stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talollinen
Talonpoikaissääty

Ruotsin ja Suomen suuriruhtinaskunnan sääty-yhteiskunnassa talolliset eroteltiin muista säädyistä (aatelisto, papisto, porvaristo), sekä myös maatalousyhteiskunnan muista väestönosista (mäkitupalaisista, torppareista, käsityöläisistä ja loisista). Erottelu perustui maanomistukseen: talolliset omistivat viljelemänsä maan, ja kuuluivat siksi talonpoikaissäätyyn, joka oli yksi nelijakoisen sääty-yhteiskunnan valtiosäädyistä. Talonpoikaissääty ei koostunut kuitenkaan ainoastaan talollisista, vaan myös muista maanomistajista – esimerkiksi teollisuuden harjoittajista, pienyrittäjistä ja maakauppiaista. Näillä ryhmillä oli erityisesti 1800-luvun loppupuolella talonpoikaissäädyssä talollisia voimakkaampi asema.
Tyypillisissä mannereurooppalaisissa sääty-yhteiskunnissa ei ollut talonpoikaissäätyä erillisenä, vaan se kuului yhdessä porvarissäädyn kanssa ”kolmanteen säätyyn”.
Talonpoikaissäädyllä oli oikeus valita edustajansa valtiopäiville. Kunkin tuomiokunnan edustaja valittiin talollisten ja muiden maanomistajien keskuudesta valitsijamiesmenettelyssä. Ruotsin suurvalta-aikana niin kutsuttujen voittomaiden talollisilla ei ollut kuitenkaan edustusoikeutta: muun muassa Käkisalmen lääni luettiin voittomaihin.
Talonpoikaissäädyn poliittinen vaikutusvalta vaihteli ajasta toiseen. Suomen autonomian aikana talonpoikaissäädyn asema ja merkitys korostuivat 1800-luvun lopun valtiopäivillä, jolloin periaatteessa mitään asiaa ei voitu päättää ilman säädyn suostumista. Toisaalta talonpoikaissääty edusti vain pientä osaa maaseudun väestöstä, ja tämä oli omiaan kärjistämään  yhteiskunnallisia suhteita. Suomessa säätyvaltiopäivät lakkautettiin vuonna 1906, jolloin perustettiin yksikamarinen eduskunta.
Talonpoikaismuseo Yli-Kirra

| Talonpoikaismuseo Yli-Kirra |
| --- | --- |
Tyyppi:  Talonpoikaismuseo
Sijainti:  Koiramäentie 2, Punkalaidun
Perustettu:  1952
Ylläpitäjä:  Punkalaitumen Museo- ja Kotiseutuyhdistys
Kotisivut:  www.koiramaentalo.fi
Koordinaatit:  
 fiTalonpoikaismuseo Yli-Kirra 
    
Talonpoikaismuseo Yli-Kirra (tunnetaan myös nimellä ”Koiramäen talo”) on Punkalaitumen Museo- ja Kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä kotiseutumuseo Punkalaitumella Pirkanmaalla. Museo on tullut tunnetuksi Mauri Kunnaksen Koiramäki-aiheisten lastenkirjojen ”Koiramäen talon” esikuvana.
Museo sijaitsee Punkalaitumen Talalan kylässä vajaa kilometri Punkalaitumen keskustasta itään seututien 230 varrella. Se koostuu useista autenttisista rakennuksista ja sillä on laajat kokoelmat talonpoikaistyökaluja ja muita käyttöesineitä. Museolla on myös riistanpyyntialue ja kokoelma työkoneita, jotka laitetaan kerran vuodessa käyntiin ”Kaikkien aikojen maatalousnäyttelyssä”. Silloin yleisö voi seurata työnäytöksiä ja tutustua vanhoihin talonpoikaisiin työmenetelmiin.
Aiheesta muualla

