stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viuhkapyrstömuura
Koko ja ulkonäkö

Viuhkapyrstömuura kasvaa 11–12 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Viuhkapyrstömuurakoiras on kauttaaltaan musta. Siivissä on valkoinen juova ja valkoisia täpliä. Naaraslinnun pää, selkä ja siivet ovat tummanharmaat. Siipien kuviointi on sama kuin koiraalla. Rinta ja vatsa ovat punaruskeat. Alalajista riippuen naaraalla on mustaa kurkussa, rinnassa tai vatsassa. Viuhkapyrstömuuran pyrstö on pitkä ja valkokärkinen, ja lintu pitää sitä usein viuhkamaisesti levitettynä.
Levinneisyys ja elintavat

Viuhkapyrstömuuran levinneisyyalue on kaksiosainen. Sitä tavataan Meksikon eteläosista läntiseen Peruun. Andien itäpuolella lajia tavataan Kolumbiasta Perun ja Brasilian kautta Guyanaan. Viuhkapyrstömuuran elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa se liikkuu usein pareittain. Laji voi liittyä lisäksi sekaparviin. Viuhkapyrstömuura rakentaa puuhun kuppimaisen lehtipesän, ja naaras munii kaksi valkoista ruskeapilkullista munaa.
Viuhkapyrstömuuranaaras.
Lassi Sinkkonen

| Lassi Sinkkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. huhtikuuta 1937 Viipuri
Kuollut: 3. helmikuuta 1976 (38 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  runoilija, kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  Harhaileva aamupäivä (1965)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lassi Juhani Sinkkonen (1. huhtikuuta 1937 Viipuri – 3. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen pääteoksiaan ovat runojen lisäksi Sumuruisku (1968), Solveigin laulu (1970) ja Sirkkelisirkus (1975). Sinkkonen luonnehti itseään proletaarikirjailijaksi sillä perusteella, että hän teki kirjoittamisensa ohessa ruumiillista työtä ja valitsi aiheensa elinympäristöstään. Ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi Sinkkonen työskenteli pesula-, rakennus- ja metallityöläisenä sekä maalarina.
Esikoisromaani Sumuruisku kuvasi neuvostoliittolaisten omistamaa suomalaisyritystä, sen työläisten elämää ja ristiriitoja.
Sota-ajan Helsinkiin sijoittuva Solveigin laulu on TV-näytelmäksikin muokattu proletaarisen perhe-elämän analyysi. Kertojana on Solveig, nuori tyttö, jonka tarinan kautta rakennetaan kuvaa kolmen työläissukupolven elämästä. Saara on Solveigin äiti, joka kovan elämän takia on katkeroitunut. Famu on Solveigin isoäiti, joka rakastaa kun Saara ei osaa. Kirja on saanut Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 1971. Kirjan jatko-osa on Solveig ja Jussi (1973).
Sinkkonen teki itsemurhan vuonna 1976 38-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Teokset > Runokokoelmat

Harhaileva aamupäivä.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1965.
Väljät vaatteet.  Helsinki:  Kansankulttuuri, 1966.
Sinusta huomiseen.  Helsinki:  Tammi, 1967.
Meitä kohti.  Helsinki:  Tammi, 1968.
Minä maani maailmassa.  Helsinki:  Tammi, 1969.
Meitä kohti: Runoja vuosilta 1965–1973.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06479-3
Teokset > Romaanit

