stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lou Reed
Elämä ja ura > The Velvet Underground

Reed ja Cale asuivat yhdessä Lower East Sidessa. Heidän kutsuttuaan mukaan yhtyeeseen Reedin opiskelutoverit, kitaristi Sterling Morrisonin ja rumpali Maureen Tuckerin, The Velvet Underground oli perustettu. The Velvet Underground sai pian taiteilija Andy Warholin huomion, ja tämä kiinnittikin heidät oman yhtiönsä lisäksi esitykseen Exploding Plastic Inevitable. Yhteistyö Warholin kanssa inspiroi monia Reedin kappaleita, ja hän kunnioittikin Warholia suuresti muun muassa tämän aitouden vuoksi. Konflikti kuitenkin puhkesi Warhol Factoryn päätettyä, että yhtye tarvitsi naislaulajan. Reed oli nimittäin hyvin arka lavaesiintyjä eikä hänestä ollut keulakuvaksi. Niinpä yhtyeeseen otettiin saksalainen Nico, mutta yhtye teki kantansa kuitenkin hyvin selväksi laittamalla ensimmäisen albuminsa nimeksi The Velvet Underground and Nico. He eivät hyväksyneet uutta jäsentään osaksi yhtyettä, ja aihe oli kova pala varsinkin Reedille. Reedillä ja Nicolla oli tästä huolimatta parisuhde, ja Reed kirjoitti Nicolle muutaman kappaleen. Myös Nico ja Cale seurustelivat lyhyen aikaa.
Huolimatta yhtyeen tuolloisesta epäkaupallisuudesta, pidetään kyseistä ”banaanialbumia” yhtenä rockmusiikin merkittävimmistä levytyksistä. Muun muassa Rolling Stone on listannut albumin maailman vaikutusvaltaisempien joukkoon.
Albumin White Light/White Heat aikaan Nico oli eronnut ja Warhol saanut potkut, molemmat vastoin Calen tahtoa, ja uusi manageri Steve Sesnick taivuttelikin Reedin ajamaan Calen yhtyeestä. Morrison ja Tucker harasivat vastaan, mutta lopulta Reed sai potkittua Calen pois. Morrison uskoi Reedin tehneen sen silkkaa mustasukkaisuuttaan ja kunnianhimoaan. Cale on sanonut, että ensimmäisen levyn jälkeen lähes uskonnollinen suhtautuminen musiikkiin laimeni sekä hänen itsensä että myös Reedin kohdalla. Musiikinteosta tuli työtä, eivätkä he enää edes muistaneet alkuperäisiä pyrkimyksiään.
John Calen korvasi Doug Yule, johon Reed viittasi usein leikillisesti pikkuveljenään. Yhtyeen saundi muuttui kevyemmäksi. Yhtye julkaisi vielä kaksi lp-levyä: vuonna 1969 albumin The Velvet Underground ja vuonna 1970 albumin Loaded. Jälkimmäinen sisälsi yhtyeen kaupallisesti menestyneimmät kappaleet ”Rock And Roll” ja ”Sweet Jane”. Sitä myöskin äänitettiin kauemmin kuin kolmea aikaisempaa albumia yhteensä, mutta kaupallista läpimurtoa ei siltikään tullut. Elokuussa 1970 Reed jätti yhtyeen. Viimeiset alkuperäisjäsenet Sterling Morrison ja Maureen Tucker lähtivät vuosina 1971 ja 1972. Vuonna 1973 julkaistiin vielä The Velvet Underground -nimellä albumi Squeeze', jossa Doug Yule oli mukana.
Elämä ja ura > Sooloura > 1980-luku

