stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tšekkoslovakia olympialaisissa
Saavutetut mitalit > Talviolympialaisista

| Kisat | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1924 Chamonix: 0
| 1928 St. Moritz | 0 | 0 | 1 | 1 |
1932 Lake Placid: 0
1936 Garmisch-Partenkirchen: 0
| 1948 St. Moritz | 0 | 1 | 0 | 1 |
1952 Oslo: 0
1956 Cortina d’Ampezzo: 0
| 1960 Squaw Valley | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 1964 Innsbruck | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 1968 Grenoble | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 1972 Sapporo | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 1976 Innsbruck | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 1980 Lake Placid | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 1984 Sarajevo | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 1988 Calgary | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 1992 Albertville | 0 | 0 | 3 | 3 |
| Yhteensä: | 2 | 8 | 15 | 25 |
Turun Henrikinseurakunta

| Turun Henrikinseurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Henrikinkirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Turun tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Henrikinkirkko
Perustettu:  1963
Jäsenmäärä:  13 672 (2022)
– Osuus asukkaista:  55,6 %
Kirkollisvero:  1,20 %
Kirkkoherra:  Pauliina Uhinki-Suominen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Henrikinseurakunta on seurakunta Varsinais-Suomessa, Turun kaupungissa. Seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan ja on osa Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymää. Vuoden 2022 lopussa seurakuntaan kuului 13 672 jäsentä, mikä on 55,6 % alueen asukkaista.
Tapahtumat

Turun Henrikinseurakunta järjestää vuosittain nuorille Maata -näkyvissä -festarit yhteistyössä Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY), Turun Katariinanseurakunnan, Maarian seurakunnan, Turun Mikaelinseurakunnan, Paattisten seurakunnan ja Turun tuomiokirkkoseurakunnan kanssa.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Henrikinseurakunnan kirkkoherroina:
1964–1977: kirkkoherra Alpo Mustonen
2003–2019: kirkkoherra Heikki Mäntylä
2019– kirkkoherra Pauliina Uhinki-Suominen
Tuppisara

| Tuppisara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Luokka::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Alasuku::  Carex
Laji::  vaginata
Kaksiosainen nimi
 Carex vaginata  Tausch 
Synonyymit
 Carex panicea subsp. vaginata (Tausch) Rouy  Carex sparsiflora (Wahlenb.) Steud. 
Katso myös
   Tuppisara Wikispeciesissä   Tuppisara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuppisara (Carex vaginata) on sarojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvi.
Lajikuvaus

Tuppisara on 20–50 cm korkea suirertavajuurakollinen sara, jonka versot kasvavat yksittäin. Sen tyvitupet ovat vaalean harmaanruskeita. Lehdet ovat 3–5 mm leveitä. Se kuuluu erilaistähkäisiin lajeihin, joiden pullakoissa on kolme luottia. Kukinnossa on ylimpänä yksi hedetähkä, jonka alapuolella on yhdestä kolmeen emitähkää. Sen tukilehtien tupet ovat väljät.
Levinneisyys

Tuppisara kasvaa sirkumboreaalisella alueella. Suomessa se on yleinen koko maassa, etenkin Pohjois-Suomessa.
Elinympäristö

Tuppisara kasvaa monenlaisilla soilla ja muissa kosteissa paikoissa. Se viihtyy sekä happamassa että kalkkipitoisessa kasvualustassa.
Tuppuralan koulu

| Tuppuralan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Nuottakatu 1, 50190 Mikkeli (Tuppurala)
Koordinaatit:  61.6848°N, 27.3033°E
Tyyppi:  alakoulu
Rehtori:  Katariina Vilén
Luokat:  1–6
Oppilaita:  180
Verkkosivut
Tuppuralan koulu on Mikkelin Tuppuralan kaupunginosassa toimiva alakoulu (luokka-asteet 1–6). Se sijaitsee pari kilometriä Mikkelin keskustasta itään. Koulun rehtori on Katariina Vilén.
Koulussa annetaan yleisopetuksen ohella erityisopetusta pienryhmissä. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Tuppuralan koulua käy noin 180 oppilasta (2018–2019).
Koulussa syttyi tulipalo 19. kesäkuuta 2019 illansuussa. Palossa tuhoutui liikuntasali, luokkahuoneet säilyivät. Paloa epäillään tahallaan sytytetyksi, ja sitä tutkitaan törkeänä tuhotyönä. Silminnäkijöiden ilmoitusten perusteella teosta epäillään alaikäisiä lapsia.
Aiheesta muualla

