stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
William Castle (elokuvaohjaaja)

| William Castle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  William Schloss
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1914 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 31. toukokuuta 1977 (63 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja   elokuvatuottaja   näyttelijä
Aiheesta muualla
www.williamcastle.com
IMDb 
Elonet
William Castle (syntyjään William Schloss, 24. huhtikuuta 1914 New York, New York, Yhdysvallat – 31. toukokuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä. Hän käytti useissa ohjaamissaan elokuvissa elokuvan ulkopuolisia temppuja yleisön houkuttelemiseksi.
Ura > Alkuajat

Castle syntyi vuonna 1914 New Yorkissa. Hän kiinnostui viihdealasta 13-vuotiaana, kun hän oli nähnyt Draculan teatteriesityksen, jonka pääosassa näytteli Bela Lugosi. Castle saikin ensimmäisen työpaikkansa teatterista Lugosin suosittelemana Draculan apulaisnäyttämömestarina vuonna 1929. Seuraavana vuonna hän sai paikan näyttelijänä ja näyttämömestarina Broadwayllä Jules Leventhalin näytelmästä An American Tragedy. Castle vuokrasi vuonna 1939 teatterin Stony Creekistä, Connecticutista. Teatterin johtava tähti oli saksalainen Ellen Schwanneke, jota Adolf Hitler pyysi palaamaan Saksaan. Schwanneken kieltäytymisen jälkeen Castle markkinoi häntä ”naisena, joka sanoi ei Hitlerille” ja vandalisoi teatterinsa hakaristeillä saadakseen julkisuutta. Schwanneken näytelmästä tuli suosittu, ja Columbia Picturesin Harry Cohn kutsui Castlen tapaamiseen.
Cohn palkkasi Castlen, jonka ensimmäinen elokuva oli Muistojen sävel (1941), jossa hän oli näyttelijöiden dialogivalmentajana. Muutaman vuoden ajan Castle oli pienissä töissä useassa Columbian elokuvassa. Castlen ensimmäinen ohjaustyö oli Boston Blackie -sarjaan kuulunut The Chance of a Lifetime (1943). Vuosien 1942–1948 aikana Castle ohjasi useita elokuvia Columbialle, ja ne olivat pääasiassa sarjaelokuvia. Castlen merkittävin elokuva tuolta ajalta oli ehkäpä film noir He kohtasivat New Yorkissa vuodelta 1944. Sen hän ohjasi Monogram Picturesille, johon Cohn oli lainannut hänet. Orson Welles piti elokuvasta ja otti Castlen elokuvansa Nainen Shanghaista (1947) apulaistuottajaksi.
Castle jätti Columbian vuonna 1948 ja siirtyi Universal-Internationalin palkkalistoille. Hän ohjasi viisi elokuvaa Universalille ja yhden Eagle-Lion Filmsille, kunnes palasi takaisin Columbialle. Columbialla hän ohjasi useita b-elokuvia tuottaja Sam Katzmanille. Vuonna 1957 Castle jätti Columbian toistamiseen ja aloitti itsenäisten elokuvien tuottamisen.
Ura > Itsenäisenä elokuvantekijänä ja temppujen kehittäjänä

