stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eksitotoksisuus

Eksitotoksisuus on hermomyrkyllisyyden muoto. Sillä tarkoitetaan hermosolujen vaurioitumista tai kuolemaa tietynlaisen tapahtumaketjun seurauksena, joka alkaa siitä kun liian suuret määrät L-glutamaatti välittäjäainetta tai sen kaltaisia aineita sitoutuu hermoston ionikanavatyyppisiin glutamaattireseptoreihin näitä reseptoreita aktivoiden eli toimien agonisteina. Yleensä agonistiset aineet ovat aminohappoja. Ne päästävät reseptorisitoutumisensa kautta liian suuret määrät kalsium-ioneita (Ca2+) hermosoluihin. Ionit käynnistävät hallitsemattomasti hermosolun sisällä olevia hajottavia entsyymeitä kuten fosfolipaaseja, nukleaaseja ja proteaaseja, jotka vastaavasti hajottavat rasvahappoja, nukleiinihappoja ja proteiineja. Hermosolut koostuvat näistä molekyyleistä, joten entsyymit hajottavat hermosolun rakenteita siten vaurioittaen tai tappaen solun. Säätelyn pettäminen voi johtaa myös solua vaurioittavien radikaalien muodostumiseen. Laaja eksitotoksisuus voi tällä tavoin aiheuttaa merkittäviä hermovaurioita. Eksitotoksisten aineiden vapautumisen taustalla ovat omat syynsä.
BMAA, eksitotoksiini.
Eksitotoksiinit ovat mitä tahansa aineita jotka saavat aikaan eksitotoksisuutta sitoutumalla ionikanavatyyppisiin glutamaattireseptoreihin aktivoivasti. Hermoston yhtenä välittäjäaineista toimiva L-glutamaatti voi toimia eksitotoksiina niitä ollessa hermosolujen ympärillä liikaa, mutta myös jotkin kehon ulkoiset aineet, kuten syanobakteerien tuottama myrkky BMAA (β-metyyliamino-L-alaniini), voivat olla eksitotoksisia. Ihmisillä L-glutamaatti on pääasiallinen glutamaattireseptoreita kiihdyttävä aine. Sitä on siis muita vastaavia välittäjäaineita runsaammin hermostossa. Siksi yleensä glutamaatti liittyy keskeisesti eksitotoksisuuteen tästä puhuttaessa, mutta asia kuitenkin riippuu käsitellystä aihealueesta.
Joissain sairauksissa ja terveydellisissä tiloissa esiintyy hermoston vaurioitumista, joihin liittyy tai epäillään liittyvän osa- tai päätekijöinä eksitotoksisia tapahtumaketjuja. Esimerkkejä tiloista joihin voi liittyä eksitotoksisuutta ovat selkäydinvammat, verenkierron häiriöiden aiheuttamat halvaukset, päähän osuneiden iskujen aiheuttamat aivovammat, pitkittyneiden epileptisten kohtausten hermovauriot, hermovauriot vakavassa alhaisessa verensokeritasossa (hypoglykemiassa), äänten aiheuttamat kuulovauriot, MS-tauti, ALS-tauti, Alzheimerin tauti, Parkinsonin tauti ja Huntingtonin tauti.
Ionikanavatyyppisiä glutamaattireseptoreita on kolmea tyyppiä: NMDA-, kainaatti- ja AMPA-reseptorit. Eksitotoksisuus voi välittyä kaikkien näiden reseptorityyppien kautta. Näiden reseptorien agonistit voivat aiheuttaa eksitotoksisuutta, mutta reseptorien toimintaa salpaavat aineet eli antagonistit puolestaan estävät eksitotoksisuutta. Tällainen antagonisti on esimerkiksi memantiini (mm. Alzheimer-lääke), joka on NMDA-reseptori antagonisti. Toisaalta suuret annokset joitakin NMDA-reseptorien antagonisteja voi puolestaan aiheuttaa omanlaisiaan aivovaurioita, joita kutsutaan välillä Olneyn leesioiksi.
Historia