Vuonna 1980 Lou Reed meni naimisiin englantilaisen Sylvia Moralesin kanssa, joka toimi myös Reedin managerina. Pariskunta erosi vuonna 1995. Morales toimi inspiraationa muutamille kappaleille, joita olivat esimerkiksi ”Think It Over” ja ”Heavenly Arms”.
Vuonna 1981 tuottaja Bob Ezrin otti yhteyttä Reediin ja pyysi häntä kirjoittamaan hard rock yhtye KISSin tulevalle albumille. Reedin nimi mainitaan kolmen kappaleen krediiteissä. Levy floppasi täysin, vaikka kriitikot albumia ylistivätkin.
1980-luvun alussa Reed pyysi kitaristi Robert Quinea liittymään ryhmäänsä, ja tämä soittaakin hänen levyillään The Blue Mask (1982) ja Legendary Hearts (1983). Lopulta Quine jätti ryhmän hänen ja Reedin välien kireyden vuoksi. Reed pyysi kuitenkin Quinea mukaan maailmankiertueelle, johon tämä taloudellisista syistä suostui. Heidän musiikillinen yhteistyönsä päättyi vuonna 1985.
Albumeiden Legendary Hearts ja New Sensations (1984) kohtalaisen listamenestyksen jälkeen Reed tuli tunnetuksi Hondan moottoripyörien mainostajana. Vuonna 1986 Reed liittyi Amnestyn kiertueelle. Albumillaan New York (1989) hän puhui suorapuheisesti muun muassa politiikasta ja AIDSista.
Andy Warholin kuoltua vuonna 1987 Reed ja John Cale tekivät jälleen yhteistyötä. He äänittivät Warholin muistolle albumin nimeltä Songs for Drella, mikä merkitsi samalla loppua 22 vuotta kestäneelle välirikolle.
Elämä ja ura > Sooloura > 1990-luku

Vuonna 1990, yli 20 vuotta kestäneen tauon jälkeen, The Velvet Underground konsertoi hyväntekeväisyystapahtumassa Ranskassa. Vuonna 1992 Reed julkaisi 16. sooloalbuminsa nimeltä Magic and Loss. Vuonna 1993 The Velvet Underground teki Euroopan kiertueen. Yhtye oli aikeissa suunnata myös Pohjois-Amerikkaan, mutta uusi riita Calen ja Reedin välillä pilasi suunnitelman. Vuonna 1994 Reed esiintyi livealbumilla A Celebration: The Music of Pete Townshend and The Who. Tästä julkaistiin myös DVD vuonna 1998.
Vuonna 1996 The Velvet Underground pääsi Rock and Roll Hall of Fameen. Vuosina 2000 ja 2001 Reed oli myös ehdolla vuoden sooloartistiksi, muttei kuitenkaan voittanut palkintoa.selvennä
Vuonna 1996 Reed julkaisi albumin Set the Twilight Reeling. Samana vuonna Reed teki musiikkia näytelmään Time Rocker, jota esitettiin Saksassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1998 televisioshow American Masters esitti dokumentin Lou Reed: Rock and Roll Heart. Dokumentti näytettiin yli 50 filmifestivaalilla, muun muassa Berliinin elokuvajuhlilla. Vuonna 1999 sille myönnettiin Grammy-palkinto parhaana pitkänä musiikkiaiheisena elokuvana.
1990-luvun loppupuolelta asti Reed seurusteli muusikko-performanssitaiteilija Laurie Andersonin kanssa, jonka kanssa hän on tehnyt paljon yhteistyötä. Anderson osallistui muun muassa Reedin kappaleisiin ”Call On Me”, ”Baton Rouge”, ”Rock Minute” ja ”Hang On To Your Emotions”, ja Reed puolestaan Andersonin kappaleisiin ”In Our Sleep” ja ”One Beautiful Evening”. Reed ja Anderson menivät naimisiin 12. huhtikuuta 2008.
Elämä ja ura > Sooloura > 2000-luku