Castle innostui kauhuelokuvista, kun ranskalainen psykologinen jännityselokuva Pirulliset oli menestynyt hyvin. Käsikirjoittaja Robb Whiten kanssa hän kehitti elokuvan Macabre (1959). Castle ja White laittoivat elokuvaan 90 000 dollaria omia rahojansa ja kuvasivat sen yhdeksässä päivässä. Castle markkinoi elokuvaansa ottamalla 5 000 dollarin vakuutuksen katsojia varten Lloyd's of Londonilta. Vakuutus korvaisi tuhannen dollarin summalla kuoleman, joka olisi aiheutunut pelästymisestä.
Macabren jälkeen Castlen seuraava elokuva oli House on Haunted Hill, joka kertoi Vincent Pricen esittämästä miljonääristä, joka lupasi 10 000 dollaria henkilölle, joka viettää yön kummittelevassa kartanossa. House on Haunted Hillissä Castle käytti temppua, jota hän kutsui nimellä ”Emergo”. Elokuvan avainkohdassa luuranko liisi teatterissa katsojien yläpuolella. House on Haunted Hillin menestyksen jälkeen Castle sai myytyä seuraavan elokuvansa Columbialle, joka ei ollut suostunut ottamaan Macabrea levitykseensä.
Vuonna 1959 valmistuneeseen The Tingler -kauhuelokuvaan Castle käytti laitetta, jota kutsui nimellä ”Percepto”. Elokuva kertoi Pricen esittämästä tohtorista, joka havaitsee Tinglerin olemassaolon. Tingler on olento, joka elää ihmisen selkärangassa ja käyttää pelkoa ravinnokseen. Vain huutamalla ja poistamalla pelkonsa henkilö pystyi voittamaan Tinglerin. Castle oli asennuttanut teattereiden istuimien alle täriseviä laitteita. Elokuvan alussa oli Castlen lyhyt monologi, jossa hän kertoi, että osa katsojista saattoi ensimmäistä kertaa elokuvan historiassa samaistua elokuvan hahmojen fyysisiin tunteisiin. Elokuva katkesi, kun otus pääsi Pricelta karkuun, ja tämän jälkeen se hyökkäsi yleisön kimppuun. Kuvan katketessa ääniraidalta kuului Pricen ääni, joka varoitti katsojia otuksesta ja pyysi huutamaan henkensä edestä. Tämän jälkeen tuolien alle asetetut laitteet aktivoituivat.
Castlen seuraavienkin elokuvien 13 kummitusta, Homicidal ja Mr. Sardonicus markkinointi perustui temppuihin. Elokuvassa 13 kummitusta Castle antoi katsojille ”Illusion-O”-lasit, joilla he pystyivät näkemään elokuvan kummitukset. Homicidial oli Psyko-pastissi, jossa oli ennen jännittävintä kohtausta 45 sekunnin mittainen ”pelkotauko”, jonka aikana ne, jotka päättivät etteivät pystyisi katsomaan elokuvaa loppuun, saattoivat poistua ja saada rahansa takaisin. Mr. Sardonicus sijoittui 1800-luvulle ja kertoi pahasta paronista, jonka kohtalon katsojat saivat päättää. Ennen loppuhuipennusta katsojat äänestivät, kuoleeko vai jääkö Sardonicus henkiin.
Mr. Sardonicuksen jälkeen Castle jätti kovimmat temppunsa. Vuoden 1962 elokuvassa Zotz! Castle jakoi kopioita elokuvan kolikoista, joilla oli taikavoimia. Castle jatkoi edelleen 1960-luvun ajan omien elokuvien tuottamista. Hänen viimeiseksi itsenäiseksi elokuvakseen jäi vuoden 1968 Project X.
Ura > Viimeiset vuodet

Vuonna 1968 Castle oli tuottamassa Roman Polańskin menestyselokuvaa Rosemaryn painajainen. Tämän jälkeen Castlen terveys heikkeni, ja hän kärsi munuaisongelmista. Hänen tuotantotahtinsa hidastui selvästi. Castle tuotti mm. antologiasarjaa Ghost Story ja Jeannot Szwarcin elokuvan Nilviäiset.
Castlelta ilmestyi omaelämäkerta Step Right Up, I’m Gonna Scare the Pants Off America vuonna 1976. Hän kuoli sydänkohtaukseen 31. toukokuuta 1977.
Ondřej Kovařčík

| Ondřej Kovařčík |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1995 (ikä 29) Nový Jičín, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ondra
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HC Třinec
Sarja:  Tšekin Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  HC Frýdek-Místek (Tšekki II/Tšekki I) Jukurit (SML) HC České Budějovice (ČEL)
Ondřej Kovařčík (s. 10. kesäkuuta 1995 Nový Jičín, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Třinecissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Kovařčík on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa 13 ottelua tehopistein 1+3=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen Växjössä pelatussa avausottelussa 9. marraskuuta 2023 Ruotsia vastaan. Kovařčík merkittiin Tšekin kakkosketjun vasempaan laitaan Lukáš Sedlákin ja Michal Řepíkin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki neljännessä ottelussaan Swiss Ice Hockey Gamesissa 14. joulukuuta 2023 Prahan O2 Arenassa Suomea vastaan pikkuveljensä Michalin syötöstä. Kovařčíkin osuma jäi Tšekin 2–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän putosi viimeisten joukossa Tšekin MM-leiriryhmästä vuoden 2024 turnaukseen.
Kovařčík on pelannut myös kolme nuorten maaottelua.
Muuta