Sumuruisku.  Helsinki:  Tammi, 1968.
Solveigin laulu.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1970.
Mutta minulla ei olisi rakkautta.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1972.  ISBN 951-0-00278-X
Solveig ja Jussi.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1973.  ISBN 951-0-05902-1
Sirkkelisirkus: Balladi.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1975.  ISBN 951-0-07176-5
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1969
Kalevi Jäntin palkinto 1971
Kiitos kirjasta - tunnuspalkinto 1971
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Lassi Sinkkonen Wikisitaateissa
Ylen Elävä arkisto: ”Kommunistirunoilija Sinkkosen” kestoaihe oli rakkauden puute
Ylen Elävä arkisto: Solveigin laulu
Ylen Elävä arkisto: Näin syntyi Solveigin laulu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko

| Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko Ϯⲉⲕ̀ⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ̀ⲛⲣⲉⲙ̀ⲛⲭⲏⲙⲓ ⲛⲟⲣⲑⲟⲇⲟⲝⲟⲥ |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  orientaaliortodoksisuus
Teologia:  miafysitismi
Hallinto:  episkopaalisuus
Johtaja:  Aleksandrian paavi Tawadros II
Toiminta-alue:  Egypti, Libya, Sudan, Etelä-Sudan, Lähi-itä ja diaspora
Perustaja:  apostoli Markus
Perustettu:  42 jaa. Aleksandriassa
Kirkosta irtautuneet:  Etiopian ortodoksinen kirkko 1959, Brittiläinen ortodoksinen kirkko 2015
Jäseniä:  noin 18–22 miljoonaa
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko (kopt. Ϯⲉⲕ̀ⲕⲗⲏⲥⲓⲁ ̀ⲛⲣⲉⲙ̀ⲛⲭⲏⲙⲓ ⲛⲟⲣⲑⲟⲇⲟⲝⲟⲥ, suom. Egyptin ortodoksinen kirkko) on egyptiläinen orientaaliortodoksinen kirkkokunta. Sen perustajana koptit pitävät apostoli ja evankelista Markusta, joka perimätiedon mukaan koki marttyyrikuoleman Aleksandriassa vuonna 63. Noihin aikoihin Egyptiin alkoi muodostua kristitty yhteisö ja Aleksandriasta tuli vähitellen yksi merkittävistä kristinuskon keskuspaikoista. Egyptin koptilainen kirkko erosi Rooman kirkosta vuonna 451. Koptilainen kirkko uskoo ja pitää merkittävänä Jeesuksen ja hänen perheensä vierailua Egyptissä. Kirkon johtajaa kutsutaan Aleksandrian paaviksi. Kirkon nykyinen keskuspaikka on Kairossa.
Nykyisin koptikristityt muodostavat Lähi-idän suurimman kristityn ryhmän. Egyptin koko 79-miljoonaisesta väestöstä on eri lähteiden mukaan 9–10 % tai 18 % kopteja ja noin prosentti muita kristittyjä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aleksandrian koptilaisortodoksinen kirkko. Ortodoksi.net.
Probenesidi

| --- | --- |


Probenesidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-(dipropyylisulfamoyyli)bentsoehappo
Tunnisteet
CAS-numero: 57-66-9
ATC-koodi: M04AB01
PubChem CID: 4911
DrugBank: DB01032
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H19NO4S 
Moolimassa: 285,362
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 195 °C 
Liukoisuus veteen: 27,1 mg/l (25 °C)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 85–95 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 5–12 h
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Probenesidi (C13H19NO4S) on sulfonamideihin kuuluva urikosuurinen lääkeaine. Se lisää virtsahapon eritystä, minkä vuoksi sitä käytetään kihdin hoidossa.
Vaikutusmekanismi ja metabolia

Probenesidi estää orgaanisten anionien kuljettajaproteiinien toimintaa sitoutumalla niihin. Orgaanisia anioneja kuljettavat polypeptidit siirtävät orgaanisia yhdisteitä virtsasta plasmaan. Probenesidi estää erityisesti uraattia kuljettavien proteiinien toimintaa, jolloin virtsahapon eritys virtsassa lisääntyy ja pitoisuus plasmassa pienenee. Täten myös virtsahapon kiteytyminen jänteisin ja rustoihin vähenee.
Probenesidi metaboloituu ihmisen maksassa lähes täysin ja vain pieni osa siitä erittyy metaboloitumattomana virtsaan. Tyypillisimmät aineenvaihduntareitit ovat glukuronidaatio, jossa muodostuu glukuronihappokonjugaatti. Muita aineenvaihduntareittejä ovat hydroksylointi, sivuketjujen hapetus ja dealkylointi. Myös probenisidin aineenvaihduntatuotteilla voi olla urikosuurista aktiivisuutta.
Sivuvaikutukset

