stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SoundCloud
Ominaisuudet

SoundCloudin avainominaisuus on, että jokainen palveluun siirretty äänitiedosto saa yksilöllisen URLin. Yhtenä erona MySpacen soittimeen oli siinä, että SoundCloudissa sijaitsevia kappaleita pystyy upottamaan minne tahansa verkossa. SoundCloudissa oli jonkin aikaa myös suora julkaisemismahdollisuus sekä Facebookiin että Twitteriin.
SoundCloud käyttää musiikin levittämiseen erilaisia widgetejä ja sovelluksia. Käyttäjä voi lisätä soitinwidgetin esimerkiksi kotisivulle tai blogiin, ja palvelu voidaan asettaa ilmoittamaan sosiaalisessa mediassa (esimerkiksi Facebook-päivityksenä) automaattisesti uudesta lisätystä sisällöstä. Palvelun ohjelmointirajapinta mahdollistaa sekä musiikin lisäämisen että lataamisen muiden sovellusten sekä mobiililaitteiden kautta. SoundCloudin mobiilisovellus on saatavilla tällä hetkellä (heinäkuu 2013) iOS- ja Android-käyttöjärjestelmille.
Sama ohjelmointirajapinta on sisällytetty useisiin sovelluksiin, tunnetuimpana PreSonus Studio One-musiikintuotanto-ohjelmiston Pro-versioon. Jotkin web-palvelut integroituvat ohjelmointirajapinnan kanssa, muun muassa Songkick ja FourSquare.
SoundCloudin yksi tunnusomainen piirre on esittää audioraitojen (esim. musiikkikappaleiden) ääniaalto visuaalisessa muodossa, sekä käyttäjien kommentoinnin mahdollistaminen mihin tahansa kohtaan kyseistä graafista ääniaaltoa (tunnetaan nimellä timed comments, ajastetut kommentit). Palvelussa on mahdollista luoda ja liittyä ryhmiin, mitkä tarjoavat yhteisen jaetun tilan sisällön jakamiseen ja säilömiseen.
Maksulliset lisäpalvelut

SoundCloud tarjoaa valinnaisia lisäominaisuuksia maksaville käyttäjille. Etuihin kuuluvat ensisijaisesti laajempi, minuuteissa mitattava tallennuskapasiteetti (ilmaiseksi 60 minuuttia), useampien soittolistojen/albumeiden luominen sekä tarkat statistiikat liittyen omien kappaleiden kuunteluun. Näihin kuuluvat muun muassa yksilöidyt käyttäjä- ja maakohtaiset kuuntelutilastot.
Tunnustuksia

SoundCloud voitti Schröderin innovaatiopalkinnon (Arkistoitu – Internet Archive) vuoden 2011 European Tech Tour Awards Dinner-gaalassa.
Talousvaikeudet

Heinäkuussa 2017 SoundCloud ilmoitti irtisanovansa talousvaikeuksien takia 40 % työntekijöistään. Pessimististen arvioiden mukaan tällä pystyttiin saamaan yhtiölle lisäaikaa vain viimeiseen vuosineljännekseen saakka eli noin 80 päivän verran.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SoundCloud (englanniksi)
Bartonella

| Bartonella |
| --- | --- |
 Bartonella-bakteereita elektronimikroskoopissa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Proteobacteria
Luokka::  Alphaproteobacteria
Lahko::  Rhizobiales
Heimo::  Bartonellaceae
Suku::  Bartonella  Strong et al., 1915
lajit
 B. alsatica  B. bacilliformis  B. birtlesii  B. bovis  B. capreoli  B. clarridgeiae  B. doshiae  B. elizabethae  B. grahamii  B. henselae  B. koehlerae  B. muris  B. naantaliensis  B. peromysci  B. quintana  B. rochalimae  B. schoenbuchii  B. talpae  B. taylorii  B. tribocorum  B. vinsonii spp. arupensis  B. vinsonii spp. berkhoffii  B. vinsonii spp. vinsonii  B. washoensis  etc. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bartonella (vanhempi nimitys Rochalimaea) on bakteerisuku, joka kuuluu gramnegatiiviseen sukuun. Suvussa tunnetaan vähintään kahdeksan lajia. Osa Bartonella-lajeista on ihmisen patogeenejä, joista osa voi tarttua esimerkiksi hirvikärpästen ja puutiaisen levittämänä.
Ranskan virallisten terveysohjeiden mukaan Bartonella-infektion mahdollisuus tulee tutkia epäselvissä borrelioositapauksissa.
Suomesta kuvattiin uusi Bartonella-laji (Bartonella naantaliensis) vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Bartonella
Bartonella (Arkistoitu – Internet Archive) genomes and related information at PATRIC, a Bioinformatics Resource Center funded by NIAID
UniProt, Taxonomy: Bartonella (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Bartonella, taxonomy (englanniksi)
Conseil de la santé publique PDF 28.3.2014[vanhentunut linkki] (ranskaksi) (pdf)
Ben Heppner