Kovarčíkin pikkuveli Michal on pelannut lähes koko uransa Michalin ketjukaverina ja hän pelaa nykyään SM-liigajoukkue Oulun Kärpissä. Veljesten isäpuoli Jaroslav Fleischmann on toiminut eri seurajohtotehtävissä HC Nový Jičínin organisaatiossa ja valmentanut heitä junioreina. Jaroslavin poika ja veljesten isovelipuoli Tomáš Fleischmann pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 696 NHL-ottelua.
Kleinin pullo

Kleinin pullo piirrettynä kolmeen ulottuvuuteen. ”Kaulan” ei tarvitsisi kulkea ”reunan” läpi neljässä ulottuvuudessa.
Kleinin pullo on topologinen avaruus, ajateltu pinta, jolla ei ole reunaa, jossa pinta loppuisi äkisti, kuten esimerkiksi juomalasissa on. Samoin sillä ei ole ”sisäpuolta” ja ”ulkopuolta”, kuten olisi esimerkiksi tavallisella suljetulla pullolla.
Kleinin pullo on läheistä sukua Möbiuksen nauhalle, mutta ei mahdu kolmiulotteiseen avaruuteen. Teoreettisesti se voidaan kuitenkin ajatella rakennettavaksi liimaamalla kahden Möbiuksen nauhan reunat vastakkain.
Kleinin pullon lasimalli.
Kappaleen esitti ensimmäisenä vuonna 1882 saksalainen matemaatikko Felix Klein. Nimi oli alun perin ”Kleinsche Fläche”, Kleinin pinta, mutta se tulkittiin väärin Kleinin pulloksi, ”Kleinsche Flasche”. Väärä tulkinta kuitenkin säilyi ja korvasi alkuperäisen nimen myös saksassa.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kleinin pullo Wikimedia Commonsissa
Cavalcade of America

Cavalcade of America oli yhdysvaltalainen radiokuunnelmasarja, jota esitettiin 1935–1953. Sarjassa esitettiin dramatisointeja Yhdysvaltain historian tapahtumista. Alkuvaiheessa radioverkkona toimi CBS, jolta ohjelma siirtyi vuoden 1940 alussa NBC:lle. Ohjelmasta tehtiin myös televisioversiota 1952–1957. NBC esitti sitä heinäkuuhun 1953 saakka, minkä jälkeen lähetykset siirtyivät ABC:lle.
Sarjan sponsorina toimi koko sen keston ajan kemikaaliyhtiö DuPont. John Dunning kertoo kirjassaan On the Air: The Encyclopedia of Old-Time Radio, että sarjan ensisijaisena tarkoituksena oli DuPontin maineen puhdistaminen, sillä yritystä kohtaan oli esitetty voimakasta kritiikkiä sen ensimmäisen maailmansodan aikana ruutikaupalla keräämistä suurista voitoista, minkä seurauksena DuPont oli saanut maineen "kuoleman kauppamiehenä". Sarjan ideoi mainostoimisto Batten, Barton, Durstine and Osborn, ja varsinkin alkuvuosina jaksoissa vältettiin laukausten ja räjähdysten ääniä, samoin kuin kaikkea muuta, mikä voitaisiin yhdistää DuPontin sodanaikaisiin liiketoimiin. Sarjan alkuaikojen jaksojen aiheina olivat muun muassa Mayflowerin paluu, höyrylaivojen nopeuskilpailut Mississippijoella, yhtyemusiikin kehittyminen Yhdysvalloissa ja Yhdysvaltain historian merkkihenkilöt.
Cavalcade of America pyrki todenmukaisuuteen, ja vuonna 1940 tuotantoa valvomaan palkattiin Yalen yliopiston historian professori Frank Monaghan. Sarjan budjetti oli kasvanut, ja näyttelijöinä esiintyi usein Broadwayn ja Hollywoodin huippunimiä. Alkuaikojen näyttelijöitä olivat muun muassa Agnes Moorehead, Ray Collins, Orson Welles, Raymond Edward Johnson, Frank Readick, Paul Stewart ja Luis Van Rooten. Myöhemmin he esiintyivät lähinnä sivurooleissa ja pääosissa näyttelivät muun muassa Mickey Rooney, Cary Grant, Tyrone Power ja Ronald Reagan. Myös käsikirjoittajat olivat alansa parhaimmistoa, joukossa muun muassa Arthur Miller.
Sarjan luonne muuttui Yhdysvaltain liityttyä toiseen maailmansotaan Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen, ja kuunnelmien aiheista tuli entistä ajankohtaisempia. Aiheina olivat muun muassa elämä kotirintamalla, Martin Niemöller, Guadalcanalin taistelu ja sukellusvenemiehistön elämä. Sodan päätyttyä aiheet palautuivat ennalleen.
Kaikkiaan Cavalcade of Americaa tehtiin 18 vuoden aikana 782 jaksoa, joista runsaat 700 on säilynyt.
Aiheesta muualla

