stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saarin jalkapallomaajoukkue
Historia

Saarin jalkapalloliitto perustettiin 25. heinäkuuta 1948. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Willy Koch. Alueen seurat pelasivat keskinäistä sarjaa vuosina 1948–1951 ranskalaisten miehitysviranomaisten kiellettyä osallistumisen Saksan sarjoihin. 1. FC Saarbrücken pelasi ensimmäisen kauden vierailevana joukkueena nimellä FC Sarrebruck Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa ja oli sarjassa ylivoimainen, virallisiin tuloksiin sitä ei kuitenkaan hyväksytty. Koska virallista sarjapaikkaa ei myönnetty seuraavallekaan kaudelle järjesti seura kahden vuoden ajan oman kansainvälisen turnauksensa johon otti osaa useita huippujoukkueita.
17. heinäkuuta 1949 kaatui äänin 609 vastaan, 299 puolesta ja 55 tyhjää, esitys, jossa Saar olisi liittynyt osaksi Ranskan jalkapalloliittoa. 14. toukokuuta 1950 liiton uudeksi puheenjohtajaksi tuli Hermann Neuberger ja saman vuoden kesäkuussa Saar liittyi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn jäseneksi, jonka jäsen esimerkiksi Saksan jalkapalloliitto ei ollut. Vuonna 1951 FIFA antoi saarilaisille seurajoukkueille luvan osallistua jälleen Saksan kilpailuihin. 1. FC Saarbrücken ja Borussia Neunkirchen siirtyivät pelaamaan lounaiseen alueelliseen sarjaan, ja vuotta myöhemmin Saarbrücken raivasi tiensä Saksan mestaruusfinaaliin.
Maajoukkue osallistui vuoden 1954 MM-kisojen karsintoihin, missä sen lohkossa pelasivat Saksan liittotasavalta ja Norja. Avausottelussaan joukkue saavutti voiton Norjasta, ja kun Saksa pelasi Norjan kanssa tasapelin, oli Saar lohkon kärjessä. Seuraavassa ottelussaan se kuitenkin hävisi Saksalle numeroin 3–0, mutta tästä huolimatta voitto Norjasta Saarbrückenissä olisi pitänyt haaveet kisapaikasta hengissä. Joukkueet kuitenkin pelasivat 0–0-tasapelin, mikä piti Saarin vielä lohkokärjessä, kunnes Saksa rökitti Norjaa maalein 5–1. Viimeinen ottelu Saksaa vastaan ratkaisi kisapaikan kohtalon. Ystävyyshenkisessä ottelussa ennätysyleisön edessä Saar hävisi lukemin 3–1 ja sijoittui lohkossa toiseksi Norjan edelle. Joukkue seurasi MM-kisoja lopulta katsomosta käsin Saksan jalkapalloliiton kunniavieraina.
Vuonna 1957 Saarin jalkapalloliitto liittyi osaksi Saksan jalkapalloliittoa alueen liityttyä Saksan liittotasavaltaan.
Valmentajat

