stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tarmo Ropponen

Tarmo Ropponen (s. 13. joulukuuta 1942 Lohja) on suomalainen entinen Yleisradion tv-uutisten politiikan toimituksen toimittaja ja esimies.
Lapsuutensa ja nuoruutensa Lohjanjärven rannalla Kirkniemen lasitehtaalla viettänyt Ropponen kirjoitti ylioppilaaksi 1963 Lohjan yhteislyseossa. Armeijan jälkeen hän pääsi kesätöihin Länsi-Uusimaa-lehteen aluksi kuvapuolelle, mutta pian alkoi juttujen teko toimittajana. Lehdessä hän työskenteli 1964–1966. Ropponen opiskeli valtiotiedettä Helsingin yliopistossa ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa.
Vuosi 1967 oli Ropposen uralla merkittävä, sillä silloin hän aloitti kesätoimittajana työnsä Ylen tv-uutisissa. Pesti jatkui ensin seuraavan talven ajan ja muuttui sitten vakituiseksi työksi. Nuorena kotimaantoimittajana hän raportoi muun muassa Vanhan valtauksesta 1968. Koko kansan tutuksi Ropponen tuli 1970-luvulla työmarkkinatoimittajana, jolta edellytettiin erityistä tasapuolisuutta raporteissaan työmarkkinapolitiikasta. Television politiikan toimituksen ensimmäiseksi esimieheksi hänet valittiin 1980-luvun alussa ja siitä työstä hän jäi eläkkeelle 2006.
Ropposen ura Yleisradiossa kesti 37 vuotta. Hän työskenteli tv-uutisten kotimaan toimittajana 1968–1970, politiikan toimittajana 1970–1982, politiikan toimituksen esimiehenä 1982–1992 ja politiikan toimituksen päällikkönä 1992–2005. Presidentti Tarja Halosen Presidenttifoorumin puheenjohtajana Ropponen toimi 2006–2012.
Parhaiten Ropponen tunnetaan television vaalivalvojaisten isäntänä toimimisesta. Ensi kerran hän raportoi vaalitunnelmista 1970 sosiaalidemokraattien puoluetoimistossa. Sen vuoden eduskuntavaalit muistetaan siitä, että television tulospalvelu ei osannut ennakoida SMP:n suurvoittoa yhdestä paikasta 18 paikkaan. Ropponen työskenteli kymmenissä vaali-illoissa lähes 40-vuotisen televisiouransa aikana. Hänen tavaramerkikseen muodostui käärityt paidanhihat ja keltainen lyijykynä. Tälle rituaalille on varsin arkinen selitys, sillä entisaikojen studioiden lamppujen aiheuttamassa kuumuudessa olo kävi hiostavaksi. Siksi Ropponen puoli yhdeksän uutisten aikaisen selostustauon aikana riisui pikkutakkinsa ja kääri paidanhihansa. Perinne säilyi koko uran ajan, vaikka studioiden jäähdytys parani ja kuumuus väheni. Ropposen vaaliselostajan uran viimeinen työ oli vuoden 2006 presidentinvaalin tulosten seuraaminen ja kommentointi.
Eläkkeelle jäätyään Ropponen työskenteli mediakouluttajana Mediagents Oy -nimisessä yrityksessä, joka valmensi poliitikkoja esiintymiseen valmistautumisessa ja median kanssa toimimisessa. Esimerkiksi television uutislähetyksessä sanottava on pystyttävä kertomaan lyhyesti ja ymmärrettävästi, sillä haastattelun kesto voi olla 30 sekuntia.
Aiheesta muualla

Tarmo Ropponen Ylen Elävässä arkistossa
Ambrose Cowley

Ambrose Cowleyn tekemä Galápagossaarten kartta
William Ambrose Cowley oli brittiläinen kaapparilaivan kippari, joka toimi 1600-luvun loppupuolella Espanjan kauppareittien varrella Amerikan rannikolla. Hän julkaisi vuonna 1678 Galapagossaarten kartan, jossa saaret oli nimetty englantilaisten kuninkaallisten ja aatelisten mukaan.
Cowley kirjoitti matkoistaan myös noin 40-sivuisen käsikirjoituksen, joka on säilynyt Lambethin linnassa. Omien kirjoitustensa mukaan hän lähti laivalle navigaattoriksi, ja vasta merillä kuuli että reitti muuttuu ja lähdetään kaappaamaan espanjalaisia laivoja.
Anna Branting

