stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Putous
Tuotantokaudet > Kuudestoista tuotantokausi (2024)

Putouksen 16. kausi alkoi 20. tammikuuta 2024. Juontajana jatkoi Niina Lahtinen ja ohjaajana Antti Tuomas Heikkinen.
Näyttelijöinä jatkoivat Joonas Kääriäinen, Juuso "Köpi" Kallio, Linda Wiklund ja Ushma Olava. Uusina näyttelijöinä nähtiin Eino Heiskanen ja Nicklas Pohjola.
Kaudella nähtiin runsaasti uudistuksia, kun Sketsihahmokilpailu uudistui, ja kaudella nähtiin kaksi täysin uutta osiota: Pokkakoe ja Kierrepallo.
Sketsihahmokilpailun voitti 9. maaliskuuta käydyssä finaalissa Nicklas Pohjolan esittämä Matti McConaughey.
Tuotantokaudet > Seitsemästoista tuotantokausi (2025)

MTV tiedotti marraskuussa 2024, että Putous saa jatkoa helmikuussa 2025. Juontajana jatkaa Niina Lahtinen.
Näyttelijöinä jatkavat Joonas Kääriäinen ja Nicklas Pohjola. Uusina näyttelijöinä nähdään Annika Hartikka, Inkeri Hyvönen, Ville Mikkonen ja Miila Virtanen.
Uutena tällä kaudella tunnettuja henkilöitä vierailee ohjelmassa kauden aikana esittäen saapuvansa TET-harjoitteluun. Heistä jokainen pääsee vuorollaan pukemaan Putouksen sinipaidan päälleen ja nousemaan lavalle Putous-näyttelijöiden kanssa. Näitä vierailijoita ovat muun muassa Gogi Mavromichalis, Jenni Poikelus ja Esko Kovero.
Lähetysten sisällöt > Vuoden sketsihahmo -kilpailu

Ohjelman keskeisin osio on Vuoden sketsihahmo -kilpailu. Sketsihahmokilpailuun jokainen näyttelijä luo oman sketsihahmonsa, ja katsojat saavat äänestää omaa suosikkiaan. Joka lähetyksessä yksi hahmo putoaa kilpailusta, ja finaalijaksossa selviää kilpailun voittaja. Sketsihahmot suorittavat kauden aikana erilaisia tehtäviä; he esittävät esimerkiksi musiikillisia numeroita tai esittelevät muita erityistaitojaan.
Sketsihahmoilla on myös oma sisääntulomusiikki, jolloin juontaja kutsuu heidät lavalle ennen sitä. Seitsemännestä kaudesta alkaen sisääntulomusiikit vaihtuivat kuitenkin Putouksen livebändin säestämään taustamusiikin sijaan.
Seitsemännellä kaudella kahden ensimmäisenä pudonneen hahmon näyttelijät jatkoivat kilpailussa uudella kakkoshahmollaan. Pudonneiden hahmojen näyttelijät eivät kahdeksannella kaudella kuitenkaan enää luoneet kakkoshahmoja, vaan sketsihahmokilpailu palautui samanlaiseksi kuin ennen seitsemättä kautta.
Kolmannellatoista kaudella sketsihahmokilpailu uudistui niin, että pudonneiden hahmojen näyttelijät luovat taas  kakkoshahmoja. Sketsihahmokilpailussa neljän ensimmäisen sketsihahmokilpailusta pudonneen hahmon näyttelijää pääsee takaisin mukaan sketsihahmokilpailuun luomalla uuden hahmon ja kilpailemaan sillä jokerikierrokselle ja mahdollisesti koko kilpailun voitosta. Neljännellätoista kaudella vastaava kilpailu käytiin pikahahmokierroksella.
Syksyllä 2020 esitetyllä niin sanotulla Allstars-kaudella suosikkinäyttelijät toivat esittämänsä sketsihahmot takaisin televisioon.
Sketsihahmokilpailun piti alun perin olla parodia erilaisista tosi-tv-ohjelmista, joissa pudotetaan kilpailijoita. Näyttelijöiden tarkoituksena oli luoda mahdollisimman huono hahmo. Monet katsojat ottivat kuitenkin kilpailun tosissaan, minkä takia kilpailu laajeni ohjelmassa yhä suurempaan rooliin.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Sketsit