Cavalcade of American jaksoja MP3-muodossa archive.orgissa (englanniksi)
Grams, Martin: The History of the Cavalcade of America.  M. Grams, 1998.  ISBN 0-7392-0138-7
Cassinin käyrä

Joitakin Cassinin käyriä. (b=0.6a, 0.8a, a, 1.2a, 1.4a, 1.6a)
Cassinin käyrä on tasokäyrä, niiden pisteiden ura, joiden etäisyyksien tulo kahdesta kiinteästä pisteestä lukien on tietty vakio.  Määritelmä muistuttaa ellipsin määritelmää, jossa kuitenkin näiden etäisyyksien summa on vakio, ei tulo. Cassinin käyrä on saanut nimensä tähtitieteilijä Giovanni Domenico Cassinin mukaan, joka tutki tällaisia käyriä vuonna 1680.
Muodollinen määritelmä

Olkoot q1 ja q2 kaksi kiinteää pistettä tasossa ja b jokin vakio. Tällöin Cassinin käyrä, jonka polttopisteet ovat q1 ja q2, määritellään niiden pisteiden p uraksi, joiden etäisyyksien tulo pisteistä q1 ja q2  on b2. Jos siis funktio dist(x,y) määritellään pisteiden x ja y väliseksi etäisyydeksi, kaikki Cassinin käyrän pisteet toteuttavat yhtälön
Käyrän yhtälö

Yksinkertaisimmassa tapauksessa Cassinin käyrän molemmat polttopisteet ovat suorakulmaisen koordinaatiston x-akselilla samalla etäisyydellä origosta. Jos tämä etäisyys on a, nämä pisteet ovat (a, 0) ja (-a, 0). Tällöin käyrän yhtälö on
Tämä voidaan sieventää muotoon
Cassinin käyrä on siis neljännen asteen käyrä.
Napakoordinaatistossa yhtälö on
Käyrän muoto

Käyrän muoto riippuu suhteesta e=b/a. Kaikki Cassinin käyrät, joilla tämä suhde on yhtä suuri, ovat yhdenmuotoisia.
Jos e on suurempi kuin 1, käyrä on yksiosainen silmukka, joka sulkee sisäänsä molemmat polttopisteet. Käyrä on lisäksi kupera, jos e on suurempi kuin  {\sqrt {2}}; muussa tapauksessa sen sisään jäävä alue on keskeltä kapeampi kuin polttopisteiden kohdalla..
Jos e on pienempi kuin 1, käyrä muodostuu kahdesta erillisestä silmukasta, joista kumpikin sulkee sisäänsä yhden polttopisteen. Jos e=1 eli b=a, käyrä leikkaa itsensä origossa. Tämä Cassinin käyrän erikoistapaus tunnetaan myös Bernoullin lemniskaattana, ja sen yhtälö yksinkertaistuu muotoon
Rajatapauksessa, kun a → 0 (ja e →  \infty ), käyrä lähestyy muodoltaan ympyrää
eli yksinkertaisemmin
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MacTutor description (Arkistoitu – Internet Archive)
2Dcurves.com description
"Ovale de Cassini", Encyclopédie des Formes Mathématiques Remarquables (ranska)
Boeing E-6 Mercury

