stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin yliopiston Kumpulan kampus
Historia

1970-luvulla Helsingin yliopiston hajasijoittamisesta keskusteltiin runsaasti, ja jopa koko yliopiston siirtämistä Viikkiin ehdotettiin. Lopulta ratkaisuksi muodostui hajasijoittaminen, jossa lääketieteelliset toiminnot sijaitsevat Meilahdessa, maatalous-metsätieteelliset Viikissä ja matemaattis-luonnontieteellisille aloille rakennettaisiin oma uusi kampus Kumpulaan. Lopullinen päätös Pikku Huopalahden ja Kumpulan välillä tehtiin vuonna 1974. Kumpulaan päädyttiin, sillä Pikku Huopalahden maaperän koettiin olevan liian liejuinen.
Alueen kaavasta järjestettiin 1970-luvun lopulla arkkitehtuurikilpailu, jonka voitti Arto Sipisen ehdotus Napanuora. Ehdotusta ei kuitenkaan käytetty suoraan, vaan se oli ennemmin lähtötilanne, josta suunnitelmaa muokattiin huomattavasti, ja erityisesti vasta 2000-luvun alussa valmistuneet rakennukset ovat varsin kaukana alkuperäissuunnitelmasta.
Yliopisto vuokrasi 1978 Helsingin kaupungilta Kumpulan mäen alueen, johon kuului myös historiallinen Kumpulan kartano ulkorakennuksineen ja puutarhoineen. Vuonna 1986 valmistui yliopistoalueen asemakaava, johon sisältyi matemaattis-luonnontieteellisen kampuksen rakentaminen Kumpulan mäelle sekä kartanon ympäristön kunnostaminen kasvitieteelliseksi puutarhaksi.
Kampuksen ensimmäinen rakennus oli fysiikan laitoksen kallioon louhittu kiihdytinlaboratorio, joka valmistui 1981. Kasvitieteellisen puutarhan rakennustyöt aloitettiin 1987. Kampuksen kolmesta suuresta laitosrakennuksesta Chemicum-rakennus valmistui 1995, Physicum-rakennus 2001 ja Exactum-rakennus 2004. Ilmatieteen laitoksen toimitalo Dynamicum valmistui 2005. Kampusalueen viimeisenä osana valmistui kasvitieteellinen puutarha, joka avattiin kesällä 2009.
Kumpulan kampuksen kadut ja aukiot on nimetty kuuluisien suomalaisten luonnontieteilijöiden mukaan. Alueella on Erik Palménin ja A. I. Virtasen aukiot sekä Väinö Auerin, Johan Gadolinin, Gustaf Hällströmin, Pietari Kalmin ja Ernst Lindelöfin kadut. Gustaf Hällströmin kadun nimenä oli vuonna 2001 Nils Hasselblomin katu, mutta se muutettiin, kun kadulle nimen antaneen Nils Hasselbomin meriittejä pidettiin sangen vähäisinä ja hänen nimensä oli vielä kirjoitettu kadun nimeen väärin.
Kampuksen tärkeimmät rakennukset ja osastot

Kumpulan kartano (Jyrängöntie 2)
Luonnontieteellinen keskusmuseo
Kumpulan kasvitieteellinen puutarha
Kiihdytinlaboratorio (Pietari Kalmin katu 2)
Chemicum (A. I. Virtasen aukio 1)
Kemian osasto
VERIFIN, kemiallisen aseen kieltosopimuksen valvontainstituutti
Physicum (Gustaf Hällströmin katu 2A)
Fysiikan osasto
Fysiikan tutkimuslaitos
Geotieteiden ja maantieteen osasto
Kumpulan kampuskirjasto
Matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan kanslia
Exactum (Gustaf Hällströmin katu 2B)
INAR, Ilmakehätieteiden keskus
Matematiikan ja tilastotieteen osasto
Tietojenkäsittelytieteen osasto
Geotieteiden ja maantieteen osasto, Seismologian instituutti
Dynamicum (Erik Palménin aukio 1)
Ilmatieteen laitos
Integrated Carbon Observation System
Kyberturvallisuuskeskus
Kumpulan liikuntakeskus (Väinö Auerin katu 11)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin yliopiston Kumpulan kampus Wikimedia Commonsissa
Kumpulan kampus ilmasta kuvattuna.
Physicum-rakennuksen ja Kumpulan tiedekirjaston pääsisäänkäynti Chemicumista katsottuna.
Holger Klingstedt