Ben Heppner (s. 14. tammikuuta 1956 Murrayville, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän syntyi mennoniittaperheeseen ja opiskeli muiden muassa French Ticknerin johdolla. Hän kuului Canadian Opera Companyn kokoonpanoon vuosina 1982–84.
Varhaisella urallaan Heppner oli lyyrinen tenori; hän muun muassa voitti CBC:n lahjakkuuskilpailun Don Ottavion aarialla "Il mio tesoro" Wolfgang Amadeus Mozartin oopperasta Don Giovanni. Muihin varhaisiin rooleihin lukeutuivat Don Pasqualen Ernesto ja La bohèmen Rodolfo. Vuonna 1987 siirtyi William Neillin ja Dixie Ross Neillin opastamana spinto-äänityyppin ja erikoistui germaaniseen ohjelmistoon. Hän pääsi ensin esiintymään Ariadne Naxoksella -oopperassa Australiassa ja teki sitten Euroopan-ensiesiintymisensä Lohengrinina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Tukholmassa maaliskuussa 1989.
Yhdysvalloissa Heppner esiintyi ensimmäistä kertaa syksyllä 1988 Walter von der Vogelweiden roolissa Tannhäuserissa. Tämä esiintyminen suoritettiin Chicagon lyyrisessä oopperassa. Metropolitan-oopperassa Heppner debytoi Idomeneon esityksessä joulukuussa 1991. Hän on esiintynyt myös muun muassa La Scalassa ja Covent Gardenissa.
Heppner on ollut tuottelias levyttäjä. Hän on saanut useita tunnustuksia, kuten Kanadan ritarikunnan Companion-arvon (2008), kaksi Juno-palkintoa ja Grammyn. Hän on urastaan huolimatta pysynyt perhekeskeisenä ja vahvasti uskonnollisena.
Berlin (New Hampshire)

| Berlin |
| --- | --- |

 Berlin
 Koordinaatit: 44°28′7″N, 71°11′2″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Hampshire
Piirikunta:  Coosin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  David Bertrand
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  161,8 km²
 – Josta vettä:  31,9 km² (7,91 %)
Korkeus:  311 m
Väkiluku (2000):  10 331
 – Väestötiheys:  64,6 as./km²
Aikavyöhyke:  -8
Lempinimi::  The City That Trees Built
 
 http://www.berlinnh.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Berlin on kaupunki Coosin piirikunnassa, New Hampshiren osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Androscoggin River -joen varrella ja White Mountains -vuorijonon ääressä. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 10 331. Sen pinta-ala on 161,8 neliökilometriä ja asukastiheys 64,6 as./km².
Historia

Berlinin perusti Massachusettsin Berlinistä kotoisin ollut Thomas Wheeler vuonna 1829. Kaupunkiin kehittyi sen oivan sijainnin vuoksi nopeasti metsäteollisuutta. Vuonna 1882 skandinavialaiset siirtolaiset perustivat kaupunkiin Yhdysvaltojen ensimmäisen hiihtoseuran, Fridtjof Nansenin mukaan nimetyn Nansen Ski Clubin. Vuonna 1892 Berlinille myönnettiin kaupunginoikeudet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Beattie Ramsay

