stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työmarkkinat
Aiheesta muualla

Duunitori: Työmarkkinapalvelu tarjoaa kuukausittain päivittyvän tilannekuvan työpaikkojen kysynnästä ja tarjonnasta Suomessa. Duunitori.fi.  2024.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Työmarkkinat Wikimedia Commonsissa
Toni Leppe

Antonio "Toni" Leppe (s. 1994) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän näytteli miespääosan elokuvassa Unna ja Nuuk. Hänellä on sukujuuria Chilessä.
Aiheesta muualla

Toni Leppe Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Toni Leppe Elonetissä.
Turun Kivipaino

Kivipainon talo osoitteessa Linnankatu 31.
Turun Kivipaino on Turun keskustassa sijaitseva tehdasrakennus, jossa on toiminut Turun Kivipaino Oy:n painotehdas. Turun Kivipaino Oy:n toiminta päättyi vuonna 1979, minkä jälkeen Linnankadun tehdasrakennuksen omistajaksi tuli Turun kaupunki. Kaupunki on vuokrannut tiloja edelleen, ja rakennuksessa on toiminut muun muassa Linnateatteri vuosina 2003–2019.
Arkkitehti Stefan Michailowin suunnittelema tehdasrakennus on valmistunut vuonna 1910 ja sen julkisivu on Ursininkadun suuntaan. Jykevän tiilisen rakennuksen julkisivu edustaa rytmikästä ja voimakkaasti jäsennettyä jugendia. Arkkitehti Alexander Nyström on suunnitellut rakennuksen julkisivuun muutoksia vuonna 1924. Linnankadun puolella rakennuksen edessä on kaksi puutaloa. Vanhempi, 1821 rakennettu puutalo, on kiinni kivipainon Linnankadun puoleisessa päädyssä. Uudempi, vuonna 1889 valmistunut puutalo sijaitsee Linnankadulla vanhemman puutalon rinnalla, ja sen on suunnitellut arkkitehti Arthur Kajanus.
Yrityshistoria

Alkuperäinen Turun Kivipaino perustettiin vuonna 1851, kun turkulainen maalarioltermanni, Carl Gustaf Söderstrand sai erioikeudet kivipainon perustamista varten. Söderstrand myi yrityksensä kolmen vuoden kuluttua litografilleen, Julius Schörningille (s. 1827) ja painon nimeksi tuli Schörnings Litografiska Inrättning. Omistussuhteiden vaihdosten jälkeen Åbo Stentryckeri Ab syntyi vuonna 1874. Tämä yritys ajautui konkurssiin 1937 pankin irtisanouduttua sen lainoista, jolloin yhtiön konkurssipesä koneineen ja kiinteistöineen ostettiin uudelle Turun Kivipaino Oy:lle 1938. Turun Kivipaino Oy fuusioitui 1977 helsinkiläiseen Oy Tilgmann Holding Ab:hen.
Yrityshistoria > Painotuotteet

Painotalon pääartikkeleja olivat mm. kirjat, rasiat, kartonkipainatukset, kääreet, pelikortit sekä mainospainatukset. Kivipaino painoi paljon myös etikettejä etenkin Turun seudun yrityksille. 1900-luvulla painon suurimpia asiakkaita olivat tupakkatehdas Rettig, Jalostaja, makeistehdas Hellas, Marlin mehutehdas, Juseliuksen paitatehdas, Turun Saippua sekä Auran panimo.
1930-luvulla Turun Kivipainon myyntimenestykseksi nousivat posliinisiirtokuvat. Niitä vietiin Ruotsiin Gustavsbergiin ja Rörstrandiin sekä ennen sotia myös Tanskan, Belgian, Hollannin, Ranskan, Tšekkoslovakian ja USA:n tehtaisiin. Suomessa suurin asiakas oli Arabian posliinitehdas.
Turun Kivipainon tuotteita on Turun Linna -korttipakka, jota itävaltalainen perheyritys Piatnik painaa ja myy edelleen. Pelikortit kuuluivat Turun Kivipainon päätuotteisiin vuodesta 1878 alkaen. Kortit painettiin Turussa, mutta niiden piirustukset tilattiin Saksasta, Dondorf-nimiseltä yritykseltä, kunnes Saksan valtio takavarikoi liikkeen ja irtisanoi lisenssisopimuksen. Koska Kivipainon oli löydettävä vaihtoehto saksalaisille kuville, Rainer Baer, Turun Kivipainon valokuvaaja kuvasi Turun linnan maalauksia Vaasa-suvun hallitsijoista. Valokuvat sovitettiin pelikorttien hahmoihin, ja näin klassiset pelikortit syntyivät.
Arnold Tilgmann työskenteli 25-vuotiaana Turun Kivipainossa. Tänä aikana hän suunnitteli muun muassa Sisu-pastillin pakkauksen ja logon, joka on säilynyt samanlaisena 1920-luvulta nykypäivään.
Linnankadunpuoleinen pääty vuonna 2005.
Tšakoo