| Boeing E-6 Mercury |
| --- | --- |

Tyyppi:  Viestintälentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Boeing
Ensilento:  1987
Esitelty:  1989
Tila:  Käytössä
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain laivasto
Valmistusmäärä:  16 kpl
Kehitetty mallista:  Boeing 707
Boeing E-6 Mercury on yhdysvaltalainen johtokeskus- ja kommunikaatiolentokoneselvennä, joka perustuu Boeing 707 -koneeseen. Ensimmäinen malli otettiin käyttöön Yhdysvaltain laivastossa vuonna 1989 korvaamaan Lockheed EC-130Q -koneet. Uudempien E-6B -koneiden tehtävä on välittää hallinnon käskyt laivaston ydinsukellusveneille (nk. TACAMO), ja ne voivat ohjata Minuteman -ydinohjuksia.
E-6B korvasi Yhdysvaltain ilmavoimien EC-135C:t Looking Glass-operaatiossa. E-6 -koneet ovat sijoitettuna Oklahomassa, Tinker Air Force Basessa.
Käännös suomeksi
Če

Če-kirjaimen itsenäinen muoto.
Če tai tše (pers. ‏چ‎, äännetään [tʃe]) on arabialainen kirjain, jota käytetään muun muassa persian, urdun ja pandžabin kielissä ilmaisemaan soinnitonta postalveolaarista affrikaattaa [tʃ]. Arabiassa če-kirjain ei esiinny. Kirjain on muodostettu lisäämällä kaksi pistettä ǧīm-kirjaimeen.
Urdussa ja pandžabissa käytetään čen ja hā’n yhdistelmää (چھ) ilmaisemaan aspiroitua affrikaattaa [tʃʰ]. Sindhissä samaa aspiroitua äännettä varten on oma kirjaimensa, neljällä pisteellä kirjoitettava chē (ڇ).
John Bramhall

John Bramhall (1594–1663), oli anglikaaninen Armaghin arkkipiispa Irlannissa.
Bramhall kannatti anglikaanista oppia kristuksen todellisesta läsnäolosta ehtoollisessa, kiisti syytteen Englannin kirkon skismaattisuudesta ja julkaisi vastauksena katoliselle piispalle Richard Smithille teoksensa Replication (1656), rukouksensa, jotta hän voisi elää nähdäkseen kristikunnan jälleenyhdistymisen.
Paulo César Costa

Paulo César Costa (s. 20. heinäkuuta 1967) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valençan hiippakuntaan 5. joulukuuta 1992 ja nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Oescuksen titulaaripiispaksi 24. marraskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Orani João Tempesta, jota avustivat Rafael Llano Cifuentes ja Elias James Manning.
Chester Bowles

Bowles puolisoineen presidentti John F. Kennedyn vieraana joulukuussa 1961.
Chester Bliss Bowles (5. huhtikuuta 1901 Springfield, Massachusetts – 25. toukokuuta 1986 Essex, Connecticut) oli yhdysvaltalainen demokraattinen poliitikko ja diplomaatti. Hänet tunnetaan myös Benton & Bowles -mainostoimiston toisena perustajana.
Elämä ja ura

