stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mouhijärvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mouhijärvi Wikimedia Commonsissa
| n k Mouhijärvi |
| --- | --- | --- |
 Pirkanmaa  Sastamala 
| Kylät |  Eskola  Hahmajärvi  Hermala  Hyynilä  Häijää  Iirola  Kairila  Kari  Kortejärvi  Lampinen  Mierola  Murto  Mustianoja  Pappila  Pukara  Pyöräniemi  Rienilä  Ryömälä  Saikkala  Salmi  Selkee  Tervamäki  Tiisala  Tomula  Tuisku  Tupurla  Uotsola  Valkama  Venetmäki  Vestola  Vesunti  Yliskallio  |  |
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Kullervo Mutanen

Jalo Kullervo Mutanen (29. helmikuuta 1920 Viipuri – 3. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen klarinetisti, saksofonisti ja säveltäjä.
Mutanen aloitti koulupoikien soittokunnassa soittamisen Viipurissa 10-vuotiaana. Hän liittyi 13-vuotiaana Karjalan kaartin rykmenttiin soitto-oppilaana soittiminaan es-kornetti ja alttotorvi. Klarinetinsoiton opintonsa hän aloitti Vilho Huomon johdolla. Mutanen astui asepalvelukseen vuonna 1939 juuri ennen talvisotaa. Hän oli mukana Karjalan kaartin soittokunnassa musiikkikapteeni August Huttusen johdolla ja taisteli jatkosodassa Kiestingin sekä Uhtuan alueilla. Sotien päätyttyä Mutanen soitti Dallapéssa, Lahden kaupunginorkesterissa sekä Leo Tallgrenin orkesterissa ja toimi lisäksi itse yhtyeenjohtajana. Vuonna 1953 hän liittyi Helsingin varuskuntasoittokuntaan (Kaartin soittokunta). Hän toimi sen klarinetistina, kunnes jäi vuonna 1970 eläkkeelle ylikersanttina. Mutanen oli vuonna 1963 saksofonisarjan voittaja puolustusvoimain soittomestaruuskilpailuissa.
Mutanen avusti usein Helsingin sinfonia- ja teatteriorkestereissa. Hän sävelsi runsaasti tanssi- ja viihdemusiikkia sekä parikymmentä klarinettipolkkaa (kuten "Iloiset klarinetit"). Hän myös opetti klarinetin- ja saksofoninsoittoa Helsingin Nuorten Miesten Kristillisessä Yhdistyksessä. Vuonna 1981 Olli-Pekka Tuomisalo aloitti saksofoninsoiton opiskelun Mutasen johdolla. Mutanen oli naimisissa vuodesta 1941. Hän kuoli Helsingissä, jossa hänet on haudattu Malmin hautausmaalle vaimonsa Paula Katariinan kanssa.
MTV:n historia

MTV:n entinen toimitalo (Pöllölaakso) Helsingin Ilmalassa lokakuussa 2022.
Oy Mainos-TV-Reklam Ab, nykyinen MTV, perustettiin 29. huhtikuuta 1957, jolloin Ilmoittajien liitossa väläyteltiin ideaa amerikkalaistyylisestä mainonnasta televisio-ohjelmien yhteydessä. TES-TV oli aloittanut jo pari vuotta aiemmin ja Yleisradio oli vasta aloittamassa lähetyksiään Suomen televisio -kanavalla. Uutta hanketta vetämään perustettiin osakeyhtiö, jonka johtajaksi tuli Ilmoittajien liiton puheenjohtaja Pentti Hanski. Uuden yrityksen omistajiksi tuli liiton lisäksi merkittäviä mainostoimistoja.
Alkuvaiheet