Ranskalainen  tšakoo vuoden 1830 tienoilta
Tšakoo (unk. csákó) on unkarilaiseen husaarinlakkiin pohjautuva sotilaspäähine, joka on korkea, lipallinen, päältä tasainen ja valmistettu kovitetusta huovasta tai nahasta. Ranskassa se määrättiin 1792 sotakoulun oppilaiden päähineeksi ja vähän ajan kuluttua käytettäväksi myös useiden jalkaväen osastojen asuissa. Päähineen käyttö laajeni 1800-luvulla useiden valtioiden armeijoiden asuihin ja sellainen kuului esimerkiksi Suomen kaartin univormuun.
Toivo Lampén

Toivo Lampén (7. tammikuuta 1907 Pornainen – 15. huhtikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, pianisti, elokuvasäveltäjä, musiikinopettaja, kuoronjohtaja ja kapellimestari.
Ura

Toivo Lampén opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Selim Palmgrenin johdolla. Hän oli monipuolinen muusikko ja toimi 30 vuotta Yrjö Saarnion Polkkayhtyeessä, Fred Klimscheffskyn orkesterin pianistina, Radio-orkesterin pianistina, Eric Cronwallin sekstetissä sekä monien kuorojen, muun muassa Aikamiesten ja Peipposten säestäjänä. Lampénilla oli myös oma kamari- ja tanssiorkesteri 1930-luvulla. Orkesteri vieraili muun muassa Budapestissä kaudella 1936-37 osana Unkarin ja Suomen välistä kulttuurivaihtoa. Yrjö Saarnion polkkayhtyeessä hän säesti levytyksissä artisteja kuten Olavi Virta, Georg Malmstén ja Henry Theel. Lampénin säveltämiä, sanoittamia tai sovittamia lauluja levyttivät muun muassa Georg Malmstén, Usko Kantola, Arvi Hänninen, Henry Theel, A. Aimo, Veikko Kines ja Harry Bergströmin orkesteri.
Lampén toimi myös musiikin johdossa useissa teattereissa, muun muassa Ruotsalaisessa teatterissa, Turun Teatterissa, Ossi Elstelän Iloisessa Teatterissa, Hilkka Kinnusen Operettiteatterissa, Mustikkamaan kesäteatterissa ja Koiton näyttämöllä. Hän johti yli kahtakymmentä kuoroa, sekä mies- että sekakuoroja. Lampén oli myös perustamassa Helsingin NMKY:n musiikkiopistoa vuonna 1966 ja toimi opiston rehtorina ja opettajana. Lisäksi hän opetti pianonsoittoa sekä musiikin teoriaa Helsingin Konservatoriossa. Pianonsoiton opetukseen kuuluivat 1960-luvulla myös televisioesiintymiset Erna Tauron ohjelmassa, jossa Lampén opetti lapsille uutta tapaa tutustua pianonsoiton alkeisiin. Lisäksi Toivo Lampén esiintyi lukemattomia kertoja radiossa muun muassa Saarnion Polkkayhtyeen ja Georg Malmsténin kanssa.
Järjestötoimintaan Lampén osallistui Muusikkojen Liiton jäsenenä, osaston puheenjohtajana sekä tilintarkastajana, Helsingin Konservatorion Opettajayhdistyksen sekä Suomen Musiikkioppilaitosten Opettajayhdistysten Liiton puheenjohtajana. Hän sai useita ansiomerkkejä, muun muassa Rintamaveteraanien Liiton hopeisen plaketin 1996, Keskuskauppakamarin kultaisen ansiomerkin 1983 ja Sulasolin ansiomerkin 1989. Presidentti Mauno Koivisto myönsi hänelle director musices -arvonimen vuonna 1987.
Elokuvamusiikki