Jokaisessa jaksossa näyttelijät esittävät valmiiksi käsikirjoitettuja ja harjoiteltuja sketsejä. Ensimmäisinä kausina näytettiin myös nauhoitettuja sketsejä, jotka olivat usein parodioita elokuvatrailereista ja televisiomainoksista. Sketsin lisäksi on esitetty myös alkusketsi ennen Putouksen alkutekstejä. Neljännellä kaudella alkusketsi on esitetty vain yhdessä jaksossa. Viidennellä kaudella alkusketsi oli parodia, kuudennella kaudella alkusketsejä esitettiin jälleen enemmän ja kymmenennellä kaudella taas vähemmän. Kahdennestatoista kaudesta alkaen alkusketsi lopetettiin "Tämä on Putous!" -huutoon.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Tulikoe

Tulikokeessa näyttelijät kilpailevat toisiaan vastaan yksilöinä tai joukkueissa siitä, kuka saa immuniteetin eikä joudu Näytön paikkaan. Tulikokeen tehtävissä näyttelijät joutuvat improvisoimaan annetun tehtävän; esimerkiksi keksimään vitsejä, räppäämään tai laulamaan.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Tuomio

Tuomiossa näyttelijät äänestivät toisiaan vastaan siitä, kuka joutui tulikokeesta Näytön paikkaan. Immuniteetin saanutta ei voinut äänestää.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Näytön paikka

Tuomiossa eniten ääniä saanut näyttelijä joutui Näytön paikkaan, jossa hän joutui esittämään improvisoiden jonkin hänelle määrätyn tehtävän, joka saattoi olla esimerkiksi laulutehtävä, sadun kertominen tai esitelmän pitäminen. Kolmannella kaudella Näytön paikan jälkeen näyttelijä pääsi juontamaan ohjelman (paitsi Vuoden sketsihahmo -osion) seuraavaan asti. Yhdennellätoista kaudella suurin osa jaksoilla kaksi eniten ääniä saanutta näyttelijää joutuivat Näytön paikkaan. Viidellätoista kaudesta alkaen Näytön paikkaa ei ole esitetty ollenkaan.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Putouksen viikkokatsaus

Putouksen viikkokatsaus on parodiallinen uutislähetys. Viikkokatsaus koostuu etukäteen kuvatuista uutispätkistä, joissakin jaksoissa on nähty myös Viikkokatsauksen erikoisraportteja, joissa otetaan suora yhteys kirjeenvaihtajaan. Sketsissä on nähty myös studiovieraita.
11. kaudella viikkokatsauksen ohella esitettiin sketsi "Osa Suomesta Leipasee" jossa parodioidaan tunnettua tv-ohjelmaa Koko Suomi Leipoo.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Putouksen viikkokatsaus > Viikkokatsauksen uutisankkurit (vuodet) (kaudet)

Aku Hirviniemi (2010–2014) (1-5)
Krista Kosonen (2010–2014) (1-5)
Essi Hellén (2014–2015) (6-7)
Ville Tiihonen (2014–2015) (6-7)
Kaisa Hela (2017) (8)
Ernest Lawson (2017–2018) (8-10)
Pihla Penttinen (2018) (9)
Helmi-Leena Nummela (2018–2019) (10-11)
Mikko Virtanen (2019) (11)
Malla Malmivaara (2020) (12)
Antti Tuomas Heikkinen (2020–2021) (12-13)
Maaria Nuoranne (2021–2022) (13-14)
Aku Sipola (2022–2023) (14-15)
Linda Wiklund (2023–2024) (15-16)
Köpi Kallio (2024) (16)
Ville Mikkonen (2025) (17)
Annika Hartikka (2025) (17)
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Yllätystehtävä

Yllätystehtävä on osio, jonka sisällöstä näyttelijät eivät tiedä etukäteen. Yllätystehtävien määrä on vaihdellut kausien välillä. Näyttelijät eivät tiedä, mihin kohtaan ohjelmaa yllätystehtävä tulee. Yllätystehtävänä saattaa olla esimerkiksi edellinen sketsi muutettuna, rap-tehtävä tai imitointitehtävä. Neljällätoista kaudella erillinen yllätystehtävä korvattiin yllätysnapeilla, jossa painamisen jälkeen voi tapahtua mitä tahansa.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Polttopiste/K-piste

