stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DKW F91

| DKW F91 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Länsi-Saksa
Valmistaja:  Auto Union AG, Düsseldorf
Valmistusvuodet:  1953–1957
Muut nimet:  DKW 3=6 Sonderklasse
Tuotantomäärä:  72 600 kappaletta
Korimalli:  sedan, cabriolet, coupé, farmari, jakeluauto
Edeltäjä:  DKW F89
Seuraaja:  DKW F93
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  2–5
Moottori:  3-sylinterinen, 2-tahtinen rivimoottori
Iskutilavuus:  896 cm³
Teho:  34 hv /4200 1/min
Vääntö:  7,0 kpm
Polttoaine:  bensiini
Polttoainesäiliö:  32–42 l
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  3-vaihteinen, synkronoitu / 4-vaihteinen, 2.–4. vaihde synkronoitu
Kulutus:  3-vaihteinen: 8,0 l /100 km 4-vaihteinen: 7,8 l /100 km
Mitat
Massa:  sedan: 870 kg farmari: 925 kg
Pituus:  sedan: 4 225 mm farmari: 4 120 mm
Akseliväli:  sedan: 2 350 mm farmari: 2 450 mm
Leveys:  sedan: 1 600 mm farmari: 1 520 mm
Korkeus:  sedan: 1 450 mm farmari: 1 555 mm
DKW F91 oli länsisaksalaisen Auto Unionin vuosina 1953–1957 valmistama henkilöautomalli.
Mallin kori perustui edeltäjämalli F89:ään. Uutta siinä oli kolmisylinterinen, 34-hevosvoimainen kaksitahtimoottori, jonka avulla auton huippunopeus oli 115 km/h. Vaihteisto oli kolmi- tai nelivaihteinen. Autossa oli etupyöräveto.
Korivalikoimaan kuuluivat sedan, cabriolet, coupé, farmari ja jakeluauto. Edeltäjänsä tapaan autot valmistettiin Düsseldorfissa; kaksipaikkaista coupéta valmisti Karmann Osnabrückissä.
F91:n seuraajamallit olivat F93 ja F94.
Suunnittelu

F91:n kori perustui edeltäjämalli F89:ään, joka puolestaan oli johdettu toista maailmansotaa edeltäneestä F9-prototyypistä. Sodan jälkeen Auto Union oli muuttanut Saksan läntiselle miehitysvyöhykkeelle, jossa se oli aloittanut DKW-autojen tuotannon uudelleen käyttäen sotaa edeltäviä piirustuksia. F9:ssä käytetyn kolmisylinterisen moottorin piirustukset olivat kuitenkin jääneet itään, joten tuotanto oli jouduttu aloittamaan käyttäen vanhempaa kaksisylinteristä moottoria. Yhtiö onnistui saamaan haltuunsa yhden alkuperäisistä koemoottoreista. Lisäksi vuonna 1948 Mecklenburgista löydettiin puhkiammuttu F9-prototyyppi, joka kuljetettiin Auto Unionin tehtaalle Ingolstadtiin lentorahtina Berliinin kautta. Löytyneiden komponenttien pohjalta moottorin piirustukset rekonstruoitiin. Työ saatiin valmiiksi vuonna 1950, jonka jälkeen moottoria testattiin perusteellisesti ennen tuotannon aloittamista.
Valmistus

