stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiedosto
Tiedostojen tallentaminen

Tiedosto on kokoelma tietoa, joka talletetaan massamuistille, joka on tyypillisesti haihtumatonta, eli tiedot säilyvät virran katkaisussa tai järjestelmän uudelleenkäynnistyksessä. Käyttäjän näkökulmasta tiedosto on pienin varausyksikkö loogisessa tallennuslaitteessa, eli tietoa ei voi tallettaa ilman sen sijoittamista tiedostoon. Tiedostot voivat olla tietokoneohjelmia tai käyttäjän dataa.
Useimmissa nykyisissä käyttöjärjestelmissä tiedosto on vain peräkkäin tallennettu joukko tavuja, ja siihen viitataan tiedostonimen avulla. Tiedoston tiedostomuodon tunnistaminen ja tiedon tulkitseminen ja sen käsittely jää kokonaan sovellusohjelmien vastuulle.
Täten käyttöjärjestelmä ei ota kantaa siihen sisältääkö tiedosto tekstiä, kuvaa vai ääntä ja käsittelee kaikkia tiedostoja samalla tavoin.
Tiedostojen tallennus massamuistiin tapahtuu tiedostojärjestelmän tasolla. Tiedostot järjestetään hierarkkisesti sisäkkäisiin hakemistoihin eli kansioihin, joista lueteltaessa muodostuu hakemistopolku. Nimen lisäksi tiedostoon liittyvää välttämätöntä metatietoa on sen koko tavuina, sillä tiedosto sisältää sille ennalta määrätyn määrän tavuja. Tiedostoille voidaan määrittää myös omistaja ja eritasoisia käyttöoikeuksia.
Tiedostojen rakenne

Unix-järjestelmissä tiedostot ovat yksiulotteinen joukko tavuja ilman tiettyä rakennetta.
On eräitä käyttöjärjestelmiä, joissa tiedosto voi olla yksinkertaista tavujen joukkoa rakenteellisempi. Tällainen on ainakin OpenVMS:n Files-11-tiedostojärjestelmä, jossa tiedosto voi koostua tietokannan tavoin määrätyistä tietueista, joissa voi olla useampia määrättyjä kenttiä. Toinen nykyisestä käytännöstä poikkeava käyttöjärjestelmä on CP/M, jonka tiedostoilla ei ole kokoa, vaan tietty määrä varattuja lohkoja. Tällöin sovellusohjelman pitää itse huolehtia siitä, ettei se lue tiedostoon kuulumatonta tietoa.
Tiedostojen laajempi käyttö

Unixin merkittäviin ominaisuuksiin sen kehittäjien mukaan kuuluu hierarkkinen tiedostojärjestelmä ja yhteensopivat rajapinnat. Jälkimmäisestä seuraa käsite "kaikki ovat tiedostoja" (Everything is a file), jossa laitteita voitiin käsitellä tiedostojen kaltaisen rajapinnan kautta. Myöhemmin tätä on täsmennetty muotoon "kaikki ovat tiedostokahvoja", jossa tiedostokahva on yhdistävä tekijä.
Painstained

| Painstained Entwine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. tammikuuta 2009
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 43.26
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  9.
Entwinen muut julkaisut
| Fatal Design 2006 | Painstained 2009 | Rough n’ Stripped 2010 |
Painstained on Entwinen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 28. tammikuuta 2009. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9.
Kappaleet

Soul Sacrifice – 4.51
Strife – 3.20
Dying Moan – 5.43
Beautifully Confined – 3.50
Lost in My Denial – 4.25
Greed of Mankind – 3.29
Dead by Silence – 3.37
Hollow – 5.07
Caught by Desire – 4.31
Say Goodbye – 4.33
Kappaleet > Japanin bonuskappale