Oppilasalueet ja peruskoulut kartalla Mikkelin kaupunki, mikkeli.fi. Viitattu 20.6.2019.
Uunsi

Dab-qaad-suitsutusastia.
Uunsi on somalialainen hajuste. Sitä valmistetaan pihkasta, sokerista ja tuoksuöljyistä, jotka sekoitetaan toisiinsa kuumana.
Uunsia poltetaan suitsutusastiassa nimeltä dab-qaad. Se tarkoittaa ”tulen pitäjää”. Uunsia käytetään muun muassa vaatteiden hajustamisessa. Perinteisesti somalit hajustavat kotinsa ruokailun jälkeen uunsilla tai luubaanilla. Naimisissa olevat naiset käyttävät uunsia raikasteena. Hajustettu pihka pannaan suitsukeastiaan, joka asetetaan naisen jalkojen väliin, perinteisen somalimekon diraan sisälle. Hajusteen väitetään puhdistavan intiimialueet ja kainalot.
Tupsalejäkälä

| Tupsalejäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Peltigerales
Heimo::  Lobariaceae
Suku::  Keuhkojäkälät Lobaria
Laji::  amplissima
Kaksiosainen nimi
 Lobaria amplissima  (Scop.) Forssell 
Synonyymit
 Dendriscocaulon umhausense Ricasolia amplissima 
Katso myös
   Tupsalejäkälä Wikispeciesissä   Tupsalejäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupsalejäkälä (Lobaria amplissima) on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Se on yläpinnalta kuivana harmaa, kosteana vihreä. Tupsalejäkälän halkaisija voi olla jopa 30 senttimetriä. Se kasvaa vanhoilla sammalpeitteisillä puilla, mutta myös kivialustoilla. Suomessa sitä on tavattu vain tunturikallioden raoissa. Laji on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi. Tupsalejäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy skrobikuliinia (C22H26O8).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tupsalejäkälä (Ricasolia amplissima)
UniProt: Taxonomy - Ricasolia amplissima (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ricasolia amplissima (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Ricasolia amplissima (englanniksi)
Irish lichens: Ricasolia amplissima (Lobaria amplissima) (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Ricasolia amplissima (englanniksi)
Uudenmaan sotilaslääni

| Uudenmaan sotilaslääni |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1993-2007
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  maavoimat
Osa joukkoa:  Läntinen maanpuolustusalue
Koko:  sotilaslääni (34 henkeä)
Tukikohta:  Lohja
Marssi:  Martti Parantainen: Asemies
Vuosipäivät:  24. helmikuuta
Uudenmaan sotilaslääni (UUDSL) oli Läntisen maanpuolustusalueen alaisuudessa ollut sotilaslääni, joka muodostettiin 1. tammikuuta 1993 yhdistämällä Itä- ja Länsi-Uudenmaan sotilaspiirit. Sotilaslääni lakkautettiin 31. joulukuuta 2007, jolloin sen tehtävät siirrettiin perustetulle Etelä-Suomen sotilasläänille.
Sotilaslääni perustettiin jo kolmannen kerran. Samalla nimellä aiemmin se oli ollut vuosina 1932-1939 ja 1952-1966.
Komentajat

Sotilasläänin komentajina olivat:
eversti Erkki Silvo 1. tammikuuta 1993 – 30. marraskuuta 1994
prikaatikenraali Olli Heiskanen 1. joulukuuta 1994 – 31. joulukuuta 1997
eversti Jarmo Myyrä 1. tammikuuta 1998 – 30. huhtikuuta 2003
eversti Kari Kasurinen 1. toukokuuta 2003 – 30. kesäkuuta 2006
eversti Esko Vainio 1. heinäkuuta 2006 – 31. joulukuuta 2007
Tuiran suuralue

| Tuiran suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Tuiran suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  8
Väkiluku:  10 618   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Hietasaari Koskikeskus Pikisaari Toppilansaari Tuira Vihreäsaari
Tuiran suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta, ja se sijaitsee keskustan ja Oulujoen pohjoispuolella valtatien 4 länsipuolella. Se rajoittuu keskustan, Koskelan, Myllyojan, Nuottasaaren ja Puolivälinkankaan suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 10 000 asukasta ja siellä on 2 512 työpaikkaa.
Kaupunginosat Tuiran suuralueella

