stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mitchell Marner
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saksa/Ranska 2017 | jääkiekko |  |
Marner pelasi ensimmäisen maajoukkuetason pelinsä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014. Kanadan joukkue voitti turnauksessa kultaa. Marner oli yhdessä Mathew Barzalin kanssa Kanadan joukkueen paras pistemies. Vuoden 2017 MM-kisoissa Marner oli hopealle sijoittuneen Kanadan toiseksi paras pistemies tehoilla 4+8=12.
Tilastot

Käännös suomeksi
Marja Toppinen-Schumacher

Marja Toppinen-Schumacher (1940 – 6. joulukuuta 2016) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan koloratuurisopraano.
Ura

Kouluaikana Toppinen opiskeli maalausta, pianon ja viulun soittoa sekä laulua. Toppinen tuli ylioppilaaksi Helsingin Svenska Flicklyceet’istä 1960 ja valmistui diplomilaulajaksi Sibelius-Akatemiasta 1966. Hän debytoi Suomen kansallisoopperassa Yön kuningattaren roolissa Mozartin Taikahuilussa 1965. Ensikonserttinsa Toppinen-Schumacher piti Helsingissä 1967. Täydentäviä lauluopintoja hän suoritti Itävallassa ja Espanjassa 1965, 1966 ja 1967. Hän sai laululehtorin pätevyyden vuonna 1991. Toppinen-Schumacher on esiintynyt omissa konserteissa ja orkesterisolistina Suomessa, Saksassa ja Ruotsissa. Hän piti 30-vuotistaiteilijakonserttinsa 1997.
Vuosina 1984–2009 Toppinen-Schumacher toimi Pohjois-Kymen musiikkiopiston laulunopettajana ja perustamansa oopperaluokan oopperamusiikin lehtorina, tuottaen Kouvolassa 13 oopperaa pitkälti oppilasvoimin. Hän oli Kouvolan seudun oopperayhdistyksen perustajajäseniä ja toimi sen puheenjohtajana 1997–2008.
Toppinen-Schumacher harjoitti myös maalaustaidetta ja piti yksityisnäyttelyitä Suomessa ja Saksassa sekä suunnitteli puvustoja ja lavastuksia tuottamiinsa oopperoihin.
Kouvolan kaupunki myönsi Toppinen-Schumacherille Kouvola-mitalin vuonna 2004.
Matsya

Matsya
Matsya (sanskritiksi मत्स्य; suom. kala) on hindulaisuudessa Vishnun ensimmäinen ruumiillistuma. Se oli nimensä mukaisesti kala, joka hindujen vedenpaisumuskertomuksessa näyttäytyi auringonjumalan pojalle, kuningas Vaivasvata Manulle ja kehotti tätä ottamaan kaiken elollisen laivaan turvaan vedenpaisumukselta ja sitä seuranneilta katastrofeilta. Matsya myös haki meren syvyyksistä sinne jääneet Vedat.
Matsyan tarina kerrotaan Matsya Puranassa. Hänet kuvataan hahmona, jossa yhdistyvät kala ja ihminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matsya Wikimedia Commonsissa
Marokon Grand Prix 1958

|  Marokon Grand Prix 1958  |
| --- | --- |
 11 osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 1958. 

