stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kielisaari
Kielisaaret Suomessa

Suomessa kielisaarilla tarkoitetaan usein suomenkielisiä alueita, joilla elää elinvoimainen ruotsinkielinen vähemmistö. Niiden syntymisen taustalla oli 1700–1800-luvuilla kiihtynyt teollistuminen, joka toi ruotsinkielisiä ihmisiä muun muassa Sisä-Suomeen. Tämän jälkeen nousi tarve perustaa ruotsinkielisiä kouluja lapsille..
Nykyään perinteisiksi ruotsinkielisiksi kielisaariksi lasketaan seuraavat kunnat:
| Kunta | Asukasluku (2019) | Ruotsinkielisten osuus |
| --- | --- | --- |
|  Tampere | 238 140 | 0,5% |
|  Kotka | 52 126 | 0,9% |
|  Oulu | 205 489 | 0,2% |
|  Pori | 83 934 | 0,5% |
Suurin näistä on Tampere, jossa asuu noin 1 300 henkilöä, joiden rekisteröity äidinkieli on ruotsi.
Romanian unkarinkieliset kielisaaret merkitty tummanvihreällä.
Itäfiisin puhuma-alue vaaleansinisellä.
Ruotsinkieliset kielisaaret Suomessa. Vihreällä merkitty ns. uudet kielisaaret eli ruotsinkielisiä kouluja sisältävät suomenkieliset kunnat.
Katie O’Brien

| Katie O’Brien |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1986  Beverley 
Kansalaisuus:   Englanti
Tennispelaaja
Pituus:  167 cm
Paino:  63 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  525 141 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  84. (1.2.2010)
Voitot/tappiot:  283–231
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2010)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2009, 2010)
Wimbledon:  2. kierros (2007)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  174  (8. lokakuuta 2007)
Voitot/tappiot:  101–119
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Katie Jill O’Brien (s. 2. toukokuuta 1986 Beverley, Yorkshire) on englantilainen tennispelaaja.
Tennisura > 2008

O’Brienin kauden ensimmäinen turnaus oli Australian avoimet. Turnauksen karsinnassa hän voitti Darya Kustovan ja Yanina Wickmayerin. Karsintojen viimeisellä kierroksella hän kohtasi Yuan Mengin, jolle hän kuitenkin hävisi 4–6, 2–6 eikä selviytynyt pääsarjaan. Toukokuussa O’Brien osallistui Ranskan avointen karsintaan. Karsintojen ensimmäisellä kierroksella hän voitti Melanie Southin, mutta hävisi toisella kierroksella Kristina Barroisille 4–6, 2–6. Wimbledonissa Shahar Peer voitti O’Brienin ensimmäisellä kierroksella. Yhdysvaltain avointen karsinnoissa hän pääsi toiselle kierrokselle asti, kunnes hän hävisi Alexa Glatchille.
Tennisura > 2009

O’Brien joutui jälleen karsimaan Grand Slam -turnauksiin. Australian avointen karsinnoissa hän voitti Sandra Zahlavovan, Julie Dittyn ja Betina Jozamin, ja selviytyi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan. Hän kohtasi 1. kierroksella Monica Niculescu, mutta hävisi hänelle 4–6, 4–6. Toukokuussa Ranskan avointen karsinnoissa hän pääsi viimeiselle kierrokselle asti, mutta hävisi sen Arantxa Rusille 4–6, 6–7(6). Tästä huolimatta O'Brien pääsi Lucky loserina mukaan turnauksen pääsarjaan, kun kuudenneksi sijoitettu Vera Zvonarjova jätti turnauksen loukkaantumisen takia väliin. Ensimmäisellä kierroksella O’Brien hävisi Olga Govortsovalle 6–1, 6–1. Wimbledoniin hän sai villin kortin suoraan pääsarjaan. Hän kuitenkin hävisi 1. kierroksella Iveta Benesovalle 2–6, 7–5, 4–6. Elokuussa US Openissa O'Brien oli karsintojen kolmanneksi sijoitettu, mutta hän hävisi karsintojen toisella kierroksella Anna Tatishvilille. Syyskuussa hän pääsi finaaliin 75 000 dollarin ITF-turnauksessa Shrewsburyssa, jossa hän kohtasi toisen britin, Elena Baltachan. Baltacha vei ottelun voiton lukemin 3–6, 6–4, 3–6, mutta tämä tulos tarkoitti sitä, että molemmat finalistit pääsivät maailmanlistalla ensimmäistä kertaa sadan parhaan joukkoon.
Tennisura > 2010

