stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Caron
Henkilöitä, Caron etunimenä

Caron Butler (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija
Caron Wuotila, o.s. Barnes (s. 1961), brittiläis-suomalainen näyttelijä, laulaja ja malli
Muita merkityksiä

caron, hattu, kirjaimeen liittyvä tarke (ˇ)
Caron, Caron Barnesin albumi vuodelta 1986.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Caron”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hydrofiilinen

Hydrofiilinen tarkoittaa molekyylin ominaisuutta, jonka johdosta se liukenee veteen tai muuhun pooliseen liuottimeen. Tämä ominaisuus on tärkeä tietyissä solubiologisissa järjestelmissä. Hydrofiiliset yhdisteet ovat usein poolisia.
Kiinteän aineen pinnan ominaisuuksista puhuttaessa hydrofiilinen pinta tarkoittaa pintaa, jolle veden kontaktikulma on pienempi (tai sama) kuin 90 ° ympäröivän kaasufaasin ollessa ilma.
Toisin kuin hydrofobisilla yhdisteillä, hydrofiilinen molekyyli saa ympärilleen monimutkaisen järjestelmän vesimolekyyleistä koostuvia kuoria. Tämä tarkoittaa kasvua entropiassa, koska vesimolekyylien hapen ja hydrofiilisen molekyylin välille syntyy sidos (kuten vetysidos, tosin voi olla kovalenttisempikin).
Mitä suurempi varaustiheys, sitä eksotermisempi liukeneminen on. Myös liukenevan yhdisteen hydrofiilisen atomin orbitaalienergioilla on väliä; mitä paremmin valenssiorbitaalien energia vastaa happiatomin valenssiorbitaalienergioita, sitä kovalenttisempi sidos on, ja täten vahvempi. Esimerkiksi Ni2+ liukenee paremmin veteen kuin Ba2+.
Voiton aukio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voiton aukio Wikimedia Commonsissa
Victory square (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (belarus.by)
Suuri neuvostotietosanakirja (BSE): Zaborski, Georgi Vladimirovitš (venäjäksi) (academic.ru)
M-Brain

| M-Brain |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Informed Leadership
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1999
Toimitusjohtaja:  Kimmo Havu (CEO)
Avainhenkilöt:  Joakim Nyberg (CGO), Stuart Reynish (CPO), Eetu Laaksonen (CTO), Henna Pellonmaa (CFO), Kati Tammisto (CMO)
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Toimiala:  Markkina- ja kilpailijatietopalvelut
Tuotteet:  Markkina- ja kilpailijaseuranta, markkina- ja kilpailija-analyysit, Intelligence Plaza, markkinaselvitykset
Liikevaihto:  19,4 milj. € (2021)
Henkilöstö:  190 (2022)
Kotisivu:  www.m-brain.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
M-Brain on suomalainen markkina- ja kilpailijatiedon SaaS-ratkaisuja tarjoava yritys. M-Brainin palvelut sisältävät markkina- ja kilpailijaseurantaa, analyysipalveluita, markkinaselvityksiä sekä alustatyökalu Intelligence Plazan.
M-Brainilla on toimistot 7 maassa: Suomessa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Malesiassa, Ranskassa, Saksassa ja Singaporessa.
M-Brainin asiakkaita ovat mm. Nets, Stora Enso ja Med Group. Julkisten tulostietojen mukaan M-Brain Oy:n liikevaihto vuonna 2021 oli 19,4 miljoonaa euroa.
M-Brainin omistaa pohjoismainen sijoitusyhtiö Monterro.
Palvelut

M-Brainin palvelut:
Markkina- ja kilpailijaseuranta ja -analyysit
Intelligence Plaza -alustatyökalu markkinatiedon hyödyntämiseen ja jakamiseen
Markkinatutkimusprojektit ja strategiset analyysit
Historia