Anna Branting
Anna Matilda Charlotta Branting, o.s. Jäderin (19. marraskuuta 1855 – 11. joulukuuta 1950) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi muun muassa useamman romaanin ja käytti toisinaan taiteilijanimeä René.
Branting loi myös huomattavan uran toimittajana. Hänen puolisonsa oli pääministeri Hjalmar Branting. Juristi ja kansanedustaja Georg Branting oli heidän poikansa.
Tapio Tammilehto

| Yrjö Johannes Tammilehto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. helmikuuta 1929
Kuollut: 26. huhtikuuta 1978 (49 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tapio Tammilehto
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tapio Tammilehdon hauta Ähtärin hautausmaalla lokakuussa 2011.
Yrjö Johannes Tammilehto, taiteilijanimeltään Tapio Tammilehto (15. helmikuuta 1929 − 26. huhtikuuta 1978) oli suomalainen muusikko, pääasiassa tangolaulaja. Hän soitti useissa kotimaisissa tango-, humppa- ja iskelmäyhtyeissä. Tapio Tammilehto oli mukana 1960-luvulla Danny Show -kiertueella, jolla hän lauloi muutamia kappaleita.
Tammilehto oli aluksi sivutoiminen muusikko, hänen varsinainen työnsä oli autokorjaamon pitäminen. Hän saavutti paikallista kuuluisuutta esiintyessään viikonloppuisin Etelä-Pohjanmaalla. Myöhemmin kun korjaamon pitäminen kävi kannattamattomaksi, hän ryhtyi kokopäiväiseksi muusikoksi. Hänen orkestereistaan tunnetuin oli 1960-luvulla toiminut Tammilehdon Tangoyhtye. Siinä soittivat Tammilehdon lisäksi muun muassa Alpo Pellinen (kitara ja puhaltimet), Olavi Haakana (hanuri) ja Pertti ”Kikke” Latvala (rummut). Vuonna 1975 levytettiin ainoa albumi Naurava kulkuri.
Tapio Tammilehto oli Pekka Tammilehdon eli Topi Sorsakosken ja Antti Tammilehdon isä sekä Seppo Tammilehdon eno.
Tammilehto kuoli aivokasvaimeen.
Ambrose Kiapseni

Ambrose Kiapseni MSC (16. lokakuuta 1945 Masahet – 20. joulukuuta 2019) oli papuauusiguinealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. tammikuuta 1975 ja nimitettiin Kaviengin hiippakunnan johtoon 21. tammikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Karl Hesse, jota avustivat Desmond Charles Moore ja Michael Marai.
Vuonna 2009 Kiapsenista tehtiin Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan Companion palveluksistaan kirkolle.
Taos

| Taos |
| --- | --- |
 Taos plaza ja hotelli La Fonda.

 Taos
 Koordinaatit: 36°23′38″N, 105°34′36″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New Mexico
Piirikunta:  Taos
Hallinto:  
 – Pormestari:  Daniel R. Barrone
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,7 km²
Korkeus:  2 124 m
Väkiluku (2013):  5 731
 
 www.taosgov.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taos [ˈtaʊs] on kunta Yhdysvalloissa New Mexicon osavaltion pohjoisosassa Taosin piirikunnassa. Kaupungin pinta-ala on 14,7 km² ja asukasluku on noin 5 731 (2013). Kaupunki on saanut nimensä lähellä sijaitsevan vanhan intiaaniyhteisön Pueblo de Taosin mukaan.
Historia