Talonpoikaismuseo Yli-Kirra "Koiramäen talo" Punkalaitumen Museo- ja Kotiseutuyhdistys ry. Viitattu 16.7.2009.
Hakala, Sirkka-Liisa & Valonen, Niilo: Punkalaitumen museo. Yli-Kirra.  Punkalaidun:  Punkalaitumen kotiseutu- ja museoyhdistys, 1973.  ISBN 951-99015-1-5
| n k Perustiedot Wikidatassa: Talonpoikaismuseo Yli-Kirra (Q11896177)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kotiseutumuseo, paikallismuseo
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Punkalaidun
katuosoite: Koiramäentie 2, 31900 Punkalaidun
koordinaatit: 61°06′33″N 23°08′03″E﻿ / ﻿61.109167°N 23.134167°E﻿ / 61.109167; 23.134167
Tamakeri

Tamakeri (jap. 玉蹴り, suom. kiveksiin potkaiseminen) on seksuaalinen fetisismi ja japanilainen pornografian alalaji. Tamakerissa nainen potkaisee miestä kiveksiin, ja se on suosittua masokististen miesten keskuudessa, jotka kokevat sen seksuaalisesti miellyttävänä.
Tamakeri voi sisältää potkujen lisäksi myös kivesten lyömistä, puristamista, vääntämistä, musertamista tai muuta, joka koetaan miellyttäväksi, ainakin fantasiassa. Tamakeri-pornografiassa sukuelimiin kohdistuneiden iskujen jälkeen on yleensä seksuaalikäyttäytymistä.
Alalajia seuraavat lähinnä miehet, mutta sillä on myös naiskatsojia Japanissa ja muualla. Naisnäyttelijät elokuvissa ovat yleensä nuoria väliaikaisesti työttömiä malleja tai näyttelijöitä, jotka esiintyvät videoissa vain satunnaisesti. Miesesiintyjät ovat taas yleensä masokisteja, jotka itse hakeutuvat videoiden rooleihin.
Tamagaki

Tamagakin ympäröimä pyhäkkö.
Tamagaki (jap. 玉垣) on japanilainen, šintolaista pyhäkköä, pyhää aluetta tai keisarillista palatsia ympäröivä aita. Tamagakin uskotaan olleen alun perin yksinkertainen risuaita, mutta myöhemmin aitoja on alettu valmistaa erilaisista materiaaleista, kuten puusta, kivestä ja viime vuosina betonista. Materiaalista ja tekniikasta riippuen erityyppisille aidoille voidaan antaa erilaisia kuvailevia nimiä:
lauta-aita (jap. 板玉垣, ita tamagaki), rakennettu kevyesti viimeistellyistä paksuista lankuista
kuorimaton puuaita (jap. 黒木の玉垣, kuroki no tamagaki), rakennettu laudoista tai tukeista, joihin on jätetty kaarna
neliömäisistä parruista rakennettu aita (jap. 角玉垣, kaku tamagaki)
neliömäinen verkkoaita (georg. 角格子玉垣, kakugōshi tamagaki) tai diagonaalinen verkkoaita (jap. 筋違格子玉垣, sujikaigōshi tamagaki)
kirkkaanpunainen aita (jap. 朱玉垣, shutamagaki)
ohuista pystyrimoista tai bambuista rakennettu aita (jap. 竪籤玉垣, tatehigo tamagaki)
läpinäkyvä aita (jap. 透垣, sukashigaki)
Muinais- ja keskiajan yksinkertaiset aidat kehittyivät esimodernissa Japanissa monimutkaisemmiksi, kun tolppien väliin lisättiin kattoaiheita, paneleita ja ritilöitä. Esimerkki tällaisesta koristellusta aidasta on Nikkō Tōshō-gūn pääpyhäkön ympärille vuonna 1636 rakennettu Tōzai sukibei (jap. 東西透塀).
Jos jotakin aluetta ympäröi useampi aita, sisintä aitaa kutsutaan yleensä nimellä mizugaki (jap. 瑞垣). Ise-jingūn sisintä pyhäkköä (jap. 内宮, naikū) ympäröi neljä aitaa. Ulkoa sisäänpäin ne ovat: itagaki (jap. 板垣), ulompi ja sisempi tamagaki ja mizugaki. Isessä aidat erottavat toisistaan erilaisessa yhteiskunnallisessa tai sosiaalisessa asemassa olevat palvojat. Kaikki vierailijat saavat kulkea uloimman itagaki-aidan sisäpuolella, kun taas perinteisesti vain keisarisuvun jäsenet ovat saaneet mennä toisen aidan eli ulomman tamagaki-aidan sisäpuolelle. Nykyään alueelle saavat kuitenkin astua kaikki vaaleilla valitut virkamiehet. Paikalliset pormestarit ja kunnanvaltuustojen jäsenet palvovat ulomman tamagakin sisäreunalla; prefektuurihallinnon edustajat, Isen pyhäkön virkailijat ja elävät kansallisaarteet seisovat ulomman ja sisemmän tamagakin puolivälissä. Japanin pääministeri, parlamentin molempien huoneiden jäsenet ja muut vanhemmat vaaleilla valitut virkamiehet saavat seistä aivan sisemmän tamagakin portin ulkopuolella. Sisemmän tamagakin sisäpuolelle saavat astua vain keisariperheen jäsenet, ja yleensä ainoastaan keisari ja keisarinna pääsevät sisimmän mizugaki-aidan läpi.
Talousneuvos

Talousneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 6 200 euroa tai 1 550 euroa.
Ensimmäisen kerran talousneuvoksen arvonimi myönnettiin vuonna 1931 tehtailija Tuomas Pohjanpalolle. Vuosien 1918–2013 aikana talousneuvoksen arvonimi on myönnetty 1 788 henkilölle  , ja se on tasavallan presidentin myöntämistä arvonimistä yleisin.
Talousneuvoksiksi Suomessa on nimitetty pääasiassa alueellisia talousvaikuttajia, pienten- tai keskisuurten yritysten yrittäjä-omistajia.lähde?
Aiheesta muualla

Talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu. 1998–. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Tammerinpuisto

Tammerlampi ja Hotelli Tammer kesällä 2017.
Tammerinpuisto on vuonna 1930 valmistunut pienehkö muotopuutarhatyyppinen puisto, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Hotelli Tammerin vieressä. Se on alun perin ollut osa Koskipuistoa.
Tammerinpuistossa on pieni Tammerlampi, jota on kutsuttu myös ”ankkalammeksi” ja ”Tammerin lammikoksi”. Siinä on aikoinaan ollut vesilintuja. Lampi sijaitsee samassa paikassa, missä Ronganoja-niminen luonnonoja on muinoin laskenut Tammerkosken poukamaan. Nykyään koski sijaitsee kauempana, koska rantaa on täytetty Koskipuiston kohdalta. Ronganoja on puolestaan hävinnyt Rongankadun alle.
Lapsia leikkimässä hiekkalaatikolla Tammerinpuistossa vuonna 1970.
Tammerinpuisto kunnostettiin vuosina 2000–2002, ja työt viimeisteltiin 2007. Vesialue ympäröitiin graniittisella muurilla ja metalliaidalla. Puistoon tehtiin myös kivetty käytävä ja oleskelualue. Vuodesta 2010 alkaen lammessa on ollut kesäisin esillä suomalaista kuvanveistotaidetta.
Museovirasto on määritellyt Tammerinpuiston osaksi valtakunnallisesti merkittävää Tammerkosken teollisuusmaisemaa.
Ruotsin akatemia