1999: Sittemmin yhtiön pitkäaikaisena toimitusjohtajana toiminut Marjukka Nyberg perusti M-Brainin vuonna 1999. Aluksi yhtiön toiminta keskittyi painetun median analyysi- ja mittauspalveluihin, mutta yhtiön palvelut laajentuivat pian kattamaan lisäksi sosiaalisen ja toimituksellisen verkkomedian sekä televisio- ja radiolähetysten seurannan ja analysoinnin.
2001: M-Brain julkaisi ensimmäisen digitaalisen median seurantapalvelunsa, minkä myötä yhtiö alkoi tarjota monikielisen verkkoseurannan palveluita.
2006: M-Brain sai ensimmäisen ulkopuolisen sijoittajan, kun valtion pääomasijoitusyhtiö Veraventure Oy osti yhtiöstä vähemmistöosuuden.
2007: Kimmo Valtonen siirtyi M-Brainin teknologiajohtajaksi vastuunaan muun muassa tuotekehitys.
2011: Vuoden 2011 aikana yhtiöön tuli uusia sijoittajia, kun Veritas Eläkevakuutus ja Oy Ingman Finance Ab sijoittivat M-Brainiin. Tämä mahdollisti sen, että M-Brain osti ruotsalaisen kilpailijansa Cision Ab:n suomalaisen tytäryhtiön Oy Cision Finland Ab:n. Yritysoston myötä M-Brain yli kaksinkertaisti liikevaihtonsa ja henkilöstönsä.
2012: M-Brain hankki liiketoimintatiedon hallintapalveluita tarjoavan Esmerk Oy:n. Yritysoston myötä M-Brain kasvoi alallaan Pohjoismaiden suurimmaksi toimijaksi ja kuuden suurimman joukkoon Euroopassa. Joulukuussa 2012 M-Brain julkaisi uuden SaaS-työkalun, M-Adaptiven, jolla on mahdollista seurata ja analysoida media- ja markkinointikampanjoiden vaikutuksia ja tuloksia digitaalisessa, sosiaalisessa ja painetussa mediassa.
2013: M-Brain toimi aiemmin Suomen ulkopuolella Esmerk-nimellä. 1.1.2013 alkaen yhtiö on toiminut kaikissa maissa yhteisellä M-Brain-nimellä. Heinäkuussa 2013 M-Brain osti suomalaisen sosiaalisen median seurantayrityksen Whitevector Oy:n.
2014: M-Brain Oy osti Global Intelligence Alliance Group Oy:n eli GIAn koko osakekannan syyskuussa 2014. Yritysten integraation myötä palveluissa yhdistyvät GIA:n markkinatietokonsultointi, strateginen analyysi ja siihen liittyvät ohjelmistotuotteet sekä M-Brainin SaaS-ratkaisut ja sisällöntuotanto. Yhtiöllä on yrityskaupan jälkeen toimipisteitä 12 maassa ja työntekijöitä on noin 450.
2016: 6. huhtikuuta 2016, M-Brain Oy osti norjalaisen mediaseurantaa ja -analyysejä tuottavan Opoint Holdingin. Kauppaan kuuluivat ostettavan yhtiön kolme tytäryhtiötä Norjassa, Ruotsissa ja Virossa.
2018–2021: M-Brain luopui vähitellen mediaseurantaliiketoiminnastaan ​​Pohjoismaissa ja keskittyi entisestään kehittämään kilpailu- ja markkinatietopalveluitaan.
2022: 17. kesäkuuta 2022 software-kasvuyrityksiin keskittynyt sijoitusyhtiö Monterro osti osake-enemmistön M-Brainista.
Loppuvastus

Tux taistelee pomoa vastaan pelissä SuperTux.
Loppuvastus, loppupomo tai päävihollinen on videopeleissä tekoälyn ohjaama vihollinen, jonka voitettuaan pelaaja on läpäissyt pelin tai tietyn osion pelistä. Loppuvastus sijaitsee yleensä tason lopussa ja se on tyypillisesti huomattavasti vahvempi kuin muut vastukset, joita pelaaja on siihen mennessä kohdannut. Loppuvastukset ovat usein suurikokoisia vihollisia, jotka voivat vaatia tietyn taktiikan niiden voittamiseen. Esimerkiksi voi olla, että vastusta voi vahingoittaa vain iskemällä sitä tiettyyn heikkoon kohtaan.
Tunnettuja loppuvastuksia ovat muun muassa Bowser eli Kuningas Koopa Super Mario -peleistä, Dr. Wily Mega Man -sarjan ensimmäisistä peleistä, Ganondorf The Legend of Zelda -sarjan peleistä, tohtori Ivo ”Eggman” Robotnik Sonic the Hedgehog -sarjan peleistä, Neo Cortex Crash Bandicoot -sarjan peleistä, Kuningas K. Rool Donkey Kong Country -sarjan peleistä, Ripto Spyro -sarjan peleistä ja Gruntilda Banjo-Kazooie -sarjan peleistä. Yksi varhaisimmista loppuvastuksen sisältävistä peleistä on Taito-yhtiön vuonna 1980 julkaistu Phoenix.
Alakäsitteitä > Välipomo