Dying Light
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Mika Tauriainen – laulu  Jaani Kähkönen – soolokitara  Tom Mikkola – kitarat, kosketinsoitin  Joni Miettinen – basso  Aksu Hanttu – rummut & lyömäsoittimet, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi  |  Vierailevat muusikot Heikki Pöyhiä – taustalaulu  Hiili Hiilesmaa – lyömäsoittimet  |  Tuotanto Hiili Hiilesmaa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Kalle Pyyhtinen – taide  Aksu Hanttu – äänittäjä, avustava miksaaja  Björn Engelmann – masteroija  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Keskisuomalainen: suopea
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Painstained Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Painstained Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tomáš Mikúš

| Tomáš Mikúš> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1993 (ikä 31) Skalica, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Toma
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HC Nové Zámky
Sarja:  Tipos Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  HK 36 Skalica (SloEL) HC Slovan Bratislava (KHL) Hokki (Mestis) HC Olomouc (ČEL) HK Nitra (SloEL) Berani Zlín (ČEL) HC Karlovy Vary (ČEL)
KHL-varaus:  37. varaus, 2011 Spartak Moskova
Tomáš Mikúš (s. 1. heinäkuuta 1993 Skalica, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta pystyy pelaamaan myös keskushyökkääjänä.
Ura > Seuraura

Mikúš on HK 36 Skalican kasvatti. Hän kuului kaudella 2010–2011 seuran U20-junioreiden kapteenistoon ja oli tehoilla 21+25=46 Skalican toiseksi paras pistemies Vladimír Lantošin jälkeen. Mikúš sijoittui koko sarjan pistepörssissä kahdeksanneksi. Hän debytoi samalla kaudella myös 17-vuotiaana Skalican Exraliga-joukkueessa, jossa Mikúš pelasi kahdeksan runkosarja- ja viisi playoff-ottelua tehopistein 2+4=6.
Spartak Moskova varasi Mikúšin 37. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011. Kauden 2011–2012 hän pelasi noin puoliksi Skalican Extraliga-joukkueessa ja puoliksi U20-junioreissa. Mikúš voitti Skalican U20-joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 24+23=47, joilla hän sijoittui koko Slovakian A-junioriliigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin viidennen sijan MHk 32 Liptovský Mikulášin Jakub Matějkan kanssa.  Extraligassa Mikúš pelasi kauden aikana Skalican ja Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen riveissä yhteensä 32 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 ja viisi playoff-ottelua tehden kaksi maalia.
Mikúšin KHL-ura ei alkanut hänet varanneessa Spartak Moskovassa, vaan hänen kotimaassaan laajennusjoukkue HC Slovan Bratislavan paidassa kaudella 2012–2013. Mikúšin tulokaskausi toi 34 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 3+4=7. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Skalicassa. Kesken kauden 2013–2014 Mikúš palasi kuitenkin loppukaudeksi takaisin kasvattajaseuraansa pelattuuaan KHL:ssä 30 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2.
Kaudeksi 2014–2015 Mikúš siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 23+18=41. Mikúš sijoittui Mestiksen maalipörssissä toiseksi edellään vain KooKoon Teemu Rinkinen. Hän voitti myös koko sarjan ylivoimamaalipörssin 13 osumallaan.
Kaudeksi 2015–2016 Mikúš siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Olomouciin.
Ura > Maajoukkueura

Mikúš pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013, jolloin hän toimi Slovakian varakapteenina ja palkittiin joukkueen top-3-pelaajana. Mikúš pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, joissa hän toimi myös joukkueensa varakapteenina.
Muuta

Mikúšin isoveli Juraj on myös jääkiekkoilija. Hän on pelannut miesten MM-tasolla ja kuului mm. Slovakian MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2012.
Tommi Heinonen

Tommi Heinonen (s. 29. toukokuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Vuodesta 1993 lähtien hänen seuranaan oli Turun Toverit ja hänen valmentajanaan toimi koko hänen uransa ajan Jukka Viitanen. Kalevan kisoista Heinonen saavutti pronssia 1 500 metrin juoksussa vuonna 1991. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa hopeaa 4 x 1 500 metrin viestijuoksussa vuonna 1995. Sisäratojen SM-kisoista Heinonen voitti hopeaa 3 000 metrin juoksussa vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.
Tommi Holttinen