Ruotsin akatemian tunnus. Tunnukseen on kirjattu akatemian motto ”Snille och smak” eli ”nerous ja hyvä maku”.
Ruotsin akatemia (ruots. Svenska Akademien) on yksi Ruotsin kuninkaallisista akatemioista. Sen perusti kuningas Kustaa III 20. maaliskuuta 1786. Akatemia on mukaelma Ranskan akatemiasta. Akatemialla on 18 jäsentä, ja Ranskan akatemian tapaan jäsenyys on elinikäinen.
Ruotsin akatemian ensisijainen tehtävä on ylläpitää ja edistää ruotsin kielen sekä ruotsalaisen kirjallisuuden elinvoimaisuutta. Sen merkittävimmät julkaisut ovat Svenska Akademiens ordlista (SAOL) ja laaja historiallinen sanakirja Svenska Akademiens ordbok (SAOB), joka määrittelee ruotsin sanojen oikeinkirjoituksen ja taivutuksen normit. Vuodesta 1901 jaettu Nobelin kirjallisuuspalkinto rahoitetaan Nobel-säätiön varoista, mutta Ruotsin akatemia päättää sen saajat. Lisäksi akatemialla on omia palkintoja, kuten vuodesta 1966 lähtien vuosittain myönnetty Suomi-palkinto ja vuodesta 1986 lähtien myönnetty pohjoismainen palkinto. Suuri palkinto (Stora priset) oli aiemmin kilpailupalkinto, mutta vuodesta 1922 se on myönnetty kunniaosoitukseksi jollakin Akatemian intressipiiriin kuuluvalla alalla. Akatemialla on oma kirjasto, Nobelbiblioteket, jonka kokoelmissa on kirjallisuus- ja kielitieteellisiä teoksia sekä modernia kaunokirjallisuutta.
Ruotsin akatemian johtajan ja kanslerin toimikaudet kestävät puoli vuotta, mutta sihteerin virka on vakituinen. Akatemian alkuperäisen, Kustaa III:n kirjoittaman säännöstön mukaan ”secreteraren blifver beständig”, jonka voi tulkita tarkoittavan joko että sihteerin virka on vakituinen tai että se on ”ikuinen”. Horace Engdahl, joka luopui sihteerin virasta kesäkuussa 2009, on arvellut kuninkaan tarkoittaneen sihteerin viran elinikäiseksi.
Akatemian kriisi 2018 ja jäsenmuutokset

Huhtikuussa 2018 kuusi akatemian jäsentä erosi akatemiasta kuukauden sisällä, heidän joukossaan akatemian sihteeri Sara Danius. Akatemia ajautui kriisiin ja sen päätöksenteko uhkasi halvaantua. Taustalla oli syksyllä 2017 tapahtunut paljastus, jossa selvisi akatemian jäsenen puolison vuosikausia harjoittama seksuaalinen häirintä. Tukholman käräjäoikeus tuomitsi Jean-Claude Arnaultin lokakuussa 2018 kahdeksi vuodeksi vankeuteen raiskauksesta. Vuoden 2018 Nobelin kirjallisuuspalkinto jaettiin vasta 2019. Lokakuussa 2018 akatemian jäseniksi valittiin juristi Eric Runesson ja kirjailija Jila Mossaed ja akatemiasta tuli jälleen toimintakykyinen. Tua Forsström valittiin helmikuussa 2019 Ruotsin akatemian jäseneksi ensimmäisenä suomalaisena.
Akatemian jäsenet

Eric M. Runesson (2018–)
Bo Ralph (1999–)
David Håkansson (2023–)
Anders Olsson (2008–)
Ingrid Carlberg (2020–)
Tomas Riad (2011–)
Åsa Wikforss (2019–)
Jesper Svenbro (2006–)
Ellen Mattson (2019–)
Peter Englund (2002–)
Mats Malm (2018–)
Per Wästberg (1997–)
Anne Swärd (2019–)
Steve Sem-Sandberg (2020–)
Jila Mossaed (2018–)
Anna-Karin Palm (2023–)
Horace Engdahl (1997–)
Tua Forsström (2019–)
Lähde
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Parkkinen, Pia: Miten kielenhuoltajakerho sai Ruotsin sekaisin? Kuusi pointtia, jotka auttavat seuraamaan kirjallisuuden Nobel-skandaalia. Yle Uutiset 13.4.2018.
Akatemian viralliset sivut (ruotsiksi) (englanniksi) (espanjaksi)
SAOB
SAOL
Jari Olavi Hiltunen: Ruotsalaiset nerot maailmankirjallisuuden tuntureilla. Kiiltomato.net 28.7.2018.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef 
Ruotsin akatemia kokoontuu Tukholman Vanhassakaupungissa sijaitsevassa vanhassa pörssitalossa.
Talvikkikasvit

| Talvikkikasvit |
| --- | --- |
 Tähtitalvikki (Moneses uniflora)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Talvikkikasvit Pyrolaceae  Lindl.
Suvut
 Chimaphila – sarjatalvikit  Moneses – tähtitalvikit  Orthilia – nuokkutalvikit  Pyrola – talvikit 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talvikkikasvit (Pyrolaceae) oli pieni heimo koppisiemenisten alakaaressa ja se muodosti Cronquistin luokittelussa oman heimonsa. Nykyään se sisällytetään kanervakasveihin (Ericaceae). Talvikkikasveihin kuului neljä sukua: sarjatalvikit (Chimaphila), tähtitalvikit (Moneses), nuokkutalvikit (Orthilia) ja talvikit (Pyrola).
Talvikkikasvit ovat monivuotisia. Suku erottui muista kanervakasveista pääasiassa varsistaan, sillä ne kuolevat kasvukauden päätyttyä. Talvikkikasvit elävät kylmissä oloissa ja niiden lehdet ovat ikivihreitä. Kukat ovat säteittäisiä ja viisilukuisia. Hedelmä on pallomainen kota, josta pienet siemenet leviävät tuulen mukana.
Lajeja