Polttopiste oli ensimmäisellä kaudella nähty talk show -ohjelma, jota emännöi Pirjo Lonka. Jokaisessa jaksossa oli oma teemansa, jonka mukaan myös vieraat oli valikoitu. Toisella kaudella nähtiin samantyylinen K-piste, jota juonsi Joanna Haartti.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Putous-Idiots

Putous-Idiots oli viidennellä kaudella esitetty ohjelmaosio, jossa ohjelman näyttelijät parodioivat tunnettuja suomalaisartisteja, muun muassa Paula Koivuniemeä, Katri Helenaa ja Cheekiä.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Putous Junior

Putous Junior oli kahdeksannella ja yhdeksännellä kaudella esitetty osio, joka antoi kotisohvien lapsihahmoille mahdollisuuden päästä mukaan ohjelman nettiin, yleisöön ja jopa suoraan lähetykseen.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Tähtivieraat

Putouksen kahdeksannella kaudella joka jaksossa vieraili joku tunnettu koomikko "Tähtivieraana". Ensimmäisessä jaksossa nähtiin Jope Ruonansuu imitoimassa Vesa-Matti Loiria Vara-Veskuna. Toisessa jaksossa nähtiin Jari Salmi esittämässä Pulkkista Pulkkinen -tv-sarjasta. Kolmannessa jaksossa nähtiin Krisse Salminen esittämässä Krisse -roolihahmoaan. Neljännessä jaksossa nähtiin Eija Vilpas ja Riitta Havukainen esittämässä Pirreä ja Hansua Fakta homma -tv-sarjasta. Viidennessä jaksossa nähtiin Riku Nieminen esittämässä Munamiestä. Kuudennessa jaksossa nähtiin Miitta Sorvali esittämässä Tellervo von Appelgrenia YleLeaks -tv-sarjasta. Seitsemännessä jaksossa nähtiin Jukka Puotila esittämässä Sauli Niinistöä ja Kari Ketonen esittämässä Vladimir Putinia.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Sarjapudottaja

12. kaudesta alkaen jokaisessa jaksossa katsojat saavat päättää ennalta harjoitelluista sketseistä, kumman joukkueen sketsi kussakin jaksossa esitetään. Joukkueet jaetaan kauden ensimmäisessä jaksossa tasan näyttelijöiden mukaan, ja niillä on omat väritunnukset.
Katsojat voivat osallistua Sarjapudottaja-äänestykseen painamalla hybridi-television kaukosäätimen sinistä nappia. Äänestys suoritetaan mainoskatkon aikana.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Kierrepallo

16. kaudella näyttelijät joutuvat esittämään edellisen sketsin uudelleen, mutta television katsojat valitsevat heille uuden esiintymistavan painamalla hybridi-television sinistä nappia. Äänestys suoritetaan mainoskatkon aikana.
Lähetysten sisällöt > Muut osiot > Pokkakoe

16. kaudella näyttelijät äänestivät yhden heistä Pokkakokeeseen. Näyttelijät saivat äänestettävän henkilön nimen ennakkoon ohjelman tuotantoryhmältä, mutta yksi heistä sai aina tarkoituksella väärän nimen. Äänestyksen ulkopuolelle jäivät lopulta viimeisenä Pokkakokeeseen osallistuva näyttelijä ja ohjelman juontaja.
Pokkakokeessa näyttelijä seurasi sketsiä istumalla tuolilla tai hän osallistui itse siihen mukaan. Näyttelijälle annettiin alussa 15 putous-pistettä. Näyttelijä ei saanut nauraa eikä hymyillä iloisesti, muuten hän menetti näitä pisteitä. Pistemäärä voi muuttua myös negatiiviseksi (pienin pistemäärä oli miinus 10).
Näyttelijät