Välipomo tai minipomo (engl. middle boss tai miniboss) tarkoittaa yleisesti kesken tason ilmestyvää tavanomaista haastavampaa vastusta, joka on kuitenkin loppuvastusta heikompi. Välipomon voittamisesta saatetaan palkita usein uudella aseella tai esineellä, joka on yleensä tärkeä tason varsinaisen loppuvastuksen voittamisessa.
Alakäsitteitä > Superpomo

Joissain peleissä on myös niin sanottuja superpomoja tai bonuspomoja (engl. superboss tai bonus boss). Superpomot ovat erittäin vahvoja, mutta niitä vastaan taisteleminen on valinnaista. Niitä ei tarvitse voittaa pelin tarinan läpäisemistä varten. Ne on yleensä tarkoitettu äärimmäiseksi haasteeksi pelaajille, jotka ovat valmiita käyttämään peliin enemmän aikaa ja vaivaa. Superpomot voivat olla hyvin piilotettuja, ja vaatia että tietyt ehdot on täytetty, ennen kuin pelaaja voi haastaa sen. Tällaisia pomoja esiintyy usein tietokone- ja konsoliroolipeleissä.
Alakäsitteitä > Pomoryntäys

Boss rush viittaa peleissä tilanteisiin, joissa pelaajan tulee taistella peräkkäin useita pomoja vastaan. Esimerkiksi voi olla, että pelin loppupuolella pelaajan tulee taistella uudelleen aiemmin voitettuja pomoja vastaan (muodostunut perinteeksi mm. Mega Man -pelisarjassa). Boss rush voi olla myös oma erillinen pelitilansa.
Aiheesta muualla

Boss Battle - Artikkeli TV Tropes -sivustolla
Korisliiga

| Korisliiga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Korisliiga-kausi 2024–2025 

Laji:  Koripallo
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1939
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  BC Nokia
Eniten mestaruuksia:  Pantterit (14)
Alempi taso:  I-divisioona A
TV:   Ruutu+, Jim
Aiheesta muualla
Korisliiga.fi
Korisliiga on miesten koripallon pääsarja Suomessa. Miesten pääsarjaa on pelattu Korisliiga-nimellä kaudesta 2005–2006 lähtien. Kaudella 2004–2005 sarjasta käytettiin sen pääsponsorin mukaan nimeä Sparliiga. Kaudet 1999–2004 sarjaa pelattiin nimellä SM-koris ja tätä ennen sarjasta on käytetty nimeä miesten koripallon SM-sarja.
Miesten koripallon Suomen mestaruudesta on pelattu vuodesta 1939 lähtien, jolloin mestaruuden voitti Ylioppilaskoripalloilijat Helsingistä. Eniten Suomen mestaruuksia (kaikkiaan 14) on voittanut Pantterit.
Urheilusanomien tammikuussa 2015 julkaiseman artikkelin mukaan Korisliiga on Euroopan 15. paras kansallinen pääsarja.
Miesten SM-sarjan historiaa > Sarjan alkutaipaleet

