stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sperma-allergia

Sperma-allergia tai siemennesteallergia (engl. human seminal plasma allergy tai hypersensitivity) tarkoittaa allergista reaktiota siemennesteelle tai jollekin sen ainesosalle. Kyseessä on harvinainen allergia, joka raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1958. Vuoteen 2005 mennessä tieteellisessä kirjallisuudessa oli kuvattu noin 80 allergiatapausta, mutta on arvioitu, että merkittävä osa tapauksista jää raportoimatta. Suurin osa naisista, joilla on todettu siemennesteallergia, on alle 40-vuotiaita ja heillä on suvussaan atopiataipumusta.
Sperma-allergian oireet ovat samankaltaisia kuin muidenkin allergisten reaktioiden oireet. Oireet ilmaantuvat joko välittömästi tai noin tunnin sisällä siemennesteelle altistumisesta. Paikallisia oireita ovat muun muassa kutina, kuumotus, turvotus, punoitus ja polttelu iholla ja sukupuolielinten alueella. Sisäisiä oireita voi myös ilmetä; niihin lukeutuvat tavallisesti hengenahdistus, nielemisvaikeus, sidekalvontulehdus, nuha, nokkosihottuma, ruoansulatuselimistön häiriöt ja herkistysihottuma. Harvinaisena mutta vaarallisena oireena voi ilmetä anafylaksia. Allergiset oireet voivat ilmetä pitkään lievinä ennen pahenemistaan vakava-asteisiksi, eivätkä ne välttämättä liity vain tietyn henkilön siemennesteeseen.
Siemennesteallergian diagnoosi tehdään potilaan oireiden pohjalta käyttämällä apuna ihotestejä ja osoittamalla potilaan seerumista spesifisiä IgE-luokan vasta-aineita siemennesteen proteiineille. Hoitona on tavallisesti allergeenin välttäminen esimerkiksi kondomien avulla. Siedätyshoitoa on myös mahdollista kokeilla. Raskautta yritettäessä apuna voidaan käyttää koeputkihedelmöityshoitoja.
Aiheesta muualla

Could You Be Allergic to Sex? (Arkistoitu – Internet Archive) Swedish.org
Jetflite

| Jetflite Oy |
| --- | --- |
 IATA:    –  ICAO: JEF 
Kutsukoodi:  Jetflite
Perustettu:  1980
Solmukohdat:  Helsinki-Vantaan lentoasema
| Jetflite Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1969
Toimitusjohtaja:  Elina Karjalainen
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  koko maailma
Toimiala:  ilmailu
Tuotteet:  liikelennot
Liikevaihto:  29 milj. euroa (2021)
Liikevoitto:  -8,0 milj. euroa (2021)
Henkilöstö:  62 (2021)
Emoyhtiö:  Wihuri Oy
Kotisivu:  www.jetflite.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jetfliten Bombardier Challenger 604 -lentokone
Jetflite on suomalainen kaupallinen lento-operaattori, jonka toimintaa ovat pitkän matkan ambulanssi- ja evakuointilennot, liikelennot yrityksille ja yhteisöille sekä liikelentokoneiden operointi ulkopuolisten omistajien puolesta. Jetflitellä on Suomen viranomaisen myöntämä ansiolentolupa (AOC), ja se toimii EU-lainsäädännön alaisuudessa. Kaikki koneet on rekisteröity Suomen ilma-alusrekisteriin, ja koneiden miehistö ja Jetfliten henkilökunta ovat suomalaisia. Yhtiöllä on toimipaikka Helsinki-Vantaalla. Jetflitellä on Helsinki-Vantaalla myös oma konekorjaamo. Yhtiölle on myönnetty luvat vaarallisten aineiden kuljetukseen sekä kansainvälinen liikelentoalan IS-BAO-sertifiointi.lähde?
Historia > Wihuri (1970–1995)