Probenisidi on suhteellisen hyvin siedetty ja sivuvaikutuksia esiintyy melko harvoin. Tyypillisimpiä ovat ruuansulatuskanavan ja vatsan oireet, kuten vatsakipu ja pahoinvointi. Lisäksi toisinaan esiintyy ihottumaa, pääkipua, huimausta ja anemiaa. Probenesidi vaikuttaa kuitenkin muiden lääkeaineiden metaboliaan estäen sitä. Se estää muun muassa penisilliinien, nitrofurantoiinin, indometasiinin ja metotreksaatin imeytymistä munuaisista. Tämän vuoksi sitä on käytetty ja voidaan edelleen käyttää penisilliinien puoliintumisajan pidentämiseen. Suomessa probenisidia saa vain erikoisluvalla.
Probenesidilääkitys voi lisätä sappikivien muodostumista. Tämän takia probenesidihoidon yhteydessä voidaan ottaa natriumvetykarbonaattia tai asetatsolamidia, jotta virtsan pH on emäksinen, jolloin virtsahapon liukoisuus on suurempi.
Claudio Caniggia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Claudio Paul Caniggia
Syntymäaika: 9. tammikuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Henderson, Argentiina
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985–1988 1988–1989 1989–1992 1992–1994 1994–1995 1995–1998 1999–2000 2000–2001 2001–2003 2003–2004 | River Plate Hellas Verona Atalanta Roma Benfica Boca Juniors Atalanta Dundee Rangers Qatar SC Ura | 51 (8) 21 (3) 85 (22) 20 (4) 20 (9) 60 (28) 17 (1) 25 (8) 50 (13) 15 (5) 364 (101) |
Maajoukkue
| 1987–2002 | Argentiina | 50 (16) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kisat  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kisat  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten jalkapallo.MM-kisat  | Maa:   Argentiina> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Italia 1990 | Jalkapallo |  |
Claudio Paul Caniggia (s. 9. tammikuuta 1967 Henderson, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Caniggia pelasi urallaan monessa seurassa, muun muassa Romassa ja Rangersissä. Argentiinan maajoukkueessa hän pelasi 50 ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Caniggia pelasi kolmissa MM-kisoissa, joista hän voitti yhden hopeamitalin vuonna 1990. Lisäksi Caniggia on voittanut Skotlannin mestaruuden, cupin ja liigacupin. Maajoukkuetasolla hän on voittanut MM-hopean lisäksi Copa Américan vuosina 1991 ja 1993 sekä Maanosaliittojen cupin vuonna 1992. Caniggia on toisen entisen argentiinalaispelaajan, Diego Maradonan, hyvä ystävä. Caniggia ei pelannut minuuttiakaan MM-kisoissa 2002, mutta hän sai silti punaisen kortin kiroiltuaan tuomarille vaihtopenkiltä käsin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claudio Caniggia Wikimedia Commonsissa
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Pumpido |
2 Batista |
3 Balbo |
4 Basualdo |
5 Bauza |
6 Calderón |
7 Burruchaga |
8 Caniggia |
9 Dezotti |
10 Maradona |
11 Fabbri |
12 Goycochea |
13 Lorenzo |
14 Giusti |
15 Monzón |
16 Olarticoechea |
17 Sensini |
18 Serrizuela |
19 Ruggeri |
20 Simón |
21 Troglio |
22 Cancelarich |
Valmentaja Bilardo
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Burgos |
2 Ayala |
3 Sorín |
4 Pochettino |
5 Almeyda |
6 Samuel |
7 C. López |
8 Zanetti |
9 Batistuta |
10 Ortega |
11 Verón |
12 Cavallero |
13 Placente |
14 Simeone |
15 Husaín |
16 Aimar |
17 G. López |
18 Kily |
19 Crespo |
20 Gallardo |
21 Caniggia |
22 Chamot |
23 Bonano |
Valmentaja Bielsa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Pääsölä