Toukokuussa 2000 Reed esiintyi juuri ennen paavia Roomassa järjestetyssä tapahtumassa Great Jubilee Concert. Samana vuonna hän teki jälleen teatterityötä säveltämällä musiikkia näytelmään Poe-Try, joka perustui kirjailija Edgar Allan Poen teksteihin ja josta Reed suuresti piti. Hän jopa kirjoitti ihailemansa kirjailijan tekstejä uuteen muotoon näytelmää varten ja sanoitti kappaleet samojen teemojen pohjalta. Vuonna 2000 Reed julkaisi myöskin kiitellyn albumin nimeltä Ecstasy. Seuraavana vuonna Reed teki cameoroolin elokuvassa Prozac Nation. Lokakuussa 2001 New York Times julkaisi Reedin runon Laurie Sadly Listening, joka viittasi syyskuun 11.päivän terrori-iskuihin.
Vuonna 2001 useat yhdysvaltalaiset radioasemat raportoivat Reedin kuolleen huumeiden yliannostukseen. Virheellinen informaatio oli ilmeisesti peräisin uutistoimisto Reutersilta. Vuonna 2003 Reed julkaisi tupla-albumin The Raven, jonka perustana oli näytelmä Poe-Try. Lou Reedin ja tämän yhtyeen lisäksi levyllä esiintyivät David Bowie, Laurie Anderson, Kate ja Anna McGarrigle, The Blind Boys of Alabama, Antony Hegardy, Ornette Coleman, ja näyttelijät Elizabeth Ashley, Christopher Walken, Steve Buscemi, William Dafoe, Amanda Plummer, Fisher Stevens ja Kate Valk. Albumi sisälsi sekä Reedin tekemiä lauluja että Poen teksteihin perustuvia puheosuuksia, joiden taustalla soi elektroninen musiikki.
Reed julkaisi vuonna 2005 valokuvateoksen New Yorkista.
2006 ja 2007 Reed teki konsertteja, joissa esitettiin Berlin-levy kokonaisuudessaan. 2008 konserteista julkaistiin albumi Berlin: Live At St. Ann’s Warehouse ja Julian Schnabelin ohjaama samanniminen elokuva.
Elämä ja ura > Sooloura > 2010-luku

Vuonna 2011 Reed julkaisi Metallican kanssa yhteislevyn nimeltä Lulu.
Elämä ja ura > Kuolema

Toukokuussa 2013 Reedille tehtiin maksansiirto. Hän kuitenkin kuoli 27. lokakuuta 2013 maksasairauteen 71-vuotiaana.
Vierailut Suomessa

Reed konsertoi Suomessa 1989 Provinssirockissa Seinäjoella, Ruisrockissa Turussa vuonna 2000, toukokuussa 2005 Lahdessa, Tampereella ja Helsingissä, ja elokuussa 2009 Helsingissä kumppaninsa Laurie Andersonin kanssa.
Diskografia > The Velvet Undergroundin kanssa

Lou Reedin levytykset The Velvet Undergroundin kanssa, katso artikkeli The Velvet Underground.
Diskografia > Studioalbumit

Lou Reed (1972)
Transformer (1972)
Berlin (1973)
Sally Can't Dance (1974)
Metal Machine Music (1975)
Coney Island Baby (1976)
Rock ’n’ Roll Heart (1976)
Street Hassle (1978)
The Bells (1979)
Growing Up in Public (1980)
The Blue Mask (1982)
Legendary Hearts (1983)
New Sensations (1984)
Mistrial (1986)
New York (1989)
Songs for Drella, John Calen kanssa (1990)
Magic and Loss (1992)
Set the Twilight Reeling (1996)
Ecstasy (2000)
The Raven (2003)
Hudson River Wind Meditations (2007)
[[Lulu]] (2011)
Diskografia > Livealbumit

Rock ’n’ Roll Animal (1974)
Lou Reed Live (1975)
Live: Take No Prisoners (1978)
Live in Italy (1984)
Live in Concert (1997)
Perfect Night: Live in London (1998)
American Poet (2001)
Animal Serenade (2004)
Le Bataclan ’72, John Calen & Nicon kanssa (2004)
Berlin: Live At St. Ann’s Warehouse (2008)
The Creation of the Universe (2009)
Kirjallisuutta

Röyhkä, Kauko: The Velvet Underground ja Lou Reed.  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-820-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lou Reedin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Reed high schoolissa vuonna 1959
Lou Reed esiintymässä 2004.
Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

