stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mimoun Azaouagh

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. marraskuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Beni Sidel, Marokko
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Paino: 70 kg
Seura
Seura: vapaa pelaaja
Junioriseurat
1988–1996: FSV Frankfurt
1996–1999: Eintracht Frankfurt
1999–2002: Mainz 05
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2004 | Mainz 05 | 56 | (5) |
| 2005–2008 | Schalke 04 | 9 | (0) |
| 2006–2007 | → Mainz 05 (laina) | 27 | (2) |
| 2008 | → VfL Bochum 1848 (laina) | 14 | (3) |
| 2008–2012 | VfL Bochum 1848 | 71 | (8) |
| 2010 | → VfL Bochum 1848 II | 12 | (4) |
| 2012–2014 | 1. FC Kaiserslautern | 15 | (1) |
| 2013 | → 1. FC Kaiserslautern II | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. helmikuuta 2015.
Mimoun Azaouagh (s. 17. marraskuuta 1982 Beni Sidel) on saksalais-marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on ollut kauden 2013–2014 jälkeen vapaa pelaaja. Azaouagh on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.
Azaouagh edusti juniorina FSV Frankfurtia, Eintracht Frankfurtia ja 1. FSV Mainz 05:ttä. Ammattilaisuransa hän aloitti Mainzissa. Azaouagh on pelannut Bundesliigassa 105 ottelua Mainzin, FC Schalke 04:n ja VfL Bochum 1848:n riveissä sekä 2. Bundesliigassa 87 ottelua edustaen Mainzia, Bochumia ja 1. FC Kaiserslauternia.
Satu Piispa-Hakala

Satu Piispa-Hakala (s. 1979) on eteläsavolainen kirjailija ja kirjallisuusterapiaohjaaja.
Piispa-Hakala on kotoisin Juvalta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Juvan lukiosta 1998 ja opiskeli Jyväskylän yliopistossa filosofian maisteriksi. Hän on valmistunut kirjallisuusterapiaohjaajaksi Helsingin yliopiston Palmeniasta (nyk. Helsingin yliopiston koulutus- ja kehittämispalvelut HY+) 2012.
Esikoisromaani Pieniä sankaritekoja (Aarni) ilmestyi 2015 . Kira Boesen dramatisoi siitä samannimisen musikaalin Savonlinnan taidelukion teatteriin. Piispa-Hakalan novelleja on julkaistu useissa antologioissa ja hän on myös toimittanut tekstikokoelmia. Piispa-Hakala kuuluu Kolkkokollektiivi-taideryhmään ja on Kulttuuriyhdistys Korppi ry:n varapuheenjohtaja. Hänet valittiin Osuuskumma-kustantamon puheenjohtajaksi 2022. Hän toimii Etelä-Savon taidetoimikunnan puheenjohtajana 2023-2024.
Teokset > Romaanit

Pieniä sankaritekoja (Kustannus Aarni 2015)
Debytantti (Osuuskumma 2024)
Teokset > Näytelmät

Meidän kämppä (Juvan lukioteatteri 1996, yhdessä työryhmän kanssa)
Himorock - Enempää et saa (Juvan lukioteatteri 2016, yhdessä Wilhelm Grotenfeltin ja Johanna Kuusiston kanssa)
Teokset > Novellit

Musta norsu (Kaksospellehyppy-kokoelma, Mikkelin kirjoittajat 2010)
Sivullisia (Saranakohtia-kokoelma, Maaseudun sivistysliitto 2010)
Laitahyökkääjä (Ihmisten tavoille -kokoelma, Parafraasi 2012)
Tuulikaappi (Tavarataivas-kokoelma, Mikkelin kirjoittajat 2014)
Todistaja (Enkelikello-kokoelma, Parafraasi 2016)
Tasku (Hänen huulensa ovat metsä -kokoelma, Kulttuuriyhdistys Korppi 2017)
Jätesäkkejä lainaamassa eli puskafarssi 2020, Lapsi vedessä ja Maa-asennusnaiset (Lapiot käteen, tyttäret -kokoelma, Kolkkokollektiivi 2019)
Mitä tänne jää? (Portti Science Fiction 3/2020)
Emo (Herra Swanin sanoja siivekkäille -kokoelma, Kulttuuriyhdistys Korppi 2022)
Valtiatar pinnan alta (Sydänten salonki -kokoelma, Osuuskumma 2023)
Teokset > Toimitustyöt