Toivo Lampén sävelsi ja sovitti yksin- ja kuorolauluja sekä sävelsi musiikin seuraaviin elokuviin:
Laulu tulipunaisesta kukasta (ohj. Teuvo Tulio 1938)
Kiusaus (ohj. Teuvo Tulio 1938)
Vihtori ja Klaara (ohj. Teuvo Tulio 1939)
Kersantilleko Emma nauroi? (ohj. Ilmari Unho 1940)
Täysosuma (ohj. Hannu Leminen 1941, yhdessä Yrjö Gunaropulosin kanssa)
Anu ja Mikko (ohj. Ville Salminen 1956)
Aiheesta muualla

Toivo Lampénin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Toivo Lampénin elokuvasävellystuotanto Elonetissä
Salainen on lempeni mun, Toivo Lampén ja Swingers-orkesteri lokakuussa 1935 Youtube.  20.5.2018. Viitattu 18.10.2018.
Suomalaista elokuvamusiikkia vuosilta 1931-1936 Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Arkistoitu 18.10.2018. Viitattu 18.10.2018.
Toni Liias

Toni Liias (s. 16. lokakuuta 1986) on suomalainen maantiepyöräilijä.
Liias voitti maantiepyöräilyn yleisen sarjan suomenmestaruuden Kuusamossa kesäkuussa 2009. Hänen kisan jälkeen antamastaan näytteestä löytyi testosteroni-boosteria.. Liias sai alun perin kahden vuoden kilpailukiellon. Hän valitti asiasta urheilun oikeusturvalautakuntaan, joka lyhensi kilpailukiellon 1,5 vuoden pituiseksi. Lautakunta katsoi positiivisen tuloksen johtuneen väärin merkitystä urheiluravinteesta, koska tuote sisälsi eri luontaistuotetta mitä tuoteselosteessa luki. Kilpailukielto päättyi 30. tammikuuta 2011.
Liias on kilpaillut myös ratapyöräilyssä. Hän on voittanut yleisen sarjan suomenmestaruuden joukkuetakaa-ajossa ja joukkuesprintissä 2005 ja 2006 sekä keirin-ajossa 2006.
Aikuisten SM-mitalit

2005 eräajo: pronssia
2005 joukkuetakaa-ajo: kultaa
2005 joukkuesprintti: kultaa
2006 1 km aika-ajo: pronssia
2006 joukkuetakaa-ajo: kultaa
2006 joukkuesprintti: kultaa
2007 joukkuesprint: hopeaa
2007 4 km joukkueajo: hopeaa
2008 keirin-ajo: kultaa
Travon Walker

| Yury Travon Walker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 2000 (ikä 23) Thomaston, Georgia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  196 cm
Paino:  124 kg
Pelipaikka:  Puolustuksen linja
Seura
Pelinumero:  44
Seura:  Jacksonville Jaguars
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  1, 2022 Jacksonville Jaguars
Pääsarjaura:  2022–
Yury Travon Walker (s. 18. joulukuuta 2000 Thomaston, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on ulompi puolustuksen linjapelaaja. Walker edustaa Jacksonville Jaguarsia, joka varasi hänet 1. kierroksella varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana vuoden 2022 varaustilaisuudessa.
Walker edusti yliopistotasolla Georgian yliopistoa. Hän pelasi Georgiassa vuosina 2019–2021 29 ottelua, joissa teki 61 taklausta, 9,5 säkitystä ja yhden syötönkatkon.
Tulipää