Auguste Jordan (1950–1952)
Helmut Schön (1952–1956)
Pelaajat

Saarin joukkueessa pelasi sen historian aikana kaikkiaan 42 pelaajaa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Pelaaja | Ottelut | Maalit |
| Fritz Altmeyer | 6 | 3 |
| Jakob Balzert | 6 | - |
| Karl Berg | 9 | 1 |
| Nikolaus Biewer | 11 | - |
| Hans Bild | 2 | - |
| Herbert Binkert | 12 | 6 |
| Horst Borcherding | 3 | - |
| Kurt Clemens | 10 | - |
| Manfred Ebert | 2 | - |
| Werner Emser | 3 | 1 |
| Ewald Follmann | 3 | 1 |
| Helmut Fottner | 2 | - |
| Gunter Herrmann | 1 | - |
| Dieter Honnecker | 1 | - |
| Franz Immig | 3 | - |
| Ladislav Jirasek | 1 | - |
| Albert Keck | 10 | - |
| Horst Klauck | 1 | - |
| Peter Krieger | 4 | 1 |
| Karl-Heinz Kunkel | 1 | - |
| Gerhard Lauck | 5 | - |
Erich Leibenguth: 5
| Herbert Martin | 17 | 6 |
| Peter Momber | 10 | 1 |
| Herbert Monter | 2 | - |
| Hans Neuerburg | 1 | - |
Robert Niederkirchner: 1
| Werner Otto | 6 | 1 |
| Waldemar Philippi | 18 | - |
| Werner Prauss | 1 | - |
| Theo Puff | 12 | - |
| Walter Riedschy | 1 | - |
| Karl Ringel | 2 | 1 |
| Karl Schirra | 6 | - |
| Heinrich Schmidt | 1 | - |
| Heinz Schussig | 3 | - |
| Gerhard Siedl | 16 | 4 |
| Willi Sippel | 4 | - |
| Erwin Strempel | 14 | - |
Heinz Vollmar: 4
| Erwin Wilhelm | 1 | - |
| Ernst Zagel | 1 | - |
Aiheesta muualla

Kaikki ottelut (RSSSF)
Williams FW44

| Williams FW44 |
| --- | --- |
 Nicholas Latifin Williams FW44 Itävallan GP:ssä 2022.
Talli:   Williams
Suunnittelija(t):  François-Xavier Demaison
Kuljettajat:  6.  Nicholas Latifi 23.  Alexander Albon 45.  Nyck de Vries
Testikuljettajat:   Jack Aitken   Roy Nissany   Jamie Chadwick   Logan Sargeant
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Bahrainin GP 2022
Kilpailuja:  22
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  8
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Abu Dhabin GP 2022
Williams FW44 oli Formula 1 -talli Williamsin käyttämä auto kaudella 2022. Autolla kilpailivat Nicholas Latifi ja Alexander Albon sekä Albonia yhdessä kilpailussa korvannut Nyck de Vries. Auto julkistettiin 15. helmikuuta 2022.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Williams | Mercedes | P |  | BHR | SAU | AUS | EMI | MIA | ESP | MON | AZE | CAN | GBR | AUT | FRA | HUN | BEL | NED | ITA | SIN | JPN | USA | MEX | SÃP | ABU | 8 | 10. |
| 2022 | Williams | Mercedes | P |  Nicholas Latifi | 16 | Kesk. | 16 | 16 | 14 | 16 | 15 | 15 | 16 | 12 | Kesk. | Kesk. | 18 | 18 | 18 | 15 | Kesk. | 9 | 17 | 18 | 16 | 19† | 8 | 10. |
| 2022 | Williams | Mercedes | P |  Alexander Albon | 13 | 14† | 10 | 11 | 9 | 18 | Kesk. | 12 | 13 | Kesk. | 12 | 13 | 17 | 10 | 12 | Louk. | Kesk. | Kesk. | 13 | 12 | 15 | 13 | 8 | 10. |
| 2022 | Williams | Mercedes | P |  Nyck de Vries |  |  |  |  |  | TD |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 9 |  |  |  |  |  |  | 8 | 10. |
| 2022 | Williams | Mercedes | P |  Logan Sargeant |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | TD | TD | TD | TD | 8 | 10. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Williams FW44 Wikimedia Commonsissa
Williams Racing
Perustajat:
 Frank Williams ·   Patrick Head


Tallipäällikkö:
 James Vowles


Kilpakuljettajat:
2.  Logan Sargeant ·  23.  Alexander Albon


Testikuljettajat:
 Franco Colapinto ·   Jamie Chadwick


Formula 1 -autot:

FW06 · 
FW07 · 
FW07B · 
FW07C · 
FW08 · 
FW08C · 
FW09 · 
FW09B · 
FW10 · 
FW11 · 
FW11B · 
FW12 · 
FW12C · 
FW13 · 
FW13B · 
FW14 · 
FW14B · 
FW15C · 
FW16 · 
FW16B · 
FW17 · 
FW17B · 
FW18 · 
FW19 · 
FW20 · 
FW21 · 
FW22 · 
FW23 · 
FW24 · 
FW25 · 
FW26 · 
FW27 · 
FW28 · 
FW29 · 
FW30 · 
FW31 · 
FW32 · 
FW33 · 
FW34 · 
FW35 · 
FW36 · 
FW37 · 
FW38 · 
FW40 · 
FW41 · 
FW42 · 
FW43 · 
FW43B · 
FW44 · 
FW45 · 
FW46


Frank Williams Racing Cars:

FW · 
FW04 · 
FW05


Muut autot:

BMW V12 LM
Ruohoslammi

| Ruohoslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°07′22″N, 24°20′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Elänteen valuma-alue (35.37)
Laskuoja:  oja Kurkijärveen 
Järvinumero:  35.372.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107 m  
Rantaviiva:  1,176 km  
Pinta-ala:  7,798 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuohoslammi 
Ruohoslammi  tai myös Ruoholammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kanervakylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,8 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Kurkijärven alueeseen (35.372) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107 metriä mpy.
Villem Jaanson

| Villem-Johannes Jaanson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. lokakuuta 1905 Palupera, Tartumaa, Liivinmaan kuvernementti
Kuollut: 25. toukokuuta 1983 (77 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Venäjä Viro Neuvostoliitto Ruotsi
Uran tiedot
Laji:  ammunta
Kilpauran kesto:  1928–1939
Villem-Johannes Jaanson (23. toukokuuta 1900 Palupera, Tartumaa, Liivinmaan kuvernementti – 25. toukokuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen ampuja, joka on 1930-luvulla MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja. Hänen aseensa oli pienoiskivääri. Maailmansodan jälkeen hän pakeni Ruotsiin, jossa hän vietti loppuelämänsä.
Vuonna 1913 Villem Jaanson valmistui Udernan kyläkoulusta ja vuonna 1927 aliupseerikoulusta. Hän harjoitteli ammuntaa vuodesta 1928 ja vuosina 1931-1939 hän kuului Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän on osallistui neljä kertaa Viron edustajana MM-kisoihin vuosina 1931, 1935, 1937 ja 1939, joissa hän saavutti seitsemän mitalia eli kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia, jotka tulivat kaikki joukkuekilpailuista..
Ennätykset ja tunnustukset

Villem-Johannes Jaanson voitti seitsemän Viron mestaruutta (kaksi yksilöllisesti ja viisi joukkueena).
Henkilökohtaiset ennätykset:
391 pistettä vapaakivääri 40 laukausta (1933),
399 pistettä vapaakivääri 40 laukausta, makuu (1939),
1147 pistettä pienoiskivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1938),
Vuonna 1936 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki.
Ensimmäisissä sodanjälkeisissä MM-kisoissa Tukholmassa elokuussa 1947 virolaiset ampujat ml. Villem Jaanson olivat paikalla. He eivät voineet kilpailla itse kisoissa, sillä Neuvostoliiton miehityksen myötä Viron virallinen, itsenäinen kansainvälinen asema oli poistunut. Virolaiset saivat ampua kuitenkin ennen kisoja MM-kisojen ampumaradalla oman kilpailunsa, jossa he osoittivat erinomaista kuntoa verrattuna kilpaileviin virallisiin joukkueisiin.
Vuodesta 2005 lähtien Männikin ampumaradalla on järjestetty Villem Jaansonin muistokilpailu. Hänet on haudattu Solnan norjalaiselle hautausmaalle. Hänen muistokseen paljastettiin 25. toukokuuta 2006 muistokivi Liivan hautausmaalla Tallinnassa.
Rumppulampi

| Rumppulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°10′58″N, 26°54′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Tulouomat:  purot Ylä-Tervajärvestä ja Laurlammesta
Lasku-uoma:  Haasiakoski Lojulampeen 
Järvinumero:  14.984.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,5 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  210 m  
Rantaviiva:  1,024 km  
Pinta-ala:  4,54 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRumppulampi 
Rumppulampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa Repoveden kansallispuistossa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 210 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Luontoarvoja

