stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mestareiden kisa 2012
Autot

Audi R8 LMS
KTM X-Bow
Lamborghini Gallardo Super Trofeo
Euro Racecar
ROC Car
Toyota GT86
Volkswagen Scirocco
Käännös suomeksi
Miss Moneypenny

| Miss Moneypenny |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  Dr. No
Viimeinen esiintyminen:  007 No Time to Die
Näyttelijä:  Lois Maxwell   Caroline Bliss   Samantha Bond  Naomie Harris
Henkilötiedot
Sukupuoli:  nainen
Rooli:  M:n sihteeri
Liittolaiset:  MI6
Nykyinen elintila:  elossa
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miss Moneypenny on James Bondin esimiehen, M:n pitkäaikainen sihteeri. Elokuvissa Moneypennyllä on usein tärkeä tehtävä eräänlaisena yhdyshenkilönä.
Hänen leikillinen juoruilunsa tuo katsojille tietoja James Bondin viehätysvoimasta naisten keskuudessa. Moneypenny on erittäin tehokas ja suvaitseva työntekijä. Hän on useasti ilmaissut olevansa varsin kiinnostunut Bondista, mutta suhde ei ole edennyt flirttailua pidemmälle.
Elokuvissa Bondin ja Moneypennyn suhdetta on kuvailtu eri tavoin. Esimerkiksi elokuvissa Salainen agentti 007 ja tohtori No sekä Salainen agentti 007 Istanbulissa Moneypenny flirttailee Bondille, mutta hänessä ei ole mitään epätoivoista. 007 ja Kultasormessa Moneypenny yrittää aktiivisesti saada Bondia kiinnostumaan suhteesta ja antaa kaihoisia kommentteja avioliitosta. Teema toistuu elokuvassa Timantit ovat ikuisia, jossa Moneypenny kertoo haluavansa timantin vasempaan nimettömäänsä. Elät vain kahdesti -elokuvassa Bond suhtautuu ehkäpä vähän väheksyvästi naiseen, kun tämä keksii tunnussanaksi ”rakastan sinua” ja pyytää Jamesia sanomaan sen ääneen jotta tämä muistaisi sen. Elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa heidän välillään on jo lämmintä tunnelmaa, sillä Bondin häissä Moneypenny pyyhkii silmäkulmaansa. Näissä elokuvissa osaa näyttelee Lois Maxwell.
Elokuvassa Kuolema saa odottaa Samantha Bondin näyttelemä Moneypenny ja Pierce Brosnanin Bond päätyvät suutelemaan elokuvan loppupuolella. Naomie Harrisin Moneypenny elokuvissa 007 Skyfall ja 007 Spectre ei ole enää selvästi ihastunut Bondiin, vaikka heidän leikkimielinen flirttailunsa jatkuukin.
Moneypennyn yksityiselämästä ei juurikaan tiedetä paljon. Hän omistaa villakoiran ja aloitti uransa salakirjoitusosastolla.
Näyttelijät

Lois Maxwell (1962–1985)
Salainen agentti 007 ja tohtori No (1962)
Salainen agentti 007 Istanbulissa (1963)
007 ja Kultasormi (1964)
Pallosalama (1965)
Elät vain kahdesti (1967)
Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (1969)
Timantit ovat ikuisia (1971)
Elä ja anna toisten kuolla (1973)
007 ja kultainen ase (1974)
007 rakastettuni (1977)
Kuuraketti (1979)
Erittäin salainen (1981)
Octopussy (1983)
007 ja kuoleman katse (1985)
Caroline Bliss (1987–1989)
007 vaaran vyöhykkeellä (1987)
007 ja lupa tappaa (1989)
Samantha Bond (1995–2002)
007 ja kultainen silmä (1995)
Huominen ei koskaan kuole (1997)
Kun maailma ei riitä (1999)
Kuolema saa odottaa (2002)
Naomie Harris (2012–)
007 Skyfall (2012)
007 Spectre (2015)
007 No Time to Die (2021)
Michael Kohlmann