Uudistunut kolmisylinterisellä moottorilla varustettu DKW F91 Sonderklasse esiteltiin maaliskuussa 1953 Frankfurtin autonäyttelyssä ja sarjatuotanto alkoi saman kuun aikana Düsseldorfissa. Auton markkinointinimenä käytettiin tunnusta 3=6, jolla viitattiin siihen, että kolmisylinterinen kaksitahtimoottori vastasi työtahtien määrällä kuusisylinteristä nelitahtimoottoria. Moottori oli onnistunut, sillä se oli kierrosherkkä ja siinä oli korkea ominaisteho.
Alkuvuonna 1953 valikoimaan lisättiin coupé ja cabriolet, syyskuussa seurasivat farmarimalli Universal sekä umpikylkinen jakeluauto. Marraskuusta lähtien autoon saatiin lopulta kauan odotettu nelivaihteinen vaihteisto. Samoihin aikoihin esiteltiin Karmannin valmistama kaksipaikkainen coupé, joita myytiin vain 25 yksilöä seuraavaan heinäkuuhun mennessä. Huhtikuussa 1954 lokasuojia muutettiin siten, että valonheittimet siirrettiin kauemmas toisistaan.
Heinäkuussa 1954 Düsseldorfissa esiteltiin lehdistölle uudistettu mallivuoden 1955 DKW F91. Mallistoa oli kavennettu, sillä vanhanmallinen, pienellä takaikkunalla varustettu sedan sekä kaksipaikkainen coupé jäivät pois valikoimasta. Sedanin kori oli samanlainen coupén kanssa, tosin raamillisilla ovilla. Perusmalli Limousine Normal oli varustettu kolmivaihteisella ja paremmin varusteltu Limousine Spezial nelivaihteisella vaihteistolla. Coupé-version vakiovarustukseen kuului kaksivärimaalaus, sedaniin sen sai lisähintaan. Kojelautaa sekä hallintalaitteiden sijoittelua muutettiin ja polttoainetankin tilavuutta kasvatettiin.
Syyskuussa 1955 sedan- ja coupé-mallien valmistus lopetettiin. Farmarimallin valmistus jatkui kesäkuuhun 1957 asti, kunnes se korvattiin seuraajamalli DKW F94 Universalilla.
Valmistus > Tuotantomäärät

| Korimalli | tuotantomäärä |
| --- | --- |
sedan (Limousine, Limousine Normal, Limousine Spezial): 41 799
4-paikkainen coupé (Allsicht Coupé, Luxus Coupé): 13 657
4-paikkainen cabriolet: 1 512
2-paikkainen cabriolet: 432
2-paikkainen coupé: 25
farmari (Universal): 15 175
yhteensä: 72 600
Teknisiä tietoja > Moottori

Auton voimanlähteenä oli 896-kuutioinen, 34-hevosvoimainen kolmisylinereinen kaksitahtimoottori. Sylinterin halkaisija oli 71 mm ja iskun pituus 76 mm. Puristussuhde oli 6,5:1. Polttoaineen öljyseossuhde oli 1:25. Kesäkuussa 1954 autoihin tuli Shell-Mixer, joka sekoitti öljyn polttoaineeseen automaattisesti. Joka sylinterillä oli oma sytytyspuola ja katkoja; etenkin varhaisemmissa malleissa sytytysajoituksen säätö vaati kärsivällisyyttä ja ammattitaitoa. Edeltäjästään poiketen autossa oli erilliset käynnistin ja laturi, jonka teho oli aluksi 130 wattia, mallivuodesta 1955 eteenpäin 160 wattia. Helmikuussa 1955 kovaääninen ja kallis, kolme pönttöä käsittänyt pakoputkisto korvattiin hiljaisemmalla ja edullisemmalla mallilla, johon kuului kaksi vaimenninta.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto

Moottorista voima välittyi kuivan yksilevyisen kytkimen kautta vaihteistoon, joka oli tuotannon alkuvaiheessa kolmivaihteinen, kunnes marraskuussa 1953 valikoimaan tuli nelivaihteinen vaihteisto, jonka toinen, kolmas ja neljäs vaihde olivat synkronoidut. Kummassakin vaihteistossa oli vapaakytkin. Autossa oli etupyöräveto.
Teknisiä tietoja > Runko ja alusta

Auton kantavana rakenteena oli umpinainen kotelopalkkirunko. Sekä etu- että taka-akseli oli jousitettu poikittaisin lehtijousin. Edessä oli kolmiotuet ja takana putkiprofiilista valmistettu jäykkä akseli. Jarruina oli rumpujarrut. Rengaskoko oli 5,60×15".
Teknisiä tietoja > Kori ja varusteet