Tommi Holttinen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Tommi Mikael Holttinen (s. 3. toukokuuta 1997 Turku) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan on syksystä 2022 lähtien toiminut Johan Meriluoto. Aikaisemmin häntä valmensi isänsä Jari Holttinen.
Holttinen sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 kymmenenneksi, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 yhdenneksitoista ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 seitsemänneksi. EM-kilpailuissa Berliinissä 2018 hän karsiutui loppukilpailusta ulkoratojen ennätyksellään 551 cm. Holttinen oli mukana Eugenen MM-kisoissa 2022. Karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 550, mikä ei riittänyt finaalipaikkaan. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta myös Münchenin EM-kilpailuissa niin ikään tuloksella 550.
Kalevan kisoista Holttinen on saavuttanut seiväshypyssä hopeaa vuosina 2017 ja 2021 sekä pronssia 2018. Sisäratojen SM-kilpailuista Holttinen on saavuttanut kultaa 2020, hopeaa vuosina 2018 ja 2019 sekä pronssia 2021.
Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 564 cm (2021) ja sisäradoilla 561 cm (2021).
Ordubadin piirikunta

Ordubadin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Ordubadin piirikunta (azer. Ordubad rayonu, ven. Ордубадский район, Ordubadski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 972 neliökilometriä. Asukkaita on 45 400 henkeä (vuonna 2010).
Ordubadin piiri sijaitsee Nahitševanin itäosassa. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Armeniaan, etelässä Iraniin ja lännessä Culfan piiriin. Etelärajalla virtaa Araksjoki.
Piirin keskus on Ordubadin kaupunki. Muita merkittävämpiä paikkakuntia ovat Şəhriyarin, Parağaçayn ja Ağdərən taajamat. Kuntia on yhteensä 45 ja kyliä 43.
Ordubadista on maantie- ja rautatieyhteys Nahitševaniin. Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, hedelmien ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Kahvilakilpuri

Esimerkki kahvilakilpurista, Honda cafe racer
Kahvilakilpuri, café racer, on 1960-luvun Britanniasta lähtöisin oleva moottoripyörän rakentelutyyli.
Popular Mechanicsin kirjoittaja Wallace Wyss esitti 1973, että termi café racer syntyi alun perin vastapariksi road racerille, joiden omistajat ajelivat kahvilasta toiseen ikinä kilpailematta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kahvilakilpuri Wikimedia Commonsissa
Ordu

| Ordu |
| --- | --- |

 Ordu
 Koordinaatit: 40°59′N, 37°53′E 
Valtio:  Turkki
Maakunta:  Ordu
Piirikunta:  Ordu
Korkeus:  5 m
Väkiluku (2022 (arvio)):  190 425
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ordu (kreikaksi Κοτύωρα Kotyora) on satamakaupunki Mustanmeren rannalla Turkissa. 
Ordu on Ordun maakunnan pääkaupunki ja se on myös yksi Ordun maakunnan piirikunnista. 
Vuonna 2022 kaupungissa oli noin 190 000 asukasta.
Ordun keskustaa
Ordu sijaitsee Boztepe-kukkulan itärinteillä, Melet-joen suulla. Sen kautta kulkee rantatie Samsunista Trabzoniin, jonne on matkaa noin 160 km.
Se on arkkitehtuuriltaan historiallinen kaupunki ja kauan tunnettu kalastuskaupunki. Matkailu on ollut kaupungissa suosittua etenkin venäläisten ja georgialaisten keskuudessa.
Nimi ordu on vanha turkinsukuisten paimentolaisten käyttämä sana, joka tarkoitti sotilasleiriä, armeijaa tai yleensä suurta joukkoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordu Wikimedia Commonsissa
Tulitikkuvero

Tulitikkuvero oli valmistevero, joka säädettiin Suomessa valmistetuille ja Suomeen tuoduille tulitikuille ensimmäisen kerran vuodeksi 1922. Veron maksoi valmistaja tai maahantuoja. Valmistaja maksoi veron kuukausittain lääninrahastoon ja maahantuoja tullikamariin tullimaksujen yhteydessä ennen kuin tulitikut annettiin tullin varastosta.  Suomesta ulkomaille viedyistä tulitikuista ei tarvinnut maksaa veroa. Tulitikkuverolain noudattamista valvoi aluksi tullihallitus ja myöhemmin leima- ja valmisteverokonttori. Laki tulitikkuverosta säädettiin aina vuodeksi kerrallaan, ja veroa kannettiin vuosina 1922–1937 ja 1940–1964.
Ordynskoje

