stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolme caballeroa

| Kolme caballeroa> The Three Caballeros |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Norman Ferguson Clyde Geronimi Jack Kinney Bill Roberts
Käsikirjoittaja:  James Bodrero Homer Brightman Del Connell William Cottrell Bill Peet Elmer Plummer Ted Sears Ernest Terrazzas Roy Williams Ralph Wright
Tuottaja:  Walt Disney
Säveltäjä:  Manuel Esperón Ary Barroso Agustín Lara Dorival Caymmi Benedito Lacerda Braguinha (käännä suomeksi) Felipe Gil Charles Wolcott Edward H. Plumb Paul Smith Charles Wolcott
Kuvaaja:  Ray Rennahan
Leikkaaja:  Donald Halliday
Pääosat:  Clarence Nash José Oliviera Joaquin Garay
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Walt Disney Company
Levittäjä:  RKO Pictures Disney+
Ensi-ilta:  1945
Kesto:  72 min
Alkuperäiskieli:  englanti portugali espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolme caballeroa (engl. The Three Caballeros) on vuonna 1944 valmistunut Disneyn seitsemäs pitkä animaatioelokuva. Elokuvassa on yhdistetty animaatiota ja oikeita näyttelijöitä. Elokuva on jatkoa vuoden 1942 Oppitunnille.
Aku Ankan lisäksi elokuvassa esiintyvät hänen latinalaisamerikkalaiset ystävänsä brasilialainen José Carioca sekä meksikolainen Panchito Pistoles, jotka syntymäpäivälahjoillaan esittelevät Akulle Latinalaista Amerikkaa.
Elokuva oli ehdolla kahden Oscarin saajaksi (paras musiikki ja paras ääni). Laulut "Baia" ja "The Three Caballeros" olivat hyvin suosittuja Amerikassa 1940-luvulla. Aku Ankan ääninäyttelijä Clarence Nash näytteli myös elokuvan espanjankielisen version. Elokuvan ensi-ilta oli Méxicossa 21. joulukuuta 1944. Yhdysvalloissa ensi-ilta oli vasta 3. helmikuuta 1945.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clarence Nash   | … |   Aku Ankka (ääni)    |
|  José do Patrocínio Oliveira   | … |   José Carioca (ääni)    |
|  Joaquin Garay   | … |   Panchito Pistoles (ääni)    |
|  Pinto Colvig   | … |   Papatiti/Aracuan (ääni)    |
|  Aurora Miranda   | … |   Yaya   |
|  Dora Luz   | … |   Mexico Girl   |
|  Carmen Molina   | … |   Mexico Girl   |
|  Sterling Holloway   | … |   Professori Holloway, Pablo The Cold-Blooded Penguin-osion kertoja (ääni)    |
|  Frank Graham   | … |   Kertoja (ääni)    |
|  Fred Shields   | … |   The Flying Gauchito-osion kertoja (ääni)    |
|  Francisco "Frank" Mayorga   | … |   Meksikolainen kitaristi   |
|  Nestor Amaral   | … |     |
|  Trío Calaveras   | … |     |
|  Trío Ascencio del Río   | … |     |
|  Padua Hills Player   | … |     |
|  Carlos Ramírez   | … |   Meksiko    |
Niin on aina ollut

| Niin on aina ollut Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2015
 Tuottaja(t): Ville Riippa
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Levy-yhtiö: Warner Music
Listasijoitukset
  14.
Katri Helenan muut julkaisut
| Taivaan tie 2014 | Niin on aina ollut 2015 | Suuret suomalaiset / 80 klassikkoa 2016 |
Niin on aina ollut on Katri Helenan toinen joululevy, joka julkaistiin 2015.
Kappaleet

