stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johanna Turunen

Johanna Turunen, (s. 1971 Joensuu) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on valmistunut kuvataiteilijaksi Pohjois-Karjalan käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksesta vuonna 1994. Lisäksi Turunen suoritti täydennysopintoja valo- ja videokuvauksen jatkolinjalla. Hän on toiminut kuvataiteiden opettajana eri oppilaitoksissa Joensuun seudulla vuodesta 1996 lähtien. Turusen taiteellinen työ käsittää maalauksia, serigrafiaa ja valokuvausta. Hänellä on ollut yli 30 yksityisnäyttelyä, lisäksi hän on osallistunut yli 50 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn.
Punainen virtaa, Joensuu, 2013.
Puusatama, Joensuu, 2016.
Jalovekki – pähkinä, mahonki ja kirsikka, yhdessä Olli Romppasen kanssa, 2020–2022, Vuores, Tampere.
Johanna Turunen on tehnyt Joensuun Penttilänrantaan kaksi julkista teosta. Teos Punainen virtaa on valmistunut vuonna 2013 ja se on maalaus alueella olevan muuntamon seinällä. Maalauksessa on esitetty sähkön siirtoa voimalaitokselta käyttäjille. Toinen teos, Puusatama, on vuodelta 2016. Sen keskeisenä osana on taustavalaistu metallilevy, johon on laserleikattu jokimaisema. Kokonaisuuteen kuuluu myös muun muassa leikkimökki ja istuinryhmä pihan pergolalla.
Kemiönsaaren kunnassa, Taalintehtaan ruukkikylässä on Artpark-taidepuistoa, jonka teokset sijaitsevat eri puolilla kylää. Teokset ovat pysyviä ja niitä hankitaan vähitellen. Vuonna 2014 Artparkissa paljastettiin Turusen teos Sininen taivas.
Aiheesta muualla

Johanna Turusen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sinkiitti

Sinkiittikidesikerö
Sinkiitistä hiottu korukivi
Sinkiitti on mineraali, joka koostuu sinkkioksidista sekä rauta- ja mangaaniepäpuhtauksista. Mineraali voi olla väritön, mutta epäpuhtaudet antavat sille yleensä värin, joka voi olla keltainen, oranssi, punainen, ruskea tai vihreä. Punaista sinkiittiä kutsutaan rubiinisinkiksi. Viirun väri on keltainen tai oranssi. Kiteet ovat läpinäkyviä tai läpikuultavia. Ne ovat kidejärjestelmältään heksagonisia ja muodostavat prismoja. Kovuus on Mohsin asteikolla 4. Kemiallinen kaava on ZnO.lähde?
Esiintyminen

Sinkiittiä esiintyy metamorfisissa ja rapautuneissa sinkkimalmeissa. Sitä on löydetty Yhdysvalloista, Namibiasta ja Kongosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sinkiitti Wikimedia Commonsissa
Webmineral: Zincite Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Zincite (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Zincite (englanniksi) (pdf)
Thomsoniitti

| Thomsoniitti |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  NaCa2(Al5Si5)O20 · 6 H2O
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  valkoinen tai ruskea
Kidejärjestelmä:  monokliininen
Kovuus Mohsin asteikolla:  5–5,5
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  helmiäis- tai lasikiilto
Viiru:  valkoinen
Aiheesta muualla
  Thomsoniitti Commonsissa 
Thomsoniitti on hohkasilikaatteihin kuuluva silikaattimineraali. Se kuuluu stilbiitteihin, jotka kuuluvat puolestaan zeoliitteihin. Thomsoniitti muistuttaa natroliittia. Se on nimetty skotlantilaisen kemistin Thomas Thomsonin mukaan. Väriltään se on valkoinen tai ruskea. Viiru on valkoinen. Kovuus on 5–5,5 Mohsin asteikolla. Kiilto on lasinkiilto tai helmiäiskiilto. Kidejärjestelmä on monokliininen. Kemiallinen kaava on NaCa2(Al5Si5)O20 · 6 H2O.lähde?
Esiintyminen