Lampi sijaitsee Repoveden kansallispuistossa. Sen rantametsät kuuluvat kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei. Se jää Pahkajärven ampuma-alueen puolelle eikä se ole retkeilijöiden käytettävissä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,5 metriä mpy.
Historiaa

Vuoden 1955 peruskartassa on merkkejä Kymmenen harjoittamasta tukinuitosta, jolla koillisesta Kaljunjärven suunnalta uitettiin tukkipuuta Tervajärvelle ja sieltä Repovedelle. Ylä-Terväjärven lasku-uomassa sijaitsi kaksi uittoruuhea, jotka sijaitsivat Tervarunnun kohdalla. Lammen nimi on tässä kartassa ”Rumpulampi”.
Ruskolakkitikka

| Ruskolakkitikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos
Laji::  moluccensis
Kaksiosainen nimi
 Dendrocopos moluccensis  (J.F. Gmelin, 1788) 
Katso myös
   Ruskolakkitikka Wikispeciesissä   Ruskolakkitikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskolakkitikka (Dendrocopos moluccensis) on eteläaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Himalajan eteläpuolelta Intiaan, Sri Lankaan, Malakan niemimaan länsi- ja eteläosiin sekä Indonesiaan. Lajista tunnetaan viisi alalajia, ja sen holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Malakasta 1788.
Wulfhere

Pyhä Chad Mercialaisen, Pendan ja Wulfheren patsaat Lichfieldin tuomiokirkossa.
Wulfhere (k. 675) oli Mercian kuningas 657–675. Hän nousi koko Humberjoen eteläpuoleisen Englannin kuninkaaksi alistaen Essexin, Lontoon, Surreyn ja Wessexin.
Wulfhere oli kuningas Pendan nuorempi poika. Hänet kuljetettiin turvaan salaiseen piilopaikkaan, kun hänen isänsä oli saanut surmansa vuonna 654 Winwaedin taistelussa Northumbrian kuningasta Oswiuta vastaan. Mercialaiset kukistivat kuitenkin Oswiun vuonna 657, ja Wulfheresta tuli heidän kuninkaansa. Wulfhere levitti tarmokkaasti kiristinuskoa. Tässä häntä auttoi aluksi piispa Jaruman ja sen jälkeen pyhä Chad. Wulfhere taivutti Essexin ja Sussexin hyväksymään kristinuskon. Wulfhere perusti myös ainakin yhden luostarin. Wulfhere valloitti Lindseyn Northumbrialta 657 ja löi myös Wessexin. Sitten hän hyökkäsi Essexiin ja otti Lontoon ja sen sataman haltuunsa 660-luvulla. Wulfhere levitti kuningaskuntansa rajoja joka suuntaan ja loi perustan Mercian suuruuden ajalle. Wulfheren menestys alkoi kuitenkin hiipua sen jälkeen, kun hän oli tehnyt epäonnistuneen sotaretken Northumbriaan noin vuonna 674.
Wulfherella oli kaksi lasta, poika Cenred (tai Coenred) ja tytär Pyhä Werburh (tai Wereburgh). Cenredistä tuli Mercian kuningas Aethelredin jälkeen vuonna 704. Werburhista puolestaan tuli Elyn abbedissa.
Wulfoald