Egyptin kartta, jossa Sharm el-Sheikh lukee muodossa Sharm ash Shaykh.
Sharm el-Sheikhissa Egyptissä räjähti ainakin kolme autopommia 23. heinäkuuta 2005. Iskuissa kuoli 88 ihmistä ja haavoittui ainakin 200. Kuolleiden joukossa oli ulkomaalaisia turisteja.
Autopommit räjähtivät torilla ja kahdessa rantahotellissa.
Sharm el-Sheikh on sukellusturistien suosima lomakohde Punaisenmeren rannalla. Sinne tehdään sukellusmatkoja Suomestakin, mutta ei heinäkuussalähde?.
Al-Qaidaan yhteydessä oleva islamistinen ryhmä Abdullah Azzamin prikaatit ilmoitti internetissä olevansa vastuussa iskuista.
Myöhemmin kaksi muuta ryhmää ilmoittivat samanlaisia väitteitä, "Tawhid ja Jihad-ryhmä Egyptissä" ja "Egyptin pyhät soturit"lähde?.
Uhrit

88 kuolleesta ja noin 200 loukkaantuneesta valtaosa oli egyptiläisiä. Kuolleista 11 oli brittejä, kuusi italialaisia, kaksi saksalaisia, yksi tšekkiläinen, yksi israelilainen ja yksi yhdysvaltalainenlähde?.
Derbyshire

Derbyshire
| --- | --- |
Sijainti:  Itä-Midlands Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pääkaupunki:  Matlock (en) 
Pinta-ala:  2 620 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  Derbyn kaupunki (d) Derbyshire (d) 
Väkiluku:  1 060 000  as.  (2021) 
Asukastiheys:  402  as./km2  (2021)
Motto:  Bene consulendo 
Kumppanuus:  Ascoli Picenon maakunta 
NUTS:  UKF12, UKF13 
Verkkosivusto:  www.derbyshire.gov.uk 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Derbyshire on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Itä-Midlandsin hallintoalueella, suunnilleen keskellä Englantia. Nykyinen kreivikunta muodostettiin vuonna 1974, ja sen pääkaupunkina toimii Matlock. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kahdeksan hallintopiiriä, ja muodolliseen kreivikuntaan luetaan niiden lisäksi itsenäinen Derbyn yhtenäishallintopiiri. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 1 060 000 ihmistä.
Derbyshirelle ovat tunnusomaisia kauniit maisemat ja kumpuileva maasto. Pohjoisessa kreivikunta ulottuu Penniineihin, joka koostuu kukkuloista ja vuorista. Derbyshiren kuuluisin matkailukohde on Peak District -kansallispuisto. Derwentin laakson tehtaat ovat kuuluneet Unescon maailmanperintölistaan vuodesta 2001 alkaen.
Maantiede

Derbyshiren pinta-ala on 2 625 neliökilometriä, pituus etelästä pohjoiseen 84 kilometriä ja leveys lähes koko pituudeltaan vain 32 kilometriä. Sitä ympäröivät West Yorkshire pohjoisessa, South Yorkshire koillisessa, Nottinghamshire idässä, Leicestershire kaakossa, Warwickshire etelässä, Staffordshire lounaassa, Cheshire lännessä ja Suur-Manchester luoteessa.
Suurin osa asutuksesta on kaupungeissa ja muu osa alueesta on lähinnä harvaan asuttua ylämaata, jossa harjoitetaan maanviljelyä, varsinkin lampaiden ja lehmien laidunnusta. Maisemaa halkovat laitumia rajaavat kivimuurit.
Pinnanmuotojen perusteella Derbyshire voidaan jakaa kahteen osaan: Peak Districtiä ympäröivään ylänköön pohjoisessa ja Derbyn kaupunkia ympäröivään alavaan maahan etelässä. Iso osa kreivikunnan luoteisosasta sijaitsee Peak Districtin kansallispuiston rajojen sisäpuolella. Penniinien vuori- ja kukkula-alue päättyy etelässä Derbyshiren doomiin, kalkkikiviylänköön, jota reunustavat hiekkakivimuodostumat. Doomin pohjoisreunalla sijaitsevat Kinder Scoutin ja Bleaklow’n kanervan ja turpeen peittämät ylätasangot. Doomin itäosassa on taloudellisesti merkittäviä kivihiilikerrostumia.
Kreivikunnan eteläosa on kumpuilevaa maaseutua, jonka maaperä on merkeliä, somerikkoa ja savimoreenia. Derwentjoen vesistö sijaitsee lähes kokonaisuudessaan Derbyshiren rajojen sisäpuolella. Se yhtyy Trentjokeen Derbyn kaakkoispuolella.
Historia

