stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan maavoimat

| Ranskan maavoimat Armée de terre |
| --- | --- |
 Maavoimien tunnus
Toiminnassa:  1400-luvulta alkaen
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Osa joukkoa:  Ranskan asevoimia
Koko:  111 628 sotilasta (2014)
Lempinimi:  La Grande muette
Motto:  Honneur et Patrie
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kenraali Jean-Pierre Bosser
Ranskan maavoimat (ransk. Armee de Terre) on Ranskan asevoimien puolustushaara, joka vastaa maasodankäynnistä. Se on myös suurin Ranskan neljästä puolustushaaroista. Kaikki maavoimien sotilaat ovat palkattua henkilöstöä Ranskan lakkautettua varusmiespalveluksen vuonna 2001.
Historia

Kaarle VII:n aikana luotiin 1420–1430 Ranskan ensimmäinen vakinainen armeija. Ranskan hallitsijat tarvitsivat luotettavia joukkoja satavuotisessa sodassa että sen jälkeen. Henrik II loi vakinaiset jalkaväkirykmentit korvaamaan militian. Ensimmäiset perustetut rykmentit olivat Régiments de Picardie, Piémont, Navarre ja Champagne, joita kutsuttiin yhteisnimellä Les Vieux Corps. Ajan normaaleihin käytäntöihin kuului rykmenttien lakkauttaminen sotien jälkeen kulujen karsimiseksi, mutta Vieux Corps ja kuninkaan linnajoukot Maison de Roi säilyivät.
Rykmenttien perustamisesta vastasi hallitsija ja perustamisen jälkeen vastuu siirtyi aluehallinnolle. Aatelisto saattoi myös perustaa joukkoja, joita kutsuttiin sen jälkeen aatelisen nimellä hänen toimiessaan rykmentin everstinä. Ludvig XIII lakkautti hallituskautensa aluksi lähes kaikki rykmentit lukuun ottamatta Vieux Corpsia ja muutamia muita rykmenttejä, joita kutsuttiin tämän jälkeen nimellä Petite Vieux. Rykmentit saivat muuttuivat samalla pysyviksi eikä niitä lakkautettu sotien päätteeksi.
Ranskan jalkaväen uudelleen organisointi tehtiin vuonna 1684 ja se uusittiin 1701, jotta Ludvig XIV:n sotilaalliset suunnitelmat ja Espanjan perimyssodan aiheuttamat vaatimukset saataisiin toteutettua. Järjestely loi useita edelleen palveluksessa olevia rykmenttejä sekä vakioi niiden kokoonpanon ja varustuksen. Aurinkokuninkaan joukkojen puku oli harmaa-valkoisiin takkeihin, joissa oli värikkäät päärmeet. Varustuksessa oli edelleen poikkeuksia ja ulkomaiset värvätyt joukot varustettiin punaisin  tai sinisin takein. Ranskan kaarti oli myös varustettu sinisin takein.
Verdunin taistelu on Ranskan maavoimien suurimpia taisteluita. Taistelut kestivät 300 päivää ja 300 yötä, ja niiden aikana tuli kaatui 700 000.
Aselajit ja miesvahvuus

Maavoimien aselajeina ovat merijalkaväki, panssarijoukot, tykistö, pioneeri, jalkaväki, hankinta, logistiikka ja viesti. Laskuvarjojoukkoja kuuluu useampaan aselajiin. Muukalaislegioona perustettiin 1831 ulkomaalaisille, jotka halusivat palvella Ranskan asevoimissa. Legioonan komentajana on aina ranskalainen upseeri. Legioona muodostaa eliittiyksikön, johon kuuluu noin 7 000 sotilasta.
Maavoimien lentojoukot perustettiin 22. marraskuuta 1954 tulenjohto-, tiedustelu-, hyökkäys- ja täydennystehtäviin. Siihen kuuluu suuri määrä helikoptereita kuten 80 Eurocopter Tiger -taisteluhelikopteria.
Nykyinen kalusto