Pääsölän kylän pienoismalli
Pääsölä (ven. Пязелево, Pjazelevo) oli inkeriläinen kylä, Venjoen luterilaisen seurakunnan kirkonkylä. Nykyään kylän alue kuuluu Pavlovskin kaupunkiin.
Historia

Kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuodelta 1499/1500 ("Päznevo, Tarvisari" Inkereen pogostassa). Kylän nimi ilmeisesti polveutuu inkeroisesta sanasta pääsköi, pääskynen.
Vuonna 1849 Pääsölässä asui 276 ihmistä (135 miestä ja 141 naista), kaikki inkeriläisiä (savakoita). 
Kylä sijaitsi lähellä Pääsölänojaa (ven. Popovka), mikä laskee Venjokeen. Ojan ranta oli jyrkkä ja kivinen, rinteessä näkyi erilaisia geologisia kerrostumia, eniten paasikiveä. Kylässä oli rakennettu vuonna 1803 Venjoen seurakunnan kirkko, puukirkko, malliltaan kaksoisristikirkko. Huonokuntoisena se purettiin 1880-luvulla ja korvattiin uudella vuonna 1885 vihityllä kivikirkolla. Sisältä se muistutti Helsingin Johanneksen kirkkoa. Pappila ja kanttorila sijaitsivat kirkon vieressä, samalla kummulla, jolle kirkkokin oli rakennettu. Kirkon ja pappilan lähellä sijaitsevan kansakoulun välissä oli avara nurmikenttä, jossa järjestettiin yleisinkeriläiset laulujuhlat tai suuret raittiusjuhlat.
Kylän isot suvut oli Hynninen, Meldo, Peuhkuri, Pöllä, Pönni, Reho ja Vääkänen. Runoilija,  kirjallisuus- ja teatterikriitikko, sekä olympiavoittaja Aale Tynni vietti lapsuusvuodet Pääsölässä, mistä äidinsä ja isoäidinsä oli kotoisin.
Vuonna 1926 kylässä oli 109 taloa ja 415 asukasta, niistä 384 henkilöä (101 taloa) - inkeriläisiä. Neuvostoaikana kirkko jatkoi toimintansa, vaikka se vaikeutettiin kaikin keinoin. Vuonna 1937 kiellettiin kaikkinainen uskonnon harjoittaminen koko suomalaisen Inkerin aluella, papisto joko karkotettiin tai vangittiin. Kirkosta tuli kommunistinen klubi.
Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuosina 1943-1944 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen.  Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.
Pääsölässä syntynyt Väinö Piipponen teki 1940-luvulla pahvista kylän pienoismallin, joka on nykyään Kansallismuseossa.
Rodium(III)

| Rodium(III)fluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  60804-25-3
PubChem CID:  15829233 ja 21688473
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  RhF3
Moolimassa:  159,91 g/mol
Ulkomuoto:  Punainen kiteinen aine
Sublimoitumispiste:  > 600 °C
Tiheys:  5,38 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Rodium(III)fluoridi (RhF3) on rodium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa rodium(III)fluoridi on punaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on trigonaalinen. Rodium(III)fluoridi on veteen liukenematonta, eikä liukene emäksiin tai happoihinkaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset heksa- ja nonahydraatit (RhF3·6H2O ja RhF3·9H2O). Rodium(III)fluoridinonahydraatin rakenteessa on heksa-akvarodium(III)ioni ([Rh(H2O)6]).
Rodium(III)fluoridia valmistetaan kuumentamalla rodiumia tai rodium(III)kloridia ja fluoria 500–600 °C:n lämpötilaan. Muita tapoja ovat saostaminen rodiumliuoksista fluoridien avulla tai kaliumheksafluororodaatin vetyfluoridiliuoksen kuumentaminen.
Wall Street – rahan ja vallan katu