Päivämäärä:  19. lokakuuta 1958
Sijainti:  Ain-Diab Circuit, Marokko
Ratatyyppi:  Maantierata
Radan pituus:  7,618 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 403,754 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Mike Hawthorn   (Ferrari)
Paaluaika:  2.23,1
Palkintokoroke
Voittaja:   Stirling Moss   (Vanwall)
Toinen:   Mike Hawthorn   (Ferrari)
Kolmas:   Phil Hill   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Stirling Moss   (Vanwall)
Kierrosaika:  2.22,5 (kierroksella 21)
Marokon Grand Prix 1958 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 19. lokakuuta 1958 Ain-Diab -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Vanwallin Stirling Moss, jolle voitto oli kauden neljäs. Ferrarin Mike Hawthorn varmisti mestaruutensa, kun Vanwallin Tony Brooks ja Stuart Lewis-Evans eivät pystyneet keskeytystensä vuoksi auttamaan Mossia ja Ferrarin Phil Hill puolestaan päästi tallimääräyksellä Hawthornin ohitseen.
Lewis-Evans kuoli kuusi päivää myöhemmin kilpailun onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset>  | Aika/keskeytys | lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8 |  Stirling Moss | Vanwall | 53 | 2:09.15,1 | 2 | 8+1 |
| 2 | 6 |  Mike Hawthorn | Ferrari | 53 | + 1.24,7 | 1 | 6 |
| 3 | 4 |  Phil Hill | Ferrari | 53 | + 1.25,5 | 5 | 4 |
| 4 | 18 |  Jo Bonnier | BRM | 53 | + 1.46,7 | 8 | 3 |
| 5 | 16 |  Harry Schell | BRM | 53 | + 2.33,7 | 10 | 2 |
| 6 | 22 |  Masten Gregory | Maserati | 52 | + 1 krs. | 13 |   |
| 7 | 28 |  Roy Salvadori | Cooper-Climax | 51 | + 2 krs. | 14 |   |
| 8 | 30 |  Jack Fairman | Cooper-Climax | 50 | + 3 krs. | 11 |   |
| 9 | 38 |  Hans Herrmann | Maserati | 50 | + 3 krs. | 18 |   |
| 10 | 34 |  Cliff Allison | Lotus-Climax | 49 | + 4 krs. | 16 |   |
| 11 | 50 |  Jack Brabham | Cooper-Climax F2 | 49 | + 4 krs. | 19 |   |
| 12 | 26 |  Gerino Gerini | Maserati | 48 | + 5 krs. | 17 |   |
| 13 | 20 |  Bruce McLaren | Cooper-Climax F2 | 48 | + 5 krs. | 21 |   |
| 14 | 58 |  Robert La Caze | Cooper-Climax F2 | 48 | + 5 krs. | 23 |   |
| 15 | 48 |  André Guelfi | Cooper-Climax F2 | 48 | + 5 krs. | 25 |   |
| 16 | 32 |  Graham Hill | Lotus-Climax | 46 | + 7 krs. | 12 |   |
| Kesk. | 12 |  Stuart Lewis-Evans | Vanwall | 41 | Kohtalokas onnettomuus | 3 |   |
| Kesk. | 54 |  François Picard | Cooper-Climax F2 | 31 | Onnettomuus | 24 |   |
| Kesk. | 56 |  Tom Bridger | Cooper-Climax F2 | 30 | Onnettomuus | 22 |   |
| Kesk. | 2 |  Olivier Gendebien | Ferrari | 29 | Onnettomuus | 6 |   |
| Kesk. | 10 |  Tony Brooks | Vanwall | 29 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 14 |  Jean Behra | BRM | 26 | Moottori | 4 |   |
| Kesk. | 20 |  Ron Flockhart | BRM | 15 | Moottori | 15 |   |
| Kesk. | 24 |  Wolfgang Seidel | Maserati | 15 | Onnettomuus | 20 |   |
| Kesk. | 36 |  Maurice Trintignant | Cooper-Climax | 9 | Moottori | 9 |   |
Muuta