Australian avoimissa O’Brien pelasi pääsarjassa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Patricia Mayrin 6–3, 6–3. Toisella kierroksella hän kohtasi entisen maailmanlistan ykköspelaajan, Jelena Jankovicin ja hävisi hänelle 2–6, 2–6. Ranskan avoimissa hän jäi edellisen vuoden tapaan 1. kierrokselle. Tällä kertaa hän hävisi Jill Craybasille.
Aiheesta muualla

Katie O’Brien WTA:n sivuilla (englanniksi)
1 2  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. WTA:n kotisivutUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
Jim Sharman

James David "Jim" Sharman (s. 12. maaliskuuta 1945) on australialainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten The Rocky Horror Picture Show'sta (1975) ja sen jatko-osasta, Shokkihoidosta (1981).
Sydneyssä syntynyt Sharman valmistui National Institute of Dramatic Artista.
Aiheesta muualla

Jim Sharman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John C. Robinson

John Robinson Etiopiassa 1930-luvulla
John Charles Robinson (24. helmikuuta 1903 – 8. huhtikuuta 1954) oli yhdysvaltalainen afroamerikkalainen lentäjä. Hän toimi myös Etiopian ilmavoimien päällikkönä 1930- ja 1940-luvuilla.
Robinson syntyi Carrabellessä Floridassa. Hänen isänsä kuoltua perhe muutti hänen äitinsä Celesten johdolla Gulfportiin Mississippiin. Celeste Robinson avioitui pian Charles Cobbin kanssa, ja John piti tätä isänään.
Robinson kiinnostui jo nuorena mekaniikasta ja muutti vuonna 1921 Alabamaan opiskellakseen Tuskegee Institutessa, mistä valmistuttuaan hän siirtyi ensin Detroitiin toimimaan autokorjaamon työntekijänä ja sitten opiskelemaan ilmailua Illinois'n osavaltioon.
Alkuvuonna 1935 Robinson ilmoitti haluavansa puolustaa Etiopiaa, jonka suhteen Italialla oli valloitussuunnitelmia. Etiopia oli viimeinen eurooppalaisten suurvaltojen piiriin kuulumaton valtio Afrikassa, joten sillä oli Robinsonin mielestä myös symbolinen merkitys mantereen itsenäisyysaatteille. Robinson matkusti toukokuussa 1935 Etiopiaan keisari Haile Selassien kutsusta, ja hänen nimitettiin elokuussa 1935 Hubert Julianin seuraajaksi Etiopian ilmavoimien komentajana everstin sotilasarvolla. Noin 20 lentokoneen vahvuisten ilmavoimien komentajana Robinson johti tiedustelu- ja käskynjakolentoja, kunnes Italia valloitti Etiopian kokonaisuudessaan vuonna 1936. Robinson palasi Yhdysvaltoihin, missä hän oli tärkeässä roolissa organisoitaessa afroamerikkalaisista koostuvaa Tuskegee Airmen -lentoyksikköä.
Etiopian vapauduttua italialaismiehityksestä Robinson palasi maahan ja toimi lennonopettajana Hararin herttuan tukemassa lentokoulussa. Vuonna 1948 Robinson perusti Sultan Airlines -lentoyhtiön, joka kuljetti sekä matkustajia että rahtia.
Maaliskuussa 1954 Robinson joutui vakavaan lento-onnettomuuteen Addis Abeban lentoasemalla ollessaan kuljettamassa ilmateitse verta Nazretiin verensiirtoa varten. Hän kuoli onnettomuudessa saamiinsa palovammoihin sairaalahoidosta huolimatta 8. huhtikuuta 1954. Hänet on haudattu Gulelen hautausmaalle Addis Abebaan.
Aiheesta muualla

