stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
House Party (The Temptationsin albumi)

| House Party The Temptations |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti,   8-raitainen kelanauha
 Tuottaja(t): James Carmichael   Steve Cropper   Brian Holland   Suzee Ikeda   Clayton Ivey   The Temptations   Terry Woodford
 Tyylilaji: diskosoul, funk, soul
 Kesto: 34.38
 Levy-yhtiö: Motown Records
The Temptationsin muut studioalbumit
| A Song for You 1974 | House Party 1975 | Wings of Love 1976 |
House Party on yhdysvaltalaisen soul-lauluyhtye The Temptationsin vuonna 1975 julkaistu studioalbumi. Albumi on ilmestynyt Motown Record Corporationin levymerkillä Gordy.
Jeffrey Bowenin ja häntä edeltäneen Norman Whitfieldin jälkeen tuottajiksi saatiin useita ryhmiä. Avauskappaleen on tuottanut Brian Holland, joka oli tässä vaiheessa jo varsinaisesti jättänyt Motownin muun Holland–Dozier–Holland-ryhmän mukana. Muut tuottajat ovat Steve Cropper (3 kappaletta) sekä jo edellisellä A Song for You -albumilla mukana olleet Clayton Ivey ja Terry Woodford (2 kappaletta) sekä Suzee Ikeda ja James Carmichael (3 kappaletta). The Temptations on mukana viimeksimainitun ryhmän kanssa tuottamassa kappaleita "What You Need Most (I Do Best of All)" ja "Darling Stand by Me (Song for My Woman)". Ne ovat myös yhtyeen tekemiä ja albumin parhaimmistoa. Yhtyeen bassolaulaja David English on pääosassa kappaleella "Ways of a Grown Up Man".
Edelliseltä albumilta tuttuja nimiä ovat myös sovittajat Harrison Calloway ja Ted Stovall.
Albumin ääniraidat on koostanut Cal Harris. Hän on myös äänittänyt ensimmäisen kappaleen ja muista vastaavat Lawrence T. Horn ja Fred Ross. Näistä aikaisemmin mukana olivat Harris ja Ross.
Levykannen on suunnitellut Douglas Boyd Design Frank Mulveyn ohjauksessa. Albumin tekoa on järjestellyt Suzee Ikeda.
Albumilta on julkaistu single Keep Holding on / "What You Need Most I Do Best of All" (Tamla Motown 1C006-97377).
Kappaleet