| Tulipää |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Erkki Ruuhinen 1980
Ohjaaja:  Pirjo Honkasalo   Pekka Lehto
Käsikirjoittaja:  Pirjo Honkasalo   (Pekka Lehto)
Tuottaja:  Claes Olsson
Säveltäjä:  Heikki Valpola
Kuvaaja:  Kari Sohlberg   B-kamera Pertti Mutanen
Leikkaaja:  Irma Taina
Pääosat:  Asko Sarkola Rea Mauranen Kari Franck Ari Suonsuu
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  P-Kino Oy
Ensi-ilta:  17. syyskuuta 1980
Kesto:  155 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  5 987 763 mk
Katsojat:  164 039
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulipää on vuonna 1980 ilmestynyt Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaama elämäkertaelokuva Algot Untolasta. Elokuva perustuu osittain Untolan Irmari Rantamala -nimellä julkaisemaan omaelämäkertaan, joka käsittelee hänen Pietarin-aikaansa. Elokuva keskittyy kuvaamaan Untolan elämän poliittista vaihetta sivuuttaen kokonaan hänen Maiju Lassila -hahmonsa. Untolaa elokuvassa näyttelee Asko Sarkola ja hänen rakastettuaan Olga Esempiota Rea Mauranen. Elokuvan kuvasi Kari Sohlberg.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Asko Sarkola  | … |  Algot Untola   |
|  Rea Mauranen  | … |  Olga Esempio   |
|  Kari Franck  | … |  Nidos Oy:n kustannusjohtaja Gunnar Avanto   |
|  Ari Suonsuu  | … |  Kalle   |
|  Ritva Juhanto  | … |  Kurttuska   |
|  Esko Salminen  | … |  Arwid, Haapamäen asemapäällikkö   |
|  Heikki Alho  | … |  pikku-Puovali   |
|  Tuomo Railo  | … |  Sulo Esempio   |
|  Juri Rodionov  | … |  terroristijohtaja Rawitz   |
|  Galina Galtseva  | … |  Magda   |
|  Soli Labbart  | … |  Maria Jaakontytär Lassila, Algotin äiti   |
|  Pirkka Karskela  | … |  nuori Algot   |
|  Markku Blomqvist  | … |  työmies Lundberg   |
|  Esa Suvilehto  | … |  Pöntinen, Nälkäsuon pastori   |
|  Matti Oravisto  | … |  komendantti Carl von Wendt   |
|  Gunvor Sandkvist  | … |  Anna Belostotskaja   |
|  Pentti Kotkaniemi  | … |  Venäjän armeijan kapteeni   |
|  Aleksandr Zaharov  | … |  Venäjän sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe   |
|  Vadim Mihejenko  | … |  terroristi   |
|  Antero Harpf  | … |  kapinallinen upseeri   |
|  German Lupekin  | … |  kenraali Porunov   |
|  Esko Pesonen  | … |  Työmiehen päätoimittaja   |
|  Arno Virtanen  | … |  sirkustirehtööri   |
|  Vitali Iljin-Shapiro  | … |  terroristi   |
|  Jan Kulik  | … |  terroristi   |
|  Toivo Tuomainen  | … |  renki Oskar Matias Skoff, Algotin isäpuoli   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Olga Esempion ääni prologissa   |
|  Mertzi Blomqvist  | … |  kyntävä työmies   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |     |
|  Eeva-Kaarina Volanen  | … |     |
|  Taisto Aho  | … |     |
|  Ossi Berg  | … |     |
Tuotanto

Kahdeksan vuotta tuotannossa ollut ja toista vuotta kuvattu Tulipää oli Suomen siihen asti kallein elokuva. Sitä kuvattiin muun muassa Turussa, Leningradissa, Haapamäellä ja Hyrynsalmella.
Vastaanotto

Tulipää voitti neljä Jussi-palkintoa: parhaasta naispääosasta, kuvauksesta, ohjauksesta ja työryhmästä. Elokuva oli myös Kultainen palmu -ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1981.
Helsingin Sanomien Helena Ylänen kehui Tulipäätä suomalaisen taide-elokuvan uudeksi mittatikuksi, hienoksi työksi johon muita vastedes verrataan. Hän kuitenkin sanoi Tulipään olevan rajattu niin, että Lassilasta muodostuu hiljaisesti käyttäytyvä ilman huumorintajua ja monia muita todellisen esikuvansa ominaisuuksia. Hän toivoi että monessa asiassa onnistunut elokuva olisi antanut Lassilasta särmikkäämmän kuvan. Muiden lehtien ammattikriitikot antoivat myös ristiriitaisia arvioita: Tulipäätä pidettiin visuaalisesti komeana ja aineksiltaan runsaana, mutta monessa kohdin toivottoman hitaana ja dialogiltaan kirjallisena. Helsingin Sanomien pakinoitsija Mirja Kuisma kirjoitti lehden lauantaisivujen ”Vastahankaan”-palstalla kuukausia ensi-illan jälkeen ärsyyntyneensä elokuvan valtavasta markkinoinnista ja julkisuudesta suhteessa sen sisältöön. Hänestä elokuva on kaunis mutta ikävä mastodontti ilman sisältöä.
Uan Muhuggiag