Sydämeeni joulun teen – 3.53
Siivet – 3.05
Taivas – 3.53
Kirkossa – 2.54
Niin on aina ollut – 3.56
Hiljaisuus – 2.49
Rumpalipoika – 3.50
Hiljainen kiitos – 3.03
Tulkoon joulu – 4.58
Taas kaikki kauniit muistot – 2.47
Ei kauniimpaa (Katri Helenan albumi)

| Ei kauniimpaa Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Finlandia Records
Katri Helenan muut julkaisut
| Paikka auringossa 1968 | Ei kauniimpaa 1970 | Kai laulaa saan 1971 |
Ei kauniimpaa on Katri Helenan viides albumi, joka julkaistiin vuonna 1970.
Albumin nimikappale ”Ei kauniimpaa” oli Katri Helenan ensimmäinen Jukka Kuoppamäen säveltämä ja sanoittama menestyskappale ja aloitti heidän tiiviin yhteistyönsä. Kuoppamäki oli tosin sitä ennen sanoittanut useita käännösiskelmiä Katri Helenan aiemmille albumeille. Myös albumin avausraita ”Missä onni on?” on Jukka Kuoppamäen sävellys ja sanoitus.
Kappaleet > A-puoli

Missä onni on? – 2.24 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Jörgen Petersen)
Samanlainen onni – 2.52 (The Windmills of Your Mind, säv. Michel Legrand, san. Juha Vainio)
En saata ymmärtää – 2.50 (Broken Blossoms, säv. trad., san. Katri Helena Kalaoja)
Liian kauan – 2.50 (säv. ja san. Heikki Nikkanen, sov. Jörgen Petersen)
Jäi aikaa ajatella – 2.48 (Ein Zigeuner ohne Geige, säv. Henry Meyer, san. Jukka Kuoppamäki, sov. Jörgen Petersen)
Ei kauniimpaa – 2.57 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki, sov. Paroni Paakkunainen)
Kappaleet > B-puoli

Tuuli tuo, tuuli vie – 2.12 (säv. ja san. Erik Lindström)
Maailman pihamaat – 3.12 (säv. Åke Granholm, san. Sauvo Puhtila, sov. Ossi Runne)
Lainattu lantti – 2.28 (säv. Jörgen Petersen, san. Lauri Jauhiainen)
Äiti kuin äidinäiti – 3.06 (Sadie, the Cleaning Lady, säv. Ray Gilmore, Johnny Madara, Dave White, san. Lasse Liemola)
Kurkkija oot – 2.35 (Things, säv. Bobby Darin, san. Ulf Erik Qvickström)
Terve vaan – 3.18 (Arrivederci Hans, säv. Heinz Meier, san. Pekka Markkula, sov. Jörgen Petersen)
Kone- ja Siltarakennus

Kone- ja Sillan tehdas Helsingin Hämeentien ja Haapaniemenkadun risteyksessä 1920-luvulla.
Separaattoritehtaan sorvausosasto 1910-luvulla.
Piirustuskonttori vuonna 1960.
Kone- ja Siltarakennus Oy (lyh. Kone ja Silta, nimi vuoteen 1935 Maskin- och Brobyggnads Aktiebolag) oli helsinkiläinen metalliteollisuusyritys, joka toimi vuosina 1892–1938. Yhtiön toiminta päättyi vuonna 1938, kun se liitettiin osaksi Wärtsilää.
Kone ja Siltarakennus Oy perustettiin vuonna 1892 yhdistämällä Helsingissä toimineet Osbergin konepaja (perustettu 1853) ja Siltarakennus Oy (perustettu 1889). Siltarakennus Oy oli tehnyt sopimuksen rautasiltojen toimittamisesta Viipuri–Joensuu-radalle ja Tampere–Pori-radalle, ja selviytyäkseen tilauksesta se osti Osbergin konepajan ja muutti samalla nimensä. Yhtiön johtaja oli Karl Söderman, joka kasvatti siitä valmistusarvoltaan Suomen suurimman konepajan.
Yhtiö valmisti rautasiltoja, sellutehtaiden keittokattiloita, höyrykattiloita, separaattoreita (tuotemerkki Lacta), vaakoja (tuotemerkki Toledo), laivoja, rautateiden tavaravaunuja, ammuksia, valutuotteita ja erilaisia muita konepajatuotteita. Suomen valtio oli yhtiön tärkeä asiakas, mutta jo 1890-luvulta lähtien yhtiö sai myös merkittäviä tilauksia Venäjän armeijalta. Vuonna 1912 Kone ja Siltarakennus Oy:n palveluksessa oli 600 työntekijää ja sen myynti oli 3 miljoonaa markkaa.
Tehtaat