Jo Bonnierin viimeinen pistesija
Mao Asada

| Mao Asada> 浅田真央 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1990 (ikä 34) Nagoya
Kansalaisuus:   Japani
Taitoluistelija
Pituus:  163 cm
Valmentaja(t):  Nobuo Satō
Luisteluseura:  Chukyo University
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  216,69 MM 2014
Lyhytohjelma:  78,66 MM 2014
Vapaaohjelma:  142,71 Sotšin 2014 talviolympialaisissa
| Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | yksinluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saitama 2014 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Göteborg 2008 | yksinluistelu |  |
|  Kultaa | Torino 2010 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Tokio 2007 | yksinluistelu |  |
|  Pronssia | London 2013 | yksinluistelu |  |
Mao Asada (jap. 浅田真央, Asada Mao, s. 25. syyskuuta 1990 Nagoya) on japanilainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän oli hopealla vuoden 2007 taitoluistelun MM-kisoissa ja voitti vuoden 2008 MM-kilpailut. Vuonna 2009 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Hän on voittanut Japanin mestaruuden kausina 2006–2007, 2007–2008 ja 2008–2009. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Asada luisteli hopealle yhteispistein 205,50. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa Torinossa hän voitti uransa toisen MM-kullan. Vuosina 2011 ja 2012 Asada jäi MM-kisoissa kuudenneksi mutta palasi mitaleille vuonna 2013 saavuttaessaan MM-pronssia.
Asada on yksi harvoista naisluistelijoista, jotka ovat onnistuneet tekemään kansainvälisissä kisoissa kolmoisaxelin. Hän on myös ensimmäinen nainen, joka on tehnyt kilpailuissa onnistuneen kolmois-kolmois-kolmois-yhdistelmän (kolmois-flippi, kolmois-ritti, kolmois-ritti).
Asada harjoittelee kaikkia neloishyppyjä.
Marokko yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. | 6 | 5 | 6 | 17 |
Marokko on saavuttanut yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 17 mitalia, joista kuusi on kultaisia. Se on kisojen kaikkien aikojen mitalitilastossa Afrikan neljänneksi parhaana maana sijalla 19. Sen kaikki mitalit ovat tulleet keskipitkiltä tai pitkiltä juoksumatkoilta.
Marokon menestynein yleisurheilija sisäratojen MM-kilpailuissa on Hicham el-Guerrouj, joka voitti 1 500 metrin juoksun vuosina 1995 ja 1997 sekä 3 000 metrin juoksun vuonna 2001. Kultamitaliin marokkolaisista ovat yltäneet myös Sa’id Awita 3 000 metrillä vuonna 1989, Hasna Benhassi 1 500 metrillä vuonna 2001 ja Abdalaati Iguider 1 500 metrillä vuonna 2012.
Marokon MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 Indianapolis | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 19. |
| 1989 Budapest | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 10. |
| 1991 Sevilla | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 18. |
| 1993 Toronto | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - |
| 1995 Barcelona | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 8. |
| 1997 Pariisi | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 | 8. |
| 1999 Maebashi | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 20. |
| 2001 Lissabon | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 6. |
| 2003 Birmingham | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 20. |
| 2004 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - |
| 2006 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 26. |
| 2008 Valencia | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 25. |
| 2010 Doha | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 19. |
| 2012 Istanbul | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 8. |
| Yhteensä | 5 | 3 | 4 | 1 | 2 | 2 | 6 | 5 | 6 | 14 |  |
Marokon MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hicham el-Guerrouj | 3 | 0 | 0 | 3 | 1995–2001 | 1500 m, 3000 m |
| Abdalaati Iguider | 1 | 1 | 0 | 2 | 2010–2012 | 1500 m |
| Hasna Benhassi | 1 | 0 | 1 | 2 | 2001–2006 | 800 m, 1500 m |
| Sa’id Awita | 1 | 0 | 0 | 1 | 1989 | 3000 m |
| Meriem Alaoui Selsouli | 0 | 1 | 1 | 2 | 2008, 2012 | 1500 m, 3000 m |
| Mahjoub Haïda | 0 | 1 | 0 | 1 | 1997 | 800 m |
| Hammou Boutayeb | 0 | 1 | 0 | 1 | 1991 | 3000 m |
| Zahra Ouaziz | 0 | 1 | 0 | 1 | 1999 | 3000 m |
| Faouzi Lahbi | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 | 800 m |
| Brahim Jabbour | 0 | 0 | 1 | 1 | 1995 | 3000 m |
| Ismaïl Sghyr | 0 | 0 | 1 | 1 | 1997 | 3000 m |
| Abdelkader Hachlaf | 0 | 0 | 1 | 1 | 2003 | 1500 m |
Manuel Pasqual