Oy Mainos-TV-Reklam Ab vuokrasi ohjelma-aikaa Yleisradion kanavalta, jonka ohjelmien lomassa se toimi. Yleisradio oli vastahakoinen, mutta käytännön syistä se myöntyi vuokraamiseen, koska sillä ei ollut varaa tuottaa tarpeeksi omaa ohjelmaa pystyäkseen kilpailemaan TES-TV:n kanssa. 13. elokuuta 1957 oli ensimmäinen lähetys. Alussa MTV:n viikoittainen ohjelma-aika oli vain kymmenen tuntia ja sekin parhaimman katseluajan ulkopuolella. Sopimuksen mukaan MTV ei saanut kilpailla Yleisradion kanssa uutisissa, eikä puoluepoliittisia mainoksia saanut esittää.
Yhtiö toimi pienessä toimistossa, josta ohjelmat ja mainokset toimitettiin Yleisradiolle lähettien kautta. Tekniikka oli puutteellista. Mainokset esitettiin ainoastaan suorina lähetyksinä.
Koko yhtiön toiminta oli sen alkuvuosina vaakalaudalla. Vasemmistossa lähde? vaadittiin, että ainoastaan valtiollinen toimija voisi lähettää ohjelmia. Yleisradiossa taas ehdotettiin, ettei MTV lähettäisi omia ohjelmiaan lainkaan, vaan lähettäisi pelkkiä lyhyitä mainostaukoja Ylen ohjelmien välissä. Tällaisiin vaatimuksiin ei kuitenkaan myönnytty, vaan yhtiö piti lujasti kiinni itsenäisyydestään.
MTV vakiinnuttaa asemansa

1960-luvun alussa TES-TV ajautui taloudellisiin ongelmiin, sillä se ei pystynyt kilpailemaan mainosrahoista huomattavasti suuremman näkyvyysalueen omanneen MTV:n kanssa, joka Yleisradion vuokralaisena laajeni nopeasti kohti valtakunnallista peittoa. TES-TV (vuodesta 1960 lähtien Tesvisio Oy) toimi vain pääkaupunkiseudulla. Vuonna 1963 toiminta laajeni Turkuun ja Tampereelle, missä toimi erillinen Tamvisio Oy. Vuonna 1964 Yleisradio lopulta osti Tesvision ja Tamvision, yhdisti ne ja teki Tampereen kanavasta uuden TV-ohjelma 2:nsa. MTV vaati uutta kanavaa aluksi kokonaan itselleen, jotta se pystyisi toimimaan itsenäisesti. Nämä toiveet torjuttiin kuitenkin täysin Ylen puolella. Lopulta MTV saatiin myöntymään olemiseen kanavien alivuokralaisena tarjoamalla sille lisää lähetysaikaa. MTV:n lähetykset TV-ohjelma 2:ssa alkoivat 13. tammikuuta 1966. Ensimmäisinä vuosina MTV:n lähetykset kakkosverkossa esitettiin torstai-iltoina, joista merkittävä osa oli nyt prime timen aikana.
MTV perusti vuonna 1965 oman televisioteatteritoimituksensa, MTV-teatterin. MTV-teatterin tuottamia televisioelokuvia esitettiin Aitiopaikka ja Teatterituokio -nimisillä ohjelmapaikoilla. Aitiopaikka-nimen alla esitettiin maanantai-iltaisin pitkiä, noin 90-minuuttisia televisionäytelmiä. Teatterituokio-nimellä kulkeneet näytelmät puolestaan olivat noin 45-minuutin pituisia. MTV-teatterin teatteripäälliköksi valittiin Ville Salminen. Ohjaajina toimivat Kaarlo Hiltunen, Veikko Kerttula, Ritva Nuutinen ja Pauli Virtanen. Lisäksi teatteriin palkattiin 12 näyttelijää. Vuoden 1966 alusta alkaen Tesvisiolla alunperin esitetyt ohjelmat kuten Levyraati, siirtyivät MTV:n ohjelmistoon.
Näinä aikoina MTV:n toiminta lähti nousuun, vaikka sen tulevaisuus ei edelleenkään ollut täysin taattu. Vuonna 1967 rakennettiin uusi toimitalo, niin kutsuttu Pöllölaakso, Helsingin Ilmalaan. Pari vuotta sen jälkeen esitettiin ensimmäinen värilähetys. Näihin aikoihin oli perustettu myös viihdetoimitus, joka alkoi tuottaa talon sisällä draamaohjelmistoa. Ohjelma-aika kasvoi runsaasti ja MTV aloitti mainoskampanjan ”Älkää pudottako mainospöllöä”, jossa se korosti suomalaisille mainosrahoitteisen ohjelmiston merkitystä suomalaisen viihteen takaamisessa. Näin se alkoi hitaasti saada katsojia puolelleen: Ylen asiapitoisen ohjelmiston täydentäjänä MTV suuntautui viihdeohjelmistoon.
1970-luku toi myös muutoksen tuulia. MTV oli mukana perustamassa kaupallisten tv-yhtiöiden yhteistyöjärjestöä EGTA:ta ja se pääsi mukaan myös Prix Italia -järjestöön. 1970-luvulla alkoi myös kädenvääntö uutislähetyksistä: Yleisradio katsoi, että uutislähetykset olivat 1950-luvulla solmitun sopimuksen nojalla sen yksinoikeus, eikä suostunut perääntymään kiistassa. Kanavan visuaalinen ilme uudistettiin, jolloin käyttöön tuli hyvin monen suomalaisen tuntema sinisen värinen "Mainospöllö".
Ohjelmatarjonta laajenee