Derbyshiressä on useita esihistoriallisia jäännöksiä, kuten paleoliittinen Cresswell Crags ja pronssikautinen Arbor Low, johon on pystytetty suuri kivikehä. Roomalaiset rakensivat seudulle sotilaallisen tie- ja linnoitusverkon ja louhivat sieltä lyijyä. Aquae Arnemetiaen kylpyläkaupunki nykyisen Buxtonin paikalla oli roomalaisten ainoa siviilikäyttöön tarkoitettu asutuskeskus kreivikunnan alueella.
Anglosaksien saatua alueen hallintaansa siitä tuli osa Mercian valtakuntaa. Vuonna 873 daanit valloittivat Reptonin, joka toimi Mercian uskonnollisena keskuksena. Daaneja alkoi asettua seudulle pysyvästi ja he perustivat Derbyn kaupunkilinnoituksen. Derbyshire säilyi maaseutuvaltaisena 1700-luvulle asti, vaikka sieltä louhittiinkin jonkin verran mineraaleja ja kiveä. Peak Districtin alueelta saatavan lyijyn kysyntä alkoi kasvaa nopeasti keskiajalla.
Derbyshiren itäosan rautamalmivarantoja alettiin hyödyntää 1600-luvulla ja kreivikuntaan syntyi teollisuutta 1700-luvulla. Englannin ensimmäinen moderni tehdas, Derbyn silkkikehräämö, rakennettiin 1717. Vuonna 1771 Richard Arkwright rakensi Cromfordiin ensimmäisen vesivoimalla toimivan puuvillakehräämön. 1700–1800-luvuilla Derwentin jokilaaksoon kohosi tekstiilitehtaita, ja kreivikunnan itäosiin syntyi teräs- ja hiiliteollisuutta.
Itä- ja eteläosien hiilikenttiä hyödynnettiin voimakkaasti 1800-luvulla, ja Chesterfieldistä, Bolsoverista, Alfretoninsta ja Ilkestoninsta tuli teollisuuskaupunkeja. Derbystä muodostui tärkeä koneenrakennuksen keskus, ja Rolls-Royce avasi sinne ensimmäisen tehtaansa 1908. 1900-luvun aikana perinteiset teollisuusalat supistuivat. Hiilenlouhinta keskittyi muutamaan suureen kaivokseen, ja Derbyshiren viimeinen masuuni lopetti toimintansa 1974.
Hallinto

Derbyshiren hallinnollisena keskuksena toimii Matlockin kaupunki, jossa sijaitsevassa kreivikunnantalossa valtuusto kokoontuu. Vuonna 2017 valitussa valtuustossa on 64 valtuutettua, joista 37 kuuluu konservatiivipuolueeseen, 24 työväenpuolueeseen ja 3 liberaalidemokraatteihin. Kreivikunnan hallinnon vastuulla on tuottaa monia alueen julkisista palveluista, muun muassa sosiaali- ja terveyspalvelut, pelastustoiminta, jätehuolto, tieverkko ja kirjastopalvelut.
Lordiluutnantti William Tucker on edustanut Ison-Britannian kuningatarta Derbyshiressä toukokuusta 2009 lähtien.
Hallinto > Osa-alueet

Derbyshiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
Derbyshiren aluehallinto
1. taso: Hallintopiirit
2. taso: Kunnat
| Hallinnon taso | Hallinnon taso | Väkiluku (2020) | Lähde | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Derbyshiren kreivikunta: | Derbyshiren kreivikunta: | 807 000 |  | 1–8 |
|  | High Peakin kaupunkipiiri * | 93 000 |  | 1 |
|  | Derbyshire Dalesin hallintopiiri * | 72 000 |  | 2 |
|  | South Derbyshiren hallintopiiri * | 110 000 |  | 3 |
|  | Erewashin kaupunkipiiri * | 115 000 |  | 4 |
|  | Amber Valleyn kaupunkipiiri * | 129 000 |  | 5 |
|  | North East Derbyshiren hallintopiiri * | 102 000 |  | 6 |
|  | Chesterfieldin kaupunkipiiri * | 105 000 |  | 7 |
|  | Bolsoverin hallintopiiri * | 81 000 |  | 8 |
| Derbyn kaupunki ** | Derbyn kaupunki ** | 257 000 |  | 9 |
* Hallintopiiri ** Yhtenäishallintopiiri
Hallintopiirit jakaantuvat edelleen 204 kuntaan (civil parish), joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kunnat voivat tarjota erilaisia palveluita, kuten vapaa-ajankeskuksia, matkailuneuvontaa, uimahalleja, puistoja ja viljelypalstoja. Niiden tulee myös ylläpitää kunnallisia rakennuksia ja alueita – esimerkiksi kylätaloa ja hautausmaita – sekä kommentoida kunnan aluetta koskevaa kaavoitusta.
Talous

