stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Volter Kilpi
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Volter Kilven e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
Volter Kilven digitoituja teoksia Kansalliskirjaston kirjallisuuspankissa.
Volter Kilpi. Beelzebubin uni. Alkujaan Valvojassa 1900 julkaistu Kilven novelli.
Volter Kilpi ja Alvar Renqvist. Kilven ja kustantaja Alvar Renqvistin yhteistyöstä.
Volter Kilpi lukee novellin Vierniemen Jooseppi. (Arkistoitu – Internet Archive) Yle Areenan äänite vuodelta 1937
Kirjailija Volter Kilpi oli tajunnanvirran taitaja. Ylen Elävä arkisto.
Volter Kilven Seura.
Volter Kilpi. 375 humanistia 31.3.2015. Helsingin yliopisto.
Kilpi, Volter hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Muut:  IdRef
Luettelo tunnetuista Turun hautausmaalle haudatuista henkilöistä

Luettelo tunnetuista Turun hautausmaalle haudatuista henkilöistä käsittää tunnettuja Turun hautausmaalle haudattuja henkilöitä.
Kulttuuri

Milja Aarnio (1923–2011), kuvanveistäjä
Taisto Aho (1926–2004), näyttelijä
Hemmo Airamo (1893–1963), näyttelijä, ohjaaja
Willy Baer (1875–1961), taidemaalari
Markku Blomqvist (1933–2000), näyttelijä
Sune Carlsson (1892–1966), säveltäjä, urkutaitelija
Greta Dahlström (1887–1978), säveltäjä
Robert Wilhelm Ekman (1808–1873), taidemaalari
Betty Elfving (1837–1923), kirjailija
Sampo Haahtela (1908–1993), kirjailija
Seppo Hanski (1942–1995), muusikko
Harry Henriksson (1907–1981), taidemaalari
Laila Henriksson (1908–1995), taidemaalari
Aune Hiisku (1902–1978), kirjailija
Helka Hiisku (1912–1962), runoilija, toimittaja
Kyllikki Hiisku (1905–1966), toimittaja, kirjailija
Wilho Ilmari (1888–1983), näyttelijä, ohjaaja
Markku Into (1945–2018), runoilija
Astrid Joutseno (1899–1962), pianisti
Jaana Järvinen (1956–2012), näyttelijä
Ilmari Kaijala (1886–1944), kuvataiteilija
Kastehelmi Karjalainen (1911–1973), lausuntataiteilija
Usko Kemppi (1907–1994), säveltäjä, sanoittaja
Ukko Kivistö (1891–1962), kirjailija
V. A. Koskenniemi (1885–1962), runoilija, akateemikko
Jarkko Laine (1947–2006), kirjailija
Edwin Lydén (1879–1956), kuvataiteilija
Eero Läntinen (1905–1996), kirjailija, opetusneuvos
Erik Johan Löfgren (1825–1884), taidemaalari
Almos Maattola (1908–1981), muusikko, säveltäjä
Inke Maattola (1910–1992), näyttelijä
Tommie Mansfield (1940–1981), muusikko
Viljo Mikkola (1871–1960), säveltäjä, muusikko
Juha Muje (1950–2020), näyttelijä
Taito Mäkelä (1913–1974), näyttelijä
Otto Mäkilä (1904–1955), taidemaalari
Erkki Mäkinen (1949–2003), näytelmäkirjailija
Viljo Mäkinen (1920–1985), keraamikko, kuvanveistäjä
Jussi Mäntynen (1886–1978), kuvanveistäjä
Annie Mörk (1887–1959), näyttelijä, ohjaaja
Senni Nieminen (1905–1970), näyttelijä
Yrjö Norta (1904–1988), elokuvaohjaaja
Severi Nuormaa (1865–1924), runoilija, toimittaja
Ennu Oka (1913–1940), kuvanveistäjä
Vieno Orre (1920–1984), taidemaalari
Matti Rag Paananen (1939–2022), säveltäjä, muusikko
N. H. Pinello (1802–1879), kirjailija, toimittaja, valtiopäivämies
Anni Polva (1915–2003), kirjailija
Weikko Puro (1884–1959), taidemaalari
Emil Rautala (1883–1948), taidemaalari
Kalle Rautiainen (1889–1969), taidemaalari
Frans Wilhelm Rothsten (1833–1900), kirjailija
Ida Maria Saarinen (1900–1991), kirjailija
Rami Sarmasto (1938–1965), näyttelijä, muusikko
Greta Schalin (1897–1993), taidemaalari
Teodor Schalin (1882–1960), taidemaalari
Helge Sten (1923–1965), kuvataiteilija
Jalmari Syvänne (1889–1921), kuvataiteilija
Liisa Tanner (1902–1986, taidemaalari
Erik Tulindberg (1761–1814), säveltäjä
Pentti Viherluoto (1915–2004), muusikko, säveltäjä
Dora Wahlroos (1870–1947), taidemaalari
Kerttu Wanne (1905–1963), viulisti
Victor Westerholm (1860–1919), taidemaalari, professori
Armeija