| Ordynskoje |
| --- | --- |
 fiOrdynskoje 
 54°22′01″N, 81°54′00″E 
Aikavyöhyke:  Krasnojarskin aika
Väkiluku 1917, 1959, 1970, 1979, 1989, 2002, 2007, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021:  5 557 , 7 677 , 8 986 , 9 505 , 10 448 , 10 465 , 10 780 , 10 256 , 10 055 , 9 831 , 9 662 , 9 589 , 9 616 , 9 727 , 9 835 , 9 874 , 9 934  ja 9 455 
Ordynskoje (ven. Орды́нское) on kaupunkimainen taajama Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 Ordynskojessa oli 9934 asukasta. Ordynskoje sijaitsee 103 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Ordynskojen alueen hallintokeskus. Ordynskoje on perustettu vuonna 1721.
Lähteitä

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordynskoje Wikimedia Commonsissa
Сайт администрации Ордынского района
Пос. Благодатное Ордынского района НСО
Tulitikkuja lainaamassa (täsmennyssivu)

Tulitikkuja lainaamassa tarkoittaa seuraavia:
Tulitikkuja lainaamassa, Maiju Lassilan romaani vuodelta 1910
Tulitikkuja lainaamassa, Yrjö Nortamon ja Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1938
Tulitikkuja lainaamassa, Leonid Gaidain ja Risto Orkon ohjaama elokuva vuodelta 1980
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tulitikkuja lainaamassa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jämpsänlampi (Saarijärvi)

| Jämpsänlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°32′33″N, 25°19′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskupuro:  Jämsänpuro Isoon Palsanlampeen 
Järvinumero:  14.659.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,8 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  1,386 km  
Pinta-ala:  11,134 ha  
Tilavuus:  0,0003098 km³ 
Keskisyvyys:  2,78 m  
Suurin syvyys:  5,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJämpsänlampi 
Jämpsänlampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Haukimäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 510 metriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 309 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 5,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Lanneveden valuma-alueella (14.65), jonka Palsanpuron valuma-alueeseen (14.659) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151,8 metriä mpy.
Josef Škvorecký

| Josef Škvorecký |
| --- | --- |
 Josef Škvorecký 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1924 Náchod, Tšekkoslovakia
Kuollut: 3. tammikuuta 2012 (87 vuotta) Toronto, Kanada
Ammatti:  kirjailija, kustantaja
Puoliso:  Zdena Salivarová
Kirjailija
Tuotannon kieli: tšekki
Esikoisteos:  Konec nylonového věku (1956)
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Neustadt-palkinto (1980) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Josef Škvorecký C.M. (27. syyskuuta 1924 Náchod, Tšekkoslovakia – 3. tammikuuta 2012 Toronto, Kanada) oli tšekkiläinen kirjailija ja kustantaja. Hän aloitti uransa Tšekkoslovakiassa, mutta hänen ensimmäiset romaaninsa kiellettiin, ja Prahan kevään jälkeen hän joutui pakenemaan maasta. Kanadassa Škvorecký jatkoi kirjailijanuraansa ja toimi myös Toronton yliopiston professorina. Hän julkaisi useita tšekkiläis- ja slovakialaiskirjailijoiden kotimaassaan kiellettyjä teoksia.
Elämä > Nuoruus ja uran alku Tšekkoslovakiassa

Škvorecký syntyi ja kasvoi Náchodissa. Toisen maailmansodan aikana hänet pakotettiin työskentelemään saksalaisella lentokonetehtaalla. Sodan jälkeen hän pääsi Kaarlen yliopistoon. Alkujaan hän opiskeli lääketiedettä, mutta vaihtoi sen humanistisiin tieteisiin ja valmistui filosofiasta 1951. Škvorecký palveli Tšekkoslovakian armeijassa vuosina 1952–1954. Hän käänsi 1950-luvulla muun muassa William Faulknerin, Ernest Hemingwayn ja Dashiell Hammettin teoksia tšekiksi.
Škvoreckýn ensimmäiset romaanit Konec nylonového věku ja Zbabělci kiellettiin Tšekkoslovakiassa. Zbabělcin hän oli kirjoittanut jo 1948–1949, mutta se julkaistiin vasta 1958 ja kiellettiin pian sen jälkeen. Kirja käsitteli Škvoreckýn kotikaupungin Náchodin ilmapiiriä 1945 natseista vapautumisen aikana. Se kuitenkin kuvasi aikaa eri tavalla kuin kommunistihallinto olisi halunnut. Vaikka kirja kiellettiin, sitä on myöhemmin käännetty yli 20 kielelle. Lisäksi sitä jaettiin Tšekkoslovakiassa maan alla, ja siitä tuli merkittävä kirja toisinajattelijoiden keskuudessa.
Elämä > Prahan kevät ja pako Kanadaan