Thomsoniittia esiintyy mafisissa magmakivissä ja hydrotermisissä juonissa. Samoissa paikoissa esiintyy kalsiittia, prehniittiä, kvartsia ja muita zeoliitteja. Sitä on löydetty Italiasta, Yhdysvalloista, Skotlannista,Färsaarilta, Grönlannista ja Norjasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomsoniitti Wikimedia Commonsissa
Webmineral: Thomsonite-Ca Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Thomsonite-Ca (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Thomsonite (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pdf)
Sælen kirkko

| Sælen kirkko Sæle kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2019.
Sijainti:  Sogndal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1903
Suunnittelija:  Hans Jacob Sparre
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  170
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sælen kirkko (norj. Sæle kyrkje) on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1903.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sælen kirkko Wikimedia Commonsissa
Ortodoksisen uskon tarkka esitys

| Ortodoksisen uskon tarkka esitys> Έκδοσις ακριβής της ορθοδόξου πίστεως |
| --- | --- |
 Suomennoksen neljän osan kannet
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Johannes Damaskolainen
Kieli:  kreikka
Genre:  teologia, dogmatiikka
Julkaistu:  noin 728–743
Suomennos
Suomentaja:  Johannes Seppälä
Kustantaja:  Ortokirja
Julkaistu:  1980–1989
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  80 s. (1. osa) 128 s. (2. osa) 128 s. (3. osa) 128 s. (4. osa) 464 s. (koko teos)
ISBN:  951-95564-4-3 (1. osa) 951-95564-8-6 (2. osa) 951-95895-6-2 (3. osa) 951-95896-0-0 (4. osa) 951-95896-1-9 (koko teos)
Sarja: Tiedon lähde
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ortodoksisen uskon tarkka esitys (m.kreik. Έκδοσις ακριβής της ορθοδόξου πίστεως, Ekdosis akribēs tēs orthodoksū pisteōs; lat. De fide orthodoxa) on Johannes Damaskolaisen 700-luvun alkupuoliskolla kirjoittama kristillinen teologinen teos, joka esittää nimensä mukaisesti yhteenvedon ortodoksisen kristillisen uskon sisällöstä. Teos on varhaisten kirkkoisien dogmaattisten teosten yhteenveto.
Historia ja merkitys

Johannes Damaskolainen eli ja kirjoitti Bysantin valtakunnassa 600- ja 700-lukujen taitteessa. Ortodoksisen uskon tarkka esitys on hänen merkittävin teoḱsensa ja myös koko varhaisen kristikunnan merkittävimpiä teoksia. Teos julkaistaan usein erillisenä. Alun perin se oli kuitenkin kolmas osa laajemmassa dogmatiikkaa käsittelevässä teoksessa Tiedon lähde (Pēgē gnōseōs), joka käsitteli myös yleistä dogmatiikkaa sekä erilaisia harhaoppeja.
Johanneksen teos liittyy ajan tarpeeseen muodostaa oikeaoppisesta uskosta kokonaisesitys, joka perustuu ekumeenisten kirkolliskokousten päätöksiin ja varhaisempien kirkkoisien teoksiin, ja asettaa oikean opin erilaisia harhaoppeja vastaan. Harhaopeiksi luettiin myös kristinuskon tuore haastaja islam. Johanneksen tavoitteena ei siis ollut esittää mitään uutta ja omaa, vaan koota aiempi teologia yhteen teokseen. Varhaisemmista kirkkoisistä Johanneksen lähteenä oli ennen kaikkea Gregorios Nazianzilainen ja tämän lisäksi muun muassa Basileios Suuri, Gregorios Nyssalainen, Nemesios Emesalainen, Kyrillos Aleksandrialainen, Leo Suuri, Leontios Bysanttilainen, Athanasios Suuri, Johannes Khrysostomos, Epifanios ja Pseudo-Dionysios Areopagita. Esitysjärjestyksensä osalta teos seuraa Theodoretos Kyrrhoslaisen teosta Kristillisen opin tiivistelmä.
Teosta voidaan pitää idän kirkon ensimmäisenä skolastisena teoksena, ja se oli merkittävä lähde myöhemmälle skolastiikalle. Teoksen ansiosta Johannesta on arvostettu sekä idän että lännen kirkossa. Burgundio Pisalainen käänsi teoksen latinaksi paavi Eugenius III:n:n käskystä vuonna 1150. Tätä käännöstä käyttivät muun muassa Petrus Lombardus, Tuomas Akvinolainen ja monet muut läntiset skolastiset teologit. Teoksesta tehtiin uusia latinankielisiä käännöksiä 1500-luvulta alkaen. Donatus Veronensis julkaisi kreikankielisen tekstin ensimmäisen painetun laitoksen vuonna 1531 ja sekä kreikan- että latinankielisen tekstin sisältäneen painetun laitoksen vuonna 1548.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys on ainoa suomennettu osa Johanneksen Tiedon lähteestä.
Sisältö