Wihurin omistaja Antti Aarnio-Wihuri osti ensimmäiset suihkukoneensa 1970-luvun alussa. 1970-luvun lopussa Wihuri omisti esimerkiksi Falcon 20 -lentokoneen. Vuonna 1970 kymmenen suuryritystä (Enso-Gutzeit, Finnair, Kymin Oy, Outokumpu, Yhdyspankki, Rautaruukki, Strömberg, Tampella, Valmet ja Vuoksenniska) perustivat tasaosuuksin Oy Nordair Ab:n, joka hankki käyttöönsä 2-moottorisen, 8–14-paikkaisen Fan Jet Falconin (lähteissä myös nimillä Super Jet Falcon ja Mystère 20). Nordairin osakepääomaa nostettiin vuonna 1979 ja Finnair sai yhtiöstä 60 prosentin osake-enemmistön. Samalla Wihuri Oy Finnwings ja Nordair fuusioitiin. Uudesta yhtiöstä syntyi Finnaviation Oy.
Aarnio-Wihuri myi Finnairille lentohuoltoyrityksensä 1990-luvun alussa.
Historia > Jetflite (1980–1995)

Jetflite Oy perustettiin vuonna 1980. Sen perustajajäseninä olivat Timo Korpivaara, Korpivaara Oy:n pääomistaja, Jarmo Kammonen (Fuji Finland) ja Jussi Aspiala (Yleiselektroniikka). Kaikki osakkaat olivat ilmailuihmisiä ja kun Korpivaara osti Cessna Citation -lentokoneen, tuli tarve perustaa lentoyhtiö. Timo Korpivaaran kuoltua Matti Korpivaara jatkoi toimintaa omistajana.lähde?
Jetflite operoi Wihuri Oy:n Challenger CL600 –liikelentokonetta vuodesta 1994.lähde?
Historia > Wihurin Jetflite (1996–)

Wihuri Oy osti sekä Jetflite Oy:n että Euro-Flite Oy -yhtiön vuonna 1996. Euro-Flite syntyi, kun Kone Osakeyhtiön lento-osasto, Kone-Air Oy, myi liiketoimintansa 1980-luvulla ilmailualan yrittäjille (Airwings) Taisto Kurhela, Juhani Missonen ja Matti Siimes, jotka muuttivat sen nimeksi Euro-Flite Oy.lähde?
Jetflite ja Euro-Flite Oy fuusioitiin vuonna 1998 ja uuden yhtiön nimeksi valittiin Jetflite. EuroFlite on edelleen Jetfliten aputoiminimi JetLogisticsin (2021) ohella. Jetflite oli 1990-luvulla yksi harvoja ambulanssi- ja liikelento- ja rahtioperaattoreita, jotka lensivät entisen Neuvostoliiton ja IVY-maiden alueella.lähde? Vuonna 1997 Jetflite kuljetti Vladimir Putinin tilaamalla ambulanssilennolla Pietarin entisen pormestarin Anatoli Sobtšakin pakoon Pariisiin, kun tämän epäiltyjä väärinkäytöksiä oli alettu tutkia.
Vuonna 1999 Wihuri Aviation Jetflite osti ensimmäisen suihkukoneensa, 8-paikkaisen Falcon 20F:n. Yhtiön 53 miljoonan markan liikevaihdosta kolmannes tuli ambulanssilennoista ja loput varsinaisista liikelennoista. Yhtiö tarjosi palvelujaan erityisesti yrityksille, joiden työntekijät liikkuivat entisen Neuvostoliiton alueella, jossa joukkoliikenneyhteydet olivat arvaamattomia. 16 prosenttia liikevaihdosta tuli valtiovallalta, kun muun muassa Suomen EU-jäsenyys kasvatti presidentin ja ministerien tarvetta matkustaa. Yhtiöllä oli yhteensä viisi liike-ja ambulanssikonetta.
2000-luvun alussa Jetflite oli ambulanssilentomarkkinoiden markkinajohtaja Suomessa.
2000-luvun alusta Jetflite on operoinut myös venäläisten yhtiöiden ja liikemiesten omistamia lentokoneita. Niillä on kuljetettu myös Suomen valtiojohtoa. Koneiden todellisia omistajia ei ole ilmoitettu Suomen ilma-alusrekisteriin, vaan ainoastaan veroparatiisiyhtiöiden nimet, joiden välityksellä lentokoneet on omistettu.
Vuonna 2006 Jetflite osti Bombardierilta uutta lentokalustoa. Se vaihtoi kaksi 8–10-paikkaista Falcon 20F -konettaan 12–18-paikkaisiin Challenger 604 -koneisiin. Lisäksi se alkoi operoida kahdella ulkomaisessa omistuksessa olevalla 10-paikkaisella Learjet 60 -koneella.
Vuonna 2013 yhtiö operoi kahdella omalla ja seitsemällä muiden omistamalla koneella.
Vuonna 2014 Jetflite osti Falcon 7X -lentokoneen (rekisteriltään OH-WIS), jolla voisi lentää ilman välilaskuja kymmenessä tunnissa Helsingistä Kapkaupunkiin. Aarnio-Wihuri kertoi pyytäneensä tarjoukset myös Bombardierilta ja Gulfstreamilta. Yhtiön laivastoon kuului seitsemän lentokonetta.
Vuonna 2015 Jetfliten Falcon 7X -liikesuihkukone kävi ensimmäistä kertaa Etelämantereella. Kyseessä oli myös ensimmäinen kerta, kun Suomeen rekisteröity lentokone kävi Etelämantereella.
Vuonna 2018 Suomessa toimi kolme liikelentämiseen keskittynyttä yritystä, joista suurin oli Jetflite. Jetflitellä oli ranskalaisen Falconin lisäksi käytössään kanadalaisia Challenger-suihkukoneita. Koneisiin mahtui 10–18 matkustajaa. Yhtiön toiminta oli ollut tappiollista jo parikymmentä vuotta, mutta sen toimintaa kannatteli Aarnio-Wihurin pääomat ja kiinnostus lentokoneisiin.
Organisaatio