| Wall Street – rahan ja vallan katu> Wall Street |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oliver Stone
Käsikirjoittaja:  Oliver Stone   Stanley Weiser
Tuottaja:  Edward R. Pressman
Säveltäjä:  Stewart Copeland
Kuvaaja:  Robert Richardson
Leikkaaja:  Claire Simpson
Pukusuunnittelija:  Ellen Mirojnick
Pääosat:  Michael Douglas   Charlie Sheen   Daryl Hannah
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix FandangoNow Disney+
Ensi-ilta:  11. joulukuuta 1987
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 000 000 dollaria
Seuraaja:  Wall Street: Money Never Sleeps
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wall Street – rahan ja vallan katu (Wall Street) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Elokuvan pääosissa ovat Michael Douglas, Charlie Sheen ja Daryl Hannah.
Michael Douglas voitti elokuvasta parhaan miespääosan Oscar-palkinnon ja parhaan miespääosan Golden Globen (draamaelokuva).
Elokuvan jatko-osa Wall Street: Money Never Sleeps sai ensi-iltansa syksyllä 2010, yli kaksikymmentä vuotta myöhemmin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charlie Sheen  | … |  Bud Fox   |
|  Michael Douglas  | … |  Gordon Gekko   |
|  Daryl Hannah  | … |  Darien Taylor   |
|  John C. McGinley  | … |  Marvin   |
|  Martin Sheen  | … |  Carl Fox   |
|  Hal Holbrook  | … |  Lou Mannheim   |
|  Terence Stamp  | … |  sir Larry Wildman   |
|  Sean Young  | … |  Kate Gekko   |
|  James Spader  | … |  Roger Barnes   |
Juoni

Nuori Wall Streetin pörssimeklari Bud Fox (Charlie Sheen) on Bluestar-lentoyhtiön mekaanikkona työskentelevän isän (Martin Sheen) poika. Hän haluaa suuren rahan toivossa asiakkaakseen sankarinsa, häikäilemättömyydestään tunnetun sijoittajan Gordon Gekkon (Michael Douglas). Hänen sinnikkyytensä palkitaan lopulta: Gekko ottaa Budin suojatikseen ja alkaa opettaa tälle filosofiaansa, jonka mukaan ”ahneus on hyväksi”. Bud alkaa saada isoja välityspalkkioita, joilla hän ostaa kattohuoneiston Manhattanin Upper East Sidelta. Gekko järjestää hänelle myös naisystävän, sisustussuunnittelija Darienin (Daryl Hannah), jota itsekin tapailee Budin tietämättä. Bud paljastaa Gekkolle isältään kuulemansa sisäpiiritiedon lentoyhtiön tilanteesta, ja he alkavat yhdessä suunnitella yhtiön valtaamista omistukseensa. Bud Foxille ollaan petaamassa Bluestarin toimitusjohtajan paikkaa, mutta Bud saa tietää että Gekkolla onkin tarkoitus vain lopettaa yhtiö, myydä sen omaisuus pian eteenpäin hyvällä voitolla ja kääriä taskuunsa yhtiön 75 miljoonan dollarin eläkerahastovarat. Isä ja kaikki muut työntekijät jäisivät työttömiksi ja vaille eläketurvaa.
Bud ryhtyy vastaiskuun. Hän keksii keinon hilata Bluestarin osakekurssi ylös ja saada se sitten nopeasti taas alas, ja vinkkaa sitten Gekkon pahimmalle kilpailijalle, brittiläiselle Wildmanille (Terence Stamp) mahdollisuudesta ostaa yhtiö edullisesti. Bud neuvoo Gekkoa vastaavasti myymään laskevat osakkeet, jolloin kaupat toteutuvat. Gekko tajuaa että kaiken takana on Bud Fox ja raivostuu. Bud palaa työpaikalleen, jossa poliisi pidättää hänet sisäpiirikaupoista syytettynä.
Myöhemmin Bud tapaa Gekkon Central Parkissa. Gekko ripittää Budia luottamuksensa pettämisestä muttei tiedä, että Budin taskussa on nauhuri joka tallentaa keskustelun. Bud luovuttaa nauhan viranomaisille, jotka käyttävät sitä todisteena Gekkoa vastaan.
Elokuva päättyy, kun Bud Fox kävelee oikeustalon portaita oikeudenistuntoon, jossa hänet mitä luultavimmin tullaan myös tuomitsemaan Gekkon avunantajana. Hän on kuitenkin onnistunut puhdistamaan omantuntonsa ja pelastamaan isänsä ja tämän kollegojen työpaikat.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kehuu Wall Streetiä ja etenkin Douglasin Gordon Gekko -hahmoa 1980-luvun ahneuden todenpuhuvaksi toteemiksi ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Myös VideoHound’s Golden Movie Retriever pitää Douglasin roolityötä hypnoottisena ja antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Käännös suomeksi
Tomi Peltonen