Ortodoksisen uskon tarkka esitys käsittää sata lukua. Ne on myöhemmin jaettu neljään kirjaan. Kirjajako ei kuitenkaan perustu teoksen sisältöön, eikä se esiinny kreikankielisissä käsikirjoituksissa. Se on todennäköisesti tehty vasta latinankielisissä versioissa mahdollisesti jäljitellen Petrus Lombarduksen teoksen Sentenssit jakoa.
Sisältö > Kirja I

Kirja I (luvut 1-14) käsittelee Jumalan olemusta ja olemassaoloa, jumalallista luontoa ja kolminaisuutta. Aluksi Johannes toteaa, että Jumala on käsittämätön, mutta ei kuitenkaan ole jättänyt meitä täydelliseen tietämättömyyteen, vaan on ilmoittanut itsestään eri tavoin siinä määrin kuin meille on hyödyllistä. Meidän ei kuitenkaan tule etsiä uteliaasti sellaista, mitä profeetat, apostolit ja evankelistat eivät ole meille välittäneet.
Tämän jälkeen Johannes esittää todistuksensa Jumalan olemassaolosta sekä siitä, että on olemassa vain yksi Jumala eikä useita jumalia. Jumalan olemassaolon todistuksena Johannes pitää muun muassa sitä, että sekä ilmestykseen että järkeen nojaavat ovat asiassa samaa mieltä. Johannes esittää myös perusteellisen esityksen kolminaisuusopista ja Pyhän Kolminaisuuden osien suhteista, ja esittää loogiset todistukset sekä Pojalle että Pyhälle Hengelle. Jumala ei ole sanaton, eikä tämä Sana persoonaton. Vastaavasti Sanalla täytyy olla Henki. Tämän jälkeen Johannes käsittelee vielä Jumalan ja jumalallisen luonnon ominaisuuksia, Jumalan ykseyttä sekä Jumalaan liitettyjä nimiä ja ruumiillisia käsitteitä.
Kirjan I luvut ovat:
1. Siitä, että Jumala on käsittämätön, ja että ei pidä uteliaasti etsiä sellaista, mitä pyhät profeetat, apostolit ja evankelistat eivät ole meille välittäneet
2. Sanoin ilmoitetusta ja ilmoittamattomasta sekä tunnetusta ja tuntemattomasta
3. Todistus siitä, että Jumala on
4. Siitä, mitä Jumala on  - Että Hän on käsittämätön
5. Todistus, että on yksi Jumala eikä monta
6. Looginen todistus Jumalan Sanasta ja Pojasta
7. Looginen todistus Pyhästä Hengestä
8. Pyhästä Kolminaisuudesta
9. Jumalan attribuuteista
10. Jumalallisesta ykseydestä ja erilaisuudesta
11. Jumalaan liitetyistä ruumiillisista käsitteistä
12. Samoista asioista
Vielä tarkemmin jumalallisista nimistä
13. Jumalan paikasta ja siitä, että vain Jumalallinen on kuvaamatonta
Enkelin ja sielun paikasta ja kuvaamattomuudesta
Mietteitä Jumalasta, Isästä, Pojasta ja Pyhästä Hengestä ja Sanasta ja Hengestä
14. Jumalallisen luonnon ominaisuuksista
Sisältö > Kirja II