Wihuri-konserniin kuuluvalla Jetflitellä on kaksi tytäryhtiötä, 
Euroflite ja Jetlogistics.
Palvelut ja kalusto

Jetflite vuokraa ja operoi yksityiskoneita. Yhtiön asiakkaina on muun muassa Suomen valtionjohtajat ja ministerit, mutta asiakkaita tulee myös ulkomailta. Yhtiön suurimpia asiakkaita ovat kotimaiset ja pohjoismaiset yhtiöt. Vakuutusyhtiöiden kautta yhtiö lentää ambulanssilentoja. Wihuri käyttää koneitaan itse esimerkiksi vieraillessaan konsernin Winpak-tehtailla Pohjois-Amerikassa. Yhtiön ambulanssilentoja käyttävät useat kansainväliset yritykset ja organisaatiot, esimerkiksi YK.
Jetfliten kaluston määrä on vaihdellut eri vuosina neljän ja kymmenen välillä.lähde? Yhtiön suurin kone on vuonna 2014 kalustoon hankittu Falcon 7X OH-WIX. Konetta on käytetty esimerkiksi Etelämantereen kansainvälisen tutkimusaseman huoltolentoihin.
Jetfliten muu kalusto on ollut pääosin Bombardierin Learjet-, Global- tai Challenger 604/5-, ja 300/350 -tyyppejä. Nykyisin Jetflitellä on myös Gulfstream G150. Koneiden matkustajamäärä on seitsemästä 18:aan.
Jetflitellä on käytössään muun muassa 18-paikkainen Challenger, jonka matkustamo voidaan konfiguroida 12, 14 tai 18 matkustajan liikelentokoneeksi tai kahden paarin ambulanssikoneeksi.lähde?
Liikelentokoneen muuttaminen ambulanssikoneeksi onnistuu parissa tunnissa. Vuonna 2021 kaksi Jetfliten liikelentokoneista oli varustettu ambulansseiksi ja kaksi oli varrattu liikelentoihin. Korona-aikana ambulanssilentoja tehtiin esimerkiksi Väli-Amerikassa, Pohjois-Amerikassa, Afrikassa, Kaukoidässä, Lähi-idässä ja Euroopassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jetflite Wikimedia Commonsissa
Jetfliten sivusto
Aviapages.com charter operator profile
Jetflite on Charterscanner.com
Jetflite Dassault Falcon 7X -lentokone Etelämantereella
Conrad Sovelius

Otto Conrad Sovelius (8. syyskuuta 1832 – 1904) oli suomalainen Kokkolassa asunut proviisori ja akvarellimaalari.
Soveliuksen vanhemmat olivat merikapteeni, kauppias ja laivanpiirtäjä Carl Adrian Sovelius (1798–1843) ja Wilhelmina Maria Rahm. Perheessä oli viisi lasta joista Conrad oli toiseksi nuorin. Hän kävi Kokkolassa alkeiskoulun ja opiskeli lisäksi latinaa ja saksaa yksityisesti. Vuonna 1855 hän alkoi opiskella farmasiaa Helsingin yliopistossa ja toimi harjoittelijana Uudessakaarlepyyssä Malmbergin apteekissa. Sovelius oli sitten työssä apteekeissa Kajaanissa ja Kuopiossa ja valmistui proviisoriksi.
Sovelius joutui keuhkotaudin vuoksi luopumaan ammatistaan ja hän asettui asumaan Kokkolaan. Sovelius maalasi yksityiskohtaisia 1800-luvun lopun Kokkolaa ja Kokkolan ympäristön maaseutua dokumentoineita akvarelleja, lisäksi hän teki ikkunanvarjostimia. Hän teki myös karttoja ja monogrammeja sekä kokkolalaisten sukujen sukupuita. Sovelius teki lisäksi luettelon kaikista noin 1 300:sta Kokkolan Marian hautausmaan vanhalle puolelle haudatusta henkilöstä.
Maalauksia