Maajoukoilla on käytössä mm. 406 tankkia, 6330 panssaroitua ajoneuvoa,  telatykistöä ja tykistö, raketinheitinjärjestelmiä
Ranskan kranaatinheitinkalusto:
MO-120-RT-61 raskas kranaatinheitin (kaliiberi 120 mm)
Brandt Mle CM60A1 - pitkän matkan kranaatinheitin (60 mm / kantama 2 km)
Brandt 60 mm LR - pitkän matkan kranaatinheitin esim panssaroidusta ajoneuvosta (60 mm / kantama 5 km)
LLR 81mm kevyt kranaatinheitin (kantama 3,1 km)
Kenttätykistö:
GIAT LG1 kenttätykki (kantama 19,5 km)
1Obusier de 155 mm haupitsi
TRF1 155 mm haupitsi vm1990 (kantama 30 km)
Ranskan telatykistö:
GCT 155mm kenttätykki
CAESAR 155 mm kenttätykki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan maavoimat Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:French Army
Raskas kranaatinheitin MO-120-RT-61
GIAT LG1 haupitsi
Käännös suomeksi
Robert Tapert

| Robert Tapert |
| --- | --- |
 Robert Tapert pitämässä puhetta vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1955 (ikä 69)
Ammatti:  elokuvatuottaja
Puoliso:  Lucy Lawless
Aiheesta muualla
robtapert.com
IMDb 
Elonet
Robert Gerard ”Rob” Tapert (s. 14. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Opiskellessaan ekonomiaa Michiganin osavaltionyliopistossa Tapert tutustui Sam Raimiin, joka oli Tapertin huonekaverin Ivan Raimin veli. Sam Raimi sai Tapertin kiinnostumaan elokuva-alasta, ja myöhemmin Tapert on tuottanut useita Raimin ohjaamia elokuvia, kuten Evil Dead, Darkman ja The Gift – Enne. Lisäksi Tapert ja Raimi tuottivat yhdessä televisiosarjoja Hercules ja Xena, joiden muutamia jaksoja Tapert myös käsikirjoitti ja ohjasi.
Tapert on ollut naimisissa näyttelijä Lucy Lawlessin kanssa vuodesta 1998 lähtien. Heillä on kaksi lasta, vuosina 1999 ja 2002 syntyneet pojat.[lähde? ]
Filmografia

Evil Dead (1981)
Evil Dead II (1987)
Darkman (1990)
Pimeyden armeija (1992)
Nopeat ja kuolleet (1995)
Hercules (1995–1999)
Xena (1995–2001)
The Gift – Enne (2000)
Kauna (2004)
Boogeyman (2005)
Kauna 2 (2006)
Aiheesta muualla

Robert Tapert Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Robert Tapert Elonetissä.
Rogítika

| Rogítika Ρογίτικα |
| --- | --- |
 Rogítika
 Koordinaatit: 38°11′4″N, 21°40′53″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Patras
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3701040301
Väkiluku (2011):  1 288
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rogítika (kreik. Ρογίτικα) eli Roḯtika (Ροΐτικα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 288 (vuonna 2011).
Rogítikan kylä sijaitsee Patraksenlahden rannalla noin kymmenen kilometriä etelälounaaseen Patraksen kaupungista. Sen nimi viittaa Rogoín kylään Kalávrytassa. Kansan suussa käytetään edellen vanhempaa muotoa Roḯtika, joka on virallisesti korjattu muotoon Rogítika vuonna 1940.
Rogítika muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ρογιτίκων, Topikí Koinótita Rogitíkon). Vuodesta 1997 se kuului Paralían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Paralían kunnallisyksikköön.
Rudolph Karstadt