Simmons, Thomas E.: The Brown Condor : The True Adventures of John C. Robinson.  Silver Springs:  Bartleby Press, 1988.  ISBN 978-0-910-15509-0.  (englanniksi)
Tucker, Philip Thomas: Father of the Tuskegee Airmen, John C. Robinson.  Potomac Books Inc., 2012.  ISBN 978-1-597-97487-5.  (englanniksi)
Kalevalan kansallinen piiri

| Kalevalan kansallinen piiri Калевальский национальный район |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Piirin sijainti Karjalan tasavallassa
Valtio:   Venäjä
Federaatiosubjekti:  Karjalan tasavalta
Hallintokeskus:  Uhtua (Kalevala)
Pinta-ala:  13 316 km²
Väkiluku (2010)  ():  8 321
 – väestötiheys:  0,6 as./km²
Symbolit:  
 – Suuntanumero:  +7 81454
 – Postinumero:  186910 (Uhtua); 186611,  186900–186915 (piiri)
 
Piirin viralliset sivut
Piirin kunnat
Kalevalan kansallinen piiri (ven. Ка́левальский национа́льный райо́н, Kalevalski natsionalnyi raion) on hallintopiiri Vienan Karjalassa Karjalan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä, Suomen Kainuun vastaisella rajalla. Piirin hallintokeskus on Uhtuan eli Kalevalan kaupunkityyppinen taajama. Siellä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 4 529 ja koko Uhtuan kaupunkikunnassa maaseutuväestö mukaan lukien 4 840 henkeä. Koko Kalevalan kansallisen piirin väkiluku oli 8 321.
Väestöstä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan karjalaisia on 45 %, venäläisiä 41 %, ukrainalaisia ja valkovenäläisiä 11 %.selvennä Kalevalan kansallisessa piirissä on karjalan kielellä muista piireistä poiketen mahdollisuus toimia myös virallisissa yhteyksissä.
Keväällä 2014 Krimin kansanäänestys herätti halun kansanäänestykseen myös Kalevalassa. Lopettakaa Karjalan miehitys -järjestö halusi järjestää kansanäänestyksen Kalevalan itsenäisen kansantasavallan perustamiseksi. Se halusi myös, että kansainvälinen yhteisö tunnustaa Venäjän miehittäneen alueen. Järjestö vaati, että Venäjän ”organisoima Karjalan alkuperäisasukkaiden surmaaminen lopetetaan”. Järjestön mukaan Venäjä on ajanut sietämättömiin oloihin alueet, joilla historiallisesti on asunut karjalaisia, suomalaisia, vepsäläisiä ja saamelaisia. Järjestö toivoi, että Karjalan asukkaat alkavat pitää Venäjän viranomaisia laittomina, ja halusi järjestää vaalit presidentin ja hallituksen valitsemiseksi.
Uhtuan lounaisosien rantaa (2007).
Pala Uhtuan taajaman itäosaa Keski-Kuittijärveltä nähtynä (2007).
Näkymä Uhtuan torilta (2007).
Kuntajako