Paljon ennen eurooppalaisia siirtolaisia Taos Pueblo (Pueblo de Taos) oli pitkään ollut sekä pueblo- että tasankointiaanien tärkeä kauppapaikka.
Espanjalaiset saapuivat alueelle 1541. Francisco de Barrionuevo oli ensimmäinen eurooppalainen, joka vieraili alueella. Espanjalaiset tutustuivat korkeisiin pueblorakennelmiin ja alueen tiwa-intiaaneihin historiallisessa Taos Pueblossa. 1600-luvun puolivälin tienoilla jotkut harvat espanjalaiset perustivat tiluksiaan alueelle. Kuuluisin näistä uudisasukkaista oli Don Fernando de Chávez.
Taosin kaupunki alkoi kehittyä nykyisen Taos Plazan ympärille noin vuonna 1615. Taosissa oli tuolloin espanjalainen pormestari (esp. alcalde).
Espanjalaisten antama nimi Taos muistuttaa läheisesti tiwa-intiaanien sanaa Tua-tah. Taosin intiaanien mukaan espanjalaiset eivät osanneet lausua kylän nimeä Tua-tah, vaan kutsuivat sitä nimellä Taos.
Maantiede

Taos sijaitsee Sangre de Cristo Mountains -vuorten juurella.
Taosin kesät ovat kuumat, talvet viileät. Lämpimintä on heinäkuussa, kylmintä tammikuussa. Ylin mitattu lämpötila on 37 °C (vuonna 2003) ja alin −33 °C (vuonna 1971).
Historialliset kohteet ja turismi

Taosissa on yli 20 kohdetta, jotka on otettu suojelunarvoisten kohteiden luetteloon (National Register of Historic Places).
Historialliset kohteet ja turismi > Pueblot

Noin 1,6 kilometriä Taosista pohjoiseen sijaitsee noin 1 000 vuotta vanha Taos Pueblo. Taos Pueblo on otettu Unescon ylläpitämään maailmanperintöluetteloon. Picuris Puebloon on matkaa noin 30 kilometriä.
Historialliset kohteet ja turismi > Taosin taiteilijayhdyskunta

Syyskuussa 1898 newyorkilaiset taiteilijat Ernest Blumenschein ja Bert Phillips huomasivat Taos Valleyn luonnonkauneuden. Tutustuttuaan eurooppalaisiin taiteilijayhdyskuntiin he päättivät perustaa vastaavanlaisen Taosiin. Vuoteen 1915 mennessä kuusi ammattitaiteilijaa oli asettunut Taosiin, josta tuli yksi Yhdysvaltain merkittävimmistä taiteilijayhdyskunnista.
Historialliset kohteet ja turismi > Muut historialliset kohteet

Taos Plaza -aukio on kaupungin historiallisen kaupunginosan (Taos Downtown Historic District) keskus.
Aukion länsipuolella on Our Lady of Guadalupe Church. Aukion pohjoispuolella sijaitsevat Taos Art Museum, Governor Charles Bent House ja Taos Inn. Aukion itäpuolella on Kit Carson House. [lähde? ]
Taos Pueblo
Leon Gaspard House
Kit Carson House
Taos Inn
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin kotisivu
Helen af Enehjelm : Taiteilijain paratiisi Uudessa Mexikossa, Helsingin Sanomat, 05.08.1934, nro 207, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Teuvo Rasku

Teuvo Kullervo Rasku (sukunimi aik. Vihersalo, 18. kesäkuuta 1909 Turku – 2000) oli suomalainen filosofian maisteri, vapaa-ajattelija ja kirjailija. Hän toimi 1950-luvulla Vapaa Ajattelija -lehden päätoimittajana. Teuvo Raskun puoliso oli kirjailija ja kääntäjä Hilkka Rasku.
Teoksia