Glutamaatin haitalliset vaikutukset hermostoon havaitsi 1954 ensimmäisenä japanilainen tiedemies T. Hayashi, joka huomasi glutamaatin suoran annostelun aivoihin tai valtimoihin aiheuttavan epileptisiä kohtauksia.
D. R. Lucas ja J. P. Newhouse totesivat 1957 muiden julkaisemien tutkimustulosten pohjalta että 20–30 grammaa natriumglutamaattia suoraan verenkiertoon pistettynä kerta-annoksena ei aiheuta terveyshaittoja. Omassa tutkimuksessaan he kuitenkin ilmoittivat ensimmäisimpien joukossa viitteitä glutamaatin hermomyrkyllisyydestä ja kertoivat havainneensa ihon alle pistetyn lähes kuolettavan annoksen natriumglutamaattia aiheuttavan vastasyntyneillä hiirillä verkkokalvojen sisäkerrosten hermovaurioita.
1969 John Olney esitti hiirikokeidensa pohjalta että hermovauriot rajoitu verkkokalvoon, vaan vaurioita esiintyy myös aivoissa. 1970-luvulta alkaen vaikutusta alettiin kutsumaan eksitotoksisuudeksi johtuen glutamaatin hermostoa kiihdyttävästä (eng. excitatory) ja kyllin suurissa määrin myrkyllisestä eli toksisesta vaikutuksesta johtuen.
1980-luvulla alettiin ymmärtää eksitotoksisuuden biokemiallista mekanismia, ja että se johtuu Ca2+ hallitsemattomasta virtauksesta hermosoluun.
Adam Wilsby

| Adam Wilsby> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 2000 Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Nashville Predators / Milwaukee Admirals
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  83
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Södertälje SK (Allsv.) Skellefteå AIK (SHL)
NHL-varaus:  101. varaus, 2020 Nashville Predators
Adam Wilsby (s. 7. elokuuta 2000 Tukholma) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-seura Nashville Predatorsissa. Wilsby laukoo vasemmalta.
Ura

Wilsby debytoi Ruotsin pääsarjassa SHL:ssä kaudella 2018–2019 Skellefteå AIK:n paidassa. Hän siirtyi seuraavalle kaudelle pelaamaan SuperElit-juniorisarjaan. Wilsby pelasi siellä 13 ottelua tehoin 6+8=14. Hän pelasi myös yhden ottelun Skellefteåssa ja sai SHL-uransa ensimmäisen tehopisteen. Skellefteå lainasi Wilsbyn loppukaudeksi Allsvenskanin Södertälje SK:hon.
Huhtikuussa 2022 Wilsby solmi hänet varanneen Nashville Predatorsin kanssa kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen.
Aiheesta muualla

Adam Wilsby Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Ćićarija

Ćićarija (sloveeniksi Čičarija) on Istrian niemimaan pohjois- ja koillisosassa sijaitseva 45 kilometrin pituinen ja 10–15 kilometrin levyinen vuoristoinen ylänkö. Suurin osa ylängöstä sijaitsee Kroatiassa, mutta sen pohjoisin osa ulottuu Slovenian puolelle. Alueen korkein vuori on Veliki Planik, jonka huippu on 1 272 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ćićarija Gračišćesta päin nähtynä
Vuoden 2001 laskennan mukaan Ćićarijan väestötiheys oli 7 asukasta neliökilometrillä. Harvaan asutukseen ovat osaltaan johtaneet alueen heikko taloudellinen kehitys, ympäröiviä seutuja ankarampi ilmasto ja karstipitoinen maaperä, johon mitä ilmeisimmin viittaa alueen lempinimi Halkeamavuoret.
Etymologia

Nimi Ćićarija on johdettu eteläslaavilaisten kielten sanasta Čić, jolla nykyään tarkoitetaan Učka-vuorten pohjoispuolella asuvia istrialaisia. Alun perin nimitystä käytettiin seudulla asuneista istroromanialaisista. Etnonyymin uskotaan olevan peräisin istroromanian kielen sanasta ce ('mikä'), joka on semanttisena pohjana myös muille alueen etnonyymeille (kajkavian murre, čakavian murre jne.).
Åke Granholm