Yhtiön tehtaat sijaitsivat Sörnäisten rantatien molemmin puolin ja ulottuivat Hämeentieltä merenrantaan. Yhtiön vanhoista teollisuusrakennuksista on vain yksi, entinen separaattoritehdas, enää jäljellä Sörnäisten rantatien varrella, muut purettiin 1970- ja 1980-luvuilla. Yhtiön entisen teollisuusalueen itäosan paikalle rakennettiin Merihaka, länsiosan paikalle Hämeentien ja Sörnäisten rantatien väliin kymmenkunta vuotta myöhemmin Näkinpuistoa ympäröivät asuinkorttelit.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua yhtiö sai huomattavia sotatarviketilauksia Venäjän armeijalta ja laivastolta ja työntekijöiden määrä nousi vuonna 1916 jo 3 000:een. Vuoden 1917 syksyllä sotatarviketilaukset loppuivat ja yhtiön tuotanto supistui nopeasti, joten vuoden 1917 lopulla sen palveluksessa oli enää noin 800 työntekijää. Venäjän viennin romahdusta korvasivat Valtionrautateiltä saadut uudet tilaukset sekä Atlantic-varustamolta saadut kolme höyrylaivatilausta. Myös separaattorien tuotantoa lisättiin. Vuonna 1927 työntekijöitä oli 1 100 ja myynti oli 63 miljoonaa markkaa.
Yritysostot ja idänkauppa

Kone ja Siltarakennus Oy osti 1923 lukkoja valmistaneen Abloyn, 1926 Hietalahden Sulkutelakka- ja Konepaja Oy:n (perustettu 1865), 1928 Ab Crichton-Vulcan Oy:n ja 1932 konkurssiin menneen Kotkan Konepaja Oy:n (perustettu 1897). Pääasiassa laivojen korjaustoimintaa harjoittanut Hietalahden Sulkutelakka- ja Konepaja Oy ostettiin lähinnä sen vuoksi, että sillä oli uudenaikainen suuri konepaja, joka oli vajaakäytössä samalla, kun Kone ja Siltarakennus Oy:n oma konepaja oli vanha ja liian ahdas yhtiön saamille uusille tilauksille. Crichton-Vulcan taas kärsi huonosta kannattavuudesta ja oli myös pahoin velkaantunut, mutta se oli saanut huomattavia alustilauksia valtiolta muun muassa kolmen sukellusveneen rakentamisesta. 1930-luvulla Kone ja Siltarakennus Oy erikoistui paperi- ja selluteollisuuden laitteiden valmistukseen ja toimitti vuosina 1932–1935 Neuvostoliittoon 35 alusta niiden joukossa yksi tankkilaiva ja 12 hinaajaa. Myös Suomen laivastolle rakennettiin panssarilaivat Väinämöinen ja Ilmarinen sekä sukellusvene Saukko.
Wärtsilän omistukseen

1920- ja 1930-luvuilla yhtiön suurin osakkeenomistaja oli kauppaneuvos ja laivanvarustaja Robert Mattson (1851–1935). Hänen kuoltuaan Wärtsilä osti 1935 Kone ja Siltarakennus Oy:n osake-enemmistön ja yhtiö liitettiin Wärtsilään 1938. Ostohetkellä Wärtsilän liikevaihto oli noin 60 miljoonaa markkaa, kun taas Kone ja Siltarakennus Oy:n ja sen omistamien Hietalahden Sulkutelakka- ja Konepaja Oy:n ja Crichton-Vulcan Oy:n yhteenlaskettu liikevaihto oli noin 250 miljoonaa markkaa.
Toimitusjohtajia > Kone ja Silta

Karl Söderman 1891–1911
Carl Enckell 1911–1917
Julius Stjernvall 1917–1929
Robert Lavonius 1929–1937
Yrjö Vesa 1937–1938
Toimitusjohtajia > Wärtsilä-yhtymä Oy Kone- ja Silta

