen ja siihen liittyivät viulisti Timothy Horner ja pianisti-basisti Bill Slater. Yhtye julkaisi vuosina 2000 ja 2001 kaksi omakustanne-EP:tä. Tämän jälkeen kitaristi Paul Spitz muutti töidensä perässä Turkkiin ja jätti yhtyeen. Hänet korvasi Zak Riles. Vuonna 2002 Alex Hall lähetti promo-CD:n Neurot Recordings -levy-yhtiölle, joka huomasi nopeasti yhtyeessä olevan potentiaalia. Vuonna 2003, vain vähän ennen ensimmäistä studioalbumia, yhtyeen nimeksi vaihdettiin Grails. Vuonna 2006 Timothy Horner jätti yhtyeen ja yhtyeeseen liittyi perkussionisti Ben Nugent, joka kuitenkin lähti yhtyeestä jo 2007.
Kokoonpano

Alex Hall – kitara
Zak Riles – kitara
Bill Slater – piano, basso
Emil Amos – rummut, perkussiot
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Paul Spitz – kitara
Timothy Horner – viulu
Ben Nugent – rummut, perkussiot
Diskografia > Studioalbumit

The Burden of Hope (2003)
Redlight (2004)
Burning Off Impurities (2007)
Take Refuge in Clean Living (2008)
Doomsdayer’s Holiday (2008)
Deep Politics (2011)
Chalice Hymnal (2017)
Anches En Maat (2023)
Diskografia > Split-albumit ja EP:t

Interpretations of Three Psychedelic Rock Songs from Around the World (2005, EP)
Black Tar Prophecies Vol. I (2006, split-albumi Red Sparowesin kanssa)
Black Tar Prophecies Vol. II (2006, EP)
Black Tar Prophecies Vols. 1, 2 and 3 (2006)
Black Tar Prophecies Vol 5 (2012, split-LP Pharaoh Overlordin kanssa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grails Wikimedia Commonsissa
Grailsin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Grails Myspacessa (englanniksi)
Hemiculter

| Hemiculter |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae
Suku::  Hemiculter  Bleeker, 1860
Katso myös
   Hemiculter Wikispeciesissä   Hemiculter Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hemiculter on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva aasialainen, makeissa vesissä elävä särkikalojen suku. Siihen luetaan seuraavat kahdeksan lajia:
Hemiculter bleekeri Warpachowski, 1887
Hemiculter elongatus Nguyễn & Ngô, 2001
Hemiculter krempfi Pellegrin & Chevey, 1938
Hemiculter leucisculus (Basilewsky, 1855)
Hemiculter lucidus (Dybowski, 1872)
Hemiculter songhongensis Nguyễn & Nguyen, 2001
Hemiculter tchangi Fang, 1942
Hemiculter varpachovskii Nikolskii, 1903
Heli Saarinen

Heli Aulikki Saarinen (myöhemmin Parikka, s. 9. tammikuuta 1957 Paimio) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti Paimion Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Heimo Tuononen.
Kalevan kisoista Saarinen saavutti pituushypystä kaksi hopeaa vuosina 1976 ja 1978 sekä kaksi pronssia vuosina 1977 ja 1979. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti pituushypyn kultaa vuonna 1979, hopeaa 1980 sekä pronssia 1978 ja 60 metrin aitajuoksusta pronssia vuonna 1980.
Ennätyksekseen Saarinen hyppäsi tuloksen 612 cm vuonna 1979.
Heli Seppelvirta

| Heli Seppelvirta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1978 (ikä 45–46) Nurmo, Suomi
Ammatti:  Maakuntajohtaja
Muut tiedot
Koulutus: Hallintotieteiden maisteri Vaasan yliopisto
Järjestö:  Etelä-Pohjanmaan liitto
Edeltäjä:  Asko Peltola
Heli Seppelvirta  (s. 1978 Nurmo) on suomalainen virkamies ja Etelä-Pohjanmaan maakuntajohtaja. Seppelvirta aloitti maakuntajohtajana helmikuussa 2022. Koulutukseltaan Seppelvirta on hallintotieteiden maisteri Vaasan yliopistosta. Ennen maakuntajohtajan tehtävää Seppelvirta työskenteli Etelä-Pohjanmaan liitossa 10 vuotta aluekehittämisasiantuntijana ja tämän jälkeen 10 vuotta aluekehitysjohtajana. Vuosina 2016–2019 Seppelvirta toimi kolmen vuoden ajan muutosjohtajana sote- ja maakuntauudistuksessa.
He (kirjain)

| Heprean kirjaimet |
| --- | --- |
א Alef: ב Bet
ג Gimel: ד Dalet
ה He: ו Vav
ז Zajin: ח Ḥet
ט Tet: י Jod
כ Kaf: ל Lamed
מ Mem: נ Nun
ס Samekh: ע Ajin
פ Pe: צ Tsade
ק Qof: ר Reš
ש Šin: ת Tav
vokaalimerkit · dageš
numerojärjestelmä
He on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston viides kirjain. Se on kreikkalaisen epsilonin, latinalaisen E:n ja kyrillisen Е:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee reikää tai ikkunaa tarkoittavasta sanasta.
He hepreassa