Åke Leander Granholm (19. maaliskuuta 1926 Helsinki – 7. lokakuuta 1981) oli suomalainen säveltäjä ja sanoittaja, jonka tunnetuimmat sävellykset ovat Katri Helenan laulama kappale Maailman pihamaat ja Johnnyn laulama kappale Kissankellojen aikaan.
Yhtyeet

Ditty Dealers
Olli Häme
Aiheesta muualla

Åke Granholmin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Åke Granholmin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Orson Scott Card

| Orson Scott Card |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1951 (ikä 73) Richland, Washington
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Kirjailija
Salanimi: Frederick Bliss, Bryan Green, P. Q. Gump ja Byron Walley 
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus, fantasia
Esikoisteos:  Songmaster (1979)
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Hugo-palkinto, Nebula-palkinto 
Aiheesta muualla
Hatrack River (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Orson Scott Card (s. 24. elokuuta 1951 Richland, Washington) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Orson Scott Card on syntynyt Washingtonin osavaltiossa, mutta hän kasvoi aikuiseksi Kaliforniassa, Arizonassa ja Utahissa. Hän opiskeli Brigham Youngin yliopistossa muun muassa teatterialaa. Hän on myös valmistunut Utahin yliopistosta englannin kielen maisteriksi. Card on ollut kaksi vuotta Brasiliassa mormoniuskonnon lähetyssaarnaajana. Nykyään Card asuu perheineen Pohjois-Carolinassa, Greensborossa. Hänen perheeseensä kuuluu vaimo Kristine sekä viisi lasta.
Card on uransa varrella voittanut Hugo- ja Nebula-palkinnot. Card sai vuonna 1978 John W. Campbell -palkinnon, joka myönnetään parhaalle uudelle kirjailijalle. Card on vakaumuksellinen mormoni, mikä näkyy muutamissa hänen teoksissaan. Card on julkaissut paitsi lukuisia scifi-, fantasia-, kauhu-, ja historiallisia romaaneja myös raamatun naishenkilöitä käsitteleviä romaaneja. Näiden lisäksi hän on kirjoittanut novelleja, näytelmiä, esseitä, kolumneja ja kirjoitusoppaita. Lisäksi hän ylläpitää kahta internet-sivustoa, nimiltään Hatrack ja Ornery American. Hatrack-sivusto keskittyy Cardin kaunokirjalliseen tuotantoon. Ornery American puolestaan on poliittis-eettinen uutis- ja esseesivusto.
Teokset > Ender-sarja

Ender.  ((Ender’s game, 1986.) Suom. Veikko Rekunen)  Ursa, 1990.  ISBN 951-9269-52-5
Kuolleiden puolustaja.  ((Speaker for the dead, 1987.) Suom. Veikko Rekunen)  Ursa, 1991.  ISBN 951-9269-58-4
Kansanmurha.  ((Xenocide, 1987.) Suom. Veikko Rekunen)  Book Studio, 1996.  ISBN 951-611-696-5
Children of the Mind, (1996)
First Meetings: Three Stories from the Enderverse (novellikokoelma), (2002)
Ender in Exile, (2008)
Teokset > Ender's Shadow

Ender's Shadow, 1999
Shadow of the Hegemon, 2000
Shadow Puppets, 2002
Shadow of the Giant, 2005
Teokset > Alvin-sarja

Seitsemännen pojan seitsemäs poika: Alvinin ensimmäinen kirja.  (Seventh son, 1987)  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14612-2
Punainen profeetta: Alvinin toinen kirja.  (The red prophet, 1988)  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15197-5
Oppipoika Alvin: Alvinin kolmas kirja.  (Prentice Alvin, 1989)  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15343-9
Kisälli Alvin: Alvinin neljäs kirja.  (Alvin journeyman, 1995)  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16582-8
Sydäntuli: Alvinin viides kirja.  (Heartfire, 1998)  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17229-8
The Crystal City (2003)
Master Alvin (ei julkaistu vielä)
Teokset > The Homecoming Saga