Arvo Ahola (1908–1998), everstiluutnantti, Mannerheim-ristin ritari
Arvid Appelgren (1876–1961), kenraalimajuri
Jouko Arho (1908–1950), komentaja, Mannerheim-ristin ritari
Börje Brotell (1922–2009), SS-mies
Lars Hattinen (1923–1961), hävittäjälentäjä, lentokapteeni
Osmo Kivilinna (1910–1943), kapteeniluutnantti, Mannerheim-ristin ritari
Auno Kuiri (1897–1978), jääkärieverstiluutnantti, Mannerheim-ristin ritari
Sulo Laaksonen (1896–1974), eversti, Mannerheim-ristin ritari
Olavi Laiho (1907–1944), sotamies, metsäkaartilainen
Arnold Majewski (1892–1942), everstiluutnantti
Leevi Moisander (1907–1997), vääpeli, Mannerheim-ristin ritari
Paavo Paalu (1895–1971), jääkärikenraalimajuri
Gösta Palkama (1902–1944), everstiluutnantti
Väinö Polttila (1890–1940), jääkärieversti
Jorma Sarvanto (1912–1963), hävittäjälentäjä
Theodor Schauman (1849–1931), kenraalimajuri
Dimitri Shishmarev (1768–1830), kenraalimajuri
Yrjö Väinönheimo (1892–1937), jääkärieversti
Hugo Viktor Österman (1892–1975), jääkärikenraaliluutnantti
Tiede

Otto Andersson (1879–1969), professori
Raimo Aulis Anttila (1935–2023), professori
Charles Bassi (1772–1840), arkkitehti
Carin Bryggman (1920–1993), arkkitehti
Erik Bryggman (1891–1955), arkkitehti
Henrik Cajander (1808–1848), lääkäri, valokuvaaja
Georg Theodor Chiewitz (1815–1862), arkkitehti
Svante Dahlström (1883–1965), historioitsija
Ludvig Fabritius (1854–1933), eläinlääkäri
Wladimir Goichman (1903–2001), neurokirurgi
Pehr Johan Gylich (1786–1875), arkkitehti
Carl von Heideken (1856–1914), lääkäri
J. Eskil Hindersson (1869–1941), arkkitehti
Osmo Ikola (1918–2016), kielitieteilijä
Einar W. Juva (1892–1966), historioitsija
Hannu Klami (1945–2002), oikeustieteilijä, professori
August Krook (1860–1935), arkkitehti
Rolf Lagerborg (1874–1959), filosofi, professori
Viva Lagerborg (1871–1941), lääkäri
Naema Lemberg (1869–1959), kouluneuvos, rehtori
Olga Lemberg (1857–1940), koulunjohtaja
Carl Oscar Malm (1826–1863), viittomakielen kehittäjä
Hugo Neuman (1847–1906), arkkitehti
Tauno Nurmela (1907–1985), kielitieteilijä, akateemikko
Liisi Oterma (1915–2001), tähtitieteilijä, professori
Väinö Perälä (1884–1964), historioitsija
Raili Pietilä (1926–2021), arkkitehti
Reima Pietilä (1923–1993), arkkitehti
Pekka Pitkänen (1927–2018), arkkitehti
Johan Ponkamo (1889–1970), kemisti
Pentti Renvall (1907–1974), historioitsija, professori
Heimo Riihimäki (1907–1962), arkkitehti
Lars-Ivar Ringbom (1901–1971), taidehistorioitsija, professori
Sixten Ringbom (1935–1992), taidehistorioitsija
Anna Salmberg (1788–1868), koulunjohtaja
Arje Scheinin (1923–2003), tutkija, rehtori
Totti Sora (1903–1955), arkkitehti
Frithiof Strandell (1865–1925), arkkitehti
Yrjö Väisälä (1891–1971), tähtitieteilijä, akateemikko
Kirkko ja uskonto