Yrjö Vesa 1938–1941
Bertel Holmström 1942–1947
Ruben Lönnberg 1947–1953
Helge Haavisto 1959–1960
Birger von Kraemer 1960–1963
Per-Olof Roos 1963–
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kone- ja Siltarakennus Wikimedia Commonsissa
Käynti Kone- ja Siltarakennus Oy:n emaljiosastolla, Suomen Kuvalehti, 07.10.1922, nro 40, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomalainen separaattori ja sen valmistaja, Helsingin Sanomat, 04.03.1934, nro 61, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Konneveden terveysasema

| Konneveden terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Maijankuja 2 44300 Konnevesi
Sijainti:  Konnevesi
Koordinaatit:  62.6289°N, 26.2862°E
Konneveden terveysasema
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konneveden terveysasema on Konneveden kirkonkylällä, kunnanvirastoa vastapäätä osoitteessa Majakuja 2 sijaitseva terveysasema jota ylläpitää Keski-Suomen hyvinvointialue.
Terveysasemalla on lääkärin vastaanotto, palveluohjaajan, muistihoitajan, diabeteshoitajan vastaanotot ja hoitotarvikejakelu. Terveysasemalla toimii neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Suun terveydenhuolto toimii osoitteessa Palotie 6.
Terveysaseman yhteydessä toimii myös Fimlabin näytteenotto.
Kotiopettajattaren romaani (vuoden 1944 elokuva)

| Kotiopettajattaren romaani> Jane Eyre |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Stevenson
Käsikirjoittaja:   John Houseman  Aldous Huxley  Robert Stevenson 
Perustuu:  Charlotte Brontën romaaniin
Tuottaja:   William Goetz  Kenneth Macgowan  Orson Welles 
Säveltäjä:  Bernard Herrmann
Kuvaaja:  George Barnes
Leikkaaja:  Walter A. Thompson
Pääosat:   Orson Welles  Joan Fontaine  Margaret O'Brien  Peggy Ann Garner  John Sutton  Sara Allgood  Henry Daniell  Agnes Moorehead 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kotiopettajattaren romaani (engl. Jane Eyre) on Robert Stevensonin ohjaama 20th Century Fox -yhtiön tuottama elokuva vuodelta 1944. Elokuva perustuu Charlotte Brontën samannimiseen kirjaan vuodelta 1847.
Elokuva kertoo Jane Eyrestä, kotiopettajattaresta joka saapuu vuonna 1839 kartanoon josta hänelle on tarjottu hänelle opettajantyötä. Hänen oppilaansa on ranskalainen tyttö nimeltä Adele, mutta hän rakastuu tämän ottoisään.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Fontaine  | … |  Jane Eyre   |
|  Orson Welles  | … |  Edward Rochester   |
|  Peggy Ann Garner  | … |  Jane Eyre lapsena   |
|  Elizabeth Taylor  | … |  Helen Burns    |
|  Agnes Moorehead  | … |  Mrs. Reed   |
|  Margaret O'Brien  | … |  Adele   |
|  Sara Allgood  | … |  Bessie   |
|  Henry Daniell  | … |  Henry Brocklehurst   |
|  Hillary Brooke  | … |  Blanche Ingram   |
|  John Sutton  | … |  tohtori Rivers   |
|  Aubrey Mather  | … |  eversti Percy Dent   |
|  Edith Barrett  | … |  Mrs. Fairfax   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kotiopettajattaren romaani Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Perfluoratut alkyyliyhdisteet

Perfluorialkyyliyhdisteet ovat yhdisteitä, joissa hiilivetyketjun kaikki vetyatomit (H) on korvattu fluorilla (F). Polyfluorialkyyliyhdisteet ovat yhdisteitä, joissa hiilivetyketjun vähintään yksi mutta ei kaikkia vetyatomeista on korvattu fluorilla. Ne kuuluvat PFAS-yhdisteiden ryhmään (englanniksi PFAS, per- and polyfluoroalkyl substances). PFAS-yhdisteistä merkittävimpiä ovat perfluorioktaanisulfonaatti (PFOS) ja perfluorioktaanihappo (PFOA). PFOS on yksi käytetyimmistä PFAS-yhdisteistä. Perfuoratut alkyyliyhdisteet ovat ympäristömyrkkyjä.
Käyttötarkoituksia

