Mesopotamian historia
Assyrian valtakunta > Assyrian ja Babylonian kaksoismonarkia

Tiglatpileser III:n seuraajien, vuosina 727–722 eaa. hallinneen Salmanassar V:n ja tämän seuraajan, vuonna 722 eaa. valtaan nousseen Sargon II:n aikana valloitussodat jatkuivat. Salmanassar V:n aikana alistettiin lännessä Samaria ja Israel Assyrian vasalleiksi. Hän hallitsi vain viisi vuotta, ennen kuin joutui veljensä syrjäyttämäksi. Vallanvaihdoksen aiheuttaman sekasorron myötä babylonialaiset etsivät kaldealaisista itselleen liittolaisia Assyrian vallasta vapautuakseen. Kaldealaiset olivat asettuneet Mesopotamian eteläisille suoseuduille, Eufratin ja Tigriin suistoalueelle. He yrittivät säilyttää riippumattomuutensa Babyloniasta ja Assyriasta. Babylonian ollessa Assyrian vallan alla, Babylon haki liittolaisia kaldealaisista. Nykyisen Iranin aluetta asuttaneiden elamilaisten tuella kaldealainen Merodok-Baladan kaappasi itselleen Babylonian kuninkuuden. Sargon II:n voimavarat oli sidottu Syyrian ja Palestiinan alueiden levottomuuksien tukahduttamisessa, eikä hän kyennyt vaikuttamaan tapahtumien kulkuun Babyloniassa.
Vaaran Assyrian ylivallalle aiheuttivat myös nykyisen Iranin alueen meedialaiset. Heidän elinalueensa oli merkittävä siksi, että alueen läpi kulki tärkeä kauppareitti Intiaan. Meedialaisilla ei toistaiseksi ollut keskitettyä hallintoa, ja tätä hajaannusta assyrialaiset hallitsijat käyttivät hyväkseen solmimalla paikallisten linnanherrojen kanssa liittosuhteita, toiset taas alistettiin sotilaallisesti.
Assyrian pohjoispuolella sijainnut Urartu oli merkittävä voimatekijä, kilpailtaessa valtakuntien välimaastossa sijainneiden pikkuvaltioiden hallinnasta. Kun Urartu oli heikentynyt taistellessaan kimmeriläisiä vastaan, Sargon II käytti tilaisuuden hyväkseen hyökätäkseen Urartuun. Assyrialaisten tekemä hävitys- ja ryöstöretki kukisti Urartun siinä määrin, ettei se enää noussut uhkaamaan Assyrian valtaa. Urartun kukistumisen jälkeen Sargon II keskitti huomionsa Babyloniaan. Suuren armeijan turvin Babylonian ympäristö puhdistettiin kaldealaisista ja aramealaisista heimoista. Merodak-Baladan joutui pakenemaan ja Sargon II nosti itsensä Babylonian kuninkaaksi. Uuden pääkaupungin Sargon II perusti Niniven lähistölle. Uusi kaupunki Dur-Šarrukin valmistui juuri ennen Sargonin kuolemaa.
Sargonia seurasi vallassa Assyrian ja Babylonian kuninkaana hänen poikansa Sanherib, vuosina 704–681 eaa. Hän ei edeltäjistään poiketen lähtenyt suurille sotaretkille, mikä katsottiin Babyloniassa heikkoutena. Babyloniassa noustiin kapinaan Assyrian ylivaltaa vastaan. Kapinaa seurasi 15 vuotta kestänyt sota. Sanherib keräsi valtaisan sotajoukon, joka marssi vuonna 691 eaa. Babyloniaan kukistaakseen babylonialaiset ja heidän elamilaiset ja kaldealaiset liittolaisensa. Joukot kohtasivat Halulen taistelussa nykyisen Bagdadin lähellä. Sanherib voitti oman väitteensä mukaan taistelun, lyöden maahan 150 000 vihollista. Babylonia ei kukistunut vielä tähän, vaan taistelua seurasi 15 kuukautta kestänyt Babylonin piiritys, ennen kuin Babylon antautui. Sanherib hävitti kaupungin maan tasalle ja käänsi Eufratin juoksun sen yli.
Babylonian ja Assyrian kaksoismonarkian kausi päättyi Babylonin hävitykseen ja Sanherib katsoi ratkaisseensa ongelman lopullisesti. Babylonian uusi nousu koitui kuitenkin myöhemmin Assyrian tuhoksi. Assyrialaisten ja babylonialaisten väliset jatkuvat veljessodat tuntuvat järjettömiltä, sillä asukkaat puhuivat lähes samaa kieltä, ja yhtenäisinä ne olisivat voineet säilyttää valtansa Lähi-idässä pitkään, joskin maailmanhistoriassa tämä ei ole mitenkään poikkeuksellista.
Sanheribin kohtaloksi koitui hänen mieltymyksensä hänen vaimonsa, vasalivaltion prinsessasta syntyneeseen Assarhaddoniin, josta hän teki perillisensä. Tätä eivät hyväksyneet muiden vaimojen vanhemmat pojat ja Assarhaddon joutui pakenemaan Syyriaan. Vanhempien veljien toimesta Sanherib murhattiin vuonna 681 eaa., ennen kuin Assarhaddon nousi valtaistuimelle. Kun kuolema Sanheribin kuolemasta saavutti Assarhaddonin, tämä marssi sotajoukkoineen Niniveen ottaen vallan haltuunsa ja vanhemmat veljet joutuivat pakenemaan.
Assarhaddon ryhtyi vallassa ollessaan laajentamaan Assyrian valtaa Egyptiin. Egypti mittaamattomine rikkauksineen, oli assyrialaisten hallitsijoiden tähtäimessä jo aiemmin. Egyptin sotavoima oli paljon Assyriaa heikompi, mutta Babylonian mahdolliset kapinat ja Levantin alueen epävakaat olot estivät aiemmin hyökkäyksen Egyptiin. Suunnitelmat Egyptin valloittamiseksi etenivät järjestelmällisesti, ensin valloitettiin Sidon, josta tehtiin assyrialaisten tukikohta. Egyptin valloitukseen lähdettiin vuonna 671 eaa. Faarao Taharqan joukot kukistuivat nopeasti, ja Ala-Egypti liitettiin Assyriaan uutena provinssina. Assyrian valta oli näin laajentunut uudelle mantereelle.
Assarhaddonin seuraajaksi nousi Assurbanipal, joka hallitsi vuosina 668–630 eaa. Hän joutui valtakaudellaan kukistamaan reuna-alueiden kapinoita, mutta suurin uhka tuli uudelleen rakennetun Babylonin taholta. Babylonin hallitsijana oli hänen vanhempi veljensä Šamaš-šum-ukin, joka kruunattiin Assurbanipalin kuoltua Babylonin hallitsijaksi. Babylonin hallitsijana Šamaš-šum-ukin ei hyväksynyt vasallin asemaa, vaan pyrki irtautumaan Niniven käskyvallasta. Seurannut aseellinen kapina kukistettiin ja Babylon vallattiin vuonna 648 eaa. Myös Babylonia tukenut Elam alistettiin Assyrian provinssiksi.
Assurbanipalin perintö historioitsijoille on merkittävä. Hän ei tunsi hallitsijana vetoa kirjallisuutta kohtaan, ja hänen toimestaan perustettuun Assurbanipalin kirjastoon pyrittiin keräämään kaikki mesopotamialainen kirjallisuus. Tiedot assyrialais-babylonialaisesta kirjallisuudesta perustuvat suurelta osin juuri siihen. Kirjaston jäänteet löydettiin 1800-luvun puolivälissä.