Rudolph Karstadt plaque - Wismar
Exlibris Karstadt
Rudolph Karstadt (16. helmikuuta 1856 Grevesmühlen – 15. joulukuuta 1944 Schwerin) oli saksalainen liikemies.
Isältään lainaamilla 1000 taalerilla hän perusti kahden siskonsa avustamana ensimmäisen myymälänsä Tuch-, Manufactur- und Konfectionsgeschäftin Wismariin 14 toukokuuta 1881. Vuoteen 1920 mennessä Karstadt omisti Saksassa yli 30 Karstad Warenhaus -tavarataloa. Tavarataloketju jatkaa nykyään nimellä Arcandor.
Aiheesta muualla

archive.org
Riikosten Valkjärvi

| Riikosten Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°58′36″N, 25°00′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pätilänjoen valuma-alue (35.86)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.862.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,7 m  
Rantaviiva:  1,227 km  
Pinta-ala:  7,878 ha  
 fiRiikosten Valkjärvi 
Riikosten Valkjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Riikosten kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja se on enimmäkseen kuivaa metsämaata. Järven itä ja koillisrannoilla on neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie yhdystieltä 2951.
Vesistösuhteet

Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Pätilänjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Karinjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,7 metriä mpy. Järveen laskee yksi lyhyt metsäoja, mutta sillä ei ole laskuojaa.
Rantajalkapallo

Rantafutista Israelissa 2007
Rantajalkapallo, joka tunnetaan yleisesti myös nimillä rantafutis ja beachfutis, on hiekalla pelattava jalkapallon tapainen peli. Laji on lähtöisin Brasiliasta, ja Brasilia onkin lajin suurin maa. Maa on voittanut lajin maailmanmestaruuden 11 kertaa. Lajin muita suurmaita ovat muun muassa Espanja, Ranska ja Portugali. Suomessa rantafutis on virallinen osa jalkapalloperhettä ja Suomessa toimintaa hallinnoi Suomen rantajalkapallo ry.
Säännöt

Joukkueella saa olla kentällä kerrallaan viisi pelaajaa (4 kenttäpelaajaa ja 1 maalivahti). Vaihtopelaajia saa joukkueella olla 3–5. Joukkueet saavat tehdä vaihtoja koska tahansa, eikä niiden määrää ole rajoitettu. Kun pallo menee kentän sivurajan yli, annetaan vapaavalintaisesti sivurajapotku tai sivurajaheitto. Jos taas pallo menee päätyrajan yli, seuraa kulmapotku tai maaliheitto riippuen siitä, kumman joukkueen pelaajasta pallo meni rajan yli. Jokainen rike johtaa suoraan vapaapotkuun, jossa ei saa olla muuria. Jos rike tapahtuu rangaistusalueen sisällä, annetaan rangaistuspotku. Vapaa- tai rangaistuspotkun laukoo aina pelaaja, jota rikottiin, paitsi tilanteissa, joissa rike ei ollut luonteeltaan pelaajaan kohdistuva. Erotuomareilla on käytössään punaisen ja keltaisen lisäksi sininen kortti, joka tarkoittaa sitä, että pelaaja joutuu jäähylle kahdeksi minuutiksi, jonka joukkue pelaa alivoimalla. Jos tällä aikaa vastustaja tekee maalin, jäähy päättyy heti.
Säännöt > Peliaika

Beachfutiksessa varsinainen peliaika on kolme kahdentoista minuutin erää. Erien välissä pidetään noin kolmen minuutin tauko. Jalkapallosta poiketen peliaika on jääkiekon tavoin tehokasta eli pelikello pysäytetään katkojen ajaksi, paitsi sivurajojen ylitykset.
Jokainen beachfutisottelu pelataan voittoon saakka. Jos peli on tasan varsinaisen peliajan jälkeen, pelataan kolmen minuutin jatko-ottelu siten, että ensimmäisenä maalin tehnyt joukkue voittaa (kultainen maali ‑sääntö). Jos peli on tasan vielä jatko-ottelunkin jälkeen, käydään rangaistuspotkukilpailu. Rangaistuspotkukilpailua ei aloiteta jalkapallon tavoin viiden potkuparin sarjalla, vaan ottelu ratkeaa heti ensimmäisen potkuparin jälkeen, jos joukkueista toisella on enemmän tehtyjä maaleja.
Säännöt > Varusteet