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Beattie Ramsay vuonna 1922. |  Beattie Ramsay vuonna 1922. |  Beattie Ramsay vuonna 1922. |  |
Maa:   Kanada
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Chamonix 1924 | Jääkiekko |  |
William Beattie Ramsay (12. joulukuuta 1895 Lumsden – 30. syyskuuta 1952 Regina) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän saavutti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Hän toimi samassa turnauksessa myös kahden ottelun erotuomarina. Ramsay palveli ensimmäisessä maailmansodassa kuninkaallisissa lentojoukoissa.
Aventignan

| Aventignan |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta
 vaakuna
 Aventignan
 Koordinaatit: 43°04′09″N, 0°31′18″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Bagnères-de-Bigorre
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,2 km²
Väkiluku (2019):  208 
 – Väestötiheys:  39 as./km²
Kunnan numero:  65051
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aventignan (oksitaaniksi: Aventinhan) on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Neste-joen varrella, noin 38 kilometriä Bagnères-de-Bigorren kaupungista itään.
Gargasin luolamaalauksia
Kunnan alueella sijaitsevat Gargasin luolat (Grottes de Gargas), josta on löydetty arviolta 27 000 vuotta vanhoja kädenjälkimaalauksia. Maalaukset ovat negatiiveja, ja niitä on yli 200 kappaletta. Luolat luokiteltiin historialliseksi monumentiksi vuonna 1910.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aventignan Wikimedia Commonsissa
Bartolomé de las Casas

Bartolomé de Las Casas
Bartolomé de las Casas (24. elokuuta 1484 Sevilla – 17. heinäkuuta 1566 Madrid) oli espanjalainen piispa ja teologi. Hän oli Chiapasin ensimmäinen piispa. Las Casas oli aikansa ristiriitaisimpia henkilöitä. Hänen kirjoitustensa syynä pidetään suurelta osin ns. mustan legendan syntymistä. Bartolomé de las Casas johti intiaanien puolesta käytävää taistelua espanjalaisia encomenderoja vastaan usean vuosikymmenen ajan.
Las Casas liittyi vuonna 1522 dominikaaneihin Santo Domingossa, ilmeisesti Domingo de Betanzosin neuvosta, tultuaan petetyksi ja väärin kohdelluksi yrityksessään perustaa intiaanien ja espanjalaisten keskinäisen yhteisön nykyisen Venezuelan rannikolle. Las Casas teki kahdeksan matkaa Espanjaan puolustaessaan intiaanien oikeuksia. Vuodesta 1547 lähtien Las Casas oleskeli Espanjassa palaamatta enää Uuteen Espanjaan. Sieltä käsin hän jatkoi intiaanien puolustamista ja toimi tarmokkaasti encomienda-järjestelmän lakkauttamiseksi, jonka johdosta hänestä tuli hyvin vihattu henkilö Uuden Maailman encomenderojen keskuudessa. Hänen vihamiehiään oli esimerkiksi fransiskaani Toríbio de Benavente, joka kertoo polttaneensa Las Casasin Uuteen Espanjaan lähettämiä kirjoituksia. Myös Espanjan johtava humanisti Juan Ginés de Sepúlveda toimi tarmokkaasti Las Casasia vastaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mirror of the Cruel and Horrible Spanish Tyranny Perpetrated in the Netherlands, by the Tyrant, the Duke of Alba, and Other Commanders of King Philip II
Banaanikasvit

| Banaanikasvit |
| --- | --- |
 Musa paradisiaca
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Zingiberales
Heimo::  Banaanikasvit Musaceae  Juss.
Katso myös
   Banaanikasvit Wikispeciesissä   Banaanikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Banaanikasvit (Musaceae) on kasviheimo yksisirkkaisiin (Monocotyledoneae) kuuluvassa Zingiberales-lahkossa. Lajeja kasvaa luonnonvaraisena trooppisessa Afrikassa ja Aasiassa. Heimo jaetaan kahteen tai kolmeen sukuun:
Ensete – etiopianbanaanit eli pullobanaanit
Musa – banaanit eli aitobanaanit
Musella (sisällytetään yleensä edelliseen).
Tuntomerkit