Edvard Bergenheim (1798–1884), arkkipiispa
Karl-Erik Forssell (1905–1995), piispa
Frans Hannula (1855–1914), lähetyssaarnaaja
Lauri Huovinen (1915–1994), teologi, kirjailija
Gustaf Johansson (1844–1930), arkkipiispa
Erkki Kaila (1867–1944), arkkipiispa, kansanedustaja (kok.)
Aleksi Lehtonen (1891–1951), arkkipiispa
Torsten Thure Renvall (1817–1898), arkkipiispa
Yhteiskunta ja politiikka

Ano Airisto (1894–1947), toimittaja, pakinoitsija
Harry Borg (1894–1918), työväenliikkeen vaikuttaja, punakaartilainen
Armas Ensiö (1884–1956), kaupunginjohtaja
Rafael Erich (1879–1946), pääministeri
Johan Granlund (1809–1874), senaattori
Seth Heikkilä (1863–1938), toimittaja, kirjailija, kansanedustaja (sd.)
Vappu Heinonen (1905–1999), kansanedustaja (sd.)
Albert von Hellens (1879–1950), ministeri, maaherra, valtiopäivämies
Valde Hirvikanta (1863–1911), juristi, valtiopäivämies, kansanedustaja (suom.)
Arvi Hällfors (1888–1942), kaupunginjohtaja
O. V. Johansson (1882–1947) juristi, kansanedustaja (sd.)
Irma Karvikko (1909–1994), toimittaja, kansanedustaja (ed, kp, lib.)
Arvo Ketonen (1888–1948), päätoimittaja, kansanedustaja
Arvi Kontu (1883–1945), kansanedustaja
Armas Lahoniitty (1944–2018), kaupunginjohtaja
Konrad Lehtimäki (1883–1937), kansanedustaja (sd.), kirjailija
M. E. Lehtinen (1878–1966), kansanedustaja (sd.)
F. J. Leino (1894–1960), juristi, kansanedustaja (sd.)
Ludvig Lindström (1879–1953), toimittaja, kansanedustaja (sd.)
Agnes Lundell (1878–1936), juristi
Olavi Lähteenmäki (1909–2006), kansanedustaja (kok.)
Antti Mikkola (1869–1918), päätoimittaja, valtiopäivämies, kansanedustaja (nuor.)
Matti Nurmi (1938–2024), päätoimittaja
Rafael Paasio (1903–1980), pääministeri, kansanedustaja (sd.)
Kalervo Pellinen (1905–1961), kaupunginjohtaja
Eric von Rettig (1867–1937), valtiopäivämies, kansanedustaja (ruots.)
Ernst Rönnbäck (1838–1893), toimittaja, valtiopäivämies
J. H. Saaristo (1877–1937), kansanedustaja (sd.)
Sylvi Siltanen (1909–1986), kansanedustaja (sd.), maaherra
Väinö Stadigh (1876–1944), rehtori
Oili Suomi (1927–2023), kansanedustaja (kd.)
Christian Trapp (1769–1841), valtiopäivämies
N. R. af Ursin (1854–1936), kansanedustaja (sd.)
Nestori Valavaara (1875–1946), kansanedustaja (sd.)
Talouselämä