PFAS-yhdisteitä eli perfluorattuja alkyyliyhdisteitä käytetään monissa kuluttajatuotteissa, palonestoaineena joissain sisustustekstiileissä sekä sähkö- sekä elektroniikkatuotteissa. PFAS-yhdisteitä käytetään myös monissa teollisuustuotteissa. Niillä on vettä, likaa ja rasvaa hylkiviä ominaisuuksia.  Käyttökohteita ovat esimerkiksi paistinpannut, vettähylkivät tekniset vaatteet ja suksivoiteet. Lisäksi PFAS-yhdisteitä käytetään muun muassa sammutusvaahdoissa, kaivos- ja öljynporausteollisuudessa käytettävissä pinta-aktiivisissa aineissa, lattiavahoissa ja hyönteismyrkyissä.
Käyttötarkoituksia > Ominaisuuksia

Erittäin kestävän hiili-fluorisidoksen vuoksi PFAS-yhdisteet hajoavat ympäristössä erittäin hitaasti. Ne ovat myös kaukokulkeutuvia, eli levinneet ilman ja merivirtojen mukana jopa napa-alueille, ja ne rikastuvat ravintoketjuissa.
Altistuminen

PFAS-yhdisteiden käyttö on laajaa. PFAS-yhdisteille on mahdollista altistua niin elintarvikkeiden, kulutustuotteiden kuin ympäristönkin kautta. Pääosa altistumisesta tapahtuu ravinnon kautta. Yhdisteet voivat vapautua ympäristöön niitä sisältävien tuotteiden valmistuksen, varastoinnin, käytön ja hävittämisen aikana. Yhdisteet eivät helposti erity virtsan tai ulosteiden mukana. Ne kertyvät elimistössä veren proteiineihin, munuaisiin ja maksaan.
PFAS-yhdisteet ovat laajan käytön vuoksi levinneet maailmanlaajuisesti kaikkialle ympäristöön ja kertyneet eliöihin. Pohjoismaisissa tutkimuksissa näitä yhdisteitä on löydetty vesieläimistä, maaperästä, linnuista, kaloista ja nisäkkäistä. Yleisimmät PFAS-yhdisteet näissä näytteissä ovat olleet PFOS ja PFOA. Joissakin ulkomaisissa tutkimuksissa on havaittu kohonneita PFAS-pitoisuuksia lentokenttien ja paloharjoittelualueiden pohjavesissä.
PFAS-yhdisteitä on löydetty suuria määriä myös jätevesilietteestä ja kaatopaikkojen suotovesistä. Tämä tarkoittaa, että yhdyskuntavedet ja kaatopaikkajäte ovat merkittäviä PFAS-yhdisteiden päästölähteitä ympäristöön.
Altistuminen > Ravinnon kautta altistuminen

Ihmisen kannalta merkittävin PFAS-yhdisteiden lähde on ravinto, jonka osuus yhdisteiden saannista on 40–100 prosenttia. Yksittäisistä ruoka-aineista tärkeimpiä PFAS-yhdisteiden läheitä ovat kala, hedelmät, liha ja kananmunat. Ravinnon lisäksi selvästi pienempiä lähteitä ovat huonepöly ja hengitysilma.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n mukaan ihminen voi altistua neljän PFAS-yhdisteen summalle (PFOS, PFOA, PFNA ja PFHxS) 4,4 ng ihmisen painokiloa kohti viikossa koko elämänsä ajan ilman merkittäviä terveysriskejä. EFSA arvioi, että PFAS-yhdisteiden saanti ylittää tämän siedettävän viikkosaannin rajan osalla eurooppalaisista.
Suomalaisten PFAS-yhdisteiden saantia tai suomalaisen ravinnon PFAS-pitoisuuksia ei ole tutkittu, lukuun ottamatta Itämeren kaloja ja järvikaloja. Kotimainen kala sisältää keskimäärin 1,2–3,3 ng/g PFAS-yhdisteitä (PFOS, PFOA, PFNA ja PFHxS yhdessä). Jos esimerkiksi 70-kiloinen ihminen syö viikossa 150 grammaa kotimaista kalaa, altistuu hän PFAS-yhdisteille tätä kautta 2,6–7,1 ng painokiloa kohti viikossa.
EFSA:n mallinsi saantirajan seerumista, eli veren kirkkaasta ja nestemäisestä osasta, mitattujen pitoisuuksien avulla. Tämä tarkoittaa, että EFSA:n tutkijat valitsivat ensin niin sanotun kriittisen vasteen eli terveyshaitan, joka ilmenee pienimmällä mahdollisella seerumipitoisuudella. PFAS-yhdisteiden kriittiseksi vasteeksi EFSA tunnisti heikentyneen immuunivasteen, jonka riski kasvoi 10 prosenttia, kun 1-vuotiaan lapsen seerumin PFAS-pitoisuus oli 17,5 ng/ml. Tämän jälkeen EFSA mallinsi siedettävän saannin rajan arvioimalla minkä verran äidin tulisi elinaikanaan altistua, jotta raskaus- ja imetysaikana altistuneen lapsen PFAS-pitoisuus seerumissa vastaisi kohonneen riskin rajaa 1-vuotiaana.
THL on mitannut PFAS-yhdisteiden pitoisuuksia suomalaisilla lapsilla ja aikuisilla Finriski-tutkimuksessa. Pitoisuudet 1-vuotiaiden lasten seerumissa ovat keskimäärin alle kohonneen riskin rajan, eli 17,5 ng/ml, jota EFSA käytti lähtökohtana arvioidessaan siedettävän viikkosaannin rajaa. Tämä tarkoittaa, että PFAS-yhdisteet eivät todennäköisesti aiheuta merkittävää terveyshaittaa muullakaan väestöllä.
Altistuminen > Terveysvaikutukset