Auton sähköjärjestelmä oli 6-volttinen. Coupé- ja cabriolet-mallien sivuikkunoista puuttui raamit ja coupéssa oli kolmiosainen panoramatakalasi. Farmari- ja jakeluautomuunnelmien korit oli valmistettu vielä vanhanaikaisesti puukehikon ympärille. Katto oli keinonahkainen. Tavaratilaan sai vaihtoehtoisesti sivuilta saranoidut pariovet tai ylhäältä ja alhaalta saranoidun jaetun luukun.
F91:ssä oli uutena varusteena ohjauslukko. Mittaristossa oli yhdistelmämittari, joka näytti jäähdytysnesteen lämpötilan sekä polttoaineen määrän. Vakiovarustukseen kuului kulmikas kello. Heinäkuuhun 1954 asti autossa oli puinen kojelautapaneli, sen jälkeen peltinen. Samassa yhteydessä seisontajarrun kahva siirrettiin kojelaudan alle ja ohjauspyörä muutettiin ovaalin malliseksi. Coupé- ja cabriolet-muunnelmiin tuli uudet vanteet. Joka korimallin oikeanpuoleiseen etulokasuojaan lisättiin merkki tekstillä Sonderklasse. Lokakuusta 1954 lähtien kaikkiin muunnelmiin tuli jäähdyttimen kaihdin, joka joudutti moottorin ja sisätilojen lämpeämistä kylmillä ilmoilla. Mallivuodesta 1955 oikeanpuoleisen etuistuimen kykeni kääntämään kokonaan sivuun, mikä helpotti kulkua takapenkille. Penkkeja ei kuitenkaan edelleen kyennyt säätämään pituussuunnassa. Kaasupolkimen välitystä muunnettiin ja siihen asennettiin palautusjousi kaasujalan, ja sitä kautta polttoaineenkulutuksen hillitsemiseksi.
Kesäkuussa 1955 poliisivoimille toimitettiin avokorisia, neliovisia farmarimallin pitkälle alustalle rakennettuja DKW F91 OTP -autoja vähintään kahdeksan kappaletta. Takaovien ikkunat voitiin laskea oviin sisään raameineen, etuovissa oli kiinteät raamit. Varustukseen kuului hälytysvalo sekä hakuvalo, ja sähköjärjestelmä oli 12-volttinen.
Vuoden 1954 malliuudistukseen asti polttoainetankki oli tilavuudeltaan 32 litraa, sen jälkeen 42-litrainen.
Ominaisuuksia

Auton huippunopeus oli 115 km/h. Kolmivaihteisen mallin polttoaineenkulutus oli 8,0 l/100 km ja nelivaihteisen 7,8 l/100 km.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta DKW F91 Wikimedia Commonsissa
Karmannin valmistama DKW F91 Cabriolet.
Vuosimallin 1953 Cabrioletin kojelauta.
Uudemman mallin peltinen kojelauta.
Ai ai ai kun nuori ois

| Ai ai ai kun nuori ois Irwin Goodman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 1990
 Formaatti: LP, CD, MC
 Tuottaja(t): Levytuottajat
 Tyylilaji: iskelmä, rock
 Kesto: 34.08
 Levy-yhtiö: Warner Music
Irwin Goodmanin muut julkaisut
| Hurraa! Me teemme laivoja 1990 | Ai ai ai kun nuori ois 1990 | Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille 2015 |
Ai ai ai kun nuori ois on Irwin Goodmanin viimeinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1990. ”Riemu ja ratto” jäi hänen viimeiseksi singlekseen. Albert Järvinen soittaa levyn viimeisessä kappaleessa ”Piip piip” soolon. Studiokeikka oli myös Järvisen viimeinen. Hän kuoli kaksi kuukautta Irwinin jälkeen. Levystä ei tullut koskaan suurta hittiä, sillä radiot pitivät sitä liian riehakkaana Irwinin kuoleman sattuessa lähelle levyn julkaisua. Irwin osallistui kappaleella ”Ai ai ai kun nuori ois” vuoden 1990 Syksyn säveleen ja sijoittui lopulta toiseksi. Irwin johti kilpailua puhelinäänestyksellä toiseksi viimeiselle sekunnille, kunnes Rainer Friman kiri voittoon.lähde?
Kappaleet > A-puoli