Keep Holding on (E. Holland – B. Holland) – 3:55
It's Just a Matter of Time (F. Johnson) – 3:31
You Can't Stop a Man in Love (T. Woodford – G. Soule) – 3:50
World of You, Love and Music (S. Cropper – A. Wayne) – 4:04
What You Need Most (I Do Best of All) (O. Williams – D. English – D. Edwards – D. Harris – R. Street) – 3:19
Ways of a Grown Up Man (S. Cropper – R. Cason) – 4:05
Johnny Porter (B.R. Appleberry – B. Cuomo) – 4:39
Darling, Stand by Me (Song for My Woman) (D. Edwards – D. English – R. Street – O. Williams) – 3:44
If I Don’t Love You This Way (L. Ware – P. Sawyer) – 3:31
"Keep Holding on"
Tekijät: Eddie Holland ja Brian Holland
Sovittaja: James Carmichael
Tuottaja: Brian Holland
Tuotantoyhtiö: Holland / Dozier / Holland Productions, Inc.
Kustannusyhtiöt: Stone Diamond Music Corp. & Gold Forever Music Inc. (BMI)
"It's Just a Matter of Time"
Tekijä: Frank Johnson
Sovittajat: Terry Woodford, Clayton Ivey, Ted Stovall ja Harrison Calloway
Tuottajat: Clayton Ivey ja Terry Woodford
Tuotantoyhtiö: Wishbone, Inc.
Kustannusyhtiö: Stone Diamond Music Corp. (BMI)
"You Can't Stop a Man in Love"
Tekijät: Terry Woodford ja George Soule
Sovittajat: Terry Woodford, Clayton Ivey, Ted Stovall ja Harrison Calloway
Tuottajat: Clayton Ivey ja Terry Woodford
Tuotantoyhtiö: Wishbone, Inc.
Kustannusyhtiö: Muscle Shoals Sound Publishing Co., Inc. (BMI)
"World of You, Love and Music"
Tekijät: Steve Cropper ja Artie Wayne
Sovittajat: Steve Cropper ja Peggy Sandvig
Tuottaja: Steve Cropper
Kustannusyhtiöt: Warner-Tamerlane Pub. Corp., Midnight Hour Music Pub., Inc. ja Artie Wayne Music (BMI)
"What You Need Most of All (I Do Best of All)"
Tekijät: Otis Williams, David English, Dennis Edwards, Damon Harris ja Richard Street
Sovittaja: James Carmichael
Tuottajat: Suzee Ikeda, James Carmichael ja The Temptations
Kustannusyhtiö: Stone Diamond Music Corp. (BMI)
"Ways of a Grown Up Man"
Tekijät: Steve Cropper ja Richard Cason
Sovittajat: Steve Cropper ja H. B. Barnum
Tuottaja: Steve Cropper
Kustannusyhtiöt: Warner-Tamerlane Pub. Corp., Midnight Hour Music Pub., Inc. (BMI) ja Caesar's Music Library (ASCAP)
"Johnny Porter"
Tekijät: Bobby Ray Appleberry ja Bill Cuomo
Sovittajat: Steve Cropper ja H. B. Barnum
Tuottaja: Steve Cropper
Kustannusyhtiöt: Irving Music, Inc., Joel Sill & Friends Music ja Old World Music (BMI)
"Darling, Stand by Me (Song for My Woman)"
Tekijät: Dennis Edwards, David English, Richard Street ja Otis Williams
Sovittaja: James Carmichael
Tuottajat: Suzee Ikeda, James Carmichael ja The Temptations
Kustannusyhtiö: Stone Diamond Music Corp. (BMI)
"If I Don't Love You This Way"
Tekijät: Leon Ware ja Pam Sawyer
Sovittaja: James Carmichael
Tuottajat: Suzee Ikeda ja James Carmichael
Kustannusyhtiöt: Almo Music Corp. ja Jobete Music Co., Inc. (ASCAP)
The Temptations

Lauluyhtyeen jäseniä ei ole mainittu, mutta kappaleen "What You Need Most (I Do Best of All)" tekijätietojen perusteella mukana ovat
Dennis Edwards
David English
Damon Harris
Richard Street
Otis Williams
LP-levyn takakannessa on valokuva yhtenäisiin esiintymisasuihin sonnustautuneista yhtyeen jäsenistä.
Vuonna 1971 Ricky Owensin korvannut Damon Harris erosi tämän jälkeen yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Glenn Leornard.
Kutsat

| Kutsat |
| --- | --- |
 Marmorikutsa (Synbranchus marmoratus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Yhdyskiduskalat Synbranchiformes
Heimo::  Kutsat Synbranchidae  Bonaparte, 1838
Suvut
 Macrotrema  Monopterus  Ophisternon  Synbranchus 
Katso myös
   Kutsat Wikispeciesissä   Kutsat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kutsat eli aikaisemmalta nimeltään suoankeriaat (Synbranchidae) on yhdyskiduskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta, Afrikasta, Aasiasta ja Australiasta.
Lajit ja anatomia

Kutsien heimoon kuuluu 4 sukua ja lähteestä riippuen 15–23 lajia. Ruumiinmuodoltaan ne ovat pitkänomaisia ja ankeriasmaisia suomuttomia kaloja. Kooltaan ne vaihtelevan noin 20–150 cm:n välillä ja suurin laji on marmorikutsa (Synbranchus marmoratus). Tyypillisiä piirteitä ovat pienikokoiset silmät (osa lajeista on sokeita), yhtyneet kidusaukot, puuttuva tai alkeellinen pyrstöevä ja rinta- ja vatsaevien puuttuminen. Heimon kaloilla ei ole uimarakkoa. Kaikki kutsalajit pystyvät ottamaan happea myös ilmasta. Useimmat kutsat syntyvät naaraina, mutta vaihtavat vanhetessaan sukupuoltaan koiraaksi.
Levinneisyys ja elintavat