Torsten Holger Klingstedt (26. maaliskuuta 1900 Tampere – 30. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä.
Klingstedt valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1927. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1933–1945 ja ylimääräinen professori 1945–1947. Hän oli kromosomitutkija mutta julkaisi tutkimuksia myös teoreettisen biologian ja mikrotekniikan aloilta.
Valkealampi (Jyväskylä, Herapohja)

| Valkealampi Valkeislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°54′56″N, 25°47′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Tulouoma:  ei tulouomaa 
Laskuoja:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.227.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,2 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,817 km  
Pinta-ala:  2,395 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkealampi 
Valkealampi eli Valkeislampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Herapohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Valkeismäen eteläpuolella laaksossa yhdessä kolmen muun lammen, Kamppijärven, Vääräjärven ja Ison Kalliojärven kanssa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Tammijärven–Hauhajärven valuma-alueeseen (14.227) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,2 metriä mpy.
Veikkausliigan kausi 2000

| Veikkausliigan kausi 2000 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Mestari:  FC Haka
Toinen sija:  FC Jokerit
Kolmas sija:  MyPa
Pudonneet joukkueet:  Kotkan TP, TPS
Paras maalintekijä:  Shefki Kuqi
Yleisökeskiarvo:  2149
Alempi sarjataso:  Ykkösen kausi 2000
  ← 1999 :  2001 → 
Veikkausliigan kaudella 2000 FC Haka voitti kolmannen perättäisen Suomen mestaruuden.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | FC Haka | 33 | 20 | 6 | 7 | 56 | 20 | +36 | 66  |
| 2 | FC Jokerit | 33 | 16 | 14 | 3 | 56 | 26 | +30 | 62  |
| 3 | MyPa | 33 | 18 | 7 | 8 | 50 | 34 | +16 | 61  |
| 4 | HJK | 33 | 16 | 9 | 8 | 51 | 33 | +18 | 57  |
| 5 | FC Jazz | 33 | 14 | 11 | 8 | 41 | 32 | +9 | 53  |
| 6 | Tampere Utd | 33 | 12 | 10 | 11 | 48 | 52 | −4 | 46  |
| 7 | FC Inter | 33 | 11 | 7 | 15 | 47 | 54 | −7 | 40  |
| 8 | FC Lahti | 33 | 10 | 9 | 14 | 36 | 35 | +1 | 39  |
| 9 | RoPS | 33 | 10 | 6 | 17 | 35 | 50 | −15 | 36  |
| 10 | VPS | 33 | 8 | 10 | 15 | 38 | 42 | −4 | 34  |
| 11 | TPS | 33 | 7 | 6 | 20 | 30 | 75 | −45 | 27  |
| 12 | Kotkan TP | 33 | 5 | 7 | 21 | 29 | 64 | −35 | 22  |
Ottelut