Heprean kielessä he ääntyy [h] tai voi olla kuulumaton. Sanan lopussa he toimii pitkän vokaalin merkkinä (ns. mater lectionis). Jos kirjaimen keskellä on vokalisoidussa tekstissä piste (mappiq), se kuitenkin ääntyy kuuluvana h:na. Kreikkalaiseen ja latinalaiseen kirjaimistoon periytyessään hestä tuli vokaalin merkki. He on yksi niistä viidestä heprean kirjaimesta, jotka eivät voi kahdentua eli niiden sisässä ei voi olla dageš-pistettä.
Kieliopillisesti he toimii substantiivin edessä määräisenä artikkelina. Sanan loppuun liitettynä se taas ilmaisee suuntaa, liikettä kohti kyseistä asiaa. Kysymyslauseen edessä he toimii kysymyspartikkelina -ko, -kö. Heprealaisessa numerojärjestelmässä kirjaimella on lukuarvo viisi. He on myös yleinen tapa kirjoittaa Jumalan nimi hepreassa: kirjain he ja heittomerkki on lyhenne sanasta hašem, (se) nimi. Kabbalassa "He" symboloi tätä maailmaa houkutuksineen ja koettelumuksineen.
Esimerkkejä:
הושע Hoosea
Koodit

| --- | --- |
Unicode UTF-16: U+05d4
Unicode-nimi: HEBREW LETTER HE
HTML: &#1492;
ISO 8859-8: 0xe4
Heinkel He 162

| Heinkel He 162 |
| --- | --- |
 Heinkel He 162 RAF-museossa Englannissa
Tyyppi:  hävittäjä
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Heinkel Flugzeugwerke
Miehistö:  1
Ensilento:  6. joulukuuta 1944
Heinkel He 162 ”Volksjäger” (”kansanhävittäjä”), viralliset nimet Salamander ja Spatz, oli Luftwaffen toisen maailmansodan aikaisista suihkuhävittäjistä toinen sarjavalmistukseen päässyt konemalli. Moottorina siinä oli BMW 003 -suihkumoottori.
Saksan ilmailuministeriö (Reichs Luftsfahrt Ministerium RLM) asetti koneen tuotantovaatimukset 10. syyskuuta 1944, ja halusi vastaukset ei-strategisista aineista massatuotettavasta konemallista viimeistään 20. syyskuuta. Volksjägerin piti olla tuotantovalmiina vuoden 1945 uudenvuodenpäivänä.
Heinkel oli jo suunnitellut ehdot täyttävää konemallia ja sai 1 000 koneen tilauksen, jotka piti toimittaa huhtikuussa 1945. [lähde? ]
”Kansanhävittäjä”-nimitys aiheutui Hermann Göringin ajatuksesta, että uuden suihkuhävittäjän lentäjinä toimisivat pelkän liitokonekoulutuksen saaneet Hitler-Jugendin jäsenet. Lopulta todettin, että He 162 oli aivan liian monimutkainen lennettäväksi muille kuin kokeneille lentäjille. [lähde? ]
Saksan antautuessa 8. toukokuuta 1945, 120 He 162:ta oli toimitettu, 200 oli valmiina ja 600 rakenteilla. [lähde? ]
Mallit ja muunnokset

A-0 – Ensimmäiset 10 prototyyppiä
A-1 – Aseistettu 2 × 30 mm MK 108-tykeillä, 50 ammusta kumpaankin
A-2 – Aseistettu 2 × 20 mm MG 151/20-tykeillä, 120 ammusta kumpaankin
A-3 – Ehdotettu uudistus, jossa olisi ollut keulassa kaksois-30 mm MK 108-tykit
A-8 – Ehdotettu uudistus, jossa olisi ollut tehokkaampi Jumo 004-D4 moottori
B-1 – Ehdotettu uudistus vuodelle 1946, jossa olisi ollut tehokkaampi Heinkel-Hirth 011A turbojet, venytetty runko, johon olisi mahtunut enemmän polttoainetta, pitempi siipien kärkiväli ja kaksois-30 mm MK 108-tykki
C – Ehdotettu uudistus, jossa olisi ollut B-sarjan runko, Heinkel-Hirth 011A moottori, uusi V:n muotoinen perä ja kaksois-MK 108-tykki Schräge Musik-asekokoonpanolla
D – Ehdotettu uudistus, joka olisi ollut samantapainen kuin C-sarja, mutta  laajennetuilla, eteenpäin taivutetuilla siivillä
E – He 162A BMW 003R voimalähteellä, BMW 003A turbojetillä ja sisäänrakennetulla BMW 718 nestepolttoainerakettimoottorilla moottorin tehostusta varten varustettu versio. Ainakin yksi prototyyppi valmistettiin
S – kaksipaikkainen harjoitusliitokone
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&09.0500009,05 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&&07.02000007,2 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.06000002,6 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&014.050000014,5 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01660.&&&&001 660 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&&02800.&&&&002 800 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × BMW 003E-1 tai E-2 -suihkumoottori; &&&&&&&&&&&&&&07.08500007,85 kN
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0900.&&&&00900 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0975.&&&&00975 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&012000.&&&&0012 000 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&01405.&&&&001 405 m/min
Aseistus
2 × 20 mm MG 151 -tykkiä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinkel He 162 Wikimedia Commonsissa
The He 162 n° 120015
Heinkel He 162 sodan jälkeen Yhdysvaltain armeijan testeissä