Kalevalan kansallisessa piirissä on nykyisin yksi kaupunkikunta ja kolme maalaiskuntaa, ja näissä yhteensä 9 asutuskeskusta (suluissa kuntien väkiluvut 2010):
Uhtuan kaupunkikunta (4 840 as.)
Uhtua - Kalevala, Калевала (4 529 as.)
Kuusiniemi - Куусиниеми
Borovoin maalaiskunta (1 930 as.)
Borovoi - Боровой
Luusalmen maalaiskunta (382 as.)
Vuonninen - Voinitsa, Войница
Luusalmi  - Луусалми
Pistojärvi - Tihtozero, Тихтозеро
Jyskyjärven maalaiskunta (1 169 as.)
Jyskyjärvi -  Juškozero, Юшкозеро
Uusi Jyskyjärvi - Novoje Juškozero, Новое Юшкозеро
Kepa - Кепа
Aiempia asutuksia: Pistojärvi, Piismalahti, Sonka, Haikola, Vuokkiniemi (liitetty Kostamuksen kaupunkipiiriin 1988)
Kuntajako > Väkiluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Kalevalan (kansallisen) piirin ja sen keskustaajaman Uhtuan asukasluvun kehitystä väestönlaskentojen (1959–2010) mukaan. Vuonna 1959 Uhtua oli vielä kylä (selo), mutta vuoteen 1970 mennessä se oli muutettu kaupunkityyppiseksi taajamaksi. Vuodesta 1970 alkaneissa väestönlaskennoissa Uhtua (Kalevala) muodosti Kalevalan piirissä oman kaupunkikuntansa (tms), johon kuului muutamia satoja maaseutukylien asukkaita.
| Vuosi | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku  Uhtuan kylä/taajama | &&&&&&&&&&&03494.&&&&003 494 | &&&&&&&&&&&04408.&&&&004 408 | &&&&&&&&&&&04834.&&&&004 834 | &&&&&&&&&&&05150.&&&&005 150 | &&&&&&&&&&&05578.&&&&005 578 | &&&&&&&&&&&04529.&&&&004 529 |
| Väkiluku  koko piiri | &&&&&&&&&&010599.&&&&0010 599 | &&&&&&&&&&013021.&&&&0013 021 | &&&&&&&&&&017155.&&&&0017 155 | &&&&&&&&&&011860.&&&&0011 860 | &&&&&&&&&&010628.&&&&0010 628 | &&&&&&&&&&&08321.&&&&008 321 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalevalan kansallinen piiri Wikimedia Commonsissa
Jenniina Tuokko

Jenniina Tuokko (s. 22. kesäkuuta 1989) valittiin Suomen Neidoksi 2006. Tuokko oli tuolloin juuri täyttänyt 17 vuotta ja oli kisan kuopus. Hän edusti Suomea Miss Maailma -kilpailussa Puolassa syyskuussa 2006.
Syksyllä 2007 hän jatkoi jo aloittamiaan lukio-opintoja Turun Iltalukiossa ja kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2008.
Jim Pla

Jim Pla vuonna 2022.
Jim Pla (s. 6. lokakuuta 1992 Béziers) on ranskalainen moottoriurheilija. Nykyään hän kilpailee GT World Challenge Europe -sarjassa.
Hän aloitti uransa vuonna 2007 Ranskan Formula Renault Campus -sarjassa sijoittumalla kuudenneksi. Seuraavana vuonna Pla kilpaili Euroopan Formula BMW -sarjassa sijoittuen 17:nneksi. Vuonna 2009 hän oli sarjan viides. Vuonna 2010 Pla kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä kymmenenneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua GP3-sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Hänen vanhempi veljensä Olivier Pla on myös moottoriurheilija.
GP3-tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Tech 1 Racing | ESPFEA   | ESPSPR   | TURFEA Kesk. | TURSPR 20 | EURFEA   | EURSPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | 0 | 36. |
Jennifer Zietz

Jennifer Zietz
Jennifer Zietz (s. 14. syyskuuta 1983 Rostock DDR) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustuksessa tai keskikentällä. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 15 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Zietz esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa tammikuussa 2005. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 2009.
Seuratasolla Zietz edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia. Hän on voittanut Mestarien liigan vuonna 2010, UEFA Cupin vuonna 2005, Saksan mestaruuden vuosina 2004, 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Saksan cupin vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Kanadan Grand Prix 2003

|  Kanadan Grand Prix 2003  |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2003. 