Hietasaari
Koskikeskus
Pikisaari
Toppilansaari
Tuira
Vihreäsaari
Merkittävät liikenneyhteydet

Valtatie 4 (Pohjantie)
Valtatie 20 (Kuusamontie)
Seututie 847 (Haukiputaantie)
Usher (albumi)

| Usher Usher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993-1994
 Julkaistu: 30. elokuuta 1994
 Tuottaja(t): Puff Daddy, Chucky Thompson, Eddie F, DeVante Swing, Dave Hall
 Tyylilaji: R&B
 Levy-yhtiö: LaFace/Arista
Usherin muut julkaisut
|   | Usher 1994 | My Way 1997 |
Usher on R&B-laulaja Usherin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1994. Albumin julkaisivat LaFace ja Arista.
Kappaleet

"I'll Make It Right" - 4:52
"Interlude 1" - 0:39
"Can U Get Wit It" - 4:55
"Think of You" - 3:49
"Crazy" - 5:15
"Slow Love" - 4:58
"The Many Ways" - 5:43
"I'll Show You Love" - 4:43
"Interlude 2 (Can't Stop)" - 2:42
"Love Was Here" - 5:37
"Whispers" - 5:17
"You Took My Heart" - 5:12
"Smile Again" (bonus track) - 4:37
"Final Goodbye" (bonus track) - 5:00
Singlet

"Can U Get Wit It" (1994)
"Think of You" (1995)
"The Many Ways" (1995)
Ueno

Chūō-dōri-katu Uenossa
Ueno
Ueno (jap. 上野) on Tokion Taitōn erillisalueen kaupunginosa ja yksi Tokion metropolin aluekeskuksista. Uenon kaupunginosa käsittää pitkänomaisen alueen Uenon rautatieaseman, Okachimachin rautatieaseman ja Uenon pääkadun Chūō-dōrin ympäristössä. Aluekeskuksena Uenoon kuuluu huomattavasti laajempi alue, mukaan lukien Uenon puisto ja Shinobazun lampi. Historiallisesti Ueno oli Asakusan ohella Tokion ”alakaupungin” (shitamachi) liike- ja huvialuetta, ja nykyisinkin siellä on runsaasti kauppoja, ravintoloita ja majoitusliikkeitä. Uenon puisto museoineen on merkittävä nähtävyys. Uenon rautatieasema, yksi kaupungin vilkkaimmista, on perinteisesti toiminut porttina Tokion pohjoisosiin ja koko Pohjois-Japaniin. Siellä pysähtyvätkin myös pohjoiseen suuntaavat Shinkansen-suurnopeusjunat.
Uenon kaupunginosan pinta-ala on 0,56 neliökilometriä, ja se jakautuu seitsemään osa-alueeseen, jotka on numeroitu Ueno 1-chōme–Ueno 7-chōme. Niissä on yhteensä 3 719 asukasta (marraskuussa 2023). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 6 600 asukasta neliökilometrillä.
Historia