Pelaajat käyttävät muuten samoja varusteita kuin jalkapallossa, mutta jalkineiden käyttö on kielletty. Sen sijaan nilkkatuet ovat sallittuja, mutta säärisuojukset eivät.
Säännöt > Kenttä

Beachfutiksen kenttä on 35–37 metriä pitkä ja 26–28 metriä leveä. Suurin ero jalkapallokenttään on kuitenkin se, että kenttä on hiekalla. Kentän hiekan tulee olla tarkasti valikoitua ja puhdistettua. Kentän rangaistusalue on yhdeksän metriä pitkä, ja sen raja jatkuu sivurajalle saakka. Pituussuunnassa sen raja on merkitty kahdella keltaisella lipulla, jotka ovat kentän kummallakin puolella sivurajan takana.
Kilpailut

Suomessa SM-kilpailut joka vuosi.
MM-kilpailut joka toinen vuosi.
Euro Beach Soccer League (Euroopan beachfutisliiga) jokavuotinen maajoukkueiden sarja Euroopassa; toimii myös EM-kilpailuina.
Myös muiden maanosien mestaruuskilpailut vuosittain.
Turku BeachFutis ja FirmaBeachFutis
Nallikari Beach Soccer Oulussa joka vuosi.
Helsinki Beachfutis Hietalahdessa joka vuosi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rantajalkapallo Wikimedia Commonsissa
Satu Sirkiä

Satu Sirkiä on suomalainen televisiopersoona, joka työskenteli Nelosen uutisissa uutisankkurina ja toimittajana vuodesta 2000 alkaen vuoteen 2012 asti. Koulutukseltaan Sirkiä on valtiotieteiden maisteri. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta vuonna 2000. Ennen siirtymistään pääankkurin tehtävään Sirkiä työskenteli Nelosen uutisissa muun muassa lääketiedetoimittajana. Sirkiä on työskennellyt myös MTV3-kanavalla Huomenta Suomi -ohjelmassa ja Radio Novassa.[lähde? ]
Huhtikuusta 2012 elokuuhun 2013 Sirkiä työskenteli viestintäkonsulttina SEK Public -viestintätoimistossa. Nykyisin Sirkiä työskentelee toimitussihteerinä Ylen Puoli seitsemän -ohjelmassa.
Rotes Rathausin metroasema

Rotes Rathaus on Berliinin metron asema lähellä Berliinin raatihuonetta. Asemaa käyttäa linja U5. Asema avattiin joulukuussa 2020 osana U5 ja U55 -linjojen yhdistämistä, johon kuuluvat myös Museumsinselin ja Unter den Lindenin metroasemat. Aseman rakennus viivästyi, koska ennen sen rakennusta alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset, joissa löydettiin jäänteitä keskiaikaisesta raatihuoneesta. Asema täytyi suunnitella uudestaan.
Käännös suomeksi
Saksan Grand Prix 1991