Karjala takaisin – 2.36
Vilkuta valoa – 3.44
Kaikki kaipaa rakkautta – 4.15
Kukka rintaan – 3.14
Naiset naiset – 2.59
Kappaleet > B-puoli

Ai ai ai kun nuori ois – 2.55
Yölintu ja päiväperho – 2.36
Romeo ilman Juliaa – 2.53
Riemu ja ratto – 2.31
Tumma virta – 3.26
Piip piip – 2.37
Muusikot

Irwin Goodman – laulu, kitara, sävellys (A4)
Kassu Halonen – kosketinsoittimet, taustalaulu, sävellys (A1-A3, A5-B6)
Juha Björninen – kitara
Jarmo Nikku – kitara
Jari Heino – basso
Vesa Aaltonen – rummut
Janne Louhivuori – kitara (B1)
Albert Järvinen – soolokitara (B6)
Emil von Retee - sanoitukset
Muusikot > Tuotanto

Risto Hemmi – miksaaja
Jari Laasanen – äänittäjä
Jorma Hämäläinen – äänittäjä
Akademgorodok

Akademgorodok ilmasta. Kuvan alaosassa näkyy Objoen Novosibirskin tekoaltaan rantahiekkaa.
Akademgorodok (ven. Академгородо́к) on venäläisen tiedekaupungin (naukograd) erityisaseman saanut alue Novosibirskin 138 000 asukkaan (2014) Sovjetskin piirissä, Novosibirskin alueella Etelä-Siperiassa. Tämä Novosibirskin usean korkeakoulun ja tutkimuskeskuksen yhteinen tiedekampus sijaitsee noin 20 kilometriä Novosibirskin keskustasta eteläkaakkoon, lähellä Obiin padotun Novosibirskin tekojärven koillisrantaa, keskellä koivu- ja mäntymetsää.
Novosibirskin Akademgorodokin perusti 1950-luvulla Neuvostoliiton tiedeakatemian  Siperian osaston johtaja, akateemikko Mihail Lavrentjev. Akademgorodokissa on Novosibirskin valtionyliopisto, 35 tutkimuskeskusta, maatalousakatemia, lääketieteellinen akatemia, asuinrakennukset ja kaupungin tavallinen infrastruktuuri. Vapaa-ajankeskuksessa, Tiedemiesten talossa (Dom Utšjonyh) on 100 000 niteen kirjasto ja konserttisali.
Neuvostoliiton aikoina 1961–1991 Novosibirskin Akademgorodok oli etuoikeutettu yhteisö, jonka asukkaille taattiin tiettyjä ruokatavaroita, joita ei muualla ollut helposti saatavilla. Tohtoriksi väitelleet pääsivät käsiksi edelleen vielä laajempaan valikoimaan. Tiedeakatemian jäsenet saivat asua huviloissa, kun muut asuivat yhdeksän- ja viisikerroksisissa kerrostaloissa.
Novosibirskin valtionyliopistoa.
Novosibirskin Akademkorodokin uusi näyttelykeskus.
Novosibirskin teknologiapuistoa Akademkorodokissa.
Venäjän tiedeakatemian kokousrakennuksia ("Tiedemiesten talo").
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Akademgorodok (Academgorodok/Academic Town) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (novosibirskguide.com)
Novosiberskin valtionyliopisto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (nsu.ru)
osakartta alueelta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (sscc.ru)
Jandeksin "Street view" -tyylinen panoramavalokuvin varustettu kartta alueelta (yandex.ru)
Aito Iskelmä Oikea Asema