| Kotij>  \ Vierasj. | Haka | Joker | MyPa | HJK | Jazz | TamU | Inter | Lahti | RoPS | VPS | TPS | KTP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| FC Haka |  | 0–0 | 1–0 5–2 | 1–0 2–0 | 0–1 2–1 | 3–0 4–0 | 5–1 | 1–0 | 2–1 | 0–1 1–0 | 1–1 | 0–0 4–0 |
| FC Jokerit | 2–0 0–0 |  | 2–2 | 2–1 | 1–1 | 3–3 1–0 | 1–1 3–2 | 3–1 0–0 | 2–0 3–0 | 0–2 | 4–0 4–1 | 2–1 |
| Myllykosken Pallo -47 | 1–0 | 2–1 1–0 |  | 1–1 3–1 | 1–1 | 0–2 | 2–1 | 1–0 1–0 | 1–0 3–0 | 1–0 4–0 | 2–0 | 2–0 2–0 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 1–0 | 0–3 1–2 | 3–2 |  | 0–0 2–1 | 0–0 | 3–2 2–2 | 0–0 0–0 | 3–0 | 2–1 3–0 | 4–0 3–1 | 4–1 |
| FC Jazz | 1–0 | 1–1 0–0 | 1–0 2–2 | 1–2 |  | 3–0 | 1–3 | 0–0 | 1–0 2–0 | 1–0 1–1 | 3–0 4–1 | 1–0 2–0 |
| Tampere United | 0–4 | 1–1 | 3–1 1–1 | 1–1 1–2 | 1–1 2–0 |  | 1–0 | 0–0 | 4–1 | 3–3 1–1 | 0–2 | 2–0 3–2 |
| FC Inter | 1–4 0–1 | 1–1 | 1–2 5–1 | 0–0 | 1–1 2–1 | 3–0 2–5 |  | 3–0 | 1–1 | 1–1 | 1–0 2–0 | 0–2 1–0 |
| FC Lahti | 1–0 1–1 | 1–1 | 0–0 | 1–0 | 0–1 3–0 | 1–0 0–1 | 1–3 4–1 |  | 0–2 | 0–3 | 1–2 3–1 | 2–3 |
| Rovaniemen Palloseura | 1–1 0–2 | 2–3 | 1–0 | 0–5 0–0 | 4–1 | 1–2 3–0 | 2–0 5–0 | 0–0 1–3 |  | 1–4 | 1–0 | 0–0 |
| Vaasan Palloseura | 2–3 | 0–0 0–0 | 0–1 | 1–2 | 0–2 | 0–1 | 0–1 2–1 | 0–2 3–2 | 1–3 0–1 |  | 1–1 6–0 | 1–1 |
| Turun Palloseura | 0–3 0–3 | 1–4 | 1–1 1–4 | 2–1 | 3–3 | 3–2 1–4 | 1–4 | 1–0 | 1–0 2–0 | 1–1 |  | 0–2 0–1 |
| Kotkan TP | 1–2 | 0–5 0–1 | 0–3 | 1–2 1–2 | 0–1 | 4–4 | 1–0 | 1–3 1–6 | 2–3 1–1 | 1–1 0–2 | 2–2 |  |
Yleisömäärät

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| HJK | 17 | 67 598 | 3976 |
| Jokerit | 17 | 54 821 | 3225 |
| VPS | 16 | 38 948 | 2434 |
| TamU | 16 | 38 112 | 2382 |
| TPS | 16 | 34 922 | 2183 |
| Haka | 17 | 35 201 | 2071 |
| Jazz | 17 | 30 274 | 1781 |
| MyPa | 17 | 28 594 | 1682 |
| Inter | 17 | 27 965 | 1645 |
| Kotkan TP | 16 | 24 387 | 1524 |
| RoPS | 16 | 23 532 | 1471 |
| FC Lahti | 16 | 21 203 | 1325 |
| Yhteensä | 198 | 425 557 | 2149 |
Menestys eurokentillä

Mestarien liiga:
FC Haka pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella pohjoisirlantilaisen Linfield FC:n, mutta toisella kierroksella se hävisi slovakialaiselle FK Inter Bratislavalle.
UEFA Cup:
HJK pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella luxemburgilaisen CS Grevenmacherin, mutta toisella kierroksella se hävisi skotlantilaiselle Celtic FC:lle.
FC Jokerit hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella unkarilaiselle MTK Hungária FC:lle.
Intertoto Cup:
MyPa hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella sveitsiläiselle Neuchâtel Xamaxille.
Putoajat ja nousijat