| Tomi Peltonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. tammikuuta 1987 (ikä 37) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Peltsi
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  LeKi
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  14
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Tappara (SML) Kiekko-Laser (Mestis) KOOVEE (S-S) KooKoo (Mestis/SML)
Tomi Peltonen (s. 22. tammikuuta 1987 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Peltonen on pelityyliltään kahden suunnan sentteri.
Metolatsoni

| --- | --- |


Metolatsoni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
7-kloori-2-metyyli-3-(2-metyylifenyyli)-4-okso-1,2-dihydrokinatsoliini-6-sulfonamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 17560-51-9
ATC-koodi: C03BA08
PubChem CID: 4170
DrugBank: DB00524
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H16N3ClO3S 
Moolimassa: 365,838
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 252–254 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 65 %
Proteiinisitoutuminen: 50-70 %
Metabolia: Vähäistä
Puoliintumisaika: 8-14 h
Ekskreetio: Virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Metolatsoni (C16H16SN3ClO3) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä diureettina muun muassa sydämen vajaatoiminnan sekä korkean verenpaineen hoidossa.
Ominaisuudet ja käyttö

Metolatsoni vaikuttaa munuaisten nefronien osaseen distaaliseen tubulukseen. Aine vähentää natriumin ja kaliumin takaisinimeytymistä, mikä aiheuttaa diureesin. Yhdistettä voidaan käyttää yhdessä niin kustuttujen loop-diureettien kanssa. Teholtaan metolatsoni on tiatsididiureetteja voimakkaampi erityisesti, mikäli potilas sairastaa munuaisten vajaatoimintaa. Metolatsonia käytetään muun muassa sydämen vajaatoiminnasta seuraavan turvotuksen hoidossa. Yleensä sitä annetaan muutamana päivänä viikossa.
Haittavaikutukset

Tyypillisin metolatsonin aiheuttama haittavaikutus on elektrolyyttien epätasapaino, jossa natriumin ja kaliumin pitoisuus elimistössä laskee. Haittavaikutuksia voivat olla muun muassa liian alhaiseksi laskeva verenpaine, huimaus, huonovointisuus sekä ihottuma.
Valmistus

Metolatsonin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 5-kloori-2-metyylianiliini reagoi etyyliklooriformiaatin kanssa karbamaattijohdannaiseksi. Yhdisteen aromaattinen rengas sulfonoidaan klooririkkihapon avulla ja sulfonihapporyhmä reagoi ammoniakin kanssa sulfonamidiksi. Tämän jälkeen metyyliryhmä hapetetaan karboksyylihapporyhmäksi kaliumpermanganaatilla. Näin muodostunut 4-kloori-5-sulfamoyyli-N-etoksikarbonyyliantraniilihappo syklisoidaan fosgeenin tai tionyylikloridin avulla anhydridiksi, joka reagoi o-Toluidiinin kanssa amidiksi. Muodostuvan yhdisteen reaktio asetaldehydin dimetyyliasetaalin kanssa johtaa metolatsoniin.
Kankuri (ammatti)