Myö otettiin lötöt - Lapsena sota-ajan Mikkelissä (Mikkelin Setlementti ry 2014)
Tavarataivas-antologia (Mikkelin kirjoittajat 2014, yhdessä Anne Leinosen ja Ullamaija Vänttisen kanssa)
Tavallisen vierestä -antologia (Rantasalmen kirjoittajayhdistys Ernesti ry 2016)
Herra Swanin sanoja siivekkäille -antologia (Kulttuuriyhdistys Korppi 2022, yhdessä Anne Leinosen ja Pirja Hyyryläisen kanssa)
Aiheesta muualla

https://kirjailijavierailut.lukukeskus.fi/kirjailijat/piispa-hakala-satu/
https://kiiltomato.net/critic/satu-piispa-hakala-pienia-sankaritekoja/
Simo Järvinen

Simo Veikko Osmo Järvinen (21. syyskuuta 1938 – 5. elokuuta 1997) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli erityisesti yhdyskuntasuunnittelija, ja hänen merkittävimpiä töitään on hänen ja Eero Valjakan vuosina 1968–1973 suunnittelema Olarin asuntoalue Espoossa. Järvinen ja Valjakka saivat vuonna 1975 Olarinmäen kerrostaloalueen suunnittelusta rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon.
Tausta

Järvinen tuli ylioppilaksi Helsingin Normaalilyseosta 1956 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1966. Hänellä oli vuosina 1963–1997 oma Arkkitehtuuri- ja yhdyskuntasuunnittelutoimisto Simo Järvinen & Co sekä Simo Järvinen – Eero Valjakka 1966–1986.
Opiskeluaikansa lopussa Järvinen perehtyi kaupunkisuunnitteluun Olli Kivisen toimistossa. Tähän aikaan kuuluu myös Simo Järvisen, Raimo Savolaisen ja Eero Valjakan yhdessä voittama Vaasan Suvilahden asemakaavakilpailu sekä siihen liittyvä pientalotyypistön luominen.
Arkkitehtina