Vaikka perinteiset teollisuudenalat supistuivat 1900-luvulla voimakkaasti, Derbyshire on yhä Britannian johtava raudan ja teräksen valun keskus. Kreivikunnassa on myös kone- ja kemianteollisuutta, ja Buxtonin ja Wirksworthin ympäristöstä saadaan merkittävä osa Britannian kalkkikivestä.
Matkailu on tärkeä elinkeino kreivikunnan pohjoisosassa. Viehättävien maaseutumaisemien lisäksi kreivikunnan alueella sijaitsee useita herraskartanoita, joita rakennettiin 1400-luvulta alkaen. Niistä kuuluisimpia ovat Haddon Hall, Hardwick Hall, Chatsworth House, Bolsover Castle, Sudbury Hall ja Sutton Scarsdale Hall.
Liikenne > Tiestö

Derbyshiren alueella kulkee useita suuria teitä:
Birminghamista Mansfieldiin johtava maantie A38 kulkee Derbyshiren kaakkoisosan läpi ja ohittaa Derbyn kaupungin;
Leicesterista Warringtoniin johtava maantie A50 kulkee Derbyshiren eteläosan läpi ja ohittaa Derbyn kaupungin;
Newcastle-under-Lymesta Lincolnshiren rannikolle johtava maantie A52 kulkee Derbyshiren eteläosan läpi ja ohittaa Derbyn kaupungin;
Moottoritie M1 kulkee Derbyshiren itäosan halki ja ohittaa Chesterfieldin kaupungin;
Suur-Manchesterista South Yorkshireen johtava maantie A628 kulkee Derbyshiren pohjoisosan läpi.
Liikenne > Rautatiet

Derby on tärkeä rautateiden risteyspaikka, jonka kautta kulkee useita ratoja Birminghamiin ja Lontooseen etelässä ja Leedsiin ja Sheffieldiin pohjoisessa. Derbystä liikennöi myös paikallisjunia Matlockiin ja Stoke-on-Trentiin Staffordshiressä. Peak Districtin reunalla sijaitsevaan Buxtonin kylpyläkaupunkiin kulkee paikallisjunia Suur-Manchesteriin kuuluvasta Stockportista.
Liikenne > Lentoliikenne

Britannian kolmanneksi suurin lentoasema Manchesterissa sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Derbyshiren luoteisrajasta ja seitsemänneksi suurin lentoasema Birminghamissa noin 35 kilometrin päässä kreivikunnan etelärajasta.
Väestö

Vuonna 2020 Derbyshiren kreivikunnassa oli noin 1 060 000 asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:
| Asutuskeskus | Hallinnollinen alue | Väkiluku (2020) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| Derby | Derby | 264 000 |  |
| Chesterfield | Chesterfield | 89 000 |  |
| Swadlincote | South Derbyshire | 50 000 |  |
| Ilkeston | Erewash | 40 000 |  |
| Long Eaton | Erewash | 39 000 |  |
| Glossop | High Peak | 34 000 |  |
| Heanor | Amber Valley | 27 000 |  |
| Alfreton | Amber Valley | 24 000 |  |
| Belper | Amber Valley | 24 000 |  |
| Buxton | High Peak | 22 000 |  |
| Dronfield | North East Derbyshire | 21 000 |  |
| Ripley | Amber Valley | 20 000 |  |
| South Normanton | Bolsover | 16 000 |  |
| Matlock | Derbyshire Dales | 16 000 |  |
| Staveley | Chesterfield | 15 000 |  |
| Clay Cross | North East Derbyshire | 14 000 |  |
| New Mills | High Peak | 13 000 |  |
| Shirebrook | Bolsover | 12 000 |  |
| Bolsover | Bolsover | 12 000 |  |
Tunnukset > Lippu