The Memory of Earth, (1992).
The Call of Earth, (1992).
The Ships of Earth, (1994).
Earthfall, (1995).
Earthborn, (1995).
Teokset > Women of Genesis -sarja

Sarah, (2000).
Rebekah, (2001).
Rachel and Leah, (2004).
Teokset > Muut suomentamattomat romaanit

Songmaster, (1979).
Hart's Hope, (1983).
The Worthing Chronicle, (1983).
Saints, (1984).
Wyrms, (1987).
Treason, (1988).
The Abyss (yhdessä Jim Cameronin kanssa, 1989)
Eye for Eye, (1990).
Lost Boys, (1992).
Lovelock (yhdessä Kathryn H. Kiddin kanssa, 1994)
Pastwatch: The Redemption of Christopher Columbus, 1996)
Treasure Box, (1996).
Stone Tablets, (1997).
Homebody, (1998).
Enchantment, (1999).
Magic Street, (2005).
Empire, (2006).
Teokset > Suomennetut novellit

”Hiekkataika” (1979). Teoksessa Shoredanin kellot, 1992.
”Eumenidit neljännen kerroksen vessassa” (1979). Teoksessa Kuoleman kirjat 2, 1993.
”Mutta emme halua antaa sellaista kuvaa” (1990). Tähtivaeltaja 3/1996.
Kirjallisuutta

Sisättö, Vesa (toim.): Ulkomaisia fantasiakirjailijoita.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2003.  ISBN 951-692-539-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hatrack River – The Official Web Site of Orson Scott Card (englanniksi)
American Ornery sivusto (englanniksi)
Leena Peltonen: Ender. Aikakone 1/1990.
Sari Peltoniemi: Ender (Arkistoitu – Internet Archive). Kalaksikukko 4.12.2003.
Leena Peltonen: Kuolleiden puolustaja. Aikakone 3/1991.
M. G. Soikkeli: Punainen profeetta. Aikakone 26.7.1998.
Sari Peltoniemi: Punainen profeetta (Arkistoitu – Internet Archive). Kalaksikukko 16.8.1998.
M. G. Soikkeli: Oppipoika Alvin. Aikakone 29.5.1999.
Sari Peltoniemi: Oppipoika Alvin (Arkistoitu – Internet Archive). Kalaksikukko 31.7.1999.
M. G. Soikkeli: Kisälli Alvin. Aikakone 25.3.2000.
Sari Peltoniemi: Sydäntuli (Arkistoitu – Internet Archive). Kalaksikukko 20.7.2000.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Akvaario (täsmennyssivu)

Akvaario voi tarkoittaa seuraavia:
akvaario, vesisäiliö, jossa pidetään vesieläimiä ja -kasveja
Akvaario, suomalaisyhtye Indican kuudes studioalbumi
Akvaario, 500 kg lihaa -yhtyeen kolmas studioalbumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Akvaario”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Klemola

Klemola on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Arnold R. Klemola (1931–2019), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
Erkki Klemola (1910–2006), ylilääkäri, professorin arvonimi
Irja Klemola (1898–1995), lastenkirjailija, opettaja ja rehtori, esperantisti
J. K. Klemola (1892–1983), lääkäri ja muistelmakirjailija
Kauno Kleemola (aik. Klemola, 1906–1965), poliitikko, kansanedustaja ja ministeri, maanviljelysneuvos
Kimmo Klemola (s. 1965), tekniikan tohtori, vihreä poliitikko ja energia-alan yrittäjä
Klaus Klemola (s. 1973) , elokuvajärjestäjä, näytelmäkirjailija ja näyttelijä
Leea Klemola (s. 1965), näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija
Matti Klemola (1886–1954), päätoimittaja
Mia Mironoff (ent. Liski, aik. Klemola, s. 1967), tanssitaiteilija, rehtori, näyttelijä ja kulttuurivaikuttaja
Pertti Klemola (1939–2003), toimittaja ja kirjailija, Valto Klemolan poika
Risto Klemola (s. 1962), koripalloilija
Sami Klemola (s. 1973), säveltäjä
Timo Klemola (s. 1955), filosofi, tietokirjailija ja karateka
Valto Klemola (1907–1957), eläinlääkäri, virkamies ja professori
Turkish Airlines

| Turkish Airlines Türk Hava Yolları |
| --- | --- |

 IATA: TK  –  ICAO: THY 
Kutsukoodi:  TURKISH
Perustettu:  20. toukokuuta 1933
Laivaston koko:  306
Kohteiden määrä:  325
Solmukohdat:  Istanbulin lentoasema (IST)
Tytäryhtiö(t):  AnadoluJet
Kotipaikka:  Istanbul, Turkki
Kanta-asiakasohjelma:  Miles&Smiles
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Bilal Ekşi (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.turkishairlines.com
Turkish Airlines (turk. Türk Hava Yolları) on vuonna 1933 perustettu Turkin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Istanbulin lentoasema Arnavutköyn piirissä, Istanbulissa. Turkish Airlines on maailman suurin lentoyhtiö kohteiden lukumäärän perusteella. Se on myös ollut muun muassa Manchester Unitedin, FC Barcelonan ja Helsingin IFK:n sponsori.
Turkish Airlines on valittu Euroopan parhaaksi lentoyhtiöksi vuosina 2011 (9. kaikista), 2012 (7. kaikista) ja 2013 (9. kaikista). Skytrax suoritti arvion vuonna 2012. Myös vuonna 2015 Turkish Airlines sai Skytraxin Passenger Choice Awardsin Euroopan parhaana lentoyhtiönä (4. kaikista).
Ainakin Aasian lennoilla yhtiö käyttää perinteisiä metallisia ruokailuvälineitä liharuokien syömisen tukemiseksi: ne eivät taivu uuneissa lämmitetyissä liharuuissa, joiden tarjoilurasian kannessa on alumiininen folio. Turkish Airlinesin lusikka, haarukka ja veitsi eivät kuitenkaan ole perinteisen kovametallisia vaan lähinnä peltisiä. Yleensä 2010-luvulla eurooppalaisten lentoyhtiöiden ruokailuvälineet ovat muovisia, jotka saattavat taipua lämmitetyissä liharuuissa.
Yhtiö ilmoitti aloittavansa Airbus A330 -koneella lennot Helsinkiin. Nykyisin Turkish Airlines lentää reittiä Boeing 737- ja Airbus A321 -koneilla. Yhtiö lentää viikossa 14 vuoroa ja kapasiteetti kasvanut noin 30 %. Yhtiö ilmoitti avaavaansa reitin Rovaniemen lentoasemalle marraskuussa 2019.
Turkish Airlinesin pääkonttori Yeşilköyssä, Istanbulissa.
Kohteet

Turkish Airlines lentää 155 kohteeseen, joista 32 on kotimaan lentoja. Ankaraan se lentää 106 kertaa viikossa, Izmiriin lähes 100, Antalyaan 65 ja Adanaan 55 kertaa. Turkish Airlines omistaa AnadoluJetin. Sen tärkeimmät kilpailijat ovat Atlasjet, Onur Air, Pegasus ja SunExpress.lähde?
Yhtiön solmukohta on Istanbulissa Atatürkin kansainvälinen lentoasema. Sen reittinä on myös Atlantin valtameri, jonka yli se lentää New Yorkiin, Chicagoon ja Los Angelesiin. Aasiaan se lentää muun muassa Bangkokiin, Pekingiin, Hongkongiin, Karachiin, Mumbaihin, New Delhiin, Osakaan, Souliin, Shanghaihin, Singaporeen ja Tokioon.lähde?
Laivasto > Nykyinen laivasto

Lokakuussa 2022 Turkish Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 7,8 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 6 | — | 132 |  |
| Airbus A320-200 | 11 | — | 150 |  |
| Airbus A320-200 | 11 | — | 159 |  |
| Airbus A321-200 | 66 | — | 178 |  |
| Airbus A321-200 | 66 | — | 180 |  |
| Airbus A321-200 | 66 | — | 194 |  |
| Airbus A321neo | 34 | 54 | 182 | Toimitukset vuoteen 2023 asti. |
| Airbus A330-200 | 13 | — | 220 |  |
| Airbus A330-200 | 13 | — | 250 |  |
| Airbus A330-200 | 13 | — | 279 |  |
| Airbus A330-300 | 37 | — | 289 |  |
| Airbus A330-300 | 37 | — | 305 |  |
| Airbus A350-900 | 11 | 14 | 329 |  |
| Boeing 737-800 | 40 | — | 151 |  |
| Boeing 737-800 | 40 | — | 165 |  |
| Boeing 737-800 | 40 | — | 189 |  |
| Boeing 737-900ER | 15 | — | 151 |  |
| Boeing 737-900ER | 15 | — | 169 |  |
| Boeing 737 MAX 8 | 20 | 5 | 151 |  |
| Boeing 737 MAX 9 | 5 | 5 | 169 |  |
| Boeing 777-300ER | 33 | — | 349 |  |
| Boeing 777-300ER | 33 | — | 400 |  |
| Boeing 787-9 | 15 | 10 | 300 |  |
| Yhteensä | 306 | 88 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A310-300F | 2 | — |  |
| Airbus A330-200F | 10 | — |  |
| Boeing 777F | 8 | — |  |
| Yhteensä | 20 | 0 |  |
Laivasto > Laivaston laajentaminen

14. lokakuuta 2008 Turkish Airlines esitti yhden maailman suurimmista kaupallisten lentokoneiden hankintatarjouksista. Suunnitelma, joka sittemmin siirtyi 17. joulukuuhun 2008, oli ostaa 105 konetta, joiden hinta on noin 6 miljardia dollaria. Näistä koneista 35 oli pitkän matkan ja 70 keskipitkän matkan koneita. Turkish Airlines tulee tilaamaan nämä lentokoneet Paris Air Fairissa.lähde?
Onnettomuudet

3. maaliskuuta 1974 Turkish Airlinesin lento 981 syöksyi Emeronvillen metsään Ranskassa. Kaikki koneessa olleet 346 ihmistä saivat surmansa. Onnettomuus oli aikansa pahin ennen Teneriffan lentoturmaa. Kone oli DC-10.
25. helmikuuta 2009 Turkish Airlinesin lento 1951 – Turkish Airlinesin Boeing 737-800 joutui onnettomuuteen Schipholin lentoasemalla. Yhdeksän ihmistä kuoli, mukaan lukien kolme lentäjää. Koneessa oli 135 matkustajaa. Kone hajosi kolmeen osaan. Yhtiölle on vuoden 1959 jälkeen sattunut myös 13 muuta ihmishenkiä vaatinutta onnettomuutta.
16. tammikuuta 2017 Turkish Airlinesin lento 6491 putosi Kirgisiassa. Onnettomuudessa kuoli 39 ihmistä, joista 35 oli maassa. Kone oli Boeing 747-400F.
Tietokonemallinnus Turkish Airlinesin lennosta 981 hetki sen jäl­keen kun las­ti­luuk­kuun tuli vika jon­ka jäl­keen se syök­syi Emernonvillen met­sään Rans­kassa.
Turkish Airlinesin lennon 1951 nok­ka maa­han syök­syn jäl­keen Schipholin len­to­ase­mal­la.
Turkish Airlinesin len­non TK6491 hyl­ky Kir­gi­si­as­sa. Onnettomuudessa kuoli 35 ihmistä maassa ja koneen neljä henkinen miehistö.
Aiheesta muualla