1980-luvun alussa saatiin vihdoin käynnistettyä omat uutislähetykset pitkien neuvotteluiden jälkeen. Yleisradion kanssa oli saatu sovittua kompromissi, jossa MTV:llä on uutisia vain kerran illassa Ylen uutisten jälkeen. Kompromissin mukaan kyseessä olisi vain 2-vuotinen kokeilu. MTV:llä lähetetyistä Kymmenen uutisista tuli pian hittituote, joka joutui aikataulustaan johtuen käsittelemään asioita erilaiselta kantilta ja paikallisemmasta näkökulmasta kuin Yleisradio.
Nimi Mainostelevisio oli tarkoitettu alun perin vain väliaikaiseksi ja korvaavista nimistä oli järjestetty aikoinaan katsojakilpailukin. Koska varteenotettavia ehdokkaita ei löytynyt ja kansan suussa nimi oli joka tapauksessa vakiintunut MTV:ksi, yhtiön nimi muutettiin lopulta MTV Oy:ksi vuonna 1982.
1970- ja 1980-lukujen vaihteessa MTV oli ehtinyt laajentaa toimintaansa erilaisille aloille, muun muassa perustamalla oman kasettimonistamon, äänilevyprässäämön ja elokuvafilmilaboratorion. Vuonna 1984 koittivat muutoksen tuulet, kun pitkäaikainen toimitusjohtaja Pentti Hanski jäi eläkkeelle yhtiön palveluksesta. Tilalle tuli Eero Pilkama, joka oli MTV:n näytelmäohjaaja Inkeri Pilkaman puoliso.
Vähitellen omalle kanavalle