Banaanikasvit ovat kookkaita, usein jättiläismäisiä, maitiaisnesteellisiä ruohoja, joilla lehtituppien muodostama valevarsi. Banaanien suvun lajit ovat juurakollisia, vesovia ja monivuotisia, muutamat Ensete-lajit taas haarattomia. Lehdet suuret ja soikeat, lavassa paksu keskisuoni, sivusuonet kulkevat samansuuntaisesti lehtilavan laitaan. Kukinto kehittyy valerungon latvaan lehtiruusukkeen keskelle ja on suojuslehden suojaama. Kukat tavallisesti yksineuvoisia; hedekukat kukinnon kärkiosassa, emikukat tyvellä; epäsymmetrisiä; niissä kaksi kehälehtikiehkuraa, kummassakin yksisirkkaisille tyypillisesti kolme lehteä, jotka terämäisiä. Hedekukassa viisi hedettä ja pieni joutohede (staminodi); emikukassa kehänalainen sikiäin, siinä kolme lokeroa, kussakin useita siemenaiheita. Tahmea siitepöly kulkeutuu kukasta toiseen useimmiten lepakoiden välityksellä. Hedelmä on mehevä, marjamainen, ja siinä runsaasti kovia siemeniä (paitsi jalostetuissa banaaneissa, joita lisätään kasvullisesti). Yhdestä kukinnosta kehittyy tiivis hedelmäkimppu.
Banaanikasvit hyötykäytössä

Banaanikasvit ovat merkittäviä sekä ravinto- että kuitukasveina. Viljelty banaani on syntynyt Kaakkois-Aasiassa lajien Musa acuminata ja M. balbisiana risteytymänä. Manilahamppukuitua (lajista M. textilis) käytetään lähinnä köysien punontaan. Etiopianbanaania (Ensete ventricosa) viljellään sekä ravinto- että kuitukasvina. Sen hedelmiä ei kuitenkaan käytetä ravinnoksi, vaan varren ydin ja nuoret versot keitettyinä. Banaanikasveja on saatavana myös huonekasvikäyttöön.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Musaceae
Axel Borup-Jørgensen

Axel Borup-Jørgensen (22. marraskuuta 1924 – 15. lokakuuta 2012) oli tanskalainen säveltäjä. Hän kasvoi Ruotsissa ja opiskeli pianonsoittoa ja soitinnusta Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa vuosina 1946–1950. Säveltäjänä hän piti itseään itseoppineena. Hän sai vaikutteita usein ruotsalaisesta kulttuurista, varsinkin runoudesta. Hänet on palkittu esimerkiksi Carl Nielsen -palkinnolla. Borup-Jørgensenin tuotantoon kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, vokaalimusiikkia sekä jousikvartettoja.
Betty Boije

Betty Natalie Boije af Gennäs (vuodesta 1853 Dannström; 14. helmikuuta 1822 – 30. joulukuuta 1854 Tukholma) oli ruotsalais-suomalainen laulaja.
Boije oli nuorin tytär Boije af Gennäsin sukuun kuuluneessa aatelisperheessä, joka muutti Suomeen tytön ollessa vasta kuukausien ikäinen. Perheen isä oli Loviisasta lähtöisin ollut Claës Otto Boije af Gennäs ja äiti skånelainen Mariana Horn af Rantzien. Betty Boije aloitti esiintymisen Turussa sisarustensa Gustafvan ja Wilhelminan kanssa 1830-luvun lopussa. Osa aatelissuvun jäsenistä vastusti Boijen laulajanuraa, mutta hän pääsi esiintymään Turun lisäksi myös esimerkiksi Helsinkiin, Viipuriin, Ouluun, Tallinnaan ja Pietariin. Boijella oli poikkeuksellisen laaja ääniala, joten hän pystyi esiintymään yhtä lailla kontra-alttona kuin sopraanona. Kesäkuussa 1847 hän esiintyi suurelle yleisölle yliopiston promootiotilaisuudessa.
Boije opiskeli Isidor Dannströmin johdolla Tukholmassa ja piti kaupungissa ensimmäisen konserttinsa vuonna 1849. Tukholmalaisessa arviossa Boijen ennakoitiin tulevan "uudeksi Jenny Lindiksi". Hänet kiinnitettiin kaudelle 1850–1851 Tukholman kuninkaalliseen oopperaan, ja hän esiintyi Nancyn (Flotow: Martha) sekä Cherubinon (Mozart: Figaron häät) rooleissa. Boije meni häntä opettaneen Dannstörmin kanssa naimisiin vuonna 1853. Pariskunta lähti konserttimatkalle, joka suuntautui Liverpoolista Yhdysvaltoihin, jossa Boije keväällä 1854 esiintyi Washingtonissa ja New Yorkissa. Hän kuitenkin sairastui todennäköisimmin tuberkuloosiin ja kuoli 32-vuotiaana.
Boije kirjoitti laulu-uransa ohella muutamia sävellyksiä, joista laulu En blick tillbaka painettiin Dannströmin julkaisemaan laulukirjaan.
Myös Boijen siskoista Gustafvasta ja Wilhelminasta tuli musiikin ammattilaisia.
Aiheesta muualla

