stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kebab

Kebab muodossa, jollaisena se esiintyy eri puolilla maailmaa ruokakulttuureissa
Kokolihasta valmistettu Döner-kebab kaasugrillissä.
Irakilainen ruokalaji, joka on itse asiassa sama kuin iranilainen kebab
Kebab on mausteinen liharuoka, jota myydään enimmäkseen pikaruokana. Nykyään tarjoiltu hampurilaista muistuttava kebab on alun perin kotoisin Lähi-idän ja Keski-Aasian kansojen keittiöistä, ja se on kuulunut jo kauan myös useiden muiden Välimeren kansojen ruokavalioon.
Lajityypin monista muunnelmista turkkilaistyylinen döner-kebab on yleisin. Kebabissa kartionmuotoista, jopa metrin korkuista, hiljalleen kääntyvää lihavarrasta paistetaan hiljaisella tulella niin, että ylhäältä valuva rasva voitelee alemmat kerrokset pitäen lihan mureana. Tarjoilemista varten kartiosta veistellään suikaleita veitsellä. Joitakin versioita voi ostaa tavallisesta ruokakaupasta pakasteina, ja moni kebabia myyvä ravintola käyttää teollisesti valmistettua lihaa.
Alkuperämaissa kebab voi tarkoittaa mitä tahansa paahdettua naudan- tai lampaanlihaa tai kanaa, ja kebablajeja on useita. Monissa maissa, kuten Irakissa, kebab tarkoittaa lihakuutioista, lihapaloista vartaissa kypsennettyä lihaa. Turkkilainen şiş kebap, Kreikassa souvlaki, on grillivarras. Kreikassa döner-kebabia hyvin paljon muistuttava ruokalaji on nimeltään gyros. Pakistanista kotoisin oleva shami-kebab, joka on maahanmuuttajien mukana löytänyt tiensä myös Isoon-Britanniaan, taas muistuttaa makkaraa tai jauhelihapihviä. Suomessa kebabina tunnettu döner tunnetaan useissa maissa arabiasta lähtöisin olevalla nimellä shawarma.
Kebab tarjoillaan usein riisin tai perunoiden kanssa lautasella tai pitaleivän sisässä, salaatin ja erilaisten kastikkeiden kera.
Kebabia on markkinoilla nykyään myös vegaanisena versiona.
Historia

Alun perin sana kebab (persiaksi کباب, kabāb ja turkiksi kebap) tarkoittaa grillattua tai paahdettua lihaa. Lähi-idässä kebabia on syöty jo niin kauan, että nimen alkuperä on hämärän peitossa, vaikka Persiaa ja Irania arvellaankin ruokalajin kodiksi. Varhaisin maininta kebabista on bagdadilaisen Ibn Sayyar al-Warraqin keittokirjasta Kitab al-tabikh 900-luvulta.
Historia > Pitakebab

Eurooppalaistyylisen kebabin isäksi on kutsuttu Turkissa syntynyttä Mahmut Aygünia (1921–2009), joka muutti Saksaan 16-vuotiaana ja tarjoili ensimmäisen kerran ravintolassaan Berliinissä kebabia pitaleivällä (lavash) vuonna 1971. Tätä ennen kebabia oli saanut riisin kanssa, mutta leipään kääriminen muutti sen mukaan otettavaksi pikaruoaksi. Aygün kehitti myös jogurttikastikkeen.
Historia > Kebab Suomessa

Suomeen kebab tuli 1980-luvun alussa, kun Veikko ja Tuula Huhtakangas perustivat Suomen ensimmäisen kebab-ravintolan  Giros-grillin Porin Otavankadulle vuonna 1982. Idean Veikko Huhtakangas oli saanut syödessään kebabia tamperelaisen pihviravintoloitsijan Hannu Wissin kanssa Lontoon Sohossa. Tietotaidon Huhtakankaat ostivat Tukholmasta. Tätä ennen kebab oli kuulunut hotelli Tornin Balkan Grill -ravintolan tarjontaan jo 1960-luvulla.
Suomessa kebabiin käytetään lähinnä naudanlihaa ja broileria, Pohjois-Suomessa myös poronlihaa. Viime vuosina on yleistynyt myös kasvispohjainen kebab, kuten suomalainen Vöner.
Perinteisenä lahtelaisena grilliruokana pidetään usein lihamukia, johon kuuluvat kebabliha ja kastike.
Tyypillisiä kebabannoksia

Rullakebab (myös nimillä kebabrulla, Yufka) – sisältää kebablihaa ja sen välissä on useimmiten tomaatteja, suolakurkkua, kurkkua sekä kaalia tai salaattia majoneesipohjaisessa kastikkeessa. Täytteet kääritään ohueen pitaleipään, pizzapohjaan tai tortillaan.
Iskender-kebab – suosittu kebab-annos, joka sisältää kebablihan lisäksi paahdettuja leipäpaloja sekä jogurttia.
Dönerkebab, jota joissakin maissa kutsutaan šavermaksi.
Kebakko, vartaaseen kiinnitetty kebabin tapainen liha-annos.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kebabille.com Suomalainen kebabsivusto, jossa muun muassa kebabravintoloiden arvosteluja.
tee-se-itse -kebabohje
Pitakebab
Kebab ranskalaisilla perunoilla
Rullakebab
Aasian Formula BMW -kausi 2009

Aasian Formula BMW -kausi 2009 oli Formula BMW Pacific -sarjan toinen kausi. Kausi alkoi Malesian Kuala Lumpurista ja päättyi Macaossa Guia Circuitin radalla. Sarjan mestaruuden voitti indonesialainen Rio Haryanto. Toiseksi sijoittui irlantilainen Gary Thompson ja kolmanneksi zimbabwelainen Axcil Jefferies.
Tallit ja kuljettajat

R = Sarjan tulokas kaudella 2009
J = Junior kuljettaja
Kursivoitu tarkoittaa vierailevaa kuljettajaa, joka ei ollut oikeutettu saamaan pisteitä
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Talli | Nr. | Kuljettaja | Lisenssi | Status | Kisat |
|  Team Holzer PFX | 2 | Dominic Ang |  Malesia |  | Kaikki |
|  Team Holzer PFX | 3 | Calvin Wong |  Malesia | R | Kaikki |
|  Team Holzer PFX | 4 | Alif Jafri |  Malesia | R | Kaikki |
|  Asia Racing Team | 5 | Suriya Kerisnan |  Singapore | R | 4, 6 |
|  Asia Racing Team | 9 | Alon Day |  Israel |  | 6 |
|  Atlantic Racing Team | 6 | Aditya Patel |  Intia |  | 1 |
|  Atlantic Racing Team | 8 | Steel Guiliana |  Australia | J R | 5-6 |
|  Motaworld Racing | 8 | Steel Guiliana |  Australia | J R | 1-4 |
|  E-Rain Racing | 7 | Gary Thompson |  Irlanti | R | Kaikki |
|  E-Rain Racing | 17 | Fahmi Ilyas |  Malesia | R | Kaikki |
|  E-Rain Racing | 27 | Fahad Algosaibi |  Saudi-Arabia | R | 1-2, 4-5 |
|  E-Rain Racing | 49 | Akhil Dinesh Khushlani |  Intia |  | Kaikki |
|  Eurasia Motorsport | 10 | Antonio Martínez |  Espanja | R | 2 |
|  Eurasia Motorsport | 11 | Chris Wootton |  Australia |  | Kaikki |
|  Eurasia Motorsport | 12 | Jack Harvey |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 4 |
|  Eurasia Motorsport | 22 | Axcil Jefferies |  Zimbabwe | J R | Kaikki |
|  Eurasia Motorsport | 26 | Paul Lau |  Hongkong |  | 4, 6 |
|  Eurasia Motorsport | 30 | James Cole |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 6 |
|  Eurasia Motorsport | 33 | Daiki Sasaki |  Japani |  | 5 |
|  Ao's Racing | 16 | Hong Wei Cao |  Kiina |  | 1-2, 4, 6 |
|  EuroInternational | 18 | Jim Pla |  Ranska |  | 6 |
|  EuroInternational | 19 | William Buller |  Yhdistynyt kuningaskunta |  | 6 |
|  EuroInternational | 20 | James Kovacic |  Australia |  | 4-5 |
|  EuroInternational | 21 | Felipe Nasr |  Brasilia |  | 4, 6 |
|  EuroInternational | 23 | Facundo Regalia |  Espanja |  | 5-6 |
|  EuroInternational | 42 | Michael Lewis |  Yhdysvallat |  | 4-5 |
|  Räikkönen Robertson Racing | 28 | Jazeman Jaafar |  Malesia |  | 6 |
|  Questnet Team Qi-Meritus | 28 | Huan Zhu |  Kiina |  | 1 |
|  Questnet Team Qi-Meritus | 38 | Dustin Sofyan |  Indonesia | R | Kaikki |
|  Questnet Team Qi-Meritus | 88 | Rio Haryanto |  Indonesia |  | Kaikki |
|  Champ Motorsport | 29 | Jim Ka To |  Hongkong |  | 6 |
|  TopSpeed Racing Shanghai | 34 | Tomoki Nojiri |  Japani |  | 6 |
Auto GP -kausi 2011

Auto GP -kausi 2011 oli Auto GP -sarjan toinen kausi, joka korvasi Euroseries 3000 -sarjan ja vaihtui nimeksi Auto GP. Kausi alkoi 14. toukokuuta Italian, Monzan radalla ja päättyi 2. lokakuuta Italian, Mugellossa. Sarjan mestaruuden voitti Kevin Ceccon. Toiseksi sijoittui Luca Filippi ja kolmanneksi Sergei Afanasjev.
Tallit ja kuljettajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Talli | Nr. | Kuljettaja | Lisenssi | Kisat |
|  DAMS | 1 | Sergei Afanasjev |  Venäjä | 1-3, 5-7 |
|  DAMS | 2 | Rio Haryanto |  Indonesia | 1-4, 6-7 |
|  DAMS | 2 | Kevin Korjus |  Viro | 5 |
|  DAMS | 3 | Adrien Tambay |  Ranska | 1-3 |
|  TP Formula | 4 | Samuele Buttarelli |  Italia | Kaikki |
|  TP Formula | 17 | Pasquale Di Sabatino |  Italia | 2-7 |
|  Ombra Racing | 5 | Kevin Ceccon |  Italia | Kaikki |
|  Ombra Racing | 6 | Francesco Dracone |  Italia | 4-7 |
|  Ombra Racing | 11 | Pasquale Di Sabatino |  Italia | 1 |
|  Ombra Racing | 11 | Stefano Bazzarri |  Italia | 2 |
|  Ombra Racing | 71 | Michele la Rosa |  Italia | 7 |
|  Emmebi Motorsport | 6 | Francesco Dracone |  Italia | 1-3 |
|  Griffitz Durango | 7 | Giovanni Venturini |  Italia | Kaikki |
|  Griffitz Durango | 8 | Giuseppe Cipriani |  Italia | Kaikki |
|  Super Nova Racing | 9 | Adrian Zaugg |  Etelä-Afrikka | 1 |
|  Super Nova Racing | 9 | Jon Lancaster |  Yhdistynyt kuningaskunta | 3-4 |
|  Super Nova Racing | 9 | Luca Filippi |  Italia | 7 |
|  Super Nova Racing | 10 | Luca Filippi |  Italia | 1-4, 6 |
|  Lazarus | 15 | Fabrizio Crestani |  Italia | Kaikki |
|  Lazarus | 16 | Fabio Onidi |  Italia | Kaikki |
|  Campos Racing | 22 | Bruno Méndez |  Espanja | 1-5 |
|  Campos Racing | 22 | Adam Carroll |  Yhdistynyt kuningaskunta | 6-7 |
|  Campos Racing | 23 | Adrian Campos, Jr. |  Espanja | 1, 4-6 |
|  Campos Racing | 23 | Rodolfo González |  Venezuela | 2 |
|  Campos Racing | 33 | Marco Barba |  Espanja | 1-3 |
|  Campos Racing | 33 | Adam Carroll |  Yhdistynyt kuningaskunta | 4 |
|  Campos Racing | 33 | Adrien Tambay |  Ranska | 5-7 |
|  MP Motorsport | 27 | Daniël de Jong |  Alankomaat | 4-6 |
Auto GP -kausi 2010

Auto GP-kausi 2010 oli Auto GP-sarjan ensimmäinen kausi, joka korvasi Euroseries 3000-sarjan ja vaihtui nimeksi Auto GP. Kausi alkoi 24. huhtikuuta Tšekin, Brnon radalla ja päättyi 3. lokakuuta Italian, Monzassa. Sarjan mestaruuden voitti Romain Grosjean, joka tuli sarjaan mukaan kesken kauden. Toiseksi sijoittui Edoardo Piscopo ja kolmanneksi Duncan Tappy.
Tallit ja kuljettajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Talli | Nr. | Kuljettaja | Lisenssi | Kisat |
|  DAMS | 1 | Duncan Tappy |  Yhdistynyt kuningaskunta | Kaikki |
|  DAMS | 2 | Vladimir Arabadzhiev |  Bulgaria | 1 |
|  DAMS | 2 | Fabrizio Crestani |  Italia | 2 |
|  DAMS | 2 | Romain Grosjean |  Ranska | 3-6 |
|  DAMS | 3 | Edoardo Piscopo |  Italia | Kaikki |
|  Charouz-Gravity Racing | 4 | Tomáš Kostka |  Tšekki | 1 |
|  Charouz-Gravity Racing | 4 | Stefano Coletti |  Monaco | 2 |
|  Charouz-Gravity Racing | 4 | Natacha Gachnang |  Sveitsi | 3, 5-6 |
|  Charouz-Gravity Racing | 4 | Esteban Guerrieri |  Argentiina | 4 |
|  Charouz-Gravity Racing | 5 | Walter Grubmüller |  Itävalta | 1-3 |
|  Charouz-Gravity Racing | 5 | Alexander Sims |  Yhdistynyt kuningaskunta | 5-6 |
|  Charouz-Gravity Racing | 6 | Jan Charouz |  Tšekki | Kaikki |
|  Charouz-Gravity Racing | 7 | Adrien Tambay |  Ranska | Kaikki |
|  Super Nova Racing | 8 | Jonny Reid |  Uusi-Seelanti | Kaikki |
|  Super Nova Racing | 9 | Giorgio Pantano |  Italia | 1-3 |
|  Super Nova Racing | 9 | Jake Rosenzweig |  Yhdysvallat | 4 |
|  Super Nova Racing | 9 | Luca Filippi |  Italia | 5-6 |
|  Trident Racing | 10 | Julian Leal |  Kolumbia | Kaikki |
|  Trident Racing | 11 | Adrian Zaugg |  Etelä-Afrikka | 1 |
|  Trident Racing | 11 | Federico Leo |  Italia | 2, 6 |
|  Trident Racing | 11 | Fabrizio Crestani |  Italia | 4-5 |
|  RP Motorsport | 12 | Celso Míguez |  Espanja | 1-4 |
|  RP Motorsport | 12 | Giacomo Ricci |  Italia | 5 |
|  RP Motorsport | 12 | Davide Valsecchi |  Italia | 6 |
|  RP Motorsport | 14 | Stefano Bizzarri |  Italia | Kaikki |
|  Team Lazarus | 15 | Fabio Onidi |  Italia | Kaikki |
|  Euronova Racing | 19 | Luca Filippi |  Italia | 1-3 |
|  Euronova Racing | 19 | Giorgio Pantano |  Italia | 4 |
|  Durango | 20 | Giuseppe Cipriani |  Italia | 6 |
|  Durango | 21 | Carlos Iaconelli |  Brasilia | Kaikki |
|  Ombra Racing | 22 | Giorgio Pantano |  Italia | 6 |
Kuolimo

| Kuolimo |
| --- | --- |
 Kuolimo, Luotolahdensalmi nähtynä Luotolahdenvuorelta
Maakunnat:  Etelä-Karjala, Etelä-Savo
Kunnat:  Savitaipale, Mikkeli
Koordinaatit:  61°16′22″N, 27°31′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Kuolimon valuma-alue (04.14)
Järveen tulevat joet:  Kiesilänjoki
Laskujoki:  Partakoski ja Kärnänkoski 
Taajamat:  Savitaipaleen kirkonkylä, Suomenniemen kirkonkylä
Järvinumero:  04.141.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77 m  
Pituus:  35 km  
Leveys:  12 km  
Rantaviiva:  394,646 km  
Pinta-ala:  79,0976 km²  
Tilavuus:  0,7750841 km³  
Keskisyvyys:  9,8 m  
Suurin syvyys:  41,4 m  
Valuma-alue:  864 km²  
Keskiylivirtaama:  17,3 m³/s  
Keskivirtaama:  7,2 m³/s  
Keskialivirtaama:  2,3 m³/s  
Saaria:  289 
 fiKuolimo 
Kuolimo  on Savitaipaleella, Etelä-Karjalassa ja Mikkelin Suomenniemellä, Etelä-Savossa sijaitseva järvi.
Maantietoa > Järven vesialueet

Järven pinta-ala on 7 900 hehtaaria eli 79 km². Se on 35 kilometriä pitkä ja 13 kilometriä leveä. Järvi myötäilee kallioisessa maastossa kallioruhjeita, joten se on hyvin rikkonainen järvi. Isoselkä sijaitsee järven eteläosassa Suomensalon ja Lehtisensaaren väissä. Isoselkä on nelikulmion muotoinen vesiala, jonka suurin lävistäjä on alle viisi kilometriä. Lehtisensaaren eteläpuolella sijaitsee harva saaristo, joka jatkuu Savitaipaleelle Pappilanlahdelle asti. Suomensalon länsipuolellakin on saaristo. Ne rajaavat lounaispäähän Mustanlahdenselän, joka on Isoselkää pienempi. Lounaiskulmassa ovat Likalahti ja Mustalahti. Tästä järvenosasta voidaan siirtyä järven kaukaisempiin osiin, joita on kolmessa suunnassa.
Ensiksi, Mustanlahdenselästä pohjoiseen, saarien takana, sijaitsee Morruuvuorenselkä. Siitä työntyy länteen Kirvessalmen kautta Kirvesselkä, joka on kahdesta kolmeen kilometriä laaja lahti. Sen eteläpäässä aukeaa Uitonsalmen kautta vielä Saarilahti, joka on 1,5 kilometriä pitkä ja kilometrin leveä.
Toiseksi, Morruuvuorenselältä luoteeseen työntyy 21 kilometriä pitkä lahtimainen järvenosa. Se alkaa yhdeksän kilometriä pitkällä ja alle kilometrin leveällä salmella. Sen luoteispäässä sijaitsee Kauria, jonka Tilloniemi, Haudanniemi ja vastarannan Hylkniemi muodostavat salmeen mutkikkaan niemiä ja lahtia käsittävän kokonaisuuden. Kaurian takana kapenevan lahden viimeiset kilometrit ovat sen saariston vuoksi suojaisaa järvenosaa. Lahden leveintä osaa kaventaa suuri Salonsaari, jonka eteläpuolella on Pyöriäselkä ja länsipuolella Rahettavanselkä. Pyöriäselän eteläpuolella sijaitsee suojaisa Hämeenlahti. Rahettavanselältä järvi haarautuu kahdeksi sokkeloiseksi järvenlahdeksi. Länsihaara on 3,5 kilometriä pitkä Suurniemenselkä, jonka eteläpuolelle lähtee 2,5 kilometriä pitkä sokkeloinen lahti ja jonka lahdenpohjukka on nimeltään Kuhalahdenselkä. Luoteishaara alkaa alle 20 metriä leveällä Kurkisalmella, josta alkaa kahdeksan kilometriä pitkä viisisorminen lahti. Sen laajentumaa kutsutaan Hanhijärveksi ja sen haaroja Kolmisopinlahdeksi, Hanlahdeksi, Sorvalahdeksi ja Kapialahdeksi.
Kolmanneksi, Isoselän itäinen Lehtisensaari antaa suojaa itäpuoliselle Pylkönselälle ja pohjoiselle Parranselälle. Näiden väliin jäävät Parranniemi ja Ratasalon niemi. Ratasalon itäpuolella on koilliseen jatkuva Kärnänsalmi, jonka päässä oleva Kärnänkoski laskee Saimaan Vehkaselän Siikalahteen. Parranselältä työntyy kaakkoon Parranniemen vierestä Parrankapia, jonka Siikakosken ja Partakosken kautta järvi laskee Vehkaselän Uitonsalmen lähelle. Parranselkä haarautuu pohjoisessa kahdeksi lahdeksi. Pohjoiseen työntyy Orrainlahti ja luoteeseen Luotolahdensalmi, jonka takana avautuu sokkeloinen ja saarikkoinen Luotolahti.
Maantietoa > Saaret

Järvessä on laskettu olevan 289 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 1 305 hehtaaria, mikä on noin 14,2 % järven kokonaispinta-alasta. Järven pääaltaassa, jolla tarkoitetaan Isoselän, Mustalahdenselän, Morruuvuosenselän, Pappilanlahden ja Pylkönselän alueita, on järven suurimmat saaret. Järven suurimmat saaret ovat Lehtisensalo (311 ha) ja Paassalo (120 ha) sijaitsevat vierekkäin Isoselän itäpuolella. Niiden itäpuolella ovat vielä Niinisaari, Tupasaari ja Hiirisaari, ja niiden eteläpuolella Riuttanen, Paimensaari, Leinvihko, Kalliosaari, Ukonsaari, Kotasaari ja Selkäsaari. Isoselän länsipuolella ovat Suomensalo (178 ha) ja Lamposaari (126 ha) sekä niiden ympärillä vielä Riisaari, Kaitasaari, Parikka, Kaijatsaari, Myttiö, Varpasaari, Mustasaari, Suuri Lehmisaari, Pieni Lehmisaari ja Ärjätsaari. Isoselän pohjoisrannikolla on paljon pieniä saaria, joista Härkäsaari ja Rohjosaaret ovat tunnistettavia.
Kaurian takana olevan Salonsaaren länsipuolella ovat Kuninkaansaaret, Petäjäsaari, Lamposaari, Sammalsaari, Pyöriäsaari, Kärmesaari ja Sääskisaari. Salonsaaren etelä- ja itäpuolella ovat Rantinsaari, Pihlajasaari, Saapassaari ja Saparosaari. Rahettavanselän saaria ovat Muuriaissaari, Tervasaari ja Kaivantoniemi.
Lehtisensaaren pohjoispuolella sijaitsevat Kytänsaari ja Antiosaari ennen Parranselkää. Saaret ovat täällä pieniä ja vasta Luotolahdella on suurempia saaria. Niitä ovat Sorvasaari, Pääskysaari, Kaunissaari, Kasterinsaari ja Laarisaari eli Kuukansaari.
Maantietoa > Pohjan muodot

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 775 miljoonaa m³ eli 0,775 km³. Järven keskisyvyys on 9,8 metriä ja suurin syvyys on 41,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lamposaaren koillispuolella. Siellä kulkee 13 kilometriä pitkä syvänne, joka on ollut kallioruhjeeseen syntynyt subglasiaalinen uoma ja jonka on puhdistanut moreenista viime jääkauden loppuvaiheessa virrannut jäätikköjoki. Syvänne alkaa Kaurialla ja päättyy Kuolimonsalmessa olevaan Kuolimonniemeen. Syvänteen kaakkoispuoliskolla järvi on toistuvasti yli 30 metriä syvä ja muutaman kerran 40 metriä syvä.
Isoselkä on pääosin yli 15 metriä syvää, joskin pohja on varsin epätasainen. Säkniemen ja Härkäsaaren välissä on laaja 20 metriä syvempi alue, jossa on laajoja yli 30 metriä syviä alueita. Muualla Isoselkää on matalampaa. Mustanlahdenselällä pohja käy vain paikoin yli 20 metrissä ja syvin kohta on 27 metriä. Kivesselästä puolet on 20 metriä syvempää ja syvänteissä on 31 metriä, 37 metriä ja 37 metriä syvää. Eteläinen Saarilahti on matalaa, vaikka syvänteessä onkin 8,0 metriä syvää.
Kaurian takana eli sen luoteispuolella, on järvessä runsaasti kapeita lahtia. Niissä on suhteellisen syviä kohtia. Esimerkiksi Hämeenlahdella on 17 metriä syvää, Pyöriäselällä 28 metriä, Rahettavanselällä 23 metriä, Suurniemenselällä 38 metriä, Kuhalahdenselällä 26 metriä, Kurkivedellä 22 metriä ja Hanhijärvellä 38 metriä syvää.
Lehtisensaaren ja Paassalon itäpuolella on myös jäätikköjoen huuhtomia vesialueita. Paassalon itäpuolella on 27 metriä syvää, Pylkönselällä 34 metriä, Lehtisensaaren koillispuolella 29 metriä syvää. Järven lasku-uomat, Parrankapia ja Kärnänsalmi ovat matalia, vaikka ne saavuttavatkin paikoin 10 metrin syvyyden. Luotolanlahdensalmi ja sen lahdet saavuttaa 16 metrin ja 19 metrin syvyydet.
Maantietoa > Rannat ja asutus

Järven rantaviivan pituus on 395 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 122 kilometriä. Pääsääntönä on, että järven pohjoisrannat ovat kalliota ja etelärannat harjuhiekkaa. Järven asutus on haja-asutusta, joskin järven kaakkoispäässä sijaitsee Savitaipaleen kirkonkylä. Myös Kirvesselän rannassa on Kiesilän kylä, Morruuvuorenselällä Suomenkylä ja pohjoisempana Kaurian kylä. Järvellä on runsaasti vapaa-ajan asuntoja.
Savitaipaleelta lähtee luoteeseen järven rantoja seuraava valtatie 13. Se kulkee Kiesilän ja Kaurian kautta mennessään kohti Mikkeliä. Kaurialla siitä haarautuu seututie 409, joka kulkee Suomenniemen kirkonkylän kautta, ennen kuin se haarautuu kohti Kuolimon Isoselän pohjoisrantojen suuntaan. Savitaipaleelta lähtee kohti pohjoista sama seututie 409, joka seuraa aluksi Saimaan rantoja ja Orraissa kääntyy Luotolahden jälkeen kohti Suomijärven etelärantoja ja Suomenniemen kirkonkylää. Näiltä tieltä pääsee järvellä olevan asutuksen luo.
Jyrkänmaan hiekkarantaa, missä jäät ovat puskeneet rantavalleja
Rantavallien mukana kääntyvät myös puut
Rantakivet ovat halkeilleet eroosion voimista
Luotolahdensalmi nähtynä Luotolahdenvuorelta
Rohjosaarien pääsaari nähtynä etelästä
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Kuolimon valuma-alueella (04.14), jonka Kuolimon lähialueeseen (04.141) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 77,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Kuolimon valuma-alueen muilta alueilta, joita on neljä. Lyhyt Uuhijoki laskee Pappilanlahdelle ja se on Uuhijoen valuma-alueen (04.145) laskujoki. Valuma-alueen pääjärvi on Säynjärvi (206 ha). Kirvesselälle laskeva Kiesilänjoki lähtee Lahnavedestä (137 ha), jonka kautta laskevat sekä Kiesilänjoen-Mustionjoen alueen (04.142) että Virmajoen valuma-alueen (04.146) reitit. Niillä olevia suuria ja tunnettuja järviä ovat Korpijärvi (3 137 ha), Kukasjärvi (259 ha), Lylysjärvi (257 ha), Kuivajärvi (172 ha), Virmajärvi (1 057 ha), Rautjärvi (427 ha) ja Vanosenjärvi (402 ha). Kuhalahdenselälle laskee Kinkjärvi (206 ha) pienen Maijärven kautta. Se on Ryöpänjoen valuma-alueen (04.148) pääjärvi, johon laskee vuorostaan Hämeenjärvi (130 ha).
Kuolimon lähialueella on 123 muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavin on Suomijärvi (757 ha), joka laskee Kaurian kohdalla pieneen Häränlahteen. Suomijärven mukana laskevat myös Turvejärven (34 ha), Turvelampien ja Iso-Paavalin (14 ha) vedet. Hanhijärveen laskevat esimerkiksi Saarijärvi (17 ha), Kotalampi (17 ha) ja Kotilampi (10 ha) yhteistä ojaa myöten. Samoin tekee Alimmainen Honkalampi (18 ha). Etelämmässä Suurniemenselkään laskee Saarajärvi (21 ha) omaa ojaa myöten sekä Suurijärvi (24 ha), Kortelampi (12 ha) ja Kinnaslampi (11 ha) yhteistä ojaa myöten. Saman lahden Kuhalahdenselkään laskevat Alimmainen Vaanjärvi (18 ha) ja Keskimmäinen Vaanjärvi (10 ha) sekä Savinen (11 ha) ja Toijärvi (42 ha), kumpikin pari omia yhteisiä laskuojia myöten. Kaurian länsipuolelle Pyöriäselkään laskee yksinään Syväjärvi (37 ha). Sitten etelässä laskee Morruuvuorenselälle pohjoisesta Haukkajärvi (135 ha) ja Sikolampi (26 ha). Vastarannan Likalahteen laskee Vartusjärvi (103 ha). Itäiseen Pappilanlahteen Riuttasen taakse laskevat yhteistä Kaihlajokea myöten Kaihlajärvi (19 ha), Talvijärvi (21 ha) ja Naarajärvi (11 ha) ja pohjoisemmaksi Paasalon taakse laskee Kaijanlampi (11 ha) yksin. Ratasalon ja Parranniemen välissä sijaitsee Ratalampi (12 ha), joka laskee niiden välissä sijaitsevaan Junnonlahteen. Isoselän pohjoisrantaan laskee pieni Toivonlampi (13 ha) ja Parranselän länsirantaan Antiolampi (45 ha) ja Hietalampi (15 ha) yhdessä. Pohjoisessa Luotolahden pohjukkaan laskevat Hautalampi (13 ha), Hyyhkäslampi (30 ha) ja Kalaton (13 ha).
Kuolimon lasku-uomia on kaksi, joten järvi on bifurkaatiojärvi. Kuolimo laskee Saimaaseen kahta reittiä, Partakosken ja Kärnänkosken kautta, joissa molemmissa on näyttävät kosket.
Luontoarvoja

Kuolimo on karu eli vähäravinteinen järvi, koska sen valuma-alueella on vähän soita ja asutusta. Monet rannat ja saaret ovat harjujen muodostamia ja järvessä on siksi paljon lähteitä. Näistä on peräisin järven hyvin kirkas vesi.
Kuolimossa elää harvinaisena ja uhanalaisena saimaannieriää eli rautua, joka jäi Saimaaseen satimeen jääkauden jälkeen Saimaan kuroutuessa erilleen Baltian jääjärvestä. Nykyistä kantaa tuetaan kalaistutuksin, jossa järven oman kalakannan mädistä on tuotettu istutetut jälkeläiset. Nieriän elintapoja ei tunneta tarpeeksi hyvin, jotta sen suojelu olisi tehokasta. Isoselkä ja Morruuvuorenselkä onkin rauhoitettu verkkokalastukselta toistaiseksi.
Virkistys

Kuolimoa ja Suomijärveä kiertävä melontareitti ja pyöräilyreitti on toteutettu pysähdys- ja vesillelaskupaikoin.
Järven suojelemiseksi toimii yhdistys Pro Kuolimo ry.
Järvenlasku

Suomessa on aikoinaan perustettu 1 500 järvenlaskuyhtiötä ja järviä on laskettu yli 2 000. Järvet ovat olleet yleensä pieniä, mutta laskettu on myös muutama suurikin järvi, kuten tämä Kuolimo.
Aiheesta muualla

Yhdistys: Pro Kuolimo r.y.- verkkosivut
Rohjosaarien pääsaari, kuvattuna lännestä
Suomensalon saaren hiekkarantaa Lintuniemellä
Luettelo Formula 1 -sarjan palkintokorokesijoitusennätyksistä

Tämä on luettelo Formula 1 -sarjan palkintokorokesijoitusennätyksistä. 1950–1960-luvuilla kuljettajat jakoivat autonsa keskenään muutamissa osakilpailuissa, minkä seurauksena palkintokorokesijoitusmerkintä meni useammalla kuljettajalle. Vuoden 1955 Argentiinan osakilpailussa Nino Farina ja Maurice Trintignant sijoittuivat sekä toiseksi että kolmanneksi, mutta heidän parempi sijoituksensa (2.) on merkitty taulukoihin. Vuoden 1960 Argentiinan osakilpailussa Trintignant ja Stirling Moss ajoivat kolmanneksi, mutta heille ei annettu jaetun auton vuoksi MM-pisteitä.
Tilastot on päivitetty Abu Dhabin GP 2024 jälkeen.