Kirkko vaakalaudalla : eräs tutkisteleva puheenvuoro.  Helsinki:  tekijä, 1957.
Rasku, Hilkka; Rasku, Teuvo: En voi omantunnon tähden : selostus omantunnon syistä asepalveluksesta kieltäytyneitä koskevan kyselyn tuloksista.  Helsinki:  tekijät, 1958.
Työväestö ja kirkko.  Helsinki:  tekijä, 1959.
Onnea ei mikään mutta kaikki : elän koen tilitän.  Porvoo; Helsinki; Juva:  WSOY, 1978.  ISBN 951-00850-8-1.
Yrjö Kallinen : legenda jo eläessään.  Porvoo; Helsinki; Juva:  WSOY, 1979.  ISBN 951-00886-0-9.
Hyvyydestä : Uuno Saarnion ajattelusta.  Helsinki:  Uuden ajan aura, 1982.
Kaksi todellisuutta.  Helsinki:  T. Rasku, 1983.  ISBN 951-99504-2-7.
Kerskakauppaa vai osuustoimintaa: Elanto ja E-liike ja uuden ajan haasteet.  Helsinki:  T. Rasku, 1983.  ISBN 951-99439-3-5.
Rasku, Hilkka; Rasku, Teuvo: Meitä eletään.  Helsinki:  Transkirja, 1987.  ISBN 951-99868-5-5.
Ihmisen ja elämän puolesta.  Helsinki:  Transkirja, 1989.  ISBN 951-95282-0-2.
Kilpi, Volter; Rasku, Teuvo (toim.): Ihmisestä ja elämästä : kirjoitelmia.  (Uusintapainos)  Helsinki:  Transkirja, 1990.  ISBN 951-95282-2-9.
Mystisen ilon lähteillä, oppaana Volter Kilpi.  Helsinki:  Transkirja, 1991.  ISBN 951-95282-4-5.
Tapio Suominen (ralliautoilija)

Tapio Suominen Neste Oil Rallissa vuonna 2007.
Tapio Suominen (s. 10. kesäkuuta 1981) on suomalainen ralliautoilija. Suominen voitti rallin nuorten suomenmestaruuden 2007 ja sijoittui samana vuonna nuorten MM-sarjassa sijalle 13. Kaudella 2008 hän osallistui rallin SM-sarjaan isossa N-ryhmässä ja oli kokonaispisteissä 13.
Suomisen seura on Hyvinkään autourheilijat.
Myöhemmin Suominen siirtyi kartanlukijaksi ja on toiminut mm. Toni Gardemeisterin kartanlukijana IRC-sarjassa.
Terttu Kainuvaara

Terttu Kainuvaara (vas.), Anni Collan ja Väinö Lahtinen Kuopiossa vuonna 1929.
Terttu Elin Kainuvaara (synt. Inberg, 4. helmikuuta 1894 Kuopio – 10. kesäkuuta 1955 Raahe) oli suomalainen pikajuoksija ja uimahyppääjä.
Elämä

Kainuvaara kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916, ja toimi voimistelunopettajana Käkisalmessa 1921–1924 ja Terijoella 1925–1926. Vuonna 1927 Kainuvaara suoritti voimistelunopettajan tutkinnon ja 1928 käytännölliset kokeet lehtorin virkaa varten, jonka jälkeen hän työskenteli Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton neuvojana ja Raahen keskuskoulun voimistelunopettajana.
Urheilu-ura

Pikajuoksijana Kainuvaara edusti Kuopion Reipasta ja uimarina Kuopion Uimaseuraa ja Viipurin Uimaseuraa.
Elokuussa 1915 Kainuvaara sivusi Kuopiossa järjestetyissä Pohjois-Savon piirinmestaruuskilpailuissa Olga Virtasen samana kesänä juoksemaa 100 metrin SE-tulosta 13,6. Hänen väitettiin tuolloin juosseen harjoituksissa jopa alle 13 sekunnin.
Uimahypyssä Kainuvaara voitti suorien kerroshyppyjen Suomen mestaruuden vuonna 1917.
Yksityiselämä

Terttu Kainuvaaran veli oli uimahyppääjä Kalle Kainuvaara.
Allosauridae

| Allosauridae |
| --- | --- |
 Allosauruksen luuranko
 Jurakausi 156–144 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Carnosauria
Yläheimo::  †Allosauroidea
Heimo::  †Allosauridae  Marsh, 1878
Synonyymit
 Antrodemidae Stromer, 1934  Labrosauridae Marsh, 1882 
Suvut
 †Allosaurus  †Antrodemus?  †Epanterias  †Saurophaganax 
Katso myös
   Allosauridae Wikispeciesissä   Allosauridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Allosauridae (nimen merkitys "puukkohammasliskot") oli heimo keskikokoisia ja suuria lihansyöjädinosauruksia, jotka kuuluivat neoteropod kladiinselvennä ja elivät myöhäisjurakaudella.
Löytöhistoria