Valmistuttuaan arkkitehdiksi Simo Järvinen toimi Espoon yleiskaavaryhmässä (1966–1968). Ryhmä loi suuntaviivat silloisen maalaiskunnan kehittymiselle. Siellä Järvinen suunnitteli myös Olarin asemakaavan. Nuoren arkkitehdin unelma toteutui, kun hän sai luoda pienen kaupungin alusta alkaen neitseelliseen maastoon: yleiskaavan – asemakaavan ja rakennukset (Arjatsalon osuuden). Lähtökohtana oli kehittää vanhan suomalaisen puutalokaupungin korttelirakenteeseen pohjautuva moderni kompakti kaupunki, jossa ajoneuvo- ja jalankulkuliikenne erotetaan toisistaan. Puistikoiden reunustamat raitit johtavat ruutukaava-alueelta ympäröivään luontoon.
Olarin kaupunginosa alkoi toteutua välittömästi Simo Järvisen ja  Eero Valjakan yhteisessä toimistossa. Sen rakentamisessa käytetty pilari–laatta-systeemi antoi mahdollisuudet yksilöllisiin asuntoratkaisuihin. Kerrostaloihin pyrittiin luomaan pientaloasumisen viihtyisyyttä muun muassa huoneistokohtaisilla saunoilla, joista ovi avautuu avaralle parvekkeelle ja näkymä korttelipihalle. Olarin asuntoalue toi suunnittelijoille Rakennus- ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon vuonna 1975. Simo Järvinen asui itse Olarissa suunnittelemassaan asunnossa 26 vuotta.
Simo Järvisen työ jatkui Espoossa Kuitinmäki I:n ja II:n asemakaavoilla sekä Kuitinmäki II:n lähiympäristösunnitelmilla ja alueelle rakennettavilla Arjatsalon sekä VVO:n rakennuksilla että kaupungin vuokrataloilla.
Muita merkittäviä asuinrakennuskohteita olivat esimerkiksi Espoon Kivenlahden Asunto oy Meriamfi, Asunto oy Rinneamfi, Asunto oy Amfinhuippu sekä Reimarintorni ja Meritorni (Simo Järvinen & Juha Mutanen) sekä Helsingin Katajanokan Amiraalinkatu–Puolipäivänkatu.
Pientaloja edustavat Kulosaaren Armas Lindgrenintie 15:n rivitalot ja Nuuksion Sahajärven huvilat.
Järvisen suunnittelemista liike- ja toimistorakennuksista mainittakoon Olarin ja Kuitinmäki I:n keskukset. Espoossa isompia kohteita olivat Finn-Stroi oy:n pääkonttori, Spektri - yrityspuiston kaava sekä Pilootti ja  II osa sekä Piispanpihan A- ja D-talot. Helsingin keskustan töitä olivat Samerka oy:n toimitalon saneeraus ja uudisrakennus Korkeavurenkatu 45, SKOP Aleksin pankkitoimitalon saneeraus ja  Erottajankatu 7:n saneeraus ja uudisrakennus. Länsi-Pasilaan hän suunnitteli SVUL:n toimitalon, Oulunkylään kauppakeskus Ogelin.
Julkishallinnollisia rakennuksia edustavat Helsingin Oikeustalo Länsi-Pasilassa ja Uudenmaan lääninhallitus.
Tutkimukset ja opetustehtävät

Simo Järvinen oli mukana monissa yhdyskuntasuunnitelua, liikennettä ja asumista koskevissa tutkimuksissa ja selvityksissä. Tärkeitä olivat esimerkiksi Pääkaupunkiseudun rakentamismahdollisuudet – työryhmä (Ilaskiven raportti 1989) ja Yleiskaavallinen selvitys Helsinkiin Hernesaaren – Jätkäsaaren – Lauttasaaren asuntorakentamisesta (1990) sekä Espoota ja pääkaupunkiseutua koskevat liikennejärjestelmäsuunnitelmat.
Järvinen nimitettiin Tampereen teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston rakennussuunnittelun apulaisprofessorin virkaan 1.9.1987  (hoiti virkaa 1.9.1986 alkaen 31.8.1990 asti). Teknillisen korkeakoulun yhdyskuntasuunnittelun jatkokoulutuskeskuksen vt. professorina hän toimi 1.9.1988–31.7.1989. Vierailevana professorina hän opetti USA:ssa New Yorkin valtion yliopistossa Buffalossa keväällä 1978 ja New Mexicon yliopistossa Albuquerquessa keväällä 1985 ja 1991.
Järvinen hoiti monia luottamustehtäviä, kuten Helsingin Rakennusvalvontaviraston julkisivutoimikunnassa sekä Asuntoreformiyhdistyksen, Rakennustaiteen museon, Betoniyhdistyksen ja Asuntosäätiön hallituksissa.
Tunnustuksia

Yhdyskuntasuunnittelun ja rakennustaiteen valtionpalkinto 1975
Espoo mitali 1990
Simo Järvisen aukio Olarissa 2002
Simo Järvisen töiden originaalit on toimitettu tilaajille. Ansioluettelot ja piirustukset mikrofilmeinä tai digitaalisessa muodossa löytyvät Rakennustaiteen museolta.
Kuvia tuotannosta