Derbyshiren lipussa on vaaleansinisellä pohjalla vihreä risti, jonka keskellä on kultainen Tudor-ruusu. Sininen kuvastaa kreivikunnan jokia ja järviä ja vihreä sen vehmasta maaseutua. Risti symboloi sen sijaintia keskellä Englantia, ja Tudor-ruusu on ollut Derbyshiren tunnus 1400-luvulta lähtien. Lippu otettiin käyttöön 16. syyskuuta 2008 ja se valittiin BBC:n paikallisosaston järjestämässä suunnittelukilpailussa, jonka voitti derbyläinen Martin Enright.
Tunnukset > Kreivikuntapäivä

Derbyshiren kreivikuntapäivää vietetään syyskuun 22. päivänä. Päivä valittiin BBC:n paikallisosaston järjestämässä äänestyksessä, joka järjestettiin pian lippukilpailun jälkeen. Päiväksi valikoitui Derbyshiren lipun käyttöönottoa edistäneen kampanjan aloituspäivämäärä.
Tunnukset > Nimikkokukka

Vuonna 2004 Derbyshiren nimikkokukaksi valittiin lehtosinilatva Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä. Kukka on yleinen Peak Districtin alueella.
Tunnukset > Perinneruoat

Derbyshiren perinneruokia ovat muun muassa:
Nadger’s pie – paistetusta riistanlihasta, sipulista ja perunamuusista valmistettu uuniruoka, jota tarjoillaan Peak Districtin alueella;
Derbyshire fruit loaf – soodalla kohotettu ja kuivahedelmillä, muskottipähkinällä, mustalla teellä ja marmeladilla maustettu hedelmäkakku;
Ashbourne gingerbread – soodalla kohotettuja ja inkiväärillä ja siirapilla maustettuja pehmeitä kakkusia;
Winster wakes cake – korinttipikkuleipiä, joita syödään Wakes-viikolla Winsterin kaupungissa.
Buxton Blue on kellanruskea, rasvainen sinihomejuusto, jota valmistetaan Derbyshiren lisäksi Nottinghamshiressä ja Staffordshiressä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Derbyshire Wikimedia Commonsissa
Derbyshire County Council (kreivikunnan hallinnon sivusto)
Visit Peak District & Derbyshire (matkailusivusto)
Kinder Scoutin huipulta aukeavia maisemia.
Patorakennelma Arkwright’s Millissä Cromfordin museoalueella.
Derbyshiren kreivikunnantalo Matlockissa.
Bakewellin kylämaisemaa.
Väentungosta Burlington Streetillä Chesterfieldissä.
Devon

Devon
| --- | --- |
Sijainti:  Lounais-Englanti Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pääkaupunki:  Exeter 
Pinta-ala:  6 710 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  Devon (d) Plymouthin kaupunki (d) Torbay (d) 
Väkiluku:  1 210 000  as.  (2020) 
Asukastiheys:  180  as./km2  (2020)
Motto:  Auxilio Divino 
NUTS:  UKK43 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Devon on hallinnollinen, muodollinen ja historiallinen kreivikunta Lounais-Englannissa, Bristolin kanaalin etelärannikolla ja Englannin kanaalin pohjoisrannikolla. Hallinnolliseen kreivikuntaan kuuluu kahdeksan hallintopiiriä ja sen keskuksena toimii Exeterin kaupunki; muodolliseen kreivikuntaan luetaan niiden lisäksi kreivikunnan hallinnosta riippumattomat Plymouthin ja Torbayn yhtenäishallintopiirit. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 1 210 000 ihmistä.
Historiallisissa yhteyksissä kreivikunnasta käytetään edelleen sen vanhaa, nykyisin epävirallista nimeä Devonshire – esimerkiksi Cavendishin suvussa periytyvä arvonimi on Devonshiren herttua.