Päivämäärä:  15. kesäkuuta 2003
Sijainti:  Circuit Gilles-Villeneuve, Montréal, Quebec, Kanada
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  4,361 km
Kilpailun pituus:  70 kierrosta, 305,270 km
Sää:   puolipilvinen, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Ralf Schumacher   (Williams-BMW)
Paaluaika:  1.15,529
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Ralf Schumacher   (Williams-BMW)
Kolmas:   Juan Pablo Montoya   (Williams-BMW)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Renault)
Kierrosaika:  1.16,040 (kierroksella 53)
Kanadan Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. kesäkuuta 2003 Circuit Gilles-Villeneuve -radalla Kanadassa. Kilpailun voiton otti Ferrarin Michael Schumacher ja hänen pikkuveljensä Ralf Schumacher oli Williamsillaan toinen. Ralfin tallikaveri Juan Pablo Montoya oli kolmas.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 1.15,529 |   |
| 2 | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 1.15,923 | + 0,394 |
| 3 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.16,047 | + 0,518 |
| 4 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 1.16,048 | + 0,519 |
| 5 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 1.16,143 | + 0,614 |
| 6 | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 1.16,182 | + 0,653 |
| 7 | 20 |  Olivier Panis | Toyota | 1.16,598 | + 1,069 |
| 8 | 7 |  Jarno Trulli | Renault | 1.16,718 | + 1,189 |
| 9 | 21 |  Cristiano da Matta | Toyota | 1.16,826 | + 1,297 |
| 10 | 10 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Petronas | 1.16,939 | + 1,410 |
| 11 | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.17,024 | + 1,495 |
| 12 | 9 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 1.17,086 | + 1,557 |
| 13 | 15 |  Antônio Pizzonia | Jaguar-Cosworth | 1.17,337 | + 1,808 |
| 14 | 16 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 1.17,347 | + 1,818 |
| 15 | 19 |  Jos Verstappen | Minardi-Cosworth | 1.18,014 | + 2,485 |
| 16 | 11 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Ford | 1.18,036 | + 2,507 |
| 17 | 17 |  Jenson Button | BAR-Honda | 1.18,205 | + 2,676 |
| 18 | 18 |  Justin Wilson | Minardi-Cosworth | 1.18,560 | + 3,031 |
| 19 | 12 |  Ralph Firman | Jordan-Ford | 1.18,692 | + 3,163 |
| 20 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | - | - |
Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 70 | 1.31.13,591 | 3 | 10 |
| 2 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 70 | + 0,784 | 1 | 8 |
| 3 | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 70 | + 1,355 | 2 | 6 |
| 4 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 70 | + 4,481 | 4 | 5 |
| 5 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 70 | + 1.04,261 | 5 | 4 |
| 6 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 70 | + 1.10,502 | 20* | 3 |
| 7 | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 69 | + 1 krs. | 6 | 2 |
| 8 | 20 |  Olivier Panis | Toyota | 69 | + 1 krs. | 7 | 1 |
| 9 | 19 |  Jos Verstappen | Minardi-Cosworth | 68 | + 2 krs. | 15 |   |
| 10 | 15 |  Antônio Pizzonia | Jaguar-Cosworth | 64 | + 4 krs. | 13 |   |
| 11 | 21 |  Cristiano da Matta | Toyota | 64 | + 6 krs. | 9 |   |
| Kesk. | 18 |  Justin Wilson | Minardi-Cosworth | 60 | Vaihdelaatikko | 18 |   |
| Kesk. | 17 |  Jenson Button | BAR-Honda | 51 | Vaihdelaatikko | 17 |   |
| Kesk. | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 47 | Vaihdelaatikko | 11 |   |
| Kesk. | 9 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 47 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 7 |  Jarno Trulli | Renault | 22 | Kolari (Pizzonia) | 8 |   |
| Kesk. | 11 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Ford | 20 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| Kesk. | 12 |  Ralph Firman | Jordan-Ford | 20 | Moottori | 19* |   |
| Kesk. | 16 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 14 | Jarrut | 14 |   |
| Kesk. | 10 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Petronas | 6 | Sähköt | 10 |   |
*Kimi Räikkönen ja Ralph Firman lähtivät kilpailuun varikolta.
Kilpailu > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 1–19 |
|  Michael Schumacher | Ferrari | 20 |
|  Fernando Alonso | Renault | 21–25 |
|  Michael Schumacher | Ferrari | 26–48 |
|  Fernando Alonso | Renault | 49–54 |
|  Michael Schumacher | Ferrari | 55–70 |
Muuta