Koivisto, Nuppu – Välimäki, Susanna: / Boije, Betty (1822–1854). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  30.3.2021. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Boije af Gennäs, Betty hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Axel Bruno Chorin

Omakuva 49-vuotiaana 1919
Axel Bruno Chorin (8. toukokuuta 1870 Lappajärvi – 22. huhtikuuta 1931 Viipuri) oli suomalainen kuvataiteilija ja maisemamaalari. Chorin opiskeli Pariisissa ja Dresdenissä Aurora Karamzinin suojelemana. Taiteen lisäksi Chorin oli myös keksijä, ja hän sai Viipurissa asuessaan patentin nestesäiliön sulku- ja laskulaitteelle. Chorin kuoli Viipurissa 22. huhtikuuta 1931.
Banaaniconga

| Banaaniconga Se |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981
 Julkaistu: 1981 (LP)   7. maaliskuuta 2007 (CD)
 Tuottaja(t): Pekka Aarnio
 Tyylilaji: Suomirock, uusi aalto
 Levy-yhtiö: Johanna
Sen muut julkaisut
| Pahaa unta? 1980 | Banaaniconga 1981 | Se 1983 |
Banaaniconga on suomalaisen Se-yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1981. Albumi sai nimensä Hugo Prattin sarjakuvan mukaan.
Levystä ilmestyi remasteroitu CD-versio 7. maaliskuuta 2007. Vuonna 2019 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Yari, sovitukset Se.
A-puoli
"L" - 0'32
"Toukokuun 1." - 2'42
"Mme Tusseaud'n vahakabinetti" - 1'00
"?&!" - 0'36
"Meksiko Meksiko" - 2'35
"Banaaniconga" - 0'42
"Isä" - 4'03
"Juhlat" - 5'04
B-puoli
"GK (ja kaikki kaikessa)" - 0'40
"Punaiset kengät (no 2)" - 3'31
"Takaisin mereen" - 3'47
"Kolme toivomusta & lumottu linna" - 3'56
"XXX" - 1'08
"Pitkät ja sekavat kirjeet" - 2'29
"Onnellisten tähtien alla" - 3'43
Tekijät > Kokoonpano levyllä

Eeva Koivusalo: basso
Ari Puolanen: lyömäsoittimet
Yari: laulu, kitara, banaani
P. A. Ulmanen: kosketinsoittimet
Tekijät > Muut

Tuottaja: Pekka Aarnio
Kansi: Antero Toikka
Aiheesta muualla

Albumi Yarin sivuilla
Berlin (albumi)