Wulfoald (k. 680) oli  Austrasian major domus eli käskynhaltija 656–680. Hän oli myös Neustrian ja Burgundin major domus 673–675.
Wulfoald oli Austrasian sijaishallitsijana Kilderik II:n ollessa alaikäinen, ja hän pysyi tärkeimpänä vallankäyttäjänä myös kuninkaan tultua täysi-ikäiseksi. Klotar III:n kuoltua Kilderik sai myös Neustrian ja Burgundin kruunun ja nimitti Wulfoaldin näidenkin alueiden major domukseksi. Kilderik murhattiin kuitenkin jo 675, ja Wulfoald joutui pakenemaan takaisin Austrasiaan, jossa hän ylimystön tuella nosti kuninkaaksi Dagobert II:n. Myös Dagobert murhattiin muutaman vuoden kuluttua, ja Wulfoald kuoli pian tämän jälkeen.
Salavas

Kuja Salavasin kylässä
Salavas on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 504 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Salavasin pinta-ala on 17 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salavas Wikimedia Commonsissa
Salawati

Salawati
| --- | --- |
Sijainti:  1°7′0″S, 130°52′0″E Indonesia
Saariryhmä:  Raja Ampat -saaret
Vesialue:  Halmaheranmeri 
Korkein kohta:  42  m 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Salawati kuuluu Indonesian Länsi-Papuan maakunnan Raja Ampat -saariin ja on yksi sen neljästä merkittävästä saaresta. Sen pinta-ala on 1 623 km². Saariryhmän muut pääsaaret ovat Misool, Batanta ja Waigeo.
Salawatia ympäröivät rehevät kasvit ja puut, jonka ansiosta Salawati on rauhallinen saari. Salawatissa kuitenkin nähdään joskus myös villieläimiä.
Aiheesta muualla

Salawatin satama (englanniksi)
Visionary Dream

| Visionary Dream |
| --- | --- |
 Sopo esittämässä kappaletta.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Sopo Khalvaši
Säveltäjä(t):  Beqa Japaridzé
Sanoittaja(t):  Bibi Kvachadze
Euroviisutiedot
Vuosi:  2007
Maa:  Georgia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  12.
Pisteet:  97
Sijoitus semifinaalissa:  8.
Pisteet semifinaalissa:  123
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Visionary Dream oli Georgian edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007. Kappaleen esitti Sopo Khalvaši. Visionary Dream oli myös Georgian ensimmäinen edustuskappale.
Khalvaši valittiin edustamaan maataan laulukilpailussa 12. joulukuuta 2006. Tällöin laulun nimi oli vielä My Story. Laulukilpailun semifinaalissa 10. toukokuuta 2007 kappale sijoittui 10 parhaan joukkoon ja näin Georgia pääsi ensimmäistä kertaa myös finaaliin, jossa lopputulos oli 12. sija.
Aiheesta muualla

Khalvašin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Wilhelm Lagus

Helsingin yliopiston rehtori, rahakabinetin esimies, valtioneuvos Wilhelm Lagus
Jakob Johan Wilhelm Lagus (5. toukokuuta 1821 Turku – 2. huhtikuuta 1909 Lohja) oli suomalainen tutkija, valtiopäivämies ja professori.
Henkilöhistoria

Laguksen vanhemmat olivat professori Wilhelm Gabriel Lagus ja Hedvig Maria af Tengström.  Hän  pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1839 ja valmistui filosoian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1847.  Lagus toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1844–1854 ja yliopiston kreikan kirjallisuuden dosenttina 1846–1857. Hän oli itämaiden kirjallisuuden professorina 1857–1866, kreikan kirjallisuuden professorina 1866–1886, yliopiston vararehtorina 1875–1878 ja rehtorina 1878–1884. Lagus oli lisäksi yliopiston raha– ja mitalikokoelman esimies 1863–1892, Viipurilaisen osakunnan inspehtori 1868–1881, filosofisen tiedekunnan promoottori 1869 sekä yliopiston soittokunnan inspehtori 1874–1881. Hän oli Muinaistieteellisen toimikunnan puheenjohtaja 1884–1887 ja Suomen tiedeseuran puheenjohtaja 1864–1865. Lagus sai professorin arvonimen 1854 ja hänestä tuli kanslianeuvos 1871 ja valtioneuvos 1883. Lagus aateloitiin 1880.  Hän  osallistui tämän jälkeen aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1882, 1885 ja 1891. Lagus omistautui professorina Helsingissä aluksi orientalistiikalle ja julkaisi muun muassa uraauurtavan arabian oppikirjan sekä kirjoitti nykypersian kieliopin, jota tosin ei koskaan painettu.
Lagus oli naimisissa kaksi kertaa, 1850–1859 Fredrika Kastalia Wickmanin (k. 1859) kanssa ja 1862–1906 Kristina Wilhelmina Kuneliuksen (k. 1906) kanssa. Hänellä oli kolme lasta ensimmäisestä ja viisi lasta toisesta avioliitosta. Metsänhoitaja Alexander Gabriel Lagus (1856-1912) oli yksi ensimmäisen avioliiton lapsista ja upseeri, liike- ja valtiopäivämies Knut Johan Robert Lagus puolestaan toisesta avioliitosta.
Teoksia