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1982
Syntymäpaikka: San Donà di Piave, Italia
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 178 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2000 | Derthona | 15 | (0) |
| 2000–2001 | Pordenone Calcio | 30 | (1) |
| 2001–2002 | Treviso | 2 | (0) |
| 2002–2005 | Arezzo | 108 | (3) |
| 2005–2016 | Fiorentina | 302 | (7) |
| 2016–2019 | Empoli | 92 | (7) |
Maajoukkue
| 2006–2015 | Italia | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. joulukuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. joulukuuta 2021.
Manuel Pasqual (s. 13. maaliskuuta 1982 San Donà di Piave) on italialainen jalkapalloilija, joka edusti merkittävän osan urastaan Serie A:ssa Fiorentinaa. Pelipaikaltaan Pasqual oli vasen laitapuolustaja. Hän pelasi myös Italian maajoukkueessa.
Ura > Seurajoukkueura

Pasqual aloitti ammattilaisuransa viidenneksi korkeimman sarjatason Derthonassa kaudella 1999-2000. Vuonna 2000 hän siirtyi Pordenone Calcioon ja siitä vuoden päästä Trevisoon sekä vuoden 2002 alussa US Arezzoon, joka pelasi tuolloin Serie C1:ssä eli kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Pasqual ja Arezzo nousivat vuonna 2004 Serie B:hen ja vuonna 2005 Pasqual siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Fiorentinaan. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa syyskuussa 2005. Vasenjalkainen Pasqual oli tärkeässä roolissa Fiorentinan kulma- ja vapaapotkujen antajana.[lähde? ] Kaudesta 2012–2013 alkaen hän toimi joukkueen kapteenina. Viimeiset kautensa 2016–2019 hän pelasi Empolissa.
Ura > Maajoukkueura