Sarjajumbo Kotkan TP putosi automaattisesti Ykköseen. Tilalle nousi Ykkösen voittanut KuPS.
Yhdenneksitoista sijoittunut TPS pelasi kaksiosaisen karsinnan Ykkösessä toiseksi sijoittuneen Atlantiksen kanssa. Atlantis voitti sarjan maalein 5–2, ja nousi siten Veikkausliigaan. Ottelut: Atlantis – TPS 4–1, TPS – Atlantis 1–1
Parhaat maalintekijät

| Sijoitus | Pelaaja | Maa | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Shefki Kuqi |  | FC Jokerit | 19 |
| 2. | Richard Teberio |  | FC Inter | 14 |
| - | Jari Niemi |  | Tampere Utd | 14 |
| 4. | Valeri Popovitš |  | FC Haka | 13 |
| - | Mauri Keskitalo |  | Kotkan TP | 13 |
| 6. | Antti Pohja |  | Tampere Utd | 12 |
| - | Rafael |  | HJK | 12 |
| 8. | Neathan Gibson |  | MyPa | 11 |
| - | Zeddy Saileti |  | RoPS | 11 |
| - | Antti Sumiala |  | FC Jokerit | 11 |
Valmentajat

FC Haka: Keith Armstrong
FC Jokerit: Pasi Rautiainen
MyPa: Juha Malinen
HJK: Jyrki Heliskoski
FC Jazz: Pertti Lundell
Tampere Utd: Harri Kampman
FC Inter: Timo Askolin
FC Lahti: Jari Pyykölä
RoPS: Olavi Tammimies
VPS: Jukka Ikäläinen
TPS: Seppo Miettinen
Kotkan TP: Hannu Touru
Aiheesta muualla

RSSSF:n tilastot (englanniksi)
Työturvallisuuskeskus

| Työturvallisuuskeskus ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1970
Kotipaikka:  Helsinki
Toimitusjohtaja:  Rauno Hanhela
Jäsenlehti:  Telma
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Työturvallisuuskeskus ry on suomalaisten työmarkkinajärjestöjen koordinoima koulutukseen ja kehittämiseen keskittynyt järjestö, joka tuottaa työpaikoille koulutusta, tiedotusta, aineistoa ja kehittämispalveluja sekä ylläpitää työsuojeluhenkilörekisteriä. Järjestö on keskittynyt kehittämään työsuojelua, työturvallisuutta ja työhyvinvointia.
Työturvallisuuskeskus on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun toimintaa tukeva järjestö.
Historia

Helmikuussa 1969 Suomen Työnantajain Keskusliitto STK, Suomen ammattiyhdistysten keskusjärjestö SAK, Suomen Ammattijärjestö SAJ ja Toimihenkilökeskusjärjestö STTK allekirjoittivat sopimuksen, joka koski työpaikkojen turvallisuustyötä ja pyrki organisoimaan muun muassa paikallisia turvallisuustoimikuntia sekä nimittämään työpaikoille turvallisuuspääliköitä ja -asiamiehiä. Ne päättivät myös perustaa valtakunnallisesti toimivan Työsuojelun keskustoimikunnan sekä turvallisuustyön työalatoimikuntia, joista vastaisivat alakohtaiset työmarkkinajärjestöt. Työsuojelun keskustoimikunnan ensimmäinen kokous pidettiin huhtikuussa. Myöhemmin samana vuonna SAJ ja SAJ yhdistyivät, jolloin syntyi Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK.
Historia > 1970–1999