Bowles kävi Choate School -nimistä yksityistä sisäoppilaitoskoulua Connecticutin osavaltion Wallingfordissa ja suoritti sitten bachelor-tutkinnon Yalen yliopiston Sheffield Scientific Schoolissa 1924. Hän työskenteli vuoden verran lehtitoimittajana kunnes siirtyi copywriteriksi mainosalalle ja perusti vuonna 1929 Benton & Bowles -mainostoimiston (nyk. D’Arcy Masius Benton & Bowles) yhdessä William Bentonin kanssa, josta tuli sittemmin senaattori. 1930-luvun lamasta huolimatta mainostoimisto menestyi erinomaisesti, ja Bowles vetäytyi sen hallituksen puheenjohtajaksi 1936 kunnes luopui toimiston osakkuudesta 1941.
Toisen maailmansodan aikana Bowles pyrki laivaston palvelukseen, mutta kuulovaurio esti aikeet. Sen sijaan hän pääsi Connecticutin osavaltion sodanaikaiseen säännöstelytoimistoon, jossa eteni hintasäännöstelyn johtajaksi. Tämän ansiosta presidentti Franklin Delano Roosevelt nimitti Bowlesin 1943 säännöstelytoiminnan liittovaltiotason tehtäviin.
Sodan jälkeen vuonna 1946 Bowlesista tuli talouden tasapainottamisviraston johtaja. Samoihin aikoihin hän pyrki Connecticutin kuvernööriksi, muttei onnistunut. Vuonna 1946 Bowles oli myös mukana Yhdysvaltojen valtuuskunnassa kaikkien aikojen ensimmäisessä Unesco-konferenssissa Pariisissa. Vuosina 1947–1948 hän toimi YK:n pääsihteeri Trygve Lien erikoisavustajana ja vuosina 1948–1951 vasta perustetulle Unicefille varoja keräävän United Nations Appeal for Children -kampanjan kansainvälisenä puheenjohtajana.
Chester Bowles pääsi Connecticut kuvernööriksi 1948, mutta ei tullut valituksi uudelleen 1950 muun muassa liian liberaalien näkemystensä vuoksi. Presidentti Harry S. Truman nimitti Bowlesin suurlähettilääksi Intiaan ja Nepaliin vuosiksi 1951–1953, minkä jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi vuosiksi 1959–1960. Hän pyrki useita kertoja tuloksetta demokraattien senaattoriehdokkaaksi.
Senaattori John F. Kennedy nimitti Bowlesin 1960 ulkopoliittiseksi avustajakseen ja alivaltiosihteeriksi (Under Secretary of State) 1961, mutta hänet korvasi pian George Ball suuressa tehtävien kierrätyksessä, joka tuli tunnetuksi nimellä kiitospäivän verilöyly. Joulukuussa 1961 Bowles nimitettiin presidentin erityisavustajaksi Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan kysymyksissä. Vuonna 1963 Bowles lähetettiin jälleen suurlähettilääksi Intiaan, jossa palveli läpi Kennedyn ja Lyndon B. Johnsonin presidenttikausien. Hän kehitti erinomaiset suhteet Intian ensimmäiseen pääministeriin  Jawaharlal Nehruun. Maaliskuussa 1967 hänen lähetystöstään haki poliittista turvapaikkaa Josef Stalinin ainoa tytär, kirjailija Svetlana Allilujeva. Turvapaikka myönnettiin ja Bowles järjesti Allilujevan Intiasta nopeasti Italian ja Sveitsin kautta Yhdysvaltoihin.
Bowles sai kaksi lasta ensimmäisestä ja kolme lasta toisesta avioliitostaan. Hänen vanhin tyttärensä Sally Bowles (1938–2011) jatkoi isänsä jalanjäljissä julkisen sektorin tehtävissä. Pojista Chester Bowles Jr. on arkkitehti ja Samuel Bowles tunnettu ekonomisti.
Kirjallisia teoksia

Tomorrow Without Fear (1946)
Ambassador's Report (1954)
The New Dimensions of Peace (1955)
Africa's Challenge to America (1956)
What Negroes Can Learn From Gandhi (1958)
Ideas, People, and Peace (1958)
The Coming Political Breakthrough (1959)
The Conscience of a Liberal (1962)
The Makings of a Just Society (1963)
Promises to Keep: My Years in Public Life (1971)
Kirjallisuutta

Schaffer, Howard B., Chester Bowles: New Dealer in the Cold War, Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1993
Aiheesta muualla