Vanhaa Olaria.
Kuitinmäen asuintaloja.
Mark-Paul Gosselaar

| Mark-Paul Gosselaar |
| --- | --- |
 Mark-Paul Gosselaar vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1974 (ikä 50) Panorama City, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Aiheesta muualla
www.markpaulgosselaar.net
IMDb 
Elonet
Mark-Paul Gosselaar (s. 1. maaliskuuta 1974 Panorama City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Gosselaar aloitti uransa 1980-luvun loppupuolella. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 1989 saadessaan pääroolin suositussa tilannekomediasarjassa Saved by the Bell. Sarjan teko lopetettiin vuonna 1993, mutta siitä tehtiin myös muutama elokuva. Vuosina 2001–2005 hän näytteli suositussa poliisisarjassa NYPD Blue ja vuosina 2008–2009 lakisarjassa Oikeuden edessä. Vuodesta 2011 lähtien hän on näytellyt lakisarjassa Franklin & Bash.
Filmografia > Elokuvia

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1988 | Necessary Parties | Chris Mills |
| 1993 | White Wolves: A Cry in the Wild II | Scott James |
| 1994 | St. Tammany Miracle, TheThe St. Tammany Miracle | Carl |
| 1995 | Twisted Love | D.J. |
| 1996 | Specimen | Mike Hillary |
| 1996 | Sticks & Stones | Dale |
| 1996 | Kounterfeit | Paco / Danny |
| 1998 | Dead Man on Campus | Cooper Frederickson |
| 2002 | Atomic Twister | Dep. Jake Hannah |
| 2006 | Salaisuuksien talo | Kim |
| 2015 | Heist | Marconi |
| 2016 | Precious Cargo | Jack |
Yksityiselämä

Gosselaarilla on hollantilaiset, indonesialaiset ja saksalaiset sukujuuret. Hän meni naimisiin Lisa Ann Russellin kanssa vuonna 1996, mutta he erosivat vuonna 2011. Heillä on kaksi lasta. Vuonna 2012 Gosselaar meni naimisiin Catriona McGinnin kanssa. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi syyskuussa 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark-Paul Gosselaar Wikimedia Commonsissa
markpaulgosselaar.net
Mark-Paul Gosselaar NNDB:ssä
Metallitalo

| Metallitalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Siltasaari, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′40″N 24°57′03″E﻿ / ﻿60.17788°N 24.95095°E﻿ / 60.17788; 24.95095
Rakennustyyppi:  Toimistorakennus (en)
Suunnittelija:  Eliel Muoniovaara
Valmistumisvuosi:  1965
Käyttäjä:  Teollisuusliitto, Paperiliitto ja Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT
 fiMetallitalo 
  
Metallitalo on Helsingin Siltasaaressa Hakaniementorin etelälaidalla osoitteessa Hakaniemenranta 1 sijaitseva toimistorakennus, jossa toimii useita suuria ammattiliittoja, tärkeimpänä Teollisuusliitto. Muita talossa toimivia ammattiliittoja ovat muun muassa Paperiliitto sekä kuljetusalan liitot Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto (AKT), Posti- ja logistiikka-alan unioni (PAU), Rautatiealan Unioni (RAU), Ilmailualan Unioni (IAU) ja Merimies-Unioni. Rakennuksessa oli vuosina 1967–2018 myös ammattiliittojen keskusjärjestön SAK:n päätoimisto.
Metallitalo on valmistunut vuonna 1965 ja sen on suunnitellut arkkitehti Eliel Muoniovaara. Sen rakennutti toimitiloikseen silloinen Metallityöväen Liitto eli Metalliliitto, jonka mukaan se on saanut nimensä. Talo käsittää korttelin 300 koko pohjoispuoliskon ja on samalla ainoa rakennus Hakaniementorin etelälaidalla. Kahdeksankerroksisen talon kolmessa alimmassa kerroksessa on liiketiloja. Talon sisäpiha muodostaa Siltasaarenkadulta John Stenbergin rantaan kulkevan kauppakujan, mutta sen liiketilat ovat jääneet melko vähäiseen käyttöön. Talon koko on 100 000 kuutiometriä.
SAK:n toimipaikkana Metallitalo oli pitkään koko SAK:laisen ammattiyhdistysliikkeen tunnus, joka nähtiin aina television uutiskuvissa työmarkkinaneuvottelujen aikana. Sen symbolisena vastaparina oli Etelärannassa sijaitseva työnantajajärjestöjen talo hotelli Palace.
Aiheesta muualla