Suomen Koripalloliitto kokosi keväällä 1939 kahdentoista joukkueen sisäsarjan kilpailemaan ensimmäistä kertaa koripallon miesten Suomen-mestaruudesta. Ensimmäisellä kaudella mukana oli kahdeksan joukkuetta pääkaupunkiseudulta, kaksi joukkuetta Kotkan seudulta sekä kaksi joukkuetta Viipurista. SM-historian ensimmäiset pisteet teki Eiran Kisa-Veikkojen Kaarlo Einiö. Sarjajärjestelmänä ensimmäisellä kaudella oli kahden häviön cup, josta loppusarjaan pääsi mukaan neljä parasta joukkuetta. Kauden ottelut pelattiin maalis-huhtikuun aikana. Loppuotteluun selviytyivät Eiran Kisa-Veikot sekä Ylioppilaskoripalloilijoiden ykkösjoukkue. Kisa-Veikot kuitenkin luovuttivat ottelun, koska jalkapallosarjat olivat jo ehtineet jo alkaa ja samat miehet edustivat seuraa myös jalkapallossa. Historian ensimmäisen Suomen-mestaruuden voitti siis Ylioppilaskoripalloilijat.
Toista kertaa Suomen-mestaruudesta pelattiin syksyllä 1940. Tämä oli ensimmäinen varsinainen koripallon mestaruussarja, sillä ensimmäistä kertaa sarjan kaikki kahdeksan joukkuetta kohtasivat toisensa kertaalleen. Mestaruussarjan otteluita otettiin myös juuri perustetun vedonlyöntitoimisto Oy Tippaustoimisto Ab:n (myöh. Veikkaus Oy) vetokohteiksi. Koripallon suosio Suomessa kasvoikin vedonlyönnin ansiosta huomattavasti. Sarjan voittajaksi ylsi vuonna 1940 Eiran Kisa-Veikot, joka sai samalla ensimmäistä kertaa Oy Perkko Ab:n lahjoittaman karhunkuvioin koristellun kiertopalkinnon. Kiertopalkinnon perusteella mestaruussarjaa alettiin kutsua myös Karhunpokaalisarjaksi. Vuosien 1940 ja 1941 mestaruussarjoissa kaikki kahdeksan joukkuetta olivat helsinkiläisiä, lisäksi mukana oli myös armeijan joukko-osastoja. Vuoden 1941 mestaruussarjan voittikin Kadettikoulun joukkue. Vuoden 1941 alussa Koripalloliitto asetti mestaruussarjaan koripallon nykytilanteeseen nähden erikoisen rajoituksen, sillä rajoituksen mukaan sarjaa eivät saaneet pelata pelaajat, joiden pituus ylitti 190 senttimetriä.
Miesten SM-sarjan historiaa > Jatkosodan jälkeen

Jatkosodan takia koripallon SM-sarja jäi pelaamatta vuosina 1942 ja 1943. Urheilujärjestöt pyrkivät pitämään kuitenkin toimintaa yllä vaikeinakin aikoina henkisen terveyden ylläpitämiseksi. Suomen Koripalloliitto oli sotavuosien yksi aktiivisimmista urheilujärjestöistä ja SM-sarjan sijaan sotavuosina koripalloa pelattiinkin niin sanotussa sotasarjassa, jonka otteluita löytyi myös veikkauslistalta.
Sotavuosien jälkeen SM-sarja pääsi kolmen vuoden tauon jälkeen käyntiin syksyllä 1944, jolloin seitsemän joukkueen yksinkertaisen sarjan voitti helsinkiläinen Kiri-Veikot. Samana vuonna pelattiin ensimmäistä kertaa myös naisten Suomen-mestaruudesta, jonka vei nimiinsä Helsingin Tarmo. Koripalloliitto oli tehnyt yhteistyötä jo monen vuoden ajan Työväen Urheiluliiton kanssa ja liitot järjestivätkin vuosina 1945 ja 1946 yhteisen Suomen-mestaruussarjan. Vuonna 1945 SM-sarjassa pelasi kahdeksan joukkuetta, joista voiton vei Kiri-Veikot. Seuraavana vuonna sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta, joista Suomen-mestaruuden voitti Helsingin NMKY.
Suomen Koripalloliitto liittyi vuonna 1946 Suomen Voimistelu- ja Urheiluliittoon. Tämän johdosta TUL katkaisi kahdeksan vuotta kestäneen yhteistyösopimuksensa Koripalloliiton kanssa. Koripalloliitto kirjoitti kuitenkin huhtikuussa 1947 uuden liittokohtaisen yhteistyösopimuksen TUL:n kanssa ja  liitot sopivat, että vuoden 1947 Suomen-mestari ratkaistaan kummankin liiton sisäisten mestareiden keskinäisessä ottelussa. Suomen-mestaruuden voitti SKL:n sarjassa pelannut Helsingin NMKY voittamalla finaalissa TUL:n mestarin Työväen Maila-Pojat.
Televisiointi