Vuonna 1985 MTV Oy lähti Yleisradion ja Nokian kanssa Kolmostelevisio-projektiin, jossa oli tarkoituksena tarjota lisää kaupallista ulkomaista ohjelmistoa kahden olemassa olleen julkisen palvelun kanavan linjan rinnalle. Nokian kiinnostus perustui ajatukseen maksutelevisioista, joka tuolloin oli Suomessa aika utopistinen ajatus.selvennä Kolmoskanava aloitti joulukuussa 1986. MTV sai uuden kanavan kautta lisää ohjelma-aikaa, mutta taloudellisesti se kävi yritykselle raskaaksi. MTV joutui nyt nimittäin kilpailemaan sekä Yleisradion että oman Kolmoskanava-osastonsa kanssa. Suureksi paisunut ohjelma-ajan tarve yhdistettynä tiukkoihin ohjelma-aikojen vuokraussopimuksiin olivat hankalia sekä MTV:lle että Yleisradiolle, joiden ohjelmat saattoivat joutua vuorottelemaan kanavalta toiselle kesken ohjelmankin.
1980- ja 1990-lukujen vaihteessa alkoivat Seitsemän uutiset, iltapäivän makasiiniohjelma Tänään, tässä ja nyt sekä aamulähetys Huomenta Suomi, kaikki uudella Kolmoskanavalla.
MTV halusi toteuttaa vanhan unelmansa omasta toimiluvasta. Yleisradio alkoi myöntyä ajatukselle ja myikin Nokian kanssa osuutensa Oy Kolmostelevisio Ab:stä MTV:lle 1990-luvun alussa. Lopulta 1. tammikuuta 1993 MTV siirtyi omalle kanavalleen. Mukaan tuli sekä MTV:n että Kolmoskanavan ohjelmistoa. Vanhoista ohjelmakuuluttajista luovuttiin, eivätkä MTV:tä enää sitoneet Yleisradion säännöt muun muassa puoluepoliittisten ohjelmien suhteen. Uuden kanavan nimeksi tuli MTV3. Alkuvaiheessa MTV3:n ohjelmakartta oli varsin samanlainen kuin Kolmoskanavan.
MTV3:sta tuli täyden palvelun televisiokanava, jolla oli nyt runsaasti lähetysaikaa käytössään. Siitä tuli Suomen suosituin televisiokanava 43 prosentin katselijaosuudella, eikä Yleisradio kyennyt vastaamaan kilpailuun. Ohjelmisto laajeni kokopäiväiseksi, kun iltapäivälähetykset aloitettiin 14. maaliskuuta 1994. Myös MTV Tekstikanava, Suomen ensimmäinen kaupallinen teksti-tv-palvelu aloitettiin. Toiminta laajeni omaan valtakunnalliseen radiokanavaan, Radio Novaan, vuonna 1997, joka myytiin Bauer Medialle vuonna 2015.
1990-luvun aikana MTV3 kunnostautui eritoten suorien tapahtumien televisioinnissa. Ohjelmissa palveltiin kaikenlaisia yleisöjä, joten ohjelmia löytyi aina Tangomarkkinoista nuortenohjelma Jyrkiin.
MTV3 liittyi Euroopan yleisradiounioniin eli EBUun 1993, kun se mahdollisti myös kaupallisten yhtiöiden mukaanpääsyn. Suomen hallitus myönsi 2. syyskuuta 1993 MTV:lle toimiluvan 14. joulukuuta 1999 saakka. MTV3 sai oman internetsivustonsa vuonna 1995 ja oman teksti-TV-palvelunsa vuonna 1996.
Uudenlaisen median aikakausi > 1990-luku

Vuonna 1997 aloitti toimintansa Suomen toinen valtakunnallinen mainoskanava Nelonen, joka loi aiemmin varmoille mainosmarkkinoille tiukkaa kilpailua. Nelosen takana oli (ja on) Sanoma-konserni.  MTV Oy ja Aamulehti yhdistyivät 1998 Alma Mediaksi ja ensimmäinen siirtyi osaksi uutta yhtymää. Uuden omistajan alla alkoivat kuitenkin vähitellen tiukat säästötoimet, sillä muuttuneessa kilpailu- ja mediatilanteessa toiminta alkoi tuottaa tappiota.
MTV3 luopui vuosikymmenen lopulla uutisia lukuun ottamatta omasta ohjelmatuotannostaan ja MTV Viihde myytiin muualle. Myös ajankohtaisten ohjelmien määrää vähennettiin merkittävästi. Ydinliiketoimintaan liittymättömistä aloista luovuttiin ja suuri osa työntekijöistä irtisanottiin seuraavien muutaman vuoden aikana. Kanava alkoi keskittyä aiempaa enemmän urbaanimpien ja uusia tuotteita enemmän seuraavien katsojien palvelemiseen. Vuonna 1999 uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Ilkka Kylmälä, Eero Pilkaman jäädessä eläkkeelle.
Uudenlaisen median aikakausi > 2000-luku