Uan Muhuggiag on Libyan Saharan keskiosissa sijaitseva paikkakunta.
Muumio

Uan Muhuggiag on myös sieltä professori Fabrizio Morin 1958 löytämän pienen pojan muumion nimi. Muumio ilmentää hyvin taitavaa muumioimistekniikkaa, ja 5 500 vuotta vanha muumio on vanhempi kuin vertailukelpoiset muinaisen Egyptin muumiot.
Muumio on peräisin kulttuurista, jossa harjoitettiin paimentolaisuutta laajasti Pohjois-Afrikan alueella vaiheessa, jolloin Sahara oli savannia. Yhteyksiä myöhempään egyptiläiseen kulttuuriin on löytynyt, muun muassa koirapäisiä ihmishahmoja esittävistä kalliomaalauksista ja saviruukkujen koristelusta, jollaista on löydetty myöhemmältä ajalta Niilin laakson eteläosista.
Aiheesta muualla

The Mystery of the Black Mummy -- Fulcrum TV
Traïanós Déllas

Traïanós Déllas.
Traïanós Déllas (kreik. Τραϊανός Δέλλας, s. 31. tammikuuta 1976 Thessaloniki, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Hän on edustanut seuratasolla kotimaassaan Arisia ja Panserraikosia, Englannissa Sheffield Unitedia sekä Italiassa Perugiaa, AS Romaa sekä AEK Ateenaa.
Déllas kuului aiemmin Kreikan maajoukkueen luottopelaajiin. Hän oli tärkeässä roolissa, kun Kreikka voitti mestaruuden vuoden 2004 EM-kisoissa.
Turun Naisvoimistelijat

Turun Naisvoimistelijat (TNV) on turkulainen vuonna 1906 perustettu voimisteluseura. Seura on Suomen viidenneksi suurin voimisteluseura, käsittäen noin 1 900 jäsentä. Turun Naisvoimistelijat on Suomen Voimisteluliiton Svolin jäsen.
Sijainti

Turun Naisvoimistelijoiden liikunta- ja toimistotila Energym sijaitsee Turussa Vähäheikkilän asuinalueella. Energymissä on kolme voimistelusalia: Energialähde, Satumaa ja Joutsenlampi. Energymin lisäksi TNV järjestää liikuntaa liikuntahalleissa ja kouluissa ympäri Turkua.
Kilpailutoiminta

Turun Naisvoimistelijoilla on kilpailutoimintaa joukkuevoimistelussa, rytmisessä voimistelussa ja tanssissa. Valmennusryhmät ovat edustaneet seuraa paikallisissa, alueellisissa ja valtakunnallisissa kisoissa niin Suomessa kuin ulkomaillakin.
Kilta

Turun Naisvoimistelijoiden Uskollisuuden kilta on perustettu 3.11.1951 ja se on järjestyksessä Suomessa kilta numero 5. Killan tarkoituksena on jäsenten välisen ystävyyden säilyttäminen ja jäsenten kokonaisvaltaisen vireyden ylläpitäminen. Killan toimintamuotoja ovat mm. erilaiset liikuntaharjoitukset, retket, vapaamuotoiset tapaamiset ja kokoukset.
Killan jäseneksi voidaan kutsua vähintään viisi vuotta Svolilaisessa seurassa toiminut henkilö. Uskollisuuden Killan perustajajäseniä oli 62 ja tällä hetkellä kiltaan kuuluu 96 jäsentä.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Uskollisuuden killan kotisivut
Suomen Voimisteluliiton kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tray Deee