Kutsalajien levinneisyys ulottuu Meksikosta Etelä-Amerikkaan, Aasiassa Intiasta Malaijien saaristoon ja Japaniin, lisäksi niitä tavataan Afrikasta Liberiasta ja Australiasta. Ne elävät monentyyppisissä makeissa vesissä, kuten soilla, puroissa, joissa, tulvatasangoilla ja eräät lajit myös luolissa. Toisinaan niitä tavataan myös murtovesistä. Koska kutsalajit pystyvät hengittämään happea ilmasta, ne selviävät myös vähähappisissa vesissä. Monet niistä pystyvät myös liikkumaan pitkiäkin matkoja käärmemäisesti luikerrellen kuivalla maalla tai kaivautumaan pohjamutaan.
Liisi Huhtala

Liisi Helvi Maria Huhtala (o.s. Putto; s. 16. marraskuuta 1944 Joutseno) on Oulun yliopiston kirjallisuuden emeritaprofessori.
Huhtalan vanhemmat ovat reviisori Pentti Putto ja Helvi Bertta Mattinen.  Hän  tuli ylioppilaaksi Rovaniemen yhteiskoulusta 1963, opiskeli Turun yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1968, lisensiaatiksi 1972 ja kirjallisuustieteestä 1981 väiteltyään filosofian tohtoriksi 1982. Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden assistenttina Huhtala toimi 1968–1978 ja 1981–1987, dosentti hänestä tuli 1982. Suomen Akatemian tutkimusassistentti Huhtala oli 1978–1981 ja nuorempi tutkija 1980–1981 sekä 1986–1987. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden lehtorina 1987–1992, dosenttina 1988–1998, vs. apulaisprofessorina useaan otteeseen 1992–1996 ja vs. professorina 1993–1995.
Oulun yliopiston kirjallisuuden professori Huhtala oli  1996–2007 ja yliopiston opetus- ja opiskelija-asioista vastaava vararehtori 2001–2006.  Hän toimi lisäksi muun muassa Oulun läänin taidetoimikunnassa ja Suomen Akatemian humanistisessa toimikunnassa. Ansioistaan opiskelijoiden hyväksi tehdystä työstä Oulun yliopiston ylioppilaskunta kutsui hänet kunniajäsenekseen 2007. Vuosina 1995–1998 Huhtala oli Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan inspehtori.
Huhtalan julkaisemia tai toimittamia teoksia ovat muun muassa seuraavat:
Liisi Huhtala, 1981. Kuu torpparin aurinko. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Liisi Huhtala, Karl Grunn, Ismo Loivamaa (toimittajat), 2003. Pieni suuri maailma. Suomalaisen lasten- ja nuortenkirjallisuuden historia. Tammi.
Yrjö Varpio, Liisi Huhtala (toimittajat), 1999. Suomen kirjallisuushistoria 1-3. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Sinikka Carlsson, Liisi Huhtala, Sanna Karkulehto (toimittajat), 2010. Pohjois-Suomen kirjallisuushistoria. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Huhtalan puoliso on Aarre Juhani Huhtala (s. 1939).
Kutina (kaupunki)

| Kutina |
| --- | --- |
 Petrokemian teollisuutta Kutinassa

 Kutina
 Koordinaatit: 45°25′0″N, 16°47′0″E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Sisak-Moslavina
Väkiluku (2011):  22 760
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.kutina.hr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kutina on kaupunki Keski-Kroatiassa, Sisak-Moslavinan piirikunnassa. Kaupungin asukasluku on 22 760 (2011). Kutinan linna on ensimmäisen kerran mainittu historiallisissa asiakirjoissa vuodelta 1256, mutta siitä on jäljellä enää raunioita ja vähän muuria.
Alueella on öljy- ja elektroniikkateollisuutta, ja kaupungissa toimii myös paikallislehti ja paikallisradio. Kirjailija Dubravka Ugrešić ja jalkapalloilija Igor Tomašić ovat syntyisin Kutinasta.
Aiheesta muualla