Kokkolan vanha kirkko n. 1870.
Södra delen av Gamlakarleby stad. 1876
Agnes DeMille

Agnes DeMille
Agnes DeMille (alun perin Agnes George de Mille; 18. syyskuuta 1903 New York – 7. lokakuuta 1993 New York) oli yhdysvaltalainen koreografi ja tanssija. Perheen sukunimen kirjoitusmuoto oli de Mille, mutta Agnesin setä ohjaaja-tuottaja Cecil ja hänen lähipiirinsä käyttivät urallaan kirjoitusmuotoa DeMille.
Agnes DeMillen isä oli elokuvatuottaja William C. DeMille ja monet muutkin perheenjäsenet olivat elokuva- ja viihdealalla. Hän opiskeli tanssialaa Los Angelesissa ja Lontoossa. Valmistuttuaan hän sai tehdä koreografian George Cukorin elokuvaan Romeo ja Julia (1936). Tämän jälkeen hän työskenteli New Yorkissa Broadway-tuotantojen koreografina ja kehitti siellä oman koreografiatyylinsä. Tunnetuimmat hänen suunnittelemansa elokuvien koreografiat ovat musikaaleissa Oklahoma! (1943), Karuselli (Carousel, 1945) ja Herrat pitävät vaaleaveriköistä (Gentleman Prefer blondes, 1953).
Aiheesta muualla

Agnes DeMille Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Kärppämakit

| Kärppämakit |
| --- | --- |
 Lepilemur aeeclis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Puoliapinat Strepsirrhini
Osalahko::  Lemuriformes
Yläheimo::  Lemuroidea
Heimo::  Kärppämakit Lepilemuridae  Gray, 1870
Suku::  Lepilemur  I. Geoffroy, 1851
 Kärppämakien levinneisyys
Katso myös
   Kärppämakit Wikispeciesissä   Kärppämakit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärppämakeja tavataan vain Madagaskarissa.
Kärppämakit (Lepilemuridae) on Madagaskarilla elävä kädellisten heimo, jonka ainoa suku on Lepilemur, joka sisältää 26 lajia. Yhtenä aikana heimon nimi oli Megaladapidae, mutta nykyinen nimi otettiin käyttöön kun sukupuuttoon kuollut suku Megaladapis siirrettiin pois heimosta.
Aikuiset kärppämakit painavat vajaan kilon, ja pituus häntä mukaan lukien on puolisen metriä. Takaraajat ovat pitkät verrattuna vartaloon ja yläraajoihin. Ne ovat aktiivisia yöaikaan ja syövät lähinnä lehtiä. Ne kiipeilevät ja hyppivät puissa..
Suvut ja lajit

Heimo Lepilemuridae
Suku Lepilemur
Lepilemur aeeclis
Lepilemur ahmansoni
Lepilemur ankaranensis
Lepilemur betsileo
Edwardsinkärppämaki, Lepilemur edwardsi
Harmaaselkäkärppämaki, Lepilemur dorsalis
Lepilemur fleuretae
Lepilemur grewcockorum
Lepilemur hollandorum
Lepilemur hubbardorum
Lepilemur jamesorum
Valkojalkakärppämaki, Lepilemur leucopus
Lepilemur microdon
Lepilemur milanoii
Lepilemur otto
Kärppämaki, Lepilemur mustelinus
Lepilemur petteri
Lepilemur randrianasoloi
Punahäntäkärppämaki, Lepilemur ruficaudatus
Lepilemur sahamalazensis
Lepilemur scottorum
Lepilemur seali
Pohjankärppämaki, Lepilemur septentrionalis
Lepilemur tymerlachsonorum
Lepilemur wrightae
Björn von Sydow