| Tracy Lamar Davis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1966 (ikä 58)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tray Deee
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1994-2005
Tyylilajit:  Rap
Yhtyeet:  Tha Eastsidaz LBC Crew
Levy-yhtiöt:  Death Row (1994-1998),   Doggystyle (1995-2005)   TVT
Aiheesta muualla
bigtraydeeemusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tray Deee (s. Tracy Lamar Davis 27. huhtikuuta 1966, Long Beach) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän liittyi aluksi Death Row Recordsiin, jonka jälkeen hän siirtyi Snoop Doggin Dogghouse Recordsiin (nyk. Doggystyle Records. Hän liittyi platinaa myyneeseen ryhmään, Tha Eastsidaziin, joka koostui hänestä itsestään Snoop Doggista sekä Goldie Locista.
Ennen rap-uraansa hän kuului Insane Crips katujengiin Long Beachilla. 2. helmikuuta 2005 Tray Deee tuomittiin 12 vuodeksi vankilaan murhayrityksestä, koska vuonna 2003 hän ampui kohti vihollisjengiläisiä. Hän on vangittuna Salinas Valley State Prisonissa, joka sijaitsee Kalifornian Soledadissa.
Toni Lehtinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
1995–2000: TP-Seinäjoki
2000–2001: Peterborough United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000 | TP-Seinäjoki | 2 | (0) |
| 2000–2001 | Peterborough United | 0 | (0) |
| 2002 | TP-Seinäjoki | 17 | (3) |
| 2003–2008 | Haka | 130 | (50) |
| 2003 | → PS-44 (laina) | 7 | (2) |
| 2009 | Levadiakos | 9 | (0) |
| 2009–2010 | FC Aarau | 8 | (0) |
| 2009–2010 | → FC Aarau U21 | 2 | (1) |
| 2010 | Haka | 6 | (1) |
| 2011 | IFK Mariehamn | 30 | (7) |
| 2012– | SJK | 100 | (36) |
| 2015 | → Kerho 07 | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 312 | (100) |
Maajoukkue
| 1999–2000 | Suomi U16 | 16 | (9) |
| 2000 | Suomi U17 | 5 | (2) |
| 2001–2002 | Suomi U18 | 9 | (4) |
| 2004–2006 | Suomi U21 | 13 | (2) |
| 2004 | Suomi | 2 | (0) |
Valmennusura
2021-2022: SJK (apuvalmentaja)
2022-2023: JJK
2024-: SJK
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. maaliskuuta 2016.
Toni-Pekka Lehtinen (s. 5. toukokuuta 1984 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on toiminut vuodesta 2024 Veikkausliiga-seura SJK:n päävalmentajana.
Lehtinen on saavuttanut Valkeakosken Hakan riveissä Suomen mestaruuden kaudella 2004 ja Suomen cupin voiton kaudella 2005. Hänet valittiin Veikkausliigan kauden 2004 tulokaspelaajaksi. Vuosina 2009 ja 2010 Lehtinen pelasi joitakin pelejä kreikkalaisessa Levadiakosissa ja sveitsiläisessä FC Aaraussa. Kesken kauden 2010 hän palasi FC Hakaan. Kaudeksi 2011 hän siirtyi IFK Mariehamniin. Marraskuussa 2011 hän teki viiden vuoden sopimuksen Ykköseen nousseen SJK:n kanssa.
Lehtinen on pelannut joitakin otteluita myös Suomen maajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Pelaajakortti Veikkausliiga.comissa
Turun Korjaustelakka

| Turun Korjaustelakka Oy |
| --- | --- |

 M/S Silja Opera Turun Korjaustelakalla, Naantalin Luonnonmaalla vuonna 2002.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1989
Toimitusjohtaja:  Johan Gustav Backas
Puheenjohtaja:  Andrejus Babachinas
Kotipaikka:  Naantali, Suomi
Toimiala:  laivojen kunnossapito ja telakat (päätoimiala)
Liikevaihto:  16,1 milj. € (2019)
Liikevoitto:  -22,2 % (2019)
Tilikauden tulos:  -3,25 milj. € (2019)
Henkilöstö:  55 (2019)
Emoyhtiö:  BLRT Group
Kotisivu:  www.turkurepairyard.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turun Korjaustelakka Oy (Turku Repair Yard Ltd) on vuonna 1989 perustettu Naantalin Luonnonmaalla toimiva kuivatelakka. Telakka työllistää noin 100 työntekijää ja lisäksi 250–300 alihankkijaa. Telakka korjataan muun muassa autolauttoja ja säiliöaluksia, mutta myös pienempiä kalastus- ja sota-aluksia. Telakan tärkeimmät asiakkaat ovat Viking Line, Tallink, Neste ja Suomen valtion jäänmurtajat. Vuosittain telakalla korjataan 80–100 alusta. Korjausten lisäksi Turun Korjaustelakan toimenkuvaan kuuluu alusten muuttaminen, kuten pidennykset ja maalaukset.
Telakka pystyy vastaanottamaan laivoja Aframax-luokkaan saakka. Kuivatelakan mitat metreinä ovat: pituus 265, leveys 70 ja syvyys 7,9. Uiva telakka: pituus 101, leveys 21,6 ja syvyys 6. Lisäksi laituria on useita satoja metrejä. Telakalla on useita nostureja, joista suurimpien nostokyky on 150 tonnia, 100 tonnia ja 2 × 30 tonnia.
Yrityksellä on lisäksi Helsingissä Suomenlinnan telakka, jossa on pienempi kuivatelakka, jonka pituus on 120 metriä, leveys 20 m ja syvyys 5,8 m. Suomenlinnan telakan liikevaihto on noin 1 % verrattuna Naantalin telakkaan. Se on ainoa kuivatelakka Suomessa Hangon itäpuolella. Se korjaa pääasiassa merivoimien ja rajavartiolaitoksen aluksia, mutta myös paikallisia laivoja, hinaajia ja Saimaalla liikennöiviä aluksia. Lisäksi Turun Korjaustelakka omistaa laivojen pintakäsittelyyn erikoistuneen naantalilaisen LTT-Tekniikka Oy:n.
Turun Korjaustelakka siirtyi virolaisen BLRT Groupin haltuun vuonna 2007.
Historia