Kaupungin kotisivut
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Kuttura

Ivalojoen ylittävä silta Kutturassa
Kuttura (pohjoissaameksi Guhtur) on kylä Inarin kunnan lounaisosassa, Ivalojoen länsipuolella Hammastunturin erämaa-alueen vieressä. Vuoden 2006 lopussa kylässä oli 17 asukasta.
Historiaa

Presidentti Urho Kekkonen poikkesi kylään hiihtoretkellään Enontekiöltä Saariselälle vuonna 1956. Silloin kyläläiset ottivat puuttuvan tien puheeksi, ja Kekkonen lupasi hoitaa asian. Maantie Kutturaan valmistui 1959. Tien kerrotaan noudattavan Kekkosen kartalle vetämää suoraa viivaa. Tämä lienee tarinaa, koska kartalta voi todeta, että tielinja ei ole suora. Muistona Kekkosen vierailusta on myös yksi paikannimi: Kekkosenoja. Ivalojoen yli kuljettiin veneellä, kunnes silta valmistui vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Rita Magga: Kuttura.  Loimaa:  Kustannus HD, 2010.
Siiri Magga-Miettunen: Siirin kirja. Kustannus-Puntsi, Jyväskylä, 2003
Inarin kylät
Akujärvi
Angeli
Inari
Ivalo
Kaamanen
Keväjärvi
Koppelo
Kuttura
Lisma
Menesjärvi
Nellimö
Näätämö
Partakko
Riutula
Saariselkä
Sevettijärvi
Törmänen
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle
Kussites

| Kussites> Κουσσίτης𓉅.Sijainti |
| --- | --- |
 Kussites
Koordinaatit:  27°15′0″N, 30°45′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ylä-Egypti
Numero:  14. (U14)
Pääkaupunki:  Kussai (Khusai, Cusae)
Pinta-ala:  272 km²
Aiheesta muualla
  Kussites Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kussites (m.kreik. Κουσσίτης νομός, Kūssitēs nomos), egyptiläisittäin Nedjefet-pehet (egypt. 𓉅, Nḏft-pḥt), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 14. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Alempi sykomori ja käärme”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Nedj(e)fet-peḥtet ja Atef-pehu. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U14.
Maantiede

Kussiteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 14. nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomoksen alue ulottui Lykopoliista Kussaihin noin 67 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Lykopoliteen nomos (U13) ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Hermopoliteen nomos (U15).
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) oli Kussai eli Qis/Qesi/Qesy (nyk. al-Qusiya). Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu 98 736 aruraa (auranalaa) eli noin 272 neliökilometriä.
Historia

Kussiteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U14, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta. Kussiteen nomos yhdistettiin jossakin vaiheessa Hermopoliteen nomokseen (U15).
Nomoksen pääjumala oli Kussain Hathor. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy tunnistamaton naishahmo, joka on oletettavasti Hathor.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kussites Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Horkkakatkero

| Horkkakatkero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Katkerokasvit Gentianaceae
Tribus::  Gentianeae
Suku::  Ripsikatkerot Gentianella
Laji::  amarella
Kaksiosainen nimi
 Gentianella amarella  (L.) Börner 
Synonyymit
 Gentiana amarella L. 
Katso myös
   Horkkakatkero Wikispeciesissä   Horkkakatkero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomessa horkkakatkero on arvioitu uhanalaisuusluokituksessa erittäin uhanalaiseksi.
Horkkakatkero (Gentianella amarella) on matalakasvuinen, Euraasiassa tavattava ripsikatkeroihin kuuluva niittykasvi. Suomessa se on nykyään hyvin harvinainen ja on erityisesti suojeltu laji. Se on rauhoitettu Ahvenanmaan maakunnassa ja myös Ruotsissa.
Ulkonäkö ja koko