|  Saksan Grand Prix 1991  |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1991. 
Päivämäärä:  28. heinäkuuta 1991
Sijainti:  Hockenheim, Saksa
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  6,802 km
Kilpailun pituus:  45 kierrosta, 306,090 km
Sää:  Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.37,087
Palkintokoroke
Voittaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Toinen:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kolmas:   Jean Alesi   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.43,569 (kierroksella 35)
Saksan Grand Prix 1991 oli 509. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 28. heinäkuuta 1991 Hockenheimissa. Williams hallitsi kilpailua ottamalla kaksoisvoiton toistamiseen tällä kaudella.
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 45 | 1:19.29,661 | 1 | 10 |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 45 | 13,779 | 4 | 6 |
| 3 | 28 |  Jean Alesi | Ferrari | 45 | 17,618 | 6 | 4 |
| 4 | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 45 | 32,651 | 3 | 3 |
| 5 | 33 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 45 | +1.17,537 | 7 | 2 |
| 6 | 32 |  Bertrand Gachot | Jordan-Ford | 45 | + 1.40,605 | 11 | 1 |
| 7 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 44 | Polttoaineen loppuminen | 2 |   |
| 8 | 19 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 44 | + 1 krs. | 9 |   |
| 9 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Lamborghini | 44 | + 1 krs. | 17 |   |
| 10 | 21 |  Emanuele Pirro | Dallara-Judd | 44 | + 1 krs. | 18 |   |
| 11 | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Yamaha | 43 | + 2 krs. | 15 |   |
| 12 | 8 |  Mark Blundell | Brabham-Yamaha | 43 | + 2 krs. | 21 |   |
| 13 | 4 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 41 | + 4 krs. | 14 |   |
| Kesk. | 27 |  Alain Prost | Ferrari | 37 | Ulosajo | 5 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Ilmor | 36 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 22 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Judd | 35 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 27 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Honda | 26 | Vaihdelaatikko | 13 |   |
| Kesk. | 26 |  Érik Comas | Ligier-Lamborghini | 22 | Moottori | 26 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Ilmor | 21 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| Kesk. | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Judd | 19 | Moottori | 23 |   |
| Kesk. | 30 |  Aguri Suzuki | Lola-Ford | 15 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Ferrari | 14 | Tasauspyörästö | 19 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ferrari | 11 | Tasauspyörästö | 10 |   |
| Kesk. | 29 |  Eric Bernard | Lola-Ford | 9 | Vaihteisto | 25 |   |
| Kesk. | 34 |  Nicola Larini | Lambo-Lamborghini | 0 | Ulosajo | 24 |   |
| DNQ | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 12 |  Michael Bartels | Lotus-Judd |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 35 |  Eric van de Poele | Lambo-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNPQ | 14 |  Olivier Grouillard | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 10 |  Alex Caffi | Footwork-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 18 |  Fabrizio Barbazza | AGS-Ford |   |  |  |   |
| DNPQ | 31 |  Pedro Chaves | Coloni-Ford |   |  |  |   |
Muuta > Merkkipaalut

Riccardo Patrese: 10. nopein kierros
Williams: 1000 MM-pistettä
Muuta > Kuljettajien MM-tilanne

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 51 |
| 2 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 43 |
| 3 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 28 |
| 4 |  Alain Prost | Ferrari | 21 |
| 5 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 19 |
| 6 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 18 |
| 7 |  Jean Alesi | Ferrari | 12 |
| 8 |  Stefano Modena | Tyrrell-Honda | 9 |
| 9 |  Andrea de Cesaris | Jordan-Ford | 9 |
| 10 |  Roberto Moreno | Benetton-Ford | 5 |
Muuta > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Williams-Renault | 71 |
| 2 |  McLaren-Honda | 70 |
| 3 |  Ferrari | 33 |
| 4 |  Benetton-Ford | 23 |
| 5 |  Jordan-Ford | 13 |
Rotenberg

Rotenberg on suku, johon kuuluu mm. venäläissuomalaisia miljardöörejä.
Suvun rikkaimpia ovat Arkadi Rotenberg 3,5 miljardin dollarin omaisuudella ja Boris Romanovitš Rotenberg 1,4 miljardin dollarin omaisuudella. Boris Romanovitš ja Roman Borisovitš, isä ja poika, ovat Suomen kansalaisia.
Аrkadi Romanovitš Rotenberg (s. 1951), miljardööri, Venäjän federaation judoseuran hallituksen ensimmäinen varapääjohtaja, SMP-pankin osaomistaja.
Igor Arkadjevitš Rotenberg (s. 1973), yrittäjä, Arkadi Rotenbergin poika
4 muuta lasta
Boris Romanovitš Rotenberg (s. 1957), yrittäjä, Venäjän Federaation judoseuran hallituksen varapääjohtaja, SMP pankin osaomistaja.
Boris Borisovitš Rotenberg (s. 1986), jalkapalloilija, Boris Rotenbergin poika
Roman Borisovitš Rotenberg (s. 1981), liikemies, Boris Rotenbergin poika.
3 muuta lasta
Rotelli