Ueno sijaitsee Musashinon ylängön eteläreunalla. Tämä ympäröivää maastoa korkeammalle nouseva alue tunnettiin alkujaan myös nimellä Shinobugaoka (忍ヶ岡), kun taas sen eteläpuolinen alava seutu nykyisen Uenon pääkadun (Ueno-hirokōji) tienoilla oli nimeltään Hakamagoshi (袴腰). Paikannimen ”Ueno” (’yläpelto’) historia ulottuu mahdollisesti Kamakura-kaudelle saakka, mutta kiistatta nimi tunnetaan 1500-luvun dokumenteista. Edo-kauden alussa 1500–1600-lukujen vaihteessa alueella sijaitsi Igan provinssin daimion Tōdō Takatoran residenssi.
Vuonna 1625 Tokugawa-sotilashallinto perusti Uenoon Kan’ei-jin buddhalaisen temppelin, jonka tehtävänä oli suojella Edoa ja Edon linnaa koillisen suunnasta. Sillä oli siis vastaavanlainen merkitys kuin Enryaku-jin temppelillä Kiotossa. Enryaku-jin temppeliltä on näkymä Biwajärvelle, minkä vuoksi Uenon ylängön vierellä sijainneesta kosteikosta muotoiltiin mukaelma Biwajärvestä, Shinobazun lampi. Kan’ei-jista tuli myös Tokugawa-klaanin hautatemppeli ja Tendai-lahkon päämaja Kantōn seudulla, ja se sai käyttöönsä suuren 1,2 neliökilometrin laajuisen maa-alueen. Temppelille tuotiin Yoshinovuorelta kirsikkapuita, minkä vuoksi Ueno on tunnettu kirsikankukkien katselupaikkana jo Edo-kaudelta lähtien. Alueesta tulikin yksi kaupungin suosituista huvittelu- ja matkailukohteista. Kan’ei-jin ympäristöön rakennettiin sotilasluokan asuintaloja sekä kauppiaiden ja käsityöläisten asuinalueita.
Meiji-restauraation yhteydessä käydyssä Boshin-sodassa vuonna 1868 Uenon seutu kärsi pahoja tuhoja, kun Tokugawa-hallintoa ja keisarinvaltaa kannattaneet joukot ottivat yhteen. Uenon taistelussa uuden Meiji-hallinnon joukot tuhosivat yhdessä päivässä Kan’ei-jin temppelille linnoittautuneet Tokugawa-hallinnon Shōgitai-joukot, ja valtaosa temppelistä paloi. Vuonna 1873 temppelin alueelle perustettiin Uenon puisto, yksi maan ensimmäisistä julkisista puistoalueista. Puisto käsittää Kan’ei-jin alkuperäisestä temppelialueesta kuitenkin vain noin puolet. Sinne alkoi jo 1800-luvun lopulla sijoittua tärkeitä kulttuuri-instituutioita ja muita nähtävyyksiä, kuten Tokion kansallismuseo, Tokion taide- ja musiikkikoulut (nykyinen Tokion taideyliopisto) ja Uenon eläintarha. Vuonna 1924 keisarihuone lahjoitti puiston Tokion kaupungille.
Ueno on pitkään toiminut porttina Tokion pohjoisosiin ja Pohjois-Japaniin. Uenon rautatieasema avattiin vuonna 1883, kun rautatielinja Kumagayan kaupunkiin valmistui. Kun pohjoiseen johtava Tōhoku Shinkansen -suurnopeuslinja avautui vuonna 1985, Uenosta tuli sen pääteasema. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunginosan suhteellinen merkitys Tokion aluekeskuksena on kuitenkin pienentynyt, kun kaupunki on kasvanut etenkin länteen. Uenon puistoon sijoittuneiden museoiden ansiosta Ueno on tullut tunnetuksi kulttuuri- ja taidealueena. Kaupunginosassa on silti edelleen runsaasti liiketoimintaa. Vilkas rautatieasema on houkutellut puoleensa esimerkiksi hotelleja, ravintoloita ja elokuvateattereita.
Kaupunkikuva ja rakennukset