Hyvin Fiorentinassa ensimmäisellä kaudellaan esiintynyt Pasqual sai kutsun maajoukkuevalmentaja Marcello Lippiltä maaliskuun 2006 ystävyysmaaotteluun Saksaa vastaan. Pasqual debytoi tuossa ottelussa tultuaan viimeisellä minuutilla kentälle. Häntä ei kuitenkaan valittu saman kesän MM-kisoihin, jossa Italia voitti kultaa. Pasqual pelasi tuona vuonna vielä yhden maaottelun. Vuonna 2013 Italian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Cesare Prandelli kutsui Pasqualin mukaan maajoukkueeseen seitsemän vuoden tauon jälkeen MM-karsintaotteluun Tšekkiä vastaan. Pasqual pelasi vuonna 2013 kolmessa maaottelussa. Vuonna 2014 uusi päävalmentaja Antonio Conte kutsui Pasqualin harjoitusotteluun Alankomaita vastaan ja EM-karsintaotteluun Norjaa vastaan. Molemmissa Pasqual tuli vaihdosta kentälle.
Marokko yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. | 12 | 12 | 9 | 33 |
Marokko on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on Afrikan maista voittanut kolmanneksi eniten kultamitaleja, 12 kappaletta. MM-kilpailujen kaikkien aikojen mitalitilastossa se on sijalla 18. Sen kaikki mitalit ovat tulleet juoksulajeista.
Marokon menestynein yleisurheilija MM-kilpailuissa on Hicham el-Guerrouj, joka voitti 1 500 metrin juoksun neljä kertaa peräkkäin: vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2003. Kahteen kultamitaliin ovat yltäneet Nezha Bidouane 400 metrin aitajuoksussa (1997, 2001), Jau’ad Gharib maratonilla (2003, 2005) ja Soufiane El Bakkali estejuoksussa (2022, 2023). Yhden maailmanmestaruuden ovat voittaneet Sa’id Awita 5 000 metrin juoksussa vuonna 1987 ja Salah Hissou samalla matkalla vuonna 1999.
Ilman mitaleja Marokko on jäänyt vuosien 1993, 2009, 2011 ja 2013 kisoissa. Daegussa 2011 parhaat marokkolaiset olivat neljänneksi sijoittuneet Btissam Lakhouad naisten 1 500 metrin juoksussa ja Yahya Berrabah miesten pituushypyssä. Moskovassa 2013 parhaita olivat yhdeksänneksi sijoittuneet Mohamed Moustaoui miesten 1 500 metrin juoksussa ja Hamid Ezzine miesten 3 000 metrin estejuoksussa. Pekingissä 2015 Marokon ainoa mitalisti oli pronssia 1 500 metrin juoksussa saavuttanut Abdalaati Iguider, jonka lisäksi kaksi urheilijaa selviytyi kahdeksan parhaan joukkoon. Lontoossa 2017 Soufiane El Bakkali sijoittui hopealle estejuoksussa ja lisäksi Rababe Arafi sijoittui kahdeksanneksi 1 500 metrin juoksussa. Dohassa 2019 Soufiane El Bakkali sijoittui pronssille estejuoksussa ja lisäksi Rababe Arafi sijoittui seitsemänneksi 800 metrin juoksussa ja Hamza Sahli kahdeksanneksi maratonilla. Eugenessa 2022 ainoana pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon ylti Soufiane El Bakkali, joka voitti kultaa estejuoksussa. Budapestissä 2023 Soufiane El Bakkali voitti kultaa estejuoksussa ja Fatima Gardari pronssia maratonjuoksussa.
Marokon MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 21. |
| 1987 Rooma | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 9. |
| 1991 Tokio | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 28. |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1995 Göteborg | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 3 | 1 | 4 | 25. |
| 1997 Ateena | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 1 | 4 | 6. |
| 1999 Sevilla | 2 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 | 1 | 5 | 5. |
| 2001 Edmonton | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 3 | 10. |
| 2003 Pariisi | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 3 | 9. |
| 2005 Helsinki | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 0 | 3 | 10. |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 29. |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 32. |
| 2017 Lontoo | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 31. |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 31. |
| 2022 Eugene | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 22. |
| 2023 Budapest | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 2 | 15. |
| Yhteensä | 10 | 8 | 7 | 2 | 4 | 2 | 12 | 12 | 9 | 33 | 18. |
Marokon MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hicham el-Guerrouj | 4 | 2 | 0 | 6 | 1995–2003 |
| Soufiane El Bakkali | 2 | 1 | 1 | 4 | 2017–2023 |
| Nezha Bidouane | 2 | 1 | 0 | 3 | 1997–2001 |
| Jau’ad Gharib | 2 | 0 | 0 | 2 | 2003–2005 |
| Sa’id Awita | 1 | 0 | 1 | 2 | 1983–1987 |
| Salah Hissou | 1 | 0 | 1 | 2 | 1997–1999 |
| Khalid Boulami | 0 | 2 | 0 | 2 | 1995–1997 |
| Hasna Benhassi | 0 | 2 | 0 | 2 | 2005–2007 |
| Khalid Skah | 0 | 1 | 1 | 2 | 1991–1995 |
| Zahra Ouaziz | 0 | 1 | 1 | 2 | 1995–1999 |
| Ali Ezzine | 0 | 1 | 1 | 2 | 1999–2001 |
| Adil Kaouch | 0 | 1 | 0 | 1 | 2005 |
| Brahim Boutayeb | 0 | 0 | 1 | 1 | 1991 |
| Abdalaati Iguider | 0 | 0 | 1 | 1 | 2015 |
| Fatima Gardari | 0 | 0 | 1 | 1 | 2023 |
Melegežskaja Gorka