Hjalmar Aarnio (1880–1943), liikemies
John Barker (1791–1854), liikemies
Nikolai Boman (1845–1923), liikemies
David Cowie (1802–1874), insinööri, liikemies
William Crichton (1827–1889), insinööri, liikemies
Aline Grönberg (1871–1950), kauppaneuvos
Reijo Häyry (1929–2023), kauppaneuvos
Alfred Jacobsson (1841–1931), liikemies, valtiopäivämies
Erik Julin (1796–1874), kauppaneuvos
Carl Junnelius (1838–1907), kauppias
Kalevi Keihänen (1924–1995), liikemies
Heikki Kestilä (1879–1962), liikemies
Irja Ketonen (1921–1988), vuorineuvos
Abraham Kingelin (1788–1849), kauppias, laivanvarustaja
Aapo Lauren (1897–1953), kauppaneuvos, kirjailija
William Lehtinen (1895–1975), vuorineuvos
Kustaa E. Merilä (1875–1961), teollisuusneuvos
Alfred Onninen (1876–1950), kauppaneuvos
Gustav Albert Petrelius (1836–1910), liikemies, kunnallisneuvos
Fredric von Rettig (1843–1914), liikemies
Pehr Cerelius Rettig (1811–1871), kauppaneuvos
Arvo Sakrelius (1898–1979), teollisuusneuvos
Allan Staffans (1880–1946), vuorineuvos
Bror Wahlroos (1928–2007), toimitusjohtaja, kansiapäällikkö
Axel Wiklund (1872–1940), kauppaneuvos
Urheilu

Veikko Asikainen (1918–2002), jalkapalloilija
Voitto Hellsten (1932–1998), pikajuoksija, olympiamitalisti
Denis Johansson (1928–1991), juoksija
Veikko Karvonen (1926–2007), kestävyysjuoksija, olympiamitalisti
Leo Kinnunen (1943–2017), autourheilija
Aaro Kiviperä (1912–1944), viisiottelija, urheilujohtaja
Simo Klimscheffskij (1933–2002), pyöräilijä
Olavi Laaksonen (1921–2004), jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja
Harri Larva (1906–1980), juoksija, olympiavoittaja
Uuno Mäki (1892–1941), jalkapalloilija, seurajohtaja
Kaarlo Mäkinen (1892–1980), painija, olympiavoittaja
Ilkka Nummisto (1944–2019), meloja
Paavo Nurmi (1897–1973), juoksija, olympiavoittaja
Pentti Rekola (1934–2012), pikajuoksija
Jarno Saarinen (1945–973), moottoripyöräilijä
Lahja Salviander (1915–2000), tanssija
John Silén (1869–1949), purjehtija, olympiamitalisti
Kim Suominen (1969–2021), jalkapalloilija
Armas Taipale (1890–1976), kiekonheittäjä, olympiavoittaja
Aarne Tammisto (1915–1978), pikajuoksija, urheilutoimittaja
Urho Teräs (1915–1990), jalkapalloilija
Pentti Veroma (1903–1979), jalkapalloilija, taidemaalari
Olli Virho (1914–1972), valmentaja
Aulis Virtanen (1926–2006), urheilutoimittaja, urheiluselostaja
Lauri Virtanen (1904–1982), kestävyysjuoksija, olympiamitalisti
Juhani Wahlsten (1938–2019), jääkiekkoilija
Runoilija V. A. Koskenniemen hauta.
Kenraalimajuri Dimitri Shishmarevin hauta.
Arkkitehti Frithiof Strandellin hauta.
Turun hovioikeuden presidentin Valde Hirvikannan hauta.
Kauppaneuvos Aline Grönbergin hauta.
Juoksija Paavo Nurmen hauta.
Élisabeth Behr-Sigel