| Aito Iskelmä Oikea Asema |
| --- | --- |

Perustettu:  18. syyskuuta 1985
Lopettanut:  30. joulukuuta 2019
Kuuluvuus: paikallinen
Kuopio: 96,7 MHz
Iisalmi: 89,5 MHz
Varkaus: 92,7 MHz
Pieksämäki: 102,2 MHz
Mediatiedot
Omistaja:  Sanoma Media Finland Oy
oikeaasema.fi
Aito Iskelmä Oikea Asema oli Pohjois-Savossa toiminut kaupallinen paikallisradio. Kanava oli yksi kolmesta Oikean Aseman radiokanavasta. Toimiluvanhaltija oli Sanoma Media Finland Oy. Asemalla oli toimistot ja toimitukset Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa. Nykyinen Aito Iskelmä Oikea Asema syntyi iisalmelaisen Radio Salmisen, varkautelaisen Radiovarkauden ja kuopiolaisen Oikean Aseman yhdistyttyä. 1. heinäkuuta 2008 radioaseman osakekanta myytiin Kevyt Kanava Oy:lle ja se osaksi Iskelmä-ketjua. 1. syyskuuta 2016 kanava siirtyi osaksi Aito Iskelmä -ketjua. 2. syyskuuta 2019 kanavan hallinta siirtyi Sanoma Media Finland Oy:lle. Vuoden 2019 lopussa Aito Iskelmä yhdistettiin toisen Nelonen Median iskelmäradiokanavan Aito Kajauksen kanssa, minkä seurauksena paikallislähetykset päättyivät aluemainonnan säilyessä. Aito Iskelmä Oikea Aseman nykyisillä taajuuksilla aloitti 30. joulukuuta 2019 Helmiradio.
Historia

Asema aloitti toimintansa nimellä Oikea Asema 18. syyskuuta 1985 Kuopiossa taajuudella 96,7 MHz. Oikea Asema oli yksi Suomen ensimmäisistä paikallisradioista. Radioaseman ensimmäinen toimitusjohtaja oli Nils "Nisse" Tuominen (myöhemmin Suomen Paikallisradioliiton puheenjohtaja) ja ensimmäinen päätoimittaja Antti O. Arponen. Nykyisin Varkaudessa taajuus on 92,7 MHz ja Iisalmessa 89,5 MHz.
24. syyskuuta 2007 lähtien kaikilla kolmella paikkakunnalla on lähetetty pääosin yhteneväistä ohjelmavirtaa. Kesästä 2008 lähtien ohjelmavirtaa tuotettiin Iskelmä-ketjun kautta Iskelmä Oikea Asema -brändin alla. Kullakin paikkakunnalla lähetetään myös jonkin verran myös paikallista sisältöä, pääasiassa paikallisia uutisia. Yhteistyön Bauer Median Iskelmä-kanavan kanssa loputtua syyskuun alussa 2016 kanava on toiminut Aito Iskelmä -brändin alla. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanavan, johon myös Oikea Asema kuuluu.
Aiheesta muualla

Oikean Aseman Internet-sivusto
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Simpsiö 96,9  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Akateeminen tentti

Akateeminen tentti on kirjallinen tai suullinen kuulustelu, jossa testataan tenttijän tietoja yhden akateemisen kurssin asiasisällöstä. Akateemiseen tenttiin pitää itse ilmoittautua etukäteen. Ennen tenttiä tenttijä valmistautuu tenttitilaisuuteen lukemalla kirjallisuutta, muistiinpanoja ja muita tiedonlähteitä. Akateeminen tentti on esimerkki keinotekoisesta tentistä.
Kirjallinen tenttitilaisuus kestää tyypillisesti 4 tuntia. Tentin alussa on varoaika, jona ei saa poistua tenttitilasta. Tänä aikana myöhästyneiden on mahdollista päästä vielä tenttitilaisuuteen. Sen jälkeen tentistä saa poistua, eikä sinne saa enää tulla. Näin estetään, ettei tentistä tulija voi antaa tenttikysymyksiä myöhästyneelle tenttiintulijalle.
Tentissä voidaan jakaa kysymysten ohella oheismateriaalia, kuten matemaattisia kaavoja tai fysiikan vakioita. Nämä oheismateriaalit on yleensä palautettava tenttivastauksen yhteydessä. Niistä on merkintä tenttikuoressa, jotta tentin valvoja tietää sallia niiden käytön. Tenttijä ei saa tavallisesti tuoda tenttiin omia oheismateriaaleja. Jos saa, niin ne tarkastetaan ennen tenttiä mahdollisten omien merkintöjen varalta.
Aiolialainen pylväsjärjestelmä