PFAS-yhdisteet saattavat aiheuttaa oppimis- ja käyttäytymishäiriöitä sekä maksasairauksia. Lisäksi PFAS-yhdisteet saattavat heikentää elimistön puolustusjärjestelmää, sekä häiritä kehitystä ja lisääntymistä. Perfluorattujen yhdisteiden epäillään vaikuttavan ihmisen hormonitoimintaan ja aiheuttavan metabolista oireyhtymää. Ne saattavat myös heikentää kilpirauhasen toimintaa ja aiheuttaa syntymävikoja.
Altistuminen saattaa vaikuttaa myös kohonneeseen kolesteroliin, maksan toimintaan, tulehdusalttiuteen ja alhaiseen syntymäpainoon, mutta THL totesi heinäkuussa 2021, että näyttö on altistumisen vaikutuksista toistaiseksi epävarmaa.
Käytön rajoittaminen > PFOS:n käytön rajoittaminen

PFOS:n ja sen johdannaisten käyttörajoituksia astui voimaan 2000-luvun alussa. PFOS:n käyttörajoitusten tultua voimaan 2000-luvun alussa valmistajat ovat korvanneet sen turvallisemmiksi ajatelluilla vaihtoehtoisilla PFAS-yhdisteillä. On kuitenkin havaittu, että jotkin näistä vaihtoehtoisista yhdisteistä voivat ympäristössä tai elimistössä muuttua haitallisiksi, eivätkä siis välttämättä ole niin turvallisia kuin on toivottu. Myös PFAS-yhdisteiden käyttörajoituksia on tarkoitus laajentaa. Esimerkiksi Uusi-Seelanti aikoo kieltää PFAS-yhdisteet kosmetiikassa ja niiden käyttö kosmetiikkatuotteissa loppuu 31. joulukuuta 2026.
Käytön rajoittaminen > PFOA:n käytön rajoittaminen

PFOA:n rajoitukset astuivat voimaan vuonna 2020. Valmistajat ovat korvanneet ne muun muassa lyhyempiketjuisilla yhdisteillä ja yhdisteillä, joissa vain osa vetyatomeista on korvattu fluorilla. On kuitenkin havaittu, että jotkin näistä voivat elimistössä muuttua PFAS-yhdisteiksi, eivätkä nämä välttämättä ole niin turvallisia kuin on toivottu. Käyttörajoituksia on tarkoitus laajentaa.
Käytön rajoittaminen > PFAS:n käytön rajoittaminen