Allosauridae-lajeja on löydetty paljon Afrikasta, Pohjois-Amerikasta, ja Aasiasta. Tämän ryhmän nimesi ensimmäisenä amerikkalainen paleontologi Othniel Charles Marsh vuonna 1878. Ensimmäinen laji, joka löydettiin oli Carcharodontosaurus, jonka löysi Ernst Stromer vuonna 1920 Egyptistä. Tietämys tästä dinosauruksesta melkein katosi kokonaan, koska Stromer tallensi tietonsa Müncheniin, mutta toisen maailmansodan pommituksissa kaikki piirustukset ja tiedot katosivat. Tämä oli ongelma, koska tämä laji ja esimerkiksi Spinosaurus tunnettiin pelkästään näiden piirustuksen avulla. Mutta vuonna 1995 paleontologi Paul Sereno löysi Saharasta, Kaakkois-Marokosta suuren kallon ja osittaisen luurangon ja nämä vastasivat Stromerin tietoja ja piirustuksien kuvausta.
Kuvaus

Allosauridae-heimon dinosaurukset olivat lihaa syöviä teropodeja. Siihen kuuluivat suvut Allosaurus, Saurophaganax sekä huonosti tunnettu Epanterias, joka saattoi olla Allosauruksen laji. Allosauridae heimon lajeilla oli suuret harjaiset kallot ja niin kuin monella muullakin teropodi lajeilla, Allosauridae-heimollakin olivat pitkät kolmisormiset eturaajat. Niiden hännät auttoivat lajeja tasapainottelussa. Allosauridae-heimon lajit olivat noin 8,5–13 metrin pituisia ja painoivat noin 1 700–6 000 kilogrammaa. Monilla lajeilla oli todella kookkaat ja vahvat eturaajat. Niiden hampaat olivat veitsen terävät. Allosauridae lajit olivat todennäköisesti vahvoja ja kovia metsästäjiä, jotka pystyivät tarttumaan saaliiseen kynsillään ja repimään suuria lihakimpaleita suurilla leuoillaan.
Carcharodontosauruksen hampaita
Saurophaganaxin luuranko
Särkämänjärvi

| Särkämänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°27′27″N, 26°55′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Laihalampeen 
Järvinumero:  14.975.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,1 m  
Pituus:  1,6 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  6,423 km  
Pinta-ala:  93,04 ha  
Saaria:  10 
 fiSärkämänjärvi 
Särkämänjärvi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Särkemäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 93 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan 10 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Sormusjoen valuma-alueeseen (14.975) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,1 metriä mpy.
Ambrose Madtha

Ambrose Madtha (2. marraskuuta 1955 – 8. joulukuuta 2012) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Lucknowin hiippakuntaan Cecil DeSa 28. maaliskuuta 1982. Hänet nimitettiin Naissuksen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Norsunluurannikolle 8. toukokuuta 2008. Madthan konsekroi piispaksi Albert D'Souzan ja Gerald John Mathiaksen avustama Jean-Louis Pierre Tauran 27. heinäkuuta.
Anastasia Kulikova

| Anastasia Kulikova |
| --- | --- |
 Kulikova kesäkuussa 2022
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi  Venäjä
Tennispelaaja
Kätisyys:  vasen
Palkintorahat:  34 862 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  193. (16.5.2022)
Voitot/tappiot:  106–50
Nelinpeli
Paras sijoitus:  581. (9.8.2021)
Voitot/tappiot:  30–15
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Anastasia Kulikova (ven. Анастасия Андреевна Куликова, Anastasija Andrejevna Kulikova; s. 15. helmikuuta 2000 Rjazan, Venäjä) on venäläissyntyinen, nykyään Suomea edustava vasenkätinen tennispelaaja, joka edustaa seuratasolla HVS-Tennistä.
Kulikova sijoittui junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan 69:nneksi tammikuussa 2018. Kulikova on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä parhaimmillaan sijalle 193 toukokuussa 2022. Kulikova on harjoitellut usean vuoden Suomessa ja sai SM-kelpoisuuden vuonna 2017. Suomen kansalaisuuden ja Fed Cup -edustusoikeuden Kulikova sai maaliskuussa 2019.
Kulikova on voittanut tenniksen kaksinpelin Suomen-mestaruuden kaksinpelissä vuosina 2017, 2018 ja 2020. Hän voitti Suomen-mestaruuden myös nelinpelissä 2017 ja 2018 Emma Laineen kanssa.
Tennisura