| Björn von Sydow |
| --- | --- |
 von Sydow marraskuussa 2004.
Ruotsin valtiopäivien puhemies
 30.9.2002–2.10.2006  
Monarkki:  Kaarle XVI Kustaa
Pääministeri:  Göran Persson
Edeltäjä:  Birgitta Dahl
Seuraaja:  Per Westerberg
Ruotsin puolustusminiseri
 Göran Perssonin hallitus  1.2.1997–30.9.2002  
Edeltäjä:  Thage G. Peterson
Seuraaja:  Leni Björklund
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. marraskuuta 1945 (ikä 79)
Tiedot
Puolue:  Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
2012
Björn Gustaf von Sydow (s. 26. marraskuuta 1945) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.
Ura

Von Sydow on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori, joksi hän valmistui vuonna 1978 Linköpingin yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen hän toimi muun muassa Solnan kunnallispolitiikassa ja Tukholman yliopiston yhteydessä toimivan Socialhögskolanin johtajana.
Von Sydow valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäisen kerran syksyllä 1994 Tukholman läänin vaalipiiristä. Vuosina 1996–1997 von Sydow toimi lyhyen aikaa Göran Perssonin hallituksen kauppaministerinä ennen siirtymistä puolustusministeriksi vuonna 1997. Hänet on valittu jatkamaan parlamenttiedustajana vuosien 1998, 2002 ja 2006 vaaleissa ja vuoden 2002 valtiopäivävaalien jälkeen hänet valittiin valtiopäivien puhemieheksi. Hän seurasi tehtävässä Birgitta Dahlia, joka oli toiminut puhemiehenä vuodesta 1994 lähtien. Vuoden 2006 vaalien jälkeen, porvaripuolueiden saatua enemmistön valtiopäiville, von Sydow hävisi puhemiehen vaalin kokoomuslaiselle Per Westerbergille, joka oli toiminut aiemmin ensimmäisenä varapuhemiehenä.
Von Sydowilta on julkaistu muun muassa kirjat Kan vi lita på politikerna? (1978, väitöskirja), Vägen till enkammarriksdagen. Demokratisk författningspolitik i Sverige 1944–68 (1989), Att styra riket, regeringskansliet 1840–1990 (1990) ja Parlamentarismen i Sverige – Utveckling och utformning till 1945 (1997).
Yksityiselämä

Björn von Sydow syntyi Solnassa Tukholman läänissä. Hänen äitinsä on Tullia von Sydow, joka on toiminut muun muassa Ruotsin valtiopäivien jäsenenä vuosina 1998–2002.
Björn von Sydow on naimisissa Madeleine von Sydowin kanssa, jonka kanssa hänellä on neljä aikuista lasta, kolme poikaa ja yksi tytär.
Aiheesta muualla

Björn von Sydowin esittely Ruotsin valtiopäivien sivuilla (ruotsiksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi
Kentauri (taruolento)

| Kentauri |
| --- | --- |
 Kentauri ja lapiitti taistelevat. Yksi Parthenonin metoopeista.
Ominaisuudet
Nimen etymologia:  kreikk. kentauros
Tuntomerkit:  ihmisen pää, ylävartalo ja kädet, muut ruumiinosat hevosen
Asuinpaikka:  metsät Kreikasta Brittein saarille ulottuvalla alueella
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  kreikkalainen mytologia
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kentauri (m.kreik. κένταυρος, kentauros, lat. centaurus) on kreikkalaisen mytologian olento, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi hevonen. Kentaurilla on hevosen ruumis, mutta kaulan ja pään tilalla on ihmisen ylävartalo vyötäröstä ylöspäin. Erään käsityksen mukaan Thessalian vuoristoseudulla asunut esi-indoeurooppalainen väestö olisi tulkinnut Etelä-Aasian aroilta tulleiden indoeurooppalaisten, hevosten selästä karjaansa kaitsevien paimenten hahmot miehen ja hevosen eläimellisiksi sekasikiöiksi. Varhaisimmassa kreikkalaisessa kirjallisuudessa (Homeros) kentaurien sekasikiömäisyyttä ei mainita, kesyttömyys ja eläimellisyys kylläkin. Vasta Pindaros mainitsee kentaurit miehen ja hevosen yhdistelmäksi. Myös varhaisessa kreikkalaisessa taiteessa kentaurit kuvataan karvaisiksi jättiläisiksi, ja hevoselementti tulee mukaan vasta myöhemmin. Sana kentauros ei ilmeisestikään ole indoeurooppalaista perua, joten lienee turvallisinta olettaa se esikreikkalaiseksi sanaksi, jolle kehkeytyi sisältö erilaisista paikalliskonteksteista.
Kentaurien synty mytologiassa