| Michael Kohlmann |
| --- | --- |
 Michael Kohlmann Yhdysvaltain avoimissa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. tammikuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  84 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1995–
Palkintorahat:  1 798 467 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  98. (30.11.1998)
Voitot/tappiot:  25–49
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (1999, 2002)
Wimbledon:  1. kierros (1999, 2000, 2002)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (1998)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  27. (5.3.2007)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  219–261
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Michael Kohlmann (s. 11. tammikuuta 1974 Hagen) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 98 marraskuussa 1998 ja nelinpelissä sijalle 27 maaliskuussa 2007. Hän on voittanut viisi ATP-nelinpeliturnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on selviytynyt kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle ja nelinpelissä välieriin. Hän on edustanut Saksaa Davis Cupissa kuudessa maaottelussa vuosina 2000–2007.
Ura

Ensimmäisen ATP-nelinpeliturnauksensa Kohlmann voitti parinsa Julian Knowlen kanssa Copenhagen Open -turnauksessa helmikuussa 2002.
Australian avointen 2010 miesten nelinpelissä Kohlmann selviytyi parinsa Jarkko Niemisen kanssa välieriin. Puolivälieräottelussa Fernando González ja Ivan Ljubičić joutuivat luovuttamaan erävoittojen ollessa tasan 1–1. Välierissä Kohlmann ja Nieminen hävisivät turnauksen ykkössijoitetuille Bob ja Mike Bryanille.
Mikró Seïtáni

Mikró Seïtánin ranta.
Mikró Seïtáni (kreik. Μικρό Σεϊτάνι) on ranta Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren luoteisrannikolla Karlóvasin kaupungin ja Drakaíoin kylän välillä. Rannalle ei kulje autotietä eikä siellä ole turistipalveluita. Sinne pääsee vaellusreittiä pitkin Drakaíoista ja Potámista tai vesiteitse. Matkaa Karlóvasiin on noin neljä kilometriä. Rannan pituus on noin 150 metriä ja sitä ympäröivät korkeat kalliot.
Noin 1,5 kilometriä rannasta lounaaseen sijaitsee suurempi Megálo Seïtánin ranta. Rantojen ympäristö, Seïtánia (Σεϊτάνια) muodostaa suojellun luontoalueen. Alueen nimi oli alun perin Saïtanía. Se tulee turkin sanasta saitan, 'Saatana', mikä vuoksi kreikkalaiset ovat muuttaneet sen Seïtániaksi.
Michael Kindo

| Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Intia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Intia> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Malesia 1975 |  |  |
Michael Kindo (20. kesäkuuta 1947 – 31. joulukuuta 2020 Rourkela) oli intialainen maahockeypelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Kindo kuului Intian miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja maan historian ainoan maailmanmestaruuden Malesiassa 1975. Kindo kuoli 73-vuotiaana rourkelalaisessa sairaalassa 31. joulukuuta 2020 oltuaan hoidettavana ikääntymiseen liittyneiden terveysongelmien vuoksi.
Aiheesta muualla

Michael Kindo Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Merikarvian kirkko

| Merikarvian kirkko |
| --- | --- |
 Merikarvian kirkko joulukuussa 2010.
Sijainti:  Merikarvia
Seurakunta:  Merikarvian seurakunta
Rakentamisvuosi:  1899
Suunnittelija:  Johan Nordstrand
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  2400-2500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Merikarvian kirkko on Merikarvian seurakunnan kirkko Merikarvian kunnassa. Merikarvian kirkko on yksi Suomen suurimmista kirkoista ja Pohjoismaiden suurin ympärivuotisessa käytössä oleva puukirkko. Kirkosta löytyy istumapaikkoja 2400–2500:lle hengelle. Kirkko on järjestyksessä neljäs, roomalais-katolinen kappeli mukaan lukien, kirkko samalla paikalla.
Historia