MTV Draama oli MTV Oy:n draamatuotantoyhtiö, joka myytiin vuonna 2000 Jarowskijlle. Peppi Kajanne oli MTV Draaman ohjelmapäällikkö, ja hän jatkoi toimessaan myynnin jälkeenkin.
Vuonna 2000 otettiin käyttöön uusi digitaalinen lähetysyksikkö ja TVTV! (nykyinen Sub) aloitti MTV3:n klassista viihdettä tarjoavana rinnakkaiskanavana kaapelitelevisioverkoissa. Samana vuonna alkoivat maanpäällisen digitaalitelevision koelähetykset.
MTV3 uusi kanavailmeensä täydellisesti 6. syyskuuta 2001 kello 19. Aiempi ilme oli ollut erilaisine muutoksineen käytössä vuoden 1993 kanavauudistuksesta lähtien. Pöllön tilalle logoon tuli tyylitelty pöllön silmä. MTV Oy:n toimitusjohtajaksi tuli Pekka Karhuvaara. TVTV! muutti nimensä Subtv:ksi (alkuvuonna 2008 Subiksi). Vuonna 2004 aloitettiin maksutelevisiotoiminta ja markkinoille tuli myös erilaisia uusia internet- ja mobiilipalveluita. MTV Interactive tarjosi vuosituhannen alusta lähtien ilmaisia soittosarjaan perustuvia internet-yhteyksiä, jotka korvattiin myöhemmin maksullisin ADSL-liittymin. MTV luopui hyvin pian laajakaistaliittymien tarjoamisesta ja toiminta siirtyi Spinboxille.
MTV Oy päätyi vuoden 2005 omistusjärjestelyissä ruotsalaisen Bonnier-mediakonsernin ja Proventus-sijoitusyhtiön omistukseen. Vuonna 2007 MTV siirtyi kokonaan Bonnierin omistukseen. MTV3:n sisarkanava on Ruotsissa TV4.
Vuonna 2006 MTV Oy toi markkinoille neljä maksutelevisiokanavaa: MTV3 MAX, MTV3 Fakta, MTV3 Leffa ja Subtv Juniori. 2010-luvulla kanavien määrä on noussut ja ne muodostavat kokonaisuudessaan MTV Total -kanavapaketin. Kanavien määrä on sittemmin vaihtunut takaisin neljäksi. MTV Oy:n maksutelevisiokanavilla on asiakkaanaan 400 000 suomalaista kotitaloutta (2009).lähde? MTV Total on Suomen katsotuimpia maksullisia televisiokanavia. Katsotuin yksittäinen kanava on C More Max, jota katsoo viikoittain noin 600 000 henkeä. MTV perusti Yleisradion, Sanoma Media Finlandin ja Suomen Audiovisuaalisen Alan Tuottajat - Satu ry:n kanssa Televisioakatemia ry:n huhtikuussa 2010 edistääkseen kotimaisten televisio-ohjelmien arvostusta. Yhdistys jakaa vuosittain Kultainen Venla -tunnustuspalkinnot kotimaisille televisio-ohjelmille ja tekijöille.
Uudenlaisen median aikakausi > 2010-luku

3. marraskuuta 2013 kello 19 MTV3 uudisti kanavailmeensä jälleen täysin. Samalla uudistettiin myös koko MTV Media ja nimeksi pelkistettiin MTV. Pöllönsilmälogosta luovuttiin, ja tilalle tuli tyyliteltyjä pöllön sulkia. Edellisen kerran kanavaa oli uudistettu kahdeksan vuotta aiemmin, mutta vuoden 2005 uudistuksessa pöllönsilmälogoa ei poistettu käytöstä. Lisäksi MTV3:n sisarkanavat Sub ja AVA uusivat kanavailmeensä.
Toukokuussa 2016 MTV ilmoitti uudistavansa ohjelmistonsa. Syksyllä 2016 MTV:n kanavilla luvattiin nähtävän enemmän kotimaisia televisiosarjoja kuin koskaan ennen. Jokaisen päivän parhaassa katseluajassa kello 19.00–22.30 esitettiin ainoastaan kotimaisia ohjelmia.
Heinäkuussa 2018 ilmoitettiin Telian ostavan MTV3:n, Ruotsin TV4:n ja C Moren. Myöhemmin marraskuussa 2019 MTV3 erosi Euroopan yleisradiounionista (EBU) TV4:n rinnalla.
Uudenlaisen median aikakausi > 2020-luku