Ferrari ylitti 3900 MM-pisteen rajan.
BMW:n 150. kilpailu moottorintoimittajana.
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Kanadan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Mosport International Raceway (1967, 1969, 1971–1974, 1976–1977) Circuit Mont-Tremblant (1968, 1970) Circuit Gilles Villeneuve (1978–1986, 1988–2008, 2010–2019, 2022–)
Formula 1 -kausi 2003
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Brasilia |  San Marino |  Espanja |  Itävalta |
|  Monaco |  Kanada |  Eurooppa |  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |
|  Unkari |  Italia |  Yhdysvallat |  Japani |  |  |
John C. Woods

John C. Woods Nürnbergissä vuonna 1946.
John Clarence Woods (5. kesäkuuta 1911 – 21. heinäkuuta 1950) oli yhdysvaltalainen ylivääpeli, joka toimi Nürnbergin oikeudenkäynneissä tuomittujen natsi-Saksan johtajien teloittajana. Kuolemantuomiot pantiin toimeen 16. lokakuuta 1946.
Woods palveli Yhdysvaltain laivastossa lyhyen aikaa 1930-luvun taitteessa, mutta hänet erotettiin luvattoman poissaolon takia. Hänet myös diagnosoitiin henkisiltä ominaisuuksiltaan heikosti palvelukseen kelpaavaksi. Tämän jälkeen hän työskenteli rakennustyömailla ja rehukaupassa Kansasissa. Toisen maailmansodan aikana Woods pääsi Yhdysvaltain armeijan huoltotehtäviin, ja kun sodan lopulla armeija alkoi etsiä vapaaehtoista teloittajaa tulevia oikeudenkäyntejä varten, Woods ilmoittautui. Hän kertoi värvääjille toimineensa aiemmin avustajana Teksasissa ja Oklahomassa toimeenpannuissa kuolemantuomioissa, mutta tästä ei ole muuta näyttöä kuin Woodsin oma kertomus. Armeija ei tarkistanut väitteiden todenperäisyyttä. Woodsia käytettiin teloittajana myös amerikkalaisten omissa sotaoikeuksissa, joissa tuomittiin kuolemaan yhdysvaltalaisia sotilaita Ranskassa vuosina 1944–1945.
Nürnbergissä Woodsin työn laatu ei ollut kovin ammattimaista, sillä osa hirtetyistä ei kuollut niskan katkeamiseen vaan kuristumalla. Hirttolavan luukku oli mahdollisesti liian ahdas, koska jotkut tuomitut kolhivat kasvojaan luukun reunaan pudotessaan alas. Myöhemmässä haastattelussa Woods kuitenkin kertoi olevansa ylpeä suorittamastaan palvelustehtävästä.
Woods kuoli tapaturmaisesti sähköiskuun Enewetakin atollilla vuonna 1950 yrittäessään korjata valaisinta. Hänet on haudattu Toronto-nimiselle paikkakunnalle Kansasin osavaltiossa.
Johann-Dietrich Wörner

Professori Johann-Dietrich Wörner vuonna 2007.
Johann-Dietrich Wörner (usein "Jan" Wörner) (s. 18. heinäkuuta 1954 Kassel, Länsi-Saksa) on saksalainen rakennusinsinööri. Hän toimi vuosina 2007–2015 Saksan avaruushallinnon DLR-tutkimuslaitoksen pääjohtajana ja 2015–2021 Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana.
Historia