Pohjoismaissa kasvavat talvikkikasvien heimoon aiemmin luetut lajit ovat:
sarjatalvikki (Chimaphila umbellata)
tähtitalvikki (Moneses uniflora)
nuokkutalvikki (Orthilia secunda)
keltatalvikki (Pyrola chlorantha)
islannintalvikki (Pyrola grandiflora)
kellotalvikki (Pyrola media)
pikkutalvikki (Pyrola minor)
isotalvikki (Pyrola rotundifolia)
Myös mäntykukka (Monotropa hypopitys) on joskus ollut talvikkikasvien heimossa.
Teemu Tamminen

| Teemu Tamminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1987 Riihimäki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Teme
Pituus:  191 cm
Laji:  käsipallo
Seura:   Riihimäen Cocks
 Tietolaatikko päivitetty 19. joulukuuta 2014 
Teemu Tamminen (s. 27. elokuuta 1987 Riihimäki) on suomalainen käsipalloilija, joka edustaa SM-liigassa pelaavaa Riihimäen Cocksia. Pelipaikaltaan Tamminen on vasen laitahyökkääjä. Tamminen on edustanut kotikaupunkinsa Riihimäen Cocksia vuodesta 2005 alkaen ja on saavuttanut seuran kanssa kymmenen Suomen mestaruutta (2007, 2008, 2009, 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018), kuudesti Suomen cupin (2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2015), kahdesti SM-hopeaa ja kerran SM-pronssia.
Tamminen on kuulunut myös Suomen käsipallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Hän pelasi ensimmäisen kerran maajoukkueessa vuonna 2007, ja hän on 4.11.2023 mennessä pelannut 94 maaottelua viimeistellen 433 maalia. SM-liigassa hän johtaa 1.8.2023 maalintekijätilastoa 3304 maalilla. Tamminen on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 90 kilogrammaa.
Teemu Tamminen on saanut kutsun Tasavallan Presidentin Itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle vuonna 2023.
Tammisaaren maalaiskunnan vaakuna

Tammisaaren maalaiskunnan vaakuna (1953–1976)
Tammisaaren maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa Tammisaaren maalaiskunnan nimestä, johon vaakunan tammenoksa viittaa. Lisäksi aihe on suorassa yhteydessä Tammisaaren kaupungin vaakunaan. Aaltokoro ja kala viittaavat sijaintiin rannikolla ja merkittävään saaristokalastukseen.
Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja se vahvistettiin käyttöön 3. maaliskuuta 1953. Vaakunan selitys on ”hopeakentässä pystyssä vihreä tammenoksa, jossa lehtiä ja alaosassa kaksi punaista terhoa; alapuolella sininen aaltokoroinen tyviö, jossa hopeinen, punavaruksinen kala”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1977 kun kunta liittyi Tammisaaren kaupunkiin.
Jaan Talts
Tunnustukset

Neuvostoliiton tunnustukset
Punaisen lipun kunniamerkki vuosina 1969 ja 1972
Työn kunnian kunniamerkki vuonna 1968
Viron tunnustukset
Viron Punaisen Ristin ritarikunnan II luokka vuonna 2001
Viron tasavallan urheilupalkinto eli elämäntyöpalkinto vuonna 2005
Taloudenhoidosta