Varsinainen Uenon kaupunginosa käsittää pohjois–eteläsuunnassa pitkänomaisen alueen Uenon rautatieaseman ja sen kautta kulkevan rautatielinjan ympäristössä. Naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Ueno-Sakuragi, Negishi ja Shitaya; idässä Kita-Ueno, Higashi-Ueno ja Taitō; etelässä Akihabara ja Soto-Kanda sekä lännessä Yushima, Ikenohata ja Uenon puisto. Aluekeskuksena Uenon vaikutusalue ulottuu tätä kaupunginosaa laajemmalle.
Ueno on vilkasta keskusta-aluetta, jonne on sijoittunut esimerkiksi ravintoloita, teattereita, hotelleja ja muita liikkeitä. Ueno on osa Tokion historiallista kauppias- ja käsityöläisväestön kaupunginosaa (shitamachi) ja muodostaa edelleenkin yhdessä Asakusan kanssa kansanomaisen viihdealueen. Kaupunginosan läpi Uenon rautatieaseman editse johtaa etelästä Ginzan ja Kandan suunnasta pääkatu Chūō-dōri. Sen varrella toimii esimerkiksi suuri Matsuzakaya-tavaratalo.
Uenon ja Okachimachin rautatieasemien välillä kulkee noin 500 metriä pitkä Ameya-yokochō-niminen ostoskatu, lyhyemmin Ameyoko. Kadun nimi tarkoittaa alun perin ’makeisliikekujaa’, mutta nykyisin sen varrella myydään esimerkiksi elintarvikkeita, vaatteita ja kosmetiikkaa. Toisen maailmansodan jälkeen alue tunnettiin mustan pörssin kaupasta, ja se on säilyttänyt rosoisen tunnelmansa.
Ueno Nakadōri -katu vuonna 1971
Uenon kaupunkikuvaa illalla
Uenon kaupunkikuvaa, Ameya-yokochō-kauppakatu
Ueno 1-chōmen osa-alue
Liikenne

Uenon rautatieasema on tärkeä joukkoliikenteen solmukohta, jota käyttävät Pohjois-Japania palvelevat Shinkansen-suurnopeusjunalinjat: Tōhoku Shinkansen, Jōetsu Shinkansen, Akita Shinkansen, Yamagata Shinkansen, Hokuriku Shinkansen ja Hokkaidō Shinkansen. Asema toimi jonkin aikaa näiden linjojen pääteasemana, kunnes Uenon ja Tokion rautatieaseman välinen Shinkansen-yhteys valmistui. Uenossa pysähtyviä JR Higashi-Nihonin tavanomaisia rautatielinjoja ovat Tōhoku-päälinja, Jōban-linja, Takasaki-linja, Keihin–Tōhoku-linja, Yamanote-linja ja Ueno–Tōkyō Line. Asemalta on vaihtoyhteys myös Tōkyō metron Ginza-linjalle ja Hibiya-linjalle; Keisei-rautatieyhtiön Keisei-Uenon rautatieasema sijaitsee aivan Uenon aseman länsipuolella Uenon puiston sisäänkäynnillä.
Uenon kaupunginosan eteläosassa sijaitsee Okachimachin rautatieasema, jolla pysähtyvät Keihin–Tōhoku-linja ja Yamanote-linja. Tätä aluetta palvelee myös usea metrolinja: Tōkyō metron Hibiya-linja pysähtyy Naka-Okachimachin asemalla, Ginza-linja Ueno-Hirokōjin asemalla ja Toei-metron Ōedo-linja Ueno-Okachimachin asemalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ueno Wikimedia Commonsissa
Näkymä Uenoon 1930-luvulla
Uenon rautatieasema
Tupsukit

| Tupsukit |
| --- | --- |
 Valkotupsukki (Haemanthus albiflos)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Suku::  Tupsukit Haemanthus  L.
Katso myös
   Tupsukit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupsukit (Haemanthus) on narsissikasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 22 lajia. Maanpäälliset osat kasvavat sipulillisesta juurakosta. Kukinto on tiheän tupsumainen ja kasvaa kukintovanan päässä. Tupsukkeja esiintyy alkuperäisenä eteläisessä Afrikassa: Etelä-Afrikasta Namibiaan ja Botswanaan. Ne kasvavat yleensä talvisateiden ilmastoalueella. Sukuun kuuluvat muun muassa valkotupsukki (Haemanthus albiflos) ja punatupsukki (Haemanthus coccineus).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haemanthus
Suomen Lajitietokeskus: Tupsukit – Haemanthus
Uunisaaren kesäteatteri