Korskean pytingin kalliit lunnaat Turun Sanomat 2.9.2007
Paikalla sijainnut Broholmenin talo vuonna 1949.
Hakaniemenrannan ja John Stenbergin rannan kulmaus.
Mengálvio

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Mengálvio Pedro Figueiró
Syntymäaika: 17. joulukuuta 1939 (ikä 84)
Syntymäpaikka: Laguna, Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1958–1959 | Aimoré-RS |  |  |
| 1960–1967 | Santos |  |  |
| 1968 | Grêmio |  |  |
| 1969 | Santos |  |  |
| 1969 | Millonarios |  |  |
Maajoukkue
| 1960–1963 |  Brasilia | 14 | (1) |
Valmennusura
1978: Santos

Mengálvio Pedro Figueiró (17. joulukuuta 1939, Laguna), eli Mengálvio, on brasilialainen entinen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Mengálvio pelasi suurimman osan urastaan kotimaansa joukkueissa. Ammattilaisuransa hän aloitti 1958 Aimoré-RS:ssä, josta siirtyi 1960 Santokseen, jossa pelasi vuoteen 1967 saakka. Mengálvio pelasi vuonna 1968 Grêmiossa, mutta palasi vuotta myöhemmin takaisin Santokseen. Hän lopetti uransa vuonna 1969 kolumbialaisessa Millonarioksessa. Brasilian maajoukkueessa Mengálvio pelasi 14 ottelua tehden niissä yhden maalin. Hän oli mukana Chilen MM-kilpailuissa 1962, mutta ei pelannut otteluakaan.
Michal Hipp

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Michal Hipp
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Nitra, Tšekkoslovakia
Seura
Seura:  FC Vysočina Jihlava
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1984–1991 1991–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1995 1995–1998 |  Plastika Nitra  First Vienna FC  FC Nitra  SK Slavia Praha  MFK Košice  FC Nitra |  |
Maajoukkue
| 1990–1991 1994 |  Tšekkoslovakia  Slovakia | 5 (0) 5 (1) |
Valmennusura
2000–2006 2003–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2012 2008–2009 2009 2009–2011 2012–2013 2014–2015 2016–:  FC Artmedia Petržalka (apuv.)  Slovakia (apuv.)  FK Saturn  FC Artmedia Petržalka (apuv.)  Slovakia (apuv.)  FC Artmedia Petržalka  ŠK Slovan Bratislava  ŠK Slovan Bratislava (apuv.)  Slovakia  FC Nitra  FC Vysočina Jihlava
Michal Hipp (s. 13. maaliskuuta 1963) on slovakialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut tšekkiläisseura FC Vysočina Jihlavan päävalmentajana.
Ura pelaajana

Hipp aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa Nitran ykkösjoukkueessa, Plastika Nitrassa. Hän nousi edustusjoukkueen rinkiin kaudella 1984/85, mutta pelasi ensimmäisen ottelunsa vasta kaudella 1986/87. Hipp pelasi Nitran puolustuslinjassa viisi kautta ja pääsi kaudella 1989/90 myös UEFA Cupiin. Tie eurokentillä katkesi kuitenkin ensimmäisen kierroksen tappioon 1. FC Kölnille.
Kesällä 1991 Hipp siirtyi Itävallan Bundesliigaan First Viennan joukkueeseen. Hän edusti seuraa vain yhden kauden, muttei pelannut seuran paidassa otteluakaan. Kauden jälkeen hän palasi takaisin Nitraan, josta siirtyi kesällä 1992 SK Slavia Prahaan. Hipp pelasi seurassa yhden kauden, kunnes palasi Slovakiaan edustaen vielä urallaan MFK Košicea ja FC Nitraa, kunnes lopetti pelaajauransa.
Maajoukkuetasolla Hipp edusti sekä Tšekkoslovakiaa että Slovakiaa pelaten molemmissa joukkueissa viisi maaottelua.
Ura valmentajana