Elokuussa 2020 Suomen Koripalloliitto ja Nelonen Media solmivat monivuotisen sopimuksen Korisliigan ja kaiken muut suomalaisen aikuiskoripallon televisioinnista Ruutu suoratoistopalvelussa. Sopimusken ensimmäisellä kaudella 2020-21 näytetään yli 900 koripallo-ottelua. Pääsarjat toteutetaan monikameratuotannoilla kuvattuna sekä selostettuna.
Kesäkuussa 2015 Suomen Koripalloliitto ja Elisa tiedottivat 3+1-vuotisesta yhteistyösopimuksesta, jonka mukaisesti Elisa Viihde -palvelu lähettää Korisliigan kaikki runkosarja- ja pudotuspeliottelut maailmanlaajuisesti. Otteluiden katselu myös mobiililaitteilla on mahdollista. Lähetystekniikassa hyödynnetään areenoiden edelliskaudella asennettuja automaattikameroita.
Lokakuussa 2014 Korisliiga ja seurat aloittivat kolmivuotisena projektina kaikkien Korisliigaotteluiden suoratoiston KorisliigaTV:n välityksellä. Ottelut olivat katsottavissa ympäri maailman. Kameratuotanto tapahtui vastaavaa palvelua muun muassa Euroliigaan tuottavan belgialaisyrityksen avulla, ja jakelualustan tuotti suomalaisyritys. Palvelu tuotettiin liikkeen tunnistavien automaattikameroiden avulla. Lisäksi KorisliigaTV tuotti koosteet otteluista, valmentajahaastattelut sekä reaaliaikaisia huippuhetkiä otteluista. Kaikkia otteluita ei selostettu. KorisliigaTV oli maksullinen, ja katseluoikeuksia pystyi ostamaan runkosarjassa joko yksittäisiin otteluihin, tietyn joukkueen kaikkiin otteluihin tai kaikkien joukkueiden kaikkiin otteluihin. Pudotuspeleistä KorisliigaTV näytti, osin muuta kautta televisioitavien ottelujen vuoksi, 12–31 ottelua. KorisliigaTV:n lisäksi Yleisradio esitti Korisliiga-otteluita Urheiluviikonloppu-lähetyksissään. Urheilusanomat esitti otteluita tilaajilleen viikoittain, ja VeikkausTV lähetti muutamia otteluita.
Joukkueet kaudella 2024–2025

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BC Nokia | Nokia | AGCO Power Arena | 1997 |  Greg Gibson |
| Bisons Loimaa | Loimaa | Loimaan liikuntahalli | 1964 |  Konsta Mastomäki |
| Helsinki Seagulls | Helsinki | Töölön kisahalli | 2013 |  Vesa Vertio |
| Karhu Basket | Kauhajoki | IKH Areena | 1910 |  Janne Koskimies |
| Kataja Basket | Joensuu | Motonet Areena | 1949 |  Petri Virtanen |
| Kobrat | Lapua | Lapuan urheilutalo | 1989 |  Ville Turja |
| Korihait | Uusikaupunki | Uusikaupunki Areena | 1898 |  Ivan Ivanovic |
| Kouvot | Kouvola | MLL Areena | 1964 |  Jyri Lehtonen |
| KTP-Basket | Kotka | Steveco Areena | 1927 |  Darko Mihajlovic |
| Tapiolan Honka | Espoo | Tapiolan urheiluhalli | 1957 |  Aapo Heinonen |
| Salon Vilpas | Salo | Salohalli | 1908 |  Jussi Savolainen |
| Tampereen Pyrintö | Tampere | Pyynikin palloiluhalli | 1896 |  Tero Hassinen |
Tilastot > Katsojamäärät