Uunisaaren kesäteatteri, Casagrande & Rintala (2000)
Uunisaaren kesäteatteri, Casagrande & Rintala (2000)
Uunisaaren kesäteatteri on suomalaisten arkkitehtien Casagrande & Rintalan väliaikainen teatteri- ja sirkusrakennus Helsingin Uunisaareen vuonna 2000. Rumpumainen rakennus on avoin luonnon elementeille, muun muassa sadevesi on ohjattu keskelle ympyränmuotoista esiintymislavaa.
Aiheesta muualla

Archi-World: Uunisaari Summer Theatre (Arkistoitu – Internet Archive)
Tähtikuonokontiainen

| Tähtikuonokontianen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Soricomorpha
Heimo::  Kontiaiset Talpidae
Alaheimo::  Scalopinae
Tribus::  Condylurini  Gill, 1875
Suku::  Condylura  Illiger, 1811
Laji::  cristata
Kaksiosainen nimi
 Condylura cristata  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Tähtikuonokontiainen Wikispeciesissä   Tähtikuonokontiainen Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Condylura cristata
Tähtikuonokontiainen eli tähtikuonomaamyyrä (Condylura cristata) on pohjoisamerikkalainen pieni kontiaisten eli maamyyrien heimoon kuuluva nisäkäs. Lajia esiintyy Itä-Kanadassa ja Yhdysvaltojen koillisosissa.
Tähtikuonokontiainen elää kosteilla alankoseuduilla syöden pieniä selkärangattomia, vesihyönteisiä, matoja ja nilviäisiä. Se on hyvä uimari ja voi etsiäkin ruokansa jokien ja lampien pohjasta. Kuten muutkin kontiaiset, tämäkin kaivaa matalia tunneleita ruuankeruuta varten. Usein nämä tunnelit johtavat veden alle. Se on aktiivinen sekä päivällä että yöllä. Tähtikuonokontiainen pysyttelee aktiivisena talvella, jolloin sen on havaittu kaivavan tunneleita lumen läpi ja uivan jään peittämissä joissa. Lajin sosiaalisesta käyttäytymisestä ei tiedetä paljoakaan, mutta sen arvellaan elävän yhdyskunnissa.
Tähtikuonokontiaisella on paksu, lähes musta, ruskea vettähylkivä turkki ja pitkä, paksu häntä, joka ilmeisesti toimii rasvavarastona kevään lisääntymiskautta varten. Aikuiset ovat 15–20 cm pitkiä, painavat 55 grammaa ja niillä on 44 hammasta. Lajin huomattavin piirre on sen kuonon päässä 22 kehässä olevaa liikkuvaa, vaaleanpunaista tuntosarvea. Näitä se käyttää ruuan tunnistamiseen koskettamalla.
Tähtikuonokontiainen lisääntyy myöhään talvella tai aikaisin keväällä ja naaras synnyttää myöhään keväällä tai aikaisin syksyllä poikueen, johon kuuluu yleensä 4–5 poikasta.
Lajin luontaisiin vihollisiin kuuluu amerikanhiirihaukka, amerikanhuuhkaja, useita haisunäätälajeja, näätäeläimiä ja jopa isoja kaloja.
Käännös suomeksi
Täydellisen sotilaan paluu

| Täydellisen sotilaan paluu> Universal Soldier: The Return |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mic Rodgers
Käsikirjoittaja:  William Malone John Fasano
Tuottaja:  Craig Baumgarten Allen Shapiro Jean-Claude Van Damme
Säveltäjä:  Don Davis
Kuvaaja:  Mike Benson
Leikkaaja:  Peck Prior
Pääosat:  Jean-Claude Van Damme
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Baumgarten-Prophet Entertainment IndieProd Company Productions Long Road Entertainment
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  4. heinäkuuta 1999
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 dollaria
Tuotto:  43 675 754 dollaria
Edeltäjä:  Täydellinen sotilas
Seuraaja:  Universal Soldier: Regeneration
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täydellisen sotilaan paluu (engl. Universal Soldier: The Return) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Mic Rodgers ja käskikirjoittanut William Malone ja John Fasano. Pääosissa näyttelivät Jean-Claude Van Damme, Michael Jai White, Heidi Schanz ja Xander Berkeley. Taistelukohtausten koreografiasta vastasi Peter Malota.
Täydellisen sotilaan paluu jatkaa ensimmäisen elokuvan tarinaa ja on kaiken kaikkiaan neljäs elokuva Täydellisen sotilaan elokuvasarjassa.
Juoni