| Berlin Lou Reed |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. marraskuuta
 Tuottaja(t): Bob Ezrin
 Tyylilaji: rock, taiderock
 Kesto: 49.26
 Levy-yhtiö: RCA
Lou Reedn muut julkaisut
| Transformer 1972 | Berlin 1973 | Rock N Roll Animal 1974 |
Singlet albumilta Berlin
 ”How Do You Think It Feels / Lady Day” Julkaistu: 1973  ”Caroline Says I / Caroline Says II” Julkaistu: 1973
Berlin on vuonna 1973 julkaistu Lou Reedin albumi. Albumin edeltäjä oli helposti lähestyttävä glam rock -klassikko Transformer. Berlin on tälle täydellinen vastakohta. Se on erittäin kolkko ja surullinen albumi, jota pidetään laajalti yhtenä masentavimmista levyistä kautta aikojen. Albumia pidetään myös yhtenä 1970-luvun parhaista konseptialbumeista.[lähde? ] Se kertoo traagisen tarinan tuhoon tuomitusta parista huumeidenkäytön ja masennuksen keskellä. Albumin vastaanotto ei ollut alun perin hyvä, koska monet Transformer-levyn ystävät odottivat uutta hauskaa glam rock -albumia. Ajan myötä kasvava joukko Reedin ihailijoita on kuitenkin alkanut pitää Berliniä hänen parhaimpiinsa kuuluvana teoksena.
Vuonna 2006 Lou Reed esitti ensimmäisen kerran levyn konsertissa kokonaisuudessaan. Julian Schnabel teki esityksistä elokuvan Lou Reed's Berlin.
Kappaleet

Berlin (3:23)
Lady Day (3:40)
Men of Good Fortune (4:37)
Caroline Says (I) (3:57)
How Do You Think It Feels (3:42)
Oh, Jim (5:13)
Caroline Says (II) (4:10)
The Kids (7:55)
The Bed (5:51)
Sad Song (6:55)
Esiintyjät

Michael Brecker, tenorisaksofoni
Randy Brecker, trumpetti
Jack Bruce, bassokitara
Aynsley Dunbar, rummut
Bob Ezrin, piano ja mellotroni
Steve Hunter, sähkökitara
Tony Levin, bassokitara
Allan Macmillan, piano
Gene Martynec, akustinen kitara, syntetisaattori, bassokitara, laulusovitus
Jon Pierson, bassotrumpetti
Lou Reed, laulu, akustinen kitara
Dick Wagner, taustalaulu, sähkökitara
Blue Weaver, piano
B.J. Wilson, rummut
Steve Winwood, urut, harmoni
Kuoro: Bob Ezrin, Dennis Ferrante, Steve Hyden, Elizabeth March, Lou Reed, Dick Wagner.
Avarrus

| Avarrus Jääportit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004–2006
 Studio : Tajuntanikaiunta
 Julkaistu: 21. joulukuuta 2006
 Tuottaja(t): Tuomas M. Mäkelä
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, ambient
 Kesto: 46.10
 Levy-yhtiö: Epidemie
Jääporttien muut julkaisut
| Uumenissa 2004 | Avarrus 2006 | Voimasuo 2009 |
Avarrus on kotimaisen ambient-projektin Jääporttien kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. joulukuuta 2006.
Albumin kansien pastellivärimaalaukset on tehnyt Mindy M. Heinonen.
Kappaleet

Alas linnan alle – 7.36
Ulottuu iänikuiseen – 9.09
Kierteispiiri – 14.20
Pois muodot huuhtoo – 6.51
Kun kolme kuuta katoaa – 6.21
Arvostelut

Desibeli.net:
Noise.fi:
Aiheesta muualla

Jaaportit.net (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Berlin Alexanderplatz

| Berlin Alexanderplatz : Kertomus Franz Biberkopfista> Berlin Alexanderplatz : die Geschichte vom Franz Biberkopf |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Alfred Döblin
Kieli:  saksa
Genre:  romaani
Kustantaja:  S. Fischer Verlag, Berlin
Julkaistu:  1929
Suomennos
Suomentaja:  Aarno Peromies
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1979
Sivumäärä:  558
ISBN:  951-0-09045-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Berlin Alexanderplatz on Alfred Döblinin vuonna 1929 ilmestynyt romaani. Se kuuluu saksalaisen kirjallisuuden suuriin klassikoihin. Teos sijoittuu  Weimarin tasavallan aikaan.
Berliinin Alexanderplatzin työläiskaupunginosan mukaan nimetyn kirjan keskiössä on Franz Biberkopf -niminen pikkurikollinen ja satunnainen tappaja. Tarina alkaa, kun hän vapautuu vankilasta, ja kuvaa hänen hankalaa tasapainotteluaan vankilan ulkopuolella. Miestä vetävät syrjään kaidalta polulta niin hänen omat demoninsa kuin uudet ystävänsäkin, joista läheisin on Reinhold. Reinhold saa Franzin mukaan moneen pulmaan niin naisineen kuin rikollisine juonineenkin.
Döblinin kerronta on monitasoista: hän sekoittaa kertojanääneen muun muassa sisäistä monologia, uutissähkeitä ja äänitehosteita. Tämän kollaasitekniikan yhtenä tavoitteena on lukijan vieraannuttaminen. Tarinaa palastellaan myös montaasitekniikalla siten, että juonen lineaarinen kerronta rikkoutuu, kun kertoja ajoittain paljastelee tulevia juonenkäänteitä.
Teoksen rakenne