Kankurit ovat käsityöläisiä, jotka valmistavat kankaita. Ammattimaista kankaiden kudontaa on Suomessa harjoitettu jo keskiajalla, mutta laajimmillaan ammattimainen toiminta oli 1600–1700-luvuilla, jolloin etenkin pellavankudonta kehittyi voimakkaasti (Pajusalo). Vielä tuolloin kankurit olivat pääosin miehiä, vaikka varsinkin myöhäisempi kotitarvekudonta on mielletty lähinnä naisten harjoittamaksi toiminnaksi.
Suomen pellavankudonnan keskus 1600–1700-luvuilla oli Porvoo, jossa valmistettiin suuria määriä pellavakangasta etenkin purjelaivojen tarpeisiin ja ulkomaille vietäväksi. Pellavasta kudottiin purjekankaiden lisäksi myös tekstiilejä arki- ja juhlakäyttöön, mm. pöytäliinoja, vaatteita ja pyyheliinoja. Maaseudun kankurit saattoivat myös kiertää opettamassa damasti- ja kilpikankaiden kudontaa.
Lisinopriili

| --- | --- |


Lisinopriili
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2S)-1-[(2S)-6-amino-2-[[(1S)-1-karboksi-3-fenyylipropyyli]amino]heksanoyyli]pyrrolidiini-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 83915-83-7
ATC-koodi: C09AA03
PubChem CID: 5362119
DrugBank: DB00722
Kemialliset tiedot
Kaava: C21H31N3O5 
Moolimassa: 405,488
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Liukoisuus veteen: 97 g/l 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 25–30 %
Proteiinisitoutuminen: 25 %
Metabolia: Ei metaboloidu
Puoliintumisaika: 12 h
Ekskreetio: Virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Lisinopriili (C21H31N3O5) on peptidomimeetteihin kuuluva eli peptidien toimintaa matkiva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin ACE-estäjiin ja sitä käytetään lääkkeenä korkean verenpaineen ja sydämen vajaatoiminnan hoidossa.
Fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa lisinopriili on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä jauhetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja heikommin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin ja etanoliin. Lisinopriili on optisesti aktiivinen ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on –96°.
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet

Poiketen useista muista angiotensiinikonvertaasin estäjistä lisinopriili ei ole aihiolääke vaan sillä on hyvä biosaatavuus ja se imeytyy hyvin myös suun kautta otettavana tablettina. Yhdiste inhiboi angiotensiinikonvertaasin toimintaa, mikä laskee verenpainetta kahdella mekanismilla. Angiotensiinikonvertaasi hajottaa angiotensiinin lyhyemmiksi verisuonia supistaviksi peptideiksi. Angiotensiinin hajoamisen estyessä verenpaine laskee. Angiotensiinikonvertaasi hajottaa myös bradykiniiniä, jolla on verisuonia laajentava ja siten verenpainetta laskeva vaikutus.
Lisinopriili tuotiin markkinoille vuonna 1988. Lääkeainetta käytetään alentamaan verenpainetta muun muassa diabetestä tai sydämen vajaatoimintaa sairastavilla potilailla. Sitä voidaan käyttää yhdessä muidenkin verenpainetta laskevien lääkkeiden kuten diureettien kanssa.
Haittavaikutukset

Lisinopriilin aiheuttamia tyypillisiä haittavaikutuksia voivat olla kuiva yskä, väsymys, pääkipu, huonovointisuus, masentunut mieliala ja kutina tai lievä ihottuma.