= Näyttelijä
= Juontaja
= Näyttelijä ja juontaja
🏆 = Sketsihahmokilpailun voittaja
| Näyttelijä | Kausi> 1 | Kausi> 2 | Kausi> 3 | Kausi> 4 | Kausi> 5 | Kausi> 6 | Kausi> 7 | Kausi> 8 | Kausi> 9 | Kausi> 10 | Kausi> 11 | Kausi> 12 | Kausi> 13 | Kausi> 14 | Kausi> 15 | Kausi> 16 | Kausi> 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aku Hirviniemi | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Riku Nieminen |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Jukka Rasila: 
Krista Kosonen: 
Jaakko Saariluoma: 
Eero Ritala: 
Elina Knihtilä: 
Pirjo Lonka: 
Kari Hietalahti: 
Iina Kuustonen: 
| Jussi Vatanen |  |  |  | 🏆 | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Joanna Haartti: 
Ville Myllyrinne: 
| Armi Toivanen |  |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Elena Leeve: 
Jenni Kokander: 
| Joonas Nordman |  |  |  |  |  | 🏆 | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Kari Ketonen: 
Mari Perankoski: 
Ville Tiihonen: 
Essi Hellén: 
Heikki Paasonen: 
Antti Holma: 
Niina Koponen: 
Roope Salminen: 
| Pilvi Hämäläinen |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Mikko Penttilä |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |
| Ernest Lawson |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |
Timo Lavikainen: 
Minka Kuustonen: 
Kaisa Hela: 
| Kiti Kokkonen |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pihla Penttinen: 
Alina Tomnikov: 
Christoffer Strandberg: 
Terhi Suorlahti: 
Helmi-Leena Nummela: 
Lauren Lehtinen: 
Mikko Virtanen: 
Antti Tuomas Heikkinen: 
Linnea Leino: 
Malla Malmivaara: 
Heikki Ranta: 
| Mikko Töyssy |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  | 🏆 |  |  |  |
Maaria Nuoranne: 
| Dennis Nylund |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |  |  |
Aija Pahkala: 
Pihla Maalismaa: 
Jyri Ojansivu: 
Aapo Oranen: 
| Aku Sipola |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |  |
Joonas Kääriäinen: 
Juuso "Köpi" Kallio: 
Linda Wiklund: 
Ushma Olava: 
Niina Lahtinen: 
Eino Heiskanen: 
| Nicklas Pohjola |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 🏆 |  |
Miila Virtanen: 
Ville Mikkonen: 
Annika Hartikka: 
Inkeri Hyvönen:
Näyttelijät > Allstars

= Näyttelijä
= Juontaja
= Vierailija
| Näyttelijä | Jakso> 1 | Jakso> 2 | Jakso> 3 | Jakso> 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Joonas Nordman: 
Kiti Kokkonen: 
Ernest Lawson: 
Iina Kuustonen: 
Minka Kuustonen: 
Mikko Penttilä: 
Riku Nieminen: 
Jussi Vatanen: 
Pilvi Hämäläinen: 
Mari Perankoski: 
Timo Lavikainen: 
Christoffer Strandberg: 
Jenni Kokander: 
Antti Tuomas Heikkinen: 
Armi Toivanen: 
Mikko Töyssy: 
Helmi-Leena Nummela:
DVD-julkaisut