Kirja II (luvut 15–44) käsittelee erityisesti luomakuntaa sekä ihmisluontoa ja ihmisen osaa maailmassa. Johannes esittää yhteenvedon aikansa luonnonfilosofisista, tähtitieteellisistä ja psykologisista näkemyksistä. Hän aloittaa käsittelemällä iankaikkisuutta ja sen aikakausia eli aioneita sekä luomista, enkeleitä, Perkelettä ja pahoja henkiä. Jumala loi maailman hyvyydessään, koska halusi, että hänen hyvyydellään olisi kohde. Enkelit luotiin ennen ihmisiä, mutta osa niistä lankesi.
Tämän jälkeen Johannes käsittelee näkyvää luomakuntaa oman aikansa tieteen ja klassisen alkuaineiden jaottelun mukaisesti. Hän kuvaa taivasta ja sen vyöhykkeitä sekä kussakin vyöhykkeessä olevia planeettoja; valoa ja tulta; sekä taivaallisia valaisimia, eli aurinkoa, kuuta ja tähtiä, ja niihin liittyviä tähtitieteellisiä yksityiskohtia; ilmaa ja tuulia; vesiä ja meriä; sekä maata ja sen tuotteita. Samalla hän esittää maantieteellisen kuvauksen tunnetusta maailmasta.
Maasta Johannes etenee paratiisiin ja ihmiseen. Paratiisi oli valmistettu ihmisille autuasta ja huoletonta elämää varten. Ihminen luotiin hyveelliseksi, synnittömäksi ja tahdoltaan vapaaksi. Johannes käsittelee ihmisen osaa ja tämän psykologiaa, kuten järkeä ja järkeä tottelematonta osaa, nautintoa ja surua, pelkoa ja vihaa, sekä mielikuvituksen, aistien, ajattelemisen ja muistamisen toimintaa. Hän kertoo esimerkiksi vihan johtuvan sapen höyrystymisestä ja nousemisesta, humoraaliopin mukaan. Tämän jälkeen hän käsittelee pathoksia eli sielun (passiivisia) liikkeitä, energeiaa eli sielun toimivaa (aktiivista) liikettä, sekä tarkemmin ihmisen tahdonvapauteen liittyviä seikkoja, kuten asioiden tapahtumista, tekojen tahallisuutta ja tahattomuutta, sekä sitä, mitkä asioista ovat meidän omassa vallassamme. Johannes käsittelee myös kaitselmusta, Jumalan ennaltatietämistä, sekä ennaltamääräämistä eli predestinaatiota.
Kirjan II luvut ovat:
15. Iankaikkisuudesta, aikakausista eli aioneista
16. Luomisesta
17. Enkeleistä
18. Perkeleestä ja pahoista hengistä
19. Näkyvästä luomakunnasta
20. Taivaasta
21. Valosta, tulesta ja valaisimista: auringosta, kuusta ja tähdistä
22. Ilmasta ja tuulista
23. Vesistä
Meristä
24. Maasta ja sen tuotteista
25. Paratiisista
26. Ihmisestä
27. Nautinnosta
28. Surusta
29. Pelosta
30. Vihasta
31. Mielikuvituksesta
32. Aisteista
33. Ajatuksesta
34. Muistista
35. Sisäisestä ja suullisesta sanasta
36. Pathoksesta ja energeiasta
37. Energeiasta
38. Tahallisesta ja tahattomasta
39. Meidän vallassamme olevasta, eli itsenäisyydestä
40. Tapahtumista
41. Siitä, miksi olemme itsenäisiä
42. Siitä, mikä ei ole vallassamme
43. Kaitselmuksesta
44. Ennaltatietämisestä ja ennaltamäärämisestä
Sisältö > Kirja IV