Kreikkalaisessa mytologiassa kentaurien syntyhistoria ulottuu Thessaliassa asuvien lapiittien kuningas Iksioniin (eräiden myyttien mukaan itsensä sodanjumala Areen poika), joka oli naima-aikeissa ja hyvien tapojen mukaisesti lupasi morsiamensa apelle lahjoja. Iksion kuitenkin petti appensa, josta suivaantuneena appiukko ryöväsi kuninkaan hevosen. Iksion heitätti appensa lopulta hehkuvilla hiilillä täytettyyn kuoppaan – teko, joka herätti niin paljon paheksuntaa, että Iksionin oli lopulta haettava itsensä ylijumala Zeuksen apua. Zeus ei ilmeisesti pitänyt appiukon polttamista kovinkaan suurena syntinä, koska lupasi Iksionille paikan jumalten ruokapöydässä. Täällä Iksion iski silmänsä Heraan ja alkoi vikitellä tätä. Juonikas Zeus huijasi Iksionin makaamaan Heran muotoisen pilven kanssa, josta syntyi Kentauros-niminen hirviö. Tämä taas innostui Peleias-vuoren rinteillä asuvista tammoista niin, että siitti kokonaisen hevosihmisten lauman.
Kentaurien isän, kuningas Iksionin loppu oli kurja. Hän alkoi kehuskella suhteellaan Heraan, mistä kimpaantuneena Zeus heitti hänet Manalaan, jossa hänet sidottiin ikuisesti pyörivään pyörään.
Myyttejä kentaureista

Muinaiset kreikkalaiset olivat mieltyneet hevoseen, eivätkä ilmeisesti voineet uskoa sen yhdistämisen ihmisen kanssa tuottavan kokonaan pahaa olentoa ja, näin ollen, kentauri on ainoa antiikin kuvitelluista hirviöistä, jolle on osoitettu myös hyviä ominaisuuksia.
Taruissa kentaurit hyväksyttiin ihmisten seuraan, ja Peirithooksen ja Hippodameian häissä he olivat vieraiden joukossa. Juhlissa Eurytion, yksi kentaureista, yritti viinistä juovuttuaan tehdä väkivaltaa morsiamelle. Muut kentaurit seurasivat hänen esimerkkiään. Lapiitit ryhtyivät luonnollisesti taistelemaan epäkohteliaita vieraitaan vastaan, ja niin syntyi hirvittävä taistelu, jossa moni sai surmansa. Lopulta lapiitit onnistuivat karkottamaan kentaurit takaisin vuoristoon. Runoilija Ovidius kertoo tapahtumasta teoksessaan Muodonmuutoksia. Hän ei kuitenkaan kerro naisten kohtalosta.
Kreikkalaisen veistotaiteen yksi suosituimmista aiheista on kyseinen kentaurien ja lapiittien välinen taistelu eli kentauromakhia. Se oli kuvattuna muun muassa Olympian Zeuksen temppelin länsipäädyssä ja useiden muiden temppeleiden, kuten Ateenan Parthenonin, friiseissä.
Toinen myytti kertoo, miten väkivahva Herakles (latinaksi Hercules) tapasi ystävällisen kentauri Foloksen, joka tarjosi sankarille aterian, muttei viiniä, koska ainoa ruukku oli kentaurien yhteistä omaisuutta. Herakles kuitenkin joi ruukun siekailematta tyhjäksi ja ampui myrkkynuolillaan useita raivostuneita kentaureja kuoliaaksi – mukaan lukien Foloksen.
Herakleen kuolemaan liittyy myös kentauri. Erään kerran Herakles oli nainut Deianeira-neidon. Matkallaan pariskunta tapasi tieltään kuohuvan joen, jonka yli kentauri Nessos tarjoutui kantamaan Deianeiran. Päästyään toiselle rannalle kentauri koetti paeta Deianeiran kanssa, mutta Herakles ampui tämänkin myrkkynuolellaan (myytin joihinkin versioihin sisältyy Deianeiran raiskaus). Kuoleva Nessos kertoi Deianeiralle salaisuuden veren tahrimasta viitastaan: se oli lumottu ja mikäli joskus Herakleen lempi Deianeiraa kohtaan laimenisi, auttaisi viitta tällöin neitoa. Myöhemmin Herakles jättikin Deianeiran, mutta nainen lähetti Nessoksen viitan sankarille, joka heitti sen ylleen, mutta myrkyttyi siitä niin pahoin, että poltti itsensä mieluummin elävältä.
Poikkeus barbaarisista kentaureista oli viisas ja lahjakas Kheiron, jota on kutsuttu koko Kreikan viisauden isäksi. Hän esimerkiksi opetti lääkintätaidon jumala Asklepiokselle kaiken lääkintätaidosta. Kuten monien muidenkin kentaurien, myös Kheironin kohtaloksi koitui hänen oppilaansa Herakles, joka Folos-jupakan yhteydessä ampui myrkkynuolensa myös Kheironiin. Koska Kheiron oli kuolematon, hän rukoili Zeusta ottamaan tämän ominaisuuden pois. Lopulta Zeus sijoitti viisaan kentaurin tähtikuvioksi taivaalle.
Kentauri symboliikassa