Luc Devereaux on ainut hengissä oleva alkuperäinen täydellisen sotilaan ryhmästä. Nyt seitsemän vuotta myöhemmin hän työskentelee tohtori Cotnerin kanssa kehittääkseen ja parantaakseen uutta Täydellisen sotilaan projektia. Heidän suunnitelmansa on laittaa tietokone SETH hallitsemaan täydellisiä sotilaita. Hallitus päättää kuitenkin sulkea koko projektin, joka tarkoittaisi myös SETH:n sulkemista. Tätä SETH ei halua ja ottaa asiat omiin käsiinsä, tappamalla aluksi tohtori Cotnerin ja siirtämällä itsensä uuteen kehoon. Hän ottaa toiseksi kohteekseen Devereaux'in, joka on ainut henkilö joka tietää hänen sulkemista vaativan salasanan. Tehtävää varten SETH lähettää joukon täydellisiä sotilaita Devereaux'in perään.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean-Claude Van Damme  | … |  Luc Deveraux   |
|  Michael Jai White  | … |  SETH   |
|  Heidi Schanz  | … |  Erin Young, KTXD   |
|  Xander Berkeley  | … |  tohtori Dylan Cotner   |
|  Justin Lazard  | … |  kapteeni Blackburn   |
|  Kiana Tom  | … |  Maggie   |
|  Daniel von Bargen  | … |  kenraali Radford   |
|  James Black  | … |  kersantti Morrow   |
|  Karis Paige Bryant  | … |  Hillary Deveraux   |
|  Bill Goldberg  | … |  Romeo/UniSol 2500   |
|  Maria Arita  | … |  Kitty Anderson, KTXO   |
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Allrovi: 1.5/5
DVD-Opas: 2/5
Iltalehti: 1/5
Rotten Tomatoes: 2.8/10
Telvis.fi: 2/5
Uunisaari

Näkymä Uunisaaresta
Uunisaaren ja Liuskasaaren välinen aallonmurtaja.
Uunisaari (ruots. Ugnsholmen) on pieni Helsingin kaupungin omistama saari Helsingin eteläpuolella Kaivopuiston edustalla, pinta-alaltaan noin kolme hehtaaria. Saari koostuu oikeastaan kapean salmen erottamista pohjoisesta ja eteläisestä saaresta, joita yhdistää puusilta.
Uunisaaressa on aikaisemmin ollut teollisuutta, muun muassa vernissatehdas ja öljytehdas. Siellä on myös valmistettu ruumisarkkuja. Teollinen toiminta on kuitenkin loppunut jo yli sata vuotta sitten. Muistona siitä on entinen tehdasrakennus, jossa toimii nykyisin ravintola.
Kaivopuiston eteläranta ja Uunisaarensalmi, Signe Branderin valokuva vuodelta 1912.
Uunisaarella on pitkät perinteet myös virkistyskäytöstä. Saaressa toimi jo 1800-luvulla suosittu merikylpylä. Nykyisin kylpylä on suljettu, mutta vuonna 1934 avattu uimaranta on edelleen suosittu helsinkiläisten kesänviettopaikka. Lisäksi saari on suosittu piknik-kohde. Kesäisin Uunisaareen on veneyhteys Merisatamantorilta, talvisin saareen johtaa mantereelta ponttonisilta. Uunisaaresta pääsee myös kulkemaan aallonmurtajaa pitkin viereiseen Liuskasaareen.
Aiheesta muualla

Helsinki saa uuden hiekkarannan. Uunisaaren uimalaitos ja hiekkaranta valmistuvat juhannukseksi, Helsingin Sanomat, 10.06.1934, nro 153, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Under stjernerne på himlen

|  Under stjernerne på himlen> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Tommy Seebach Band
Säveltäjä(t):  Tommy Seebach
Sanoittaja(t):  Keld Heick
Euroviisutiedot
Vuosi:  1993
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus:  22.
Pisteet:  9
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina George Keller
Under stjernerne på himlen on Tommy Seebach Bandin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 22. 9 pisteellä.