Kirja IV (luvut 74–100) käsittelee edelleen Kristusta sekä sekalaisia teologisia kysymyksiä. Johannes jatkaa edellisen kirjan teemaa käsittelemällä ensin ylösnousemisen jälkeisiä asioita sekä sitä, että Kristuksen sanotaan istuvan Isän oikealla puolella. Tämän jälkeen hän käsittelee erilaisia kristologisia kysymyksiä, kuten sitä, miksi lihaksi tuli Poika, eikä Isä tai Pyhä Henki; onko Kristuksen persoona luotu vai luomaton; ja milloin Poikaa alettiin kutsua Kristukseksi.
Tämän jälkeen Johannes käsittelee uskoa, kastetta, ristiä, itään päin kumartamista, sakramentteja eli mysteerioita, pyhiä ja pyhäinjäännöksiä, ikoneita, sekä Raamattua ja Kristuksesta sanottua. Hän torjuu sen ajatuksen, että Jumala olisi pahan alkusyy, ja käsittelee sitä ongelmaa, miksi kaiken ennalta tietävä Jumala loi myös ne syntiset, jotka eivät koskaan tule katumaan. Teoksen lopuksi Johannes käsittelee Jumalan lakia ja synnin lakia, sapatin asemaa, neitsyyttä, ympärileikkausta, Antikristusta sekä ylösnousemusta.
Kirjan IV luvut ovat:
74. Ylösnousemisen jälkeisistä asioista
75. Isän oikealla puolella istumisesta
76. Niille, jotka sanovat: Jos Kristus on kahta luontoa, niin te palvotte luomakuntaakin kumartaessanne luotua luontoa tai sitten puhutte kumarrettavasta ja ei-kumarrettavasta luonnosta
77. Miksi Poika tuli ihmiseksi, eikä Isä tahi Henki, ja mitä ihmiseksi tulemisella saavutettiin?
78. Niille, jotka kysyvät: Onko Kristuksen persoona luotu vai luomaton?
79. Siitä, milloin Häntä alettiin kutsua Kristukseksi
80. Niille, jotka kysyvät: Synnyttikö pyhä Jumalansynnyttäjä kaksi luontoa ja riippuiko ristillä kaksi luontoa?
81. Kuinka Jumalan ainosyntyistä Poikaa sanotaan esikoiseksi
82. Uskosta ja kasteesta
83. Uskosta
84. Rististä ja samalla vielä uskostakin
85. Itään päin kumartamisesta
86. Herran pyhistä ja puhtaista salaisuuksista eli sakramenteista, mysteerioista
87. Herran sukupuusta ja pyhästä Jumalansynnyttäjästä
88. Pyhistä ja heidän jäännöstensä kunniasta
89. Ikoneista
90. Kirjoituksesta eli Raamatusta
91. Mitä Kristuksesta on sanottu
92. Siitä, että Jumala ei ole pahuuden alkusyy
93. Siitä, että ei ole kahta alkua
94. Miksi ennalta tietävä Jumala loi syntiset, jotka eivät tule katumaan?
95. Jumalan laista ja synnin laista
96. Juutalaisia vastaan sapatista eli lauantaista
97. Neitseydestä
98. Ympärileikkauksesta
99. Antikristuksesta
100. Ylösnousemuksesta
Kirjallisuutta > Suomennos

Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys 1.  (Suomentanut Johannes Seppälä)  Hyrylä:  Ortokirja, 1980.  ISBN 951-95564-4-3
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 2. osa.  (Suomentanut Johannes Seppälä)  Vantaa:  Ortokirja, 1980.  ISBN 951-95564-8-6
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 3. osa.  (Suomentanut Johannes Seppälä)  Vantaa:  Ortokirja, 1987.  ISBN 951-95895-6-2
Johannes Damaskolainen: Ortodoksisen uskon tarkka esitys. 4. osa.  (Suomentanut Johannes Seppälä)  Vantaa:  Ortokirja, 1989.  ISBN 951-95896-0-0
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Saint John of Damascus: The Orthodox Faith. Teoksessa Saint John of Damascus: The Fount of Knowledge. The Philosophical Chapters, on Heresies, the Orthodox Faith.  (The Fathers of the Church, Vol. XXXVII)  CreateSpace Independent Publishing Platform, 2012.  ISBN 1470149249  (englanniksi)
Saint John of Damascus: An Exact Exposition of the Orthodox Faith.  (Nide 9 / Select library of Nicene and post-Nicene fathers of the Christian church: Second series. Toimitus ja käännös: Paul A. Boer, L. Pullan, E. W. Watson)  Veritatis Splendor, 2012.  (englanniksi)
Aiheesta muualla > Teos