Muinaisessa Kreikassa kentaurit nähtiin viettien, intohimojen ja raa’an eläimellisyyden elämisen ruumiillistumina, joissa inhimilliset piirteet yhdistyivät eläimen luontoon epätäydellisesti. Myöhäisantiikin ”kristillisen luonnontieteen” perusteos Fysiologos piti kentauria vertauskuvana kerettiläisestä, joka tuntee opin, muttei sisäistä sitä ja jää näin mieleltään kaksijakoiseksi. Keskiajalla kentauri nähtiin vastavoimana nuhteettomalle ritarille, koska – toisin kuin ritari – se ei ole voittanut eläimen luontoaan. Lisäksi sitä pidettiin ylimielisyyden ja paheen ruumiillistumana.
Astrologian symboliikassa eläinradan yhdeksäs tähtimerkki, Jousimies, on kuvattu jousella ampuvana kentaurina, niin sanottuna tulimerkkinä, joka antaa sen vallitessa syntyneille muun muassa määrätietoisuutta, hyökkäävyyttä, eloisuutta ja pyrkimystä valoon, voimaan ja valtaan.lähde?
Kentaurit myöhemmässä fiktiossa

J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa kentaureilla on merkittävä osa: viidennestä kirjasta alkaen toisena ennustuksen opettajana toimii kentauri nimeltä Firenze, joka pelasti Harryn Lordi Voldemortilta tämän ensimmäisenä vuonna. Inhottava opettaja Dolores Pimento joutuu kentaurilauman pieksemäksi erehdyttyään nimittämään niitä ”saastaisiksi rotupuoliksi” – ja ellei rehtori Dumbledore tulisi hakemaan häntä pois, olisi voinut käydä pahemminkin. Myös kuudennen kirjan lopussa olevissa Dumbledoren hautajaisissa sekä viimeisen kirjan lopputaistelussa kentaureilla on olennainen osa.
Samoin Mortal Kombat -peleissä ja elokuvissa esiintyy kentauri nimeltä Motaro. Myös Artemis Fowl -kirjoissa esiintyy itsekeskeinen ja nerokas kentauri Foaly.
C. S. Lewis kertoo kirjassaan Hopeinen tuoli, että on vaikea päätös kutsua kentauri aterialle: ensin kentauri tarvitsee ruokaa ihmisosiolle – puuroa, munia, kinkkua, teetä – ja sitten hevososiolle eli tunti laitumella ja vielä apetta ja sokeria.
Brandon Mullin Myyttihovi-kirjoissa kentaurit ovat itsekeskeisiä ja kopeita olentoja, jotka välittävät ulkomaailmasta vasta muiden loukattua niitä. Varjoruton kosketus -kirjassa Seth tekee näin ja olisi joutunut kaksintaisteluun kentaurin kanssa, ellei Patton olisi pelastanut häntä.
Kirjallisuutta

Biedermann, Hans: Suuri symbolikirja.  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-18537-X
Chantraine, Pierre: Dictionnaire étymologique de la langue grecque. Histoire des mots. Paris: Klincksieck, 1968.
Henrikson, Alf: Antiikin tarinoita 1–2.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18515-9
Leikola, Anto: Seireenejä, kentaureja ja merihirviöitä.  Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2372-3