Aiolialainen kapiteeli.
Aiolialainen pylväsjärjestelmä tai aiolialainen tyyli on eräs antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa käytetty pylväsjärjestelmä. Se oli käytössä arkaaisella kaudella, mutta jäi käytöstä klassiselle kaudelle tultaessa.
Historia

Aiolialainen tyyli vaikuttaa perustuvan aasialaisiin ja mahdollisesti myös egyptiläisiin esikuviin, sillä samantyyppisiä kapiteeliaiheita tunnetaan muun muassa Kyprokselta, Megiddosta ja Samariasta. Aiolialaista tyyliä pidetään joskus joonialaisen tyylin edeltäjänä, ja siksi sitä on kutsuttu myös protojoonialaiseksi tyyliksi. On kuitenkin myös mahdollista, että aiolialainen ja varhainen joonialainen tyyli kehittyivät yhteisistä esikuvista toisistaan riippumatta. Aiolialainen tyylisuunta sai nimensä Aioliin eli Aiolian alueesta Vähän-Aasian luoteisrannikolla.
Ominaisuudet

Aiolialaiset pylväät muistuttivat monin tavoin joonialaisia pylväitä. Kapiteeli muodostui kahdesta lehtikerroksesta, jossa ylemmät lehdet taipuivat ylöspäin ja alemmat alaspäin. Kapiteelin yläosassa on kaksi ylöspäin kaartuvaa voluuttia sekä palmunlehväkuvio.
Esimerkkejä

Aiolialainen tyyli oli aina vähemmän käytetty kuin tunnetummat doorilainen, joonialainen ja korinttilainen pylväsjärjestelmä. Se tunnetaan muun muassa Mytilenestä ja Napesta Aioliin saariin kuuluneelta Lesbokselta, Neandreiasta Troaksesta ja Larissasta Aioliista noin vuosilta 600–580 eaa. Sitä esiintyy myös muun muassa 600-luvulla eaa. rakennetussa Hera Argeian temppelissä Suur-Kreikassa yhdessä muiden tyylien kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta aiolialainen pylväsjärjestelmä Wikimedia Commonsissa
Aiolialaistyylinen koristeaihe.
Akamantis

| Akamantis> Ἀκαμαντίς.Historia |
| --- | --- |
Tyyppi:  fyle
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Numero (alkup.):  V
Perustettu:  508 eaa.
Eponyymi heeros:  Akamas
Demoksia:  9–13
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akamantis (m.kreik. Ἀκαμαντίς, lat. Acamantis) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Akamas, Theseuksen poika, ja sen alkuperäinen numero oli V.
Fyleen kuului alun perin 13 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului yhdeksän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Akamantis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Akamantidēs (Ἀκαμαντίδης), monikossa Akamantidai (Ἀκαμαντίδαι).
Demokset

| Nimi | Nimi kreikaksi | Fyle> Kausi I n. 508–307 eaa. | Fyle> Kausi II n. 307–224 eaa. | Fyle> Kausi III n. 224–201 eaa. | Fyle> Kausi IV n. 201 eaa.–124 jaa. | Fyle> Kausi V n. 124 jaa.– | Trittys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Eiresidai | Εἰρεσίδαι | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | asty |
| Eitea | Εἰτέα | Akamantis | Antigonis | Antigonis | Akamantis | Hadrianis | mesogeios |
| Hagnus | Ἁγνοῦς | Akamantis | Demetrias | Demetrias | Attalis | Attalis | mesogeios |
| Hermos | Ἕρμος | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | asty |
| Ifistiadai | Ἰφιστιάδαι | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | asty |
| Kefale | Κεφαλή | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | paralia |
| Kerameikos | Κεραμεικός | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | asty |
| Kholargos | Χολαργός | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | asty |
| Kikynna | Κίκυννα | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | mesogeios |
| Poros | Πόρος | Akamantis | Demetrias | Demetrias | Akamantis | Akamantis | paralia |
| Prospalta | Πρόσπαλτα | Akamantis | Akamantis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Sfettos | Σφηττός | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | mesogeios |
| Thorikos | Θορικός | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | Akamantis | paralia |
Aikuisuus