Vuonna 2020 rakennusliike Skanska osti Ilmalan Pöllölaakson alueen, aikoo purkaa MTV:n rakennukset ja rakentaa tilalle asuintaloja. MTV:n toimitilat siirtyivät Vallilan Fredriksbergiin vuodenvaihteessa 2022–2023. Viimeiset suorat televisiolähetykset lähetettiin Ilmalasta 11. tammikuuta 2023, jonka jälkeen studion valot sammutettiin juhlallisesti.
Toimitusjohtajat

| Henkilö | Virassa |
| --- | --- |
Hanski, PenttiPentti Hanski: 1957–1984
Pilkama, EeroEero Pilkama: 1984–1999
Kylmälä, IlkkaIlkka Kylmälä: 1999–2001
Karhuvaara, PekkaPekka Karhuvaara: 2001–2012
Rotko, HeikkiHeikki Rotko: 2012–2015
Koskinen, JaniJani Koskinen: 2015–2016
Nordlund, JarkkoJarkko Nordlund: 2016–2019
Johannes Leppänen: 2019–
Kirjallisuutta

Hanski, Pentti: Pöllön siivin: MTV:n vuodet 1955–1984.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17300-6
Toimitusjohtaja Pentti Hanski muuraa MTV:n toimitalon peruskiveä kesäkuussa 1966.
MTV:n uusi pääsisäänkäynti Fredriksbergissä Vallilassa vuonna 2023.
Museoajoneuvo

Fordin T-malli museoajoneuvoparaatissa.
Museoajoneuvo on Suomessa arkikäytöstä poistettu harrasteajoneuvo, joka on museotarkastettu ja hyväksytty museoajoneuvorekisteriin. Rekisteriä ylläpitää Suomen automobiilihistoriallinen klubi (SA-HK).
Myös Ruotsissa on käytössä Suomen kaltainen museoajoneuvojärjestelmä. Ruotsissa veteraaniajoneuvoharrastajien kattojärjestö on Motorhistoriska Riksförbundet, joka myöntää jäsenkerhojensa kannattajien ajoneuvoille museoajoneuvovakuutuksia. Muualla Euroopassa tätä vastaa usein harrasteajoneuvoluokka, jonka mukaisten ajoneuvojen ei tarvitse täyttää ajanmukaisia liikennemääräyksiä.
Museoajoneuvoja koskevien määräysten synty

Museoajoneuvoluokka perustettiin Suomeen 1978 liikenneministeriön päätöksestä. Keskeinen rooli museoajoneuvoja koskevan lainsäädännön synnyssä oli diplomi-insinööri Jussi Juurikkalalla. Tekniikan Maailma -lehti julkaisi syksyllä 1973 asiasta kirjelmän, jonka olivat allekirjoittaneet lehden päätoimittaja Rauno Toivonen ja Jussi Juurikkala, joista käytännössä jälkimmäinen oli sen kirjoittanut. Perusteluna museoajoneuvo-määritelmän tarpeellisuudelle kirjelmässä esitettiin, ettei vanhoilla autoilla ollut liikenteellisesti erityistä merkitystä sen enempää positiivisessa kuin negatiivisessakaan mielessä, ja että ajoneuvojen entistäminen oli vapaaehtoista kulttuurityötä, jota olisi syytä tukea eräin helpotuksin. Kirjelmässä ei ollut mainintaa museoajoneuvorekisteristä, joten ajatus pitää kirjaa museoajoneuvoista syntyi ilmeisesti vasta myöhemmin.
Suomen ensimmäiset museoajoneuvotarkastukset suoritti Juurikkala itse helmikuussa 1979. Museoajoneuvotarkastajiksi valittiin kaksi henkilöä jokaisesta Suomen automobiilihistoriallisen klubin 11 paikalliskerhosta, ja koko vuoden 1979 aikana Suomessa tarkastuksia tehtiin 247. Suuri määrä selittyy sillä, että Suomessa oli jo tuolloin suuri määrä entisöityjä ja museorekisteriin kelpaavia ajoneuvoja. Museorekisteriin hyväksyttiin ajoneuvo, jonka valmistusvuoden päättymisestä oli sitä museorekisteröitäväksi esitettäessä kulunut vähintään 25 vuotta. Vuonna 2008 tämä ikäraja korotettiin 30 vuoteen.
Vanhojen ajoneuvojen tuonti ulkomailta Suomeen helpottui vuoden 1987 alussa, minkä jälkeen yhä useammalla museorekisteriin hyväksytyllä ajoneuvolla ei ole ollut suomalaista käyttöhistoriaa. Suomen ajoneuvokannan 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla tapahtunut voimakas kasvu on näkynyt museorekisteriin hyväksyttyjen ajoneuvojen määrän kasvuna. Vuoden 2017 lopussa Suomessa oli jo liki 50 000 museoajoneuvoa.
Vaatimukset