Wörner opiskeli rakennusinsinööriksi Berliinin teknillisessä korkeakoulussa ja Darmstadtin teknillisessä korkeakoulussa. Hän vietti vuoden 1982 vaihtotutkijana Japanissa. Hän toimi vuoteen 1990 asti "Ingenieurbüro König und Heunisch"-insinööritoimistossa Frankfurtissa. Vuonna 1990 hän alkoi toimia opettajana Darmstadtin teknillisessä korkeakoulussa.  Vuodet 1992–1994 Wörner oli rakennustekniikan osaston dekaani. Hän yleni vuonna 1995 statiikan professoriksi. Vuonna 1994 hän perusti oman insinööritoimiston, jonka nimi on Ingenieurbüro Wörner und Partner.
27. kesäkuuta 1995 hänet valittiin Darmstadtin teknillisen korkeakoulun johtajaksi, jossa hän jatkoi 28. helmikuuta 2007 asti.
Vuonna 2007 hänestä tuli Helmholtz-Gemeinschaft Deutscher Forschungszentren-verkoston varapääjohtaja, DLR:n pääjohtaja ja Saksan päädelegaatti Euroopan avaruusjärjestön neuvostoon.
Wörner toimi Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana 2015–2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann-Dietrich Wörner Wikimedia Commonsissa
Johann-Dietrich Wörner, Vorstandsvorsitzender des DLR (Arkistoitu – Internet Archive)
Jet (huoltamoketju)

Logo
Jet-huoltoasema Ruotsin Karlskronassa.
Jet on yhdysvaltalaisen ConocoPhillips-öljy-yhtiön huoltoasemaketju.
Suomeen Jet laajeni vuonna 1993. Polttoaine ketjulle tuli Suomessa Nesteeltä ja Conocon jalostamolta Englannista.
Vuoteen 1996 mennessä Du Pont Jet Oy:n operoima Jet-ketju oli tullut tunnetuksi Suomessa muita tankkauspaikkoja edullisemmasta hintatasostaan: se myi bensaa yleensä 5–10 penniä litralta eli noin 1–2 prosenttia halvemmalla kuin muut ketjut, mutta ajoittain jopa 10 prosenttia halvemmalla. Silti se 20 asemallaan ylsi vain kahden prosentin markkinaosuuteen valtakunnallisesti. Myöhemmin jakeluasemia oli Suomessa yhteensä 49 ja muualla Pohjoismaissa noin 250. Loppuvuosina Jetin Suomen-markkinaosuus bensiinissä oli yli viisi prosenttia ja dieselin myynnissä noin puolitoista prosenttia.
Venäläinen Lukoil ja ConocoPhillips sopivat vuoden 2006 lopulla kaupasta, jolla 376 ConocoPhillipsin huoltoasemaa siirtyi Lukoilin omistukseen. Sopimus kattoi Jet-nimellä toimivat asemat Euroopassa, joista 49 on Suomessa. Suomessa asemat siirtyivät Teboilille, ja niistä tuli Teboil Express -asemia.
Jerry Pournelle

| Jerry Pournelle |
| --- | --- |
 Jerry Pournelle
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1933 Shreveport, Louisiana, Yhdysvallat
Kuollut: 8. syyskuuta 2017 (84 vuotta)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus
Palkinnot
 Prometheus-palkinto John W. Campbell -palkinto Robert A. Heinlein -palkinto Robert A. Heinlein -muistopalkinto 
Aiheesta muualla
www.jerrypournelle.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jerry Eugene Pournelle (7. elokuuta 1933 – 8. syyskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, esseisti ja lehtimies. Hän kirjoitti pitkään tietokonelehti Byteen ja toimi vuosina 1973–1974 Yhdysvaltain tieteis- ja fantasiakirjailijoiden puheenjohtajana.
Pournelle syntyi Shreveportissa Louisianassa, ja palveli Korean sodassa. Hänelle myönnettiin parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinto 1973 ja Prometheus-palkinto 1992.
Toistuvista ehdokkuuksistaan huolimatta Pournelle ei voittanut ainuttakaan Parhaan romaanin Hugo-palkintoa.
Palkintoja

National Space Society (NSS) myönsi hänelle Robert A. Heinlein muistopalkinnon.
Heinlein Society myönsi hänelle Larry Nivenin kanssa Robert A. Heinlein -palkinnon.
Teoksia

Fallen Angels, yhdessä Larry Niven ja Michael F. Flynn kanssa (1992), Prometheus-palkinto