Teos koostuu yhdeksästä "kirjasta". Döblinin pyrkimyksenä oli, että kunkin kirjan voisi lukea erikseenkin, vaikka lukija ei tuntisi teoksen muita osia. Döblin sovelsi kirjaansa musiikissa käytettävää johtoaihetekniikkaa: tietyt aiheet toistuvat välillä vaimentuen. Näitä ovat vastoinkäymiset, alistuminen, kuolema, uhri ja uudestisyntyminen.
Filmatisoinnit

Romaani on filmatisoitu kolmeen otteeseen. Döblin oli itse muokkaamassa käsikirjoitusta Piel Jutzin vuonna 1931 ohjaamaan Berlin – Alexanderplatz -elokuvaan. Vuonna 1980 Rainer Werner Fassbinder teki romaanista 14-osaisen televisiosarjan. Vuonna 2020 tuli ensi-iltaan Burhan Qurbanin ohjaama elokuva.
Axel Breidahl

Axel Breidahl (1876–1948) oli tanskalainen journalisti. Breidahl kirjoitti useita näytelmiä sekä humoristisia romaaneja. Hänen tunnetuin teoksensa on hänen yhdessä Axel Frischen kanssa kirjoittamansa farssi Ebberød Bank. Breidahl oli Politikenin toimittaja.
St. John’s College (Yhdysvallat)

St. John’s Collegen kampus.
St. John’s College on Yhdys­valtojen Marylandin osavaltion Annapolisissa sijaitseva liberal arts college, joka on tunnettu länsi­maiseen kirjallisuus­kaanoniin kuuluvien teosten (The Great Books) tutkimiseen perustuvista opetus­menetelmistään. Vuonna 1696 nimellä King William’s School perustettu oppilaitos on Yhdys­valtojen kolmanneksi vanhin korkea­koulu. Anna­polisin lisäksi oppi­laitoksella on vuonna 1964 perustettu kampus New Mexicon pää­kaupungissa Santa Fessä.
Nimestään huolimatta St. John’s Collegella ei ole yhteyttä minkään uskonto­kunnan kanssa. Bachelor-tutkintojen ohella se tarjoaa master-koulutus­ohjelmat länsimaisen ja itämaisen kirjallisuuden allalla.
St. John’s Collegen opettajina ovat toimineet muun muassa filosofi Leo Strauss, säveltäjä Elliott Carter (1939–1941) ja kirjailija James M. Cain (1923–1924).
Käännös suomeksi
Sebastian Coe

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sebastian Coe vuonna 2012. |  Sebastian Coe vuonna 2012. |  Sebastian Coe vuonna 2012. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 1 500 metriä |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | 1 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 800 metriä |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 800 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | 800 metriä |  |
|  Hopeaa | Ateena 1982 | 800 metriä |  |
|  Hopeaa | Stuttgart 1986 | 1 500 metriä |  |
|  Pronssia | Praha 1978 | 800 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | San Sebastián 1977 | 800 metriä |  |
Sebastian Newbold Coe, Baron Coe (s. 29. syyskuuta 1956 Lontoo) on brittiläinen entinen yleisurheilija, keskimatkojen juoksija, olympiavoittaja ja konservatiivisen puolueen poliitikko. Coe voitti neljä olympiamitalia ja teki kahdeksan maailmanennätystä keskimatkan juoksuissa. Hän hallitsi kuuluisien brittiläisten Steve Ovettin ja Steve Cramin kanssa keskimatkojen juoksukilpailuja 1980-luvulla.
Elokuussa 2015 Coe valittiin Kansainvälisen yleisurheiluliitto IAAF:n puheenjohtajaksi.