| Kausi | Katsojakeskiarvo runkosarjassa | Muutos | Paras katsojakeskiarvo | Paras katsojamäärä runkosarjassa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010–2011 | 831 |  | Kataja Basket (1 028) | 1 818 (Lappeenrannan NMKY – Torpan Pojat 9.3.2011) |
| 2011–2012 | 911 | +9,6 %  | Kataja Basket (1 141) | 2 827 (Kataja Basket – Kouvot 28.1.2012) |
| 2012–2013 | 757 | −16,9 %  | KTP-Basket (1 067) | 1 540 (Salon Vilpas – Kouvot 13.2.2013) |
| 2013–2014 | 824 | +8,9 %  | KTP-Basket (1 165) | 1 984 (Kataja Basket – Bisons 27.12.2013) |
| 2014–2015 | 903 | +9,6 %  | KTP-Basket (1 119) | 1 930 (Namika Lahti – Kouvot 23.11.2014) |
| 2015–2016 | 939 | +4,0 %  | Salon Vilpas (1 215) | 1 848 (Salon Vilpas – KTP-Basket 27.2.2016) |
| 2016–2017 | 941 | +0,2 %  | Salon Vilpas (1 594) | 2 193 (Kouvot – Helsinki Seagulls 3.3.2017) |
| 2017–2018 | 851 | −9,6 %  | Salon Vilpas (1 678) | 2 168 (Salon Vilpas – Espoo United 24.1.2018) |
| 2018–2019 | 873 | +2,6 %  | Salon Vilpas (1 455) | 2 449 (Ura Basket – Salon Vilpas 13.10.2018) |
| 2019–2020 | 826 | −5,4 %  | Salon Vilpas (1 369) | 2 383 (Salon Vilpas – Kouvot 5.1.2020) |
| 2020–2021 | 181 | −78,1 %  | Lahti Basketball (282) | 782 (Salon Vilpas – Karhu Basket 7.11.2020) |
| 2021–2022 | 632 | +249,2 %  | Salon Vilpas (955) | 1 556 (Salon Vilpas – Helsinki Seagulls 12.11.2021) |
| 2022–2023 |  |  | Karhubasket (1 583) | 2 077 (Karhu Basket – Salon Vilpas 26.11.2022) |
Tilastot > Mestaruudet

| # | Joukkue | Mestaruuksia |
| --- | --- | --- |
| 1 | Pantterit | 14 |
| 2 | Torpan Pojat | 9 |
| 3 | Helsingin NMKY | 7 |
| 4 | Espoon Honka | 7 |
| 5 | KTP-Basket | 6 |
| 6 | Tapiolan Honka | 6 |
| 7 | Helsingin Kisa-Toverit | 5 |
| 8 | Kouvot | 4 |
| 9 | Turun NMKY | 4 |
| 10 | Tampereen Pyrintö | 3 |
Tilastot > Mitalistit

| # | Joukkue | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Torpan Pojat | 9 | 9 | 7 | 25 |
| 2 | KTP-Basket | 6 | 7 | 12 | 25 |
| 3 | Pantterit | 14 | 4 | 3 | 21 |
| 4 | Helsingin NMKY | 7 | 3 | 8 | 18 |
| 5 | Tapiolan Honka | 6 | 5 | 5 | 16 |
| 6 | Kataja Basket | 2 | 6 | 5 | 13 |
| 7 | Helsingin Kisa-Toverit | 5 | 5 | 2 | 12 |
| 8 | Espoon Honka | 7 | 1 | 2 | 10 |
| 9 | Kouvot | 4 | 4 | 1 | 9 |
| 10 | Turun NMKY | 4 | 2 | 3 | 9 |
Palkinnot

Suomen Koripalloliitto palkitsee vuosittain pelikausien parhaat seuraavissa kategorioissa:
Vuoden pelaaja
SM-finaalien paras pelaaja
Vuoden puolustuspelaaja
Vuoden tulokas
Vuoden kehittynein pelaaja
Paras kuudes pelaaja
Vuoden ulkomaalaisvahvistus
Vuoden valmentaja
Vuoden erotuomari
Kaikkien aikojen pelaajatilastot

Katso: Luettelot Korisliigasta
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Suomen koripalloliiton sivut
KorisliigaTV
| n k Korisliiga |
| --- | --- |
Joukkueet (2024–25):  BC Nokia  Bisons Loimaa  Helsinki Seagulls  Karhu Basket  Kataja Basket  Kobrat  Korihait  Kouvot  KTP-Basket  Tapiolan Honka  Salon Vilpas  Tampereen Pyrintö 
Koripallon miesten SM-sarjan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930-luku |  |  |  |  |  |  |  |  | 1939 | 1940 |
| 1940-luku | 1941 | 1942 |  | 1944 | 1945 | 1946 | 1947 | 1948 | 1949 | 1950 |
| 1950-luku | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 | 1960 |
| 1960-luku | 1961 | 1962 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Pantteri-patsas
Jemeljanovon kansainvälinen lentoasema