Valmennusuransa Hipp aloitti Vladimír Weissin apuvalmentajana FC Artmedia Petržalkassa vuonna 2000. Hän toimi seuran valmennustiimissä kuusi vuotta ja lisäksi 2003–2006 myös Slovakian maajoukkueen apuvalmentajana. Vuosina 2006–2007 hän jatkoi yhteistyötä Weissin kanssa FK Saturnissa, josta palasi hänen kanssaan Artmediaan kesällä 2007. Heinäkuussa 2008 Weissista tuli Slovakian maajoukkueen päävalmentaja ja Hipp otti paikan apuvalmentajana.
Maajoukkuetehtävien lisäksi Hipp toimi päävalmentajana Artmediassa 2008–2009 ja ŠK Slovan Bratislavassa. Hipp oli Slovanin päävalmentaja kaudella 2009 ja hän jatkoi mestaruuteen päättyneeseen kauteen 2010/11 valmennustehtävissä Karel Jarolímin tiimissä. Tammikuussa 2012 Hippistä tuli Slovakian maajoukkueen väliaikainen päävalmentaja.  Huhtikuussa maan liitto vahvisti Hippin jatkavan valmentajana MM-karsinnoissa 2014 yhdessä Stanislav Grigan kanssa.  Pesti päättyi potkuihin kesäkuussa 2013. Slovakia oli ennen potkuja jäänyt 1–1 tasapeliin Liechtensteinin kanssa ja menettänyt mahdollisuutensa selvitä MM-kisoihin.
Kesäkuussa 2014 Hipp aloitti FC Nitran päävalmentajana. Hippin tavoitteena oli nostaa Slovakian 2. Ligaan pudonnut seura takaisin menestykseen, mutta kausi 2014/15 päättyi pettymykselliseen viidenteen sijaan. Hipp sai potkut seurasta syyskuun lopussa 2015, kun Nitra majaili 2. Ligassa kolmantena.
Tammikuussa 2016 Hippistä tuli Tšekin liigassa pelanneen FC Vysočina Jihlavan päävalmentaja.
Melitaea

Melitaea voi viitata seuraaviin:
Melitaia (lat. Melitaea), antiikin aikainen kaupunki Thessaliassa Kreikassa
verkkoperhoset (Melitaea), perhossuku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Melitaea”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mega Man Legends

| Mega Man Legends |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom Virgin Interactive (EU) Sony Interactive Entertainment (PSN) (NA)
Ohjaaja:  Yoshinori Kawano
Tuottaja:  Keiji Inafune
Säveltäjä:  Makoto Tomozawa
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  PlayStation JP 18. joulukuuta 1997NA 31. elokuuta 1998EU 4. joulukuuta 1998 Nintendo 64 JP 22. marraskuuta 2000NA 10. tammikuuta 2001 Microsoft Windows JP 23. tammikuuta 2001NA 14. heinäkuuta 2001 PlayStation Portable JP 4. elokuuta 2005 PlayStation Network NA 29. syyskuuta 2015
Lajityyppi:  Toiminta-seikkailu
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  USK 6 
Alusta:  PlayStation, Nintendo 64, Microsoft Windows, PlayStation Portable, PlayStation 3, PlayStation Vita
Jakelumuoto:  PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Mega Man Legends, tunnetaan Japanissa nimellä Rockman DASH Hagane no Bōkenshin (ロックマンDASH 鋼の冒険心), Nintendo 64 -versio tunnetaan nimellä Mega Man 64, on toimintaseikkailupeli Capcomilta. Se on ensimmäinen Mega Man Legends -alasarjaan kuuluva videopeli ja samalla myös ensimmäinen, täysin kolmiulotteinen Mega Man -peli.
Pelissä pelataan spirituaalista inkarnaatiota Mega Manistä, Mega Man Volnuttia. Mega Man Volnutt on "Kaivaja", persoona joka on vastuussa aikoinaan uppoutuneen Maapallon raunioiden tutkimisesta. Eräällä matkalla, hänen ystäviensä kanssa, heidän ilma-aluksensa haaksirikkoutuu eräälle Kattelox-nimiselle saarelle, jossa Mega Man kohtaa joukoittain piraatteja, nämä kun hyökkäävät saarelle etsiessään saaren piillotettua aarretta.
Aiheesta muualla