Prahan kevään jälkeen 1968 Škvorecký pakeni vaimonsa näyttelijä Zdena Salivarován kanssa Torontoon, Kanadaan. He asuivat vuonna 1970 Toronton yliopiston kirjailijaresidenssissä, ja Škvorecký sai 1971 paikan yliopiston englannin kielen laitokselta. Samana vuonna hän perusti vaimonsa kanssa 68 Publishers -kustantamon, joka keskittyi julkaisemaan kiellettyjä tšekkiläisiä ja slovakialaisia kirjoja. Škvoreckýn julkaisemiin kirjoihin kuului muun muassa tulevan presidentin Václav Havelin sekä Milan Kunderan teoksia. Teokset kuljetettiin ensin mikrofilmillä Tšekkoslovakiasta, sitten ne salakuljetettiin takaisin painettuina.
Škvorecký julkaisi uransa aikana yhteensä 227 kirjaa ja opetti Toronton yliopistossa vuoteen 1990, jolloin jäi eläkkeelle. Lisäksi vuosina 1973–1990 Škvorecký toimitti kuukausittain Voice of American radio-ohjelmaa, joka käsitteli kirjoittamista ja kirjallisuutta.
Škvoreckýn ensimmäinen Kanadassa julkaistu teos oli esseekokoelma Všichni ti bystří mladí muži a ženy vuonna 1971. Hänen maineensa Kanadassa kasvoi, kun vuonna 1977 julkaistiin uudelleen hänen romaaninsa Bassaxofon (1963). Muita hänen teoksiaan olivat muun muassa Prima sezóna (1975) ja Ihmismielten insinööri (1977). Jälkimmäisestä hänet palkittiin Kenraalikuvernöörin palkinnolla 1984.
Škvorecký palkittiin vuonna 1980 Neustedt-palkinnolla, ja hän oli vuonna 1982 ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi. Tšekissä presidentti Havel otti hänet Valkoisen leijonan ritarikuntaan 1990. Kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin Order of Canadaan. Vuodesta 1996 hän oli Ranskan Ordre des Arts et des Lettresin jäsen.
Škvorecký kuoli syöpään torontolaisessa sairaalassa 2012.
Palkinnot ja tunnustukset

Neustadt-palkinto 1980
Suomennetut teokset

Luutnantti Borůvkan murheet (Smutek poručíka Borůvky), suom. Kirsti Siraste, Helsinki: WSOY 1982 ISBN Sarja: Sapo 272
Ihmismielten insinööri (Pribeh inzenyra lidskych dusi), suom. englanninkielisestä laitoksesta Leevi Lehto, Helsinki: Otava 1988 ISBN Sarja: Otavan kirjasto 75
Red Music, artikkeli, Parnasso 28(1988): 4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josef Škvorecký Wikimedia Commonsissa
Elämäkerta Glasgow’n yliopiston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ulsterin sykli