Élisabeth Behr-Sigel (21. heinäkuuta 1907 Alsace – 26. marraskuuta 2005 Pariisi) oli yksi merkittävimmistä läntisistä ortodoksisista teologeista 1900-luvulla.
Behr-Sigelin isä oli protestantti ja äiti juutalainen. Hän oli ensimmäinen nainen, joka aloitti teologian opinnot Strasbourgin yliopistossa. Vuosina 1931-1932 hän toimi apulaispastorina reformoidussa kirkossa, vaikka kuului jo tuolloin ortodoksiseen kirkkon. Pappisura päättyi Behr-Sigelin avioiduttua venäläisen emigrantin André Behrin kanssa. Pari sai yhdessä kolme lasta.
Toisen maailmansodan aikana Behr-Sigel asui Nancyssä, missä hän toimi opettajana. Behr-Sigel toimi Ranskan miehityksen aikana ryhmässä, joka piilotti juutalaisia ja ylläpiti heille pakoreittejä.
Toisen maailmansodan jälkeen Behr-Sigel loi uran ortododoksisen teologian piirissä. Hänen merkittävimpiä julkaisujaan olivat muun muassa Prière et sainteté dans l'Église russe (1950), Alexandre Boukharev (1977) ja Lev Gillet (1993). Hän opetti Pariisin Pyhän Sergiuksen ortodoksisessa teologisessa instituutissa ja Cambridgen yliopistossa. Hän väitteli Nancyn yliopistosta tohtoriksi historiasta yli 70-vuotiaana. Behr-Sigel ajoi voimakkaasti diakonissan viran palauttamista käyttöön.
Behr-Sigel kuoli kotonaan Pariisissa 98-vuotiaana.
Ronja Alatalo

| Ronja Alatalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1999 (ikä 25) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Merkittävät roolit:  Stella Kuparinen (Uusi päivä)  Hani Laitela (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Ronja Aurora Alatalo (s. 20. kesäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Alatalo tunnetaan muun muassa rooleistaan Ylen draamasarjassa Uusi päivä, jossa hän näytteli vuosina 2016–2018 sekä MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän on näytteli vuoden 2023 alusta syksyyn 2024.
Ura

Alatalo teki ensimmäisen teatteriroolinsa Annie-musikaalin nimiroolissa vuonna 2012. Alatalo on sittemmin näytellyt myös muissa musikaaleissa muun muassa Tampereen Komediateatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Pyynikin kesäteatterissa ja Suomen kesäteatterissa.
Kolmevuotiaana tanssimisen aloittanut Alatalo valittiin vuonna 2011 Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitokseen valtakunnalliseen baletin erikoiskoulutusohjelmaan. Sittemmin hän opiskellut tanssipedagogiikkaa, työskennellyt tanssinopettajana ja valmistunut joogaopettajaksi.
Kesällä 2016 lukioikäinen Alatalo perusti pop up -yrityksenä katusoittokahvilan Tampereen Hämeenkadulle elävöittääkseen kaupunkia. Hän oli ehdolla myös Tampereen Positiivisimmaksi nuoreksi ilmiöksi vuonna 2017.
Alatalon Instagram-tiliä @rakkaudellaronja seuraa yli 25 000 suomalaista.
Yksityiselämä

Alatalo kirjoitti ylioppilaaksi syksyllä 2018 Tampereen yhteiskoulun ilmaisutaidon erityislukiosta. Sittemmin hän on opiskellut teatteria Lahden kansanopistossa ja musiikkiteatteria Tampereen Ammattikorkeakoulussa.
Muusikko ja entinen kansanedustaja Mikko Alatalo on Alatalon isoisä. Pikkusisko Maisa Alatalo kruunattiin Miss Suomi -perintöprinsessaksi vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Ronja Alatalo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Zakynthos (antiikin kaupunki)

| Zakynthos> Ζάκυνθος |
| --- | --- |
 Antiikin Zakynthoksen kaupungin akropolis ja nykyistä Zákynthoksen kaupunkia.
Sijainti
 Zakynthos
Koordinaatit:  37°47′18″N, 20°53′25″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Zákynthoksen kaupunki, Zákynthos, Jooniansaaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Zakynthos, Akarnania
Zakynthos (m.kreik. Ζάκυνθος, lat. Zacynthus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Zákynthos) Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi saaren itärannikolla nykyisen Zákynthoksen kaupungin paikalla.
Maantiede

Zakynthoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisen saaren itärannikolla. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi kukkula heti nykyisen kaupungin länsipuolella. Se tunnettiin nimellä Psofis (Ψωφίς, Psōfis). Sama kukkula on toiminut linnoituspaikkana myös myöhemmin venetsialaisella ajalla.
Zakynthoksen kaupunkivaltion haltuun kuului koko saari, eikä saarella ollut muita poliksia. Saari luettiin joskus osaksi Akarnaniaa muiden nykyisten pohjoisempien Jooniansaarten tavoin; Jooniansaarten nimitys ei ollut tuohon aikaan vielä käytössä. Saari sijaitsi antiikin nimistöllä Joonianmeren eteläosassa tai Sisilianmeressä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikon edustalla vastapäätä Eliin Khelonataksen niemeä.
Zakynthoksesta pohjoiseen sijaitsi Kefallenian saari. Plinius vanhempi laski saarten väliseksi etäisyydeksi 25 roomalaista mailia ja Strabon puolestaan vain 60 stadioninmittaa. Jälkimmäinen on lähempänä, sillä todellinen etäisyys on noin 15 kilometriä. Saaren ympärysmitaksi Plinius laski 36 mailia ja Strabon 160 stadionia. Saaren todellinen ympärysmitta on kuitenkin selvästi suurempi, yli 100 kilometriä, jo pelkästään suurimman pituuden ollessa noin 37 kilometriä.
Antiikin lähteet mainitsevat usein kaupungin kauniin sijainnin ja koko saaren vehreyden ja hedelmällisyyden. Homeros käytti Zakynthoksesta epiteettiä ”metsävä” ja Vergilius ”vehmas”, ”lehdokas”. Saarella oli pikilähde ja -järvi, josta Herodotos antaa tarkan kuvauksen, ja jonka myös Plinius mainitsee. Tämä tuliperäinen ilmiö sijoittuu nykyisen Kerín kylän ympäristöön ja Kerín järvelle. Plinius mainitsee saarella olleen Elatos (lat. Elatus) -vuoren, joka on ilmeisesti sama kuin nykyinen Skopós-vuori saaren kaakkoisniemessä.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin aikaisten lähteiden perusteella kaupungissa on ollut stadion sekä temppelit Apollonille ja Afroditelle. Viimeksi mainitussa oli Afroditea ja Aineiasta esittäneet patsaat. Antiikin aikaisesta kaupungista ei ole säilynyt nykyaikaan juuri mitään lukuun ottamatta vähäisiä rakennusten osia, kuten pylväitä, ja joitakin piirtokirjoituksia.
Oga

| Oga (男鹿市) |
| --- | --- |
 Ogan kantakaupunki Kanpūvuorelta
 lippu:  symboli
 Ogan sijainti Akitan prefektuurissa
 Oga
 Koordinaatit: 39°53′12″N, 139°50′51″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Akitan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  241,09 km²
Väkiluku (10/2020):  26 321
 – Väestötiheys:  109 as./km²
 
 http://www.city.oga.akita.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oga (jap. 男鹿市, Oga-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se käsittää Japaninmereen työntyvän Ogan niemimaan prefektuurin länsiosassa. Ogassa on 26 321 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 241,09 neliökilometriä.
Nimi ”Oga” lienee peräisin emisheiltä, ja se esiintyy jo Nihonshokissa. Sengoku-kaudella alueelle perustettiin Wakimoton linna, ja sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se kehittyi osana Akitan daimiokuntaa. Nykyinen Ogan kaupunki syntyi vuonna 1954, kun Funagawa-minaton maaseutukaupunkiin liitettiin neljä Ogan niemimaan kyläkuntaa. Kaupungin keskusta sijaitsee Funagawassa, jolla on hyvä luonnonsatama. Sinne on sijoittunut kalastussataman lisäksi öljy- ja puuteollisuutta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös riisin, hedelmien ja tupakan viljely sekä wakame-merilevän ja merikorvien vesiviljely. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Wakamin maaseutukaupunki.
Ogan niemimaan kauniit maisemat tekevät Ogasta suositun matkailukohteen. Osa kaupungin rannikkoalueista ja Kanpūvuori kuuluvat Ogan puolikansallispuistoon. Rannikolla sijaitsevat muun muassa Nyūdōzakin niemi, Toganlahti, Oga-onsenin kuuma lähde ja kolme Japanissa harvinaista maaria. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu namahage-naamiorituaali, joka on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Ogaa palvelee JR Higashi-Nihonin Oga-linja.
Kuvia