Merikarvian seurakunnan historia alkaa sen erottauduttua Ulvilan seurakunnasta vuonna 1639. Katolisena aikana vuosina 1300–1400 nykyisen kirkon paikalla sijaitsi pieni Pyhän Birgitan kappeli. Nykyisessä kirkossa on tältä ajalta nähtävissä kaksi säilynyttä puuveistosta: Pyhä Birgitta ja Neitsyt Maria Jeesus-lapsi sylissä. Ensimmäinen varsinainen kirkko rakennettiin samalle paikalle vuosien 1650–1670 aikana. Kansan keskuudessa kirkko sai nimekseen Kalastajain kirkko, sillä veneellä pääsi lähes kirkolle asti. Maan kohoamisen ja veden laskemisen vuoksi ranta on nykyisin noin kolmen kilometrin päässä kirkolta.
Merikarvian ensimmäinen kirkko purettiin sen huonokuntoisuuden ja ahtauden vuoksi. Siikainen kuului vuoteen 1771 asti Merikarvian seurakuntaan, joten Merikarvian kirkko oli myös siikaislaisten käytössä. Vuonna 1776 valmistui uusi kirkko entisen kirkon paikalle. Kirkko sai nimekseen Sofia Magdalenan kirkko. Nimi tuli Ruotsin sen aikaisen kuningattaren Sofia Magdalenan nimestä. Kirkko oli jo valmistuttuaan liian pieni. Kirkko oli hämärä pienien ja harvojen ikkunoiden vuoksi. Kirkkoa korjailtiin useaan otteeseen ja se sai vuonna 1841 ristikirkon ulkomuodon. Merikarvian väestö lisääntyi, ja kirkko kävi lopulta liian pieneksi, joten seurakunta päätti rakentaa uuden kirkon. Viimeinen jumalanpalvelus pidettiin 14. huhtikuuta 1898. Seuraavana päivänä kirkkoa alettiin purkaa uuden kirkon tieltä.
Nykyinen kirkko

Merikarvian nykyinen kirkko rakennettiin samalle paikalle, jossa useat entiset kirkot olivat sijainneet. Kirkko sijaitsee aivan kunnan keskustassa torin vieressä. Kirkon suunnitteli arkkitehti Johan Nordstrand ja rakennusmestarina toimi turkulainen Robert Wettervik. Kirkko valmistui vuonna 1899 ja se vihittiin käyttöön ensimmäisenä adventtisunnuntaina kyseisenä vuonna. Kirkko on edellisen kirkon tavoin pohjamuodoltaan ristikirkko. Rakennusmateriaalina käytettiin puuta, joka saatiin lähes kokonaan seurakunnan omista metsistä. Lisäksi talolliset lahjoittivat seurakunnalle puuta kirkkoa varten. Kirkko on 43 metriä pitkä ja 36 metriä leveä. Kirkon torni kohoaa 36 metrin korkeuteen. Kirkon korkein kohta sisällä on 13 metriä. Kirkon tornissa on tornin jokaisella neljällä seinällä kellotaulu ajan näyttämistä varten. Kellot sijaitsevat erillisessä kellotapulissa kirkon vieressä.
Sisätilat

Alttaritaulu on turkulaisen taiteilijan A.F. Ahlstedin maalaus Kristuksen ylösnousemuksesta vuodelta 1878, taulu on peräisin vanhasta Sofia Magdalenan kirkosta. Alttaritaulun edessä on valkoisilla pylväillä sekä tummanpunaisella sametilla rakennettu alttari, joka estää pääsyn alttaritaulun luokse kiertämättä sinne sakastin kautta. Kirkossa olevan veistoksen ristiinnaulittu Jeesus, tekijää ei tiedetä, mutta kyseinen veistos on peräisin myös vanhasta kirkosta. Kristallisia kattokruunuja isossa kirkossa on useita. Muut kattokruunut, paitsi kuusi, ovat peräisin edellisestä kirkosta. Kattokruunuissa on edelleen kynttilät, vaikka nykyisin valaistus hoidetaan sähköllä. Alussa kirkkoa lämmitettiin puilla, kunnes vuonna 1939 sisämaalauksen yhteydessä kirkkoon asennettiin keskuslämmitys, vuonna 1966 lämmitysmuoto muuttui öljylämmitykseksi. Kirkko on maalattu viimeksi vuonna 1999 sen täyttäessä sata vuotta. Kirkko on sisältä pelkistetty, eikä siellä ole maalauksia kuin katossa kirkon keskiosassa. Muuten sisätilat noudattavat kahta väriä: valkoista sekä peessiä ulkovärin mukaisesti.
Kirkon urut sijaitsevat kirkon ympäri menevillä parvilla pääoven yläpuolella. Urut rakensi vuonna Bror Axel Thulé vuonna 1900. Uruista ovat 25-äänikertaiset. Tekniikaltaan uruissa on harvinaisia ratkaisuja, joita Thule on tehnyt vain muutamia vuosisadan vaihteessa. Lisäksi urut ovat vanhoiksi uruiksi hyvin suuret. Usein näin vanhat urut ovat soittokelvottomat, mutta Merikarvian kirkon urut ovat säilyneet muuttumattomina, lukuun ottamatta urkujen sähköistystä vuonna 1930. Kaikki alkuperäiset osat on kuitenkin säilytetty urkujen sisällä, esimerkiksi urkujen palkeiden polkimet ovat edelleen urkujen sisällä. Urut ovat Suomen vanhimmat jatkuvassa käytössä olevat Thulen rakentamat urut. Urkujen sointi on voimakas ja kantava kirkon suuruuden vaatimalla tavalla. Voimakas ääni on saatu toteutettua suuren ilmamäärän sekä pillien suurien suuaukkojen avulla. Suuruutensa ja soittimellisen laadun vuoksi urut ovat arvokkaat.
Tapuli

Ensimmäisen kellotapulin rakennusajasta ei ole tarkkaa tietoa. Vuoden 1707 tileissä kuitenkin mainitaan tapulin korjauksesta. Nykyinen tapuli on rakennettu vuonna 1817. Tapulissa on yksi pronssikello vuodelta 1793 sekä kaksi 1954 hankittua rautakelloa. Tapulissa on niin sanottu ryssänikkuna, josta venäläiset sotilaat pystyivät valvomaan meriliikennettä. Torni on korkeudeltaan 28 metriä ja huipulla on tuuliviiri, jossa on vuosiluku 1718. Tuuliviiri on rakennusajalle tyypillisesti kiinteästi kiinnitetty, joten se ei pääse liikkumaan tuulen mukana. Tuuliviiri osoittaa Ruotsin suuntaan.
Hautausmaa

Kirkon vieressä sijaitsee sankarihautausmaa, johon on haudattu 216 sankarivainajaa . Sankarihautojen vieressä on Kauko Räikkeen vuonna 1956 veistämä pronssista valmistettu sankaripatsas "Sureva äiti ja tyttö". Hautausmaalla on pronssisen sankaripatsaan lisäksi graniittinen sankaripatsas 1918, punaisten hautamuistomerkki 1946, unohdettujen vainajien muistokivi 1940, sekä muille hautausmaille siunattujen hautakivi. Kirkon vieressä olevalla hautausmaalla on useita satoja vuosia vanhoja hautoja. Nykyisin hautausmaalle tulee uusia hautoja erittäin harvoinselvennä.
Seurakunnan uusi hautausmaa sekä kappeli sijaitsevat kilometrin päässä kirkolta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merikarvian kirkko Wikimedia Commonsissa
Merikarvian kirkon kellotapuli ja hautausmaata.
Metalizer

| Metalizer Sabaton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002 tammikuu 2007 (pientä remasterointia)
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2007
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 90.18
 Levy-yhtiö: Black Lodge
Listasijoitukset
  21.
Sabatonin muut julkaisut
| Attero Dominatus 2007 | Metalizer 2006 | The Art of War 2008 |
Singlet albumilta Metalizer
 ”Masters of the World” Julkaistu: 2007
Metalizer on Sabatonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. maaliskuuta 2007. Se debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 21.
Sabatonin ensimmäinen albumi, demokokoelma Fist for Fight on sisällettynä ”bonuslevynä” ennenjulkaisemattoman raidan kanssa tälle julkaisulle. Suurin osa Metalizerin kappaleista on Fist for Fight -äänitteen uudelleennauhoitettuja versioita.
Kappaleet

| CD 1 (Metalizer) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hellrider | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Thundergods | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Metalizer | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Shadows | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Burn Your Crosses | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | 7734 | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Endless Nights | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hail to the King | 3.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Thunderstorm | 3.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Speeder | 3.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Masters of the World | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 2010 bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Jawbreaker | Judas Priest | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Dream Destroyer |  | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Panzer Battalion (demoversio)  |  | 5.01 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Hellrider (live in Västerås 2006)  |  | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| CD 2 (Fist for Fight) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Introduction | 0.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Hellrider | 3.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Endless Nights | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Metalizer | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Burn Your Crosses | 5.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Hammer Has Fallen | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hail to the King | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Shadows | 3.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Thunderstorm | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Masters of the World | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Guten Nacht | 1.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Birds of War | 4.53 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Joakim Brodén – laulu, kosketinsoittimet
Rickard Sundén – kitara
Oskar Montelius – kitara
Pär Sundström – basso
Daniel Mullback – rummut
Arvostelut

The Metal Crypt:
Aiheesta muualla

Metalizer Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Metalizer Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Miss Namibia

Miss Namibia on Namibiassa, Lounais-Afrikassa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Ensimmäistä kertaa se järjestettiin vuonna 1980.
Voittajat

| Vuosi | Nimi | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 1980 | Bernice Tembo |  |
| 1981 | Antoinette Knoetze |  |
| 1982 | Desere Kotze |  |
| 1983 | Astrid Klotzch |  |
| 1984 | Peta Harley-Peters |  |
| 1985 | Alice Pfeiffer |  |
| 1986 | Jo-Rina Meyer |  |
| 1987 | Bianca Pragt |  |
| 1988 | Caroline du Preez |  |
| 1989 | Emsie Esterhuizen |  |
| 1990 | Ronel Liebenberg |  |
| 1991 | Michelle McLean (Miss Universum 1992) |  |
| 1992 | Anja Schroeder |  |
| 1993 | Barbara Kahatjipara |  |
| 1994 | Ei järjestetty |  |
| 1995 | Patricia Burt |  |
| 1996 | Faghma Absalom |  |
| 1997 | Sheya Shipanga |  |
| 1998 | Retha Reinders |  |
| 1999 | Vaanda Katjuongua |  |
| 2000 | Mia de Klerk |  |
| 2001 | Michelle Heita |  |
| 2002 | Ndapewa Alfons |  |
| 2003 | Petrina Thomas |  |
| 2004 | Adele Basson |  |
| 2005 | Leefa Shiikwa | Shiikwa menetti tittelin, kun kävi ilmi, että hän oli ollut naimisissa. |
| 2006 | Anna Svetlana Nashandi |  |
| 2007 | Marichen Luiperth |  |
| 2008 | Marelize Robberts |  |
| 2009 | Happie Ntelamo |  |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Montaasi

Elokuvan leikkauslaite
Elokuvaterminologiassa montaasi (aiemmin montaaši) tarkoittaa nopeaa sarjaa otoksia, jotka muodostavat yhtenäisen tapahtumaketjun. Montaasi on kollaasin elokuvallinen vastine.
Venäläinen elokuvaohjaaja Sergei Eisenstein tunnetaan montaasiteorian kehittäjänä. Hän jakoi teoriansa viiteen osaan:
Metriseen montaasiin, jossa leikkaukset määrää otoksen absoluuttinen pituus.
Rytmiseen montaasiin, jossa otoksen sisältö ja sen rytmi vaikuttavat sen pituuden määrittelyyn (tunnettu esimerkki on Panssarilaiva Potemkin -elokuvan porrasjakso).
Tonaaliseen montaasiin, jossa otetaan huomioon niin valon määrän vaihtelut kuvassa, äänen terävyys kuin kuvan pehmeäpiirtoisuus tai terävyys (yleisesti tonaalisella montaasilla kuitenkin tarkoitetaan otoksen hallitsevan tunnetilan mukaan leikkaamista).
Yläsävelmontaasiin, jossa kaikille kuvan ärsykkeille annetaan yhtäläinen asema (eri ärsykkeet ovat verrattavissa dominanttiin ja ylä- sekä alasäveliin musiikissa).
Intellektuaaliseen montaasiin, jossa harkitusti älyllisiä konflikteja ja vastakkainasetteluja luoden yhdistetyt otokset pakottavat katsojan vastaanottamaan kuvien välittämän viestin älyllisellä tasolla.
Eisensteinin ohella toinen 1900-luvun alun suuri venäläinen elokuvaleikkauksen kehittäjä oli Lev Kulešov, joka kokeissaan tutki ihmisen tapaa luoda valkokankaalla näkemistään peräkkäisistä otoksista mielessään tarinoita ja kokonaisuuksia.
Montaasia käytetään pitkän ajan typistämiseksi elokuvallisesti lyhyeen aikaan. Kuuluisia montaaseja ovat esimerkiksi Panssarilaiva Potemkin -elokuvan porrasjakso ja Viimeiseen hengenvetoon -elokuvan ajojakso, jolla Godard teki tunnetuksi niin kutsutun jump cutin.
Monte Clark

Monte Clark valmentajana 1977.
Monte Dale Clark (24. tammikuuta 1937 – 16. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja valmentaja. Hän pelasi yliopistotasolla Etelä-Kaliforniassa. Ammattilaisseuroina olivat San Francisco 49ers (1959–1961), Dallas Cowboys (1962) ja Cleveland Browns (1963–1969).
Clark toimi San Francisco 49ersin (1976) ja Detroit Lionsin (1978–1984) päävalmentajana.
Mikró Émvolo

| Mikró Émvolo> Μικρό Έμβολο |
| --- | --- |
 Mikró Émvolon eli Karampournákin niemi Thessalonikista nähtynä.
  Mikró Émvolo 
Muut nimet:  Karampournáki (Καραμπουρνάκι), Mikró Karampournoú (Μικρό Καραμπουρνού)
Sijainti:  40°34′59″N, 22°56′24″E
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Vesialue:  Thermaïkóslahti
Valtio
Valtio:  Kreikka
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Kalamariá
Mikró Émvolo (kreik. Μικρό Έμβολο) eli Karampournáki (Καραμπουρνάκι, transl. myös Karamburnaki) eli Mikró Karampournoú (Μικρό Καραμπουρνού) on niemi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Niemi pistää Thermaïkóslahteen Thessalonikin kaupungin eteläpuolella ja kuuluu Kalamarián kuntaan Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Karampournáki on myös niemellä sijaitseva Kalamarián kaupungin kaupunginosa. Nimi Karampournáki tulee turkin sanoista kara burun, ”musta niemi”, sekä kreikan diminutiivipäätteestä -aki.
Niemeltä on tehty arkeologisia löydöksiä. Paikkaa on arveltu antiikin ajan Thermen kaupungin paikaksi. Niemen kärjessä sijaitsee Palatáki-nimellä tunnettu uusklassinen huvila.
Melodifestivalen 2020

| Eurovision laulukilpailu 2020  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 2020 |
| --- | --- |
 Kilpailun juontajat Linnea Henriksson, David Sundin ja Lina Hedlund.
Päivämäärä:  1. helmikuuta – 7. maaliskuuta 2020
Tapahtumapaikat:  Coop Norrbotten Arena Friends Arena Malmö Arena Saab Arena Scandinavium Stiga Sports Arena
Juontaja(t):  David Sundin Linnea Henriksson Lina Hedlund
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  28
Voittaja:  The Mamas ”Move”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2019  2021 ► 
Melodifestivalen 2020 oli järjestyksessään 60. Melodifestivalen -laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2020. Se piti suunnitelmien mukaan järjestää Rotterdamissa, mutta se jouduttiin kuitenkin perumaan koronaviruspandemian vuoksi. Melodifestivalenin osakilpailut järjestettiin 1., 8., 15. ja 22. helmikuuta. Toinen mahdollisuus -karsinta järjestettiin 29. helmikuuta ja finaali 7. maaliskuuta 2020.
Kilpailun voitti The Mamas kappaleella "Move", mutta koska Eurovision laulukilpailu 2020 peruttiin eikä The Mamas päässyt esiintymään Eurovision laulukilpailussa, saivat he korvauksena suoraan osallistumispaikan Melodifestivalen 2021 laulukilpailuun jossa he sijoittuivat kolmanneksi kappaleella "In The Middle".
Formaatti

Melodifestivalen järjestettiin kuudella eri paikkakunnalla. Vuoden 2020 Melodifestivalenin paikkakunnat olivat Eskilstuna, Göteborg, Malmö, Linköping, Luulaja ja Tukholma. Kilpailun juontivat David Sundin, Linnea Henriksson ja Lina Hedlund.
| Karsinta | Päivämäärä | Paikkakunta | Tapahtumapaikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. osakilpailu | 1. helmikuuta | Linköping | Saab Arena |
| 2. osakilpailu | 8. helmikuuta | Göteborg | Scandinavium |
| 3. osakilpailu | 15. helmikuuta | Luulaja | Coop Norrbotten Arena |
| 4. osakilpailu | 22. helmikuuta | Malmö | Malmö Arena |
| Toinen mahdollisuus | 29. helmikuuta | Eskilstuna | Stiga Sports Arena |
| Finaali | 7. maaliskuuta | Tukholma | Friends Arena |
Kilpailun kulku > 1. osakilpailu

Ensimmäinen osakilpailu kilpailtiin Saab Arenalla, Linköpingissä.
| Nro | Artisti | Laulu | Yleisön pisteet> Äänet | Yleisön pisteet> Pisteet | Sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Mamas | "Move" | 1 370 798 | 86 | 1 | Finaaliin |
| 2 | Suzi P | "Moves" | 582 520 | 13 | 7 | Ulkona |
| 3 | Robin Bengtsson | "Take a Chance" | 1 267 149 | 84 | 2 | Finaaliin |
| 4 | Malou Prytz | "Ballerina" | 1 146 797 | 58 | 3 | Toinen mahdollisuus |
| 5 | OVÖ | "Inga problem" | 633 485 | 19 | 6 | Ulkona |
| 6 | Sonja Aldén | "Sluta aldrig gå" | 661 376 | 32 | 5 | Ulkona |
| 7 | Felix Sandman | "Boys with Emotions" | 1 080 040 | 52 | 4 | Toinen mahdollisuus |
Kilpailun kulku > 2. osakilpailu

Toinen osakilpailu kilpailtiin Scandinaviumissa, Göteborgissa.
| Nro | Artisti | Laulu | Yleisön pisteet> Äänet | Yleisön pisteet> Pisteet | Sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Klara Hammarström | "Nobody" | 951 815 | 40 | 5 | Ulkona |
| 2 | Jan Johansen | "Miraklernas tid" | 501 335 | 8 | 7 | Ulkona |
| 3 | Dotter | "Bulletproof" | 1 160 616 | 74 | 2 | Finaaliin |
| 4 | Méndez feat. Alvaro Estrella | "Vamos amigos" | 1 070 755 | 66 | 3 | Toinen mahdollisuus |
| 5 | Linda Bengtzing | "Alla mina sorger" | 717 043 | 18 | 6 | Ulkona |
| 6 | Paul Rey | "Talking in My Sleep" | 1 029 652 | 62 | 4 | Toinen mahdollisuus |
| 7 | Anna Bergendahl | "Kingdom Come" | 1 140 812 | 76 | 1 | Finaaliin |