Melegežskaja Gorka (ven. Мелегежская Горка) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Säsjoen varrella noin 10 kilometriä Tihvinästä lounaaseen. Kylässä on 790 ja kunnassa 1000 asukasta (vuonna 2009).
Kylän lähellä on 1000-luvun alun kurgaanihautoja. Melegežan pogosta tunnetaan 1400-luvulta lähtien.
Melegežskaja Gorkan kunta sijaitsee Tihvinän piirin eteläosassa. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Tihvinän kaupunkiin, idässä Boksitogorskin piiriin, etelässä Novgorodin alueeseen sekä lännessä ja luoteessa Tsvyljovon kuntaan. Kunnan pinta-ala on 740 neliökilometriä. Seudun suurimmat joet ovat Säs ja Voložba. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 12 kylää: Gorodištše, Klinets, Kostrino, Novoandrejevo, Ostrov, Pleso, Raplja, Šibenets, Velikaja Niva, Voložba, Zahoža ja Zarutševje.
Aiheesta muualla

Melegežskaja Gorkan kunta Leningradin alueen sivustolla (venäjäksi)
Martintorni

| Martintorni |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Kivivuorentie 4 Martinlaakso, Vantaa
Peruskiven muuraus:  7. lokakuuta 2010
Rakennettu:  2010–2012
Käyttötarkoitus:  asuinrakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Urakoitsija:  Skanska
Omistaja:  As.Oy Vantaan Martintorni
Tekniset tiedot
Kerroksia:  15
Korkeus
Kattokorkeus:  56 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Martintorni on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva 15-kerroksinen ja 56 metriä korkea tornitalo. Se on Vantaan toiseksi korkein asuinrakennus. Korson Astrum on korkein, 59 metriä ja siinä on 16 kerrosta.
Martintorni rakennettiin vuosina 2010–2012 Martinlaakson ostarin päälle ja se sijaitsee aivan Martinlaakson rautatieaseman ja Martinlaakson linja-autoaseman vieressä. Martintornin erikoisuus on 13. kerroksessa sijaitseva suuri kattoterassipiha, jossa sijaitsevat myös taloyhtiön sauna- ja kerhohuonetilat. 15. kerros on teknisiä tiloja varten. Asuntoja rakennuksessa on 67.
Historia

Ennen Martintornin rakentamista paikalla sijaitsi Martinlaakson aseman liikekeskus, jonka purkaminen aloitettiin 1. kesäkuuta 2010. Martintornin rakentaminen alkoi heti Martinlaakson ostarin rakentamisen jälkeen ja tornitalo kohosi nopeasti ostarin päälle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Martintorni Wikimedia Commonsissa
Sivu Martintornin rakennusvaiheista[vanhentunut linkki]
Martin Kinnunen

Martin Kinnunen, 2015.
Martin Kinnunen (s. 15. maaliskuuta 1983) on ruotsinsuomalainen poliitikko. Hän on edustanut Ruotsidemokraatteja Ruotsin valtiopäivillä vuodesta 2014.
Kinnunen oli Sverigedemokratisk Ungdomin puheenjohtaja 2005–2007. Hän oli puolueen valtakunnallinen kansliasihteeri Tukholmassa kunnes erosi tehtävistään vuonna 2009 ja muutti Saksaan väkivaltaa pakoon. Kinnunen ja hänen naisystävänsä pahoinpideltiin Gullmarsplanin metroasemalla 6. heinäkuuta 2009. Aiemmin Kinnusen kotiin oli hyökätty ja hänen yksin kotona ollutta avovaimoaan uhkailtu. Vuonna 2016 Svean hovioikeus tuomitsi Kinnusen ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja sakkoihin kirjanpitorikoksesta, mutta hän sai pitää valtiopäiväpaikkansa.
Mao-puku