Museoauto on tietyin edellytyksin museokatsastuksen läpäissyt auto. Se voi olla joko entisöity tai vuodesta 2011 lähtien myös konservoitu.
Ensimmäinen Suomessa virallisesti konservoitu museoauto on Tekniikan Maailman konservoima Opel Kadett D vuosimallia 1980. Sitä ennen on konservoitu yksi moottoripyörä.
Suomessa museoajoneuvon tulee olla vähintään 30 vuotta vanha, kunnoltaan ja varusteiltaan alkuperäistä vastaava tai sellaiseksi entisöity. Museoajoneuvon tarkastaa aina kaksi museoajoneuvotarkastajaa. Moottoripyöriä ja skoottereita tarkastaa mm. Veteraanimoottoripyöräklubi (VMPK). Myös muut järjestöt tekevät museoajoneuvotarkastuksia ko. ajoneuvoille.
Museoajoneuvoksi luokiteltulle ajoneuvolle voi hankkia tavallisen liikennevakuutuksen sijaan museoajoneuvovakuutuksen, joka on tavallista liikennevakuutusta edullisempi, mutta jolla saa ajaa vain enintään 30 vuorokautena vuodessa. Ottamalla tavallinen liikennevakuutus museoajoneuvolla voidaan ajaa vuoden jokaisena päivänä. Museoajoneuvo on vapautettu myös ajoneuvoverosta.
Museoauton voi ottaa käyttöön taksina, jos auton omistaja hankkii taksiluvan ja autoa ajavalla on taksinkuljettajan ajolupa. Näiden lisäksi ajoneuvo tulee rekisteröidä luvanvaraiseen liikennekäyttöön ja siitä on maksettava luvanvaraisen liikenteen vakuutusmaksut.
Museovirasto voi myöntää entisöintiavustusta ajoneuvolle, jolla on erityisen merkittävä kulttuurihistoriallinen arvo.
Täydet bonukset myös museorekisteröityyn autoon

Uuden liikennevakuutuslain mukaan täydet bonukset saa myös museorekisteröityyn perheen kakkosautoon jos perheen käyttöautossa sellaiset on. Edellytyksenä on, että museorekisteröityyn autoon otetaan normaali liikennevakuutus museovakuutuksen sijaan.
Katsastus

Yksityiskäytössä oleva museoajoneuvo joka on käyttöönotettu ennen 1.1.1960 tai joka on katsastettu 14.5.2020 tai sen jälkeen on katsastettava neljän vuoden kuluessa edellisestä katsastuksesta. Muussa tapauksessa yksityiskäytössä oleva museoajoneuvo on katsastettava kahden vuoden kuluessa edellisestä katsastuksesta.
Luvanvaraisessa käytössä oleva museoajoneuvo joka on katsastettu 14.5.2020 tai sen jälkeen on katsastettava yhden vuoden kuluessa edellisestä katsastuksesta. Muussa tapauksessa luvanvaraisessa käytössä oleva museoajoneuvo on katsastettava kahden (1.1.1960 tai sen jälkeen ensirekisteröity) tai neljän (ennen 1.1.1960 ensirekisteröity) kuluessa edellisestä katsastuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Museoajoneuvo Wikimedia Commonsissa
Museoluokiteltu MZ ES 250.
Muurutvirta