Taloudenhoidosta (m.kreik. Οἰκονομικά, Oikonomika; lat. Oeconomica) on Aristoteleen nimiin laitettu taloudenhoitoa käsittelevä tutkielma. Se on mahdollisesti epäperäinen.
Teos käsittelee ensisijaisesti kotitaloutta, joka on perheen, palvelijoiden ja orjien yhteisönä eräänlainen valtio pienoiskoossa. Samassa käsitellään perheen asioita yleisemminkin. Kirjoittajan mukaan aviomiehen ja vaimon välillä tulisi vallita harmonia, jonka esimerkkinä käytetään Odysseuksen ja Penelopen avioliittoa. Toisena keskeisenä teemana on orjan ja isännän välinen suhde.
Kirjallisuutta

Aristotle: Oeconomica. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume XVIII. Loeb Classical Library 287)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99317-9  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Aristotle: Oeconomica (englanniksi)
Tammisaaren Linnanmäki

| Tammisaaren Linnanmäki> Sijainti |
| --- | --- |
 Tammisaaren Linnanmäki
Koordinaatit:  59.97666°N, 23.43598°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Tammisaari, Raasepori
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tammisaaren Linnanmäki on Raaseporissa, Tammisaaren keskustassa sijaitseva linnanraunio.
Sten Eriksson Leijonhufvudin leski Ebba alkoi vuonna 1571 rakentaa linnaa Juhana III:n hänelle ja hänen jälkeläisilleen kaksi vuotta aiemmin myöntämään Raaseporin kreivikuntaan, silloisen Tammisaaren kaupunkialueen pohjoispuolella (nykyään Tammisaaren keskustaa) sijaitsevalle mäelle. Rakennustyötä ei ilmeisesti koskaan saatettu loppuun, ja venäläiset hävittivät linnaa Isonvihan yhteydessä 1715 ottaen siitä puutavaraa omiin tarpeisiinsa. Vuosina 1961–1962 suoritettiin arkeologisia kaivauksia, joiden yhteydessä linnan harmaakivinen perustus kaivettiin esiin. Linnan ääriviivat ovat edelleen selvästi nähtävissä kivijalan perusteella. Kivijalan sisäpuolella on nykyisin lasten leikkipaikka.
Meripelastus

Suomen meripelastusseuran pelastusristeilijä Jenny Wihuri
Meripelastus (kansainvälinen lyhenne SAR) on vedessä, usein merellä tapahtuvaa merihätään joutuneiden ihmisten, eläinten tai alusten pelastamista vedestä. Meripelastusta antaa maasta riippuen esimerkiksi armeija, rannikkovartiostot ja vapaaehtoisjärjestöt. Pelastaminen voi tapahtua esimerkiksi veneillä tai helikoptereilla.
Määritelmä

Ihmishenkien pelastaminen merellä ja sairaankuljetus alukselta ovat meripelastusta. Meripelastukseen sisältyy monenlaisia tehtäviä, kuten merihätään joutuneiden pelastamista, onnettomuuksien ennaltaehkäisyä, kadonneiden etsintää sekä lääkärikonsultaatiota. Kaikki merellä tapahtuva avustustoiminta ei silti ole meripelastusta. Esimerkiksi konerikkoisen veneen hinaaminen on kaupallinen suorite, saaripalon sammuttaminen pelastustoimen tehtävä ja sairaankuljetus saaresta ei ole meripelastusta vaan ensihoidollinen tehtävä, jonka suorittamisesta aiheutuvista kuluista vastaa kunnan terveyskeskus.
Vuonna 1860 annetun tuomion mukaan kun alus hyväksyy meripelastusoperaation, syntyy sopimus pelastajan ja pelastettavan välillä.
Jollei muuta sovita, määräytyy pelastajalle erittäin edullinen palkkio.
Yleinen sopimusmuoto on Lloyd’s Open Form eli LOF.
Meripelastus Suomessa

Rajavartiolaitos on johtava meripelastusviranomainen Suomessa. Käytännön meripelastustyötä hoitavat Rajavartiolaitoksen alaiset Länsi-Suomen merivartiosto (Saaristomerellä ja Pohjanlahdella) ja Suomenlahden merivartiosto (Suomenlahdella) sekä vartiolentolaivue. Merivoimien, Merenkulkulaitoksen ja Suomen Meripelastusseuran yksiköt osallistuvat meripelastustyöhön merivartioston määräysten mukaan. Meripelastuskeskus (engl. Maritime Rescue Coordination Centre MRCC) Turussa (MRCC Turku) johtaa meripelastustoimintaa, apunaan lohkokeskus (engl. Maritime Rescue Sub-Centre, MRSC) Helsingissä (MRSC Helsinki).
Meripelastuksen valtakunnallinen hälytysnumero on 0294 1000. Vapaaehtoista meripelastusta harjoittaa Suomen Meripelastusseura (SMPS).
Suomen rajavartiolaitoksen merivartiostojen ja vartiolentolaivueen meripelastustehtävät