Aurajoen rannalla Turussa toiminut Turun Korjaustelakka Oy:n edeltäjä joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1980-luvun lopulla silloisen omistajansa Wärtsilän Meriteollisuuden kanssa. Telakka oli toiminut paikalla 1930-luvulta lähtien. Telakan pelastukseksi tuli yrityskauppa, jossa sen toiminta siirtyi toimivan johdon ja muun henkilöstön omistukseen vuonna 1989. Vuonna 1990 yhtiö vuokrasi Luonnonmaan telakka-alueen ja lopulta osti sen itselleen vuonna 1994.
Vuonna 1998 Turun Korjaustelakalla oli kaksi uivaa telakkaa Kotkassa, yksi Turussa ja Naantalissa, sekä kuivatelakat Naantalissa ja Turussa. Turun uiva telakka Aurajoen suulla toimi vuodesta 1984 vuoteen 1998. Vuosittain sillä oli 30–40 telakointia. Tuolloin toiminta alkoi vähitellen siirtyä kokonaan Naantaliin ja lopulta vuonna 2003 Aurajoen rannalla sijainnut telakka lopetti toimintansa.
Vuonna 1998 korjaustelakan liikevaihto oli noin 200 miljoonaa markkaa ja henkilöstömäärä 200.
Turun Korjaustelakka siirtyi virolaisen BLRT Groupin haltuun vuonna 2007. BLRT Group on yksi Baltian maiden suurimmista teollisuusyrityksistä ja omistaa muun muassa telakat Tallinnassa ja Klaipėdassa.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut (englanniksi)
Turkki, Kirsi: Korjaustelakka etsii lisää töitä lähialueiden merivoimilta  20.8.1998. Turun Sanomat.[vanhentunut linkki]
Enkvist, Liisa: Turun Korjaustelakan vetäjäksi pitkän linjan laivanrakentaja  31.5.2008. Turun Sanomat.[vanhentunut linkki]
Turkki, Kirsi: Paperinkuljetusalus pitenee Naantalissa  30.5.2001. Turun Sanomat.[vanhentunut linkki]
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tout de suite maintenant

| Tout de suite maintenant |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pascal Bonitzer
Käsikirjoittaja:   Pascal Bonitzer  Agnès de Sacy 
Tuottaja:   Saïd Ben Saïd  Michel Merkt 
Säveltäjä:  Bertrand Burgalat
Kuvaaja:  Julien Hirsch
Leikkaaja:  Élise Fiévet
Pääosat:   Agathe Bonitzer  Vincent Lacoste  Lambert Wilson  Pascal Greggory  Isabelle Huppert  Jean-Pierre Bacri 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  (mukana myös Belgia ja Luxemburg) 
Tuotantoyhtiö:   SBS Productions  France 2 Cinéma  Samsa Film  Entre Chien et Loup  Proximus 
Ensi-ilta:   2016-6-88. kesäkuuta 2016 (Cabourgin elokuvajuhlat, Ranska)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tout de suite maintenant (kansainvälisesti Right Here Right Now) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Pascal Bonitzerin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pää- ja sivuosissa ovat Agathe Bonitzer, Vincent Lacoste, Lambert Wilson, Pascal Greggory, Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Bacri. Pascal Bonitzer käsikirjoitti elokuvan Agnès de Sacyn kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Saïd Ben Saïd ja Michel Merkt.