De Homoeoteleutis quae vocantur disputatio, väitöskirja.   1843
Plutarchus, väitöskirja.   1846–1848
Studia Latina provincialium.    1849
Den klassiska forntidens ställning till medeltiden.    1849
Seïd Locmani ex libro Turcico qui Oghuzname inscribitur excerpta.    1854
Lärokurs i arabiska språket.    1869–1878
Johan Jakob Nordström : minnestal på Finska Vetenskapssocietetens års– och högtidsdag den 29 april 1875 : omarbetadt och tillökt .           Finska Litteratursällskapet, Helsingfors 1877
Strödda blad : nytt och gammalt i historiska och humanistiska ämnen 1 : Petter Forskåls lefnad.       G. W. Edlund, Helsingfors 1877
Strödda blad : nytt och gammalt i historiska och humanistiska ämnen 4 : Runebergs jemförelse af Euripides' och Senecas Medea.       G. W. Edlund, Helsingfors 1879
Erik Laxman, hans lefnad, resor, forskningar och brefvexling.     Helsingfors 1880
Rantasalmen ja Tavisalmen pitäjiä koskevia tietoja vuodelta 1571 ; kokoellut W. Lagus.     Helsinki 1880
Skalden Johan Henrik Kellgrens finska lefnadsminnen.      Edlund, Helsingfors 1884
Historik öfver finska universitetets mynt– och medaljkabinett. Numismatiska anteckningar 1.   Författare, Helsingfors 1885–1888
Henrik Gabriel Porthans bref till Mathias Calonius 1 :  Åren 1791–1796, utgiven av Wilhelm Lagus.         Svenska litteratursällskapet i  Finland, Helsingfors 1886
Henrik Gabriel Porthans bref till Mathias Calonius 2 :  Åren 1797–1800, utgiven av Wilhelm Lagus.         Svenska litteratursällskapet i  Finland, Helsingfors 1886
Album studiosorum Academiæ Aboensis MDCXL–MDCCCXXVII : Åbo akademis studentmatrikel : Förra afdelningen,, 1640–1740.    Svenska litteratursällskapet i  Finland, Helsingfors 1889–1891
Erik Laxman.     Imperatorskaâ Akademìâ nauk 1890  (venäjäksi)
Musikaliska sällskapet i Åbo 1790–1890 : bidrag till dess historik.     Åbo 1890
Album studiosorum Academiæ Aboensis MDCXL–MDCCCXXVII : Åbo akademis studentmatrikel : Senare afdelningen,, 1740–1827.    Svenska litteratursällskapet i  Finland, Helsingfors 1892–1895
Om mynt funna i finsk jord. Numismatiska anteckningar 2.      Helsingfors 1900
Mathias Calonii bref till Henrik Gabriel Porthan : åren 1793–1800 ; utgifna af W. Lagus.      Svenska litteratussällskapet i  Finland, Helsingfors 1902
Från pojkåren och gymnasiet : hågkomster, upptecknade af W. L.    G. W. Edlund, Helsingfors 1904
Album Studiosorum Academiæ Aboensis MDCXL–MDCCCXXVII :  Åbo akademis studentmatrikel å nyo upprättad supplement.    Svenska litteratursällskapet i  Finland, Helsingfors 1906
Suomennoksia