Rotelli Ranskassa Fontainebleussa
Rotelli (< rotel < saks. das Rollende Hotel) tarkoittaa pyörillä liikkuvaa hotellia, joka on rakennettu linja-autoon tai rekan nupin vedettäväksi. Rotellit olivat saksalaisten matkailijoiden suosiossa 1960–1970-luvulla. Rotellimatkailua järjestää edelleen ainakin saksalaisyritys Rotel Tours.
Salla Merikukka

Salla Iina Maaria Merikukka (o.s. Niemi, s. 10. lokakuuta 1988) on helsinkiläinen valokuvaaja, Helsingin Vihreiden puheenjohtaja, Vihreiden puoluehallituksen jäsen sekä kirkkopäättäjä. Tällä hetkellä Merikukka istuu Paavalin seurakunnan seurakuntaneuvostossa sekä Helsingin seurakuntayhtymän kirkkovaltuustossa. Aiemmin hän on vaikuttanut kirkon luottamustehtävissä Turun Katariinanseurakunnassa sekä Halikon seurakunnassa.
Merikukka valmistui valokuvaajan ammattitutkintoon Stadin ammattiopistosta 2017 ja hän on sen jälkeen kuvannut lukuisia suomalaisia poliitikkoja. Vuonna 2022 Merikukka työsti Vihreitä miehiä -valokuvateoksen Vihreän Sivistysliiton tukemana. Teoksesta koostuva näyttely oli esillä Vihreiden Joensuun puoluekokouksessa toukokuussa 2022 sekä kesäkuussa 2022 Helsingissä.
Tausta

Merikukka on kotoisin Varsinais-Suomen entisestä kunnasta Halikosta, joka kuuluu nykyään Saloon. Hän valmistui ylioppilaaksi Halikon lukiosta 2007 sekä teolliseksi muotoilijaksi Turun ammattikorkeakoulusta 2013. Valokuvausta Merikukka opiskeli 2016–2017 Stadin aikuisopistossa.
Return to the Crypts

| Return to the Crypts Mörbid Vomit |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 5. toukokuuta 2015
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 30.30
 Levy-yhtiö: Blast Head
Mörbid Vomitin muut julkaisut
| I Breathe Hell (EP) 2013 | Return to the Crypts 2015 | Doctrine of Violence 2015 |
Return to the Crypts on suomalaisen death metal -yhtye Mörbid Vomitin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 5. toukokuuta 2015 levymerkillä Blast Head Records. Kappaleet on julkaistu aiemmin yhtyeen vuoden 2012 demolla sekä vuoden 2013 EP:llä I Breathe Hell.
Kappaleet

Blood Shall Be Shed – 2.34
From the Unknown – 2.43
Embodiment of Death – 2.40
Another One to Die – 4.27
Engulfed by the Plague – 4.03
I Breathe Hell – 2.39
Fuck the Dead – 4.24
Torture Ritual – 3.10
Prime Mover – 3.50 (Ghost -cover)
Kokoonpano

Rösti – laulu, kitara
Löndgren – kitara
Hönski – basso
Akitatör – rummut (sessio)
Aiheesta muualla

Return to the Crypts Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Return to the Crypts Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Salonsaari (Päijänne, Asikkala)

Salonsaari
Salonsaaren etelärantaa Siltasalmen ylittävältä sillalta nähtynä
| --- | --- |
Sijainti:  Asikkala Päijät-Häme Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  140 m 
Pinta-ala:  16,72 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Salonsaari  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Asikkalan Salon kylässä. Saari sijaitsee Asikkalanselän etelärannassa Päijänteen eteläosissa.
Maantietoa