Sarjasta julkaistiin 29. huhtikuuta 2010 DVD, joka sisältää kaikki ensimmäisen kauden jaksot sekä ennennäkemättömiä ekstroja.
Sarjan toinen tuotantokausi julkaistiin  12. toukokuuta 2011 ja kolmas tuotantokausi 14. kesäkuuta 2012. Sarjan neljäs tuotantokausi julkaistiin 5. kesäkuuta 2013. Viides kausi julkaistiin 7. toukokuuta 2014.
| Nimi | Julkaisupäivä | Levyjen määrä | Sisältö |
| --- | --- | --- | --- |
| Putous | 29. huhtikuuta 2010 | 3 | Kaikki ensimmäisen kauden jaksot sekä ennennäkemätöntä lisämateriaalia lavan takaa: Ohjaajan kommenttiraita (jakso 7), Sketsihahmojen haastattelut, Puffit, Making Of. Putous DVD:n julkaisi aikaisemmin Panvision. Scanboxin julkaisemassa uusintaversiossa osa musiikeista on vaihdettu tekijänoikeudellista syistä. |
| Putous II | 12. toukokuuta 2011 | 3 | Kaikki toisen kauden jaksot sekä lisämateriaalia lavalta ja sen takaa: Ohjaajan kommenttiraita (jakso 8), Putous Musiikkivideo, Making Of, Making Of-Extra, Sketsihahmojen haastattelut. |
| Putous III | 14. kesäkuuta 2012 | 3 | Kaikki kolmannen kauden jaksot paitsi Putous-UNICEF. Lisämateriaalit: Sketsihahmojen haastatteluja, ”Korttitalo”-musiikkivideo, Tekijöiden haastattelut, Making of, Poistettuja kohtauksia, Hahmoset – Missä he ovat nyt?. DVD:llä tekijänoikeudellista syistä osa musiikeista on vaihdettu. |
| Putous IV | 5. kesäkuuta 2013 | 3 | Kaikki neljännen kauden jaksot paitsi Putous-UNICEF. Lisämateriaalit: Putouksen kulisseissa ja musiikkivideo "Putous tulee taas" DVD:llä tekijänoikeudellista syistä osa musiikista on vaihdettu. Huom! DVD-jaksot ovat poikkeuksellisesti kestoltaan jonkin verran lyhyempiä kuin TV-jaksot pois lukien mainokset, koska joistakin jaksoista suurin osa maskeeraushuoneen kohtauksista on leikattu pois. |
| Putous V | 7. toukokuuta 2014 | 3 | Kaikki viidennen kauden jaksot paitsi Putous-UNICEF. DVD:llä tekijänoikeudellista syistä osa musiikista on vaihdettu. Huom! DVD-jaksot ovat poikkeuksellisesti kestoltaan jonkun verran lyhyempiä kuin TV-jaksot pois lukien mainokset, koska joistakin jaksoista suurin osa maskeeraushuoneen kohtauksista on leikattu pois. |
CD-julkaisut

Kolmannen tuotantokauden pohjalta julkaistiin kokoelmalevy Putous 3. Lisäksi Putouksessa esiintyneet sketsihahmot ovat julkaisseet omia levyjään, esimerkiksi Marja Tyrni ja Munamies ovat julkaisseet useita albumeita.
Spin-offit

Marja Tyrnin Joulushow
Mr. Mallorca kohteessa
Harjakaisen & Piisisen talkoot
Munamies (tv–sarja)
Ankeisen joulutervehdys
Tanhupallon oma ohjelma
Putous AllStars
Ulkomaiset versiot

Putousta on kaupattu ulkomaille ohjelmaformaattina nimellä Comedy Combat. Toistaiseksi formaatti on myyty kolmeen maahan: vuonna 2014 Kiinaan ja vuonna 2016 Viroon sekä lisäksi Vietnamiin. Kauppoja edelsivät useiden vuosien neuvottelut.
Virossa ohjelma tunnetaan nimellä Suur komöödiaõhtu ('Suuri komediailta'), ja sitä esittää Kanal 2. Ensimmäinen kausi nähtiin keväällä 2016, ja jatkoa seurasi heti seuraavana syksynä.
Tuotantoyhtiön mukaan ulkomailla kiinnostusta on herättänyt erityisesti se, miten improvisaatio on saatu toimimaan suuren yleisön ohjelmassa. Formaatista kiinnostuneita maita on yhtiön mukaan ollut yli kymmenen.
Aiheesta muualla