Kaksivuotinen horkkakatkero kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pystyhaarainen. Varren tyvellä on kuihtunut tai tuore lehtiruusuke. Aluslehdet ovat vastapuikeita ja kielimäisiä, ylemmät lehdet ovat tylppiä ja suippoja. Kukan verhiö on viisiliuskainen. Liuskat ovat samankokoisia, kapeita ja teriöntorvea lyhyempiä. Kukan teriö on sinipunainen ja nielu ripsikiehkurainen. Horkkakatkero kukkii kesä-syyskuussa.
Suomessa tavataan horkkakatkeron kahta kausimuunnosta, syyshorkkakatkeroa (var. amarella) ja kesähorkkakatkeroa (var. lingulata). Syyshorkkakatkerolla varren nivelvälejä on 5–8 ja välit ovat lyhyehköjä, vain vähän lehtiä pidempiä. Ylimmät ja keskimmäiset varsilehdet ovat kapeanpuikeita ja suippoja. Kesähorkkakatkerolla nivelvälejä on 3–5 ja välit ovat huomattavasti lehtiä pitempiä. Ylimmät ja keskimmäiset varsilehdet ovat tylppiä ja kielimäisiä. Syyshorkkakatkeron kukinta-aika on elo-syyskuussa, kesähorkkakatkeron kesä-heinäkuussa. Toisinaan muunnoksia on pidetty alalajeina.
Etelä- ja Keski-Suomessa esiintyvistä Gentianella-lajeista horkkakatkero, ketokatkero (G. campestris) ja rantakatkero (G. uliginosa) muistuttavat suuresti toisiaan.
Levinneisyys

Horkkakatkeroa tavataan Britteinsaarilta ja Ranskasta läpi Keski-Euroopan Fennoskandiaan ja Venäjälle, jossa levinneisyysalue jatkuu Länsi-Siperiaan asti. Lajin muita alalajeja tavataan myös Itä-Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa horkkakatkero ei ole koskaan ollut yleinen. Vahvimmat esiintymisalueet ovat olleet toisaalta Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja läntisellä Uudellamaalla, toisaalta Itä- ja Pohjois-Suomessa Kuusamon korkeudelle saakka. Nykyisin sitä kasvaa Suomessa enää noin kolmessakymmenessä paikassa. Lajia tavataan muun muassa Kuusamossa ja Varsinais-Suomen rannikolla ja saaristossa.
Elinympäristö

Horkkakatkero kasvaa kalkkipitoisilla kedoilla ja laitumilla. Se menestyi  laitumilla, sillä karja vältti sen syömistä ja piti muun kasvillisuuden matalana. Toisaalta eläinten poikkipuremat versot haaroivat runsaasti ja tuottivat enemmän kukkia ja siemeniä. Perinteisen laidunnuksen ja maanviljelyksen on johtanutkin lajin nopeaan harvinaistumiseen.
Uhanalaisuus

Suomessa horkkakatkero on nykyään hyvin harvinainen ja se on erityisesti suojeltu laji. Se on päätetty rauhoittaa Ahvenanmaalla. Suomen viimeisimmässä uhanalaisuusarvioinnissa horkkakatkero on katsottu erittäin uhanalaiseksi. Laji on rauhoitettu myös Ruotsissa. Sen suojeluun liittyviä IUCN:n määritelmän mukaan kategorioihin Ia, II ja III kuuluvia alueita on myös Puolassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Käyttö

Horkkakatkero on ainakin Ruotsissa käytetty humalan (Humulus lupulus) sijaan juomissa. Sen juuresta tehdyllä uutteella on antiseptisiä ja tulehdusta lievittäviä ominaisuuksia, ja sillä on hoidettu kuumetta, kuukautiskipuja, vatsavaivoja ja yleistä heikkoutta.
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Horkkakatkero  (Gentianella amarella)
Pohjolan kasvien pauloissa: Gentianella amarella - horkkakatkero
Kasviatlas 2010: Horkkakatkeron levinneisyys Suomessa
United States Department of Agriculture (USDA): Gentianella amarella (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Gentianella amarella:  Wikidata: Q159257  Wikispecies: Gentianella amarella  BioLib: 40548  Calflora: 9980  CoL: 3FN45  EoL: 581947  EPPO: GNLAM  EUNIS: 173102  GBIF: 3169851  GRIN: 466824  iNaturalist: 60389  IPNI: 369149-1  IRMNG: 10200687  ITIS: 30058  NatureServe: 2.152782  NBN: NHMSYS0000459016  NCBI: 137095  Observation.org: 2539  Open Tree of Life: 186069  Panartic Flora: 760202  Plant List: kew-2821885  PLANTS: GEAM3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:108639-2  VASCAN: 6010  WFO: wfo-0000699019  Laji.fi: MX.39321 
Gentiana amarella:  Wikidata: Q14558076  Wikispecies: Gentiana amarella  EUNIS: 173101  GBIF: 6367271  GRIN: 466828  IPNI: 108160-2  IRMNG: 10516563  ITIS: 513866  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:108160-2 
Horkkakatkeron kukka.
Osmo Huhti