Kulikova aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana, ja muutti noin 10-vuotiaana Moskovaan, jossa harjoitteli tennisakatemiassa. Hän muutti 13-vuotiaana isovanhempiensa kanssa Suomeen, jossa pääsi heti valmennukseen Jarkko Niemisen tennisakatemiaan.
Vuonna 2017 Kulikova saavutti ensimmäisen ammattilaisturnausvoittonsa voitettuaan Tukholman 15 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnauksen nelinpelin Viron Elena Malyginan kanssa. Loka-marraskuussa 2018 Kulikova voitti Tukholmassa kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä. Heinäkuussa 2019 Kulikova voitti Tampereen 15 000 dollarin ITF-turnauksen kaksinpelin. Seuraavalla viikolla hän voitti samanarvoisen turnauksen Savitaipaleella. Loka-marraskuussa hän voitti Tukholman ITF-turnauksen ja joulukuussa Monastirissa. Maaliskuussa 2021 hän voitti Monastirissa 15 000 dollarin ITF-turnauksen. Kesäkuussa Kulikova pääsi välieriin 25 000 dollarin ITF-turnauksessa Madridissa, missä hävisi Olivia Gadeckille. Heinäkuussa hän eteni Lissabonin 25 000 dollarin ITF-turnauksen välieriin. Syyskuussa Kulikova pääsi samankokoisen turnauksen loppuotteluun Leiriassa, häviten siellä Jessika Ponchetille. Marras-joulukuussa hän hävisi samankokoisen turnauksen loppuottelussa Jablonec nad Nisoussa. Joulukuussa 2021 Kulikova pelasi ensimmäisessä WTA-turnauksessaan Etelä-Korean Soulissa edeten siellä välieriin. Turnaus oli alimman WTA-kategorian WTA125-turnaus. Turnauksessa sijoittamaton Kulikova päihitti neljänneksi sijoitetun Valentini Grammatikopouloun ja viidenneksi sijoitetun Arianne Hartonon, kunnes hävisi välierässä turnauksen voittaneelle Zhu Linille. Viimeksi suomalaisnainen oli WTA-tason turnauksen välierissä vuonna 1992.
Toukokuussa 2022 Kulikova saavutti 25 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnausvoiton Splitissä. Kulikova karsi pääsystä Ranskan avointen pääsarjaan. Hän voitti toisella karsintakierroksella maailmanlistan sijalla 78 olleen Anastasia Potapovan, mutta hävisi ratkaisevalla kolmannella karsintakierroksella Ysaline Bonaventurelle.
Aiheesta muualla

Anastasia Kulikova WTA:n sivuilla (englanniksi)
Anastasia Kulikova ITF:n sivuilla (englanniksi)
Tanya Roberts

| Tanya Roberts |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Victoria Blum
Syntynyt: 15. lokakuuta 1949 Manhattan, New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 4. tammikuuta 2021 (71 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Barry Roberts (vih. 1974; k. 2006)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Charlien enkelit  007 ja kuoleman katse  70’s Show 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Tanya Roberts (oik. Victoria Blum, 15. lokakuuta 1949 New York, New York – 4. tammikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura

Roberts aloitti uransa mainos­mallina ja työskenteli sen jälkeen useissa Off Broadway -tuotannoissa. Hän suuntasi kuitenkin New Yorkista Hollywoodiin, jossa hän näytteli monissa television piloteissa, sarjoissa ja elo­kuvissa. Roberts nousi pinnalle vuonna 1980, kun hän korvasi Shelley Hackin Charlien enkeleiden viidennellä tuotantokaudella. Hän näytteli sarjassa Julie Rogersia. Sarjan suosio oli tuolloin laskussa ja Robertsin palkkaamisen toivottiin nostavan katsoja­lukuja. Hahmon saamasta huomiosta huolimatta viides kausi jäi sarjan viimeiseksi.
Charlien enkeleiden jälkeen Roberts näytteli useissa elo­kuvissa, muun muassa vuoden 1982 Voittamattomassa kostajassa. Hänen rooliinsa kuului ylä­osaton uinti­kohtaus. Hän teki myös pää­roolin kaupallisesti epä­onnistuneessa elo­kuvassa Sheena – viidakon kuningatar vuonna 1984. Roberts teki tunnetuimman elo­kuva­roolinsa Bond-tyttö Stacey Suttonina vuoden 1985 James Bond -elo­kuvassa 007 ja kuoleman katse.
Roberts näytteli vuosina 1998–2004 komedia­sarja 70’s Show’ssa pää­henkilön Donna Pinciottin äitiä. Roberts jätti sarjan kolmannen kauden jälkeen voidakseen hoitaa sairasta avio­miestään. Hän kuitenkin esiintyi vierailijana kuudennella ja seitsemännellä tuotanto­kaudella. Roberts teki viimeiset roolinsa televisiossa vuonna 2005.
Yksityiselämä

Tanya Roberts oli naimisissa Barry Robertsin kanssa vuodesta 1974 lähtien, ja jäi leskeksi vuonna 2006. Heillä ei ollut lapsia.
Roberts sai sairaus­kohtauksen kotonaan jouluaattona 2020. Hän kuoli Los Angelesissa Cedars-Sinain sairaalassa 4. tammi­kuuta 2021. Hänen kuolemastaan tiedotettiin virheellisesti ensimmäisen kerran jo päivää aikaisemmin 3. tammi­kuuta. Robertsin kuolin­syy oli verenmyrkytyksen aiheuttanut virtsatieinfektio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanya Roberts Wikimedia Commonsissa
Särkynytsydän

| Särkynytsydän |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Unikkokasvit Papaveraceae
Alaheimo::  Fumarioideae
Suku::  Särkyneetsydämet Lamprocapnos
Laji::  spectabilis
Kaksiosainen nimi
 Lamprocapnos spectabilis  (L.) Fukuhara 
Synonyymit
 Dicentra spectabilis (L.) Lem. 
Katso myös
   Särkynytsydän Wikispeciesissä   Särkynytsydän Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Särkynytsydän (Lamprocapnos spectabilis, syn. Dicentra spectabilis) on unikkokasvien heimoon kuuluva punakukkainen monivuotinen ruoho. Se on perinteinen koristekasvi.
Ulkonäkö

Särkyneelläsydämellä on pitkät, kaarevat, haarattomat varret ja himmeän sinivihreät liuskaiset lehdet. Varresta riippuvat alaspäin ruusunpunaiset kellomaiset kukat, joiden keskellä vilkkuu valkoista. Yhdessä varressa on rivissä 5–15 kukkaa. Se kukkii toukokuusta heinäkuuhun. Kasvi kasvaa 50–70 cm korkeaksi.
Levinneisyys

Särkynytsydän on alun perin kotoisin Aasiasta, Siperiasta ja Japaniin ulottuvalta alueelta.
Elinympäristö

Särkynytsydän viihtyy auringossa tai puolivarjossa. Se aloittaa kasvunsa aikaisin, ja voi saada hallavaurioita, jos lämpimän kauden jälkeen tulee uudestaan kylmää.
Aiheesta muualla

Särkynytsydän (Lamprocapnos spectabilis) Puutarha.net.
United States Department of Agriculture (USDA): Lamprocapnos spectabilis (englanniksi)
Flora of China: Lamprocapnos spectabilis (englanniksi)
Tarmo Pipatti

Tarmo Juhani Pipatti (s. 4. tammikuuta 1954 Heinola) on heinolalaissyntyinen oikeustieteen kandidaatti, Jyväskylän maalaiskunnan entinen kunnanjohtaja ja Lahden entinen kaupunginjohtaja. Hänen tavoitteenaan Lahden kaupunginjohtajana oli toimeenpanna Lahden strategia yhdessä Lahden kaupunginhallituksen kanssa. Strategian sisällöstä oli alkanut keskustelu ennen vuoden 2004 kunnallisvaaleja.