MTV:n Putous-sivusto
Tuotantoyhtiö Yellow Film & TV Putous-sivusto
Tuotantoyhtiö StoryOf... Putous-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Lauri Nurkse |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Sooloilua (2007)  Veijarit (2010)  Nuotin vierestä (2015)  Tappajan näköinen mies (2016) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Kumman kaa (2004–2005)  Studio Impossible (2006)  Suurin pudottaja (2006)  Teräsvilla – Hevimatka navetan nurkasta Tavastian lavalle (2006)  Pelkkää lihaa (2007)  Presidentin kanslia (2009)  Uutishuone (2009)  Tappajan näköinen mies (2011)  Ei valoa tunnelissa (2011)  Kiiltokuvia (2014)  Toisen kanssa (2014)  Putous (2014)  Luottomies (2016)  Heikki Paasonen Show (2017)  Kansalainen Turhapuro (2017)  Presidentti (2017)  Pirjo (2018–2020)  Pientä laittoa (2019) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  André Wickström ensimmäinen jäähyväiskeikka (2006) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Isän kuva (2001)  Kotipileet (2003)  Parinvaihto (2004)  Jonna: Sateen jälkeen (2004) 
| n k Teppo Airaksinen |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Kulman pojat (2012)  Napapiirin sankarit 2 (2015)  Juice (2018)  Supercool (2021) 
TV-sarjat (ohjaus):  Uusi päivä (2010-2013)  Kimmo (2012-2017)  Kerran viikossa (2013)  Pasila 2.5 – The Spin-Off (2014-2015)  Downshiftaajat (2015)  Luojan kiitos! (2015)  Putous (2015)  Supertähdet (2016)  Sipoon herttua (2018) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Jalkapallomaa (2013) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Vuosipäivä (2004)  Sunshine (2005)  Metsä (2006)  Isänpäivä (2006)  Keikkajengi (2007)  Suurin ja kaunein (2008)  Onnelliset läskit (2010)  Kulman pojat & Tommi Läntinen: Jari ja minä (2012)  Katto (2017)  Keppi (2019) 
| n k Samuli Valkama |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Hulluna Saraan (2012)  Ei kiitos (2014)  Saattokeikka (2017) 
TV-sarjat (ohjaus):  Hinnalla millä hyvänsä (2015)  Kolmistaan (2017–2019)  Putous (2018)  Maanantai (2019)  Hotel Swan Helsinki (2021) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Utelias iho (2014) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Giorgio (1997)  27 ranskalaista elokuvaa (2001)  Rapea kapinallinen (2002)  Alright Love (2004)  Tunteet jne. (2007)  Ha Ha Ha (2019) 
Putouksen tunnus kausilta 6-7 vuosina 2014-2015.
Putouksen tunnus kausilta 8-9 vuosina 2017-2018
Putouksen tunnus kausilta 10-11 vuosina 2018-2019.
Sabine Dünser

Sabine Michaela Dünser (27. kesäkuuta 1977 – 8. heinäkuuta 2006) oli liechtensteinilainen laulaja ja lauluntekijä. Hän oli myös Eliksen taiteellinen johtaja ja perustajajäsen sekä yhtyeen keulakuva, laulaja sekä sanoittaja. Dünser menehtyi äkilliseen aivoverenvuotoon 8. heinäkuuta 2006.
Muuta

Folk metal -yhtye Lyriel on omistanut kappaleen "Autumntales" Dünserin muistoksi.
Dünser on myös levyttänyt Lyrielin kanssa kappaleen "My Favorite Dream", josta on julkaistu 'Dedicated version' (jossa vain hän laulaa) sekä varsinaisen levyversio, jolla laulaa myös Lyrielin laulaja Jessica Thierjung. Molemmat kappaleet löytyvät levyltä Autumntales.
Aiheesta muualla

Elisin virallinen sivusto osoitteessa Elis  (englanniksi ja saksaksi)
Sabine Dünserin sivusto osoitteessa Sabine Dünser (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Jyrki Siukonen

| Jyrki Siukonen |
| --- | --- |
 Jyrki Siukonen vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1959 (ikä 65) Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  kuvataide, kuvanveisto, installaatio
Jyrki Siukonen (s. 13. lokakuuta 1959 Tampere) on kuvataiteilija, tutkija ja rockmuusikko. Hän valmistui Kuvataideakatemiasta kuvataiteen tohtoriksi vuonna 2001.
Muusikko

Muusikkona Siukonen aloitti uransa 1976 punk-yhtyeen Kollaa kestää rumpalina. Hän myös sävelsi ja sanoitti yhtyeelle. Tämän jälkeen hän soitti kitaraa Vaaralliset lelut -yhtyeessä. Siukonen oli suomalaisen punkin monitoimija ja vaikutti Hilse- ja Soundi-lehtien avustajana.lähde?
Siukonen tuotti joitakin Johanna-levymerkin levyjä, muun muassa Jaakko Kangosjärven Ihmeellinen luonto (1981), Päät-yhtyeen Onnenhetkiä (1982) ja Raine Salon Hyvä pahaa rock’n’roll (1982).lähde?
Siukonen julkaisi vuonna 1983 EP-levyn Musta historia. Seuraavana vuonna hän teki yhdessä Markku Innon, Seppo Pietikäisen ja Kai Raumosen kanssa levyn 4suuta.
Siukonen houkuteltiin vuonna 1993 mukaan tamperelaiseen yhtyeeseen Punk Lurex OK, johon kuului toinenkin entinen Kollaa kestää -soittaja, Juha Helminen. Siukonen teki vuonna 1994 Punk Lurex OK:n kanssa singlen Tappajan Silmät / Paalimaja (HIKS-042).lähde?
Kuvataiteilija