Αγίου Ιωάννου του Δαμασκηνού Ἔκδοσις ἀκριβὴς τῆς ὀρθοδόξου πίστεως (kreikaksi)
Αγίου Ιωάννου του Δαμασκηνού Ἔκδοσις ἀκριβὴς τῆς ὀρθοδόξου πίστεως (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)
John of Damascus: An Exposition of the Orthodox Faith. New Advent. (englanniksi)
John of Damascus: An Exact Exposition of the Orthodox Faith. Christian Classics Ethereal Library. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Ortodoksisen uskon tarkka esitys I. Ortodoksi.net.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys II. Ortodoksi.net.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys III. Ortodoksi.net.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys IV (Arkistoitu – Internet Archive). Ortodoksi.net.
Teoksen kirjoittaja Johannes Damaskolainen. Bysanttilainen ikoni 1300-luvun alusta.
Ortodoksisuuden riemuvoitto. Bysanttilainen ikoni noin vuodelta 1375–1425.
Ylämaan vaakuna

Ylämaan vaakuna (1964–2009)
Ylämaan vaakuna oli Ylämaan kunnan tunnus. Vaakunan jako lakiolla ja havukorolla viittaa kunnan nimeen.
Vaakunan selitys on: ”vihreässä kentässä havukoroinen hopealakio.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Ylämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. huhtikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. elokuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2010, kun Ylämaan kunta liittyi osaksi Lappeenrannan kaupunkia.
Järnforsen

| Järnforsen |
| --- | --- |
 Järnforsen vuonna 1937.
 Järnforsen
 Koordinaatit: 57°24′32″N, 15°37′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Hultsfred
Väkiluku (2021):  426
Järnforsen on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 426 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Järnforsen Wikimedia Commonsissa
Silverdalen

| Silverdalen |
| --- | --- |
 Silverdalen
 Koordinaatit: 57°32′29″N, 15°45′09″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Hultsfred
Väkiluku (2021):  666
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Silverdalen on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 666 asukasta vuonna 2021. Silverdalenissa toiminut paperitehdas lakkautettiin vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silverdalen Wikimedia Commonsissa
Ylä-Suonteen valuma-alue

Ylä-Suonteen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.85) on Sysmän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 311,97 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 38,38 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ollinsalmi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Ala-Suonteen alueelle (14.84).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
Ylä-Suonteen lähialue (14.851)
Karttuulammen valuma-alue (14.852)
Salasjoen valuma-alue (14.853)
Sahinojan valuma-alue (14.854)
Haukilammen–Taikinaojan valuma-alue (14.855)
Kutemin valuma-alue (14.856)
Rosenfors

| Rosenfors |
| --- | --- |

 Rosenfors
 Koordinaatit: 57°21′51″N, 15°50′21″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Hultsfred
Väkiluku (2021):  288
Rosenfors on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 288 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosenfors Wikimedia Commonsissa
Temur Ketsbaia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Temuri Ketsbaia
Syntymäaika: 18. maaliskuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Gali, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura:  Anorthosis Famagusta
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1992 |  Dynamo Tbilisi | 104 | (23) |
| 1992–1994 |  Anorthosis Famagusta | 76 | (36) |
| 1994–1997 |  AEK Ateena | 84 | (24) |
| 1997–2000 |  Newcastle United | 78 | (8) |
| 2000–2001 |  Wolverhampton Wanderers | 24 | (3) |
| 2001–2002 |  Dundee | 22 | (6) |
| 2002–2006 |  Anorthosis Famagusta | 100 | (39) |
Maajoukkue
| 1990–2003 |  Georgia | 52 | (17) |
Valmennusura
2004–2009:  Anorthosis Famagusta
2009:  Olympiakos
2009–2014:  Georgia
2015–2016:  APOEL
2016:  AEK Ateena
2017:  Orenburg
2019–2022:  Anorthosis Famagusta
2022–:  Kypros
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Temur Ketsbaia (georg. თემურ ქეცბაია, s. 18. maaliskuuta 1968) on  georgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2022 lähtien hän on toiminut Kyproksen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Abhasian autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa syntynyt Ketsbaia aloitti jalkapallouransa Dynamo Sukhumissa ennen siirtymistään suurseura Dynamo Tbilisiin. Hän tuli kuuluisaksi pelatessaan Tbilisissä, josta hän siirtyi Kyprokselle Anorthosis Famagustaan vuonna 1992. Vuonna 1994 hän siirtyi AEK Ateenaan, jossa hän oli voittamassa Kreikan Cupia.
Bosman-säännön ansiosta Ketsbaiasta tuli vapaa pelaaja kesällä 1997, ja hän siirtyi englantilaiseen Newcastle Unitediin. Vaikka hän saavutti joukkueen kannattajien suosion, häntä peluutettiin aika vähän, erityisesti Kenny Dalglishin aikana. Hänen kotikenttänsä vaihtui St James' Parkilta Molineux Stadiumille, kun hän siirtyi vuonna 2000 900 000 punnan siirtosummalla Wolverhamptoniin. Dundee FC:iin hän siirtyi vuonna 2001.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Georgian liigamestaruus: 1990, 1991, 1992
Georgian Cup: 1992
Kreikan Cup: 1996, 1997
Kreikan Super Cup: 1996
Kyproksen liigamestaruus: 2005
Kyproksen Cup: 2003, 2007
Ura valmentajana