Chester Bowlesin arkisto Yalen yliopiston kirjastossa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chester Bowles
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  US Congress 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
Käännös suomeksi
Cavtat

| Cavtat |
| --- | --- |
 Kylän satamaa
 Cavtat
 Koordinaatit: 42°34′46″N, 18°13′15″E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Dubrovnik-Neretva
Kunta:  Konavle
Väkiluku (2011):  2 153
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cavtat on Konavlen kunnan suurin asutus- ja hallintokeskus. Se sijaitsee Adrianmeren rannikolla, ja se tunnettiin antiikin Epidauroksena. 1800-luvulla ranskalaiset sotilaat rakensivat tien Dubrovnikista Cavtatiin Ragusan herttuan, kenraali Auguste de Marmontin johdolla. Cavtat on myös suosittu matkailukohde.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Cavtatissa asui 2 153 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cavtat Wikimedia Commonsissa
Snopes

|    Snopes |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.snopes.com
Kaupallinen:  mainosrahoitteinen
Rekisteröinti:  vain keskustelualueella
Omistaja:  Barbara ja David P. Mikkelson
Kehittäjä:  Barbara ja David P. Mikkelson
Avattu:  1995
Nykyinen tila:  toiminnassa
Snopes eli Urban Legend Reference Pages on vuodesta 1995 toiminut yhdysvaltalainen verkkosivusto, joka pyrkii kumoamaan tai vahvistamaan laajalle levinneitä kaupunkitarinoita, internet-huhuja, ketjukirjeitä ja muita epävarmaa alkuperää olevia tarinoita. Snopesia ylläpitävät Barbara ja David Mikkelson, kalifornialainen pariskunta joka avioitui tavattuaan Usenet-ryhmässä alt.folklore.urban.
Sivusto pyrkii paitsi kumoamaan tai vahvistamaan huhuja ja väärinkäsityksiä myös hankkimaan todisteita päätelmilleen. Amerikkalainen uutismedia (esimerkiksi CNN, FOX news ja MSNBC)  käyttää sivustoa usein lähteenään.
Aiheesta muualla

Snopes.com
Warren Cawley

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 400 m aidat |  |
Warren Jay ”Rex” Cawley (6. heinäkuuta 1940 Highland Park, Michigan – 21. tammikuuta 2022 Orange, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Cawley sijoittui vuonna 1959 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa kuuden parhaan joukkoon kaikilla kolmella aitajuoksumatkalla, mihin kukaan muu ei ollut aiemmin yltänyt. Hänen tulossarjansa tuona vuonna oli 13,9, 23,0 ja 51,5 sekuntia. Seuraavana vuonna hän pyrki Rooman olympialaisiin 400 metrin aitajuoksussa mutta jäi maansa karsinnoissa seitsemänneksi ajalla 50,6 s.
Vuonna 1963 Cawley paransi ennätyksiään 440 jaardin aitajuoksussa aikaan 49,6 s ja saman pituisella aidattomalla matkalla aikaan 46,0 s. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 13. syyskuuta 1964 Los Angelesissa hän juoksi 400 metrin aitajuoksun uuden maailmanennätyksen 49,1 s. Tokion olympialaisissa hän jätti lähimmät kilpailijansa puolen sekunnin päähän ja voitti olympiakultaa ajalla 49,6 s. Hän lopetti juoksu-uransa seuraavana vuonna.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 jaardia 9,7 s
440 jaardia 46,0 s
110 metrin aitajuoksu 13,9 s
220 jaardin aitajuoksu (suoralla) 22,5 s
200 metrin aitajuoksu (kaarteella) 23,0 s
400 metrin aitajuoksu 49,1 s (ME)
440 jaardin aitajuoksu 49,6 s
Doripeneemi

| --- | --- |

Doripeneemi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(4R,5S,6S)-6-[(1R)-1-hydroksietyyli]-4-metyyli-7-okso-3-[(3S,5S)-5-[(sulfamoyyliamino)metyyli]pyrrolidin-3-yyli]sulfanyyli-1-atsabisyklo[3.2.0]hept-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 148016-81-3
ATC-koodi: J01DH04
PubChem CID: 73303
DrugBank: DB06211
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H24N4O6S2 
Moolimassa: 420,522
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 8 %
Metabolia: renaalinen
Puoliintumisaika: noin 1 tunti
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi, intramuskulaarinen
Doripeneemi (C15H24S2N4O6) on karbapeneemeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina esimerkiksi keuihkokuumeen ja sisäelinten tulehdusten hoitoon.