Krasnojarskin kansainvälinen lentoasema (ven. Международный аэропорт Красноярск  ) (IATA: KJA, ICAO: UNKL)) on lentoasema Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siperiassa Krasnojarskin kaupungin luoteispuolella Jemeljanovon piirissä.
Jemeljanovon lentoasema Venäjällä.
Jemeljanovon lentoaseman sijainti Krasnojarskin aluepiirissä.
Lentoasema toimii Aeroflot, NordStar ja KrasAvialentoyhtiöiden solmukohtana.
Krasnojarskin Jemeljanovon lentoasema avattiin vuonna 1980. Kenttä kuuluu matkustajamäärältään Venäjän keskisuurien lentoasemien  joukkoon. Vuonna 2013 kentän kautta kulki 2,06 miljoonaa lentomatkustajaa.
Aiheesta muualla

Krasnojarsk, meždunarodnyi aeroport (venäjäksi) (aviapages.ru)
Skyvector aeronautical charts: UNKL Krasnojarsk Airport (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (skyvector.com)
World Aero Data: Yemelyanovo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kalevan kisat 1980

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1980 Lappeenrannassa 4.–6. heinäkuuta. Kilpailupaikka oli Kimpisen kenttä. Kalevan maljan voitti Turun Urheiluliitto. Kuopiossa kilpailtu maratonjuoksu oli naisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Esko Elsilä | 10,81 | Kimmo Saaristo | 10,82 | Jarmo Eronen | 10,84 |
| 200 m | Hannu Mykrä | 21,25 | Kimmo Saaristo | 21,77 | Jukka Sulalampi | 21,78 |
| 400 m | Hannu Mykrä | 46,94 | Matti Rusanen | 47,76 | Jukka Paajanen | 47,99 |
| 800 m | Jorma Härkönen | 1.49,75 | Markku Taskinen | 1.50,22 | Jukka Kemppinen | 1.50,98 |
| 1 500 m | Antti Loikkanen | 3.40,46 | Heino Lipsanen | 3.42,22 | Jari Hemmilä | 3.43,73 |
| 5 000 m | Martti Vainio | 13.40,15 | Kaarlo Maaninka | 13.42,92 | Lasse Virén | 13.45,07 |
| 10 000 m | Martti Vainio | 28.19,6 | Kaarlo Maaninka | 28.27,9 | Martti Kiilholma | 28.28,8 |
| 110 m aidat | Arto Bryggare | 13,84 | Reijo Byman | 14,20 | Kari-Pekka Lax | 14,30 |
| 400 m aidat | Raimo Alanen | 52,13 | Harri Jauhiainen | 52,37 | Ove Blomfelt | 52,79 |
| 3 000 m esteet | Tapio Kantanen | 8.29,40 | Tommy Ekblom | 8.33,15 | Ilkka Äyräväinen | 8.46,69 |
| Maraton | Esa Tikkanen | 2.19.04 | Seppo Helenius | 2.20.17 | Hannu Sorasalmi | 2.20.24 |
| Korkeushyppy | Ossi Aura | 213 | Erkki Niemi | 213 | Seppo Smolander | 213 |
| Seiväshyppy | Rauli Pudas | 550 | Antti Kalliomäki | 550 | Tapani Haapakoski | 540 |
| Pituushyppy | Olli Pousi | 761 | Pentti Raitanen | 755 | Pauli Perttula | 742 |
| Kolmiloikka | Olli Pousi | 16,48 | Stefan von Gerich | 16,32 | Jussi Paronen | 16,01 |
| Kuulantyöntö | Reijo Ståhlberg | 20,09 | Olli Kanervisto | 18,63 | Jorma Lempinen | 18,55 |
| Kiekonheitto | Markku Tuokko | 63,30 | Ari Huumonen | 60,50 | Juhani Tuomola | 60,16 |
| Moukarinheitto | Harri Huhtala | 75,28 | Juha Tiainen | 73,70 | Jukka Olkkonen | 69,66 |
| Keihäänheitto | Pentti Sinersaari | 89,76 | Aimo Aho | 88,44 | Antero Puranen | 86,20 |
| Kymmenottelu | Johannes Lahti | 7915 | Esa Jokinen | 7889 | Harri Sundell | 7562 |