Björnstjerne Björnson : Magnhild : kertomus ; norjan  kielestä suom. V. Lagus.       Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1882
Salavuoteus

Salavuoteus eli naimattomien miehen ja naisen välinen sukupuoliyhteyden harjoittaminen oli sakolla rangaistava rikos Suomessa vuoteen 1926 asti, joskin sakottamisesta luovuttiin käytännössä jo 1800-luvun loppupuolella. Prostituoidut oli jo siihen saakka jätetty järjestelmällisesti lain soveltamisen ulkopuolelle.
Ruotsin vuoden 1734 lain rikoskaaren mukaan mies voitiin tuomita sakkoihin, jotka vastasivat kolmen ruistynnyrillisen verohintaa:
Jos jompikumpi oli naimisissa, rikosnimike oli huoruus, ja sakot olivat huomattavasti suuremmat:
Kaksinkertaisesta huoruudesta, mikä tarkoitti, että molemmat huorintekijät olivat naimisissa, voitiin rangaista molempia kuolemalla:
Jos huoruuteen liittyi sukurutsa, mies teilattiin ja nainen poltettiin roviolla. Tätä teloitustapaa saatettiin käyttää lievemmistäkin rikoksista, mutta sukurutsan osalta tapa oli erikseen laissa määrätty. Silti näistä julmemmista teloitustavoista luovuttiin 1800-luvun alusta lähtien.
1800-luvun loppupuolella salavuoteuteen syyllistyneet alettiin jättää järjestelmällisesti sakottamatta, ja sakkoja määrättiin enää huoruudesta. Vuoden 1899 rikoslaissa rangaistuksia lievennettiin.
Lailla 5/2 1926 poistettiin rangaistus yksinkertaisesta salavuoteudesta ja rangaistavaksi jäi vain raskaammanlaatuinen salavuoteus eli se, kun sekaantuminen on tapahtunut väärinkäyttämällä valta- tai auktoriteettisuhdetta tai naisen turvatonta tilaa. Tämän jälkeen oli rangaistavaa houkutella nainen seksuaaliseen kanssakäymiseen ilman tämän "vapaata suostumusta". Prostituoiduilla ei ollut tällaista lain suojaa, mutta heitä ei ollut rangaistukaan salavuoteudesta tai huoruudesta.
Huoruus, josta langetettiin erittäin kovat rangaistukset, kumottiin vasta 23.9.1947.
Aiheesta muualla

Suomalaisen prostituutiolainsäädännön historiaa
Wilhelm Leuschner

Leuschner vuonna 1935
Wilhelm Leuschner (15. kesäkuuta 1890 Bayreuth, Saksan keisarikunta – 29. syyskuuta 1944 Berliini, Natsi-Saksa) oli ammattiyhdistysaktivisti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Leuschner teloitettiin vuonna 1944 tapahtuneen Hitlerin salamurhayrityksen osallistumisen seurauksena.
Nuoruus

Wilhelm Leuschner syntyi Bayreuthissa 15. kesäkuuta 1890. Koulun päätyttyä hänestä ammattiliiton jäsen. Vuonna 1907 hän muutti Darmstadtiin, jossa hän työskenteli huonekalutehtaassa. Vuonna 1910 hän liittyi Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Elisabeth Batzin kanssa. Taisteltuaan ensimmäisessä maailmansodassa itärintamalla vuonna 1916 hänestä tuli kaupunginvaltuutettu. Leuschner oli sekä Saksan kommunistisen puolueen että natsipuolueen kriitikko ja 1920-luvulla häntä pidettiin poliittisesti maltillisena.