Mega Man Legends MobyGamesissa (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mega Man Legends (video game)
Käännös suomeksi
Meskanen

Meskanen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Meskasia:
Anne Meskanen, diplomaatti
Anne Meskanen-Barman (s. 1966), kuvanveistäjä
Jukka Meskanen (s. 1982), lentopalloilija
Osmo Meskanen (Jerobeam Salakyttä), uima- ja pellehyppääjä
Pihla Meskanen (s. 1970), arkkitehti ja arkkitehtuuripedagogi
Ville Meskanen (s. 1995), jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Megan McJames

Megan McJames
Megan McJames (s. 24. syyskuuta 1987 Park City, Utah) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
McJames kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Aspenissa 25. marraskuuta 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Cortina d’Ampezzon suurpujottelussa tammikuussa 2007 oltuaan 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 14:nneksi Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2008.
Vancouverin olympialaisissa 2010 McJames sijoittui suurpujottelussa 32:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 McJames oli pujottelussa 29:s ja suurpujottelussa 34:s.
Aiheesta muualla

Megan McJamesin blogi
Megan Mullally

Mullally San Diegon Comic-Conissa vuonna 2011.
Megan Mullally (s. 12. marraskuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Karen Walkerina tilannekomediasarjassa Will & Grace.
Mullally on syntyjään kotoisin Los Angelesista, mutta muutti kouluikäisenä Oklahoma Cityyn, Oklahomaan. Hänen isänsä oli entinen näyttelijä ja äitinsä malli. Mullally aloitti baletin tanssimisen kuusivuotiaana ja kuului high schoolissa ollessaan balettikerhoon. Valmistuttuaan Mullally pääsi Chicagon Northwestern Universityyn, jossa hän opiskeli englantia ja taidehistoriaa sekä osallistui paikallisen teatterin tuotantoihin. Hän kiinnostui näyttelemisestä niin paljon, että jätti opintonsa kesken ja aloitti uran teatterissa. Chicagolaisessa teatterissa hän työskenteli kuuden vuoden ajan.
Vuonna 1981 hän muutti takaisin Los Angelesiin, jossa hän alkoi saada pieniä rooleja elokuvista ja televisiosta. 1990-luvulla hän vieraili muun muassa Seinfeldissa ja sarjassa Ned and Stacey, jossa Staceyä esitti Mullallyn tuleva Will & Grace-vastanäyttelijä Debra Messing. Vuonna 1998 hän sai Karen Walkerin osan televisiosarjasta Will & Grace, josta tuli nopeasti suuri hitti. Roolistaan Mullally palkittiin vuosina 2000 ja 2006 Emmy-palkinnolla parhaasta naissivuosasta. Yhteensä hän sai Karen Walkerin osasta seitsemän Emmy-ehdokkuutta. Sarja päättyi vuonna 2006.
Vuonna 2009 Mullally esitti elokuvassa Fame opettajaa nimeltä Fran Rowan.
Mullally on myös laulaja. Hänellä on oma yhtye The Supreme Music Program, joka on julkaissut kaksi albumia. Ensimmäinen albumi oli nimeltään The Sweetheart Break-In ja toinen Big as a Berry.
Aiheesta muualla

Megan Mullally Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Meskala

Meskala voi tarkoittaa:
Meskala, pieni kaupunki Marokossa
Meskala, kylä Sastamalan Keikyässä
Meskala, kylä Sastamalan Kiikassa
Meskala, entinen kylä Neuvostoliitolle luovutetussa Kirvun kunnassa
Meskala eli Rupola, entinen kylä Neuvostoliitolle luovutetussa Antrean kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Meskala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.