SAK, STK ja STTK sopivat 1. huhtikuuta 1970 Työturvallisuuskeskus ry:n perustamisesta silloisen Työsuojelun keskustoimikunnan toimistoksi. Keskusta johti toimitusjohtaja Kalevi Ilmonen. Ensimmäinen keskuksen järjestämä kurssi oli radiokirjekurssi, jonka oppimateriaalina toimi kirja nimeltään Työturvallisuus kannattaa. Kirjaa käytettiin myös teknisten alan opinnoissa, ja esimerkiksi 2 670 insinööri- ja teknikko-opiskelijaa suoritti työturvallisuustentin. Vuoden loppuun mennessä noin 800 yritystä oli perustanut turvallisuustoimikunnan. Ensimmäisen vuoden aikana työalatoimikuntia oli perustettu 15. Ne olivat keskittyneet ahtausalaan, elintarviketeollisuuteen, kemianteollisuuteen, kenkäteollisuuteen, laivatyöhön, lasi- ja posliinialaan, metsä- ja maatalouteen, nahkateollisuuteen, paperi- ja puumassateollisuuteen, poliisin työhön, puusepänteollisuuteen, saha-, vaneri- ja rullateollisuuteen, sähköalaan, tiiliteollisuuteen ja vaatetusteollisuuteen.
Työturvallisuuskeskus aloitti asbestikartoitukseen tähtäävät koulutustilaisuudet vuonna 1990. Liikenneturvan kanssa tehtiin vuosina 1990–1991 työmatkaturvallisuuteen keskittynyttä kampanjaa. Vuosina 1991–1992 kampanjoitiin työhön perehdyttämisen tärkeydestä. Keskus tuotti työpaikkojen käyttöön tarkoitettua koulutusmateriaalia. Työkyky kunniaan -kampanjalla kiinnitettiin huomiota paitsi ergonomiaan ja työkykyyn, mutta myös työpaikan ilmapiiriin ja työntekijöiden henkiseen hyvinvointiin.
Toukokuussa 1996 Työturvallisuuskeskusta 25 vuotta johtanut Kalevi Ilmonen jäi eläkkeelle. Hänen seuraajansa Raimo Kantola oli toiminut SAK:n johtajana. Yhdistyksen toimintaa rahoitettiin työsuojelurahastojen tapaturmavakuuksilla. Keskuksella oli 30 työntekijää.
Historia > 2000–

Matti Kopperi aloitti keskuksen toimitusjohtajana vuonna 2000. Aiemmin hän oli työskennellyt SAK:n apulaisosastopäällikkönä. Hänen myötään Työturvallisuuskeskus muuttui asiantuntijaorganisaatioksi, joka auttoi työmarkkinajärjestöjä ja työpaikkoja työsuojeluun liittyvissä asioissa.
Työturvallisuuskeskus aloitti Työturvallisuuskortti-koulutukset vuonna 2003.
Elokuussa 2005 viisi Työturvallisuuskeskuksen johtajaa kuoli helikopterionnettomuudessa Virossa. Tallinnasta Suomeen matkanneessa koneessa olivat toimitusjohtaja Matti Kopperi ja uudeksi toimitusjohtajaksi valittu Ari Seger, Marjut Ruotsalainen sekä hallituksen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, jotka olivat pitäneet Tallinnassa toimitusjohtajan vaihtoon liittyvän suunnittelukokouksen. Onnettomuudessa kuoli yhteensä 14 ihmistä. Lokakuussa uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Jorma Löhman, joka oli toiminut Metallityöväen Liiton neuvottelupäällikkönä.
Vuonna 2008 Työturvallisuuskeskus ja Työsuojelurahasto alkoivat julkaista yhteistä Telma-lehteä. Työturvallisuuskeskuksella oli 40 työntekijää.
Rauno Hanhela aloitti toimitusjohtajana helmikuussa 2016. Hän oli toiminut aiemmin Työterveyslaitoksen johtavana asiantuntijana.
Organisaatio

Työturvallisuuskeskusta johtaa toimitusjohtaja Rauno Hanhela ja sen toimisto sijaitsee Helsingissä Yrjönkadulla. Työturvallisuuskeskusta hallinnoivat työmarkkinakeskusjärjestöt ja sen hallituksessa on:
yksi Akava ry:n edustaja,
kaksi EK:n edustajaa,
yksi Kirkon työmarkkinalaitoksen edustaja,
yksi Kunnallisen työmarkkinalaitoksen edustaja,
kaksi SAK:n edustajaa ja
yksi STTK ry:n edustaja.
Työturvallisuuskeskuksen toiminnan päärahoitus tulee työnantajien maksamista tapaturmavakuutusmaksuista Työsuojelurahaston kautta.
Vuonna 2021 Työturvallisuuskeskuksen toiminta oli jaettu neljään toimialaryhmään sekä 20 työalakohtaiseen työalatoimikuntaan. Ryhmät suunnittelevat omalle alalleen suunnattuja palveluja, joilla voidaan tukea työpaikkojen työturvallisuutta ja työsuojelun yhteistoimintaa. Kunkin alan työnantaja-, toimihenkilö- ja työntekijäjärjestöt nimeävät edustajansa ryhmiin ja toimikuntiin, sihteerinä niissä toimii yhdistyksen asiantuntija.
Lisäksi keskuksen yhteydessä toimii:
työelämän päihdeasiantuntijat -työryhmä
sosiaali- ja terveydenhuoltoalan ergonomiaverkosto Sotergo
Toimialaryhmät:
teollisuusryhmä,
palveluryhmä,
kuntaryhmä ja
kuljetus- ja logistiikkaryhmä
Työalatoimikunnat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  autoala,  autoliikenne,  elintarviketeollisuus,  graafinen teollisuus,  ilmailuala,  kemianteollisuus,  kumiteollisuus- ja autonrengasala,  |  maatalousala,  merenkulku,  metalliteollisuus,  metsäala,  paperiteollisuus,  puuteollisuus,  rakennusalat,  |  satamaoperointi,  sähköalat,  tekstiili- ja kenkäteollisuus,  viestinvälitys ja  logistiikka.  |
Palveluita

Työturvallisuuskeskuksen tehtävä on viedä työpaikoille sekä tutkittua että työmarkkinajärjestöjen kanssa yhdessä sovittua tietoa ja käytäntöjä. Sen kohderyhmänä ovat erityisesti työsuojeluhenkilöt ja esihenkilöt. Yhdessä Työsuojelurahaston kanssa se julkaisee Telma–lehteä, joka on maksuton työelämän kehittämisen erikoislehti.
Palveluita > Työhyvinvointikortti

Työturvallisuuskeskuksen Työhyvinvointikortti-koulutuksen avulla työpaikan toimintaa kehitetään yhdessä. Yksipäiväistä koulutusta ei ole sidottu toimialoihin ja sen suorittaneilla on valmiudet aloittaa työpaikallaan hyvinvointia lisääviä prosesseja. Korttia testattiin kevään 2011 aikana 17 eri työpaikalla, minkä jälkeen sitä alettiin tarjota sekä avoimina koulutuksina että työpaikkakohtaisina koulutuksina.
Palveluita > Työsuojeluhenkilörekisteri

Työsuojeluhenkilörekisteri kuuluu sosiaali- ja terveysministeriölle, joka on antanut rekisterin hallinnoinnin Työturvallisuuskeskuksen tehtäväksi. Työpaikkojen on ilmoitettava lakisääteisesti rekisteriin työsuojeluun valitun yhteistoimintahenkilöstönsä yhteystiedot.
Palveluita > Työturvallisuuskortti

Työturvallisuuskeskus on järjestänyt Työturvallisuuskortti-koulutuksia vuodesta 2003 lähtien. Vuoden 2021 alusta lähtien Työturvallisuukortin on voinut suorittaa lähi-, verkko- tai monimuotokoulutuksessa. Kevääseen 2021 mennessä kortin oli suorittanut 1,5 miljoonaa ihmistä.
Kirjallisuutta

Eino Ketola: Työn muutoksessa mukana – Työturvallisuuskeskus 1970–2010. 2010.
Aiheesta muualla

Verkkosivusto
Työhyvinvointikortti
Työturvallisuuskortti
Laki työsuojeluhenkilörekisteristä 1039/2001
Herman Wärnhjelm

Herman Wärnhjelm voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Herman Henrik Wärnhjelm (1776–1830), everstiluutnantti ja Vaasan läänin maaherra
Herman Georg Maria Wärnhjelm (1808–1882), valtiopäivämies ja Viipurin hovioikeuden varapresidentti
Georg Herman August Wärnhjelm (1858–1921), eversti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Herman Wärnhjelm”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hyrynjärvi

| Hyrynjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Hyrynsalmi
Koordinaatit:  64°43′01″N, 28°31′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Emäjoki
Järvinumero:  59.431.1.009 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,4 m 
Rantaviiva:  48,5 km 
Pinta-ala:  18 km² 
Tilavuus:  0,11 km³ 
Keskisyvyys:  6,2 m 
Suurin syvyys:  23,52 m 
 fiHyrynjärvi 
Hyrynjärvi on säännöstelty järvi Hyrynsalmella Kainuussa. Se laskee Hyrynsalmen ja Emäjoen kautta Seitenjärveen. Järvi on osa Oulujoen vesistön Hyrynsalmen reittiä. Järvi on lievästi rehevä sekä happamuustasoltaan neutraali. Vesistöön on istutettu kuhaa, järvilohta, järvitaimeinta, haukea ja siikaa.
Hyrynjärvessä sijaitsee myös Vuorisaari, joka on hyvin suosittu virkistyskohde. Saaren pinta-ala on 142 ha. Korkeimmat kohdat sijaitsevat yli 30 m vedenpinnan yläpuolella. Saaressa on kivikautinen asuinpikka ja laavu.
Hiekoitus

Hiekoituksella tarkoitetaan pääasiassa jään tai lumen aiheuttamien liukkaiden tienpintojen päällystämistä esimerkiksi sepelillä tai hiekalla tien pinnan pidon parantamiseksi. Tienpinnat hiekoitetaan pääasiassa talvisin. Myös loppusyksyllä ja alkukesällä maanpinta on usein liukasta, minkä vuoksi pinta hiekoitetaan.
Hiekoitukseen käytetään pienessä mittakaavassa lapioita, mutta myös traktorivetoisia hiekoitinlaitteita sekä purkavia lava-autoja.
Hiekoitus on myös maanparannustoimenpide, jolla kuohkeutetaan savista maata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiekoitus Wikimedia Commonsissa
Highball

Highball


Muut nimet: korkea grogilasi

Vetoisuus: 24–35 cl

Käyttötarkoitus: pidennetyt drinkit
Gin tonic highball-lasissa.
Highball on vetoisuudeltaan noin 24–35 senttilitran kokoinen lasi, ja sen ominaispiirteisiin kuuluu paksu pohja sekä tasaleveä lasi. Highball on periaatteessa kaksi kertaa niin iso kuin grogilasi ja soveltuukin erinomaisesti pidennettyjen juomien tarjoiluastiaksi (aivan kuten ohutpohjaisempi collins-lasi). Yleensä highball on perusmuodoltaan pyöreä, joskus neliskulmainen.
Highballiin valmistettavia drinkkejä

Singapore Sling
Mary Pickford
Screwdriver (suomalainen käytäntö nauttia pitkänä, yleensä valmistetaan grogilasiin)
Tequila Sunrise
Sex on the Beach
Sininen enkeli
Uinti kesäparalympialaisissa 2020

Uinnissa kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Uintikilpailut järjestetään 26. elokuuta – 4. syyskuuta 2020 Tokyo Aquatics Centressä. Eri lajeja on yhteensä 146, joista 76 on miehille, 67 naisille ja kolme sekaviestiä. Paralympialaisiin osallistuu 620 uimaria, joista 340 on miehiä ja 280 naisia.
Karsinnat

Yhdestä maasta saa osallistua yhteen lajiin korkeintaan kolme urheilijaa. Viesteissä raja on yksi joukkue. 148 mies- ja 130 naisuimaria valitaan vuoden 2019 MM-kilpailujen perusteella siten, että jokaisen lajin kaksi parasta pääsevät paralympialaisiin. Jos sama urheilija on kahden parhaan joukossa monissa lajeissa, saa urheilijan edustama maa vain yhden paikan. 187 mies- ja 145 miesurheilijaa valitaan karsintarajojen rikkomisten perusteella. 5 mies- ja 5 naisurheilijaa kutsutaan erillisellä kutsulla paralympialaisiin.
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ei päättyneitä kilpailutapahtumia
| Yhteensä | Yhteensä | 146 | 146 | 146 | 438 |