| Meripelastustehtäviä | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| lukumäärä | 1913 | 2060 | 1865 | 1873 | 1944 | 2030 |  |
Meripelastuksen käsitteitä

| kansainvälinen | suomennos | tarkoitus |
| --- | --- | --- |
| ACO - aircraft coordinator | lentotoiminnan koordinaattori | meripelastusjohtajan alaisuudessa toimiva johtaja, joka sovittaa yhteen etsintä- ja pelastustyön lentoimimintaa |
| OSC - on scene coordinator | onnettomuuspaikan johtaja | meripelastusjohtajan alaisuudessa toimiva johtaja, joka sovittaa yhteen etsintä- ja pelastustyön |
| MRCC - maritime rescue coordination center | meripelastuskeskus | Turussa sijaitseva Suomen meripelastustoimen kansainvälinen yhteyspiste ja kansallinen johtokeskus, joka ylläpitää johtamis- ja viestitysvalmiuden, johtaa etsintä- ja pelastustyön meripelastuslohkollaan tai määrätyllä muulla alueella |
| MRSC - maritime rescue subcenter | meripelastuslohkokeskus | Merivartioston johto- tai muu keskus, joka itsenäisesti tai meripelastuskeskuksen alaisena ylläpitää johtamis- ja viestitysvalmiuden, johtaa etsintä- ja pelastustyön meripelastuslohkollaan tai määrätyllä muulla alueella |
| SMC - search and rescue mission coordinator | meripelastusjohtaja | meripelastuslohko- tai meripelastusjohtokeskuksessa toimiva rajavartiomies, joka johtaa etsintä- ja pelastustyötä |
| SRR - search and rescue region | meripelastustoimien vastuualue | Suomen aluevedet, Suomen alueverien saaristo ja aluevesiin liittyvä kansainvälisen merialueen osa, josta on sovittu naapurivaltioiden kanssa |
| SRS - search and rescue subregion | meripelastuslohko | vastuualueen osa-alue, joka usein on meriartioston valvonta-alue ja sen läheisyydessä oleva tarkemmin sovittu tai määrätty alue, jonka meripelastus on kyseiden merivartioston alueella |
| SRU - search and rescu unit | etsintä- ja pelastusyksikkö | etsintä- ja pelastustehtävää varten varustettu alus tai ilma-alus, jossa on tehtävään koulutettu miehistö |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Meripelastusseura
Meripelastuskeskus
Talo, jonka Jumala unohti

| Talo, jonka Jumala unohti> Amityville: The Evil Escapes |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sandor Stern
Käsikirjoittaja:  Sandor Stern John G. Jones
Tuottaja:  Barry Bernardi Sandor Stern Steve White
Kuvaaja:  Tom Richmond
Pääosat:  Patty Duke Jane Wyatt Fredric Lehne
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Spectacor Films
Levittäjä:  Fremantle
Ensi-ilta:  1989
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Saatanan riivaama
Seuraaja:  Amityvillen kirous
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Talo, jonka Jumala unohti on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka on neljäs Amityville-elokuvasarjassa. Elokuva tehtiin televisiolevitykseen.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Patty Duke  | … |  Nancy Evans   |
|  Jane Wyatt  | … |  Alice Leacock   |
|  Fredric Lehne  | … |  isä Kibbler   |
|  Lou Hancock  | … |  Peggy   |
|  Brandy Gold  | … |  Jessica Evans   |
|  Zoe Trilling  | … |  Amanda Evans   |
|  Aron Eisenberg  | … |  Brian Evans   |
|  Norman Lloyd  | … |  isä Manfred   |
|  Robert Alan Browne  | … |  Donald   |
|  Gloria Cromwell  | … |  Rhona   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvaa työlääksi  muttei aivan toivottomaksi katsottavaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.