Turkish Airlines
Turkish Airlines Maintenance Center (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkish Airlines Wikimedia Commonsissa
Star Allianceen kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:   Aegean Airlines  Air Canada  Air China  Air India  Air New Zealand  All Nippon Airways  Asiana Airlines  Austrian Airlines  Avianca  Brussels Airlines  Copa Airlines  Croatia Airlines  EgyptAir  Ethiopian Airlines  EVA Air  LOT Polish Airlines  Lufthansa  Shenzhen Airlines  Singapore Airlines  South African Airways  Swiss International Air Lines  TAP Air Portugal  Thai Airways International  Turkish Airlines  United Airlines 
Entiset jäsenet:   Adria Airways  Ansett Australia  Avianca Brasil  Blue1  British Midland International  Continental Airlines  Mexicana  Scandinavian Airlines  Shanghai Airlines  Spanair  TACA Airlines  TAM Airlines  US Airways  VARIG 
Eurooppalaisten lentoyhtiöiden yhteistyöjärjestön (AEA) jäsenet
Aegean Airlines
AirBaltic
Air France
Air Malta
Austrian Airlines
Brussels Airlines
Cargolux
Croatia Airlines
EAT Leipzig
Finnair
Icelandair
KLM
LOT Polish Airlines
Lufthansa
Luxair
Meridiana
Scandinavian Airlines
Swiss
TAP Portugal
TAROM
TNT Airways
Turkish Airlines
Ukraine International Airlines
Turkish Airlinesin Airbus A321neo Kölnin–Bonnin lentoasemalla.
Turkish Airlinesin Airbus A330-300 lähdössä Naritan kansainväliseltä lentoasemalta.
Turkish Airlinesin Airbus A350-900 lähdössä Schipholin kansainväliseltä lentoasemalta.
Turkish Airlinesin Boeing 737-800 Star Alliancen värityksessä.
Turkish Airlinesin Boeing 737 MAX 8
Turkish Airlinesin Boeing 777-300ER Los Angelesin kansainvälisellä lentoasemalla.
Turkish Airlinesin Boeing 787-9 San Franciscon kansainvälisellä lentoasemalla.
Cowboy Carter

| Cowboy Carter Beyoncé |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. maaliskuuta 2024
 Tuottaja(t): Beyoncé, 070 Shake, BAH, Jon Batiste, Cadenza, Cam, Miley Cyrus, D.A. Got That Dope, Derek Dixie, Dixson, Ian Fitchuk, Harry Edwards, Shawn Everett, Nathan Ferraro, Ink,Tyler Johnson, Paul McCartney, No I.D, Nova Wav, Dave Hamelin, Killa B, Nick Kobe, Mamii, Simon Mårtensson, Pharrell Williams, Jack Ro, Raphael Saadiq, Sean Solymar, Sounwave, Swizz Beatz, The-Dream, Khirye Tyler
 Tyylilaji: Country, Western, Country pop
 Kesto: 78.03
 Levy-yhtiö: Parkwood, Columbia
Muut kannet
   Cowboy Carterin erikoispainoksen kansi
Listasijoitukset
  11.
Beyoncén muut julkaisut
| Renaissance 2022 | Cowboy Carter 2024 |  |
Singlet albumilta Cowboy Carter
 ”Texas Hold ’Em” Julkaistu: 11. helmikuuta 2024  ”16 Carriages” Julkaistu: 11. helmikuuta 2024  ”II Most Wanted” Julkaistu: 26. huhtikuuta 2024
Cowboy Carter on yhdysvaltalaisen laulaja Beyoncén kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin 29. maaliskuuta 2024 Parkwood Entertainmentin ja Columbia Recordsin kautta. Levy on laulajan koronaviruspandemian aikana äänittämän albumitrilogian toinen osa. Ensimmäinen osa Renaissance julkaistiin vuonna 2022.
Levy ottaa vaikutteita etälävaltioista syntyneistä musiikkigenreistä kuten countrysta, bluessista ja zydecosta mutta yhdistelee niihin nykyaikaisia pop, R&B sekä hip hop elementtejä. Levyllä vierailevat muun muassa Dolly Parton, Willie Nelson, Miley Cyrus ja Post Malone.
Albumin julkaisua edelsi kaksi singleä ”Texas Hold ’Em” ja ”16 Carriages” jotka julkaistiin 11. helmikuuta 2024. Albumin kolmanneksi singleksi julkaistiin "II Most Wanted" 26. huhtikuuta 2024.