Ihmisen ikäkaudet
Alkio | Sikiö
Syntymä | Lapsuus | Vauvaikä | Leikki-ikä | Kouluikä
Nuoruus | Murrosikä
Aikuisuus | Keski-ikä
Vanhuus | Kuolema
Aikuisuus on ikä- ja kehitysvaihe ihmisen elämässä nuoruuden ja vanhuuden välissä. Se on yleensä ihmisen elämän pitkäkestoisin vaihe.
Fyysiset muutokset

Aikuisen ruumis rapistuu pikkuhiljaa, rappeutuminen kiihtyy vanhemmalla iällä. Lihasmassa kasvaa noin 25-vuotiaaksi ja alkaa sen jälkeen vähentyä. Luuston massa alkaa vähentyä kolmekymppisenä, ensimmäisenä lantion ja selkärangan alueelta ja viimeisenä ääreisosista kuten sormista. Kolesterolia alkaa kertyä verisuoniin ja sydänlihas heikkenee vaikka ei olisi varsinaista sydänvikaa. Sukupuolihormonien määrä vähenee iän myötä.
Kognitiivinen kehitys

Perinteinen käsitys älykkyyden kehityksestä on ollut, että aikuisuudessa se alkaa hitaasti laskea. Kuten muulloin on tässäkin tapauksessa huomattava ihmisen muodostamana fyysinen, psyykkinen ja sosiaalinen kokonaisuus. Esimerkiksi vuonna 1994 julkaistun tutkimuksen mukaan koehenkilöiden älylliset taidot kasvavat noin 40 vuoden ikään asti, josta lähtien pysyvät muuttumattomina noin 60–70-vuotiaaksi asti. (Tässä on kuitenkin huomattava yksilöiden väliset huomattavat erot.) Samaisen testin tuloksista huomattiin myös, että koehenkilöitä joilla oli hyvä tulos, olivat myös usein terveempiä, elivät onnellisesti avioliitossa ja viettivät kiinnostavaa elämää. Havainto antaa viitteen siitä, että kognitiivinen kehitys on kiinteässä yhteydessä niin fyysiseen kuin psykososiaaliseen kehitykseen.
Määrällisten erojen lisäksi ikäryhmien kognitiivisista toiminnoista on etsitty myös laadullisia eroja. Aikuiset eivät turvaudu läheskään aina formaaliseen ajatteluun, vaikka voisivatkin. Ratkaisuihin vaikuttavat tunnetekijät ja elämänkokemus..
Kehitystehtäviä

Aikuisuus on rajattu eri tavoin ihmisestä, kulttuurista ja tilanteesta riippuen. Se voidaan esimerkiksi rajata työn, perhe-elämän ja velvoitteiden avulla tai pelkästään täysi-ikäisyytenä. Aikuiselta kuitenkin odotetaan usein pysyvämpään työhön sijoittumista. Se ei takaa ainoastaan taloudellista toimeentuloa, vaan vaikuttaa myös yksilön itsearviointiin. Työttömyys on omiaan osoittamaan ihmiselle käänteisesti työn arvon.lähde?
Aikuisuuteen liitetään itsenäisyys ja vastuullisuus. Aikuisten oletetaan kestävän yksinoloa ja pystyvän itsenäisiin ratkaisuihin. Myös pysyvä parisuhde on kehitystehtävä, jota useimmat pyrkivät täyttämään. Se vaikuttaa mielikuvaan vanhempien turvallisuudesta. Hyvin mustavalkoisesti sanottuna vanhempien tuottaman turvallisuuden tunne ikään kuin vaihtuu puolison tuottamaan turvallisuuden tunteeseen. Ne eivät kuitenkaan ole vastaavia asioita, koska iän karttuessa haluttu turvallisuus muuttuu. Pysyvä parisuhde tuo myös haasteen itsemääräämisen ja riippuvuuden välille.
Vanhemmuus on myös yksi kehitystehtävä. Se tulee enää harvoin nykyajan vanhemmille ilman harkintaa ja sitä edeltävää valmistautumista/valmentautumista.