Ketsbaia palasi kesällä 2002 Anorthosisiin, jossa hän aloitti pelaajavalmentajana. Hänet ylennettiin pelaajamanageriksi tammikuussa 2004. Ensimmäisenä kesänä uudessa toimessaan hän osti 11 uutta pelaajaa. Tämä tuotti tulosta, sillä Anorthosis voitti Kyproksen mestaruuden kaudella 2004–2005.
Anorthosisin menestys jatkui, kun se Mestareiden liigan karsinnoissa eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan turkkilaisen Trabzonsporin. Kansallisessa sarjassa joukkue ei pärjännyt läheskään yhtä hyvin sijoittuessaan neljänneksi.
30. kesäkuuta 2007 Ketsbaia ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa jalkapalloilijana ja jatkavansa työtään managerina Anorthosisissa.
Vuonna 2008 Ketsbaia voitti toisen mestaruutensa Anorthosis Famagustassa. Anorthosis oli yksi seitsemästä eurooppalaisesta joukkueesta, jotka eivät hävinneet yhtään ottelua kaudella 2007–2008.
Ketsbaia jätti Anorthosiksen huhtikuussa 2009 henkilökohtaisiin syihin vedoten.
Toukokuussa 2009 Ketsbaia siirtyi Kreikan mestariseura Olympiakosin päävalmentajaksi. Hänen pestinsä seurassa jäi kuitenkin lyhyeksi. Median ja fanien kritisoima Ketsbaia sai potkut syyskuussa 2009, vain päivää ennen Mestarien liigan lohkovaiheen alkamista. Saman vuoden lokakuussa Ketsbaia teki kaksivuotisen sopimuksen Georgian maajoukkueen kanssa.
Ketsbaian johdolla Georgia ei selvinnyt jalkapallon arvoturnauksiin. Hän erosi tehtävästään marraskuussa 2014, kun joukkue oli hävinnyt Puolalle EM2016-karsintojen avausottelussa 4–0.  Elokuussa 2015 Ketsbaia jatkoi uraansa kyproslaisen APOELin peräsimessä. Ketsbaia sai seurasta yllätyspotkut huhtikuussa 2016, kun APOEL oli hävinnyt cupin välierässä Apollon Limassolille. APOEL johti kuitenkin Kyproksen liigaa, kun kautta oli jäljellä enää neljä kierrosta.
Kesäkuussa 2016 Ketsbaia teki kaksivuotisen sopimuksen AEK Ateenan kanssa. AEK purki Ketsbaian sopimuksen jo lokakuussa 2016 seuran majaillessa liigan jaetulla toisella sijalla.
Kesällä 2017 Ketsbaian ura jatkui venäläisen FK Orenburgin päävalmentajana. Hän jätti seuran kuitenkin jo elokuussa. Kesällä 2019 Ketsbaia palasi kymmenen vuoden tauon jälkeen Anorthosis Famagustan päävalmentajaksi.
Kesäkuussa 2022 Ketsbaiasta tuli Kyproksen maajoukkueen päävalmentaja.