Yhysvaltalaisessa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa on säädetty laki, joka kieltää PFAS-yhdisteitä sisältävät päivittäistuotteet.Myös Euroopassa on suunnitteilla nykyistä laajempia rajoituksia.
DuPontin tapaus Parkersburgissa

tarvitaan parempi lähde
Vuonna 1945 DuPont-suuryritys aloitti Teflonin valmistuksen, joka mullisti ruoanlaiton, koska teflonilla pinnoitetut paistinpannut ja kattilat ovat helppohoitoisia ja suosittuja.
Länsi-Virginiassa Yhdysvalloissa DuPontin teflontehdas sai luvan laskea saastuneen, kemikaaleja sisältävän jätevetensä suoraan juomaveteen. Sen seurauksena tapahtui yksi pahimmista ympäristökatastrofeista ihmiskunnan historiassa.
Tapauksesta kertoo yhdysvaltalainen dokumenttielokuva The Devil We Know – Teflonin kirous vuodelta 2018. Elokuva tuo esiin, miten yrityksen valmistama kemikaali perfluorioktaanihappo eli PFOA tuhosi ympäristön ja ihmisten terveyden. Tuhon seurauksena Parkersburgin pikkukaupungin asukkaat ryhtyivät vaatimaan kaupungissa toimivaa DuPontia vastuuseen. Asukkaat olivat vuosien ajan huomanneet vakavia terveysongelmia. Tehtaassa työskennelleiden naisten lapsilla oli epämuodostumia. Viereisen maatilan karja kuoli ja läheisestä Ohiojoesta löytyi kuolleita eläimiä. Lopulta kymmenien tuhansien ihmisten juomavedestä löytyi myrkyllistä kemikaalia, teflonin valmistuksessa käytettävää perfluorioktaanihappoa. DuPontia vastaan nostettiin ryhmäkanne. Paikalliset asukkaat syyttivät yritystä teflonin riskien peittelystä.
Kemikaalia on Yhdysvalloissa laskettu juomaveteen. Siitä on tullut päästöjä tehtaiden savupiipuista, ja sitä on käytetty vuosikymmenien ajan lukemattomiin kuluttajatuotteisiin – kuten pinnoitteet, likaa hylkivät matot, vettä hylkivät vaatteet, ruokien pakkaukset ja kääreet sekä hammaslanka. Nykyisin 99,7 prosentilla amerikkalaisista – vauvoillakin – on perfluorioktaanihappoa veressään. Kemikaalia löytyy myös juomavedestä ympäri Yhdysvaltoja.
Populaarikulttuurissa

Vuonna 2019 julkaistiin perfluorattuja alkyyliyhdisteitä käsittelevä tositapahtumiin perustuva draamaelokuva Dark Waters – Peitelty totuus, jossa pääosaa esittää Mark Ruffalo. Elokuva kertoo tarinan lakimiehestä Rob Bilottista, joka vaarantaa uransa ja perheensä turvallisuuden selvittäessään DuPont-suuryrityksen toimia. Hän vaatii oikeutta pikkukaupungin ihmisille, jotka ovat vuosikymmenten ajan altistuneet hengenvaarallisille kemikaaleille. Rob Bilottin vaimoa esittää Oscar-voittaja Anne Hathaway. Elokuvan lopussa mainitaan, että tällä hetkellä käytössä on 600 vastaavaa yhdistettä tai kemikaalia, jotka ovat myös vaarallisia.
Aiheesta muualla

OECD: Reconciling Terminology of the Universe of Per- and Polyfluoroalkyl Substances: Recommendations and Practical Guidance, OECD Series on Risk Management, No. 61, OECD Publishing, Paris, 2021.
THL - Fluoratut yhdisteet (Arkistoitu – Internet Archive)
SYKE - Perfluoratut yhdisteet
Fluoratut yhdisteet (Arkistoitu – Internet Archive) - THL
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): PFAS-yhdisteet (Arkistoitu – Internet Archive)
PFARA - Perfluorattujen alkyyliyhdisteiden ympäristötutkimukset ja riskinarviointi
Kati Korkki: Perfluorattujen alkyyliaineiden (PFAS) aiheuttamat ympäristöriskit Suomessa, Suomen ympäristö 14 | 2006 (pdf)
United States Environmental Protection Agency (EPA): Basic Information on PFAS (englanniksi)
PFAS-aineiden vaikutukset ihmisten terveyteen