Ulsterin sykli (myös Ulaid-sykli tai Ulaid-tarusto) on Irlannin kirjallisuudessa joukko taruja ja tarinoita, jotka käsittelevät Irlannin koillisosissa asuneiden ulaidien kansan sankariaikaa. Ulster on saanut nimensä ulaidien mukaan.
Tarinat sijoittuvat ensimmäiselle vuosisadalle eaa., ja pohjautuvat suulliseen perimätietoon, jotka kirjoitettiin ylös 700–1000-luvuilla ja ovat säilyneet 1100-luvun käsikirjoituksissa The Book of the Dun Cow ja The Book of Leinster sekä 1300-luvun kokoomateoksessa The Yellow Book of Lecan. Tarut kuvaavat Irlannin esikristillisen ylimystön tapoja ja käsityksiä. He ajoivat taisteluvaunuilla, säilyttivät surmaamiensa vihollisten päät voitonmerkkeinä ja olivat geis-nimisten tabujen sekä druidien vaikutuksen alaisia. Taruissa sekoittuvat vapaasti keskenään mytologiset ja mahdollisesti tosiperäiset historialliset ainekset. Tapahtumat keskittyvät puolihistoriallisen kuningas Conorin (Conchobar mac Nessa) ja hänen sotureidensa, Punaisen haaran ritareiden, aikakaudelle. Conor hallitsi Emain Machassa, lähellä nykyistä Armaghia. Connaughtissa puolestaan hallitsevat heidän vihollisensa, kuningas Ailill ja kuningatar Medb. Conorin ritareiden päähahmo on Akhilleusta muistuttava Cú Chulainn, puolijumala, jonka äiti on kuolevainen Dechtire, Conorin sisar. Cú Chulainnin isä taas on Lugh, yksi kelttien tärkeimmistä jumalista.
Useimmat tarinoista ovat lyhyitä proosakertomuksia, joissa käytetään runomittaa kuvailuun ja tunnevaikutusten tehostamiseen. Yleensä aiheina ovat tuhot, karjan ryöstöt ja pakomatkat. Pisin tarinoista on eeposta muistuttava The Cattle Raid of Cooley, joka käsittelee Ulsterin ja Connaughtin miesten välistä kiistaa. Eräs tarina puolestaan kuvaa tyypillistä isän ja pojan välistä kaksintaistelua, jossa Cú Chulainn surmaa poikansa, jota hän ei tunnista. Toisessa tarinassa nimeltään Bricriu’s Feast kerrotaan mestauspelistä, joka on Sir Gawayne and the Grene Knight -runoelman esikuva. Irlannin myöhempään kirjallisuuteen on vaikuttanut voimakkaasti The Fate of the Sons of Usnech –taru, joka kertoo Deirdren ja Noisin traagisen rakkaustarinan. Sen ovat 1900-luvulla kertoneet näytelmämuodossa John Millington Synge ja William Butler Yeats.
Jonathan Hyde

| Jonathan Hyde |
| --- | --- |
 Jonathan Hyde vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1948 (ikä 76) Brisbane, Queensland, Australia
Kansalaisuus:   Australia  Englanti
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  J. Bruce Ismay (Titanic) Allen Chamberlain (Muumio) Sam Parrish / Van Pelt  (Jumanji) 
Aiheesta muualla
www.jonathanhyde.net
IMDb 
Elonet
Jonathan Hyde (s. 21. toukokuuta 1948 Brisbane, Queensland) on australialais-englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten J. Bruce Ismayn roolista vuoden 1997 elokuvassa Titanic, Allen Chamberlainin roolista elokuvassa Muumio (1999), sekä Sam Parrishin / Van Peltin kaksoisroolista elokuvassa Jumanji (1995). Hyde on näytellyt myös muun muassa elokuvissa The Contract, Panaman räätäli, Anakonda, Riku Rikas ja Crimson Peak.
Ura

Hyde muutti Australista Englantiin vuonna 1969, ja valmistui vuonna 1972 Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulusta. Hän näytteli pitkään teatterissa, kuuluen mm. Royal Shakespeare Company -teatteriin. 1980-luvulla Hyde alkoi teatterin lisäksi näyttelemään aiempaa enemmän televisiosarjoissa, ja 1990-luvulta lähtien hän on näytellyt lukuisissa Hollywood-elokuvissa.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Ollaan ihmisiksi (Being Human, 1993)
Riku Rikas (Richie Rich, 1994)
Jumanji (1995)
Titanic (1997)
Anakonda (Anaconda, 1997)
Muumio (The Mummy, 1999)
Panaman räätäli (The Tailor of Panama, 2001)
The Contract (2006)
Land of the Blind (2006)
Crimson Peak (2015)
Breathe (2017)
Aiheesta muualla

Jonathan Hyde Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jonathan Hyden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)