Malli Mao-puvun takista
Mao-puku, tai myös Zhongshan (kiinaksi 中山装, Zhōngshān zhuāng), on kiinalainen miesten käyttämä puku. Se on saanut nimensä Kiinan johtajan Mao Zedongin mukaan.
Puvun alkuperä voidaan jäljittää 1920-luvulle Sun Yat-seniin ja tämän nationalistihallintoon. Tavoitteena oli luoda puku, joka olisi moderni, mutta kuitenkin kiinalainen. Mallia haettiin armeijan ja koulujen univormuista sekä länsimaisista puvuista.
Mao-puku koostuu väljistä housuista ja tunikaa muistuttavasta takista. Väriltään se on joko harmaa, oliivinvihreä tai tummansininen. Puvun tunnusomainen piirre ovat takissa olevat neljä isoa taskua.
Huolimatta historiastaan ennen Kiinan kansantasavallan syntymistä puku liitetään nykyään erittäin vahvasti juuri Maoon ja kommunismiin. Puku on säilyttänyt suosionsa myös kulttuurivallankumouksen jälkeen. Yksi syy tälle on se, että sen katsotaan symboloivan uutta, keisariajan jälkeistä, Kiinaa. Mao-puku on myös levinnyt muihin kommunistisiin maihin, kuten Vietnamiin, Kambodžaan ja Pohjois-Koreaan. 2010-luvulta alkaen, Xi Jinpingin noustua valtaan, puku on jopa noussut uuteen suosioon kiinalaisten virkamiesten keskuudessa.
Galleria

Kim Jong-il Mao-puvussa vuonna 2001 tavatessaan Vladimir Putinin.
Deng Xiaoping neuvottelemassa Margaret Thatcherin kanssa Hongkongin luovutuksesta Pekingissä 1984.
Mao pelaamassa pöytätennistä
Ho Tši Minhiä esittävä patsas
Xi Jinping Mao-puvussa Valkoisen talon päivällisellä vuonna 2015 Barack Obaman kanssa.
Matt Anderson

| Matt Anderson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1982 (ikä 41) West Islip, NY, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Djurgårdens IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Chicago Wolves (AHL) Gwinnett Gladiators (ECHL) Albany Devils (AHL) New Jersey Devils (NHL) Spartak Moskova (KHL) Medveščak Zagreb (KHL) Neftehimik Nižnekamsk (KHL)
Matthew Anderson (s. 31. lokakuuta 1982 West Islip, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin SHL-liigan Djurgårdens IF:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Djurgårdenin presidentti K.G. Stoppel on kuvaillut Andersonia hyväksi kahden suunnan sentteriksi ja aloittajaksi. Anderson laukoo oikealta.
Marja Vierros

Marja Kaisa Vierros (s. 1974) on suomalainen klassillinen filologi, joka toimii klassillisen filologian professorina Helsingin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi kreikan kielen ja kirjallisuuden oppiaineessa Helsingin yliopistossa vuonna 2011.
Julkaisut

Marja Vierros: Bilingual Notaries in Hellenistic Egypt: A Study of Language Use (väitöskirja). Helsingin yliopisto, 2011.
Marja Vierros: Bilingual Notaries in Hellenistic Egypt: A Study of Greek as a Second Language. Koninklijke Vlaamse Academie van België voor Wetenschappen en Kunsten​, 2012. http://hdl.handle.net/10138/319233
Martti Leiwo, Hilla Halla-aho ja Marja Vierros (toim.): Variation and Change in Greek and Latin. Suomen Ateenan-instituutti, 2012.
Aiheesta muualla

ORCID
ResearchGate
Google Scholar
Myasthenia gravis

| Myasthenia gravis |
| --- | --- |
 Myasthenia gravista sairastava potilas
Luokitus
ICD-10:  G70.0
OMIM:  254200
MedlinePlus:  000712
MeSH:  D009157
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Myasthenia gravis on lihasheikkoutta ja -väsyvyyttä aiheuttava autoimmuunisairaus, joka kohdistuu hermo-lihasliitokseen.