Saaren pituus on 7,1 kilometriä, leveys 5,3 kilometriä ja pinta-ala 16,7 neliökilometriä . Saari sijaitsee aivan mantereessa kiinni ja niitä erottaa Salonsalmi ja Siltasalmi. Salmi on 80–650 metriä leveä. Saarella on kolme suurempaa niemeä. Venäjänniemi työntyy Salonsalmea seuraten itään päin. Sen kapein kohta Lahtelaistenkannas on alle 400 metriä leveä, mutta niemen kärki on paljon suurempi. Toinen niemi (Halkoniemi?) työntyy länteen päin ja se jää Kylänpohjan ja Siltasalmen väliin. Kolmas niemi jää Säynätlahden ja 1,8 kilometriä pitkän Eetunpohjan väliin ja niemessä kohoaa Isonkivenharju. Venäjänniemen pohjoispuolella sijaitsevat Kinissaari ja Vesansalo, joiden välissä kulkee Luopostensalmi. Saarien väliin jää salmen lisäksi pienen Nieniemen suojaan sekä Särkilahti että Lahtelaistenpohja. Lahdelmassa sijaitsee muitakin saaria: Verkkosaari, Humatlahdensaaret, Herrasaari ja Savonsaaret. Salonsaaren lounaispuolella sijaitsee Vääksy reunamuodostuman päällä. Saaren ja Vääksyn väliin jää Vohlastensaari, Lautasaari, Heinäsaari, Pernasaari ja Mäntysaari. Salonsaaren länsi- ja luoteispuolella aukeaa Asikkalanselkä lähes saarettomana. Sen sijaan pohjoispuolella on muutama saari: Selkäsaaret, Kotasaari, Kaitasaaret, Ylimmäinen- ja Alimmainen Huhtasaari ja Kaurissaari.
Salonsaaren etelä- ja lounaisosa on alavaa peltomaata, jota rikkovat pienet metsäpalstat. Pohjoinen ja itäinen osa saarta on metsämaan peitossa. Pohjoisosassa kohoaa kallioinen yli 120 metrin (mpy.) korkeuteen kohoava ylänkö, jonka kahta huippua kutsutaan Muonakallioksi ja Huipunkallioksi. Saaren korkein huippu sijaitsee Muonakalion eteläpuolella. Se yltää noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta, jolloin se kohoaa 62 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaren muita huippuja ovat Haarahonganmäki ja Sarvenkangas.
Saaren väkiluku on noin 160, loma-asukkaita on noin 500.[lähde? ]
Luontoarvoja

Saarella on kaksi luonnonsuojelualuetta. Toinen on Hepo-ojan pieni puronvarsialue ja toinen kartasta mitattuna noin 40 hehtaarin kalliometsäinen metsäalue.
Valtava Salonsaari sijaitsee kuvassa Asikkalanselän oikeassa reunassa.
Historiaa

Ihmisasutusta on saattanut olla jo kivikaudella. Kylä paloi vuonna 1897.
Kylän oma koulu lakkautettiin 1963. Saarella on laajakaistayhteydet ja seurakunnan leirikeskus Kinismaja. Kyläyhdistys kirjoitutti pääasiassa C-kaseteille tallennettujen haastattelujen, mutta myös muun aineiston pohjalta Salonsaaren historian.
| Majoitus | omistaja | paikka |
| --- | --- | --- |
| Kinismajan leirikeskus | Asikkalan evankelis-luterilainen seurakunta  | Venäjänniementie 341 B |
| Salonsaaren lomakylä | Salonsaaren Lomakylä  | Halkoniementie 88 |
Rudolf Åkerblom

Rudolf Åkerblom: Näkymä Katajanokalta kohti Eteläsatamaa (1872).
Rudolf Waldemar Åkerblom (16. tammikuuta 1849 Helsinki – 17. kesäkuuta 1925) oli suomalainen taidemaalari.
Åkerblom opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1869–1873. Åkerblom maalasi 1870-luvulla useita akvarelleja Helsingin Katajanokan vanhasta 1700-luvulta peräisin olleesta puutaloasutuksesta joka hävisi pian tämän jälkeen kivitalojen tieltä.
Teoksia

Näkymä Katajanokalta n:o 1 : akvarelli. 1872
Väinämöisen soitto : öljymaalaus. 1885
Keskikesä Uudellamaalla : öljymaalaus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Åkerblom Wikimedia Commonsissa
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Rudolf Åkerblom
Saloranta

Saloranta tarkoittaa seuraavia asioita: