stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Grapes of Wrath

The Grapes of Wrath voi olla:
Vihan hedelmät (The Grapes of Wrath), John Steinbeckin romaani vuodelta 1939
Vihan hedelmät (The Grapes of Wrath), Steinbeckin romaaniin perustuva yhdysvaltalainen elokuva
The Grapes of Wrath, kanadalainen rock-yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Grapes of Wrath”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
The Raven That Refused to Sing (And Other Stories)

| The Raven That Refused to Sing (And Other Stories) Steven Wilson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. helmikuuta 2013
 Formaatti: LP, CD, Blu-ray
 Tyylilaji: progressiivinen rock, fuusiojazz, taiderock
 Kesto: 54.03
 Levy-yhtiö: Kscope
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 17.
Steven Wilsonin muut julkaisut
| Grace for Drowning 2011 | The Raven That Refused to Sing (And Other Stories) 2013 | Hand. Cannot. Erase. 2015 |
The Raven That Refused to Sing (And Other Stories) on brittiläisen muusikon Steven Wilsonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Kscope-levy-yhtiön kautta 25. helmikuuta 2013. Alan Parsons, joka on tunnettu etenkin osuudestaan Pink Floydin The Dark Side of the Moon -levyllä, vastasi albumin äänisuunnittelusta. Albumi sisältää edeltäjäänsä Grace for Drowningia nähden enemmän jazz-elementtejä ja esimerkiksi hammond-urut sekä huilu ovat huomattavassa roolissa. Temaattisesti albumi on kokoelma kauhuromanttisia kummitustarinoita.
Levystä on myös julkaistu neljän levyn erikoispainos, joka sisältää 128-sivuisen kovakantisen kirjan sisältäen kappaleiden sanoituksia ja taidetta Hajo Muellerin kuvittamana. Kaikkiaan albumi on saatavilla tuplavinyylinä, CD- ja Blu-ray -versiona.
Albumin synty

Porcupine Treen päättäessä The Incident -kiertueensa vuonna 2010 Wilson vietti loput kuluneesta vuodesta, myös koko vuoden 2011, nauhoittamalla ja julkaisemalla toisen sooloalbuminsa Grace for Drowning sekä Blackfieldin kolmannen Welcome to my DNA -albumin. Suunnitellen aluksi Porcupine Treen paluuta vuoden 2012 alussa, Wilson ilmoittikin jatkossa keskittyvänsä soolouraansa. Tämä poiki Grace for Drowning -albumille toisen kiertueen vuoden 2012 ensimmäisellä puoliskolla, jonka jälkeen Wilson palasi studioon live-yhtyeensä kanssa nauhoittaakseen kolmannen studioalbuminsa. Albumin julkaisuaika asetettiin vuoden 2013 alkuun, jotta koko loppuvuosi voitaisiin varata uuden levyn kiertueita varten.
Albumin synty > Julkaisu

Kappaleen "The Raven That Refused to Sing" musiikkivideo julkaistiin 8. helmikuuta 2013. Hajo Muellerin kuvitukseen perustuvan videon ohjasi Jess Cope ja Simon Cartwright, jonka käsialaa on myös Storm Corrosionin "Drag Ropes" -musiikkivideo. Itse albumi julkaistiin 25. helmikuuta 2013 yhtyeen suunnitelmien mukaisesti. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 17.
Vastaanotto

Albumi otettiin ilmestyttyään positiivisesti vastaan. The Guardian kehui albumin olevan "aluksi pelkistettyä art rockia ennen muuttumistaan saumattomasti ja villin eloisasti äänimaisemien, melodisten crescendojen sekä mellotron-annosten houreuniksi... tämä albumi osoittaa Wilsonin olevan yksi modernin rockin kaikkein nokkelimmista ja sielukkaimmista esittäjistä." Allmusic kutsui albumia "parhaaksi Wilsonin kolmesta sooloprojektista", sanoen sen olevan myös "taidokkaasti kirjoitettua musiikkia sekä ammattimaisesti aseteltu sommitelma värejä, vivahteita, tekstuureja, dynamiikkaa, kerrontaa, ja taiteellisuutta tähtiartistien esittämänä."
Vastaanotto > Palkinnot

The Raven That Refused to Sing (And Other Stories) voitti "Vuoden Albumi" -kategorian Progressive Music Awards 2013 -tapahtumassa. Se palkittiin myös ehdokkuudella samassa kategoriassa Classic Rock Roll of Honour -tapahtumassa.
Vastaanotto > Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Metacritic: 77/100
The Guardian:
Soundi:
Sputnikmusic: 4.2/5
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Steven Wilson.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Luminol | 12.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drive Home | 7.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Holy Drinker | 10.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Pin Drop | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Watchmaker | 11.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Raven That Refused to Sing | 7.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe Edition, Disc 2 (CD) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Luminol (demo)  | 13.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drive Home (demo)  | 6.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Holy Drinker (demo)  | 9.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Clock Song (unused idea)  | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Pin Drop (demo)  | 5.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Watchmaker (demo)  | 12.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Raven That Refused to Sing (demo)  | 8.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe Edition, Disc 3 (DVD-V/Blu-Ray) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Luminol (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drive Home (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Holy Drinker (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Pin Drop (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Watchmaker (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Raven That Refused to Sing (5.1 mix)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe Edition, Disc 4 (Blu-Ray) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Luminol (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drive Home (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Holy Drinker (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Pin Drop (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Watchmaker (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Raven That Refused to Sing (instrumental)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Drive Home (lounge version)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Yhtye

Steven Wilson – laulu, mellotron, kosketinsoittimet, kitara, basso kappaleessa "The Holy Drinker"
Guthrie Govan – soolokitara
Nick Beggs – basso, Chapman Stick kappaleessa "The Holy Drinker", taustalaulu
Adam Holzman – kosketinsoittimet, hammond-urut, piano, minimoog
Marco Minnemann – rummut, lyömäsoittimet
Theo Travis – huilu, saksofoni, klarinetti
Jakko Jakszyk – laulu kappaleissa "Luminol" ja "The Watchmaker"
Alan Parsons – wah-wah -kitara kappaleessa "The Holy Drinker"
Dave Stewart - jousisoittimien sovitus London Session Orchestran esittämänä. Nauhoitettu Angel Studiossa 17. lokakuuta 2012 (Solisti - Perry Montague-Mason)
Niko Tsonev – Kitarasoolo kappaleessa "The Watchmaker (demo)", taustakitara kappaleessa "Luminol (demo)".
Steven Wilson – tuottaja, miksaus
Alan Parsons – avustava tuottaja, äänisuunnittelu
Brendan Dekora – avustava teknikko
Sovellusarkkitehtuuri

Sovellusarkkitehtuuri kuvaa yrityksen sovellusohjelmien kokonaisuutta yritysarkkitehtuurissa ja miten ne liittyvät toisiinsa yrityksen tai käyttäjien vaatimusten toteuttamisessa. Sovellusarkkitehtuuri kuvaa sovellusten toimintaa väliohjelmiston ja tietokantojen kanssa.
Merkittävä sovellusarkkitehtuuri on palvelukeskeinen arkkitehtuuri (SOA), josta on kehittynyt mikropalveluarkkitehtuuri.
Sisäinen motivaatio

Sisäinen motivaatio kumpuaa yksilön sisältä eikä siten ole ulkopuolelta ohjattavissa. Sen ydinkäsitteenä voidaan pitää autonomiaa eli omaehtoisuutta. Sisäisesti motivoitunut ihminen nauttii tekemisestä itsestään tai arvostamansa päämäärän saavuttamisen ajatuksesta. Yksilön toiminta on tällöin omaehtoista; motivaatio lähtee hänestä itsestään eikä ulkoisten palkkioiden yllyttämänä. Autonomian edellytyksenä on, ettei yksilön toimintaa pyritä kontrolloimaan liiallisin rajoituksin. Toiminnan- ja valinnanvapaus ovat seikkoja, jotka kultivoivat sisäisesti motivoituneen yksilön tuloksellisuutta tavoitteidensa saavuttamisessa.
Intentioiden merkitys

Motivoitunut käytös edellyttää intentiota eli pyrkimystä tavoitteidensa saavuttamiseen; se on siis toimintaa, joka välittyy intentioiden kautta. Motivaatio voidaan jakaa sisäiseen ja ulkoiseen motivaatioon sen perusteella, kumpuavatko nämä intentiot yksilön sisältä omaehtoisesti vai ohjaako yksilön intentioita jokin ulkoinen motiivi.  Sisäisesti motivoitunut yksilö hakeutuu tekemään hänelle mielekkäitä asioita ja tehtäviä. Tehtävät innostavat häntä ulkoisista palkkioista riippumatta. Sisäinen motivaatio on proaktiivista, mikä tarkoittaa, että sisäisesti motivoituneen yksilön valinnat ja teot ovat hänen omien arvojensa ja päätöstensä mukaisia. Ne eivät ole olosuhteiden tai ulkoisen tahon sanelemia. Näin ollen yksilö ei joudu pakottamaan itseään tehtävien pariin, koska motivaatio niin sanotusti virtaa hänestä sisältäpäin. Tällainen tekeminen koetaan huomattavasti vähemmän raskaaksi kuin ulkoisesti motivoitu tekeminen.
Sisäsyntyinen ja sisäistetty motivaatio

Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisussa on korostettu sisäisen motivaation kahden eri muodon eroavaisuutta. Sisäsyntyinen motivaatio motivoi yksilöä kaikista vahvimmin, koska siinä jo tekeminen itsessään tuottaa tekijälle nautintoa. Sillä voidaan tarkoittaa oppimistehtävistä nauttimista, tehtäväsuuntautuneisuutta, uteliaisuutta, sitkeyttä ja tehtäviin sitoutuneisuutta.
Sisäistetty motivaatio kytkeytyy itselle tärkeisiin päämääriin ja siksi tekeminen tuntuu merkitykselliseltä. Tehtävissä ja toiminnoissa nimenomaan niihin sitoutuminen on palkitsevaa. Sisäistetty motivaatio onkin korvaamaton tekijä opiskelun ja työelämän yhteydessä, kun tulosten saavuttaminen vaatii pitkäjänteistä työtä.
Sisäisen motivaation kolme perustekijää

Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan raportissa käsitellään sisäisen motivaation kolmea perustekijää, joita ovat kyky, autonomia ja yhteisöllisyys. Käsitteistä on arkikielessä kuvaannollisesti puhuttu myös vapautena, virtauksena ja vastuuna.
Kyky tarkoittaa yksilön kokemusta siitä, että hän osaa asiansa ja on aikaansaava tekemisissään. Kyvykkääksi itsensä tunteva henkilö uskoo pystyvänsä suoriutumaan annetuista tehtävistä menestyksekkäästi. Koetun kyvyn on todettu olevan suorassa yhteydessä parempaan lopputulokseen.
Omaehtoisuudella tarkoitetaan yksilön kokemusta siitä, että tekeminen on hänestä itsestään lähtöisin, eikä tunnu ulkoapäin ohjatulta. Motivaatio on lähtöisin yksilöstä itsestään eikä ympäristön tarjoamista palkkioista. Olennaista on, kokeeko henkilö tavoitteet omikseen.
Kolmas sisäisen motivaation lähde, yhteisöllisyys, pohjautuu yksilön tarpeeseen olla yhteydessä toisiin ihmisiin. Yksilö on parhaimmillaan, kun hän kokee olevansa osana kannustavaa, turvallista ja lämminhenkistä yhteisöä. Motivaatio on siis vahvasti kytköksissä ympärillä oleviin ihmisiin. Toinen elementti vuorovaikutuksen lisäksi yhteisöllisyyttä määrittämään on yksilön tarve kokea tekevänsä hyvää muille. Ihminen pyrkii auttamaan läheisiään ja huolehtimaan siitä, ettei vahingoita muita ihmisiä.
Sisäinen motivaatio oppimiskyvyssä ja -tuloksissa

Sisäisen motivaation merkitys oppimisen ja opiskelun lähtökohtana on erittäin merkittävä. Sillä on selkeä yhteys yksilön oppimiskykyyn; sisäisesti motivoitunut ihminen pystyy suuntaamaan keskittymisensä ja tarkkaavaisuutensa olennaisiin asioihin. Tämän voidaan katsoa johtavan laadukkaaseen ja monipuoliseen oppimiseen sekä sinnikkyyteen.  Sisäisesti motivoituneen opiskelijan sitoutuminen opintoihin ja tehokkuus niiden suorituksessa ovat kestävämmällä pohjalla kuin ulkoisesti motivoituneen opiskelijan.
Opiskelijan sisäinen motivaatio on parhaimmillaan, kun hän voi itse vaikuttaa opintojensa sisältöön. Tärkeiksi tai mieleisiksi kokemiensa asioiden opiskelu lisää yksilön autonomian tunnetta ja vaikuttaa sitä kautta myös kokemukseen omasta kyvykkyydestä. Sisäisesti motivoituneet opiskelijat vaikuttavat positiivisesti myös oppimistilanteisiin ja tuloksiin luokkaympäristössä. Opetuksen ja oppimisen taso paranevat opettajan huomatessa opiskelijoiden aidon halun oppia.  Opettajan suhtautumisella oppilaisiin on siis todettu yhteys oppimistuloksiin; innostus korreloi tuloksellisuuden kanssa.  Tutkimuksen mukaan informoiva palaute yhdistettynä paineettomaan opiskeluilmapiiriin tukee autonomian ja kyvyn tunteita ja sitä kautta sisäistä motivaatiota.
Skála Marión

| Skála Marión Σκάλα Μαριών |
| --- | --- |
 Skála Mariónin kylää.
 Skála Marión
 Koordinaatit: 40°38′34″N, 24°30′56″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Thásos
Kunta:  Thásos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0401000502
Väkiluku (2011):  379
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skála Marión (kreik. Σκάλα Μαριών) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 379 (vuonna 2011).
Skála Mariónin kylää.
Skála Mariónin kylä sijaitsee Thásoksen lounaisrannikolla noin 30 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Thásoksen kaupungista eli Liménasista. Se on osa saaren sisäosissa noin 11 kilometrin päässä sijaitsevan Mariésin kyläyhdyskuntaa ja toimii sen satamana ja ranta-asutuksena. Kylässä on kolme rantaa, Plátanes (Platána), Limanáki ja Atspá.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skála Marión Wikimedia Commonsissa
The Great American Bash

The Great American Bash oli showpainin jokavuotinen pay-per-view (PPV) -tapahtuma, jonka tuottivat National Wrestling Allianceen kuulunut Jim Crockett Promotions ja sen jälkeen World Championship Wrestling (WCW). Vuosina 1985-1990 tapahtuman tuotti NWA, ja vuosina 1991-2000 WCW.
WCW:n viimeinen The Great American Bash järjestettiin vuonna 2000. Tapahtuman järjestäminen lopetettiin, kun World Wrestling Entertainment (silloin nimellä World Wrestling Federation) osti WCW:n. Vuonna 2004 WWE palautti tapahtuman uudestaan ohjelmaansa vuosiksi 2004-2009 nimellä WWE The Great American Bash.
Skábmagovat-palkinto

Katja Gauriloff Göteborgin elokuvajuhlissa vuonna 2017, samana vuonna kun hän voitti Skábmagovat-palkinnon.
Skábmagovat-palkinto (pohjoissaameksi Skábmagovat-bálkkašupmi) on alkuperäiskansojen elokuvapalkinto, jota jaetaan Skábmagovat-elokuvajuhlien aikana. Ensimmäinen palkinto myönnettiin Johs. Kalvemolle vuonna 2003.
Palkinnonsaajat

| Vuosi | Palkinnonsaaja |
| --- | --- |
2003: Johs. Kalvemo
2006: Sverre Porsanger
2009: Nils Gaup
2010: Liisa Holmberg
2011: Iskku-Ovllá
2013: Inger-Mari Aikio
2017: Katja Gauriloff
2020: Elle-Máijá Tailfeathers
2024: Suvi West
Käännös suomeksi
Tiistai

Tiistai (lyhenne ti tai tiist.) on viikonpäivä maanantain jälkeen ja ennen keskiviikkoa.
Muissa kielissä

Sanan ”tiistai” etymologia on ruotsin sanassa tisdag. Tämä, samoin kuin vastaavat saksan ja englannin sanat tarkoittavat Tyr-jumalan päivää: Dienstag tai Tuesday. Useissa muissa kielissä se on Mars-jumalan päivä, Dies Martis, espanjaksi martes, ranskaksi mardi ja italiaksi martedí. Myös japaniksi se on planeetta Marsin (火星, kasei) päivä 火曜日 (kayōbi).
Venäjässä tiistai on вторник (toinen päivä), kuten myös kiinaksi ja portugaliksi kolmas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiistai Wikimedia Commonsissa
Skábmagovat-elokuvajuhla

Skábmagovat-elokuvajuhlian revontuliteatteri vuonna 2012
Skábmagovat-elokuvajuhla on Inarissa järjestettävä alkuperäiskansojen elokuvajuhla, jonka taiteellisena johtajana toimii Jorma Lehtola. Festivaalin järjestävät Saamelaistaiteen tukiyhdistys, Alkuperäiskansojen elokuvakeskus Skábma, Yle Sámi Radio, Saamelaismuseo ja luontokeskus Siida sekä Inarin kunta.tarkistettava Elokuvajuhlien yhteydessä jaetaan myös Skábmagovat-palkinto, joka on tunnustus saamelaisen kulttuurin ja yhteisön eteen tehdystä työstä.
Festivaalin aikana elokuvia esitetään kolmessa paikassa: saamelaiskulttuurikeskus Sajoksessa, saamelaismuseo Siidassa sekä Revontuliteatterissa. Revontuliteatteri on täysin lumesta rakennettu yleensä noin 200-paikkainen ulkoilmateatteri. Festivaalin järjestävät tarjoavat porontaljaeristeet lumi-istuinten päälle.
Aiheesta muualla

Elokuvien kotisivut skabmagovat.fi. Viitattu 9.2.2023.
Sonia Picado Sotela

| Sonia Picado Sotela |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1936 (ikä 87) San José, Costa Rica
Poliitikko
Puolue:  kansallinen vapauspuolue
Asema:  Costa Rican Yhdysvaltain-suurlähettiläs (1994–1998)   Costa Rican parlamentin jäsen (1998–2002)
Sonia Picado Sotela (s. 29. joulukuuta 1936 San José, Costa Rica) on costaricalainen juristi, professori, diplomaatti ja poliitikko, joka on keskittynyt urallaan ihmisoikeuskysymyksiin. Hän on toiminut Amerikkojen ihmisoikeustuomioistuimen tuomarina ja YK:n ihmisoikeusasioihin liittyvissä elimissä. Lisäksi Sotela on ollut Costa Rican Yhdysvaltain-suurlähettiläs ja maan parlamentin jäsen.
Opiskelijasta professoriksi

Picado sai oikeustieteen tutkinnon Costa Rican yliopiston. Hän kuului yliopiston henkilökuntaan 1972–2003. Vuosina 1980–1984 hän oli oikeustieteellisen tiedekunnan dekaani.
Picado oli 1984–1994 Inter-American Institute of Human Rightsin johtaja, jota hän oli ollut myös perustamassa. Instituutin tarkoituksena on kouluttaa tuomareita, asianajajia, kansalaisjärjestöjä ja yksityishenkilöitä ihmisoikeuksiin ja kansalaisvapauksiin liittyvissä kysymyksissä. Vuodesta 1985 hän on toiminut myös instituutin professorina.
Ihmisoikeustuomarina ja -asiantuntijana

Picado oli vuosina 1988–1994 ensimmäisenä naisena Amerikkojen ihmisoikeustuomioistuimen tuomari. Hän toimi vuosina 1992–1994 myös Costa Rican edustajana Euroopan komission asiantuntijakomiteassa, jonka tarkoituksena oli edistää Keski-Amerikan ihmisoikeustilannetta.
Picado oli vuosina 1994–1998 ensimmäisenä naisena Costa Rican Yhdysvaltain-suurlähettiläs. Hänet valittiin vuonna 1998 kansallisen vapauspuolueen listoilta Costa Rican parlamenttiin. Neljävuotisen kautensa aikana Picado ajoi monia lakiehdotuksia naisten aseman edistämiseksi.
Picado johti vuonna 1999 kansainvälistä tutkimuskomissiota, joka tutki Itä-Timorin ihmisoikeustilannetta, ja esitti komission raportin YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle. Vuosina 2010–2016 Picado jatkoi YK:n palveluksessa, kun hän johti inhimillisen turvallisuuden neuvoa-antavaa lautakuntaa.
Picado on kirjoittanut useita akateemisia artikkeleita ihmisoikeuksista, ja hänet palkittiin vuonna 1993 YK:n ihmisoikeuspalkinnolla.
Tii

Golfpallo tiissä.
Tii on golfissa käytettävä tuki. Golfpallo asetetaan tiin päälle ennen lyöntiä. Golfin sääntöjen mukaan tii ei saa olla 10,16 senttimetriä (4 tuumaa) pidempi. Tiin käyttö on sallittua vain kunkin väylän avauslyönnin aikana väylän avauspaikalta. Kun pallo on pelissä väylällä tai viheriöllä avauslyönnin jälkeen, sitä ei saa asettaa enää tiin päälle.
Jim Bolin on valmistanut maailman suurimman tiin, jonka pituus on 9,37 metriä.
Sininen talo (Turku)

Wikeström & Krogiuksen hyvin säilynyt Koulukadun puoleinen julkisivu.
Sininen talo oli Turun keskustan VII kaupunginosassa Koulukatu 2:ssa sijainnut jugendtyylinen puutalo. Talo oli tyypillinen Turun kaksikerroksinen jugendtalo, jonka alempi kerros oli kiveä ja ylempi kerros puuta. Talon suunnitteli melko tuntemattomaksi jäänyt arkkitehti, kreivi Carl Carlsson Armfelt ja se valmistui vuonna 1902 konsuli Oscar Wikeströmin asuintaloksi. Wikeströmin laivakonttori ja myöhemmin huolintaliike Wikeström & Krogius toimivat rakennuksessa yli sadan vuoden ajan. 1960-luvulla rakennus muutettiin kokonaan toimistorakennukseksi. Turun maakuntamuseon näkemyksen mukaan rakennus kuului rakennushistoriallisesti ja ympäristöllisesti arvokkaiden rakennusten luokkaan.
Talo sai nimensä kauppiassukujen Wikeström ja Krogius mukaan, jotka ensimmäisen maailmansodan koettelemusten vuoksi fuusioivat yhtiönsä. Oy Wikeström & Krogius Ab teki ensimmäisen aloitteen rakennuksen purkamista jo vuonna 1990, mutta vasta vuonna 2002 tehty aloite johti kaavamuutokseen 27. marraskuuta 2006. Purkamista vastustaneet kansalaiset ja ”Puu ja Talo ry” järjestivät 25. marraskuuta 2006 mielenosoituksen talon säilyttämisen puolesta.
Sinisen talon purkaminen alkoi keskiviikkona 16. helmikuuta 2011.
Sings the Songs That Made Him Famous

| Johnny Cash Sings the Songs That Made Him Famous Johnny Cash |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2. huhtikuuta 1956 – 10. heinäkuuta 1958
 Julkaistu: 13. marraskuuta 1958
 Tuottaja(t): Sam Phillips, Jack Clement
 Tyylilaji: country
 Kesto: 28.57 (alkuperäinen)
 Levy-yhtiö: Sun Records
Johnny Cashin muut julkaisut
| Johnny Cash With His Hot and Blue Guitar 1957 | Johnny Cash Sings the Songs That Made Him Famous 1958 | The Fabulous Johnny Cash 1959 |
Johnny Cash Sings the Songs That Made Him Famous on countrymuusikko Johnny Cashin toinen albumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 1958. Albumin tuottivat Sam Phillips ja Jack Clement, ja sen julkaisi Sun Records -levy-yhtiö.
Albumi sisältää muun muassa erään Cashin tunnetuimmista kappaleista: I Walk the Linen.
Varèse Sarabande -levy-yhtiö julkaisi albumista uuden painoksen vuonna 2003. Tässä uusintapainoksessa on lisänä neljä ylimääräistä kappaletta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ballad of a Teenage Queen | Jack Clement | 2.13 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | There You Go | Cash | 2.19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Walk the Line | Cash | 2.46 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don't Make Me Go | Cash | 2.31 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Train of Love | Cash | 2.24 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Guess Things Happen That Way | Clement | 1.52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Ways of a Woman in Love | Bill Justis, Charlie Rich | 2.16 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Next in Line | Cash | 2.49 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | You're the Nearest Thing to Heaven | Jim Atkins, Cash, Hoyt Johnson | 2.42 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I Can't Help It (If I'm Still in Love With You) | Hank Williams | 1.49 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Home of the Blues | Cash, Glen Douglas, Vic McAlpin | 2.41 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Big River | Cash | 2.35 |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet vuoden 2003 uusintapainoksessa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Don't Make Me Go | Cash | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | The Ways of a Woman in Love | Justis, Rich | 2.28 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Ballad of a Teenage Queen | Clement | 2.15 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Guess Things Happen That Way | Clement | 1.58 |  |  |  |  |  |  |
Sonia Viviani

Sonia Viviani (s. 1958 Rooma) on italialainen näyttelijä.
Cinecittàn lavastajan perheeseen syntyneen Vivianin ensimmäinen elokuva oli Pasquale Squitierin ohjaama Verisiteet (I guappi) vuonna 1974. Hän on esiintynyt noin kolmessakymmenessä b-elokuvassa, joiden tyylilajit vaihtelevat peplumista ja seksikomediasta kauhu- ja rikoselokuviin. Viviani on toiminut myös valokuvamallina ja työskennellyt näyttelijänä teatterissa.
Elokuvia

Voittamaton taistelija, 1985
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Sonia Viviani (englanniksi)