Muurutvirta eli Muuruekoski on perattu virta Kuopion Juankoskella Akonveden ja Muuruveden välissä. Se sijaitsee Vuoksen päävesistössä.
Virta sijaitsee hiukan itään Muuruveden kirkolta. Kuten muutkin Kuopion-Karjalankosken väylän matalat virrat ja pikkusalmet, Muurutvirtakin on ruopattu ja siitä tehtiin laivakulkukelpoinen vuosina 1896-1900. Väylän syvyys oli silloin Muurutvirrassa matalan veden aikaan 2,08 metriä ja pohjan leveys 12 metriä.
Mustolan sulku

Mustolan sulku etelästä.
Saimaan kanavaa Mustolan sulusta pohjoiseen. Edessä Mälkiän sulku, oikealla kanavan vanha linjaus ja museoitu Pien-Mustolan sulku.
Mustolan sulku on Saimaan kanavan sulku Lappeenrannassa. Sen putouskorkeus on 7,3 metriä. Sulun liikkuvat pollarit ovat sulun länsipuolella. Mustolan sulku on keskimmäinen kanavan kolmesta Suomen puolella sijaitsevasta sulusta. Pohjoisessa lähimpänä Saimaata on Mälkiän sulku ja etelässä Soskuan sulku. Sulun kohdalla kanavan molemmin puolin on samanniminen kaupunginosa.
Nykyinen sulku on kolmas tällä paikalla sijainnut sulku. Alkuperäinen Suur-Mustolan sulku rakennettiin vuonna 1856 osana niin sanottua ensimmäistä Saimaan kanavaa. Kanavaan kuului myös nykyisin museoitu Pien-Mustolan sulku, joka sijaitsee pohjoisempana lähellä nykyistä Mälkiän sulkua. Vuonna 1933 kanavan toisen rakentamisen yhteydessä rakennettiin uusi Mustolan sulku ja vuonna 1968 kolmannen rakentamisen yhteydessä nykyinen Mustolan sulku.
Saimaan kanavan alkuperäiset, vuonna 1968 käyttöönotetut alaportit tulivat käyttöikänsä päähän ja ne uusittiin vuosien 2017–2019 aikana. Mustolan, Soskuan ja Brusnitchnoen (suom. Juustila) sulkujen portit uusittiin kevättalvella 2018.
Sulun ylittävän läppäsillan alikulkukorkeus suljettuna on 6,1 metriä. Silta on toiminnaltaan sähkömekaaninen.
Noin kilometri alavirtaan Mustolan sulusta on Mustolan rahtisatama ja vapaa-alue.
Aiheesta muualla

Väylävirasto: Saimaan kanava
Suomen kanavat - Saimaan kanava
| n k Perustiedot Wikidatassa: Mustolan sulku (Q18660891)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: sulku
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Lappeenranta
koordinaatit: 61°03′45″N 28°18′59″E﻿ / ﻿61.06247°N 28.31628°E﻿ / 61.06247; 28.31628
Andres Mustonen

Andres Mustonen, 1984
Andres Mustonen (s. 1. syyskuuta 1953 Tallinna) on virolainen kapellimestari ja viulisti. Hänet tunnetaan erityisesti vanhan musiikin yhtyeen Hortus Musicus perustajana ja johtajana. Hän perusti Hortus Musicus -yhtyeen vuonna 1972 ollessaan viulunsoiton opiskelija Viron musiikkiakatemiassa. Mustonen on esiintynyt vierailevana kapellimestarina eri puolilla maailmaa – myös Suomessa –, ja hänen ohjelmistonsa ulottuu vanhasta musiikista nykysäveltäjiin.