Siukonen aloitti kuvataiteilijan uransa vuonna 1982. Hän on pitänyt useita kymmeniä näyttelyitä kotimaassa ja ulkomailla. Keskeisiä yksityisnäyttelyitä ovat olleet muun muassa Tampereen nykytaiteen museo (1986), Sara Hildénin taidemuseo (1992), Amos Andersonin taidemuseo (1996), Kiasma (2000). Siukonen vaikutti vuosina 1984–1990 toimineessa taiteilijaryhmä Rodtsenko-seurassa.lähde?
Siukonen toimi 1995–1996 Leedsin yliopiston vierailevana taiteilijana (Gregory Fellow) ja vuosina 1996–1997 Taide-lehden päätoimittajana. Hän oli 2004–2008 professori Kuvataideakatemian kuvanveiston osastolla ja 2009–2012 lehtori Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa.lähde?
Siukosen teoksia on keskeisten suomalaisten taidemuseoiden kokoelmissa.lähde?
Taiteellisen työnsä lisäksi Siukonen on kirjoittanut taiteesta. Kirjoissaan ja artikkeleissaan Siukonen on käsitellyt sekä taide- että kulttuurihistoriallisia aiheita. Hän on tutkinut muun muassa Kalervo Palsaa ja kirjoittanut esseitä suomalaisista nykytaiteilijoista. Belomor/Šklovski (2014) pohtii Vienanmeren–Itämeren kanavan rakentamista Neuvostoliitossa ja taiteilijan tehtävää totalitaristisessa valtiossa. Tapaus avantgarde (2016) käsittelee venäläistä avantgardea, taideväärentämistä ja Turun Wäinö Aaltosen museon näyttelyä vuonna 2009.
Siukoselle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2020 alusta.
Kirjoja

Uplifted Spirits, Earthbound Machines. Studies on Artists and the Dream of Flight, 1900-1935.  Helsinki:  SKS, 2001.  ISBN 951-746-280-8
Tutkiva taiteilija: Kysymyksiä kuvataiteen ja tutkimuksen avoliitosta.  Helsinki: Lahti:  Taide: Lahden ammattikorkeakoulu, Taideinstituutti, 2002.  ISBN 951-608-047-2
Muissa maailmoissa: Maapallon ulkopuolisten olentojen kulttuurihistoriaa.  Helsinki:  Gaudeamus, 2003.  ISBN 951-662-883-4
Mies palavassa hatussa. Professori Johan Welinin maailma.  Helsinki:  SKS, 2006.  ISBN 951-746-739-7
Laulu sieluni autiudesta. Kolme tutkielmaa Kalervo Palsasta.  Rovaniemi:  Lapin yliopistokustannus, 2009.  ISBN 978-952-484-316-4
Vasara ja hiljaisuus: Lyhyt johdatus työkalujen historiaan, Helsinki: Kuvataideakatemia 2011 ISBN 978-951-53-3398-8
Belomor/Šklovski. Taiteellinen tutkimus ja Neuvostoliitto.  Helsinki:  Kuvataideakatemia, 2014.  ISBN 978-951-53-3561-6
Hammer and Silence. A Short Introduction to the Philosophy of Tools. Helsinki: Kuvataideakatemia/Taideyliopisto, 2015.  ISBN 978-952-7131-09-1
Tapaus avantgarde. Väärennökset ja Turun skandaali, Helsinki: Taide 2016. ISBN 978-951-608-096-6.
Kaksi tornia, Kuvanveisto ja politiikka sosialistisen rakentamisen aikakaudella.  Taideyliopiston Kuvataideakatemia, 2016.  ISBN 978-952-7131-19-0
Living in the Future – Revisiting Time of Roses.  Taideyliopiston Kuvataideakatemia, 2018.  ISBN 978-952-7131-58-9
Humpuukia ja hulluutta: uuden taiteen vastaanotto 1910-luvun Suomessa. Helsnki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2023 ISBN 978-951-858-599-5
Siukosen Viisas hiiri, 2000, Helsinki.