Unshō-ji
Namahage-festivaali
Nyūdōzakin majakka
Ogan akvaario
Ninomegatajärvi ja Toganlahti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oga Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
| n k Akitan prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Akita (pääkaupunki)  Daisen  Katagami  Kazuno  Kita-Akita  Nikaho  Noshiro  Oga  Ōdate  Senboku  Yokote  Yuri-Honjō  Yuzawa  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Kazunon piirikunta (Kosaka) · Kita-Akitan piirikunta (Kami-Koani) · Minami-Akitan piirikunta (Gojōme · Hachirōgata · Ikawa · Ōgata) · Ogachin piirikunta (Higashi-Naruse · Ugo) · Senbokun piirikunta (Misato) · Yamamoton piirikunta (Fujisato · Happō · Mitane) |  |
Oskari Parviainen

| Oskari Parviainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. marraskuuta 2001 (ikä 23) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ossi
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  IPK
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  70
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Pelicans (SML) Peliitat (Mestis) KeuPa HT (Mestis) Kiekko-Espoo (Mestis)
Oskari Parviainen (s. 7. marraskuuta 2001 Lahti) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuja.
Ura

Parviainen on Pelicansin kasvatti. Ensimmäisellä A-juniorikaudellaan 2019–2020 hänet valittiin A-nuorten SM-liigan toiseen tähdistökentälliseen. Parviainen debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa hän puki kuuteen otteluun ja sai peliaikaa kahdessa ottelussa. Parviainen teki liigadebyyttinsä 4. tammikuuta 2020 vieraissa JYPiä vastaan, kun Atte Tolvanen joutui sivuun. Hän lähti otteluun kakkosmaalivahtina Riku Heleniukselle, mutta Parviainen vaihdettiin Pelicansin maalinsuulle ajassa 31.53, kun JYP siirtyi ottelussa 3–1-johtoon. Hän torjui noin puolentoista erän aikana 12 kertaa ja päästi yhden maalin. Pelicans hävisi ottelun lopulta lukemin 5–3. Parviainen puki kauden aikana myös Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen paidan lainalle kolmeen otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Parviainen teki huhtikuussa 2020 Pelicansin SM-liigajoukkueen 3+1-vuotisen juniorisopimuksen. Kauden 2020–2021 hän pelasi suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Parviainen pelasi kauden aikana yhden erän SM-liigassa. Hän pelasi miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kauden 2021–2022 Parviainen pelasi lähes kokonaan lainalla Peliitoissa, jossa hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 39 runkosarja- ja seitsemän karsintasarjan ottelua. Parviainen puki Pelicansin paidan kauden aikana kuuteen runkosarjaotteluun ja hän sai peliaikaa yhdessä ottelussa 24 minuutin verran.
Kauden 2022–2023 Parviainen aloitti yli-ikäisenä Pelicansin U20-joukkueessa, kunnes lokakuussa 2022 seurasi lainasi hänet 16. joulukuuta asti ulottuvalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Parviainen pelasi siellä syyskauden aikana kolme ottelua, kunnes joulukuun lopulla hänen lainasopimustaan jatkettiin toistaiseksi voimassa olevana. Parviainen pelasi KeuPassa kauden aikana 18 runkosarjaottelua. Hän puki kauden aikana Pelicansin paidan 17 SM-liigan runkosarjaotteluun, mutta hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa.
Parviainen siirtyi kaudeksi 2023–2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Tammikuussa 2024 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä ja Parviainen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän toimi pääasiassa joukkueen kakkosmaalivahtina Tapparan lainamaalivahti Paavo Kohoselle. Parviainen pelasi suurimman osan IPK:n pudotuspeleistä, kun Kohonen loukkaantui puolivälierävaiheessa. Hän oli itsekin sivussa kaksi välieräottelua, jolloin joukkueen maalilla torjui KalPan U20-joukkueesta lainattu Patrik Kerkola. Kohonen kuitenkin kuntoutui seitsemänteen finaaliotteluun, jossa Parviainen toimi IPK:n kakkosmaalivahtina. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Toukokuussa 2024 Parviainen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.