| Osmo Huhti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1921 Tampere
Kuollut: 1. syyskuuta 1980 (59 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Oppo
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pelinumero:  4, 8, 12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1938–1952
Seurat:  Ilves
Osmo Johannes Huhti (19. toukokuuta 1921 Tampere – 1. syyskuuta 1980) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi koko uransa, 11 kautta ja 73 ottelua, Tampereen Ilveksessä.
Huhti oli 1940-luvun Ilveksen kantavia voimia. Hän pelasi Aarne Honkavaaran laitahyökkääjänä ns. H-ketjussa, jonka kolmantena lenkkinä toimi ensin Kalle Havulinna ja sitten Yrjö Hakala. Ketjun työnjaossa Huhdin rooli oli yksinkertaistettuna pitää vastustajat poissa pelinrakentaja Havulinnan ja maalintekijä Honkavaaran kimpusta; tästä huolimatta hän oli Ilveksen paras pistemies kausilla 1940–1941 ja 1944–1945. Kaikkiaan Huhti teki SM-sarjassa 95 maalia ja antoi 26 syöttöä. Hän saavutti urallaan kuusi Suomen-mestaruutta, kaksi hopeaa ja kolme pronssia.
Kuultoukonsieni

| Kuultoukonsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Poimu-ukonsienet Leucocoprinus
Laji::  brebissonii
Kaksiosainen nimi
 Leucocoprinus brebissonii  (Godey) Locquin 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuultoukonsieni (Leucocoprinus brebissonii) on läpikuultavan valkoinen tai tummanruskea poimu-ukonsienilaji. Sen jalka on valkoinen. Heltat ja malto ovat valkoiset. Kuultoukonsieni ei ole ruokasieni. Se kasvaa Suomessa harvinaisena komposteissa, kasvihuoneissa ja lehtimetsissä.
Huicoma

Huicoma (Huilerie Cotonnière du Mali) on malilainen kasviöljyn tuottaja. Vuonna 1979 perustettu valtionyhtiö yksityistettiin kansainvälisten rahoittajien vaatimuksesta vuonna 2005, minkä jälkeen se on käytännössä lopettanut toimintansa.
Valtion puuvillayhtiö CMDT:n öljysiementä jalostanut Huicoma valmisti öljyä, saippuaa ja eläinrehua. Sillä oli kolme tehdasta Koutialassa, Koulikorossa ja Katissa, jotka työllistivät yli 1 100 henkilöä. Huicoma oli taloudellisesti menestyvä ja sen työntekijät olivat hyvin palkattuja. Yhtiön liikevaihto oli 27 miljardia CFA-frangia vuonna 2002. Malin valtio myi 84 % sen pääomasta liikemies Alou Tomotan perustamalle Tomota-ryhmälle yhdeksällä miljardilla CFA-frangilla.
Huicoma on esimerkki Malin valtionyhtiöiden epäonnistuneesta yksityistämisestä. Omistajanvaihdoksen jälkeen CMDT alkoi myydä öljysiementuotantonsa markkinahintaan, jolloin Huicomalla ei ollut enää varaa ostaa riittävästi raaka-ainetta. Aikaisemmin valtion tukemaa Huicoman eläinrehua ostaneet karjankasvattajat eivät pystyneet hankkimaan kallista rehua, mikä johti tuotannon supistumiseen ja lihan hinnan nousuun. Tehtaiden sulkeminen aiheutti työttömyyttä ja sosiaalisia ongelmia, jotka näkyvät yhä paikallisina levottomuuksina. Yksityistämisprosessiin liittyneet epäselvyydet ja väärinkäytökset ovat edelleen selvittämättä.